EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 20.7.2021 COM(2021) 421 final 2021/0240(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o ustanovitvi organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter o spremembi uredb (EU) št. 1093/2010, (EU) št. 1094/2010 in (EU) št. 1095/2010 (Besedilo velja za EGP) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Pranje denarja in financiranje terorizma (ML/TF) pomenita resno grožnjo celovitosti gospodarstva in finančnega sistema EU ter varnosti njenih državljanov. Po ocenah Europola je približno 1 % letnega bruto domačega proizvoda EU „vpletenega v sumljive finančne dejavnosti“. Komisija je julija 2019 po številnih odmevnih primerih domnevnega pranja denarja v kreditnih institucijah EU sprejela sklop dokumentov, v katerem je analizirala učinkovitost in uspešnost tedanje ureditve EU za preprečevanje pranja denarja/financiranja terorizma (AML/CFT) ter ugotovila, da so potrebne reforme, tudi na področjih nadzora in sodelovanja med finančnoobveščevalnimi enotami (FIU). V strategiji EU za varnostno unijo za obdobje 2020–2025 je bilo v tem okviru poudarjeno, da je treba zaradi zaščite Evropejcev pred terorizmom in organiziranim kriminalom okrepiti okvir EU za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma. Komisija je 7. maja 2020 predstavila akcijski načrt za celovito politiko Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma. V njem se je zavezala, da bo sprejela ukrepe za okrepitev pravil EU o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, ter opredelila šest prednostnih nalog ali stebrov: 1.zagotavljanje učinkovitega izvajanja obstoječega okvira EU za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma; 2.oblikovanje enotnih pravil EU o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma; 3.vzpostavitev nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma na ravni EU; 4.vzpostavitev podpornega in usklajevalnega mehanizma za finančnoobveščevalne enote; 5.izvrševanje določb kazenskega prava in izmenjava informacij na ravni Unije ter 6.okrepitev mednarodne razsežnosti okvira EU za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma. Namen tega zakonodajnega predloga je izvesti ukrepa 3 in 4 navedenega akcijskega načrta, drugih dveh priloženih zakonodajnih predlogov pa izvesti ukrep 2, ter prispevati k ukrepu 6. Za ukrepa 1 in 5 niso potrebni zakonodajni ukrepi. Evropski parlament in Svet sta podprla vzpostavitev nadzora na področju AML/CFT na ravni EU ter podpornega in usklajevalnega mehanizma za finančnoobveščevalne enote: Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 10. julija 2020 o celoviti politiki Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma pozdravil akcijski načrt Komisije in njeno namero, da bo predstavila nadzornika za AML/CTF na ravni EU ter usklajevalni in podporni mehanizem EU za FIU. Evropski parlament je poleg tega pozval Komisijo, naj razmisli o vzpostavitvi usklajevalnega in podpornega mehanizma EU v obliki evropske finančnoobveščevalne enote (FIU EU), zagotovi, da bodo odgovornosti nadzornika za AML/CTF zajemale pooblaščene finančne in nefinančne subjekte ter da bo imel pooblastila za neposredni nadzor nad določenimi pooblaščenimi subjekti glede na njihovo velikost ali tveganje, ki ga predstavljajo, ter nadzor nad uporabo pravil EU s strani nacionalnih nadzornikov; pozval je tudi k jasni razdelitvi pristojnosti nadzornika EU in nacionalnih nadzornikov ter k proračunski in funkcionalni neodvisnosti nadzornika za AML/CFT na ravni EU in FIU EU. V tem okviru je Evropski parlament ugotovil, da predlagani proračunski in človeški viri ne zadostujejo za popolno podporo preiskavam, povezanim z AML, in obstoječim usklajevalnim mehanizmom, ter sklenil, da bi bilo treba boju proti pranju denarja nameniti več človeških in finančnih virov. Svet enako podpira akcijski načrt Komisije v svojih sklepih o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma z dne 5. novembra 2020. Svet je med drugim pozval Komisijo, naj daje prednost vzpostavitvi nadzora na področju AML/CFT na ravni EU ter usklajevalnemu in podpornemu mehanizmu za FIU. Nadzornik za AML/CFT na ravni EU bi moral imeti pristojnosti, ki se sprožijo le na podlagi tveganja. Organu bi bilo treba omogočiti, da podpira nacionalne organe in spodbuja konvergenco nadzora, tudi v nefinančnem sektorju. Za opravljanje svoje naloge neposrednega nadzora bi moral organ ustanoviti skupne nadzorniške skupine, izvajati splošne preglede ter nalagati nadzorne ukrepe in upravne kazni, ob upoštevanju posebnosti nacionalnih sistemov in ureditev izvrševanja. Novi nadzornik bi moral imeti neodvisno in avtonomno strukturo upravljanja ter sodelovati z drugimi ustreznimi organi EU in nacionalnimi organi. Za vzpostavitev usklajevalnega in podpornega mehanizma za FIU Svet predlaga, naj se novemu organu dodeli osrednja vloga pri krepitvi in lajšanju skupne analize med FIU, s podpiranjem analiz FIU ter spodbujanjem izmenjav in krepitve zmogljivosti med FIU, pa tudi z drugimi pristojnimi organi. Upravljanje usklajevalnega in podpornega mehanizma bi moralo temeljiti na upravljanju, ki v celoti vključuje FIU ter upošteva osrednje vloge in odgovornosti FIU pri operativni neodvisnosti in avtonomiji ter varnost in zaupnost finančnih obveščevalnih podatkov. S tem predlogom je ustanovljen organ za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: organ AMLA ali Organ). Ta novi evropski organ je ključen za odpravo sedanjih pomanjkljivosti pri nadzoru na področju AML/CFT v Uniji: nadzor na področju AML/CFT v EU se zdaj izvaja na ravni držav članic. Njegova kakovost in učinkovitost sta različni zaradi velikih razlik v virih in praksah držav članic. Kot kažejo nedavni primeri domnevnega pranja denarja, ki vključujejo kreditne institucije v EU, pristop k čezmejnim primerom ni usklajen. V poročilu Evropskega bančnega organa (EBA) o pristopih pristojnih organov k nadzoru na področju AML/CFT je bilo potrjeno, da kljub napredku ne morejo vsi pristojni organi učinkovito sodelovati z nacionalnimi in mednarodnimi deležniki. Razlikujejo se tudi metode za opredelitev tveganj in uporabo pristopa k nadzoru, ki temelji na tveganju. Medtem ko nekatera tveganja ostanejo po naravi nacionalna, so druga horizontalne narave ali lahko vplivajo na celoten finančni sistem Unije. Države članice so poudarile, da je potrebna skupna, usklajena metodologija za oceno in opredelitev tveganj v odziv na ciljno usmerjeni vprašalnik, ki ga je Komisija razposlala v okviru javnega posvetovanja, ki ga je začela s sprejetjem akcijskega načrta 7. maja 2020. Poleg že opisanih razlik v nadzornih pooblastilih je EBA tudi ugotovil, da nacionalni nadzorniki za AML/CFT morda niso vedno pripravljeni uporabljati celoten sklop razpoložljivih pooblastil. To vodi do neustreznega nadzora na nacionalni ravni, pa tudi do nezadostnega nadzora nad strokovnjaki, ki zagotavljajo storitve čezmejno, kar ustvarja tveganja za celoten enotni trg. Te ugotovitve so bile na splošno ponovno potrjene v najnovejšem poročilu Evropskega računskega sodišča. Za odpravo navedenih pomanjkljivosti bo Organ postal osrednji del celovitega nadzornega sistema za AML/CFT, ki bo vključeval sam Organ in nacionalne organe z nadzornim pooblastilom na področju AML/CFT (v nadaljnjem besedilu: organi nadzornika). Z neposrednim nadzorom in sprejemanjem odločitev o nekaterih najbolj tveganih čezmejnih pooblaščenih subjektih iz finančnega sektorja bo Organ neposredno prispeval k preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma v Uniji. V zadnjih letih se je v javnosti razpravljalo o več primerih neustreznega izvajanja s strani podjetij in/ali neustreznih protiukrepov, ki so jih sprejeli nadzorniki. Z vzpostavitvijo neposrednega evropskega nadzora nad takimi subjekti z velikim tveganjem ML/FT se bodo te vrzeli odpravile, zlasti pri čezmejnem nadzoru. Hkrati bo neposredni evropski nadzor zagotovil usklajevanje nacionalnih nadzornih organov in jim pomagal povečati učinkovitost pri uveljavljanju enotnih pravil ter zagotavljanju homogenih in visokokakovostnih nadzornih standardov, pristopov in metodologij za oceno tveganja. Vsi nedavni večji primeri pranja denarja, prijavljeni v EU, so imeli čezmejno razsežnost. Vendar pa je odkrivanje teh finančnih gibanj prepuščeno nacionalnim FIU in sodelovanju med njimi. Čeprav to odraža operativno neodvisnost in avtonomijo FIU, neobstoj skupne strukture, na katerem bi temeljilo to sodelovanje, vodi do primerov, v katerih se skupne analize ne izvajajo zaradi pomanjkanja skupnih orodij ali virov. Te razlike ovirajo čezmejno sodelovanje ter s tem zmanjšujejo zmogljivost zgodnjega in učinkovitega odkrivanja pranja denarja in financiranja terorizma. Rezultat tega je razdrobljen pristop, ki je izpostavljen zlorabi za namene pranja denarja in financiranja terorizma ter s katerim ni mogoče pravočasno opredeliti trendov in tipologij na ravni Unije. Novi organ bi moral imeti ključno vlogo tudi pri izboljševanju izmenjave informacij in sodelovanju med FIU. Organ bo deloval kot središče podpore in usklajevanja, pri čemer bo FIU nudil pomoč pri njihovem delu, med drugim pri skupnih analizah poročil o sumljivih transakcijah in poročil o sumljivih dejavnostih z velikim čezmejnim odtisom ter zagotavljal stabilno gostovanje platforme FIU.net. Poleg tega bo omogočal razvoj skupnih predlog za poročanje in standardov, ki jih bodo uporabljale FIU EU.

