EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 20.7.2022 COM(2022) 360 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ „Varčujmo s plinom za varno zimo“



SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ „Varčujmo s plinom za varno zimo“ Neizzvana in neupravičena vojna agresija Rusije proti Ukrajini je spodnesla trge energije ter po vsem svetu povzročila nestanovitnost cen in energetsko negotovost, kar vpliva zlasti na EU in njeno neposredno sosedstvo. Komisija je 18. maja 2022 predložila načrt REPowerEU, katerega namen je čim prej končati našo odvisnost od ruskega plina. Medtem ko si Evropa prizadeva izvesti te ukrepe in ostaja v celoti zavezana ciljem evropskega zelenega dogovora, mora pospešiti svoje priprave na takojšnje posledice, ki bi jih lahko imele morebitne nadaljnje motnje v dobavi ruskega plina, vključno s popolno prekinitvijo. Evropski svet je v sklepih z dne 31. maja in 23. junija 2022 pozval, da se te priprave izvedejo prednostno, da bi se omogočilo tesnejše sodelovanje z državami članicami in med njimi. Evropa mora biti pripravljena na morebitne nadaljnje motnje v oskrbi ali na popolno prekinitev. V duhu evropske solidarnosti in sodelovanja mora EU zagotoviti pritok plina tja, kjer je najbolj potreben, pri čemer mora zaščititi domače odjemalce, pa tudi delovna mesta in celotno gospodarstvo. Zato se je EU zadnje mesece pripravljala na tako motnjo. Za zagotovitev oskrbe je Komisija v okviru platforme EU za nakup energije skupaj z državami članicami sodelovala z alternativnimi dobavitelji plina. Na podlagi predlogov iz evropskega zelenega dogovora naj bi se z načrtom REPowerEU pospešile uvedba energije iz obnovljivih virov po vsej EU in naložbe v energijsko učinkovitost. Komisija in države članice so izvedle poglobljen pregled pripravljenosti. Sozakonodajalca EU sta sprejela uredbo EU o skladiščenju, da bi se določila pravna zahteva za polnjenje skladišč pred zimo. Komisija je vložila veliko truda v zagotovitev dodatne alternativne oskrbe in si še naprej prizadeva za to. To sporočilo dopolnjuje ta pristop tako, da se osredotoča na stran povpraševanja. Vključuje pregled trenutnega stanja in ukrepov, ki so že bili sprejeti, na kratko pa so predstavljena tudi orodja, ki jih lahko EU uporabi pri svojem odzivu. Nato so predlagani dodatni ukrepi za usklajeno zmanjšanje povpraševanja in okrepitev skupnih prizadevanj EU v zvezi z oskrbo. To je ključno za zmanjšanje možnosti in stroškov motenj pozneje letos ter za zagotovitev nujnega dostopa evropskih odjemalcev in industrije do plina v prihodnje, tako da se izkoristi pomen Unije. Komisija v ta namen predlaga nov evropski načrt za zmanjšanje povpraševanja po plinu, ki temelji na dobrih praksah iz vse Unije in mu je priložena uredba Sveta, v kateri je predvideno takojšnje priporočilo za prostovoljno 15-odstotno zmanjšanje povpraševanja po plinu v vseh državah članicah vsaj v naslednjih osmih mesecih in s katero se uvaja postopek, s katerim bi se kadar koli v naslednjih tednih ali mesecih uvedel obvezujoč cilj zmanjšanja povpraševanja, če bi to bilo nujno. Plin, ki ga bodo nadomestila druga goriva, in energija, ki jo bodo vsi uporabniki prihranili v tem poletju, sta energija, ki nam bo pomagala skozi zimo. Skupno ukrepanje zdaj povzroča manj motenj in stroškov, spodbuja solidarnost ter preprečuje potrebo po poznejših nenačrtovanih in neusklajenih ukrepih v morebitnih kriznih razmerah, ko bo zmanjkovalo zalog plina. Poleg tega bomo nemudoma prešli na usklajen in nazadnje skupen nakup plina in v prihodnosti obnovljivega vodika, da bi lahko prihodnje potrebe po energiji zadovoljili z alternativno oskrbo. Nazadnje se bodo z izvajanjem tega načrta za zmanjšanje povpraševanja po plinu vzpostavili pogoji za hitrejšo in popolno opustitev uvoza plina iz Rusije v skladu s cilji načrta REPowerEU ter se bosta okrepili energetska varnost in avtonomija EU. 1. Priprave na zimo Kakšno je trenutno stanje?

Povpraševanje po plinu predstavlja 24 % skupne bruto domače porabe energije v Evropi. Rusija je bila dolga leta glavni dobavitelj plina EU. Do lanskega leta je EU več kot 40 % plina kupovala od Rusije in je torej z oskrbo iz Rusije pokrila približno 10 % svojih skupnih potreb po energiji. Od lanskega leta se oskrba EU s plinom iz Rusije zelo zmanjšuje, saj Rusija namerno poskuša uporabiti energijo kot orožje. Junija 2022 je pritok plina iz Rusije v EU na splošno znašal manj kot 30 % povprečne oskrbe v obdobju 2016–2021. EU se je srečala z več nenadnimi, neutemeljenimi in enostranskimi ukrepi Rusije, katerih namen je zmanjšati ali ustaviti oskrbo evropskih odjemalcev, ovirati gospodarsko dejavnost in zvišati cene. Pretok plina po plinovodu iz Rusije prek Belorusije se je ustavil, prek Ukrajine pa se stalno zmanjšuje. Ustavila se je tudi oskrba baltskih držav, Poljske, Bolgarije in Finske. Oskrba več držav, vključno s Poljsko, Nemčijo, Avstrijo, Dansko, Slovaško, Nizozemsko in Italijo, se je zmanjšala. Od sredine junija 2022 se je pretok prek Severnega toka 1, ene od največjih uvoznih poti v EU, zmanjšal za 60 %. Graf: Pritok ruskega plina leta 2022 v primerjavi s prejšnjimi leti Ta zaporedna zmanjšanja oskrbe so povzročila najvišje in najbolj nestanovitne cene energije doslej, kar je prispevalo k inflaciji in povečalo tveganje za upad gospodarske rasti v Evropi ter imelo znatne negativne posledice za zaposlenost in distribucijske učinke. Zaradi njih bi se lahko povečala energetska revščina, pomenijo pa tudi tveganje za povečanje neenakosti med državami članicami in regijami. Ni razloga za domnevo, da se bo ta vedenjski vzorec, ki povzroča negotovosti v oskrbi in s tem povezane naraščajoče cene, spremenil. Veliko stvari dejansko kaže na verjetnost poslabšanja obetov za oskrbo s plinom. EU se je ob predvidevanju tega tveganja že začela pripravljati na dolgotrajno in morebiti popolno ustavitev oskrbe s plinom iz Rusije, ki lahko nastopi kadar koli. Zagotovitev alternativne oskrbe s plinom ter po možnosti