KAZALO

1........... Sedanji okvir.................................................................................................................. 3

1.1........ Zdravje živali.................................................................................................................. 4

1.2........ Zdravje rastlin................................................................................................................. 4

1.3........ Rastlinski razmnoževalni material..................................................................................... 5

1.4........ Uradni nadzor................................................................................................................. 5

1.5........ Upravljanje odhodkov.................................................................................................... 6

2........... Potreba po posodobitvi pravnega okvira EU za živali, rastline in agroživilsko verigo.......... 6

2.1........ Zdravje živali.................................................................................................................. 6

2.2........ Zdravje rastlin................................................................................................................. 7

2.3........ Rastlinski razmnoževalni material..................................................................................... 7

2.4........ Uradni nadzor................................................................................................................. 8

2.5........ Upravljanje odhodkov.................................................................................................... 8

3........... „Sveženj za pregled“....................................................................................................... 8

4........... Vsebina „svežnja za pregled“.......................................................................................... 9

4.1........ Zakonodaja o zdravju živali............................................................................................. 9

4.1.1..... Najpomembnejše spremembe......................................................................................... 9

4.2........ Zakonodaja o zdravju rastlin......................................................................................... 10

4.2.1..... Glavne spremembe....................................................................................................... 11

4.3........ Zakonodaja o rastlinskem razmnoževalnem materialu..................................................... 12

4.3.1..... Najpomembnejše spremembe....................................................................................... 12

4.4........ Uredba o uradnem nadzoru........................................................................................... 14

4.4.1..... Glavne spremembe....................................................................................................... 14

4.5........ Upravljanje odhodkov.................................................................................................. 16

5........... Zaključek..................................................................................................................... 16

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Bolj zdrave živali in rastline ter varnejša agroživilska veriga Posodobljen pravni okvir za konkurenčnejšo EU

Uvod

Zagotavljanje visoke ravni zdravja ljudi, živali in rastlin je cilj Pogodbe EU. EU je skozi čas vzpostavila celovit pravni okvir za preprečevanje in upravljanje tveganj za zdravje živali in rastlin ter varnost prehranske verige na ravni EU in nacionalni ravni. Zakonodaja na teh področjih politike je okrepljena z enotnim sklopom pravil o uradnem nadzoru, ki ga opravljajo pristojni organi v državah članicah EU.

Pravni okvir, ki ga je do zdaj razvila EU, se je izkazal za učinkovitega pri preprečevanju in odpravljanju tveganj. Vendar pa sodobni svetovni trg EU vse bolj izpostavlja novim tveganjem in nenehno poziva k inovacijam in konkurenčnosti. To dejstvo in izkušnje, pridobljene z zakonodajo EU na tem področju, kažejo, da je treba razpoložljive instrumente poenostaviti in posodobiti ter ta pristop nadalje vključiti v različna področja.

Komisija je zato izvedla pregled sedanjega pravnega okvira na področju zdravja živali, zdravja rastlin, rastlinskega razmnoževalnega materiala in uradnega nadzora, predvsem za povečanje učinkovitosti, skladnosti in pravne jasnosti na navedenih področjih. S tem je želela zagotoviti večjo produktivnost, nemoteno delovanje in dostopnost notranjega trga ter okrepiti konkurenčnost EU na svetovni ravni. Zato ta pregled prispeva k pametni, trajnostni in vključujoči rasti v skladu s cilji strategije Evropa 2020.

To sporočilo predstavlja štiri nastale zakonodajne predloge na štirih področjih, tj. na področju zdravja živali, zdravja rastlin, rastlinskega razmnoževalnega materiala in uradnega nadzora („sveženj za pregled“), ter za vsakega izmed njih pojasnjuje sedanji okvir, načela, na katerih temelji sveženj, in najpomembnejše uvedene izboljšave.

Sveženj za pregled vsebuje tudi peti predlog o uvedbi večletnega programa za financiranje ukrepov s strani EU, katerih cilj bi bilo zagotavljanje visoke ravni zdravja ljudi, živali in rastlin v agroživilski verigi in na zadevnih področjih, hkrati pa omogočiti podjetjem, da delujejo v okolju, ki spodbuja konkurenčnost in ustvarjanje novih delovnih mest.

Proizvodnja in uživanje hrane sta bistvena za vsako družbo ter imata gospodarske, družbene in v številnih primerih tudi okoljske učinke. Agroživilska industrija je drugi največji segment industrije EU. Vrednost celotne letne proizvodnje prehranske verige je približno 750 milijard EUR. Sektor zaposluje več kot 48 milijonov ljudi, od primarne proizvodnje do podjetij za trgovino na drobno in gostinskih podjetij. V agroživilski verigi EU deluje približno 14 milijonov primarnih kmetijskih proizvajalcev in 25 milijonov živilskih podjetij.

1. Sedanji okvir

Da se državljanom zagotovi visoka raven zdravja ljudi, živali in rastlin, obenem pa spodbuja učinkovito delovanje notranjega trga, zakonodaja EU določa sklop usklajenih pravil za preprečevanje, odpravo ali zmanjšanje tveganja za zdravje ljudi, ki se lahko pojavi v agroživilski verigi in na dveh področjih, ki sta najtesneje povezani z njo, tj. zdravje rastlin in zdravje živali. Na splošno so pravila EU namenjena obravnavanju tveganj za zdravje, tj. tveganj za integriteto človeka, živali in rastlin zaradi okužbe z mikrobi ali kemikalijami, bolezni in škodljivih organizmov, lahko pa vključujejo tudi ukrepe, ki zagotavljajo produktivnost in raznovrstnost v pridelavi rastlin (zaradi prehranske varnosti) ter ureditev posebnih načinov proizvodnje (npr. za dobrobit živali ali geografske označbe).

