o stališču, ki se v imenu Unije zavzame v delovni skupini Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz, in v odboru za notranji promet Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo v zvezi s predvidenim sprejetjem nove konvencije o olajševanju postopkov pri prehodih čez meje za potnike, prtljago in prtljago brez spremstva v mednarodnem železniškem prometu

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog zadeva Sklep o določitvi stališča, ki se v imenu Unije zavzame v delovni skupini Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (v nadaljnjem besedilu: UN/ECE) za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz, in po potrebi v odboru za notranji promet Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo v zvezi s predvidenim sprejetjem nove konvencije o olajševanju postopkov na mejnih prehodih za potnike, prtljago in prtljago brez spremstva v mednarodnem železniškem prometu.

2.Ozadje predloga

2.1.Konvencija o olajševanju postopkov na mejnih prehodih za potnike, prtljago in prtljago brez spremstva v mednarodnem železniškem prometu

Predlagani osnutek konvencije o olajševanju postopkov na mejnih prehodih za potnike, prtljago in prtljago brez spremstva v mednarodnem železniškem prometu (v nadaljnjem besedilu: predlagani osnutek konvencije) je bil pripravljen na pobudo Organizacije za sodelovanje železnic (OSJD), v kateri je devet držav članic Evropske unije (Bolgarija, Češka, Slovaška, Poljska, Litva, Estonija, Latvija, Madžarska, Romunija). Osnutek je Ekonomski komisiji Združenih narodov za Evropo predložila Ruska federacija.

Konvencija s podobnim področjem uporabe že velja – Mednarodna konvencija iz leta 1952 za olajšanje prehoda meja za potnike in prtljago, ki se prevaža po železnici. Osem držav članic EU je podpisalo to konvencijo (Avstrija, Belgija, Francija, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska in Švedska). Zaradi različnih pravnih in postopkovnih težav te konvencije ni bilo mogoče posodobiti z njeno spremembo. Poleg tega so države članice Organizacije za sodelovanje železnic menile, da je bolje pripraviti novo konvencijo kot pristopiti k zastareli konvenciji iz leta 1952.

Predlagani osnutek konvencije zajema tri pomembna področja politike Unije: železnico, carino in pravni red Unije na področju upravljanja meja. Njen namen je pospešitev in poenostavitev mejnih kontrol v železniškem potniškem prometu. Glavni novi elementi osnutka konvencije so usklajene skupne mejne kontrole namesto dveh ali več zaporednih kontrol na obeh straneh meje; kontrole na premikajočih se vlakih, kadar urniki in postaje vlakov to omogočajo, ter urejanje podrobnosti sodelovanja s pomočjo dvostranskih ali večstranskih dogovorov. Ta predlog se nanaša na dve področji politike Unije: železnico in carino. Vidik pravnega reda Unije glede upravljanja meja bo predmet ločenega predloga.

2.2.Delovna skupina UN/ECE za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz

Delovna skupina UN/ECE za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz, deluje v okviru politik Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo in je pod splošnim nadzorom odbora za notranji promet. Vloga delovne skupine je začeti in nadaljevati dejavnosti, namenjene usklajevanju in poenostavitvi predpisov, pravil in dokumentacije za postopke na mejnih prehodih, ki se uporabljajo pri različnih načinih prevoza v notranjem prometu.

Unija je zastopana v delovni skupini, katere članice z glasovalno pravico so vse države članice Unije.

2.3.Predvideni akt delovne skupine UN/ECE za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz

Seje delovne skupine za carinska vprašanja, ki se nanašajo na prevoz, bodo v letu 2018 potekale: od 12. do 14. junija ter od 16. do in 19. oktobra. Na eni od sej bo delovna skupina sprejela odločitev o odobritvi predlagane konvencije in o njeni predložitvi Odboru za notranji promet v formalno odobritev. Odbor se sestane enkrat letno v februarju.

Predvideni akt bo za pogodbenice zavezujoč v skladu s členom 22 osnutka konvencije, ki določa naslednje: „1. Ta konvencija začne veljati tri mesece po datumu, ko pet držav deponira svoje listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi oziroma pristopu. 2. Za vsako državo, ki ratificira, sprejme, ali odobri to konvencijo ali k njej pristopi po deponiranju pete listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, začne konvencija veljati tri mesece potem, ko ta država deponira svojo listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu“.

3.Stališče, ki se zavzame v imenu Unije

3.1.Stališče Unije

Unija se strinja s cilji osnutka konvencije in podpira zamisel o olajšanju železniškega potniškega prometa, vendar ni ugotovila nobene dodane vrednosti ali koristi osnutka konvencije za Unijo ali njene države članice. Novi osnutek konvencije ne bi nadomestil že obstoječih dvostranskih ali večstranskih sporazumov in tudi ni nujno, da bi olajšal sklepanje novih dvostranskih ali večstranskih sporazumov, saj osnutek konvencije ne vsebuje predloge za take sporazume. Številne določbe osnutka konvencije niso zavezujoče in jih ni mogoče izvajati brez ločenih dogovorov med zadevnimi stranmi. Zaenkrat bi bil lahko osnutek konvencije referenca za sklepanje prihodnjih večstranskih in dvostranskih sporazumov.

Z vidika politike Unije o železnicah osnutek konvencije ne bi imel dejanskega učinka v Uniji, zlasti ne v schengenskem območju. Tudi širše gledano je bilo ocenjeno, da bi bil cilj osnutka konvencije zlasti določanje referenčnega okvira za dvostranske sporazume, ne pa trdnega in doslednega mednarodnega pravnega okvira za olajšanje potniškega prometa. Zato se ne pričakuje, da bo osnutek konvencije v svoji sedanji obliki prinesel kakršnekoli koristi Uniji in njenim državam članicam.

Z vidika carinskih predpisov EU osnutek konvencije v sedanji obliki ne prinaša nikakršnih prednosti ali dodane vrednosti za Unijo in njene države članice. Na primer, določbe tega osnutka konvencije carinskim organom ne omogočajo izvajanja kontrole potnikov ali njihove prtljage na premikajočih se vlakih po prestopu meje, razen če so sklenjeni dvostranski sporazumi s sosednjimi državami. Z vidika carine osnutek konvencije ne prinaša ne škode ne koristi. Pristop k novi mednarodni konvenciji je smiseln le, če prinese dodano vrednost. V tem primeru dodane vrednosti za Unijo ni.