Ne nazadnje, Organ bo v okviru svojih nalog pooblaščen za pripravo regulativnih in izvedbenih tehničnih standardov, smernic in priporočil ter za zagotavljanje nasvetov in informacij Komisiji in sozakonodajalcema o številnih vidikih politike AML/CFT, tudi o tveganjih, povezanih z jurisdikcijami zunaj Unije. • Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Sedanji pravni okvir za AML/CFT v Uniji sestavljata direktiva o AML/CFT in uredba o prenosu sredstev. Temu predlogu so priloženi trije drugi predlogi za spremembo veljavnega prava EU na področju AML/CFT: (i)nova uredba o vzpostavitvi enotnih pravil za AML/CFT; (ii)nova direktiva o AML/CFT, ki dopolnjuje uredbo, in (iii)prenovitev Uredbe (EU) 2015/847 o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev. Ta sveženj štirih zakonodajnih predlogov se pri izvajanju akcijskega načrta Komisije o AML/CFT z dne 7. maja 2020 obravnava kot skladna celota, s čimer se ustvarja nov in strožji okvir izvrševanja za pravila o AML/CFT v Uniji. Neposredno veljavna pravila o AML/CFT v uredbi, z več podrobnostmi kot v veljavni direktivi o AML/CFT, bodo ne le spodbujala zbliževanje praks nadzora in izvrševanja v državah članicah, ampak tudi določala pravila, ki jih bo uporabljal sam Organ kot neposredni nadzornik nekaterih izbranih pooblaščenih subjektov. Na področju posrednega nadzora ter usklajevanja in podpore FIU predlogi, priloženi k temu predlogu, vsebujejo določbe, ki pooblaščajo Organ, da pripravi različne regulativne in izvedbene tehnične standarde ter sprejme smernice in priporočila, ter tako določajo opredeljeno vlogo in funkcijo Organa. Podpora Organa nadzornim organom in FIU pri ocenjevanju in analizah tveganja bo imela ključno funkcijo tudi pri novi arhitekturi izvrševanja na področju AML/CFT. Organ bo podpiral tudi politiko Unije do tretjih držav, kar zadeva grožnje ML/TF, ki izvirajo zunaj Unije. Organ bo v zvezi s tem sodeloval z ustreznimi službami Komisije, Evropsko službo za zunanje delovanje (EEAS) ter organi in agencijami EU. • Skladnost z drugimi politikami Unije Čeprav bo pristojnost Organa omejena na obseg zakonodaje EU na področju AML/CFT, se ta zakonodaja sama po sebi povezuje z drugo zakonodajo na področju finančnih storitev in kazenskega prava ter je skladna z njo. To zajema zakonodajo EU o plačilih in prenosu sredstev (npr. direktiva o plačilnih storitvah, direktiva o plačilnih računih in direktiva o elektronskem denarju). Kar zadeva FIU, se upošteva tudi direktiva o določitvi pravil za lažjo uporabo finančnih informacij za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja ali pregona nekaterih kaznivih dejanj. Pristojnosti Organa na področju virtualnih sredstev so skladne s svežnjem o digitalnih financah, ki ga je Komisija objavila 24. septembra 2020. Dobro sodelovanje med Organom in drugimi ustreznimi decentraliziranimi agencijami EU ter drugimi organi EU in nacionalnimi organi je zagotovljeno z določbami v osnutku uredbe v zvezi s tem; to vključuje Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), Evropsko javno tožilstvo (EJT), enotni mehanizem nadzora (EMN) na ravni Unije ter različne nacionalne organe, vključno z bonitetnimi nadzorniki finančnih institucij. Za izboljšanje nadzora ter preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj na vseh področjih bi moral Organ omogočati učinkovito izmenjavo informacij med zgoraj navedenimi organi ter ustvariti sinergije med temi organi, če bi se s tem lahko izboljšal uspešen boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST • Pravna podlaga Predlog temelji na členu 114 PDEU, tj. na isti pravni podlagi kot veljavni pravni okvir o AML/CFT. Za člen 114 je bilo ugotovljeno, da je primeren za zakonodajo o AML/CFT, ob upoštevanju, na eni strani, da bi različen razvoj nacionalnih zakonodaj lahko oviral pravilno delovanje notranjega trga, in na drugi strani, da bi se z dejavnostmi pranja denarja in financiranja terorizma lahko izkoriščala prosti pretok kapitala in svoboda opravljanja finančnih storitev, kar bi povzročilo gospodarske izgube, motnje delovanja enotnega trga in škodo za ugled na ravni Unije. V skladu z ustaljeno sodno prakso se lahko izkaže, da je treba po presoji zakonodajalca EU v skladu s členom 114 PDEU nujno ustanoviti organ EU, katerega naloga je prispevati k uresničitvi postopka usklajevanja. • Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) V svežnju Komisije iz leta 2019 o AML/CFT, sestavljenem iz sporočila in štirih poročil, je poudarjeno, kako so storilci kaznivih dejanj izkoristili razlike pri nacionalnem izvajanju evropske ureditve AML/CFT v državah članicah. Dejavnosti pranja denarja in financiranja terorizma so čezmejne narave, zato je za preprečevanje teh kaznivih dejanj bistveno dobro sodelovanje med nacionalnimi nadzorniki in FIU. Številni subjekti, za katere veljajo obveznosti glede AML/CFT, opravljajo čezmejne dejavnosti, različni pristopi nadzornih organov in FIU pa jih ovirajo pri uporabi optimalnih praks za AML/CFT na ravni skupine. Potrebno je večje usklajevanje na ravni Unije, vključno z elementom neposrednega nadzora nad nekaterimi najbolj tveganimi subjekti na ravni EU, za obravnavanje teh čezmejnih vprašanj in povečanje zmogljivosti finančnega sistema EU za preprečevanje in odkrivanje ML/TF. • Sorazmernost Čezmejna narava ML/TF zahteva okrepljeno ukrepanje na ravni Unije za zagotovitev večjega sodelovanja med nadzorniki in FIU. Vendar, kot je opisano v oceni učinka, priloženi k temu predlogu, so bile možnosti uvedbe nadzora na področju AML/CFT na ravni EU za vse velike ali čezmejne finančne institucije in ustanovitev FIU na ravni EU zavrnjene kot nesorazmerne. • Izbira instrumenta

Zahtevani instrument za ustanovitev nove agencije EU je uredba Evropskega parlamenta in Sveta. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA • Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Zaradi številnih nedavnih sprememb zakonodaje popolna naknadna ocena veljavne ureditve AML/CFT EU in uveljavljanja pristojnosti na področju AML/CFT s strani Evropskega bančnega organa, ki jih je prevzel v začetku leta 2020, še ni bila opravljena. Četrta direktiva o AML je bila sprejeta 20. maja 2015, njen rok za prenos v nacionalno zakonodajo za države članice pa je bil 26. junij 2017. Peta direktiva o AML je bila sprejeta 30. maja 2018, njen rok za prenos v nacionalno zakonodajo pa je bil 10. januar 2020. Nadzor nad prenosom še vedno poteka. Vendar se lahko sporočilo Komisije iz julija 2019 in priložena poročila, navedena zgoraj, uporabijo kot ocena učinkovitosti tedanje ureditve AML/CFT EU. • Posvetovanja z deležniki Strategijo posvetovanja o akcijskem načrtu Komisije za AML/CFT je sestavljalo več elementov: –posvetovanje o časovnem načrtu z obvestilom o akcijskem načrtu Komisije. Posvetovanje je prek portala Komisije „Povejte svoje mnenje“ potekalo med 11. februarjem in 12. marcem 2020 in v njem je bilo prejetih 42 prispevkov različnih deležnikov; –javno posvetovanje o ukrepih, predstavljenih v akcijskem načrtu, ki se je začelo 7. maja 2020 in je potekalo do 26. avgusta ter je bilo odprto za širšo javnost in vse skupine deležnikov. Med posvetovanjem sta bila prejeta 202 uradna prispevka; –ciljno usmerjeno posvetovanje z državami članicami in pristojnimi organi za AML/CFT. Države članice so lahko izrazile svoja mnenja na različnih sestankih skupine strokovnjakov za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, FIU EU pa so zagotovile prispevke na sestankih platforme FIU in s pisnimi dokumenti; –zahteva za nasvet Evropskega bančnega organa (EBA), predložena marca 2020; EBA je svoje mnenje zagotovil 10. septembra 2020; –mnenje Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o akcijskem načrtu Komisije, izdano 23. julija 2020; –konferenca na visoki ravni, ki jo je 30. septembra 2020 organizirala Komisija, na kateri so sodelovali predstavniki nacionalnih organov in organov EU, poslanci Evropskega parlamenta, zasebni sektor ter predstavniki civilne družbe in akademskih krogov. Povratne informacije deležnikov o akcijskem načrtu so bile večinoma zelo pozitivne, z večinsko podporo nadzorniku EU s pristojnostjo za vse pooblaščene finančne in nefinančne subjekte ter z neposrednimi nadzornimi pooblastili za najmanj gotove pooblaščene subjekte v finančnem sektorju. • Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Komisija se je pri pripravi tega predloga oprla na kvalitativne in kvantitativne dokaze, zbrane iz priznanih virov, vključno s strokovnim nasvetom EBA. Informacije o izvajanju pravil o AML so bile od držav članic pridobljene tudi z vprašalniki ter v okviru skupine strokovnjakov za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma. • Ocena učinka Temu predlogu je priložena ocena učinka, ki je bila Odboru za regulativni nadzor predložena 6. novembra 2020 in odobrena 4. decembra 2020. Ista ocena učinka je priložena tudi dvema drugima zakonodajnima predlogoma, predstavljenima skupaj s tem predlogom, tj. uredbi o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma ter prenovitvi Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma. Odbor za regulativni nadzor je v svojem pozitivnem mnenju predlagal različne oblikovne izboljšave ocene učinka; te so bile izvedene. V oceni učinka je Komisija ločeno obravnavala možnosti politike v zvezi z izboljšanjem učinkovitosti in doslednosti nadzora nad preprečevanjem pranja denarja ter povečanjem ravni sodelovanja in izmenjave informacij med FIU. V zvezi z nadzorom so obravnavane naslednje možnosti: (1)nadzor nad preprečevanjem pranja denarja bi se še naprej izvajal na nacionalni ravni, pri čemer bi bil Evropski bančni organ pristojen za nadzorovanje tega nadzora v finančnem sektorju (osnovni scenarij);

(2)vzpostavitev posrednega nadzora nad vsemi pooblaščenimi subjekti; (3)pooblastila za neposredni nadzor nad izbranimi tveganimi pooblaščenimi subjekti v finančnem sektorju v skladu z zahtevami glede AML/CFT in posredni nadzor nad vsemi drugimi subjekti; (4)neposredni nadzor nad preprečevanjem pranja denarja na ravni EU nad vsemi pooblaščenimi subjekti. Na podlagi rezultata ocene učinka je prednostna možnost možnost 3, ki združuje pooblastila nadzornega organa na ravni EU za neposredni in posredni nadzor v obliki decentralizirane agencije. V zvezi s sodelovanjem in izmenjavo informacij med FIU so obravnavane naslednje možnosti: (1)finančnoobveščevalne enote bi še naprej sodelovale v okviru platforme FIU EU, ki bi bila opredeljena kot omrežje (osnovni scenarij); (2)preoblikovanje platforme FIU EU v komitološki odbor, pri čemer bi bilo Komisiji prepuščeno sprejemanje izvedbenih aktov, ki bi določali standarde za FIU; (3)platforma FIU EU bi postala mehanizem EU s pooblastilom za izdajanje smernic in tehničnih standardov, organizacijo skupnih analiz in usposabljanja ter izvajanje analiz trendov in tveganj; (4)platforma FIU EU bi postala FIU na ravni EU, ki bi nadomestila nacionalne FIU. Možnost 3, tj. usklajevalni in podporni mehanizem na ravni EU za FIU, v okviru organa EU, je prednostna možnost. Združitev vseh teh nalog v nov organ je ključni korak za zagotovitev pravilnega delovanja novega organa, saj ta sodeluje z različnimi deležniki iz finančnega in nefinančnega sektorja ter usklajuje različne funkcije nadzora in finančne obveščevalne podatke. Po skrbni analizi je bila možnost dodelitve novih nalog obstoječim organom (npr. Evropskemu bančnemu organu) zavrnjena iz več razlogov: zaradi modela upravljanja EBA so se pojavile težave v zvezi z izvajanjem nekaterih sedanjih pooblastil EBA, zlasti tistih, povezanih z izvrševanjem: EBA bi moral imeti dva modela odločanja – enega za obstoječe funkcije, ki niso povezane z AML, in drugega samo za naloge, povezane z AML. Poleg tega bi bili sinergijski učinki zelo omejeni, saj EBA nima izkušenj z neposrednim nadzorom nad subjekti in bi moral pridobiti ustrezno strokovno znanje, ne le za finančni, ampak tudi za nefinančni sektor. To je tudi skladno z ugotovitvami javnega posvetovanja, ki razkrivajo nizko podporo temu, da bi Evropski bančni organ v prihodnosti postal nadzornik za AML/CFT na ravni EU. Medtem ko tretjina anketirancev mnenja ni izrazila, pa jih je samo 19 % tistih, ki so izrazili mnenje, podprlo EBA. Poleg tega bo zaradi novega značaja nalog podpornega in usklajevalnega mehanizma za FIU ter dejstva, da noben obstoječi organ Unije nima ustreznega pravnega pooblastila za opravljanje takih nalog, verjetno potrebna nova posebna agencija za podporni in usklajevalni mehanizem za FIU. Združitev obeh funkcij (nadzor in usklajevanje FIU) v novem organu bi morala zagotoviti prihranke stroškov v primerjavi z dvema agencijama in lahko se pričakujejo sinergije. Ustanovitev enega organa za preprečevanje pranja denarja na ravni Unije, ki bi v enem institucionalnem okviru združeval različne faze in elemente za učinkovito preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, se zdi edini odziv politike, ki lahko upraviči poziv k celoviti politiki AML/CFT na ravni EU. • Primernost in poenostavitev ureditve Ta predlog je pobuda za ustanovitev nove agencije EU in ne razveljavlja ali poenostavlja nobene obstoječe zakonodaje. Preučeno je bilo, ali bi obstoječe agencije EU lahko prevzele celoten obseg nalog, predlagan za novi organ za preprečevanje pranja denarja, in ugotovljeno je bilo, da zaradi pravnih in drugih razlogov to ne bi bilo mogoče. V zvezi s poenostavitvijo je treba opozoriti, da visoko tveganim čezmejnim finančnim subjektom, ki bodo pod neposrednim nadzorom organa EU za preprečevanje pranja denarja, ne bo treba imeti več opravka z več nadzorniki za AML v različnih državah članicah, kar bo poenostavilo njihov nadzor nad preprečevanjem pranja denarja. Z vzpostavitvijo usklajevalnega mehanizma za FIU se bo poenostavilo in olajšalo tudi sodelovanje med FIU. • Temeljne pravice EU je zavezana zagotavljanju visokih standardov varstva temeljnih pravic. Ker je Organ organ EU, bo zanj veljala ustrezna uredba o varstvu podatkov, če lahko obdeluje kakršne koli osebne podatke. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Organ bo novoustanovljena decentralizirana agencija Unije, ki se bo delno financirala iz proračuna EU in delno iz pristojbin, zaračunanih pooblaščenim subjektom, ki jih bo neposredno ali posredno nadzoroval Organ. Metodologija za izbiro subjektov, ki bodo morali plačevati pristojbine, in za določitev samih pristojbin bo določena v delegiranem aktu Komisije. Potrebni človeški in proračunski viri Organa so določeni z njegovimi nalogami. Razen nalog, povezanih s centralnim upravljanjem in vodenjem, te naloge spadajo v tri glavne kategorije: (i)neposredni nadzor nad nekaterimi izbranimi pooblaščenimi subjekti iz finančnega sektorja;

(ii)posredni nadzor nad pooblaščenimi subjekti iz finančnega in nefinančnega sektorja z izvajanjem nadzora nad nadzorniki ali samoregulativnimi organi in (iii)usklajevalni in podporni mehanizem za finančnoobveščevalne enote EU. Število osebja Organa naj bi ob polnem delovanju, za vse kategorije osebja skupaj, štelo 250 oseb. Organ bo prevzel tudi upravljanje dveh obstoječih infrastruktur: (i) podatkovne zbirke AML/CFT, ki jo trenutno upravlja Evropski bančni organ, in (ii) FIU.net, varne komunikacijske mreže za FIU. Ti infrastrukturi se že financirata iz proračuna EU. Njun skupni delež v proračunu EU bi se torej moral spremeniti le, če se razvijejo dodatne funkcije in druge izboljšave. Skupni letni izdatki Organa ob polnem delovanju so bili izračunani v višini 45,6 milijona EUR, od katerih naj bi se približno tri četrtine financirale iz pristojbin pooblaščenih subjektov. Organ bo ustanovljen v začetku leta 2023, neposredni nadzor pa se bo začel izvajati v začetku leta 2026, tako da bo imel Organ vse vire na voljo ob koncu leta 2025; leto 2026 bo prvo leto, v katerem bo imel Organ na voljo vse vire za celotno koledarsko leto. Finančni in proračunski učinki tega predloga so podrobno pojasnjeni v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi k temu predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI • Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Organ bo novoustanovljena decentralizirana agencija Unije, ki se bo delno financirala iz proračuna EU in delno iz pristojbin, ki se bodo zaračunavale pooblaščenim subjektom, ki jih bo neposredno ali posredno nadzoroval Organ. Metodologija za izbiro subjektov, ki bodo morali plačevati pristojbine, in za določitev samih pristojbin bo določena v delegiranem aktu Komisije. Potrebni človeški in proračunski viri Organa so določeni z njegovimi nalogami. Razen nalog, povezanih s centralnim upravljanjem in vodenjem, te naloge spadajo v tri glavne kategorije: neposredni nadzor nad nekaterimi izbranimi pooblaščenimi subjekti iz finančnega sektorja; posredni nadzor nad pooblaščenimi subjekti iz finančnega in nefinančnega sektorja z izvajanjem nadzora nad nadzorniki ali samoregulativnimi organi in usklajevalni in podporni mehanizem za finančnoobveščevalne enote EU. Kar zadeva število osebja pri polnem delovanju, naj bi bilo v Organu, za vse kategorije osebja skupaj, zaposlenih 250 oseb. Organ bo prevzel tudi upravljanje dveh obstoječih infrastruktur: (i) podatkovne zbirke AML/CFT, ki jo trenutno upravlja Evropski bančni organ, in (ii) FIU.net, varne komunikacijske mreže za FIU. Ti infrastrukturi se že financirata iz proračuna EU. Njun skupni delež v proračunu EU bi se torej moral spremeniti le, če se razvijejo dodatne funkcije in druge izboljšave. Skupni letni izdatki Organa ob polnem delovanju so bili izračunani v višini 45,6 milijona EUR, od katerih naj bi se približno tri četrtine financirale iz pristojbin pooblaščenih subjektov. Organ bo ustanovljen v začetku leta 2023, neposredni nadzor pa se bo začel izvajati v začetku leta 2026, tako da bo imel Organ vse vire na voljo ob koncu leta 2025; leto 2026 bo prvo leto, v katerem bo imel Organ na voljo vse vire za celotno koledarsko leto. Finančni in proračunski učinki tega predloga so podrobno pojasnjeni v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi k temu predlogu. • Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Organ bo organ s pravno osebnostjo v obliki decentralizirane agencije EU. Deloval bo v okviru področja uporabe zakonodaje EU o AML/CFT, vključno z novo uredbo o AML/CFT, ki jo Komisija predlaga poleg tega predloga, spremembami veljavne Direktive (EU) 2015/849 in spremembami Uredbe (EU) 2015/847. Njegov cilj je preprečiti pranje denarja in financiranje terorizma v Uniji s prispevanjem k okrepljenemu nadzoru ter izboljšanemu sodelovanju med FIU in nadzornimi organi. Odločitev o sedežu Organa bi bilo treba sprejeti v skladu z ustreznimi določbami skupnega pristopa Evropskega parlamenta, Sveta EU in Evropske komisije o decentraliziranih agencijah. • Naloge in pooblastila Organa (členi 5 do 44)

Naloge Organa je mogoče razdeliti na pet področij: (i)v zvezi z izbranimi pooblaščenimi subjekti Organ zagotovi, da celotna skupina izpolnjuje zahteve, določene v direktivi/uredb o preprečevanju pranja denarja in vseh drugih pravno zavezujočih aktih Unije, ki finančnim institucijam nalagajo obveznosti, povezane z AML/CFT. Izvajati bi moral nadzorniške preglede in ocene na podlagi posameznih subjektov in skupine, sodelovati pri nadzoru celotne skupine ter razviti in vzdrževati posodobljen sistem za ocenjevanje tveganj in ranljivosti izbranih pooblaščenih subjektov; (ii)v zvezi s finančnimi nadzorniki Organ izvaja redne preglede, da zagotovi, da imajo vsi finančni nadzorniki ustrezne vire in pooblastila, potrebne za opravljanje svojih nalog. Olajšuje delovanje kolegijev ter prispeva k zbliževanju nadzornih praks in spodbujanju visokih nadzornih standardov. Usklajuje izmenjave osebja in informacij med finančnimi nadzorniki v Uniji ter zagotavlja pomoč nadzornikom; (iii)v zvezi z nefinančnimi nadzorniki, vključno s samoregulativnimi organi, kjer je to primerno, Organ usklajuje medsebojne strokovne preglede nadzornih standardov in praks ter od nefinančnih nadzornikov zahteva, naj raziščejo morebitne kršitve zahtev, ki veljajo za pooblaščene subjekte, ter razmislijo o naložitvi sankcij ali popravnih ukrepov v zvezi s takimi kršitvami. Izvaja redne preglede in zagotavlja pomoč nadzornikom. Če je nadzor nad določenimi sektorji na nacionalni ravni prenesen na samoregulativne organe, Organ izvaja naloge iz prvega pododstavka v zvezi z javnimi organi, ki nadzorujejo dejavnost takih samoregulativnih organov; (iv)v zvezi s FIU v državah članicah ima Organ pomembno vlogo pri izvajanju skupnih analiz FIU, tj. pri opredelitvi relevantnih primerov in razvoju ustreznih metod za skupne analize čezmejnih primerov. Poleg tega FIU zagotavlja storitve informacijske tehnologije in umetne inteligence ter orodja za varno izmenjavo informacij, tudi z gostovanjem mreže FIU.net. Spodbuja strokovno znanje o metodah odkrivanja, analize in razširjanja za sumljive transakcije, zagotavlja specializirano usposabljanje in pomoč FIU ter pripravlja in usklajuje ocene ogroženosti; (v)splošna pooblastila Organa, ki se nanašajo na vse navedene naloge, bodo vključevala pooblastilo za sprejemanje regulativnih tehničnih standardov in izvedbenih tehničnih standardov, če je to določeno v veljavni zakonodaji o AML/CFT, ter široko pooblastilo za sprejemanje smernic ali priporočil, naslovljenih na pooblaščene subjekte, nadzornike za AML/CFT ali FIU. V okviru neposrednega nadzora ima Organ pooblastila za sprejemanje zavezujočih odločitev, upravnih ukrepov in denarnih kazni v zvezi z neposredno nadzorovanimi pooblaščenimi subjekti. V okviru posrednega nadzora ima Organ, v zvezi s finančnimi in nefinančnimi nadzornimi organi, pooblastila, da med drugim izdaja zahteve za ukrepanje in navodila v zvezi z izvajanjem njihovih lastnih nadzornih pooblastil. • Neposredni nadzor nad izbranimi pooblaščenimi subjekti iz finančnega sektorja (členi 12 do 27) Organ bo nadzornik omejenega števila najbolj tveganih čezmejnih pooblaščenih subjektov iz finančnega sektorja (v nadaljnjem besedilu: izbrani pooblaščeni subjekti). Poleg tega obstaja postopek, s katerim Organ v izrednih razmerah od nacionalnih nadzornih organov prevzame nadzor nad katerim koli pooblaščenim subjektom iz finančnega sektorja, če obstajajo znaki kršitev zakonodaje o AML/CFT, ki jih nadzorni organ ni učinkovito in ustrezno obravnaval. Redni izbor subjektov za neposredni nadzor bo potekal vsaka tri leta, na podlagi objektivnih meril. Da bi bili subjekti izbrani, morajo opravljati dejavnosti v minimalnem številu držav članic, nadzorni organ pa jih mora v vsaj določenem številu teh držav članic uvrstiti v najvišjo kategorijo tveganja, na podlagi usklajene metodologije za oceno tveganja. Organ lahko prevzame nadzor nad posameznim pooblaščenim subjektom iz finančnega sektorja, če obstajajo težave v zvezi z izpolnjevanjem veljavnih zahtev na ravni subjekta in ustrezen nadzorni organ ni pravočasno sprejel ustreznih ukrepov za odpravo neskladnosti. Prevzem se lahko izvede šele po postopku, ki se zaključi s sklepom Komisije, ki potrjuje prevzem. Pred tem Organ zapove nadzornemu organu, naj sprejme določene ukrepe za odpravo ugotovljenega neizpolnjevanja zahtev na ravni pooblaščenega subjekta, če nacionalni organ ne sprejme takih ukrepov v določenem časovnem okviru, in preda zadevo Komisiji, z zahtevo po sprejetju odločitve o prenosu nadzorne pristojnosti. Nadzor nad neposredno nadzorovanimi izbranimi pooblaščenimi subjekti bodo izvajale skupne nadzorniške skupine, ki jih bo vodil Organ, vključeno pa bo tudi osebje nacionalnih nadzornih organov. Del nadzora bodo obiski na kraju samem. Organ bo pooblaščen za naslavljanje zavezujočih odločitev na take izbrane pooblaščene subjekte in za nalaganje upravnih kazni pravnim subjektom do največ 10 % prometa ali 10 milijonov EUR, pri čemer se upošteva višji znesek. • Posredni nadzor nad neizbranimi pooblaščenimi subjekti (členi 25 do 27) in nefinančnimi pooblaščenimi subjekti (člena 28 in 29) Posredna nadzorna vloga Organa bo usklajevanje nacionalnih nadzornikov za AML/CFT in nadzor nad njimi, vključno s samoregulativnimi organi v nekaterih državah članicah za nekatere nefinančne pooblaščene subjekte. Medsebojni strokovni pregledi in tematski pregledi bodo pomembno orodje za opredelitev dobrih in manj dobrih praks ter zagotovitev visokih nadzornih standardov po vsej Uniji. Organ bo pooblaščen za naslavljanje mnenj in priporočil o smernicah na nacionalne nadzornike in samoregulativne organe. • Usklajevalni in podporni mehanizem za finančnoobveščevalne enote (členi 33 do 37) Organ bo pooblaščen za sprejemanje, prek izvedbenih tehničnih standardov, zavezujočih predlog in obrazcev za poročanje pooblaščenih subjektov o sumljivih transakcijah in sumljivi dejavnosti FIU, kar bo olajšalo hitrejše in učinkovitejše sodelovanje in izmenjavo informacij med FIU. Organ bo spodbujal organizacijo skupnih analiz nekaterih čezmejnih sumljivih transakcij in dejavnosti ter sodeloval pri njih. Izvajal bo preglede ravnanja, metod in postopkov za izvajanje takih skupnih analiz s ciljem nenehnega izboljševanja njihove učinkovitosti. Poleg tega bo gostil in upravljal FIU.net, varno komunikacijsko mrežo med FIU. • Organizacija in upravljanje Organa (členi 45 do 63) Organ bosta sestavljala dva kolegijska upravljalna organa, in sicer izvršilni odbor, sestavljen iz petih neodvisnih polnopravnih članov in