1.1. Zdravje živali

Zdravje živali je skrb vseh nas. Trenutno je posredovanje EU osredotočeno na preprečevanje in obvladovanje nalezljivih bolezni, ki bi lahko imele znatne zdravstvene in gospodarske učinke. Vpliv izbruha živalske bolezni je lahko različen, vendar običajno pomeni neposredno tveganje za živali, pogosto pa tudi za javno zdravje, deloma preko živil živalskega izvora. Vendar so negativni vplivi lahko tudi posredni (po možnosti gospodarski ali družbeni), vključno s stroški za rejce in povezane sektorje zaradi obravnavanja bolezni in motenj poslovanja, stroški za javni sektor zaradi izkoreninjanja in spremljanja bolezni, in spremembami vzorcev porabe. Izbruhi bolezni pogosto tudi znatno vplivajo na mednarodno trgovino z živalmi in živalskimi proizvodi.

Kmetijski sektor v EU je z vsaj 2 milijonoma ptic (piščanci, kokoši nesnice, purani idr.) in 334 milijoni sesalcev (prašiči, ovce, koze, govedo, kožuharji idr.) največji uporabnik živali. V EU je 13,7 milijona živinorejskih gospodarstev. Vrednost letne živinorejske proizvodnje v EU je 156 milijard EUR.

1.2. Zdravje rastlin

Zdravje rastlin je ključni dejavnik za zagotavljanje trajnostnega in konkurenčnega kmetijstva, vrtnarstva in gozdarstva. Velik delež živil, ki jih uživamo, in krme za krmljenje živali za pridobivanje hrane je rastlinskega izvora. Prvi cilj pravil glede zdravja rastlin je zaščititi žive rastline (tj. drevje, grmičevje in druge rastline) v okviru kmetijstva, vrtnarstva in gozdarstva EU, javne in zasebne zelene površine (npr. mestna drevesa, rastline v javnih/zasebnih vrtovih) in okolje s preprečevanjem vstopa in širitve neavtohtonih škodljivih organizmov. Pravila glede zdravja rastlin zagotavljajo varno trgovino z določitvijo uvoznih zahtev EU in pogojev za premike rastlin in rastlinskih proizvodov znotraj EU. Izbruhe škodljivih organizmov, uvrščenih na seznam, je treba izkoreniniti ali, če to ni mogoče, zadržati, da se zaščiti preostalo ozemlje EU. Drugi cilj je s preprečevanjem širjenja škodljivih organizmov na semena in material za saditev zagotoviti, da se na začetku verige rastlinske pridelave uporablja zdrav rastlinski material.

Vrednost pridelkov, ki se gojijo v EU, je 205 milijard EUR letno. Brez zaščite, ki jo zagotavljajo pravila glede zdravja rastlin, bi bila gospodarska škoda, ki bi jo utrpelo kmetijstvo, vrtnarstvo in gozdarstvo EU, gromozanska. Številni mednarodno nadzorovani škodljivi organizmi predstavljajo tveganje za gojenje kmetijskih rastlin, kot je pšenica (vrednost izvoza EU: 9 milijard EUR), krompir (vrednost pridelave v EU: 9 milijard EUR) in paradižnik (vrednost pridelave: 9–12 milijard EUR).

1.3. Rastlinski razmnoževalni material

Rastlinski razmnoževalni material je eden od temeljev kmetijske, vrtnarske in gozdarske proizvodnje. Je prvi člen v agroživilski verigi in vpliva na raznovrstnost, zdravje in kakovost rastlin in hrane. Rastlinski razmnoževalni material je nadzorovan, da se zagotovijo istovetnost, zdravje in kakovost materiala v korist njegovih uporabnikov, tj. kmetov, vrtnarjev in gozdarjev. Cilji zakonodaje EU o rastlinskem razmnoževalnem materialu so povečanje kmetijske, vrtnarske in gozdarske produktivnosti ter zagotovitev nemotenega delovanja trga EU za navedene proizvode in konkurenčnosti sektorja na svetovni ravni.

Danes je trg EU s komercialnimi semeni vreden približno 6,8 milijarde EUR, kar je več kot 20 % celotne svetovne prodaje komercialnih semen. EU je neto izvoznica semen.

EU sektor je zelo konkurenčen tudi v svetovni trgovini: je največji svetovni izvoznik semen z vrednostjo izvoza približno 4,4 milijarde EUR, kar predstavlja okoli 60 % celotnega svetovnega izvoza semen v vrednosti 7,7 milijarde EUR.

1.4. Uradni nadzor

Visoka raven zdravja v celotni agroživilski verigi je odvisna od doslednega, učinkovitega in pravočasnega izvajanja standardov EU s strani držav članic. Pravilno uporabo pravil glede agroživilske verige ter zdravja in dobrobiti živali, zdravja rastlin, rastlinskega razmnoževalnega materiala in fitofarmacevtskih sredstev je treba zagotoviti po vsej EU, da bi bili ljudje, rastline in živali bolj zdravi in da bi notranji trg deloval uspešno in nemoteno. Da bi to bilo omogočeno, morajo ustrezni organi v državah članicah imeti jasno, zanesljivo in dosledno zakonodajo, na podlagi katere bodo lahko učinkovito in uspešno uporabljali orodja izvrševanja, zlasti uradnega nadzora. Potrebujejo tudi ustrezna sredstva za zagotovitev stalnosti in usklajenosti pri svojem delu, in sicer na podlagi potreb, povezanih s cilji izvrševanja.

V EU več kot 100 000 redno zaposlenih izvaja uradni nadzor, ki vključuje inšpekcijske preglede in druge dejavnosti, povezane z nadzorom. Tako je na primer vsako leto analiziranih približno 70 000 vzorcev v več kot 270 akreditiranih laboratorijih, ki preverjajo, ali vzorci vsebujejo ostanke pesticidov. Samo leta 2010 je bilo vzetih 736 806 vzorcev za preverjanje ostankov veterinarskih zdravil. Leta 2011 je bilo približno 320 000 vzorcev, vzetih iz domače perutnine in prostoživečih ptic, analiziranih izključno v zvezi z aviarno influenco.

