P8_TA(2019)0030

Bančna unija – letno poročilo za leto 2018

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. januarja 2019 o bančni uniji – letno poročilo za leto 2018 (2018/2100(INI))

(2020/C 411/10)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 1. marca 2018 o bančni uniji – letno poročilo za leto 2017 (1),

— ob upoštevanju povratnih informacij Komisije in Evropske centralne banke (ECB) o resoluciji Parlamenta z dne 1. marca 2018 o bančni uniji – letno poročilo za leto 2017,

— ob upoštevanju izjave, o kateri se je vrh držav evroobmočja dogovoril na seji dne 29. junija 2018,

— ob upoštevanju posebnega poročila Evropskega računskega sodišča (ERS) z dne 16. januarja 2018 o operativni učinkovitosti kriznega upravljanja ECB za banke (2),

— ob upoštevanju predloga Komisije z dne 24. maja 2018 za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o vrednostnih papirjih, kritih z državnimi obveznicami (COM(2018)0339),

— ob upoštevanju ugotovitev ECB z dne 23. februarja 2018, da banki ABLV Bank in ABLV Bank Luxembourg propadata ali bosta verjetno propadli, v skladu z uredbo o enotnem mehanizmu za reševanje (3),

— ob upoštevanju dejstva, da je Evropski bančni organ (EBA) 31. januarja 2018 začel vseevropski stresni test za leto 2018 (4),

— ob upoštevanju sporočila Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za podporne ukrepe v korist bank v okviru finančne krize od 1. avgusta 2013 dalje (sporočilo o bančništvu) (5),

— ob upoštevanju letnega statističnega poročila organa ESMA o trgih izvedenih finančnih instrumentov EU z dne 18. oktobra 2018,

— ob upoštevanju napovedi ECB z dne 15. marca 2018 v zvezi z nadzorniškimi pričakovanji glede novih slabih posojil (6) in z dne 11. julija 2018 o nadaljnjih korakih v nadzorniškem pristopu k obravnavi obstoječih slabih posojil (7),

— ob upoštevanju poročila Evropskega odbora za sistemska tveganja iz septembra 2018 o obravnavi slabih posojil z makrobonitetnega vidika,

— ob upoštevanju poročila Evropskega odbora za sistemska tveganja o nebančni kreditni dejavnosti EU št. 3 iz septembra 2018,

— ob upoštevanju razpisa prostega delovnega mesta za predsednika nadzornega odbora ECB od 1. januarja 2019 (8),

— ob upoštevanju poročila Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 11. oktobra 2017 o enotnem mehanizmu nadzora, ustanovljenem v skladu z Uredbo (EU) št. 1024/2013 (COM(2017)0591),

— ob upoštevanju predlogov o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (COM(2016)0850 in Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (CRD IV) (COM(2016)0854),

— ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke z dne 8. novembra 2017 o spremembah okvira Unije za kapitalske zahteve kreditnih institucij in investicijskih podjetij (CON/2017/46),

— ob upoštevanju poročila Evropskega odbora za sistemska tveganja iz julija 2017 o posledicah MSRP 9 za finančno stabilnost,

— ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 11. julija 2017 o akcijskem načrtu za zmanjševanje slabih posojil v Evropi,

— ob upoštevanju člena 52 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A8-0419/2018),

A. ker se je odločitev, da se ECB zaupa nadzor pomembnih sistemskih finančnih institucij, izkazala za uspešno;

B. ker bonitetnega nadzora in nadzora za preprečevanje pranja denarja ni mogoče ločeno obravnavati;

C. ker je treba za učinkovito izvajanje in nadzor ukrepov proti pranju denarja močno okrepiti vlogo EBA;

D. ker je pomembno pojasniti obravnavo državne pomoči v tožbah s strani sistemov jamstva za vloge (9);

E. ker je obseg slabih posojil in izpostavljenosti druge in tretje ravni v bančnih sistemih nekaterih držav članic še vedno zaskrbljujoče visok;

F. ker število in deleži slabih posojil med državami članicami še vedno zelo nihajo;

G. ker lahko v bančni uniji sodelujejo tudi države članice, ki še niso uvedle eura; ker se nobena država članica doslej še ni odločila za to; ker več držav članic razpravlja o možnosti, da bi se pridružile bančni uniji; ker se različne finančne institucije zavedajo prednosti članstva v bančni uniji;

