Stopnja zaznane neodvisnosti sodstva je v Sloveniji tako med širšo javnostjo kot med podjetji še vedno povprečna. Na splošno je leta 2022 49 % odstotkov prebivalstva in 49 % podjetij menilo, da je stopnja neodvisnosti sodišč in sodnikov „dokaj ali zelo dobra“ . Po podatkih iz Pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2022 stopnja zaznane neodvisnosti sodstva kaže pozitiven trend že četrto leto zapored. Obe številki sta se povečali v primerjavi tako z letom 2021 (47 % za širšo javnost in 43 % za podjetja) kot z letom 2016 (47 % za širšo javnost in 37 % za podjetja).

Slovenski sodni sistem ima tri stopnje: okrajna in okrožna sodišča (za civilne, gospodarske in kazenske zadeve), delovna sodišča ter upravno sodišče na prvi stopnji, pet višjih sodišč na drugi stopnji in vrhovno sodišče na tretji stopnji (obravnavanje pravnih sredstev zoper nekatere sodbe višjih sodišč in upravnega sodišča). Ustavno sodišče izvaja presojo ustavnosti. Sodni svet je organ sui generis, ki ga Ustava ne umešča v nobeno vejo oblasti, njegova naloga pa je zaščita neodvisnosti sodnikov in sodstva ter spodbujanje in zagotavljanje odgovornosti, učinkovitosti in kakovosti dela sodstva . Sodni svet izbere kandidate za sodnike in jih nato predlaga Državnemu zboru (prvi dom parlamenta) v imenovanje . Če Sodni svet izbere kandidata, ki je že bil izvoljen v sodniško funkcijo, ga na novo sodniško mesto imenuje sam. Državno tožilstvo je sicer del izvršilne oblasti, vendar je neodvisen organ, glavna pooblastila glede napredovanja državnih tožilcev in delovanja državnega tožilstva pa imata Državnotožilski svet in generalni državni tožilec. Državnotožilski svet je neodvisen in samostojen državni organ, ki opravlja naloge državnotožilske samouprave in zagotavlja, da državna tožilstva izvajajo enotno politiko pregona, sodeluje pa tudi pri varovanju neodvisnosti in samostojnosti državnih tožilcev. Slovenija sodeluje v Evropskem javnem tožilstvu (EJT). Slovenska odvetniška zbornica je samostojen in neodvisen organ. Pristojna je za nadzor nad poklicnimi dejavnostmi odvetnikov in odločanje o disciplinskih ukrepih v zvezi s svojimi člani.

Od Poročila o stanju pravne države za leto 2021 se razmere na področju svobode in pluralnosti medijev niso izboljšale. Neodvisnost regulatorja avdiovizualnih medijskih storitev je zagotovljena z zakonom, še vedno pa obstajajo izzivi v zvezi z zavezo za okrepitev njegove neodvisnosti, zlasti s predlagano spremembo zakonodaje. Sprejeta je bila zakonodaja za prenos direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah. Pomisleke vzbuja regulativna vrzel pri obravnavanju visoke koncentracije medijev. Po zamudah pri izplačilih, ki so jih deležniki šteli za politično motivirane in so povzročile odhod številnih zaposlenih, je bila za Slovensko tiskovno agencijo zagotovljena finančna vzdržnost za leti 2021 in 2022. Kljub pravnim jamstvom, ki zagotavljajo neodvisnost javnih medijev, v praksi obstajajo izzivi v zvezi z njihovo učinkovitostjo pri omejevanju političnega vpliva. Sovražno okolje, spletno nadlegovanje novinarjev in grožnje, ki so jim izpostavljeni, vzbujajo vse večjo zaskrbljenost, poročalo pa se je tudi o več tožbah z zastraševalnim učinkom proti novinarjem.