Učinkovito delovanje vseevropskega sistema uradnega nadzora je temeljnega pomena za izvoz in uvoz. Zmogljivost EU za izvoz v države, ki niso članice EU, je odvisna od dodane vrednosti, ki jo imajo proizvodi EU v primerjavi s proizvodi konkurentov iz držav zunaj EU. To je mogoče doseči samo z učinkovitim sistemom uradnega nadzora, ki zagotavlja dosledno izvajanje strogih standardov varnosti in kakovosti ter izpolnjevanje pričakovanj trgovinskih partnerjev. EU je tudi največja uvoznica živih živali, živil in krme na svetu. Pregledi, ki jih izvedejo pristojni organi držav članic za proizvode, ki prihajajo iz držav zunaj EU, zagotavljajo, da ti izpolnjujejo standarde EU ali standarde, ki zagotavljajo enakovredno raven zaščite.

Leta 2010 je bila vrednost uvoza živil in pijač v EU 78 milijard EUR, vrednost izvoza pa 73 milijard EUR. EU je v letu 2010 uvozila 79,3 milijona ton živil in živih živali ter 3,4 milijona ton pijač s trgovinskim primanjkljajem v višini 14 milijonov ton za živila in žive živali in presežkom v višini 6 milijonov ton za pijače.

1.5. Upravljanje odhodkov

Sedanja pravna podlaga za financiranje EU so: Odločba Sveta 2009/470/ES za veterinarske programe izkoreninjenja in veterinarske izredne ukrepe, Direktiva Sveta 2000/29/ES za ukrepe za zdravstveno varstvo rastlin, Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta za financiranje ukrepov glede referenčnih laboratorijev EU, program Boljše usposabljanje za varnejšo hrano in drugi ukrepi za izvajanje pravil glede uradnega nadzora.

Leta 2011 je bilo 314,6 milijona EUR namenjenih zlasti za programe izkoreninjanja živalskih bolezni. Izdatki za laboratorije ter izvajanje programa Boljše usposabljanje za varnejšo hrano in drugih ukrepov so predstavljali 9 % skupnega zneska. 7 % sredstev je bilo namenjenih za operativne ukrepe na področju zdravja rastlin, 3 % pa za sklad za nujne primere živalskih in drugih bolezni.

2. Potreba po posodobitvi pravnega okvira EU za živali, rastline in agroživilsko verigo

2.1. Zdravje živali

Sedanji zakonodajni okvir EU na področju zdravja živali zajema približno 50 osnovnih direktiv in uredb, od katerih so bile nekatere sprejete v začetku šestdesetih let prejšnjega stoletja. Od takrat je nastal sklop več kot 400 veterinarskih aktov, večina katerih je bila pripravljena med letoma 1988 in 1995 za Skupnost z 12 državami članicami. Medtem so se pojavili novi izzivi: pojavile so se bolezni, ki so bile pred desetletjem nepoznane, medtem ko so se nekatere pred kratkim ponovno pojavile (npr. slinavka in parkljevka, bolezen modrikastega jezika in aviarna influenca), kar nas opozarja na resno tveganje, ki ga predstavljajo. Radikalno so se spremenili tudi pogoji trgovanja, pri čemer se je znatno povečal obseg trgovine s proizvodi živalskega izvora tako znotraj EU kot tudi po svetu.

Komisija je leta 2004 začela neodvisno oceno, s katero je želela oceniti učinkovitost politike Skupnosti na področju zdravja živali v preteklem desetletju. Čeprav so ocena in poznejša posvetovanja pokazala, da je sedanji sistem na splošno dobro deloval, se je razkrila potreba po pregledu obstoječih pravil za obravnavo naslednjih vprašanj:

– zapletenosti pravnega okvira;

– pomanjkanja celovite strategije za zdravje živali;

– nezadostnega poudarka na preprečevanju bolezni;

– možnosti izboljšanja trgovine z živimi živalmi znotraj EU.

2.2. Zdravje rastlin

Od njene uvedbe leta 1977 je zakonodaja na področju zdravja rastlin ščitila EU pred vnosom in širjenjem številnih škodljivih organizmov. Trenutno je osrednji instrument na tem področju Direktiva Sveta 2000/29/ES. Vendar se zaradi globalizacije trgovine in podnebnih sprememb EU sooča z večjim tveganjem za vnos novih škodljivih organizmov, večjimi priložnostmi za njihovo naselitev in širjenje ter povečano izpostavljenostjo kmetijskih in naravnih ekosistemov.

Ocena zakonodaje na področju zdravja rastlin, ki je bila opravljena leta 2010 je pokazala, da se mora trenutna ureditev prilagoditi, da bo lahko učinkovito obravnavala nova tveganja. Dejansko so v zadnjih desetih letih večji izbruhi nevarnih škodljivih organizmov, ki so povezani z uvozom in so prizadeli gozdarstvo (npr. borove ogorčice, kitajskega kozlička in palmovega rilčkarja), povečali ozaveščenost oblikovalcev politike in javnosti glede stroškov in posledic nezadostne zaščite. Glavne težave, ugotovljene z oceno iz leta 2010, so povezane z:

– nezadostnim poudarkom na preventivnih ukrepih v zvezi z uvozom, ki predstavlja visoko tveganje;

– potrebo po osredotočenju na škodljive organizme, ki se širijo med državami članicami in so zato prednostnega pomena za EU;

– potrebo po učinkovitejših instrumentih za obvladovanje prisotnosti in naravnega širjenja škodljivih organizmov;

– potrebo po posodobitvi obstoječih instrumentov za premike znotraj EU (tj. rastlinskih potnih listov in varovanih območij).

2.3. Rastlinski razmnoževalni material

Pravni okvir EU za rastlinski razmnoževalni material se je razvijal od 60-ih let prejšnjega stoletja. Sestavlja ga 12 osnovnih direktiv Sveta in skoraj 90 sekundarnih aktov, ki zajemajo sezname sort za izdajo dovoljenj za trženje in posebne zahteve glede trženja za različne vrste.

