[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 11.10.2005

COM(2005) 457 konč.

2005/0194 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Kontekst predloga

Direktiva 93/15/EGS o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom izrecno izključuje pirotehnične izdelke iz svojega področja uporabe. Kljub temu je v eni od uvodnih izjav navedeno, da se načrtujejo dodatni pravni akti o pirotehničnih izdelkih.

Sedanji predlog poskuša oblikovati celovit in usklajen zakonodajni okvir na ravni Skupnosti ter uvaja minimalne varnostne zahteve z namenom:

* zagotoviti svobodni pretok pirotehničnih izdelkov znotraj EU,

* izboljšati splošno zaščito potrošnikov in poklicnih uporabnikov,

* prispevati k zmanjšanju števila nesreč,

* uskladiti varnostne zahteve, ki veljajo v različnih državah članicah,

1.1. Sedanje stanje

Pravni okvir za dajanje v promet in uporabo pirotehničnih izdelkov se močno razlikuje od države članice do države članice. Da se pridobi pregled stanja, je leta 2003 Komisija poslala vprašalnik o pravnem okviru v zvezi s pirotehničnimi izdelki, predvsem izdelki za ognjemete. Namen vprašalnika je bil tudi pridobiti statistične podatke o nesrečah zaradi izdelkov za ognjemete v EU in EGP.

Podatki o nesrečah, prikazani v nadaljevanju, zadevajo le izdelke za ognjemete in ne ostalih pirotehničnih izdelkov, kot so odrski efekti in signalne rakete ali pirotehnični izdelki za avtomobilsko industrijo. V državah članicah za te izdelke ni doslednega sistema za prijavo nesreč.

1.1.1. Dajanje izdelkov za ognjemete v promet

Razvrstitev in odobritev

Sedanja zakonodaja v državah članicah deli izdelke za ognjemete v različne razrede. Ti razredi se razlikujejo po količini vsebovane pirotehnične snovi v izdelku za ognjemet, in v nekaterih primerih, tudi po mestu uporabe ognjemeta (v zaprtih prostorih ali na prostem). Čeprav so ti nacionalni klasifikacijski sistemi podobni, saj temeljijo na količini uporabljene pirotehnične vsebine, pa niso enaki.

V mnogih državah članicah so sistemi za odobritev dajanja izdelkov za ognjemet v promet povezani z razvrstitvijo. Pri teh sistemih za odobritev se trenutno uporabljajo nacionalni standardi za preverjanje izdelkov za ognjemete. Zaradi teh razlik poskuša CEN, Evropski odbor za standardizacijo, razviti usklajene standarde EU za izdelke za ognjemete. Maja 2003 je bil objavljen prvi niz standardov CEN za izdelke za ognjemete. Nekatere države članice poročajo, da načrtujejo sprejeti standarde CEN v nacionalno zakonodajo.

Omejitve za potrošnike

Različne vrste izdelkov za ognjemete, ki se lahko prodajo v skladu z nacionalnimi omejitvami, se zelo razlikujejo. Vse države članice prepovedujejo prodajo izdelkov za velike ognjemete potrošnikom. Tri države članice na splošno prepovedujejo prodajo vseh izdelkov za ognjemete vsem potrošnikom. Razen tega ena država članica dovoljuje prodajo izdelkov za majhne ognjemete potrošnikom in prepoveduje prodajo vseh ostalih.

Nekatere države članice prepovedujejo prodajo izdelkov za ognjemete z učinkom poka (npr. izdelki s pokom). Prodaja nekaterih drugih vrst izdelkov za ognjemete je tudi prepovedana v nekaterih državah članicah. Razlogi za te ukrepe so različni, od varnostnih ukrepov do skrbi zaradi neprijetnosti.

Najnižje dovoljene starosti za različne kategorije izdelkov za ognjemete se močno razlikujejo znotraj EU.

Tri države članice dovoljujejo prodajo in/ali uporabo izdelkov za ognjemete le ob nekaterih dneh, npr. med božičem in 1. januarjem.

Označevanje

Zahteve za označevanje se v državah članicah razlikujejo do neke mere. Te zahteve lahko vključujejo podatke o razvrstitvi in izdaji dovoljenj ter nekatere podatke o varni uporabi ali najnižjih dovoljenih starostih. Vse nacionalne zakonodaje zahtevajo navedbo podatkov o varnem ravnanju in uporabi.

1.1.2. Nesreče

V vprašalniku Komisije je le manjšina držav članic EU in ena članica EFTE navedla številčne podatke o nesrečah zaradi izdelkov za ognjemete. Eden od razlogov za to bi lahko bil, da nacionalni sistemi za evidentiranje nesreč ne vsebujejo posebnih podatkov o izdelkih za ognjemet kot vzroku za nesreče.

Zdi se, da se stopnje nesreč v veliki meri razlikujejo med državami. To je lahko delno posledica lokalnih navad javne uporabe izdelkov za ognjemete.

Evidentirana stopnja nesreč v Grčiji (približno 1 na milijon) in na Irskem (3,9) je nižja kot na Danskem (5,4), v Združenem kraljestvu (60,1), na Švedskem (približno 50) in Norveškem (4,5). Razlogi za te razlike so nejasni. Vendar je zanimivo, da je v dveh državah članicah, ki imata najnižjo stopnjo v poročilu, prepovedana prodaja izdelkov za ognjemete potrošnikom.

Treba je dodati, da veljajo omenjeni podatki le za prijavljene nesreče in temeljijo na primerih, pri katerih je bila nujna bolnišnična oskrba. Ne vključujejo informacij o nesrečah, katerih žrtve so bile oskrbljene v zdravstvenih domovih, ali nesreč, ki so se zgodile doma in niso bile prijavljene. Zato je mogoče, da je evidentirano število nesreč manjše kot dejansko število.

Glede na to, da so te informacije zgolj statistične narave, se mora vsak poskus ocenitve skupnega števila nesreč v EU obravnavati zelo previdno. Vseeno bi lahko bila spodnja stopnja nesreč okoli 15 na milijon in zgornja okoli 100 na milijon. Z uporabo teh stopenj za razširjeno EU s prebivalstvom 455 milijonov bi bilo skupno število nesreč, povezanih z izdelki za ognjemete, med 7000 in 45.000 za to območje.

Omejeni so tudi podatki o tem, ali so nesreče posledica nepravilnega delovanja ali nepravilne uporabe izdelkov za ognjemete. Predstavljeni podatki kažejo, da je večina nesreč posledica napačne uporabe, čeprav je zanimivo, da je bila leta 2002 na Danskem skoraj polovica evidentiranih nesreč posledica nepravilnega delovanja izdelka za ognjemet. V nekaterih odgovorih na vprašalnik je bila izražena tudi splošna zaskrbljenost zaradi kakovosti in standarda nekaterih izdelkov za ognjemete, ki se lahko pojavijo na trgu EU.

Drugi pirotehnični izdelki, kot so odrski efekti in signalne rakete, so prav tako predmet različnih nacionalnih zakonodaj. Kljub temu Komisija nima nobenih statističnih podatkov o nepravilnem delovanju ali nesrečah za te izdelke, vendar ne moremo izključiti, da se nesreče dogodijo zaradi nepravilnega delovanja.

1.1.3. Dajanje pirotehničnih izdelkov za uporabo v avtomobilih v promet

Mnoge države članice imajo različne postopke za odobritev dajanja pogonskega goriva, modulov ter varnostnih naprav za uporabo v avtomobilih in drugo uporabo v promet. Ti postopki za odobritev trenutno temeljijo na nacionalnih predpisih in zakonih za odobritev teh izdelkov.

1.2. Načrtovani vplivi pravnih aktov EU

Namen pravnih aktov EU o trženju in uporabi pirotehničnih izdelkov je razvoj bistvenih varnostnih zahtev, ki so nujne za učinkovitost usklajenih standardov EU o pirotehničnih izdelkih. Namen osnutka direktive je tudi razvoj usklajenega pristopa EU do zagotavljanja informacij o varnem ravnanju in uporabi pirotehničnih izdelkov.

Usklajen pristop EU o standardih za pirotehnične izdelke bo zagotovil, da pirotehnični izdelki, ki ne dosegajo standarda, ne bodo dani v promet v EU, in naj bi zmanjšal število nesreč zaradi nepravilnega delovanja izdelka za ognjemet. Ta pristop razširja oznako CE na pirotehničnih izdelkih, tako da se lahko dajo v promet le pirotehnični izdelki z oznako CE.

Usklajen pristop EU do zagotavljanja podatkov o varnem ravnanju in uporabi pirotehničnih izdelkov lahko prispeva tudi k zmanjšanju števila nesreč, ki so posledica napačne uporabe.

Usklajen pristop do razvrstitve, uporaba standardov in sistem odobritve v zvezi s pirotehničnimi izdelki naj bi vodili k mnogim koristim v smislu varnosti izdelka, skupaj z enotnim trgom za proizvajalce in uvoznike.

Istočasno predlog zaradi upoštevanja raznolikosti nacionalnih predpisov o trženju in uporabi izdelkov za ognjemete državam članicam dopušča možnost ohranitve lastnih predpisov v zvezi z najnižjo starostjo ter trženjem in uporabo nekaterih kategorij izdelkov za ognjemet.

1.3. Skladnost z drugimi pravnimi akti Skupnosti

Drugi pirotehnični izdelki, ki že spadajo v obstoječe pravne akte EU, npr. o pomorski opremi, so bili izključeni s področja uporabe Direktive. Prav tako se Direktiva ne uporablja za eksploziva, ki spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 93/15/EGS.

