EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 12.9.2018 COM(2018) 631 final 2018/0330(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o evropski mejni in obalni straži

in razveljavitvi Skupnega ukrepa Sveta št. 98/700/PNZ, Uredbe (EU) št. 1052/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta









FMT:ItalicPrispevek Evropske komisije k srečanju voditeljev in voditeljic19. in 20. septembra 2018 v Salzburgu





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Uredba o evropski mejni in obalni straži je bila po migracijski krizi leta 2015 sprejeta v rekordnem času in je začela veljati 6. oktobra 2016. Vendar je treba storiti še več, da bi v okviru celovitega pristopa k vprašanju migracij zagotovili učinkovit nadzor zunanjih meja EU in znatno okrepili učinkovito vračanje migrantov brez urejenega statusa. Evropska mejna in obalna straža je v sedanji obliki v tem pogledu prinesla izboljšave. Vendar je nujno, da se v celoti odziva na raven ambicij in potreb Evropske unije po učinkovitem varovanju zunanjih meja in spopada s prihodnjimi izzivi na področju migracij. Evropska mejna in obalna straža bi morala delovati kot konkreten primer evropske solidarnosti, ki je na voljo za operativno uporabo, kadar je to potrebno, in okrepiti zaščito skupnih zunanjih meja Unije. Komisija je že predstavila svojo vizijo za okrepljeno in popolnoma operativno evropsko mejno in obalno stražo, da bi odpravila pomisleke državljanov glede varnosti in zaščite Unije. Komisija je za naslednji večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 predlagala ustanovitev stalne enote10 000 mejnih policistov in skoraj potrojitev financiranja za upravljanje migracij in meja na 34,9 milijarde EUR v primerjavi z nekaj manj kot 13 milijardami EUR v tekočem obdobju, da bi se ciljno usmerjeno odzvali na povečane izzive na področju migracij, mobilnosti in varnosti. To bo omogočilo boljše upravljanje meja EU z evropsko mejno in obalno stražo ter učinkovitejšo migracijsko politiko. Poleg tega je Komisija predlagala, da se zagotovi finančna podpora za opremo in usposabljanje nacionalne komponente evropske mejne in obalne straže v državah članicah, katere cilj je omogočiti okrepitev njihove operativne zmogljivosti in obstoječih orodij ter razvoj informacijskih sistemov na ravni EU za meje, upravljanje migracij in varnost. V zvezi s tem je Komisija 12. junija 2018 predlagala Sklad za azil in migracije, instrument za upravljanje meja in Sklad za notranjo varnost v skupni višini 20,9 milijarde EUR. Evropski svet je v svojih sklepih iz junija 2018 potrdil potrebo po učinkovitejšem nadzoru zunanjih meja EU z nadaljnjo krepitvijo podporne vloge Evropske agencije za mejno in obalno stražo, vključno s sodelovanjem s tretjimi državami, in sicer z dodelitvijo več sredstev in večjih pooblastil. Glavna načela, dogovorjena v sklepih Evropskega sveta, so v različnih forumih dodatno podprle tudi države članice, pri čemer so poudarjale potrebo po okrepitvi orodij evropske solidarnosti, vključno z zagotavljanjem učinkovitega upravljanja zunanjih meja z močnejšo evropsko mejno in obalno stražo ter vzpostavitvijo učinkovitejše in skladnejše evropske politike vračanja na podlagi večje solidarnosti in medsebojnega zaupanja. Poleg tega je Evropski parlament v resoluciji z dne 30. maja 2018 o letnem poročilu o delovanju schengenskega območja zahteval takojšnjo uvedbo celovite strategije integriranega upravljanja meja, o kateri so se dogovorile institucije, tehnične in operativne strategije Evropske agencije za mejno in obalno stražo ter s tem povezanih nacionalnih strategij držav članic. Evropski parlament je izrazil tudi zaskrbljenost zaradi neskladnosti pri izvajanju strategije integriranega upravljanja meja v državah članicah in poudaril, da je celovito izvajanje te strategije v vseh državah članicah bistveno za ustrezno delovanje schengenskega območja. Komisija je v odziv na te pozive in na nedavni poziv Evropskega sveta predlagala več sprememb glede evropske mejne in obalne straže, zlasti tako, da se Agenciji zagotovi lastna operativna veja: stalna enota evropske mejne in obalne straže, ki jo sestavlja 10 000 operativnih uslužbencev z izvršilnimi pooblastili za vse njene dejavnosti za učinkovito podporo državam članicam na terenu. Stalna enota evropske mejne in obalne straže ne bo pomenila le količinske spremembe, ampak bo prinesla tudi kvalitativne spremembe, saj bo zagotovila hitro dostopno in zanesljivo rešitev. Z njo bo imela EU potrebne skupne zmogljivosti za zaščito zunanjih meja EU, preprečevanje sekundarnih gibanj in učinkovito izvajanje vračanja migrantov brez urejenega statusa. Stalna enota evropske mejne in obalne straže bo z znatno okrepitvijo tudi tehnične opreme, ki ji je na voljo, dodelitvijo izvršilnih pooblastil njenim statutarnim uslužbencem in dodatno okrepljeno sposobnostjo delovanja v tretjih državah pomenila prelomnico v smislu kakovosti in učinkovitosti EU pri skupni zaščiti skupnih meja in upravljanju migracijskih tokov. Evropska mejna in obalna straža bo z določitvijo novih standardov in prežemanjem mejne policije z evropsko kulturo postala tudi vzorec za izvajanje upravljanja meja EU. Zato je treba prilagoditi delovanje evropske mejne in obalne straže ter, kar je še pomembneje, način določanja strateških prednostnih nalog za evropsko integrirano upravljanje meja. Cilj predloga je torej strukturiranje političnega usmerjanja evropskega integriranega upravljanja meja z vzpostavitvijo političnega cikla evropskih in nacionalnih strategij integriranega upravljanja meja. Izboljšalo se bo usklajevanje postopkov načrtovanja evropskega integriranega upravljanja meja, da se bolje pripravijo operacije na mejah in opredelijo odzivi na dogodke z visoko stopnjo vpliva, zlasti možna posredovanja stalne enote in druge zmogljivosti Agencije v podporo državam članicam. S predlogom se bo prav tako izboljšala priprava zmogljivosti evropske mejne in obalne straže z usklajevanjem usposabljanja in izobraževanja ter kratkoročnega in dolgoročnega pridobivanja opreme, vključno z raziskavami in razvojem. S predlogom se bo izboljšala tudi zmogljivost za izmenjavo informacij in podporo državam članicam na področju vračanja. Poleg tega je predstavljen skupaj s pregledom direktive o vračanju, katerega namen je pomagati državam članicam, da povečajo učinkovitost vračanja ter dosežejo učinkovitejšo in skladnejšo evropsko politiko vračanja. Prenovitev direktive o vračanju predlaga jasnejše in učinkovitejše postopke za izdajo odločb o vrnitvi in obravnavo pritožb, da se zagotovijo skladnost in sinergije med azilnimi postopki in postopki vračanja ter učinkovitejša uporaba pridržanja za olajšanje vrnitve. Predlagane spremembe uredbe o evropski mejni in obalni straži v tem smislu dodatno razširjajo obseg operativne pomoči, ki naj bi jo Agencija nudila državam članicam. Te spremembe tudi krepijo sodelovanje med Agencijo in Agencijo EU za azil pri napotitvi podpornih skupin za upravljanje migracij, zlasti na žariščnih točkah in v nadzorovanih centrih. Komisija obravnava potrebo po zagotovitvi sinergij med azilnimi postopki in postopki vračanja z usklajevanjem med pristojnimi nacionalnimi organi in ustreznimi agencijami Unije ter s povečanjem učinkovitosti skupne politike vračanja kot ključnega elementa trajnostnega upravljanja migracij. Še en ključen element evropskega integriranega upravljanja meja je sodelovanje s tretjimi državami. Ta predlog krepi sodelovanje Agencije s tretjimi državami z namenom spodbujanja standardov upravljanja evropskih meja in vračanja, izmenjave informacij in analize tveganja, lažjega izvajanja vračanja z namenom povečanja njegove učinkovitosti in podpore tretjim državam na področju upravljanja meja in migracij. To vključuje napotitev stalne enote evropske mejne in obalne straže, kadar je taka podpora potrebna za varovanje zunanjih meja, in učinkovito upravljanje migracijske politike Unije. Popolnoma operativna evropska mejna in obalna straža bi morala tudi racionalizirati in uporabiti vsa obstoječa operativna orodja. Komisija predlaga vključitev Evropskega sistema varovanja meja (EUROSUR) v predlog o evropski mejni in obalni straži, da se izboljša delovanja sistema EUROSUR in razširi področje njegove uporabe na večino elementov integriranega upravljanja meja. To pomeni boljše odkrivanje in predvidevanje kriznih razmer na zunanjih mejah EU in v tretjih državah ter odzivanje nanje. Zgoraj navedeni elementi bodo okrepili integrirano upravljanje meja, saj bodo evropski mejni in obalni straži omogočili, da deluje kot resnična mejna policija, tako da bo zagotavljala zaščito zunanjih meja EU, učinkovito upravljala migracijske tokove in prispevala k zagotavljanju visoke ravni varnosti v Uniji, kar je ključni pogoj za ohranitev schengenskega območja. Razlogi za izboljšanje delovanja evropske mejne in obalne straže Ena od novosti, uvedenih z uredbo iz leta 2016, je obvezni nabor za hitri odziv, ki šteje 1 500 mejnih policistov. Nabor je bil sicer uspešno vzpostavljen, vendar se lahko aktivira le za hitro posredovanje na mejah, torej za zelo posebno vrsto posredovanj v odziv na izredne razmere. Za operativno podporo državam članicam na prvi črti v okviru rednih skupnih operacij, ki so najpogostejši tip, se Agencija še naprej v celoti zanaša na prostovoljno zbiranje človeških in tehničnih virov držav članic.