Medtem ko je zakonodaja EU dosegla začetna cilja zagotavljanja prostega trženja ter varnega in kakovostnega rastlinskega razmnoževalnega materiala, naslednja vprašanja zahtevajo nadaljnjo pozornost:

– kompleksnost in razdrobljenost veljavne zakonodaje;

– velika upravna bremena za pristojne organe, saj morajo izvesti večino nalog v zvezi z registracijo in potrjevanjem;

– pomanjkanje skladnosti z drugimi politikami EU (npr. glede trajnostnega kmetijstva in gozdarstva, zaščite biotske raznovrstnosti, podnebnih sprememb, biogospodarstva);

– pomanjkanje usklajenega pristopa k povračilu stroškov registracije sort in potrjevanja rastlinskega razmnoževalnega materiala.

2.4. Uradni nadzor

Uradni nadzor ureja Uredba (ES) št. 882/2004. Informacije o njenem izvajanju so bile zbrane predvsem s pregledi na kraju samem, ki so jih opravili strokovnjaki Evropske komisije, vendar tudi prek povratnih informacij od držav članic in zainteresiranih strani v zvezi z dejanskim praktičnim izvajanjem. Te informacije potrjujejo, da so glavne spremembe načinov (uvedene z Uredbo iz leta 2004), kako pristojni organi organizirajo in izvajajo uradni nadzor v agroživilski verigi, postavile temelje za bolj celosten in horizontalen ter zato učinkovitejši pristop k izvajanju. Hkrati opozarjajo na vrsto pomanjkljivosti, ki zahtevajo dodatne izboljšave, zlasti:

– poenostavitev celotnega pravnega okvira, ki trenutno trpi zaradi preostale razdrobljenosti, prekrivanj in vrzeli, zaradi katerih prihaja do različnih interpretacij pravil in izvajanja na nacionalni ravni;

– doslednejšo uporabo načela „nadzor na podlagi tveganja“;

– bolj sistematično in dosledno uporabo orodij upravnega sodelovanja in računalniško podprtih informacijskih sistemov;

– razveljavitev nepotrebnih administrativnih zahtev.

Glede financiranja uradnega nadzora in potrebe po zagotavljanju doslednega in stalnega financiranja dela pristojnih organov informacije kažejo tudi na negotovosti glede dolgoročne vzdržnosti uradnega nadzora. Z zunanjo študijo, izvedeno leta 2011, je bilo ugotovljeno, da pravila iz Uredbe v zvezi s financiranjem dejavnosti uradnega nadzora iz pristojbin ne izpolnjujejo v celoti zahtev za dosego cilja, da se zagotovi ustrezna raven sredstev za izvajanje uradnega nadzora.

Obstajajo tudi dokazi, da obstoječa pravila ne zagotavljajo pravičnega in doslednega pristopa v vseh sektorjih: pristojbine se zaračunavajo le v nekaterih sektorjih in se ne zaračunavajo na enoten in pregleden način v vseh državah članicah ali na način, s katerim bi bili izvajalci dejavnosti nagrajeni za dosledno upoštevanje pravil.

2.5. Upravljanje odhodkov

Sedanji pravni okvir je treba prilagoditi v skladu s predlaganimi spremembami na različnih političnih področjih, da bi se zagotovila izpolnitev njihovih ciljev. Zato je potrebna nova pravna podlaga.

3. „Sveženj za pregled“

Za uresničitev cilja glede okrepitve, posodobitve in poenostavitve sedanjega zakonodajnega okolja, da se zagotovi visoka raven zdravja ljudi, živali in rastlin, Komisija predlaga sveženj petih predlogov za pregled pravil EU:

– o določitvi zahtev v zvezi z zdravjem živali (zakonodaja o zdravju živali);

– o določitvi zaščitnih ukrepov proti škodljivim organizmom na rastlinah (zakonodaja o zdravju rastlin);

– o urejanju pridelave rastlinskega razmnoževalnega materiala in omogočanju njegove dostopnosti na trgu (zakonodaja o rastlinskem razmnoževalnem materialu);

– o urejanju uradnega nadzora in drugih uradnih dejavnosti, ki se izvajajo za zagotavljanje skladnosti z vsemi pravili glede agroživilske verige (vključno z zgoraj navedenimi) (uredba o uradnem nadzoru); in

– o urejanju upravljanja odhodkov EU na glavnih področjih agroživilske verige.

Vseh pet zakonodajnih predlogov iz svežnja se predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v sprejetje po rednem zakonodajnem postopku (na podlagi členov 289(1) in 294 Pogodbe o delovanju Evropske unije). Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij se zaprosita za mnenje.

4. Vsebina „svežnja za pregled“

4.1. Zakonodaja o zdravju živali

Strategija EU za zdravje živali za obdobje 2007–2013 je bila sprejeta leta 2007[1]. Njeno ključno stališče je „bolje preprečiti kot zdraviti“, njeni cilji pa so zagotoviti visoko raven javnega zdravja in varnosti hrane, podpirati kmetijstvo in podeželsko gospodarstvo, izboljšati gospodarsko rast, kohezijo in konkurenčnost ter spodbujati kmetijske prakse in politiko dobrobiti živali, ki kar se da zmanjšujejo vpliv na okolje. Akcijski načrt za izvajanje strategije[2] je pripravo uredbe EU o zdravju živali, imenovane „zakonodaja o zdravju živali“, označil kot poglavitni rezultat strategije za zagotovitev sodobnega in inovativnega pravni okvira, ki bo podpiral izpolnjevanje zgoraj navedenih ciljev. Predlog Komisije za zakonodajo o zdravju živali je rezultat obsežnih posvetovanj z zainteresiranimi stranmi.

4.1.1. Najpomembnejše spremembe

Poenostavitev, posodobitev in povečana skladnost zakonodaje na področju zdravja živali po vsej EU so bila poglavitna načela postopka pregleda na tem področju.

V skladu s tem pristopom zakonodaja o zdravju živali postavlja temelje za širok in celovit zakonodajni okvir za politiko EU na področju zdravja živali. Jasno določa najpomembnejša načela in cilje, potrebne za nadaljnjo zmanjšanje pojavnosti živalskih bolezni ob hkratnem ohranjanju konkurenčnosti gospodarstva EU. Podrobne določbe, kot so posebni ukrepi za nadzor bolezni, pravila glede identifikacije in registracije za določene vrste in posebni ukrepi za premike določenih vrst znotraj EU, bodo obravnavane z delegiranimi ali izvedbenimi akti. Uporaba navedenih aktov za uvedbo bolj specifičnih pravil ali zahtev bo omogočila prožnost in takojšnje odzivanje na hitro spreminjajoče se razmere in veterinarske nujne primere.

