Mnenje Odbora regij – Izobraževanje in ozaveščanje za spodbujanje trajnostnega razvoja

(2008/C 53/06)

ODBOR REGIJ

poudarja, da brez sodelovanja lokalnih in regionalnih oblasti ni mogoče učinkovito izvajati izobraževalnih ukrepov za trajnostni razvoj, glede na to da imajo lokalne in regionalne oblasti v mnogih državah članicah osrednjo vlogo pri izobraževanju o trajnostnem razvoju;

poziva k izobraževanju za trajnostni razvoj, ki mora za povečanje ozaveščenosti in stopnje odgovornosti v družbi v okviru učnih programov širše obravnavati tudi teme varstva okolja, državljanstva in zdravstvene vzgoje;

priporoča oblikovanje privlačnega spletnega portala z redno posodabljano vsebino, reklamnim in izobraževalnim gradivom, ki naj bi ga uporabljali učitelji, združenja, lokalne oblasti in vse zainteresirane strani pri spodbujanju trajnostnega razvoja;

poziva lokalne in regionalne oblasti, naj se povežejo z mediji in skupaj igrajo osrednjo vlogo pri spodbujanju trajnostnega razvoja, tako da v razumljivem jeziku pojasnijo njegova osnovna načela in prednosti čim širši javnosti ter spodbujajo in spremljajo javno razpravo o tej temi;

spodbuja medije, da prevzamejo pobudo pri objavljanju rezultatov izobraževanja o trajnostnem razvoju in načrtujejo predstavitve ukrepov in dejavnosti lokalnih in regionalnih oblasti takrat, ko lahko dosežejo ljudi, ki so jim te dejavnosti namenjene.

Marek OLSZEWSKI (PL/UEN-EA), župan mesta Lubicz, predsednik komisije za izobraževanje in kulturo pri skupni komisiji vlade in lokalnih skupnosti

Politična priporočila

ODBOR REGIJ

opozarja na dejstvo, da so lokalne in regionalne oblasti v Evropski uniji ena glavnih sil, ki oblikujejo politiko izobraževanja in obveščanja, tudi na področju trajnostnega razvoja. Njihova vloga vključuje spodbujanje, usklajevanje in podpiranje teh vrst dejavnosti. Zato brez sodelovanja lokalnih in regionalnih oblasti ni mogoče učinkovito izvajati izobraževalnih ukrepov za trajnostni razvoj;

potrjuje primere najboljše prakse, kjer ima lokalna uprava vlogo pri spodbujanju, izvajanju in usklajevanju trajnostnega razvoja s pomočjo izobraževanja in usposabljanja. Primeri projektov, ki bi jih morali širiti kot zglede, so mreža Agende 21, pobuda RES (Network of Regions on Education for Sustainability – Mreža regij za izobraževanje o trajnosti) v italijanski pokrajini Umbrija, Evropski teden trajnostne energije, britanski projekt ChangeLAB (Changing Lifestyles Attitudes and Behaviour – Spreminjanje načinov življenja, odnosa in vedenja), obvezno izobraževanje o trajnostnem razvoju na Bavarskem (Nemčija) in na Finskem, sistem poklicnega usposabljanja na Nizozemskem, dejavnost regionalnih centrov za izobraževanje o okolju na Poljskem in dejavnost odprtih univerz;

poziva, da je treba več pozornosti posvetiti vlogi, ki jih imajo na področju neformalnega izobraževanja o trajnostnem razvoju naslednje ustanove: krajinski parki, nacionalni parki, regionalna zaščitena območja, muzeji in umetniški centri. Te ustanove lahko bistveno podprejo formalno izobraževanje učiteljev in učencev na tem področju;

v zvezi s tem opozarja, da sta razvoj mreže za sodelovanje med regijami in lokalnimi skupnostmi ter organizacijami, ki spodbujajo najboljše prakse na področju trajnostnega razvoja, ter izmenjava izkušenj ključnega pomena. Evropska komisija bi morala v sodelovanju z Odborom regij izrecno podpirati zbiranje in širjenje dobrih praks na področju izobraževanja za trajnostni razvoj;

meni, da je izobraževanje element, ki povezuje tri stebre trajnostnega razvoja – gospodarski razvoj, varstvo okolja in družbeni razvoj. Izobraževanje je pogoj za razvoj in sodelovanje vsakega posameznika v sodobni družbi, pa tudi za razvoj družbe same;

potrjuje, da ustrezno izobraževanje in pojasnitev prednosti trajnostnega razvoja lahko omogočita večjo sprejemljivost potrebnih sprememb življenjskih navad in preprečita trenja med tradicionalnim načinom življenja, ki se zdi „udoben“, in novejšimi, bolj trajnostnimi oblikami;

pozdravlja tudi dejstvo, da je eden glavnih ciljev strategije zagotavljanje socialne pravičnosti in kohezije, ki naj bi ga med drugim dosegli z izobraževalnimi in informativnimi dejavnostmi;

opozarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti v mnogih državah članicah osrednjo vlogo pri izobraževanju o trajnostnem razvoju, ne le zato, ker so pogosto formalno pristojne za predšolsko, šolsko in visokošolsko izobraževanje, temveč tudi prek ustanov za izobraževanje odraslih ter dejavnosti za ohranjanje in spodbujanje kulture. Poleg tega so zgled v vlogi lokalnega delodajalca in investitorja ter izvajalec storitev splošnega pomena;

opozarja na različne izkušnje držav članic pri razvoju družbe in gospodarstva v skladu z načeli trajnostnega razvoja. Oblikovanje zavesti o trajnostnem razvoju zahteva razvoj posebnih programov za podporo izobraževanju v novih državah članicah in državah kandidatkah. Za družbene probleme ter gospodarske in politične izzive so potrebni različni pristopi;

v skladu s Strategijo Gospodarske komisije ZN za Evropo o izobraževanju za trajnostni razvoj z dne 23. marca 2005 opozarja na razvijajoči se značaj pojma trajnostni razvoj, ki se spreminja skupaj z našim razumevanjem procesov, ki so njegov sestavni del. Zato je treba poudariti vlogo spremljanja, ki jo imajo znanstvene raziskave, katerih cilj bi moral med drugim biti spremljanje sprememb, ki jih prinaša trajnostni razvoj, in nova opredelitev pojma trajnostne rasti.