nadomestitev zemeljskega plina s čisto energijo in po potrebi z drugimi viri energije sta ključni sestavini načrta REPowerEU, ki so ju prevzele države članice in zlasti platforma EU za nakup energije. Pripravljenost EU mora temeljiti na solidarnosti, ki je temeljno načelo Unije. Poleg tega so vse države članice medsebojno povezane prek enotnega trga, ki spodbuja gospodarsko rast, inovacije, ustvarjanje delovnih mest in naložbe. Da bi ta solidarnost delovala, bi si morali vsi akterji prizadevati za sprejetje vseh ukrepov, ki jih imajo na voljo, da bi preprečili učinke morebitne popolne prekinitve oskrbe s plinom iz Rusije. Zaradi te vzajemne odvisnosti bi vsaka država članica neposredno ali posredno občutila znatne negativne posledice resnične krize. Čeprav so nekatere države članice bolj ranljive za neposredne posledice znatne ali popolne prekinitve oskrbe iz Rusije, ne smemo pustiti, da se s temi posledicami spopadejo same, saj bi to imelo resne verižne učinke na druga gospodarstva. Znatno gospodarsko nazadovanje v kateri koli državi članici bo imelo neposredne negativne posledice za gospodarstvo sosednjih držav in drugih izvoznih partnerjev. Zato so potrebni takojšnji ukrepi za pripravljenost na nadaljnja dejanja, ki bodo povzročila motnje, in okrepitev odpornosti EU. To sporočilo, vključno s priloženim evropskim načrtom za zmanjšanje povpraševanja po plinu, se osredotoča na potrebne ukrepe na strani povpraševanja, pri čemer temelji na načrtu RePowerEU in načrtu EU za varčevanje z energijo. Ti ukrepi za zmanjšanje povpraševanja dopolnjujejo tekoče prizadevanje za zagotovitev alternativne oskrbe v skladu z zunanjo energetsko strategijo EU in pospešujejo prehod na čisto energijo. Države članice bi jih morale sprejeti takoj in ob tesnem medsebojnem usklajevanju, da bi se znatno zmanjšala tveganja čezmernega neravnovesja med ponudbo in povpraševanjem naslednjo zimo in pozneje. Na ta način se lahko znatno zmanjšajo tveganja, povezana s pomanjkanjem plina, tudi za industrije, ki so ključne za dobavne verige v EU, delovna mesta in rast, splošno konkurenčnost ter evropsko gospodarstvo.

Priložena predlagana uredba, ki bi zagotovila okvir za zadevno zmanjšanje povpraševanja, je podrobneje opisana v oddelku 3 tega sporočila. Z odločnim in verodostojnim usklajenim ukrepanjem EU se bo zagotovila večja gotovost v nestabilnih tržnih razmerah, povečala odpornost EU in omejili s ponudbo povezani učinki na cene. Kjer so na voljo zmogljivosti, se bodo pred zimo lahko zagotovile večje zaloge. Enostranski ukrepi držav članic ne bi bili optimalni za EU kot celoto in torej tudi ne za posamezne države članice. Z usklajenimi ukrepi EU je mogoče v primeru večjih pretresov v zvezi z oskrbo ohraniti delujoče industrijske dobavne verige in celovitost enotnega trga. Katera orodja so že na voljo EU in kateri ukrepi so bili sprejeti pred trenutno krizo? Prvič, EU je vzpostavila trden okvir za dosego podnebne nevtralnosti do leta 2050 in zmanjšanje emisij za najmanj 55 % do leta 2030. Prehod na čisto energijo in zanesljivost oskrbe sta povezana. Evropski zeleni dogovor in sveženj „Pripravljeni na 55“ s postopnim odpravljanjem naše odvisnosti od fosilnih goriv in zmanjševanjem splošne porabe energije v EU zaradi večje energijske učinkovitosti krepita zanesljivost oskrbe v EU. Drugič, EU je razvila regulativni okvir za reševanje določenih primerov v zvezi z zanesljivostjo oskrbe, pri čemer je črpala iz spoznanj, pridobljenih med prejšnjimi energetskimi krizami, in izhajala iz ukrepov, ki smo jih sprejeli po priključitvi Krima in Sevastopola Ruski federaciji leta 2014. V skladu z uredbo o zanesljivosti oskrbe s plinom morajo imeti države članice vzpostavljene nacionalne načrte preventivnih ukrepov in načrte za izredne razmere, ki temeljijo na skupnih ocenah tveganja, ki jih izvajajo regionalne skupine, organizirane vzdolž dobavnih poti. Opredeljene so tri stopnje nacionalne krize: zgodnje opozarjanje, pripravljenost in izredne razmere. Ukrepi, ki jih lahko države članice sprejmejo na posamezni stopnji, so določeni v nacionalnih načrtih ravnanja v izrednih razmerah v zvezi z zanesljivostjo oskrbe s plinom. Glavno načelo je, da se omejitve pretoka ali porabe plina in druge omejitve uporabijo le v skrajnih primerih, ko so bile že izčrpane vse druge možnosti, kot so možnosti prehoda na druga goriva. Komisija lahko na zahtevo ene ali več držav članic za posebej prizadeto geografsko regijo razglasi izredne razmere na ravni Unije ali na regionalni ravni. V takih primerih Komisija usklajuje ukrepe zadevnih držav članic in lahko prevzame vlogo posrednika, če se sprejmejo ukrepi, s katerimi bi se lahko neutemeljeno omejil pretok plina v druge države članice in tretje države, kot so članice Energetske skupnosti. Na ta način je lažje zagotoviti, da bodo s plinom oskrbljeni države in odjemalci, ki so v izrednih razmerah najbolj prizadeti. Uredba o zanesljivosti oskrbe s plinom vključuje tudi solidarnostni mehanizem, ki zagotavlja oskrbo zaščitenim odjemalcem, opredeljenim kot gospodinjstva, daljinskemu ogrevanju, pri katerem ni mogoč prehod na druga goriva, in nekaterim osnovnim socialnim storitvam, kot je zdravstveno varstvo. V hudih izrednih razmerah, v katerih država članica ne more več zagotavljati oskrbe zaščitenim odjemalcem, so države članice, ki so z njo neposredno povezane, dolžne ravnati solidarno in dobaviti plin tja, kjer je najbolj potreben, tudi če to vključuje omejitve za njihove nezaščitene odjemalce. V takem primeru se zagotovi takojšnje in pravično nadomestilo v okviru dvostranskih tehničnih, pravnih in finančnih ureditev, o katerih se morajo države članice dogovoriti vnaprej. Evropska koordinacijska skupina za plin, tj. strokovna skupina, ki ji predseduje Komisija, sestavljajo pa jo strokovnjaki držav članic, zadevnih evropskih združenj in sekretariata Energetske skupnosti, pozorno spremlja zanesljivost oskrbe EU in po potrebi usklajuje ukrepe. Skupina je bila ključna pri obvladovanju