Direktiva je zato skladna z drugimi pravnimi akti Skupnosti.

2. Rezultati posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in presoja vplivov

Posvetovanja

Ker delovna skupina za pirotehnične izdelke na ravni EU prej ni obstajala, se je postopek posvetovanja za Direktivo začel maja 2003 z odpošiljanjem vprašalnika, kot je opisano zgoraj. Temu je bilo priloženo pismo stalnim predstavništvom držav članic in misijam kandidatk ter držav EFTE, ki je spodbudilo kroženje vprašalnika med morebitnimi interesnimi skupinami in pojasnilo, da lahko odgovori kdor koli.

Prvo srečanje delovne skupine interesnih skupin je bilo organizirano 23. septembra 2003, ki sta mu sledili srečanji 1. decembra 2003 in 16. marca 2004 v Bruslju. Povabila na ta srečanja so bila poslana upravam držav članic, držav kandidatk in članic EFTE ter tistim združenjem, ki so odgovorila na vprašalnik ali so izrazila zanimanje za sodelovanje v delovni skupini.

Pirotehnično industrijo so predstavljali delegati Evropskega pirotehničnega združenja. Industrijo dobaviteljev avtomobilskih delov je predstavljalo njihovo evropsko združenje CLEPA .

CEN, Evropski odbor za standardizacijo, in zlasti njegov tehnični odbor za pirotehnične izdelke sta bila tesno povezana s pripravo te direktive. Sodeloval je pri pripravi bistvenih varnostnih zahtev, dokončanih na srečanju, ki ga je gostila Nizozemska v Delftu od 17. do 18. novembra 2003.

Udeleženci delovne skupine so pred tem v velikem obsegu razdeljevali več osnutkov direktive, za katere so bili pozneje prejeti komentarji ne le javnih organov, odgovornih za pirotehniko, ampak tudi več industrijskih združenj in posameznih podjetij (izdelki za ognjemet, dobavitelji avtomobilskih delov in letalski sektor).

Načeloma večina držav članic in združenja pirotehnične industrije ter dobavitelji avtomobilskih delov pozdravljajo pobudo za Direktivo o pirotehničnih izdelkih. Kljub temu pristojni organi Združenega kraljestva in Švedske menijo, da pravni akti EU na tem področju niso potrebni, kar podpirajo nekateri proizvajalci pirotehnike v Združenem kraljestvu.

Medtem ko so dobavitelji avtomobilskih delov izrecno zahtevali vključitev zračnih blazin in druge pirotehnične avtomobilske varnostne opreme na področje uporabe Direktive, se je pojavila zahteva, da se izključijo letalski in vesoljski deli, ker so že bili vključeni v druge mednarodne predpise.

Glavna razprava z državami članicami na srečanjih delovne skupine je zadevala obseg, do katerega lahko države članice obdržijo nacionalne omejitve glede prodaje in uporabe nekaterih kategorij izdelkov za ognjemet.

Ker obstajajo v zvezi z izdelki za ognjemet izrazito različne kulturne tradicije, predvideva predlog možnost, da države članice omejijo uporabo in/ali prodajo izdelkov za ognjemete kategorije 2 in 3 javnosti.

Nekatere države članice zahtevajo tudi možnost omejitve uporabe in/ali prodaje izdelkov za ognjemet kategorije 1 (to je izdelkov za ognjemet, ki predstavljajo zelo majhno nevarnost in so namenjeni uporabi v zaprtih prostorih, vključno z izdelki za ognjemet, ki so namenjeni uporabi v stanovanjskih stavbah, ki teoretično predstavljajo le zelo majhno tveganje. eprav načeloma tega ne moremo sprejeti, ker je za to skupino izdelkov treba ustvariti pogoje notranjega trga, je Komisija pripravljena dati CEN nova pooblastila, da se ponovno opredeli kategorija 1 in izdela seznam tistih izdelkov, ki jih lahko vse države članice obravnavajo kot neškodljive in ki zato lahko prosto krožijo na notranjem trgu.

Drugo sporno vprašanje, na katero so opozorile številne države članice, je bila najnižja dovoljena starost. Vseeno je Komisija pojasnila, da so to minimalne zahteve in da imajo države članice pravico do določitve strožjih omejitev, če se jim zdi potrebno. V tistih državah članicah, ki še nimajo določenih najnižjih dovoljenih starosti za prodajo izdelkov za ognjemete končnim porabnikom, se pričakuje, da bodo imele te najnižje dovoljene starosti pozitiven učinek na število nesreč, povezanih z izdelki za ognjemete.

Presoja vplivov

Trg EU za izdelke za ognjemet za prodajo uporabnikom (kategorije 1, 2 in 3) je ocenjen na okoli 700 milijonov EUR na leto. Trg EU za izdelke za ognjemet, ki se prodajajo le poklicnim uporabnikom, je prav tako ocenjen na okoli 700 milijonov EUR na leto. Malo izdelkov za ognjemete je proizvedenih v EU. Veliko izdelkov za ognjemete, ki so proizvedeni v EU, je namenjenih za poklicno uporabo (kategorija 4).

Ocenjeno je, da so avtomobilski sistemi za zadrževanje potnikov nameščeni v približno 20 milijonov vozil v EU vsako leto. V primeru zračnih blazin je to okoli 80 milijonov sistemov, ki so dani v promet v promet vsako leto vrednosti okrog 3,5 milijarde EUR. V primeru zategovalnikov varnostnih pasov pa je dano v promet okrog 90 milijonov enot vsako leto v vrednosti okoli 2 milijardi EUR.

Predlagana direktiva bo ustvarila enotni trg za pirotehnične izdelke. Pričakuje se, da bo to odpravilo trgovinske omejitve, ki jih sedaj povzročajo veljavni nacionalni predpisi po vsej EU. Direktiva bo določila bistvene varnostne zahteve za pirotehnične izdelke, pristojni organi držav članic pa bodo ocenjevali skladnost teh izdelkov z zahtevami. Izdelki, za katere je ocenjeno, da izpolnjujejo varnostne zahteve, se lahko označijo s CE, kar omogoča njihovo prosto kroženje znotraj EU, hkrati pa zagotavlja visoko raven zaščite potrošnikov.

Pričakuje se, da bo Direktiva povzročila občutno zmanjšanje stroškov, ker bo enotna ocena skladnosti CE nadomestila do 25 vzporednih nacionalnih postopkov za odobritev.

Glavne koristi so zato zmanjšanje bremena podjetij z usklajenim sistemom za odobritev dajanja pirotehničnih izdelkov v promet, skupaj z uvedbo enotnega trga in visoko ravnijo zaščite potrošnikov.

Pirotehnični izdelki, ki so namenjeni oboroženim silam, policiji in uporabi v letalih ali spadajo na področje uporabe Direktive o pomorski opremi (96/98/ES), bodo izključeni iz Direktive.

3. Pravni elementi predloga

Pravna podlaga

Pravna podlaga predloga je člen 95 Pogodbe.

Ta direktiva bo določila pogoje za dajanje v promet in uporabo pirotehničnih izdelkov v EU, saj bo uskladila bistvene zahteve. Cilj bo uvedba minimalnih varnostnih zahtev za zaščito širše javnosti in poklicnih uporabnikov ter izogibanje in odstranjevanje trgovinskih omejitev in preprečevanje izkrivljanja konkurence zaradi različnih upravnih sistemov. V središču je zato zaščita uporabnikov, pri čemer se izboljšujejo pogoji za delovanje notranjega trga.

Člen 95 Pogodbe ES je zato ustrezen za uskladitev pogojev trženja in uporabe pirotehničnih izdelkov, pri čemer se izboljša zaščita uporabnikov.

Načeli subsidiarnosti in sorazmernosti

Zakonodaja o trženju in uporabi pirotehničnih izdelkov sta trenutno v celotni EU določeni na nacionalni ravni in ta različna nacionalna zakonodaja lahko povzroči ovire trgovini znotraj Skupnosti.

Zaradi tega je namen Komisije, da ustvari celovit notranji trg za nekatere kategorije pirotehničnih izdelkov in uvede bistvene varnostne zahteve. To je možno le z uporabo direktive ali uredbe.

Spričo zadevnih nesreč in ob upoštevanju dejstva, da je zelo enostavno nezakonito prevažati pirotehnične izdelke iz ene države članice v drugo čez odprte meje, dajanje pirotehničnih izdelkov v promet za organe ni enostavno. Brez opredelitve bistvenih varnostnih zahtev se lahko pričakuje, da bo število nesreč zaradi učinkovitih pirotehničnih izdelkov nadalje naraščalo. Vendar se bo upoštevalo tudi načelo subsidiarnosti, ker predlagana Direktiva ne more odvrniti držav članic od sprejemanja ukrepov na podlagi javne varnosti za omejitev dajanja v promet nekaterih kategorij pirotehničnih izdelkov. Predlagana Direktiva bo državam članicam tudi dovoljevala, da ohranijo višjo mejo najnižje dovoljene starosti za prodajo pirotehničnih izdelkov porabnikom, prav tako zaradi javne varnosti.

Predlagana direktiva je sorazmerna s cilji za izboljšanje varnosti potrošnikov in oblikovanja notranjega trga za pirotehnične izdelke.

Izbira instrumentov

Komisija je kot najboljši instrument za dosego ciljev izbrala direktivo, ker je treba uskladiti različne nacionalne zakonodaje o pirotehničnih izdelkih. Druga možnost bi bila uredba Komisije, vendar ta za novi pristop ni bila nikoli uporabljena in mnogih določb iz Direktive (npr. obveznost držav članic, da priglasijo priglasitveni organ in izvajajo tržni nadzor) ne bi bilo mogoče vključiti v uredbo, ker se te uporabljajo neposredno.

