[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.5.2006

COM(2006) 224 konč.

POROČILO KOMISIJE

KONVERGENČNO POROČILO ZA SLOVENIJO ZA LETO 2006

(pripravljeno na podlagi člena 122(2) Pogodbe na zahtevo Slovenije) {SEC(2006) 615}

1. NAMEN POROčILA

Na podlagi člena 122(2) Pogodbe morata Komisija in ECB najmanj enkrat vsaki dve leti ali na zahtevo države članice z odstopanjem poročati Svetu o napredku, ki so ga države članice dosegle pri izpolnjevanju svojih obveznosti glede uresničevanja ekonomske in monetarne unije.

To poročilo je bilo pripravljeno na zahtevo Slovenije, ki jo je predložila 2. marca 2006. Tehnična priloga tega poročila [SEC(2006) 615] vsebuje bolj natančno oceno stanja konvergence v Sloveniji.

Vsebino poročil, ki sta jih pripravili Komisija in ECB, ureja člen 121(1) Pogodbe. Na podlagi tega člena morajo poročila vključevati preverjanje združljivosti nacionalnih zakonodaj držav članic, skupaj s statuti njihovih nacionalnih centralnih bank, s členoma 108 in 109 Pogodbe in Statutom ESCB in ECB. V poročilih se tudi preveri, ali je država članica dosegla visoko stopnjo trajnostne konvergence, pri čemer se upošteva, kako država članica izpolnjuje konvergenčna merila (stabilnost cen, proračunski položaj, stabilnost deviznega tečaja, dolgoročne obrestne mere) in številne druge dejavnike iz zadnjega pododstavka člena 121(1). Štiri konvergenčna merila so natančneje določena v protokolu, ki je priloga k Pogodbi (Protokol št. 21 o konvergenčnih merilih).

2. PRAVNA ZDRUžLJIVOST

V konvergenčnem poročilu za leto 2004 [COM(2004) 690] je Komisija ugotovila, da glede vključitve centralne banke v ESCB ob uvedbi eura zakonodaja Slovenije, zlasti Zakon o Banki Slovenije, ni v celoti združljiva s členom 109 Pogodbe in Statutom ESCB/ECB. Poleg tega je priporočila, da se popravi nekatere ostale nepopolnosti, zlasti v zvezi s cilji banke in neodvisnostjo vodilnega kadra ter institucionalno neodvisnostjo.

Slovenski parlament je 30. marca 2006 sprejel Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije, s katerim je odpravil neskladnost. Spremembe pojasnjujejo, da so naloge Banke Slovenije na področju denarne politike, operacij in instrumentov od dneva uvedbe eura v Sloveniji pristojnost Evropskega sistema centralnih bank. Možnost, da vlada posega v devizne rezerve Banke, je bila ukinjena. V zvezi z ugotovljenimi nepopolnostmi so bili vzroki za razrešitev članov Sveta Banke Slovenije prilagojeni tistim iz Statuta ESCB/ECB. Spremenjeni so bili tudi cilji Banke Slovenije tako, da bolje odražajo besedilo člena 105(1) Pogodbe ES. Tako zlasti glavni cilj (stabilnost cen) prevladuje nad drugim ciljem Banke (podpiranje splošne ekonomske politike v skladu s cilji iz Pogodbe ES). Tretji cilj (povezan s finančno stabilnostjo, upoštevajoč načeli odprtega tržnega gospodarstva in proste konkurence) pa še vedno ni jasno podrejen prvemu in drugemu ter zato še vedno predstavlja nepopolnost.

Slovenska zakonodaja, zlasti Zakon o Banki Slovenije, izpolnjuje zahteve iz Pogodbe ES in Statuta ESCB/ECB.

3. STABILNOST CEN

Razvoj referenčne vrednosti

Slovenija v konvergenčnem poročilu za leto 2004 ni izpolnila merila stabilnosti cen. Povprečna stopnja inflacije je v Sloveniji v obdobju 12 mesecev, ki se je končalo avgusta 2004, znašala 4,1 %, kar je več kot referenčna vrednost, ki znaša 2,4 %.

