EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 15.12.2015 COM(2015) 671 final 2015/0310(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o evropski mejni in obalni straži

ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2007/2004, Uredbe (ES) št. 863/2007 in Odločbe Sveta 2005/267/ES



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Cilj tega predloga je vzpostaviti evropsko mejno in obalno stražo za zagotovitev evropskega integriranega upravljanja zunanjih meja EU z namenom učinkovitega upravljanja migracij in zagotovitve visoke stopnje varnosti v Uniji ob varstvu prostega gibanja oseb v Uniji. Je del svežnja ukrepov, ki ga je predstavila Komisija, da se zagotovi boljša zaščita zunanjih meja EU, kot je opredeljeno v spremnem sporočilu Komisije. Leta 2015 se je Evropska unija srečala z izjemnimi pritiski na zunanje meje, saj je med januarjem in novembrom tega leta po ocenah nezakonito prečkalo meje 1,5 milijona oseb. Velika razsežnost mešanih migracijskih tokov oseb, ki so prečkale zunanje meje Evropske unije, in posledična sekundarna gibanja so pokazali, da so obstoječe strukture na ravni Unije in držav članic neustrezne za obravnavanje izzivov, ki nastajajo zaradi množičnega prihoda. Nedovoljene migracije prek zunanjih meja ene države članice na območju brez notranjih meja vplivajo na vse druge države članice znotraj schengenskega območja. Zaradi obsežnih sekundarnih gibanj je več držav članic ponovno uvedlo nadzor na notranjih mejah. To je zelo obremenilo delovanje in usklajenost schengenskega območja. Med sedanjo migracijsko krizo se je izkazalo, da se schengensko območje brez notranjih meja lahko ohrani le, če so zunanje meje učinkovito zavarovane in zaščitene. Nadzor zunanjih meja Unije je splošni in skupni interes, ki ga je treba zastopati v skladu z visokimi in enotnimi standardi Unije. Zaradi večjih pomislekov glede varnosti po terorističnih napadih v tem letu so državljani še bolj zaskrbljeni. Čeprav meje nikoli ne morejo zagotoviti popolne varnosti, lahko bistveno prispevajo k večji varnosti in obveščevalni dejavnosti ter preprečevanju napadov v prihodnosti. Ta funkcija je postala še pomembnejša, ker pri terorističnih napadih vse pogosteje sodelujejo tuji borci. Zato je povečanje varnosti na zunanjih mejah bistveno za povrnitev zaupanja javnosti. Enotno območje brez notranjih meja, ki omogoča prosto gibanje, se lahko ohrani le, če so zunanje meje učinkovito zaščitene. Veriga je vedno močna le toliko kot njen najšibkejši člen. Zato je treba narediti odločilen korak k integriranemu sistemu upravljanja zunanjih meja. To je mogoče le, če se izvaja kot skupna naloga vseh držav članic v skladu z načeloma solidarnosti in odgovornosti kot vodilnima načeloma za obravnavanje migracijske krize, s katerima so se strinjale vse institucije EU. V evropski agendi o migracijah je bila opredeljena potreba, da se zagotovi deljeno upravljanje zunanjih meja v skladu s ciljem iz člena 77 PDEU, da bi „se postopno uvedel integriran sistem upravljanja zunanjih meja“. Predsednik Juncker je v govoru o stanju v Uniji septembra napovedal, da bo Komisija v zvezi s tem pred koncem leta predstavila ambiciozne korake v obliki popolnoma delujoče evropske mejne in obalne straže, kot je bilo nato potrjeno v Delovnem programu Komisije za leto 2016. Osnutek uredbe določa splošna načela za evropsko integrirano upravljanje meja, vzpostavlja evropsko mejno in obalno stražo in ustanavlja Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, ki bo vzpostavljena na podlagi agencije Frontex. Cilj tega osnutka uredbe je zagotoviti bolj integrirano upravljanje zunanjih meja EU, med drugim s tem, da se Evropski agenciji za mejno in obalno stražo dodelijo večja pooblastila na področju upravljanja zunanjih meja in vrnitve, kot jih ima trenutno agencija Frontex. Ta osnutek uredbe Evropski agenciji za mejno in obalno stražo podeljuje dodatne pristojnosti, ki jih potrebuje za učinkovito izvajanje integriranega upravljanja meja na ravni Unije, odpravljanje slabosti pri upravljanju meja na nacionalni ravni in odzivanje na doslej najobsežnejše migracijske tokove oseb, kakršni so letos prispeli na zunanje meje Evropske unije. Dodelitev teh dodatnih pristojnosti na evropski ravni Evropski agenciji za mejno in obalno stražo je bistvena za preprečevanje tega, da bi slabosti pri upravljanju zunanjih meja ali doslej najobsežnejši migracijski tokovi škodili pravilnemu delovanju schengenskega območja. Izzivov, ki so posledica migracijske krize, ni mogoče ustrezno obravnavati, če države članice delujejo neusklajeno. Integrirano upravljanje meja je skupna odgovornost Evropske agencije za mejno in obalno stražo in nacionalnih organov, pristojnih za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, skupaj pa sestavljajo evropsko mejno in obalno stražo. •Usklajenost z obstoječimi določbami na področju politike Ta osnutek uredbe je odgovor na pozive Evropskega parlamenta in Evropskega sveta k učinkovitemu upravljanju zunanjih meja Evropske unije. Evropski svet je oktobra 2015 določil jasne usmeritve za okrepitev zunanjih meja Evropske unije, in sicer s prizadevanjem k postopni vzpostavitvi integriranega sistema upravljanja zunanjih meja in razširitvijo pooblastil agencije Frontex v okviru razprav o razvoju evropskega sistema mejne in obalne straže, tudi v zvezi z napotitvijo skupin za hitro posredovanje na mejah v primerih, ko se po schengenskih evalvacijah ali analizi tveganja pokaže potreba po odločnem in takojšnjem ukrepanju, v sodelovanju z zadevno državo članico. Evropski svet je menil tudi, da bi bilo treba razširiti pooblastila agencije Frontex v zvezi z vrnitvijo, da bi se vključila pravica do organizacije skupnih operacij vračanja na njeno lastno pobudo, in povečati njeno vlogo pri pridobivanju potovalnih dokumentov za povratnike. V evropski agendi o migracijah je Komisija predlagala, naj upravljanje zunanjih meja postane skupna odgovornost držav članic in Evropske unije. Na podlagi tega je bilo v evropski agendi o migracijah predlagano, naj se spremeni pravna podlaga agencije Frontex, da se okrepita njena vloga in zmogljivost. Med predlaganimi koraki, ki naj bi jih sprejela Komisija, so bili tudi ustanovitev evropske mejne in obalne straže, večja vloga Evropske agencije za mejno in obalno stražo pri organizaciji in usklajevanju vrnitev, sodelovanje med agencijami, boljše upravljanje sredstev Agencije in držav članic ter uvedba novega pristopa „žariščnih točk“. S tem osnutkom uredbe Komisija prispeva k zagotavljanju večje učinkovitosti in zanesljivosti upravljanja meja, saj zagotavlja novo raven odgovornosti in solidarnosti. V zadnjih letih je Evropska unija vzpostavila politiko, ki državam članicam omogoča, da vzpostavijo in vzdržujejo trdne zunanje meje. Vendar se integrirano upravljanje meja ni strateško izvajalo na ravni Unije, zato so nastala odstopanja pri izvajanju, ki med državami članicami še vedno obstajajo na nacionalni ravni. Kot je Komisija opredelila v evropski agendi o migracijah, je zato treba oblikovati standarde Unije za upravljanje meja, ki bodo vključevali vse vidike upravljanja zunanjih meja Unije. Ta predlog temelji na obstoječi politiki upravljanja meja, tudi na agenciji Frontex, vendar jo nadgrajuje na drugačno kvalitativno raven. Agencija Frontex je bila ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004, ki je bila nato spremenjena z Uredbo (ES) št. 863/2007, ki je uvedla hitra posredovanja na mejah, in z Uredbo (EU) št. 1168/2011, ki je izpostavila odgovornost agencije Frontex v zvezi z varstvom temeljnih pravic. Ta predlog bistveno razširja zmožnost Agencije, da se učinkovito odzove na sedanje ali prihodnje grožnje na zunanjih mejah, saj proaktivno krepi, ocenjuje in usklajuje ukrepe držav članic pri izvajanju ustreznih ukrepov na zunanjih mejah. Predlog dopolnjuje obstoječo zakonodajo, saj pri spodbujanju sodelovanja, izmenjave informacij in usklajevanja prizadevanj med državami članicami in Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo ter med nacionalnimi organi in agencijami Unije upošteva pristop s konkretnimi in zavezujočimi zavezami, ki je podoben pristopu k Evropskem sistemu varovanja meja (EUROSUR). Temelji tudi na Uredbi (EU) št. 656/2014 o določitvi pravil za varovanje zunanjih morskih meja v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. Predlog tudi razvija in krepi hitra posredovanja na mejah. Predlog, zlasti uvedba ocene ranljivosti, dopolnjuje schengenski ocenjevalni mehanizem, ki je bil vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1053/2013. Schengenski ocenjevalni mehanizem je namenjen ohranjanju medsebojnega zaupanja med državami članicami. Sestavljata ga tehnična in pravna ocena, s katerima se preverjajo pravilna uporaba schengenskega pravnega reda in pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za odpravo nadzora notranjih meja. Če rezultati schengenske evalvacije pokažejo, da na zunanji meji obstajajo resne pomanjkljivosti, lahko Komisija priporoči, da se napotijo evropske skupine mejne in obalne straže ali da se Agenciji predstavijo strateški načrti, o katerih predloži svoje mnenje. Ta predlog ne posega v ukrepe, ki se lahko sprejmejo v skladu s členoma 19a in 26 Zakonika o schengenskih mejah. Ocena ranljivosti se osredotoča na preprečevanje nastanka kriznih razmer. Je ocena operativnih zmogljivosti držav članic na zunanjih mejah, zato se v okviru ocene proučijo tehnična oprema, zmogljivosti, viri in načrti izrednih ukrepov. Oceno opravi Agencija, nadzorni svet pa svetuje izvršnemu direktorju, ki nato sprejme odločitev o potrebnih ukrepih. Če država članica ne zagotovi skladnosti z odločitvijo izvršnega direktorja in zato ogrozi delovanje schengenskega območja, lahko Komisija sprejme izvedbeni sklep, s katerim zahteva neposredno posredovanje Agencije na ozemlju.

