Povzetek mnenja Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o svežnju zakonodajnih predlogov za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma

(Celotno besedilo tega mnenja je na voljo v angleščini, francoščini in nemščini na spletišču ENVP www.edps.europa.eu)

(2021/C 524/03)

Evropska komisija je 20. julija 2021 sprejela sveženj zakonodajnih predlogov, katerega namen je okrepiti pravila EU o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma (v nadaljnjem besedilu: zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja) in ki zajema: predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma; predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o mehanizmih, ki jih morajo vzpostaviti države članice za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, in razveljavitvi Direktive (EU) 2015/849; predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter spremembi uredb (EU) št. 1093/2010, (EU) 1094/2010 in (EU) 1095/2010; ter predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev in nekaterih kriptosredstev.

ENVP pozdravlja cilje zakonodajnega svežnja o preprečevanju pranja denarja, tj. da se poveča učinkovitost preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma, zlasti z večjo harmonizacijo veljavnih pravil in okrepljenim nadzorom na ravni EU (vključno z ustanovitvijo organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, v nadaljnjem besedilu: organ AMLA).

ENVP poudarja, da je pristop na podlagi tveganj k spremljanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja, ki je osrednji del zakonodajnega svežnja o preprečevanju pranja denarja, sicer dobrodošel, vendar potrebuje dodatne opredelitve in pojasnila.

Na podlagi tega ENVP za zagotovitev skladnost z načeloma potrebnosti in sorazmernosti in okrepitev pravne varnosti za pooblaščene subjekte glede njihovih nalog podaja več pripomb in priporočil, zlasti pa naslednje:

zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja naj opredeli vrste osebnih podatkov, ki jih pooblaščeni subjekti obdelujejo, da izpolnijo obveznosti glede preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma, namesto da bi to opredelitev sistematično prepuščal regulativnim tehničnim standardom, poleg tega pa naj bolje opiše pogoje in omejitve pri obdelavi posebnih vrst osebnih podatkov ter osebnih podatkov v zvezi s kazenskimi obsodbami in prekrški.

Zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja naj zlasti opredeli, katere tipe posebnih vrst osebnih podatkov naj ob upoštevanju načel potrebnosti in sorazmernosti pooblaščeni subjekti obdelujejo glede na različne dejavnosti in ukrepe, ki jih je treba sprejeti (identifikacija, skrbno preverjanje strank, poročanje finančnoobveščevalnim enotam), in glede na konkretni zastavljeni namen (tj. preprečevanje pranja denarja ali boj proti financiranju terorizma). ENVP zlasti meni, da obdelava osebnih podatkov, ki se nanašajo na spolno usmerjenost ali etnično poreklo, ne bi smela biti dovoljena.

Kar zadeva registre dejanskega lastništva, ENVP:

— pozdravlja obveznost držav članic, da Komisiji priglasijo zaključen seznam pristojnih organov in samoregulativnih organov ter kategorij pooblaščenih subjektov, ki jim je odobren dostop do registrov dejanskega lastništva. Kljub temu ENVP zakonodajalca poziva, naj določi, da se dostop davčnih organov in samoregulativnih organov do registrov dejanskega lastništva omeji na namen boja proti pranju denarja in financiranju terorizma ter je tako dovoljen le za ta namen;

— v zvezi s tem, „da imajo vsi člani širše javnosti dostop“ do registrov dejanskega lastništva, ENVP ponavlja svoje stališče, da potrebnost in sorazmernost takega posplošenega dostopa za namene preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma doslej nista bili jasno ugotovljeni. Načeloma naj bo tak dostop omejen na pristojne organe, odgovorne za izvajanje zakonodaje, in pooblaščene subjekte pri sprejemanju ukrepov za skrbno preverjanje strank. ENVP meni, da bi bilo dostop do informacij o dejanskem lastništvu na podlagi ciljev splošnega pomena (kot je krepitev preglednosti) ustrezneje šteti za pravico do pridobitve informacij. Za tak dostop javnosti bi bila potrebna ločena ocena potrebnosti in sorazmernosti, poleg tega pa bi moral biti podvržen ločenemu sklopu pravil, ki določajo potrebne zaščitne ukrepe. Zato ENVP zakonodajalcu priporoča, naj oceni potrebnost in sorazmernost takega „splošnega dostopa“ ter na podlagi te ocene, če meni, da je to primerno, v zvezi s tem določi poseben pravni okvir, ki se razlikuje od tistega, ki se nanaša na dostop pristojnih organov.

