SL Uradni list Evropske unije C 168/26

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 168/08

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo za spremembo.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„CÍTRICOS VALENCIANOS“/„CÍTRICS VALENCIANS“

ES št.: ES-PGI-0105-0152-31.01.2011

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—  ime proizvoda — ☒ opis proizvoda — ☒ geografsko območje —  dokazilo o poreklu —  metoda pridobivanja —  povezanost —  označevanje —  nacionalne zahteve —  drugo (navedite)

2. Vrsta spremembe

— ☒ sprememba enotnega dokumenta ali povzetka —  sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe

3.1 Opis proizvoda

Vključitev novih dovoljenih sort.

Dejstvo, da se približno 60 % valencijskih agrumov pridela med novembrom in februarjem, povzroča stagnacijo na trgu in izgubo prihodka.

Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias (IVIA) (valencijski kmetijski inštitut za raziskave) je vodilni v svetu na področju raziskav in tehnologije v zvezi z agrumi ter ima eno od glavnih vlog pri razvoju novih sort in podlage ter zatiranju škodljivcev in bolezni, ki ugodno vplivajo na pridelavo agrumov. Na podlagi sodelovanja s tem inštitutom in ob upoštevanju razgibanosti trgovanja v sektorju je bilo mogoče dobavo prilagoditi povpraševanju z razvojem novih sort – zgodnejših in poznejših –, ki imajo primerno organoleptično kakovost, ne da bi to vplivalo na povezanost s tradicijo in njenimi koreninami ali pridelovalno metodo.

Nove sorte, katerih vključitev v specifikacijo se predlaga, so odlično prilagojene sredozemskemu podnebju z milimi zimami in ne prevročimi poletji, izrazito temperaturno razliko med dnevom in nočjo ter vetrovi, ki niso niti vroči niti suhi, tako da imajo zaradi lokalnega okolja jasne značilnosti, po katerih se razlikujejo od istih sort, ki rastejo drugje.

Skratka, podnebje na tem območju daje agrumom z označbo „Cítricos Valencianos“ posebne značilnosti. Na okus, barvo in aromo sadežev vplivajo temperaturne razmere na valencijskih območjih pridelave agrumov.

Sorte, katerih vključitev v enotni dokument regulativnega sveta se predlaga in ki so navedene v registru komercialnih sort, ki ga je ministrstvo za okolje, podeželje in pomorstvo objavilo v španskem uradnem listu Boletin Oficial del Estado, so:

mandarine: skupina satsuma: iwasaki; skupina klementine: beatriz, capola mioro, clemenpons, clemenrubí, loretina, nour; hibridna skupina: moncada;

pomaranče: skupina navel: barnfield late, caracara, chislett summer, fukumoto, powell summer in rohde summer; skupina navadnih pomaranč: Valencia delta seedless, Valencia midknight in barberina; skupina rdečih pomaranč: sanguinelli;

limone: eureka.

3.2 Geografsko območje

Zaradi podnebnih sprememb so se na pridelovalnem območju razvili ekosistemi, ki so primerni za pridelovanje agrumov z enako organoleptično kakovostjo z enakimi pridelovalnimi metodami. To pomeni, da je nekatere občine zdaj mogoče vključiti na geografsko območje, medtem ko se v nekaterih drugih pridelava kakovostnih agrumov z ZGO „Cítricos Valencianos“ zmanjšuje.

Novo pridelovalno območje za ZGO „Cítricos Valencianos“ leži na aluvialnih tleh porečij, ki namakajo ravnine sredozemske obale, med obalnim in goratim predelom. Poletja so mila, vetrovi pa pretežno vlažni, kar še dodatno ugodno vpliva na sadje, predvsem na njegov videz.

Podrobnejša razdelitev na ravni okrožja omogoča natančnejšo opredelitev geografskega območja v okviru Evropske unije:

CASTELLÓ/CASTELLÓN: El Baix Maestrat. – dodano: Cervera del Maestre in Traiguera; La Plana Alta. – dodano: les Coves de Vinromà in Vilanova d’Alcolea; La Plana Baixa. – dodano: Alfondeguilla in Eslida; L’Alt Millars. – dodano: Espadilla, Toga, Torrechiva in Vallat; L’Alt Palància. – dodano: Navajas.