4. Vplivi na proračun

Neposrednih proračunskih posledic predložene Direktive ni. Odbor iz člena 18 bo odločil o možnosti sestave registra registracijskih številk Evropske unije za pirotehnične izdelke, ki bo olajšal identificiranje pirotehničnih izdelkov in njihovih proizvajalcev ali pooblaščenih zastopnikov v primeru nesreč zaradi nepravilnega delovanja. Ta določba ima lahko pozneje proračunske posledice, ki jih je treba podrobno preučiti, če pride do takega predloga.

2005/0194 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o dajanju pirotehničnih izdelkov v promet ( Besedilo velja za EGP )

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA-

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee[2],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbeob upoštevanju naslednjega[3]:

(1) Zakoni, predpisi in upravne določbe, ki veljajo v državah članicah za dajanje v promet in uporabo pirotehničnih izdelkov, so različni, zlasti glede vidikov, kot sta varnost in učinkovitost.

(2) Te določbe, ki lahko povzročijo trgovinske ovire v Skupnosti, je treba uskladiti, da se zagotovi prosti pretok pirotehničnih izdelkov na notranjem trgu, pri čemer se zagotavlja visoka raven zaščite zdravja in varstva potrošnikov.

(3) Direktiva Sveta 93/15/EGS z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom[4] navaja, da pirotehnični izdelki zahtevajo ustrezne ukrepe za zagotovitev zaščite potrošnikov in javne varnosti ter da se načrtujejo dodatni pravni akti na tem področju.

(4) Direktiva Sveta 96/82/ES z dne 9. decembra 1996 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (imenovana „Direktiva Seveso II“)[5], ki jo je razširila Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/105/ES[6] z dne 16. decembra 2003, uvaja varnostne zahteve za organizacije, v katerih so med drugimi nevarnimi snovmi prisotni eksplozivi, vključno s pirotehniko.

(5) Da se zagotovi ustrezno visoka raven zaščite, je treba pirotehnične izdelke razvrstiti glede na vrsto uporabe ali namen in raven nevarnosti.

(6) Glede na nevarnosti, ki so sestavni del uporabe pirotehničnih izdelkov, je primerno določiti najnižje dovoljene starosti za njihovo prodajo potrošnikom in njihovo uporabo ter zagotoviti, da njihove oznake prikazujejo zadostne in ustrezne podatke o varni uporabi, da se zaščitijo zdravje in varnost ljudi ter okolje. Treba je oblikovati določbe za nekatere pirotehnične izdelke, ki bodo na voljo le pooblaščenim strokovnjakom s potrebnim znanjem, spretnostmi in izkušnjami.

(7) Uporaba pirotehnike in zlasti uporaba izdelkov za ognjemete je predmet izrazito različnih kulturnih običajev in navad v različnih državah članicah. Zato je nujno omogočiti državam članicam, da sprejmejo nacionalne ukrepe za omejevanje uporabe ali prodaje nekaterih kategorij izdelkov za ognjemete širši javnosti zaradi javne varnosti ali varnostnih razlogov.

(8) Ustrezno je uvesti bistvene varnostne zahteve za pirotehnične izdelke.

(9) Odgovornost za zagotavljanje usklajenosti pirotehničnih izdelkov s to direktivo in zlasti z bistvenimi varnostnimi zahtevami ima proizvajalec, ki ima sedež v Skupnosti ali imenuje pooblaščenega zastopnika.

(10) Če so bistvene varnostne zahteve izpolnjene, države članice ne smejo prepovedati, omejiti ali ovirati prostega pretoka pirotehničnih izdelkov.

(11) Da se olajša proces skladnosti z bistvenimi varnostnimi zahtevami, se razvijajo usklajeni standardi v zvezi z načrtovanjem, proizvodnjo in preskušanjem takšnih izdelkov.

(12) Evropske usklajene standarde pripravljajo, sprejemajo in spreminjajo Evropski odbor za standardizacijo (CEN), Odbor za elektrotehnično standardizacijo (CENELEC) in Evropski inštitut za telekomunikacijske standarde (ETSI). Te organizacije imajo pristojnosti za sprejemanje usklajenih standardov, ki jih pripravljajo v skladu s splošnimi smernicami za sodelovanje med seboj in Komisijo[7] ter postopkom, določenim v Direktivi 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov[8].

(13) Svet je v Sklepu 93/465/EGS z dne 22. julija 1993 o modulih za različne faze postopkov ugotavljanja skladnosti, ki so namenjeni uporabi v direktivah o tehnični uskladitvi, uvedel usklajene načine uporabe postopkov za ugotavljanje skladnosti. Uporaba teh modulov pri pirotehničnih izdelkih bo omogočila določitev odgovornosti proizvajalcev in organov, vključenih v postopek ugotavljanja skladnosti, ob upoštevanju narave zadevnih pirotehničnih izdelkov.

(14) Pirotehnični izdelki morajo imeti oznako CE, ki označuje skladnost z določbami te direktive, da lahko prosto krožijo v Skupnosti.

(15) V zvezi z varnostjo pri prevozu so predpisi glede prevoza pirotehničnih izdelkov vključeni v mednarodne konvencije in sporazume, vključno s priporočili Združenih narodov o prevozu nevarnih snovi.

(16) Države članice določijo pravila o kaznih, ki veljajo za kršitve določb te direktive, in zagotovijo, da se izvajajo. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

(17) Bistveno je določiti prehodno obdobje, da se omogoči postopno sprejetje nacionalne zakonodaje na posebnih področjih.

(18) Ker ciljev te direktive države članice ne morejo doseči v zadostni meri in se lahko zato bolje dosežejo na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v navedenem členu, ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben, da se dosežejo ti cilji.

(19) Ukrepi, ki so potrebni za izvajanje te direktive, se sprejmejo v skladu z Direktivo Sveta 1999/468/ES[9] –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Cilji in področje uporabe

1. Ta direktiva uvaja predpise, oblikovane za doseganje prostega pretoka pirotehničnih izdelkov na notranjem trgu, hkrati pa zagotavlja visoko stopnjo zaščite zdravja ljudi in varstva potrošnikov.

2. Ta direktiva uvaja bistvene varnostne zahteve, ki jih morajo za dajanje v promet izpolnjevati pirotehnični izdelki.

3. Ta direktiva se uporablja za pirotehnične izdelke, kot so opredeljeni v členu 2.

4. Ta direktiva se ne uporablja za:

- pirotehnične izdelke, ki jih v skladu z nacionalno zakonodajo uporabljajo oborožene sile ali policija;

- izdelke, ki spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 96/98/ES z dne 20. decembra 1996 o pomorski opremi[10];pirotehnične izdelke, ki so namenjeni za uporabo na zrakoplovih;

- pirotehnične izdelke, ki spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 88/378/EGS z dne 3. maja 1988 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z varnostjo igrač[11];

- eksplozive, ki spadajo na področje uporabe Direktive Sveta 93/15/EGS[12] z dne 5. aprila 1993 o usklajevanju določb v zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno uporabo v promet in njihovim nadzorom;streliva, v smislu projektilov in pogonskih nabojev, ki se uporabljajo v orožju manjšega kalibra, artilerijskem orožju in drugem strelnem orožju.

Člen 2

Opredelitve

Za namene te direktive pomeni:

1. „pirotehničen izdelek“ vsak izdelek, ki vsebuje snovi ali mešanico snovi, ki proizvajajo toploto, svetlobo, zvok, plin ali dim ali kombinacijo takšnih učinkov s samostojnimi eksotermnimi kemičnimi reakcijami, tako za zabavo kot za druge namene;

2. „dajanje v promet“ prvo ponujanje posameznega izdelka, namenjenega končni uporabi, na trgu Skupnosti, za namene distribucije in/ali uporabe, proti plačilu ali zastonj;

3. „izdelek za ognjemet“ pirotehnični izdelek za zabavo;

4. „pirotehničen izdelek za avtomobile“ izdelek, ki vsebuje pirotehnične snovi za aktiviranje varnostnih ali drugih naprav v motornih vozilih;

5. „proizvajalec“ fizično ali pravno osebo, ki oblikuje in/ali izdela izdelek, vključen v to direktivo, ali ki je tak izdelek dala oblikovati in izdelati za dajanje promet ali za lastno poklicno ali zasebno uporabo, pod lastnim imenom ali blagovno znamko; ali da v promet izdelek, vključen v to direktivo, pod lastnim imenom ali blagovno znamko;

6. „pooblaščeni zastopnik“ fizično ali pravno osebo s sedežem v Skupnosti, ki je prejela pisno pooblastilo proizvajalca, da ukrepa v njegovem imenu v zvezi z odgovornostmi slednjega v skladu s to direktivo;

7. „usklajeni standard“ evropski standard, ki ga je sprejel evropski organ za standardizacijo na podlagi pooblastila Komisije v skladu s postopki, ki jih določa Direktiva 98/34/ES, skladnost s katero ni obvezna;

8. „oseba s strokovnim znanjem“ osebo, ki so jo države članice pooblastile za posedovanje in/ali uporabo izdelkov za ognjemet kategorije 4 in/ali drugih pirotehničnih izdelkov kategorije 2 na svojem ozemlju, kot je določeno v členu 3.