stanja zanesljivosti oskrbe od začetka vojne proti Ukrajini, zlasti z izmenjavo informacij ter pomočjo pri usklajevanju ukrepov držav članic v zvezi z razglasitvami stopenj zgodnjega opozarjanja in pripravljenosti. Vendar pa zgoraj opisan okvir ni v celoti primeren za trenutno krizo, saj je namenjen odpravljanju kratkoročnih motenj v zvezi z določenimi deli infrastrukture ali kratkoročnih ekstremnih vremenskih dogodkov in ne dolgoročnih motenj v oskrbi glavnega dobavitelja, ki se pojavijo na več poteh oskrbe hkrati. Zato je treba ta okvir upravljanja prilagoditi, pri čemer ima pomembno vlogo tudi vidik evropskih in nacionalnih ministrstev za industrijo. Tretjič, EU je vse bolj razvijala omrežje povezovalnih daljnovodov za energijo ter notranji energetski trg, ki je zmožen zagotavljati plin in električno energijo tja, kjer sta potrebna. Ta aktivna politika je prispevala k diverzifikaciji oskrbe s plinom in, kar je prav tako pomembno, plinskih poti, in sicer po zaslugi naložb v čezmejno plinsko infrastrukturo, projekte za povratni tok, kot je zmogljivost povratnega toka po plinovodu Yamal med Nemčijo in Poljsko, ter terminale za utekočinjeni zemeljski plin v baltski regiji, srednjevzhodni in jugovzhodni Evropi. Veliko projektov skupnega interesa v okviru vseevropskega energetskega omrežja je imelo koristi od finančne podpore EU v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope in kohezijske politike. Ključni projekti v zadnjem desetletju

– S terminali za utekočinjeni zemeljski plin v Klaipedi, Šwinoujšciu in na Krku, plinovodom BRUA ter baltskim plinovodom se je zmanjšala nekdanja izolacija določenih regij. – Z dokončanjem Transjadranskega in Transanatolijskega plinovoda je EU odprla južni plinski koridor, po katerem zdaj plin iz Kaspijskega morja priteka neposredno v Evropo. – Med drugimi pomembnimi projekti so povezovalni plinovod med Poljsko in Litvo (GIPL), baltski povezovalni plinovod med Finsko in Estonijo, povezovalni plinovod med Poljsko in Slovaško ter plinovod med Grčijo in Bolgarijo (IGB). Ti projekti so ključni za nadomeščanje ruskega plina. Z navedenim razvojem se je že ali se še bo znatno izboljšalo stanje zanesljivosti oskrbe EU, saj omogoča učinkovito diverzifikacijo dobaviteljev in poti. Vse države članice, tudi zgodovinsko najbolj izpostavljene države, kot sta Bolgarija in Finska, so odpravile odvisnost od enega samega vira, tj. od uvoza plina iz Rusije. Kako je EU ukrepala za zagotovitev zanesljivosti oskrbe od začetka ruske invazije na Ukrajino? Po ruski invaziji na Ukrajino je EU sprejela načrt REPowerEU, da bi čim prej odpravila odvisnost EU od ruskih fosilnih goriv. V načrtu REPowerEU so v ta namen določeni ukrepi v zvezi z diverzifikacijo dobaviteljev energije, varčevanjem z energijo in energijsko učinkovitostjo, prav tako je predlagano pospešeno uvajanje čiste energije, ki bo nadomestila fosilna goriva v gospodinjstvih, industriji in pri proizvodnji električne energije, zlasti električne energije iz obnovljivih virov in vodika. Poleg tega so države članice in lokalni organi v dobrem položaju, da spodbujajo ukrepe za varčevanje z energijo, prilagojene lokalnim okoliščinam. EU je v okviru načrta REPowerEU sprejela ukrepe za okrepitev zanesljivosti svoje oskrbe in odpornosti, pri čemer je obravnavala stran ponudbe in stran povpraševanja. V nadaljevanju so navedeni najpomembnejši ukrepi. ·Marca 2022 je bila predlagana nova zakonodaja EU za zagotovitev polnjenja podzemnih skladišč EU za naslednjo zimo, ki sta jo Evropski parlament in Svet sprejela maja, veljati pa je začela 1. julija. Ravni skladiščenja plina so bile preteklo zimo zaskrbljujoče nizke – 10 odstotnih točk manj kot v obdobju 2016–2018 –, kljub zmanjšanim ravnem ruskega uvoza in visokim cenam, ki zmanjšujejo spodbude za skladiščenje, pa so ravni zdaj ponovno v skladu z zgodovinskim povprečjem – trenutno nad 64 %, kar ustreza 46 dnem porabe pozimi. ·Komisija je v prvem polletju 2022 poglobljeno pregledala vse nacionalne načrte za zanesljivost oskrbe s plinom v izrednih razmerah, kar je državam članicam omogočilo, da so povečale svojo pripravljenost na morebitne širše motnje. Poleg tega je pozorno spremljala stanje zanesljivosti oskrbe in ocenjuje tveganja v zvezi s plinom in električno energijo, pri čemer tesno sodeluje z državami članicami, ENTSO-G in ENTSO-E – Evropsko mrežo operaterjev prenosnih sistemov za plin in električno energijo. ·Komisija je vzpostavila platformo EU za nakup energije, da bi združila povpraševanje po energiji na regionalni ravni in olajšala prostovoljne skupne nakupe, zagotovila čim boljšo izkoriščenost infrastrukture za pretok plina tja, kjer je najbolj potreben, in vzpostavila stike z mednarodnimi dobavnimi partnerji, kot so ZDA, Norveška, Azerbajdžan, Katar, Egipt, Izrael, Alžirija in številni drugi. Sodelovanje poteka v skladu z zunanjo energetsko strategijo EU. Predvsem po zaslugi teh ukrepov je EU od začetka leta prejela rekordne količine utekočinjenega zemeljskega plina in dodaten plin iz plinovoda, da bi nadomestila izgube ruskega plina – glej okvir spodaj. ·Komisija je v okviru platforme EU za nakup energije vzpostavila pet regionalnih skupin držav članic, da bi se nadomestila oskrba s plinom iz Rusije in izboljšala zanesljivost oskrbe v vsaki regiji, na primer z razvojem akcijskih načrtov za hitro izvajanje, ki se zelo uspešno izvajajo v regionalni skupini za jugovzhodno Evropo. Te skupine dopolnjujejo delo obstoječih regionalnih skupin na visoki ravni, osredotočenih na pospeševanje ključnih energetskih medsebojnih povezav, projektov na področju energije iz obnovljivih virov in pomembnih reform trga energije, kot je skupina na visoki ravni CESEC v osrednji in jugovzhodni Evropi. ·Komisija je v sodelovanju s strokovnjaki iz industrije poiskala možnosti za prehod na druga goriva in prostovoljno zmanjšanje povpraševanja ter ocenila možne posledice neusklajenih ukrepov industrijskih uporabnikov za zmanjšanje povpraševanja po plinu.

