Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o trgih finančnih instrumentov in razveljavitvi Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta(Prenovitev) /* COM/2011/0656 konč. - 2011/0298 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. Ozadje predloga Direktiva o trgih finančnih instrumentov (MiFID), ki velja od novembra 2007, je osrednji steber pri povezovanju finančnih trgov v EU. Sprejeta je bila po Lamfalussyjevem postopku[1] ter vključuje okvirno direktivo (Direktiva 2004/39/ES)[2], izvedbeno direktivo (Direktiva 2006/73/ES)[3] in izvedbeno uredbo (Uredba št. 1287/2006)[4]. Direktiva o trgih finančnih instrumentov vzpostavlja regulativni okvir za opravljanje investicijskih storitev v zvezi s finančnimi instrumenti (npr. posredništvo, svetovanje, trgovanje, upravljanje portfeljev, izvedba prodaje primarne izdaje finančnih instrumentov itd.), ki jih opravljajo banke in investicijska podjetja, ter za delovanje organiziranih trgov, ki jih upravljajo upravljavci trga. Poleg tega določa pooblastila in obveznosti nacionalnih pristojnih organov v zvezi s temi dejavnostmi. Splošni cilj je izboljšati povezovanje, konkurenčnost in učinkovitost finančnih trgov EU. Z navedeno direktivo je bila v praksi odpravljena možnost, da države članice zahtevajo, da se celotno trgovanje s finančnimi instrumenti izvaja na tradicionalnih borzah, poleg tega je bila omogočena vseevropska konkurenca med tradicionalnimi borzami in drugimi mesti trgovanja. Za banke in investicijska podjetja so bile zagotovljene tudi večje možnosti za opravljanje investicijskih storitev v EU ob upoštevanju organizacijskih zahtev in zahtev glede poročanja ter celovitih pravil za zagotovitev zaščite vlagateljev. Po treh letih in pol veljavnosti direktive je mogoče ugotoviti, da se je povečala konkurenca med mesti trgovanja s finančnimi instrumenti ter da imajo vlagatelji večjo izbiro glede ponudnikov storitev in razpoložljivih finančnih instrumentov, pri čemer je k temu prispeval tudi tehnološki napredek. Na splošno so se stroški poslov zmanjšali, trgi pa so postali bolj povezani[5]. Kljub temu so bile ugotovljene nekatere težave. Prvič, zaradi konkurenčnega okolja so se pojavili novi izzivi. Prednosti večje konkurence niso enakomerno porazdeljene na vse udeležence na trgu in niso vedno prenesene na končne male ali velike vlagatelje. Zaradi razdrobljenosti trga kot posledice konkurence je postalo trgovanje tudi bolj zapleteno, zlasti glede zbiranja podatkov o trgovanju. Drugič, z razvojem trga in tehnološkim razvojem so nekatere določbe direktive o trgih finančnih instrumentov postale neustrezne. To ogroža skupni interes za zagotavljanje preglednih enakih pogojev za mesta trgovanja in investicijska podjetja. Tretjič, zaradi finančne krize so se pokazale pomanjkljivosti pri regulaciji instrumentov, ki niso delnice in s katerimi trgujejo zlasti profesionalni vlagatelji. Prejšnje predpostavke, da minimalna preglednost, nadzor in zaščita vlagateljev pri tem trgovanju bolj prispevajo k učinkovitost trga, ne veljajo več. Poleg tega je treba zaradi hitrega razvoja inovacij in vedno bolj zapletenih finančnih instrumentov zagotoviti visoko stopnjo zaščite vlagateljev, ki ustreza najnovejšemu razvoju. Čeprav so med finančno krizo obsežna pravila iz direktive o trgih finančnih instrumentov na splošno upravičila svoj obstoj, so vendarle potrebne ciljno naravnane, a korenite izboljšave. Zato je revizija direktive o trgih finančnih instrumentov bistven del reform po finančni krizi za vzpostavitev varnejšega, trdnejšega, preglednejšega in odgovornejšega finančnega sistema, ki bo deloval v korist gospodarstva in družbe kot celote, ter za zagotovitev bolj povezanega, učinkovitega in konkurenčnega finančnega trga EU[6]. Poleg tega je bistvena za izpolnitev obveznosti, določene v okviru skupine G-20[7], glede obravnave manj reguliranih in manj preglednih delov finančnega sistema ter izboljšanja organizacije, preglednosti in nadzora različnih tržnih segmentov, zlasti tržnih segmentov za instrumente, s katerimi se trguje predvsem zunaj organiziranega trga[8], pri čemer dopolnjuje zakonodajni predlog o izvedenih finančnih instrumentih, s katerimi se trguje zunaj organiziranega trga, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov[9]. Poleg tega so potrebne ciljne izboljšave za izboljšanje nadzora in preglednosti trgov izvedenih finančnih instrumentov za zagotovitev, da bodo trgi opravljali svojo funkcijo zavarovanja in oblikovanja cen, kot tudi za zagotovitev poštene konkurence in učinkovitih trgov ob upoštevanju razvoja tržnih struktur in tehnologije. Prav tako so potrebne ciljno oblikovane spremembe okvira za zaščito vlagateljev ob upoštevanju novih praks ter za okrepitev zaupanja vlagateljev. EU se je v skladu s priporočili de Larosièrjeve skupine ter sklepov Sveta za ekonomske in finančne zadeve[10] zavezala, da bo po potrebi zmanjšala diskrecijske pravice držav članic, ki jim jih zagotavljajo direktive EU o finančnih storitvah. To je rdeča nit za vsa področja, ki jih zajema pregled direktive MiFID, ki bo prispevala k določitvi enotnih pravil za finančne trge EU, nadaljnjemu razvoju enakih konkurenčnih pogojev za države članice in udeležence na trgu, izboljšanju nadzora in izvajanja, zmanjšanju stroškov za udeležence na trgu ter izboljšanju pogojev dostopa in okrepitvi konkurenčnosti finančnega sektorja EU v svetovnem merilu. Zato je predlog za spremembo direktive MiFID razdeljen na dva dela. Uredba določa zahteve v zvezi z razkritjem podatkov o preglednosti trgovanja javnosti in podatkov o poslih pristojnim organom, odpravo ovir za nediskriminatoren dostop do klirinških sistemov, obveznim trgovanjem z izvedenimi finančnimi instrumenti na organiziranih mestih, posebnimi nadzornimi ukrepi na področju finančnih instrumentov in pozicij v izvedenih finančnih instrumentih ter opravljanjem storitev s strani podjetij iz tretjih držav brez podružnice. Direktiva pa spreminja posebne zahteve v zvezi z opravljanjem investicijskih storitev, področje uporabe izjem iz sedanje direktive, organizacijske zahteve in zahteve v zvezi s poslovanjem za investicijska podjetja, organizacijske zahteve za mesta trgovanja, dovoljenje in stalne obveznosti, ki se uporabljajo za izvajalce storitev sporočanja podatkov, pooblastila pristojnih organov, sankcije ter pravila, ki se uporabljajo za podjetja iz tretjih držav, ki poslujejo prek podružnice. 2. Rezultati posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in ocena učinka Pobuda je rezultat širokega in stalnega dialoga ter posvetovanja z vsemi glavnimi zainteresiranimi stranmi, vključno z regulativnimi organi za vrednostne papirje in vsemi vrstami udeležencev na trgu, vključno z izdajatelji in malimi vlagatelji. Upoštevana so stališča, predložena v okviru javnega posvetovanja, ki je potekalo od 8. decembra 2010 do 2. februarja 2011[11], obsežne in dobro obiskane dvodnevne javne predstavitve mnenj, ki je bila 20. in 21. septembra 2010[12], ter prispevki z obsežnih srečanj z različnimi skupinami zainteresiranih strani, ki so potekala od decembra 2009. V predlogu so upoštevane tudi ugotovitve in analize iz zadevnih dokumentov ter tehnični nasveti, ki jih je objavil Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje (CESR), ki ga je nadomestil Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)[13]. Poleg tega sta bili pri zunanjih svetovalnih podjetjih kot priprava na revizijo direktive o trgih finančnih instrumentov naročeni dve študiji[14]. V prvi študiji, ki je bila 10. februarja 2010 naročena pri podjetju PriceWaterhouseCoopers in jo je Komisija prejela 13. julija 2010, je bilo obravnavano zlasti zbiranje podatkov o tržnih poslih in drugih vprašanjih, povezanih z direktivo MiFID. Druga študija, ki je bila 21. julija 2010 naročena pri podjetju Europe Economics in jo je Komisija prejela 23. maja 2011, je vključevala analizo stroškov in koristi različnih možnosti politike, ki jih je treba upoštevati pri reviziji direktive MiFID. Komisija je v skladu s politiko „boljše priprave zakonodaje“ izvedla oceno učinka za različne možnosti politike. Te so bile ocenjene na podlagi različnih meril: preglednosti delovanja trga za regulatorje in udeležence na trgu, zaščite in zaupanja vlagateljev, enakih konkurenčnih pogojev za mesta trgovanja na trgu in sisteme trgovanja v EU ter stroškovne učinkovitosti, tj. v kakšnem obsegu se z različnimi možnostmi stroškovno učinkovito in uspešno dosežejo zastavljeni cilji in omogoči delovanje trgov vrednostnih papirjev. Ocenjuje se, da bodo zaradi pregleda direktive MiFID nastali enkratni stroški za skladnost v znesku od 512 milijonov EUR do 732 milijonov EUR ter tekoči stroški v znesku od 312 milijonov EUR do 586 milijonov EUR. To pomeni, da učinek enkratnih stroškov znaša od 0,10 % do 0,15 % skupnih stroškov poslovanja v bančnem sektorju EU, učinek tekočih stroškov pa od 0,06 % do 0,12 % navedenih skupnih stroškov. Ti stroški so precej nižji od stroškov ob uvedbi direktive MiFID. Učinki enkratnih stroškov zaradi uvedbe direktive MiFID so bili ocenjeni na 0,56 % (banke za poslovanje z občani in hranilnice) in 0,68 % (investicijske banke) skupnih stroškov poslovanja, medtem ko so bili tekoči stroški za skladnost ocenjeni na 0,11 % (banke za poslovanje z občani in hranilnice) do 0,17 % (investicijske banke) skupnih stroškov poslovanja. 3. Pravni elementi predloga 3.1. Pravna podlaga Predlog temelji na členu 53(1) PDEU. Ta direktiva bi nadomestila Direktivo 2004/39/ES v zvezi z poenotenjem nacionalnih določb za izdajanje dovoljenj na področju opravljanja investicijskih storitev in izvajanja investicijskih poslov s strani investicijskih družb, pridobitvijo kvalificiranih deležev, uveljavljanjem svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, pooblastili nadzornih organov matične države članice in države članice gostiteljice v zvezi s tem ter izdajanjem dovoljenj in pogoji poslovanja za organizirane trge ter izvajalce storitev sporočanja podatkov o trgih. Glavni cilj in vsebina tega predloga je poenotenje nacionalnih določb v zvezi z dostopom do dejavnosti investicijskih podjetij, organiziranih trgov in izvajalcev podatkovnih storitev, načini za njihovo upravljanje ter njihovim nadzornim okvirom. Predlog zato temelji na členu 53(1) PDEU. Ta predlog dopolnjuje predlagano uredbo [MiFIR] o enotnih in neposredno veljavnih zahtevah, ki so potrebne za uravnoteženo delovanje trga finančnih instrumentov, na primer na področju objave podatkov o trgovanju, poročanja o poslih pristojnim organom ter posebnih pooblastil za pristojne organe in organ ESMA. 3.2. Subsidiarnost in sorazmernost V skladu z načelom subsidiarnosti (člen 5(3) PDEU) se ukrepi na ravni EU sprejmejo le, če države članice zastavljenih ciljev ne morejo zadovoljivo doseči same, ampak jih je mogoče zaradi obsega ali učinkov predlaganega ukrepanja lažje doseči na ravni EU. Večino vprašanj, obravnavanih pri reviziji, vključuje že sedanji pravni okvir direktive MiFID. Poleg tega so finančni trgi po svoji naravi čezmejni in se v tem smislu še širijo. Glede na to morajo biti pogoji, v skladu s katerimi lahko podjetja in upravljavci konkurirajo med sabo, ne glede na to, ali gre za pravila o preglednosti pred trgovanjem in po njem, zaščito vlagateljev ali oceno in obvladovanje tveganj s strani udeležencev na trgu, v različnih državah enaki in vse to so osrednja vprašanja direktive MiFID. Zdaj je treba na evropski ravni sprejeti ukrepe za posodobitev in spremembo regulativnega okvira, ki ga določa direktiva MiFID, da se upošteva razvoj na finančnih trgih od njene uveljavitve. Izboljšave glede povezovanja ter učinkovitosti finančnih trgov in storitev v Evropi, ki so že bile dosežene z direktivo, bi bile tako okrepljene z ustreznimi prilagoditvami, s tem pa bi se zagotovila izpolnitev ciljev trdnega regulativnega okvira za enotni trg. Ločeno nacionalno posredovanje bi bilo zaradi tega povezovanja precej manj učinkovito ter bi povzročilo razdrobitev trgov, s tem pa regulativno arbitražo in izkrivljanje konkurence. Različne stopnje preglednosti trga ali zaščite vlagateljev v državah članicah bi povzročile razdrobljenost trgov, ogrozile likvidnost in učinkovitost ter prispevale k škodljivi regulativni arbitraži. Pri izvajanju novega evropskega okvira bi moral imeti ključno vlogo tudi Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA). ESMA mora imeti posebna pooblastila za izboljšanje delovanja enotnega trga vrednostnih papirjev. V predlogu je v celoti upoštevano načelo sorazmernosti, ki določa, da morajo biti ukrepi EU ustrezni za izpolnjevanje ciljev in ne presegajo tistega, kar je potrebno. Z načelom sorazmernosti je predlog združljiv, ker je upoštevano ustrezno ravnovesje med zadevnim javnim interesom in stroškovno učinkovitostjo ukrepa. Zahteve, ki jih morajo upoštevati različne strani, so natančno opredeljene. Pri njihovi določitvi je bilo na splošno upoštevano dejstvo, da je treba zagotoviti ravnovesje med zaščito vlagateljev, učinkovitostjo trgov in stroški v sektorju. 