Izobraževanje kot instrument ozaveščanja o načelih in namenu trajnostnega razvoja

ODBOR REGIJ

poudarja, da uspešno izobraževanje za trajnostni razvoj ni mogoče brez spodbujanja ustrezne mere zavezanosti, zavzetosti in kvalifikacij učiteljev in vodij usposabljanja. Za povečanje ozaveščenosti in stopnje odgovornosti v družbi mora uspešno izobraževanje za trajnostni razvoj v okviru učnih programov širše obravnavati tudi teme varstva okolja, državljanstva in zdravstvene vzgoje;

meni, da so otroci in mladi posebno pomembna ciljna skupina pri izobraževanju za trajnostni razvoj, saj predstavljajo generacijo, za katero bodo ta načela temelj njenega sistema vrednot in načina življenja. Izobraževanje o trajnostnem razvoju bi se moralo začeti že na predšolski stopnji;

poziva k oblikovanju privlačnega spletnega portala z redno posodabljano vsebino, reklamnim in izobraževalnim gradivom, ki naj bi ga uporabljali učitelji, združenja, lokalne oblasti in vse zainteresirane strani pri spodbujanju trajnostnega razvoja. Spletni portal bi lahko oblikovali na pobudo ministrstev za izobraževanje in okolje v državah članicah; pooblaščeni uradniki bi lahko pripravili vsebino spletne strani in objavljali aktualne informacije o konferencah, pobudah in ukrepih za spodbujanje trajnostnega razvoja. Prav tako bi bilo koristno redno sodelovanje z drugimi institucijami, združenji in ustanovami, ki se ukvarjajo s trajnostnim razvojem;

meni, da bi moralo izobraževanje za trajnostni razvoj vključevati ukrepe, ki so bolj kot kdajkoli prej usmerjeni na podjetnike, kmete, javno upravo, medije in nevladne organizacije kot predstavnike skupin, ki so zlasti pomembne za vključevanje načel trajnostnega razvoja v vsakdanjik;

poleg tega meni, da je vloga izobraževanja tudi ozaveščanje politične elite in družbe o potrebi po družbenem posvetovanju in dialogu pri izvajanju strategij trajnostnega razvoja, da se upoštevajo interesi vseh sektorjev in da se doseže ravnotežje med različnimi vidiki razvoja;

opozarja na vlogo mednarodnih programov za izmenjavo študentov in učencev, katerih glavni namen je med drugim ozaveščanje o vrednosti kulturne raznolikosti in strpnosti ter spodbujanje različnih rešitev za trajnostni razvoj. Programi, kot so ERASMUS, SOCRATES, GRUNDTVIG, TEMPUS itd., predstavljajo in bodo še naprej predstavljali glavni element izobraževanja, ki spodbuja izmenjavo vsakdanjih izkušenj na področju trajnostnih načinov življenja in razširjanje najboljših praks na tem področju;

predlaga, da se še naprej podpirajo široko opredeljeni procesi ekologizacije kmetijstva, zlasti ustvarjanje povpraševanja po ekološko pridelanih proizvodih z izobraževanjem družbe o visokokakovostnih živilih in z zagotavljanjem dodatnega izobraževanja kmetov na področju ekološkega in celostnega kmetovanja, ekoloških dejavnostih na področju kmetijstva in gozdarstva, dobrega počutja živali in proizvodnje biomase;

poziva k povečanju financiranja za izobraževanje o okolju, širjenje podpore za uveljavljanje pravic tretje generacije pa bi moralo biti v središču tega procesa z izobraževanjem na področju varčne rabe energije, uvajanja obnovljivih virov energije in okolju prijaznih oblik prevoza, trajnostne potrošnje, uporabe ekoloških in energijskih oznak, pomena ekološke kmetijske proizvodnje, recikliranja itd.

Vseživljenjsko učenje in trajnostni razvoj

ODBOR REGIJ

poziva k večjemu poudarku na vprašanju trajnostnega razvoja v novem celostnem programu vseživljenjskega učenja. Visokokakovostno izobraževanje je nujno za spoznanje, da je treba trajnostni razvoj vključiti v vsa področja življenja. Zato Odbor regij poziva k spodbujanju usposabljanja javnih uslužbencev, učiteljev v šolah ter profesorjev na dodiplomskih in podiplomskih programih, širše javnosti, prostovoljcev ter gospodarskih in socialnih akterjev, poleg tega pa tudi k sodelovanju v delovnih skupinah, na seminarjih in delavnicah o tej temi v evropskem okviru;

opozarja na potrebo po večji prožnosti sistemov poklicnega usposabljanja, na primer s temeljitejšo uporabo postopkov za vrednotenje neformalno pridobljenih spretnosti, da bi zagotovili širši dostop do poklicnega usposabljanja tistim, ki so izključeni iz sistema. Dobra primera sta finski in nizozemski model certificiranja in vrednotenja neformalno pridobljenih poklicnih kvalifikacij;