Diverzifikacija od začetka leta 2022 Zlasti zaradi večjega uvoza utekočinjenega zemeljskega plina in dobave plina po plinovodih EU uspevata diverzifikacija oskrbe s plinom in odmik od ruskega uvoza. Na podlagi prizadevanj EU za sodelovanje s proizvajalci utekočinjenega zemeljskega plina v tretjih državah se je uvoz neruskega utekočinjenega zemeljskega plina v prvi polovici leta 2022 v primerjavi z istim obdobjem lani povečal za 21 milijard kubičnih metrov. Uvoz po plinovodih od neruskih dobaviteljev – iz Norveške, Kaspijskega morja, Združenega kraljestva in severne Afrike – se je povečal za 14 milijard kubičnih metrov. Nasprotno pa se je v navedenem obdobju uvoz po plinovodih iz Rusije zmanjšal za 28 milijard kubičnih metrov na skupno 44,6 milijarde kubičnih metrov, uvoz utekočinjenega zemeljskega plina iz Rusije pa se je povečal za 3 milijarde kubičnih metrov. EU s to povečano dobavo trenutno izravnava zmanjšanje skupnega uvoza plina iz Rusije. V istem obdobju je bil uvoz utekočinjenega zemeljskega plina iz vseh virov (vključno z Rusijo) večji za 24,3 milijarde kubičnih metrov (59 %) v primerjavi z letom 2021. Hkrati je uvoz utekočinjenega zemeljskega plina iz ZDA znašal 30 milijard kubičnih metrov v primerjavi s skupno 22 milijardami kubičnih metrov leta 2021 (in le 11,6 milijarde kubičnih metrov v prvi polovici leta 2021). Predsednica Ursula von der Leyen in predsednik Joe Biden sta 25. marca 2022 v skupni izjavi napovedala, da se bo uvoz utekočinjenega zemeljskega plina iz ZDA v EU leta 2022 povečal za 15 milijard kubičnih metrov, ta cilj pa se izpolnjuje s povečanjem dobave iz ZDA. Delež uvoza utekočinjenega zemeljskega plina v EU iz ZDA je junija znašal približno 46 %. Širok nabor ukrepov, sprejet od februarja, vključno z ukrepi, katerih cilj je okrepiti okvir za zanesljivost oskrbe EU, je usmerjen v čimprejšnjo postopno popolno opustitev ruskega plina. Vendar nedavne motnje v oskrbi s plinom iz Rusije kažejo na precejšnje tveganje, da bi lahko Rusija že letos nenadoma in enostransko povsem prekinila oskrbo s plinom. EU mora biti pripravljena na ta scenarij in sprejeti dodatne ukrepe, sorazmerne z izzivi, ki jih prinaša tak scenarij. Če bomo zdaj načrtovano zmanjšali porabo plina, bomo ublažili prihodnje stroške za družbo. Prehod na skupne nakupe v okviru platforme EU za nakup energije je nujen dopolnilni ukrep, da bi se doseglo učinkovitejše usklajevanje na strani povpraševanja in na strani ponudbe, Komisija pa si bo pospešeno prizadevala za operacionalizacijo platforme do konca leta. Hkrati bi se lahko s skupnimi nakupi na primer zagotovila pomembnejša vloga manjšim plinskim podjetjem in omogočil boljši nakupni vzvod EU, ki je največja uvoznica zemeljskega plina na svetu, tudi na regionalni ravni, s čimer bi se izboljšala naša energetska odpornost in dolgoročnejša energetska varnost. Kaj lahko pričakujemo? Ne glede na dober dosedanji napredek pri polnjenju skladišč simulacije, ki sta jih izvedli Komisija in ENTSO-G, kažejo, da se v primeru popolne prekinitve dobave od julija do zime 2023 pri polnjenju skladišč ne bi dosegel 80-odstotni cilj za november, določen v novi uredbi EU o skladiščenju. Simulacije kažejo, da je možno, da bo napolnjenost skladišč do začetka kurilne sezone le 65- do 71-odstotna. Ključne ugotovitve analize scenarija brez dodatne pripravljenosti V prvem scenariju bi vrzel za zadovoljitev povpraševanja po plinu pozimi v povprečnih vremenskih razmerah in ob stalno visoki oskrbi z utekočinjenim zemeljskim plinom znašala 30 milijard kubičnih metrov v primerjavi s povprečno skupno porabo EU od avgusta do marca v višini 300 milijard kubičnih metrov. V tem scenariju bi bile zaloge konec marca 2023 skoraj izpraznjene, kar pomeni, da za plinsko sezono 2023–2024 ne bi bilo nobenih rezerv. V drugem scenariju bi zaloge konec marca 2023 ostale na minimalni 15-odstotni ravni, vrzel v povpraševanju pa bi pozimi znašala 45 milijard kubičnih metrov.