V slovenskem pravosodnem sistemu sta se nekoliko izboljšali kakovost in učinkovitost, do določenih pozitivnih sprememb pa je prišlo tudi glede vprašanj, ki so bila izpostavljena v Poročilu o stanju pravne države za leto 2021, kot je imenovanje evropskih delegiranih tožilcev. V pripravi so izboljšave Zakona o sodnem svetu, vključno z disciplinskim okvirom. Izražena pa je bila zaskrbljenost glede pristojnosti ministra za notranje zadeve, da daje navodila policiji v posameznih zadevah, kar bi lahko vplivalo na neodvisno delo državnih tožilcev in Evropskega javnega tožilstva. V predpisih, ki urejajo parlamentarne preiskave, ni dovolj jamstev za neodvisnost sodnikov in državnih tožilcev, kot jih zahtevata odločbi Ustavnega sodišča. Vlada je brez posvetovanja s pravosodnimi organi zmanjšala predhodno dogovorjeni proračun za sodišča, Sodni svet in državno tožilstvo. Sodni svet je vložil pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti v zvezi s plačami sodnikov.

Ministrstvo za pravosodje pripravlja spremembe Zakona o sodnem svetu, tudi glede disciplinskega okvira za sodnike. Namen osnutka sprememb je uvesti možnost (pol)profesionalizacije funkcije predsednika in podpredsednika Sodnega sveta, pojasniti določbe o sodnem nadzoru nad zakonitostjo izvolitve članov Sodnega sveta iz vrst sodnikov, dodatno okrepiti preglednost in odgovornost Sodnega sveta ter odpraviti neustavnost nekaterih določb o disciplinskih postopkih zoper sodnike. V Poročilu o stanju pravne države za leto 2021 je bilo navedeno, da je sodstvo začelo razpravo o izboljšanju okvira za disciplinske postopke zoper sodnike. Slovensko sodniško društvo in Sodni svet sta predložila pripombe na osnutek sprememb. Cilj reforme disciplinskega postopka je očitno v skladu s pravom EU in upošteva priporočila Sveta Evrope .

Vlada je predlagala evropska delegirana tožilca, poznejša vlada pa je imenovala večino kandidatov za državne tožilce. V Poročilu o stanju pravne države za leto 2021 je bila izražena zaskrbljenost, ker Slovenija ni pravočasno predlagala kandidatov za mesto evropskih delegiranih tožilcev. 18. novembra 2021 je takratna Vlada končno predlagala kandidata, ki ju je decembra 2020 izbral Državnotožilski svet, kolegij Evropskega javnega tožilstva pa ju je nato imenoval 23. novembra 2021. Vendar je takratno Ministrstvo za pravosodje 24. novembra 2021 Vladi v razpravo predložilo Predlog zakona o spremembah Zakona o državnem tožilstvu, ki bi spremenil pravila za izbor evropskih delegiranih tožilcev in v katerem je bilo predvideno, da se oba že imenovana evropska delegirana tožilca zamenjata z novima kandidatoma, izbranima v skladu s tem spremenjenim postopkom. Komisija je poudarila, da sta bila evropska delegirana tožilca imenovana za petletni mandat iz člena 17 uredbe o EJT z vsemi jamstvi, potrebnimi za zagotovitev njune neodvisnosti. Kar zadeva državne tožilce, je bilo v Poročilu o stanju pravne države za leto 2021 ugotovljeno, da pri imenovanju državnih tožilcev prihaja do neupravičenih zamud. Nova vlada je 2. junija 2022 odločila o imenovanju/napredovanju 13 od 20 kandidatov za državne tožilce, ki so čakali na njeno odločitev.