Med migracijsko krizo so se operativne potrebe Agencije za podporo državam članicam početverile, tako da so operacije v letu 2014 zahtevale za 52 359 delovnih dni napotitev, v letu 2017 pa se je število potrebnih delovnih dni povečalo na 189 705. Intenzivnost pritiska na zunanjih mejah se je v primerjavi z letom 2015 sicer zmanjšala, pri čemer se je število nedovoljenih prihodov po osrednjih in vzhodnih sredozemskih državah znatno zmanjšalo, vendar k tem pozitivnim rezultatom še vedno znatno prispeva povečano operativno delovanje Agencije. Vendar pa prostovoljne zaveze držav članic pogosto ne zadovoljujejo v zadostni meri operativnih potreb po človeških in tehničnih virih, ki jih je določila Agencija. Za zagotovitev ustrezne in dolgotrajne zaščite zunanjih meja je potrebna stalna visoka raven prizadevanj. Glede na geopolitični razvoj v nekaterih strateških svetovnih regijah ter svetovne demografske trende se bo od Evropske agencije za mejno in obalno stražo pričakovala pomoč čedalje več državam članicam EU pri obvladovanju migracijskega pritiska, med drugim s podpiranjem učinkovitega vračanja in sodelovanjem s tretjimi državami. Čeprav so države članice v veliki meri predvidele ta trend in so Agenciji zagotovile dodatne mejne policiste in strokovnjake, so večino skupnih operacij Agencije v obdobju 2015–2018 žal še vedno resno ovirale trdovratne vrzeli, zaradi katerih je bila podpora Agencije pogosto delno neučinkovita , kar je Komisija večkrat poudarila. Na podlagi letne zaveze iz leta 2018, ki so jo sprejele Evropska agencija za mejno in obalno stražo in države članice, je bilo zagotovljenih le 49 % mejnih policistov in 45 % opreme, ki jih Agencija potrebuje za dejavnosti na kopenskih mejah. Za operacije na morskih mejah je bilo sicer zagotovljenih 96 % potrebnih mejnih policistov, vendar le 60 % potrebnih tehničnih sredstev. Ta stalna šibkost sedanjega mehanizma za združevanje vpliva na zmogljivost EU, da zavaruje naše zunanje meje, in jo je treba odpraviti, kot je večkrat potrdil Svet PNZ. Poleg tega v okviru sedanjega mehanizma združevanja države članice svoje prispevke običajno obljubijo le za konkretne lokacije in konkretna obdobja, zaradi česar je omejena zmožnost Agencije, da dovolj hitro po potrebi prerazporedi strokovnjake in/ali tehnična sredstva na druga operativna območja. Poleg tega se Agencija sooča z nezadostnimi obljubljenimi prispevki v nekaterih mesecih največje obremenitve in prekomernimi v mesecih, ko je obremenitev nižja. Vse našteto je problematično, saj Agencija operativnega osebja ne more prerazporediti v skladu z opredeljenimi potrebami. Agencija poskuša nezadostne prispevke držav članic in pomanjkanje prožnosti pri prerazporejanju premostiti z razvojem in uporabo lastnih zmogljivosti, zlasti z združevanjem in razporejanjem „dodeljenih članov skupin“ kot svojega lastnega prispevka k operativnim dejavnostim. Vendar se je ta prostovoljna in dopolnilna shema v veliki meri izkazala za nezadostno, da bi Agenciji omogočila uporabo njenih glavnih prednosti, ki sta dolgoročna predvidljivost sodelovanja in prožnost za prerazporeditev. Čeprav bi bilo dodeljene člane skupin Agenciji mogoče dati na razpolago za leto ali več, se jih večina dodeli le za minimalno obdobje treh mesecev, ki ga zahteva Uredba. Izkušnje, pridobljene pri operacijah Agencije, jasno kažejo, da je treba imeti stalno in v celoti usposobljeno osebje Agencije, ki se lahko napoti kadar koli in kamor koli. Potrjujejo tudi neenakost pri napotitvah držav članic, pomanjkanje skupnega usposabljanja, zadostnega jezikovnega znanja in skupne operativne kulture, kar skupaj ovira sodelovanje na terenu. Polno usposobljeno osebje z enako strokovno kulturo bi prineslo resnično dodano vrednost. Poleg tega se Agencija tako kot s trdovratnimi vrzelmi pri združevanju človeških virov redno sooča tudi z znatnim pomanjkanjem prispevkov držav članic za tehnično opremo. Glede na to, da se zdi težko vzpostaviti obvezen mehanizem združevanja, ki bi temeljil na enaki udeležbi vseh držav članic, je edina izvedljiva rešitev nadaljnji razvoj lastnih tehničnih zmogljivosti Agencije s pridobitvijo potrebnih sredstev, pri čemer se upošteva ambiciozna raven sredstev, predvidena za ta namen v predlogu Komisije za naslednji večletni finančni okvir. Ta proces bo ustvaril dodatno potrebe po operativnih uslužbencih, ki bi delovali kot člani posadke za vzdrževanje in upravljanje vseh teh tehničnih sredstev, ta potreba pa bi se morala odražati v dolgoročni rešitvi. Vlogo Unije pri podpiranju držav članic na področju vračanja je treba okrepiti kot ključni element za pomoč pri reševanju migracijskih razmer, s katerimi se soočajo države članice EU. Kot kažejo stopnje vračanja v EU v zadnjih letih, ostajajo nerešeni izzivi pri učinkovitem izvajanju vračanja. Statistični podatki Eurostata za leto 2017 kažejo, da se je stopnja vračanja po vsej EU s 45,8 % v letu 2016 znižala na zgolj 36,6 %. Ta predlog je skupaj s predlagano prenovo direktive o vračanju, ki predlaga jasnejše in učinkovitejše postopke za izdajo odločb o vrnitvi in obravnavo pritožb ter učinkovitejšo uporabo pridržanja za olajšanje vrnitev, namenjen okrepitvi celovitega okvira politike vračanja. Glede na nadaljnje povečanje podpore, ki jo Agencija zagotavlja državam članicam, in razvoja novih dejavnosti na področju vračanja, tudi v zvezi s tretjimi državami, je očitno, da bo treba dati na voljo več operativnega osebja za podporo prizadevanjem Agencije v zvezi s tem, zlasti glede na predvideni znatni proračun za kritje dejavnosti Agencije v zvezi z vračanjem. Taka razširjena pooblastila za vračanje bi morala biti usklajena z ustreznimi zmogljivostmi in človeškimi viri, pri čemer bi bilo treba upoštevati tudi že rastoče število operacij vračanja, ki jih je operativno podprla Evropska agencija za mejno in obalno stražo: Agencija je v letu 2018 do 3. avgusta organizirala ali usklajevala 192 operacij, v istem obdobju leta 2016 90 operacij, v letu 2017 pa 194. Izkušnje zadnjih dveh let so bolj kot kdaj koli prej dokazale pomen ukrepanja v tretjih državah, vključno z zagotavljanjem operativne in tehnične podpore. Komisija se je v imenu Unije pogajala o sporazumih o statusu z nekaterimi sosednjimi državami, da bi Agenciji omogočila izvajanje operativnih napotitev v njih. Pogajanja z državami Zahodnega Balkana so se zaključila ali so bila skoraj zaključena, ti sporazumi pa se lahko v prihodnosti razširijo tudi prek sosednjih držav in brez ozemeljskih omejitev, če bo takšna podpora tretjim državam prispevala k varovanju zunanjih meja EU. Za take operativne napotitve in podporo takim dejavnostim na terenu v tretjih državah, vključno z vračanjem, bo potrebno bistveno več operativnega osebja iz stalne enote. Cilji evropske mejne in obalne straže Vsi navedeni elementi kažejo nujno potrebo po trajni in zanesljivi rešitvi, da se Agenciji zagotovijo potrebne zmogljivosti za zaščito zunanjih meja EU in učinkovito podporo pri vračanju. Uredba o evropski mejni in obalni straži, sprejeta leta 2016, določa načela evropskega integriranega upravljanja meja in opredeljuje evropsko mejno in obalno stražo, vendar v glavnem obravnava vlogo Evropske agencije za mejno in obalno stražo. Z uredbo EUROSUR, ki je bila sprejeta leta 2013, se je vzpostavil okvir za sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami in Agencijo, vendar je ta okvir trenutno omejen na nadzor morskih in kopenskih meja. Predlog z združitvijo obeh uredb združuje naloge Agencije in vlogo, ki jo morajo imeti organi držav članic pri delovanju evropske mejne in obalne straže. Komisija zato predlaga ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci do leta 2020, da se Agenciji zagotovi lastna uspešna in učinkovita operativna veja. Namen tega predloga je odpraviti ugotovljene sedanje pomanjkljivosti, se odzvati na sedanje potrebe in zagotoviti strateško pripravljenost EU, da se odzove na izzive v prihodnosti. Zlasti je bistveno zagotoviti, da stalna enota do leta 2020 hitro doseže svojo polno zmogljivost 10 000 operativnih uslužbencev, da se Agenciji omogoči odziv na tekoče razmere. V tem okviru bi se morali pripravljalni ukrepi, vključno z vsemi logističnimi in upravnimi pripravami na zaposlovanje in napotitve, izvesti takoj, ko bo dosežen politični dogovor o predlogu. Ustanovitev stalne enote mora biti vključena v dobro delujočo evropsko in obalno stražo, v okviru katere so države članice, Unija in agencije EU, zlasti Evropska agencija za mejno in obalno stražo, dobro usklajene in si prizadevajo za skupne cilje politik. To usklajevanje bo zagotovilo zmogljivost za izmenjavo informacij in analiz, usklajevanje zmogljivosti za odzivanje in zmogljivost za predvidevanje kriznih razmer na zunanjih mejah v kratkoročnem, srednjeročnem in dolgoročnem obdobju ter skupno razvijanje potrebnih zmogljivosti za odzivanje. Velikost te stalne enote evropske mejne in obalne straže v veliki meri temelji na sedanjih kazalnikih za delovanje v okviru obstoječih mehanizmov združevanja, ki pa so z izjemo nabora za hitri odziv prostovoljne narave. V skladu z odločitvijo upravnega odbora je skupno število mejnih policistov za operativne dejavnosti Agencije 5 000. Vendar dejansko število članov skupin evropske mejne in obalne straže, registriranih v sistemu Agencije OPERA, presega 7 000. Te zmogljivosti dopolnjuje 1 500 mejnih policistov, ki jih imenuje nabor za hitri odziv. Poleg tega ima Agencija na področju vračanja na voljo tri nabore, ki bi jih moralo v skladu z odločitvijo upravnega odbora sestavljati 600 spremljevalcev pri vračanju, 50 specialistov za vračanje in 40 nadzornikov prisilnih vrnitev. V tem okviru naj bi predlagana velikost stalne enote z 10 000 uslužbenci Agenciji omogočila, da poleg zapolnitve trenutnih vrzeli okrepi svojo podporo državam članicam na prvi črti na ključnih operativnih območjih, pokrije več območij v državah članicah EU in tretjih državah ter znatno poveča število vrnitev. Stalno enoto evropske mejne in obalne straže bi morale sestavljati tri kategorije operativnega osebja: 1) osebje, ki ga zaposli Evropska agencija za mejno in obalno stražo (kategorija 1), 2) osebje, ki ga države članice obvezno dodelijo Agenciji za dolgoročno obdobje (kategorija 2), in 3) osebje, ki ga morajo države članice obvezno napotiti za kratkoročno obdobje (kategorija 3). Bistvena značilnost tega novega pristopa je vključitev statutarnih uslužbencev Agencije kot članov stalne enote evropske mejne in obalne straže, ki imajo vsa potrebna pooblastila za izvajanje nadzora meje in nalog vračanja, vključno z nalogami, ki zahtevajo izvršilna pooblastila. V členu 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je določeno, da Unija sprejme vse potrebne ukrepe za postopno vzpostavitev integriranega sistema upravljanja zunanjih meja. To zagotavlja pravno podlago za podelitev pooblastil za kazenski pregon uslužbencem, ki delujejo v imenu Unije, pri izvajanju nalog v zvezi z uvedbo integriranega sistema upravljanja zunanjih meja. Vendar bi bilo treba taka pooblastila in naloge jasno opredeliti, da bi ustrezali cilju vzpostavitve integriranega sistema upravljanja zunanjih meja. Zato je del predloga seznam takih nalog. Osebje Agencije v kategoriji 1 bo nova vrsta osebja EU znotraj Agencije, ki se mu podelijo izvršilna pooblastila, vključno z uporabo sile, kadar deluje v vlogi članov skupin, ki se napotijo iz stalne enote evropske mejne in obalne straže. Komisija meni, da je ta ureditev osrednji element njenega spremenjenega predloga, ki bo imel znaten vpliv na povečanje pooblastil Agencije, da se zagotovi učinkovit nadzor zunanjih meja Unije.