Z okrepitvijo omrežij spremljanja bolezni ter obveščanja in poročanja o boleznih se bo bolje podprlo zgodnje odkrivanje in obvladovanje bolezni, vključno s porajajočimi se boleznimi, kot so tiste, ki so povezane s podnebnimi spremembami, ter zagotovila večja skladnost z mednarodnimi standardi.

Poenostavitev in pojasnitev

Enostavnejši zakonodajni okvir bo pristojnim organom in izvajalcem dejavnosti omogočil lažje razumevanje in uporabo, zagotovil bo, da bodo njihove dejavnosti bolje usklajene in ciljno naravnane, ter določil splošna načela, ki jih bo treba upoštevati za spodbujanje preprečevanja in obvladovanja bolezni. Tako se lahko zmanjša upravno breme, ki ga nosijo, s skrajšanjem časa, ki ga potrebujejo, da se seznanijo z zakonodajo, in s poenostavitvijo in uskladitvijo določenih upravnih zahtev, vključno z zagotovitvijo skladnejšega in doslednejšega pravnega okvira na področju cepljenja.

Nova zakonodaja o zdravju živali bo pojasnila odgovornosti nosilcev dejavnosti, veterinarjev in drugih za zdravje živali, deloma z zahtevo po osnovnem znanju o zdravju živali, ki se bo uvedla prvič.

Uvedba novih tehnologij

Zakonodaja o zdravju živali bo razširila področje uporabe za uporabo novih tehnologij v dejavnostih, povezanih z zdravjem živali, kot so spremljanje patogenov, elektronska identifikacija in registracija živali ter elektronska spričevala. Z uporabo novih tehnologij in sistemov se bo zmanjšala upravna obremenitev za veterinarske organe in nosilce dejavnosti pri njihovem vsakdanjem delu.

Večja prožnost z uporabo pristopa, ki temelji na tveganju

Uvedla se bodo merila za vpis bolezni živali na seznam, kjer bodo kategorizirane sistematično in na podlagi znanstvenih podatkov in dokazov. Ta bodo EU omogočila učinkovitejše določanje prednostne porabe svojih virov, pri čemer bo za bolezni, ki predstavljajo manjše tveganje, določena nižja prednostna stopnja.

Dovoljena bo širša uporaba „kompartmentalizacije“ (tj. kadar se nekatere kmetije štejejo za varne celo med izbruhi bolezni), kar bo omogočilo pristop k obvladovanju bolezni živali, ki bolj temelji na tveganju, in potencialno zmanjšanje trgovinskih omejitev.

4.2. Zakonodaja o zdravju rastlin

Predlog Komisije za uredbo o zaščitnih ukrepih pred škodljivimi organizmi na rastlinah, tu imenovano „zakonodaja o zdravju rastlin“, izpolnjuje zahtevo Sveta z dne 21. novembra 2008 po oceni pravil EU na področju zdravja rastlin ob upoštevanju potrebe po spremembi sedanjega zakonodajnega okvira in učinka teh sprememb. Z zainteresiranimi stranmi in organi držav članic so bila v celotnem postopku pregleda opravljena obsežna posvetovanja.

Ob upoštevanju navedenega je cilj predlagane uredbe odprava pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri oceni pravil na področju zdravja rastlin iz leta 2010, in vzpostavitev zanesljivega, preglednega in trajnostnega ureditvenega okvira, ki bo ustrezal svojemu namenu. Na splošno so sinergije z režimom rastlinskega razmnoževalnega materiala okrepljene, podvajanja, ki se jim je mogoče izogniti, in nepotrebna upravna bremena pa so odstranjena. Uradni nadzor, ki ga izvajajo pristojni organi držav članic nad skladnostjo nosilcev dejavnosti z zahtevami EU glede zdravja rastlin, je zajet v predlogu za uredbo o uradnem nadzoru.

4.2.1. Glavne spremembe

Področje uporabe

Geografsko področje uporabe predlagane uredbe je omejeno na ozemlja držav članic EU, razen čezmorskih držav in ozemelj ter najbolj oddaljenih regij, kjer so škodljivi organizmi, proti katerim se mora EU zaščititi, avtohtoni.

Predlagana uredba zajema vse organizme, ki so neposredno škodljivi za rastline, tj. insekte, pršice, ogorčice, patogene mikroorganizme in parazitske rastline (imenovane „škodljivi organizmi“). Uredba zajema karantenske in nekarantenske škodljive organizme, ki jih trenutno urejajo direktive o trženju semen in rastlinskega razmnoževalnega materiala. Merila za odločanje o ustrezni opredelitvi škodljivih organizmov (karantenski ali nekarantenski) so določena v prilogah k Uredbi. Priloge določajo tudi načela in ukrepe za obvladovanje fitosanitarnih tveganj.

Izvoz rastlin, rastlinskih proizvodov in drugih predmetov v tretje države je prav tako zajet v predlagani uredbi. Izvoz je urejen v skladu z zadevnimi zahtevami EU ali, če to dovoljujejo pravila držav, ki niso članice EU, ali če navedene države s tem soglašajo, v skladu z zahtevami navedenih držav. Za primere, ko se rastlinski material izvaža iz države članice, ki ni država članica izvora, predlog določa tudi uvedbo predizvoznega spričevala. Predizvozno spričevalo bi nadomestilo neuradne smernice, ki so zdaj v uporabi.