opredelitvi posebnih kazalcev, s katerimi bi merili, v kolikšni meri so šole vključile izobraževanje na področju trajnostnega razvoja v svoje letne programe, in s tem ocenili trajnostno kakovost šol;

zavezanosti celotne izobraževalne skupnosti za večjo okoljsko in trajnostno kakovost šol in njihove okolice;

meni, da je učenje na daljavo eden najpomembnejših načinov za doseganje tistih skupin, ki so tradicionalno izključene iz izobraževanja: prebivalci podeželskih območij, invalidi, gospodinje itd. Te skupine predstavljajo vir neizkoriščenega in skritega potenciala za družbeni razvoj EU. Predlagamo povečanje financiranja za razširjanje brezplačnih platform učenja na daljavo in za razvoj programov učenja na daljavo, vključno s programi za državljansko vzgojo;

poudarja nujno potrebo po vključitvi vseživljenjskega učenja v lokalni in regionalni kontekst. Predlaga, da to dosežemo s sistematično širitvijo mreže R3L (regionalne mreže za vseživljenjsko učenje), ki bi obsegala vse regije Evropske unije, vključno z državami EGP/EFTA in državami kandidatkami;

Trajnostni razvoj in družba znanja

ODBOR REGIJ

meni, da trajnostni razvoj ni možen brez družbe, ki temelji na znanju. Da se bodo države članice EU gospodarsko razvijale in se znale soočiti s svetovno konkurenco, morajo nenehno krepiti ozaveščenost javnosti o pomenu izobrazbe, znanstvenih raziskav, ugleda znanstvene skupnosti in okrepitve položaja naravoslovnih znanosti. Levji delež te odgovornosti bodo nosili lokalni in regionalni akterji, ki neposredno vplivajo na formalno osnovnošolsko in srednješolsko izobraževanje;

Družbene spremembe v Evropi, trajnostni razvoj in izobraževanje

ODBOR REGIJ

glede na sedanje in prihodnje demografske, migracijske in kulturne trende v Evropi je strpnost do drugačnosti v družbi ključni pogoj za trajen razvoj, zato poziva države članice k spodbujanju izobraževalnih modelov, kjer je strpnost do drugačnega prepričanja, kulture, spola in načina življenja ključni element izobraževanja državljanov;

poziva k namenjanju večje pozornost vprašanju, kako podpirati lokalne in regionalne oblasti pri upoštevanju trajnostnega razvoja v procesih, ki spodbujajo zdravo življenje in politike varovanja zdravja.

Mediji in izobraževanje za trajnostni razvoj

ODBOR REGIJ

glede na navedeno poziva lokalne in regionalne oblasti, naj se povežejo z mediji in skupaj igrajo osrednjo vlogo pri spodbujanju trajnostnega razvoja, tako da v razumljivem jeziku pojasnijo njegova osnovna načela in prednosti čim širši javnosti ter spodbujajo in spremljajo javno razpravo o tej temi;

ob upoštevanju omenjenih trditev o vlogi regij in lokalnih skupnosti pri izobraževanju za trajnostni razvoj poziva lokalne in regionalne oblasti, da razvijejo lastne komunikacijske strategije za spodbujanje trajnostnega razvoja;

poziva h krepitvi in večji podpori obstoječih pobud regij, kot so promocijske kampanje za trajnostni razvoj ter usposabljanje in svetovanje na teh področjih;

poziva javne institucije k pripravi sporazumov o sodelovanju z javnimi in zasebnimi medijskimi organizacijami, da bodo okoljska vprašanja vključena v dokumentarne, izobraževalne in zabavno-razvedrilne programe ter da bo pristojno osebje usposobljeno za obravnavo takšnih tem na strogo znanstven način. Poleg tega je treba načrtovati komunikacijske strategije v skladu z določenim kontekstom, ki bodo vključevale tako vprašanja ali teme z obravnavanega področja kot tudi skupine prebivalstva, ki so jim namenjene. Tako bi oblikovali vedenje in stališča, ki so v skladu s trajnostnim razvojem;

spodbuja medije, da prevzamejo pobudo pri objavljanju rezultatov izobraževanja o trajnostnem razvoju in načrtujejo predstavitve ukrepov in dejavnosti lokalnih in regionalnih oblasti takrat, ko lahko dosežejo ljudi, ki so jim te dejavnosti namenjene.

PRILOGA

I. Primeri najboljše prakse na podlagi odgovorov na vprašalnik

Bolgarija

Občina Dobrich v Bolgariji načrtuje v okviru aktivne kampanje otroke, učence in odrasle z reklamnim materialom pripraviti do sodelovanja pri ločevanju odpadkov. V kampanjo naj bi se vključili tudi lokalni časopisi, radio in televizija. Občina bo o rezultatih in izkušnjah v zvezi z uvedbo tega sistema pozneje poročala Odboru regij.

Ciper

Grško-ciprsko mesto Αyios Αthanasios je ustanovilo „skupino za okoljsko izobraževanje“, ki jo sestavljajo nekdanji učitelji, ki zelo dobro poznajo temo. Obenem so udeleženci programa Grundtvig ustanovili program z namenom pritegniti pozornost na okoljske zadeve. Mesto Ayos Athanasios je bil glavni organizator tega procesa. Sodelovanje se je razvilo med različnimi izobraževalnimi ustanovami, ki izvajajo dejavnosti za promocijo varstva okolja, recikliranja, trajnostnega razvoja itd.