Drugi ključni element stalne enote evropske mejne in obalne straže je obvezna narava kratkoročnih in dolgoročnih prispevkov držav članic k stalni enoti evropske mejne in obalne straže, ki je edina rešitev, ki zagotavlja razpoložljivost potrebnih prispevkov za dejavnosti Agencije v duhu solidarnosti in odgovornosti za dobro delovanje schengenskega območja. Posamezni prispevki držav članic so določeni na podlagi razdelitvenega ključa, o katerem je bil dosežen dogovor med pogajanji leta 2016 za nabor za hitri odziv in je naveden v Prilogi I k Uredbi (EU) 2016/1624. Ta obvezni prispevek je lahko za države članice resničen izziv v primerih, ko se njihove nacionalne zmogljivosti preobremenijo zaradi nacionalnih dolžnosti. Predlog zato zajema sistem finančne podpore za spodbujanje in zagotavljanje dolgoročnega razvoja človeških virov, saj državam članicam omogoča, da lahko zaposlujejo in usposabljajo dodatne uslužbence in imajo tako potrebno prožnost pri upoštevanju obveznega združevanja v okviru stalne enote evropske mejne in obalne straže ter hkrati ohranijo zadostne nacionalne zmogljivosti. Modularna sestava stalne enote evropske mejne in obalne straže, ki ima tri kategorije operativnega osebja, bo zagotovila prožnost za prilagajanje delovanja Agencije v skladu z operativnimi potrebami. Glavni gradnik za napotitve iz stalne enote bo sicer vedno statutarno operativno osebje Agencije (kategorija 1), vendar bi se lahko v okviru obstoječih mehanizmov prilagodilo sodelovanje operativnega osebja iz kategorije 2 in zlasti iz kategorije 3. Stalna enota evropske mejne in obalne straže ter njeno operativno osebje nazadnje zagotavljata celostno rešitev, ki obravnava celotni spekter napotitev Agencije: skupine za upravljanje meja, skupine za vračanje in podporne skupine za upravljanje migracij v mešanih sestavah. Predlog zato povezuje vse obstoječe mehanizme za združevanje: trenutni letni mehanizem zavez za dejavnosti na zunanjih mejah, obvezni nabor za hitri odziv za hitra posredovanja na mejah ter dva nabora specialistov za vračanje in spremljevalcev pri vračanju. Nabor nadzornikov prisilnih vrnitev bi zaradi specifičnosti nalog in strokovnega znanja ter potrebe po neodvisnosti pri izvajanju nadzornih funkcij izjemoma moral ostati urejen ločeno. Cilj predloga je strukturiranje političnega usmerjanja evropskega integriranega upravljanja meja z vzpostavitvijo političnega cikla evropskih in nacionalnih strategij integriranega upravljanja meja. Predlog bo okrepil mehanizme zgodnjega opozarjanja evropske mejne in obalne straže, da bi se povečala odzivnost na krizo, pa tudi za boljše obravnavanje razmer, v katerih bi lahko bilo ogroženo delovanje schengenskega območja. Ključni element teh procesov bo predvidevanje. Namen predloga je izboljšati usklajevanje postopkov načrtovanja evropskega integriranega upravljanja meja, da se bolje pripravijo operacije na mejah in opredelijo odzivi na dogodke z visoko stopnjo vpliva, zlasti možna posredovanja stalne enote in druge zmogljivosti Agencije v podporo državam članicam. S predlogom se bo prav tako izboljšala priprava zmogljivosti evropske mejne in obalne straže z usklajevanjem usposabljanja in izobraževanja ter kratkoročnega in dolgoročnega pridobivanja opreme, vključno z raziskavami in razvojem. S predlogom se bo izboljšala tudi zmogljivost za izmenjavo informacij in podporo državam članicam na področju vračanja. Za boljšo pomoč državam članicam se s tem predlogom naloge Agencije razširijo na tehnično in operativno pomoč pri izvajanju postopkov vračanja, vključno s pripravo odločb o vrnitvi in drugimi dejavnostmi pred vrnitvijo, pa tudi pomoč pri razvoju in upravljanju sistemov upravljanja vračanja in sistemov za izmenjavo informacij. Predlog bo razjasnil vlogo držav članic in vlogo Agencije pri delovanju evropske mejne in obalne straže, vključno s sodelovanjem s tretjimi osebami in tretjimi državami. Na področju vračanja bo Agencija lahko zagotavljala pomoč pri dejavnostih vračanja tretjih držav, vključno z organizacijo mešanih operacij vračanja, v katerih sodeluje ena ali več držav članic. Zlasti se bo dodatno izboljšalo delovanje sistema EUROSUR, in sicer s povečanjem kakovosti izmenjanih podatkov ter varnosti in odzivnosti sistemov. Zaradi boljše podpore različnim elementom integriranega upravljanja meja se bo področje uporabe sistema EUROSUR razširilo z varovanja meja na nadzor meje, vključno s poročanjem o sekundarnih gibanjih in zračnih mejah. Sistem EUROSUR se bo uporabil za operacije na mejah in integrirano načrtovanje. Poleg tega bo sistem EUROSUR izboljšal operativno sodelovanje in izmenjavo informacij s tretjimi državami in tretjimi osebami. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog dopolnjuje predloga Komisije z dne 12. junija 2018 o ustanovitvi Sklada za integrirano upravljanje meja ter Sklada za azil in migracije v naslednjem večletnem finančnem okviru, in sicer z namenom okrepiti financiranje nacionalnih komponent evropske mejne in obalne straže. Vsi ti predlogi Komisije so namenjeni skupnemu zagotavljanju popolnoma integriranega sistema EU za upravljanje meja, ki ga izvaja močna in popolnoma operativna evropska mejna in obalna straža, ki jo sestavljajo Evropska agencija za mejno in obalno stražo ter nacionalni organi, ki so v državah članicah pristojni za upravljanje meja in vrnitev. Da se omogočijo učinkovite napotitve iz stalne enote evropske mejne in obalne straže od 1. januarja 2020, bi bilo treba sprejeti nekatere odločitve in izvedbene ukrepe ter jih čim prej izvesti. Z odstopanjem od običajnega roka, določenega v Uredbi, bi morala biti odločitev upravnega odbora o profilih stalne enote Agencije sprejet v 6 tednih od začetka veljavnosti Uredbe, države članice pa bi morale operativno osebje v stalno enoto evropske mejne in obalne straže imenovati v 12 tednih od začetka veljavnosti Uredbe. Da se zagotovi kontinuiteta podpore za operativne dejavnosti, ki jih organizira Agencija, bi bilo hkrati treba vse napotitve do 31. decembra 2019 načrtovati in izvajati, vključno z naborom za hitri odziv, v skladu s členi 20, 30 in 31 Uredbe (EU) 2016/1624 in v skladu z letnimi dvostranskimi pogajanji, izvedenimi leta 2018. Te določbe bi bilo treba razveljaviti šele z učinkom od 1. januarja 2020. Ta predlog temelji na obstoječi politiki in zbirki orodij za upravljanje meja, zlasti evropski mejni in obalni straži, vzpostavljeni z Uredbo (EU) 2016/1624. V zadnjih dveh letih je operacionalizacija evropske mejne in obalne straže prinesla prve cikle ocen ranljivosti in vzpostavitev naborov za hitri odziv, namenjenih odzivanju na izredne razmere. S pomočjo stalne enote evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci se bodo še dodatno povečale zmogljivosti Agencije in posledično Unije za učinkovito odzivanje na sedanje ali prihodnje grožnje in izzive na zunanjih mejah, in sicer s proaktivno krepitvijo, ocenjevanjem in usklajevanjem ukrepov držav članic na zunanjih mejah in s tretjimi državami ter s pospešitvijo vrnitev. Predlog z vključitvijo Evropskega sistema varovanja meja (EUROSUR) v zakonodajni instrument, ki vzpostavlja evropsko mejno in obalno stražo, s konkretnimi in zavezujočimi zavezami dodatno spodbuja duh sodelovanja, izmenjave informacij in usklajevanja prizadevanj med državami članicami in Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo ter med nacionalnimi organi in agencijami Unije. Poleg tega temelji na Uredbi (EU) št. 656/2014 o določitvi pravil za varovanje zunanjih morskih meja v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje agencija Frontex. Predlog pojasnjuje razmerje med ocenami ranljivosti, ki jih izvaja Agencija, in schengenskim ocenjevalnim mehanizmom, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 1053/2013, da bi se čim bolj povečale sinergije med tema dvema mehanizmoma, ki sta bistvena za evropski nadzor kakovosti v zvezi z delovanjem schengenskega območja. Ta predlog temelji na navedenih obstoječih določbah politike in jih dodatno razvija ter združuje v evropski mejni in obalni straži, s čimer vzpostavlja integriran sistem upravljanja zunanjih meja na ravni Unije, kot je določeno v členu 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je v skladu s celovito dolgoročno politiko za boljše upravljanje migracij, kot jo je Komisija določila v evropski agendi za migracije, ki je politične smernice predsednika Junckerja razvila v sklop na štirih stebrih temelječih skladnih pobud, ki se vzajemno krepijo. Navedeni stebri so zmanjšanje spodbude za nedovoljene migracije, varovanje zunanjih meja in reševanje življenj, močna azilna politika in nova politika o zakonitih migracijah. Ta predlog nadalje izvaja evropsko agendo o migracijah, natančneje v zvezi s ciljem varovanja zunanjih meja, saj bo evropska mejna in obalna straža izvajala evropsko integrirano upravljanje meja. Poleg tega pomeni odgovor na zahtevo Evropskega sveta po nadaljnji krepitvi podporne vloge Evropske agencije za mejno in obalno stražo, vključno s sodelovanjem s tretjimi državami, in sicer z dodelitvijo več sredstev in večjih pooblastil, da se zagotovi učinkovit nadzor zunanjih meja in znatno poveča učinkovito vračanje migrantov brez urejenega statusa. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga Ta zakonodajni predlog temelji na členu 77(2)(b) in (d) ter členu 79(2)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Člen 77(1)(b) in (d) določa, da Unija oblikuje politiko, da bi se izvajala kontrola oseb in učinkovit nadzor pri prehajanju zunanjih meja ter postopno uvedel integriran sistem upravljanja zunanjih meja. Za te namene Evropski parlament in Svet v skladu s členom 77(2)(b) in (d) ter po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta ukrepe v zvezi s kontrolo oseb pri prehajanju zunanjih meja in vse ukrepe, potrebne za postopno uvedbo integriranega sistema upravljanja zunanjih meja. Člen 79(2)(c) pooblašča Evropski parlament in Svet za sprejemanje ukrepov na področju nezakonitega priseljevanja in nedovoljenega prebivanja, tudi v zvezi z odstranitvijo in vračanjem oseb, ki prebivajo brez dovoljenja. •Subsidiarnost Cilj tega predloga je zagotoviti evropsko integrirano upravljanje zunanjih meja EU z namenom učinkovitega upravljanja migracij in zagotovitve visoke stopnje varnosti v Uniji ob varstvu prostega gibanja oseb v Uniji. Na območju brez notranjih meja nedovoljene migracije prek zunanjih meja ene države članice vplivajo na vse druge države članice znotraj schengenskega območja. Območje brez notranjih meja, ki omogoča prosto gibanje, se lahko ohrani le, če so zunanje meje učinkovito zavarovane in zaščitene. Ker je nadzor zunanjih meja Unije splošen in skupen interes, ki ga je treba zastopati v skladu z visokimi in enotnimi standardi Unije, države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev tega predloga, ki se lahko lažje dosežejo na ravni Unije, zato lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. •Sorazmernost Predlog je namenjen odzivanju na nove izzive in politične razmere, s katerimi se Unija srečuje na področju upravljanja migracij in notranje varnosti. Predlog krepi nabor zmogljivosti, ki so na voljo evropski mejni in obalni straži, zlasti z ustanovitvijo stalne enote evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci, ki lahko celovito obravnavajo izzive pri upravljanju meja EU in vračanju. Zagotavlja, da države članice v celoti in pravilno izvajajo pravila o integriranem upravljanju meja v skladu z enim samim doslednim ciklom večletne strateške politike, da se sprejmejo ustrezni ukrepi za preprečevanje kriznih razmer in da se zagotovi zgoden in učinkovit odziv na zunanjih mejah v primeru tovrstnih razmer, nujni ukrepi na ravni Unije za neposredno posredovanje na ozemlju pa se sprejmejo le, če razmere postanejo bolj kritične. Ob upoštevanju ciljev te uredbe in v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zadevnih ciljev. •Izbira instrumenta Kot je pojasnjeno v poglavju 1, ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže ter določitev potrebnih spremljevalnih ukrepov pomenita nova bistvena elementa, ki znatno vplivata na delovanje evropske mejne in obalne straže. Glede na pomembnost teh sprememb je treba spremeniti Uredbo (EU) 2016/1624 o evropski mejni in obalni straži. Poleg tega je to priložnost za boljšo vključitev spremenjenega sistema EUROSUR v evropsko mejno in obalno stražo, in sicer z vključitvijo spremenjenih elementov Uredbe (EU) št. 1052/2013 o vzpostavitvi Evropskega sistema varovanja meja (EUROSUR) v novo uredbo, kot je bilo sklenjeno med ocenjevanjem uredbe EUROSUR. Stopnja enotnosti, potrebna za zagotavljanje integriranega upravljanja zunanjih meja in učinkovite vloge Agencije pri vračanju, se lahko zagotovi le z uredbo. Ob upoštevanju dejstva, da sta bila evropska mejna in obalna straža in sistem EUROSUR ustanovljena z uredbo, je enak pravni instrument primeren tudi za ta predlog in za združitev obeh uredb. •Temeljne pravice Ta predlog spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Vse dejavnosti evropske mejne in obalne straže, kar zadeva tako Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo kot organe držav članic, pristojne za upravljanje meja in vrnitev, se izvajajo ob polnem spoštovanju temeljnih pravic, določenih v Listini, vključno s pravico do azila (člen 18 Listine), varstvom pred vračanjem (člen 19 Listine), pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7 Listine), pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8 Listine) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). Predlog v celoti upošteva pravice otroka in posebne potrebe oseb v ranljivem položaju. Predlog je torej skladen s členoma 2 in 6 Pogodbe o Evropski Uniji in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. 3.PRORAČUNSKE POSLEDICE Prispevek EU za Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo je že del proračuna Unije, ki temelji na oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena predlogu Komisije za uredbo o ustanovitvi evropske mejne in obalne straže. Poleg tega so bili nekateri dodatni viri za Agencijo opredeljeni v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi predlogu Komisije o sistemu ETIAS in svežnju o interoperabilnosti. Za ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže ter pridobitev lastne opreme Agencije in za ustrezno obravnavo drugih novih ali posodobljenih nalog, predvidenih v tem predlogu, je treba v veljavni večletni finančni okvir k obstoječim prispevkom EU za leti 2019 in 2020 dodati znesek v višini 577,5 milijona EUR, kar lahko zahteva uporabo posebnih instrumentov, predvidenih v uredbi o večletnem finančnem okviru. Za obdobje 2021–2027 bo potreben skupni prispevek EU v višini 11 270 milijonov EUR, da se pokrijejo posodobitve nalog in funkcij Agencije, ki so v veliki meri povezane z uvedbo stalne enote evropske mejne in obalne straže ter pridobitvijo lastne opreme Agencije. Ta zneska bosta dopolnjena z ustreznim prispevkom pridruženih schengenskih držav. Zaprošeni finančni prispevek EU za obdobje 2021–2027 se lahko financira v okviru zgornjih mej, določenih v predlogu večletnega finančnega okvira z dne 2. maja 2018. Kar zadeva človeške vire, naj bi Agencija do leta 2020 imela 1 000 uslužbencev. Za ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže bodo Agenciji dodeljena dodatna delovna mesta, in sicer 750 delovnih mest leta 2019, do leta 2025 pa naj bi se to število povečalo na 3 000. Dodatna delovna mesta bodo enakomerno razdeljena med začasne in pogodbene uslužbence. Nova delovna mesta bodo večinoma namenjena zaposlitvi in usposabljanju operativnih uslužbencev stalne enote evropske mejne in obalne straže v kategoriji 1. Vendar bo ta kategorija vključevala tudi uslužbence, ki so predvideni za vzpostavitev in upravljanje centralne enote ETIAS.