VALÈNCIA/VALENCIA: L’Horta Oest. – črtano: Mislata; L’Horta Sud. – dodano: Llocnou de la Corona; črtano: Benetússer; El Camp de Túria. – dodano: l’Eliana, Loriguilla in San Antonio de Benagéber; El Serrans. – dodano: Chulilla, Losa del Obispo, Sot de Chera in Villar del Arzobispo; La Foia de Bunyol. – dodano: Dos Aguas in Yátova; La Ribera Baixa. – dodano: Benicull de Xúquer; La Vall d’Albaida. – dodano: Agullent, Aielo de Malferit, Aielo de Rugat, Albaida, Alfarrasí, Atzeneta d’Albaida, Beniatjar, Benissoda, Carrícola, Castelló de Rugat, Montaverner, Montitxelvo/Montichelvo, l’Olleria, Ontinyent, Otos, el Palomar, la Pobla del Duc in Rugat. – črtano: Bellús.

ALACANT/ALICANTE: La Marina Alta. – dodano: els Poblets; La Marina Baixa. – črtano: Relleu; L’Alacantí. – črtano: Busot, Xixona; El Vinalopó Mitjà. – Aspe je črtan, zato je črtano tudi okrožje; El Baix Segura. – dodano: Los Montesinos in San Isidro.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„CÍTRICOS VALENCIANOS“/„CÍTRICS VALENCIANS“

ES št.: ES-PGI-0105-0152-31.01.2011

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Cítricos Valencianos“/„Cítrics Valencians“

2. Država članica ali tretja država

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Plod pomarančevca (Citrus sinensis, L.), mandarinovca (Citrus reticulata Blanco) in limonovca (Citrus limon L.).

Z ZGO „Cítricos Valencianos“ bodo zaščiteni naslednji agrumi:

— pomaranče: sorte navel, navadne in rdeče pomaranče, navedene v spodnji preglednici, ki imajo navedene značilnosti,

— mandarine: satsuma, klementine in hibridne sorte, navedene v spodnji preglednici, ki imajo navedene značilnosti,

— limone: sorte, navedene v spodnji preglednici, ki imajo navedene značilnosti.

SKUPINA SORTA PREMER (v mm) % SOKA (4) KAZALNIK ZRELOSTI (5) SATSUME CLAUSELLINA 54–78 40 7 OKITSU 54–78 40 7 OWARI 54–78 40 7 IWASAKI 54–78 40 7 HIBRIDI ELLENDALE 54–78 40 7,5 FORTUNE 54–78 40 8 KARA 54–78 40 7,5 NOVA 54–78 40 7,5 ORTANIQUE 54–78 40 8 MONCADA 54–78 40 7,5 KLEMENTINE ARRUFATINA 46–78 40 7,5 CLEMENTARD 46–78 40 7,5 CLEMENTINA FINA 46–78 40 7,5 CLEMENULES 46–78 40 7,5 ESBAL 46–78 40 7,5 HERNANDINA 46–78 40 7,5 MARISOL 46–78 40 7,5 OROGRANDE 46–78 40 7,5 ORONULES 46–78 40 7,5 OROVAL 46–78 40 7,5 TOMATERA 46–78 40 7,5 LORETINA 46–78 40 7,5 BEATRIZ 46–78 40 7,5 CLEMENPONS 46–78 40 7,5 NOUR 46–78 40 7,5 CAPOLA (MIORO) 46–78 40 7,5 CLEMENRUBÍ 46–78 40 7,5 NAVEL LANE LATE 70–100 35 7 NAVELATE 70–100 35 7 NAVELINA 70–100 35 7 NEWHALL 70–100 35 7 WASHINGTON NAVEL 70–100 35 7 CARACARA 70–100 35 7 POWELL SUMMER 70–100 35 7 BARNFIELD LATE 70–100 35 7 CHISLETT SUMMER 70–100 35 7 FUKUMOTO 70–100 35 7 ROHDE SUMMER 70–100 35 7 NAVADNE POMARANČE SALUSTIANA 67–96 35 7 VALENCIA LATE 67–96 35 7 V. DELTA SEEDLESS 67–96 35 7 V. MIDKNIGHT 67–96 35 7 BARBERINA 67–96 35 7 RDEČE POMARANČE SANGUINELLI 60–96 35 7 LIMONE FINO (MESERO) 48–67 25 — VERNA 48–67 30 — EUREKA 48–67 25 —

Agrumi z ZGO bodo v skladu z zadevnim standardom kakovosti razvrščeni v razreda „Extra“ in „I“.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