V predpisih, ki urejajo parlamentarne preiskave, ni dovolj jamstev za neodvisnost sodnikov in državnih tožilcev, ki so bila zahtevana z odločbama Ustavnega sodišča. Preiskovalna komisija Državnega zbora je leta 2019 začela preiskavo, ki je bila namenjena proučitvi ravnanj tožilcev in sodnikov v konkretnih kazenskih zadevah. V tem kontekstu sta Sodni svet in Vrhovno državno tožilstvo vložila zahtevo za oceno ustavnosti takrat veljavnih predpisov o parlamentarnih preiskavah, Ustavno sodišče pa je izdalo dve odločbi. Ustavno sodišče je januarja 2021 odločilo, da sta Zakon o parlamentarni preiskavi in Poslovnik o parlamentarni preiskavi protiustavna, kolikor ne vsebujeta procesnih jamstev za zagotavljanje neodvisnosti sodnikov v postopku odrejanja parlamentarne preiskave. Avgusta 2021 je ugotovilo podobne pomanjkljivosti v predpisih v zvezi z jamstvi za zagotavljanje neodvisnosti državnih tožilcev. Ustavno sodišče je odločilo, da mora Državni zbor protiustavne elemente iz Zakona o parlamentarni preiskavi odpraviti v enem letu (do januarja 2022 oziroma julija 2022 v zvezi z odločbama o sodnikih oziroma državnih tožilcih). Doslej še ni bil vložen noben zakonodajni predlog.

Izražena je bila zaskrbljenost glede pristojnosti ministra za notranje zadeve, da daje navodila policiji v posameznih zadevah, kar bi lahko vplivalo na neodvisno delo državnih tožilcev in EJT. Državni zbor je 20. oktobra 2021 na predlog Vlade sprejel Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o organiziranosti in delu v policiji. Na podlagi teh sprememb je minister za notranje zadeve pristojen za dajanje navodil policiji, tudi če ta deluje v okviru kazenske preiskave, dokler državni tožilci pisno ne zahtevajo prevzema vodenja preiskav ali ne izdajo pisnih usmeritev policiji. Te določbe se lahko uporabljajo tudi za odnose med slovenskima evropskima delegiranima tožilcema in policijo. Prej se je štelo, da so državni tožilci avtomatično pristojni za preiskavo od trenutka, ko jih policija obvesti o kaznivem dejanju, minister/policijska hierarhija pa v to nista mogla posegati. Nova vlada je 23. junija 2022 spremenila uredbo in odpravila obveznost, da se pisno zahteva prevzem vodenja preiskav, in obveznost, da se policiji izdajo pisne usmeritve.

Kakovost

Elektronska komunikacijska orodja v pravosodnem sistemu se postopoma izboljšujejo, tudi na področju kazenskega pravosodja, kjer so še vedno možne izboljšave. Informacijske in komunikacijske tehnologije za vodenje zadev so visoko razvite, zlasti na sodiščih. Vrhovno sodišče je leta 2021 v okviru projekta, ki ga financira EU, uvedlo sistem Archeia, ki omogoča centralizirano dolgoročno shranjevanje digitalnih vsebin. V Poročilu o stanju pravne države za leto 2021 je bilo navedeno, da je pandemija COVID-19 razkrila potrebo po hitrejšem izboljševanju orodij za elektronsko komuniciranje med sodišči/tožilstvi in strankami. Po podatkih iz Pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2022 se je digitalizacija v letu 2021 izboljšala, zlasti kar zadeva postopkovna pravila, ki omogočajo uporabo elektronske komunikacije v civilnih/gospodarskih zadevah in pri internem elektronskem komuniciranju na državnih tožilstvih. Še vedno so možne izboljšave na področju elektronske komunikacije v kazenskih zadevah in komunikacije zunanjih akterjev z državnim tožilstvom. V kazenskih, upravnih ter civilnih in gospodarskih zadevah potekajo pospešena prizadevanja za nadgradnjo računalniško podprtega sistema vodenja zadev že do konca leta 2022, da se omogoči elektronska komunikacija. Ministrstvo za pravosodje je leta 2021 ustanovilo delovno skupino za koordinacijo izvajanja elektronskih postopkov v kazenskih zadevah. Opredeljenih je bilo več potrebnih prilagoditev glede komunikacije med policijo, državnim tožilstvom in sodišči, spremenjen pa je bil tudi Sodni red. Začeli so se številni projekti za nadgradnjo elektronskih komunikacijskih orodij, zlasti na kazenskem področju. Kar zadeva elektronsko komunikacijo med policijo in državnim tožilstvom, so se funkcije kanala za obveščanje o kaznivih dejanjih, ki obstaja od leta 2017, leta 2021 razširile. Elektronska komunikacija med sodišči in državnim tožilstvom naj bi se do konca leta 2023 razširila na vse vrste kazenskih zadev. Spletni dostop do objavljenih sodb ostaja omejen, kar zadeva odločbe sodišč prve stopnje. V pripravi so spremembe, v skladu s katerimi bi moralo Vrhovno sodišče objaviti tudi sodbe sodišč prve stopnje.