Poleg tega bi lahko Agencija v okviru navedenih 3 000 delovnih mest do 4 % skupne velikosti stalne enote uporabila za zaposlitev uslužbencev za podporo ustanovitvi stalnih enot evropske mejne in obalne straže (zaposlovanje, dnevno upravljanje, operativno načrtovanje itd.), zaposlovanju v lokalnih operativnih uradih, pridobivanju opreme Agencije in drugim novim nalogam, povezanim z delovanjem evropske mejne in obalne straže, vključno s sistemom EUROSUR, večjimi pooblastili za vračanje in prevzemom sistema FADO. Poleg proračuna Agencije v okviru skladov na področju migracij in upravljanja meja bo zagotovljena podpora za izvajanje razširjenega sistema EUROSUR na strani držav članic, in sicer z obstoječimi sredstvi iz Sklada za notranjo varnost (meje in vizumi) leta 2020 (52,5 milijona EUR) in s prihodnjim Skladom za integrirano upravljanje meja (647,5 milijona EUR) v obdobju 2021–2027, pri čemer se 10 % teh sredstev dodeli sistemu EUROSUR. Ustrezni ukrepi se bodo izvajali v okviru deljenega ali neposrednega upravljanja. Pravila iz tega predloga bo dopolnjevala revidirana okvirna finančna uredba za decentralizirane agencije, vključno z okrepljenimi pravili za upravljanje teh agencij na področju goljufij, nepravilnosti, nasprotja interesov in notranje kontrole. 4.Pripravljalni postopek in posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Komisija je v letu 2017 Evropskemu svetu, Evropskemu parlamentu in Svetu predložila pet poročil o napredku, v katerih je opisala napredek, dosežen pri operacionalizaciji evropske mejne in obalne straže, ter proučila ugotovljene pomanjkljivosti. Tem poročilom so pogosto sledile razprave v Svetu in predstavitve v ustreznih odborih Evropskega parlamenta. Komisija je v svojem februarskem sporočilu določila prednostne naloge in več možnosti za prihodnji večletni finančni okvir Unije z močno in popolnoma operativno evropsko mejno in obalno stražo v središču popolnoma integriranega evropskega integriranega sistema upravljanja meja. V sporočilu z dne 2. maja 2018, priloženem predlogu za naslednji večletni finančni okvir, je Komisija ponovno poudarila svojo zavezo, da si bo prizadevala za uresničitev tega cilja, in predlagala ustanovitev stalne enote z okoli 10 000 mejnimi policisti. Upravni odbor Agencije je 5. julija organiziral neformalno delavnico za razpravo o prihodnjem pravnem okviru Agencije in Komisiji je bila predložena pisna evidenca srečanja skupaj z ločenimi stališči 8 držav članic. Poleg tega so bila 9. julija na srečanju Strateškega odbora za priseljevanje, meje in azil obravnavana nova pooblastila Agencije, pri čemer so predstavniki držav članic izrazili predhodna stališča o zamislih iz predloga o večletnem finančnem okviru. Kar zadeva sistem EUROSUR, je Komisija v skladu s členom 22(3) Uredbe št. 1052/2013 izvedla splošno oceno sistema EUROSUR. Poročilo te ocene je priloženo predlogu. V poročilu o oceni je bilo ugotovljeno, da je okvir sistema EUROSUR izpolnil svoje cilje, vendar bi se delovanje sistema EUROSUR lahko izboljšalo z razvojem tehničnega informacijskega sistema v okvir upravljanja za izmenjavo informacij in sodelovanje. Potekala so dodatna posvetovanja s skupino strokovnjakov za sistem EUROSUR, ki jo je ustanovila in jo upravlja Agencija za podporo izvajanju sistema EUROSUR, ter s skupino strokovnjakov za sistem EUROSUR, ki jo je ustanovila Komisija, da bi razpravljala o postopku ocenjevanja in ga spremljala ter razpravljala o morebitnih spremembah obstoječe uredbe. Komisija je 6. in 7. februarja 2018 vzpostavila posebno delavnico za razpravo o tehnoloških in industrijskih vidikih sistema EUROSUR s predstavniki industrije, raziskovalci in vladnimi strokovnjaki iz držav članic ter institucij in agencij EU. Za oceno stroškov in koristi različnih sprememb, ki so predvidene v predlogu, je Komisija naročila študijo za oceno učinkov različnih možnosti, povezanih z možnim razvojem Evropskega sistema varovanja meja (EUROSUR). Ob upoštevanju poziva Evropskega sveta z dne 28. junija 2018 po nadaljnji krepitvi podporne vloge Agencije v okviru večjih pooblastil in nuje, da se ta poziv obravnava v ustreznem časovnem obdobju, je bilo odločeno, da se ocena učinka ne izvede. 5.Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Predlog (člen 8) uvaja cikel večletne strateške politike za evropsko integrirano upravljanje meja, da se zagotovi učinkovito izvajanje evropskega integriranega upravljanja meja s strani evropske mejne in obalne straže. Večletni cikel bo vzpostavil interoperabilen, enoten in neprekinjen proces za zagotavljanje strateških smernic vsem zadevnim akterjem na ravni Unije in v državah članicah na področju upravljanja meja in vračanja, da bi se evropsko integrirano upravljanje meja izvajalo usklajeno, integrirano in metodično. Cikel se bo začel s političnim usmerjanjem za evropsko integrirano upravljanje meja v obliki delegiranega akta Komisije, ki se bo nato izvajal v okviru tehnične in operativne strategije, ki jo bo pripravila Evropska agencija za mejno in obalno stražo, ter nacionalnih strategij, ki jih bodo pripravile države članice. Ocena izvajanja teh treh stopenj bo opravljena z namenom priprave naslednjega cikla. Glavni elementi predloga za ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže, vključno z izboljšavami drugih ključnih zmogljivosti (glej zlasti člene 5(2), 55 do 60, 63 in 64). –Bistveni elementi, povezani s stalno enoto evropske mejne in obalne straže, so pojasnjeni v poglavju 1, zlasti kar zadeva njeno sestavo, velikost, obseg dejavnosti, obvezno naravo in uporabo izvršilnih pooblastil. –Da bi se upoštevala sestavljena narava stalne enote, predlog uvaja koncept operativnega osebja stalne enote evropske mejne in obalne straže, in sicer mejne policiste, spremljevalce pri vračanju, specialiste za vračanje in drugo ustrezno osebje. Napotiti jih bo mogoče v okviru treh vrst skupin: za upravljanje meja, vračanje in podporo pri upravljanju migracij. –Posamezni prispevki držav članic k stalni enoti evropske mejne in obalne straže so določeni v skladu s prilogama IV in V. Razdelitev posameznih prispevkov držav članic temelji na razdelitvenem ključu, ki je bil dogovorjen za nabor za hitri odziv in je določen v Prilogi I k sedanji uredbi o evropski mejni in obalni straži. –Komisija mora v zvezi z delovanjem in sestavo stalne enote evropske mejne in obalne straže opraviti vmesni pregled. Komisija lahko na podlagi vmesnega pregleda razmisli o spremembi ustreznih prilog. –Za zagotovitev skupne poklicne kulture bi bilo treba skupinam, napotenim iz stalne enote evropske mejne in obalne straže, zagotoviti specifično usposabljanje in uniformo. –Zaradi napotitve stalne enote evropske mejne in obalne straže na ozemlje tretjih držav bi morala Agencija razviti zmogljivosti za lastne strukture vodenja in nadzora. –Da bi Agencija odpravila trdovratne vrzeli pri pridobivanju prostovoljnega nabora tehnične opreme iz držav članic, zlasti v zvezi z večjimi kosi opreme, bi morala imeti lastno opremo za skupne operacije ali hitra posredovanja na mejah ali katero koli drugo operativno dejavnost. Medtem ko ima Agencija od leta 2011 pravno podlago, da kupi ali najame v okviru zakupa svojo lastno tehnično opremo, je izvedbo te možnosti znatno oviralo pomanjkanje proračunskih sredstev. S sprejetjem uredbe iz leta 2016 so bila Agenciji zagotovljena namenska proračunska sredstva v višini 40 milijonov EUR za nakup majhne in srednje velike opreme, Agencija pa je napredovala pri izkoriščanju teh priložnosti. Komisija je zaradi tega razvoja in da bi bila stalna enota evropske mejne in obalne straže sposobna izpolniti raven ambicij, na podlagi katerih je bila ustanovljena, v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 zanje namenila znatna sredstva, da bi Agencija lahko pridobila, vzdrževala in upravljala potrebna sredstva v zračnem, pomorskem in kopenskem prometu, ki ustrezajo njenim operativnim potrebam.

–Čeprav bi lahko bil nakup potrebnih sredstev dolgotrajen proces, zlasti v zvezi z večjimi sredstvi, bi morala lastna oprema Agencije na koncu predstavljati ogrodje operativnih napotitev, dodatni prispevki držav članic pa bi se uporabili v izrednih okoliščinah. Opremo Agencije bi morala večinoma upravljati tehnična ekipa Agencije, ki je del stalne evropske enote mejne in obalne straže. Da bi se zagotovila učinkovita uporaba predlaganih finančnih sredstev za lastno opremo Agencije, postopek temelji na večletni strategiji, o kateri čim prej odloči upravni odbor in ki jo spremlja akcijski načrt. –Za lažje delo Agencije v državah članicah, ki gostijo njene operativne dejavnosti na zunanjih mejah in dejavnosti, ki se nanašajo na vrnitve, bo imela Agencija možnost, da v teh državah članicah ustanovi lokalne urade, in sicer za obdobje, ko potekajo njene operativne dejavnosti. Vloga teh lokalnih uradov bo delovati kot vmesnik med Agencijo in državo članico gostiteljico, da se zagotovi usklajevanje, komunikacija in logistična podpora ter nemoten potek vseh postopkov, povezanih s temi operativnimi dejavnostmi. Ustanovljeni bodo na lokacijah, ki se nahajajo v geografski bližini območij, kjer potekajo operativne dejavnosti. Predlog (člena 9 in 67) vzpostavlja okvir za integrirano načrtovanje evropske mejne in obalne straže. To načrtovanje bo kratkoročno, srednjeročno in dolgoročno združevalo različne postopke načrtovanja mejnih straž in organov za vračanje držav članic ter Agencije. Integrirano načrtovanje bo potekalo v skladu z ciklom večletne strateške politike za evropsko integrirano upravljanje meja. –Predlog določa standardizirano metodo za načrtovanje glede na scenarije, ki jih oblikuje Agencija. Ti scenariji na podlagi analize tveganja bodo upoštevali geopolitične razmere in jih bo odobril upravni odbor Agencije. –Predlog uvaja načrtovanje razvoja zmogljivosti za evropsko mejno in obalno stražo. Načrtovanje razvoja zmogljivosti, ki ga določa ta predlog, je mehanizem, namenjen primerjanju in usklajevanju dolgoročnih načrtov držav članic in Agencije, da se opredelijo možnosti na področju usposabljanja in izobraževanja, tehnične in operativne standardizacije, skupnega naročanja opreme ter raziskav in razvoja. Agencija bo pridobila nove zmogljivosti za podporo individualnim potrebam držav članic, imela pa bo tudi ključno vlogo pri usklajevanju razvoja zmogljivosti za celotno evropsko mejno in obalno stražo. –Procesi načrtovanja razvoja zmogljivosti bodo privedli do časovnega načrta za zmogljivosti evropske mejne in obalne straže, ki ga bo odobril upravni odbor Agencije in bo priložen tehnični in operativni strategiji za integrirano upravljanje meja. Ta časovni načrt za zmogljivosti bo strateško usmeril razvoj zmogljivosti evropske mejne in obalne straže. Poleg tega bo privedel do vzpostavitve načrtov za javna naročila in tehnoloških časovnih načrtov. Načrti za javna naročila bodo državam članicam in Agenciji pomagali pri pridobivanju in zakupu tehnične opreme, tehnološki časovni načrti pa bodo Agenciji pomagali pri opredeljevanju ključnih raziskovalnih tem in se bodo upoštevali pri načrtovanju programov instrumentov EU, ki podpirajo tako operativne kot raziskovalne dejavnosti na področju integriranega upravljanja meja in vračanja. –Predlog krepi obstoječe zahteve glede načrtovanja obvladovanja nepredvidljivih razmer na ravni držav članic kot del celotnega postopka integriranega načrtovanja. Načrtovanje obvladovanja nepredvidljivih razmer mora obravnavati vse potrebne ukrepe in vire, da se omogoči morebitna okrepitev zmogljivosti, vključno z logistiko in podporo, kadar na zunanjih mejah pride do dogodkov z visoko stopnjo vpliva, vključno z zmogljivostmi za podporo za napotitev dodatnih zmogljivosti, ki jih usklajuje Evropska agencija za mejno in obalno stražo. Za te načrte bi se moral še naprej uporabljati mehanizem za nadzor kakovosti v okviru mehanizma za ocenjevanje ranljivosti. –Kratkoročno se bo operativno načrtovanje usklajevalo med državami članicami in z Agencijo v okviru sistema EUROSUR v skladu s procesi načrtovanja skupnih operacij na mejah, ki jih je določila Agencija. S predlogom (člen 18 in naslednji) se sistem EUROSUR vključuje v uredbo o evropski mejni in obalni straži kot potreben element delovanja evropske mejne in obalne straže. –Sistem EUROSUR se razvija v okvir upravljanja za izmenjavo informacij in za sodelovanje med nacionalnimi organi držav članic, ki so odgovorni za upravljanje meja, in Agencijo ter temelji na različnih informacijskih sistemih, ki jih uporabljajo države članice in Agencija, ter širi vlogo in pristojnosti nacionalnih koordinacijskih centrov. –Predlog poenostavlja obstoječe elemente sedanje uredbe EUROSUR in izboljšuje odzivnost sistema EUROSUR. Nekateri tehnični deli sedanje uredbe EUROSUR bodo preneseni v izvedbene akte za zagotovitev večje jasnosti pri tehničnem izvajanju, da se omogočijo večja prožnost in morebitne operativne posodobitve, hkrati pa se zagotovi njihova zavezujoča narava. S predlogom se razširi trenutno področje uporabe sistema EUROSUR, in sicer z varovanja kopenskih in morskih meja na nadzor meja (tako da se dodajo pregledi na mejnih prehodih in varovanje zračnih meja, o katerih države članice trenutno prostovoljno poročajo), da se zagotovi celovito spremljanje razmer na zunanjih mejah in razširi obseg zmogljivosti za odzivanje. Agencija bo z organi letalskega sektorja razvila nove vrste medagencijskega sodelovanja z namenom izboljšati odkrivanje novih groženj, ki jih povzročajo zrakoplovi in brezpilotni zrakoplovi, ter odzivanje nanje. Predlog krepi spremljanje razmer, analizo tveganja, preprečevanje in odzivnost evropske mejne in obalne straže, kar zadeva naslednje vidike: –Za okrepitev funkcije analize tveganja evropske mejne in obalne straže se bodo različni viri informacij in metodologije, mejni odseki in stopnje vpliva sistema EUROSUR uskladili s tistimi, ki jih Agencija in države članice uporabljajo v okviru metodologije skupne integrirane analize tveganja (CIRAM), ki jo izvaja mreža za analizo tveganja agencije Frontex (FRAN), ter ocene ranljivosti (člen 31). –Predlog z nadgradnjo sistema EUROSUR izboljšuje spremljanje razmer evropske mejne in obalne straže (člen 29). Sedanjo skupno obveščevalno sliko razmer na predmejnem območju, ki zbira informacije o predmejnem območju, združuje z evropsko sliko razmer, ki v sedanji uredbi ustreza informacijam, zbranim na schengenskem območju. Sekundarna gibanja so zdaj del slik razmer, da se oceni stanje migracij na zunanjih mejah EU na strateški in taktični ravni. Države članice in Agencija bodo zdaj imele koristi od teh informacij v sistemu EUROSUR in jih vanj neposredno prispevale prek nacionalnih koordinacijskih centrov. –Uradno se (s členom 29) vzpostavi mehanizem storitev sistema EUROSUR za združevanje podatkov, ki nadomesti „skupno uporabo orodij za varovanje“ iz sedanje uredbe EUROSUR. Agencija prek storitev sistema EUROSUR za združevanje podatkov nacionalnim koordinacijskim centrom in sebi zagotavlja ustrezne informacije v zvezi z zunanjimi mejami. Storitve sistema EUROSUR za združevanje podatkov se bodo še naprej zagotavljale prek sodelovanja med Agencijo in tretjimi osebami. Agencija bo še naprej uporabljala satelitske storitve opazovanja Zemlje v okviru vesoljskega programa Copernicus za spremljanje predmejnega območja, vendar bo razvila tudi nove storitve sistema EUROSUR za združevanje podatkov z drugimi agencijami EU in mednarodnimi partnerji, da bodo ustrezale novemu področju uporabe sistema EUROSUR. Tako medagencijsko sodelovanje bi bilo treba na primer vzpostaviti na področju varovanja zračnih meja, in sicer med Agencijo, upravljavcem omrežja evropske mreže za upravljanje zračnega prometa (Eurocontrol) in Evropsko agencijo za varnost v letalstvu (EASA). –Predlog (člen 30) uvaja zahtevo, da Evropska agencija za mejno in obalno stražo vsaki dve leti pripravi strateško analizo tveganja za evropsko integrirano upravljanje meja, da predstavi nekaj dolgoročnih spoznanj in analiz za prihodnja leta. Komisija bi to analizo uporabila kot izhodišče za začetek cikla večletne strateške politike za evropsko integrirano upravljanje meja. Strateška analiza tveganja bo prispevala k scenarijem visoke stopnje vpliva, na katerih bo temeljilo integrirano načrtovanje. –Glede na to, da gre pri ocenah ranljivosti in schengenskem ocenjevalnem mehanizmu, ki jih je vzpostavila Uredba (EU) št. 1053/2013, za dopolnjujoča se mehanizma za zagotavljanje evropskega nadzora kakovosti pravilnega delovanja schengenskega območja, je treba vzpostaviti jasno ureditev za redno izmenjavo informacij o njihovih rezultatih med Komisijo in Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, da bi se čim bolj povečale sinergije med obema mehanizmoma (člen 34). –Za boljše odzivanje na krizne razmere, ko je na ravni odseka meje stanje tako, da je ogroženo delovanje schengenskega območja, se v sistemu EUROSUR ustvari dodatna, četrta „kritična“ stopnja vpliva. „Kritična“ stopnja vpliva bo samodejno sprožila odziv stalne enote Evropske agencije za mejno in obalno stražo (členi 35, 36 in 42). –Kar zadeva podporne skupine za upravljanje migracij, Komisija predlaga nove določbe (v členu 41), da bi se zagotovila skladnost z njenim spremenjenim predlogom uredbe o Agenciji Evropske unije za azil, ki je predstavljen hkrati s tem predlogom. Komisija predlaga, da se razširi področje uporabe za napotitev podpornih skupin za upravljanje migracij. Njihovo napotitev mora zahtevati zadevna država članica, vendar ni več omejena na okoliščine nesorazmernih migracijskih izzivov. Komisija bo odgovorna za usklajevanje na terenu, kot je že navedeno v sedanji uredbi, pa tudi za usklajevanje zahtev držav članic in oceno potreb. S tem bi se zagotovila skladnost med različnimi ukrepi zadevnih agencij Unije ter sinergija virov agencij in držav članic.