—

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Proizvod je treba pakirati v embalažo, primerno za živila.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Agrumi z ZGO se lahko prodajajo samo v embalaži, ki ima oštevilčeno sekundarno etiketo. Na etiketah in sekundarnih etiketah mora biti obvezno navedeno: Indicación Geográfica Protegida „Cítricos Valencianos“ ali „Citrics Valencians“.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

ZGO „Cítricos Valencianos“ se pridelujejo v naslednjih okrožjih provinc Castellón, Valencia in Alicante, v katerih je dovoljeno pridelovati agrume z ZGO „Cítricos Valencianos“:

CASTELLÓ/CASTELLÓN El Baix Maestrat: Alcalà de Xivert, Benicarló, Càlig, Cervera del Maestre, Peníscola/Peñíscola, Sant Jordi/San Jorge, San Rafael del Río, Santa Magdalena de Pulpis, Traiguera in Vinaròs. La Plana Alta: Almassora/Almazora, Benicàssim/Benicasim, Borriol, Cabanes, Castelló de la Plana/Castellón de la Plana, les Coves de Vinromà, Orpesa/Oropesa del Mar, Sant Joan de Moró, Torreblanca in Vilanova d’Alcolea. La Plana Baixa: Alfondeguilla, Almenara. Alquerias del Niño Perdido, Artana, Betxí, Borriana/Burriana, Xilxes/Chilches, Eslida, la Llosa, Moncofa, Nules, Onda, Ribesalbes, Tales, la Vall d’Uixó, Vilareal in la Vilavella. L’Alcalatén: l’Alcora. L’Alt Millars: Argelita, Espadilla, Fanzara, Toga, Torrechiva in Vallat. L’Alt Palància: Castellnovo, Geldo, Navajas, Segorbe, Soneja in Sot de Ferrer.

VALÈNCIA/VALENCIA El Camp de Morvedre: Albalat dels Tarongers, Alfara de la Baronia, Algar de Palancia, Algimia de Alfara, Benavites, Benifairó de les Valls, Canet d’En Berenguer, Estivella, Faura, Gilet, Petrés, Quart de les Valls, Quartell, Sagunt/Sagunto, Segart in Torres Torres. L’Horta Nord: Albalat dels Sorells, Alboraya, Albuixech, Alfara del Patriarca, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Burjassot, Foios, Godella, Massalfassar, Massamagrell, Meliana, Moncada, Museros, la Pobla de Farnals, Puçol, Puig, Rafelbunyol/Rafelbuñol, Rocafort, Tavernes Blanques in Vinalesa. L’Horta Oest: Alaquàs, Aldaia, Manises, Paterna, Picanya, Quart de Poblet, Torrent, Xirivella in València. L’Horta Sud: Albal, Alcàsser, Alfafar, Beniparrell, Catarroja, Llocnou de la Corona, Massanassa, Paiporta, Picassent, Sedaví in Silla. El Camp de Túria: Benaguasil, Benisanó, Bétera, Casinos, l’Eliana, Loriguilla, Llíria, Marines, Náquera, Olocau, la Pobla de Vallbona, Riba-roja de Túria, San Antonio de Benagéber, Serra in Vilamarxant. Els Serrans: Bugarra, Chulilla, Domeño, Gestalgar, Loriguilla, Losa del Obispo, Pedralba, Sot de Chera in Villar del Arzobispo. La Foia de Bunyol: Alborache, Buñol, Cheste, Chiva, Dos Aguas, Godelleta, Macastre in Yátova. La Ribera Alta: Alberic, Alcàntera de Xúquer, l’Alcúdia, Alfarp, Algemesí, Alginet, Alzira, Alzira (la Garrofera), Antella, Beneixida, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Carcaixent, Càrcer, Carlet, Catadau, Cotes, l’Ènova, Gavarda, Guadassuar, Llombai, Manuel, Massalavés, Montserrat, Montroy, la Pobla Llarga, Rafelguaraf, Real, Sant Joanet, Sellent, Senyera, Sumacàrcer, Tous, Turís in Villanueva de Castellón. La Ribera Baixa: Albalat de la Ribera, Almussafes, Benicull de Xúquer, Corbera, Cullera, Favara, Fortaleny, Llaurí, Polinyà de Xúquer, Riola, Sollana in Sueca. La Canal de Navarrés: Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Navarrés in Quesa. La Costera: l’Alcúdia de Crespins, Barxeta, Canals, Cerdà, Estubeny, Genovés, la Granja de la Costera, Llanera de Ranes, Llocnou d’En Fenollet, la Llosa de Ranes, Moixent/Mogente, Montesa, Novetlè/Novelé, Rotglà i Corberà, Torrella, Vallada, Vallés in Xàtiva (el Realenc). La Safor: Ador, Alfauir, Almiserà, Almoines, l’Alqueria de la Comtessa, Barx, Bellreguard, Beniarjó, Benifairó de la Valldigna, Beniflá, Benirredrà, Castellonet de la Conquesta, Daimús, la Font d’En Carròs, Gandia, Guardamar de la Safor, Llocnou de Sant Jeroni, Miramar, Oliva, Palma de Gandía, Palmera, Piles, Potríes, Rafelcofer, Real de Gandía, Rótova, Simat de la Valldigna, Tavernes de la Valldigna, Villalonga, Xeraco in Xeresa. La Vall d’Albaida: Agullent, Aielo de Malferit, Aielo de Rugat, Albaida, Alfarrasí, Atzeneta d’Albaida, Bèlgida, Beniatjar, Benicolet, Benigánim, Benissoda, Carrícola, Castelló de Rugat, Llutxent, Montaverner, Montitxelvo/Montichelvo, l’Olleria, Ontinyent, Otos, el Palomar, Pinet, la Pobla del Duc, Quatretonda, Rugat in Terrateig.