Vlada je brez običajnega posvetovanja s pravosodnimi organi zmanjšala predhodno dogovorjeni proračun za sodišča, državno tožilstvo in Sodni svet. V skladu z ustaljeno prakso Ministrstvo za finance (v sodelovanju z Ministrstvom za pravosodje) pripravi predlog proračuna za pravosodni sistem na podlagi prispevkov sodstva in po posvetovanju z njim, Vlada pa dogovorjeni predlog predloži Državnemu zboru ob zagotavljanju popolne preglednosti. Državni zbor je novembra 2020 sprejel proračun za leto 2022. Nekateri pravosodni organi so se junija 2021 v kontekstu priprav sprememb proračuna za leto 2022 z ministrstvoma za finance in pravosodje dogovorili o višjem proračunu. Vendar je Vlada 30. septembra 2021 Državnemu zboru predlagala spremembe proračuna za leto 2022, s katerimi so se predhodno dogovorjene spremembe zmanjšale za 17 % za Sodni svet, 4 % za državno tožilstvo in 1,2 % za sodišča. Pravosodni organi o spremenjenem predlogu proračuna niso bili obveščeni niti niso bili povabljeni na parlamentarne razprave o njem, kar je v nasprotju z ustaljeno prakso. Evropski parlament je pozval slovensko vlado, naj pravosodnim organom zagotovi zadostna sredstva. Priporočila Sveta Evrope navajajo, da se je pri pripravi proračuna pravosodnega sistema mogoče posvetovati s sodnimi sveti, sodišči in/ali poklicno organizacijo sodnikov. Omeniti je treba, da se skupni proračun za pravosodni sistem že več let povečuje.

Sodni svet je vložil pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti v zvezi s plačami sodnikov. Leta 2021 je pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti v zvezi s plačami sodnikov na Ustavno sodišče najprej vložilo Slovensko sodniško društvo, nato pa še Sodni svet. Sodni svet in Slovensko sodniško društvo zlasti menita, da je sedanji sistem plač, ki se uporablja za sodnike, protiustaven zaradi neravnovesja plačnih razredov sodstva v primerjavi s plačnimi razredi zakonodajne in izvršilne veje oblasti. Navedla sta tudi, da neravnovesje vpliva na neodvisnost sodstva, ki jo zagotavlja Ustava. Po mnenju Slovenskega sodniškega društva je zaradi sedanjega sistema plač težko privabiti sodnike in jih obdržati v sodstvu. Neravnovesje med sistemom plač v javnem sektorju in sistemom plač, ki se uporablja za sodnike, vodi do tega, da imajo uradniki, ki delajo na sodiščih (pravosodni svetovalci), včasih višjo plačo kot sodniki.

Učinkovitost

Učinkovitost se je nekoliko izboljšala, vendar izzivi, opredeljeni v preteklih poročilih, še vedno obstajajo glede trajanja postopkov, povezanih s kaznivimi dejanji pranja denarja. Po podatkih iz Pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2022 se je ocenjen čas, potreben za reševanje zadev, v letu 2020 podaljšal, zlasti v civilnih in gospodarskih pravdnih zadevah. Po podatkih Vrhovnega sodišča so sodišča leta 2021 skupaj prejela 8 % več zadev in rešila 10 % več zadev kot leta 2020, pri čemer so se skupni sodni zaostanki ob koncu leta 2021 zmanjšali za 8 %. Leta 2021 se je povprečno trajanje postopkov na sodiščih prve stopnje večinoma podaljšalo ali ostalo enako, na sodiščih druge stopnje pa se je skrajšalo. Kar zadeva kazenska sodišča, se je število zastaranih zadev med letoma 2019 in 2020 zmanjšalo za več kot polovico. Kljub temu se je povprečno trajanje postopkov na sodiščih prve stopnje za kompleksnejša kazniva dejanja pranja denarja v letu 2020 v povprečju podaljšalo na 925 dni (876 dni leta 2019) in ostaja med najvišjimi v EU . Predsednik Vrhovnega sodišča je ustanovil delovno skupino, ki jo sestavljajo sodniki Vrhovnega sodišča in pritožbenih sodišč, njena naloga pa je analizirati izzive v zvezi z razsojanjem o zadevah, tudi s področja finančnega in gospodarskega kriminala, in sicer zlasti tiste, ki so povezani z učinkovitostjo.