–Predlog (člen 42) na podlagi veljavnih določb konsolidira vlogo izvršnega direktorja, da zadevni državi članici predlaga konkretne operativne dejavnosti Agencije, kadar to upravičujejo rezultati ocene ranljivosti ali analize tveganja ali če se kritičen vpliv pripisuje enemu ali več mejnim odsekom. V primeru nesodelovanja pri predlaganih ukrepih bi bilo treba Komisijo uradno obvestiti, da se oceni in odloči, ali so v skladu s členom 43 morda potrebni nadaljnji ukrepi za obravnavanje razmer na zunanji meji EU, ki zahtevajo nujno ukrepanje. S predlogom se izboljšuje izmenjava informacij in sodelovanje v okviru evropske mejne in obalne straže (na splošno glej člen 12): –Izvedbeni akti bodo nadalje določali vrsto informacij, ki jih je treba zagotoviti v okviru sistema EUROSUR, pa tudi subjekte, odgovorne za zbiranje, obdelavo, arhiviranje in posredovanje posebnih informacij, največje zamude pri poročanju, varnost podatkov in načela varstva podatkov (glej npr. člen 25). –Agencija bo v realnem času spremljala tehnični status omrežij in sistemov ter kakovost informacij, ki jih sporočajo države članice, ter si te informacije izmenjevala z uporabniki kot bistven element zanesljivosti okvira sistema EUROSUR (člen 24). –V okviru sedanje uredbe EUROSUR je bilo razvito komunikacijsko omrežje, prek katerega se lahko med državami članicami in Agencijo izmenjujejo tajni podatki EU. To komunikacijsko omrežje se zdaj uporablja (člen 14 in 15) za vse izmenjave informacij med različnimi elementi evropske mejne in obalne straže, njegova stopnja tajnosti pa se je povečala z RESTREINT UE/EU RESTRICTED na stopnjo CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, da sta se tako izboljšala varnost informacij in zaupanje udeležencev. –Agencija bo pripravila tehnične standarde za izboljšanje izmenjave informacij, prek nacionalnih koordinacijskih centrov pa se bo okrepilo zagotavljanje informacijske varnosti (člen 16). Predlog izboljšuje odziv EU na področju vračanja v zvezi z naslednjimi vidiki (glej člen 49 in naslednje). –Ta predlog dodatno razširja pooblastila Agencije za zagotavljanje tehnične in operativne pomoči državam članicam pri postopkih vračanja brez poseganja v njihovo pristojnost za izdajo odločb o vrnitvi, vključno za pripravo odločb o vrnitvi, identifikacijo državljanov tretjih držav ter druge dejavnosti držav članic v fazi pred vrnitvijo in v zvezi z vračanjem. –Za dodatno pomoč državam članicam ima Agencija tudi nalogo, da: –razvije referenčni model sistema za upravljanje primerov vračanja, ki predpisuje strukturo nacionalnih sistemov za upravljanje vračanja; –podpira razvoj njihovih nacionalnih sistemov ali njihovo uskladitev z modelom; –vzpostavi centralni sistem in komunikacijsko infrastrukturo z/med nacionalnimi sistemi za upravljanje vračanja in centralnim sistemom za obdelavo vseh informacij in podatkov, ki jih Agencija potrebuje za zagotavljanje tehnične in operativne pomoči v skladu z Uredbo. –Okrepljeno sodelovanje s tretjimi državami: zagotavljanje pomoči pri dejavnostih vračanja tretjih držav in v njih, vključno z napotitvijo stalne enote evropske mejne in obalne straže v tretje države ter okrepljenim sodelovanjem z organi tretjih držav na področju vračanja, med drugim tudi kar zadeva pridobivanje potovalnih dokumentov. –Povečanje pooblastil Agencije za obdelavo osebnih podatkov v zvezi z njenimi dejavnostmi na področju vračanja, pa tudi pri izmenjavi informacij s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami v zvezi z dejavnostmi vračanja. Predlog izboljšuje zunanjo razsežnost evropske mejne in obalne straže (glej člene 72 do 79): –Evropska mejna in obalna straža bo lahko delovala v tretjih državah in pri tem ne bo omejena na sosednje tretje države, tudi na področju vračanja, kot je opredeljeno zgoraj. –Predlog določa, pod katerimi pogoji bo Agencija nudila tehnično in operativno pomoč tretjim državam. Dejavnosti Agencije bi se lahko izvajale na katerih koli mejah zadevnih tretjih držav, če je to primerno, s soglasjem držav članic, ki mejijo na operativno območje. –Predlog izboljšuje izmenjavo informacij s tretjimi državami v okviru sistema EUROSUR prek nacionalnih koordinacijskih centrov ob ohranjanju zgodovinskih odnosov med državami članicami in tretjimi državami. V določbah bo podrobno določeno, kako se bodo podatki izmenjevali z organi tretjih držav in kako bi se jim lahko zagotovile storitve sistema EUROSUR za združevanje podatkov. –V skladu s predlogom Komisije o vzpostavitvi evropske mreže uradnikov za zvezo za priseljevanje (prenovitev) se priznava vloga uradnika za zvezo za priseljevanje glede izmenjave informacij in sodelovanja. Poleg evropske mreže uradnikov za zvezo za priseljevanje se uradno vzpostavljajo tudi povezave z nacionalnimi koordinacijskimi centri in Agencijo. –Pojasnjena je vloga Komisije v zvezi s sodelovanjem s tretjimi državami: Komisija s pripravo vzorčnih določb in preverjanjem, ali so zadevne določbe dvostranskih in večstranskih sporazumov in delovnih dogovorov v skladu z Uredbo, podpira države članice in Agencijo na področju sodelovanja s tretjimi državami.

Poleg tega Komisija na podlagi sklepov Sveta z dne 27. marca 2017 predlaga, da se sistem lažnih in pravih dokumentov na spletu (FADO) vključi v okvir evropske mejne in obalne straže. FADO je evropski sistem slikovnega arhiviranja, ki je namenjen izmenjavi informacij med državami članicami o pravih in lažnih dokumentih ter ga trenutno upravlja generalni sekretariat Sveta. Tak skupen sistem slikovnega arhiviranja Unije je zelo koristno orodje za boj proti ponaredbam listin, saj omogoča lažje odkrivanje ponarejenih listin. Vključitev sistema FADO v okvir evropske mejne in obalne straže bo Agenciji omogočila, da sistem prevzame in upravlja. Vključitev sistema FADO bo prinesla naslednje rezultate (člen 80): –Da bi podprli države članice pri preverjanju pristnosti dokumentov na meji, predlog pooblašča Agencijo, da prevzame sistem lažnih in pravih dokumentov na spletu (FADO) ter ga prilagodi sedanjim in prihodnjim zahtevam. Skupni ukrep Sveta št. 98/700/PNZ z dne 3. decembra 1998 se bo v celoti razveljavil in nadomestil s pravno podlago v uredbi o evropski mejni in obalni straži, kar bo Agenciji omogočilo prevzem sedanjega sistema. Izvedbene določbe bodo določene z izvedbenimi akti. To bi zagotovilo sodelovanje strokovnjakov držav članic (prek obstoječega Odbora iz člena 6) in omogočilo tudi prilagoditev sistema prihodnjim potrebam. –Ohraniti bi bilo treba večplastno strukturo sistemov FADO, saj je potrebna, da se različnim zainteresiranim stranem, vključno s širšo javnostjo, zagotovijo različne ravni informacij o dokumentih. Glede prehodnega obdobja bi bilo treba zagotoviti, da obstoječi sistem FADO deluje, dokler ne začne delovati novi sistem, in da se obstoječi podatki prenesejo v novi sistem s soglasjem držav članic kot lastnikov podatkov. Predlog obravnava tudi več vidikov upravljavskih in upravnih zadev Agencije: –Glede na ustanovitev stalne enote evropske mejne in obalne straže ter splošno razširitev pooblastil Agencije, zlasti na področju vračanja, bi bilo treba imenovati tri namestnike izvršnih direktorjev namesto enega, kot je predvideno v sedanji uredbi (člen 105). Vsakemu od teh treh namestnikov izvršnih direktorjev bi bilo treba dodeliti posebno področje odgovornosti. –Zaradi temeljnega pomena Agencije kot dela evropske mejne in obalne straže, odgovornega za integrirano upravljanje zunanjih meja, in vloge Komisije v zvezi s ciklom večletne strateške politike za evropsko integrirano upravljanje meja (glej člen 8) bi bilo treba odgovornost Komisije v okviru upravljanja Agencije uskladiti z načeli skupnega pristopa k decentraliziranim agencijam Unije, ki so jih 12. julija 2012 sprejeli Evropski parlament, Svet in Komisija (npr. v zvezi z imenovanjem namestnikov izvršnih direktorjev, člen 105). –Predlog ustanavlja odbor, ki bo Komisiji pomagal pri pripravi številnih izvedbenih aktov, predvidenih v Uredbi. Vendar je treba, kar zadeva sistem FADO, uporabljati obstoječi Odbor iz člena 6 (člen 117). Predlog ponavlja določbe sedanje uredbe v zvezi z Irsko in Združenim kraljestvom. Po mnenju Komisije so navedene spremembe bistvene za zagotovitev, da je evropska mejna in obalna straža dobro opremljena, učinkovita in popolnoma operativna za zagotavljanje učinkovite podpore državam članicam pri zaščiti zunanjih meja Unije. 2018/0330 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o evropski mejni in obalni straži

in razveljavitvi Skupnega ukrepa Sveta št. 98/700/PNZ, Uredbe (EU) št. 1052/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta









Prispevek Evropske komisije k srečanju voditeljev in voditeljic19. in 20. septembra 2018 v Salzburgu

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (d) ter člena 79(2)(c) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega: (1)Cilj politike Unije na področju upravljanja zunanjih meja je razviti in izvajati evropsko integrirano upravljanje meja na nacionalni ravni in ravni Unije, kar je nujna posledica prostega gibanja oseb znotraj Unije in temeljni sestavni del območja svobode, varnosti in pravice. Evropsko integrirano upravljanje meja je ključno za izboljšanje upravljanja migracij. Namen je učinkovito upravljati prehajanje zunanjih meja ter reševati migracijske izzive in morebitne prihodnje grožnje na teh mejah ter s tem prispevati k obravnavanju hudih kaznivih dejanj s čezmejno razsežnostjo in zagotavljanju visoke stopnje notranje varnosti v Uniji. Hkrati je treba ukrepati z doslednim spoštovanjem temeljnih pravic in na način, ki ohrani prosto gibanje oseb znotraj Unije. (2)Z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004 je bila ustanovljena Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. Odkar je 1. maja 2005 prevzela svoje naloge, državam članicam uspešno pomaga izvajati operativne vidike upravljanja zunanjih meja prek skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah, z analizami tveganja, izmenjavo informacij, odnosi s tretjimi državami in vračanjem oseb v postopku vračanja. (3)Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije je bila preimenovana v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (v nadaljnjem besedilu: Agencija), njene naloge pa so bile razširjene, pri čemer je neprekinjeno nadaljevala vse svoje dejavnosti in postopke. Ključna vloga Agencije bi morala biti oblikovanje tehnične in operativne strategije v okviru cikla večletne strateške politike za izvajanje evropskega integriranega upravljanja meja, nadzorovanje učinkovitega delovanja nadzora zunanjih meja, izvajanje analiz tveganja in ocen ranljivosti, zagotavljanje večje tehnične in operativne pomoči državam članicam prek skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah, zagotavljanje praktičnega izvajanja ukrepov v razmerah, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, zagotavljanje tehnične in operativne pomoči v okviru operacij iskanja in reševanja ljudi, ki so v nevarnosti na morju, organizacija, usklajevanje in izvajanje operacij vračanja in posredovanj za vračanje ter zagotavljanje tehnične in operativne pomoči pri dejavnostih vračanja tretjih držav. (4)Komisija je od začetka migracijske krize leta 2015 sprejela pomembne pobude za okrepitev zaščite meja Unije. Decembra 2015 je bil predstavljen predlog za znatno povečanje pooblastil Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah, pogajanja o njem pa so se zaključila v rekordnem času v letu 2016. Uredba o Evropski agenciji za mejno in obalno stražo je začela veljati 6. oktobra 2016. (5)Vendar je treba okvir Unije na področju nadzora zunanjih meja, vračanja in azila še dodatno izboljšati. V ta namen in da bi se še bolj podprla sedanja in prihodnja predvidena operativna prizadevanja, bi bilo treba evropsko mejno in obalno stražo preoblikovati tako, da bi Evropska agencija za mejno in obalno stražo dobila večja pooblastila, zlasti pa bi dobila potrebne zmogljivosti v obliki stalne enote evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci z izvršilnimi pooblastili za učinkovito podporo državam članicam na terenu pri njihovih prizadevanjih za zaščito zunanjih meja, obvladovanje sekundarnega gibanja in znatno okrepitev učinkovitega vračanja migrantov brez urejenega statusa. (6)Evropski svet je v sklepih z dne 28. junija 2018 pozval k nadaljnji krepitvi podporne vloge Evropske agencije za mejno in obalno stražo, vključno s sodelovanjem s tretjimi državami, in sicer z dodelitvijo več sredstev in večjih pooblastil, da se zagotovi učinkovit nadzor zunanjih meja in znatno poveča učinkovito vračanje migrantov brez urejenega statusa. (7)Učinkovito je treba nadzirati prehajanje zunanjih meja, obravnavati migracijske izzive ter morebitne prihodnje grožnje na zunanjih mejah, zagotoviti visoko stopnjo notranje varnosti v Uniji, varovati delovanje schengenskega območja in spoštovati splošno načelo solidarnosti. To bi moralo spremljati proaktivno upravljanje migracij, vključno s potrebnimi ukrepi v tretjih državah. Glede na navedeno je treba utrditi evropsko mejno in obalno stražo ter dodatno razširiti pooblastila Evropske agencije za mejno in obalno stražo. Agencijo bi morala v prvi vrsti sestavljati stalna enota evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci. (8)Agencija, ki je bila prej znana kot Frontex, bi morala biti odslej imenovana in dejavna izključno kot „Evropska agencija za mejno in obalno stražo“, da se tako dodatno odrazi kvalitativno povečanje njenih pooblastil, zlasti s pridobitvijo lastne operativne veje, tj. stalne enote evropske mejne in obalne straže z 10 000 operativnimi uslužbenci. Ta sprememba bi se morala odražati v vseh ustreznih primerih, vključno z njeno vizualno predstavitvijo v komunikacijskem gradivu za javnost. (9)Pri izvajanju evropskega integriranega upravljanja meja bi bilo treba zagotoviti usklajenost z drugimi cilji politike, vključno z nemotenim potekom čezmejnega prometa. (10)Evropsko integrirano upravljanje meja bi bilo treba izvajati kot deljeno odgovornost Agencije in nacionalnih organov, odgovornih za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo operacije varovanja morskih meja in druge naloge, povezane z nadzorom meja. Čeprav države članice ohranjajo glavno odgovornost za upravljanje svojih zunanjih meja v svojem interesu in interesu vseh držav članic in so odgovorne za izdajanje odločb o vrnitvi, bi morala Agencija podpirati uporabo ukrepov Unije, ki so povezani z upravljanjem zunanjih meja in vračanjem, in sicer s krepitvijo, ocenjevanjem in usklajevanjem ukrepov držav članic, ki izvajajo te ukrepe. (11)Za zagotavljanje učinkovitega izvajanja evropskega integriranega upravljanja meja in povečanje učinkovitosti skupne politike vračanja bi bilo treba vzpostaviti evropsko mejno in obalno stražo. Tej bi bilo treba zagotoviti potrebne finančne in človeške vire ter opremo. Evropsko mejno in obalno stražo bi morali sestavljati Evropska agencija za mejno in obalno stražo, nacionalni organi, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, in organi, odgovorni za vračanje. Kot taka se bo opirala na skupno uporabo informacij, zmogljivosti in sistemov na nacionalni ravni ter na odziv Agencije na ravni Unije. (12)Evropsko integrirano upravljanje meja ne spreminja ustreznih pristojnosti Komisije in držav članic na področju carin, zlasti glede kontrol, obvladovanja tveganj in izmenjave informacij. (13)Za razvoj politike in zakonodaje o nadzoru zunanjih meja in vračanju, vključno z razvojem strategije za evropsko integrirano upravljanje meja, so še vedno odgovorne institucije Unije. Zagotoviti bi bilo treba tesno sodelovanje med Agencijo in navedenimi institucijami. (14)Učinkovito izvajanje evropskega integriranega upravljanja meja s strani evropske mejne in obalne straže bi bilo treba zagotoviti s ciklom večletne strateške politike za evropsko integrirano upravljanje meja. Večletni cikel bi moral vzpostaviti celosten, enoten in neprekinjen proces za zagotavljanje strateških smernic vsem zadevnim akterjem na ravni Unije in v državah članicah na področju upravljanja meja in vračanja, da bi ti akterji usklajeno izvajali evropsko integrirano upravljanje meja. Prav tako obravnava vse pomembne interakcije evropske mejne in obalne straže s Komisijo, drugimi institucijami in organi ter po potrebi sodelovanje z drugimi ustreznimi partnerji, vključno s tretjimi državami in tretjimi osebami. (15)Evropsko integrirano upravljanje meja zahteva integrirano načrtovanje držav članic in Agencije za operacije, ki zadevajo meje in vračanje, za pripravo odzivov na dogodke z visoko stopnjo vpliva na zunanjih mejah, načrtovanje obvladovanja nepredvidljivih razmer in za usklajevanje dolgoročnega razvoja zmogljivosti tako z vidika zaposlovanja kot tudi pridobivanja in razvoja opreme. (16)Izvajanje te uredbe ne vpliva na delitev pristojnosti med Unijo in državami članicami ter na obveznosti držav članic po Konvenciji Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu, Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju, Mednarodni konvenciji o iskanju in reševanju na morju, Konvenciji Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu in njenem Protokolu proti tihotapljenju migrantov po kopnem, morju in zraku, Konvenciji o statusu beguncev, Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter drugih ustreznih mednarodnih instrumentih. (17)Izvajanje te uredbe ne vpliva na Uredbo (EU) št. 656/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. (18)Agencija bi morala svoje naloge izvajati brez poseganja v odgovornosti držav članic glede vzdrževanja javnega reda in miru ter zagotavljanja notranje varnosti. (19)Agencija bi morala svoje naloge izvajati brez poseganja v pristojnosti držav članic v zvezi z obrambo.