predsednika Organa, ter splošni odbor, sestavljen iz predstavnikov držav članic. Za izvajanje različnih nalog, dodeljenih Organu, bo imel splošni odbor dve alternativni sestavi – nadzorno sestavo z vodji javnih organov, odgovornih za nadzor nad preprečevanjem pranja denarja, in sestavo FIU z vodji FIU v državah članicah. Obema sestavama splošnega odbora predseduje predsednik Organa. Splošni odbor bo v ustrezni sestavi, odvisni od zadeve, sprejel vse regulativne instrumente, osnutke regulativnih in tehničnih izvedbenih standardov, smernice in priporočila. Splošni odbor v nadzorni sestavi lahko tudi izrazi svoje mnenje o kateri koli odločitvi glede neposredno nadzorovanih izbranih pooblaščenih subjektov, ki ga pripravi skupna nadzorniška skupina pred sprejetjem končne odločitve izvršilnega odbora. Izvršilni odbor bo upravni organ Organa. Sprejemal bo vse odločitve v zvezi s posameznimi pooblaščenimi subjekti ali posameznimi nadzornimi organi, kadar Organ deluje kot neposredni nadzornik izbranih pooblaščenih subjektov ali kot posredni nadzornik neizbranih pooblaščenih subjektov ali nefinančnih pooblaščenih subjektov, pri čemer bo imel posebna nadzorna pooblastila v zvezi z nadzornimi organi. Izvršilni odbor bo sprejemal tudi odločitve v zvezi s predlogom proračuna in drugimi zadevami, ki se nanašajo na upravljanje, dejavnosti in delovanje Organa. Kar zadeva te posebne odločitve, ima predstavnik Komisije pravico do glasovanja. Organ bo imel predsednika in izvršnega direktorja. Predsednik bo zastopal Organ ter bo odgovoren za pripravo dela splošnega odbora in izvršilnega odbora. Izvršni direktor bo pristojen za vsakodnevno upravljanje Organa ter upravno odgovoren za izvrševanje proračuna, vire, osebje in javna naročila Organa. Predsednik Organa in izvršni direktor bosta izbrana v posameznih izbirnih postopkih. Ustanovljen bo upravni odbor za pregled, ki bo obravnaval pritožbe zoper zavezujoče odločitve Organa, naslovljene na pooblaščene subjekte pod njegovim neposrednim nadzorom; zoper odločitve upravnega odbora za pregled se bo mogoče pritožiti pri Sodišču Evropske unije. Upravni odbor za pregled bo sestavljen iz uglednih posameznikov, ki bodo pristojni za obravnavo upravnih pritožb izbranih pooblaščenih subjektov v zvezi z zavezujočimi odločitvami, ki jih bo nanje naslovil Organ. Upravni odbor za pregled lahko predlaga spremembo ali nadomestitev prvotne odločitve izvršilnega odbora, ki je predmet upravne pritožbe. Izvršilni odbor upošteva mnenje upravnega odbora za pregled, ki pa zanj ni zavezujoče. • Finančne določbe (členi 64 do 72)

Organ bo pripravil letni proračun, ki mora biti uravnotežen in ga sprejme proračunski organ. Sprejel bo notranjo finančno uredbo in ukrepe za boj proti goljufijam. Računsko sodišče bo podalo pripombe na predlog proračuna in bo pristojno za revizijo Organa. Evropski parlament bo podelil razrešnico za izvrševanje proračuna, tako kot za druge decentralizirane agencije. Prihodki Organa bodo izhajali iz proračuna EU in pristojbin, zaračunanih nekaterim izbranim in neizbranim pooblaščenim subjektom iz finančnega sektorja. Pristojbine, zaračunane izbranim in neizbranim pooblaščenim subjektom, bodo ustrezale stroškom Organa za neposredni in posredni nadzor nad pooblaščenimi subjekti iz finančnega sektorja. V delegiranem aktu Komisije bo natančno opredeljena podskupina pooblaščenih subjektov, ki bodo morali plačevati pristojbine, in določena bo metodologija za izračun pristojbin na pooblaščeni subjekt. • Kadrovski predpisi (členi 73 do 76) in sodelovanje (členi 77 do 81) Organ bo uporabljal Kadrovske predpise in Pogoje za zaposlitev drugih uslužbencev, tudi o poklicni molčečnosti ter privilegijih in imunitetah. S pravili o varstvu podatkov in dostopu do dokumentov bo vzpostavljena obveznost tesnega sodelovanja z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov in Evropskim odborom za varstvo podatkov. Od Organa se zahteva, da v dobri veri sodeluje z ustreznimi zunanjimi organi, vključno z organi EU (Europol, evropski nadzorni organi, enotni mehanizem nadzora in Evropsko javno tožilstvo), drugimi ustreznimi nacionalnimi pristojnimi organi, kot so bonitetni organi, organi za reševanje in organi v okviru sistema jamstva za vloge ter po potrebi organi v tretjih državah. • Končne določbe (členi 82 do 93) Pristojnosti Evropskega bančnega organa na področju AML/CFT so ukinjene in prenesene na Organ. Organ bo ustanovljen v začetku leta 2023, dejavnosti neposrednega nadzora pa se bodo začele izvajati v začetku leta 2026. Ocenjevanje se bo izvedlo do decembra 2029. 2021/0240 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o ustanovitvi organa za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter o spremembi uredb (EU) št. 1093/2010, (EU) št. 1094/2010 in (EU) št. 1095/2010 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega: (1)Izkušnje s sedanjim okvirom za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma (AML/CFT), ki je močno odvisen od nacionalnega izvajanja ukrepov za AML/CFT, razkrivajo pomanjkljivosti ne le v zvezi z učinkovitim delovanjem okvira Unije za AML/CFT, ampak tudi v zvezi z vključevanjem mednarodnih priporočil. Te pomanjkljivosti povzročajo nove ovire za pravilno delovanje notranjega trga zaradi tveganj na notranjem trgu in zunanjih groženj notranjemu trgu. (2)Čezmejna narava kriminala in kaznivih dejanj ogroža prizadevanja finančnega sistema Unije glede preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma. Ta prizadevanja je treba obravnavati na ravni Unije, in sicer z ustanovitvijo Organa, ki bo odgovoren za prispevanje k izvajanju usklajenih pravil. Poleg tega bi si moral Organ prizadevati za usklajen pristop h krepitvi obstoječega preventivnega okvira za AML/CFT ter zlasti nadzora nad preprečevanjem pranja denarja in sodelovanja med FIU. S takim pristopom bi se morale zmanjšati razlike v nacionalni zakonodaji in nadzornih praksah ter uvesti strukture, ki pozitivno vplivajo na nemoteno delovanje notranjega trga, pristop pa bi moral posledično temeljiti na členu 114 PDEU. (3)Zato bi bilo treba ustanoviti evropski organ za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: Organ). Ustanovitev tega novega organa je ključna za zagotovitev učinkovitega in ustreznega nadzora nad pooblaščenimi subjekti z visokim tveganjem pranja denarja in financiranja terorizma (ML/TF), ki bi okrepil skupne nadzorne pristope za neizbrane pooblaščene subjekte ter olajšal skupne analize in sodelovanje med finančnoobveščevalnimi enotami. (4)Ta novi instrument je del celovitega svežnja, katerega namen je okrepiti okvir Unije za AML/CFT. Ta instrument bo skupaj z Direktivo [vstavite sklic – predlog šeste direktive o preprečevanju pranja denarja], Uredbo [vstavitev sklic – predlog prenovitve Uredbe (EU) 2015/847], in Uredbo [vstavite sklic – predlog uredbe o preprečevanju pranja denarja] sestavljal pravni okvir, ki bo urejal zahteve glede AML/CFT, ki jih bodo morali izpolnjevati pooblaščeni subjekti, in podpiral institucionalni okvir Unije za AML/CFT. (5)Za doseganje učinkovite in enotne ravni nadzora na področju AML/CFT po vsej Uniji je treba Organu podeliti pooblastila za: neposredni nadzor nad določenim številom izbranih pooblaščenih subjektov iz finančnega sektorja; spremljanje, analizo in izmenjavo informacij v zvezi s tveganji ML/TF, ki vplivajo na notranji trg; usklajevanje nadzornikov za AML/CFT iz finančnega sektorja in nadzor nad njimi; usklajevanje nadzornikov za AML/CFT iz nefinančnega sektorja, vključno s samoregulativnimi organi, in nadzor nad njimi ter usklajevanje in podporo FIU. (6)Združevanje pristojnosti za neposredni in posredni nadzor nad pooblaščenimi subjekti in delovanje kot podporni in usklajevalni mehanizem za FIU je najprimernejši način za vzpostavitev nadzora in sodelovanja med FIU na ravni Unije. To bi bilo treba doseči z ustanovitvijo Organa, ki bi moral združevati neodvisnost in visoko raven strokovnega znanja ter bi moral biti ustanovljen v skladu s skupno izjavo in skupnim pristopom Evropskega parlamenta, Sveta Evropske unije in Evropske komisije k decentraliziranim agencijam. (7)Organ in država članica gostiteljica bi morala skleniti sporazum o sedežu, v katerem bi bili določeni pogoji ustanovitve sedeža ter ugodnosti, ki jih Organu in njegovemu osebju podeli država članica. (8)Pooblastila bi morala Organu omogočati, da na različne načine izboljša nadzor na področju AML/CFT v Uniji. V zvezi z izbranimi pooblaščenimi subjekti bi moral Organ zagotoviti, da celotna skupina izpolnjuje zahteve, določene v okviru za AML/CFT in vseh drugih pravno zavezujočih aktih Unije, ki finančnim institucijam nalagajo obveznosti, povezane z AML/CFT. Poleg tega bi moral Organ izvajati redne preglede, da bi zagotovil, da imajo vsi finančni nadzorniki ustrezne vire in pooblastila, potrebne za opravljanje svojih nalog. Olajšati bo moral delovanje nadzornih kolegijev za AML ter prispevati k zbliževanju nadzornih praks in spodbujanju visokih nadzornih standardov. V zvezi z nefinančnimi nadzorniki, vključno s samoregulativnimi organi, kjer je to primerno, bi moral Organ usklajevati medsebojne strokovne preglede nadzornih standardov in praks ter zahtevati od nefinančnih nadzornikov, naj raziščejo morebitne kršitve zahtev glede AML/CFT. Poleg tega bi moral Organ usklajevati izvajanje skupnih analiz FIU ter dati FIU na voljo storitve in orodja informacijske tehnologije in umetne inteligence za varno izmenjavo informacij, tudi z gostovanjem mreže FIU.net. (9)S ciljem okrepiti pravila glede AML/CFT na ravni Unije ter izboljšati njihovo jasnost ob zagotavljanju skladnosti z mednarodnimi standardi in drugo zakonodajo je treba vzpostaviti usklajevalno vlogo Organa na ravni Unije v zvezi z vsemi vrstami pooblaščenih subjektov za zagotavljanje pomoči nacionalnim nadzornikom in spodbujanje konvergence nadzora, da bi se povečala učinkovitost izvajanja ukrepov za AML/CFT, tudi v nefinančnem sektorju. Posledično bi bilo treba Organ pooblastiti za pripravo regulativnih tehničnih standardov ter sprejemanje smernic, priporočil in mnenj s ciljem, da se v primeru, če se nadzor še vedno izvaja na nacionalni ravni, enake nadzorne prakse in standardi načeloma uporabljajo za vse primerljive subjekte. Ker je Organ strokovno visoko specializiran, bi mu bilo treba zaupati razvoj metodologije nadzora, v skladu s pristopom, ki temelji na tveganju. Nekateri vidiki metodologije, ki lahko vključujejo usklajena kvantitativna referenčna merila, kot so pristopi k razvrščanju profila tveganja pri delovanju pooblaščenih subjektov, bi morali biti podrobno opredeljeni v regulativnih ukrepih, ki se neposredno uporabljajo – regulativnih ali izvedbenih tehničnih standardih. Drugi vidiki, ki zahtevajo širšo nadzorno diskrecijsko pravico, kot so pristopi k ocenjevanju profila preostalega tveganja in notranji nadzor pooblaščenih organov, bi morali biti zajeti z nezavezujočimi smernicami, priporočili in mnenji Organa. Usklajena metodologija nadzora bi morala ustrezno upoštevati in po potrebi izboljšati obstoječe metodologije nadzora v zvezi z drugimi vidiki nadzora nad pooblaščenimi subjekti iz finančnega sektorja, zlasti v primeru vzajemnih učinkov nadzora na področju AML/CFT in bonitetnega nadzora. Natančneje, metodologija nadzora, ki bi jo razvil Organ, bi se morala dopolnjevati s smernicami in drugimi instrumenti, ki jih je razvil Evropski bančni organ, pri čemer bi bili natančno opredeljeni pristopi bonitetnih nadzornih organov v zvezi z upoštevanjem tveganj ML/TF pri bonitetnem nadzoru, da bi se zagotovilo učinkovito vzajemno delovanje bonitetnega nadzora in nadzora na področju AML/CFT. (10)Organ bi moral biti pooblaščen za razvoj regulativnih tehničnih standardov za dopolnitev usklajenih pravil, določenih v [vstavite sklice – predlog šeste direktive o preprečevanju pranja denarja, uredba o preprečevanju pranja denarja in predlog prenovitve uredbe (EU) 2015/847]. Komisija bi morala potrditi osnutke regulativnih tehničnih standardov z delegiranimi akti v skladu s členom 290 PDEU, da se jim zagotovi zavezujoč pravni učinek. Spreminjati bi jih bilo treba le v zelo omejenem obsegu in v izrednih okoliščinah, saj je Organ v tesnem stiku z okvirom za AML/CFT in ga najbolje pozna. Za zagotovitev nemotenega in hitrega postopka za sprejetje teh standardov bi bilo treba Komisiji določiti časovni rok za odločitev o potrditvi osnutkov regulativnih tehničnih standardov. (11)Komisiji bi bilo treba tudi dodeliti pristojnosti za sprejemanje izvedbenih tehničnih standardov z izvedbenimi akti v skladu s členom 291 PDEU. (12)Ker ni vzpostavljenih dovolj učinkovitih ureditev za obravnavanje incidentov na področju AML/CFT, ki