Člen 3

Razvrstitev

1. Pirotehnični izdelki, ki spadajo na področje uporabe Direktive, razvrsti proizvajalec glede na vrsto uporabe ali namen in raven nevarnosti. Priglašeni organi potrdijo razvrstitev kot del postopka ugotavljanja skladnosti v skladu s členom 9.

Razvrstitev je naslednja:

a. Izdelki za ognjemete

kategorija 1: izdelki za ognjemete, ki predstavljajo zelo majhno nevarnost in so namenjeni uporabi v zaprtih območjih, vključno z izdelki za ognjemete, ki so namenjeni uporabi v stanovanjskih zgradbah;

kategorija 2: izdelki za ognjemete, ki predstavljajo majhno nevarnost in so namenjeni uporabi na omejenih območjih na prostem;

kategorija 3: izdelki za ognjemete, ki predstavljajo srednjo veliko nevarnost in so namenjeni uporabi na prostem, na velikih odprtih območjih;

kategorija 4: izdelki za ognjemet, ki predstavljajo veliko nevarnost in so namenjeni za uporabo le osebam s strokovnim znanjem, splošno znani kot „izdelki za ognjemete za poklicno uporabo“.

b. Drugi pirotehnični izdelki

kategorija 1: pirotehnični izdelki, ki predstavljajo majhno nevarnost, brez izdelkov za ognjemete;

kategorija 2: pirotehnični izdelki, ki so namenjeni za ravnanje ali uporabo samo osebam s strokovnim znanjem, razen izdelkov za ognjemete.

2. Države članice Komisijo obvestijo o postopkih, s katerimi določajo in pooblaščajo osebe s strokovnim znanjem.

Člen 4

Obveznosti proizvajalca

1. Proizvajalci zagotovijo, da pirotehnični izdelki, ki spadajo na področje uporabe te direktive, izpolnjujejo bistvene varnostne zahteve iz Priloge I, ki se zanje uporabljajo, in vse ustrezne določbe te direktive.

2. Proizvajalci pirotehničnih izdelkov ustanovijo sedež v Skupnosti ali imenujejo pooblaščenega zastopnika.

Oblasti in organi v Skupnosti lahko stopijo v stik s pooblaščenim zastopnikom namesto s proizvajalcem v zvezi s tistimi obveznostmi, za katere je bil zastopnik pooblaščen.

3. Proizvajalci pirotehničnih izdelkov:

1. predložijo izdelek priglašenemu organu, ki bo opravil postopek ugotavljanja skladnosti v skladu s členom 9;

2. namestijo znak CE in oznako pirotehničnega izdelka v skladu s členoma 11 in 12.

Člen 5

Dajanje v promet

Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se pirotehnični izdelki, ki spadajo na področje uporabe te direktive, dajo v promet le, če so skladni z zahtevami te direktive, nosijo oznako CE in so skladni z zahtevami o ugotavljanju skladnosti.

Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da pirotehnični izdelki ne nosijo oznake CE neupravičeno.

Člen 6

Prost pretok

1. Države članice ne prepovedujejo, omejujejo ali ovirajo dajanja v promet pirotehničnih izdelkov, ki spadajo na področje uporabe te direktive in ki izpolnjujejo njene zahteve.

2. Določila te direktive prav tako ne izključujejo ukrepov držav članic glede omejitve uporabe in/ali prodaje izdelkov za ognjemete kategorij 2 in 3 širši javnosti, ki so upravičeni na podlagi javne varnosti.

3. Na sejmih, razstavah in prikazih za tržne namene države članice ne preprečijo prikazovanja pirotehničnih izdelkov, ki niso v skladu z določbami te direktive, če viden znak jasno kaže na njihovo neskladnost in njihovo nerazpoložljivost za prodajo, dokler jih proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Skupnosti ne uskladi z določili. Med takimi dogodki je treba sprejeti ustrezne varnostne ukrepe v skladu z zahtevami, ki jih določi pristojni organ zadevne države članice, da se zagotovi varnost ljudi.

4. Države članice ne preprečujejo prostega pretoka in uporabe pirotehničnih izdelkov za avtomobile, izdelanih za raziskovalne, razvojne in testne namene, ki niso v skladu z določbami te direktive, če viden znak jasno kaže na njihovo neskladnost z določili in njihovo nerazpoložljivost za prodajo.

Člen 7

Najnižja dovoljena starost

1. Pirotehnični izdelki se ne prodajajo ali kako drugače dajejo na voljo potrošnikom, ki so mlajši od:

a. Izdelki za ognjemete

kategorija 1: 12 let

kategorija 2: 16 let

kategorija 3: 18 let

b. Drugi pirotehnični izdelki

kategorija 1: 18 let

2. Države članice lahko znižajo najnižje dovoljene starosti iz odstavka 1, če je to upravičeno na podlagi javne varnosti. Države članice lahko prav tako zvišajo najnižje dovoljene starosti za osebe, ki so poklicno usposobljene ali se poklicno usposabljajo.

3. Proizvajalci in distributerji ne prodajajo ali kako drugače dajejo na voljo naslednjih pirotehničnih izdelkov, razen osebam s strokovnim znanjem:

3. izdelkov za ognjemete kategorije 4,

4. drugih pirotehničnih izdelkov kategorije 2.

Člen 8

Usklajeni standardi

1. Komisija lahko, v skladu s postopki, določenimi v Direktivi 98/34/ES, zahteva, da evropski standardizacijski organi pripravijo ali prilagodijo evropske standarde za podporo tej direktivi.

2. Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi sklicevanja na te usklajene standarde.

3. Države članice obravnavajo pirotehnične izdelke, ki spadajo na področje uporabe te direktive in so v skladu z zadevnimi usklajenimi standardi, navedbe katerih so bile objavljene v Uradnem listu Evropske unije, kot skladne z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz člena 4(1).

Ko države članice sprejmejo prenos usklajenih standardov na nacionalno raven, objavijo sklicne številke teh prenosov.

4. Če država članica ali Komisija meni, da usklajeni standardi iz tega člena v celoti ne izpolnjujejo bistvenih zahtev iz člena 4(1), Komisija ali zadevna država članica predloži zadevo Stalnemu odboru, ustanovljenemu z Direktivo 98/34/ES, in navede razloge. Odbor da mnenje brez odlašanja. Glede na mnenje Odbora Komisija obvesti državo članico o ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi z usklajenimi standardi in objavo iz odstavka 2.

Člen 9

Postopki ugotavljanja skladnosti

1. Za potrditev skladnosti pirotehničnih izdelkov upošteva proizvajalec enega od naslednjih postopkov:

5. postopek ES-pregleda tipa (modul B) iz Priloge II(1), in, po izbiri proizvajalca:

6. postopek skladnosti s tipom (modul C) iz Priloge II(2), ali

7. postopek zagotavljanja kakovosti proizvodnje (modul D) iz Priloge II(3), ali

8. postopek zagotavljanja kakovosti proizvoda (modul E) iz Priloge II(4), ali

9. postopek preverjanja proizvoda (modul F) iz Priloge II(5); ali

10. postopek preverjanja enote (modul G) iz Priloge II(6).

Člen 10

Priglašeni organi

1. Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o organih, ki so jih imenovale za opravljanje postopkov ugotavljanja skladnosti iz člena 9, skupaj s posebnimi nalogami, za opravljanje katerih so bili imenovani ti organi, in identifikacijskimi številkami, ki jim jih je vnaprej dodelila Komisija.

2. Komisija na internetni spletni strani Komisije objavi seznam priglašenih organov in njihovih identifikacijskih številk ter nalog, za katere so bili priglašeni. Komisija zagotovi, da se ta seznam dopolnjuje z najnovejšimi podatki.

3. Države članice uporabljajo minimalna merila, določena v Prilogi III, za ocenjevanje organov, ki jih je treba priglasiti Komisiji. Za organe, ki izpolnjujejo ocenjevalna merila, določena z usklajenimi standardi, ki zadevajo priglašene organe, se šteje, da izpolnjujejo zadevna minimalna merila.

4. Država članica, ki je Komisiji priglasila določen organ, umakne priglasitev, če ugotovi, da organ ne izpolnjuje več meril iz pododstavka 3. O tem nemudoma obvesti druge države članice in Komisijo.

Člen 11

Obvezna namestitev oznake CE

1. Po uspešnem zaključku ugotavljanja skladnosti v skladu s členom 9 namestijo proizvajalci oznako CE tako, da je vidna, čitljiva in neizbrisna, na same pirotehnične izdelke ali, če to ni mogoče, na pritrjeno identifikacijsko tablico ali, kot zadnja možnost, če ni mogoče uporabiti prvih dveh metod, na embalažo. Identifikacijska tablica mora biti narejena tako, da je ni mogoče ponovno uporabiti.

Vzorec, ki se uporablja za oznako CE, je v skladu s Sklepom Sveta 93/465/EGS.

2. Proizvajalci na pirotehnični izdelek ne namestijo nobenega znaka ali napisa, ki lahko zmede tretje osebe o pomenu in obliki oznake CE. Na pirotehnične izdelke se lahko pritrdi katera koli druga oznaka, če ne ovira vidljivosti in čitljivosti oznake CE.

3. Če so pirotehnični izdelki, ki spadajo na področje uporabe te direktive, predmet drugih pravnih aktov Evropske unije, ki vključujejo druge vidike in predpisujejo namestitev oznake CE, kaže ta oznaka, da se predvideva skladnost zgoraj navedenih izdelkov tudi z določbami drugih pravnih aktov, ki se uporabljajo zanje.

Člen 12

Označevanje

1. Proizvajalci zagotovijo, da so pirotehnični izdelki ustrezno označeni v uradnem jeziku/uradnih jezikih države, v kateri se izdelek prodaja potrošnikom.