V okviru priprav na naslednjo zimsko sezono bo ob predpostavljanju stalnega pomanjkanja na mednarodnih trgih plina poleti 2023 verjetno zelo težko napolniti skladišča. Raven napolnjenosti skladišč oktobra 2023 bi v prvem scenariju znašala le 41 %, v drugem scenariju pa 56 %. V primeru neobičajno mrzle zime ali zmanjšanega uvoza plina iz drugih virov (npr. zaradi oživitve gospodarske rasti na velikem trgu, kot je Kitajska) bi se povečalo tveganje, da bi se bilo treba enkrat v tem obdobju spoprijeti s potrebo po dodatnem znatnem zmanjšanju. Nenadne prekinitve bi škodovale posebnim vejam tistih industrij, ki imajo omejene možnosti za prehod na druga goriva – na primer, kjer se plin uporablja kot surovina v industrijskih procesih – ali za zmanjšanje proizvodnje brez večje škode. Velike motnje v dobavi plina iz Rusije načeloma ne bi neposredno vplivale na razpoložljivost plina za zaščitene odjemalce, zlasti gospodinjstva, ki predstavljajo manj kot 37 % skupne porabe EU. Vendar se pri tem ne upoštevajo drugi nepredvideni dogodki. Nujno je, da zdaj ukrepamo hitro in odločno. Brez velikih prizadevanj za nadomestitev plina in zmanjšanja povpraševanja v prihodnjih tednih bi hude motnje v oskrbi s plinom pozimi 2022/2023 znatno vplivale na evropsko gospodarstvo in trge dela ter bi neposredno ali posredno prizadele vse države članice. S takojšnjim ukrepanjem bi se zmanjšali stroški nenadnih motenj v oskrbi. Bistveno ceneje bi bilo čim bolj povečati možnosti za nadomestna goriva in takoj začeti zmanjševati povpraševanje po zemeljskem plinu, kar bi bilo zaradi daljšega časovnega roka mogoče izvesti postopno, kot pa nenadoma drastično omejiti povpraševanje v obdobju največje porabe (tj. pozimi) in brez ustreznih priprav. S predvidevanjem zmanjšanja povpraševanja bi lahko operaterji omrežja optimizirali zmogljivost omrežja, pravočasno zagotovili večji pretok plina z zahoda proti vzhodu ter bolj napolnili skladišča za naslednjo zimo in zimo 2023/2024, kjer so na voljo zmogljivosti. S takim predvidenim porazdeljenim zmanjšanjem povpraševanja bi se morebitno pomanjkanje plina pozimi na splošno odpravilo ali zmanjšalo za več kot polovico. Predvidevanje takojšnjega zmanjšanja bi omogočilo ciljno usmerjene pobude za industrije, ki bi lahko zmanjšale porabo, na primer s prehodom na obnovljiva goriva ali v vsakem primeru na goriva z najnižjo možno vsebnostjo emisij v skladu s prizadevanji za energijsko učinkovitost, če je to mogoče, in za preprečitev dolgoročnih učinkov vezanosti. Kar zadeva splošne makroekonomske posledice morebitnih večjih motenj, bi se z usklajenim solidarnim odzivom EU pred zimo omejile negativne posledice za BDP in delovna mesta. Ob upoštevanju potreb, ugotovljenih v scenarijih mreže ENTSO-G, in z zgodnjim ukrepanjem za zmanjšanje povpraševanja bi se BDP za EU kot celoto zaradi motenj v oskrbi iz Rusije v povprečju lahko zmanjšal za najmanj 0,4 % v primeru povprečne zime in za 0,6 % v primeru mrzle zime. Z odlaganjem ukrepanja do popolne prekinitve oskrbe pa bi se stroški povečali vsaj za tretjino, tudi zaradi izgubljene priložnosti za usklajevanje in lažje prilagajanje, ki še dodatno povečuje te stroške. Zaradi odlaganja ukrepanja bi se v primeru povprečne zime BDP zmanjšal za 0,6 do 1 %. V primeru mrzle zime bi se ti stroški še bolj zvišali. Zaradi stroškov odlaganja ukrepanja v mrzli zimi bi se znatno zvišali stroški za EU in zlasti za najbolj prizadete države članice, pri čemer bi se BDP v povprečju zmanjšal za 0,9 do 1,5 %. Da bi se v prihodnjih mesecih preprečila vrzel v oskrbi s plinom, se na splošno priporoča, da se povpraševanje po plinu od 1. avgusta do 31. marca 2023 zmanjša za 15 %.



2. Načrt za zmanjšanje povpraševanja po plinu, v katerem se prednostno obravnavajo kritični odjemalci Evropski načrt za zmanjšanje povpraševanja po plinu Zgoraj opisano zmanjšanje povpraševanja za 15 % je mogoče doseči s takojšnjim ukrepanjem, izvajanjem načrta za varčevanje z energijo in sprejetjem dodatnih ukrepov za varčevanje s plinom v nezaščitenih sektorjih, pri čemer se uporabijo dobre prakse in pametna merila za prednostno razvrščanje, ki so določeni v priloženem evropskem načrtu za zmanjšanje povpraševanja po plinu. V načrtu so določena načela in merila za usklajeno zmanjšanje povpraševanja, katerega namen ni le zavarovati oskrbo s plinom za gospodinjstva in ključne uporabnike, na primer bolnišnice, ampak tudi zagotoviti proizvode in storitve, ki so nujni za gospodarstvo, gospodarske panoge, ključne za dobavne verige EU, in konkurenčnost. Temelji na obstoječih nacionalnih načrtih za izredne razmere, obstoječih dobrih praksah in ciljno usmerjenih posvetovanjih z industrijo. Pri upravljanju povpraševanja bi bilo treba prednostno obravnavati sektorje z boljšimi možnostmi za nadomestitev plina in bolje razporediti breme po celotnem gospodarstvu, hkrati pa zaščititi BDP in zaposlenost. Zmanjšala bi se tveganja za nastanek ozkih grl nižje v dobavni verigi in inflacijski pritisk ter zagotovilo učinkovitejše varstvo pred drugimi tveganji (npr. hudo zimo). Ključna načela načrta: nadomestitev, solidarnost in varčevanje Nadomestitev: usklajeno zmanjšanje povpraševanja po plinu s podpiranjem možnosti za nadomestitev Vsa prizadevanja, ki vključujejo države članice, proizvodnjo električne energije, industrije in gospodinjstva, bi bilo treba usmeriti predvsem v možnosti za nadomestitev, ki bi omogočile odmik od uporabe zemeljskega plina, pri čemer je vedno treba upoštevati kompromise, ki bi jih take izbire lahko vključevale, na primer, kdaj v mešanico (ponovno) uvesti premog, pa čeprav le začasno. Prednost ima pravočasen in stroškovno učinkovit prehod na vire čiste energije, kadar je to tehnično izvedljivo. Prav tako bi si bilo treba še naprej prizadevati za diverzifikacijo, in sicer s pospešitvijo dokončanja nujnih terminalov za utekočinjeni zemeljski plin ali drugih plinskih infrastruktur, zlasti medomrežnega povezovanja, skupaj s prizadevanji EU za diverzifikacijo oskrbe z utekočinjenim zemeljskim plinom v okviru platforme EU za nakup energije. Kjer druge čistejše možnosti niso mogoče, bo treba začasno uporabiti tudi možnosti za nadomestitev zemeljskega plina z ogljično bolj intenzivnimi viri, kot je dizelsko gorivo ali premog, pri čemer se bodo sprejele zaščitne določbe za okolje. V ta namen se lahko časovno omejene možnosti prehoda na druga goriva podprejo na ravni EU in držav članic. Solidarnost: predvidevanje in ublažitev tveganj popolne prekinitve oskrbe s plinom iz Rusije Pretresi pri oskrbi s plinom različno vplivajo na države članice in regije. Da bi se obravnavale te posledice, mora EU ravnati popolnoma solidarno v zvezi z vsemi državami članicami in različnimi uporabniki zemeljskega plina. Čeprav bo vpliv na države članice različen, se bo s skupnimi prizadevanji zmanjšala resnost vpliva na najbolj prizadete države članice, hkrati pa bodo vse države članice imele koristi od skupnega ukrepanja. Komisija bo zato še naprej pozorno ščitila enotni trg, zlasti za preprečitev morebitnih omejitev trgovanja med državami članicami, in si bo prizadevala preprečiti kakršne koli motnje v izvajanju posebej pomembnih gospodarskih dejavnosti in ključnih socialnih storitev. Če bi bilo zaradi razmer treba uvesti ukrepe omejevanja, bi to bilo treba izvesti na podlagi usklajevanja med državami članicami ter ob ustreznem upoštevanju blaženja učinka na zaposlenost in prihodke. Da bi se taka solidarnost uresničila v praksi, morajo vse države članice ter vsi socialni in gospodarski udeleženci narediti vse, kar lahko, da bi bili pripravljeni in da bi nadomestili ali zmanjšali povpraševanje po plinu, kadar je to izvedljivo. Za tako usklajevanje je treba vzpostaviti ustrezen sistem vodenja, za katerega se lahko uporabijo sredstva ministrstev za energijo in industrijo iz vseh držav članic ter ki lahko doseže široko pokritost in vključevanje vseh skupin odjemalcev.