3.3. Skladnost s členoma 290 in 291 PDEU Komisija je 23. septembra 2009 sprejela predloge uredb o ustanovitvi Evropskega bančnega organa (EBA), Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) ter Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA). V zvezi s tem želi Komisija opozoriti na izjave v zvezi s členoma 290 in 291 PDEU, ki jih je navedla ob sprejetju uredb o ustanovitvi evropskih nadzornih organov: „Komisija v zvezi s postopkom sprejemanja regulativnih standardov poudarja edinstven značaj sektorja finančnih storitev, ki izhaja iz Lamfalussyjeve strukture in je izrecno priznan v izjavi št. 39 k PDEU. Vendar ima Komisija resne dvome o tem, ali so omejitve glede njene vloge pri sprejemanju delegiranih aktov in izvedbenih ukrepov skladne s členoma 290 in 291 PDEU.“ 3.4. Podrobna obrazložitev predloga 3.4.1. Splošno – enaki konkurenčni pogoji Glavni cilj predloga je zagotoviti, da bo celotno organizirano trgovanje potekalo na organiziranih mestih trgovanja: na organiziranih trgih, v večstranskih sistemih trgovanja (MTF) in organiziranih trgovalnih sistemih (OTF). Za vsa ta mesta se bodo uporabljale enake zahteve po preglednosti pred trgovanjem in po njem. Prav tako so za vsa tri mesta določene skoraj enake zahteve v zvezi z organizacijskimi vidiki in nadzorom trga. S tem bodo pri funkcionalno podobnih dejavnostih, ki vključujejo trgovalne interese tretjih oseb, zagotovljeni enaki pogoji. Pomembno pa je, da bodo zahteve po preglednosti prilagojene za različne vrste instrumentov, zlasti lastniške vrednostne papirje, obveznice in izvedene finančne instrumente, ter za različne vrste trgovanja, zlasti za trgovanje na podlagi knjige naročil in obojestranskih naročil. Na vseh treh mestih je upravljavec platforme nevtralen. Za organizirane trge in večstranske sisteme trgovanja je značilno nediskrecijsko izvrševanje poslov. To pomeni, da se posli izvršujejo v skladu s predhodno določenimi pravili. Ti sistemi trgovanja med seboj tekmujejo tudi pri zagotavljanju dostopa širokemu krogu članov, pod pogojem, da izpolnjujejo v naprej določen sklop meril. V nasprotju s tem pa se upravljavec OTF lahko v določenem obsegu samostojno odloča, kako bo posel izvršen. Zato zanj veljajo zahteve o zaščiti vlagateljev, poslovanju in najboljši izvršitvi, ki jih mora upoštevati v razmerju do strank, ki uporabljajo platformo. Čeprav morajo biti pravila o dostopu in metodologiji izvrševanja za OTF pregledna ter jasna, omogočajo upravljavcu, da za stranke opravlja storitev, ki se kakovostno ali celo funkcionalno razlikuje od storitev, ki se za člane in udeležence opravljajo na organiziranih trgih ter v večstranskih sistemih trgovanja. Vendar je treba za zagotovitev, da je upravljavec OTF nevtralen do izvršenega posla in da obveznosti do strank, ki so s tem povezane, niso ogrožene zaradi možnosti ustvarjanja dobička na njihov račun, določiti, da upravljavec OTF ne more trgovati v breme lastnega kapitala. Organizirano trgovanje se lahko izvaja tudi s sistematično internalizacijo. Sistematični internalizator lahko izvršuje posle strank v breme lastnega kapitala. Vendar sistematični internalizator ne sme nakupnih in prodajnih interesov tretjih oseb združiti na funkcionalno enak način kot na organiziranem trgu, v MTF ali OTF, zato se ne šteje za mesto trgovanja. Pri tem bi se uporabljala pravila o najboljši izvršitvi in druga pravila poslovanja, tako da bi stranka točno vedela, kdaj trguje z investicijskim podjetjem in kdaj s tretjimi osebami. Za sistematične internalizatorje veljajo posebne zahteve glede preglednosti pred trgovanjem in dostopa. Tudi v tem primeru bodo zahteve po preglednosti prilagojene za različne vrste instrumentov, zlasti za lastniške vrednostne papirje, obveznice in izvedene finančne instrumente, ter bodo veljale pod določenimi pragi. Zato se šteje, da trgovanje investicijskih podjetij za svoj račun s strankami, ki so lahko tudi druga investicijska podjetja, poteka zunaj organiziranega trga. Dejavnost trgovanja zunaj organiziranega trga, ki ne bo ustrezala opredelitvi dejavnosti sistematičnega internalizatorja, ki naj bi bila s spremembami izvedbene zakonodaje razširjena, bo morala biti nesistematična in neredna. 3.4.2. Razširitev pravil direktive o trgih finančnih instrumentov na podobne produkte in storitve (členi 1, 3, 4) V okviru dela na področju paketnih maloprodajnih naložbenih produktov[15] se je Komisija zavezala k zagotovitvi doslednega regulativnega pristopa na podlagi določb direktive o trgih finančnih instrumentov, da bi neprofesionalnim strankam omogočila prodajo različnih finančnih produktov, ki ustrezajo podobnim potrebam vlagateljev in predstavljajo primerljive izzive na področju zaščite vlagateljev. Poleg tega se pojavlja zaskrbljenost glede uporabe direktive MiFID, kadar investicijska podjetja ali kreditne institucije izdajajo in prodajajo svoje lastne vrednostne papirje. Medtem ko je uporaba direktive MiFID pri investicijskem svetovanju, ki se izvaja kot del prodaje, jasna, so na področju storitev, ki ne vključujejo svetovanja in pri katerih bi se lahko štelo, da investicijsko podjetje ali banka ne opravlja storitve, ki spada na področje uporabe te direktive, potrebna dodatna pojasnila. Razlike med pravili držav članic, ki se uporabljajo za lokalno dejavne subjekte, izvzete iz direktive MiFID, ki ponujajo omejen obseg investicijskih storitev, niso več sprejemljive zaradi izkušenj, pridobljenih med finančno krizo, zapletenosti finančnih trgov in produktov ter potrebe vlagateljev, da se lahko zanesejo na podobno raven zaščite ne glede na kraj opravljanja storitev ali vrsto ponudnikov storitev. S predlogoma se torej razširjajo zahteve iz direktive MiFID, zlasti pravila poslovanja in pravila glede nasprotja interesov, na prodajo strukturiranih vlog s svetovanjem ali brez njega, ki jo izvajajo kreditne institucije; poleg tega predloga določata, da se direktiva MiFID uporablja tudi za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki prodajajo lastne vrednostne papirje brez svetovanja, ter od držav članic zahtevata, da v nacionalni zakonodaji, ki se uporablja za lokalne subjekte, uporabljajo zahteve glede dovoljenj in poslovanja, primerljive z zahtevami iz direktive MiFID. 3.4.3. Revizija izjem iz direktive MiFID (člen 2) Poslovanje s finančnimi instrumenti za svoj račun v skladu z direktivo MiFID uvršča med investicijske storitve in posle, za katere je potrebno dovoljenje. Vendar so bile pri tem uvedene tri ključne izjeme za osebe, za katere je poslovanje za svoj račun izključna dejavnost, pomožna dejavnost k drugi nefinančni poslovni dejavnosti ali del nefinančne dejavnosti trgovanja z blagom. V skladu z zavezami skupine G-20 je treba zagotoviti, da se v določbe direktive o trgih finančnih instrumentov ustrezno vključijo podjetja, ki strankam zagotavljajo investicijske storitve in opravljajo investicijske posle profesionalno. Predloga zato izjeme jasneje omejujeta na dejavnosti, ki v direktivi MiFID niso osrednje in so zlasti lastniške ali komercialne narave, ali ki niso visokofrekvenčno trgovanje. 3.4.4. Dopolnitve okvira strukture trga (členi 18, 19, 20, 32, 33, 34, 53, 54) Od uveljavitve direktive MiFID je zaradi razvoja trgov veljavni zakonodajni okvir, ki se uporablja za različne vrste mest izvrševanja in je namenjen spodbujanju poštene konkurence in enakih pogojev ter preglednih in učinkovitih trgov, postal delno neustrezen. Njegova funkcija in zasnova, ki temeljita predvsem na trgovanju z lastniškimi vrednostnimi papirji, potreba po večji preglednosti in trdnosti trgov nelastniških vrednostnih papirjev in dejstvo, da vsi načini organiziranega trgovanja, ki so se razvili v zadnjih letih, ne ustrezajo opredelitvam in zahtevam razdelitve na tri glavne sisteme trgovanja iz direktive o trgih finančnih instrumentov, tj. organizirane trge, večstranske sisteme trgovanja in sistematične internalizatorje – vse to kaže na potrebo po prilagoditvi sedanjega okvira. Predloga uvajata novo kategorijo sistemov organiziranega trgovanja, ki ne sodijo v nobeno od obstoječih kategorij, za katere so predvidene stroge organizacijske zahteve in enaka pravila glede preglednosti, ter nadgrajujejo ključne zahteve za vsa mesta trgovanja zaradi povečanja konkurence in čezmejnega trgovanja, ki sta ju skupaj ustvarila tehnološki napredek in direktiva MiFID. 3.4.5. Izboljšave pri korporativnem upravljanju (člena 9 in 48) V skladu z direktivo MiFID morajo biti osebe, ki dejansko vodijo posle investicijskega podjetja, dovolj ugledne in dovolj izkušene, da lahko zagotovijo varno in skrbno upravljanje investicijskega podjetja. Ob upoštevanju dela Komisije na področju korporativnega upravljanja v finančnem sektorju[16] se predlaga izboljšanje teh določb v zvezi s profilom, vlogo, odgovornostmi izvršnih in neizvršnih direktorjev ter uravnoteženi sestavi uprave. Predloga skušata zlasti zagotoviti, da bodo imeli člani uprave zadovoljivo znanje in spretnosti ter bodo razumeli tveganja, povezana z dejavnostjo podjetja, da se zagotovi varno in skrbno upravljanje podjetja v skladu z interesi vlagateljev in celovitostjo trga. 3.4.6. Okrepljene organizacijske zahteve za zaščito učinkovitega delovanja in celovitosti trgov (člena 16 in 51) Tehnološki razvoj na področju trgovanja s finančnimi instrumenti pomeni priložnosti in tudi izzive. Medtem ko se njegovi učinki na splošno obravnavajo kot pozitivni za likvidnost trgov in povečujejo njihovo učinkovitost, so za ustrezno preprečevanje morebitnih groženj za pravilno delovanje trgov zaradi algoritemskega ali visokofrekvenčnega trgovanja potrebni posebni zakonodajni in nadzorni ukrepi. Cilj predlogov je zlasti, da se vsi subjekti, ki se ukvarjajo z visokofrekvenčnim trgovanjem, vključijo v direktivo MiFID, da morajo ta podjetja in tista, ki drugim visokofrekvenčnim trgovcem nudijo dostop do trga, zagotoviti ustrezne organizacijske zaščitne ukrepe, ter da se od mest trgovanja zahteva, da sprejmejo ustrezen nadzor tveganj, s katerim naj bi se ublažilo neurejeno trgovanje in zagotovila prožnost njihovih platform. Cilj predlogov je tudi pomoč pri nadzoru in spremljanju teh dejavnosti, ki ga izvajajo pristojni organi. 3.4.7. Izboljšave okvira za zaščito vlagateljev (členi 13, 24, 25, 27, 29, Priloga I – oddelek A) Splošno priznano je, da je direktiva MiFID izboljšala zaščito tako neprofesionalnih kot profesionalnih vlagateljev. Izkušnje pa vseeno kažejo, da bi spremembe na številnih področjih pomagale rešiti primere, v katerih so možnosti za škodo vlagateljev največje. Predloga zlasti krepita regulativni okvir za zagotavljanje investicijskega svetovanja in upravljanja portfeljev ter možnost, da investicijska podjetja sprejmejo spodbude tretjih oseb, ter pojasnjujeta pogoje in ureditve, v skladu s katerimi lahko vlagatelji prosto sklepajo posle na trgu z določenimi enostavnimi instrumenti z minimalnimi obveznostmi ali zaščito za račun svojega investicijskega podjetja. Poleg tega se uvaja okvir v zvezi z navzkrižno prodajo, ki bo zagotavljal, da bodo vlagatelji ustrezno obveščeni in da te prakse zanje ne bodo imele škodljivih posledic. Predlog poostruje zahteve glede upravljanja sredstev ali instrumentov strank s strani investicijskih podjetij in njihovih agentov in uvršča hrambo finančnih instrumentov za račun strank med investicijske storitve. Predlog bo prispeval k izboljšanju obveščenosti strank o opravljenih storitvah in izvrševanju njihovih naročil. 3.4.8. Večja zaščita pri zagotavljanju investicijskih storitev neprofesionalnim strankam (člen 30, Priloga II) Z razvrstitvijo strank v direktivi MiFID na neprofesionalne, profesionalne in primerne nasprotne stranke se zagotavlja ustrezna in zadovoljiva raven prožnosti, zato mora ta večinoma ostati nespremenjena. Vseeno pa številni primeri na področju poslov lokalnih organov in občin s sestavljenimi instrumenti dokazujejo, da se njihova razvrstitev ne odraža ustrezno v direktivi MiFID. Čeprav številne podrobne zahteve glede poslovanja niso pomembne za odnose med primernimi nasprotnimi strankami pri njihovih številnih dnevnih poslih, bi bilo treba splošno načelo na visoki ravni glede poštenega, pravičnega in profesionalnega obnašanja ter obveznost poštenega, jasnega in nezavajajočega ravnanja uporabljati ne glede na kategorijo stranke. Poleg tega se predlaga, da bi primerne nasprotne stranke imele na voljo boljše informacije in dokumentacijo o opravljenih storitvah. 