Petek, 26. oktober 2012

Trgi finančnih instrumentov in razveljavitev Direktive 2004/39/ES (prenovitev) ***I

P7_TA(2012)0406

Spremembe Evropskega parlamenta, sprejete dne 26. oktobra 2012 k predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o trgih finančnih instrumentov in razveljavitvi Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta (prenovitev) (COM(2011)0656 – C7-0382/2011 – 2011/0298(COD)) (1)

2014/C 72 E/22

(Redni zakonodajni postopek – prenovitev)

[Sprememba 1, razen kjer je drugače navedeno]

SPREMEMBE EVROPSKEGA PARLAMENTA (2)

k predlogu Komisije za

(1) Zadeva je bila v skladu z drugim pododstavkom člena 57(2) vrnjena v odbor (A7-0306/2012).

(2) Spremembe: krepki ležeči tisk označuje novo ali spremenjeno besedilo, simbol ▐pa tiste dele besedila, ki so bili črtani.

Petek, 26. oktober 2012

DIREKTIVO EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o trgih finančnih instrumentov in razveljavitvi Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta

(prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 53(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (1),

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov (4) je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo treba navedeno uredbo zaradi jasnosti prenoviti.

(2) Namen Direktive Sveta 93/22/EGS z dne 10. maja 1993 o investicijskih storitvah na področju vrednostnih papirjev (5) je bil vzpostaviti razmere, v katerih bi pooblaščene investicijske družbe in banke lahko zagotavljale navedene storitve ali ustanavljale podružnice v drugih državah članicah na podlagi dovoljenja in nadzora s strani matične države. Zaradi tega je bil cilj navedene direktive uskladiti začetne zahteve glede dovoljenj in poslovanja investicijskih podjetij, vključno s pravili poslovanja. Urejala je tudi usklajevanje nekaterih pogojev, ki veljajo za delovanje organiziranih trgov.

(3) V zadnjih letih postaja več vlagateljev aktivnih na finančnih trgih in na voljo imajo še bolj kompleksno široko paleto storitev in instrumentov. Glede na ta razvoj bi moral zakonodajni okvir Evropske unije zajemati celotno paleto dejavnosti v zvezi z naložbami. V ta namen je treba zagotoviti potrebno stopnjo usklajenosti, da bi lahko vlagateljem ponudili visoko raven zaščite in investicijskim podjetjem omogočili opravljanje storitev v vsej Evropski uniji , ki je enotni trg, na podlagi nadzora, ki ga opravlja matična država. Glede na zgoraj navedeno je bila Direktiva 93/22/EGS nadomeščena z Direktivo 2004/39/ES.

(4) Med finančno krizo so se pokazale slabosti v delovanju in preglednosti finančnih trgov. Dogajanja na finančnih trgih so pokazala na nujnost okrepitve okvira za regulacijo trgov finančnih instrumentov, tudi kadar trgovanje na takšnih trgih poteka zunaj organiziranega trga, da bi povečali njihovo preglednost, bolje zaščitili vlagatelje, utrdili zaupanje, omejili neurejena področja ter zagotovili, da bodo imeli nadzorni organi ustrezna pooblastila za opravljanje svojih nalog.

(5) Med regulatornimi organi na mednarodni ravni obstaja soglasje, da so k nastanku finančne krize prispevale tudi slabosti v korporativnem upravljanju številnih finančnih institucij, vključno s pomanjkanjem učinkovitega notranjega nadzora. Pretirano in nepreudarno tveganje lahko vodi v propad posameznih finančnih institucij ter povzroči sistemske težave v državah članicah in v svetu. Nepravilno ravnanje podjetij, ki zagotavljajo storitve strankam, lahko povzroči škodo vlagateljem in izgubo njihovega zaupanja. Da bi preprečili potencialno škodljive učinke teh slabosti korporativnega upravljanja, bi bilo treba določbe te direktive dopolniti s podrobnejšimi načeli in minimalnimi standardi. Ta načela in standarde bi bilo treba uporabljati ob upoštevanju narave, obsega in kompleksnosti investicijskih podjetij. Ne glede na to, da imajo delničarji odgovornost zagotoviti, da uprave primerno izvajajo svoje pristojnosti, bi morali ukrepi vključevati omejitve glede števila direktorskih funkcij, ki jih lahko opravljajo direktorji finančnih institucij. Ti ukrepi bi se morali izvajati tako, da bi se upoštevala zahtevnost učinkovitega upravljanja takih institucij, obenem pa direktorjem podjetij omogočilo, da po potrebi skladno z načeli družbene odgovornosti podjetij nadaljujejo zlasti z opravljanjem direktorske funkcije v nepridobitnih organizacijah.

(6) Skupina strokovnjakov na visoki ravni za finančni nadzor v Evropski uniji je Evropsko unijo pozvala, naj pripravi bolj usklajen sveženj finančnih predpisov. V okviru prihodnje evropske nadzorne strukture je Evropski svet na zasedanju 18. in 19. junija 2009 poudaril tudi potrebo po oblikovanju enotnih evropskih pravil, ki se bodo uporabljala za vse finančne institucije na notranjem trgu.

(7) Ob upoštevanju zgoraj navedenega je Direktiva 2004/39/ES delno prenovljena s to novo direktivo, delno pa nadomeščena z Uredbo (EU) št. …/… (MiFIR). Oba pravna instrumenta skupaj bosta tvorila pravni okvir, ki bo urejal zahteve v zvezi z investicijskimi podjetji, organiziranimi trgi, izvajalci storitev sporočanja podatkov in podjetji iz tretjih držav, ki v Evropski uniji opravljajo investicijske storitve ali posle. To direktivo je treba zato razlagati v povezavi z navedeno uredbo. Vsebovati bi morala določbe o izdajanju dovoljenj podjetjem, pridobitvi kvalificiranega deleža, uveljavljanju svobode ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, pogojih poslovanja investicijskih podjetij, da se zagotovi zaščita vlagateljev, pooblastilih nadzornih organov matične države članice in države članice gostiteljice ter sistemu sankcij. Ker je glavni cilj in predmet tega predloga poenotenje nacionalnih določb v zvezi z navedenimi področji, bi moral biti podlaga tega predloga člen 53(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Direktiva kot oblika je primerna, da se po potrebi omogoči prilagoditev izvedbenih določb na področjih, ki jih ureja ta direktiva, posebnostim trgov in pravnih sistemov držav članic.

(8) Na seznam finančnih instrumentov je ustrezno vključiti ▐ izvedene finančne instrumente na blago in druge, ki so oblikovani in s katerimi se trguje na tak način, da se sprožajo ureditvena vprašanja, primerljiva s tradicionalnimi finančnimi instrumenti. Zavarovalne pogodbe v zvezi z dejavnostmi razredov iz Priloge I Direktive 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. Novembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II) (6), če so sklenjene z zavarovalnico, pozavarovalnico ter zavarovalnico ali pozavarovalnico iz tretje države, niso izvedeni finančni instrumenti ali pogodbe na izvedene finančne instrumente.

(9) Na sekundarnih promptnih trgih emisijskih kuponov se je pojavila vrsta goljufivih praks, ki bi lahko oslabile zaupanje v sistem trgovanja z emisijami, vzpostavljen z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13 oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti (7), zato se uvajajo ukrepi za okrepitev sistema registrov emisijskih kuponov ter pogojev za odprtje računa za trgovanje z emisijskimi kuponi. Da bi okrepili celovitost teh trgov in zaščitili njihovo učinkovito delovanje, vključno s celovitim nadzorom trgovalne dejavnosti, je ustrezno, da se ukrepi, sprejeti na podlagi Direktive 2003/87/ES, dopolnijo tako, da bodo emisijski kuponi v celoti spadali na področje uporabe te direktive ter Uredbe (EU) št. …/… [Uredba o zlorabi trga] ▐. Po drugi strani je treba pojasniti, da posli na promptnem deviznem trgu ne spadajo na področje uporabe direktive, tudi če so vanjo vključeni valutni izvedeni instrumenti.

(10) Namen te direktive je zajeti podjetja, katerih redna dejavnost ali poklic je opravljanje investicijskih storitev in/ali investicijskih poslov na profesionalni podlagi. Njeno področje uporabe naj torej ne bi zajemalo oseb z drugačno poklicno dejavnostjo.

(11) Treba je vzpostaviti celovit regulativni režim, ki bo veljal za opravljanje poslov s finančnimi instrumenti, ne glede na načine trgovanja, na katere se taki posli sklepajo, da bi zagotovili visoko kakovost opravljanja investicijskih poslov in vzdrževali celovitost in splošno učinkovitost finančnega sistema. Določiti je treba koherenten in na tveganje občutljiv okvir za urejanje glavnih vrst ureditev izvrševanja naročil, ki se trenutno uporabljajo na evropskem finančnem trgu. Treba je priznati nastanek nove generacije sistemov organiziranega trgovanja poleg reguliranih trgov, za katere bi morale veljati obveznosti, namenjene ohranjanju učinkovitega in pravilnega delovanja finančnih trgov , in zagotoviti, da ti sistemi organiziranega trgovanja ne bi izkoriščali regulativnih vrzeli .

(12) Vsa mesta trgovanja, torej organizirani trgi, večstranski sistemi trgovanja (MTF) in organizirani trgovalni sistemi (OTF), bi morala določati pregledna pravila za dostop do sistema. Medtem ko bi morali organizirani trgi in MTF še naprej izpolnjevati ▐ podobne zahteve glede tega, koga smejo sprejeti kot člana ali udeleženca, bi morali imeti OTF možnost, da med drugim določijo in omejijo dostop potencialnim članom glede na to, kakšno vlogo in obveznosti imajo ▐ v razmerju do svojih strank. ▐ Mesta trgovanja bi morala imeti možnost, da uporabnikom pred vstopom njihovih naročil v sistem dovolijo opredeliti vrsto toka naročil, s katero njihova naročila medsebojno vplivajo, če se to opravi na odprt in pregleden način in brez diskriminacije s strani upravljavca platforme.

(13) Sistematične internalizatorje bi bilo treba opredeliti kot investicijska podjetja, ki organizirano, redno in sistematično poslujejo za svoj račun tako, da izvršujejo naročila strank zunaj organiziranega trga, MTF ali OTF v dvostranskem sistemu . Za zagotovitev objektivne in učinkovite uporabe te opredelitve za investicijska podjetja bi moralo biti relevantno vsako dvostransko trgovanje s strankami, kvalitativna merila iz člena 21 Uredbe Komisije(ES) št. 1287/2006 z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z obveznostmi vodenja evidenc za investicijske družbe, poročanjem o poslih, tržno preglednostjo, sprejemanjem finančnih instrumentov v trgovanje in pojmi, opredeljenimi v navedeni direktivi, pa bi bilo treba dopolniti tudi s kvantitativnimi merili za določanje investicijskih podjetij, ki jih je treba registrirati kot sistematične internalizatorje (8). Medtem ko so mesta trgovanja instrumenti, v katerih se srečuje več nakupnih in prodajnih interesov tretjih oseb, sistematičnemu internalizatorju ne bi smelo biti dovoljeno, da funkcionalno na enak način združuje nakupne in prodajne interese tretjih oseb kot mesto trgovanja .

(14) Področje uporabe te direktive ne bi smelo zajemati oseb, ki upravljajo svoje lastno premoženje in podjetja ter ne opravljajo investicijskih storitev in/ali investicijskih poslov, razen poslovanja za svoj račun, razen če so vzdrževalci trga, člani ali udeleženci organiziranega trga ali MTF ali izvršujejo naročila strank s poslovanjem za svoj račun. Osebe, ki s finančnimi instrumenti poslujejo za svoj račun kot člani ali udeleženci organiziranega trga ali MTF, vključno kot vzdrževalci trga v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, emisijskimi kuponi ali njihovimi izvedenimi finančnimi instrumenti, in je to pomožna dejavnost k njihovi glavni dejavnosti, ki na ravni skupine ne pomeni opravljanja investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih storitev v smislu Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (9), bi morale biti izjemoma izvzete iz področja uporabe te direktive. Tehnična merila za določitev, kdaj je dejavnost pomožna dejavnost k taki glavni dejavnosti, bi bilo treba pojasniti v regulativnih tehničnih standardih, ob upoštevanju meril iz te direktive, ki bi morala vključevati obseg dejavnosti in mero, do katere zmanjšuje tveganja, ki izvirajo iz glavne dejavnosti . Poslovanje za svoj račun z izvrševanjem naročil strank bi moralo vključevati podjetja, ki izvršujejo naročila različnih strank s hkratnim nakupom in prodajo za svoj račun (back-to-back trading); v tem primeru bi bilo treba šteti, da podjetja delujejo kot naročniki in bi zanje morale veljati določbe te direktive, ki zajemajo tako izvrševanje naročil za račun strank kot poslovanje za svoj račun. Izvrševanje naročil v okviru poslovanja s finančnimi instrumenti, ki se opravlja kot pomožna dejavnost med dvema osebama, katerih glavna dejavnost na ravni skupine ne pomeni opravljanja investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih storitev v smislu Direktive 2006/48/ES, se ne bi smelo šteti za poslovanje za svoj račun z izvrševanjem naročil strank.

(15) Izraz „osebe“ v besedilu se nanaša tako na fizične kot na pravne osebe.