Španija

Oddelek za izobraževanje o trajnostnem razvoju v Španiji („Área de Gobierno de Medio Ambiente, Dirección General de Sostenibilidad y Agenda 21, Departamento de Educación para el Desarrollo Sostenible“) je razvil projekt z naslovom Okoljske prakse pri športnih dogodkih. Cilj projekta je izkoristiti potencial, ki ga ponuja šport kot instrument za okoljsko izobraževanje, da bi v organizacijo športnih dogodkov vključili okoljska merila in pri javnosti spodbudili razvoj ekološkega in mestnemu okolju prijaznega znanja ter takšno vedenje med organizatorji dogodkov, športniki in gledalci. Okoljske prakse pri organizaciji športnih dogodkov se izvajajo na treh stopnjah:

— Madrid kot kraj, kjer se odvijajo nacionalna in mednarodna športna tekmovanja, v sodelovanju z ustreznimi združenji,

— Madrid kot organizator manjših dogodkov, pogosto na okrajni ravni,

— ustanovitev posebnega okoljskega organa prostovoljcev, ki sodeluje v športnih dogodkih.

Dogodke lahko razdelimo na tri tipe glede na različne ravni vpliva na okolje:

— dogodki v športnih objektih. Organizirani so na odprtih ali zaprtih športnih lokacijah, npr. na stadionih, v bazenih, športnih dvoranah, atletskih stezah itd.;

— cestni športni dogodki, ki zahtevajo posebne prometne ukrepe, pripravo poti in odvoz odpadkov. Sem spadajo maratoni in kolesarske dirke;

— športni dogodki na zelenih površinah. Sem spadajo dogodki, organizirani v mestnih parkih, ki lahko vključujejo atletska tekmovanja, kolesarjenje ali plavanje v odprtih bazenih.

Ukrepe za obvladovanje posledic dogodkov (pri čemer je posebna pozornost namenjena okoljskim spremenljivkam, kot so odpadki, mobilnost ter poraba energije in vode) lahko razdelimo na primere dobre okoljske prakse pri pripravi dogodka, med dogodkom in po njem.

Oddelek je aprila 2007 organiziral 30. madridski maraton v sodelovanju z zasebnim organizatorjem MAPOMA. Izvedeni so bili naslednji ukrepi:

— minimizacija odpadkov z odstranjevanjem gobic, pomaranč in pokrovčkov od steklenic,

— povečano recikliranje s pobiranjem majic in plastičnih steklenic ter uvedbo posebnih reciklirnih točk,

— okoljsko osveščanje tekačev in gledalcev,

— komunikacija z mediji,

— zaščita občutljivih območij na trasi skozi park Retiro,

— mobilnost, z uporabo okolju prijaznih avtomobilov na bioetanol kot uradnih vozil,

— sodelovanje s prostovoljci Rdečega križa (okolje) in dobrodelne organizacije Emaus,

— sponzor je bil Ecoembes, neprofitna organizacija za recikliranje odpadkov,

— udeležene strani: oddelek za izobraževanje, službe za čiščenje ulic in odvoz odpadkov (oddelek za okolje), Mapoma (organizatorji maratona), Ecoembes, Rdeči križ, Setém (pravična trgovina), Emaus.

Ocena:

— povečanje reciklirane embalaže za 5 780 kg,

— odstranitev 70 000 gobic, pokrovčkov od steklenic in organskih odpadkov,

— zmanjšanje časa dela čistilnih služb za 30 minut,

— 88 % udeležencev je pozdravilo ukrepe,

— 63 % udeležencev je izvajalo okoljske ukrepe,

— izobraževanje za organizatorje, udeležence in gledalce.

Druge pobude oddelka so:

— SPOMLADANSKE, POLETNE IN JESENSKE ŠOLE

Dejavnosti v okviru teh programov so namenjene odraslim na splošno, odraslim in otrokom skupaj in samo otrokom. Gre za posebne sezonske programe, ki jih organizira Oddelek za izobraževanje o trajnostnem razvoju.

Zelene poti. Dejavnosti v javnih parkih z zgodovinskim, botaničnim ali kulturnim pomenom za mesto, ki vključujejo parke Retiro, Casa de Campo, Oeste, Fuente del Berro, Quinta de los Molinos, El Capricho, Juan Carlos I, Tierno Galván in Lineal del Manzanares.

Okoljski dnevi odprtih vrat in delavnice. Dnevi odprtih vrat se odvijajo na različnih mestnih lokacijah, povezanih z okoljskim upravljanjem, in so namenjeni spoznavanju z mestnim okoljem in njegovi krepitvi. Ti dnevi vključujejo lokacije kot so npr. steklenjaki in rastlinjaki v parkih Retiro in Casa de Campo, Center metuljev in žuželk, Center za življenje ptic in štorkelj, tovarna komposta Migas Calientes, pa tudi posebne dni, namenjene obročkanju ptic, vrtičkanju, otroškim delavnicam, kolesarskim stezam itd.

Tečaji. Teme so izbrane z namenom spodbujanja ljudi k bolj ekološkemu ravnanju. Gre npr. za tradicionalno in ekološko vrtnarjenje, populacije ptic v parkih, vodo v mestu, ekološko vrtnarjenje doma in podnebne spremembe.

— ORGANIZACIJA ENODNEVNIH DOGODKOV, KONGRESOV, RAZSTAV

Oddelek za izobraževanje o trajnostnem razvoju podpira te tematske dejavnosti z organiziranjem enodnevnih dogodkov, kongresov in seminarjev. Mednje spadajo:

— prvi Dan za bioetanol za trajnostni razvoj v prometu,

— razstava Skrivnost dreves,

— Nacionalni okoljski kongres, organiziran dvakrat letno. Na njem sodeluje mesto s stojnico, za koordinacijo pa skrbijo mestni predstavniki. Dogodek organizira fundacija CONAMA,

— prvi Dan trajnostne poslovne mobilnosti, v sodelovanju s trgovinsko zbornico in Fundacijo za mobilnost,

— prvi Dan trajnostnega vrtnarjenja v mestu prihodnosti, v sodelovanju z generalnim direktoratom za okoljsko dediščino.

