I. UVOD

To je deveto mesečno poročilo o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije, ki zajema najnovejše dogodke na področju dveh glavnih stebrov: boja proti terorizmu in organiziranemu kriminalu ter sredstvom, ki se uporabljajo v ta namen, in krepitve naše zaščite in odpornosti proti navedenim grožnjam.

V tem poročilu so predstavljene ugotovitve, ki jih Komisija črpa iz celovite ocene ukrepanja Unije na področju notranje varnosti, ki se objavi skupaj s tem poročilom. Ocena se je začela izvajati decembra 2016 in natančno preverja, ali so politike in instrumenti EU ustrezni in učinkoviti pri podpori državam članicam v boju proti terorizmu in preprečevanju radikalizacije, prizadevanjih za razbitje mrež organiziranega kriminala ter boju proti kibernetski kriminaliteti. Celovita ocena obravnava ukrepe, sprejete na ravni EU na področju notranje varnosti, in temelji na notranji analizi služb Komisije, anketah, opravljenih z organi držav članic in agencijami EU, ter vključujočem dialogu s širokim krogom zainteresiranih strani, vključno z Evropskim parlamentom, nacionalnimi parlamenti, civilno družbo, možganskimi trusti, akademsko skupnostjo in predstavniki industrije.

Čeprav je splošni rezultat celovite ocene pozitiven in potrjuje koristnost in pomen glavnih instrumentov varnostne politike EU, so v oceni opredeljeni tudi izzivi in vrzeli, ki vplivajo na učinkovito sodelovanje v varnostni Uniji. To poročilo prikazuje, kako bi bilo treba po mnenju Komisije te izzive in vrzeli obravnavati, da bi se še povečala učinkovitost varnostne politike EU. To vključuje potrebo po dodatnem razvoju in prilagajanju obstoječih politik in instrumentov za odzivanje na vse večjo grožnjo, ki jo predstavlja terorizem, kot je poudarjeno tudi v sklepih Evropskega sveta z dne 22. in 23. junija 2017, akcijskem načrtu skupine G20 za boj proti terorizmu z dne 7. julija 2017 in izjavi z vrha G7 v Taormini o boju proti terorizmu in nasilnemu ekstremizmu z dne 26. maja 2017.

To poročilo vsebuje tudi posodobljene informacije o doseženem napredku pri izvajanju prednostnih dosjejev o varnosti ter navaja naslednje korake v smeri preprečevanja financiranja terorizma prek trgovine s kulturnimi dobrinami in okrepitve izmenjave informacij prek interoperabilnosti informacijskih sistemov, ki bi jih bilo treba vzpostaviti v celoti. Kar zadeva nezakonodajne ukrepe, to poročilo vsebuje posodobljene informacije o sprejetih ukrepih za preprečevanje radikalizacije na spletu, okrepitev zaščite mehkih tarč in podporo nacionalnih ukrepov prek financiranja EU za notranje varnostne politike. Nazadnje to poročilo obravnava tudi najnovejše dogodke v zvezi z zunanjo razsežnostjo, ki so pomembni za vzpostavljanje učinkovite in prave varnostne unije.

II. CELOVITA OCENA VARNOSTNE POLITIKE EU

1. Splošna ocena: ukrepanje EU pomeni dodano vrednost pri podpori državam članicam

Celovita ocena kaže, da zainteresirane strani menijo, da so ukrepanje Unije na področju notranje varnosti ter uporabljeni instrumenti primerni, relevantni in učinkoviti za doseganje pozitivnih rezultatov. Za politike EU na področju notranje varnosti šteje, da ustvarjajo dodano vrednost pri podpiranju ukrepov držav članic, in sicer v skladu z operativno odgovornostjo držav članic za zagotavljanje varnosti in podporno vlogo, ki je poverjena institucijam in agencijam EU s Pogodbama. Opredeljenih ni bilo nobenih znatnih negativnih stranskih učinkov, pa tudi ne znatnega podvajanja ali prekrivanja.