(16) Zavarovalnice, dejavnosti katerih ustrezno spremljajo pristojni organi za nadzor skrbnega in varnega poslovanja in za katere velja Direktiva 2009/138/ES bi bilo treba izključiti , razen nekaterih določb, povezanih z zavarovalniškimi produkti, ki se uporabljajo kot naložbeni podjemi. Strankam se naložbe pogosto prodajajo v obliki zavarovalnih pogodb kot alternativa ali nadomestek za finančne instrumente, ki jih ureja ta direktiva. Za dosledno zaščito neprofesionalnih strank je pomembno, da se za naložbe na podlagi zavarovalnih pogodb uporabljajo enaki standardi poslovanja, zlasti tisti, ki se nanašajo na upravljanje navzkrižij interesov, omejevanje spodbud ter pravila o zagotavljanju ustreznosti svetovanja ali primernosti prodaje brez svetovanja. Zato bi se morale zahteve v zvezi z zaščito vlagateljev in navzkrižjem interesov iz te direktive uporabljati tudi za naložbe v obliki zavarovalnih pogodb, zagotoviti pa je treba tudi usklajenost te direktive z drugo zakonodajo, vključno z Direktivo 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. decembra 2002 o zavarovalnem posredovanju (10).

(17) Ta direktiva ne bi smela zajemati oseb, ki ne opravljajo storitev za tretje osebe, temveč njihovo poslovanje zajema opravljanje investicijskih storitev samo za njihova matična podjetja, za njihova hčerinska podjetja ali za druga hčerinska podjetja njihovih matičnih podjetij.

(18) Tudi osebe, ki v okviru svoje poklicne dejavnosti opravljajo investicijske storitve samo priložnostno, bi morale biti izključene iz področja uporabe te direktive, pod pogojem, da je dejavnost urejena in da zadevna pravila ne prepovedujejo priložnostnega opravljanja investicijskih storitev.

(19) Osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih, in ki tako ne opravljajo investicijskih storitev za tretje osebe, ne bi smele biti zajete v tej direktivi.

(20) Iz področja uporabe te direktive je treba izključiti centralne banke in druga telesa, ki opravljajo podobne funkcije, ter javna telesa, ki so zadolžena za upravljanje javnega dolga ali ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga, kar zajema tudi njegovo investiranje, razen teles, ki so delno ali v celoti v državni lasti in katerih vloga je komercialna ali povezana s pridobivanjem deležev.

(21) Da se pojasnijo izjeme, ki veljajo za Evropski sistem centralnih bank, druge nacionalne organe, ki opravljajo podobne funkcije, ter organe, ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga, je ustrezno, da se te izjeme omejijo na organe in institucije, ki opravljajo svoje naloge v skladu s pravom ene od držav članic ali v skladu z zakonodajo Evropske unije , ter na mednarodne organe, katerih članica je ena ali več držav članic.

(22) Iz področja uporabe te direktive je treba izključiti kolektivne naložbene podjeme in pokojninske sklade, usklajene na ravni Evropske unije ali ne, in depozitarje ali poslovodje takih podjetij, saj zanje veljajo posebna pravila, ki so neposredno prilagojena njihovim dejavnostim.

(22a) Za dobro delovanje notranjega trga za električno energijo in zemeljski plin ter izvajanje nalog upravljavcev prenosnih omrežij iz Direktive 2009/72/ES (11), Direktive 2009/73/ES (12), Uredbe (ES) št. 714/2009 (13), Uredbe (ES) št. 715/2009 (14) ali omrežij ali smernic, sprejetih v skladu s temi uredbami, morajo biti upravljavci prenosnih omrežij izvzeti pri izdaji pravic do prenosa v obliki pravic do fizičnega prenosa ali pravic do finančnega prenosa in pri zagotavljanju platforme za sekundarno trgovanje.

(23) Da bi zadevna oseba lahko koristila izjeme glede na to direktivo, bi morala stalno izpolnjevati pogoje, določene za take izjeme. Zlasti če oseba opravlja investicijske storitve ali investicijske posle in je izvzeta iz te direktive, ker so take storitve ali posli njene pomožne dejavnosti gledano na ravni skupine, zanjo ne bi smela več veljati izjema v zvezi s pomožnimi storitvami, če opravljanje takih storitev ali poslov ni več pomožna dejavnost glede na glavno dejavnost.

(24) Osebe, ki opravljajo investicijske storitve in/ali investicijske posle, za katere velja ta direktiva, bi morale imeti dovoljenje svojih matičnih držav članic, da bi zaščitili vlagatelje in stabilnost finančnega sistema.

(25) Za kreditne institucije, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2006/48/ES ne bi smelo biti potrebno še eno dovoljenje v okviru te direktive za opravljanje investicijskih storitev ali investicijskih poslov. Če se kreditna institucija odloči opravljati investicijske storitve ali investicijske posle, bi moral pristojni organ pred izdajo dovoljenja preveriti, ali je ta institucija v skladu z zadevnimi določbami te direktive.

(26) Eden od novejših naložbenih produktov so strukturirane vloge, ki niso zajete v zakonodaji za zaščito vlagateljev na ravni Evropske unije , medtem ko druge strukturirane naložbe so urejene v navedeni zakonodaji. Zato je ustrezno okrepiti zaupanje vlagateljev in bolj poenotiti normativno ureditev glede prodaje različnih paketnih maloprodajnih naložbenih produktov, da se zagotovi ustrezna raven zaščite vlagateljev v celotni Evropski uniji . Zato je ustrezno, da se strukturirane vloge vključijo v področje uporabe te direktive. Pri tem je pomembno pojasniti, da so strukturirane vloge vrsta naložbenega produkta, zato ne vključujejo preprostih vlog, ki so vezane samo na obrestne mere, kot sta Euribor ali Libor, ne glede na to, ali je obrestna mera določena vnaprej, fiksna ali spremenljiva. Zato te preproste vloge ne spadajo na področje uporabe te direktive.

(27) Za večjo zaščito vlagateljev v Evropski uniji je ustrezno omejiti pogoje, pod katerimi lahko države članice iz področja uporabe te direktive izključijo osebe, ki opravljajo investicijske storitve za stranke in ki v primeru izključitve niso zaščitene s to direktivo. Zlasti je ustrezno zahtevati, da morajo države članice za navedene osebe uporabljati zahteve, ki so vsaj enakovredne zahtevam iz te direktive, zlasti v fazi izdaje dovoljenja tem osebam, pri ocenjevanju njihovega ugleda in izkušenj ter ustreznosti delničarjev, pri pregledu pogojev za začetno dovoljenje, nadaljnjem nadzoru, kot tudi pri izpolnjevanju poslovnih obveznosti.

(28) V primeru, da investicijsko podjetje občasno opravlja eno ali več investicijskih storitev, za katere njegovo dovoljenje ne velja, ali opravlja enega ali več investicijskih poslov, za katere njegovo dovoljenje ne velja, ne bi smelo potrebovati dodatnega dovoljenja v okviru te direktive.

(29) Za namene te direktive bi moralo sprejemanje in posredovanje naročil zajemati tudi povezovanje dveh ali več vlagateljev in s tem omogočanje posla med temi vlagatelji.

(30) Določbe te direktive bi morale veljati za investicijska podjetja in kreditne institucije, ki prodajajo finančne instrumente, ki jih izdajajo same, kadar svojim strankam zagotavljajo investicijsko svetovanje. Zaradi odprave negotovosti in povečanja zaščite vlagateljev je ustrezno določiti uporabo te direktive, kadar investicijska podjetja in kreditne institucije na primarnem trgu prodajajo finančne instrumente, ki jih izdajajo same, vendar ne zagotavljajo svetovanja. Zato bi bilo treba razširiti opredelitev storitve izvrševanja naročil za račun strank.

(31) Načeli vzajemnega priznavanja in nadzora s strani matične države članice zahtevata, da pristojni organi držav članic ne izdajo dovoljenja ali ga odvzamejo, če dejavniki, kot so vsebina poslovnih načrtov, geografska porazdelitev ali dejansko izvajane dejavnosti, jasno kažejo, da se je investicijsko podjetje odločilo za zakonodajni sistem ene od držav članic, da bi se izognilo strožjim standardom, ki veljajo v drugi državi članici, na ozemlju katere namerava opravljati ali opravlja večji del svojih dejavnosti. Investicijsko podjetje, ki je pravna oseba, bi moralo pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima registrirani sedež. Investicijsko podjetje, ki ni pravna oseba, bi moralo pridobiti dovoljenje v državi članici, v kateri ima glavno upravo. Poleg tega bi morale države članice zahtevati, da ima investicijsko podjetje glavno upravo vedno v matični državi članici in da dejansko posluje tam.

(32) Direktiva 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o postopkovnih pravilih in ocenjevalnih merilih za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju (15) določa podrobna pravila za skrbno oceno predlaganih pridobitev v investicijskem podjetju ter postopek njihove uporabe. Da se zagotovi pravna varnost, jasnost in predvidljivost ocenjevalnega postopka ter njegovih rezultatov, je ustrezno potrditi merila in postopek skrbne ocene iz direktive 2007/44/ES. Zlasti bi morali pristojni organi oceniti ustreznost predlaganega pridobitelja in finančno trdnost predlagane pridobitve ob upoštevanju vseh naslednjih meril: ugled predlaganega pridobitelja; ugled in izkušnje vseh, ki bodo vodili poslovanje investicijskega podjetja; finančna trdnost predlaganega pridobitelja; ali bo investicijsko podjetje lahko izpolnilo zahteve v zvezi s skrbno oceno na podlagi te in drugih direktiv, zlasti Direktive 2002/87/ES (16) in Direktive 2006/49/ES (17); ali bo pridobitev povečala navzkrižja interesov; ali obstajajo razlogi za utemeljen sum, da gre ali je šlo za pranje denarja ali financiranje terorizma v smislu člena 1 Direktive 2005/60/ES (18) ali za poskus teh dejanj in da bi predlagana pridobitev lahko povečala tveganje, da se bodo take dejavnosti izvajale.

(33) Investicijsko podjetje, ki je pridobilo dovoljenje v svoji matični državi članici, bi moralo imeti pravico do zagotavljanja investicijskih storitev ali opravljanja investicijskih poslov v celi Evropski uniji , ne da bi ji bilo treba zahtevati ločeno dovoljenje s strani pristojnega organa v državi članici, v kateri želi zagotavljati take storitve ali opravljati take posle.

(34) Ker so nekatera investicijska podjetja izvzeta iz nekaterih obveznosti v skladu z Direktivo 2006/49/ES, bi moralo biti zanje obvezno, da imajo minimalni obseg kapitala ali zavarovanje poklicne odgovornosti ali kombinacijo obojega. Pri prilagajanju obsega tega zavarovanja bi bilo treba upoštevati prilagoditve v okviru Direktive 2002/92/ES. To posebno obravnavanje za namene kapitalske ustreznosti ne bi smelo posegati v morebitne odločitve glede ustreznega obravnavanja teh družb v okviru bodočih sprememb prava Evropske unije o kapitalski ustreznosti.

(35) Ker bi moralo biti področje urejanja skrbnega in varnega poslovanja omejeno na subjekte, ki zaradi tega, ker poklicno vodijo knjige naročil, predstavljajo vir tveganja nasprotne stranke za druge udeležence na trgu, bi morali biti subjekti, ki poslujejo za svoj račun s finančnimi instrumenti, vključno z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, za katere velja ta direktiva, in tisti, ki opravljajo investicijske storitve z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago za stranke svoje glavne dejavnosti kot pomožno dejavnost k svoji glavni dejavnosti gledano na ravni skupine, pod pogojem, da ta glavna dejavnost ni zagotavljanje investicijskih storitev v smislu te direktive, izključeni iz področja uporabe te direktive.

(36) Za zaščito vlagateljeve lastninske pravice in drugih podobnih pravic glede vrednostnih papirjev in njegovih pravic glede sredstev, zaupanih družbi, bi morale biti zlasti te pravice ločene od pravic družbe. Vseeno pa to načelo ne bi smelo družbi preprečevati, da bi poslovala v svojem imenu, vendar za račun vlagatelja, če to zahteva sama narava posla in se s tem strinja vlagatelj, na primer pri posojanju vrednostnih papirjev.

(37) Zahteve v zvezi z zaščito sredstev strank so ključno orodje za zaščito strank pri opravljanju storitev in poslov. Te zahteve se lahko izključijo, kadar se celotno lastništvo sredstev in finančnih instrumentov prenese na investicijsko podjetje zaradi kritja obstoječih ali prihodnjih, dejanskih, možnih ali pričakovanih obveznosti. Te široke možnosti izključitve lahko povzročijo negotovost in ogrozijo učinkovitost zahtev v zvezi z zaščito sredstev strank. Zato je vsaj v primerih, ko gre za sredstva neprofesionalnih strank, ustrezno, da se omeji možnost investicijskih podjetij za sklepanje dogovorov o finančnem zavarovanju s prenosom lastninske pravice, kot so opredeljeni v Direktivi 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju (19), ki jih sklepajo z namenom zavarovanja ali drugega kritja svojih obveznosti.