Nemčija

Primer 1

V zvezni deželi Bremen v Nemčiji so teme trajnostnega razvoja del rednega izobraževalnega programa deželnega inštituta za izobraževanje. Cilj akcije „Aktion plus“ v deželi Bremen je varčevanje z energijo v deželnih šolah in s tem ozaveščanje šolarjev o pomenu trajnosti.

Primer 2

Deželni inštitut za šolstvo in medije Berlin-Brandenburg (LISUM) redno ponuja izobraževanja za učitelje o posameznih temah v zvezi s trajnostnim razvojem. Poleg tega je od leta 2000 vsako leto organizirana strokovna konferenca o trajnostnem razvoju. Leta 2008 bo v Brandenburgu pod pokroviteljstvom LISUM-a organiziran meddeželni kongres o globalnem učenju za trajnostni razvoj. Izhodiščna točka kongresa bodo cilji tisočletja in desetletje ZN za izobraževanje, skušal pa bo izboljšati osveščenost prebivalcev Berlina in Brandeburga na področjih izobraževanja in mladine glede priporočenega učnega načrta konference ministrov za šolstvo ter spodbujati njegovo izvajanje s programi usposabljanja in različnimi projekti.

Avstrija

Primer 1

Zgornja Avstrija pozdravlja uvedbo enotnega modela za ukrepe osveščanja v EU na področju trajnostnega razvoja na predšolski in osnovnošolski ravni izobraževanja, pri čemer meni, da bi se moral model omejiti na ključna sporočila, natančnejše informacije pa bi zagotavljale lokalne in regionalne oblasti, ki se lahko bolje odzovejo na posebne potrebe učencev po informacijah. Zamisel o širjenju skupnega evropskega duha o trajnostnem razvoju med učenci na podlagi ukrepov za ozaveščanje je zelo dobrodošla.

Primer 2

Gornjeavstrijska akademija za okolje in naravo gornjeavstrijske vlade izvaja dejavnosti v podporo trajnostnemu razvoju že od leta 1989. Akademija ima center za upravljanje Agenda 21, ki izvaja, podpira in spodbuja „lokalne procese Agende 21“ za okolje s prihodnostjo. Gre za kombinacijo metod, ki se izvajajo na lokalni ravni (npr. letaki, mestni časopisi, posterji, plakati, spletne strani, informativni večeri, osebni stiki, stiki z mediji).

Gornjeavstrijska mesta so bila vključena v oblikovanje in razvijanje gornjeavstrijskega okoljskega načrta. Spodbujanje za vzpostavitev občinskih zvez za podnebje in občin za reševanje podnebja in za spodbujanje lokalnih in regionalnih procesov Agende 21 je potekalo prek vključevanja in obveščanja mestnih in regionalnih nosilcev odločitev in politikov.

Program dodatnega izobraževanja gornjeavstrijske akademije za okolje in naravo vključuje usposabljanje za mestne okoljske strokovnjake in dejavnosti v okviru dodatnega izobraževanja za učitelje in pedagoge za osveščanje o pomenu trajnostnega življenjskega stila. Prav tako so bile oblikovane izobraževalne serije za osebe, vključene v mestne in regionalne razvojne projekte.

Poljska

Primer 1

Poljski nacionalni program „zeleni certifikat“ za podporo in certifikacijo izobraževalnih ustanov na področju trajnostnega razvoja

Ta program zagotavlja izobraževalnim ustanovam podporo in certifikacijo na področju trajnostnega razvoja. Izvaja se na dveh ravneh: okoljsko prijazni otroški vrtci in osnovne šole prejmejo „Zeleni certifikat I. razreda“, vrtci in osnovne šole, ki so centri trajnostnega razvoja, pa „Zeleni certifikat II. razreda“.

Program se izvaja od januarja 2000. Ta izobraževalna pobuda, ki jo izvajajo NVO, zagotavlja učinkovito pomoč poljskemu izobraževalnemu sistemu pri spodbujanju razvijanja dobrih navad in okoljskem osveščanju otrok, mladih in celotnih skupnosti, združenih okrog izobraževalnih ustanov. Zelena certifikata I. in II. razreda, podeljena institucijam, ki izpolnjujejo posebne zahteve, sta primer znakov kakovosti v poljskem izobraževanju za dejavnosti na področju trajnostnega izobraževanja. Program sponzorirajo ministrstvo za okolje, ministrstvo za šolstvo in šport in predsednik nacionalnega sklada za okoljsko zaščito in upravljanje z vodo. Izvaja se v sodelovanju z nacionalnim centrom za usposabljanje učiteljev. Cilj zelenega certifikata je razširiti idejo trajnostnega razvoja s spodbujanjem skupnosti, v katerih so izobraževalne ustanove, in podpiranjem ukrepov, ki jih sprejemajo skupnosti kot lokalni centri trajnostnega razvoja.

22. aprila 2005 je bila v poljskem mestu Trzebaw otvoritvena slovesnost za „zeleni razred“, namenjena ne le otrokom in mladim v šolah, temveč celotni lokalni skupnosti. Z zelenim razredom so šole in mesto dobile:

— odprt prostor za organizacijo učnih ur, iger in šolskih proslav,

— prostor za „zelene učne ure“ v naravnem okolju (opazovanje „mini-ekosistema“ flore in favne, likovni in tehnični pouk z naravnimi materiali),

— prostor za počitek in sprostitev za otroke, učitelje, starše in lokalne prebivalce,

— prostor za dejavnosti čiščenja in vzdrževanja.