12-mesečna povprečna inflacija, ki se uporablja pri ocenjevanju konvergence, se je z 8,6 % v letu 2001 znižala na 2,3 % marca 2006. To pomeni, da se je postopoma približevala referenčni vrednosti in jo novembra 2005 prvič dosegla. 12-mesečna povprečna inflacija je bil od januarja 2006 nižja od referenčne vrednosti. Marca 2006 je referenčna vrednost, ki se izračuna kot povprečje 12 mesečnih povprečnih inflacij v treh državah članicah z največjo stabilnostjo cen (Švedska, Finska in Poljska), ki se mu doda 1,5 odstotne točke, znašala 2,6 %. Ustrezna stopnja inflacije v Sloveniji je znašala 2,3 %, kar je 0,3 odstotne točke manj od referenčne vrednosti.

Najpomembnejši dejavniki in vzdržnost

Inflacija se je v Sloveniji od sredine leta 1999 do sredine leta 2000 zvišala na približno 9 %, predvsem zaradi vpliva uvedbe davka na dodano vrednost. Ko je Banka Slovenije sprejela nove srednjeročne usmeritve denarne politike, je inflacija v drugi polovici leta 2001 ponovno začela padati. Njen glavni cilj je bil zagotoviti hitri vstop v območje eura z znižanjem inflacije in postopno stabilizacijo deviznega tečaja. Od leta 2003 sta slovenska vlada in Banka Slovenije z usklajenim političnim pristopom podprla proces dezinflacije. Učinkovit vladni nadzor cen, zmerne plače v javnem sektorju in stabilen devizni tečaj od sredine leta 2004 so podkrepili dezinflacijski proces, zaradi česar so bile tudi plače v privatnem sektorju zmerne. Dezinflacijo v zadnjih letih pa sta podprla tudi premišljeno povezovanje politik in rast pod potencialno vrednostjo med leti 2001 in 2003. Postopno upadanje stopnje brezposelnosti od leta 2003 ob istočasni oživitvi gospodarstva pa ni bilo povezano z večjimi pritiski na plače in cene, kar pomeni, da se je inflacija zmanjšala zlasti zaradi dejavnikov, ki bi morali tudi srednjeročno pripomoči k nižji stopnji inflacije.

Na razvoj inflacije je v letu 2005 vplival ugoden razvoj cen nekaterih vrst dobrin, kar je bila pozitivna posledica pristopa k EU in je pomagalo ublažiti velik negativen vpliv povišanih cen nafte na svetovnih trgih. Medtem ko je pristop k EU prav tako prispeval k večji konkurenčnosti na domačih trgih in imel stalen vpliv na inflacijo, se bo postopoma pozitiven vpliv na razvoj cen predvidoma vsaj delno zmanjšal.

Kljub temu so napovedi inflacije za preostali del leta 2006 ugodne. Pričakovano blaženje negativnih učinkov cen nafte na svetovnih trgih bo v glavnem izravnano s počasnim višanjem inflacije, ki ni odvisna od energije in ki je bila leta 2005 izredno nizka. Istočasno se bo upadanje rasti stroškov dela na enoto, ki je bilo zabeleženo že leta 2002, nadaljevalo tudi v letu 2006, povprečna stopnja inflacije pa bo leta 2006 v primerjavi z letom 2005, ko je znašala 2,5 %, predvidoma padla na 2,4 %.

Dolgoročno gledano predstavljata končno približevanje domačih obrestnih mer stopnji v območju eura in verjetnost povišanja stopnje davka na dodano vrednost v letu 2007 za inflacijo dejavnike tveganja. Slovenija si mora zato še naprej prizadevati za nizko stopnjo inflacije in ugoden konkurenčni položaj. Bolj visoko zastavljeni cilji fiskalne politike bi omejili možnosti inflacije, z zmernimi plačami pa je treba nadaljevati tudi po letu 2006.