(38) Treba je okrepiti vlogo uprav investicijskih podjetij pri zagotavljanju zdravega in skrbnega upravljanja podjetij ter spodbujanju celovitosti trga in interesov vlagateljev. Za skladen pristop h korporativnemu upravljanju bi morale biti zahteve za investicijska podjetja čim bolj usklajene s tistimi iz Direktive …/…/ES [CRD IV] in sorazmerne z vrsto, obsebam in celovitostjo njihove dejavnosti. V interesu skladnega pristopa h korporativnemu upravljanju je zaželeno kolikor je mogoče uskladiti zahteve investicijskih firm z zahtevami iz Direktive …/…/EU [CRD IV]. Da se prepreči navzkrižje interesov, izvršni član uprave investicijskega podjetja ne bi smel biti tudi izvršni član uprave mesta trgovanja, vendar je lahko neizvršni član take uprave, da na primer zagotavlja sodelovanje uporabnikov pri odločanju. Uprava investicijskega podjetja mora vedno nameniti dovolj časa in imeti ustrezno znanje, spretnosti in izkušnje, da lahko razume dejavnost investicijskega podjetja in njegovo izpostavljenost glavnim tveganjem. Da se prepreči skupinsko razmišljanje in spodbudi kritično razmišljanje, mora biti sestava uprav investicijskih podjetij dovolj različna, kar zadeva starost, spol, poreklo, izobrazbo in strokovne izkušnje, da predstavlja različna mnenja in izkušnje. Zaradi ustreznega upoštevanja demografskih razmer je še posebej pomembna uravnotežena zastopanost spolov. Kjer so zaposleni zastopani v upravi, bi to morala veljati tudi za pozitivno krepitev raznolikosti, saj dodaja ključni vidik in pravo poznavanje notranjega delovanja institucije. Poleg tega so potrebni mehanizmi, ki zagotavljajo odgovornost članov uprave v primeru resnih napak v upravljanju.

(39) Da bi imela uprava dejanski pregled in nadzor nad posli investicijskega podjetja, bi morala biti pristojna in odgovorna za splošno strategijo investicijskega podjetja ob upoštevanju dejavnosti investicijskega podjetja in njegovega profila tveganja. Uprava bi morala jasno prevzeti odgovornost v celotnem poslovnem ciklu investicijskega podjetja na področjih opredeljevanja in določitve strateških ciljev podjetja, potrjevanja njegove notranje organizacije, vključno z merili za izbor in usposabljanje zaposlenih, ter določitve splošne politike za opravljanje storitev in poslov, vključno s plačili prodajalcev in potrjevanjem novih produktov, namenjenih za prodajo strankam. Redno spremljanje in ocenjevanje strateških ciljev investicijskih podjetij, njihove notranje organizacije ter politike opravljanja storitev in poslov naj bi omogočilo stalno zmožnost uprave za zdravo in skrbno upravljanje, kar je v interesu celovitosti trgov in zaščite vlagateljev.

(40) Naraščajoča paleta dejavnosti, s katerimi se hkrati začnejo ukvarjati številne družbe, je povečala možnost nasprotja interesov med takimi različnimi dejavnostmi in interesi njihovih strank. Zato je treba določiti pravila za zagotovitev, da taka nasprotja ne škodujejo interesom njihovih strank. ▐

(42) Direktiva Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive (20) državam članicam dovoljuje, da v okviru organizacijskih zahtev, ki veljajo za investicijske družbe, zahtevajo snemanje telefonskih pogovorov ali evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank. Snemanje telefonskih pogovorov ali evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank je združljivo z listino Evropske unije o temeljnih pravicah in je upravičeno zaradi okrepitve zaščite vlagateljev, izboljšanja nadzora trgov in povečanja pravne varnosti v interesu investicijskih podjetij in njihovih strank. Na pomen takih evidenc je opozoril tudi Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje v tehničnih priporočilih Komisiji, izdanih 29. julija 2010. Zaradi navedenih razlogov je ustrezno, da se v tej direktivi določijo načela splošne ureditve glede snemanja telefonskih pogovorov ali evidentiranja elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank. V zvezi s komuniciranjem med neprofesionalnimi strankami in finančnimi institucijami bi bilo primerno državam članicam omogočiti, da za finančne institucije s sedežem na njihovem ozemlju ali podružnice na njihovem ozemlju namesto tega priznavajo ustrezne zapise take komunikacije v pisni obliki.

(43) Države članice bi morale zagotoviti spoštovanje pravice do varstva osebnih podatkov v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (21) ter Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (22), ki urejata obdelavo osebnih podatkov pri uporabi te direktive . To varstvo bi bilo treba razširiti zlasti na snemanje telefonskih pogovorov in evidentiranje elektronskih komunikacij. Za obdelavo osebnih podatkov s strani evropskega nadzornega organa (Evropskega organa za vrednostne papirje in trge) (ESMA), ki je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (23), se pri izvajanju te Direktive uporabljajo določbe Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (24).

(44) V zadnjem desetletju se je uporaba trgovalnih programov zelo razvila in jih danes udeleženci na trgu uporabljajo v velikem obsegu. Številni udeleženci na trgu uporabljajo algoritemsko trgovanje, pri katerem računalniški algoritem samodejno določi posamezne vidike naročila z minimalnim človeškim posredovanjem ali brez njega. Posebna podvrsta algoritemskega trgovanja je visokofrekvenčno trgovanje, pri katerem trgovalni sistem zelo hitro , ponavadi v nekaj milisekundah ali mikrosekundah, analizira podatke ali signale s trga in nato na podlagi te analize v zelo kratkem času pošlje ali posodobi veliko število naročil. Visokofrekvenčno trgovanje ponavadi uporabljajo borzni trgovci, ki za trgovanje uporabljajo lastni kapital; bolj kot za posebno strategijo gre lahko pogosto za to, da vključuje uporabo naprednih programov za izvajanje bolj tradicionalne strategije trgovanja, kot so vzdrževanje trga ali arbitraža.

(45) V skladu s sklepi Sveta o okrepitvi finančnega nadzora Evropske unije , sprejetimi junija 2009, ter zaradi določitve enotnih pravil za finančne trge Evropske unije , nadaljnjega razvoja enakih pogojev za države članice in udeležence na trgih, povečanja zaščite vlagateljev ter izboljšanja nadzora in izvajanja predpisov, se je Evropska unija zavezala, da bo, kadar je primerno, v največji možni meri omejila diskrecijske pravice držav članic v zvezi z zakonodajo Evropske unije o finančnih storitvah. Poleg tega, da ta direktiva uvaja skupno ureditev za snemanje telefonskih pogovorov in evidentiranje elektronskih komunikacij v zvezi z naročili strank, je ustrezno, da se v nekaterih primerih omeji možnost pristojnih organov za delegiranje nadzornih nalog ter da se omejijo diskrecijske pravice v zvezi z zahtevami glede vezanih zastopnikov in glede poročanja podružnic. Toda čeprav so pristojni organi po tej direktivi dolžni ohraniti zaščito vlagateljev, nobena določba te direktive državam članicem ne preprečuje, da bi poleg pristojnih organov imenovali dodatne organe za dodatno spremljanje trgov, s čimer bi se povečala zaščita neprofesionalnih strank.

(46) Tehnični razvoj je omogočil visokofrekvenčno trgovanje in razvoj načinov poslovanja. Visokofrekvenčno trgovanje lajša skupna namestitev sistemov udeležencev na trgu v neposredno bližino naprave za usklajevanje transakcij na mestu trgovanja. Da bi zagotovili pravilne in poštene pogoje trgovanja, je treba od mest trgovanja zahtevati, da te storitve skupne namestitve nudijo na nediskriminatorni, pošteni in pregledni podlagi. Uporaba visokofrekvenčnih trgovalnih programov je povečala hitrost, zmogljivost in zapletenost načinov trgovanja, ki jih uporabljajo vlagatelji. Poleg tega je omogočila udeležencem na trgu, da svojim strankam olajšajo neposreden dostop do trgov z uporabo njihovih sistemov trgovanja, in sicer z neposrednim dostopom do trga ali sponzoriranim dostopom. Trgovalni programi so prinesli splošne koristi za trge in udeležence na trgih, na primer širšo udeležbo na trgih, prav verjetno večjo likvidnost, četudi se porajajo dvomi o dejansko zagotovljeni likvidnosti, manjše razpone, manjšo kratkoročno nestanovitnost ter sredstvo za boljše oblikovanje cen in izvrševanje naročil strank. Vendar ti visokofrekvenčni trgovalni programi prinašajo tudi več potencialnih tveganj, kot so večje tveganje preobremenitve sistemov mest trgovanja zaradi velike količine naročil ali tveganje, da pri algoritemskem trgovanju pride do podvajanja naročil, napak v naročilih ali drugih slabosti v delovanju, ki lahko povzročijo motnje na trgu. Poleg tega obstaja tudi tveganje, da se bodo začeli sistemi za algoritemsko trgovanje pretirano odzivati na dogajanje na trgih, kar lahko še poveča nestanovitnost, če so na trgu že prej težave. Pri algoritemskem ali visokofrekvenčno trgovanju lahko tako kot pri vseh drugih oblikah trgovanja pride do nekaterih vrst zlorab , kar bi bilo treba prepovedati z Uredbo (EU) št. …/… [nova uredba o zlorabi trga]. Informacijska prednost, ki jo imajo trgovalci pri visokofrekvečnem trgovanju, bi lahko vlagatelje spodbudila tudi k temu, da bi se odločili za trgovanje na mestu, kjer bi se lahko izognili povezavi s trgovalci, ki sodelujejo pri visokofrekvenčnem trgovanju. Za strategije visokofrekvenčnega trgovanja, ki imajo nekatere posebne značilnosti, bi moral veljati poseben regulativni nadzor. Četudi gre predvsem za strategije, namenjene trgovanju na lastni račun, bi moral ta nadzor veljati tudi, kadar je strategija trgovanja strukturirana tako, da se preprečuje izvajanje na lasten račun.

(47) Potencialna tveganja zaradi razširjene uporabe programov je mogoče najbolje omejiti s kombinacijo posebnih oblik nadzora tveganj, namenjenih podjetjem, ki se ukvarjajo z algoritemskim ali visokofrekvenčnim trgovanjem, in drugimi ukrepi, namenjenimi upravljavcem vseh mest trgovanja, do katerih imajo ta podjetja dostop. Te bi bilo treba oblikovati in utemeljiti na tehničnih smernicah organa ESMA, izdanih februarja 2012, o sistemih in kontrolah v avtomatiziranem trgovalnem okolju za trgovalne platforme, investicijska podjetja in pristojne organe (ESMA/2012/122), da bi se ob upoštevanju tehničnega razvoja okrepila odpornost trgov. Zaželeno je zagotoviti, da imajo vsa podjetja, ki se ukvarjajo z visokofrekvenčnim trgovanjem, dovoljenje, če so neposredni člani mesta trgovanja. To naj bi zagotavljalo, da izpolnjujejo organizacijske zahteve iz te direktive in so pod ustreznim nadzorom. Pri tem bi moral imeti organ ESMA pomembno usklajevalno vlogo pri opredelitvi ustreznih korakov kotacije, da se zagotovijo pravilno delujoči trgi na ravni Unije. Poleg tega bi bilo treba vsa naročila ustrezno nadzirati pri njihovi podelitvi. Zato je primerno, da se preneha praksa sponzoriranega in nezaščitenega dostopa, s čimer bi se izognili tveganju, da podjetja, ki niso vzpostavila zadostnega nadzora, ustvarjajo pogoje, ki motijo delovanje trga, in zagotovili, da se odkrivajo udeleženci na trgu in da morajo ti odgovarjati za kakršne koli pogoje, ki motijo delovanje trga in ki so jih sami povzročili. Prav tako bi moralo biti mogoče jasno opredeliti tokove naročil, ki izhajajo iz visokofrekvenčnega trgovanja. Organ ESMA pa bi moral tudi v prihodnje nadzirati razvoj tehnologij in načinov, ki se uporabljajo za dostop do mest trgovanja, ter nadaljevati s pripravami smernic, ki bodo zagotavljale nadaljnjo učinkovito uporabo zahtev iz te direktive ob upoštevanju novih praks.

(48) Tako podjetja kot mesta trgovanja bi morala zagotoviti, da so vzpostavljeni učinkoviti ukrepi, ki zagotavljajo, da visokofrekvenčno in avtomatizirano trgovanje ne ustvarja motenj na trgu in ga ni mogoče izkoristiti za zlorabe. Mesta trgovanja bi morala zagotavljati tudi, da so njihovi sistemi trgovanja trdni in ustrezno preizkušeni za obvladovanje povečanih tokov naročil ali izjemnih razmer na trgih in da imajo vzpostavljene sisteme prekinitve trgovanja na vseh mestih trgovanja , tako da je mogoče pri nenadnih in nepričakovanih skokih ali padcih cen trgovanje začasno ustaviti.

(48a) Prav tako je treba zagotoviti, da bodo imela mesta trgovanja pregledne, nediskriminatorne in poštene strukture pristojbin in da te ne bodo strukturirane tako, da bi spodbujale pogoje, ki motijo delovanje trga. Zato je primerno zagotoviti, da strukture pristojbin, ki jih uporabljajo mesta trgovanj, spodbujajo nižje razmerje med sporočili sistema in izvršenimi posli z višjimi pristojbinami za prakse, kot je preklic večjih količin ali deležev naročil, ki bi lahko ustvarili pogoje za motnje delovanja trga in zaradi katerih morajo mesta trgovanja povečati zmogljivosti infrastukture, ne da bi to nujno koristilo drugim tržnim udeležencem.