3.4.9. Nove zahteve za mesta trgovanja (členi 27, 59, 60) Ocena najboljše izvršitve v skladu z direktivo MiFID je zdaj odvisna od razpoložljivosti podatkov o preglednosti pred trgovanjem in po njem. Vendar lahko za oceno pomembne tudi druge informacije, kot je število naročil, preklicanih pred izvrševanjem, ali hitrost izvršitve. Predlog zato uvaja zahtevo, da mesta trgovanja letno objavljajo podatke o kakovosti izvrševanja naročil. Poleg tega se za pogodbe na izvedene finančne instrumente na blago, s katerimi se trguje na mestih trgovanja, pogosto zanima veliko število uporabnikov in vlagateljev ter se lahko pogosto uporabijo kot referenčna mesta za oblikovanje cen, na primer za maloprodajne cene energije in hrane. Zato se predlaga, da morajo vsa mesta trgovanja, na katerih se trguje s pogodbami na izvedene finančne instrumente na blago, sprejeti ustrezne omejitve ali druge ureditve, da se zagotovijo pravilno delovanje trga in primerni pogoji plačila za fizično dostavljeno blago, ter zagotoviti sistematične, urejene in standardizirane informacije o pozicijah, ki jih morajo regulatorjem (navesti je treba kategorijo in identiteto končne stranke) in udeležencem na trgu (navesti je treba le skupne pozicije po kategorijah končnih strank) posredovati različni finančni in komercialni trgovci. Omejitve, ki jih bodo morala sprejeti ta mesta trgovanja, se lahko uskladijo v delegiranih aktih Komisije, vendar niti omejitve niti druge ureditve ne smejo posegati v možnost pristojnih organov in organa ESMA v skladu s to direktivo in uredbo o trgih finančnih instrumentov, da po potrebi uvedejo dodatne ukrepe. 3.4.10. Boljša ureditev trgov za MSP (člen 35) Kot dopolnitev različnih nedavnih pobud EU za pomoč MSP pri pridobivanju finančnih sredstev se predlaga uvedba nove podkategorije trgov z imenom zagonski trgi MSP. Upravljavec takega trga (ki se običajno upravlja kot MTF) se lahko odloči, da bo MTF registriral kot zagonski trg MSP, če izpolnjuje določene pogoje. Z registracijo teh trgov naj bi se povečala njihova prepoznavnost in pomen in naj bi se prispevalo k oblikovanju vseevropskih normativnih standardov za te trge, ki bodo oblikovani ob upoštevanju potreb izdajateljev in vlagateljev, hkrati pa bodo ohranjali obstoječo visoko raven zaščite vlagateljev. 3.4.11. Ureditev za tretje države (členi 41–50) Predlog vzpostavlja usklajen okvir za zagotavljanje dostopa do trgov EU podjetjem in upravljavcem trgov s sedežem v tretjih državah, da se odpravi obstoječa razdrobljenost na nacionalne ureditve tretjih držav in zagotovijo enake možnosti za vse udeležence na področju finančnih storitev na ozemlju EU. Predlog uvaja sistem, ki temelji na predhodni oceni enakovrednosti pravnega reda tretjih držav, ki jo opravi Komisija. Podjetja iz tretjih držav, za katere je bila sprejeta odločitev o enakovrednosti, bi lahko zaprosila za dovoljenje za opravljanje storitev v Uniji. Za opravljanje storitev za neprofesionalne stranke bi morala taka podjetja ustanoviti podružnico; dovoljenje bi jim moral izdati pristojni organ v državi članici, v kateri se ustanovi podružnica; za podružnico bi veljale zahteve EU na določenih področjih (organizacijske zahteve, pravila poslovanja, nasprotje interesov, preglednost in druge). Za opravljanje storitev za primerne nasprotne stranke ne bi bila potrebna ustanovitev podružnice, temveč bi jih podjetja iz tretjih držav lahko opravljala na podlagi registracije pri organu ESMA. Njihovo poslovanje bi nadzirali pristojni organi v njihovi državi. Potreben bi bil ustrezen dogovor o sodelovanju med nadzornimi organi v tretjih državah ter pristojnimi nacionalnimi organi in organom ESMA. 3.4.12. Večja in učinkovitejša konsolidacija podatkov (členi 61-68) Področje podatkov o trgih v smislu kakovosti, oblike, cene in možnosti konsolidacije je zelo pomembno za ohranitev temeljnega načela direktive MiFID glede preglednosti, konkurence in zaščite vlagateljev. Na tem področju predlagane določbe v Uredbi in Direktivi prinašajo številne temeljne spremembe. Določbe vključujejo zahtevo, da morajo vsa podjetja objaviti svoja poročila o trgovanju v okviru sistema odobrenih objav (APA), kar bo izboljšalo kakovost in doslednost podatkov. V določbah so predpisani postopki, na podlagi katerih pristojni organ odobri sisteme odobrenih objav, in organizacijske zahteve za te sisteme. Predlagane določbe odpravljajo enega od glavnih razlogov za kritiko učinkov izvajanja direktive MiFID, to je razdrobljenost podatkov. Poleg zahteve po zanesljivosti, časovni ustreznosti in razpoložljivosti podatkov o trgih po razumni ceni je za vlagatelje zelo pomembno, da se lahko podatki o trgih združujejo na način, ki omogoča učinkovito primerjavo cen in trgovanja na različnih mestih trgovanja. Zaradi povečanja števila mest trgovanja po začetku izvajanja direktive MiFID je ta postopek bolj zapleten. V predlaganih določbah so določeni pogoji za uvedbo ponudnikov stalnih informacij. Določene so tudi organizacijske zahteve, ki jih bodo morali ponudniki izpolnjevati, da bodo lahko upravljali sisteme stalnih informacij. 3.4.13. Večja pooblastila pristojnih organov glede pozicij v izvedenih finančnih instrumentih (členi 61, 72, 83) Zaradi izrazite rasti trgov izvedenih finančnih instrumentov v zadnjih letih bi se s predlogoma odpravila sedanja razdrobljenost pooblastil regulatorjev na področju spremljanja in nadzora pozicij. Z namenom pravilnega delovanja trgov ali celovitosti trga bi regulatorji prejeli izrecna pooblastila, da bi lahko od kogar koli zahtevali informacije o pozicijah v zadevnih izvedenih finančnih instrumentih in emisijskih kuponih. Nadzorni organi bi lahko posredovali na vsaki stopnji trajanja pogodbe na izvedene finančne instrumente in sprejeli ukrep za znižanje pozicij. Strožje upravljanje pozicij bi se dopolnilo z možnostjo predhodne in nediskriminatorne omejitve pozicij. Vsak ukrep bi bilo treba priglasiti organu ESMA. 3.4.14. Učinkovite kazni (členi 73-78) Države članice bi morale zagotoviti, da se za kršitve direktive MiFID lahko uporabijo ustrezne upravne kazni in ukrepi. V ta namen bo Direktiva zahtevala, da morajo države članice izpolnjevati naslednja minimalna pravila. Prvič, upravne kazni in ukrepi bi morale veljati za tiste fizične ali pravne osebe in investicijska podjetja, ki so odgovorni za kršitev. Drugič, v primeru kršitve določb te direktive in zadevne uredbe morajo pristojni organi imeti na voljo minimalni sklop upravnih kazni in ukrepov. Ti vključujejo odvzem dovoljenja, javno izjavo, razrešitev uprave in upravne denarne kazni. Tretjič, najvišji zneski upravnih denarnih kazni, določeni v nacionalni zakonodaji, morajo biti višji od s kršitvijo pridobljenih koristi, če jih je mogoče določiti, v vsakem primeru pa ne smejo biti nižji od zneskov, ki jih določa Direktiva. Četrtič, merila, ki jih pristojni organi upoštevajo pri določitvi vrste in višine kazni za posamezen primer, morajo zajemati vsaj merila iz Direktive (npr. koristi, pridobljene s kršitvijo, ali izgube, povzročene tretjim osebam, sodelovanje odgovorne osebe itd.). Petič, uporabljene kazni in ukrepe je treba objaviti, kot je določeno v tej direktivi. Nazadnje, vzpostaviti je treba ustrezen mehanizem za spodbujanje poročanja o kršitvah znotraj investicijskih podjetij. Kazenskih sankcij ta predlog ne zajema. 3.4.15. Emisijski kuponi (Priloga I, oddelek C) V nasprotju s trgovanjem z izvedenimi finančnimi instrumenti sekundarni promptni trgi z emisijskimi kuponi večinoma niso zakonsko urejeni. Na promptnih trgih se je pojavilo več goljufivih praks, ki bi lahko ogrozile zaupanje v sistem za trgovanje z emisijami, ki je bil vzpostavljen z direktivo o sistemu za trgovanje s pravicami do emisij[17]. Vzporedno z ukrepi iz navedene direktive ter za okrepitev sistema registrov emisijskih kuponov in pogojev za odprtje računa za trgovanje z emisijskimi kuponi bi se na podlagi predloga celoten trg z emisijskimi kuponi vključil v zakonsko ureditev finančnih trgov. Promptni trgi in trgi izvedenih finančnih instrumentov bi sodili v pristojnost enega nadzornika. Uporabljali bi se direktiva MiFID in Direktiva 2003/6/ES o zlorabi trga, s čimer bi celovito izboljšali varnost trga, ne da bi vplivali na njegov namen, ki je še vedno zmanjšanje emisij. Poleg tega bo to zagotovilo skladnost s pravili, ki se že uporabljajo za izvedene finančne instrumente emisijskih kuponov, in pripomoglo k večji varnosti, ker bi banke in investicijska podjetja ter subjekti, pristojni za preverjanje goljufij, zlorab ali pranja denarja v okviru trgovalnih dejavnosti, prevzeli večjo vlogo pri preverjanju potencialnih trgovcev na promptnih trgih. 4. Proračunske posledice Proračunske posledice predloga so povezane z nalogo, dodeljeno organu ESMA, kot je določeno v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi k temu predlogu. V oceni finančnih posledic so ocenjene tudi proračunske posledice za Komisijo. Predlog vpliva na proračun Skupnosti. ê2004/39/ES ð novo 2011/0298 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o trgih finančnih instrumentov in razveljavitvi Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (Prenovitev) (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe ð o delovanju Evropske unije ï o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 53(1)47(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije[18], ð po predložitvi ustreznega zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ï ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[19], ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[20], ð po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ï v skladu sz ð rednim zakonodajnim ï postopkomiz člena 251 Pogodbe[21], ob upoštevanju naslednjega: ò novo (1) Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS[22] je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo zaradi jasnosti treba navedeno uredbo prenoviti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 1 (2) Namen Direktive Sveta 93/22/EGS z dne 10. maja 1993 o investicijskih storitvah na področju vrednostnih papirjev[23] je bil, vzpostaviti razmere, v katerih bi pooblaščene investicijske družbe in banke lahko zagotavljale navedene storitve ali ustanavljale podružnice v drugih državah članicah na podlagi dovoljenja in nadzora s strani matične države. Zaradi tega je bil cilj navedene direktive uskladiti začetne zahteve glede dovoljenj in poslovanja investicijskih podjetijdružb, vključno s pravili poslovanjao vodenju poslov. Urejala je tudi usklajevanje nekaterih pogojev, ki veljajo za delovanje organiziranihreguliranih trgov. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 2 (prilagojeno) (3) V zadnjih letih postaja več vlagateljev aktivnih na finančnih trgih in na voljo imajo še bolj kompleksno široko paleto storitev in instrumentov. Glede na ta razvoj bi moral zakonodajni okvir Skupnosti Ö Unije Õ zajemati celotno paleto dejavnosti v zvezi z investiranjem. S tem namenom je treba zagotoviti potrebno stopnjo uskladitve, da bi lahko vlagateljem ponudili visoko raven zaščite in investicijskim podjetjem omogočili opravljanje storitev v vsej Skupnosti Ö Uniji Õ, ki je enotni trg, na podlagi nadzora, ki ga opravlja matična država. Glede na zgoraj navedeno bi morali je bila Direktivao 93/22/EGS nadomeščenanadomestiti z novo Ddirektivo 2004/39/ES. ò novo (4) Ob finančni krizi so se pokazale slabosti v delovanju in preglednosti finančnih trgov. Dogajanja na finančnih trgih so pokazala na nujnost okrepitve okvira za regulacijo trgov finančnih instrumentov, da bi povečali njihovo preglednost, bolje zaščitili vlagatelje, utrdili zaupanje, omejili neurejena področja ter zagotovili, da bodo imeli nadzorni organi ustrezna pooblastila za opravljanje svojih nalog. ò novo (5) Med regulatornimi organi na mednarodni ravni obstaja soglasje, da so k nastanku finančne krize prispevale tudi slabosti v korporativnem upravljanju številnih finančnih institucij, vključno s pomanjkanjem učinkovitega notranjega nadzora. Pretirano in nepreudarno tveganje lahko vodi v propad posameznih finančnih institucij ter povzroči sistemske težave v državah članicah in v svetu. Nepravilno ravnanje podjetij, ki zagotavljajo storitve strankam, lahko povzroči škodo vlagateljem in izgubo njihovega zaupanja. Da bi preprečili potencialno škodljive učinke teh slabosti korporativnega upravljanja, bi bilo treba določbe te direktive dopolniti s podrobnejšimi načeli in minimalnimi standardi. Ta načela in standarde bi bilo treba uporabljati ob upoštevanju narave, obsega in kompleksnosti investicijskih podjetij. ò novo (6) Skupina strokovnjakov na visoki ravni za finančni nadzor v Evropski uniji je Evropsko unijo pozvala, naj pripravi bolj usklajen sveženj finančnih predpisov. V okviru prihodnje evropske nadzorne strukture je Evropski svet na zasedanju 18. in 19. junija 2009 poudaril tudi potrebo po oblikovanju enotnih evropskih pravil, ki se bodo uporabljala za vse finančne institucije na notranjem trgu. ò novo (7) Ob upoštevanju zgoraj navedenega je Direktiva 2004/39/ES delno prenovljena s to novo direktivo, delno pa nadomeščena z Uredbo (EU) št. …/… (MiFIR). Oba pravna instrumenta skupaj bosta tvorila pravni okvir, ki bo urejal zahteve v zvezi z investicijskimi podjetji, organiziranimi trgi, izvajalci storitev sporočanja podatkov in podjetji iz tretjih držav, ki v Uniji opravljajo investicijske storitve ali posle. To direktivo je treba zato razlagati v povezavi z navedeno uredbo. Ta direktiva bi morala vsebovati določbe o izdajanju dovoljenj podjetjem, pridobitvi kvalificiranega deleža, uveljavljanju svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, pogojih poslovanja investicijskih podjetij, da se zagotovi zaščita vlagateljev, pooblastilih nadzornih organov matične države članice in države članice gostiteljice ter sistemu sankcij. Ker je glavni cilj in predmet tega predloga poenotenje nacionalnih določb v zvezi z navedenimi področji, bi moral biti podlaga tega predloga člen 53(1) PDEU. Oblika direktive je primerna, da se po potrebi omogoči prilagoditev izvedbenih določb na področjih, ki jih ureja ta direktiva, posebnostim trgov in pravnih sistemov držav članic. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 3 (3) Zaradi naraščajoče odvisnosti vlagateljev od osebnih priporočil je treba ustrezno vključiti investicijsko svetovanje kot investicijsko storitev, za katero je potrebno dovoljenje. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 4 (8)(4) Na seznam finančnih instrumentov je ustrezno vključiti nekatere izvedene finančne instrumente na blago in druge, ki so oblikovani in s katerimi se trguje na tak način, da se sprožajo ureditvena vprašanja, primerljiva s tradicionalnimi finančnimi instrumenti. ò novo (9) Na sekundarnih promptnih trgih emisijskih kuponov se je pojavila vrsta goljufivih praks, ki bi lahko oslabile zaupanje v sistem trgovanja z emisijami, vzpostavljen z Direktivo 2003/87/ES, zato se uvajajo ukrepi za okrepitev sistema registrov emisijskih kuponov ter pogojev za odprtje računa za trgovanje z emisijskimi kuponi. Da bi okrepili celovitost teh trgov in zaščitili njihovo učinkovito delovanje, vključno s celovitim nadzorom trgovalne dejavnosti, je ustrezno, da se ukrepi, sprejeti na podlagi Direktive 2003/87/ES, dopolnijo tako, da se emisijski kuponi opredelijo kot finančni instrumenti in bodo tako v celoti spadali na področje uporabe te direktive ter Uredbe ----/-- [Uredba o zlorabi trga]. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 7 (prilagojeno) (10)(7) Namen te direktive je zajeti podjetja, katerih redna dejavnost ali poklic je opravljanje investicijskih storitev ali/in investicijskih poslovdejavnosti na profesionalni podlagi. Njeno področje uporabe naj torej ne bi zajemalo oseb z drugačno poklicno dejavnostjo. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 5 (11) Treba je vzpostaviti celovit regulativniureditveni režim, ki bo veljal za opravljanje poslovtransakcij s finančnimi instrumenti, ne glede na načine trgovanja, na katere se taki poslitake transakcije sklepajo, da bi zagotovili visoko kakovost opravljanja investicijskih poslovtransakcij in vzdrževali celovitostintegriteto in splošno učinkovitost finančnega sistema. Določiti je treba koherenten in na tveganje občutljiv okvir za urejanje glavnih vrst ureditev izvrševanja naročilnaročanja in izvajanja, ki se trenutno uporabljajo na evropskem finančnem trgu. Treba je priznati nastanek nove generacije sistemov organiziranega trgovanja poleg organiziranihreguliranih trgov, za katere bi morale veljati obveznosti, namenjene ohranjanju učinkovitega in pravilnega delovanja finančnih trgov. Z namenom vzpostaviti sorazmerni ureditveni okvir je treba zagotoviti vključitev nove investicijske storitve v zvezi z delovanjem MTF. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 6 (12)(6) Uvesti je treba opredelitvi reguliranega trga in MTF in ju dobro uskladiti, tako da bosta odražali dejstvo, da oba predstavljata sredstvo za organizirano trgovanje. Opredelitvi bi morali izključevati dvostranske sisteme, v katerih se investicijsko podjetje udeležuje vsakega posla za lastni račun in ne kot pogodbena stranka, ki brez tveganja posreduje med kupcem in prodajalcem. Izraz „sistem“ zajema vse trge, ki jih sestavljata niz pravil in trgovalna platforma, ter vse tiste, ki delujejo samo na podlagi niza pravil. Za regulirane trge in MTF ni obvezno, da imajo „tehnični“ sistem za usklajevanje naročil. Trg, sestavljen samo iz niza pravil, ki veljajo za vidike v zvezi s članstvom, sprejetjem instrumentov v trgovanje, trgovanjem med člani, poročanjem in, kjer je ustrezno, obveznostmi glede preglednosti, je regulirani trg ali MTF v smislu te direktive in za transakcije, sklenjene v okviru teh pravil se šteje, da so sklenjene v okviru sistemov reguliranega trga ali MTF. Izraz „nakupni in prodajni interesi“ je treba razumeti v širšem pomenu in zajema naročila, ponudbe in navedbe interesov. Zahteva, da je treba interese znotraj sistema povezovati s pomočjo pravil, ki niso diskrecijska, in ki jih postavi upravljavec sistema, pomeni, da so povezani v okviru pravil sistema ali s pomočjo protokolov sistema ali internih operativnih postopkov (vključno s postopki, ki se izvajajo s pomočjo računalniške programske opreme). Izraz „pravila, ki niso diskrecijska“ pomeni, da ta pravila investicijskemu podjetju, ki upravlja MTF, ne dopuščajo nobene svobode glede medsebojnega vplivanja interesov. Opredelitve zahtevajo, da se interesi povezujejo na tak način, da pride do pogodbe, kar pomeni, da se izvajanje opravi v okviru pravil sistema ali s pomočjo protokolov sistema ali po internih operativnih postopkih. ò novo (12) Vsa mesta trgovanja, torej organizirani trgi, MTF in OTF, bi morala določiti pregledna pravila glede dostopa do sistema. Medtem ko bi morali organizirani trgi in MTF še naprej izpolnjevati zelo podobne zahteve glede tega, koga smejo sprejeti kot člana ali udeleženca, bi morali imeti OTF možnost, da med drugim določijo in omejijo dostop potencialnim članom glede na to, kakšno vlogo in obveznosti imajo njihovi upravljavci v razmerju do svojih strank. ò novo (13) Investicijsko podjetje, ki izvršuje naročila strank v breme lastnega kapitala, bi bilo treba obravnavati kot sistematičnega internalizatorja, razen če se posli izvršujejo občasno, priložnostno in neredno zunaj organiziranih trgov, MTF in OTF. Sistematične internalizatorje bi bilo treba opredeliti kot investicijska podjetja, ki organizirano, pogosto in sistematično poslujejo za svoj račun z izvrševanjem naročil strank zunaj organiziranega trga, MTF ali OTF. Za zagotovitev objektivne in učinkovite uporabe te opredelitve za investicijska podjetja bi moralo biti relevantno vsako dvostransko trgovanje, opravljeno s strankami, kvalitativna merila iz člena 21 Uredbe Komisije št. 1287/2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES pa bi bilo treba dopolniti tudi s kvantitativnimi merili za določanje investicijskih podjetij, ki jih je treba registrirati kot sistematične internalizatorje. Medtem ko je OTF kateri koli sistem ali instrument, v katerem se srečuje več nakupnih in prodajnih interesov tretjih oseb, sistematičnemu internalizatorju ne bi smelo biti dovoljeno, da združuje nakupne in prodajne interese tretjih oseb. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 8 (prilagojeno) ð novo (14)(8) Področje uporabe te direktive ne bi smelo zajemati oseb, ki upravljajo svoje lastno premoženje in podjetja ter ne opravljajo investicijskih storitev in/ali investicijskih poslovdejavnosti, razen poslovanja za svojlastni račun, razen če so vzdrževalciustvarjalci trga, ð člani ali udeleženci organiziranega trga ali MTF ali izvršujejo naročila strank s poslovanjem ï ali če organizirano, pogosto in sistematično poslujejo za svojlastni računizven reguliranega trga ali MTF, pri čemer zagotavljajo sistem, dostopen tretjim strankam, da bi lahko z njimi poslovale. ð Osebe, ki s finančnimi instrumenti poslujejo za svoj račun kot člani ali udeleženci organiziranega trga ali MTF, vključno kot vzdrževalci trga v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, emisijskimi kuponi ali njihovimi izvedenimi finančnimi instrumenti, in je to pomožna dejavnost k njihovi glavni dejavnosti, ki na ravni skupine ne pomeni opravljanja investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih storitev v smislu Direktive 2006/48/ES, bi morale biti izjemoma izvzete iz področja uporabe te direktive. Tehnična merila za določitev, kdaj je dejavnost pomožna dejavnost k taki glavni dejavnosti, bi bilo treba pojasniti v delegiranih aktih. Poslovanje za svoj račun z izvrševanjem naročil strank bi moralo vključevati podjetja, ki izvršujejo naročila različnih strank s hkratnim nakupom in prodajo za svoj račun (back to back trading); v tem primeru bi bilo treba šteti, da podjetja delujejo kot naročniki in bi zanje morale veljati določbe te direktive, ki zajemajo tako izvrševanje naročil za račun strank kot poslovanje za svoj račun. Izvrševanje naročil v okviru poslovanja s finančnimi instrumenti, ki se opravlja kot pomožna dejavnost med dvema osebama, katerih glavna dejavnost na ravni skupine ne pomeni opravljanja investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih storitev v smislu Direktive 2006/48/ES, se ne bi smelo šteti za poslovanje za svoj račun z izvrševanjem naročil strank. ï ê 2004/39/ES, uvodna izjava 9 (15)(9) Izraz „osebe“ v besedilu se nanaša tako na fizične kot na pravne osebe. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 10 (prilagojeno) (16)(10) Zavarovalnice, dejavnosti katerih ustrezno spremljajo pristojni organi za nadzor skrbnega in varnega poslovanja in za katere veljajo Direktiva Sveta 64/225/EGS z dne 25. februarja 1964 o odpravi omejitev svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev na področjih pozavarovanja in retrocesije[24], Prva direktiva Sveta 73/239/EGS z dne 24. julija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja[25] in Direktiva Sveta 2002/83/ES z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju[26] Ö Direktiva 2009/138/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II)[27] Õ, je treba izključiti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 11 (17)(11) Ta direktiva ne bi smela zajemati oseb, ki ne opravljajo storitev za tretje osebe, temveč njihovo poslovanje zajema opravljanje investicijskih storitev samo za njihova matična podjetja, za njihova hčerinska podjetja ali za druga hčerinska podjetja njihovih matičnih podjetij. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 12 (18)(12) Tudi osebe, ki v okviru svoje poklicne dejavnosti opravljajo investicijske storitvedejavnosti samo priložnostno, bi morale biti izključene iz področja uporabe te direktive, pod pogojem, da je dejavnost urejena in da zadevna pravila ne prepovedujejo priložnostnega opravljanja investicijskih storitev. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 13 (19)(13) Osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih, in ki tako ne opravljajo investicijskih storitev za tretje osebe, ne bi smele biti zajete v tej direktivi. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 14 (20)(14) Iz področja uporabe te direktive je treba izključiti centralne banke in druga telesa, ki opravljajo podobne funkcije, ter javna telesa, ki so zadolžena za upravljanje javnega dolga ali ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga, kar zajema tudi njegovo investiranje, razen teles, ki so delno ali v celoti v državni lasti in katerih vloga je komercialna ali povezana s pridobivanjem deležev. ò novo (21) Da se pojasnijo izjeme, ki veljajo za Evropski sistem centralnih bank, druge nacionalne organe, ki opravljajo podobne funkcije, ter organe, ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga, je ustrezno, da se te izjeme omejijo na organe in institucije, ki opravljajo svoje naloge v skladu s pravom ene od držav članic ali v skladu z zakonodajo Unije, ter na mednarodne organe, katerih članica je ena ali več držav članic. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 15 (prilagojeno) (22)(15) Iz področja uporabe te direktive je treba izključiti kolektivne naložbeneinvesticijske podjeme in pokojninske sklade, usklajene na ravni Skupnosti Ö Unije Õ ali ne, in depozitarje ali poslovodje takih podjetij, saj zanje veljajo posebna pravila, ki so neposredno prilagojena njihovim dejavnostim. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 16 (23)(16) Da bi zadevna oseba lahko koristila izjeme glede na to direktivo, mora stalno izpolnjevati pogoje, določene za take izjeme. Zlasti če oseba opravlja investicijske storitve ali investicijske posledejavnosti in je izvzeta iz te direktive, ker so take storitve ali poslidejavnosti njene pomožne dejavnosti gledano na ravni skupine, zanjo ne bi smela več veljati izjema v zvezi s pomožnimi storitvami, če opravljanjezagotavljanje takih storitev ali poslovdejavnosti ni več pomožna dejavnost glede na glavno dejavnost. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 17 (24)(17) Osebe, ki opravljajo investicijske storitve in/ali investicijske posledejavnosti, za katere velja ta direktiva, bi morale imeti dovoljenje svojih matičnih držav članic, da bi zaščitili vlagatelje in stabilnost finančnega sistema. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 18 (prilagojeno) (25)(18) Za kreditne institucije, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2000/12/ES Ö 2006/48/ES Õ Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 Ö 14. junija 2006 Õ o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij Ö (preoblikovano) Õ Ö [28] Õ, ne bi smelo biti potrebno še eno dovoljenje v okviru te direktive za opravljanje investicijskih storitev ali investicijskih poslovdejavnosti. Če se kreditna institucija odloči opravljati investicijske storitve ali investicijske posledejavnosti, bi moral pristojni organ pred izdajo dovoljenja preveriti, ali je ta institucija v skladu z zadevnimi določbami te direktive. ò novo (26) Eden od novejših naložbenih produktov so strukturirane vloge, ki niso zajete v zakonodaji za zaščito vlagateljev na ravni Unije, medtem ko druge strukturirane naložbe so urejene v navedeni zakonodaji. Zato je ustrezno okrepiti zaupanje vlagateljev in bolj poenotiti normativno ureditev glede prodaje različnih paketnih maloprodajnih naložbenih produktov, da se zagotovi ustrezna raven zaščite vlagateljev v celotni Uniji. Zato je ustrezno, da se strukturirane vloge vključijo v področje uporabe te direktive. Pri tem je pomembno pojasniti, da so strukturirane vloge vrsta naložbenega produkta, zato ne vključujejo vlog, ki so vezane samo na obrestne mere, kot sta Euribor ali Libor, ne glede na to, ali je obrestna mera določena vnaprej, fiksna ali spremenljiva. ò novo (27) Za večjo zaščito vlagateljev v Uniji je ustrezno omejiti pogoje, pod katerimi lahko države članice iz področja uporabe te direktive izključijo osebe, ki opravljajo investicijske storitve za stranke in ki v primeru izključitve niso zaščitene s to direktivo. Zlasti je ustrezno zahtevati, da morajo države članice za navedene osebe uporabljati zahteve, ki so vsaj enakovredne zahtevam iz te direktive, zlasti v fazi izdaje dovoljenja tem osebam, pri ocenjevanju njihovega ugleda in izkušenj ter ustreznosti delničarjev, pri pregledu pogojev za začetno dovoljenje, nadaljnjem nadzoru, kot tudi pri izpolnjevanju poslovnih obveznosti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 19 (28)(19) V primeru, da investicijsko podjetje občasno opravlja eno ali več investicijskih storitev, za katere njegovo dovoljenje ne velja, ali opravlja enegaeno ali več investicijskih poslovdejavnosti, za katere njegovo dovoljenje ne velja, ne bi smelo potrebovati dodatnega dovoljenja v okviru te direktive. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 20 (29)(20) Za namene te direktive bi moralo sprejemanje in posredovanje naročil zajemati tudi povezovanje dveh ali več vlagateljev in s tem omogočanje poslatransakcije med temi vlagatelji. ò novo (30) Določbe te direktive bi morale veljati za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki prodajajo finančne instrumente, ki jih izdajajo same, kadar svojim strankam zagotavljajo investicijsko svetovanje. Zaradi odprave negotovosti in povečanja zaščite vlagateljev je ustrezno določiti uporabo te direktive, kadar investicijska podjetja in kreditne institucije na primarnem trgu prodajajo finančne instrumente, ki jih izdajajo same, vendar ne zagotavljajo svetovanja. Zato bi bilo treba razširiti opredelitev storitve izvrševanja naročil za račun strank. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 21 (21) V kontekstu bližnje revizije okvira kapitalske ustreznosti v Baslu II države članice priznavajo potrebo po ponovni proučitvi, ali je za investicijska podjetja, ki izvršujejo naročila strank s hkratnim nakupom in prodajo za lastni račun, treba šteti, da delujejo kot naročniki in da morajo zanje zato veljati dodatne ureditvene zahteve glede kapitala. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 22 (31)(22) Načeli vzajemnega priznavanja in nadzora s strani matične države članice zahtevata, da pristojni organi držav članic ne izdajo dovoljenja ali ga odvzamejo, če dejavniki, kot so vsebina poslovnih načrtov, geografska porazdelitev ali dejansko izvajane dejavnosti, jasno kažejo, da se je investicijsko podjetje odločilo za zakonodajni sistem ene od držav članic, da bi se izogniloa strožjim standardom, ki veljajo v drugi državi članici, na ozemlju katere namerava opravljati ali opravlja večji del svojih dejavnosti. Investicijsko podjetje, ki je pravna oseba, bi moralo pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima registrirani sedež. Investicijsko podjetje, ki ni pravna oseba, bi moralo pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima glavno upravo. Poleg tega bi morale države članice zahtevati, da ima investicijsko podjetje glavno upravo vedno v matični državi članici in da dejansko poslujedeluje tam. ò novo (32) Direktiva 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju[29] določa podrobna pravila za skrbno oceno predlaganih pridobitev v investicijskem podjetju ter postopek njihove uporabe. Da se zagotovi pravna varnost, jasnost in predvidljivost ocenjevalnega postopka ter njegovih rezultatov, je ustrezno potrditi merila in postopek skrbne ocene iz direktive 2007/44/ES. Zlasti bi morali pristojni organi oceniti ustreznost predlaganega pridobitelja in finančno trdnost predlagane pridobitve ob upoštevanju vseh naslednjih meril: ugled predlaganega pridobitelja; ugled in izkušnje vseh, ki bodo vodili poslovanje investicijskega podjetja; finančna trdnost predlaganega pridobitelja; ali bo investicijsko podjetje lahko izpolnilo zahteve v zvezi s skrbno oceno na podlagi te in drugih direktiv, zlasti direktive 2002/87/ES[30] in direktive 2006/49/ES[31]; ali obstajajo razlogi za utemeljen sum, da gre ali je šlo za pranje denarja ali financiranje terorizma v smislu člena 1 Direktive 2005/60/ES[32] ali za poskus teh dejanj in da bi predlagana pridobitev lahko povečala tveganje, da se bodo take dejavnosti izvajale. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 23 (prilagojeno) (33)(23) Investicijsko podjetje, ki je pridobilo dovoljenje v svoji matični državi članici, bi moralo imeti pravico do zagotavljanja investicijskih storitev ali opravljanja investicijskih poslovdejavnosti v celi Ö Uniji Õ Skupnosti, ne da bi ji bilo treba zahtevati ločeno dovoljenje s strani pristojnega organa v državi članici, v kateri želi zagotavljati take storitve ali opravljati take posledejavnosti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 24 (prilagojeno) (34)(24) Ker so nekatera investicijska podjetja izvzeta iz nekaterih obveznosti v skladu z Direktivo Sveta 93/6/EGS z dne 15. marca 1993 Ö 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 Õ o kapitalski ustreznosti investicijskih družb in kreditnih institucij Ö (preoblikovano) Õ Ö [33] Õ, bi moralo biti zanje obvezno, da imajo minimalni obseg kapitala ali zavarovanje poklicne odgovornosti ali kombinacijo obojega. Pri prilagajanju obsega tega zavarovanja bi bilo treba upoštevati prilagoditveajanje v okviru Direktive 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju[34]. To posebno obravnavanje za namene kapitalske ustreznosti ne bi smelo posegati v morebitne odločitve glede ustreznega obravnavanja teh družb v okviru bodočih sprememb zakonodaje Ö Unije Õ Skupnosti o kapitalski ustreznosti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 25 (35)(25) Ker bi moralo biti področje urejanja skrbnega in varnega poslovanja omejeno na subjekte, ki zaradi tega, ker poklicno vodijo knjige naročil, predstavljajo vir tveganja nasprotnepogodbene stranke za druge udeležence na trgu, bi morali biti subjekti, ki poslujejo za svojlastni račun s finančnimi instrumenti, vključno z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, za katere velja ta direktiva, in tisti, ki opravljajo investicijske storitve z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago za stranke svojega glavnega posla dejavnosti kot pomožno dejavnostjo k svoji glavni dejavnosti gledano na ravni skupine, pod pogojem, da ta glavnai dejavnost posel ni zagotavljanje investicijskih storitev v smislu te direktive, izključeni iz področja uporabe te direktive. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 26 (36)(26) Za zaščito vlagateljeve lastninske pravice in drugih podobnih pravic glede vrednostnih papirjev in njegovih pravic glede sredstev, zaupanih družbi, bi morale biti zlasti te pravice ločene od pravic družbe. Vseeno pa to načelo ne bi smelo družbi preprečevati, da bi poslovala v svojem imenu, vendar za račun vlagatelja, če to zahteva sama narava poslatransakcije in se s tem strinja vlagatelj, na primer pri posojanju vrednostnih papirjev. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 27 (prilagojeno) ð novo (37)(27) Če stranka v skladu z zakonodajo Skupnosti in zlasti Direktivo 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju[35] prenese celotno lastništvo finančnih instrumentov ali sredstev na investicijsko družbo z namenom zavarovati ali drugače kriti obstoječe ali prihodnje, dejanske, možne ali pričakovane obveznosti, se za te finančne instrumente ali sredstva tudi ne sme šteti, da pripadajo stranki. ð Zahteve v zvezi z zaščito sredstev strank so ključno orodje za zaščito strank pri opravljanju storitev in poslov. Te zahteve se lahko izključijo, kadar se celotno lastništvo sredstev in finančnih instrumentov prenese na investicijsko podjetje zaradi kritja obstoječih ali prihodnjih, dejanskih, možnih ali pričakovanih obveznosti. Te široke možnosti izključitve lahko povzročijo negotovost in ogrozijo učinkovitost zahtev v zvezi z zaščito sredstev strank. Zato je vsaj v primerih, ko gre za sredstva neprofesionalnih strank, ustrezno, da se omeji možnost investicijskih podjetij za sklepanje dogovorov o finančnem zavarovanju s prenosom lastninske pravice, kot so opredeljeni v Direktivi 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju[36], ki jih sklepajo z namenom zavarovanja ali drugega kritja svojih obveznosti. ï ê 2004/39/ES, uvodna izjava 28 (28) Postopki za izdajo dovoljenj podružnicam investicijskih podjetij, ki so dovoljenja pridobila v tretjih državah, v Skupnosti, bi morali za taka podjetja veljati še naprej. Take podružnice ne bi smele imeti svobode opravljanja storitev v skladu z drugim odstavkom člena 49 Pogodbe ali pravice do ustanovitve v državah članicah, razen v tisti, v kateri so ustanovljene. Za primere, ko Skupnost ni zavezana z nobenimi dvostranskimi ali večstranskimi obveznostmi, je ustrezno določiti postopek za zagotovitev, da so investicijska podjetja iz Skupnosti deležna vzajemnega obravnavanja v zadevnih tretjih državah. ò novo (38) Treba je okrepiti vlogo uprav investicijskih podjetij pri zagotavljanju zdravega in skrbnega upravljanja podjetij ter spodbujanju celovitosti trga in interesov vlagateljev. Uprava investicijskega podjetja mora vedno nameniti dovolj časa in imeti ustrezno znanje, spretnosti in izkušnje, da lahko razume dejavnost investicijskega podjetja in njegovo izpostavljenost glavnim tveganjem. Da se prepreči skupinsko razmišljanje in spodbudi kritično razmišljanje, mora biti sestava uprav investicijskih podjetij dovolj različna, kar zadeva starost, spol, poreklo, izobrazbo in strokovne izkušnje, da predstavlja različna mnenja in izkušnje. Zaradi ustreznega upoštevanja demografskih razmer je še posebej pomembna uravnotežena zastopanost spolov. ò novo (39) Da bi imela uprava dejanski pregled in nadzor nad posli investicijskega podjetja, bi morala biti pristojna in odgovorna za splošno strategijo investicijskega podjetja ob upoštevanju dejavnosti investicijskega podjetja in njegovega profila tveganja. Uprava bi morala prevzeti jasno odgovornost skozi celoten poslovni cikel investicijskega podjetja na področjih opredeljevanja in določitve strateških ciljev podjetja, potrjevanja njegove notranje organizacije, vključno z merili za izbor in usposabljanje zaposlenih, ter določitve splošne politike za opravljanje storitev in poslov, vključno s plačili prodajalcev in potrjevanjem novih produktov, namenjenih za prodajo strankam. Redno spremljanje in ocenjevanje strateških ciljev investicijskih podjetij, njihove notranje organizacije ter politike opravljanja storitev in poslov naj bi omogočilo stalno zmožnost uprave za zdravo in skrbno upravljanje, kar je v interesu celovitosti trgov in zaščite vlagateljev. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 29 (40)(29) Naraščajoča paleta dejavnosti, s katerimi se hkrati začnejo ukvarjati številne družbe, je povečala možnost nasprotja interesov med takimi različnimi dejavnostmi in interesi njihovih strank. Zato je treba določiti pravila za zagotovitev, da taka nasprotja ne škodujejo interesom njihovih strank. ò novo (41) Države članice bi morale zagotoviti spoštovanje pravice do varstva osebnih podatkov v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah)[37], ki urejata obdelavo osebnih podatkov pri uporabi te direktive. Za obdelavo osebnih podatkov s strani Evropskega organa za vrednostne papirje in trge se uporabljajo določbe Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[38]. ò novo (42) Direktiva Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive[39] državam članicam dovoljuje, da v okviru organizacijskih zahtev, ki veljajo za investicijske družbe, zahtevajo snemanje telefonskih pogovorov ali evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank. Snemanje telefonskih pogovorov ali evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank je združljivo z listino Evropske unije o temeljnih pravicah in je upravičeno zaradi okrepitve zaščite vlagateljev, izboljšanja nadzora trgov in povečanja pravne varnosti v interesu investicijskih podjetij in njihovih strank. Na pomen takih evidenc je opozoril tudi Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje v tehničnih priporočilih Evropski komisiji, izdanih 29. julija 2010. Zaradi navedenih razlogov je ustrezno, da se v tej direktivi določijo načela splošne ureditve glede snemanja telefonskih pogovorov ali evidentiranja elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank. ò novo (43) Države članice bi morale zagotoviti pravico do varstva osebnih podatkov v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter Direktivo 2002/58/ES. To varstvo bi bilo treba razširiti zlasti na snemanje telefonskih pogovorov in evidentiranje elektronskih komunikacij, kot zahteva člen 16. ò novo (44) V zadnjem desetletju se je uporaba trgovalnih programov zelo razvila in jih danes udeleženci na trgu uporabljajo v velikem obsegu. Številni udeleženci na trgu uporabljajo algoritemsko trgovanje, pri katerem računalniški algoritem samodejno določi posamezne vidike naročila z minimalnim človeškim posredovanjem ali brez njega. Posebna podvrsta algoritemskega trgovanja je visokofrekvenčno trgovanje, pri katerem trgovalni sistem zelo hitro analizira podatke ali signale s trga in nato na podlagi te analize v zelo kratkem času pošlje ali posodobi veliko število naročil. Visokofrekvenčno trgovanje običajno uporabljajo borzni trgovci, ki za trgovanje uporabljajo lastni kapital; bolj kot za posebno strategijo gre ponavadi za to, da z uporabo naprednih programov izvajajo bolj tradicionalne strategije trgovanja, kot so vzdrževanje trga ali arbitraža. ò novo (45) V skladu s sklepi Sveta o okrepitvi finančnega nadzora Unije, sprejetimi junija 2009, ter zaradi določitve enotnih pravil za finančne trge Unije, nadaljnjega razvoja enakih pogojev za države članice in udeležence na trgih, povečanja zaščite vlagateljev ter izboljšanja nadzora in izvajanja predpisov, se je Unija zavezala, da bo, kadar je primerno, v največji možni meri omejila diskrecijske pravice držav članic v zvezi z zakonodajo Unije o finančnih storitvah. Poleg tega, da ta direktiva uvaja skupno ureditev za snemanje telefonskih pogovorov in evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank, je ustrezno, da se v nekaterih primerih omeji možnost pristojnih organov za delegiranje nadzornih nalog ter da se omejijo diskrecijske pravice v zvezi z zahtevami glede vezanih zastopnikov in glede poročanja podružnic. ò novo (46) Uporaba trgovalnih programov se je povečala tako glede hitrosti, zmogljivosti kot zapletenosti načinov trgovanja, ki jih uporabljajo vlagatelji. Poleg tega je omogočila udeležencem na trgu, da svojim strankam olajšajo neposreden dostop do trgov z uporabo njihovih sistemov trgovanja, in sicer z neposrednim elektronskim dostopom ali sponzoriranim in neposrednim dostopom do trga. Trgovalni programi so prinesli splošne koristi za trge in udeležence na trgih, na primer širšo udeležbo na trgih, večjo likvidnost, manjše razpone, manjšo kratkoročno nestanovitnost ter sredstvo za boljše izvrševanje naročil strank. Vendar pa ti trgovalni programi prinašajo tudi več potencialnih tveganj, kot so večje tveganje preobremenitve sistemov mest trgovanja zaradi velike količine naročil ali tveganje, da pri algoritemskem trgovanju pride do podvajanja naročil, napak v naročilih ali drugih slabosti v delovanju, ki lahko povzročijo motnje na trgu. Poleg tega obstaja tudi tveganje, da se začnejo sistemi za algoritemsko trgovanje pretirano odzivati na dogajanja na trgih, kar lahko poslabša nestanovitnost, če ima trg že prej težave. Poleg tega lahko pri algoritemskem ali visokofrekvenčnem trgovanju pride do nekaterih vrst zlorab. ò novo (47) Potencialna tveganja zaradi razširjene uporabe programov je mogoče najbolje omejiti s kombinacijo posebnih oblik nadzora tveganj, namenjenih podjetjem, ki se ukvarjajo z algoritemskim ali visokofrekvenčnim trgovanjem, in drugimi ukrepi, namenjenimi upravljavcem mest trgovanja, do katerih imajo ta podjetja dostop. Zaželeno je zagotoviti, da imajo vsa podjetja, ki se ukvarjajo z visokofrekvenčnim trgovanjem, dovoljenje, če so neposredni člani mesta trgovanja. To naj bi zagotavljalo, da izpolnjujejo organizacijske zahteve iz te direktive in so pod ustreznim nadzorom. ò novo (48) Tako podjetja kot mesta trgovanja bi morala zagotoviti, da so vzpostavljeni učinkoviti ukrepi, ki zagotavljajo, da avtomatizirano trgovanje ne ustvarja motenj na trgu in ga ni mogoče izkoristiti za zlorabe. Mesta trgovanja bi morala zagotavljati tudi, da so njihovi sistemi trgovanja trdni in ustrezno preizkušeni za obvladovanje povečanih tokov naročil ali izjemnih razmer na trgih in da imajo vzpostavljene sisteme prekinitve trgovanja, tako da je mogoče pri nenadnih in nepričakovanih skokih ali padcih cen trgovanje začasno ustaviti. ò novo (49) Poleg ukrepov, povezanih z algoritemskim in visokofrekvenčnim trgovanjem, je ustrezno vključiti nadzor glede investicijskih podjetij, ki strankam zagotavljajo neposreden elektronski dostop do trgov, saj se lahko prek podjetja, ki zagotavlja elektronski dostop do trgov, opravlja elektronsko trgovanje, možna pa so tudi številna druga podobna tveganja. Ustrezno je tudi, da podjetja, ki zagotavljajo neposreden elektronski dostop, zagotovijo, da so osebe, ki uporabljajo to storitev, ustrezno usposobljene in da je vzpostavljen nadzor tveganj pri uporabi te storitve. Ustrezno je, da se v delegiranih aktih natančneje predpišejo podrobne organizacijske zahteve glede teh novih oblik trgovanja. To naj bi zagotavljalo, da se lahko navedene zahteve po potrebi spremenijo zaradi nadaljnjih inovacij in razvoja na tem področju. ò novo (50) V EU trenutno delujejo številna mesta trgovanja, med katerimi jih več trguje z enakimi instrumenti. Da se preprečijo potencialna tveganja za interese vlagateljev, je treba formalizirati in nadalje poenotiti postopke v zvezi s posledicami, ki bi nastale za trgovanje drugih mest trgovanja, če se eno mesto trgovanja odloči začasno ustaviti trgovanje ali umakniti določen finančni instrument iz trgovanja. Zaradi pravne varnosti in ustrezne obravnave nasprotij interesov bi bilo treba pri odločanju o začasni ustavitvi trgovanja ali umiku instrumentov iz trgovanja zagotoviti, da v primeru, ko eden od organiziranih trgov ali MTF preneha trgovati s finančnim instrumentom zaradi nerazkritja informacij o izdajatelju ali finančnem instrumentu, drugi sledijo tej odločitvi, razen če je mogoče nadaljnje trgovanje upravičiti zaradi izjemnih okoliščin. Poleg tega je treba formalizirati in izboljšati izmenjavo informacij ter sodelovanje med mesti trgovanja v primeru izjemnih razmer v zvezi z določenim instrumentom, s katerim se trguje na različnih mestih. ò novo (51) V zadnjih letih se število aktivnih vlagateljev na finančnih trgih povečuje, na voljo pa imajo tudi bolj kompleksno paleto storitev in instrumentov, zato je treba zagotoviti poenotenje, ki jim bo omogočalo visoko raven zaščite po celotni Uniji. Ko je bila sprejeta Direktiva 2004/39/ES, je bilo treba zaradi naraščajoče odvisnosti vlagateljev od osebnih priporočil vključiti investicijsko svetovanje kot investicijsko storitev, za katero je potrebno dovoljenje in za katero veljajo posebne obveznosti v zvezi s poslovanjem. Ker se stranke še vedno precej zanašajo na osebna priporočila, storitve in instrumenti pa so vse bolj kompleksni, je treba zaostriti obveznosti v zvezi s poslovanjem in tako okrepiti zaščito vlagateljev. ò novo (52) Da bi imeli vlagatelji na voljo vse pomembne informacije, je ustrezno zahtevati, da investicijska podjetja, ki se ukvarjajo z investicijskim svetovanjem, pojasnijo, na kakšni podlagi temeljijo njihovi nasveti, in sicer kakšen je nabor produktov, ki jih upoštevajo pri dajanju osebnih priporočil strankam, ali opravljajo dejavnost investicijskega svetovanja samostojno in ali strankam zagotavljajo redno ocenjevanje ustreznosti priporočenih finančnih instrumentov. Od investicijskih podjetij je ustrezno zahtevati tudi, da svojim strankam pojasnijo razloge za dane nasvete. Da bi podrobneje določili regulativni okvir za storitve investicijskega svetovanja, hkrati pa investicijskim podjetjem in njihovim strankam omogočili izbiro, je ustrezno določiti pogoje za opravljanje teh storitev, kadar podjetje obvesti stranko, da opravlja investicijske storitve kot samostojno dejavnost. Za večjo zaščito vlagateljev in večjo jasnost glede storitev, ki se zagotavljajo strankam, je ustrezno, da se podjetjem, kadar opravljajo storitve investicijskega svetovanja kot samostojno dejavnost in storitve upravljanja portfeljev, dodatno omejijo možnosti za sprejemanje spodbud od tretjih oseb, zlasti od izdajateljev ali ponudnikov produktov. V takih primerih bi morale biti dovoljene le omejene nedenarne koristi, kot je izobraževanje o značilnostih produktov, pod pogojem, da te koristi ne škodujejo zmožnosti investicijskih podjetij za delovanje v najboljšem interesu njihovih strank, kot je podrobneje pojasnjeno v Direktivi 2006/73/ES. ò novo (53) Investicijskim podjetjem je dovoljeno, da opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo izvrševanje in/ali sprejemanje in posredovanje naročil strank, ne da bi bilo za to treba pridobiti informacije v zvezi z znanjem ali izkušnjami stranke zaradi ocene ustreznosti storitve ali instrumenta za stranko. Ker je pri teh storitvah zaščita strank ustrezno manjša, je ustrezno, da se pogoji za njihovo opravljanje izboljšajo. Zlasti je ustrezno, da se izključi možnost opravljanja teh storitev v povezavi s pomožno storitvijo, ki zajema dajanje posojil vlagatelju, da bi ta lahko opravil posel, v katerega je vključeno investicijsko podjetje, saj to povečuje zapletenost posla in