Bruselj, 10.10.2007

SEC(2007) 1280

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Spremni dokument k SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

dokumentu o viziji in akcijskemu načrtu za pomorsko politiko EU POVZETEK PRESOJE VPLIVA {COM(2007) 574 konč.}{COM(2007) 575 konč.}{SEC(2007) 1278}{SEC(2007) 1279}{SEC(2007) 1283}

Povzetek

Junija 2006 je Komisija sprejela zeleno knjigo o prihodnji pomorski politiki za EU. Ta poudarja strateški pomen morij in oceanov za evropsko gospodarstvo. Poudarja tudi, da je treba nujno zagotoviti, da se pri prihodnjem razvoju upošteva potreba po ohranitvi te konkurenčnosti ob varovanju morskega okolja ter ohranitvi blaginje in življenjskih pogojev tistih, ki so odvisni od pomorskega gospodarstva ali živijo na obali. Sledilo je enoletno posvetovalno obdobje, ki je vključevalo 230 prireditev in 490 pisnih stališč. Veliko od teh pisnih prispevkov, ki so jih predložile nacionalne vlade, industrijske skupine in okoljske nevladne organizacije, je bilo rezultat obsežnih notranjih posvetovalnih postopkov.

Zainteresirane strani so se v glavnem strinjale, da EU ne more še naprej voditi svoje politike o oceanih in morjih z vrsto nepovezanih sektorskih politik. Odločitve se sprejemajo počasi, možne sinergije niso izkoriščene in nihče nima jasnega pooblastila za reševanje navzkrižij med sektorji, obravnavanje zbirnih učinkov ali širše obravnavanje tematike. Trgovino EU in konkurenčnost pristanišč EU ogroža postopek načrtovanja, ki napreduje zelo počasi, morsko okolje ogroža intenzivna in pospešena rast gospodarskih dejavnosti na obalah in na morju, Evropejci opuščajo pomorske poklice, podatki o stanju morskega okolja, človekovih pomorskih dejavnostih in zdravju obalnega gospodarstva so razdrobljeni in večinoma nedostopni, različni organi, pooblaščeni za varovanje našij morij pred onesnaževanjem, nezakonitim ribolovom in preprodajalci, pa neodvisno razvijajo podobne sisteme za odkrivanje in ugotavljanje nepravilnega ravnanja.

Zato je ob upoštevanju teh odzivov Komisija predlagala splošno pomorsko politiko, katere cilji so: (1) čim bolj povečati trajnostno rabo oceanov in morij, (2) oblikovati osnovo za pomorsko politiko, ki bo temeljila na znanju in inovacijah, (3) zagotoviti najvišjo kakovost življenja v obalnih regijah, (4) spodbujati vodstveno vlogo Evrope pri mednarodnih pomorskih zadevah in (5) povečanje prepoznavnosti pomorske Evrope.

V bližnji prihodnosti namerava Komisija doseči te cilje najprej z uvedbo okvira upravljanja, ki bo temeljil na celostnem pristopu in nato s horizontalnimi in medsektorskimi orodji za celostno odločanje. Komisija bo oblikovala interno strukturo za povečanje sodelovanja med sektorsko specifičnimi pobudami za politike v zvezi s pomorskimi zadevami. Poleg tega akcijski načrt navaja številne stvarne pobude, ki bodo prvi korak k doslednejši celostni pomorski politiki EU.

Do konca leta 2008 se bo število koristi povečalo; večja medsebojna ozaveščenost med politikami in sektorji, zgodnje odkrivanje morebitnih navzkrižij med sektorskimi pobudami, izkoriščanje sinergij, hitrejša izmenjava zamisli za dobro prakso med različnimi regijami, večje zaupanje, da posamezne sektorske politike temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanju o pomorskem sektorju, in več priložnosti za posameznike in interesne skupine za upoštevanje njihovih mnenj.

Število posebnih koristi, ki se dosežejo s pripravljalnimi ukrepi glede podatkov o morju, prostorskega načrtovanja in nadzora na morju, se ne bo povečalo takoj, ampak šele, ko se izvedejo nadaljnji ukrepi. Vendar pomembnost teh morebitnih koristi upravičuje skromen strošek. Te dolgoročne koristi so: pospešen razvoj komercialnih storitev z dodano vrednostjo, ki temelji na lahko dostopnih podatkih, izboljšanje učinkovitosti javnih ustanov, vključno z evropskimi laboratoriji za raziskovanje morja in akademskimi organi, veliko zmanjšanje trenutne negotovosti zaradi globalnih sprememb okolja, vključitev številnih trenutno razdrobljenih, časovno omejenih pobud za dostop do podatkov v okrepljena prizadevanja, jasnejša pravila glede pravic in omejitev v morskih vodah, lažje reševanje vprašanj čezmejnega načrtovanja, učinkovitejša uporaba obstoječih virov za javljanje in nadzor ter možnost za skupno uporabo v prihodnosti sistemov za nadzor, ki so v skupni lasti.

Kratkoročne koristi usklajevanja politik in skupnega učenja ter potencialne dolgoročne koristi pripravljalnih ukrepov bodo pozitivno vplivale na glavne cilje pomorske politike, tj. čim večja trajnostna raba oceanov in morij, oblikovanje osnove za pomorsko politiko, ki bo temeljila na znanju in inovacijah, izboljšanje kakovosti življenja v obalnih regijah, spodbujanje vodstvene vloge Evrope pri mednarodnih pomorskih zadevah in povečanje prepoznavnosti pomorske Evrope.