vključujejo čezmejne vidike, je treba vzpostaviti celovit nadzorni sistem za AML/CFT na ravni Unije, ki bo zagotavljal dosledno visokokakovostno uporabo metodologije nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma ter spodbujal učinkovito sodelovanje med vsemi zadevnimi pristojnimi organi. Zato bi morali Organ in nacionalni nadzorni organi na področju AML/CFT (v nadaljnjem besedilu: nadzorni organi) predstavljati nadzorni sistem za AML/CFT. To bi koristilo nadzornim organom tudi pri spoprijemanju s posebnimi izzivi, na primer v zvezi s povečanim tveganjem za AML/CFT ali zaradi pomanjkanja virov, saj bi bila v okviru takega sistema mogoča vzajemna pomoč na zahtevo. To bi lahko vključevalo izmenjavo in napotitve osebja, dejavnosti usposabljanja in izmenjave dobrih praks. Poleg tega bi lahko Komisija državam članicam zagotavljala tehnično podporo v skladu z Uredbo (EU) 2021/240 Evropskega parlamenta in Sveta za spodbujanje reform, namenjenih okrepitvi boja proti pranju denarja. (13)Glede na pomembno vlogo tematskih pregledov pri nadzoru na področju AML/CFT po vsej Uniji, ki omogočajo opredelitev in primerjavo ravni izpostavljenosti tveganjem in trendov v zvezi z nadzorovanimi pooblaščenimi subjekti, ter glede na to, da nadzorniki v različnih državah članicah trenutno nimajo koristi od teh pregledov, mora Organ opredeliti nacionalne tematske preglede, ki imajo podoben obseg in časovni okvir, ter zagotoviti njihovo usklajevanje na ravni Unije. Da bi se preprečili primeri morebitnih nasprotujočih si komunikacij z nadzorovanimi subjekti, bi morala biti usklajevalna vloga Organa omejena na stike z ustreznimi nazornimi organi in ne bi smela vključevati nikakršnih neposrednih stikov z neizbranimi pooblaščenimi subjekti. Iz istega razloga bi moral Organ preučiti možnost prilagajanja ali usklajevanja časovnega okvira nacionalnih tematskih pregledov in olajšati vse dejavnosti, ki jih ustrezni nadzorni organi morda želijo opravljati skupaj ali na podoben način. (14)Učinkovita uporaba podatkov vodi do boljšega spremljanja in skladnosti podjetij. Zato bi morala neposredni in posredni nadzor Organa in nadzornih organov nad vsemi pooblaščenimi subjekti v sistemu temeljiti na primernem dostopu do ustreznih podatkov in informacij o samih pooblaščenih subjektih ter o nadzornih dejavnostih in ukrepih, sprejetih v zvezi z njimi. V ta namen bi moral Organ vzpostaviti osrednjo podatkovno zbirko AML/CFT z informacijami, pridobljenimi od vseh nadzornih organov, ter dati take informacije selektivno na voljo vsem nadzornim organom v sistemu. Ti podatki bi morali zajemati tudi postopke za odvzem dovoljenj ter ocene sposobnosti in primernosti delničarjev in članov posameznih pooblaščenih subjektov, saj bi to zadevnim organom omogočilo, da bi ustrezno obravnavali morebitne pomanjkljivosti posameznih subjektov in posameznikov, ki so se morda uresničile v drugih državah članicah. Podatkovna zbirka bi morala vključevati tudi statistične informacije o nadzornih in drugih javnih organih, vključenih v nadzor na področju AML/CFT. Take informacije bi omogočale učinkovit nadzor Organa nad pravilnim delovanjem in učinkovitostjo nadzornega sistema za AML/CFT. Informacije iz podatkovne zbirke bi Organu omogočale, da se pravočasno odzove na morebitne pomanjkljivosti in primere neizpolnjevanja zahtev s strani neizbranih pooblaščenih subjektov. Organ v skladu s členom 24 Uredbe Sveta (EU) 2017/1939 brez nepotrebnega odlašanja poroča Evropskemu javnemu tožilstvu o vsakem kaznivem ravnanju, za katero bi lahko izvajalo svojo pristojnost v skladu s členom 22 ter členom 25(2) in (3) navedene uredbe. V skladu s členom 8 Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 uradu OLAF nemudoma posreduje vse informacije o morebitnih primerih goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih dejanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. (15)S ciljem zagotoviti učinkovitejšo in manj razdrobljeno zaščito finančnega okvira Unije bi moral Organ neposredno nadzorovati omejeno število najbolj tveganih pooblaščenih subjektov. Ker tveganja ML/TF niso sorazmerna z velikostjo nadzorovanih subjektov, bi bilo treba za opredelitev najbolj tveganih subjektov uporabiti druga merila. Obravnavati bi bilo treba zlasti dve kategoriji: visoko tvegane čezmejne kreditne in finančne institucije, ki opravljajo dejavnost v velikem številu držav članic in se redno izbirajo, ter, v izjemnih primerih, vse subjekte, katerih bistvene kršitve veljavnih zahtev nacionalni nadzornik ne obravnava zadostno ali pravočasno. Takšni subjekti bi spadali v kategorijo „izbranih pooblaščenih subjektov“. (16)Prvo kategorijo, tj. kreditne in finančne institucije ali skupine takih institucij, bi bilo treba oceniti vsaka tri leta, na podlagi kombinacije objektivnih meril v zvezi z njihovo čezmejno prisotnostjo in dejavnostjo ter meril v zvezi z njihovim profilom tveganja ML/FT pri delovanju. V izbirni postopek bi morale biti vključene samo velike kompleksne finančne skupine, prisotne v več državah članicah, ki bi jih bilo mogoče učinkoviteje nadzorovati na ravni Unije. Kar zadeva kreditne institucije, bi morala minimalna čezmejna prisotnost za vključitev v izbirni postopek temeljiti na številu hčerinskih družb in podružnic v različnih državah članicah, saj tvegane bančne dejavnosti velikega obsega zahtevajo lokalno prisotnost v obliki ustanove. Nasprotno lahko drugi subjekti iz finančnega sektorja opravljajo dejavnosti, ki so lahko z vidika ML/TF dovolj tvegane, z neposrednim zagotavljanjem storitev, na primer prek mreže posrednikov, nimajo pa ustanovljenih hčerinskih družb ali podružnic v velikem številu držav članic. Zato bi uporaba istih čezmejnih meril, tj. tistih, ki so povezana s pravico do ustanavljanja, povzročila, da bi se upoštevali veliki subjekti iz finančnega sektorja, ki imajo lahko profil precejšnjega tveganja v številnih državah članicah, ne da bi imeli v njih sedež. Ker je obseg dejavnosti prek neposrednega zagotavljanja storitev po navadi manjši od obsega dejavnosti, ki se izvajajo v podružnici ali hčerinski družbi, je primerno upoštevati samo skupine, ki imajo sicer sedež v najmanj dveh državah članicah, storitve pa zagotavljajo neposredno ali prek mreže posrednikov v najmanj osmih državah članicah. (17)Za zagotovitev, da se izmed subjektov, ki izvajajo pomembne čezmejne dejavnosti, na ravni Unije neposredno nadzorujejo samo najbolj tvegani, bi morala biti ocena njihovega tveganja pri delovanju usklajena. Trenutno obstajajo različni nacionalni pristopi in nadzorni organi uporabljajo različna referenčna merila za ocenjevanje in razvrščanje tveganj ML/TF pri delovanju pooblaščenih subjektov. Uporaba teh nacionalnih metodologij za izbiro subjektov za neposredni nadzor na ravni Unije bi lahko pripeljala do različnih konkurenčnih pogojev med njimi. Zato bi moral biti Organ pooblaščen za razvoj regulativnih tehničnih standardov, ki bi določali usklajeno metodologijo in referenčna merila za kategorizacijo tveganja ML/TF pri delovanju kot nizkega, srednjega, precejšnjega ali visokega. Metodologija bi morala biti prilagojena določenim vrstam tveganj in zato upoštevati različne kategorije pooblaščenih subjektov, ki so finančne institucije v skladu z uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma [Urad za publikacije: vstavite naslednjo številko za COM(2021) 420]. Navedena metodologija bi morala biti dovolj podrobna ter določati posebna kvantitativna in kvalitativna referenčna merila, ob upoštevanju vsaj dejavnikov tveganja, povezanih z vrstami oskrbovanih strank, produktov in storitev, ki se ponujajo, ter geografskih območij, vključno z jurisdikcijami tretjih držav, v katerih pooblaščeni subjekti delujejo ali s katerimi so povezani. Natančneje, vsak ocenjen pooblaščeni subjekt bi imel profil tveganja pri delovanju razvrščen v vsaki državi članici, v kateri deluje, v skladu z razvrstitvijo katerega koli drugega pooblaščenega subjekta v Uniji. Kvantitativna in kvalitativna referenčna merila bi omogočala, da bi bila taka razvrstitev objektivna in neodvisna od proste presoje danega nadzornega organa v državi članici ali od proste presoje Organa. (18)Merilo za končni izbor bi moralo zagotavljati enake konkurenčne pogoje med neposredno nadzorovanimi pooblaščenimi subjekti, v ta namen pa Organu ali nadzornim organom ne bi smela biti prepuščena prosta presoja pri odločanju o seznamu pooblaščenih subjektov, ki bi jih bilo treba neposredno nadzorovati. Zato bi se moral dani ocenjeni pooblaščeni subjekt, ki deluje čezmejno in v skladu z usklajeno metodologijo spada v kategorijo visokega tveganja v minimalnem številu držav članic, šteti za izbrani pooblaščeni subjekt. V primeru kreditnih institucij bi bilo treba čezmejni vidik obravnavati z vključitvijo kreditnih institucij, ki so razvrščene kot visoko tvegane v najmanj štirih državah članicah in če je v najmanj eni od teh štirih držav članic subjekt v nadzorni ali drugi javni preiskavi zaradi bistvenih kršitev zahtev glede AML/CFT. V primeru drugih finančnih institucij bi bilo treba čezmejni vidik obravnavati z vključitvijo finančnih institucij, razvrščenih kot visoko tvegane v najmanj eni državi članici, v kateri imajo sedež, in v najmanj petih drugih državah članicah, v katerih delujejo z neposrednim zagotavljanjem storitev. (19)Za zagotovitev preglednosti in jasnosti bi moral Organ objaviti seznam izbranih pooblaščenih subjektov v enem mesecu od začetka izbirnega postopka, po preverjanju ustreznosti informacij, ki so jih predložili finančni nadzorniki, za merila za čezmejne dejavnosti in metodologijo tveganja pri delovanju. Zato je pomembno, da ustrezni finančni nadzorniki na začetku vsakega obdobja izbora Organu zagotovijo posodobljene statistične informacije za določitev seznama finančnih institucij, upravičenih do ocenjevanja v skladu z merili za vključitev v ocenjevanje, ki se nanašajo na čezmejne dejavnosti. V tem okviru bi morali finančni nadzorniki obvestiti Organ o kategoriji tveganja pri delovanju, v katero spada finančna institucija v njihovi pristojnosti v skladu z metodologijo, določeno v regulativnih tehničnih standardih. Organ bi moral nato pet mesecev po objavi seznama prevzeti naloge, povezane z neposrednim nadzorom. To obdobje je potrebno za ustrezno pripravo prenosa nadzornih nalog z nacionalne ravni na raven Unije, vključno z oblikovanjem skupne nadzorniške skupine in sprejetjem vseh ustreznih delovnih dogovorov z zadevnimi finančnimi nadzorniki.

(20)Za zagotovitev pravne varnosti in enakih konkurenčnih pogojev med izbranimi subjekti bi morali vsi izbrani subjekti ostati pod neposrednim nadzorom Organa najmanj tri leta, tudi če od trenutka izbora in v triletnem obdobju prenehajo izpolnjevati katero koli od meril, povezanih s čezmejnimi dejavnostmi ali tveganjem, na primer zaradi morebitne konsolidacije, razširitve ali ponovne dodelitve dejavnosti, ki se izvajajo prek ustanov ali svobode opravljanja storitev. Organ bi moral tudi zagotoviti, da imajo pooblaščeni subjekti in njihovi nadzorni organi dovolj časa za pripravo na prenos nadzora z nacionalne ravni na raven Unije. Zato bi se moral vsak naslednji izbor začeti šest mesecev pred datumom zaključka triletnega obdobja nadzora nad predhodno izbranimi subjekti. (21)Zadevni akterji, vključeni v uporabo okvira za AML/CFT, bi morali medsebojno sodelovati v skladu z dolžnostjo lojalnega sodelovanja, zapisano v Pogodbah. Za zagotovitev, da nadzorni sistem za preprečevanje pranja denarja, ki ga sestavljajo Organ in nadzorni organi, deluje kot celovit mehanizem ter da se tveganja za posamezne jurisdikcije in lokalno strokovno znanje na področju nadzora ustrezno upoštevajo in dobro izkoriščajo, bi morale neposredni nadzor nad izbranimi pooblaščenimi subjekti izvajati skupne nadzorniške skupine. Te skupine bi moral voditi član osebja Organa, ki bi usklajeval vse nadzorne dejavnosti skupine. Za zagotovitev ustreznega razumevanja morebitnih nacionalnih posebnosti bi moral biti vodja skupine (v nadaljnjem besedilu: koordinator skupne nadzorniške skupine) nastanjen v državi članici, v kateri ima izbrani subjekt svoj sedež. Organ bi moral biti pristojen za ustanovitev in sestavo skupne nadzorniške skupine, lokalni nadzorniki pa bi morali zagotoviti, da je v skupino imenovanih dovolj članov njihovega osebja, pri tem pa upoštevati profil tveganja izbranega subjekta v njihovi pristojnosti. (22)Za zagotovitev, da lahko Organ učinkovito izpolnjuje svoje nadzorne obveznosti v zvezi z izbranimi pooblaščenimi subjekti, bi bilo treba Organu omogočiti, da pridobi vse notranje dokumente in informacije, potrebne za izvajanje njegovih nalog, in za ta namen imeti splošna