1. z odobravanjem opaža dosežke in rezultate bančne unije pri tem, da pomaga spodbujati pravi enotni trg, enake konkurenčne pogoje, finančno stabilnost in večjo predvidljivost za akterje na trgu; poudarja pomen zavezanosti procesu dokončanja bančne unije ter potrebo po zagotovitvi odprtosti in enake obravnave vseh držav članic, ki sodelujejo v bančni uniji; opozarja, da se mora dokončanje bančne unije nadaljevati, vključno z evropskim sistemom jamstva za vloge in fiskalnim varovalnim mehanizmom za enotni sklad za reševanje, kot tudi ukrepi za zmanjšanje tveganja, kar prispeva k še večji finančni stabilnosti in obetom za rast;

2. poudarja pomen zavezanosti procesu dokončanja unije kapitalskih trgov, ki bo pomagala ustvariti pravi enotni kapitalski trg v EU, usmeriti kredite v realni sektor, dodatno omogočila delitev tveganj z zasebnim sektorjem, zmanjšala potrebo po javni delitvi tveganj, olajšala čezmejne naložbe in dopolnila bančno financiranje;

3. želi spomniti, da je bančna unija odprta za vse države članice, ki se želijo pridružiti; pozdravlja vse ukrepe, ki so jih sprejele države članice zunaj euroobmočja, da bi se pridružile bančni uniji, saj to prispeva k uskladitvi bančne unije z notranjim trgom;

4. meni, da bi moral biti eden od ciljev bančne unije poleg tega, da zagotavlja finančno stabilnost, da ohranja raznolikost trajnostnih bančnih modelov EU ob upoštevanju načela sorazmernosti in prepreči, da bi evropski bančni sistem deloval po enotnem modelu, ali da bi bile manjše banke na slabšem, saj ta raznolikost omogoča izpolnitev zahtev državljanov in njihovih projektov, deluje pa tudi kot orodje diverzifikacije, ki je bistvena za soočanje z morebitnimi pretresi;

5. poudarja, da bi bilo treba predloge mednarodnih forumov v evropsko pravo prenesti tako, da bi se pri tem upoštevale posebnosti evropskega bančnega sektorja;

6. poudarja, da zlasti zahtev Baselskega odbora za bančni nadzor ne bi smeli neposredno prenesti v evropsko pravo, če se pri tem ne bi dovolj upoštevale posebnosti evropskega bančnega sistema in načelo sorazmernosti;

7. opozarja, da je za pravilno delovanje bančne unije potreben skladen in strnjen sklop pravil, upoštevati pa je treba načelo sorazmernosti; poziva Komisijo, naj, kjer je ustrezno, pri izbiri zakonodajnega orodja za bančno unijo da prednost uredbam pred direktivami in naj za prednostno nalogo določi, da bo v celoti zagotovila popolno in pravilno izvajanje vse ustrezne zakonodaje v vseh državah članicah; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z evropskimi nadzornimi organi opredeli in odpravi ovire za notranji trg;

8. meni, da morajo biti odločitve nadzornih organov in organov za reševanje dosledne, da jih je treba ustrezno pojasniti ter da morajo biti pregledne in javne; poziva nadzorne organe in organe za reševanje, naj bodo pri uporabi določb, ki jim omogočajo zavrnitev dostopa do dokumentov, čim bolj zadržani;

Nadzor

9. je seznanjen z nedavnimi ocenami o tem, ali banke propadajo ali bodo verjetno propadle, ki jih je ECB opravila leta 2018; poudarja, da je treba izboljšati odzivni čas evropskega bančnega nadzora; izraža globoko zaskrbljenost, ker so se v nekaterih od teh primerov pokazale težave pri izvrševanju pravil za preprečevanje pranja denarja v bančni uniji; poudarja, da je v zvezi s tem nujno potreben skupni pristop EU z jasno dodeljenimi pooblastili; v zvezi s tem pozdravlja predlog Komisije o okrepitvi Evropskega bančnega organa na področju pranja denarja;

10. je seznanjen z rezultati vseevropskega stresnega testa EBA; pozdravlja vključitev instrumentov druge in tretje ravni v stresne testov za leto 2018; meni, da bi bilo treba stresne teste razlagati v povezavi z drugimi nadzornimi dejavnostmi spremljanja, ki se izvajajo; poziva enotni mehanizem nadzora, EBA in ESRB, naj pri določanju stresnih testov uporabljajo skladne metodologije, da bi zagotovili visoko raven preglednosti nad tem postopkom in preprečili morebitno izkrivljanje;