Program je poleg tega vključil vso šolsko okolje in lokalno skupnost in pokazal, da so lahko tudi majhne šole učinkovite v doseganju skupnih ciljev in izpolnjevanju skupnih nalog. Pobuda je pomagala spodbuditi prepoznavnost šole, ki je na lokalni ravni že dobro poznana kot „okoljska“ šola. Glede na veliko vrednost programa bi bilo treba učinkoviteje širiti njegovo prepoznavnost. Poleg tega bi morali poenostaviti prijavni postopek za certifikacijo.

Primer 2

„Eko-skupine“ v osnovni šoli št. 1 v mestu Września

Sodelovanje med šolsko upravo, učitelji, učenci in starši osnovne šole št. 1 v mestu Września (Poljska) v številnih okoljskih pobudah poteka že od leta 1999. Te dejavnosti so bile januarja 2007 nagrajene s prestižnim certifikatom „varuh okolja“ (ki ga sponzorira poljski predsednik). Pred tem je šola v letih 2004-2006 trikrat zaporedoma prejela naziv „pobudnik varstva okolja“.

Dejavnosti eko-skupin niso vključevale le vsakoletne kampanje „očistimo svet“, temveč tudi redno sodelovanje v okoljskih tekmovanjih, izlete in pohode. Cilj teh okoljskih projektov je bilo ozaveščanje in spodbujanje vedenja, ki varuje življenje živali in rastlin (npr. z zbiranjem odpadkov in sekundarnih surovin).

Leta 2004 je šola prejela prvo nagrado regionalnega sklada za varstvo okolja in upravljanje z vodami. Nagrada v vrednosti 70 000 PLN je pomagala ustanoviti šolski center za izobraževanje na področju okolja in narave, ki vključuje multimedijske pripomočke, učna sredstva, računalniške programe in prenosno vremensko postajo, ki omogoča opazovanje meteoroloških razmer na tem območju.

Šola je uvedla izobraževalni program za 4., 5. in 6. razrede o okolju v regiji. Program še vedno poteka. Vključuje osnovni program za splošno izobraževanje v šestrazrednih osnovnih šolah in srednjih šolah, program izobraževanja o naravi in druge izobraževalne vsebine.

Osrednje teme programa so ohranjanje narave, varstvo okolja in ekologija. Učne ure potekajo neposredno v naravnem okolju. Program uvaja različne oblike ohranjanja narave v regiji Września in druge teme, ki so neločljivo povezane s kakršno koli razpravo o naravnem okolju, kot je varstvo pokrajine, voda, zraka in tal v regiji, ravnanje z odpadki, uspevanje različnih rastlinskih skupnosti, zdrav življenjski slog.

V šolskem letu 2003-2004 je šola izvedla tudi izobraževalni projekt, ki je vključeval pripravo naravne poti od Nowy Folwark do Leśniczówka Słomówko. S tem projektom je bila ustvarjena naravna pot na obrobju mesta, ki omogoča, da se učne ure o naravi in biologiji za učence iz občine in okoliških krajev odvijajo v naravnem okolju.

Primer 3

„Zeleni paket“: multimedijsko gradivo za izobraževanje o okolju

Gradivo, ki ga je izdelal Regionalni center za okolje za srednjo in vzhodno Evropo (REC) v Varšavi, se je uporabljalo kot učna pomoč v šolah na Velikopoljskem.

Zeleni paket, ki ga je odobrilo ministrstvo za izobraževanje, je prejelo pozitivno oceno ministrstva za okolje. Gre za brezplačno multimedijsko gradivo za izobraževanje o okolju, ki ga uporabljajo učitelji in dijaki na srednjih šolah, vendar je primerno tudi za druge stopnje v izobraževanju. Gradivo obsega pet delov, ki vključujejo 22 tem, povezanih z varstvom okolja in trajnostnim razvojem. Vključuje knjigo za učitelje z učnim načrtom in podpornim gradivom, videokaseto z izobraževalnimi filmi, CD-ROM z obsežnimi informacijami o varstvu okolja in druga uporabna gradiva.

Zeleni paket ne omogoča dijakom zgolj pridobivanja znanja, temveč krepi predvsem nove vrednote in spodbuja okoljsko vedenje v šolah, doma in v neposredni okolici. Dijaki imajo v raznih dejavnostih, razpravah, pri igranju vlog in sprejemanju odločitev vlogo partnerja učitelja. Učitelji in dijaki sprejete vrednote v okviru „Zelenega paketa“ nato posredujejo svojim družinskim članom in celotni družbi.

Prvo izdajo tega gradiva so prejeli udeleženci posebej organiziranih tečajev. Prvotno so bili to tečaji usposabljanja za aktivne učitelje in vodje usposabljanja učiteljev na Poljskem, ki so izrazili zanimanje za to, da bi postali lokalni koordinatorji, organizatorji in vodje tečajev za srednješolske učitelje na njihovem območju.

Med aprilom in junijem 2002 je bilo organiziranih pet delavnic za 104 udeležence, od teh je bilo 13 udeležencev iz Velikopoljske (na primer iz Poznanja, Pile, Kalisza, Konina, Gniezna in Leszna).

Pri drugi izdaji aprila 2003 s 5 000 izvodi so bili upoštevani izkušnje in predlogi učiteljev, ki so že uporabljali prvo izdajo tega gradiva. Ta paket je vključeval nove filme, popravljene učne načrte in zgoščenko. Poljske institucije in organizacije, ki so pokazale zanimanje za razdeljevanje „Zelenih paketov“ srednješolskim učiteljem, so prejele to gradivo.