Slovenija od novembra 2005 izpolnjuje referenčno vrednost inflacije in jo bo predvidoma izpolnjevala tudi v prihodnjih mesecih. Slovenija izpolnjuje merilo stabilnosti cen.

4. PRORAčUNSKI POLOžAJ

V konvergenčnem poročilu za leto 2004 je Komisija ugotovila, da Svet za Slovenijo ni sprejel odločitve o čezmernem primanjkljaju in da Slovenija izpolnjuje merilo proračunskega položaja.

Stanje javnih financ se je v Sloveniji med leti 2000(2001 poslabšalo, javnofinančni primanjkljaj pa je znašal 4,3 % BDP. Po popravku javnofinančnega primanjkljaja v obdobju 2002(2003 ta od leta 2002 ni presegel praga v višini 3 % BDP.

Okrepljena finančna disciplina in oživitev gospodarstva od leta 2004 sta pripomogli k nadaljnjemu zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja, ki je leta 2004 padel na 2,3 % BDP, leta 2004 pa na 1,8 %. Zavezanost vlade zanesljivi proračunski politiki je bila najbolj razpoznavna leta 2004, ko je država zaradi izpada davka na dodano vrednost znižala izdatke, da bi dosegla priporočeno stopnjo primanjkljaja.

Slovenija si prizadeva, da bi javnofinančni primanjkljaj leta 2006 dosegel 1,8 % BDP, kar je manj, kot so pomladi 2006 napovedale službe Komisije. V primerjavi z letom 2005 znižanje primanjkljaja ni predvideno. Glede na pričakovani ugodni gospodarski položaj se bo strukturni primanjkljaj, ki je leta 2005 znašal 1,4 % BDP, verjetno povečal na 1,8 % BDP. Istočasno predvidoma ne bo presegel najnižje omejitve v višini 1,9 %, določene v Paktu stabilnosti in rasti, ki zagotavlja varnostno rezervo za primer prekoračitve referenčne vrednosti v višini 3 % BDP pri običajnih makroekonomskih nihanjih.

Javnofinančni dolg od leta 2000 ni presegel 30 % BDP. Konec leta 2005 se je bruto dolg v primerjavi z letom 2004, ko je znašal 29, 5 % BDP, znižal na 29,1 %. Javnofinačni dolg srednjeročno predvidoma ne bo presegel 30 % BDP.

Cilj proračunske strategije je, kot je bilo predvideno v konvergenčnem programu decembra 2005, postopoma zmanjšati javnofinančni dolg na 1 % BDP do leta 2008. Program predvideva ukrepe davčne reforme, zaradi katerih naj bi delež prihodkov padel za 1,8 odstotni točki BDP, in znižanje odhodkov, zaradi katerih naj bi se delež odhodkov zmanjšal za 2,5 odstotni točki BDP. Pri zadnji posodobitvi konvergenčnega programa so bili določeni nekateri konkretni ukrepi, ki bodo podprli to konsolidacijo, nadaljnji ukrepi pa se še proučujejo.

Svet je 14. februarja 2006 pregledal posodobljeni konvergenčni program za Slovenijo. Ugotovil je, da so cilji proračunske strategije uresničljivi in da so tveganja glede proračunskih projekcij v programu v glavnem uravnotežena. Vendar pa je tveganje glede dolgoročne vzdržnosti za Slovenijo visoko. Iz trenutnih projekcij, ki temeljijo na obstoječih ukrepih, je razvidno, da je tveganje glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ za Slovenijo zaradi precejšnjega povišanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, veliko. Svet je zato pozval Slovenijo, da pospeši konsolidacijo proračuna, zlasti s predčasnim prilagajanjem in izvajanjem ukrepov za izboljšanje trajnostne vzdržnosti javnih financ.

Svet za Slovenijo ni sprejel odločitve o čezmernem primanjkljaju, zato Slovenija izpolnjuje merilo proračunskega položaja.

5. STABILNOST DEVIZNEGA TEčAJA

V konvergenčnem poročilu za leto 2004 je bilo ugotovljeno, da Slovenija ne izpolnjuje merila deviznega tečaja. V času vrednotenja je preteklo dva meseca od vstopa Slovenije v evropski mehanizem deviznih tečajev ERM II.