11. ponovno poudarja, da obstajajo tveganja, povezana z državnim dolgom; je seznanjen s sedanjim delom Baselskega odbora za bančni nadzor o tveganju državnih posojilojemalcev; je tudi zaskrbljen zaradi pretirano visokih izpostavljenosti nekaterih finančnih institucij do državnih dolgov lastnih vlad; poudarja, da bi moral biti regulativni okvir EU za bonitetno obravnavo državnega dolga skladen z mednarodnimi standardi;

12. pozdravlja predlog Komisije, naj se okrepi vloga EBA pri preprečevanju pranja denarja v finančnem sektorju; poziva sozakonodajalca, naj brez nepotrebnega odlašanja sprejmeta predlog, in tudi, da je treba okrepiti sodelovanje in izmenjavo informacij med nacionalnimi nadzornimi organi na podlagi skupnih standardov v EU ter uporabljati usklajevanje in podporo na ravni EU, kadar so nacionalni organi preobremenjeni;

13. je še vedno zaskrbljen zaradi nedavnih primerov pranja denarja v evropskih bankah in ker bi zaradi njih gospodarstvo EU utegnilo tvegati finančno in politično nestabilnost; ugotavlja, da je več držav zunaj EU poročalo o več od teh primerov; poziva k enotnemu pristopu k bonitetnemu nadzoru in nadzoru za preprečevanje pranja denarja; ugotavlja tudi, da so se zunaj bančne unije pokazale tudi težave pri izvrševanju zakonodaje proti pranju denarja in da bi lahko pridružitev bančni uniji koristila državam članicam, ki niso v euroobmočju, pri reševanju teh vprašanj;

14. poudarja, da so finančni trgi med seboj tesno povezani; poudarja, da je pomembno, da so bančni nadzorniki pripravljeni na vse mogoče izide pogajanj o brexitu med EU-27 in Združenim kraljestvom, pri čemer je treba upoštevati, da to ne nadomešča pripravljenosti zasebnih akterjev; poziva Komisijo in nadzorne organe, naj preučijo celoten obseg učinkov izstopa Združenega kraljestva iz EU; poziva EU-27, naj poglobi skupno ureditev in skupni nadzor, obenem pa poglobi in razširi kapitalske trge v teh državah;

15. poziva vse pogajalce, naj si prizadevajo za sprejetje uravnoteženega in vzdržnega zakonodajnega svežnja za zmanjšanje tveganja v bančnem sistemu pred volitvami v Evropski parlament leta 2019; poziva zlasti Svet, naj se v dobri veri pogaja o raznolikosti bančnih modelov v EU in o uravnoteženem svežnju, ki ga je sprejel Evropski parlament; poziva Komisijo, naj dejansko obravnava problem „prevelike, da bi propadle“ ter tveganje različnih evropskih bančnih modelov, pri čemer naj upošteva njihovo velikost na zadevnih trgih;

16. je seznanjen s pogajanji, ki potekajo v zvezi s svežnjem o slabih posojilih; je seznanjen z dodatkom ECB o slabih posojilih ter z delom EBA v zvezi s smernicami za upravljanje nedonosnih in restrukturiranih izpostavljenosti; pozdravlja zmanjšanje obsega slabih posojil v preteklih letih; ponovno izraža zaskrbljenost nad tem, da sta skupno število slabih posojil in instrumentov druge in tretje ravni ter njihov delež v nekaterih državah članicah precej nad povprečjem; poudarja, da je tveganje za finančno stabilnost, ki jo pomenijo slaba posojila, še vedno znatno, pa vendar manjše kot pred nekaj leti; se strinja s Komisijo, da so za zmanjšanje slabih posojil v prvi vrsti odgovorne države članice, zlasti z učinkovito zakonodajo o insolventnosti, in banke same, vendar poudarja, da je zmanjšanje deleža slabih posojil v interesu EU;

17. je zaskrbljen, ker bančne institucije splošno uporabljajo notranje modele; poziva enotni mehanizem nadzora in Evropski bančni organ, naj nadaljujeta svoje delo v zvezi z ustreznostjo uporabe notranjih modelov, da bi ugotovili njihovo verodostojnost in dosegli enake konkurenčne pogoje med institucijami;