Varčevanje: vsakdo lahko prispeva Dodatno zmanjšanje povpraševanja bi bilo treba predvideti na področju ogrevanja in hlajenja stavb ali segrevanja vode. V izrednih razmerah, v katerih bi lahko bila ogrožena zanesljivost oskrbe z električno energijo, pravila o zanesljivosti oskrbe na ravni EU in nacionalni ravni omogočajo, da se oskrba s plinom prednostno zagotovi določenim ključnim plinskim elektrarnam in določenim kategorijam zaščitenih odjemalcev. Kljub temu, da je oskrba s plinom za gospodinjstva in določene ključne plinske elektrarne zagotovljena, bi morali javni organi sprejeti nadaljnje ukrepe za zmanjšanje porabe plina pri zaščitenih odjemalcih in v sektorju energije ter spodbujanje prostovoljnih zmanjševanj. To je nujno, da bi se preprečile omejitve za industrijske odjemalce, ki so ključni za družbo in gospodarstvo.

Na sliki spodaj je predstavljena najnovejša ocena zmožnosti različnih vrst ukrepov za zmanjšanje povpraševanja po plinu in napredek pri odpravljanju vrzeli. Stavbe: zmanjšanje ogrevanja in hlajenja V načrtu varčevanja z energijo z dne 18. maja v okviru načrta REpowerEU je že opredeljena vrsta možnih ukrepov varčevanja v stavbah, pri čemer se ocenjuje, da bi se lahko privarčevalo 11 milijard kubičnih metrov. Učinek preprostih sprememb vedenja, kot so znižanje temperature v domovih, kadar ta ni že tako nizka, skrajšanje prhanja, izklop naprav, namesto da so te v stanju pripravljenosti, ter učinkovito kuhanje, hlajenje in zamrzovanje, so ukrepi za zmanjšanje stroškov za energijo, ki jih ne bomo obžalovali. Večje ko bo zmanjšanje na podlagi prostovoljnih ukrepov, manjša bo potreba po obveznih omejitvah za industrijo v prihodnje. Manjša poraba plina seveda pomeni manjše stroške. S plinom je mogoče varčevati že poleti, in sicer z zmanjšanjem največje porabe električne energije (in s tem neposredno porabe plina) zaradi hlajenja. V zimskem obdobju porabe plina (od oktobra do marca), je mogoče veliko privarčevati z uporabo alternativnih virov toplote za daljinsko ogrevanje, toplotnimi črpalkami in pametnimi sistemi za upravljanje energije v gospodinjstvih ter kampanjami za varčevanje s plinom, na primer za znižanje temperature na termostatu za 1 °C (razen pri tistih, ki že zdaj ne morejo ustrezno ogrevati svojih domov) ali manjšo porabo tople vode. Dobro zasnovan sistem bonusov in malusov pri določanju tarif lahko prav tako spodbudi spremembe v vedenju in dodatne prihranke. Varčevanje se lahko zagotovi tudi z obveznim zmanjšanjem ogrevanja javnih stavb, pisarn, poslovnih stavb in odprtih prostorov, kot so zunanje terase, kadar je to tehnično izvedljivo in izvršljivo. V zvezi s tem je ključno, da javni organi dajejo zgled. Proizvodnja električne energije in toplote: varčevanje z nekritičnim plinom Pri proizvodnji električne energije in toplote je velik potencial za varčevanje s plinom, saj se lahko zmanjša poraba električne energije, nadomestijo viri energije in toplote ter uvaža električna energija. Komisija je mreži ENTSO-E naročila, da oceni vpliv morebitnega pomanjkanja plina na proizvodnjo električne energije. Po prvi oceni se le polovica plina, porabljenega v sektorju električne energije, šteje za ključno za zagotovitev zanesljivosti oskrbe z električno energijo. Trenutno poteka nadaljnja analiza v zvezi s pripravljenostjo na zimo, kar zadeva električno energijo, pri kateri bi bilo treba upoštevati razpoložljivost jedrskih elektrarn in rezerv vodne energije, ki bodo letos morda bolj prizadete. Vendar je ta prva ocena pokazala možnost, da se privarčuje znatna količina plina. Od začetka leta je EU na primer uporabila vsaj 20 GW novih zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov. Poleg prožnosti na strani povpraševanja za zmanjšanje koničnega povpraševanja bi lahko s prehodom na alternativna goriva za proizvodnjo električne energije v naslednjih osmih mesecih prihranili veliko količino plina (glej graf na strani 11). Vire energije za proizvodnjo električne energije in toplote nazadnje izbere posamezna država članica, pri čemer upošteva podnebni cilj EU do leta 2030, dolgoročni cilj podnebne nevtralnosti in politike EU za čist zrak ter vpliv svojih odločitev na druge države članice in kolektivno zanesljivost oskrbe. Pri tekočih prizadevanjih za povečanje nacionalne pripravljenosti ter pregled načrtovanja postopnega uvajanja in opuščanja elektrarn bi bilo treba evropski vpliv upoštevati z vidika novih trenutnih okoliščin, vključno s tveganji za zanesljivost oskrbe in cenami alternativnih goriv na globalnih trgih energije. To je ključni vidik nacionalnih načrtov pripravljenosti na tveganja v sektorju električne energije na podlagi uredbe o pripravljenosti na tveganja v sektorju električne energije, ki jih Komisija pregleduje. Prehod na druga goriva, ki so lahko manj ali bolj ogljično intenzivna in lahko manj ali bolj onesnažujejo kot zemeljski plin, bi se običajno zgodil samodejno zaradi visokih cen plina. Vendar je pri prehodu na biomaso ali dizelsko gorivo treba zagotoviti, da so zadostne količine teh alternativnih goriv dane na voljo obratom, ki jih uporabljajo, ter da se sprejmejo ustrezni ukrepi za skladiščenje teh alternativnih goriv in spremljanje zanesljivosti oskrbe z njimi. Nekatere države članice so odložile postopno opuščanje jedrskih elektrarn. Druge so omogočile ponovno obratovanje elektrarn na premog/lignit ali povečanje proizvodnje teh elektrarn. V okviru prehoda na druga goriva bi morale države članice upoštevati prepoved uvoza premoga in nafte iz Rusije kot del petega in šestega svežnja sankcij EU, saj bi to lahko vplivalo na razpoložljivost nekdanjih virov oskrbe. Kar zadeva nafto, je ključno optimalno ravnanje z obstoječimi varnostnimi zalogami. Obstoječe varnostne zaloge nafte zagotavljajo varnostno mrežo, ki se lahko uporabi v skladu s pravili EU in nacionalnimi kriznimi načrti. Prehod na druga goriva lahko tudi vpliva na onesnaževanje zraka, v povezavi s tem pa na zdravje ljudi in ekosistema, ter na porabo vode. V skladu z direktivo o industrijskih emisijah se lahko kurilnim napravam na plin, ki plin nadomeščajo z nafto, pod določenimi pogoji odobrijo odstopanja od njihovih mejnih vrednosti emisij, kadar je nujno potrebno, da se ohrani oskrba z energijo. Tako odstopanje se dovoli, dokler je to potrebno, če je Komisija o tem ustrezno obveščena. Kot je pojasnilo Sodišče, se, če ni del ali posegov, ki vključujejo spremembe obstoječih obratov, to ne šteje za projekt, za katerega je potrebno novo dovoljenje, v smislu direktive o presoji vplivov na okolje. Podobno se prehod elektrarne na druga goriva ne bi štel za projekt, če ne bi vključeval del ali posegov. V skladu z načrtom REPowerEU se sprememba začasnega okvira za krizne ukrepe državne pomoči nanaša na možnost dodelitve pomoči za prehod na druga goriva, pri čemer imajo prednost viri čiste energije.