Poleg tega ENVP še posebej priporoča, naj se poleg tveganj, o katerih naj države članice razmislijo pri oblikovanju meril za dovoljevanje izjem pri dostopanju do informacij o dejanskem lastništvu, izrecno omenijo tveganja za varstvo osebnih podatkov o zadevnih posameznikih.

ENVP priporoča tudi, naj se v zakonodajnem svežnju o preprečevanju pranja denarja določi mehanizem za poročanje o uporabi registrov dejanskega lastništva v boju proti pranju denarja in financiranju terorizma, da se zberejo na dejstvih temelječi dokazi glede uspešnosti sistema in podprejo mogoče prihodnje zakonodajne pobude.

ENVP še ugotavlja, da so pooblastila za dostop, dana finančnoobveščevalnim enotam, obsežna, in zakonodajalca poziva, naj znova oceni potrebnost in sorazmernost teh pravic dostopa, zlasti glede „informacij o preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj“ iz člena 18(1)(c) predloga direktive. Ob upoštevanju sistema za izmenjavo informacij med finančnoobveščevalnimi enotami FIU.net ENVP priporoča, naj se predlog uredbe o ustanovitvi organa AMLA spremeni tako, da se jasno opredelijo vloge vseh vključenih zainteresiranih strani (organa AMLA, finančnoobveščevalnih enot) z vidika varstva podatkov v zvezi s tem komunikacijskim kanalom, saj to vpliva na veljavni okvir varstva podatkov in model nadzora.

Ob upoštevanju virov informacij za skrbno preverjanje strank, vključno s „seznami nadzora“, bi zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja moral zlasti pojasniti, v katerih primerih bi pooblaščeni subjekti morali imeti možnost uporabe takih seznamov. V zvezi s tem ENVP zakonodajalca poziva, naj premisli, ali naj se tak dostop dovoli le ob velikem tveganju za pranje denarja ali financiranje terorizma.

Poleg tega ENVP za spodbujanje sprejetja kodeksov ravnanja in certificiranja, ki naj jih upoštevajo ponudniki podatkovnih zbirk in seznamov nadzora, uporabljenih za namene preprečevanja pranja denarja/boja proti financiranju terorizma, zakonodajalca poziva, naj v zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja vključi sklicevanje na kodekse ravnanja iz člena 40 Splošne uredbe o varstvu podatkov in certificiranje iz člena 42 Splošne uredbe o varstvu podatkov, ki naj se oblikujejo ob upoštevanju posebnih potreb v tem sektorju.

1. Ozadje

1. Evropska komisija je 20. julija 2021 sprejela predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma (v nadaljnjem besedilu: predlog uredbe) (1); predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o mehanizmih, ki jih morajo vzpostaviti države članice za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, in razveljavitvi Direktive (EU) 2015/849 (v nadaljnjem besedilu: predlog direktive) (2); predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter spremembi uredb (EU) št. 1093/2010, (EU) 1094/2010 in (EU) 1095/2010 (v nadaljnjem besedilu: predlog uredbe o ustanovitvi organa AMLA) (3); in predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev in nekaterih kriptosredstev (v nadaljnjem besedilu: predlog uredbe o kriptosredstvih) (4). V nadaljevanju so ti štirje osnutki predlogov omenjeni tudi kot „zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja“.

2. Zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja je predlagan na podlagi akcijskega načrta za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma z dne 7. maja 2020 (5). ENVP je 23. julija 2020 izdal mnenje o akcijskem načrtu (6).

3. Cilji akcijskega načrta, navedeni zlasti v uredbi (7), so: — zagotavljanje učinkovitega izvajanja obstoječega okvira EU za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma; — oblikovanje enotnih pravil EU o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma; — vzpostavitev nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma na ravni EU; — vzpostavitev podpornega in usklajevalnega mehanizma za finančnoobveščevalne enote; — izvrševanje določb kazenskega prava in izmenjava informacij na ravni Unije; — okrepitev mednarodne razsežnosti okvira EU za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma.

4. Zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja, vključno s predlogom uredbe, ki vključuje elemente (določbe) Direktive (EU) 2018/843 (8), je ambiciozna zakonodajna pobuda, katere namen je izboljšati uspešnost boja proti pranju denarja. To naj bi se doseglo zlasti s centralizacijo izvrševanja, vključno z novoustanovljenim evropskim organom za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: AMLA), standardizacijo obveznosti za pooblaščene subjekte, poenostavitvijo nadnacionalnega in nacionalnega pristopa na podlagi tveganj ter določitvijo pravil o sodelovanju med pristojnimi organi nadzora in o ustreznih podatkovnih zbirkah in infrastrukturi za izmenjavo informacij, predvsem sistemu FIU.net, ki jih bo gostil in upravljal organ AMLA.