(49) Poleg ukrepov, povezanih z algoritemskim in visokofrekvenčnim trgovanjem, je ustrezno prepovedati sponzoriran in nezaščiten dostop ter vključiti nadzor glede investicijskih podjetij, ki strankam zagotavljajo neposreden dostop do trgov ▐. Ustrezno je tudi, da podjetja, ki zagotavljajo neposreden ▐ dostop do trgov, zagotovijo, da so osebe, ki uporabljajo to storitev, ustrezno usposobljene in da je vzpostavljen nadzor tveganj pri uporabi te storitve. Ustrezno je, da se v delegiranih aktih natančneje predpišejo podrobne organizacijske zahteve glede teh novih oblik trgovanja. Poleg pristojnosti organa ESMA, da pripravi posodobljene smernice o različnih oblikah dostopa do trga in s tem povezanega nadzora, naj bi to zagotavljalo, da se lahko navedene zahteve po potrebi spremenijo zaradi nadaljnjih inovacij in razvoja na tem področju.

(50) V Uniji trenutno delujejo številna mesta trgovanja, med katerimi jih več trguje z enakimi instrumenti. Da se preprečijo potencialna tveganja za interese vlagateljev, je treba formalizirati in nadalje uskladiti postopke v zvezi s posledicami, ki bi nastale za trgovanje drugih mest trgovanja, če se eno mesto trgovanja odloči začasno ustaviti trgovanje ali umakniti določen finančni instrument iz trgovanja. Zaradi pravne varnosti in ustrezne obravnave nasprotij interesov bi bilo treba pri odločanju o začasni ustavitvi trgovanja ali umiku instrumentov iz trgovanja zagotoviti, da v primeru, ko eden od organiziranih trgov ali MTF preneha trgovati s finančnim instrumentom zaradi nerazkritja informacij o izdajatelju ali finančnem instrumentu, drugi sledijo tej odločitvi. Poleg tega je treba nadalje formalizirati in izboljšati izmenjavo informacij ter sodelovanje med mesti trgovanja v primeru izjemnih razmer v zvezi z določenim instrumentom, s katerim se trguje na različnih mestih. To bi moralo vključevati ureditev, ki bi preprečevala, da bi mesta trgovanja uporabljala za komercialne namene informacije, ki jih prejmejo pri začasni ustavitvi ali umika instrumenta iz trgovanja.

(51) V zadnjih letih se število aktivnih vlagateljev na finančnih trgih povečuje, na voljo pa imajo tudi bolj kompleksno paleto storitev in instrumentov, zato je treba zagotoviti poenotenje, ki jim bo omogočalo visoko raven zaščite po celotni Evropski uniji . Ko je bila sprejeta Direktiva 2004/39/ES, je bilo treba zaradi naraščajoče odvisnosti vlagateljev od osebnih priporočil vključiti investicijsko svetovanje kot investicijsko storitev, za katero je potrebno dovoljenje in za katero veljajo posebne obveznosti v zvezi s poslovanjem. Ker se stranke še vedno precej zanašajo na osebna priporočila, storitve in instrumenti pa so vse bolj kompleksni, je treba zaostriti obveznosti v zvezi s poslovanjem in tako okrepiti zaščito vlagateljev.

(51a) Sicer so za svetovalne službe potrebna poostrena pravila za poslovanje, vendar ta ne zadostujejo za primerno zaščito vlagatelja. Države članice bi morale zlasti zagotoviti, da investicijska podjetja, ki oblikujejo naložbene produkte ali strukturirane vloge za prodajo profesionalnim ali neprofesionalnim strankam, svoje produkte oblikujejo tako, da bodo ti zadostili potrebam in značilnostim opredeljenega ciljnega trga v okviru zadevne kategorije strank. Države članice morajo poleg tega poskrbeti, da investicijska podjetja sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotavljajo, da se naložbeni produkt tržijo in prodajajo strankam znotraj ciljne skupine. Vendar to ne bi smelo odvezati odgovornosti tretjih distributerjev, ki tržijo ali prodajajo produkte zunaj ciljne skupine brez vednosti ali privoljenja podjetja, ki je produkt oblikovalo. Oblikovalci bi morali tudi redno preverjati uspešnost svojih produktov, da bi ocenili, ali je produkt izpolnil svoj namen, in ugotovili, ali je njegov ciljni trg še vedno ustrezen. Vlagatelji potrebujejo tudi primerne informacije o produktih, zlasti pa dosledne informacije o kumulativnem učinku različnih plasti stroškov na donos naložb. Pri tem je treba upoštevati določbe člena 80(8) Direktive 2006/48/ES.

(52) Da bi imeli vlagatelji na voljo vse pomembne informacije, je ustrezno zahtevati, da investicijska podjetja, ki se ukvarjajo z investicijskim svetovanjem, pojasnijo, na kakšni podlagi temeljijo njihovi nasveti, zlasti kakšen je nabor produktov, ki jih upoštevajo pri dajanju osebnih priporočil strankam, stroške svetovanja ali, če stroškov pristojbin in spodbud pred svetovanjem ni mogoče določiti, način izračuna stroškov, ali se dejavnost investicijskega svetovanja opravlja v povezavi s sprejemanjem ali prejemanjem spodbud tretjih oseb in ali investicijska podjetja strankam zagotavljajo redno ocenjevanje ustreznosti priporočenih finančnih instrumentov. Od investicijskih podjetij je ustrezno zahtevati tudi, da svojim strankam pojasnijo razloge za dane nasvete. Smernice organa ESMA bi lahko koristile zagotavljanju učinkovite in dosledne uporabe teh določb. Da bi podrobneje določili regulativni okvir za storitve investicijskega svetovanja, hkrati pa investicijskim podjetjem in njihovim strankam omogočili izbiro, je ustrezno določiti pogoje za opravljanje teh storitev, kadar podjetje obvesti stranko, da se svetovanje opravlja v povezavi s sprejemanjem ali prejemanjem spodbud tretjih oseb . Če investicijsko podjetje opravlja storitve diskrecijskega upravljanja portfeljev, bi moralo stranko pred sklenitvijo sporazuma obvestiti o pričakovanem obsegu spodbud, redna poročila pa bi morala razkriti vse plačane ali prejete spodbude . Ker je treba zagotoviti, da te spodbude tretjih oseb investicijskemu podjetju ne bi preprečile, da ravna v najboljšem interesu stranke, je treba tudi določiti, da je mogoče pod nekaterimi pogoji prepovedati sprejemanje takih spodbud ali da se zahteva njihov prenos na stranko.

(52a) Za dodatno zaščito potrošnikov je tudi primerno zagotoviti, da investicijska podjetja ne nagrajujejo ali ocenjujejo uspešnosti svojih zaposlenih na način, ki bi bil v nasprotju z dolžnostjo teh podjetij, da ravnajo v najboljšem interesu svojih strank. Zato plačilo sodelavcev, ki prodajajo naložbe ali svetujejo o njih, ne bi smelo biti odvisno zgolj od načrtovane prodaje ali dobička podjetja iz določenega finančnega instrumenta, saj bi to spodbujalo k dajanjem informacij, ki niso poštene, jasne in nezavajajoče, in priporočil, ki niso v najboljšem interesu strank.

(52b) Zaradi celovitosti naložbenih produktov in stalnih inovacij pri njihovem oblikovanju, je tudi pomembno zagotoviti ustrezno raven znanja in usposobljenosti v zvezi s ponujenimi produkti pri sodelavcih, ki svetujejo o njih ali jih prodajajo neprofesionalnim strankam. Investicijska podjetja morajo svojim sodelavcem ponuditi dovolj časa in sredstev za usvojitev tega znanja in usposobljenosti ter njuno uporabo pri opravljanju storitev za stranke.

(53) Investicijskim podjetjem je dovoljeno, da opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo izvrševanje in/ali sprejemanje in posredovanje naročil strank, ne da bi bilo za to treba pridobiti informacije v zvezi z znanjem ali izkušnjami stranke zaradi ocene ustreznosti storitve ali instrumenta za stranko. Ker je pri teh storitvah zaščita strank ustrezno manjša, je ustrezno, da se pogoji za njihovo opravljanje izboljšajo. Zlasti je ustrezno, da se izključi možnost opravljanja teh storitev v povezavi s pomožno storitvijo, ki zajema dajanje posojil vlagatelju, da bi ta lahko opravil posel, v katerega je vključeno investicijsko podjetje, saj to povečuje zapletenost posla in je zato težje razumeti z njim povezano tveganje. Prav tako je ustrezno bolje opredeliti merila za izbor finančnih instrumentov, na katere naj bi se te storitve nanašale, ter tako izključiti finančne instrumente, ki zajemajo izvedeni finančni instrument , razen če ta ne povečuje tveganja za stranko, ali vključujejo strukturo, zaradi katere stranka težko razume zadevno tveganje.

(54) Navzkrižna prodaja je pogosta strategija ponudnikov finančnih storitev za neprofesionalne stranke v celotni Evropski uniji . Neprofesionalnim strankam lahko prinesejo koristi, vendar pa pri teh praksah interesi stranke niso vedno ustrezno upoštevani. Tako lahko na primer nekatere oblike navzkrižne prodaje, in sicer vezanje produktov, pri katerem se dve ali več finančnih storitev prodaja v svežnju in vsaj ena od teh storitev ni na voljo tudi ločeno, izkrivljajo konkurenco in negativno vplivajo na mobilnost strank ter njihovo sposobnost sprejemanja obveščenih odločitev. Primer vezanja produktov je obvezno odprtje tekočega računa, kadar se investicijska storitev zagotavlja neprofesionalni stranki. Čeprav lahko tudi prakse, pri katerih se dve ali več storitev prodaja v svežnju in se lahko vsaka od teh storitev kupi tudi ločeno, izkrivljajo konkurenco in negativno vplivajo na mobilnost strank in njihovo sposobnost sprejemanja obveščenih odločitev, je izbira vendarle prepuščena stranki, zato te prakse morda pomenijo manjše tveganje, da investicijska podjetja ne bi izpolnjevala svojih obveznosti v skladu s to direktivo. Zaradi spodbujanja konkurence in izbire potrošnikov bi bilo treba uporabo takih praks skrbno oceniti.

(55) Treba bi bilo šteti, da se storitev zagotovi na pobudo stranke, razen če jo stranka zahteva kot odziv na posamezniku prilagojeno sporočilo s strani ali v imenu družbe, ki vsebuje vabilo ali naj bi vplivalo na stranko v zvezi z nekim instrumentom ali nekim poslom. Za storitev se lahko šteje, da je zagotovljena na pobudo stranke, ne glede na to, da jo stranka zahteva na podlagi kakršnega koli sporočila, ki vsebuje reklamo za finančne instrumente ali ponudbo zanje na kakršen koli način, in ki je po svoji naravi splošna in je naslovljena na javnost ali večjo skupino ali kategorijo strank ali potencialnih strank.

(56) Eden od ciljev te direktive je zaščititi vlagatelje. Ukrepi za zaščito vlagateljev bi morali biti prilagojeni značilnostim posamezne kategorije vlagateljev (neprofesionalne, profesionalne in nasprotne stranke). Vendar je zaradi okrepitve regulativnega okvira, ki se uporablja za opravljanje storitev ne glede na kategorijo zadevnih strank, ustrezno pojasniti, da načela poštenega, pravičnega in profesionalnega ravnanja ter obveznost, da morajo biti informacije poštene, jasne in nezavajajoče, veljajo za odnos z vsemi strankami.

(57) Z odstopanjem od načela izdajanja dovoljenj, nadzora in uveljavljanja obveznosti v zvezi z delovanjem podružnic s strani matične države je ustrezno, da pristojni organ države članice gostiteljice prevzame odgovornost za uveljavljanje nekaterih obveznosti iz te direktive v zvezi s posli, ki se izvajajo prek podružnic na ozemlju, na katerem se nahaja podružnica, saj je ta organ najbliže podružnici in je v boljšem položaju za odkrivanje kršitev pravil, ki veljajo za poslovanje podružnic, in ukrepanje v zvezi z njimi.

(58) Treba je predpisati učinkovito obveznost „najboljše izvršitve“ za zagotovitev, da investicijska podjetja izvršujejo naročila strank pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši. Ta obveznost bi se morala nanašati na podjetje, ki ima do stranke pogodbene ali posredniške obveznosti.

(58a) Da bi prispevali k širši delničarski bazi v Uniji, bi bilo treba razširiti okvir najboljšega izvrševanja za neprofesionalne vlagatelje, da bi ti lahko dostopali do širšega nabora mest izvrševanja, ki so zdaj na voljo v Uniji. Pri uporabi okvira za najboljše izvrševanje bi bilo treba upoštevati napredek v tehnologiji za spremljanje najboljšega izvrševanja naročil.

(59) Zaradi izboljšanja pogojev, pod katerimi investicijska podjetja v skladu s to direktivo izpolnjujejo svojo obveznost izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za njihove stranke najugodnejši, je ustrezno zahtevati, da morajo mesta izvrševanja dati javnosti na razpolago podatke o kakovosti izvrševanja poslov na posameznem mestu.