Zlasti celovita ocena izpostavlja dodano vrednost ukrepanja EU pri lajšanju izmenjave informacij in operativnega sodelovanja. Instrumenti in orodja, kot so schengenski informacijski sistem, skupne preiskovalne skupine, evropski nalog za prijetje ali medsebojna pravna pomoč, podpirajo nacionalne organe pri zbiranju in izmenjavi informacij in dokazov ter tem organom omogočajo izvajanje usklajenih operativnih ukrepov in jim pomagajo, da privedejo storilce kaznivih dejanj pred sodišče. Poleg tega naj bi po splošni oceni ukrepi EU prispevali k izboljšanju nacionalnih zmogljivosti za boj proti terorizmu, hudim kaznivim dejanjem in organiziranemu kriminalu ter kibernetski kriminaliteti, med drugim z usposabljanjem, izmenjavo dobrih praks in čezmejnim sodelovanjem. Okviri za sodelovanje, kot je cikel politike EU proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu in hudim oblikam mednarodnega kriminala, pomagajo opredeliti skupne prednostne naloge za operativno ukrepanje s strani organov držav članic na nacionalni ravni in prek meja. Agencije EU na področju pravosodja in notranjih zadev so postale osrednji akterji na svojih področjih pristojnosti, kar kaže podpora, ki jo zagotavlja Europol prek svojih specializiranih centrov, ali vloga Eurojusta pri lajšanju izvajanja evropskega naloga za prijetje in evropskega preiskovalnega naloga.

Kar zadeva zakonodajo EU, celovita ocena kaže, da so zainteresirane strani na splošno zadovoljne z okvirom EU na področju notranje varnosti in s pravno varnostjo, ki jo prinaša. Pravni okvir EU za politiko notranje varnosti se je razvijal postopoma in pokazalo se je, da se lahko prilagaja vse večjim grožnjam. Čeprav v zakonodaji ni bilo odkritih nobenih večjih vrzeli, celovita ocena kaže, da je treba sprejeti ciljno usmerjene spremembe in dodatke k okviru EU, da bi se obravnavale vse večje grožnje ali racionalizirala veljavna pravila, da bi bila enostavnejša za tiste, ki jih uporabljajo v praksi (glej oddelek II.2 spodaj, tudi o ugotovitvah Komisije na podlagi teh dognanj).

Celovita ocena potrjuje, da je spoštovanje temeljnih pravic v skladu s pravno obveznostjo iz Pogodb ključna značilnost varnostne politike EU. To zagotavlja učinkovit sodni nadzor Sodišča Evropske unije, Komisija pa je dodatno razvila več mehanizmov, s katerimi se temeljne pravice vključujejo v oblikovanje zakonodajnih in političnih predlogov. To vključuje ocenjevanje učinka načrtovanih ukrepov politike na temeljne pravice kot del ocene učinka v okviru boljšega pravnega urejanja ali sodelovanje Evropskega nadzornika za varstvo podatkov in Agencije EU za temeljne pravice v zgodnji fazi priprave posebnih pobud. Tekoče delo v zvezi z interoperabilnostjo informacijskih sistemov je primer, pri katerem se prispevek in smernice Evropskega nadzornika za varstvo podatkov in Agencije EU za temeljne pravice upoštevajo že v zgodnji fazi razvoja novega pristopa politike. Temeljne pravice se prav tako upoštevajo pri oceni učinka in učinkovitosti instrumentov in politik EU, da se preveri, ali so še naprej potrebni, sorazmerni in ustrezajo namenu. Komisija tudi pomaga nacionalnim organom, da spoštujejo temeljne pravice pri izvajanju ustrezne zakonodaje EU. Komisija bo še naprej uporabljala in nadalje razvijala te mehanizme za zagotavljanje polnega spoštovanja temeljnih pravic na področju varnostne politike EU, saj meni, da se zagotavljanje varnosti državljanov in spoštovanje temeljnih pravic medsebojno dopolnjujeta.

2. Glavni izzivi za učinkovito varnostno politiko EU in njihove rešitve

Čeprav so splošne ugotovitve iz celovite ocene pozitivne, so v tej oceni opredeljeni tudi izzivi in vrzeli, ki negativno vplivajo na sodelovanje v varnostni uniji. Te izzive in vrzeli je mogoče povzeti v naslednjih točkah:

·nepopolno izvajanje nekaterih politik in instrumentov EU na nacionalni ravni zmanjšuje njihovo učinkovitost,

·zapletenost nekaterih instrumentov in orodij EU nacionalnim organom otežuje, da bi jih v celoti izkoristili,

·omejene zmogljivosti na nacionalni ravni, zaradi česar je treba dodatno združiti vire ter strokovno znanje in izkušnje na ravni Unije in ustvarjati sinergije med področji politik,

·vse večje grožnje, zaradi katerih mora EU posodabljati svoje instrumente in orodja.

Celovita ocena z opredelitvijo teh izzivov in vrzeli potrjuje številne politične pobude, ki jih je nedavno začela Komisija, in poziva k nadaljnjemu ukrepanju.Komisija bo sprejela nadaljnje ukrepe na podlagi teh ugotovitev v skladu z načeli boljšega pravnega urejanja.

Podpora celovitemu izvajanju ukrepov EU