18. je seznanjen s potekajočimi pogajanji o Evropskem sistemu finančnega nadzora (ESFS); meni, da so za enotni trg potrebna ustrezna nadzorna pooblastila na ravni EU; poudarja, da je glavna naloga evropskega sistema finančnega nadzora zagotoviti učinkovite nadzorne ukrepe;

19. pozdravlja sporočilo Komisije o finančni tehnologiji (FinTech); priznava, da ima finančna tehnologija velik potencial in da je treba spodbujati inovacije; vendar ugotavlja, da so potrebni jasna zakonodaja in ustrezen nadzor za varstvo potrošnikov in zagotovitev finančne stabilnosti ter enaki konkurenčni pogoji za akterje na finančnem trgu; meni, da bi morala za podjetja za finančno tehnologijo, ki izvajajo enake dejavnosti kot drugi udeleženci finančnega sistema, veljati enaka pravila za poslovanje; poudarja, da je treba nenehno izboljševati kibernetsko odpornost finančnega sektorja EU;

20. ostaja zaskrbljen zaradi obsega nebančne kreditne dejavnosti v EU; opozarja, da je bila konec leta 2017 ta ocenjena na približno 40 % finančnega sistema EU; spodbuja oblasti na evropski, nacionalni in svetovni ravni, naj še naprej pozorno spremljajo tveganja, ki jih predstavljajo te dejavnosti, in jih čim prej odpravijo, da se zagotovita lojalna konkurenca, preglednost in finančna stabilnost; poziva Komisijo, naj nujno opredeli preostale vrzeli v sedanjih ureditvah;

21. opozarja na prvotno razpravo o vlogi, ki jo ima ECB kot monetarni in nadzorni organ; meni, da je ECB na splošno uspelo ločevati obe vlogi; toda meni, da je potrebna nadaljnja razprava, da se prepreči tveganje za navzkrižje interesov med nalogama; poudarja pomen sodelovanja med EBA kot regulativnim organom in enotnim mehanizmom nadzora kot nadzornim organom v okviru bančne unije, pri čemer je treba spoštovati delitev pristojnosti;

22. meni, da bi nadaljnje usklajevanje praks v zvezi z ocenjevanjem, ali banka propada ali bo verjetno propadla, ter jasnejše razlikovanje med nadzornimi pooblastili in pooblastili za zgodnje ukrepanje pripomoglo k temu, da bi bilo krizno upravljanje pristojnih organov pred reševanjem bolj učinkovito;

Reševanje

23. je seznanjen z dogovorom, ki je bil dosežen na seji vrha držav evroobmočja dne 29. junija 2018, v skladu s katerim bo evropski mehanizem za stabilnost zagotavljal skupno varovalo za enotni sklad za reševanje in bo reformiran tako, da bo zagotavljal dejansko podporo stabilnosti, temelječo na strogih pogojih, ki zagotavljajo odgovornost, ter načelu preprečevanja moralnega tveganja in načelu, da davkoplačevalci niso odgovorni za bančna tveganja; opozarja na stališče Parlamenta, da bi bilo treba ta mehanizem v celoti vključiti v institucionalni okvir Unije, in poudarja, da je potreben ustrezen demokratični nadzor;

24. opozarja, da je običajni insolvenčni postopek tisti, ki se uporablja, kadar ukrep za reševanje ni v javnem interesu; se zaveda, da razlike v zakonodaji o insolventnosti odražajo uveljavljene nacionalne postopke; meni, da bi zakonodaji o insolventnosti koristila nadaljnja harmonizacija po Uniji, da bi se zagotovili skupna pravila in enaki konkurenčni pogoji za vse banke, vlagatelje in upnike v bančni uniji;

25. ponavlja svoje stališče, da je treba pojasniti pravila za preventivno dokapitalizacijo; ugotavlja, da je lahko preventivna dokapitalizacija instrument kriznega upravljanja, vendar meni, da je treba njeno uporabo strogo omejiti na izjemne primere, kadar banka izpolnjuje usklajene ravni minimalnih regulativnih kapitalskih zahtev in je torej solventna, in kadar je zagotovljena skladnost s pravili EU o državni pomoči; opozarja, da je cilj ureditve EU za reševanje zagotoviti, da so davkoplačevalci zaščiteni, da stroške napak v upravljanju banke nosijo njeni delničarji in upniki ter da je ohranjena stabilnost finančnega sistema kot celote; poudarja, da je treba bolje uporabljati pravila za reševanje kreditnih institucij;