2. Označevanje pirotehničnih izdelkov navaja vsaj ime proizvajalca ali njegovega pooblaščenega zastopnika, ime in vrsto izdelka, najnižje dovoljene starosti iz člena 7(1) in (2), zadevne kategorije in navodila za uporabo in, če je primerno, varnostno razdaljo. Označevanje navaja tudi razred/podrazred snovi ali mešanice snovi (1.1 - 1.6), ki je v izdelku, v skladu s klasifikacijsko shemo UN/ADR, ali navaja primerljive podatke o nevarnosti (nevarnost hkratne eksplozije celotne vsebine, nevarnost izstrelkov, nevarnost sunka, nevarnost požara).

3. Izdelki za ognjemete razen tega vsebujejo vsaj še naslednje minimalne podatke:

kategorija 1: če je primerno: „le za uporabo na prostem“ in najmanjšo varnostno razdaljo;

kategorija 2: „le za uporabo na prostem“ in, če je primerno, najmanjšo varnostno razdaljo/najmanjše varnostne razdalje;

kategorija 3: „le za uporabo na prostem“ in najmanjšo varnostno razdaljo/najmanjše varnostne razdalje;

kategorija 4: „le za osebe s strokovnim znanjem“ in najmanjšo varnostno razdaljo/najmanjše varnostne razdalje;

4. Če na pirotehničnem izdelku ni dovolj prostora za zahteve označevanja iz odstavkov 2 in 3, se podatek navede na embalaži.

5. Določbe odstavkov 1 do 4 se ne uporabljajo za izdelke za ognjemete kategorije 4 in druge pirotehnične izdelke kategorije 2, ki jih proizvajalec prikazuje javno.

Člen 13

Tržni nadzor

1. Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se lahko pirotehnični izdelki, ki spadajo na področje uporabe te direktive, dajo v promet le, ko ustrezno shranjeni in uporabljeni za predviden namen ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi.

2. Države članice organizirajo in izvajajo ustrezen nadzor izdelkov, ki so bili dani v promet, ob upoštevanju domneve o skladnosti izdelkov, ki imajo oznako CE.

3. Če država članica potrdi, da izdelki iz te direktive, ki imajo oznako CE skupaj z izjavo ES o usklajenosti, in se uporabljajo v skladu s predvidenim namenom, lahko ogrozijo zdravje in varnost ljudi, sprejme vse ustrezne začasne ukrepe za umik takšnega izdelka iz prometa, preprečitev dajanja v promet ali omejitev prostega pretoka teh izdelkov. Država članica o tem obvesti Komisijo in druge države članice.

Člen 14

Hitro obveščanje o izdelkih, ki predstavljajo resno tveganje

Če država članica upravičeno misli, da predstavlja izdelek iz te direktive resno tveganje, ki lahko ogrozi zdravje in/ali varnost ljudi v Evropski uniji, o tem obvesti Komisijo in druge države članice ter ga ustrezno oceni. Komisijo in druge države članice obvesti o ozadju in rezultatih ocene.

Člen 15

Zaščitna klavzula

1. Če država članica upravičeno misli, da pirotehnični izdelek ni skladen z zahtevami te direktive, pri postopku obveščanja iz člena 13(3) in (14) navede razloge za svojo odločitev, zlasti, ali je vzrok za neskladnost:

11. neizpolnjevanje bistvenih zahtev iz člena 4(1);

12. nepravilna uporaba usklajenih standardov iz člena 8;

13. pomanjkljivosti v samih usklajenih standardih iz člena 8.

2. Komisija takoj začne posvetovanje z zadevnimi stranmi. Komisija se po posvetovanju odloči, ali so ukrepi, ki jih je sprejela država članica, upravičeni ali ne, ter svoje mnenje sporoči državi članici, ki je dala pobudo, drugim državam članicam ter proizvajalcu ali njegovemu pooblaščenemu zastopniku.

3. Če ukrepi iz odstavka 1 temeljijo na pomanjkljivostih usklajenih standardov, predloži Komisija zadevo odboru, ustanovljenemu z Direktivo 98/34/ES, če država članica, iz katere izhajajo ukrepi, vztraja na svojem stališču, Komisija ali država članica pa sproži postopek iz člena 8.

4. Če pirotehnični izdelek ni usklajen z določili in nosi znak CE, sprejme pristojna država članica ustrezne ukrepe proti tistim, ki so namestili oznako, in o tem obvesti Komisijo. Komisija obvesti ostale države članice.

5. Komisija zagotovi, da so države članice obveščene o razvoju in izidu postopka.

Člen 16

Ukrepi, ki povzročijo zavrnitev ali omejitev

1. Vsak ukrep, sprejet v skladu s to direktivo:

14. za prepoved ali omejitev dajanja izdelka v promet; ali

15. to withdraw a product from the market, shall state the exact grounds on which it is based. Such measures shall be notified without delay to the party concerned, who shall at the same time be informed of the remedies available to him under the national law in force in the Member State concerned and of the time limits to which such remedies are subject.

2. V primeru ukrepa iz člena 16(1) ima proizvajalec priložnost, da vnaprej predstavi svoje stališče, razen če tako posvetovanje ni mogoče zaradi nujnosti sprejetja ukrepa, zlasti če je ta upravičen na podlagi zahtev o javnem zdravju in varnostnih zahtev.

Člen 17

Ukrepi za izvajanje

Če je potrebno, se za izvajanje te direktive sprejmejo naslednji ukrepi v skladu s postopkom iz člena 18(2):

- prilagoditve, potrebne za upoštevanje vseh prihodnjih sprememb priporočil Združenih narodov;

- prilagoditve Prilog 2 in 3 tehničnemu napredku;

- sestava registra registracijskih številk Evropske unije za pirotehnične izdelke, ki bo olajšal identificiranje pirotehničnih izdelkov in njihovih proizvajalcev ali pooblaščenih zastopnikov v primeru nesreč zaradi napake v delovanju;

- drugi ukrepi, potrebni za učinkovito izvajanje te direktive.

Člen 18

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Če se sklicuje na ta odstavek, se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določil člena 8 Sklepa. Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 99/468/ES se določi na tri mesece.

3. Odbor sprejme poslovnik.

Člen 19

Sankcije

1. Najpozneje […][13] te direktive sprejmejo države članice ustrezne pravne ali upravne ukrepe za obravnavo vseh kršitev te direktive, ter odvračilne, učinkovite in sorazmerne sankcije za vsako tako kršitev.

Države članice vključijo ukrepe, ki jim omogočajo zadržati pošiljke pirotehničnih izdelkov, ki niso skladne s to direktivo.

2. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Člen 20

Prenos

1. Države članice najpozneje do […][14] sprejmejo in objavijo zakone, uredbe in druge upravne določbe, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj predložijo besedila teh določb ter primerjalno tabelo med določbami in to direktivo.

2. Države članice uporabljajo navedene določbe od […][15] za izdelke za ognjemete in od […][16] za druge pirotehnične izdelke.

3. Ko države članice sprejmejo navedene določbe, se v njih sklicujejo na to direktivo ali navedejo takšno sklicevanje ob njihovi uradni objavi. Države članice določijo način sklicevanja.

4. Države članice sporočijo Komisiji vsebino besedila glavnih določb nacionalne zakonodaje, ki jo sprejmejo na področju, ki ga pokriva ta direktiva.

5. Nacionalna dovoljenja, izdana pred datumom iz odstavka 2, še naprej veljajo na ozemlju države članice, ki je izdala dovoljenje, do datuma prenehanja veljavnosti ali 10 let po začetku veljavnosti te Direktive, če je to krajše.

6. Z odstopanjem od odstavka 5 veljajo nacionalna dovoljenja za pirotehnične izdelke za avtomobile, izdana pred datumom iz odstavka 2, do prenehanja njihove veljavnosti.

Člen 21

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 22

Prejemniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA I

BISTVENE VARNOSTNE ZAHTEVE

16. Vsak pirotehnični izdelek mora doseči zmogljivost, ki jo je določil proizvajalec pri priglašenem organu, da se zagotovita največja varnost in zanesljivost.

17. Vsak pirotehnični izdelek mora biti zasnovan in izdelan tako, da ga je mogoče varno odstraniti z uporabo ustreznega postopka z najmanjšim vplivom na okolje.

18. Vsak pirotehnični izdelek mora delovati pravilno, ko se uporablja za predvideni namen.

Naslednji podatki in lastnosti – če je to je primerno – se morajo upoštevati ali preskusiti. Vsak pirotehnični izdelek je treba preskusiti v resničnih razmerah. Če to ni mogoče v laboratoriju, se morajo preskusi opraviti v okoliščinah, v katerih se bo pirotehnični izdelek uporabljal.

(a) Zasnova, sestava ter značilne lastnosti, vključno s podrobno kemično sestavo (masa in odstotek uporabljenih snovi) in dimenzijami.

(b) Fizikalna in kemijska stabilnost pirotehničnega izdelka v vseh običajnih, predvidljivih okoljskih pogojih.

(c) Občutljivost na običajno, predvidljivo ravnanje in prevoz.

(d) Skladnost vseh sestavin, kar zadeva njihovo kemijsko stabilnost.

(e) Odpornost pirotehničnega izdelka proti vodi, če je namenjen uporabi v vlagi ali mokroti in če lahko voda neugodno vpliva na njegovo varnost in zanesljivost.

