o izvajanju pooblastila, prenesenega na Komisijo na podlagi Uredbe (EU) št. 995/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o določitvi obveznosti gospodarskih subjektov, ki dajejo na trg les in lesne proizvode (Uredba EU o lesu)

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o izvajanju pooblastila, prenesenega na Komisijo na podlagi Uredbe (EU) št. 995/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o določitvi obveznosti gospodarskih subjektov, ki dajejo na trg les in lesne proizvode (Uredba EU o lesu)

1. Uvod

Uredba (EU) št. 995/2010 (v nadaljnjem besedilu: Uredba EU o lesu ali Uredba) prepoveduje dajanje nezakonito pridobljenega lesa ali lesnih proizvodov iz takega lesa na notranji trg. Uredba je del akcijskega načrta za izvrševanje zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov (FLEGT), ki je politični instrument Unije za boj proti nezakoniti sečnji in z njo povezano trgovino. Prispeva tudi k zmanjšanju emisij, ki so posledica krčenja in propadanja gozdov, ter k ohranjanju gozdov in trajnostnemu upravljanju z gozdovi ter večanju zalog ogljika v gozdovih v državah v razvoju, ki temelji na varšavskem okviru za REDD+.

Uredba EU o lesu uvaja tri obveznosti. Prvič, prepoveduje dajanje na trg EU nezakonito pridobljenega lesa ali lesnih proizvodov iz takega lesa. Drugič, gospodarski subjekti, opredeljeni kot udeleženci na trgu, ki na trg EU prvič dajejo lesne proizvode, imajo obveznost do „potrebne skrbnosti“, da zagotovijo zakonitost sečnje lesa, ki ga zajemajo njihovi proizvodi. Tretjič, gospodarski subjekti morajo za lažjo sledljivost lesnih proizvodov, ki so dani na trg, v dobavni verigi hraniti evidenco o svojem dobavitelju in odjemalcu. Uredba zajema širok razpon lesnih proizvodov iz Priloge z uporabo oznak kombinirane nomenklature EU. Določa, da Komisija prizna „nadzorne organizacije“, katerih naloga je, da gospodarskim subjektom pomagajo pri izpolnjevanju obveznosti.

Uredba EU o lesu je bila sprejeta decembra 2010 in je začela veljati 3. marca 2013. V tem obdobju je Komisija sprejela dva nezakonodajna akta. Prvi je Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 607/2012 z dne 6. julija 2012 o podrobnih pravilih v zvezi s sistemom potrebne skrbnosti ter pogostostjo in vrsto pregledov nadzornih organizacij, ki je bila sprejeta v skladu s členom 18(2) Uredbe EU o lesu ter s členoma 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil. Drugi je Delegirana uredba Komisije (EU) št. 363/2012 z dne 23. februarja 2012 o postopkovnih pravilih za priznanje nadzornih organizacij in njihov preklic iz Uredbe (EU) št. 995/2010 . Uredba EU o lesu (člen 15(1)) določa, da Komisija pripravi poročilo o pooblastilu; zato se to poročilo osredotoča predvsem na Delegirano uredbo (EU) št. 363/2012.

2. Pravna podlaga

To poročilo se zahteva, kot je bilo že navedeno, v skladu s členom 15(1) Uredbe EU o lesu. V skladu s to določbo se pooblastilo prenese na Komisijo za obdobje sedmih let z začetkom 2. decembra 2010, Komisija pa mora pripraviti poročilo o pooblastilu najpozneje tri mesece pred koncem triletnega obdobja po začetku uporabe te uredbe, kar je decembra 2015, saj je Uredba začela veljati 3. marca 2013.

3. Izvajanje pooblastila

V skladu z Uredbo EU o lesu lahko Komisija sprejema delegirane akte v zvezi z nadaljnjimi ustreznimi merili ocenjevanja tveganja, ki bi lahko bila potrebna za dopolnitev tistih, ki so že določeni v Uredbi (člen 6(3)), v zvezi z nadaljnjimi ustreznimi merili ocenjevanja tveganja in jih lahko, če to zahtevajo izkušnje, spremeni (člen 8(7)), ter v zvezi s seznamom lesa in lesnih proizvodov, za katere velja Uredba EU o lesu (člen 14).

Komisija je sprejela en delegirani akt, Delegirano uredbo Komisije št. 363/2012 z dne 23. februarja 2012 o postopkovnih pravilih za priznanje nadzornih organizacij in njihov preklic. Izvrševanje teh pooblastil je odziv na potrebo po dopolnitvi zahtev in postopkovnih pravil glede priznanja in preklica priznanja nadzornih organizacij.

3.1 Delegirani akt o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 995/2010

V skladu s členom 8(1) Uredbe EU o lesu nadzorna organizacija vzdržuje in redno ocenjuje sistem potrebne skrbnosti; gospodarskim subjektom dodeli pravico do njegove uporabe; preverja pravilno uporabo svojega sistema potrebne skrbnosti in sprejme ustrezne ukrepe, če ga gospodarski subjekt ne uporablja pravilno. Člen 8(2) Uredbe EU o lesu dodatno določa zahteve, ki jih mora prosilec izpolnjevati, da lahko zaprosi, da se prizna kot nadzorna organizacija. V skladu s to določbo mora Komisija, če prosilec izpolnjuje zakonske zahteve, po posvetovanju z zadevno državo članico prosilca priznati kot nadzorno organizacijo.