5. Evropska komisija je 21. julija 2021 v skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 ENVP zaprosila, naj izda mnenje o predlogu. Te pripombe so omejene le na določbe predloga, ki so najpomembnejše z vidika varstva podatkov.

4. Sklepne ugotovitve

Glede na navedeno ENVP pozdravlja:

— cilje zakonodajnega svežnja o preprečevanju pranja denarja, da se poveča učinkovitost preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma, zlasti z večjo harmonizacijo veljavnih pravil in okrepljenim nadzorom na ravni EU (vključno z ustanovitvijo organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, tj. organa AMLA); in

— uporabljeni pristop na podlagi tveganj za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja, ki je osrednji del zakonodajnega svežnja o preprečevanju pranja denarja.

Da pa se zagotovi skladnost z načeloma potrebnosti in sorazmernosti pri varstvu podatkov ter z veljavno zakonodajo Unije in držav članic, ki ureja varstvo podatkov, ENVP ugotavlja in priporoča zlasti naslednje:

— zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja (predvsem predlog uredbe) naj opredeli vrste osebnih podatkov, ki jih pooblaščeni subjekti obdelujejo, da izpolnijo obveznosti glede preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma;

— v predlogu uredbe naj se zlasti jasno navedejo pogoji in omejitve pri obdelavi posebnih vrst osebnih podatkov in osebnih podatkov v zvezi s kazenskimi obsodbami in prekrški;

— v zakonodajnem svežnju o preprečevanju pranja denarja naj se, kar zadeva posebne vrste osebnih podatkov, zlasti opredeli, katere tipe podatkov (v okviru širše kategorije posebnih vrst osebnih podatkov iz člena 9 Splošne uredbe o varstvu podatkov), naj pooblaščeni subjekti obdelujejo ter v točno kateri fazi postopka za namene preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma. V zvezi s tem ENVP meni, da obdelava osebnih podatkov, ki se nanašajo na spolno usmerjenost ali etnično poreklo, ne bi smela biti dovoljena;

— kar zadeva registre dejanskega lastništva, ENVP: — pozdravlja opredelitev informacij o dejanskem lastništvu, ki naj bodo na voljo v registrih o dejanskem lastništvu. Kljub temu ENVP priporoča, naj se navede, da je seznam informacij iz člena 44 predloga uredbe izčrpen seznam; — pozdravlja obveznost držav članic, da Komisiji priglasijo seznam pristojnih organov in samoregulativnih organov ter kategorij pooblaščenih subjektov, ki jim je odobren dostop do registrov dejanskega lastništva. Kljub temu ENVP zakonodajalca poziva, naj določi, da se dostop davčnih organov in samoregulativnih organov do registrov dejanskega lastništva omeji na namen boja proti pranju denarja in financiranju terorizma ter je tako dovoljen le za ta namen; — ugotavlja, da člen 12 predloga direktive vključuje določbe, ki so že vključene v Direktivo (EU) 2015/849 (kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/843), po kateri imajo „vsi člani širše javnosti dostop“ do registrov dejanskega lastništva. ENVP ponavlja svoje stališče iz mnenja ENVP št. 1/2017 o takem posplošenem dostopu, tj. da do informacij o dejanskem lastništvu – za namene ugotavljanja in preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma – dostopajo le pristojni organi, odgovorni za izvajanje zakonodaje, in pooblaščeni subjekti pri sprejemanju ukrepov za skrbno preverjanje strank (9). ENVP pripominja, da bi se dostop (npr. nevladnih organizacij) do informacij o dejanskem lastništvu uresničeval kot drugačna pravica do pridobivanja in zagotavljanja informacij. Tak javni dostop, ki bi ustrezal drugačni funkciji/namenu, naj bo podvržen drugačnemu preizkusu potrebnosti in sorazmernosti ter ločenemu, drugačnemu sklopu pravil. Zato ENVP zakonodajalcu priporoča, naj oceni potrebnost in sorazmernost takega „splošnega dostopa“ ter na podlagi te ocene, če je to primerno, v zvezi s tem določi poseben pravni okvir, ki se razlikuje od tistega, ki se nanaša na dostop pristojnih organov; — poleg tega ENVP še posebej priporoča, naj se poleg tveganj, o katerih naj države članice razmislijo pri oblikovanju meril za določanje izjem pri dostopanju do informacij o dejanskem lastništvu, izrecno omenijo tveganja za varstvo osebnih podatkov o zadevnih posameznikih. ENVP priporoča tudi, naj se izraza „izjemnih“ in „izjemne“ v prvem in drugem stavku člena 13 izbrišeta; — nazadnje ENVP priporoča še, naj se v zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja vstavi določba, s katero se vzpostavlja mehanizem za poročanje o uspešnosti uporabe registrov dejanskega lastništva v boju proti pranju denarja in financiranju terorizma;