Ta predlog temelji na navedenih obstoječih določbah politike in jih dodatno razvija ter združuje v evropski mejni in obalni straži, s čimer vzpostavlja integriran sistem upravljanja zunanjih meja na ravni Unije, kot je določeno v členu 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije. •Usklajenost z drugimi politikami Unije Ta predlog je tesno povezan z drugimi politikami in jih dopolnjuje, in sicer so to: (a)skupni evropski azilni sistem z vzpostavitvijo podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah, ki je tesno povezan s premestitvijo oseb, za katere je jasno, da potrebujejo mednarodno zaščito; (b)notranja varnost, kot je bila izpostavljena v evropski agendi za varnost, saj so skupni visoki standardi za upravljanje meja bistveni za preprečevanje čezmejnega kriminala in terorizma; poleg tega ta predlog prispeva k doseganju visoke stopnje notranje varnosti, saj Agenciji omogoča, da v svojo analizo tveganja vključi vidike čezmejnega kriminala in terorizma, obdeluje osebne podatke oseb, za katere obstaja sum, da sodelujejo pri terorističnih dejanjih, in da sodeluje z drugimi agencijami Unije in mednarodnimi organizacijami pri preprečevanju terorizma. Osnutek uredbe v zvezi z dostopom do nacionalnih in evropskih zbirk podatkov določa, da morajo države članice članom evropskih skupin mejne in obalne straže dovoliti dostop do takih zbirk podatkov. Komisija bo proučila možnost, da se Agenciji dodeli dostop do evropskih zbirk podatkov, kot sta SIS in Eurodac, in da se predstavijo predlogi za spremembo pravnih aktov, na katerih temeljijo te zbirke podatkov; (c)obvladovanje tveganja na carinskem področju Unije in strategija za varnost dobavne verige, ki omogočata spodbujanje sodelovanja med agencijami in izmenjavo informacij med carinskimi organi, organi pregona in varnostnimi organi, da se zagotovijo dopolnjevanje vlog, razvoj skupnih meril za tveganja in izmenjava informacij o tveganju; (d)pomorska varnost in pomorski nadzor z vzpostavitvijo evropskega sodelovanja na področju funkcij obalne straže med Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, Evropsko agencijo za nadzor ribištva in Evropsko agencijo za pomorsko varnost; (e)politika zunanjih odnosov Unije, saj bi morala Evropska agencija za mejno in obalno stražo olajševati in spodbujati operativno sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami, vključno z usklajevanjem takega operativnega sodelovanja na področju upravljanja zunanjih meja in napotitvijo uradnikov za zvezo v tretje države ter sodelovanjem z organi tretjih držav pri vrnitvi, tudi v zvezi s pridobivanjem potovalnih dokumentov. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Ta zakonodajni predlog temelji na členu 77(2)(b) in (d) ter členu 79(2)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Člen 77(1)(b) in (c) določa, da Unija oblikuje politiko, da bi se izvajala kontrola oseb in učinkovit nadzor pri prehajanju zunanjih meja ter postopno uvedel integriran sistem upravljanja zunanjih meja. Za te namene Evropski parlament in Svet v skladu s členom 77(2)(b) in (d) ter po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta ukrepe v zvezi s kontrolo oseb pri prehajanju zunanjih meja in vse ukrepe, potrebne za postopno uvedbo integriranega sistema upravljanja zunanjih meja. Člen 79(2)(c) pooblašča Evropski parlament in Svet za sprejemanje ukrepov na področju nezakonitega priseljevanja in nedovoljenega prebivanja, tudi v zvezi z odstranitvijo in vračanjem oseb, ki prebivajo brez dovoljenja. •Subsidiarnost Cilj tega predloga je zagotoviti evropsko integrirano upravljanje zunanjih meja EU z namenom učinkovitega upravljanja migracij in zagotovitve visoke stopnje varnosti v Uniji ob varstvu prostega gibanja oseb v Uniji. Na območju brez notranjih meja nedovoljene migracije prek zunanjih meja ene države članice vplivajo na vse druge države članice znotraj schengenskega območja. Območje brez notranjih meja, ki omogoča prosto gibanje, se lahko ohrani le, če so zunanje meje učinkovito zavarovane in zaščitene. Ker je nadzor zunanjih meja Unije splošen in skupen interes, ki ga je treba zastopati v skladu z visokimi in enotnimi standardi Unije, države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev tega predloga, ki se lahko lažje dosežejo na ravni Unije, zato lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. •Sorazmernost Osnutek uredbe je namenjen odzivanju na nove izzive in politične razmere, s katerimi se Unija srečuje na področju upravljanja migracij in notranje varnosti. Vzpostavlja sveženj ukrepov za obsežno obravnavo upravljanja meja. Zagotavlja, da države članice v celoti in pravilno izvajajo pravila o integriranem upravljanju meja, da se sprejmejo ustrezni ukrepi za preprečevanje kriznih razmer in da se zagotovi zgodnje posredovanje na zunanjih mejah, nujni ukrep na ravni Unije za neposredno posredovanje na ozemlju pa se sprejme le, če razmere postanejo kritične. Ob upoštevanju ciljev osnutka uredbe in v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zadevnih ciljev. •Izbira instrumenta Stopnja enotnosti, potrebna za zagotavljanje integriranega upravljanja zunanjih meja, se lahko zagotovi le z uredbo. Ob upoštevanju dejstva, da je bila agencija Frontex, ki se preimenuje v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, ustanovljena z uredbo, je enak pravni instrument primeren tudi za ta predlog.

3.POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI Pri pripravi tega predloga se je Komisija zanašala na razprave o upravljanju meja in ukrepih, potrebnih za obravnavo migracijske krize, ki so redno potekale v Evropskem svetu in Svetu Evropske unije ter v Evropskem parlamentu. Svet Evropske unije je na nedavnem zasedanju 8. oktobra 2015 razpravljal o prihodnosti upravljanja meja in zlasti okrepitvi agencije Frontex. Sledilo mu je zasedanje Evropskega sveta 15. oktobra 2015, na katerem je v usmeritvah o prihodnosti upravljanja meja pozval k okrepitvi zunanjih meja Evropske unije, med drugim s postopno vzpostavitvijo integriranega sistema upravljanja zunanjih meja in razširitvijo pooblastil agencije Frontex. Odkar je agencija Frontex 1. maja 2005 prevzela svoje odgovornosti, stalno potekajo razprave z ustreznimi deležniki na evropski in nacionalni ravni. Redne razprave potekajo zlasti v okviru poročanja Agencije Evropskemu parlamentu in Svetu. Agencija stalno poroča o svojih dejavnostih na sejah upravnega odbora in prek različnih poročil, ki jih izda med letom. Prav tako si redno izmenjuje informacije z drugimi agencijami Unije, zlasti z Evropskim azilnim podpornim uradom, Agencijo Evropske unije za temeljne pravice in agencijo Europol ter Evropskim varuhom človekovih pravic. Organiziranih je bilo tudi več razprav s civilno družbo in akademskim svetom. Komisija je leta 2014 začela izvajati študijo o izvedljivosti vzpostavitve evropskega sistema mejne policije za nadzor zunanjih meja Unije (Study on the feasibility of the creation of a European System of Border Guards to control the external borders of the Union), njeni rezultati pa so se upoštevali pri pripravi tega predloga. Komisija je zagotovila, da se upoštevajo tudi stališča ustreznih deležnikov, saj je podrobno proučila rezultate zunanje ocene agencije Frontex. Ta zunanja ocena, ki temelji na členu 33 Uredbe (ES) št. 2007/2004, je potekala med julijem 2014 in junijem 2015, zajemala pa je obdobje od julija 2008 do julija 2014. Upravni odbor agencije Frontex je 10. septembra 2015 razpravljal o končnem poročilu in izdal priporočila o morebitnih spremembah uredbe o ustanovitvi agencije Frontex. Ta predlog odraža večino priporočil iz odločitve upravnega odbora z dne 28. oktobra 2015. Komisija je upoštevala tudi Poročilo Evropskega parlamenta o Posebnem poročilu Evropskega varuha človekovih pravic o preiskavi na lastno pobudo OI/5/2012/BEH-MHZ v zvezi z agencijo Frontex glede razvoja pritožbenega mehanizma za Agencijo. •Temeljne pravice Ta uredba spoštuje temeljne pravice in načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti iz členov 18 in 19. Ta predlog varuje temeljne pravice, saj določa, da mora imeti Evropska agencija za mejno in obalno stražo strategijo za temeljne pravice, vzpostavlja svetovalni forum o temeljnih pravicah, razširja vlogo uradnika za temeljne pravice in vključuje pritožbeni mehanizem, v okviru katerega lahko vsaka oseba, ki meni, da so bile med dejavnostmi, ki jih izvaja Agencija ali kateri koli stranski intervenient, kršene njene temeljne pravice, vloži pritožbo Evropski agenciji za mejno in obalno stražo. Predlog je torej skladen s členoma 2 in 6 Pogodbe o Evropski Uniji in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Naloga Evropske agencije za mejno in obalno stražo, ki bo nastala iz obstoječe agencije Frontex, je upravljanje zunanjih meja v sodelovanju z državami članicami. Subvencija za agencijo Frontex, ki se preimenuje v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, je že del proračuna Unije. Proračuna Agencije za leti 2015 in 2016 sta se leta 2015 povečala zaradi obravnave migracijske krize, saj so se potrojili zlasti finančni viri za skupni operaciji Poseidon in Triton, razširila se je podpora Agencije za države članice na področju vrnitev in zagotovili so se potrebni viri za uvedbo žariščnih točk. Končna subvencija EU za leto 2016, kot jo je sprejel proračunski organ, znaša 238 686 000 EUR. Ker mora Agencija nadaljevati svoje delo v zvezi z upravljanjem zunanjih meja z isto intenzivnostjo, vključno v zvezi z iskanjem in reševanjem ter vrnitvijo, je bistveno, da je tudi v prihodnosti raven subvencije za leto 2016 osnova za letni proračun Evropske agencije za mejno in obalno stražo. Vendar bo treba leta 2017 poračunu Unije za Agencijo dodati znesek v višini vsaj 31,5 milijona EUR poleg zneska iz leta 2016, do leta 2020 pa je treba zagotoviti dodatni 602 delovni mesti z ustreznimi finančnimi viri, ki vključujejo 329 delovnih mest iz kadrovskega načrta in 273 zunanjih sodelavcev, da bo lahko Agencija učinkovito opravljala svoje nove naloge, kot so določene v tem predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI •Ureditev spremljanja, vrednotenja in poročanja Evropska agencija za mejno in obalno stražo ima številne naloge, povezane s poročanjem o svojih dejavnostih in spremljanjem dela. Najpomembnejša naloga Agencije je, da pripravi konsolidirano letno poročilo o dejavnostih, ki mora vključevati vrednotenje skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah. Komisija mora vrednotenje opraviti v skladu s svojimi smernicami vsake tri leta in pri tem oceniti učinek, učinkovitost in uspešnost vseh dejavnosti Agencije. Ugotovitve vrednotenja mora Komisija posredovati Evropskemu parlamentu, Svetu in upravnemu odboru Agencije. Te ugotovitve se javno objavijo. Poleg tega lahko Evropski parlament ali Svet tudi pozoveta izvršnega direktorja Agencije, naj navedenim institucijam poroča o izvajanju svojih nalog. •Podrobna obrazložitev specifičnih določb predloga Ta predlog določa splošna načela za evropsko integrirano upravljanje meja, da se zagotovijo učinkovito upravljanje migracij, visoka stopnja notranje varnosti v Evropski uniji ter varstvo prostega gibanja oseb v Evropski uniji.