ALACANT/ALICANTE La Marina Alta: Adsubia, Alcalalí, Beniarbeig, Benidoleig, Benigembla, Benimeli, Benissa, el Poble Nou de Benitatxell/Benitachell, Calp, Dénia, Gata de Gorgos, Xaló, Llíber, Murla, Ondara, Orba, Parcent, Pedreguer, Pego, els Poblets, el Ràfol d’Almúnia, Sagra, Sanet y Negrals, Senija, la Setla/Mira-rosa/Miraflor, Teulada, Tormos, Vall de Gallinera, la Vall de Laguar, el Verger in Xàbia/Jávea. La Marina Baixa: l’Alfàs del Pi, Altea, Beniardá, Benidorm, Benimantell, Bolulla, Callosa d’En Sarrià, Confrides, Finestrat, el Castell de Guadalest, la Nucia, Orxeta, Polop, Sella, Tàrbena in la Vila Joiosa/Villajoyosa. L’Alacantí: Aigües, Alacant/Alicante, el Campello, Mutxamel, Sant Vicent del Raspeig/San Vicente del Raspeig in Sant Joan d’Alacant. El Baix Vinalopó: Crevillent, Elx/Elche in Santa Pola. El Baix Segura: Albatera, Algorfa, Almoradí, Benejúzar, Benferri, Benijófar, Bigastro, Callosa de Segura, Catral, Cox, Daya Nueva, Daya Vieja, Dolores, Formentera del Segura, Granja de Rocamora, Guardamar del Segura, Jacarilla, Los Montesinos, Orihuela, Pilar de la Horadada, Rafal, Redován, Rojales, San Fulgencio, San Isidro, San Miguel de Salinas in Torrevieja

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Zgodovinske

Avtonomna skupnost Valencija ima od vseh območij pridelave agrumov na svetu najgloblje zakoreninjeno tradicijo gojenja agrumov. Pridelava agrumov v pokrajini Valencija se omenja že pred več stoletji. Francesc Eiximenis (1340–1409) v dokumentu Regiment de la Cosa Pública med opisovanjem čarov Valencije omenja nasade pomarančevcev in limonovcev. Münzer je v delu „Potovanje po Španiji in Portugalski“ (1494) Valencijo opisal kot bogato s pomarančevci, limonovci, citronovci in neštetimi drugimi vrstami sadnega drevja ter dodal, da so jih peljali na ogled izjemnega mestnega vrta, posajenega z limonovci, pomarančevci, citronovci in palmami. Laguna v prevodu Dioskuridovega dela Materia Medica (1570) omenja pomarančevce in limonovce ter navaja, da „los valencianos llaman toronja a la naranja“ (da je valencijski izraz za pomarančo „toronja“, kar v današnji kastiljski španščini pomeni „grenivka“). Ob koncu 18. stoletja je botanik Cabanilles omenil kitajske pomarančevce, ki obrodijo 4 000tahullas (stara merska enota), več kot katera koli druga kultura.