Ukrepe za prehod na druga goriva bi bilo treba zasnovati tako, da ne bi bili ogroženi srednjeročni cilji glede razogljičenja in potreba po pospešitvi prehoda na čisto energijo ter da bi se čim bolj zmanjšalo morebitno povečanje onesnaževanja, pri čemer ti ukrepi ne bi smeli ogroziti dolgoročnih zavez držav članic o postopnem opuščanju premoga. Zato je ključno zagotoviti, da ne bodo povzročili prihodnje vezanosti na ogljik. Nenazadnje, EU si v sodelovanju z Ukrajino in mrežo ENTSO-E prizadeva povečati trgovanje z električno energijo med Ukrajino in EU, da bi zagotovila podporo Ukrajini in sosednjim državam članicam omogočila alternativo z nižjimi emisijami ogljika. Industrija: prehod na druga goriva, drugi tržni ukrepi in pametna merila za prednostno razvrščanje Industrija se že spoprijema z višjimi cenami energije, zaradi česar se v nekaterih sektorjih že zapira veliko obratov. Povpraševanje po plinu v EU se je v prvi polovici leta 2022 zmanjšalo za 5 % v primerjavi s prejšnjimi leti, kar je mogoče delno pripisati visokim cenam plina. Dokler bodo cene visoke, se bo ta trend verjetno nadaljeval. Podrobnejši opis ukrepov za varčevanje s plinom in prehod na druga goriva je v prilogi k temu sporočilu. V sektorju industrije bi se bilo treba pri naslednjem odzivu osredotočiti na tržne ukrepe za spodbuditev zmanjšanja povpraševanja ter omejitev škode za družbo in gospodarstvo. Plin kot surovino in vir energije uporabljajo industrije, katerih tehnični potencial in stroški za prehod na druga goriva ali zmanjšanje porabe se med različnimi sektorji zelo razlikujejo. Na podlagi tržnih instrumentov je mogoče učinkovito izkoristiti najugodnejše možnosti zmanjševanja. Komisija odločno podpira dobre prakse, kot so nacionalne, regionalne ali skupne dražbe ali javni razpisi za spodbujanje zmanjšanja porabe industrijskih odjemalcev tako, da industrijam prepušča omogočanje zmanjšanja porabe plina. S tem bi se zmanjšala trenutna skupna poraba plina, kar bi omogočilo večjo razpoložljivost plina, na primer za polnjenje skladišč. Te dražbe ali razpise bi lahko organizirali na čezmejni ravni, da bi se čim bolj povečale možnosti za zmanjšanje povpraševanja, zlasti povpraševanja velikih čezmejnih odjemalcev, ki delujejo v več državah članicah. V zvezi s tem, kot je opisano tudi v začasnem okviru za krizne ukrepe državne pomoči, pravila EU o državni pomoči državam članicam omogočajo, da pod določenimi pogoji spodbujajo prostovoljno zmanjševanje povpraševanja po plinu, na primer s spodbujanjem prehoda na čistejše vire energije. Komisija bo v okviru tesnega posvetovanja z državami članicami hitro preučila možnost dražb EU. Drugi podobni tržni ukrepi, ki so že predvideni v nacionalnih načrtih za izredne razmere, vključujejo t. i. pogodbe z možnostjo prekinitve, tj. ukrep za prožnost, pri katerem se vnaprej določeno finančno nadomestilo odobri za vnaprej določeno raven zmanjšanja količine plina v obdobju odklopa iz omrežja. V izrednih razmerah, potem ko bodo izvedeni vsi tržni in netržni ukrepi, bodo države članice morda morale začeti delno ali popolnoma omejevati specifične skupine odjemalcev, ki so jih po vnaprej določenem vrstnem redu opredelile v svojih načrtih za izredne razmere. Pristopi k takemu prednostnemu razvrščanju se med posameznimi državami članicami razlikujejo in lahko upoštevajo širši vpliv na ključne segmente gospodarstva EU ali svetovnega gospodarstva ali ne. V primeru neusklajenih odločitev obstaja veliko tveganje za razdrobljenost enotnega trga z nenamernim vplivom nacionalnih odločitev na druge države EU, kot se je zgodilo med krizo zaradi COVID-19. Usklajevanje je ključno za čim boljše ohranjanje celovitosti enotnega trga. Priloženi evropski načrt za zmanjšanje povpraševanja po plinu vključuje smernice, v skladu s katerimi lahko države članice pregledajo in izboljšajo svojo prednostno razvrstitev na podlagi skupnih načel in meril, da bi se uskladile in čim bolj zmanjšale socialno-ekonomske posledice v širšem kontekstu EU, hkrati pa ohranile evropsko solidarnost. V primeru ciljno usmerjenih omejitev bo ključno omejiti njihove socialno-ekonomske posledice. Države članice bi morale te smernice jasno upoštevati pri posodobitvi nacionalnih načrtov za izredne razmere. Ti bodo olajšali prihodnje usklajevanje, ko bo potrebno. Kot je navedeno v sporočilu o kratkoročnih intervencijah na trgu energije, priloženem načrtu REPowerEU, bi v izrednih razmerah na regionalni ravni ali ravni Unije v skladu z uredbo o zanesljivosti oskrbe s plinom morda bilo treba tudi določiti regulirano ceno za plin v obdobju razglašenih izrednih razmer na ravni Unije.