preiskovalna pooblastila, ki se podelijo vsem nadzornim organom v skladu z nacionalnim upravnim pravom. (23)Organ bi moral biti pooblaščen, da zahteva notranje ukrepe subjekta za povečanje skladnosti pooblaščenih subjektov z okvirom za AML/CFT, vključno z okrepitvijo notranjih postopkov in spremembami strukture upravljanja, kar vključuje celo razrešitev članov upravljalnega organa, brez poseganja v pristojnosti drugih zadevnih nadzornih organov istega izbranega subjekta. Na podlagi ustreznih ugotovitev, povezanih z neizpolnjevanjem ali delnim izpolnjevanjem veljavnih zahtev s strani pooblaščenega subjekta, bi bilo treba Organu omogočiti, da naloži posebne ukrepe ali postopke za določene stranke ali kategorije strank, ki pomenijo visoko tveganje. Inšpekcijski pregled na kraju samem bi morali biti stalnica takega nadzora. Če določena vrsta inšpekcijskega pregleda na kraju samem zahteva dovoljenje nacionalnega sodnega organa, mora Organ zaprositi za tako dovoljenje. (24)Organ bi moral imeti celoten nabor nadzornih pooblastil v zvezi z neposredno nadzorovanimi subjekti za zagotavljanje izpolnjevanja veljavnih zahtev. Ta pooblastila bi se morala uporabiti v primerih, kadar izbrani subjekt ne izpolnjuje zahtev, kadar nekatere zahteve verjetno ne bodo izpolnjene, ter kadar notranji postopek in notranje kontrole niso ustrezni za zagotovitev dobrega upravljanja tveganj pranja denarja in financiranja terorizma pri izbranih pooblaščenih subjektih. Ta pooblastila bi se lahko izvajala z zavezujočimi odločitvami, naslovljenimi na izbrane posamezne pooblaščene subjekte. (25)Poleg nadzornih pooblastil in za zagotavljanje skladnosti, v primerih bistvenih kršitev zahtev, ki se neposredno uporabljajo, bi bilo treba Organu omogočiti, da izbranim pooblaščenim subjektom naloži upravne denarne kazni. Take kazni bi morale biti sorazmerne in odvračilne, imeti kaznovalni in odvračilni učinek ter biti skladne z načelom ne bis in idem. Najvišji zneski denarnih kazni bi morali biti skladni z zneski, določenimi z [vstavite sklic – šesta direktiva o preprečevanju pranja denarja], in na voljo vsem nadzornim organom v Uniji. Osnovni zneski teh kazni bi morali biti določeni znotraj omejitev, določenih z okvirom za AML/CFT, ob upoštevanju narave zahtev, ki so kršene. Da bi Organ ustrezno upošteval oteževalne ali olajševalne dejavnike, bi morale biti omogočene prilagoditve ustreznemu osnovnemu znesku. Za pravočasno spremembo škodljive poslovne prakse bi moral biti izvršilni odbor Organa pooblaščen za nalaganje periodičnih denarnih kazni, da bi prisilil zadevno pravno ali fizično osebo, da preneha z zadevnim ravnanjem. Za povečanje ozaveščenosti vseh pooblaščenih subjektov s tem, da se jih spodbuja, naj sprejmejo poslovne prakse v skladu z okvirom za AML/CFT, bi bilo treba sankcije in kazni razkriti. V skladu s členom 263 PDEU bi moralo imeti Sodišče pristojnost za pregled zakonitosti odločitev, ki jih sprejmejo Organ, Svet in Komisija, pa tudi za ugotavljanje njihove nepogodbene odgovornosti. (26)Da bi lahko Organ in finančni nadzorniki hitro in učinkovito komunicirali znotraj nadzornega sistema za AML/CFT in za omogočanje bolj usklajenih postopkov odločanja, so potrebne posebne ureditve za komuniciranje znotraj navedenega sistema. (27)Za neizbrane pooblaščene subjekte bi se moral nadzor na področju AML/CFT še naprej izvajati zlasti na nacionalni ravni, pri čemer bi nacionalni pristojni organi ohranili polno pristojnost in odgovornost za neposredni nadzor. Organu bi bilo treba podeliti ustrezna pooblastila za posredni nadzor, da bi se zagotovila skladnost in visoka kakovost nadzornih ukrepov na nacionalni ravni po vsej Uniji. Zato bi moral izvajati ocene stanja konvergence nadzora in objavljati poročila s svojimi ugotovitvami. Moral bi biti pooblaščen za izdajanje smernic in priporočil, naslovljenih na pooblaščene subjekte in nadzorne organe, da bi se zagotovile usklajene nadzorne prakse na visoki ravni po vsej Uniji. (28)Nekateri pooblaščeni subjekti v finančnem sektorju, ki ne izpolnjujejo zahtev po rednem izboru, imajo lahko visok profil tveganja pri delovanju z vidika pranja denarja in financiranja terorizma ali lahko opravljajo, spremenijo ali razširijo dejavnosti, ki vključujejo visoko tveganje, ki ni ublaženo s primerno ravnjo notranjih kontrol, zaradi česar vodi do bistvenih kršitev zahtev glede AML/CFT. Če obstajajo znaki morebitnih bistvenih kršitev veljavnih zahtev glede AML/CFT, ti lahko kažejo hudo malomarnost na strani pooblaščenega subjekta. Nadzornemu organu bi moralo biti v večini primerov omogočeno, da se ustrezno odzove na morebitne kršitve in prepreči, da bi se tveganja uresničila in privedla do hudega zanemarjanja zahtev glede AML/CFT. Vendar v nekaterih primerih odziv na nacionalni ravni morda ni zadosten ali pravočasen, zlasti kadar obstajajo znaki, da je že prišlo do bistvenih kršitev na ravni subjekta. V takih primerih bi bilo treba Organu omogočiti, da od lokalnega nadzornika zahteva, naj sprejme posebne ukrepe za ureditev razmer, vključno z zahtevo po uporabi finančnih sankcij. Da bi se preprečila uresničitev tveganj pranja denarja in financiranja terorizma, bi moral biti rok za ukrepanje na nacionalni ravni dovolj kratek. (29)Organu bi bilo treba omogočiti, da v primeru neukrepanja ali neupoštevanja njegovih navodil v določenem roku na lastno pobudo zahteva prenos nadzornih nalog in pooblastil v zvezi z določenim pooblaščenim subjektom. Ker bi prenos nalog in pooblastil nad pooblaščenim subjektom brez posebne zahteve finančnega nadzornika na Organ zahtevalo diskrecijsko odločitev Organa, bi moral Organ v ta namen nasloviti zadevno zahtevo na Komisijo. Da bi Komisija lahko sprejela odločitev, ki bi bila skladna z okvirom nalog, dodeljenih Organu v okviru za AML/CFT, bi morala biti zahtevku Organa priložena ustrezna utemeljitev, v njem pa bi moralo biti navedeno natančno trajanje prerazporejanja nalog in pooblastil na Organ. Časovni okvir za prerazporeditev pooblastil bi moral ustrezati času, ki ga Organ potrebuje za obravnavanje tveganj na ravni subjekta, in ne bi smel presegati tri leta. Komisija bi morala hitro sprejeti odločitev o prenosu pooblastil in nalog za nadzor nad subjektom na Organ, v vsakem primeru pa v enem mesecu. (30)Za izboljšanje nadzornih praks v nefinančnem sektorju bi moral Organ izvesti medsebojne strokovne preglede nadzornih organov v nefinančnem sektorju, vključno z javnimi organi, ki nadzorujejo samoregulativne organe, in objaviti poročila s svojimi ugotovitvami; taka poročila bi lahko bila dopolnjena s smernicami ali priporočili, naslovljenimi na ustrezne javne organe, vključno z javnimi organi, ki nadzorujejo samoregulativne organe. Samoregulativnim organom bi bilo treba omogočiti, da sodelujejo pri medsebojnih strokovnih pregledih za vsak primer posebej, če so izrazili svojo pripravljenost za sodelovanje. (31)S ciljem povečati učinkovitost izvajanja ukrepov za AML/CFT tudi nefinančnem sektorju bi bilo treba Organu omogočiti tudi preiskovanje morebitnih kršitev ali nepravilne uporabe prava Unije s strani nadzornih organov v navedenem sektorju, vključno z javnimi organi, ki nadzorujejo samoregulativne organe. (32)Za analizo sumljive dejavnosti, ki vpliva na več jurisdikcij, bi bilo treba ustreznim FIU, ki so prejele povezana poročila, omogočiti učinkovito izvajanje skupnih analiz primerov skupnega interesa. V ta namen bi bilo treba Organu omogočiti, da predlaga, usklajuje in z vsemi ustreznimi sredstvi podpira skupne analize čezmejnih sumljivih transakcij ali dejavnosti. Skupne analize bi se morale sprožiti, kadar je treba izvesti take skupne analize v skladu z ustreznimi določbami prava Unije. Na podlagi izrecnega soglasja FIU, ki sodelujejo pri skupnih analizah, bi bilo treba osebju Organa, ki podpira izvajanje skupnih analiz, omogočiti, da prejme in obdela vse potrebne podatke in informacije, vključno s podatki in informacijami v zvezi z analiziranimi primeri. (33)Za izboljšanje učinkovitosti skupnih analiz bi bilo treba Organu omogočiti, da začne preglede metod, postopkov in izvajanja skupnih analiz, s ciljem določiti pridobljene izkušnje ter izboljšati in spodbujati te analize. Povratne informacije o skupnih analizah bi morale Organu omogočati, da objavi ugotovitve in priporočila, ki bi na koncu pripeljali do rednega izpopolnjevanja in izboljševanja metod in postopkov za izvajanje skupnih analiz. (34)Za olajšanje in izboljšanje sodelovanja med FIU in Organom, tudi za namene izvajanja skupnih analiz, bi bilo treba FIU omogočiti, da prostovoljno delegirajo enega člana osebja na FIU v Organ. Delegati nacionalnih FIU bi morali podpirati osebje Organa pri izvajanju vseh nalog v zvezi s FIU, vključno z izvajanjem skupnih analiz in pripravo ocen ogroženosti ter strateških analiz groženj, tveganj in načinov pranja denarja in financiranja terorizma. Poleg skupnih analiz bi moral Organ spodbujati in olajšati različne oblike vzajemne pomoči med FIU, vključno z usposabljanjem in izmenjavo osebja za izboljšanje krepitve zmogljivosti ter omogočanje izmenjave znanja in dobrih praks med FIU. (35)Organ bi moral upravljati, gostiti in vzdrževati FIU.net, tj. namenski informacijski sistem, ki FIU omogoča, da sodelujejo in izmenjujejo informacije med seboj ter, po potrebi, z enakovrednimi organi tretjih držav in tretjimi osebami. Organ bi moral v sodelovanju z državami članicami sistem posodabljati. V ta namen bi moral zagotoviti, da se za razvoj FIU.net vseskozi uporablja najnaprednejša in najsodobnejša razpoložljiva tehnologija, na podlagi analize stroškov in koristi. (36)Za vzpostavitev doslednih, učinkovitih in uspešnih nadzornih in s FIU povezanih praks ter zagotovitev skupne, enotne in skladne uporabe prava Unije bi bilo treba Organu omogočiti izdajanje smernic in priporočil, naslovljenih na vse pooblaščene subjekte ali na kategorijo pooblaščenih subjektov ter na vse nadzorne organe in FIU ali na kategorijo nadzornih organov in FIU. Smernice in priporočila bi se lahko izdali na podlagi posebnega pooblastila iz veljavnih aktov Unije ali na lastno pobudo Organa, če obstaja potreba po okrepitvi okvira za AML/CFT na ravni Unije. (37)Vzpostavitev trdne strukture upravljanja znotraj Organa je bistvena za zagotovitev učinkovitega opravljanja nalog, dodeljenih Organu, ter za učinkovito in objektivno odločanje. Zaradi zapletenosti in raznolikosti nalog, prenesenih na Organ, na področju nadzora in FIU odločitev ne more sprejemati en upravni organ, kot je pogosto pri decentraliziranih agencijah. Ker morajo nekatere vrste odločitev, kot so odločitve o sprejetju skupnih instrumentov, sprejeti predstavniki ustreznih organov ali FIU, pri čemer je treba spoštovati pravila glasovanja iz PDEU, nekatere druge odločitve, kot so odločitve o posameznih izbranih pooblaščenih subjektih ali posameznih organih, zahtevajo manjši organ odločanja, katerega člani bi morali biti predmet ustreznih ureditev glede odgovornosti. Zato bi moral Organ vključevati splošni odbor in izvršilni odbor, sestavljen iz petih polnopravnih neodvisnih članov in predsednika Organa. (38)Za zagotovitev ustreznega strokovnega znanja bi moral imeti splošni odbor dve sestavi. Za vse odločitve o sprejetju splošno veljavnih aktov, kot so regulativni in izvedbeni tehnični standardi, smernice, priporočila in mnenja v zvezi s FIU, bi moral biti sestavljen iz vodij FIU držav članic (v nadaljnjem besedilu: splošni odbor v sestavi FIU). Za istovrstne akte, ki se nanašajo na neposredni ali posredni nadzor nad finančnimi in nefinančnimi pooblaščenimi subjekti, bi moral biti sestavljen iz vodij nadzornikov za AML/CFT, ki so javni organi (v nadaljnjem besedilu: splošni odbor v nadzorni sestavi). Vse strani, zastopane v splošnem odboru, bi si morale prizadevati za omejitev menjavanja svojih predstavnikov, da bi zagotovile stalnost dela odbora. Vse strani bi si morale prizadevati doseči uravnoteženo zastopanost moških in žensk v splošnem odboru. (39)Za nemoten postopek odločanja bi morale biti naloge jasno razdeljene: splošni odbor v sestavi FIU bi moral odločati o ustreznih ukrepih za FIU, splošni odbor v nadzorni sestavi pa o delegiranih aktih, smernicah in podobnih ukrepih za pooblaščene subjekte. Splošnemu odboru v nadzorni sestavi bi bilo treba omogočiti, da izrazi svoje mnenje in svetuje izvršilnemu odboru o vseh osnutkih odločitev o posameznih izbranih pooblaščenih subjektih, ki jih predlagajo skupne nadzorniške skupine. V primeru neobstoja takega mnenja ali nasvetov bi moral odločitev sprejeti izvršilni odbor. Kadar izvršilni odbor pri končni odločitvi odstopa od nasvetov splošnega odbora v nadzorni sestavi, bi moral v pisni obliki pojasniti razloge za odstopanje.