(60) Informacije, ki jih investicijska podjetja dajejo strankam v zvezi s svojo politiko izvrševanja naročil, so pogosto splošne in standardne, tako da stranke ne razumejo, kako bo naročilo izvršeno, in ne morejo preveriti, ali podjetje izpolnjuje obveznost izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši. Za večjo zaščito vlagateljev je ustrezno določiti načela glede informacij, ki jih investicijska podjetja dajejo svojim strankam o politiki izvrševanja naročil, ter od podjetij zahtevati, da enkrat na četrtletje za vsako kategorijo finančnih instrumentov objavijo pet najprometnejših mest izvrševanja, na katerih so v preteklem letu izvrševala naročila strank , in da te informacije in informacije, ki jih objavijo mesta trgovanja o kakovosti izvrševanja, upoštevajo v svojih politikah najboljšega izvrševanja . ▐

(62) Za osebe, ki zagotavljajo investicijske storitve za račun več kot enega investicijskega podjetja, se ne bi smelo šteti, da so vezani zastopniki, temveč da so investicijska podjetja, če zanje velja opredelitev iz te direktive, razen nekaterih oseb, ki so lahko izvzete.

(63) Ta direktiva ne bi smela posegati v pravico vezanih zastopnikov, da opravljajo dejavnosti, za katere veljajo druge direktive, in sorodne dejavnosti v zvezi s finančnimi storitvami ali proizvodi, za katere ta direktiva ne velja, tudi za račun delov iste finančne skupine.

(64) Ta direktiva ne bi smela zajemati pogojev opravljanja dejavnosti zunaj prostorov investicijskega podjetja (prodaja od vrat do vrat).

(65) Pristojni organi držav članic ne bi smeli registrirati ali bi morali razveljaviti registracijo, če dejansko opravljane dejavnosti jasno kažejo, da se je vezani zastopnik odločil za zakonodajni sistem ene od držav članic, da bi se izognil strožjim standardom, ki veljajo v drugi državi članici, na ozemlju katere namerava opravljati ali opravlja večji del svojih dejavnosti.

(66) Za namene te direktive bi se moralo za primerne nasprotne stranke šteti, da delujejo kot stranke.

(67) Finančna kriza je pokazala, da imajo stranke, ki niso neprofesionalne stranke, omejeno sposobnost razumevanja tveganja, povezanega z njihovimi naložbami. Poleg potrditve, da bi bilo treba okrepiti pravila o poslovanju v zvezi z vlagatelji, ki najbolj potrebujejo zaščito, je ustrezno, da se natančneje prilagodijo tudi zahteve, ki se uporabljajo za različne kategorije strank. V ta namen je ustrezno razširiti nekatere zahteve glede informacij in poročanja tudi na odnos s primernimi nasprotnimi strankami. Zadevne zahteve bi se morale nanašati zlasti na zaščito finančnih instrumentov in denarnih sredstev strank ter na zahteve glede informacij in poročanja v zvezi z bolj zapletenimi finančnimi instrumenti in posli. Zaradi boljšega upoštevanja nalog občin in lokalnih javnih organov , ki ne bi smeli poslovati s špekulativnimi instrumenti, je ustrezno, da se ti subjekti nedvoumno izločijo s seznama primernih nasprotnih strank in strank, ki se štejejo za profesionalne, hkrati pa se tem strankam omogoči, da lahko zaprosijo, da se jih obravnava kot profesionalne stranke , če izpolnjujejo stroge pogoje, ki so jih določile države članice. .

(68) Glede poslov med primernimi nasprotnimi strankami bi se morala obveznost razkritja omejenih naročil strank uporabljati samo, če nasprotna stranka eksplicitno pošilja omejeno naročilo investicijskemu podjetju v izvršitev. ▐

(70) Investicijska podjetja bi morala vsa imeti v celotni Evropski uniji enake možnosti vključevanja v organizirane trge ali dostopa do njih. Ne glede na način, na katerega so posli trenutno organizirani v državah članicah, je pomembno odpraviti tehnične in pravne omejitve dostopa do organiziranih trgov.

(71) Za lažji zaključek čezmejnih poslov je ustrezno zagotoviti dostop investicijskih podjetij do sistemov obračuna in poravnave v celotni Evropski uniji , ne glede na to, ali so posli sklenjeni prek organiziranih trgov v zadevnih državah članicah ali ne. Investicijska podjetja, ki se želijo neposredno vključiti v sisteme poravnave držav članic, bi morala izpolnjevati zadevne operativne in poslovne zahteve za članstvo ter izvajati ukrepe v skladu z načelom skrbnega in varnega poslovanja za vzdrževanje nemotenega in pravilnega delovanja finančnih trgov.

(72) Za storitve, ki jih v Evropski uniji opravljajo podjetja iz tretjih držav, se uporabljajo nacionalne ureditve in zahteve. Ti sistemi se med seboj zelo razlikujejo, poleg tega pa podjetja, ki imajo dovoljenje za poslovanje v skladu z njimi, ne uživajo svobode opravljanja storitev in pravice do ustanavljanja v drugih državah članicah, temveč le v državi, v kateri imajo sedež. Ustrezno je, da se uvede skupen regulativni okvir na ravni Evropske unije za podjetja iz tretjih držav, vključno z investicijskimi podjetji in upravljavci trga. Da se ustvari podlaga, da bi lahko podjetja iz tretjih držav koristila potni list za opravljanje investicijskih storitev in poslov v vsej EU, bi morala ureditev poenotiti sedanji razdrobljeni okvir, zagotavljati varnost in enako obravnavo podjetij iz tretjih držav, ki dostopajo do trgov Evropske unije , zagotavljati , da bo Komisija opravila učinkovito oceno enakovrednosti glede regulativnega in nadzornega okvira tretjih držav , pri čemer je treba prednostno oceniti največje trgovinske partnerje EU in območja na področju uporabe programa G-20 , ter zagotoviti primerljivo raven zaščite vlagateljev v EU, ki uporabljajo storitve podjetij iz tretjih držav.

(73) Za opravljanje storitev za neprofesionalne stranke ali stranke, ki so se odpovedale nekaterim zaščitnim ukrepom, da bi jih obravnavali kot profesionalne stranke, bi bilo treba vedno zahtevati, da podjetje ustanovi podružnico v Evropski uniji . Za ustanovitev podružnice bi bilo treba pridobiti dovoljenje organov Evropske unije , ki ustanovitev tudi nadzirajo. Med zadevnim pristojnim organom in pristojnim organom v tretji državi bi morali biti sklenjeni ustrezni dogovori o sodelovanju. Podružnica bi morala imeti dovolj začetnega kapitala. Po ustanovitvi bi morali podružnico nadzirati pristojni organi v državi članici, v kateri ima podružnica sedež; podjetje iz tretje države bi moralo imeti možnost opravljanja storitev v drugih državah članicah prek podružnice, ki ima dovoljenje za poslovanje in je pod ustreznim nadzorom, pred tem pa bi moralo to dejavnost priglasiti v skladu s postopkom priglasitve. Opravljanje storitev v Evropski uniji brez podružnic bi moralo biti omejeno na primerne nasprotne stranke in profesionalne stranke in tiste, ki so se odpovedale nekaterim zaščitnim ukrepom, da bi jih obravnavali kot profesionalne stranke . Tako dejavnost bi bilo treba registrirati pri organu ESMA, nadzirati pa bi jo morali pristojni organi v tretji državi , razen če je na izrecno pobudo stranke predvideno drugače . Med organom ESMA in pristojnimi organi v tretji državi bi morali biti sklenjeni ustrezni dogovori o sodelovanju.

(74) Določba iz te direktive, ki ureja opravljanje investicijskih storitev ali poslov v Evropski uniji s strani podjetij iz tretjih držav, ne bi smela vplivati na možnost oseb s sedežem v Uniji, da uporabljajo investicijske storitve podjetij iz tretjih držav izključno na lastno pobudo. Če podjetje iz tretje države opravlja storitve izključno na lastno pobudo osebe s sedežem v Uniji, se ne bi smelo šteti, da se te storitve opravljajo na ozemlju Unije. Če podjetje iz tretje države v Uniji pridobiva stranke ali potencialne stranke ali če v Uniji promovira ali oglašuje investicijske storitve ali posle skupaj s pomožnimi dejavnostmi, se ne bi smelo šteti, da se storitve opravljajo izključno na lastno pobudo stranke.

(75) Dovoljenje za upravljanje organiziranega trga bi moralo biti razširjeno na vse dejavnosti, ki so neposredno povezane z objavljanjem, obdelavo, izvršitvijo in potrditvijo naročil ter poročanjem o njih od takrat, ko so taka naročila na organiziranem trgu sprejeta, do takrat, ko so posredovana v kasnejši zaključek, in na dejavnosti v zvezi z uvrstitvijo finančnih instrumentov v trgovanje. Tu bi morale biti zajeti tudi posli, sklenjeni prek posredovanja vzdrževalcev trga, ki jih imenuje organizirani trg, ter izvršeni v okviru sistemov organiziranega trga in v skladu s pravili, ki veljajo za te sisteme. Zaradi pomena vzdrževalcev trga za pravilno in učinkovito delovanje trgov, bi morala imeti mesta trgovanja pisne sporazume z vzdrževalci trga, v katerih bi bile pojasnjene njihove dolžnosti in ki bi zagotavljali, da so vedno, razen v izjemnih okoliščinah, zavezani temu, da zagotavljajo likvidnost trga. Ne šteje se, da so vsi posli, ki jih sklenejo člani ali udeleženci organiziranega trga, MTF ali OTF, sklenjeni v okviru sistemov organiziranega trga, MTF ali OTF. Posli, ki jih člani ali udeleženci sklenejo dvostransko in ki ne izpolnjujejo obveznosti, določene za organiziran trg, MTF ali OTF v okviru te direktive, bi se morale šteti za posle, sklenjene zunaj organiziranega trga, MTF ali OTF, za namene opredelitve sistematičnega internalizatorja. V takem primeru bi se morala uporabljati obveznost investicijskega podjetja, da objavi zavezujoče ponudbe, če so izpolnjeni pogoji iz te direktive.

(76) Za storitve zagotavljanja osnovnih podatkov o trgih, ki so za uporabnike nujni, da dobijo želeni vpogled v dejavnosti trgovanja na trgih Evropske unije , za pristojne organe pa, da dobijo točne in celovite informacije o zadevnih poslih, bi bilo treba pridobiti dovoljenje in bi morale biti urejene s predpisi, da se zagotovi ustrezna raven kakovosti.

(77) Uvedba sistema odobrenih objav naj bi izboljšala kakovost informacij o preglednosti trgovanja, ki se objavljajo na mestih zunaj organiziranega trga, in znatno prispevala k zagotavljanju, da se ti podatki objavljajo na način, ki olajšuje njihovo konsolidacijo s podatki, ki jih objavljajo mesta trgovanja.

(78) Ker je zdaj vzpostavljena tržna struktura, ki omogoča konkurenco med več mesti trgovanja, je bistvenega pomena, da začne čim prej delovati učinkovit in celovit sistem stalnih informacij. Uvedba tržne rešitve za sistem stalnih informacij za lastniške instrumente in lastniškim podobne instrumente naj bi prispevala k vzpostavitvi bolj povezanega evropskega trga in olajšala udeležencem na trgu dostop do konsolidiranih informacij o preglednosti trgovanja, ki so na voljo. Predvidena rešitev temelji na izdaji dovoljenja ponudnikom, ki delajo po vnaprej določenih in nadzorovanih parametrih , s čimer zagotavljajo razpoložljivost skladnih in natančnih tržnih podatkov, in ki si med seboj konkurirajo, z namenom ponuditi tehnično zelo napredne in inovativne rešitve, ki bodo čim bolje služile trgu. Da bi kmalu omogočili razvoj uspešnega sistema stalnih informacij, bi morala Komisija čim prej sprejeti delegirane akte, v katerih bodo določene nekatere podrobnosti glede obveznosti obveščanja za ponudnike stalnih informacij. Zahteva, da vsi ponudniki stalnih informacij konsolidirajo vse podatke v sistemu odobrenih objav, bo zagotovila konkurenco na podlagi kakovosti storitev za stranke ne pa obsega zajetih podatkov. Kljub temu bi bilo smiselno že zdaj predvideti, da se izoblikuje javnopravno rešitev, če komercialna rešitev ne bi privedla do pravočasne vzpostavitve učinkovitega in celovitega sistema stalnih informacij.

(79) Pri reviziji Direktive 2006/49/ES bi bilo treba določiti minimalne kapitalske zahteve, ki jih morajo izpolnjevati organizirani trgi za pridobitev dovoljenja, pri čemer bi bilo treba upoštevati posebno naravo tveganj v zvezi s takimi trgi.

(80) Upravljavci organiziranega trga bi morali biti sposobni upravljati tudi MTF v skladu z zadevnimi določbami te direktive.

