Poleg tega so se pri pripravi tega poročila upoštevali številni drugi dokumenti politike in prispevki, zlasti zgoraj navedeni dokumenti FSB ter poročila ESRB in Banke za mednarodne poravnave (BIS).

·kadar je to primerno, možnosti, ki so na voljo za reševanje takšnega kopičenja,

V skladu z zahtevo iz uredbe SFTR je Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) v sodelovanju z Evropskim bančnim organom (EBA) in Evropskim odborom za sistemska tveganja (ESRB) pripravil poročilo, v katerem je proučil:

Da bi se priporočila FSB umestila v kontekst in zagotovil odziv na zavezo Komisije iz njenega sporočila v zvezi s pozivom k predložitvi dokazov, bo to poročilo vključevalo tudi kratko presojo evropskih trgov poslov SFT.

Odbor za finančno stabilnost (v nadaljnjem besedilu: FSB) je na svetovni ravni odgovoren za opredelitev takih tveganj in oblikovanje priporočil za njihovo obravnavanje na mednarodno usklajen način. Avgusta 2013 je sprejel okvir politike za obravnavanje tveganj bančništva v senci v zvezi s posojanjem vrednostnih papirjev in repo posli. Okvir vključuje sklop priporočil glede politike, septembra 2013 pa so ga potrdili voditelji držav G20. Cilj številnih priporočil je povečati preglednost trgov poslov SFT s pogostim in podrobnim regulativnim poročanjem. Na ravni EU je odziv na ta priporočila uredba SFTR.

Posli SFT omogočajo bankam in nebančnim udeležencem na trgu dostop do kratkoročnih zavarovanih poslov financiranja/posojilnih poslov, s čimer zagotavljajo možnosti za naložbe in financiranje z majhnim tveganjem. Na podlagi tega so posli SFT sestavni element obstoječega finančnega ekosistema. Dobro delujoči trgi poslov SFT so ključni za prenose denarnih sredstev in vrednostnih papirjev med udeleženci na trgu, tj. finančnimi in nefinančnimi institucijami. Podpirajo tudi oblikovanje cen in likvidnost na sekundarnem trgu za raznovrstne vrednostne papirje ter olajšujejo izvajanje strategij za upravljanje tveganj in strategij za upravljanje zavarovanja s premoženjem. Poleg tega imajo trgi repo poslov zlasti pomembno vlogo pri operacijah denarne politike Evropske centralne banke. Kljub temu lahko posli SFT omogočijo povečevanje finančnih vzvodov in procikličnosti, kot se je pokazalo z nastopom finančne krize v letih 2007–2008. Okrepijo lahko tudi medsebojno povezanost med različnimi udeleženci na trgu in lahko torej povečajo tveganje finančne okužbe.

Posli SFT so zavarovani posli financiranja ali kreditiranja, ki vključujejo začasno izmenjavo sredstev, pri čemer se del posla uporabi kot jamstvo (zavarovanje). Pogodbe o začasni prodaji (repo posli) so najpomembnejša kategorija poslov SFT z vidika neporavnanih zneskov in prometa. Običajno se sklepajo zaradi potrebe po izposoji denarnih sredstev. Z vidika posojilojemalca posel vključuje prodajo vrednostnih papirjev proti plačilu z denarnimi sredstvi, pri čemer se vnaprej dogovori o ponovnem odkupu vrednostnih papirjev po vnaprej določeni ceni. Prodani vrednostni papirji so zavarovanje za kupca (ki zagotovi denarna sredstva) v repo poslu. Posojanje vrednostnih papirjev, druga največja kategorija poslov SFT, temelji predvsem na povpraševanju na trgu po specifičnih vrednostnih papirjih, npr. za namene prodaje na kratko ali poravnavo. Pri tej vrsti posla ena nasprotna stranka posodi vrednostne papirje za pristojbino na podlagi zavarovanja v obliki denarnih sredstev ali drugih vrednostnih papirjev, ki jih zagotovi druga nasprotna stranka.

Cilj Uredbe (EU) 2015/2365 o preglednosti poslov financiranja z vrednostnimi papirji in ponovne uporabe (v nadaljnjem besedilu: uredba SFTR) je zagotoviti boljše razumevanje učinkov bančništva v senci (nebančno kreditno posredovanje) in obravnavati tveganja poslov financiranja z vrednostnimi papirji (v nadaljnjem besedilu: posli SFT).

3.1.Delovanje evropskih trgov poslov SFT

V današnjem finančnem sistemu imajo trgi poslov SFT ključno vlogo, saj podpirajo potrebe udeležencev na trgu v zvezi z njihovimi zavarovanimi posli financiranja in zavarovanjem. Repo posli so zlasti pomembni za delovanje medbančnih trgov, saj ponujajo alternativo nezavarovanemu medbančnemu posojanju in vezanim vlogam, da bi se izpolnile zahteve glede rezerv in zadovoljile potrebe po likvidnosti.