(f) Odpornost proti nizkim in visokim temperaturam, če je pirotehnični izdelek namenjen shranjevanju ali uporabi pri takšnih temperaturah in lahko ohlajanje ali segrevanje sestavnega dela ali pirotehničnega izdelka kot celote neugodno vpliva na njegovo varnost in zanesljivost.

(g) Varnostne lastnosti za preprečevanje nepravočasne ali nenamerne detonacije ali vžiga.

(h) Ustrezna navodila in, če je potrebno, oznake v zvezi z varnim ravnanjem, skladiščenjem, uporabo (vključno z varnostnimi razdaljami) in odlaganjem v uradnem jeziku ali jezikih sprejemne države članice.

(i) Sposobnost pirotehničnega izdelka, njegove embalaže ali drugih sestavnih delov, da se med skladiščenjem v skladu z običajnimi, predvidljivimi pogoji skladiščenja ne pokvari.

(j) Specifikacija vseh potrebnih naprav in pripomočkov ter navodila za uporabo za varno delovanje pirotehničnega izdelka.

(k) Med prevozom in običajno uporabo, morajo pirotehnični izdelki imeti pirotehnično sestavo, razen če je z navodili proizvajalca določeno drugače.

19. Različne skupine pirotehničnih izdelkov morajo biti skladne vsaj z naslednjimi zahtevami:

A. Izdelki za ognjemete

a) Proizvajalec v skladu s členom 3 razdeli izdelke za ognjemete v različne kategorije, za katere je značilna neto vsebina eksploziva, varnostne razdalje, raven hrupa ali podobno. Kategorija mora biti jasno navedena na oznaki.

b) Izdelki za ognjemete lahko vsebujejo le sestavne materiale, ki čim bolj zmanjšajo tveganje za zdravje, lastnino in okolje zaradi odpadkov.

c) Metoda vžiga mora biti jasno vidna ali mora biti navedena na oznaki ali v navodilih.

d) Izdelki za ognjemete se ne smejo premikati na napačen in nepredvidljiv način.

e) Izdelki za ognjemet kategorije 1, 2 in 3 morajo biti zaščiteni proti nenamernim vžigom z zaščitnim pokrovom, embalažo ali zgradbo izdelka. Izdelki za ognjemete kategorije 4 morajo biti zaščiteni proti nepredvidenim vžigom z metodami, ki jih določi proizvajalec.

B. Drugi pirotehnični izdelki

a) Pirotehnični izdelki morajo biti zasnovani tako, da med običajno uporabo čim bolj zmanjšajo tveganje za zdravje, lastnino in okolje.

b) Metoda vžiga mora biti jasno vidna ali mora biti navedena na oznaki ali v navodilih.

a) Pirotehnični izdelek mora biti načrtovan tako, da čim bolj zmanjša tveganje za zdravje, lastnino in okolje zaradi odpadkov, ko se sproži nenamerno.

d) Če je primerno, mora pirotehnični izdelek pravilno delovati do „datuma uporabe“, ki ga je določil proizvajalec.

C. Vžigalne naprave

a) Vžigalne naprave morajo biti sposobne zanesljivega vžiga in imeti zadostno zmožnost vžiga v vseh običajnih, predvidljivih pogojih uporabe.

b) Vžigalne naprave morajo biti zaščitene proti elektrostatični razelektritvi v običajnih, predvidljivih pogojih shranjevanja in uporabe.

c) Električne vžigalne naprave morajo biti zaščitene proti elektromagnetnim poljem v običajnih, predvidljivih pogojih shranjevanja in uporabe.

d) Zaščitni ovoj vžigalnih vrvic mora imeti ustrezno mehansko trdnost in primerno varovati eksplozivno polnilo, če je izpostavljeno običajnim, predvidljivim mehanskim obremenitvam.

e) Izdelek mora vsebovati navedbo parametrov za čas gorenja vžigalnih vrvic.

f) Električne lastnosti (npr. električni tok, upor itd.) električnih vžigalnih naprav morajo biti navedene na izdelku.

g) Žice električnih vžigalnih naprav morajo biti ustrezno izolirane in mehansko trdne, vključno s trdnostjo povezave z vžigalno napravo, ob upoštevanju njihove načrtovane uporabe.

PRILOGA II

POSTOPKI UGOTAVLJANJA SKLADNOSTI

1. MODUL B: tipski preskus ES

1. V tem modulu je opisan tisti del postopka, s katerim priglašeni organ preveri in potrdi, da vzorec, reprezentativen za predvideno proizvodnjo, izpolnjuje ustrezne določbe direktive.

2. Vlogo za tipski preskus ES vloži proizvajalec pri priglašenem organu, ki ga izbere sam.

Vloga mora vključevati:

– ime in naslov proizvajalca,

– pisno izjavo, da enaka vloga ni bila vložena pri nobenem drugem priglašenem organu,

– tehnično dokumentacijo, kot je opisana v oddelku 3.

Prosilec mora dati priglašenemu organu na voljo vzorec, reprezentativen za predvideno proizvodnjo, v nadaljevanju imenovan „tip“. Če je treba, lahko priglašeni organ za izvedbo preskusnega programa zahteva nadaljnje vzorce.

3. Tehnična dokumentacija mora omogočiti ocenitev skladnosti naprave z zahtevami direktive. Če je to pomembno za takšno oceno, mora vključevati načrt, izdelavo in delovanje naprave ter vsebovati, če je to pomembno za oceno:

– splošen opis tipa,

– predštudijo, skice izdelave in diagrame sestavnih delov, podsestavov, tokokrogov itd.,

– opise in razlage, ki so potrebni za razumevanje skic, diagramov in delovanja proizvoda,

– seznam usklajenih standardov iz člena 8, ki so uporabljeni v celoti ali deloma, in opis rešitev, sprejetih za izpolnitev bistvenih varnostnih zahtev Direktive, če usklajeni standardi iz člena 8 niso bili uporabljeni,

– rezultate opravljenih projektnih izračunov, pregledov itd.,

– poročila o preskusih.

4. Priglašeni organ mora:

4.1. pregledati tehnično dokumentacijo, preveriti, ali je bil tip izdelan v skladu s to dokumentacijo, ter identificirati elemente, ki so bili oblikovani v skladu z ustreznimi določbami usklajenih standardov iz člena 8, in sestavne dele, ki so bili oblikovani brez uporabe ustreznih določb teh usklajenih standardov;

4.2. opravljati ali dati opravljati ustrezne preglede in potrebne preskuse, da preveri, ali rešitve, ki jih je sprejel proizvajalec, če usklajeni standardi iz člena 8 niso bili uporabljeni, izpolnjujejo bistvene varnostne zahteve Direktive;

4.3. opravljati ali dati opravljati ustrezne preglede in potrebne preskuse, da preveri, ali so, če se je proizvajalec odločil, da bo uporabil ustrezne usklajene standarde, ti res bili uporabljeni;

4.4. se sporazumeti s prosilcem o kraju, v katerem se bodo opravljali pregledi in potrebni preskusi.

5. Če tip izpolnjuje ustrezne določbe te direktive, izda priglašeni organ prosilcu certifikat tipskega preskusa ES. Certifikat vsebuje ime in naslov proizvajalca, zaključke pregleda in potrebne podatke za identifikacijo odobrenega tipa.

Seznam ustreznih delov tehnične dokumentacije je priložen certifikatu, priglašeni organ pa hrani njegov izvod.

Če priglašeni organ zavrne izdajo tipskega certifikata, mora proizvajalcu navesti podrobne razloge za takšno zavrnitev.

Omogočiti je treba pritožbeni postopek.

6. Prosilec obvesti priglašeni organ, ki ima tehnično dokumentacijo o certifikatu tipskega preskusa ES, o vseh spremembah odobrene vloge, za katere je potrebna dodatna odobritev, če bi takšne spremembe lahko vplivale na skladnost z bistvenimi zahtevami ali predpisanimi pogoji uporabe izdelka. Dodatna odobritev se izda v obliki dodatka izvirnemu certifikatu tipskega preskusa ES.

7. Vsak priglašeni organ mora drugim priglašenim organom sporočiti ustrezne podatke o certifikatih tipskega preskusa ES ter izdanih in umaknjenih certifikatih.

8. Drugi priglašeni organi lahko prejmejo izvode certifikatov tipskih preskusov ES in/ali njihovih dodatkov. Priloge k certifikatom se morajo hraniti, da so na voljo drugim priglašenim organom.

9. Proizvajalec mora s tehnično dokumentacijo hraniti izvode certifikatov tipskega preskusa ES in njihove dodatke še vsaj deset let od zadnjega datuma izdelave zadevnega izdelka.

Če proizvajalec nima sedeža v Skupnosti, je za hranjenje tehnične dokumentacije odgovorna oseba, ki da izdelek v promet v Skupnosti.

2. MODUL C: Skladnost s tipom

1. V tem modulu je opisan tisti del postopka, s katerim proizvajalec zagotovi in izjavi, da so zadevni pirotehnični izdelki skladni s tipom, ki je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in izpolnjujejo zahteve te direktive, ki se uporabljajo zanje. Proizvajalec mora namestiti oznako CE na vsak pirotehnični izdelek in sestaviti pisno izjavo o skladnosti.

2. Proizvajalec mora sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da proizvodni proces zagotavlja skladnost izdelanega izdelka s tipom, kot je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in z bistvenimi varnostnimi zahtevami Direktive.

3. Proizvajalec mora hraniti izvod izjave o skladnosti še vsaj deset let po zadnjem datumu izdelave zadevnega proizvoda.

Če proizvajalec nima sedeža v Skupnosti, je za hranjenje tehnične dokumentacije odgovorna oseba, ki da izdelek v promet v Skupnosti.