— ob upoštevanju obdelave osebnih podatkov v zvezi s kazenskimi obsodbami in prekrški izraz „domnevami““ (poleg izrazov „preiskavami“, „postopki“ in „obsodbami“) v členu 55(3)(b) predloga uredbe ni jasen, zato bi ga bilo treba izbrisati ali opredeliti;

— opozarja na obsežnost pooblastil za dostop, danih finančnoobveščevalnim enotam v skladu s členom 18 predloga direktive, ter zato zakonodajalca poziva, naj znova oceni potrebnost in sorazmernost teh pravic dostopa, zlasti glede „informacij o preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj“ iz člena 18(1)(c). ENVP podobno priporoča, naj se jasno in izčrpno razmejijo vrste osebnih podatkov, do katerih lahko dostopajo finančnoobveščevalne enote v skladu s členom 18(1)(a) (finančne informacije) in členom 18(1)(b) (upravne informacije);

— ponavlja, da bi bila z načeloma sorazmernosti in omejitve namena pri varstvu podatkov skladnejša „na preiskavah temelječa“ pravna sestava pooblastil in dejavnosti finančnoobveščevalnih enot kot pa „na obveščevalnih podatkih temelječa“ pravna sestava, ter zato priporoča izbris besedila v uvodni izjavi 51 direktive, ki se nanaša na odkrivanje subjektov, ki zanimajo finančnoobveščevalne enote;

— ob upoštevanju sistema FIU.net ENVP priporoča, naj se v predlogu uredbe o ustanovitvi organa AMLA ali vsaj v izvedbenem tehničnem standardu, ki ga sprejme Komisija v skladu s členom 24(3) predloga direktive, jasno opredelijo vloge vseh vključenih zainteresiranih strani (organa AMLA, finančnoobveščevalnih enot) z vidika varstva podatkov, saj to vpliva na veljavni okvir varstva podatkov in model nadzora;

— ob upoštevanju osrednje podatkovne zbirke AML/CFT ENVP priporoča, naj se opredeli čas omejitve hrambe osebnih podatkov v navedeni podatkovni zbirki, zlasti ker finančnoobveščevalne enote zbirajo rezultate „nadzornih pregledov spisov glede politično izpostavljenih oseb, njihovih družinskih članov in sodelavcev“ ter se ti prenašajo v podatkovno zbirko AML/CFT;

— ob upoštevanju virov informacij za skrbno preverjanje strank, vključno s „seznami nadzora“, bi zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja moral zlasti pojasniti, v katerih primerih bi pooblaščeni subjekti morali imeti možnost uporabe takih seznamov. V zvezi s tem ENVP zakonodajalca poziva, naj premisli, ali naj se tak dostop dovoli le ob velikem tveganju za pranje denarja ali financiranje terorizma. V uvodni izjavi bi bilo lahko tudi navedeno, da bi pooblaščeni subjekti morali ustrezno preveriti informacije s seznamov nadzora, zlasti glede njihove zanesljivosti in točnosti;

— poleg tega ENVP za spodbujanje sprejetja kodeksov ravnanja in certificiranja, ki naj jih upoštevajo ponudniki podatkovnih zbirk in seznamov nadzora, uporabljenih za namene preprečevanja pranja denarja/boja proti financiranju terorizma, zakonodajalca poziva, naj v zakonodajni sveženj o preprečevanju pranja denarja vključi sklicevanje na kodekse ravnanja iz člena 40 Splošne uredbe o varstvu podatkov in certificiranje iz člena 42 Splošne uredbe o varstvu podatkov, ki naj se oblikujejo ob upoštevanju posebnih potreb v tem sektorju;

— člen 32(3) predloga uredbe določa, da organ AMLA izda smernice o merilih za identifikacijo oseb, ki spadajo v opredelitev oseb, za katere je znano, da so ožji sodelavci [„politično izpostavljene osebe“]. V zvezi s tem ENVP meni, da bi kategorija „oseb, za katere je znano, da so ožji sodelavci“, morala biti opredeljena v samem predlogu uredbe, ne pa (le) v smernicah organa AMLA;

— ENVP priporoča, naj se opredelijo kategorije zaposlenih, katerih integriteta se pregleduje v skladu s členom 11 predloga uredbe;

— ENVP priporoča, naj se med merila, ki jih pristojni organ upošteva pri objavi upravnih sankcij in ukrepov, izrecneje vključijo tveganja za varstvo osebnih podatkov zadevnih posameznikov;

— nazadnje, ENVP priporoča nekaj sprememb (dodatkov in izbrisov) besedila členov in uvodnih izjav zakonodajnega svežnja o preprečevanju pranja denarja, ki se nanašajo na Splošno uredbo o varstvu podatkov in uredbo EUDPR.