(40)Za namene glasovanja in sprejemanja odločitev bi morala vsaka država članica imeti enega predstavnika z glasovalno pravico. Zato bi morale vodje javnih organov imenovati stalnega predstavnika kot člana splošnega odbora v nadzorni sestavi z glasovalno pravico. Druga možnost je, da se javni organi države članice glede na vsebino odločitve ali dnevni red sestanka splošnega odbora odločijo za ad hoc predstavnika. Praktične ureditve v zvezi z odločanjem in glasovanjem članov splošnega odbora v nadzorni sestavi bi morale biti določene v poslovniku splošnega odbora, ki ga pripravi Organ. (41)Predsednik Organa bi moral predsedovati sestankom splošnega odbora in imeti pravico do glasovanja pri sprejemanju odločitev z navadno večino. Komisija bi morala biti članica brez glasovalne pravice v splošnem odboru. Za vzpostavitev sodelovanja z drugimi ustreznimi institucijami bi bilo treba splošnemu odboru tudi omogočiti, da sprejme druge opazovalce brez glasovalne pravice, kot je predstavnik enotnega mehanizma nadzora in vsakega od treh evropskih nadzornih organov (EBA, EIPO in ESMA), v splošni odbor v njegovi nadzorni sestavi ter predstavnike Europola, Evropskega javnega tožilstva in Eurojusta v splošni odbor v sestavi FIU, kadar se razpravlja ali odloča o zadevah v njihovi pristojnosti. Za omogočanje nemotenega postopka odločanja bi bilo treba odločitve splošnega odbora sprejeti z navadno večino, razen odločitev v zvezi z osnutki regulativnih in izvedbenih tehničnih standardov, smernicami in priporočili, ki bi jih bilo treba sprejeti s kvalificirano večino predstavnikov držav članic v skladu s pravili glasovanja iz PDEU. (42)Upravni organ Organa bi moral biti izvršilni odbor, sestavljen iz predsednika Organa in petih polnopravnih članov, ki jih imenuje splošni odbor na podlagi ožjega seznama kandidatov, ki ga pripravi Komisija. S ciljem zagotoviti hiter in učinkovit postopek odločanja bi moral biti izvršilni odbor pristojen za načrtovanje in izvajanje nalog Organa, razen če se posamezne odločitve izrecno nanašajo na splošni odbor. Za zagotovitev objektivnosti in ustrezne hitrosti postopka odločanja na področju neposrednega nadzora nad izbranimi pooblaščenimi subjekti bi moral izvršilni odbor sprejeti vse zavezujoče odločitve, naslovljene na izbrane pooblaščene subjekte. Poleg tega bi moral biti izvršilni odbor skupaj s predstavnikom Komisije kolektivno odgovoren za upravne in proračunske odločitve Organa. Kadar izvršilni odbor sprejema odločitve v zvezi z upravljanjem proračuna, javnimi naročili, zaposlovanjem in revizijo Organa, bi bilo treba zahtevati soglasje Komisije glede na to, da bo del finančnih sredstev Organa zagotovljen iz proračuna Unije. (43)Za omogočanje hitrih odločitev bi bilo treba vse odločitve izvršilnega odbora, vključno z odločitvami, pri katerih ima Komisija glasovalno pravico, sprejeti z navadno večino, pri čemer je v primeru neodločenega izida glasovanja odločilen glas predsednika. Za zagotovitev dobrega finančnega poslovodenja Organa bi bilo treba za odločitve v zvezi s proračunom, upravljanjem in zaposlovanjem zahtevati soglasje Komisije. Člane izvršilnega odbora z glasovalno pravico razen predsednika bi moral izbrati splošni odbor na podlagi ožjega seznama, ki ga pripravi Komisija. (44)Za zagotovitev neodvisnega delovanja Organa bi morali pet članov izvršilnega odbora in predsednik Organa delovati neodvisno od Unije kot celote in v njenem interesu. Kar zadeva sprejemanje nekaterih imenovanj ali ugodnost bi morali med svojim mandatom in po njegovem izteku ravnati pošteno in diskretno. Da člani izvršilnega odbora ne bi dajali vtisa, da morda izkoriščajo svoj položaj kot člani izvršilnega odbora Organa, da bi bili po izteku svojega mandata imenovani na visok položaj v zasebnem sektorju, in da bi se preprečila morebitna navzkrižja interesov po zaposlitvi v javnem sektorju, bi bilo treba za pet članov izvršilnega odbora, vključno s predsednikom Organa, uvesti obdobje mirovanja. (45)Predsednika Organa bi moral Svet imenovati na podlagi objektivnih meril, po odobritvi s strani Evropskega parlamenta. Moral bi predstavljati Organ navzven in poročati o izvajanju nalog Organa. (46)Izvršnega direktorja Organa bi moral izvršilni odbor imenovati na podlagi ožjega seznama Komisije. Izvršni direktor Organa bi moral biti višji javni uslužbenec Organa, pristojen za njegovo vsakodnevno upravljanje ter odgovoren za upravljanje proračuna, javna naročila, zaposlovanje in kadrovanje. (47)Za učinkovito varstvo pravic zadevnih strani, zaradi ekonomičnosti postopka in za zmanjšanje bremena Sodišča Evropske unije bi moral Organ fizičnim in pravnim osebam omogočiti, da zahtevajo pregled odločitev, sprejetih v skladu s pooblastili, povezanimi z neposrednim nadzorom ter prenesenimi na Organ s to uredbo, ki so naslovljene nanje ali jih neposredno ali individualno zadevajo. Neodvisnost in objektivnost odločitev, ki jih sprejme upravni odbor za pregled, bi morali biti med drugim zagotovljeni z njegovo sestavo iz petih neodvisnih in ustrezno usposobljenih oseb. Obstajati bi morala možnost pritožbe zoper odločitve upravnega odbora za pregled pri Sodišču Evropske unije. (48)Za zagotovitev pravilnega delovanja Organa bi bilo treba financiranje zagotoviti s kombinacijo pristojbin, ki se zaračunavajo nekaterim pooblaščenim subjektom ter prispevajo k proračunu Unije, odvisno od nalog in funkcij. Proračun Organa bi moral biti del proračuna Unije, ki ga potrdi proračunski organ na podlagi predloga Komisije. Organ bi moral Komisiji predložiti predlog proračuna in notranjo finančno uredbo v odobritev. (49)Za zagotovitev, da lahko Organ izvaja svoje naloge kot neposredni in posredni nadzornik pooblaščenega subjekta, bi bilo treba uvesti ustrezen mehanizem za določanje in pobiranje pristojbin. Kar zadeva pristojbine, ki bi se zaračunavale izbranim pooblaščenim subjektom in nekaterim neizbranim pooblaščenim subjektom, bi bilo treba v delegiranem aktu Komisije razviti postopek pobiranja pristojbin. Metodologija bi morala temeljiti na tveganju neposredno ali posredno nadzorovanih subjektov ter njihovega prometa ali prihodka. (50)Pravila o določitvi in izvrševanju proračuna Organa ter določbe Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/715 v zvezi s sodelovanjem z Evropskim javnim tožilstvom in učinkovitostjo preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam. (51)Za preprečevanje notranjih goljufij, korupcije ali kakršne koli druge nezakonite dejavnosti znotraj Organa in učinkovit boj proti njim bi bilo treba za Organ uporabljati Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013, kar zadeva sodelovanje z Evropskim javnim tožilstvom in učinkovitost preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam. Organ bi moral pristopiti k medinstitucionalnemu sporazumu o notranjih preiskavah, ki jih opravlja urad OLAF, temu pa bi bilo treba omogočiti izvajanje preverjanj na kraju samem na področju njegove pristojnosti. (52)Kot je navedeno v strategiji Evropske unije za kibernetsko varnost, je zaradi vse bolj sovražnega okolja ogroženosti bistveno zagotoviti visoko raven kibernetske odpornosti v vseh institucijah, organih in agencijah EU. Izvršni direktor mora torej zagotoviti ustrezno upravljanje tveganj na področju informacijske tehnologije, močno notranje upravljanje informacijske tehnologije in zadostna sredstva za varnost informacijske tehnologije. Organ tesno sodeluje s skupino institucij, organov in agencij Evropske unije za odzivanje na računalniške grožnje (CERT EU) ter skupini in Komisiji v 24 urah poroča o večjih incidentih. (53)Organ bi moral odgovarjati Evropskemu parlamentu in Svetu za izvajanje svojih nalog in izvajanje te uredbe. Predsednik Organa bi moral zadevno poročilo vsako leto predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji. (54)Osebje Organa bi moralo biti sestavljeno iz začasnih uslužbencev in napotenih nacionalnih strokovnjakov ter nacionalnih delegatov, ki bi jih FIU Unije dale na voljo Organu. Organ bi moral v dogovoru s Komisijo sprejeti ustrezne izvedbene ukrepe v skladu z določbami člena 110 Kadrovskih predpisov. (55)Za zagotovitev ustrezne obravnave zaupnih informacij bi morala za vse člane upravnih organov Organa, vse osebje Organa, vključno z napotenim osebjem in osebjem, ki je na voljo Organu, ter vse osebe, ki izvajajo naloge za Organ na podlagi pogodbe, veljati obveznost varovanja poslovne skrivnosti, vključno z vsemi omejitvami zaupnosti in obveznostmi, ki izhajajo iz ustreznih določb zakonodaje Unije in so povezane z določenimi nalogami Organa. Vendar obveznosti glede zaupnosti in poslovne skrivnosti Organu ne bi smele preprečevati, da sodeluje z drugimi zadevnimi nacionalnimi organi ali subjekti ali organi in subjekti Unije, si z njimi izmenjuje ali jim razkriva informacije, če je to potrebno za izvajanje njihovih nalog ter če so take obveznosti sodelovanja in izmenjave informacij predvidene v pravu Unije. (56)Brez poseganja v obveznosti glede zaupnosti, ki veljajo za osebje in predstavnike Organa v skladu z ustreznimi določbami prava Unije, bi bilo treba za Organ uporabljati Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001. V skladu z omejitvami glede zaupnosti in varovanja poslovne skrivnosti, povezanimi z nadzornimi nalogami Organa ter nalogami Organa za podporo in usklajevanje FIU, se tak dostop ne bi smel razširiti na zaupne informacije, ki jih obravnava osebje Organa. Zlasti bi se za zaupne morali šteti vsi operativni podatki ali informacije, povezani s takimi operativnimi podatki Organa in FIU EU, ki so v lasti Organa zaradi izvajanja nalog in dejavnosti, povezanih s podporo in usklajevanjem FIU. Kar zadeva nadzorne naloge, bi bilo treba dostop do informacij ali podatkov Organa, finančnih nadzornikov ali pooblaščenih subjektov v postopku izvajanja nalog in dejavnosti, povezanih z neposrednim nadzorom, načeloma obravnavati kot zaupen in ne bi smel biti predmet razkritja. Vendar se lahko navedene zaupne informacije, ki se nanašajo na nadzorniški postopek, v celoti ali delno razkrijejo pooblaščenim subjektom, ki sodelujejo pri takem nadzorniškem postopku, ob upoštevanju upravičenega interesa pravnih in fizičnih oseb razen zadevne strani glede varovanja njihovih poslovnih skrivnosti. (57)Brez poseganja v posebne jezikovne ureditve, ki bi bile lahko sprejete v nadzornem sistemu za preprečevanje pranja denarja in z izbranimi pooblaščenimi subjekti, bi bilo treba za Organ uporabljati Uredbo Sveta št. 1, Prevajalski center za organe Evropske unije pa bi moral zagotavljati prevajalske storitve, ki bi bile morda potrebne za delovanje Organa. (58)Brez poseganja v obveznosti držav članic in njihovih organov bi bilo treba obdelavo osebnih podatkov na podlagi te uredbe za namene preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma šteti za potrebno za izvajanje naloge, ki se izvaja v javnem interesu ali zaradi zakonitih interesov Organa v skladu s členom 5 Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta ter členom 6 Uredbe 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta. Pri razvoju instrumentov ali sprejemanju odločitev, ki bi lahko pomembno vplivali na varstvo osebnih podatkov, bi moral Organ, kadar je to ustrezno, tesno sodelovati z Evropskim odborom za varstvo podatkov, ustanovljenim z Uredbo (EU) 2016/679, in Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ustanovljenim z Uredbo (EU) 2018/1725, da se prepreči podvajanje. (59)Organ bi moral vzpostaviti kooperativne odnose z ustreznimi agencijami in organi Unije, vključno z Europolom, Eurojustom, Evropskim javnim tožilstvom in evropskimi nadzornimi organi, in sicer z Evropskim bančnim organom, Evropskim organom za vrednostne papirje in trge ter Evropskim organom za zavarovanja in poklicne pokojnine. Za izboljšanje medsektorskega nadzora ter boljše sodelovanje med bonitetnimi nadzorniki in nadzorniki za AML/CFT bi moral Organ vzpostaviti kooperativne odnose z organi, pristojnimi za bonitetni nadzor nad pooblaščenimi subjekti, vključno z Evropsko centralno banko, v zvezi z zadevami, ki se ne nanašajo na naloge, ki so prenesene nanj z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013, ter z organi za reševanje, kot so opredeljeni v členu 3 Direktive (EU) 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta, in imenovanimi organi v skladu s sistemom jamstva za vloge, kot so opredeljeni v členu 2(1), točka 18, Direktive 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta. V ta namen bi bilo treba Organu omogočiti, da s takimi organi sklene sporazume ali memorandume o soglasju, tudi v zvezi s kakršno koli izmenjavo informacij, potrebno za izpolnjevanje zadevnih nalog Organa in teh organov. Organ bi si moral po najboljših močeh prizadevati za izmenjavo informacij s takimi organi na njihovo zahtevo, v okviru omejitev, ki jih predstavljajo pravne omejitve, vključno z zakonodajo o varstvu podatkov. Poleg tega bi moral Organ omogočati učinkovito izmenjavo informacij med vsemi finančnimi nadzorniki v nadzornem sistemu za AML/CFT in zgoraj navedenimi organi, pri čemer bi morali biti tako sodelovanje in izmenjave informacij strukturirani in učinkoviti.