4. Priglašeni organ, ki ga je izbral proizvajalec, mora v naključnih časovnih razmikih opravljati ali dati opravljati preglede izdelka. Primeren vzorec končnih proizvodov, ki ga na kraju izdelave vzame priglašeni organ, se pregleda in opravijo se ustrezni preskusi, opredeljeni v veljavnem usklajenem standardu iz člena 8, ali enakovredni preskusi za pregled skladnosti izdelka z zahtevami ustrezne direktive. Če eden ali več vzorcev pregledanih proizvodov ne ustrezajo, mora priglašeni organ sprejeti ustrezne ukrepe.

V skladu z odgovornostjo priglašenega organa pritrdi proizvajalec identifikacijsko številko tega organa med procesom proizvodnje.

3. MODUL D: Zagotavljanje kakovosti proizvodnje

1. V tem modulu je opisan postopek, s katerim proizvajalec, ki izpolnjuje zahteve iz oddelka 2, zagotovi in izjavi, da so zadevni pirotehnični izdelki skladni s tipom, ki je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in izpolnjujejo zahteve te direktive. Proizvajalec pritrdi oznako CE na vsak pirotehnični izdelek in sestavi pisno izjavo o skladnosti. Oznako CE spremlja identifikacijska številka priglašenega organa, odgovornega za preglede iz oddelka 4.

2. Proizvajalec mora upravljati odobren sistem zagotavljanja kakovosti za proizvodnjo, končni pregled izdelka in preskušanje, kot je opredeljeno v oddelku 3. Zanj veljajo pregledi iz oddelka 4.

3. Quality system

3.1. Proizvajalec vloži pri priglašenem organu, ki ga sam izbere, vlogo za oceno svojega sistema kakovosti, za zadevne pirotehnične izdelke.

Vloga mora vključevati:

– vse ustrezne informacije za predvideno kategorijo pirotehničnih izdelkov,

– dokumente, ki se nanašajo na sistem kakovosti,

– tehnično dokumentacijo odobrenega tipa in izvod certifikata tipskega preskusa ES.

3.2. Sistem kakovosti mora zagotoviti skladnost pirotehničnih izdelkov s tipom, ki je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in z zahtevami te direktive, ki se uporabljajo zanje.

Vse elemente, zahteve in določbe, ki jih je sprejel proizvajalec, je treba sistematično in metodično dokumentirati v obliki pisnih ukrepov, postopkov in navodil. Dokumenti sistema kakovosti morajo omogočati dosledno razlago programov, načrtov, priročnikov in zapiskov o kakovosti.

Še zlasti mora vsebovati ustrezen opis:

– ciljev kakovosti in organizacijske strukture, odgovornosti in pristojnosti vodstva glede kakovosti pirotehničnih izdelkov,

– sistemskih ukrepov, tehnik in postopkov v proizvodnji, nadzora in zagotavljanja kakovosti, ki bodo uporabljeni,

– pregledov in preskusov, ki bodo opravljeni pred proizvodnjo, med njo in po njej, ter pogostnost njihovega izvajanja,

– dokumentacije o kakovosti, kot so inšpekcijska poročila in podatki o preskusih, podatki o umerjanjih opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd.,

– sredstev za spremljanje doseganja zahtevane kakovosti pirotehničnih izdelkov in učinkovitega delovanja sistema kakovosti.

3.3. Priglašeni organ mora oceniti sistem kakovosti, da odloči, ali izpolnjuje zahteve iz oddelka 3.2. Predvideti mora skladnost s temi zahtevami o sistemih kakovosti, ki veljajo za ustrezni usklajeni standard. Pregledovalna skupina mora imeti vsaj enega člana z izkušnjami pri presojanju ustrezne tehnologije izdelka. Postopek ocenjevanja vključuje inšpekcijski obisk proizvajalčevih prostorov.

Proizvajalca je treba obvestiti o odločitvi. Sporočilo mora vsebovati ugotovitve pregleda in primerno utemeljeno odločitev o oceni.

3.4. Proizvajalec se mora zavezati, da bo izpolnjeval obveznosti, ki izhajajo iz sistema kakovosti, kot je bil odobren, ter ga ohranjati na ustrezni in učinkoviti ravni.

Proizvajalec mora obveščati priglašeni organ, ki je odobril sistem kakovosti, o kakršni koli predlagani spremembi sistema kakovosti.

Priglašeni organ mora presoditi o predlaganih spremembah in odločiti, ali spremenjen sistem kakovosti še vedno izpolnjuje zahteve iz oddelka 3.2. in ali je potrebna vnovična presoja.

O odločitvi mora obvestiti proizvajalca. Obvestilo mora vsebovati ugotovitve pregleda in utemeljeno odločitev o oceni.

4. Nadzor, za katerega je odgovoren priglašeni organ

4.1 Namen nadzora je zagotoviti, da proizvajalec primerno izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz odobrenega sistema kakovosti.

4.2 Proizvajalec mora priglašenemu organu dovoliti dostop do krajev proizvodnje, pregledovanja, preskušanja in skladiščenja zaradi inšpekcijskih namenov ter mu zagotoviti vse potrebne informacije, še zlasti:

– dokumentacijo o sistemu kakovosti,

– pisna poročila o kakovosti, kot so inšpekcijska poročila in podatki o preskusih, podatki o umerjanjih opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd.

4.3. Priglašeni organ mora redno opravljati nadzor, da ugotovi, če proizvajalec vzdržuje in uporablja sistem kakovosti, ter zagotoviti poročilo o nadzoru proizvajalcu.

4.4. Razen tega lahko priglašeni organ nenapovedano obišče proizvajalca. Med takšnimi obiski sme priglašeni organ opraviti ali dati opraviti preskuse, da preveri pravilno delovanje sistema kakovosti; če je treba, priglašeni organ proizvajalcu zagotovi poročilo o obisku in, če je bil opravljen preskus, poročilo o preskusu.

5. Proizvajalec mora za pristojni nacionalni organ še vsaj deset let po zadnjem datumu izdelave proizvoda hraniti :

– dokument iz druge alinee oddelka 3.1,

– dopolnitve iz drugega odstavka oddelka 3.4,

– odločbe in poročila priglašenega iz zadnjega odstavka oddelka 3.4 ter oddelkov 4.3 in 4.4.

6. Vsak priglašeni organ mora drugim priglašenim organom dati ustrezne informacije o izdanih in preklicanih odobritvah sistema kakovosti.

4. MODUL E: Zagotavljanje kakovosti proizvoda

1. V tem modulu je opisan postopek, s katerim proizvajalec, ki izpolnjuje zahteve oddelka 2, zagotovi in izjavi, da so pirotehnični izdelki skladni s tipom, kot je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES. Proizvajalec mora na vsak izdelek namestiti oznako CE in sestaviti pisno izjavo o skladnosti. Oznako CE mora spremljati identifikacijska številka priglašenega organa, odgovornega za preglede iz oddelka 4.

2. Proizvajalec mora uporabljati odobren sistem kakovosti za končni nadzor in preskušanje pirotehničnega izdelka, kot je opredeljeno v oddelku 3. Zanj veljajo pregledi iz oddelka 4.

3. Quality system

3.1. Proizvajalec vloži pri priglašenem organu, ki ga sam izbere, prošnjo za oceno sistema kakovosti za svoje pirotehnične izdelke.

Vloga mora vključevati:

– vse ustrezne informacije za predvideno pirotehnično kategorijo,

– dokumentacijo o sistemu kakovosti,

– tehnično dokumentacijo odobrenega tipa in izvod certifikata tipskega preskusa ES.

3.2. V skladu s sistemom kakovosti je treba vsak pirotehnični izdelek pregledati in opraviti primerne preskuse, ki so določeni v ustreznem usklajenem standardu/ustreznih usklajenih standardih iz člena 8, ali enakovredne preskuse, da se overi njegova skladnost z ustreznimi zahtevami direktive. Vse elemente, zahteve in določbe, ki jih je sprejel proizvajalec, je treba sistematično in metodično dokumentirati v obliki pisnih ukrepov, postopkov in navodil. Ta dokumentacija sistema kakovosti mora omogočati enotno razlago programov, načrtov, priročnikov in zapiskov o kakovosti.

Še zlasti mora vsebovati ustrezen opis:

– ciljev kakovosti in organizacijske strukture, odgovornosti in pristojnosti vodstva v zvezi s kakovostjo izdelkov,

– pregledov in preskusov, ki bodo opravljeni po koncu proizvodnje,

– sredstev nadzorovanja učinkovitega delovanja sistema kakovosti,

– pisnih poročil o kakovosti, kot so inšpekcijska poročila in podatki o preskusih, podatki o umerjanjih opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd.

3.3. Priglašeni organ mora oceniti sistem kakovosti, da odloči, ali izpolnjuje zahteve iz oddelka 3.2. Predvideti mora skladnost s temi zahtevami v zvezi s sistemi kakovosti, ki izpolnjujejo ustrezni usklajeni standard.

Pregledovalna skupina mora imeti vsaj enega člana z izkušnjami pri presojanju ustrezne tehnologije izdelka. Postopek ocenjevanja mora vključevati inšpekcijski obisk proizvajalčevih prostorov.

Proizvajalec mora biti obveščen o odločitvi. Obvestilo mora vsebovati ugotovitve pregleda in utemeljeno odločitev o oceni.

3.4. Proizvajalec se mora zavezati, da bo izpolnjeval obveznosti, ki izhajajo iz sistema kakovosti, kot je bil odobren, ter ga ohranjati na ustrezni in učinkoviti ravni.