Za ocenjevanje stabilnosti deviznega tečaja je odločilno dveletno obdobje od maja 2004 do aprila 2006. Slovenija je 28. junija 2004 vstopila v ERM II in do zdaj v ERM II sodeluje že 22 mesecev. Centralni paritetni tečaj ERM II za tolar ustreza tržnemu deviznemu tečaju, kot je veljal na zadnji tržni dan pred odločitvijo o vstopu v ERM II. Ker se je dolgoročno izvajanje politike razvrednotenja tolarja do vstopa v ERM II nadaljevalo, je menjalni tečaj tolarja za euro v dveh mesecih pred vstopom v ERM II z 0,45 % nad prihodnjim srednjim tečajem, ki je veljal za začetek maja 2004, 25. junija 2004 dosegel srednji tečaj. V ERM II se je menjalni tečaj tolarja za euro približal srednjemu tečaju, pri čemer je nihal za največ 0,16 % pod in 0,10 % nad razponom. Povprečno absolutno nihanje menjalnega tečaja tolarja za euro je glede na srednji tečaj v času vrednotenja znašal 0,08 %.

V skoraj celotnem obdobju vrednotenja je bila stabilnost deviznega tečaja v ERM II dosežena s stabilno obrestno mero v višini skoraj 2 odstotnih točk v primerjavi z območjem eura. Ker je ECB od decembra 2005 poviševala vodilno obrestno mero, Banka Slovenija pa je od januarja 2006 obrestno mero zniževala, je razlika pred kratkim padla pod 1 odstotni točki. Skupaj z verjetnim znižanjem premij za tveganje slovenskega premoženja v ERM II je pozitivna razlika obrestnih mer pripomogla k močnemu tolarju.

K stabilnosti menjalnega tečaja tolarja za euro je pripomogel tudi sporazum med Banko Slovenijo in večino poslovnih bank o sodelovanju pri posegih v devizni trg iz leta 2001. Banka Slovenije je za to, da je obdržala močno stabilnost menjalnega tečaja tolarja za euro v ERM II, uporabila zlasti devizni „swap“. Ker je centralni paritetni tečaj ERM II izpolnil pričakovanja finančnih trgov, se „intervencijskih cen“, ki so bile predvidene v tem sporazumu (centralna banka določi osnovni devizni tečaj, poslovne banke iz sporazuma pa jih morajo pri svojem poslovanju upoštevati), od prvega meseca po vstopu v ERM II ni več uporabljalo. Prehod na novi sistem je zahteval začasen neposreden poseg v devizne trge in tako napovedal uspešno spremembo sistema deviznih tečajev. Ker se je tolar v začetku julija 2004 stabiliziral, nadaljnje poseganje v ERM II ni bilo več potrebno.

Vrednost tolarja je bila v dveletnem obdobju vrednotenja blizu srednjemu tečaju ERM II. V ERM II na pobudo Slovenije ni prišlo do razvrednotenja centralnega paritetnega tečaja tolarja. Ko bo Svet julija 2006 sprejel morebitno odločitev, bo tolar v ERM II sodeloval že več kot 24 mesecev. Slovenija izpolnjuje merilo deviznega tečaja.

6. DOLGOROčNE OBRESTNE MERE

V konvergenčnem poročilu za leto 2004 je Slovenija izpolnila merilo konvergence obrestnih mer. Povprečna dolgoročna obrestna mera je v Sloveniji v obdobju 12 mesecev pred avgustom 2004 znašala 5,1 %, kar je manj kot referenčna vrednost, ki znaša 6,4 %.

Odstopanje dolgoročnih obrestnih mer od območja eura se je od sredine leta 2002 do konca leta 2004 bistveno zmanjševala, vzrok za to pa so bili predvsem postopno znižanje stopenj slovenske inflacije in kratkoročnih vodilnih obrestnih mer, znižanje premij za tveganje države in možnost pristopa k območju eura. Od vstopa v ERM II junija 2004 je razlika znašala od 10 do 70 osnovnih točk.