II.Protikorupcijski okvir

Ključni zakon, ki vzpostavlja institucionalni in zakonodajni okvir za preprečevanje korupcije in boj proti njej v Sloveniji, je Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije (ZIntPK). Komisija za preprečevanje korupcije je samostojen in neodvisen državni organ. Pristojna je za preprečevanje korupcije z upravnim nadzorom nad izvajanjem določb o integriteti in nasprotju interesov. Komisija še naprej redno sodeluje s policijo in Specializiranim državnim tožilstvom. Nacionalni preiskovalni urad je specializirana kriminalistična preiskovalna enota za odkrivanje in preiskovanje hudih kaznivih dejanj, vključno s korupcijo. Prej je bil samostojen organ, leta 2021 pa je bil prestavljen pod Generalno policijsko upravo.

Stopnja korupcije v javnem sektorju, kakor jo dojemajo strokovnjaki in vodstveni delavci podjetij, je razmeroma visoka. Na indeksu zaznave korupcije, ki ga objavlja organizacija Transparency International, je Slovenija za leto 2021 prejela oceno 57/100, s čimer se uvršča na 16. mesto v EU in 41. mesto na svetu. To dojemanje je bilo razmeroma stabilno v zadnjih petih letih. Posebna raziskava Eurobarometer o korupciji iz leta 2022 kaže, da 87 % anketirancev meni, da je korupcija v njihovi državi zelo razširjena (povprečje EU je 68 %), 31 % anketirancev pa se počuti osebno prizadetih zaradi korupcije v njihovem vsakdanjem življenju (povprečje EU je 24 %). Kar zadeva podjetja, jih 78 % meni, da je korupcija zelo razširjena (povprečje EU je 63 %), 34 % pa jih meni, da korupcija predstavlja problem pri poslovanju (povprečje EU je 34 %). Poleg tega 36 % anketirancev meni, da je kazenski pregon dovolj uspešen, da ljudi odvrača od koruptivnih praks (povprečje EU je 34 %), 17 % podjetij pa meni, da so ljudje in podjetja, ki so odkriti pri podkupovanju visokih uradnikov, ustrezno kaznovani (povprečje EU je 29 %).

Trenutno ni nacionalne protikorupcijske strategije. Leta 2004 je bila sprejeta Resolucija o preprečevanju korupcije v Republiki Sloveniji, ki od takrat ni bila spremenjena. Prejšnja nacionalna protikorupcijska strategija je zajemala obdobje 2017–2019. Od takrat ni bila sprejeta nobena nova strategija. Ustanovljena je bila delovna skupina, ki jo sestavljajo predstavniki Ministrstva za javno upravo, Ministrstva za pravosodje in Komisije za preprečevanje korupcije ter drugi deležniki, da bi do marca 2023 pripravila novo protikorupcijsko strategijo. Konkretni časovni načrt za njeno sprejetje še ni bil napovedan.