Okrepitev preventivnih ukrepov v zvezi z uvozom in zgodnjim ukrepanjem proti izbruhom

Preventivni ukrepi so okrepljeni s tem, da je Komisija pooblaščena za sprejemanje previdnostnih ukrepov v zvezi z novim in zelo tveganim materialom za saditev, uvoženim iz držav zunaj EU, in sicer za obdobje štirih let in na podlagi predhodne ocene tveganja. To časovno obdobje se šteje za potrebno za izvedbo popolne ocene tveganja in sprejetje odločitve o ustreznosti trajnih ukrepov. Predlagana uredba določa, da morajo potniki, ki v svoji prtljagi prinesejo nadzorovane rastline na ozemlje EU, zdaj v celoti upoštevati zadevne zahteve in prepovedi.

Poleg tega predlagana uredba zavezuje države članice, da na svojem ozemlju izvajajo stalni nadzor nad prisotnostjo škodljivih organizmov v območjih, kjer se prej niso pojavljali. Če se odkrijejo škodljivi organizmi, se bo od držav članic pričakovalo, da izvedejo ukrepe za izkoreninjenje, vključno z določitvijo območja z omejitvami, na katerem je napadeno območje, ki je obkroženo z varovalnim pasom. Poleg tega se zahteva okrepljena raven pripravljenosti in nadzora za karantenske škodljive organizme, ki so opredeljeni kot prednostni škodljivi organizmi. Obveznosti nadzora in izkoreninjanja ne bodo veljale za nekarantenske škodljive organizme.

Predlagana uredba Komisiji podeljuje pooblastila za sprejetje izvedbenih aktov v zvezi z zadrževanjem (obvladovanjem) karantenskih škodljivih organizmov, ki jih na ozemlju EU ni mogoče izkoreniniti.

Okrepitev in posodobitev določb o notranjem trgu

Kadar se rastlinski material premika znotraj EU, predlagana Uredba določa obvezno uporabo rastlinskih potnih listov, ki potrjujejo skladnost z zakonodajo o karantenskih in nekarantenskih škodljivih organizmih. Potni list, poenostavljen in standardiziran v skladu s predlogom Komisije, bodo izdali izvajalci dejavnosti pod nadzorom pristojnih organov. Nosilci dejavnosti bodo morali shranjevati informacije, potrebne za sledenje napadenih pošiljk, vendar lahko potni list vsebuje nosilce podatkov (črtne kode itd.) namesto sedanje številke partije. Kadar se v skladu z zakonodajo EU o rastlinskem razmnoževalnem materialu za material za saditev zahtevata tako rastlinski potni list kot tudi certifikacijska oznaka, sta zdaj lahko obe oznaki združeni v en sam dokument, kar zmanjšuje upravno breme za nosilce dejavnosti. Rastlinski potni listi bodo zahtevani za vse zaloge sadik, ne pa tudi za prodajo končnim neposlovnim uporabnikom.

4.3. Zakonodaja o rastlinskem razmnoževalnem materialu

Leta 2007 so države članice v Svetu pozvale k poenostavitvi obstoječe zakonodaje o trženju rastlinskega razmnoževalnega materiala. Na podlagi zunanje ocene[3], izvedene v obdobju 2007–2008, je bil leta 2009 sprejet akcijski načrt[4]. Predlog Komisije za uredbo o trženju rastlinskega razmnoževalnega materiala (tu imenovano „zakonodaja o rastlinskem razmnoževalnem materialu“) temelji na obsežnih posvetovanjih z državami članicami, zainteresiranimi stranmi in Uradom Skupnosti za rastlinske sorte (CPVO).

4.3.1. Najpomembnejše spremembe

Glavna načela za izvedbo pregleda so bila poenostavitev, posodobitev, znižanje stroškov, večja učinkovitost in večja prožnost za izvajalce dejavnosti, zagotovitev ustrezne ravni uskladitve po vsej EU in horizontalne uskladitve z drugimi cilji, zlasti cilji okoljske politike EU.

Poenostavitev in posodobitev

Ti cilji so bili doseženi z nadomestitvijo 12 direktiv, ki obravnavajo specifične vrste rastlinskega razmnoževalnega materiala, kot so kmetijske rastline, sadne rastline, okrasne rastline, zelenjava in gozdni razmnoževalni material, z eno uredbo. Ta uvaja usklajena osnovna pravila za vse vrste rastlinskega razmnoževalnega materiala (na primer pravilo glede odsotnosti škodljivih organizmov in pomanjkljivosti), ohranja pa strožja pravila za pomembne rastline, ki se tržijo v EU, npr. rastlinske vrste s seznama, sorte, za katere je treba izvesti preglede razločljivosti, enotnosti in nespremenljivosti ter ki jih je treba potrditi in inšpekcijsko pregledati za trženje. Poleg tega je področje uporabe zakonodaje razširjeno na izvoz in dobavo za industrijsko predelavo.

Prožnost, znižanje stroškov in povečanje učinkovitosti

Cilj glede znatnega znižanja skupnega upravnega bremena in stroškov je bil dosežen s tem, da se je nosilcem dejavnosti in pristojnim organom zagotovila precejšnja svoboda pri izvajanju dejavnosti registracije in potrjevanja ter z uvedbo načela povračila stroškov za registracijo sort (in za potrjevanje na podlagi uredbe o uradnem nadzoru). Vendar bodo mikropodjetja izvzeta in pristojbine se lahko zmanjšajo za sorte z uradno priznanim opisom in za registracijo heterogenega materiala, kar je v interesu ohranitve genskih virov in biotske raznovrstnosti.

Nova zakonodaja spodbuja prožnost pri registraciji sort z omogočanjem, da večino dejavnosti registracije za nove sorte izvajajo izvajalci dejavnosti pod uradnim nadzorom, če izvajalec dejavnosti to zahteva.

Za pospešitev inovacij, tj. dostopa na trg za nove rastlinske sorte, bo odpravljena sedanja obveznost, da se pred trženjem v EU Komisija obvesti o sorti in da se sorta vključi v skupne kataloge. Registracija rastlinske sorte v eni državi članici bo zadostovala.