Drseče dvanajstmesečno povprečje dolgoročnih obrestnih mer, ki je odločilno za vrednotenje meril iz Pogodbe, je v celotnem obdobju vrednotenja padalo. Marca 2006 (zadnje obdobje, za katero so podatki na voljo) je referenčna vrednost, ki jo določa povprečje dolgoročnih obrestnih mer na Švedskem, Finskem in Poljskem, ki se ji doda 2 odstotni točki, znašala 5,9 %. Drseči dvanajstmesečni povprečni donos desetletnih državnih obveznic Slovenije je znašal 3,8 %, kar je pod referenčno vrednostjo. Slovenija izpolnjuje merilo konvergence dolgoročnih obrestnih mer.

7. DODATNI DEJAVNIKI

Slovenski finančni sistem je v veliki meri vključen v širši finančni sistem EU. Skladnost s pravnim redom Skupnosti na področju finančnih storitev je bila v glavnem dosežena že ob vstopu, dobro pa je napredoval tudi prenos zakonodaje, sprejete v okviru akcijskega načrta za finančne storitve. Finančni sistem je v primerjavi s sorazmerno visoko stopnjo gospodarskega razvoja dokaj majhen. Kljub temu da konkurenčnost zaradi čezmejnih storitev ostalih finančnih ustanov EU narašča, slovenski finančni sistem še vedno ni v celoti privatiziran. Delež tujih lastništev se je sicer približal deležu v državah članicah območja eura, vendar je še vedno nižjo kot v ostalih novih državah članicah. Visoka gospodarska rast in konvergenčne obrestne mere so pripomogle k večji stopnji rasti bančnih kreditov za privatni sektor, zlasti za gospodinjstva. Delež kreditov za gospodinjstva v tuji valuti, ki je leta 2003 beležil nizke vrednosti, se je leta 2005 povečal za skoraj 50 % novih kreditov.

Slovensko gospodarstvo je dobro odprto za trgovanje, vendar malo dovzetno za neposredna tuja vlaganja. Slovenija ima tudi pri strukturnih reformah, zlasti pri liberalizaciji in privatizaciji, dokaj previden pristop. Istočasno pa je industrijska struktura Slovenije podobna tisti v območju eura. Sorazmerno nizka stopnja neposrednih tujih vlaganj je povezana s privatizacijo, ki je za tuje vlagatelje manj dovzetna. Nizka stopnja neposrednih tujih vlaganj bi lahko omejila konkurenčnost na domačem trgu. Na uspešno delovanje notranjega trga v Sloveniji pa vplivata tudi nadaljnji napredek pri prenosu in izvajanju direktiv EU.

Plačilna bilanca Slovenije je že nekaj časa uravnotežena, saj primanjkljaj pri trgovanju z blagom nadomestita presežek pri trgovanju s storitvami in pozitivni saldo tekočih transferjev. Leta 2005 je plačilna bilanca Slovenije zabeležila primanjkljaj v višini 1,1 % BDP v primerjavi z letom 2004, ko je ta znašal 2,1%. Vzrok za izboljšanje je bil preobrat v postopnem poslabšanju bilance trgovanja z blagom od druge četrtine leta 2005 in vedno boljši bilanci trgovanja s storitvami. Slabša plačilna bilanca za leto 2004 je verjetno začasen pojav in ni znak za težave na področju konkurenčnosti slovenskega gospodarstva ali morebitne pritiske na devizne tečaje. Glavna naloga Slovenije v bližnji prihodnosti bo obdržati zdrav konkurenčni položaj, pri čemer bodo bistvenega pomena zmerne plače. Kljub visoki domači stopnji varčevanja bi Slovenija lahko pogosteje uporabila tuje prihranke, s čimer bi povečala domača vlaganja in produktivnost.

* * *

Komisija je ovrednotila izpolnjevanje konvergenčnih meril in meni, da je Slovenija dosegla visoko stopnjo trajnostne konvergence.