Evropsko integrirano upravljanje meja sestavljajo ukrepi v tretjih državah, ukrepi, ki se izvajajo skupaj s sosednjimi tretjimi državami, ukrepi v zvezi z nadzorom zunanjih meja in ukrepi, ki se izvajajo znotraj območja prostega gibanja, vključno z vrnitvijo državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v državi članici. Ta predlog vzpostavlja evropsko mejno in obalno stražo, ki je odgovorna za integrirano upravljanje meja, in v primerjavi s pooblastili agencije Frontex razširja pooblastila Evropske agencije za mejno in obalno stražo v zvezi z vsemi vidiki integriranega upravljanja meja. Evropsko mejno in obalno stražo sestavljajo Evropska agencija za mejno in obalno stražo in nacionalni organi, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja. Naloga evropske mejne in obalne straže je izvajanje evropskega integriranega upravljanja meja v skladu z načelom skupne odgovornosti. Ker vsi nacionalni mejni policisti, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, izvajajo evropsko integrirano upravljanje meja, so obenem tudi evropska mejna in obalna straža in ne le nacionalni mejni policisti in obalne straže. Da se izrazijo spremembe pooblastil agencije Frontex, se Agencija preimenuje v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo. Ključna vloga Evropske agencije za mejno in obalno stražo so oblikovanje operativne in tehnične strategije za izvajanje integriranega upravljanja meja na ravni Unije, nadzorovanje učinkovitega delovanja nadzora zunanjih meja držav članic, izvajanje ocene ranljivosti, zagotavljanje, da nacionalni organi obravnavajo slabosti pri upravljanju zunanje meje, ter zagotavljanje večje operativne in tehnične pomoči državam članicam prek skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah in praktičnega izvajanja ukrepov v razmerah, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, ter organizacija, usklajevanje in izvajanje operacij vračanja in posredovanj za vračanje. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bo morala imeti obsežen in učinkovit nadzor, da bo lahko ugotovila, ali lahko država članica izvaja veljavno zakonodajo EU in ali obstajajo slabosti pri upravljanju meja države članice, in tako preprečila, da bi povečanje migracijskih tokov povzročilo resne težave na zunanjih mejah. Za te namene ta predlog določa naslednje elemente za povečanje vloge Evropske agencije za mejno in obalno stražo v primerjavi z vlogo agencije Frontex: Vzpostavi se center za spremljanje in analizo tveganja, ki lahko spremlja migracijske tokove proti in v Evropski uniji ter izvaja analizo tveganja, ki jo uporabijo države članice in ki zajema vse vidike, povezane z integriranim upravljanjem meja, zlasti nadzor meja, vrnitev, nezakonita sekundarna gibanja državljanov tretjih držav v Evropski uniji, preprečevanje čezmejnega kriminala, vključno z omogočanjem nezakonitega priseljevanja, trgovine z ljudmi in terorizma, ter razmere v sosednjih tretjih državah, da se razvije vnaprejšnji opozorilni mehanizem, s katerim se analizirajo migracijski tokovi proti EU. Uradniki za zvezo Agencije se napotijo v države članice, da lahko Agencija zagotovi pravilno in učinkovito spremljanje prek analize tveganja, izmenjave informacij ali sistema EUROSUR in tudi s prisotnostjo na ozemlju. Naloga uradnika za zvezo je spodbujanje sodelovanja med Agencijo in državami članicami ter zlasti podpiranje zbiranja informacij, ki jih Agencija potrebuje za izvajanje ocene ranljivosti in spremljanje ukrepov, ki jih države članice sprejmejo na zunanjih mejah. Agenciji se dodeli nadzorna vloga, saj mora Agencija izvajati obvezno oceno ranljivosti, da oceni zmogljivost držav članic za obravnavanje izzivov na zunanjih mejah, pri čemer oceni tudi opremo in vire držav članic ter načrtovanje obvladovanja nepredvidljivih razmer. Izvršni direktor na podlagi nasveta nadzornega sveta, ustanovljenega v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo, opredeli ukrepe, ki jih mora sprejeti zadevna država članica, in določi rok za sprejetje navedenih ukrepov. Odločitev izvršnega direktorja je zavezujoča za zadevno državo članico in, če potrebni ukrepi niso sprejeti v določenem roku, se zadeva po potrebi predloži upravnemu odboru, ki o njej sprejme nadaljnjo odločitev. Če država članica vseeno ne ukrepa in zato ogrozi delovanje schengenskega območja, lahko Komisija sprejme izvedbeni sklep o neposrednem posredovanju Agencije. Vzpostavijo se novi postopki za obravnavo razmer, ko je treba sprejeti nujne ukrepe, če država članica ne sprejme potrebnih popravnih ukrepov v skladu z oceno ranljivosti ali če obstaja nesorazmeren migracijski pritisk na zunanje meje, zaradi česar je nadzor zunanjih meja tako neučinkovit, da lahko ogrozi delovanje schengenskega območja. To bo vključevalo izvedbeni sklep Komisije, v katerem se opredelijo ukrepi, ki jih bo izvedla Evropska agencija za mejno in obalno stražo, kot je opisano v tej uredbi, in ki določa, da mora zadevna država članica pri izvajanju navedenih ukrepov sodelovati z Agencijo. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bo nato določila, katere ukrepe je treba sprejeti za praktično izvajanje ukrepov iz sklepa Komisije, in neposredno posredovala v zadevni državi članici. Razširijo se naloge Agencije, ki jih sestavljajo vzpostavitev in napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže za skupne operacije in hitra posredovanja na mejah, oblikovanje nabora tehnične opreme, zagotavljanje pomoči Komisiji pri usklajevanju dejavnosti podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah in večja vloga pri vrnitvi, analizi tveganja, usposabljanju in raziskavah. Zagotovi se obvezno združevanje človeških virov, saj se oblikuje hitra rezervna sestava, tj. stalna enota, ki jo vsako leto sestavlja majhen delež vseh mejnih policistov v državah članicah. Napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave bi morala po potrebi takoj spremljati napotitev dodatnih evropskih skupin mejne in obalne straže. Da se na voljo nabor tehnične opreme, ki jo ima Agencija v svoji lasti ali pa si lastništvo nad njo deli z državo članico, ta nabor tehnične opreme, ki jo zagotovijo države članice, pa se upravlja na podlagi potreb, ki jih opredeli Agencija, pri čemer se zahteva, da se nabor tehnične opreme dopolni s prevoznimi sredstvi in delovno opremo, ki jih kupijo države članice v skladu s posebnimi ukrepi Sklada za notranjo varnost. Agencija ima ključno vlogo pri zagotavljanju pomoči Komisiji pri usklajevanju podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah, za katere so značilni mešani migracijski tokovi in na katerih Evropska agencija za mejno in obalno stražo skupaj z Evropskim azilnim podpornim uradom, agencijo Europol in drugimi ustreznimi agencijami Unije zagotavlja usklajeno in večjo tehnično in operativno podporo državam članicam. Okrepi se vloga Agencije pri vrnitvi, saj se v okviru Agencije vzpostavi urad za vračanje, ki bi moral državam članicam zagotavljati vse potrebne operativne okrepitve za učinkovito vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav. Agencija bo usklajevala in organizirala operacije vračanja in posredovanja za vračanje iz ene ali več držav članic ter na lastno pobudo spodbujala njihovo organizacijo, da se okrepijo sistemi vrnitve držav članic, ki so pod posebnim pritiskom. Agencija bo morala imeti na voljo skupino nadzornikov za prisilno vrnitev, spremljevalce pri prisilni vrnitvi in specialiste za vrnitev, ki jih zagotovijo države članice in ki bodo sestavljali evropske intervencijske skupine za vračanje, ki se napotijo v države članice. Agencija sodeluje pri upravljanju raziskovalnih dejavnosti in dejavnosti v zvezi z inovacijami, ki so povezane z nadzorom zunanjih meja, kar vključuje uporabo napredne nadzorne tehnologije, kot so sistemi za daljinsko vodenje zrakoplovov, in razvoj pilotnih projektov, povezanih z zadevami, ki jih zajema ta uredba. Zagotovi se evropsko sodelovanje na področju funkcij obalne straže z oblikovanjem medsektorskega sodelovanja med Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, Evropsko agencijo za nadzor ribištva in Evropsko agencijo za pomorsko varnost za izboljšanje sinergij med navedenimi agencijami, da se nacionalnim organom, ki opravljajo funkcije obalne straže, zagotovijo učinkovitejše in stroškovno učinkovitejše večnamenske storitve. Poveča se sodelovanje s tretjimi državami z usklajevanjem operativnega sodelovanja pri upravljanju meja med državami članicami in tretjimi državami, vključno z usklajevanjem skupnih operacij, in napotitvijo uradnikov za zvezo v tretje države ter sodelovanjem z organi tretjih držav pri vrnitvi, tudi v zvezi s pridobivanjem potovalnih dokumentov. Razširijo se pooblastila Agencije v zvezi z obdelavo podatkov, saj se dovolita tudi obdelava osebnih podatkov pri organizaciji in usklajevanju skupnih operacij, pilotnih projektov, hitrih posredovanj na mejah in posredovanj za vračanje ter v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij in izmenjava informacij z državami članicami, Evropskim azilnim podpornim uradom, agencijama Europol in Eurojust ter drugimi agencijami Unije. Zagotovi se varstvo temeljnih pravic, saj se vzpostavi pritožbeni mehanizem za obravnavo pritožb o morebitnih kršitvah temeljnih pravic med dejavnostmi, ki jih izvaja Evropska agencija za mejno in obalno stražo. Pritožbeni mehanizem je upravni mehanizem, saj Agencija ne more sama preiskovati trditev o kršitvah temeljnih pravic, ki naj bi jih storili člani evropskih skupin mejne in obalne straže. 2015/0310 (COD) Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o evropski mejni in obalni straži

ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2007/2004, Uredbe (ES) št. 863/2007 in Odločbe Sveta 2005/267/ES EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 77(2)(b) in (d) ter člena 79(2)(c) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Evropski svet je na zasedanju 25. in 26. junija 2015 pozval k večjim prizadevanjem za celovito reševanje migracijske krize, vključno z okrepitvijo upravljanja meja za boljše obvladovanje vse večjih mešanih migracijskih tokov. Poleg tega je Evropski svet 23. septembra 2015 poudaril, da je treba reševati dramatično stanje na zunanjih mejah in na njih okrepiti nadzor, zlasti z dodelitvijo dodatnih sredstev Evropski agenciji za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, Evropskemu azilnemu podpornemu uradu in agenciji Europol ter napotitvijo človeških virov in zagotavljanjem tehničnih prispevkov držav članic. (2)Cilj politike Unije na področju upravljanja zunanjih meja je razviti in izvajati evropsko integrirano upravljanje meja na nacionalni ravni in ravni Unije, kar je nujna posledica prostega gibanja oseb znotraj Unije in temeljni sestavni del območja svobode, varnosti in pravice. Evropsko integrirano upravljanje meja je ključno za izboljšanje upravljanja migracij in zagotavljanje visoke stopnje notranje varnosti v Uniji. (3)Evropsko integrirano upravljanje meja, ki temelji na štiristopenjskem modelu dostopa, zajema ukrepe v tretjih državah, kot so ukrepi v okviru skupne vizumske politike, ukrepe s sosednjimi tretjimi državami, ukrepe za nadzor meja na zunanji meji in analizo tveganja ter ukrepe znotraj območja prostega gibanja, vključno z vrnitvijo. (4)Za zagotavljanje učinkovitega izvajanja evropskega integriranega upravljanja meja bi bilo treba vzpostaviti evropsko mejno in obalno stražo. Evropska mejna in obalna straža, ki jo sestavljajo Evropska agencija za mejno in obalno stražo in nacionalni organi, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, se zanaša na skupno uporabo informacij, zmogljivosti in sistemov na nacionalni ravni in odziv Evropske agencije za mejno in obalno stražo na ravni Unije. (5)Evropsko integrirano upravljanje meja je skupna odgovornost Evropske agencije za mejno in obalno stražo in nacionalnih organov, odgovornih za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja. Čeprav države članice ohranjajo glavno odgovornost za upravljanje svojega odseka zunanjih meja v svojem interesu in v interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor notranjih meja, bi morala Evropska agencija za mejno in obalno stražo zagotoviti uporabo ukrepov Unije, ki so povezani z upravljanjem zunanjih meja, in sicer z okrepitvijo, ocenjevanjem in usklajevanjem ukrepov držav članic, ki izvajajo navedene ukrepe. (6)Za razvoj politike in zakonodaje o nadzoru zunanjih meja in vračanju so še vedno odgovorne institucije Unije. Zagotoviti bi se moralo tesno sodelovanje med Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo in navedenimi institucijami. (7)Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, imenovana tudi Frontex, je bila ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004. Odkar je 1. maja 2005 prevzela svoje odgovornosti, državam članicam uspešno pomaga izvajati operativne vidike upravljanja zunanjih meja prek skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah ter z analizami tveganja, izmenjavo informacij, odnosi s tretjimi državami in vračanjem državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na ozemlju držav članic. (8)Zaradi vedno večjih migracijskih pritiskov na zunanje meje, potrebe po zagotavljanju visoke stopnje notranje varnosti v Uniji ter varstva delovanja schengenskega območja in splošnega načela solidarnosti je treba okrepiti upravljanje zunanjih meja na podlagi dela agencije Frontex in jo nadgraditi v Agencijo s skupno odgovornostjo za upravljanje zunanjih meja. (9)Zato bi bilo treba naloge agencije Frontex razširiti in jo preimenovati v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo, da se izrazijo navedene spremembe. Ključna vloga Evropske agencije za mejno in obalno stražo bi morala biti oblikovanje operativne in tehnične strategije za izvajanje integriranega upravljanja meja na ravni Unije, nadzorovanje učinkovitega delovanja nadzora zunanjih meja, zagotavljanje večje operativne in tehnične pomoči državam članicam prek skupnih operacij in hitrih posredovanj na mejah ter praktičnega izvajanja ukrepov v razmerah, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, in organizacija, usklajevanje ter izvajanje operacij vračanja in posredovanj za vračanje. (10)Evropska agencija za mejno in obalno stražo se zanaša na sodelovanje držav članic, da bo lahko učinkovito opravljala svoje naloge. Zato je pomembno, da Agencija in države članice ravnajo v dobri veri ter da se zagotovi pravočasna in točna izmenjava informacij.