Prvi komercialni nasadi za prodajo svežih proizvodov segajo v konec 18. stoletja in so se nenehno širili, tako da danes pomarančevci rastejo na približno 85 000 ha, mandarinovci na približno 83 000 ha, limonovci pa na približno 15 000 ha. To je omogočilo razvoj posebnih pridelovalnih metod, ki temeljijo na optimalni prilagojenosti te kulture kmetijsko-podnebnim razmeram in so usmerjene na pridelavo visokokakovostnega sadja.

O pomembnosti gojenja pomaranč v skupnosti Valencija priča muzej pomaranč v mestu Burriana (Castellón).

Naravne

Količina padavin se v avtonomni skupnosti Valencija od severa proti jugu postopoma zmanjšuje, in sicer od približno 450 mm na severu province Castellón do manj kot 300 mm na jugu province Alicante.

Agrume pridelujejo v vseh treh provincah avtonomne skupnosti Valencija: Alicante, Valencia in Castellón; in čeprav so pridelovalna območja zaradi nevarnosti pozebe v notranjosti v preteklosti ležala na obali in v rečnih dolinah, so danes zaradi podnebnih sprememb tudi območja v notranjosti postala primerna za pridelavo agrumov, saj so zanje značilni mile zime, ne prevroča poletja, izrazita temperaturna razlika med dnevom in nočjo ter vetrovi, ki niso niti vroči niti suhi.

5.2 Posebnosti proizvoda

Pomaranče

Tehnične spretnosti in strokovno znanje valencijskih pridelovalcev, pa tudi tla in podnebje so dejavniki, ki pripomorejo k pridelavi sadja s posebnimi organoleptičnimi značilnostmi, kar zadeva okus (kislost/sladkost), barvo (intenzivnejša oranžna barva), aromo in sočnost.

Valencijske pomaranče imajo tanko lupino z malo lisami ali zunanjimi poškodbami.

Na nobenem drugem območju ne proizvajajo tako veliko sort, od katerih ima vsaka značilno barvo ter dolgotrajno aromo in vonj.

Mandarine

Tehnične spretnosti in strokovno znanje valencijskih pridelovalcev, pa tudi tla in podnebje so dejavniki, ki pripomorejo k pridelavi sadja s posebnimi organoleptičnimi značilnostmi, kar zadeva okus (kislost/sladkost), barvo (intenzivnejša oranžna barva), aromo in sočnost.

Valencijske mandarine imajo tanko lupino z malo lisami ali zunanjimi poškodbami.

Na nobenem drugem območju ne proizvajajo tako veliko sort, od katerih ima vsaka značilno barvo ter dolgotrajno aromo in vonj. Tako smo postali največji izvoznik mandarin na svetu.

Limone

Tehnične spretnosti in strokovno znanje valencijskih pridelovalcev, pa tudi tla in podnebje so dejavniki, ki pripomorejo k pridelavi sadja s posebnimi organoleptičnimi značilnostmi: veliko soka z visoko vsebnostjo kislin, barvo (intenzivnejšo rumeno barvo) in izjemnim vonjem.

Valencijske limone imajo tanko lupino z malo lisami ali zunanjimi poškodbami.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Pomaranče

Lokalno okolje, v katerem se pomaranče gojijo, vse odkar so jih prinesli Arabci, daje valencijskim pomarančam posebne značilnosti, po katerih se razlikujejo od pomaranč, pridelanih drugje, in sicer zaradi več dejavnikov:

valencijskih pomaranč na drevesih ne poškodujejo vroči in suhi vetrovi, ki prevladujejo na drugih območjih, zato je njihova lupina tanka, z malo lisami ali zunanjimi poškodbami;

kar zadeva temperaturo, valencijska območja pridelave agrumov ležijo na zemljepisni meji za pridelavo pomaranč, kar pripomore k pridelavi visokokakovostnega sadja iz več razlogov:

1. zaradi milih zim in ne prevročih poletij pomaranče počasi dosežejo optimalno zrelost, zato imajo boljše razmerje med kislostjo in sladkostjo kot pomaranče, pridelane v bolj vročih predelih sveta (te so običajno bolj osladno sladke in imajo manj okusa). Posledično imajo boljši okus;

2. zaradi izrazite temperaturne razlike med dnevom in nočjo pomaranče dobijo intenzivnejšo barvo, tako v notranjosti sadeža kot tudi na njegovi površini. Valencijske pomaranče imajo značilen oranžen odtenek, ki je na splošno intenzivnejši kot pri pomarančah, pridelanih drugje;

3. zmerne temperature prav tako spodbujajo tvorjenje eteričnih olj v lupini, kar posledično vpliva na aromatičnost sadja.