Ko bo izkoriščen potencial mehanizmov za urejanje cen in bodo izčrpane tržne možnosti, bi se lahko razvili novi instrumenti za industrije s strateško vlogo v delovanju gospodarstva in družbe EU, da bi jih spodbudili pri njihovih prizadevanjih za nadomestitev plina, diverzifikacijo in varčevanje. Okrepljeno upravljanje za solidarnost in mehanizmi za podporo sodelovanju Zaradi trenutnih razmer je potreben mehanizem, ki bo Komisiji in državam članicam omogočil nadaljnjo krepitev sodelovanja pri reševanju različnih vidikov krize med njenim potekom in varovanju notranjega trga. Obstoječa koordinacijska skupina za plin lahko to zahtevo izpolni z rednimi sestanki na ravni generalnih direktoratov in s predstavniki ministrstev za industrijo, kadar koli je to potrebno. Imela bo ključno vlogo pri spremljanju vpliva zmanjšanja povpraševanja na kritične sektorje in vrednostne verige po vsej EU ter omogočanju potrebne izmenjave informacij. V to bo po potrebi vključila tudi druge zadevne deležnike, socialne partnerje in politične forume. V izrednih razmerah bi učinkovite in hitre solidarnostne ukrepe olajšali dvostranski solidarnostni dogovori, ki so predvideni v uredbi o zanesljivosti oskrbe s plinom in ki pojasnjujejo tehnične, pravne in finančne ureditve za oskrbo s plinom zaščitenih odjemalcev v sosednjih državah v primeru krize. Vse države članice, ki še niso sprejele takih solidarnostnih dogovorov, morajo to nujno storiti čim prej. Vendar pa dvostranski solidarnostni dogovori sami po sebi morda ne bodo dovolj. Še vedno bo nepogrešljivo usklajevanje na ravni EU. 3. Skupno orodje EU za usklajevanje zmanjšanja povpraševanja po plinu S potrebnim zmanjšanjem povpraševanja se lahko tveganja za naslednjo zimo zmanjšajo le, če se vse države članice pri tem trdno zavežejo doseganju skupnega cilja. Poleg tega, ker gre za krizo v oskrbi s plinom in njene čezmejne učinke, kakršnih še ni bilo, nobena država članica ne more sama zadovoljivo in usklajeno obravnavati tveganja hudih gospodarskih težav, ki bi bile posledica povišanj cen ali znatnih motenj v oskrbi. Da bi bile skupne priprave EU na zimo povsem učinkovite, morajo temeljiti na trdnem regulativnem okviru, ki zagotavlja usklajeno in hitro ukrepanje. Trenutne okoliščine upravičujejo uporabo regulativnih izrednih pooblastil iz člena 122 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Komisija zato predlaga uredbo Sveta, ki bo omogočila učinkovito ukrepanje za odpravo tveganja neravnovesja med ponudbo in povpraševanjem na evropskem trgu plina, tudi na podlagi potrebnega okvira upravljanja. Države članice imajo najprej možnost, da potrebna zmanjšanja izvedejo prostovoljno. Če bi se razmere poslabšale in bi se izkazalo, da je treba aktivirati stanje pripravljenosti na ravni EU v skladu z okvirom iz predloga za izredne razmere, bi se določil zavezujoč cilj zmanjšanja povpraševanja po plinu. Vsaka država članica bi na podlagi posvetovanja s sosednjimi državami določila ukrepe za zmanjšanje povpraševanja. Osnutek uredbe zato: ·poziva vse države članice, da si čim bolj prizadevajo za nadaljnje naložbe v goriva, ki bi nadomestila ruski plin, in v vsaj naslednjih osmih mesecih dosežejo nezavezujoč cilj 15-odstotnega zmanjšanja svojega povpraševanja v primerjavi s povprečnim povpraševanjem v zadnjih petih letih (2016–2021). Tako bi lahko v navedenem obdobju na evropski ravni privarčevali 45 milijard kubičnih metrov plina. Ustrezna prizadevanja za zmanjšanje bi morala temeljiti na smernicah iz evropskega načrta za zmanjšanje povpraševanja po plinu; ·od držav članic zahteva, da posodobijo obstoječe nacionalne načrte za izredne razmere tako, da navedejo konkretne ukrepe za zmanjšanje povpraševanja, ki jih nameravajo sprejeti do konca septembra; ·določa okvir upravljanja, ki olajšuje oceno prizadevanj vseh držav članic za naložbe v goriva, ki bi nadomestila ruski plin, zmanjšuje povpraševanje po plinu in upošteva motnje v dobavnih verigah EU zaradi nacionalnih ukrepov; ·uvaja postopek, po katerem se lahko kadar koli v naslednjih tednih ali mesecih razglasi stanje pripravljenosti na ravni EU, če bi se razmere in obeti negativno razvijali z vidika ravnovesja med ponudbo in povpraševanjem, s tveganji za hudo pomanjkanje plina in znatno poslabšanje zanesljivosti oskrbe. V takem primeru lahko Komisija določi obvezno 15-odstotno zmanjšanje, da bi zagotovila splošno zmanjšanje v EU, ki je potrebno za varnejšo zimo za vse. 4. Sklepne ugotovitve in naslednji koraki Prišel je čas, da EU predvidi tveganja in proaktivno okrepi pripravljenost v zvezi z zanesljivostjo oskrbe s plinom. To je znak za vse javne organe, odjemalce, gospodinjstva, lastnike javnih stavb in dobavitelje električne energije, da morajo od zdaj naprej izvajati izredne in hitre ukrepe za varčevanje s plinom, da bi se v naslednjih mesecih zmanjšale posledice morebitnih motenj za gospodarstvo EU. Priprave na morebitne večje motnje pred ali med naslednjo zimo so ključne za odpornost EU in verodostojnost njenega odziva na dogajanje na geopolitičnem prizorišču. Te priprave bodo uspešne le, če bodo vključevale podporo državljanov in drugih odjemalcev, ki bi se zagotovila z njihovim vključevanjem v postopek sprejemanja odločitev. Ne glede na kratkoročno popolno prekinitev pritoka plina iz Rusije se bo z zgodnjim skupnim ukrepanjem na ravni EU v tem kritičnem trenutku polnjenja skladišč zmanjšala potreba po morebitnem bolj bolečem zmanjšanju povpraševanja pozneje pozimi. S pospešitvijo diverzifikacije in usklajenim izvajanjem verodostojnega zmanjšanja povpraševanja v vseh državah članicah lahko EU jasno sporoči trgu, da je Evropa pripravljena na nadaljnje motnje. Evropa je odpornejša, bolj zmožna obvladovati nepredvidene dogodke ter lahko pomaga ublažiti njihove vplive na cene in gospodarstvo.