Primer 4

Podiplomski študij regionalnega trajnostnega razvoja (ki je prejel sredstva EU za spodbujanje trajnostnega razvoja v regiji) na Inštitutu za filozofijo Fakultete za družbene vede Univerze Adam Mickiewicz v Poznanju

Študiji trajnostnega razvoja so dragocena pobuda za izpolnitev lokalnih okoljskih zahtev. Zato bo Univerza Adam Mickiewicz v Poznanju v študijskem letu 2007-2008 uvedla podiplomski študijski program regionalnega trajnostnega razvoja. Ta študijski program je namenjen lokalnim in regionalnim svetnikom ter lokalnim in regionalnim oblastem in drugim lokalnim vladnim institucijam, javnim uslužbencem, zaposlenim v zasebnih in javnih podjetjih, prostovoljcem in predstavnikom NVO, ki želijo podobo organizacije uskladiti s strategijo trajnostnega razvoja. Izbor študentov za podiplomski študij trajnostnega razvoja se je začel spomladi 2007. Vodja študijskega programa je dr. Piotr Warych.

Cilj tega programa je dodatno izobraziti podiplomske študente, ki že imajo splošno znanje o trajnostnem razvoju, družbenih, ekonomskih in okoljskih vedah, in jih usposobiti, da bodo pridobljeno znanje uporabljali v zasebnem in poklicnem življenju. Podiplomski študenti tega programa naj bi bili sposobni razumeti in analizirati naravni proces in zapleteno medsebojno vplivanje različnih dejavnikov. Podiplomski študenti bodo zagotovo prispevali k širjenju in izvajanju koncepta trajnostnega razvoja v gospodarskem in družbenem procesu.

Grčija

V okviru formalnega šolskega sistema prefekture Atene smo predvsem v zadnjih nekaj letih v sodelovanju z regionalnimi uradi za osnovnošolsko in srednješolsko izobraževanje spodbujali ustanovitev delovnih skupin učiteljev o okoljskih vprašanjih in vprašanjih državljanske vzgoje, da bi s tem povečali ozaveščenost študentov in izboljšali tudi učne metode. Vsakič, ko prefektura Atene v okviru informativnih kampanj organizira, soorganizira ali sodeluje pri dogodkih v zvezi s trajnostnim razvojem civilne družbe, te dejavnosti tudi vnaprej objavi v časopisih, na televiziji ali na radiu in zagotovi avdiovizualno opremo za boljšo obveščenost in vključitev širše javnosti. Pri tem je seveda še posebej pomembno, da mediji radijske in televizijske prenose predvidijo v času, ko so ljudje, ki so jim te dejavnosti ali pobude namenjene, dosegljivi.

Švedska

Primer 1

V Dalarnskem okrožju, ki ga sestavlja 15 občin (ena od teh je Orsa), se bo jeseni 2007 začel izvajati 3-letni projekt, v katerem bo sodelovalo 15 različnih osnovnih in srednjih šol tega okrožja (2 šoli sta v Orsi). Namen in cilji tega projekta so:

— organizirati vse šolske dejavnosti z vidika trajnostnega razvoja, kjer bodo učenci in dijaki pridobili znanje, sposobnosti in željo prispevati k dolgoročnemu trajnostnemu razvoju družbe;

— razviti, preizkusiti in oceniti proces trajnostnega razvoja, metode in sredstva za vse šolske dejavnosti, kar bo omogočilo sistematično delitev in izmenjavo znanja ter izkušenj z drugimi šolami na državni in mednarodni ravni.

Poleg tega naj bi projekt omogočal, da:

— se učenci in dijaki sodelujočih šol naučijo in razumejo, kaj pomeni trajnostni razvoj v teoriji in praksi;

— se osebje sodelujočih šol seznani s trajnostnim razvojem ter da lahko teoretično in praktično znanje posreduje učencem;

— sodelujoče šole načrtujejo svoje delo za dosego ciljev in smernic učnega programa na področju trajnostnega razvoja;

— se sodelujoče šole izpopolnjujejo na področju poučevanja svetovnih vprašanj;

— se učenci in dijaki sodelujočih šol vse bolj zanimajo za naravoslovne vede in tehnologije na področju trajnostnega razvoja;

— so učenci in dijaki ter osebje sodelujočih šol bolj ozaveščeni in bolje razumejo povezavo med zdravjem in trajnostnim razvojem.

Raziskovalni inštitut v Dalarne sodeluje tako, da nadzoruje projekt in ocenjuje pristope in rezultate sodelujočih šol, da se poudarijo ustrezne, učinkovite metode in pristopi v izobraževanju na področju trajnostnega razvoja.

Primer 2

Miljötinget („Sodišče za okolje“)

„Sodišče za okolje“ je letna konferenca o okolju za deveti razred in višje razrede srednjih šol v Dalarnskem in Gävleborškem okrožju. Namen konference je tako na resen kot na zabaven način spodbuditi mlade k dejavnosti na področju okoljskih vprašanj. Govorniki prihajajo iz poslovnega sveta, politike in NVO. Seveda pa ni treba posebej omenjati, da na tej prireditvi ni drog. Projekt skupaj vodita regija Dalarna in okrožni svet Gävleborga.

Na politični ravni mesto Orsa že od zgodnjih 90. let v ciljih na področju izobraževanja otrok poudarja, da naj bi si z dejavnostmi na tem področju prizadevali za pridobitev različnih nagrad, kot so Eko-šola, Zelena zastava itd. To pomeni, da so v mestu Orsa okoljska vprašanja in trajnostni razvoj prednostne teme v šolskem programu. S temi dejavnostmi otroci seznanjajo doma tudi druge družinske člane.