Proizvajalec mora priglašeni organ, ki je odobril sistem kakovosti, obveščati o kakršni koli predlagani spremembi sistema kakovosti. Priglašeni organ mora oceniti predlagane spremembe in odločiti, ali spremenjen sistem kakovosti še vedno izpolnjuje zahteve iz oddelka 3.2. in ali je potrebna ponovna presoja. O odločitvi mora obvestiti proizvajalca. Obvestilo mora vsebovati ugotovitve pregleda in utemeljeno odločitev o oceni.

4. Nadzor, za katerega je odgovoren priglašeni organ

4.1. Namen nadzora je zagotoviti, da proizvajalec primerno izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz odobrenega sistema kakovosti.

4.2. Proizvajalec mora priglašenemu organu omogočiti dostop do krajev pregledovanja, preskušanja in skladiščenja zaradi inšpekcijskih namenov ter mu zagotoviti vse potrebne informacije, še zlasti:

– dokumentacijo o sistemu kakovosti,

– tehnične dokumente,

– pisna poročila o kakovosti, kot so inšpekcijska poročila in podatki o preskusih, podatki o umerjanjih opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd.

4.3. Priglašeni organ mora redno opravljati nadzor, da ugotovi,, ali proizvajalec vzdržuje in uporablja sistem kakovosti, ter mora proizvajalcu zagotoviti poročilo o pregledu.

4.4. Razen tega lahko priglašeni organ nenapovedano obišče proizvajalca. Med takšnimi obiski sme priglašeni organ opraviti ali dati opraviti preskuse, da preveri pravilno delovanje sistema kakovosti; če je treba, priglašeni organ proizvajalcu zagotovi poročilo o obisku, če je bil opravljen preskus, pa tudi poročilo o preskusu.

5. Proizvajalec mora za pristojni nacionalni organ še vsaj deset let po zadnjem datumu izdelave proizvoda hraniti:

– dokumente iz druge alinee oddelka 3.1,

– spremembe iz drugega odstavka oddelka 3.4,

– odločbe in poročila priglašenega iz zadnjega odstavka oddelka 3.4 ter oddelkov 4.3 in 4.4.

6. Vsak priglašeni organ mora drugim priglašenim organom predložiti ustrezne informacije, ki zadevajo izdane in preklicane odobritve sistema kakovosti.

5. MODUL F: Preverjanje izdelka

1. V tem modulu je opisan postopek, s katerim proizvajalec preveri in potrdi, da so pirotehnični izdelki, za katera veljajo določbe iz oddelka 3, skladni s tipom, ki je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in izpolnjujejo ustrezne zahteve Direktive.

2. Proizvajalec sprejme vse potrebne ukrepe, da s proizvodnim procesom zagotovi skladnost pirotehničnih izdelkov s tipom, ki je opisan v certifikatu tipskega preskusa ES, in z zahtevami Direktive, ki se uporabljajo zanje. Na vsak pirotehnični izdelek namesti oznako CE in sestavi izjavo o skladnosti.

3. Priglašeni organ opravi ustrezne preglede in preskuse, da preveri skladnost pirotehničnega izdelka z ustreznimi zahtevami Direktive, tako da pregleda in preskusi vsak pirotehnični izdelek, kot je določeno v oddelku 4.

Proizvajalec hrani kopijo izjave o skladnosti najmanj deset let po proizvodnji zadnjega pirotehničnega izdelka.

4. Preverjanje s pregledom in preskusom vsakega pirotehničnega izdelka

4.1. Vse pirotehnične izdelke je treba pregledati posamezno in opraviti primerne preskuse, kot so določeni v ustreznem usklajenem standardu/ustreznih usklajenih standardih iz člena 8, ali enakovredne preskuse, da se preveri skladnost pirotehničnih izdelkov z ustreznim tipom in zahtevami Direktive.

4.2. Priglašeni organ namesti ali da namestiti svojo identifikacijsko številko na vsak odobren pirotehnični izdelek ter sestavi pisni certifikat o skladnosti, ki se nanaša na opravljene preskuse.

4.3. Proizvajalec zagotovi, da lahko na zahtevo predloži certifikate o skladnosti, ki jih je izdal priglašeni organ.

6. MODUL G: Preverjanje enote

1. V tem modulu je opisan postopek, s katerim proizvajalec zagotovi in izjavi, da pirotehnični izdelek, za katerega je bil izdan certifikat iz oddelka 2, izpolnjuje ustrezne zahteve Direktive. Proizvajalec mora na pirotehnični izdelek namestiti oznako CE in sestaviti izjavo o skladnosti.

2. Priglašeni organ mora pregledati pirotehnični izdelek in opraviti ustrezne preskuse, kot je določeno v ustreznem usklajenem standardu/ustreznih usklajenih standardih iz člena 8, ali enakovredne preskuse, da zagotovi njegovo skladnost z ustreznimi zahtevami te Direktive.

Priglašeni organ mora namestiti ali dati namestiti svojo identifikacijsko številko na odobren pirotehnični izdelek in sestaviti certifikat o skladnosti, ki se nanaša na opravljene preskuse.

3. Namen tehnične dokumentacije je omogočiti ocenitev skladnosti z zahtevami Direktive in razumevanje načrta, izdelave in delovanja pirotehničnega izdelka.

Če je to potrebno za oceno, morajo dokumenti vsebovati:

– splošen opis tipa,

– načrt, skice izdelave in sheme sestavnih delov, podsestavov, tokokrogov itd.,

– opise in pojasnila, potrebna za razumevanje navedenih skic in shem ter delovanja pirotehničnega izdelka,

– seznam usklajenih standardov iz člena 8, ki so uporabljeni v celoti ali deloma, in opis rešitev, sprejetih za izpolnitev bistvenih varnostnih zahtev Direktive, če usklajeni standardi iz člena 8 niso bili uporabljeni,

– rezultate opravljenih projektnih izračunov, pregledov itd.,

– poročila o preskusih.

PRILOGA III

MINIMALNA MERILA, KI JIH MORAJO UPOŠTEVATI DRŽAVE ČLANICE GLEDE ORGANOV ZA OCENO SKLADNOSTI

1. Organ, njegov direktor in osebje, odgovornI za opravljanje preveritvenih poskusov, ne smejo biti niti načrtovalci, izdelovalci, dobavitelji ali monterji pirotehničnih izdelkov, ki jih pregledujejo, niti pooblaščeni zastopniki katere koli od teh strank. Niti neposredno niti kot pooblaščeni zastopniki ne smejo biti vpleteni v načrtovanje, izdelavo, trženje ali vzdrževanje teh izdelkov. To ne izključuje možnosti izmenjav tehničnih informacij med proizvajalcem in organom.

2. Organ in njegovo osebje opravljajo preveritvene preskuse z najvišjo stopnjo strokovne integritete in tehnične usposobljenosti ter niso pod pritiskom in finančno odvisnostjo, ki bi lahko vplivala na njihovo presojo ali rezultate pregleda, posebno od ljudi ali skupin ljudi, ki imajo korist od rezultatov preverjanj.

3. Organ mora imeti na voljo potrebno osebje, prostore in opremo, ki mu omogočajo pravilno opravljanje upravnih in tehničnih nalog, povezanih s preverjanjem. Imeti mora tudi dostop do opreme, ki se zahteva za posebna preverjanja.

4. Osebje, ki je odgovorno za nadzor, mora imeti:

– primerno tehnično in strokovno usposobljenost,

– zadostno znanje o zahtevah pri preskušanjih, ki jih opravlja, in ustrezne izkušnje s takšnimi preskusi,

– sposobnost sestaviti certifikate, zapiske in poročila, ki se zahtevajo za potrditev rezultatov preskusov.

5. Zagotovljena mora biti nepristranskost inšpekcijskega osebja. Njihovo nagrajevanje ne sme biti odvisno od števila opravljenih preskusov ali rezultatov takšnih preskusov.

6. Organ sklene zavarovanje civilne odgovornosti, razen če njegove odgovornosti ne prevzame država v skladu z nacionalno zakonodajo ali je za preskuse neposredno odgovorna sama država članica.

7. Osebje organa mora spoštovati varovanje poslovne skrivnosti glede vseh informacij, pridobljenih pri opravljanju nalog (razen pred pristojnimi upravnimi organi države, v kateri potekajo njegove dejavnosti), v skladu s to direktivo ali katero koli določbo nacionalne zakonodaje, ki ga pooblašča.

PRILOGA IV

OZNAKA SKLADNOSTI

Oznaka skladnosti CE je sestavljena iz velikih črtk „CE“ v naslednji obliki:

Če se oznaka pomanjša ali poveča, se morajo upoštevati razmerja, določena v zgornji skici.

[1] UL C, str.

[2] UL C, str.

[3] UL C, str.

[4] UL L 121, 15.5.1993, str. 20.

[5] UL L 10, 14.1.1997, str. 13.

[6] UL L 345, 31.12.2003, str. 0097–0105.

[7] UL C 91, 16.4.2003, str. 7.

[8] UL L 204, 21.7.1998, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/48/ES (UL L 217, 5.8.1998, str. 18).

[9] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[10] UL L 46, 17.2.1997, str. 25.

[11] UL L 187, 16.7.1988, str. 1.

[12] UL L 121, 15.5.1993, str. 20.

[13] 18 mesecev po objavi Direktive.

[14] 18 mesecev po objavi Direktive.

[15] 24 mesecev po objavi Direktive.

[16] 60 mesecev po objavi Direktive.