(20)Razširjene naloge in pristojnosti Agencije bi bilo treba uravnotežiti z okrepljenimi ukrepi za zaščito temeljnih pravic in večjo odgovornostjo. (21)Agencija se opira na sodelovanje držav članic, da lahko učinkovito opravlja svoje naloge. Zato je pomembno, da Agencija in države članice ravnajo v dobri veri ter da si pravočasno izmenjajo točne informacije. Nobena država članica ne bi smela biti dolžna dajati informacij, za katere meni, da bi bilo njihovo razkritje v nasprotju z bistvenimi interesi njene varnosti. (22)Poleg tega bi morale države članice v lastnem interesu in v interesu drugih držav članic prispevati ustrezne podatke, ki so potrebni za dejavnosti, ki jih izvaja Agencija, vključno za namene spremljanja razmer, analize tveganja, ocenjevanja ranljivosti in celovitega načrtovanja. Prav tako bi morale zagotoviti, da so ti podatki točni, posodobljeni ter pridobljeni in vneseni zakonito. (23)Evropski sistem varovanja meja (EUROSUR) je potreben za delovanje evropske mejne in obalne straže, da se oblikuje okvir za izmenjavo informacij in operativno sodelovanje med nacionalnimi organi držav članic in z Agencijo. Sistem EUROSUR navedenim organom in Agenciji zagotavlja potrebno infrastrukturo in orodja za izboljšanje njihovega spremljanja razmer in zmogljivosti za odzivanje na zunanjih mejah za namene odkrivanja in preprečevanja nezakonitega priseljevanja in čezmejnega kriminala ter boja proti njima, pa tudi zaradi prispevanja k zagotavljanju varstva in reševanja življenj migrantov. (24)Države članice bi morale ustanoviti nacionalne koordinacijske centre, da bi izboljšale izmenjavo informacij in sodelovanje med seboj in z Agencijo pri nadzoru meja ter pri opravljanju kontrol na mejnih prehodih. Za pravilno delovanje sistema EUROSUR je bistveno, da vsi nacionalni organi, pristojni za varovanje zunanjih meja v skladu z nacionalnim pravom, med seboj sodelujejo prek nacionalnih koordinacijskih centrov. (25)Ta uredba ne bi smela ovirati držav članic, da svojim nacionalnim koordinacijskim centrom naložijo tudi odgovornost za usklajevanje izmenjave informacij in za sodelovanje v zvezi z drugimi elementi integriranega upravljanja meja, kot so vrnitve. (26)Kakovost informacij, izmenjanih med državami članicami in Agencijo, je predpogoj za ustrezno delovanje integriranega upravljanja meja. Na podlagi uspešnosti sistema EUROSUR bi bilo treba to kakovost zagotoviti s standardizacijo, avtomatizacijo izmenjave informacij med omrežji in sistemi, zagotavljanjem informacij ter nadzorom kakovosti podatkov in sporočenih informacij. (27)Agencija bi morala zagotavljati potrebno pomoč pri razvoju in delovanju sistema EUROSUR, tudi glede interoperabilnosti sistemov, zlasti z vzpostavitvijo, vzdrževanjem in usklajevanjem okvira sistema EUROSUR. (28)Sistem EUROSUR bi moral zagotoviti izčrpen pregled razmer na zunanjih mejah, pa tudi znotraj schengenskega območja in območja pred mejo. Zajemati bi moral nadzor kopenskih, morskih in zračnih meja, pa tudi kontrole na mejnih prehodih. (29)Nadzor zračnih meja bi moral biti eden od elementov upravljanja meja, saj se tako komercialni in zasebni leti kot tudi sistemi daljinsko pilotiranih zrakoplovov uporabljajo za nezakonite dejavnosti, povezane s priseljevanjem in čezmejnim kriminalom. (30)Storitve sistema EUROSUR za združevanje podatkov, ki jih opravlja Agencija, bi morale temeljiti na skupni uporabi orodij za varovanje in medagencijskem sodelovanju na ravni Unije, vključno z zagotavljanjem varnostnih storitev programa Copernicus. Državam članicam in Agenciji bi morale zagotavljati informacijske storitve z dodano vrednostjo, povezane z integriranim upravljanjem meja. Storitve sistema EUROSUR za združevanje podatkov bi bilo treba razširiti tako, da bodo podpirale kontrole na mejnih prehodih, nadzor zračnih meja in spremljanje migracijskih tokov. (31)Število migrantov, ki se utopijo na južnih zunanjih morskih mejah, se je zaradi potovanja v malih plovilih in plovilih, neprimernih za plovbo, drastično povečalo. Sistem EUROSUR bi moral bistveno izboljšati operativno in tehnično zmogljivost Agencije in držav članic za odkrivanje takih malih plovil in okrepiti zmogljivost držav članic za odzivanje, s čimer bi se zmanjšalo število smrtnih žrtev med migranti. (32)Ta uredba upošteva, da migracijske poti uporabljajo tudi osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito. (33)Agencija bi morala pripraviti splošno in ciljno analizo tveganja na podlagi skupnega integriranega modela analize tveganja, ki ga uporabljajo Agencija in države članice. Tudi na podlagi informacij, ki jih predložijo države članice, bi morala zagotoviti ustrezne informacije o vseh vidikih, povezanih z evropskim integriranim upravljanjem meja, zlasti o nadzoru meja, vračanju, nezakonitih sekundarnih gibanjih državljanov tretjih držav znotraj Unije, preprečevanju čezmejnega kriminala, vključno z omogočanjem nedovoljenih prehajanj meja, trgovine z ljudmi, terorizma in hibridnih groženj, ter o razmerah v zadevnih tretjih državah, da se lahko sprejmejo ustrezni ukrepi ali obravnavajo odkrite grožnje in tveganja, da se izboljša integrirano upravljanje zunanjih meja. (34)Agencija bi morala glede na svoje dejavnosti na zunanjih mejah prispevati k preprečevanju in odkrivanju hudih kaznivih dejanj s čezmejno razsežnostjo, kot so tihotapljenje migrantov, trgovina z ljudmi in terorizem, kadar je primerno, da ukrepa, in kadar pri svojih dejavnostih pridobi ustrezne informacije. Svoje dejavnosti bi morala usklajevati z Europolom, ki je agencija, pristojna za podpiranje in krepitev ukrepov držav članic in sodelovanja med njimi pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, in boju proti njim. Čezmejni kriminal nujno vključuje čezmejno razsežnost. Zanjo so značilna kazniva dejanja, ki so neposredno povezana z nedovoljenimi prehajanji zunanjih meja, vključno s trgovino z ljudmi ali tihotapljenjem migrantov. Člen 1(2) Direktive Sveta 2002/90/ES državam članicam omogoča, da ne sankcionirajo takega ravnanja, kadar je njegov cilj humanitarna pomoč migrantom. (35)V duhu deljene odgovornosti bi morala biti naloga Agencije redno spremljanje upravljanja zunanjih meja. Agencija bi morala zagotoviti pravilno in učinkovito spremljanje ne le prek spremljanja razmer in analize tveganja, temveč tudi s prisotnostjo strokovnjakov, ki so del njenega osebja, v državah članicah. Agenciji bi se zato moralo omogočiti, da napoti uradnike za zvezo v države članice za določeno obdobje, med katerim uradnik za zvezo poroča izvršnemu direktorju. Poročilo uradnikov za zvezo bi moralo biti del ocene ranljivosti. (36)Agencija bi morala na podlagi objektivnih meril izvesti oceno ranljivosti, da oceni zmogljivost in pripravljenost držav članic za soočanje z izzivi na njihovih zunanjih mejah ter za prispevanje k stalni enoti evropske mejne in obalne straže in naboru tehnične opreme. Ocena ranljivosti bi morala vključevati oceno opreme, infrastrukture, osebja, proračuna in finančnih virov držav članic ter tudi kontingentne načrte za obravnavo morebitnih kriznih razmer na zunanjih mejah. Države članice bi morale sprejeti ukrepe za odpravljanje pomanjkljivosti, ugotovljenih v tej oceni. Izvršni direktor bi moral opredeliti ukrepe, ki jih je treba sprejeti, in jih priporočiti zadevni državi članici. Izvršni direktor bi moral določiti tudi rok za sprejetje teh ukrepov in skrbno spremljati, da se izvedejo pravočasno. Kadar potrebni ukrepi niso sprejeti v določenem roku, bi se zadeva morala predložiti upravnemu odboru v nadaljnje odločanje. (37)Če se Agenciji ne zagotovijo točne in pravočasne informacije, ki so potrebne za oceno ranljivosti, bi ta morala imeti možnost to upoštevati pri izvedbi ocene ranljivosti, razen če se navedejo utemeljeni razlogi za zadržanje podatkov. (38)Ocena ranljivosti in schengenski ocenjevalni mehanizem, določen z Uredbo Sveta (EU) št. 1053/2013, sta dopolnjujoča se mehanizma za zagotavljanje evropskega nadzora kakovosti nad pravilnim delovanjem schengenskega območja ter stalne pripravljenosti na ravni Unije in nacionalni ravni za odzivanje na morebitne izzive na zunanjih mejah. Sinergije med tema mehanizmoma bi morale biti čim večje, da bi prispevale k izboljšani sliki razmer o delovanju schengenskega območja, pri čemer bi bilo treba, kolikor je mogoče, preprečevati podvajanje prizadevanj na strani držav članic in zagotoviti bolj usklajeno uporabo ustreznih finančnih instrumentov Unije, ki podpirajo upravljanje zunanjih meja. V ta namen bi bilo treba vzpostaviti redno izmenjavo informacij med Agencijo in Komisijo o rezultatih obeh mehanizmov. (39)Glede na to, da države članice določajo mejne odseke, katerim Agencija dodeli stopnje vpliva, in da bi morale biti zmogljivosti za odzivanje držav članic in Agencije povezane s temi stopnjami vpliva, bi bilo treba vzpostaviti četrto stopnjo vpliva, ki ustreza situaciji, v kateri je schengensko območje ogroženo in ko bi morala Agencija posredovati.