Pomembnost ublažitve tveganja nasprotne stranke se je od finančne krize povečala, zaradi česar je povpraševanje udeležencev na trgu po zavarovanju čedalje večje. Zato je opazna močna preusmeritev s trga nezavarovanih poslov kreditiranja k trgu zavarovanih poslov kreditiranja. Promet trga zavarovanih poslov kreditiranja je bil leta 2015 desetkrat večji od prometa trga nezavarovanih poslov kreditiranja, leta 2008 je bil ta faktor 1,6. Kar zadeva obseg trga, so neporavnani zneski evropskih trgov repo poslov znašali 5,6 bilijona EUR, kar ustreza približno 13 % skupnih sredstev bank EU ali 25 % neporavnanih obveznic, denominiranih v eurih, in delnic, ki kotirajo na borzi.

Repo posli ne pomagajo samo pri sklepanju zavarovanih poslov financiranja. Institucionalni vlagatelji in nefinančne nasprotne stranke izkoriščajo trge repo poslov za shranjevanje denarnih sredstev in služenje obresti. Poleg tega si banke in nebančni udeleženci na trgu pogosto prizadevajo pridobiti vrednostne papirje, ki se lahko uporabijo kot zavarovanje za podporo finančnim poslom, ki presegajo izposojanje/posojanje denarnih sredstev. To je mogoče doseči s povratnimi repo posli, ki pomenijo dejansko prodajo in ponovno prodajo finančnih sredstev, ali s posli posojanja vrednostnih papirjev, ki so še ena pomembna kategorija poslov SFT. Posli SFT se že dolgo uporabljajo kot vir vrednostnih papirjev, npr. za izvajanje prodaje na kratko. S povečanjem zavarovanja poslov z izvedenimi finančnimi instrumenti, s katerimi se trguje na prostem trgu, vključno s prehodom na kliring prek centralne nasprotne stranke, se je uporaba pogodb o izvedenih finančnih instrumentih, s katerimi se trguje na prostem trgu, tesneje povezala z razpoložljivostjo zavarovanja. Udeleženci na trgu, ki sklepajo posle z izvedenimi finančnimi instrumenti, s katerimi se trguje na prostem trgu, pogosto prodajo vrednostne papirje v okviru repo posla, da bi pridobili denarna sredstva za izpolnitev zahtev glede kritja, centralne nasprotne stranke pa lahko na podlagi povratnih repo poslov shranijo zavarovanje z denarnimi sredstvi, s čimer se poveča povpraševanje na obeh straneh trga repo poslov.

Trgi repo poslov so se nedavno pomembno spremenili. Povpraševanje po vrednostnih papirjih kot zavarovanju se je močno povečalo, ponudba visokokakovostnega zavarovanja pa se je po besedah deležnikov zmanjšala, vsaj v nekaterih obdobjih. To dokazujejo neporavnani zneski povratnih repo poslov, ki so višji od zneskov običajnih repo poslov, in zlasti višje premije za posebno zavarovanje.

Kriza državnega dolga je morda vplivala na zagotavljanje sredstev zaradi kreditnega poslabšanja nekaterih državnih obveznic, ki jih udeleženci na trgu ne obravnavajo več kot visokokakovostno zavarovanje. Udeleženci na trgu menijo še, da program Evropskega sistema centralnih bank za nakup sredstev, zlasti državnih obveznic, prispeva k pomanjkanju visokokakovostnega zavarovanja in k nizkim stroškom financiranja v EUR v primerjavi s financiranjem v USD. To morda posredno vpliva na povpraševanje po vrednostnih papirjih, saj sta zamenjava USD za EUR in vlaganje izkupička v sredstvih, denominiranih v eurih, dobičkonosna. Pomemben je tudi položaj na trgu v danem trenutku – s povečanjem kratkih pozicij se poveča tudi povpraševanje po vrednostnih papirjih.

Ob tem deležniki še trdijo, da pravna ureditev ni vplivala samo na makroekonomsko politiko, ampak morda tudi na dejavnost na trgih zavarovanj. Poleg zahtev glede centralnega kliringa, zaradi katerih se je na splošno povečalo povpraševanje po zavarovanju, udeleženci na trgu pogosto navajajo, da okvir Basel III spreminja in preoblikuje strukturo in dinamiko trgov repo poslov. Prevladuje mnenje, da imajo stopnja finančnega vzvoda, zahteve glede tveganega kapitala, količnik likvidnostnega kritja in količnik neto stabilnih virov financiranja kumulativni učinek na likvidnost na trgih repo poslov. Vsak od navedenih dejavnikov naj bi omejeval dejavnost repo poslov ali večal njihove stroške.