(60)Javno-zasebna partnerstva postajajo vse pomembnejši forumi za sodelovanje in izmenjavo informacij med FIU, različnimi nacionalnimi nadzornimi organi in organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ter pooblaščenimi subjekti v nekaterih državah članicah. Če bi Organ deloval kot neposredni nadzornik izbranih pooblaščenih subjektov, ki so del javno-zasebnih partnerstev v kateri koli državi članici, bi bilo lahko zanj koristno, če bi v njih tudi sodeloval, pod pogoji, ki jih določijo ustrezni nacionalni javni organ ali organi, ki vzpostavijo tako javno-zasebno partnerstvo, in z njihovim izrecnim soglasjem. (61)Ker je sodelovanje med nadzornimi in upravnimi organi ter organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ključno za uspešen boj proti pranju denarja in financiranju terorizma ter imajo nekateri organi Unije posebne naloge ali pooblastila na tem področju, bi moral Organ zagotoviti, da lahko sodeluje s takimi organi, zlasti z uradom OLAF, Europolom, Eurojustom in Evropskim javnim tožilstvom. Če obstaja potreba po vzpostavitvi posebnih delovnih ureditev ali sklenitvi memoranduma o soglasju med Organom ter temi subjekti in organi, bi moral biti Organ sposoben tega. Ureditev bi morala biti strateška in tehnična, ne bi smela pomeniti izmenjave kakršnih koli zaupnih ali operativnih informacij v lasti Organa ter bi morala upoštevati naloge, ki so jih že izvedli druge institucije, organi, uradi ali agencije Unije ter se nanašajo na preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter boj proti njima. (62)Ker so predhodna kazniva dejanja in samo kaznivo dejanje pranja denarja pogosto globalne narave ter ker pooblaščeni subjekti Unije poslujejo tudi s tretjimi državami in v tretjih državah, je učinkovito sodelovanje z vsemi ustreznimi organi v tretjih državah na področjih nadzora in delovanja FIU ključno za okrepitev okvira Unije za AML/CFT. Glede na edinstveno kombinacijo Organa, ki združuje neposredni in posredni nadzor ter naloge in pooblastila, povezane s sodelovanjem med FIU, bi bilo treba Organu omogočiti, da prevzame dejavno vlogo v takih dogovorih o zunanjem sodelovanju. Natančneje, Organ bi bilo treba pooblastiti za vzpostavitev stikov in sklepanje upravnih dogovorov z organi v tretjih državah, ki imajo regulativne, nadzorne in s FIU povezane pristojnosti. Vloga Organa bi bila lahko zlasti koristna v primerih, ko se interakcija več javnih organov Unije in FIU z organi v tretjih državah nanaša na zadeve, ki spadajo v obseg nalog Organa. V takih primerih bi moral imeti Organ vodilno vlogo pri spodbujanju te interakcije. (63)Ker bo imel Organ celoten nabor pooblastil in nalog, povezanih z neposrednim in posrednim nadzorom ter pregledom vseh pooblaščenih subjektov, morajo ta pooblastila ostati konsolidirana znotraj enega organa Unije in ne smejo povzročati nasprotujočih si pristojnosti z drugimi organi Unije. Zato Evropski bančni organ ne bi smel ohraniti svojih nalog in pooblastil v zvezi s preprečevanjem pranja denarja in bojem proti financiranju terorizma, zadevne člene Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta pa bi bilo treba črtati. Vire, dodeljene Evropskemu bančnemu organu za izvajanje takih nalog, bi bilo treba prenesti na Organ. Ob upoštevanju, da bodo vsi trije evropski nadzorni organi (EBA, ESMA in EIOPA) sodelovali z Organom in se lahko kot opazovalci udeležujejo sestankov splošnega odbora v nadzorni sestavi, bi bilo treba enako možnost zagotoviti Organu v zvezi s sestanki odbora nadzornikov evropskih nadzornih organov. V primerih, ko zadevni odbori nadzornikov razpravljajo ali odločajo o zadevah, pomembnih za izvajanje nalog in pooblastil Organa, bi bilo treba Organu omogočiti, da se kot opazovalec udeleži njihovih sestankov. Člene o sestavi odbora nadzornikov iz Uredbe (EU) št. 1093/2010, Uredbe (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. (64)Organ bi moral začeti v celoti delovati do začetka leta 2024. Tako bi moral imeti Organ na voljo dovolj časa za ustanovitev svojega sedeža v državi članici, kot določa ta uredba. (65)V skladu s členom 42 Uredbe (EU) 2018/1725 je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov [, ki je svoje mnenje podal ...] – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I USTANOVITEV, PRAVNI STATUS IN OPREDELITEV POJMOV Člen 1 Ustanovitev in področje delovanja 1.Organ za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: Organ) se ustanovi 1. januarja 2023. 2.Organ deluje v okviru pooblastil, podeljenih s to uredbo, zlasti tistih, ki so opredeljena v členu 6, in v okviru področja uporabe Uredbe (EU) 2015/847 Evropskega parlamenta in Sveta, direktive o mehanizmih, ki jih vzpostavijo države članice za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, in razveljavitvi Direktive (EU) 2015/849 [Urad za publikacije: vstavite naslednjo številko za COM(2021) 423] ter uredbe o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma [Urad za publikacije: vstavite naslednjo številko za COM(2021) 422], vključno z vsemi direktivami, uredbami in sklepi, ki temeljijo na navedenih aktih, ter v okviru vsakega drugega pravno zavezujočega akta Unije, ki na Organ prenese naloge, in nacionalne zakonodaje za izvajanje direktive o preprečevanju pranja denarja [Urad za publikacije: vstavite naslednjo številko za COM(2021) 423] ali drugih direktiv, ki prenašajo naloge na nadzorne organe. 3.Cilj Organa je ščititi javni interes, stabilnost finančnega sistema Unije in dobro delovanje notranjega trga s: (a)preprečevanjem uporabe finančnega sistema Unije za pranje denarja in financiranje terorizma; (b)prispevanjem k opredelitvi in oceni tveganj pranja denarja in financiranja terorizma na notranjem trgu ter tveganj in groženj, ki ne izvirajo iz Unije in vplivajo ali bi lahko vplivali na notranji trg; (c)zagotavljanjem visokokakovostnega nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: AML/CFT) na notranjem trgu; (d)prispevanjem h konvergenci nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma na notranjem trgu; (e)prispevanjem k uskladitvi praks finančnoobveščevalnih enot (v nadaljnjem besedilu: FIU) pri odkrivanju čezmejnih sumljivih tokov denarja ali dejavnosti; (f)podpiranjem in usklajevanjem izmenjave informacij med FIU ter med FIU in drugimi pristojnimi organi.

Določbe te uredbe ne posegajo v pooblastila Komisije, zlasti na podlagi člena 258 PDEU, da zagotavlja skladnost s pravom Unije. Člen 2 Opredelitev pojmov 1.V tej uredbi se poleg opredelitev pojmov iz člena 2 [Urad za publikacije: vstavite sklic na uredbo o preprečevanju pranja denarja COM(2021) 420] in člena 2 [Urad za publikacije: vstavite sklic na šesto direktivo o preprečevanju pranja denarja COM(2021) 423] uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„izbrani pooblaščeni subjekt“ pomeni kreditno institucijo, finančno institucijo ali skupino kreditnih ali finančnih institucij na najvišji ravni konsolidacije v Uniji, ki je pod neposrednim nadzorom Organa v skladu s členom 13; (2)„neizbrani pooblaščeni subjekt“ pomeni kreditno institucijo, finančno institucijo ali skupino kreditnih ali finančnih institucij na najvišji ravni konsolidacije v Uniji, ki ni izbrani pooblaščeni subjekt; (3)„nadzorni sistem za AML/CFT“ pomeni Organ in nadzorne organe v državah članicah; (4)„nefinančni nadzornik“ pomeni nadzornika, odgovornega za pooblaščene subjekte, navedene v členu 3 [uredbe o preprečevanju pranja denarja], ki niso kreditne ali finančne institucije; (5)„organ, ki ni pristojen za AML/CFT“, pomeni: (a)pristojni organ, kot je opredeljen v členu 4(1), točka 40, Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta; (b)Evropsko centralno banko, kadar izvaja naloge, ki so nanjo prenesene z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013; (c)organ za reševanje, določen v skladu s členom 3 Direktive 2014/59/EU Evropskega parlamenta in Sveta; (d)imenovani organ, ki je odgovoren za sistem jamstva za vloge, kot je opredeljen v členu 2(1), točka 18, Direktive 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta. Člen 3 Pravni status 1.Organ je organ Unije in je pravna oseba. 2.Organ ima v vsaki državi članici najširšo pravno sposobnost, ki jo pravnim osebam priznava nacionalna zakonodaja. Zlasti lahko pridobiva premičnine in nepremičnine ali z njimi razpolaga ter je lahko stranka v sodnih postopkih. 3.Organ zastopa njegov predsednik. Člen 4 Sedež

Sedež Organa je v […]. POGLAVJE II NALOGE IN POOBLASTILA ORGANA ODDELEK 1 Naloge in pooblastila Člen 5 Naloge 1.Organ izvaja naslednje naloge v zvezi s tveganji pranja denarja/financiranja terorizma (v nadaljnjem besedilu: ML/TF), s katerimi se sooča notranji trg: (a)spremljanje razvoja na notranjem trgu ter ocenjevanje groženj, ranljivosti in tveganj v zvezi z ML/TF; (b)spremljanje razvoja v tretjih državah ter ocenjevanje groženj, ranljivosti in tveganj v zvezi z njihovimi sistemi za AML/CFT; (c)zbiranje informacij iz njegovih nadzornih dejavnosti ter nadzornih dejavnosti nadzornikov in nadzornih organov o pomanjkljivostih, ugotovljenih pri uporabi pravil o AML/CFT s strani pooblaščenih subjektov, njihovi izpostavljenosti tveganju, naloženih sankcijah in uporabljenih popravnih ukrepih; (d)vzpostavitev osrednje podatkovne zbirke AML/CFT z informacijami, pridobljenimi od nadzornikov in nadzornih organov, ter njeno posodabljanje; (e)analiziranje informacij, ki se zbirajo v osrednji podatkovni zbirki, ter izmenjava teh analiz z nadzorniki in nadzornimi organi, če je to potrebno in pod pogojem ohranjanja zaupnosti informacij; (f)spremljanje in podpiranje izvajanja zamrznitev sredstev v skladu z omejevalnimi ukrepi Unije na notranjem trgu; (g)podpiranje, lajšanje in krepitev sodelovanja ter izmenjave informacij med pooblaščenimi subjekti in javnimi organi za razvoj skupnega razumevanja tveganj in groženj v zvezi z ML/TF, s katerimi se sooča notranji trg; (h)izvajanje vseh drugih posebnih nalog iz te uredbe ali iz drugih zakonodajnih aktov. 2.Organ izvaja naslednje naloge v zvezi z izbranimi pooblaščenimi subjekti: (a)zagotavljanje izpolnjevanja zahtev, ki se uporabljajo za izbrane pooblaščene subjekte v skladu z zakonodajnimi akti iz člena 1(2) in vsemi drugimi pravno zavezujočimi akti Unije, ki finančnim institucijam nalagajo obveznosti v zvezi z AML/CFT, na ravni skupine; (b)izvajanje nadzornih pregledov in ocen na ravni posameznih subjektov in skupine z namenom ugotavljanja, ali so ureditve, strategije, postopki in mehanizmi, ki jih vzpostavijo izbrani pooblaščeni subjekti, ustrezni za zmanjšanje njihovih tveganj, povezanih s pranjem denarja in financiranjem terorizma, ter naložitev posebnih zahtev, nadzornih ukrepov in upravnih denarnih kazni v skladu s členi 20, 21 in 22 na podlagi takih nadzornih pregledov; (c)sodelovanje pri nadzoru na ravni skupine, zlasti v kolegijih nadzornikov, tudi kadar je izbrani pooblaščeni subjekt del skupine, ki ima sedež, hčerinske družbe ali podružnice zunaj Unije;

(d)razvoj in posodabljanje sistema za ocenjevanje tveganj in ranljivosti izbranih pooblaščenih subjektov za pridobivanje informacij za nadzorne dejavnosti Organa in nadzornih organov, tudi s pridobivanjem podatkov od teh subjektov. 3.Organ izvaja naslednje naloge v zvezi s finančnimi nadzorniki: (a)vzdrževanje posodobljenega seznama finančnih nadzornikov v Uniji; (b)izvajanje rednih pregledov za zagotovitev, da imajo vsi finančni nadzorniki ustrezne vire in pooblastila, potrebne za opravljanje svojih nalog na področju AML/CFT; (c)ocenjevanje strategij, zmogljivosti in virov finančnih nadzornikov na področju AML/CFT ter dajanje rezultatov takih ocen na voljo vsem finančnim nadzornikom; (d)lajšanje delovanja kolegijev finančnih nadzornikov na področju AML/CFT; (e)prispevanje k zbliževanju nadzornih praks in spodbujanju visokih nadzornih standardov na področju AML/CFT; (f)usklajevanje izmenjav osebja in informacij med finančnimi nadzorniki v Uniji; (g)zagotavljanje pomoči finančnim nadzornikom na podlagi njihovih posebnih zahtev, vključno z zahtevami za rešitev vseh nesoglasij glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti v zvezi s pooblaščenim subjektom. 4.Organ izvaja naslednje naloge v zvezi z nefinančnimi nadzorniki: (a)vzdrževanje posodobljenega seznama nefinančnih nadzornikov v Uniji; (b)usklajevanje medsebojnih strokovnih pregledov nadzornih standardov in praks na področju AML/CFT; (c)zahtevanje od nefinančnih nadzornikov, naj raziščejo morebitne kršitve zahtev, ki se uporabljajo za pooblaščene subjekte, in razmislijo o naložitvi sankcij ali popravnih ukrepov v zvezi s takimi kršitvami; (d)izvajanje rednih pregledov za zagotovitev, da imajo vsi nefinančni nadzorniki ustrezne vire in pooblastila, potrebne za izvajanje svojih nalog na področju AML/CFT; (e)prispevanje k zbliževanju nadzornih praks in spodbujanju visokih nadzornih standardov na področju AML/CFT; (f)zagotavljanje pomoči nefinančnim nadzornikom na podlagi njihovih posebnih zahtev, vključno z zahtevami za rešitev vseh nesoglasij glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti v zvezi s pooblaščenim subjektom. Če je nadzor nad določenimi sektorji na nacionalni ravni prenesen na samoregulativne organe, Organ izvaja naloge iz prvega pododstavka v zvezi z nadzornimi organi, ki nadzorujejo dejavnost samoregulativnih organov. 5.Organ izvaja naslednje naloge v zvezi s FIU in njihovimi dejavnostmi v državah članicah: (a)podpiranje in usklajevanje dela FIU ter prispevanje