Na okus, barvo in aromo sadja torej vplivajo temperaturne razmere na valencijskih območjih pridelave agrumov.

Pomarančam koristi tudi sredozemsko podnebje, za katero so značilni ne prevroča poletja in pretežno vlažni vetrovi, ki vplivajo v glavnem na njihov videz.

Mandarine

Lokalno okolje, v katerem se mandarine gojijo, vse odkar so jih prinesli Arabci, daje valencijskim mandarinam posebne značilnosti, po katerih se razlikujejo od mandarin, pridelanih drugje, in sicer zaradi več dejavnikov:

valencijskih mandarin na drevesih ne poškodujejo vroči in suhi vetrovi, ki prevladujejo na drugih območjih, zato je njihova lupina tanka, z malo lisami ali zunanjimi poškodbami;

kar zadeva temperaturo, valencijska območja za pridelavo agrumov ležijo na zemljepisni meji za pridelavo mandarin, kar pripomore k pridelavi visokokakovostnega sadja iz več razlogov:

1. zaradi milih zim in ne prevročih poletij mandarine počasi dosežejo optimalno zrelost, zato imajo boljše razmerje med kislostjo in sladkostjo kot mandarine, pridelane v bolj vročih predelih sveta (te so običajno bolj osladno sladke in imajo manj izrazit okus). Posledično imajo boljši okus;

2. zaradi izrazite temperaturne razlike med dnevom in nočjo mandarine dobijo intenzivnejšo barvo, tako v notranjosti sadeža kot tudi na njegovi površini. Valencijske mandarine imajo značilen oranžen odtenek, ki je na splošno intenzivnejši kot pri mandarinah, pridelanih drugje;

3. zmerne temperature prav tako spodbujajo tvorjenje eteričnih olj v lupini, kar posledično vpliva na aromatičnost sadja.

Na okus, barvo in aromo plodov torej vplivajo temperaturne razmere na valencijskih območjih pridelave agrumov.

Mandarinam koristi tudi sredozemsko podnebje, za katero so značilni ne prevroča poletja in pretežno vlažni vetrovi, ki vplivajo v glavnem na njihov videz.

Limone

Lokalno okolje, v katerem se limone gojijo, vse odkar so jih prinesli Arabci, daje valencijskim limonam posebne značilnosti, po katerih se razlikujejo od limon, pridelanih drugje, in sicer zaradi več dejavnikov:

valencijskih limon na drevesih ne poškodujejo vroči in suhi vetrovi, ki prevladujejo na drugih območjih, zato je njihova lupina tanka, z malo lisami ali zunanjimi poškodbami;

kar zadeva temperaturo, valencijska območja za pridelavo agrumov ležijo na zemljepisni meji za pridelavo limon, kar pripomore k pridelavi visokokakovostnega sadja iz več razlogov:

1. zaradi milih zim in ne prevročih poletij limone počasi dosežejo optimalno zrelost, zato imajo večjo vsebnost kislin kot limone, pridelane v bolj vročih predelih sveta (te imajo običajno imajo manj izrazit okus);

2. zaradi izrazite temperaturne razlike med dnevom in nočjo limone dobijo intenzivnejšo barvo, tako v notranjosti sadeža kot tudi na njegovi površini. Valencijske limone imajo značilen rumen odtenek, ki je na splošno intenzivnejši kot pri limonah, pridelanih drugje;

3. zmerne temperature prav tako spodbujajo tvorjenje eteričnih olj v lupini, kar posledično vpliva na aromatičnost sadja.

Na okus, barvo in aromo plodov torej vplivajo temperaturne razmere na valencijskih območjih pridelave agrumov.

Limonam koristi tudi sredozemsko podnebje, za katero so značilni ne prevroča poletja in pretežno vlažni vetrovi, ki vplivajo v glavnem na njihov videz.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (6))

Povezava do specifikacije, objavljene na spletišču Conselleria:

http://www.agricultura.gva.es/web/c/document_library/get_file?uuid=311b8844-1ac9-4ac2-9301-e81705c4452f&groupId=16

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Glede na skupno težo sadeža. Ročno iztisnjen.

(5) Najmanjše razmerje med sladkorjem in kislino, kot je opredeljeno v Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave.

(6) Prim. opombo 3.