(81) Določbe te direktive v zvezi z uvrstitvijo instrumentov v trgovanje v skladu s pravili, ki jih določa organizirani trg, ne bi smele posegati v uporabo Direktive 2001/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2001 o sprejemu vrednostnih papirjev v uradno kotacijo na borzi in o informacijah, ki jih je treba objaviti v zvezi s temi vrednostnimi papirji (25). Organiziranemu trgu ne bi smeli preprečiti uporabe strožjih zahtev v zvezi z izdajatelji vrednostnih papirjev ali instrumentov, ki jih obravnava glede uvrstitve v trgovanje, kot jih predpisuje ta direktiva.

(82) Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da imenujejo različne pristojne organe za uveljavitev široke palete obveznosti iz te direktive. Taki organi bi morali biti javni zaradi zagotovitve njihove neodvisnosti od gospodarskih nosilcev in zaradi preprečitve nasprotja interesov. Države članice bi morale zagotoviti ustrezno financiranje pristojnega organa v skladu z nacionalno zakonodajo. Imenovanje javnega organa ne bi smelo izključevati prenosa funkcij na odgovornost pristojnega organa.

(83) Skupina G-20 se je na zasedanju v Pittsburghu 25. septembra 2009 odločila izboljšati regulacijo, delovanje in preglednost finančnih trgov in blagovnih borz, da se odpravi pretirana nestanovitnost cen blaga. Sporočili Komisije z dne 28. oktobra 2009 o bolje delujoči verigi preskrbe s hrano v Evropi in z dne 2. februarja 2011 o reševanju izzivov na blagovnih borzah in na področju surovin vsebujeta ukrepe, ki naj bi bili sprejeti v okviru revizije direktive 2004/39/ES. Septembra 2011 je Mednarodna organizacija komisij za vrednostne papirje objavila načela za ureditev in nadzor trgov izvedenih finančnih instrumentov. Ta načela je 4. novembra 2011 podprl vrh G20 v Cannesu, ki je pozval k temu, da bi imeli regulatorji trgov formalna pooblastila za upravljanje pozicij, vključno s pooblastilom za določitev predhodnih omejitev pozicij, kjer je to potrebno.

(84) Pooblastila, ki so na razpolago pristojnim organom, bi bilo treba dopolniti z izrecnimi pooblastili, da lahko pristojni organi od katere koli osebe pridobijo podatke o velikosti in namenu pozicije v pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih na blago ter da lahko od osebe zahtevajo, da sprejme ukrepe za zmanjšanje pozicije v pogodbah na izvedene finančne instrumente.

(85) Mestom trgovanja in pristojnim organom bi bilo treba podeliti izrecna pooblastila, da omejijo zmožnost katere koli osebe ali skupine oseb za sklepanje ali posedovanje pogodb o izvedenih finančnih instrumentih v zvezi z blagom , na osnovi tehničnih standardov, ki jih določi ESMA, in za siceršnje upravljanje pozicij tako, da se podpre celovitost trga za izvedene finančne instrumente in zadevnega blaga brez prekomerne obremenitve likvidnosti . Uporaba omejitve bi morala biti možna tako v primeru posameznih poslov kot tudi pri pozicijah, oblikovanih v daljšem času. Zlasti v zadnjem primeru bi moral pristojni organ zagotoviti, da so omejitve pozicij nediskriminatorne, jasno določene, da ustrezno upoštevajo posebnosti zadevnega trga ter da so potrebne za ohranjanje celovitosti in pravilnega delovanja trga. Te omejitve ne bi smele veljati za pozicije, ki objektivno zmanjšujejo tveganja, neposredno povezana s poslovnimi dejavnostmi v zvezi z blagom. Da se preprečijo neželeni učinki regulacije izvedenih finančnih instrumentov na trge zadevnega blaga, bi bilo treba pojasniti tudi razliko med promptnimi in terminskimi pogodbami.

(86) Poleg pooblastil, dodeljenih pristojnim organom, bi morala imeti vsa mesta trgovanja, ki ponujajo trgovanje s finančnimi instrumenti na blago, ▐ vzpostavljen ustrezen sistem omejitev in tako ustrezno ureditev za upravljanje pozicij, kot je potrebna za podporo likvidnosti, preprečevanje zlorab trga in zagotavljanje nemotenega oblikovanja cen in poravnave. Ta ureditev lahko med drugim vključuje odkrivanje primerov kopičenja velikih pozicij, zlasti tik pred poravnavo, omejitve pozicij, omejitve gibanja cen, sprožitve likvidacij ali prenosa odprtih pozicij, prekinitve trgovanja, spremembe pogojev dobave, preklica poslov in zahteve o razkritju namena dobave. Organ ESMA bi moral vzdrževati in objavljati seznam s povzetki vseh takih ukrepov, ki se izvajajo. Omejitve bi bilo treba uporabljati dosledno ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnega trga. Jasno bi bilo treba določiti, za koga veljajo, morebitne izjeme in ustrezne količinske prage za te omejitve oziroma prage, pri katerih začnejo veljati druge obveznosti. Ker nobeno posamezno mesto trgovanja nima pregleda nad skupnimi pozicijami svojih članov ali udeležencev na skupnem trgu, je tudi ustrezno omogočiti specifikacijo nadzora z regulativnimi tehničnimi standardi, med drugim zato, da se prepreči, da bi imele omejitve ▐, ki se uporabljajo za primerljive pogodbe na različnih mestih trgovanja, različne učinke.

(87) Mesta, ki imajo največji obseg trgovanja z likvidnimi izvedenimi finančnimi instrumenti na blago, bi morala objavljati zbirni tedenski pregled pozicij različnih kategorij udeležencev na trgu, vključno s strankami tistih, ki ne trgujejo za svoj račun. Pristojnemu organu bi bilo treba na zahtevo posredovati celovit in podroben pregled, razčlenjen po kategorijah in identiteti udeležencev na trgu ter pri tem po potrebi upoštevati zahteve po poročanju, ki jih že nalaga člen 8 Uredbe (EU) št. 1227/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o celovitosti in preglednosti veleprodajnega energetskega trga (26) . ▐

(89) Zaželeno je, da se malim in srednjim podjetjem olajša dostop do kapitala in da se omogoči nadaljnji razvoj specializiranih trgov, prilagojenih potrebam malih in srednjih izdajateljev. Ti trgi, za katere se v tej direktivi običajno uporablja izraz MTF, so splošneje znani kot trgi MSP, zagonski trgi ali mladi trgi. Vzpostavitev nove podkategorije zagonskih trgov MSP znotraj kategorije MTF in registracija teh trgov naj bi povečala njihovo prepoznavnosti in pomen ter prispevala k razvoju vseevropskih normativnih standardov za te trge. Pozornot bi bilo treba nameniti temu, kako v prihodnosti zagotoviti zakonodajo, ki bo še bolj spodbujala in pospeševala uporabo tega trga v smislu nove vrste sredstev, ki so zanimiva za vlagatelje. Vse druge ureditve trga EU bi bilo treba posodobiti, da bi zagotovili zmanjšanje upravnega bremena in ponudili dodatne spodbude za kotacijo MSP na zagonskih trgih MSP.

(90) Zahteve, ki bodo veljale za to novo kategorijo trgov, bi morale omogočati zadostno prožnost, da bodo zajele celotno paleto uspešnih modelov trgov, ki danes obstajajo v Evropi. Prav tako bi morale zagotoviti ustrezno ravnotežje med ohranjanjem visoke ravni zaščite vlagateljev, ki je nujna za spodbujanje zaupanja vlagateljev v izdajatelje, in zmanjšanjem nepotrebnega upravnega bremena za izdajatelje na teh trgih. Predlaga se, da se v delegiranih aktih ali tehničnih standardih predpišejo dodatne podrobnosti o zahtevah za trge MSP, na primer glede meril za uvrstitev v trgovanje na teh trgih.

(91) Ker je pomembno, da te zahteve ne bodo imele negativnih posledic za uspešne obstoječe trge, bi bilo treba upravljavcem trgov, namenjenih malim in srednjim izdajateljem, omogočiti, da lahko še naprej upravljajo take trge v skladu z zahtevami Direktive in ni nujno, da se registrirajo kot zagonski trg MSP.

(92) Morebitne zaupne informacije, ki jih prejme kontaktna točka ene države članice prek kontaktne točke druge države članice, ne bi smele veljati za popolnoma domače.

(93) Treba je povečati konvergenco pooblastil pristojnih organov, da bi utrli pot k enakomerni intenzivnosti uveljavljanja po integriranem finančnem trgu. Splošni minimalni niz pooblastil, skupaj s primernimi viri, bi moral zagotavljati učinkovitost nadzora.

(94) Zaradi pomembnega vpliva in tržnih deležev, ki so si jih pridobili različni MTF, je ustrezno zagotoviti, da se sklenejo ustrezni dogovori o sodelovanju med pristojnim organom za MTF in pristojnim organom v državi, v kateri MTF opravlja storitve. To ureditev bi bilo treba razširiti tudi na OTF zaradi morebitnega podobnega razvoja v prihodnosti.

(95) Za zagotovitev, da investicijska podjetja in organizirani trgi, organi, ki dejansko nadzorujejo njihovo poslovanje, ter člani uprav investicijskih podjetij in organiziranih trgov izpolnjujejo obveznosti iz te direktive in Uredbe (EU) št. …/…[MiFR] ter da se v Evropski uniji obravnavajo na podoben način, bi morale države članice določiti učinkovite, sorazmerne in odvračilne upravne sankcije in ukrepe. Zato morajo upravne sankcije in ukrepi, ki jih določijo države članice, izpolnjevati nekatere bistvene zahteve v zvezi z naslovniki, merili, ki jih je treba upoštevati pri uporabi sankcije ali ukrepa, objavo, ključnimi pooblastili za sankcioniranje in višino upravnih denarnih kazni.

(96) Pristojni organi bi morali biti zlasti pooblaščeni za nalaganje denarnih kazni, ki so dovolj visoke, da ustrezajo koristim, ki jih je mogoče pričakovati, in odvračilne tudi za večje institucije in njihovo vodstvo.

(97) Za zagotovitev dosledne uporabe sankcij po državah članicah bi morale imeti države članice obveznost zagotavljanja, da pristojni organi pri določanju vrste upravnih sankcij ali ukrepov in višine upravnih denarnih kazni upoštevajo vse ustrezne okoliščine.

(98) Za zagotovitev, da sankcije na splošno odvračilno vplivajo na javnost, jih je treba praviloma objaviti, razen v natančno opredeljenih okoliščinah.

(99) Za ugotavljanje morebitnih kršitev bi morali imeti pristojni organi potrebna preiskovalna pooblastila ter vzpostaviti učinkovite in zanesljive mehanizme za spodbujanje poročanja o potencialnih ali dejanskih kršitvah , vključno z zaščito zaposlenih, ki poročajo o kršitvah v svojih institucijah . Ti mehanizmi ne smejo posegati v ustrezno zaščito obtožencev. Vzpostaviti bi bilo treba ustrezne postopke za zagotovitev, da ima prijavljena oseba pravico do obrambe in pravico, da se izjavi, pred sprejetjem končne odločitve v zvezi z njo ter pravico do pravnega sredstva pred sodiščem zoper odločitev v zvezi z njo.

(100) Da se zajamejo vsi ukrepi, ki se uporabijo po dejanski kršitvi in so namenjeni preprečevanju nadaljnjih kršitev, se mora ta direktiva nanašati na upravne sankcije in ukrepe, ne glede na to, ali je ukrep v skladu z nacionalno zakonodajo opredeljen kot sankcija ali ukrep.

(101) Ta direktiva ne bi smela posegati v določbe iz zakonodaje držav članic v zvezi s kazenskimi sankcijami. Brez poseganja v pravne sisteme držav članic, bi morale te zagotoviti, da lahko zoper člana uprave investicijskega podjetja ali upravljavca trga osebno, v primerih ko naj bi kršil določbe ali storil kaznivo dejanje v zadevah, ki spadajo v področje uporabe te direktive ali Uredbe (EU) št. …/… [MiFIR], teče kazenski ali civilni postopek.

(102) Z namenom zaščititi stranke in brez poseganja v pravico strank do sodnega varstva, je ustrezno, da države članice zagotovijo, da se ustanovijo javna ali zasebna telesa za zunajsodno poravnavanje sporov in sodelovanje pri reševanju čezmejnih sporov ob upoštevanju Priporočila Komisije 98/257/ES z dne 30. marca 1998 o načelih, ki se uporabljajo za telesa, odgovorna za zunajsodno poravnavo potrošniških sporov (27) in Priporočila Komisije 2001/310/ES z dne 4. aprila 2001 o načelih za zunajsodne organe pri sporazumnem reševanju potrošniških sporov (28). Pri izvajanju določb glede pritožb in pravnega varstva pri zunajsodnih postopkih bi morali države članice spodbujati k uporabi obstoječih mehanizmov čezmejnega sodelovanja, zlasti Mreže za pritožbe v zvezi s finančnimi storitvami (FIN-Net).

(103) Vsaka izmenjava ali prenos informacij med pristojnimi organi, drugimi organi, telesi ali osebami bi morala biti v skladu s pravili o posredovanju osebnih podatkov tretjim državam, določenimi v Direktivi 95/46/ES. Kakršna koli izmenjava osebnih podatkov, ki jo izvede ESMA s tretjimi državami, bi morala biti v skladu s pravili o prenosu osebnih podatkov iz Uredbe (ES) št. 45/2001.