Predstojniki ključnih institucij so izrazili zaskrbljenost glede stalnih izzivov za neodvisnost institucij v boju proti korupciji. Junija 2021 so predstojniki Komisije za preprečevanje korupcije, Računskega sodišča, Informacijskega pooblaščenca in Varuha človekovih pravic izdali skupno izjavo za javnost, v kateri so obsodili ponavljajoče se pritiske in nadlegovanje s strani politikov, ki se odražajo v koordiniranih napadih prek medijskih hiš in družbenih medijev. Javna kritika vključuje pavšalno zavračanje ali neupoštevanje odločitev ter očitanje političnega delovanja, kar spodkopava zaupanje v institucije, pristojne za boj proti korupciji. To neupravičeno vmešavanje v delo institucij bo verjetno škodljivo vplivalo na njihovo splošno zmogljivost za opravljanje njihovih ključnih nalog pri preprečevanju in odkrivanju korupcije in drugih nepravilnosti, pa tudi na pravno državo na splošno. Komisija za preprečevanje korupcije je aprila 2022 izdala podobno izjavo v odziv na očitke predstavnikov prejšnje vlade, da je Komisija sprejemala politične odločitve. V istem mesecu je Vrhovno državno tožilstvo v javni izjavi zavrnilo očitke nekaterih politikov, da državno tožilstvo ni ukrepalo v zvezi z grožnjami nekdanjemu predsedniku vlade.

Obstajajo resni pomisleki glede neodvisnosti specializirane protikorupcijske policije – Nacionalnega preiskovalnega urada. Nacionalni preiskovalni urad je pristojen za boj proti hudim kaznivim dejanjem, vključno s korupcijo. Urad je bil popolnoma avtonomen, tako pri preiskavah kot pri upravljavskih odločitvah. Spremembe, sprejete oktobra 2021, pa njegovo avtonomijo izrecno omejujejo na „odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj“ ter odpravljajo avtonomijo direktorja Nacionalnega preiskovalnega urada pri odločanju, katere preiskave, tudi v zvezi s korupcijo, bo Nacionalni preiskovalni urad prevzel. Zaradi podrejenosti v okviru Generalne policijske uprave je za Nacionalni preiskovalni urad odgovoren generalni direktor policije, ki ima zadnjo besedo pri njegovih notranjih aktih, upravljanju in virih. Poleg tega je minister za notranje zadeve zdaj pristojen za določanje pogojev za izvršne položaje (vključno z direktorjem Nacionalnega preiskovalnega urada), na tej podlagi pa je bila novembra imenovana nova direktorica. OECD je v okviru svoje ocene, kako Slovenija izvršuje predpise o čezmejnem podkupovanju, navedla stalne obtožbe o političnem vmešavanju v Nacionalni preiskovalni urad . Nova vlada je napovedala spremembe Zakona o organiziranosti in delu v policiji.

Število kazenskih preiskav in obtožnih aktov zaradi domnevne korupcije je padlo na najnižjo raven v zadnjih letih. Število kazenskih ovadb, ki jih je policija podala na državno tožilstvo v zvezi z domnevnimi korupcijskimi kaznivimi dejanji, se je leta 2021 zmanjšalo (178 zadev leta 2021 v primerjavi z 298 zadevami leta 2020 in 185 zadevami leta 2019). Razlogi za nihanja števila domnevnih kaznivih dejanj so zapleteni. Korupcija je neopažena, kadar je policija ne more odkriti, širša javnost pa je ne prijavi, na primer zato, ker ni prepričana, da bodo pritožbe učinkovito obravnavane. Število obtožnih aktov, ki so jih vložili državni tožilci, se je prav tako zmanjšalo na najnižjo raven v zadnjih letih (21 obtožnih aktov leta 2021 v primerjavi s 23 leta 2020 in 123 leta 2019). Podatki o vseh korupcijskih kaznivih dejanjih kažejo, da se je število sodb sodišč prve stopnje v letu 2021 povečalo (48 v primerjavi z 29 leta 2020 in 28 leta 2019). V skladu s temi številkami se je število nerešenih zadev v zvezi s korupcijo na sodiščih zmanjšalo na 170 (v letu 2020 je bilo takšnih zadev 199, v letu 2019 pa 255). Nobena od sodb o korupciji, izdanih leta 2021, ni vključevala primerov korupcije na visoki ravni .