je zato težje razumeti z njim povezano tveganje. Prav tako je ustrezno bolje opredeliti merila za izbor finančnih instrumentov, na katere naj bi se te storitve nanašale, ter tako izključiti finančne instrumente, ki zajemajo izvedeni finančni instrument ali vključujejo strukturo, zaradi katere stranka težko razume zadevno tveganje; med te instrumente spadajo tudi kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP). ò novo (54) Navzkrižna prodaja je pogosta strategija ponudnikov finančnih storitev za neprofesionalne stranke v celotni Uniji. Neprofesionalnim strankam lahko prinesejo koristi, vendar pa pri teh praksah interesi stranke niso vedno ustrezno upoštevani. Tako lahko na primer nekatere oblike navzkrižne prodaje, in sicer vezanje produktov, pri katerem se dve ali več finančnih storitev prodaja v svežnju in vsaj ena od teh storitev ni na voljo tudi ločeno, izkrivljajo konkurenco in negativno vplivajo na mobilnost strank ter njihovo sposobnost sprejemanja obveščenih odločitev. Primer vezanja produktov je obvezno odprtje tekočega računa, kadar se investicijska storitev zagotavlja neprofesionalni stranki. Čeprav lahko tudi prakse, pri katerih se dve ali več storitev prodaja v svežnju in se lahko vsaka od teh storitev kupi tudi ločeno, izkrivljajo konkurenco in negativno vplivajo na mobilnost strank in njihovo sposobnost sprejemanja obveščenih odločitev, je izbira vendarle prepuščena stranki, zato te prakse morda pomenijo manjše tveganje, da investicijska podjetja ne bi izpolnjevala svojih obveznosti v skladu s to direktivo. Zaradi spodbujanja konkurence in izbire potrošnikov bi bilo treba uporabo takih praks skrbno oceniti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 30 (55)(30) Treba bi bilo šteti, da se storitev zagotovi na pobudo stranke, razen če jo stranka zahteva kot odziv na posamezniku prilagojeno sporočilo s strani ali v imenu družbe, ki vsebuje vabilo ali naj bi vplivalo na stranko v zvezi z nekim instrumentom ali nekimo poslomtransakcijo. Za storitev se lahko šteje, da je zagotovljena na pobudo stranke, ne glede na to, da jo stranka zahteva na podlagi kakršnega koli sporočila, ki vsebuje reklamo za finančne instrumente ali ponudbo zanje na kakršen koli način, in ki je po svoji naravi splošna in je naslovljena na javnost ali večjo skupino ali kategorijo strank ali potencialnih strank. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 31 ð novo (56)(31) Eden od ciljev te direktive je zaščititi vlagatelje. Ukrepi za zaščito vlagateljev bi morali biti prilagojeni značilnostim posamezne kategorije vlagateljev (neprofesionalne, profesionalne in nasprotne strankemajhni vlagatelji, poklicne stranke in pogodbene stranke). ð Vendar je zaradi okrepitve regulativnega okvira, ki se uporablja za opravljanje storitev ne glede na kategorijo zadevnih strank, ustrezno pojasniti, da načela poštenega, pravičnega in profesionalnega ravnanja ter obveznost, da morajo biti informacije poštene, jasne in nezavajajoče, veljajo za odnos z vsemi strankami. ï ê 2004/39/ES, uvodna izjava 32 (57)(32) Z odstopanjem od načela izdajanja dovoljenj, nadzora in uveljavljanja obveznosti v zvezi z delovanjem podružnic s strani matične države je ustrezno, da pristojni organ države članice gostiteljice prevzame odgovornost za uveljavljanje nekaterih obveznosti iz te direktive v zvezi s posli, ki se izvajajo prek podružnic na ozemlju, na katerem se nahaja podružnica, saj je ta organ najbliže podružnici in je v boljšem položaju za odkrivanje in poseganje v zvezi s kršitevkršitvami pravil, ki veljajo za poslovanje podružnic, in ukrepanje v zvezi z njimi. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 33 (58)(33) Treba je predpisati učinkovito obveznost „najboljše izvršitveizvedbe“ za zagotovitev, da investicijska podjetja izvršujejo naročila strank pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši. Ta obveznost bi se morala nanašati na podjetjedružbo, ki ima do stranke pogodbene ali posredniške obveznosti. ò novo (59) Zaradi izboljšanja pogojev, pod katerimi investicijska podjetja v skladu s to direktivo izpolnjujejo svojo obveznost izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za njihove stranke najugodnejši, je ustrezno zahtevati, da morajo mesta izvrševanja dati javnosti na razpolago podatke o kakovosti izvrševanja poslov na posameznem mestu. ò novo (60) Informacije, ki jih investicijska podjetja dajejo strankam v zvezi s svojo politiko izvrševanja naročil, so pogosto splošne in standardne, tako da stranke ne razumejo, kako bo naročilo izvršeno, in ne morejo preveriti, ali podjetje izpolnjuje obveznost izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši. Za večjo zaščito vlagateljev je ustrezno določiti načela glede informacij, ki jih investicijska podjetja dajejo svojim strankam o politiki izvrševanja naročil, ter od podjetij zahtevati, da enkrat letno za vsako kategorijo finančnih instrumentov objavijo pet najprometnejših mest izvrševanja, na katerih so v preteklem letu izvrševali naročila strank. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 34 (34) Lojalna konkurenca zahteva, da mora biti udeležencem na trgu in vlagateljem omogočena primerjava cen, ki jih morajo objaviti mesta trgovanja (tj. regulirani trgi, MTF in posredniki). Zaradi tega se priporoča, da države članice odstranijo vse ovire, ki bi lahko preprečile združevanje zadevnih informacij na evropski ravni in njihovo objavljanje. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 35 (prilagojeno) (61)(35) Ob vzpostavljanju poslovnega odnosa s stranko bi lahko investicijska podjetja od stranke ali potencialne stranke zahtevala, da hkrati privoli v izvedbeno politiko izvrševanja ter v možnost, da se njena naročila izvršujejoizvajajo zunajizven organiziranihreguliranih trgov, ali MTF Ö , OTF ali sistematičnega internalizatorja Õ. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 36 (62)(36) Za osebe, ki zagotavljajo investicijske storitve za račun več kot enega investicijskega podjetja, se ne bi smelo šteti, da so vezani zastopniki, temveč da so investicijska podjetja, če zanje velja opredelitev iz te direktive, razen nekaterih oseb, ki so lahko izvzetea. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 37 (63)(37) Ta direktiva ne bi smela posegati v pravico vezanih zastopnikov, da opravljajo dejavnosti, za katere veljajo druge direktive, in sorodne dejavnosti v zvezi s finančnimi storitvami ali proizvodi, za katere ta direktiva ne velja, tudi za račun delov iste finančne skupine. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 38 (64)(38) Ta direktiva ne bi smela zajemati pogojev opravljanja dejavnosti zunajizven prostorov investicijskega podjetja (prodaja od vrat do vrat). ê 2004/39/ES, uvodna izjava 39 (65)(39) Pristojni organi držav članic ne bi smeli registrirati ali bi morali razveljaviti registracijo, če dejansko opravljane dejavnosti jasno kažejo, da se je vezani zastopnik odločil za zakonodajni sistem ene od držav članic, da bi se izognil strožjim standardom, ki veljajo v drugi državi članici, na ozemlju katere namerava opravljati ali opravlja večji del svojih dejavnosti. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 40 (66)(40) Za namene te direktive bi se moralo za primerne nasprotnepogodbene stranke šteti, da delujejo kot stranke. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 41 (41) Da bi zagotovili uveljavitev pravil o vodenju poslov (vključno s pravili o najboljši izvedbi in obravnavanju naročil strank) v zvezi z vlagatelji, ki so najbolj potrebni take zaščite, in da bi upoštevali dobro uveljavljeno tržno prakso v celi Skupnosti, je ustrezno pojasniti, da se izvajanje poslovnih pravil lahko opusti v primeru transakcij, sklenjenih ali nastalih med primernimi pogodbenimi strankami. ò novo (67) Finančna kriza je pokazala, da imajo stranke, ki niso neprofesionalne stranke, omejeno sposobnost razumevanja tveganja, povezanega z njihovimi naložbami. Poleg potrditve, da bi bilo treba okrepiti pravila o poslovanju v zvezi z vlagatelji, ki najbolj potrebujejo zaščito, je ustrezno, da se natančneje prilagodijo tudi zahteve, ki se uporabljajo za različne kategorije strank. V ta namen je ustrezno razširiti nekatere zahteve glede informacij in poročanja tudi na odnos s primernimi nasprotnimi strankami. Zadevne zahteve bi se morale nanašati zlasti na zaščito finančnih instrumentov in denarnih sredstev strank ter na zahteve glede informacij in poročanja v zvezi z bolj zapletenimi finančnimi instrumenti in posli. Zaradi boljše opredelitve klasifikacije občin in lokalnih javnih organov je ustrezno, da se ti subjekti nedvoumno izločijo s seznama primernih nasprotnih strank in strank, ki se štejejo za profesionalne, hkrati pa se tem strankam omogoči, da lahko zaprosijo, da se jih obravnava kot profesionalne stranke. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 42 (68)(42) Glede poslovtransakcij med primernimi nasprotnimipogodbenimi strankami bi se morala obveznost razkritja omejenih naročil strank uporabljati samo, če nasprotnapogodbena stranka eksplicitno pošilja omejeno naročilo investicijskemu podjetju v izvršitevizvedbo. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 43 (69)(43) Države članice ščitijo pravico fizičnih oseb do zasebnosti v zvezi z obdelavo osebnih podatkov v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov[40]. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 44 (44) Ob dvojnem cilju zaščititi vlagatelje in zagotoviti nemoteno delovanje trgov vrednostnih papirjev je treba zagotoviti, da se doseže preglednost transakcij in da se pravila, določena za ta namen, uporabljajo za investicijska podjetja, kadar delujejo na trgih. Da bi vlagateljem ali udeležencem na trgu omogočili, da kadar koli ocenijo pogoje za transakcijo z delnicami, o kateri razmišljajo, in nato preverijo okoliščine, v katerih je bila izvedena, bi bilo treba uvesti skupna pravila glede objave podrobnosti o izvedenih transakcijah z delnicami in glede razkritja podrobnosti o trenutnih priložnostih pri trgovanju z delnicami. Ta pravila so potrebna za zagotovitev učinkovite integracije trgov lastniških vrednostnih papirjev držav članic, za spodbujanje učinkovitosti splošnega procesa oblikovanja cen lastniških vrednostnih papirjev in za pomoč pri učinkovitem izvajanju obveznosti „najboljše izvedbe“. Te zadeve zahtevajo celovit režim preglednosti, ki se uporablja za vse transakcije delnic, ne glede na njihovo izvedbo s strani investicijskega podjetja na dvostranski podlagi ali prek reguliranih trgov ali MTF. Zaradi obveznosti investicijskih podjetij iz te direktive, da objavijo ponujeno in povpraševano ceno ter izvedejo naročilo po objavljeni ceni, investicijska podjetja niso oproščena obveznosti, da usmerijo naročilo na drugo izvedbeno mesto, če bi internacionalizacija lahko preprečila, da bi družba delovala v skladu z obveznostjo „najboljše izvedbe“. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 45 (45) Države članice bi morale biti sposobne uporabljati obveznosti poročanja o transakcijah iz te direktive za finančne instrumente, ki niso sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 46 (46) Država članica se lahko odloči, da bo uporabljala zahteve glede preglednosti pred in po trgovanju iz te direktive za finančne instrumente, ki niso delnice. V takem primeru bi se morale te zahteve uporabljati za vsa investicijska podjetja, za katera je zadevna država članica matična država članica, za njihovo poslovanje na ozemlju te države članice in čezmejno poslovanje v okviru svobodnega opravljanja storitev. Uporabljati bi se morale tudi za poslovanje na ozemlju zadevne države članice, ki ga opravljajo na njenem ozemlju ustanovljene podružnice investicijskih podjetij, ki so dovoljenje pridobila v drugi državi članici. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 47 (prilagojeno) (70)(47) Investicijska podjetja bi morala vsa imeti enake možnosti vključevanja v organiziraneregulirane trge v celi Skupnosti Ö Uniji Õ ali dostopa do njih. Ne glede na način, na katerega so poslitransakcije trenutno organiziranie v državah članicah, je pomembno odpraviti tehnične in pravne omejitve dostopa do organiziranihreguliranih trgov. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 48 (prilagojeno) (71)(48) Za lažji zaključek čezmejnih poslovtransakcij je ustrezno zagotoviti dostop investicijskih podjetij do sistemov obračuna in poravnave v celi Skupnosti Ö Uniji Õ, ne glede na to, ali so poslitransakcije sklenjenie prek organiziranihreguliranih trgov v zadevnih državah članicah ali ne. Investicijska podjetja, ki se želijo neposredno vključiti v sisteme poravnave držav članic, bi morala izpolnjevati zadevne operativne in poslovne zahteve za članstvo ter izvajati ukrepe v skladu z načelom skrbnega in varnega poslovanja za vzdrževanje nemotenega in pravilnega delovanja finančnih trgov. ò novo (72) Za storitve, ki jih v Uniji opravljajo podjetja iz tretjih držav, se uporabljajo nacionalne ureditve in zahteve. Ti sistemi se med seboj zelo razlikujejo, poleg tega pa podjetja, ki imajo dovoljenje za poslovanje v skladu z njimi, ne uživajo svobode opravljanja storitev in pravice do ustanavljanja v drugih državah članicah, temveč le v državi, v kateri imajo sedež. Ustrezno je, da se uvede skupen regulativni okvir na ravni Unije. Ta ureditev naj bi poenotila sedanji razdrobljen okvir, zagotovila varnost in enako obravnavo podjetij iz tretjih držav, ki dostopajo do trgov Unije, zagotovila, da bo Komisija opravila oceno enakovrednosti glede regulativnega in nadzornega okvira tretjih držav, ter zagotovila primerljivo raven zaščite vlagateljev v EU, ki uporabljajo storitve podjetij iz tretjih držav. ò novo (73) Za opravljanje storitev za neprofesionalne stranke bi bilo treba vedno zahtevati, da podjetje ustanovi podružnico v Uniji. Za ustanovitev podružnice bi bilo treba pridobiti dovoljenje organov Unije, ki ustanovitev tudi nadzirajo. Med zadevnim pristojnim organom in pristojnim organom v tretji državi bi morali biti sklenjeni ustrezni dogovori o sodelovanju. Podružnica bi morala imeti dovolj začetnega kapitala. Po ustanovitvi bi morali podružnico nadzirati pristojni organi v državi članici, v kateri ima podružnica sedež; podjetje iz tretje države bi moralo imeti možnost opravljanja storitev v drugih državah članicah prek podružnice, ki ima dovoljenje za poslovanje in je pod ustreznim nadzorom, pred tem pa bi moralo to dejavnost priglasiti v skladu s postopkom priglasitve. Opravljanje storitev brez podružnic bi moralo biti omejeno na primerne nasprotne stranke. Tako dejavnost bi bilo treba registrirati pri organu ESMA, nadzirati pa bi jo morali pristojni organi v tretji državi. Med organom ESMA in pristojnimi organi v tretji državi bi morali biti sklenjeni ustrezni dogovori o sodelovanju. ò novo (74) Določba iz te direktive, ki ureja opravljanje storitev v Uniji s strani podjetij iz tretjih držav, ne bi smela vplivati na možnost oseb s sedežem v Uniji, da uporabljajo investicijske storitve podjetij iz tretjih držav izključno na lastno pobudo. Kadar podjetje iz tretje države opravlja storitve izključno na lastno pobudo osebe s sedežem v Uniji, se ne bi smelo šteti, da se te storitve opravljajo na ozemlju Unije. Če podjetje iz tretje države v Uniji pridobiva stranke ali potencialne stranke ali če v Uniji promovira ali oglašuje investicijske storitve ali posle skupaj s pomožnimi dejavnostmi, se ne bi smelo šteti, da se storitve opravljajo izključno na lastno pobudo stranke. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 49 (prilagojeno) ð novo (75)(49) Dovoljenje za upravljanje organiziranegareguliranega trga bi moralo biti razširjeno na vse dejavnosti, ki so neposredno povezane z objavljanjem, obdelavo, izvršitvijoizvedbo in potrditvijo naročil ter poročanjem o njih od takrat, ko so taka naročila na organiziranemreguliranem trgu sprejeta, do takrat, ko so posredovana v kasnejši zaključek, in na dejavnosti v zvezi z uvrstitvijos sprejemanjem finančnih instrumentov v trgovanje. Tu bi morale biti zajetie tudi poslitransakcije, sklenjenie prek posredovanja vzdrževalcevustvarjalcev trga, ki jih imenuje organiziraniregulirani trg, ter izvršeniizvajane v okviru sistemov organiziranegareguliranega trga in v skladu s pravili, ki veljajo za te sisteme. Ne šteje se, da so vsi poslivse transakcije, ki jih sklenejo člani ali udeleženci organiziranegareguliranega trga, ali MTF ð ali OTF ï, sklenjenie v okviru sistemov organiziranegareguliranega trga, ali MTF ð ali OTF ï . PosliTransakcije, ki jih člani ali udeleženci sklenejo dvostransko in ki ne izpolnjujejo obveznosti, določene za organiziranreguliran trg, ali MTF ð ali OTF ï v okviru te direktive, bi se morale šteti za posletransakcije, sklenjene zunajizven organiziranegareguliranega trga, ali MTF ð ali OTF ï, za namene opredelitve sistematičnega internalizatorjainternalizerja. V takem primeru bi se morala uporabljati obveznost investicijskega podjetja, da objavi zavezujoče ponudbe, če so izpolnjeni pogoji iz te direktive. ò novo (76) Za storitve zagotavljanja osnovnih podatkov o trgih, ki so za uporabnike nujni, da dobijo želeni vpogled v dejavnosti trgovanja na trgih Unije, za pristojne organe pa, da dobijo točne in celovite informacije o zadevnih poslih, bi bilo treba pridobiti dovoljenje in bi morale biti urejene s predpisi, da se zagotovi ustrezna raven kakovosti. ò novo (77) Uvedba sistema odobrenih objav naj bi izboljšala kakovost informacij o preglednosti trgovanja, ki se objavljajo na mestih zunaj organiziranega trga, in znatno prispevala k zagotavljanju, da se ti podatki objavljajo na način, ki olajšuje njihovo konsolidacijo s podatki, ki jih objavljajo mesta trgovanja. ò novo (78) Uvedba tržne rešitve za sistem stalnih informacij naj bi prispevala k vzpostavitvi bolj povezanega evropskega trga in olajšala udeležencem na trgu dostop do konsolidiranih informacij o preglednosti trgovanja, ki so na voljo. Predvidena rešitev temelji na izdaji dovoljenja ponudnikom, ki delajo po vnaprej določenih in nadzorovanih parametrih in si med seboj konkurirajo, z namenom pridobiti tehnično zelo napredne in inovativne rešitve, ki bodo čim bolje služile trgu. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 50 (50) Sistematični internalizerji se lahko odločijo dati dostop do svojih ponudb samo majhnim strankam, samo poklicnim strankam ali obojim. Ne bi jim smelo biti dovoljeno razlikovanje znotraj teh kategorij strank. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 51 (51) Člen 27 ne obvezuje sistematičnih internalizerjev, da objavljajo zavezujoče ponudbe v zvezi s transakcijami nad standardno tržno velikostjo. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 52 (52) Če je investicijsko podjetje sistematični internalizer tako za delnice kot za druge finančne instrumente, bi se morala obveznost dajanja ponudbe uporabljati samo za delnice brez poseganja v uvodno izjavo 46. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 53 (53) Namen te direktive ni zahtevati uporabo pravil o preglednosti pred trgovanjem za transakcije, ki se opravljajo na prostem trgu, katerih značilnosti so tudi, da so priložnostne in neredne ter se izvajajo s pogodbenimi strankami, ki so trgovci na debelo, in so del poslovnega odnosa, za katerega samega so značilni posli nad standardnim tržnim obsegom, in pri katerih se posli opravljajo izven sistemov, ki jih zadevna družba navadno uporablja za svoje poslovanje kot sistematični internalizer. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 54 (54) Standardna velikost trga za kateri koli razred delnic ne bi smel biti znatno nesorazmeren s katero koli delnico iz tega razreda. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 55 (prilagojeno) (79)(55) Pri reviziji Direktive 93/6/EGS Ö 2006/49/ES Õ bi bilo treba določiti minimalne kapitalske zahteve, ki jih morajo izpolnjevati organiziraniregulirani trgi za pridobitev dovoljenja, pri čemer bi bilo treba upoštevati posebno naravo tveganj v zvezi s takimi trgi. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 56 (80)(56) Upravljavci organiziranegareguliranega trga bi morali biti sposobni upravljati tudi MTF v skladu z zadevnimi določbami te direktive. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 57 (81)(57) Določbe te direktive v zvezi z uvrstitvijos sprejetjem instrumentov v trgovanje v skladu s pravili, ki jih določa organiziraniregulirani trg, ne bi smele posegati v uporabo Direktive 2001/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2001 o sprejemu vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi in o informacijah, ki jih je treba objaviti v zvezi s temi vrednostnimi papirji[41]. OrganiziranemuReguliranemu trgu ne bi smeli preprečiti uporabe strožjih zahtev v zvezi z izdajatelji vrednostnih papirjev ali instrumentov, ki jih obravnava glede uvrstitvesprejetja v trgovanje, kot jih predpisuje ta direktiva. ê 2004/39/ES, uvodna izjava 58 (82)(58) Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da imenujejo različne pristojne organe za uveljavitev široke palete obveznosti iz te direktive. Taki organi bi morali biti javni zaradi zagotovitve njihove neodvisnosti od gospodarskih nosilcev in zaradi preprečitve nasprotja interesov. Države članice bi morale zagotoviti ustrezno financiranje pristojnega organa v skladu z nacionalno zakonodajo. Imenovanje javnega organa ne bi smelo izključevati prenosa funkcij na odgovornost pristojnega organa. ò novo (83) Skupina G-20 se je na zasedanju v Pittsburghu 25. septembra 2009 odločila izboljšati regulacijo, delovanje in preglednost finančnih trgov in blagovnih borz, da se odpravi pretirana nestanovitnost cen blaga. Sporočili Komisije z dne 28. oktobra 2009 o bolje delujoči verigi preskrbe s hrano v Evropi in z dne 2. februarja 2011 o reševanju izzivov na blagovnih borzah in na področju surovin vsebujeta ukrepe, ki naj bi bili sprejeti v okviru revizije direktive 2004/39/ES. ò novo (84) Pooblastila, ki so na razpolago pristojnim organom, bi bilo treba dopolniti z izrecnimi pooblastili, da lahko pristojni organi od katere koli osebe zahtevajo podatke o velikosti in namenu pozicije v pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih na blago ter da lahko od osebe zahtevajo, da sprejme ukrepe za zmanjšanje pozicije v pogodbah na izvedene finančne instrumente. ò novo (85) Pristojnim organom bi bilo treba podeliti izrecna pooblastila, da se omeji zmožnost katere koli osebe ali skupine oseb za sklepanje pogodb o izvedenih finančnih instrumentih v zvezi z blagom. Uporaba omejitve bi morala biti možna tako v primeru posameznih poslov kot tudi pri pozicijah, oblikovanih v daljšem času. Zlasti v zadnjem primeru bi moral pristojni organ zagotoviti, da so omejitve pozicij nediskriminatorne, jasno določene, da ustrezno upoštevajo posebnosti zadevnega trga ter da so potrebne za ohranjanje celovitosti in pravilnega delovanja trga. ò novo (86) Vsa mesta trgovanja, ki ponujajo trgovanje s finančnimi instrumenti na blago, bi morala imeti vzpostavljen ustrezen sistem omejitev ali drugo ustrezno ureditev za podporo likvidnosti, preprečevanje zlorab trga in zagotavljanje nemotenega oblikovanja cen in poravnave. Organ ESMA bi moral vzdrževati in objavljati seznam s povzetki vseh takih ukrepov, ki se izvajajo. Te omejitve ali ureditve bi bilo treba uporabljati dosledno ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnega trga. Jasno bi bilo treba določiti, za koga veljajo, morebitne izjeme in ustrezne količinske prage za te omejitve oziroma prage, pri katerih začnejo veljati druge obveznosti. Komisija bi morala biti pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov, med drugim zato, da se prepreči, da bi imele omejitve ali ureditve, ki se uporabljajo za primerljive pogodbe na različnih mestih trgovanja, različne učinke. ò novo (87) Mesta, ki imajo največji obseg trgovanja z likvidnimi izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, bi morala objavljati zbirni tedenski pregled pozicij različnih kategorij udeležencev na trgu, vključno s strankami tistih, ki ne trgujejo za svoj račun. Pristojnemu organu bi bilo treba na zahtevo dati na voljo celovit in podroben pregled, razčlenjen po kategorijah in identiteti udeležencev na trgu. ò novo (88) Ob upoštevanju sporočila finančnih ministrov in guvernerjev centralnih bank skupine G-20 z dne 15. aprila 2011 o zagotavljanju, da morajo biti udeleženci na trgih izvedenih finančnih instrumentov na blago predmet ustrezne regulacije in nadzora, bi bilo treba izjeme iz Direktive 2004/39/ES za različne udeležence, ki so dejavni na trgih izvedenih finančnih instrumentov na blago, spremeniti, da se zagotovi, da bodo dejavnosti podjetij, ki ne pripadajo nobeni finančni skupini, vključno z zavarovanjem pred s proizvodnjo povezanimi in drugimi tveganji ter opravljanjem investicijskih storitev z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago ali eksotičnimi izvedenimi finančnimi instrumenti kot pomožno dejavnostjo za stranke glav