Bruselj, 22. september 2021 Wojciech Rafał WIEWIÓROWSKI

(1) COM(2021) 420 final.

(2) COM(2021) 423 final.

(3) COM(2021) 421 final.

(4) COM(421) 422 final. V zvezi s tem ENVP ugotavlja, da se predlog uredbe širi na zahteve glede sledljivosti kriptosredstev za namene preprečevanja pranja denarja/boja proti financiranju terorizma; obveznost, da ponudnik storitev v zvezi s kriptosredstvi zagotovi informacije v skladu s členi 14–18; vključitev ponudnikov storitev v zvezi s kriptosredstvi v skladu s členom 20, varstvo podatkov in hranjenje evidenc v skladu s členom 21. ENVP je pred kratkim, in sicer 24. junija 2021, izdal mnenje o kriptosredstvih, tj. Mnenje ENVP o predlogu uredbe o trgih kriptoimetij in spremembi Direktive (EU) 2019/1937.

Mnenje je na voljo na spletni strani: https://edps.europa.eu/data-protection/our-work/publications/opinions/edps-opinion-proposal-regulation-markets-crypto_en

(5) Sporočilo o akcijskem načrtu za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma (C(2020) 2800 final).

(6) Mnenje št. 5/2020 o akcijskem načrtu Evropske komisije za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma, na voljo na spletni strani:https://edps.europa.eu/sites/default/files/publication/20-07-23_edps_aml_opinion_en.pdf

(7) Glej stran 1 obrazložitvenega memoranduma.

(8) Direktiva (EU) 2018/843 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma ter o spremembi direktiv 2009/138/ES in 2013/36/EU, (UL L 156, 19.6.2018, str. 43).

(9) Glej točki 61 in 62 mnenja ENVP št. 1/2017: „Kot je razvidno iz uvoda tega mnenja, direktiva o preprečevanju pranja denarja določa, da kazniva dejanja preiskujejo in preganjajo javni pristojni organi. V zvezi s tem se od zasebnih strank, ki so dejavne na finančnih trgih, zahteva zgolj, da odgovornim pristojnim organom priskrbijo informacije. Zasebnemu posamezniku ali subjektu v nobenem primeru ni ne formalno ne neformalno ne neposredno ne posredno poverjena vloga izvajanja zakonodaje.“ 62. „Lahko se prizna, da nevladne organizacije, ki se ukvarjajo s finančnim kriminalom in zlorabami, mediji in raziskovalni novinarji dejansko prispevajo k opozarjanju organov na pojave, ki bi lahko bili pomembni za kazenski pregon. V takem primeru pa naj zakonodajalec zasnuje dostop do informacij o lastništvu kot del pravice tako državljanov kakor medijev do pridobivanja in zagotavljanja informacij. S tem bi javni dostop dobil nov namen, posledično pa bi se sorazmernost takega pravila ocenjevala v razmerju do navedene pravice, ne pa do namenov politike (npr. boja proti terorizmu ali davčnim utajam), ki jih ni mogoče povezati z zasebnim ukrepanjem.“

V zvezi s to točko ENVP opozarja na sodno prakso Sodišča v zadevi Österreichischer Rundfunk, ko je Sodišče odločilo, da je nujno proučiti, ali se političnega cilja, h kateremu se prispeva z objavo, „morda ne bi dalo enako učinkovito doseči samo s posredovanjem poimenskih podatkov nadzornim organom“ (točka 88, poudarek dodan, sodba Sodišča z dne 20. maja 2003; Rechnungshof (C-465/00) proti Österreichischer Rundfunk in drugim ter Christa Neukomm (C-138/01) in Joseph Lauermann (C-139/01) proti Österreichischer Rundfunk, ECLI:EU:C:2003:294). To vprašanje bi bilo treba skrbno proučiti pri oceni sorazmernosti ukrepov, ki zajemajo javni dostop do osebnih podatkov.