(11)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala pripraviti splošno in prilagojeno oceno tveganja na podlagi skupne celovite analize tveganja, ki jo uporabljajo Agencija in države članice. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala, tudi na podlagi informacij, ki jih predložijo države članice, zagotoviti ustrezne informacije in obveščevalne podatke o vseh vidikih, povezanih z evropskim integriranim upravljanjem meja, zlasti o nadzoru meja, vračanju, nezakonitih sekundarnih gibanjih državljanov tretjih držav znotraj Unije, preprečevanju čezmejnega kriminala, vključno z omogočanjem nezakonitega priseljevanja, trgovine z ljudmi in terorizma, in razmerah v sosednjih tretjih državah, da se lahko sprejmejo ustrezni ukrepi ali obravnavajo odkrite grožnje in tveganja, da se izboljša integrirano upravljanje zunanjih meja. (12)V duhu skupne odgovornosti bi morala biti naloga Evropske agencije za mejno in obalno stražo redno spremljanje upravljanja zunanjih meja. Agencija bi morala zagotoviti pravilno in učinkovito spremljanje ne le prek analize tveganja, izmenjave informacij in sistema EUROSUR, temveč tudi s prisotnostjo strokovnjakov, ki so del njenega osebja, v državah članicah. Agenciji bi se zato moralo omogočiti, da napoti uradnike za zvezo v posamezne države članice za določeno obdobje, med katerim uradnik za zvezo poroča izvršnemu direktorju. Poročilo uradnikov za zvezo bi moralo biti del ocene ranljivosti. (13)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala izvesti oceno ranljivosti, da oceni zmogljivost držav članic za obravnavanje izzivov na njihovih zunanjih mejah, pri čemer oceni tudi opremo in vire držav članic ter načrte izrednih ukrepov za obravnavo morebitnih kriznih razmer na zunanjih mejah. Države članice bi morale sprejeti popravne ukrepe za odpravljanje kakršnih koli pomanjkljivosti, ugotovljenih v navedeni oceni. Izvršni direktor bi moral na podlagi nasveta nadzornega sveta, ustanovljenega v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo, opredeliti ukrepe, ki naj jih zadevna država članica sprejme, in določiti rok za sprejetje navedenih ukrepov. Ta odločitev bi morala biti za navedeno državo članico zavezujoča, če potrebni ukrepi v določenem roku niso sprejeti, pa se zadeva predloži upravnemu odboru, ki o njej sprejme nadaljnjo odločitev. (14)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala organizirati ustrezno tehnično in operativno pomoč za države članice, da se okrepi njihova zmogljivost izpolnjevanja obveznosti glede nadzora zunanjih meja in da se obravnavajo izzivi na zunanji meji, ki so posledica nezakonitega priseljevanja ali čezmejnega kriminala. Zato bi morala Evropska agencija za mejno in obalno stražo na zahtevo države članice ali na lastno pobudo organizirati in usklajevati skupne operacije za eno ali več držav članic ter napotiti evropske skupine mejne in obalne straže ter potrebno tehnično opremo, lahko pa napoti tudi strokovnjake, ki so del njenega osebja. (15)V primerih posebnega in nesorazmernega pritiska na zunanje meje bi morala Evropska agencija za mejno in obalno stražo na zahtevo države članice ali na lastno pobudo organizirati in usklajevati hitra posredovanja na mejah ter napotiti evropske skupine mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave in dati na voljo tehnično opremo. S hitrimi posredovanji na mejah bi se morala zagotoviti okrepitev v primerih, v katerih se je treba takoj odzvati in je tako posredovanje učinkovit odziv. Da se zagotovi učinkovito delovanje takega posredovanja, bi morale države članice hitri rezervni sestavi zagotoviti mejne policiste in drugo osebje. (16)Državam članicam bi se moralo omogočiti, da se lahko na posebnih območjih zunanjih meja, na katerih se države članice srečujejo z nesorazmernimi migracijskimi pritiski, za katere je značilen velik dotok mešanih migracijskih tokov in ki se imenujejo žariščne točke, zanesejo na večjo operativno in tehnično okrepitev podpornih skupin za upravljanje migracij, ki jih sestavljajo skupine strokovnjakov, ki jih Evropska agencija za mejno in obalno stražo, Evropski azilni podporni urad, Europol ali druge ustrezne agencije Unije napotijo iz držav članic, in strokovnjakov, ki so del osebja Evropske agencije za mejno in obalno stražo. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala Komisiji pomagati pri usklajevanju različnih agencij na terenu. (17)Če država članica ne sprejme potrebnega popravnega ukrepa v skladu z oceno ranljivosti ali če obstaja nesorazmeren migracijski pritisk na zunanje meje, zaradi česar je nadzor zunanjih meja tako neučinkovit, da lahko ogrozi delovanje schengenskega območja, bi se moral na ravni Unije zagotoviti enoten, hiter in učinkovit odziv. Za ta namen in za zagotavljanje boljšega usklajevanja na ravni Unije bi morala Komisija opredeliti ukrepe, ki jih izvaja Evropska agencija za mejno in obalno stražo, in zahtevati od zadevne države članice, naj z Agencijo sodeluje pri izvajanju navedenih ukrepov. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala nato določiti ukrepe, ki se sprejmejo za praktično izvajanje ukrepov iz sklepa Komisije, v sodelovanju z zadevno državo članico pa bi se moral pripraviti operativni načrt. (18)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala imeti na voljo potrebno opremo in osebje, ki jih lahko da na voljo in napoti pri skupnih operacijah ali hitrih posredovanjih na mejah. Zato bi bilo treba Evropski agenciji za mejno in obalno stražo omogočiti, da pri začetku izvajanja hitrih posredovanj na mejah na zahtevo države članice ali v okviru razmer, ko so potrebni nujni ukrepi, napoti evropske skupine mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave, ki bi morala biti stalna enota, sestavljena iz majhnega deleža vseh mejnih policistov v državah članicah, ki bi morala obsegati najmanj 1 500 mejnih policistov. Napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave bi morala po potrebi takoj spremljati napotitev dodatnih evropskih skupin mejne in obalne straže. (19)Ob upoštevanju tega, kako hitro bi morala potekati napotitev opreme in osebja zlasti na območjih zunanjih meja, ki se srečujejo z nenadnim velikim dotokom migracijskih tokov, bi bilo treba Evropski agenciji za mejno in obalno stražo omogočiti, da da na voljo svojo tehnično opremo, ki jo pridobi sama ali pa si lastništvo nad njo deli z državo članico. Navedena tehnična oprema bi morala biti Agenciji na voljo na njeno zahtev. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala upravljati tudi nabor tehnične opreme, ki jo zagotovijo države članice, in sicer na podlagi potreb, ki jih opredeli Evropska agencija za mejno in obalno stražo, dopolnjevati pa bi jo morala prevozna sredstva in delovna oprema, ki jih kupijo države članice v skladu s posebnimi ukrepi Sklada za notranjo varnost. (20)Evropski svet je 8. oktobra 2015 pozval k razširitvi pooblastil Evropske agencije za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, da se zagotovi pomoč državam članicam pri zagotavljanju učinkovite vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, vključno z organizacijo operacij vračanja na njeno lastno pobudo in povečanjem njene vloge pri pridobivanju potovalnih dokumentov. Zato je Evropski svet pozval, naj se v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo vzpostavi urad za vračanje, katerega naloga je usklajevanje dejavnosti Agencije na področju vrnitve. (21)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala povečati svojo pomoč državam članicam za vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v skladu s politiko vračanja Unije in Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta. Zlasti bi morala usklajevati in organizirati operacije vračanja iz ene ali več držav članic ter organizirati in izvajati posredovanja za vračanje, da se okrepijo sistemi vračanja tistih držav članic, ki potrebujejo večjo tehnično in operativno pomoč pri izpolnjevanju njihove obveznosti vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v skladu z navedeno direktivo. (22)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala oblikovati skupine nadzornikov za prisilno vrnitev, spremljevalce pri prisilni vrnitvi, strokovnjake za prisilno vrnitev in specialiste za vrnitev, ki jih zagotovijo države članice in bi se morali napotiti med operacijami vračanja ter sestavljati prilagojene evropske skupine mejne in obalne straže, ki se napotijo pri posredovanjih za vračanje. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi jim morala zagotoviti potrebno usposabljanje. (23)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala razviti posebna orodja za usposabljanje in zagotavljati usposabljanje nacionalnim inštruktorjem mejnih policistov na ravni Unije ter dodatna usposabljanja in seminarje uradnikom nacionalnih pristojnih organov, povezana z nadzorom zunanjih meja in vrnitvijo državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na ozemlju držav članic. Agencija bi morala biti pooblaščena za organizacijo dejavnosti usposabljanja v sodelovanju z državami članicami in tretjimi državami na njihovem ozemlju. (24)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala spremljati razvoj na področju raziskav, ki se nanašajo na nadzor zunanjih meja, vključno z uporabo napredne nadzorne tehnologije, in prispevati k njemu ter posredovati te informacije državam članicam in Komisiji. (25)Za učinkovito izvajanje integriranega upravljanja zunanjih meja si morajo države članice redno, hitro in zanesljivo izmenjevati informacije o upravljanju zunanjih meja, nezakonitem priseljevanju in vrnitvi. Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala razviti in upravljati informacijske sisteme, ki omogočajo tako izmenjavo v skladu z zakonodajo o varstvu podatkov Unije. (26)Evropska agencija za mejno in obalno stražo lahko za uresničevanje svojega poslanstva in do mere, potrebne za opravljanje nalog, pri zadevah, ki jih zajema ta uredba, sodeluje z institucijami, organi, uradi in agencijami Unije ter mednarodnimi organizacijami v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih v skladu s pravom in politiko Unije. Komisija mora navedene delovne dogovore prej odobriti. (27)Nacionalni organi, ki opravljajo funkcije obalne straže, so odgovorni za številne naloge, med drugim za pomorsko varnost in pomorski nadzor, iskanje in reševanje, nadzor meja, nadzor ribištva, carinsko kontrolo, splošni kazenski pregon in varstvo okolja. Evropska agencija za mejno in obalno stražo, Evropska agencija za nadzor ribištva, ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 768/2005, in Evropska agencija za pomorsko varnost, ustanovljena z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta, bi morale zato okrepiti medsebojno sodelovanje in sodelovanje z nacionalnimi organi, ki opravljajo funkcije obalne straže, da se poveča ozaveščenost o pomorskih razmerah ter podpira usklajeno in stroškovno učinkovito ukrepanje. (28)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala olajševati in spodbujati operativno sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami v okviru politike zunanjih odnosov Unije, vključno z usklajevanjem operativnega sodelovanja na področju upravljanja zunanjih meja in napotitvijo uradnikov za zvezo v tretje države ter sodelovanjem z organi tretjih držav pri vrnitvi, tudi v zvezi s pridobivanjem potovalnih dokumentov. Evropska agencija za mejno in obalno stražo in države članice bi morale pri sodelovanju s tretjimi državami izpolnjevati norme in standarde, ki so vsaj enakovredni normam in standardom, ki jih določa zakonodaja Unije, tudi če sodelovanje s tretjimi državami poteka na ozemlju navedenih držav. (29)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in načela, priznana v členih 2 in 6 Pogodbe o Evropski uniji in upoštevana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Zlasti si prizadeva zagotoviti popolno spoštovanje človekovega dostojanstva, pravice do življenja, pravice do svobode in varnosti, pravice do varstva osebnih podatkov, pravice dostopa do azila, pravice do učinkovitega pravnega sredstva, pravice otroka, prepovedi mučenja in nečloveškega ali poniževalnega ravnanja ali kazni, prepovedi trgovanja z ljudmi in spodbujanje uporabe načel nediskriminacije in nevračanja. (30)Ta uredba vzpostavlja pritožbeni mehanizem Evropske agencije za mejno in obalno stražo v sodelovanju z uradnikom za temeljne pravice, da se spremlja in zagotovi spoštovanje temeljnih pravic pri vseh dejavnostih Agencije. Pritožbeni mehanizem bi moral biti upravni mehanizem, pri katerem bi bil uradnik za temeljne pravice odgovoren za obravnavo pritožb, ki jih prejme Agencija, v skladu s pravico do dobrega upravljanja. Uradnik za temeljne pravice bi moral pregledati dopustnost pritožbe, evidentirati dopustne pritožbe, posredovati vse evidentirane pritožbe izvršnemu direktorju, posredovati pritožbe o mejnih policistih matični državi članici in evidentirati nadaljnje spremljanje Agencije ali navedene države članice. Kazenske preiskave bi morale izvajati države članice.