Znaki napetosti na trgih repo poslov so nedavno postali očitni zlasti okrog datumov regulativnega poročanja – nekatere finančne institucije so konec leta 2016 in v bolj omejenem obsegu ob koncih četrtletij začasno zmanjšale ali prenehale izvajati dejavnost na trgih repo poslov. Čeprav so udeleženci na trgu pričakovali primanjkljaje v preskrbi z visokokakovostnim zavarovanjem, si bili ti v nekaterih primerih tako veliki, da so se premije za skopo zavarovanje na določene datume močno zvišale. Težko je opredeliti, ali je to vplivalo na cene na širšem trgu obveznic in na likvidnost, vendar se za zdaj zdi, da je bil vpliv zelo omejen in kratkotrajen.

3.2.Finančni vzvod in možnosti za obravnavanje njegovega kopičenja

Posli SFT s spodbujanjem rasti posojil ustvarjajo finančni vzvod, ki presega bančni sistem z bonitetno ureditvijo. Poleg tega lahko udeleženci na trgu s ponovnim vlaganjem zavarovanja z denarnimi sredstvi in ponovno uporabo zavarovanja, ki ni v obliki denarnih sredstev, rekurzivno izboljšajo svoje pozicije. To bi lahko v nekaterih primerih povzročilo kopičenje prekomernega finančnega vzvoda, kar bi lahko ogrozilo finančno stabilnost, zlasti zaradi implicitnih procikličnih učinkov. Na splošno finančni vzvod v obdobjih trdnega gospodarstva prispeva k rasti bilanc stanja, ob gospodarskem upadanju pa k pritiskom razdolževanja.

Zaradi pomanjkanja podrobnih podatkov (npr. o obsegu poslov kreditiranja za povečanje trgovalnega portfelja ter o ponovnem vlaganju in ponovni uporabi zavarovanja) in morebitnih različnih namenov sklepanja poslov SFT je težko oceniti specifičen prispevek poslov SFT h kopičenju finančnega vzvoda. Obveznost poročanja o posameznih poslih, ki je bila uvedena z uredbo SFTR, bo organom omogočila, da bodo v prihodnje generirali te podatke in bolje analizirali posledice poslov SFT z vidika ustvarjanja finančnega vzvoda.

V zvezi z obravnavanjem kopičenja finančnega vzvoda je treba najprej opozoriti, da obstajajo različni načini merjenja finančnega vzvoda. Razlike med bruto in neto finančnim vzvodom so na primer pomembne za razumevanje posledic finančnega vzvoda za finančno stabilnost. Na tem področju poteka delo za pripravo usklajenih načinov merjenja finančnega vzvoda po jurisdikcijah in sektorjih.

Cilj številnih elementov regulativnega okvira EU za finančne storitve je omejiti finančni vzvod in procikličnost. To velja zlasti v bančnem sektorju, ki ga ureja okvir Basel III, čeprav so bili nekateri ukrepi iz tega okvira uvedeni šele nedavno in se še ne izvajajo v celoti. Nekateri ukrepi in zahteve, katerih cilj je obravnavati finančni vzvod, se uporabljajo tudi za zavarovalnice, centralne nasprotne stranke in investicijske sklade. Trenutno na ravni EU niso vzpostavljeni nobeni instrumenti za preprečevanje kopičenja finančnega vzvoda v vseh finančnih sektorjih.

Poleg zgoraj navedenih sektorskih ukrepov so lahko kritja in odbitki za specifične okoliščine poslov SFT ustrezno orodje za omejevanje kopičenja finančnega vzvoda in zlasti rekurzivne uporabe vzvoda. FSB je v zvezi z odbitki pri vrednotenju zavarovanja objavil priporočila, ki so podrobneje obravnavana v nadaljevanju poročila (glej oddelek 4.6).

Čeprav se z določitvijo odbitkov lahko omeji kopičenje finančnega vzvoda, se lahko v praksi ustvarijo prociklični učinki. V obdobjih gospodarske rasti lahko udeleženci na trgu znižajo ravni odbitkov, saj pričakujejo manjše tveganje unovčenja zavarovanja. V obdobjih gospodarskega upadanja pa bi lahko udeleženci na trgu povečali odbitke zaradi pričakovane večje nestanovitnosti unovčenja zavarovanja. Vendar zaenkrat ni jasnih dokazov v zvezi s tem, kako in v kolikšnem obsegu taka gibanja odbitkov vplivajo na cene sredstev, finančni vzvod in finančne cikle.

4.Mednarodna prizadevanja za ublažitev tveganj v zvezi s posli SFT

4.1.Ozadje

FSB je avgusta 2013 in novembra 2015 objavil poročila s priporočili o obravnavanju tveganj za finančno stabilnost v zvezi s posli SFT. Splošni cilji teh priporočil so:

·povečanje preglednosti trgov financiranja z vrednostnimi papirji s pogostim in podrobnim regulativnim poročanjem in razkrivanjem informacij;