Ker gre stavbam pripisati 40 % skupne porabe energije in 36 % z energijo povezanih emisij toplogrednih plinov v EU, je razogljičenje stavbnega sektorja ključnega pomena za uresničitev podnebnih in energetskih ciljev EU za leti 2030 in 2050, določenih v evropskih podnebnih pravilih in predlogih o uresničevanju evropskega zelenega dogovora. V načrtu za uresničitev podnebnih ciljev je opredeljena potreba po zmanjšanju emisij toplogrednih plinov v stavbah za približno 60 %, da bi do leta 2030 dosegli skupni cilj zmanjšanja emisij za 55 %. Za to je treba vsaj podvojiti stopnje prenove.

Revizija direktive o energijski učinkovitosti stavb ima dva glavna cilja: (1) prispevati k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov iz stavb in porabe končne energije do leta 2030; (2) zagotoviti, da stavbe ustrezno prispevajo k doseganju podnebne nevtralnosti do leta 2050. Posebni cilji so: povečanje stopnje in obsega prenove stavb (področje politike A); izboljšati informacije o energijski učinkovitosti in trajnostnosti stavb z uporabo digitalnih orodij (na vseh področjih politike); zagotoviti, da bodo nove stavbe v skladu s ciljem podnebne nevtralnosti do leta 2050 (področje politike B), ter vključiti stavbe v razogljičene in digitalizirane energetske sisteme (področje politike C).

S krepitvijo skupnega okvira se bo zagotovilo, da bo stavbni sektor po vsej EU zmanjšal emisije toplogrednih plinov v potrebnem obsegu. Če ena ali več držav članic ne bi ukrepalo, bi to pomenilo na splošno višje stroške zmanjševanja emisij toplogrednih plinov za EU kot celoto. Z ukrepanjem na ravni EU se bo prav tako spodbudila mobilizacija tega sektorja za skupne ambicije in dosegli višji pričakovani tržni rezultati. Z njim se bodo spodbujale naložbe v prenovo, ustvarjala delovna mesta, spodbujale inovacije in povečale koristi notranjega trga za gradbene proizvode in naprave.

Glavni ukrep na področju politike A je uvedba minimalnih standardov energijske učinkovitosti, ki jih dopolnjujejo strožje energijske izkaznice, uvedba izkazov o prenovi stavb in opredelitev celovite prenove. Glavni ukrep na področju politike B je uvedba standarda za brezemisijske stavbe. Glavni ukrep na področju politike C so okrepljene zahteve za polnilno infrastrukturo za električna vozila v stavbah. Ukrepi, opredeljeni za vsako področje politike, so razporejeni v štiri možnosti, ki vsaka predstavlja višjo raven ambicij: nizka, zmerna in visoka raven ambicij (z dvema različicama, I in II). V oceni učinka je možnost 3 „Visoka raven ambicij I“ prednostna možnost. Ta možnost je kombinacija krepitve obstoječih ukrepov in uvajanja novih, s poudarkom na novih in obstoječih stavbah. Rezultat so zlasti predlagani minimalni standardi energijske učinkovitosti, ki bi vključevali kombinacijo zavezujočih standardov za najmanj učinkovite stavbe, določenih na ravni EU, dopolnjevali pa bi jih na nacionalni ravni določeni standardi. Po negativnih mnenjih odbora Komisije za regulativni nadzor o oceni učinka, v katerih so bili izraženi pomisleki, da ne zagotavlja dovolj trdnih dokazov v podporo prednostnemu sklopu ukrepov politike, zlasti kar zadeva sorazmernost in stopnjo harmonizacije na ravni EU, je bil zakonodajni predlog usklajen z možnostjo 2 z zmerno ravnjo ambicij glede več vidikov, vključno s prenovo obstoječih stavb, hkrati pa je ohranjena možnost 3 – pristop z visoko ravnjo ambicij I – za nove stavbe in njihovo posodobitev.

Deležniki so izrazili široko podporo krepitvi okvira direktive o energijski učinkovitosti stavb in uvedbi novih predlaganih ukrepov politike. Vendar so bila izražena različna stališča o njihovi natančni zasnovi. Minimalne standarde energijske učinkovitosti podpira 75 % udeležencev javnega posvetovanju, 84 % udeležencev pa se zavzema za opredelitev brezemisijske stavbe v direktivi o energijski učinkovitosti stavb. Udeleženci močno podpirajo (89 %) okrepitev spremljanja ciljev, ki so jih države članice opredelile v svojih dolgoročnih strategijah prenove. Več kot dve tretjini (68 %) udeležencev se zavzema za vključitev ukrepov za poročanje o emisijah ogljika v celotnem življenjskem ciklu. 68 % jih tudi meni, da bi bilo koristno zagotoviti pravno opredelitev „celovite prenove“. Več kot tri četrtine (76 %) jih podpira uskladitev energijskih izkaznic.