(31)Za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje te uredbe, zlasti v zvezi z razmerami, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (32)Evropska agencija za mejno in obalno stražo bi morala biti neodvisna pri operativnih in tehničnih zadevah ter pravno, upravno in finančno samostojna. V ta namen je potrebno in ustrezno, da je organ Unije pravna oseba in da izvaja izvedbena pooblastila, ki mu jih podeljuje ta uredba. (33)Komisija in države članice bi morale biti zastopane v upravnem odboru, da lahko izvajajo politiko in imajo politični nadzor nad Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo. Odbor bi morali sestavljati operativni vodje nacionalnih služb, odgovornih za upravljanje mejnih policistov, ali njihovi predstavniki, kjer je to mogoče. Ta odbor bi moral imeti pooblastila, ki jih potrebuje za določitev proračuna, preverjanje njegovega izvajanja, sprejemanje ustreznih finančnih pravil, vzpostavitev preglednih delovnih postopkov za sprejemanje odločitev Evropske agencije za mejno in obalno stražo ter imenovanje izvršnega direktorja in namestnika izvršnega direktorja. Agencija bi se morala voditi in delovati v skladu z načeli skupnega pristopa k decentraliziranim agencijam Unije, ki so ga 19. julija 2012 sprejeli Evropski parlament, Svet in Evropska komisija. (34)Za zagotavljanje avtonomije Evropske agencije za mejno in obalno stražo bi ji bilo treba dodeliti samostojni proračun, katerega prihodki izhajajo zlasti iz prispevka Unije. Za prispevek Unije in morebitne druge subvencije v breme splošnega proračuna Evropske unije bi bilo treba uporabiti proračunski postopek Unije. Revizijo računovodskih izkazov bi moralo izvajati Računsko sodišče. (35)Za Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo bi se morala brez omejitev uporabljati Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, Agencija pa bi morala pristopiti k Medinstitucionalnemu sporazumu z dne 25. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Komisijo Evropskih skupnosti o notranjih preiskavah Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF). (36)Za Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo bi se morala uporabljati Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. (37)Kakršna koli obdelava osebnih podatkov, ki jo izvaja Evropska agencija za mejno in obalno stražo v okviru te uredbe, bi morala potekati v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta. (38)Kakršna koli obdelava osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice v okviru te uredbe, bi morala potekati v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES, Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ in načeli nujnosti in sorazmernosti. (39)Ker ciljev te uredbe, in sicer razvoja in izvajanja sistema integriranega upravljanja zunanjih meja, s čimer se zagotovi pravilno delovanje schengenskega območja, države članice, ki delujejo neusklajeno, ne morejo v zadostni meri doseči in ker se zaradi pomanjkanja nadzora na notranjih mejah, velikih migracijskih pritiskov na zunanje meje in potrebe po zagotavljanju visoke stopnje notranje varnosti v Uniji lahko lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (40)Ta uredba predstavlja za Islandijo in Norveško razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 . Dogovor med Evropsko skupnostjo ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije določa pravila o sodelovanju navedenih držav pri delu Agencije, vključno z določbami o finančnih prispevkih in osebju. (41)Ta uredba predstavlja za Švico razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo na področje iz točk A, B in G člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES. (42)Ta uredba predstavlja za Lihtenštajn razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točk A in B člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU. (43)Dogovor med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn na drugi strani, o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije določa pravila o sodelovanju navedenih držav pri delu Agencije, vključno z določbami o finančnih prispevkih in osebju. (44)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba predstavlja nadgraditev schengenskega pravnega reda na podlagi naslova IV tretjega dela Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, se Danska v skladu s členom 5 omenjenega protokola v roku šestih mesecev po sprejetju te odločbe s strani Sveta odloči, če bo to uredbo prenesla v svoje notranje pravo ali ne. (45)Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000, zato Združeno kraljestvo ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja. (46)Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 29. maja 2000, zato Irska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. (47)Agencija bi morala olajšati organizacijo posebnih dejavnosti, pri katerih lahko države članice izkoristijo strokovno znanje in izkušnje ter objekte in naprave, ki bi jih Irska in Združeno kraljestvo bila pripravljena ponuditi, na način, ki ga upravni odbor določi za vsak primer posebej. V ta namen se lahko predstavniki Irske in Združenega kraljestva povabijo, naj se udeležijo sej upravnega odbora, ki jim dovoli, da v celoti sodelujejo pri pripravi takih posebnih dejavnosti. (48)Med Kraljevino Španijo in Združenim kraljestvom obstaja spor o določitvi meja Gibraltarja. (49)Začasna odložitev uporabe te uredbe za meje Gibraltarja ne pomeni spremembe v stališčih zadevnih držav. (50)Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je podal svoje mnenje dne [...].

(51)Cilj te uredbe je spremeniti in razširiti določbe Uredbe (ES) št. 2007/2004, Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe 2005/267/ES. Ker je sprememb veliko in ker so obsežne, bi bilo treba zaradi jasnosti navedene akte nadomestiti in razveljaviti. Sklicevanje na razveljavljene uredbe bi se moralo šteti za sklicevanje na to uredbo – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I EVROPSKA MEJNA IN OBALNA STRAŽA Člen 1 Predmet urejanja Vzpostavi se evropska mejna in obalna straža, da se zagotovi evropsko integrirano upravljanje zunanjih meja z namenom učinkovitega upravljanja migracij in zagotavljanja visoke stopnje notranje varnosti v Uniji ob varstvu prostega gibanja oseb znotraj Unije. Člen 2 Opredelitev pojmov Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„zunanje meje“ pomenijo kopenske in morske meje držav članic ter njihova letališča in pristanišča, za katera se uporabljajo določbe iz naslova II Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta; (2)„nadzor meje“ pomeni nadzor meje, kot je opredeljen v točki 9 člena 2 Uredbe (ES) št. 562/2006; (3)„evropske skupine mejne in obalne straže“ pomenijo skupine mejnih policistov in drugega ustreznega osebja iz sodelujočih držav članic, vključno z nacionalnimi strokovnjaki, ki jih Agenciji napotijo države članice, ki se napotijo med skupnimi operacijami, hitrimi posredovanji na mejah ter v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij; (4)„država članica gostiteljica“ pomeni državo članico, v kateri ali iz katere se začne izvajati skupna operacija ali hitro posredovanje na mejah, operacija vračanja ali posredovanje za vračanje; (5)„matična država članica“ pomeni državo članico, iz katere prihaja mejni policist ali drugi ustrezni član osebja, ki je član evropskih skupin mejne in obalne straže; (6)„sodelujoča država članica“ pomeni državo članico, ki sodeluje pri skupni operaciji, hitrem posredovanju na mejah, operaciji vračanja, posredovanju za vračanje ali podpornih skupinah za upravljanje migracij z zagotavljanjem tehnične opreme, mejnih policistov ali drugega ustreznega osebja, ki se napoti kot del evropskih skupin mejne in obalne straže, in državo članico, ki sodeluje pri skupnih operacijah ali operacijah vračanja z zagotavljanjem tehnične opreme ali osebja; (7)„člani evropskih skupin mejne in obalne straže“ pomenijo mejne policiste ali drugo ustrezno osebje držav članic, ki ni osebje države članice gostiteljice, vključno z nacionalnimi strokovnjaki in mejnimi policisti iz držav članic, ki so napoteni Agenciji, ki sodelujejo pri skupnih operacijah ali hitrih posredovanjih na mejah; (8)„člani skupin“ pomenijo člane evropskih skupin mejne in obalne straže ali skupin osebja, ki opravljajo naloge v zvezi z vrnitvijo, ki sodelujejo pri operacijah vračanja ali posredovanjih za vračanje; (9)„podporne skupine za upravljanje migracij“ pomenijo skupine strokovnjakov, ki državam članicam zagotavljajo operativno ali tehnično okrepitev na žariščnih točkah in ki jih sestavljajo strokovnjaki, ki jih Evropska agencija za mejno in obalno stražo, Evropski azilni podporni urad, Europol ali druge ustrezne agencije Unije napotijo iz držav članic; (10)„vrnitev“ pomeni vrnitev, kot je opredeljena v točki 3 člena 3 Direktive 2008/115/ES;

(11)„odločba o vrnitvi“ pomeni odločbo o vrnitvi, kot je opredeljena v točki 4 člena 3 Direktive 2008/115/ES; (12)„povratnik“ pomeni nezakonito prebivajočega državljana tretje države, ki je predmet odločbe o vrnitvi; (13)„operacija vračanja“ pomeni operacijo vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, ki jo usklajuje Agencija in ki vključuje tehnične ter operativne okrepitve, ki jih zagotovi ena ali več držav članic, v okviru katere se povratniki iz ene ali več držav članic vrnejo bodisi s prisilno vrnitvijo bodisi prostovoljno v skladu z obveznostjo vrnitve; (14)„posredovanje za vračanje“ pomeni operacijo za vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav z zagotovitvijo okrepljene tehnične in operativne pomoči, ki jo sestavljata napotitev evropskih intervencijskih skupin za vračanje v države članice in organizacija operacij vračanja. Člen 3 Evropska mejna in obalna straža 1.Evropska agencija za mejno in obalno stražo ter nacionalni organi držav članic, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, sestavljajo evropsko mejno in obalno stražo. 2.Evropska agencija za mejno in obalno stražo oblikuje operativno in tehnično strategijo za evropsko integrirano upravljanje meja. Spodbuja in zagotavlja izvajanje evropskega integriranega upravljanja meja v vseh državah članicah. 3.Nacionalni organi držav članic, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, oblikujejo nacionalne strategije za integrirano upravljanje meja. Te nacionalne strategije so usklajene s strategijo iz odstavka 2. Člen 4 Evropsko integrirano upravljanje meja Evropsko integrirano upravljanje meja sestavljajo naslednji elementi: (a)nadzor meja, po potrebi vključno z ukrepi, povezanimi s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem čezmejnega kriminala; (b)analiza tveganj za notranjo varnost in analiza groženj, ki lahko vplivajo na delovanje ali varnost zunanjih meja; (c)medagencijsko sodelovanje med nacionalnimi organi v vsaki državi članici, odgovornimi za nadzor meja ali druge naloge, ki se izvajajo na meji, in med ustreznimi institucijami, agencijami, organi in uradi Unije, vključno z redno izmenjavo informacij prek obstoječih orodij za izmenjavo informacij in zlasti Evropskega sistema varovanja meja (v nadaljnjem besedilu: EUROSUR), vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 1052/2013 Evropskega parlamenta in Sveta; (d)sodelovanje s tretjimi državami na področjih, ki jih zajema ta uredba, osredotočeno zlasti na sosednje države in na tretje države, za katere je bilo na podlagi analize tveganja ugotovljeno, da so države izvora in države tranzita za nezakonito priseljevanje; (e)tehnični in operativni ukrepi znotraj območja prostega gibanja, ki so povezani z nadzorom meja ter namenjeni preprečevanju nezakonitega priseljevanja in čezmejnega kriminala; (f)vrnitev državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na ozemlju držav članic; (g)uporaba najsodobnejše tehnologije, vključno z obsežnimi informacijskimi sistemi; (h)mehanizem za nadzor kakovosti, da se zagotovi izvajanje zakonodaje Unije na področju upravljanja meja.

Člen 5 Skupna odgovornost 1. Evropska mejna in obalna straža izvaja evropsko integrirano upravljanje meja kot skupno odgovornost Evropske agencije za mejno in obalno stražo in nacionalnih organov, odgovornih za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja. 2. Evropska agencija za mejno in obalno stražo olajšuje izvajanje ukrepov Unije, povezanih z upravljanjem zunanjih meja, s krepitvijo, ocenjevanjem in usklajevanjem ukrepanja držav članic pri izvajanju navedenih ukrepov in na področju vrnitve. Države članice zagotovijo upravljanje svojega odseka zunanjih meja, kar je v njihovem interesu in interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor notranjih meja, in sicer ob doslednem spoštovanju prava Unije ter tehnične in operativne strategije iz člena 3(2) in v tesnem sodelovanju z Agencijo. 3.Evropska agencija za mejno in obalno stražo je odgovorna za upravljanje zunanjih meja v primerih, ki jih določa ta uredba, zlasti če se ne sprejmejo popravni ukrepi, ki so se na podlagi ocene ranljivosti izkazali za potrebne, ali če obstaja nesorazmeren migracijski pritisk, zaradi česar je nadzor zunanjih meja tako neučinkovit, da lahko ogrozi delovanje schengenskega območja. POGLAVJE II EVROPSKA AGENCIJA ZA MEJNO IN OBALNO STRAŽO Oddelek 1 Naloge Evropske agencije za mejno in obalno stražo Člen 6 Evropska agencija za mejno in obalno stražo 1.Da se zagotovi usklajeno evropsko integrirano upravljanje meja na vseh zunanjih mejah, Agencija olajšuje izvajanje obstoječih in prihodnjih ukrepov Unije, povezanih z upravljanjem zunanjih meja, zlasti Zakonika o schengenskih mejah, uvedenega z Uredbo (ES) št. 562/2006, ter povečuje njegovo učinkovitost. 2.Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004, se preimenuje v Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (v nadaljnjem besedilu: Agencija). Dejavnosti odslej temeljijo na tej uredbi. Člen 7 Naloge 1. Za prispevanje k učinkoviti, visoki in enotni ravni nadzora meja in vrnitve Agencija opravlja naslednje naloge: (a) vzpostavi center za spremljanje in analizo tveganja, ki lahko spremlja migracijske tokove in izvaja analizo tveganja v zvezi z vsemi vidiki integriranega upravljanja meja; (b) izvaja oceno ranljivosti, vključno z oceno zmogljivosti držav članic za obravnavanje groženj in pritiskov na zunanjih mejah; (c) pomaga državam članicam v okoliščinah, v katerih je potrebna povečana tehnična in operativna pomoč na zunanjih mejah, in sicer z usklajevanjem in organizacijo skupnih operacij, pri čemer se upošteva, da lahko v nekaterih primerih to vključuje izredne humanitarne razmere in reševanje na morju; (d) pomaga državam članicam v okoliščinah, v katerih je potrebna povečana tehnična in operativna pomoč na zunanjih mejah, in sicer z začetkom izvajanja hitrih posredovanj na zunanjih mejah držav članic, ki se srečujejo s posebnimi in nesorazmernimi pritiski, pri čemer se upošteva, da lahko v nekaterih primerih to vključuje izredne humanitarne razmere in reševanje na morju;