26. poziva Komisijo, naj s pravili o državni pomoči oceni sanacijo in reševanje kreditnih institucij; poziva, naj Komisija preuči uredbo na podlagi direktive o sanaciji in reševanju bank; poziva, naj Komisija predlaga pregledno uporabo pravil o državni pomoči v zvezi z direktivo o sanaciji in reševanju bank;

27. poudarja pomen dostopa do likvidnosti za banke v postopku reševanja, med postopkom reševanja in takoj po njem; z zanimanjem spremlja sedanje razprave o možnem orodju za zagotavljanje likvidnosti v postopku reševanja;

28. poziva Komisijo, naj redno ocenjuje, ali je bančni sektor od začetka krize prejel implicitne subvencije in državno pomoč, vključno z zagotavljanjem nekonvencionalne likvidnostne podpore, ter naj o tem objavi poročilo; poudarja, da ima lahko državna pomoč izkrivljajoč učinek na delovanje notranjega trga; opozarja na stroge zahteve za uporabo člena 107(3)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije in ponovno poziva Komisijo, naj vsako leto ponovno preuči, ali so te zahteve še vedno izpolnjene;

29. pozdravlja ugotovitve Evropskega računskega sodišča iz poročila o operativni učinkovitosti kriznega upravljanja ECB za banke, v skladu s katerimi sta organizacijska struktura ECB ter njeno zagotavljanje virov za ocenjevanje načrtov sanacije in nadzor nad bankami v krizi zadovoljivi, vendar obstajajo nerešena vprašanja glede izmenjave informacij ter učinkovitosti pri usklajevanju; opozarja, da sta sodelovanje in izmenjava informacij med organi bistvena za nemoten potek reševanja;

30. pozdravlja spremenjeni memorandum o soglasju med ECB in Enotnim odborom za reševanje; poudarja, da poenostavljena in v nekaterih primerih avtomatizirana izmenjava informacij povečuje učinkovitost in pomaga pri zagotavljanju, da ostaja breme poročanja za banke minimalno;

Jamstvo za vloge

31. je seznanjen z dogovorom o evropskem sistemu jamstva za vloge, ki je bil dosežen na seji vrha držav evroobmočja dne 29. junija 2018, ter s sporočilom Komisije z dne 11. oktobra 2017 o tem sistemu; poudarja, da bi bilo treba za dokončanje bančne unije nadaljevati postopek vzpostavitve evropskega sistema jamstva za vloge; priznava koristi delitve tveganja in nadaljnjega zmanjševanja tveganja;

o

o o

32. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropskemu bančnemu organu, Evropski centralni banki, enotnemu odboru za reševanje, parlamentom držav članic in pristojnim organom, kot je določeno v točki (40) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013.

(1) Sprejeta besedila, P8_TA(2018)0058.

(2) „Posebno poročilo št. 02/2018: The operational efficiency of the ECB’s crisis management for banks’, European Court of Auditors (Operativna učinkovitost kriznega upravljanja ECB za banke), 16. januar 2018, https://www.eca.europa.eu/en/Pages/DocItem.aspx?did=44556

(3) Sporočilo za javnost, ECB determined ABLV Bank was failing or likely to fail (ECB je ugotovila, da banka ABLV Bank propada ali bo verjetno propadla), Evropska centralna banka, 24. februar 2018, https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/pr/date/2018/html/ssm.pr180224.en.html

(4) Sporočilo za javnost, EBA launches 2018 EU-wide stress test exercise (EBA uvedla vseevropski stresni test), Evropski bančni organ, 31. januar 2018, http://www.eba.europa.eu/-/eba-launches-2018-eu-wide-stress-test-exercise

(5) UL C 216, 30.7.2013, str. 1.

(6) Sporočilo za javnost, ECB sets out its supervisory expectations for new NPLs (ECB določila svoja pričakovanja glede nadzora novih slabih posojil) Evropska centralna banka, 15. marec 2018, https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/pr/date/2018/html/ssm.pr180315.en.html

(7) Sporočilo za javnost, ECB announces further steps in supervisory approach to stock of NPLs (ECB napoveduje nadaljnje korake v pristopu k nadzoru slabih posojil), Evropska centralna banka, 11. julij 2018, https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/pr/date/2018/html/ssm.pr180711.en.html

(8) UL C 248 A, 16.7.2018, str. 1.

(9) Zadeva T-98/16: Tožba, vložena 4. marca 2016 – Italija proti Komisiji (UL C 145, 25.4.2016, str. 34).