(104) Treba je okrepiti določbe o izmenjavi informacij med nacionalnimi pristojnimi organi in okrepiti medsebojne dolžnosti pomoči in sodelovanja. Zaradi naraščajoče čezmejne dejavnosti bi si morali pristojni organi medsebojno zagotavljati ustrezne informacije za opravljanje svojih funkcij, da bi poskrbeli za učinkovito uveljavljanje te direktive, tudi v primerih, ko kršitve ali domnevne kršitve zadevajo organe v dveh ali več državah članicah. Pri izmenjavi informacij je potrebna stroga poklicna molčečnost za zagotovitev nemotenega posredovanja informacij in zaščite pravic posameznikov. ▐

(106) Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s podrobnostmi glede izjem, določitve nekaterih opredelitev, meril za ocenjevanje predlaganih pridobitev investicijskih podjetij, organizacijskih zahtev za investicijska podjetja, upravljanja nasprotij interesov, obveznosti, ki izhajajo iz pravil o poslovanju pri opravljanju investicijskih storitev, izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši, obravnavanja naročil strank, poslov s primernimi nasprotnimi strankami, zagonskih trgov MSP, pogojev za ocenjevanje začetnega kapitala podjetij iz tretjih držav, ukrepov glede odpornosti sistemov, sistemov prekinitve trgovanja in elektronskega trgovanja, uvrstitve finančnih instrumentov v trgovanje, začasne ustavitve trgovanja in umika finančnih instrumentov iz trgovanja, pragov za poročanje o pozicijah posameznih kategorij borznih trgovcev , pojasnil glede tega, kaj je razumna komercialna podlaga za sistem odobrenih objav, da informacije javno objavi, za ponudnike stalnih informacij, da zagotovijo dostop do toka podatkov, in za odobrene mehanizme poročanja (ARM), da o teh informacijah poročajo, glede pojasnil o podrobnih pravilih o obveznostih obveščanja za ponudnike stalnih informacij ter glede sodelovanja med pristojnimi organi. Zlasti je pomembno, da Komisija med pripravljalnim delom opravi ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje zadevnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.

(107) Zaradi zagotavljanja enotnih pogojev za izvajanje te direktive bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi se morala nanašati na sprejetje učinkovitega sklepa o enakovrednosti pravnega in nadzornega okvira tretje države za opravljanje storitev podjetij iz tretjih držav ter bi jih bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (29).

(108) S tehničnimi standardi v finančnih storitvah je treba zagotoviti dosledno usklajenost in ustrezno zaščito vlagateljev, investitorjev in potrošnikov po vsej Evropski uniji . Ker je ESMA strokovno visoko specializiran organ, bi bilo učinkovito in ustrezno, da se mu zaupa priprava osnutkov regulativnih in izvedbenih tehničnih standardov, ki ne vključujejo odločitev v zvezi s politiko, za predložitev Komisiji. Da bi zagotovili dosledno zaščito vlagateljev in potrošnikov v vseh sektorjih finančnih storitev, bi moral organ ESMA svoje naloge, kolikor je mogoče, opravljati v tesnem sodelovanju z ostalima evropskima nadzornima organoma v skupnem odboru evropskih nadzornih organov.

(109) Komisija bi morala sprejeti osnutke regulativnih tehničnih standardov, ki jih pripravi ESMA in ki določajo merila za ugotavljanje, ali je neka dejavnost pomožna h glavni poslovni dejavnosti , v zvezi s postopki za odobritev ali zavrnitev zahtevkov za izdajo dovoljenja investicijskim podjetjem, zahtevami za upravo, pridobitvijo kvalificiranega deleža, obveznostjo izvrševanja naročil pod pogoji, ki so za stranko najugodnejši, s sodelovanjem in izmenjavo informacij, svobodo opravljanja investicijskih storitev in poslov, ustanavljanjem podružnice, opravljanjem storitev podjetij iz tretjih držav, omejitvami za deleže pri nekaterih izvedenih finančnih instrumentih na blago in nadaljnjo opredelitvijo pregledov pozicij, ki veljajo za druge izvedene finančne instrumente na blago, postopki za izdajo dovoljenja ali zavrnitev zahtevkov za izdajo dovoljenja izvajalcem storitev sporočanja podatkov, organizacijskimi zahtevami za sisteme odobrenih objav in ponudnike stalnih informacij ter sodelovanjem med pristojnimi organi. Komisija bi morala navedene regulativne tehnične standarde sprejeti v delegiranih aktih v skladu s členom 290 PDEU in členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010 .

(110) Na Komisija bi bi bilo treba prenesti tudi pooblastilo za sprejemanje izvedbenih tehničnih standardov, ki jih pripravi organ ESMA, v zvezi s postopki za odobritev ali zavrnitev zahtevkov za izdajo dovoljenja investicijskim podjetjem, pridobitvijo kvalificiranega deleža, postopki trgovanja in zaključku poslov v okviru MTF in OTF, začasno ustavitvijo trgovanja in umikom finančnih instrumentov iz trgovanja, svobodo opravljanja investicijskih storitev in poslov, ustanavljanjem podružnic, opravljanjem storitev podjetij iz tretjih držav, poročanjem o pozicijah po kategorijah borznih trgovcev, predložitvijo informacij organu ESMA, obveznostjo sodelovanja, sodelovanjem med pristojnimi organi, izmenjavo informacij ter posvetovanjem pred izdajo dovoljenja. Komisija bi morala navedene izvedbene tehnične standarde sprejeti z izvedbenimi akti v skladu s členom 291 PDEU in členom 15 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

(111) Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o oceni delovanja sistemov organiziranega trgovanja, delovanja ureditve za zagonske trge MSP, učinka zahtev glede avtomatiziranega in visokofrekvenčnega trgovanja, izkušenj z mehanizmom za prepoved določenih produktov ali praks ter učinka ukrepov v zvezi s trgi izvedenih finančnih instrumentov na blago.

(112) Ker je cilj te direktive, to je ustvariti integrirani finančni trg, na katerem bi bili vlagatelji učinkovito zaščiteni ter učinkovitost in celovitost celotnega trga zavarovani, zahteva uvedbo skupnih pravnih zahtev, ki se nanašajo na investicijska podjetja, ne glede na to, kje v Evropski uniji pridobijo dovoljenje, in urejajo delovanje urejenih trgov in drugih sistemov trgovanja za preprečitev, da bi nepreglednost ali motnje na enem trgu spodkopale učinkovito delovanje evropskega finančnega sistema kot celote, lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor je določeno v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja –

(113) Vzpostavitev sistema stalnih informacij za nelastniške vrednostne papirje velja za težavnejšo kot za lastniške vrednostne papirje, zato bi morali imeti potencialni izvajalci možnost, da si pridobijo izkušnje s slednjimi, preden začnejo vzpostavljati sistem stalnih informacij za nelastniške vrednostne papirje. Da se omogoči pravilna vzpostavitev sistema stalnih informacij za nelastniške vrednostne papirje, je zato ustrezno zagotoviti daljše obdobje za prenos zadevne določbe v nacionalne ukrepe. Kljub temu bi bilo smiselno že zdaj predvideti, da se izoblikuje javnopravno rešitev, če komercialna rešitev ne bi privedla do pravočasne vzpostavitve učinkovitega in celovitega sistema stalnih informacij.

(113a) Za oblikovanje okvira za vrednostne papirje bi morala Komisija predlagati uredbo o pravu vrednostnih papirjev, v kateri bi natančneje določila opredelitev hrambe in upravljanja finančnih instrumentov, in bi morala tudi skupaj z organom ESMA, evropskim nadzornim organom (Evropskim bančnim organom) in Evropskim odborom za sistemska tveganja nadaljevati s standardizacijo identifikatorjev in posredovanja podatkov, da se omogoči analiza poslov v skoraj realnem času ter opredelitev struktur celovitih produktov, kot so tisti, ki vsebujejo izvedene finančne instrumente ali repo posle.

(114) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in načela, priznana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do varstva osebnih podatkov, svobodo gospodarske pobude, pravico do varstva potrošnikov, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča ter pravico, da se za isto kaznivo dejanje kazensko ne preganja ali kaznuje dvakrat, in jo je treba izvajati v skladu s temi pravicami in načeli.

(114a) Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov.

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

NASLOV I

OPREDELITVE IN PODROČJE UPORABE

Člen 1

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za investicijska podjetja, organizirane trge, izvajalce storitev sporočanja podatkov in podjetja iz tretjih držav, ki opravljajo investicijske storitve ali posle v Evropski uniji .

2. Ta direktiva določa zahteve v zvezi z:

(a) izdajanjem dovoljenj in pogoji poslovanja za investicijska podjetja;

(b) opravljanjem investicijskih storitev ali poslov s strani podjetij iz tretjih držav z ustanovitvijo podružnice;

(c) izdajanjem dovoljenj za organizirane trge in njihovim poslovanjem;

(d) izdajanjem dovoljenj za izvajalce storitev sporočanja podatkov in njihovim poslovanjem ter

(e) izvajanjem nadzora, sodelovanjem in izvrševanjem s strani pristojnih organov.

3. Ta direktiva se uporablja tudi za kreditne institucije, ki imajo dovoljenje v skladu z Direktivo 2006/48/ES, če opravljajo eno ali več investicijskih storitev in/ali poslov ter za kreditne institucije in investicijska podjetja, kadar strankam prodajajo vloge, ki imajo drugačen donos kot vloge, katerih donos je določen na podlagi obrestne mere (strukturirane vloge) , ali jim svetujejo v zvezi s takimi vlogami.

▐

3a. Naslednje določbe se uporabljajo tudi za zavarovalnice in zavarovalne posrednike, vključno s povezanimi zavarovalnimi posredniki, ki imajo dovoljenje ali so registrirani v skladu z Direktivo 2002/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o življenjskem zavarovanju (30), Direktivo 2002/92/ES ali Direktivo 2009/138/ES, kadar strankam prodajajo na zavarovanju temelječe investicije ali jim o njih svetujejo:

— člen 16(3),

— členi od 23 do 26 in

— členi od 69 do 80 in od 83 do 91, kadar morajo pristojni organi uveljavljati člene iz prve in druge alinee za na zavarovanju temelječe investicije.

Člen 2

Izjeme

1. Ta direktiva se ne uporablja za:

(a) zavarovalnice ali podjetja, ki opravljajo dejavnosti pozavarovanja in retrocesije iz Direktive 2009/138/ES , brez poseganja v člen 1(3) ;

(b) osebe, ki zagotavljajo investicijske storitve izključno za svoja matična podjetja, za svoja hčerinska podjetja ali za druga hčerinska podjetja svojih matičnih podjetij;

(c) osebe, ki zagotovijo investicijsko storitev, če je ta storitev zagotovljena priložnostno v okviru poklicne dejavnosti in je ta dejavnost urejena z zakonskimi ali podzakonskimi določbami ▐;

(d) osebe, ki ne opravljajo drugih investicijskih storitev ali poslov kot poslovanja za svoj račun, razen če: (i) so to vzdrževalci trga; (ii) so člani ali udeleženci organiziranega trga ali večstranskega sistema trgovanja (MTF) ali imajo neposreden tržni dostop do mesta poslovanja ; (iia) se ukvarjajo z algoritemskim trgovanjem; (iib) pristojni organ sodijo, da je prisotnost trgovalnih dejavnosti zaradi njihovega obsega na trgu velika ; ali (iii) če poslujejo za svoj račun pri izvrševanju naročil strank. Osebam, izvzetim na podlagi točke (i), ni treba hkrati izpolnjevati tudi pogojev, določenih v tej točki, da bi bile izvzete. Ta izjema velja za osebe, ki pri poslovanju z emisijskimi kuponi ne opravljajo nikakršnih investicijskih storitev ali poslov, razen poslovanja za svoj račun, in ne izvršujejo naročil strank in ki imajo v lasti ali neposredno upravljajo naprave, za katere velja Direktiva 2003/87/ES;

(e) osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih;

(f) osebe, ki opravljajo investicijske storitve, ki zajemajo samo upravljanje programov udeležbe zaposlenih in zagotavljanje investicijskih storitev izključno za njihova matična podjetja, za svoja hčerinska podjetja ali za druga hčerinska podjetja svojih matičnih podjetij;

(g) člane Evropskega sistema centralnih bank in druga nacionalna telesa, ki opravljajo podobne funkcije v Evropski uniji , druga javna telesa, ki so zadolžena za upravljanje javnega dolga ali ki posredujejo pri upravljanju javnega dolga v Evropski uniji , ter mednarodne organe, katerih članice so tri ali več držav članic in ki so odgovorni za upravljanje z javnim dolgom oziroma vanj posegajo ;

(h) kolektivne naložbene podjeme in pokojninske sklade, usklajene na ravni Evropske unije ali ne, ter depozitarje in poslovodje takih podjemov;

(i) osebe, ki: (i) s finančnimi instrumenti poslujejo za svoj račun, razen oseb, ki poslujejo za svoj račun , kadar izvršujejo naročila strank, ▐ (ii) opravljajo investicijske storitve, razen poslovanja za svoj račun izključno za svoja matična podjetja, za svoja hčerinska podjetja ali za druga hčerinska podjetja svojega matičnega podjetja, ali (iii) opravljajo investicijske storitve, razen poslovanja za svoj račun, v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago ali pogodbami na izvedene instrumente iz točke (10) oddelka C Priloge I ali emisijskimi kuponi ali njihovimi izvedenimi finančnimi instrumenti za stranke svoje glavne dejavnosti, če v vseh primerih velja, da: — na ravni konsolidirane ali nekonsolidirane skupine ali v vlogi vzdrževalca trga v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago opravljajo pomožno dejavnost k svoj glavni dejavnosti in ta glavna dejavnost ni opravljanje investicijskih storitev v smislu te direktive ali bančnih storitev v skladu z Direktivo 2006/48/ES; — ustreznim pristojnim organom letno poročajo, na podlagi česa menijo, da je njihova dejavnost, ki sodi pod točke (i), (ii) in (iii), pomožna dejavnost k njihovi glavni dejavnosti;

(j) osebe, ki izvajajo investicijsko svetovanje v okviru opravljanja druge poklicne dejavnosti, za katero ta direktiva ne velja, pod pogojem, da izvajanje takega svetovanja ni posebej nagrajeno; ▐

(l) združenja, ki jih ustanovijo danski in finski pokojninski skladi z edinim namenom upravljati premoženje pokojninskih skladov članov teh združenj;

(m) „agenti di cambio“, za dejavnost in funkcije katerih velja člen 201 italijanske zakonodajne odredbe št. 58 z dne 24. februarja 1998;

(n) operaterje prenosnega sistema, kakor so opredeljeni v členu 2(4) Direktive 2009/72/ES ali členu 2(4) Direktive 2009/73/ES, kadar opravljajo svoje naloge v skladu s tema direktivama ali Uredbo (ES) št. 714/2009 ali Uredbo (ES) 715/2009 ali kodeksi omrežij ali smernicami, sprejetimi v skladu z navedenima uredbama.