(e) oblikuje in napoti evropske skupine mejne in obalne straže, vključno s hitro rezervno sestavi, ki se napotijo med skupnimi operacijami in hitrimi posredovanji na mejah ter v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij; (f) oblikuje nabor tehnične opreme, ki se da na voljo pri skupnih operacijah, hitrih posredovanjih na mejah in v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij ter pri operacijah vračanja in posredovanjih za vračanje; (g) napoti evropske skupine mejne in obalne straže ter da na voljo tehnično opremo za zagotavljanje pomoči pri pregledovanju, identifikaciji in odvzemu prstnih odtisov v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah; (h) podpira razvoj tehničnih standardov za opremo, zlasti za poveljstvo, nadzor in komunikacijo na taktični ravni, in tehnični nadzor za zagotavljanje interoperabilnosti na ravni Unije in nacionalni ravni; (i) da na voljo potrebno opremo in napoti osebje za hitro rezervno sestavo za praktično izvajanje ukrepov, ki jih je treba sprejeti v razmerah, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi; (j) pomaga državam članicam v okoliščinah, v katerih je potrebna povečana tehnična in operativna pomoč, pri izpolnjevanju obveznosti vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, vključno z usklajevanjem ali organizacijo operacij vračanja; (k) vzpostavi skupine nadzornikov za prisilno vrnitev, spremljevalcev pri prisilni vrnitvi in specialistov za vrnitev; (l) oblikuje evropske intervencijske skupine za vračanje in jih napoti med posredovanji za vračanje; (m) pomaga državam članicam pri usposabljanju nacionalnih mejnih policistov in strokovnjakov za vrnitev, vključno z oblikovanjem skupnih standardov za usposabljanje; (n) sodeluje pri razvoju in upravljanju raziskovalnih dejavnosti in dejavnosti v zvezi z inovacijami, ki so povezane z nadzorom in varovanjem zunanjih meja, kar vključuje uporabo napredne nadzorne tehnologije, kot so sistemi za daljinsko vodenje zrakoplovov, in razvija pilotne projekte, povezane z zadevami, ki jih zajema ta uredba; (o) v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 in Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ razvija in upravlja informacijske sisteme, ki omogočajo hitro in zanesljivo izmenjavo informacij o nastajajočih tveganjih pri upravljanju zunanjih meja, nezakonitem priseljevanju in vrnitvi, pri čemer tesno sodeluje s Komisijo ter agencijami, organi in uradi Unije in Evropsko migracijsko mrežo, ustanovljeno z Odločbo Sveta 2008/381/ES; (p) zagotavlja potrebno pomoč pri razvoju in delovanju Evropskega sistema varovanja meja in po potrebi razvoju skupnega okolja za izmenjavo podatkov, vključno v zvezi z interoperabilnostjo sistemov, zlasti z razvojem, vzdrževanjem in usklajevanjem okvira EUROSUR v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013; (q) sodeluje z Evropsko agencijo za nadzor ribištva in Evropsko agencijo za pomorsko varnosti, da se zagotovi podpora nacionalnim organom, ki opravljajo funkcije obalne straže, z zagotavljanjem storitev, informacij, opreme in usposabljanja ter z usklajevanjem večnamenskih operacij; (r) pomaga državam članicam in tretjim državam v okviru medsebojnega operativnega sodelovanja na področju upravljanja zunanjih meja in vrnitve. 2. Države članice lahko na zunanjih mejah na operativni ravni še naprej sodelujejo z drugimi državami članicami in/ali tretjimi državami, kar vključuje vojaške operacije pri misijah v zvezi s kazenskim pregonom in na področju vrnitve, če je tako sodelovanje združljivo z delovanjem Agencije. Države članice ne izvajajo dejavnosti, ki bi lahko ogrozile delovanje Agencije ali doseganje njenih ciljev. Države članice Agenciji poročajo o navedenem operativnem sodelovanju z drugimi državami članicami in/ali tretjimi državami na zunanjih mejah in na področju vrnitve. Izvršni direktor Agencije (v nadaljnjem besedilu: izvršni direktor) o navedenih zadevah upravni odbor Agencije (v nadaljnjem besedilu: upravni odbor) obvešča redno in vsaj enkrat na leto. 3. Agencija lahko na lastno pobudo sodeluje pri dejavnostih obveščanja na področjih v njeni pristojnosti. Dejavnosti obveščanja nimajo škodljivega učinka na naloge iz odstavka 1 in se izvajajo v skladu z ustreznimi načrti za obveščanje in razširjanje informacij, ki jih sprejme upravni odbor. Oddelek 2 Spremljanje in preprečevanje kriznih razmer Člen 8

Dolžnost sodelovanja v dobri veri Za Agencijo in nacionalne organe, odgovorne za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, veljata dolžnost sodelovanja v dobri veri in obveznost izmenjave informacij. Člen 9 Splošna obveznost izmenjave informacij Nacionalni organi, odgovorni za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, Agenciji pravočasno in točno zagotovijo vse informacije, ki jih Agencija potrebuje za opravljanje nalog, ki ji jih podeljuje ta uredba, zlasti za spremljanje migracijskih tokov proti Uniji in znotraj Unije ter izvajanje analize tveganja in analize ranljivosti. Člen 10 Spremljanje migracijskih tokov in analiza tveganja 1.Agencija vzpostavi center za spremljanje in analizo tveganja, ki lahko spremlja migracijske tokove proti Uniji in znotraj Unije. Za ta namen Agencija razvije skupno celovito analizo tveganja, ki jo uporabljajo Agencija in države članice. 2. Agencija pripravi splošno in prilagojeno analizo tveganja ter jo predloži Svetu in Komisiji. 3.Analiza tveganja, ki jo pripravi Agencija, zajema vse vidike, povezane z evropskim integriranim upravljanjem meja, zlasti nadzor meja, vrnitev, nezakonita sekundarna gibanja državljanov tretjih držav znotraj Unije, preprečevanje čezmejnega kriminala, vključno z omogočanjem nezakonitega priseljevanja, trgovine z ljudmi in terorizma, ter razmere v sosednjih tretjih državah, da se razvije vnaprejšnji opozorilni mehanizem, s katerim se analizirajo migracijski tokovi proti Uniji. 4. Države članice Agenciji zagotovijo vse potrebne informacije o razmerah, trendih in morebitnih grožnjah na zunanjih mejah in na področju vrnitve. Države članice Agenciji redno ali na njeno zahtevo zagotavljajo vse ustrezne informacije, kot so statistični in operativni podatki, zbrani v zvezi z izvajanjem schengenskega pravnega reda, ter informacije in obveščevalni podatki, ki izhajajo iz analitske plasti nacionalne slike razmer, pripravljene v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013. 5.Rezultati ocene tveganja se predložijo nadzornemu svetu in upravnemu odboru. 6.Države članice upoštevajo rezultate analize tveganja pri načrtovanju operacij in dejavnosti na zunanjih mejah in dejavnosti v zvezi z vrnitvijo. 7.Agencija vključi rezultate skupne celovite analize tveganja v razvoj skupnih osnovnih učnih načrtov za usposabljanje mejnih policistov ali osebja, ki opravlja naloge v zvezi z vrnitvijo. Člen 11 Uradniki za zvezo v državah članicah 1.Agencija prek uradnikov za zvezo Agencije v državah članicah zagotovi redno spremljanje upravljanja zunanjih meja. 2.Izvršni direktor imenuje strokovnjake iz osebja Agencije, ki se napotijo kot uradniki za zvezo. Izvršni direktor na podlagi ocene tveganja in posvetovanja z upravnim odborom določi naravo napotitve, državo članico, v katero se lahko napoti uradnik za zvezo, in trajanje napotitve. Izvršni direktor uradno obvesti zadevno državo članico o imenovanju in skupaj z njo določi kraj napotitve. 3.Uradniki za zvezo delujejo v imenu Agencije, njihova naloga pa je spodbujati sodelovanje in dialog med Agencijo in nacionalnimi organi, odgovornimi za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja. Uradniki za zvezo zlasti: (a) delujejo kot posredniki med Agencijo in nacionalnimi organi, odgovornimi za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja;

(b) podpirajo zbiranje informacij, ki jih Agencija potrebuje za izvajanje ocene ranljivosti iz člena 12; (c) spremljajo ukrepe, ki jih država članica sprejme na mejnih odsekih in katerim je bila pripisana visoka stopnja vpliva v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013; (d) pomagajo državam članicam pri pripravi načrtov izrednih razmer; (e) izvršnemu direktorju redno poročajo o razmerah na zunanji meji in zmogljivosti zadevne države članice, da učinkovito ukrepa na podlagi razmer na zunanjih mejah; (f) spremljajo ukrepe, ki jih država članica sprejme v zvezi z razmerami, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, kot je določeno v členu 18. 4.Za namene odstavka 3 ima uradnik za zvezo med drugim: (a) neomejen dostop do nacionalnega koordinacijskega centra in nacionalne slike razmer, ki sta vzpostavljena v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013; (b) dostop do nacionalnih in evropskih informacijskih sistemov, ki so na voljo v nacionalnem koordinacijskem centru, če izpolnjuje nacionalna varnostna pravila in pravila o varstvu podatkov ter varnostna pravila in pravila o varstvu podatkov EU; (c) redne stike z nacionalnimi organi, odgovornimi za upravljanje meja, vključno z obalnimi stražami v obsegu, v katerem izvajajo naloge, povezane z nadzorom meja, pri čemer obvešča vodjo nacionalnega koordinacijskega centra. 5.Poročilo uradnika za zvezo je del ocene ranljivosti iz člena 12. 6.Uradniki za zvezo pri opravljanju svojih dolžnosti upoštevajo le navodila Agencije. Člen 12 Ocena ranljivosti 1.Agencija oceni tehnično opremo, sisteme, zmogljivosti, vire in načrte izrednih ukrepov držav članic v zvezi z nadzorom meja. Ta ocena temelji na informacijah držav članic in uradnika za zvezo, informacijah iz sistema EUROSUR, zlasti glede stopenj vpliva, ki se pripišejo odsekom zunanjih kopenskih ali morskih meja vsake države članice v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013, ter poročilih in vrednotenjih skupnih operacij, pilotnih projektov, hitrih posredovanj na mejah in drugih dejavnosti Agencije. 2.Države članice na zahtevo Agencije zagotovijo informacije o tehnični opremi, osebju in finančnih virih, ki so na voljo na nacionalni ravni za izvajanje nadzora meja, ter predložijo načrte izrednih ukrepov. 3.Cilj ocene ranljivosti je, da Agencija oceni zmogljivost in pripravljenost držav članic za soočanje z izzivi v prihodnosti, vključno s trenutnimi in prihodnjimi grožnjami in pritiski na zunanjih mejah, da se zlasti za države članice, ki se srečujejo s posebnimi in nesorazmernimi pritiski, opredelijo morebitne takojšne posledice na zunanjih mejah in naknadne posledice, ki bodo vplivale na delovanje schengenskega območja, ter da se oceni njihova zmogljivost v zvezi z zagotavljanjem prispevka k hitri rezervni sestavi iz člena 19(5). Ta ocena ne posega v schengenski ocenjevalni mehanizem. 4.Rezultati ocene ranljivosti se predložijo nadzornemu svetu, ki izvršnemu direktorju svetuje o ukrepih, ki jih države članice sprejmejo na podlagi rezultatov ocene ranljivosti, pri čemer upošteva analizo tveganja Agencije in rezultate schengenskega ocenjevalnega mehanizma. 5.Izvršni direktor sprejme odločitev, v kateri so določeni popravni ukrepi, ki jih mora sprejeti zadevna država članica, vključno z uporabo virov, ki jih zagotavljajo finančni instrumenti Unije. Odločitev izvršnega direktorja je za državo članico zavezujoča in določa rok za sprejetje ukrepov. 6. Če država članica ne sprejeme potrebnih popravnih ukrepov v določenem roku, izvršni direktor zadevo preda upravnemu odboru in o tem uradno obvesti Komisijo. Upravni odbor sprejme odločitev, v kateri so določeni popravni ukrepi, ki jih mora sprejeti zadevna država članica, in rok za sprejetje takih ukrepov. Če država članica ne sprejme ukrepov v roku, določenem v navedeni odločitvi, lahko Komisija sprejme dodatne ukrepe v skladu s členom 18. Oddelek 3

