SL Uradni list Evropske unije C 339/29

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o strategiji Evropske unije za regijo Baltskega morja

(COM(2009) 248 konč.)

(2010/C 339/07)

Poročevalec: g. SMYTH

Evropska komisija je 10. junija 2009 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o strategiji Evropske unije za regijo Baltskega morja

COM(2009) 248 konč.

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora za tem področju, je mnenje sprejela 8. januarja 2010.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 459. plenarnem zasedanju 20. in 21. januarja 2010 (seja z dne 20. januarja 2010) s 198 glasovi za, 1 glasom proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi

1.1 EESO podpira cilje štirih stebrov strategije za regijo Baltskega morja, da se iz te regije ustvari uspešno, varno in stabilno, okoljsko trajnostno, privlačno in dostopno območje.

1.2 EESO se zaveda, da je pred končnim oblikovanjem strategije potekalo obsežno posvetovanje, zaveda pa se tudi vloge, ki so jo pri tem imeli socialni partnerji in zainteresirane strani. EESO znova poziva k ustanovitvi foruma baltske civilne družbe, prek katerega se bo civilna družba še bolj vključila v razvoj strategije.

1.3 Strategija ima hvalevredne namene in cilje pri obravnavanju vrste zapletenih strukturnih vprašanj v Baltiku, kljub temu pa se sooča s številnimi izzivi, s katerimi se mora spopasti, da bo uspešna. Ti izzivi se nanašajo na njeno zmožnost, da prispeva dodano vrednost, ureditev upravljanja, kohezijo EU in učinkovitost strategije navzven.

1.4 Na upravljanje strategije za regijo Baltskega morja se nanaša tudi nekaj kritičnih ugotovitev. Strategija posega v pristojnosti 21 generalnih direktoratov ter na ozemlje 8 držav članic in Rusije. Če upoštevamo še 4 stebre, 15 prednostnih ukrepov in številne horizontalne ukrepe, najdemo v središču strategije zapletene strukture upravljanja, ki utegnejo ovirati njeno izvajanje. EESO meni, da si je treba močneje prizadevati za poenostavitev upravljanja in mehanizmov vodenja strategije.

1.5 Odbor v tem mnenju znova predlaga, da se v okviru EESO ustanovi ad hoc opazovalna ali študijska skupina za regijo Baltskega morja, da bo lahko celoten EESO učinkovito sodeloval pri razvoju in napredku strategije, do katerih bo zagotovo prišlo.

1.6 Eden glavnih izzivov strategije je zunanja razsežnost, zlasti zaradi ključne vloge Rusije v regiji Baltskega morja. Vlogo Rusije v izvajanju strategije je treba upravljati z mehanizmi severne dimenzije. Negotovo je, ali ti mehanizmi zadostujejo za to, da se zagotovi učinkovita udeležba Rusije pri ukrepih strategije.

1.7 EESO podpira stališče, da strategija ni zgolj dokument: predvsem je to proces. To pomeni, da se bo strategija izvajala s časom. Uspešno je že združila vse države članice in zainteresirane strani, skupaj z institucijami EU, ki so se dogovorile o omejenem seznamu ključnih ukrepov in projektov ter se strinjale, da jih je treba izvesti. EESO upa, da zagon, ki je nastal pri pripravi strategije, ne bo pojenjal in bo prispeval k učinkovitemu in pravočasnemu izvajanju z možnostjo pregleda.

2. Ozadje strategije

2.1 Temelji strategije za regijo Baltskega morja so trdni. Že dolgo se priznava, da regijo Baltskega morja pesti vrsta hudih slabosti na področju okolja, gospodarskega razvoja in infrastrukture, ki so medsebojno povezane in odvisne. Evropski parlament je novembra 2006 sprejel resolucijo o pripravi strategije za regijo Baltskega morja. To strategijo za območje predvidene makroregije v Baltskem morju je Komisija sprejela 10. junija 2009, 19. junija 2009 pa je bila predložena Evropskemu svetu. Strategija je bila pomembna prednostna naloga švedskega predsedstva, Svet za splošne zadeve pa jo je sprejel 26. oktobra 2009 v Luksemburgu.