CPVO bo imel večjo vlogo pri registraciji sort. CPVO bo namesto Komisije upravljal podatkovno bazo EU za rastlinske sorte in uvedena bo možnost registracije sorte neposredno pri CPVO. Za zagotovitev kakovosti postopka registracije bodo CPVO revidirali nacionalni centri za pregled sort, poleg tega pa bo CPVO še naprej usklajeval protokole za preskuse novih sort. Poleg tega bo pristop „en ključ, več vrat“ omogočil, da se nova sorta registrira za namene trženja in da se zanjo podelijo žlahtniteljske pravice v enem samem postopku.

Prožnejši bo tudi postopek potrjevanja partij rastlinskega razmnoževalnega materiala pred trženjem. Možnost izdajanja spričeval s strani izvajalca dejavnosti pod uradnim nadzorom pristojnega organa države članice bo razširjena na vse vrste s seznama in na vse tržne kategorije rastlinskega razmnoževalnega materiala.

Horizontalno usklajevanje s cilji drugih politik EU

Za izboljšanje biotske raznovrstnosti in ohranjanje rastlinskih genskih virov na kmetijah so se zahteve v zvezi s tradicionalnimi in ohranjevalnimi sortami in drugim materialom, npr. heterogenim materialom in materialom za nišni trg, občutno zmanjšale. Preskušanja in potrjevanja sort niso zahtevana. To bo znatno olajšalo dostop do trga za tak material. Tradicionalne in ohranjevalne sorte se lahko registrirajo z nizkimi stroški in na podlagi zgodovinskih podatkov z uporabo opisa sorte, ki ga priznava pristojni organ. Poleg tega so bila pravila spremenjena, da bi se omogočile odobritve za trženje heterogenega materiala (npr. populacije) in materiala za nišni trg v majhnih količinah, ki ga izvajajo mikropodjetja.

Preskusni protokoli za trajnostna merila v kmetijstvu (npr. za odpornost na bolezni in sušo) pri registraciji sort bodo prvič usklajeni za usmerjanje postopka žlahtnjenja rastlin k večji trajnosti. Vendar lahko države članice še naprej upravljajo preskušanje novih sort za ugotavljanje vrednosti za gojenje in uporabo na podlagi svojih agroživilskih pogojev.

4.4. Uredba o uradnem nadzoru

Predlog za spremembo splošnega okvira uradnega nadzora, ki ga določa Uredba (ES) št. 882/2004, vključuje izsledke številnih ocen različnih vidikov navedenega okvira.

O možnostih za pregled so temeljito razpravljale države članice v okviru delovne skupine o splošni uporabi Uredbe št. 882/2004 in v pripravljalnih fazah dveh študij (izvedenih v letih 2009 in 2011) o stanju izvajanja pravil glede financiranja uradnega nadzora. Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi so potekala v okviru svetovalne skupine za prehranjevalno verigo ter zdravje živali in rastlin.

4.4.1. Glavne spremembe

Utrditev integriranega pristopa z ohranitvijo prožnosti glede na posamezen sektor

Ena glavnih novosti je razširitev področja uporabe pravil o uradnem nadzoru in zlasti njihova razširitev na zadevni nadzor zdravja rastlin, rastlinskega razmnoževalnega materiala in živalskih stranskih proizvodov, ki so ga doslej urejala sektorska pravila, ki niso bila v celoti skladna s pristopom iz Uredbe (ES) št. 882/2004. Sedanji podrobni sklop pravil, ki veljajo za uradni nadzor ostankov veterinarskih zdravil, bo razveljavljen in ga bo urejal isti zakonodajni okvir tako, da bo bolj temeljil na tveganju, pri čemer pa bo še vedno zagotovljeno varovanje zdravja.

Ta pregled bo pomembno vplival na pravni okvir, ki ureja uradni nadzor proizvodov iz držav, ki niso članice EU. Določa sklop skupnih pravil za vse nadzorne dejavnosti, ki jih je treba izvajati na mejah EU za živali in blago iz držav, ki niso članice EU, za katere je zaradi zdravstvenih razlogov potrebna večja pozornost. V tem okviru se uvedejo mejne kontrolne točke, ki bodo nadomestile sedanje mejne kontrolne točke (za živali in živalske pridobljene proizvode), določene vstopne točke (za živila in krmo rastlinskega izvora) in vstopne točke (za rastline in rastlinske proizvode). Za nadzor, ki se bo izvajal na mejnih kontrolnih točkah, bo veljal enoten sklop pravil, za predhodno obvestilo o prihodu pošiljk ter beleženje uradnega nadzora in sklepov pa se bo uporabljal enotni zdravstveni vstopni dokument (ki bo nadomestil standardne dokumente, ki se trenutno uporabljajo v posameznih sektorjih)[5]. Medtem ko bo nadzor dokumentov še naprej sistematičen za vse nadzorovano blago in živali, bodo skupna merila zagotovila, da preverjanje identitete in fizični nadzor ne bosta presegala zahtev ob upoštevanju tveganj, ki jih predstavljajo različne kategorije proizvodov.

Uredba zagotavlja možnost sprejetja dodatnih pravil za specifične sektorje z delegiranimi in izvedbenimi akti.

Učinkovitejši mehanizmi izvrševanja

Številne spremembe bodo zagotovile, da bo orodje, ki ga Uredba (ES) št. 882/2004 daje na razpolago nacionalnim izvršnim organom, enostavnejše za uporabo in učinkovitejše:

– za vsakega od sektorjev, ki jih sveženj zajema, bo morala vsaka država članica imenovati en organ, ki bo pristojen za usklajevanje priprav ter zagotavljanje skladnosti večletnega načrta nadzora in bo deloval kot kontaktna točka za Komisijo in druge države članice v zvezi z dejavnostmi uradnega nadzora;

– za vse živali in blago, ki so predmet mejnih kontrol, bo uvedena elektronska obravnava in obdelava enotnega zdravstvenega vstopnega dokumenta;

– medtem ko je zahteva, da morajo biti vsi uradni laboratoriji, akreditirani na podlagi standarda ISO 17025, ponovno potrjena, je predvidena možnost prehodnih ukrepov ter začasnih ali stalnih odstopanj, kadar je to ustrezno.