Upravljanje zunanjih meja Člen 13 Ukrepi Agencije na zunanjih mejah 1. Države članice lahko Agencijo zaprosijo za pomoč pri izpolnjevanju svojih obveznosti v zvezi z nadzorom zunanjih meja. Agencija izvaja tudi ukrepe iz člena 18. 2. Agencija organizira ustrezno tehnično in operativno pomoč za državo članico gostiteljico ter lahko sprejme enega ali več od naslednjih ukrepov: (a) usklajuje skupne operacije za eno ali več držav članic in napoti evropske skupine mejne in obalne straže; (b) organizira hitra posredovanja na mejah in napoti evropske skupine mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave ter po potrebi dodatne evropske skupine mejne in obalne straže; (c) usklajuje dejavnosti ene ali več držav članic in tretjih držav na zunanjih mejah, vključno s skupnimi operacijami s sosednjimi tretjimi državami; (d) napoti evropske skupine mejne in obalne straže v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah; (e) napoti lastne strokovnjake in člane skupin, ki so jih države članice napotile Agenciji, za zagotavljanje podpore nacionalnim pristojnim organom sodelujočih držav članic za ustrezno obdobje; (f) da na voljo tehnično opremo. 3. Agencija financira ali sofinancira dejavnosti iz odstavka 2 z nepovratnimi sredstvi iz svojega proračuna v skladu s finančnimi pravili, ki se uporabljajo za Agencijo. Člen 14 Začetek izvajanja skupnih operacij in hitrih posredovanj na zunanjih mejah 1. Države članice lahko Agencijo zaprosijo za začetek izvajanja skupnih operacij za obravnavanje prihodnjih izzivov, vključno s sedanjimi ali prihodnjimi grožnjami na zunanjih mejah, ki so posledica nezakonitega priseljevanja ali čezmejnega kriminala, ali za zagotavljanje večje tehnične in operativne pomoči pri izpolnjevanju svojih obveznosti v zvezi z nadzorom zunanjih meja. 2.Na zahtevo države članice, ki se srečuje s posebnimi in nesorazmernimi pritiski, zlasti s prihodom velikega števila državljanov tretjih držav, ki želijo na točkah zunanjih meja nezakonito vstopiti na ozemlje navedene države članice, lahko Agencija na ozemlju navedene države članice gostiteljice izvede hitro posredovanje na mejah za omejeno obdobje. 3.Izvršni direktor oceni, odobri in uskladi predloge za skupne operacije, ki jih predložijo države članice. Pred skupnimi operacijami in hitrimi posredovanji na mejah se opravi podrobna, zanesljiva in aktualna analiza tveganj, s čimer se Agenciji omogoči, da prednostno razvrsti predlagane skupne operacije in hitra posredovanja na mejah, pri čemer upošteva stopnjo vpliva na odseke zunanjih meja v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013 in razpoložljivost virov. 4.Izvršni direktor na podlagi nasveta nadzornega sveta, ki temelji na rezultatih ocene ranljivosti, in ob upoštevanju analize tveganja Agencije ter analitske plasti evropske slike razmer, pripravljene v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013, zadevni državi članici predlaga, naj začne in izvaja skupne operacije ali hitra posredovanja na mejah. Agencija državi članici gostiteljici ali sodelujočim državam članicam da na voljo svojo tehnično opremo. 5. Cilji skupne operacije ali hitrega posredovanja na mejah se lahko dosežejo kot del večnamenske operacije, ki lahko vključuje reševanje oseb v stiski na morju ali druge funkcije obalne straže, boj proti tihotapljenju migrantov ali trgovini z ljudmi, operacije za nadzor nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami in upravljanje migracij, vključno z identifikacijo, registracijo, operativnim razgovorom in vrnitvijo. Člen 15

Operativni načrt za skupne operacije 1.Pri pripravi skupne operacije izvršni direktor v sodelovanju z državo članico gostiteljico pripravi seznam potrebne tehnične opreme in osebja, pri čemer upošteva razpoložljive vire države članice gostiteljice. Na podlagi teh elementov Agencija opredeli sveženj operativnih in tehničnih okrepitev ter dejavnosti krepitve zmogljivosti, ki se vključijo v operativni načrt. 2.Izvršni direktor pripravi operativni načrt za skupne operacije na zunanjih mejah. Izvršni direktor in država članica gostiteljica v sodelovanju s sodelujočimi državami članicami sprejmeta dogovor o operativnem načrtu, v katerem so podrobno opisani organizacijski vidiki skupne operacije. 3.Operativni načrt je zavezujoč za Agencijo, državo članico gostiteljico in sodelujoče države članice. Zajema vse vidike, ki se štejejo za potrebne pri izvajanju skupne operacije, tudi naslednje: (a) opis razmer z načinom delovanja in cilji napotitve, vključno z operativnim ciljem; (b) predvideno trajanje skupne operacije; (c) geografsko območje, na katerem bo potekala skupna operacija; (d) opis nalog in posebna navodila za evropske skupine mejne in obalne straže, tudi v zvezi z dovoljenimi vpogledom v zbirke podatkov in dovoljenim službenim orožjem, strelivom in opremo v državi članici gostiteljici; (e) sestavo evropskih skupin mejne in obalne straže in napotitev drugega ustreznega osebja; (f) določbe o poveljstvu in nadzoru, vključno z imeni in čini mejnih policistov države članice gostiteljice, odgovornih za sodelovanje s člani skupin in Agencijo, zlasti imena in čine mejnih policistov, ki poveljujejo med obdobjem napotitve, in položaj članov ekip v liniji poveljevanja; (g) tehnično opremo, ki se da na voljo med skupno operacijo, vključno s posebnimi zahtevami, kot so pogoji uporabe, zahtevano osebje, prevoz in druga logistika, in finančnimi določbami; (h) podrobne določbe o takojšnem poročanju o incidentih s strani Agencije upravnemu odboru in ustreznim nacionalnim javnim organom; (i) shemo poročanja in vrednotenja, ki vsebuje referenčna merila za poročilo o vrednotenju in končni datum predložitve končnega poročila o vrednotenju; (j) v zvezi z operacijami na morju posebne podatke o uporabi ustrezne pristojnosti in zakonodaje na geografskem območju, na katerem poteka skupna operacija, vključno s sklici na mednarodno pravo in pravo Unije glede prestrezanja, reševanja na morju in izkrcanja. V zvezi s tem se pripravi operativni načrt v skladu z Uredbo (EU) št. 656/2014 Evropskega parlamenta in Sveta; (k) podrobnosti o načinu sodelovanja s tretjimi državami, drugimi agencijami, organi in uradi Unije ali mednarodnimi organizacijami; (l) postopke, ki določajo mehanizem za napotitev, pri katerem se osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, žrtve trgovine z ljudmi, mladoletniki brez spremstva in osebe v ranljivem položaju napotijo na nacionalne pristojne organe, ki jim zagotovijo ustrezno pomoč; (m) postopke, ki določajo mehanizem za prejem pritožb o mejnih policistih države članice gostiteljice in članih evropskih skupin mejne in obalne straže, ki vsebujejo trditve o kršitvah temeljnih pravic v okviru skupne operacije ali hitrega posredovanja na mejah, in za njihovo posredovanje Agenciji. 4.Za vse spremembe ali prilagoditve operativnega načrta je potrebno soglasje izvršnega direktorja in države članice gostiteljice po posvetovanju s sodelujočimi državami članicami. Agencija nemudoma pošlje izvod spremenjenega ali prilagojenega operativnega načrta sodelujočim državam članicam. Člen 16 Postopek za začetek izvajanja hitrih posredovanj na mejah

1. Zahteva države članice za začetek hitrega posredovanja na mejah vključuje opis razmer, možne cilje in predvidene potrebe. Po potrebi lahko izvršni direktor takoj pošlje strokovnjake iz Agencije, da ocenijo razmere na zunanjih mejah zadevne države članice. 2. Izvršni direktor o zahtevi države članice za začetek hitrega posredovanja na mejah takoj obvesti upravni odbor. 3.Izvršni direktor pri sprejemanju odločitve o zahtevi države članice upošteva ugotovitve analiz tveganja Agencije in analitske plasti evropske slike razmer, pripravljene v skladu z Uredbo (EU) št. 1052/2013, ter rezultat ocene ranljivosti iz člena 12 in vse druge ustrezne informacije, ki jih zagotovi zadevna država članica ali druga država članica. 4.Izvršni direktor sprejme odločitev o zahtevi za začetek hitrega posredovanja na mejah v dveh delovnih dneh od prejema zahteve. Izvršni direktor o odločitvi sočasno uradno pisno obvesti zadevno državo članico in upravni odbor. V odločitvi so navedeni glavni razlogi zanjo. 5.Če izvršni direktor sprejme odločitev o začetku hitrega posredovanja na mejah, napoti evropske skupine mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave v skladu s členom 19(5) in po potrebi sprejme odločitev o takojšni okrepitvi v obliki ene ali več evropskih skupin mejne in obalne straže v skladu s členom 19(6). 6.Izvršni direktor skupaj z državo članico gostiteljico takoj pripravi operativni načrt iz člena 15(3), v vsakem primeru pa najpozneje v treh delovnih dneh od datuma sprejetja odločitve. 7.Izvršni direktor takoj po sprejetju dogovora o operativnem načrtu zahteva od držav članic, naj takoj napotijo mejne policiste, ki so del hitre rezervne sestave. Izvršni direktor določi profile in število mejnih policistov, ki jih mora napotiti vsaka država članica iz obstoječe hitre rezervne sestave. 8.Če je treba takoj okrepiti evropske skupine mejne in obalne straže, ki so se napotile iz hitre rezervne sestave, izvršni direktor istočasno obvesti države članice o zahtevanem številu in profilih mejnih policistov, ki se dodatno napotijo. Te informacije se pisno posredujejo nacionalnim kontaktnim točkam in vsebujejo datum izvedbe napotitve. Posreduje se jim tudi izvod operativnega načrta. 9.Če je izvršni direktor odsoten ali zadržan, odločitve o napotitvi hitre rezervne sestave in vseh dodatnih napotitvah evropskih skupin mejne in obalne straže sprejme namestnik izvršnega direktorja. 10.Države članice zagotovijo, da so mejni policisti, dodeljeni hitri rezervni sestavi, takoj in brez izjeme na voljo Agenciji. Države članice dajo na zahtevo Agencije na voljo še dodatne mejne policiste za napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže, razen če se srečujejo z izjemnimi razmerami, ki bistveno vplivajo na opravljanje nacionalnih nalog. 11.Napotitev hitre rezervne sestave se izvede najpozneje v treh delovnih dneh po tem, ko izvršni direktor in država članica gostiteljica sprejmeta dogovor o operativnem načrtu. Po potrebi se v petih delovnih dneh od napotitve hitre rezervne sestave izvede dodatna napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže. Člen 17 Podporne skupine za upravljanje migracij 1.Če se država članica srečuje z nesorazmernimi migracijskimi pritiski na določenih žariščnih točkah na zunanji meji, za katere je značilen velik dotok mešanih migracijskih tokov, lahko navedena država članica zaprosi za operativno in tehnično okrepitev podpornih skupin za upravljanje migracij. Navedena država članica Agenciji in drugim ustreznim agencijam Unije, zlasti Evropskemu azilnemu podpornemu uradu in agenciji Europol, predloži zahtevek za okrepitev in oceno svojih potreb. 2.Izvršni direktor v sodelovanju z drugimi zadevnimi agencijami Unije oceni zahtevo za pomoč države članice in oceno njenih potreb, da določi obsežen sveženj okrepitev, ki ga sestavljajo različne dejavnosti, ki jih usklajujejo ustrezne agencije Unije in o katerih se sprejme dogovor z zadevno državo članico. 3.Operativna in tehnična okrepitev, ki jo v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij zagotavljajo evropske skupine mejne in obalne straže, evropske intervencijske skupine za vračanje in strokovnjaki, ki so del osebja Agencije, lahko vključuje: (a) pregledovanje državljanov tretjih držav, ki prihajajo na zunanje meje, vključno z identifikacijo, registracijo in operativnim razgovorom z navedenimi državljani tretjih držav ter odvzemom prstnih odtisov državljanov tretjih držav, če to zahteva država članica; (b) zagotavljanje informacij osebam, za katere je jasno, da potrebujejo mednarodno zaščito, ali prosilcem oziroma potencialnim prosilcem, ki bi se lahko premestili; (c) tehnično in operativno pomoč na področju vrnitve, vključno s pripravo in organizacijo operacij za vračanje. 4.Agencija pomaga Komisiji pri usklajevanju dejavnosti podpornih skupin za upravljanje migracij, pri čemer sodeluje z drugimi ustreznimi agencijami Unije.