2.2 Obsežna strategija je novost na področju politike teritorialnega sodelovanja Evropske unije. Komisija meni, da je strategija prvi resnično celostni pristop, ki ga bodo sprejele države članice, ki se soočajo z istimi izzivi. Trenutno je trinajst področij nadnacionalnega sodelovanja, ki skupaj pokrivajo vsa področja EU (poleg tega je tu še približno petdeset programov čezmejnega sodelovanja). Strategija za regijo Baltskega morja vsebuje relativno nov pojem makroregionalnega sodelovanja, tj. učinkovitejša usklajevanje in uporaba finančnih virov in obstoječih pobud sodelovanja v regiji Baltskega morja. Geografsko strategija obsega države članice EU (Švedsko, Dansko, Nemčijo, Finsko, Poljsko, Estonijo, Latvijo in Litvo) ter Norveško in Rusijo.

2.3 Namen mnenja je oceniti predlagano strategijo za Baltsko morje in njen akcijski načrt z vidika organizirane civilne družbe. Mnenje temelji na analizi iz nedavno sprejetih mnenj EESO o baltski regiji: vloga organizirane civilne družbe pri izboljševanju regionalnega sodelovanja in opredeljevanju regionalne strategije (1) in o makroregionalnem sodelovanju – razširitev strategije za Baltik na druge evropske makroregije (2). Proces, ki je pripeljal do priprave strategije, je brez primere. Če se bo strategija za Baltsko morje uveljavila in delovala v Baltiku, Komisija meni, da bi lahko podoben pristop uporabili za druge makroregije, kot so Podonavje, območje Alp in Sredozemlje.

3. Kratka predstavitev strategije

3.1 Komisija je v letu 2008 organizirala vrsto obsežnih posvetovanj. Te posvetovalne konference so potekale na ozemlju makroregije in so se končale februarja 2009 s konferenco v Rostocku. Tema konferenc so bili štirje stebri, na katerih temelji strategija za regijo Baltskega morja in katerih cilj je narediti to območje

— okoljsko trajnostno,

— uspešno,

— dostopno in privlačno ter

— varno in stabilno.

3.2 Strategiji je priložen akcijski načrt, ki v okviru štirih stebrov obsega 15 prednostnih področij. Vsako prednostno področje naj bi usklajevala vsaj ena izmed baltskih držav članic, ki naj bi pri njegovem uresničevanju sodelovala z vsemi pomembnimi zainteresiranimi stranmi.

3.3 Strategija za regijo Baltskega morja in predlagani ukrepi naj bi se financirali iz obstoječih virov, in sicer zlasti iz strukturnih skladov EU (55 milijard EUR v obdobju 2007–2013), sredstev baltskih držav, zasebnih virov in finančnih ustanov, kot so Evropska investicijska banka, Nordijska investicijska banka in Evropska banka za obnovo in razvoj.

3.4 Med resolucijo Evropskega parlamenta in sporočilom Komisije so pomembne razlike (3) (4). Komisija tako kot Svet obravnava temo z notranjega vidika EU, medtem ko resolucija Parlamenta obravnava strategijo za regijo Baltskega morja v okviru severne dimenzije. Parlament v resoluciji poziva Komisijo, naj pripravi predlog strategije, „da se okrepi notranji steber severne dimenzije“ (5). Parlament jasno povezuje strategijo za regijo Baltskega morja z okvirom severne dimenzije, medtem ko Svet in Komisija razlikujeta med strategijo in zunanjimi vidiki sodelovanja.

3.5 Glede ustrezne strukture upravljanja obstajajo pomembne razlike. Strategija Komisije je usmerjena v usklajevanje obstoječih pobud, z neprestanim pregledovanjem napredka in ohranjanjem zagona akcijskega načrta. Pristop Komisije je minimalno število institucionalnih mehanizmov, brez dodatnega financiranja strategije za regijo Baltskega morja. Parlament predlaga letni vrh regije Baltskega morja pred poletnim zasedanjem Evropskega sveta in razširitev regionalnih organizacijskih struktur znotraj in zunaj sistema EU, tudi tako, da predlaga posebno proračunsko postavko za strategijo. EESO je izrazil podporo ločenemu proračunu za strategijo. Parlament očitno želi ambicioznejši razvoj politike kot Komisija. 22. oktobra 2009 je sprejel spremembo proračuna za leto 2010 v višini 20 milijonov EUR za usklajevanje in nekatere pilotne projekte strategije, kot da bi želel poudariti, da je strategija še v razvoju.