Državno tožilstvo se sooča z izzivi, tudi glede človeških virov in zastaranja. Specializirano državno tožilstvo je pristojno za pregon kaznivih dejanj, povezanih s korupcijo v javnem in zasebnem sektorju, konec leta 2021 pa je delovalo z 11 državnimi tožilci (od 16 načrtovanih). Skupno je tožilstvo konec leta 2021 delovalo le z 203 državnimi tožilci (od 268 načrtovanih). Dejansko razpoložljivo osebje zaradi visoke stopnje odsotnosti niha med 154 in 180 tožilci, pri čemer ima pomanjkanje državnih tožilcev po navedbah Vrhovnega državnega tožilstva za posledico zamude, nižjo kakovost dela in primere izgorelosti, zmanjševanje števila tožilcev pa bi se lahko v prihodnje zaradi upokojevanja še pospešilo. Poleg tega je po mnenju Vlade in državnega tožilstva dodaten izziv za pregon korupcije zastaranje. Opozicijski poslanci in poslanke Državnega zbora so novembra 2021 predložili osnutek sprememb Kazenskega zakonika, katerih namen je omejiti čas, ki je na voljo za začetek kazenske preiskave in samo izvedbo preiskave. Po mnenju evropske glavne tožilke bi spremembe znatno skrajšale obdobje, ki je na voljo za odkrivanje, pregon in sojenje v zvezi s kaznivimi dejanji, ki spadajo v pristojnost Evropskega javnega tožilstva, ter ogrozile tekoče preiskave. Nasprotno pa je prišlo tudi do razvoja dogodkov, ki sodstvu omogoča več časa za sprejetje dokončne odločbe.

Viri Komisije za preprečevanje korupcije se povečujejo. Oktobra 2021 je začel veljati nov Poslovnik Komisije za preprečevanje korupcije, ki pojasnjuje pravice posameznikov v okviru postopkov pred Komisijo. Komisija je v letu 2021 prejela malo manj prijav (629) korupcije in kršitev integritete kot leta 2020 (728). Rešila je 646 prijav (v primerjavi s 785 leta 2020). Proračun Komisije se je od leta 2019 vsako leto znatno povečal in za leto 2022 dosegel 2,3 milijona EUR. Decembra 2021 je v Komisiji delalo 41 uradnikov, v letu 2022 pa potekajo postopki za zaposlitev 10 dodatnih uslužbencev. Vendar Komisija nima dovolj sredstev za nadgradnjo svoje infrastrukture IT (trenutno zunanji izvajalci), vključno z razvojem in upravljanjem načrtovane platforme za prijavo premoženjskega stanja (ter postopki v zvezi z integriteto in prijavitelji). Pred nastopom funkcije mora svoje premoženjsko stanje prijaviti skoraj 20 000 funkcionarjev, Komisija pa zmore preveriti le naključni izbor prijav.

Predpisi o nasprotju interesov in etiki se izvajajo, vendar nezdružljivosti včasih ostajajo nerešene. Komisija za preprečevanje korupcije lahko začne postopek, če meni, da je dejavnost nezdružljiva s trenutno javno funkcijo osebe. Leta 2021 je obravnavala več odmevnih zadev, od katerih se je večina nanašala na lokalne funkcionarje. Komisija je leta 2021 izdala več priporočil (62) kot leta 2020 (40), in sicer na področjih, kot sta nezdružljivost funkcij in nasprotje interesov. Vendar naslovniki v večini primerov ne sprejmejo konkretnih ukrepov, s katerimi bi najbolje zagotovili ustrezno obvladovanje korupcijskih tveganj. Komisija je maja 2022 sprejela nove smernice s praktičnimi primeri za lažje razumevanje pravnih določb o nasprotju interesov. V Državnem zboru je Kolegij predsednika Državnega zbora pristojen za spremljanje izvajanja Etičnega kodeksa za poslanke in poslance Državnega zbora Republike Slovenije in lahko v primeru kršitev izreče sankcije . Leta 2021 so bili predloženi trije predlogi za presojo kršitve etičnega kodeksa (enega je predložil predsednik, druga dva pa podpredsednik Državnega zbora). Kolegij predsednika Državnega zbora je o njih razpravljal na zaprti seji in odobril eno sankcijo.