Člen 18 Razmere na zunanjih mejah, ko so potrebni nujni ukrepi 1.Če država članica ne sprejme potrebnih popravnih ukrepov v skladu z odločitvijo upravnega odbora iz člena 12(6) ali če obstaja nesorazmeren migracijski pritisk na zunanjo mejo, zaradi česar je nadzor zunanjih meja tako neučinkovit, da lahko ogrozi delovanje schengenskega območja, lahko Komisija po posvetovanju z Agencijo sprejme sklep z izvedbenim aktom, v katerem so opredeljeni ukrepi, ki jih izvede Agencija, in ki določa, da mora zadevna država članica pri izvajanju navedenih ukrepov sodelovati z Agencijo. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 79(2). Komisija na podlagi ustrezno utemeljenih nujnih razlogov, povezanih z delovanjem schengenskega območja, sprejme izvedbene akte v skladu s postopkom iz člena 79(5), ki takoj začnejo veljati. 2.Za namene odstavka 1 Komisija zagotovi, da Agencija sprejme enega ali več v nadaljevanju navedenih ukrepov: (b) organizira in usklajuje hitra posredovanja na mejah in napoti evropske skupine mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave ter po potrebi dodatne evropske skupine mejne in obalne straže; (b) napoti evropske skupine mejne in obalne straže v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih točkah; (c) usklajuje dejavnosti ene ali več držav članic in tretjih držav na zunanjih mejah, vključno s skupnimi operacijami s sosednjimi tretjimi državami; (d) da na voljo tehnično opremo; (e) organizira posredovanja za vračanje. 3.Izvršni direktor v dveh delovnih dneh od sprejetja sklepa Komisije in na podlagi nasveta nadzornega sveta določi ukrepe, ki jih je treba sprejeti za praktično izvajanje ukrepov, opredeljenih v sklepu Komisije, vključno s tehnično opremo ter številom in profili mejnih policistov in drugega ustreznega osebja, ki so potrebni za doseganje ciljev iz navedenega sklepa. 4.Izvršni direktor obenem in v istih dveh delovnih dneh predloži osnutek operativnega načrta zadevni državi članici. Izvršni direktor in zadevna država članica pripravita operativni načrt v dveh delovnih dneh od njegove predložitve. 5.Agencija nemudoma in v vsakem primeru v treh delovnih dneh od priprave operativnega načrta da na voljo potrebno tehnično opremo in napoti osebje iz hitre rezervne sestave iz člena 19(5) za praktično izvajanje ukrepov iz sklepa Komisije. Po potrebi se v drugi fazi da na voljo dodatna tehnična oprema in napotijo dodatne evropske skupine mejne in obalne straže, v vsakem primeru pa v petih delovnih dneh od napotitve hitre rezervne sestave. 6.Zadevna država članica zagotovi skladnost z določbami iz sklepa Komisije ter za ta namen takoj začne sodelovati z Agencijo in sprejme potrebne ukrepe za olajševanje izvajanja navedenega sklepa in praktično izvajanje ukrepov iz navedenega sklepa in operativnega načrta, o katerem je bil sprejet dogovor z izvršnim direktorjem. 7.Države članice zagotovijo mejne policiste in drugo ustrezno osebje, ki ga določi izvršni direktor v skladu z odstavkom 2. Države članice se ne smejo sklicevati na izjemne razmere iz člena 19(3) in (6). Člen 19 Sestava in napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže 1. Agencija napoti mejne policiste in drugo ustrezno osebje kot člane evropskih skupin mejne in obalne straže za skupne operacije, hitra posredovanja na mejah in v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij. Agencija lahko napoti tudi strokovnjake, ki so del njenega osebja. 2.Upravni odbor na predlog izvršnega direktorja z absolutno večino svojih članov z glasovalno pravico sprejme odločitev o profilih in skupnem številu mejnih policistov, ki se dajo na voljo evropskim skupinam mejne in obalne straže. Enak postopek se uporablja za vse naknadne spremembe profilov in skupnega števila. Države članice z imenovanjem mejnih policistov iz nacionalnega nabora, ki ustrezajo zahtevanim profilom, prispevajo k evropskim skupinam mejne in obalne straže na podlagi različnih določenih profilov. 3.Prispevek mejnih policistov držav članic k posebnim skupnim operacijam za naslednje leto se načrtuje na podlagi letnih dvostranskih pogajanj in sporazumov med Agencijo in državami članicami. V skladu z navedenimi sporazumi dajo države članice na voljo mejne policiste, ki se napotijo na zahtevo Agencije, razen če se srečujejo z izjemnimi razmerami, ki bistveno vplivajo na opravljanje nacionalnih nalog. Taka zahteva se predloži vsaj 21 delovnih dni pred načrtovano napotitvijo.

4. V zvezi s hitrimi posredovanji na mejah upravni odbor na predlog izvršnega direktorja Agencije s tričetrtinsko večino sprejme odločitev o profilih in najmanjšem številu mejnih policistov, ki se zagotovijo za hitro rezervno sestavo evropskih skupin mejne in obalne straže. Enak postopek se uporablja za vse naknadne spremembe profilov in skupnega števila mejnih policistov v hitri rezervni sestavi. Države članice z imenovanjem mejnih policistov prek strokovnjakov iz nacionalnega nabora, ki ustrezajo zahtevanim profilom, prispevajo k hitri rezervni sestavi na podlagi različnih določenih profilov. 5.Hitra rezervna sestava je stalna enota, ki je vedno takoj na voljo Agenciji in ki se lahko napoti iz vsake države članice v treh delovnih dneh od sprejetja dogovora o operativnem načrtu med izvršnim direktorjem in državo članico gostiteljico. Za ta namen vsaka država članica vsako leto Agenciji da na voljo določeno število mejnih policistov, ki ustreza vsaj 3 % osebja držav članic brez zunanjih kopenskih ali morskih meja in 2 % osebja držav članic z zunanjimi kopenskimi in morskimi mejami; to obsega vsaj 1 500 mejnih policistov, ki ustrezajo profilom, ki so bili določeni z odločitvijo upravnega odbora. 6.Napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže iz hitre rezervne sestave bi morala po potrebi takoj spremljati napotitev dodatnih evropskih skupin mejne in obalne straže. Za ta namen države članice na zahtevo Agencije takoj sporočijo število, imena in profile mejnih policistov iz nacionalnega nabora, ki jih lahko zagotovijo v petih delovnih dneh od začetka hitrega posredovanja na mejah. Države članice na zahtevo Agencije zagotovijo mejne policiste za napotitev, razen če se srečujejo z izjemnimi razmerami, ki bistveno vplivajo na opravljanje nacionalnih nalog. 7. Države članice zagotovijo, da profili in število mejnih policistov in drugega ustreznega osebja, ki jih prispevajo, izpolnjujejo zahteve iz odločitve upravnega odbora. Trajanje napotitve določi matična država članica, vendar v vsakem primeru napotitev traja vsaj 30 dni. 8. Agencija prispeva k evropskim skupinam mejne in obalne straže usposobljene mejne policiste, ki jih Agenciji napotijo države članice kot nacionalne strokovnjake. Prispevek držav članic v zvezi z napotitvijo mejnih policistov Agenciji za naslednje leto se načrtuje na podlagi letnih dvostranskih pogajanj in sporazumov med Agencijo in državami članicami. V skladu z navedenimi sporazumi države članice zagotovijo mejne policiste za napotitev, razen če bi to resno vplivalo na opravljanje nacionalnih nalog. V takih razmerah lahko države članice odpokličejo svoje napotene mejne policiste. Take napotitve lahko trajajo 12 mesecev ali več, vendar v vsakem primeru trajajo vsaj tri mesece. Napoteni mejni policisti se štejejo za člane skupin in dodelijo se jim naloge in pooblastila članov skupin. Država članica, ki je napotila mejne policiste, se šteje za matično državo članico. Drugo osebje, ki je začasno zaposleno v Agenciji in ni usposobljeno za opravljanje funkcij nadzora meja, se napoti le med skupnimi operacijami za naloge usklajevanja in ni del evropskih skupin mejne in obalne straže. 9. Agencija vsako leto obvesti Evropski parlament o številu mejnih policistov, ki jih je vsaka država članica dodelila evropskim skupinam mejne in obalne straže v skladu s tem členom. Člen 20 Navodila za evropske skupine mejne in obalne straže 1. Država članica gostiteljica daje evropskim skupinam mejne in obalne straže med njihovo napotitvijo navodila v skladu z operativnim načrtom. 2. Agencija lahko prek uradnika za usklajevanje državi članici gostiteljici sporoči svoja stališča o navodilih za evropske skupine mejne in obalne straže. V tem primeru država članica gostiteljica v največji možni meri upošteva navedena stališča. 3.Če navodila za evropske skupine mejne in obalne straže niso skladna z operativnim načrtom, uradnik za usklajevanje o tem takoj obvesti izvršnega direktorja, ki lahko sprejme ukrepe v skladu s členom 24(2), kjer je to primerno. 4. Člani skupin pri opravljanju svojih nalog in izvajanju svojih pooblastil v celoti spoštujejo temeljne pravice, vključno z dostopom do azilnih postopkov, in človekovo dostojanstvo. Vsi ukrepi, ki se sprejmejo pri opravljanju nalog ali izvajanju pooblastil, so sorazmerni s cilji navedenih ukrepov. Pri opravljanju nalog in izvajanju pooblastil ne diskriminirajo oseb na podlagi njihovega spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. 5.Za člane skupin se še naprej uporabljajo disciplinski ukrepi matične države članice. Matična država članica v primeru kršitev temeljnih pravic ali obveznosti zagotavljanja mednarodne zaščite med skupno operacijo ali hitrim posredovanjem na mejah zagotovi ustrezne disciplinske ali druge ukrepe v skladu z nacionalnim pravom. Člen 21 Uradnik za usklajevanje 1. Agencija zagotovi operativno izvajanje vseh organizacijskih vidikov, vključno s prisotnostjo članov osebja Agencije med skupnimi operacijami, pilotnimi projekti ali hitrimi posredovanji na mejah. 2. Izvršni direktor imenuje enega ali več strokovnjakov med osebjem Agencije, ki se napotijo kot uradniki za usklajevanje za vsako skupno operacijo ali hitro posredovanje na mejah. Izvršni direktor o imenovanju obvesti državo članico gostiteljico. 3. Uradnik za zvezo deluje v imenu Agencije pri vseh vidikih napotitve evropskih skupin mejne in obalne straže. Vloga uradnikov za usklajevanje je spodbujanje sodelovanja in usklajevanja med državo članico gostiteljico in sodelujočimi državami članicami. Uradnik za usklajevanje zlasti:

(a) deluje kot posrednik med Agencijo in člani evropskih skupin mejne in obalne straže in zagotavlja pomoč v imenu Agencije pri vseh vprašanjih, povezanih s pogoji za njihovo napotitev s skupinami; (b) spremlja pravilno izvajanje operativnega načrta; (c)