2. Pravice iz te direktive se ne razširijo na zagotavljanje storitev kot pogodbena stranka v poslih, ki jih izvajajo javna telesa v zvezi z upravljanjem javnega dolga ali člani Evropskega sistema centralnih bank, ki opravljajo svoje naloge, kakor predvidevata PDEU in Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ali ki opravljajo enakovredne funkcije v skladu z nacionalnimi predpisi.

3. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 94 v zvezi z ukrepi glede izjem iz odstavka 1(c) za pojasnitev, kdaj se dejavnost opravlja priložnostno.

▐

3a. ESMA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, s katerimi opredeli merila, ki določajo, ali je dejavnost pomožna dejavnost h glavni dejavnosti, pri čemer se upošteva vsaj:

(a) obseg, v katerem je mogoče objektivno izmeriti, da dejavnost zmanjšuje tveganja, ki so neposredno povezana s poslovno dejavnostjo ali dejavnostjo financiranja zakladnice;

(b) potrebo po tem, da pomožne dejavnosti predstavljajo manjšinski delež dejavnosti na ravni skupine in na ravni posameznega subjekta, razen če se storitve nudijo zgolj ostalim članom iste skupine;

(c) obseg dejavnosti glede na glavne dejavnosti ter njen pomen na ustreznih trgih;

(d) zaželenost omejevanja neto izpostavljenosti kreditnemu tveganju na ravneh, ki niso sistemsko pomembne;

(e) obseg tržnega tveganja, povezanega z dejavnostjo glede na tržno tveganje, ki izhaja iz glavne dejavnosti;

(f) sistemski pomen seštevka neto pozicij in izpostavljenosti nefinančne nasprotne strani v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (31).

ESMA predloži Komisiji te osnutke regulativnih tehničnih standardov do […] (32).

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1095/2010.

Člen 3

Izbirne izjeme

1. Države članice se lahko odločijo, da te direktive ne uporabljajo za osebe, za katere so matična država članica, če imajo te osebe dovoljenje za opravljanje dejavnosti in so njihove dejavnosti zakonsko urejene na nacionalni ravni in če:

(a) jim ni dovoljeno imeti sredstev ali vrednostnih papirjev strank in jim zato ni dovoljeno, da bi se kadar koli zadolžile pri svojih strankah;

(b) jim ni dovoljeno zagotavljati kakršnih koli investicijskih storitev, razen investicijskega svetovanja z ali brez sprejemanja in posredovanja naročil za prenosljive vrednostne papirje in enote v kolektivnih naložbenih podjemih, in z ali brez sprejemanja in posredovanja naročil za prenosljive vrednostne papirje in enote v kolektivnih naložbenih podjemih na pobudo stranke; ter

(c) ki jim je v okviru zagotavljanja te storitve dovoljeno posredovati naročila samo: (i) investicijskim podjetjem s pridobljenim dovoljenjem v skladu s to direktivo; (ii) kreditnim institucijam s pridobljenim dovoljenjem v skladu z Direktivo 2006/48/ES; (iii) podružnicam investicijskih podjetij ali kreditnih institucij, ki so dovoljenje pridobile v tretji državi ter za katere veljajo pravila v skladu z načelom skrbnega in varnega poslovanja in ki ta pravila spoštujejo, če pristojni organi menijo, da so ta pravila vsaj tako stroga, kot tista iz te direktive, Direktive 2006/48/ES ali Direktive 2006/49/ES; (iv) kolektivnim naložbenim podjemom, ki so pridobili dovoljenje v skladu z zakonodajo države članice, da prodajajo enote javnosti in poslovodjem drugih takih podjemov; (v) investicijskim podjetjem s trajnimi sredstvi, kakor so opredeljena v členu 15(4) Druge direktive Sveta 77/91/EGS z dne 13. decembra 1976 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe glede ustanavljanja delniških družb ter ohranjanja in spreminjanja njihovega kapitala, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (33), vrednostni papirji katerih so uvrščeni na organiziran trg v državi članici ali se z njimi na takem trgu trguje;

1a. V ureditvah držav članic se za osebe iz odstavka 1 uporabljajo zahteve, ki so vsaj enakovredne naslednjim zahtevam iz te direktive , pri čemer se upošteva njihova velikost, profil tveganja in pravna narava :

(a) pogoji in postopki za izdajo dovoljenj in stalen nadzor iz člena 5(1) in (3) ter členov 7, 8, 9, 10, 21 , 22 in 23 ter ustrezni izvedbeni ukrepi, ki jih je sprejela Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 94 ;

(b) obveznosti v zvezi s poslovanjem iz člena 24(1), (2), (3), (5) ter člena 25(1), (4) in (5) ter ustreznim izvedbenim ukrepom v Direktivi 2006/73/ES.

(c) organizacijske zahteve, določene v členu 16(3), ter delegirani akti, ki jih je Komisija sprejela v skladu s členom 94.

1b. Države članice zahtevajo, da morajo biti osebe, ki so v skladu z odstavkom 1 izključene iz področja uporabe te direktive, zajete v okviru odškodninske sheme za vlagatelje, priznane v skladu z Direktivo 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje (34), ali v okviru drugega sistema, ki njihovim strankam zagotavlja enakovredno zaščito. Države članice lahko dovolijo zavarovanje poklicne odgovornosti kot nadomestno kritje, kadar je to primerno in sorazmerno glede na velikost, profil tveganja in pravno naravo oseb, izključenih iz področja uporabe te direktive na podlagi odstavka 1. Države članice zagotovijo, da osebe, ki so v skladu z odstavkom 1 izključene iz področja uporabe te direktive in ki prodajajo finančne instrumente neprofesionalnim strankam ali tem strankam nudijo investicijsko svetovanje ali storitve upravljanja portfeljev, spoštujejo pravila o zaščiti vlagateljev, ki so enakovredna določbam iz člena 16(6) in (7) ter členov 24 in 25.

2. Osebe, ki so v skladu z odstavkom 1 izključene iz področja uporabe te direktive, ne morejo svobodno opravljati storitev ali poslov ali ustanavljati podružnic, kakor je določeno v členih 36 oz. 37.

3. Države članice Komisiji in organu ESMA sporočijo, ali izvajajo možnost na podlagi tega člena, ter zagotovijo, da je v vsakem dovoljenju, izdanem v skladu z odstavkom 1, navedeno, da je dovoljenje izdano v skladu s tem členom.

4. Države članice organu ESMA sporočijo, katere določbe nacionalne zakonodaje ustrezajo zahtevam te direktive iz odstavka 1.

Člen 4

Opredelitve

1. V tej direktivi se uporabljajo opredelitve iz člena 2 Uredbe (EU) št. …/… [MiFIR].

2. Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve:

(1) „investicijske storitve in posli“ so kateri koli od storitev in poslov s seznama iz oddelka A Priloge I v zvezi s katerim koli od instrumentov s seznama iz oddelka C Priloge I; Komisija sprejme z delegiranimi akti v skladu s členom 94 ukrepe, v katerih določi: — pogodbe na izvedene finančne instrumente iz točke 7 oddelka C Priloge I, ki imajo značilnosti drugih izvedenih finančnih instrumentov, ob upoštevanju, med drugim, ali se obračunavajo in poravnavajo prek priznanih klirinških hiš ali so predmet rednih pozivov k doplačilu, — pogodbe na izvedene finančne instrumente iz točke 10 oddelka C Priloge I, ki imajo značilnosti drugih izvedenih finančnih instrumentov, ob upoštevanju, med drugim, ali se z njimi trguje na organiziranem trgu ali MTF, se obračunavajo in poravnavajo prek priznanih klirinških hiš ali so predmet rednih pozivov k doplačilu;

(2) „pomožne storitve“ so katere koli od storitev s seznama iz oddelka B Priloge I;

(3) „investicijsko svetovanje“ je dajanje osebnih priporočil stranki na njeno zahtevo ali na pobudo investicijskega podjetja glede enega ali več poslov v zvezi s finančnimi instrumenti;

(4) „izvrševanje naročil v imenu strank“ je delovanje s ciljem sklepanja sporazumov o nakupu ali prodaji enega ali več finančnih instrumentov za račun stranke. Izvrševanje naročil vključuje sklepanje sporazumov o prodaji finančnih instrumentov, ki jih izda kreditna institucija ali investicijsko podjetje, v času njihove izdaje;

(5) „poslovanje za svoj račun“ je trgovanje v breme lastnega kapitala, katerega rezultat je sklenitev poslov z enim ali več finančnimi instrumenti;

(6) „vzdrževalec trga“ je oseba, ki kaže stalno pripravljenost poslovati na finančnih trgih za svoj račun s kupovanjem in prodajanjem finančnih instrumentov v breme svojega lastnega kapitala ▐;

(7) „upravljanje portfeljev“ je upravljanje portfeljev v skladu s pooblastili strank po lastni presoji za vsako stranko posebej, pri čemer taki portfelji zajemajo enega ali več finančnih instrumentov;

(8) „stranka“ je katera koli fizična ali pravna oseba, za katero investicijsko podjetje opravlja investicijske ali pomožne storitve;

(9) „profesionalna stranka“ je stranka, ki izpolnjuje merila iz Priloge II;

(10) „neprofesionalna stranka“ je stranka, ki ni profesionalna stranka;

(11) „zagonski trg MSP“ je MTF, ki je registriran kot zagonski trg MSP v skladu s členom 35;

(12) „mala in srednja podjetja“ so v tej direktivi podjetja, katerih povprečna tržna kapitalizacija znaša manj kot 200 000 000 EUR ;

(13) „naročilo z omejitvijo“ je naročilo nakupa ali prodaje finančnega instrumenta po navedeni mejni ceni ali bolje in v navedenem obsegu;

(14) „finančni instrument“ je kateri koli od instrumentov iz oddelka C Priloge I;

(15) „instrumenti denarnega trga“ so tisti razred instrumentov, s katerimi se navadno posluje na denarnem trgu, kot so blagajniški zapisi, potrdila o vlogah in trgovski dokumenti, razen plačilnih instrumentov;

(16) „matična država članica“ je: (a) v primeru investicijskih podjetij: (i) če je investicijsko podjetje fizična oseba, država članica, v kateri se nahaja njena glavna pisarna; (ii) če je investicijsko podjetje pravna oseba, država članica, v kateri se nahaja registrirani sedež; (iii) če investicijsko podjetje v skladu z nacionalno zakonodajo nima registriranega sedeža, država članica, v kateri se nahaja njena glavna uprava; (b) v primeru organiziranega trga država članica, v kateri je registriran organizirani trg, ali, če v skladu z zakonodajo te države članice nima registriranega sedeža, država članica, v kateri se nahaja glavna uprava organiziranega trga;

(17) „država članica gostiteljica“ je država članica, ki ni matična država članica in v kateri ima investicijsko podjetje podružnico ali opravlja storitve in/ali posle, ali država članica, v kateri organizirani trg zagotavlja ustrezno ureditev, s čimer oddaljenim članom ali udeležencem s sedežem v tej državi članici omogoča dostop do trgovanja v svojem sistemu;

(18) „pristojni organ“ je organ, ki ga imenuje posamezna država članica v skladu s členom 69 , razen če je v tej direktivi določeno drugače;

(19) „kreditna institucija“ pomeni kreditno institucijo, kot je opredeljeno v Direktivi 2006/48/ES;

(20) „družba za upravljanje KNPVP“ je družba za upravljanje, kakor je opredeljena v Direktivi 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih nal