Izobraževalne ustanove v občini Orsa so dejavne v tem procesu na različnih področjih, npr. v kampanji eko-vlak (Ekotåg) v Skattungbynu ali v izobraževanju „Ohranite Švedsko čisto“ za vse učitelje; manjše število učiteljev se je prav tako udeležilo tečaja o okolju v petih točkah na Univerzi v Dalarni.

Mesto Orsa ima dejavno izobraževalno mrežo na področju okolja, ki se redno sestaja enkrat na mesec. Kot del pobude „Ladja prihodnosti“ (Framtidsskeppet) je bila ustanovljena „Ladja Dalarna“ (Dalaskeppet), v sklopu katere so organizirana letna srečanja v eni od občin Dalarne. Vodja tega projekta je Anders Sundvall. Več šol, ki so dejavne na področju trajnostnega razvoja, je prejelo nagrado Zelena zastava ali Eko-šola itd.

Ponudnik šolske prehrane vsako leto razširi ponudbo jedi, ki imajo oznako Krav (v skladu z varstvom okolja in zaščito živali ter zahtevami na področju družbene odgovornosti). Dve ali tri šole gojijo zelenjavo, ki jo nato uporabljajo v šolskih menzah.

Od 1997 obstaja v Dalarni mreža šol v celotnem okrožju za spodbujanje nadaljnjega izobraževanja, ustanavljanja forumov za izmenjavo izkušenj, uvajanje šol z Zeleno zastavo itd. Učitelji so javno izjavili, da je treba delo nadaljevati in ga izpopolnjevati. Trenutno te dejavnosti niso financirane na regionalni ravni. Dalarna ima zaradi teh pobud danes visok odstotek šol z Zeleno zastavo in šol z oznako „šole za trajnostni razvoj“.

Danes se ljudje veliko bolj zavedajo pomena dela na področju trajnostnega razvoja, vendar se večja težava pojavi, ko naj bi to ozaveščenost spremenili v vedenje. Šole imajo lahko glavno vlogo pri zagotavljanju, da bodo prihodnje generacije pridobile znanja in sposobnosti, ki so potrebni za dolgoročni trajnostni razvoj.

II. Težave pri seznanjanju javnosti in izboljšanje ozaveščenosti o trajnostnem razvoju

— Informacije o trajnostnem razvoju so redno objavljene v občinskih publikacijah (občinski časopis, informativne brošure in obvestila). Težave se pojavljajo zaradi pomanjkljivega osnovnega znanja o okoljskih vprašanjih.

— Na evropski ravni obstaja ustrezen okvir strategije, načrtovanja in programov, ki določajo smernice trajnostnega razvoja, vendar je uporaba znanja in izkušenj v praksi ter posredovanje tega širši javnosti še vedno pomanjkljivo. Zato bi morali posebni programi temeljiti na uporabi koncepta trajnostnega razvoja, in sicer z uvajanjem inovativnih tehnik in poskusov v izobraževanju, usposabljanju in učenju: obstoječe izobraževalne programe naj bi usmerili v specializirane programe, ki so prilagojeni razmeram v novih državah članicah. Težave pri izboljšanju ozaveščenosti o trajnostnem razvoju so: — pomanjkljivo interdisciplinarno znanje in delo v skupinah v različnih službah, odgovornih za načrtovanje; — toge upravne strukture, ki otežujejo delo v skupinah; — pomanjkanje predhodnih raziskav za izpolnjevanje zahtev javnosti, občin in zasebnega sektorja; — nezadovoljiva vloga obveščanja in ozaveščenosti v postopku odločanja in na tehničnih področjih, pomanjkljivo zavedanje pomena obveščanja in ozaveščenosti za boljše ravnanje mesta z okoljem in spodbujanje državljanov k večji dejavnosti na področju okolja; — pomanjkanje proračunskih sredstev.

— Obstaja tudi mnenje, da morajo biti politike trajnostnega razvoja skladne in verodostojne. Po mnenju zvezne dežele Brandenburg bi morala pri izobraževanju in izmenjavi znanja imeti pomembno vlogo večja prostovoljna združenja, ki dopolnjujejo formalne izobraževalne ustanove, kot so šole, institucije za nadaljnje izobraževanje in visokošolske ustanove. Ta prostovoljna združenja vodijo centre za usposabljanje in redno organizirajo dogodke v okviru dejavnosti, ki so v skladu z njihovim statutom. Vendar ti t. i. neodvisni ponudniki izobraževanja ponavadi nimajo dovolj finančnih sredstev, da bi lahko te dejavnosti izvajali stalno. Pogosto ne morejo zbrati zahtevanih lastnih finančnih sredstev, da bi bili upravičeni do državne pomoči, in prihodek, ki ga izobraževalne ustanove ustvarijo na tem področju, je nizek. Instrument financiranja za podporo izobraževalnim dejavnostim združenj, ki so dejavna na področju trajnostnega razvoja, je zato zelo zaželen. Strukturni skladi EU in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja tega dejansko v praksi ne omogočajo, saj ni v skladu z njihovimi pristojnostmi ali pa je operativno izvajanje držav članic osredotočeno na druge prednostne naloge.

— Glavna težava, s katero se srečuje Zgornja Avstrija pri prizadevanjih za večjo ozaveščenost o nujnosti trajnostnega razvoja, je to, da je pojem „trajnostni“ sam po sebi nekoliko nenavaden in abstrakten, zaradi česar ga je težko pojasniti javnosti. Ugotavlja se tudi, da tudi tam, kjer se doseže ustrezno razumevanje pomena trajnostnega razvoja, še vedno obstaja vrzel med razumevanjem in dejanskim izvajanjem.