Namen predloga je tudi izboljšati uporabnost pravil o „upravni pomoči“, tj. mehanizmov, ki omogočajo sodelovanje med nacionalnimi nadzornimi organi pri vprašanjih čezmejnega izvrševanja, kadar je treba kršitve pravil EU preganjati ne le v državi članici, v kateri je bila kršitev ugotovljena, temveč tudi v državi članici, iz katere kršitev izvira. Nov mehanizem na ravni EU za hitro izmenjavo informacij v zvezi z resnimi in razširjenimi kršitvami bo državam članicam omogočil učinkovitejšo obravnavo goljufivih praks.

Financiranje uradnega nadzora

Dodelitev ustreznih sredstev za uradni nadzor je ključnega pomena za preprečevanje večjih motenj v sistemu uradnega nadzora EU v agroživilski verigi ter za zagotovitev njegove sposobnosti za čim bolj učinkovito predvidevanje nujnih zdravstvenih primerov in odzivanje nanje.

Predlog temelji na sedanjem sistemu obveznih pristojbin (zdaj se zaračunavajo samo določenim izvajalcem dejavnosti in/ali za določen nadzor) in krepi načelo, v skladu s katerim bi morali imeti pristojni organi možnost, da podjetjem zaračunajo pristojbine, da bi si povrnili stroške, ki jim nastanejo pri izvajanju uradnih nadzornih dolžnosti v agroživilski verigi ter na nekaterih sorodnih področjih (npr. veterinarski in fitosanitarni nadzor, nadzor rastlinskega razmnoževalnega materiala).

Številne izboljšave trenutno veljavnega sklopa pravil se predlagajo z namenom zagotovitve usklajenega in enakomernega toka sredstev pristojnim organom in za odpravljanje znanih pomanjkljivosti obstoječega sistema:

– da se bodo stroški nadzora razporedili po celotni verigi, se bodo obvezne pristojbine zaračunavale vsem registriranim živilskim podjetjem in podjetjem za proizvodnjo krme ter izvajalcem dejavnosti v rastlinskem sektorju in sektorju rastlinskega razmnoževalnega materiala;

– pristojbine bodo pristojnim organom omogočile, da si v celoti povrnejo stroške, tako da bo njihov prihodek manj odvisen od nacionalnih proračunskih politik in se bo zmanjšalo tveganje nezadostnega dodeljevanja virov zaradi prerazporeditve virov v konkurenčne prednostne naloge;

– večja pravičnost in poštenost se bosta dosegli tako, da bodo metode, uporabljene za izračun pristojbin, in seznam vključenih stroškov v celoti pregledni, ter tako, da bodo države članice nagradile izvajalce dejavnosti za dosledno upoštevanje pravil (npr. z nižjimi pristojbinami);

– mikropodjetja bodo iz plačila pristojbin praviloma izvzeta.

4.5. Upravljanje odhodkov

Glavni cilj predloga Komisije o upravljanju odhodkov je spremljanje predlaganih sprememb na zadevnih področjih politike in uskladitev z večletnem finančnim okvirom EU, pri čemer se bo v nekaterih okoliščinah dovolila uporaba rezerv v kmetijskem sektorju, na primer za odzivanje na krize.

Glede zdravja rastlin se bodo za zaščito EU pred vnosom in širjenjem škodljivih organizmov financirali programi za odkrivanje prisotnosti škodljivih organizmov in fitosanitarni ukrepi za podporo najbolj oddaljenim regijam držav članic. Poleg tega bo novi okvir omogočil financiranje pobud, katerih namen je posodobitev zakonodaje, ki bo zagotovila skladnost z znanstvenim in tehnološkim razvojem ter učinkovito izvrševanje. V primeru nujnih ukrepov bo od začetka veljavnosti zakonodaje na področju zdravja rastlin možno sofinanciranje Unije, s katerim se bo pridelovalcem zagotovilo nadomestilo za vrednost rastlinskega materiala, ki ga je bilo treba uničiti.

5. Zaključek

Predlagani zakonodajni sveženj je rezultat obsežnega pregleda najpomembnejše zakonodaje EU, ki ureja proizvodnjo hrane in njeno dajanje na trg, varnost prehranske verige ljudi in živali ter zdravje rastlin in živali.

Pri pregledu so sodelovali strokovnjaki iz držav članic in vse zadevne zainteresirane strani, in sicer od leta 2004 v primeru zakonodaje na področju zdravja živali in več kot tri leta na drugih področjih. Opravljen je bil za ocenitev ustreznosti široke palete pravil, ki jih je EU skozi čas določila za doseganje ciljev Pogodbe glede zagotavljanja visoke ravni zdravja ljudi, živali in rastlin v različnih postopkih na poti od vil do vilic (od primarne proizvodnje do potrošnje in odstranjevanja hrane). Proizvodne metode in tehnike so se spremenile, globalizacija in povečane izmenjave vplivajo na širjenje nevarnosti in tveganj, pojavile so se nove nevarnosti in tveganja, v skladu s tem pa so se spremenila tudi pričakovanja in ozaveščenost potrošnikov.

Iz tega celovitega pregleda izhajajo predlagane spremembe zakonodaje na področju zdravja živali, zakonodaje, ki ureja zdravje rastlin in rastlinski razmnoževalni material, ter pravil o uradnem nadzoru in drugih uradnih dejavnostih vzdolž agroživilske verige. Cilj teh sprememb je doseči učinkovitejši in sodoben pravni okvir na navedenih področjih, povečati prožnost in sorazmernost pravil, ki so bila v nekaterih primerih določena pred več kot 40 leti, in na splošno bolje zadovoljiti potrebe državljanov in podjetij.

[1] http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/index_en.htm.

[2] COM(2008) 545 final, http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/documents_en.htm.

[3] FCEC (2008), Ocena pravnega reda Skupnosti s področja trženja semena in rastlinskega razmnoževalnega materiala. Končno poročilo.

[4] SEC(2009) 1272 final.

[5] Tj. skupni vstopni veterinarski dokument (SVVD) na področju veterinarskega nadzora, skupni vstopni dokument za neveterinarski nadzor in fitosanitarno spričevalo, ki se trenutno uporablja v sektorju zdravja rastlin.