(40)Agencija bi morala organizirati ustrezno tehnično in operativno pomoč državam članicam, da bi okrepila njihovo zmogljivost izpolnjevanja obveznosti glede nadzora zunanjih meja in soočanja z izzivi na zunanjih mejah, ki so posledica nezakonitega priseljevanja ali čezmejnega kriminala. Taka pomoč ne bi smela posegati v pristojnosti ustreznih nacionalnih organov glede začetka kazenske preiskave. Zato bi morala Agencija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo organizirati in usklajevati skupne operacije za eno ali več držav članic ter napotiti skupine stalne enote evropske mejne in obalne straže ter zagotoviti potrebno tehnično opremo. (41)V primerih posebnega in nesorazmernega izziva na zunanjih mejah bi morala Agencija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo organizirati in usklajevati hitra posredovanja na mejah ter napotiti tako skupine stalne enote evropske mejne in obalne straže kot tudi zagotoviti tehnično opremo, vključno iz nabora opreme za hitri odziv. S hitrimi posredovanji na mejah bi se morala zagotoviti časovno omejena okrepitev v primerih, ko je potreben takojšen odziv in bi takšno posredovanje predstavljalo učinkovit odziv. Da se zagotovi učinkovito delovanje takega posredovanja, bi morale države članice dati na razpolago operativne uslužbence stalne enote evropske mejne in obalne straže, da se oblikujejo ustrezne skupine, in zagotoviti potrebno tehnično opremo. Agencija in zadevna država članica bi se morali dogovoriti o operativnem načrtu. (42)Kadar se država članica na določenih območjih svojih zunanjih meja sooča s posebnimi in nesorazmernimi migracijskimi izzivi, za katere je značilen velik dotok mešanih migracijskih tokov, bi se ji moralo omogočiti, da se opre na tehnične in operativne okrepitve. Navedene okrepitve bi bilo treba na žariščnih območjih zagotoviti s podpornimi skupinami za upravljanje migracij. Navedene skupine bi morale biti sestavljene iz operativnih uslužbencev, ki se napotijo iz stalne enote evropske mejne in obalne straže, ter strokovnjakov iz držav članic, ki jih napotijo Evropski azilni podporni urad, Europol ali druge ustrezne agencije Unije. Agencija bi morala Komisiji pomagati pri usklajevanju različnih agencij na terenu. (43)Države članice bi morale zagotoviti, da bi vsi organi, za katere je verjetno, da bodo prejeli prošnje za mednarodno zaščito, kot so policija, mejna policija, organi, pristojni za priseljevanje, in uslužbenci ustanov za pridržanje, imeli ustrezne informacije. Poleg tega bi morale tudi zagotoviti, da bi bili uslužbenci takšnih organov deležni potrebne ravni usposabljanja, ki bi ustrezalo njihovim nalogam in obveznostim, ter da bi dobili navodila, naj prosilce obveščajo o tem, kje in kako lahko vložijo prošnje za mednarodno zaščito. (44)Evropski svet je junija 2018 ponovno potrdil, kako pomemben je celovit pristop k migracijam in izrazil stališče, da so migracije izziv ne le za posamezne države članice, temveč za celotno Evropo. V zvezi s tem je poudaril, kako pomembno je, da Unija zagotovi popolno podporo za zagotovitev urejenega upravljanja migracijskih tokov. To podporo je mogoče zagotoviti z ustanovitvijo nadzorovanih centrov, v katerih bi se lahko hitro izvedli postopki v zvezi z državljani tretjih držav, ki so se izkrcali v Uniji, da se zagotovi dostop do zaščite tistim, ki jo potrebujejo, in hitra vrnitev tistih, ki je ne. Ker se nadzorovani centri ustanavljajo na prostovoljni osnovi, bi bilo treba Uniji omogočiti, da zadevnim državam članicam nudi polno finančno in operativno podporo prek ustreznih agencij Unije, vključno z Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo. (45)Evropska agencija za mejno in obalno stražo in [Agencija Evropske unije za azil] bi morali tesno sodelovati, da bi učinkovito obravnavali migracijske izzive, zlasti na zunanjih mejah, za katere je značilen velik dotok mešanih migracijskih tokov. Predvsem bi morali obe agenciji usklajevati svoje dejavnosti in podpirati države članice, da se olajšata postopek za mednarodno zaščito in postopek vračanja v zvezi z državljani tretjih držav, katerih prošnja za mednarodno zaščito se zavrne. Agencija in [Agencija Evropske unije za azil] bi morali sodelovati tudi pri drugih skupnih operativnih dejavnostih, kot so skupna analiza tveganja, zbiranje statističnih podatkov, usposabljanje in podpora državam članicam pri pripravi kontingentnih načrtov. (46)Podporne skupine za upravljanje migracij bi morale državam članicam zagotavljati večjo stopnjo operativne in tehnične okrepitve, zlasti na žariščnih območjih ali v nadzorovanih centrih. Podporne skupine za upravljanje migracij bi morali sestavljati strokovnjaki iz osebja Agencije, strokovnjaki, napotenih iz držav članic, ter strokovnjaki osebja [Evropske agencije za azil], Europola ali drugih ustreznih agencij Unije ali strokovnjaki držav članic, ki jih napotijo navedene agencije. Komisija bi morala zaradi vpletenosti različnih agencij Unije zagotoviti potrebno usklajevanje pri ocenjevanju potreb in operacij na terenu. (47)Na žariščnih območjih bi morale države članice sodelovati z ustreznimi agencijami Unije, ki bi morale delovati v okviru svojih pooblastil in pristojnosti, njihovo delo pa bi usklajevala Komisija. Komisija bi morala v sodelovanju z ustreznimi agencijami Unije zagotoviti, da so dejavnosti na žariščnih območjih skladne z zadevnim pravom Unije. (48)V nadzorovanih centrih bi morale agencije Unije na zahtevo države članice, ki gosti take centre, pri čemer bi njihovo delo usklajevala Komisija, dejavno podpreti državo članico gostiteljico, da bi se izvedli hitri postopki za mednarodno zaščito in/ali vračanje. V takih centrih bi moralo biti mogoče hitro razlikovati med državljani tretjih držav, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in tistimi, ki takšne zaščite ne potrebujejo, izvesti varnostne kontrole ter celoten postopek ali del postopka za mednarodno zaščito in/ali vračanje. (49)Kadar je to utemeljeno na podlagi rezultatov ocene ranljivosti, analize tveganja ali kadar se enemu ali več mejnim odsekom dodeli kritična stopnja vpliva, bi moral izvršni direktor Agencije priporočiti zadevni državi članici, naj začne in izvede skupne operacije ali hitra posredovanja na mejah. (50)Kadar je nadzor na zunanji meji tako neučinkovit, da lahko ogrozi delovanje schengenskega območja, bodisi ker država članica ne sprejme potrebnih ukrepov v skladu z oceno ranljivosti ali ker država članica, ki se sooča s posebnimi in nesorazmernimi izzivi na zunanjih mejah, Agencije ni zaprosila za zadostno podporo ali take podpore ne izvaja, bi bilo treba na ravni Unije zagotoviti enoten, hiter in učinkovit odziv. Za ublažitev teh tveganj in za zagotovitev boljšega usklajevanja na ravni Unije bi morala Komisija opredeliti ukrepe, ki jih mora izvesti Agencija, in od zadevne države članice zahtevati, naj z Agencijo sodeluje pri izvajanju teh ukrepov. Agencija bi morala nato določiti ukrepe, ki se sprejmejo za praktično izvajanje ukrepov iz sklepa Komisije. Agencija bi morala v sodelovanju z zadevno državo članico pripraviti operativni načrt. Zadevna država članica bi morala olajšati izvajanje sklepa Komisije in operativnega načrta tako, da med drugim izvaja svoje obveznosti iz členov 44, 83 in 84. Če država članica v 30 dneh ne ravna v skladu z navedenim sklepom Komisije in ne sodeluje z Agencijo pri izvajanju ukrepov iz navedenega sklepa, bi Komisija morala imeti možnost, da v primeru izrednih okoliščin, ki ogrožajo splošno delovanje območja brez nadzora na notranjih mejah, sproži posebni postopek iz člena 29 Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta. (51)Stalna enota evropske mejne in obalne straže bi morala biti stalna enota, sestavljena iz 10 000 operativnih uslužbencev, ki prihajajo iz vrst mejnih policistov, spremljevalcev pri vračanju, specialistov za vračanje in drugega ustreznega osebja. Stalna enota bi morala biti sestavljena iz treh kategorij operativnih uslužbencev, in sicer statutarnih uslužbencev, ki so zaposleni v Evropski agenciji za mejno in obalno stražo, uslužbencev, ki so jih države članice za dolgoročna obdobja napotile na Agencijo, in uslužbencev, ki jih za kratkoročne napotitve zagotovijo države članice. Stalno enoto evropske mejne in obalne straže bi bilo treba napotiti v okviru skupin za upravljanje meja, podpornih skupin za upravljanje migracij ali skupin za vračanje. (52)Operativni uslužbenci stalne enote evropske mejne in obalne straže, ki so napoteni kot člani skupin, bi morali imeti vsa potrebna pooblastila za izvajanje nalog nadzora meje in vračanja, vključno z nalogami, za katere so potrebna izvršilna pooblastila, opredeljena v ustrezni nacionalni zakonodaji, ali, za osebje Agencije, v skladu s Prilogo V. (53)Države članice bi morale zagotoviti svoje prispevke za stalno enoto evropske mejne in obalne straže v skladu s Prilogo III za dolgoročne napotitve in Prilogo IV za kratkoročne napotitve. Posamezni prispevki držav članic so določeni na podlagi razdelitvenega ključa, o katerem je bil dosežen dogovor med pogajanji leta 2016 za nabor za hitri odziv in je naveden v Prilogi I k Uredbi (EU) 2016/1624. Ta razdelitveni ključ je bil sorazmerno prilagojen velikosti stalne enote evropske mejne in obalne straže. Ti prispevki so bili sorazmerno določeni tudi za pridružene schengenske države. (54)Komisija bi morala v zvezi z delovanjem stalne enote evropske mejne in obalne straže ter njeno sestavo opraviti vmesni pregled. (55)Dolgoročni razvoj človeških virov za zagotovitev prispevkov držav članic stalni enoti evropske mejne in obalne straže bi moral biti podprt s sistemom finančne podpore. Zato je primerno, da se Agencija pooblasti za dodeljevanje nepovratnih sredstev državam članicam brez razpisa za zbiranje predlogov v okviru „financiranja, ki ni povezano s stroški[,]“ v skladu s členom 125(1)(a) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046. Finančna podpora bi morala državam članicam omogočiti, da zaposlijo in usposobijo dodatno osebje, da se jim zagotovi potrebna prožnost pri izpolnjevanju obveznega prispevka k stalni enoti evropske mejne in obalne straže. V okviru namenskega sistema financiranja bi bilo treba vzpostaviti pravo ravnovesje med tveganji nepravilnosti in goljufij ter stroški nadzora. Uredba določa bistvene pogoje, na podlagi katerih je mogoče dodeliti finančno podporo, in sicer za zaposlovanje in usposabljanje zadostnega števila mejnih policistov ali drugih specialistov, ki ustreza številu uradnikov, napotenih v Agencijo za dolgoročno obdobje, ali dejanski napotitvi uradnikov med operativnimi dejavnostmi Agencije za najmanj 4 mesece. Ker ni ustreznih in primerljivih podatkov o dejanskih stroških po državah članicah, bi bil razvoj sheme financiranja, ki bi temeljila na stroških, preveč zapleten in ne bi zadostil potrebi po preprosti, hitri, učinkoviti in smotrni finančni shemi. Zato je primerno, da se Agencija pooblasti za dodeljevanje nepovratnih sredstev državam članicam brez razpisa za zbiranje predlogov v okviru „financiranja, ki ni povezano s stroški[,]“ če so izpolnjeni pogoji v skladu s členom 125(1)(a) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046. Za določitev zneska takega financiranja za različne države članice je primerno, da se kot referenčni znesek uporabi letna plača pogodbenega uslužbenca evropskih institucij funkcionalne skupine III, in sicer za stopnjo 1 v razredu 8, ki se prilagodi s korekcijskim količnikom glede na državo članico v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja in v duhu enake obravnave. Agencija in države članice pri izvajanju te finančne podpore zagotovijo, da se upoštevajo načela sofinanciranja in da ne prihaja do dvojnega financiranja. (56)Zaradi napotitve stalne enote evropske mejne in obalne straže na ozemlje tretjih držav bi morala Agencija razviti zmogljivosti za lastne strukture vodenja in nadzora. (57)Da se omogočijo učinkovite napotitve iz stalne enote evropske mejne in obalne straže od 1. januarja 2020, bi bilo treba sprejeti nekatere odločitve in izvedbene ukrepe ter jih čim prej izvesti. Z odstopanjem od običajnega roka iz Uredbe bi bilo treba v 6 tednih od začetka veljavnosti Uredbe sprejeti zlasti odločitev upravnega odbora iz člena 55(4) o profilih stalne enote evropske mejne in obalne straže. Tej odločitvi bi morala slediti imenovanja držav članic iz člena 56(4) in 57(1) v 12 tednih od začetka veljavnosti Uredbe. (58)Z odstopanjem od običajnega roka iz Uredbe bi bilo treba v 6 tednih od začetka veljavnosti Uredbe sprejeti tudi odločitev upravnega odbora o minimalnemu številu kosov tehnične opreme, ki je potrebno za zadostitev potreb Agencije v letu 2020, kakor je navedeno v členu 64(4). (59)Da se zagotovi kontinuiteta podpore za operativne dejavnosti, ki jih organizira Agencija, bi bilo hkrati treba vse napotitve do 31. decembra 2019 načrtovati in izvajati, vključno z naborom za hitri odziv, v skladu s členi 20, 30 in 31 Uredbe (EU) 2016/1624 in v skladu z letnimi dvostranskimi pogajanji, izvedenimi leta 2018. V ta namen bi bilo treba te določbe razveljaviti šele z učinkom od 1. januarja 2020.

(60)Osebje Agencije bodo sestavljali uslužbenci, ki opravljajo naloge, poverjene Agenciji, bodisi na sedežu ali kot del stalne enote evropske mejne in obalne straže. Stalna enota evropske mejne in obalne straže lahko zajema statutarne uslužbence in uslužbence, ki jih nacionalni organi dodelijo za dolgoročno obdobje ali napotijo za kratkoročno obdobje. Statutarni uslužbenci v okviru stalne enote evropske mejne in obalne straže bodo v prvi vrsti napoteni kot člani skupin; le omejen in jasno opredeljen del teh uslužbencev se lahko zaposli za opravljanje podpornih funkcij za ustanovitev stalne enote, zlasti na sedežu. (61)Da bi odpravila trdovratne vrzeli pri pridobivanju prostovoljnega nabora tehnične opreme iz držav članic, zlasti v zvezi z večjimi sredstvi, bi morala Agencija imeti lastno opremo, ki je potrebna za skupne operacije ali hitra posredovanja na mejah ali katero koli drugo operativno dejavnost. Medtem ko ima Agencija od leta 2011 pravno podlago, da kupi ali najame v okviru zakupa svojo lastno tehnično opremo, je izvedbo te možnosti znatno oviralo pomanjkanje proračunskih sredstev. (62)Da bi bile stalne enote evropske mejne in obalne straže sposobne izpolniti raven ambicij, na podlagi katerih so bile ustanovljene, je Komisija v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 zanje namenila znatna sredstva, da bi Agencija lahko kupila, vzdrževala in upravljala potrebna sredstva v zračnem, pomorskem in kopenskem prometu, ki ustrezajo njenim operativnim potrebam. Čeprav bi lahko bil nakup potrebnih sredstev dolgotrajen proces, zlasti v zvezi z večjimi sredstvi, bi morala lastna oprema Agencije na koncu predstavljati ogrodje operativnih napotitev, dodatni prispevki držav članic pa bi se uporabili v izrednih okoliščinah. Opremo Agencije bi morala večinoma upravljati tehnična ekipa Agencije, ki je del stalne enote evropske mejne in obalne straže. Da se zagotovi učinkovita uporaba predlaganih finančnih sredstev, bi moral postopek temeljiti na večletni strategiji, o kateri čim prej odloči upravni odbor. (63)Agencija in države članice bi morale pri izvajanju te uredbe čim bolje izrabiti obstoječe zmogljivosti glede človeških virov in tehnične opreme, tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni. (64)Dolgoročni razvoj novih zmogljivosti v okviru evropske mejne in obalne straže bi moral biti usklajen med državami članicami in Agencijo v skladu s ciklom večletne strateške politike, pri čemer bi bilo treba upoštevati dolgo trajanje nekaterih postopkov. To vključuje zaposlovanje in usposabljanje novih mejnih policistov (ki bi lahko med svojo poklicno potjo delali tako v državah članicah kot tudi v okviru stalne enote), nakup, vzdrževanje in odstranjevanje opreme (pri čemer bi bilo treba izkoriščati priložnosti za interoperabilnost in ekonomijo obsega), pa tudi razvoj nove opreme in z njo povezanih tehnologij, vključno z raziskavami. (65)Časovni načrt za zmogljivosti bi moral združevati načrte za razvoj zmogljivosti držav članic in večletno načrtovanje sredstev Agencije, da bi se optimiziralo dolgoročno vlaganje za najboljšo zaščito zunanjih meja. (66)Ob upoštevanju večjih pooblastil Evropske agencije za mejno in obalno stražo, ustanovitve stalne enote evropske mejne in obalne straže ter njene večje prisotnosti na terenu na zunanjih mejah in njenega povečanega delovanja na področju vračanja bi bilo treba Agenciji omogočiti, da ustanovi lokalne urade na lokacijah v bližini njenih pomembnih operativnih dejavnosti za obdobje trajanja teh dejavnosti, pri čemer bi ti uradi delovali kot posrednik med Agencijo in državo članico gostiteljico, skrbeli za naloge usklajevanja, logistične in podporne naloge ter olajševali sodelovanje med Agencijo in državo članico gostiteljico. (67)Vračanje državljanov tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, bivanje ali prebivanje v državah članicah, v skladu z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta je bistveni sestavni del celovitih prizadevanj za boj proti nezakonitemu priseljevanju in predstavlja pomembno vprašanje bistvenega javnega interesa. (68)Agencija bi morala povečati svojo pomoč državam članicam za vračanje državljanov tretjih držav v skladu s politiko vračanja Unije in Direktivo 2008/115/ES. Zlasti bi morala usklajevati in organizirati operacije vračanja iz ene ali več držav članic ter organizirati in izvajati posredovanja za vračanje, da se okrepijo sistemi vračanja tistih držav članic, ki potrebujejo večjo tehnično in operativno pomoč pri izpolnjevanju njihove obveznosti vračanja državljanov tretjih držav v skladu z navedeno direktivo. (69)Agencija bi morala ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in brez poseganja v odgovornost držav članic za izdajanje odločb o vrnitvi zagotoviti tehnično in operativno pomoč državam članicam v postopku vračanja, vključno s pripravo odločb o vrnitvi, identifikacijo državljanov tretjih držav ter drugimi dejavnostmi držav članic pred vračanjem in drugimi njihovimi dejavnostmi, povezanimi z vračanjem. Poleg tega bi morala Agencija v sodelovanju z organi zadevnih tretjih držav državam članicam pomagati pri pridobivanju potovalnih