3.6 Resda obstajajo razlike v pristopu, vendar je strategija sama nastala iz vrste obsežnih posvetovanj zainteresiranih strani v makroregiji. Strategija prinaša novost, saj bo njeno izvajanje temeljilo na nadnacionalni strukturi upravljanja in zato presega tradicionalne regionalne politike EU. Ta nova struktura upravljanja se umešča med nacionalno državo in nadnacionalno skupnost.

3.7 Komisija pojem strategije za regijo Baltskega morja opisuje kot „nedokončano delo“. Neizogibno je, da so opredelitve posameznih vidikov regije Baltskega morja nenatančne, saj se geografska razsežnost razlikuje glede na obravnavano vprašanje. Pristop, ki je ubran pri oblikovanju strategije za regijo Baltskega morja, je ta, da se najprej opredelijo problemi in vprašanja, ki potem določijo geografsko razsežnost makroregije. Štirje stebri strategije in spremljajoč akcijski načrt so resen poskus priprave bolje usklajenega razvojnega okvira za tako raznoliko območje, kot je Baltik, in s tem spodbujanja teritorialne kohezije. Tabela 1 na koncu prikazuje prednostna področja akcijskega načrta za vsak steber strategije.

3.8 Razmišljanje Komisije temelji na domnevi, da je celostni pristop potreben za zagotavljanje trajnostnega razvoja v regiji. Vprašanja, ki jih obravnava strategija, so kompleksna in medsebojno povezana, medtem ko sedanji programi sodelovanja niso učinkovito usklajeni.

4. Izzivi in ključna vprašanja

4.1 Uspešno izvajanje strategije za regijo Baltskega morja je zelo pomembno. Komisija je večkrat dejala, da bi lahko strategija postala model za druge makroregije v EU. Strategija ima hvalevredne namene in cilje pri obravnavanju vrste tako zapletenih strukturnih vprašanj v Baltiku, kljub temu pa se sooča s številnimi težavami, ki jih mora prebroditi, da bo uspešna. Ti izzivi se nanašajo na njeno zmožnost, da prispeva dodano vrednost, ureditev upravljanja, kohezijo EU in učinkovitost strategije navzven.

4.2 V zvezi z dodano vrednostjo obstaja nevarnost, da strategija obsega zelo zahteven sveženj ukrepov, da bi ugodila večini baltskih zainteresiranih strani, ki pa jih morda ne bo mogoče izvesti. Obstajajo razlogi, da bi si prizadevali za enostavnejšo strategijo in usmerili prizadevanja na manjše, a strateško pomembne cilje. Helsinška komisija (HELCOM) je v okviru svojega akcijskega načrta za regijo Baltskega morja dosegla napredek glede staležev rib in na področju okolja na splošno. Kljub tem izboljšavam je treba v okviru strategije za regijo Baltskega morja nadaljevati z izboljšavami na področjih ribištva in okolja na splošno.

4.3 Na upravljanje strategije za regijo Baltskega morja se nanaša nekaj kritičnih ugotovitev. Tabela 1 prikazuje protislovje, saj so tiste države članice, ki najbolj potrebujejo strategijo, najmanj vključene v njeno izvajanje. Poleg tega si je Komisija prizadevala za vzpostavitev ravnovesja med številnimi ukrepi ter vrsto generalnih direktoratov in držav članic. Dosedanje izkušnje z izvajanjem leipziške listine o trajnostnih evropskih mestih so pokazale razmeroma počasen napredek, strategija za regijo Baltskega morja pa je morda še bolj zapletena (6).

4.4 Uspeh politike EU, kot je strategija za regijo Baltskega morja, se bo meril glede na praktične rezultate, ki morajo biti za državljane vidni in oprijemljivi. Strategija predstavlja tudi izziv za sam pojem kohezije Skupnosti. Kot navedeno, je Komisija okrepila prizadevanja na področju makroregionalnega sodelovanja. Kljub temu, da državljani baltskih držav članic dobro poznajo resne okoljske, infrastrukturne in druge probleme, s katerimi se sooča regija Baltskega morja, je velik izziv, da se preostali Uniji pojasni resnost položaja v Baltiku. V tem smislu je zelo pomembna pomoč organizirane civilne družbe. EESO je že predlagal ustanovitev foruma baltske civilne družbe in pokazal pripravljenost, da položi temelje za forum. Poleg tega je Odbor predlagal, da se v okviru EESO ustanovi ad hoc opazovalna ali študijska skupina za regijo Baltskega morja, da bo lahko celoten EESO učinkovito sodeloval pri razvoju in napredku strategije.

4.5 Eden glavnih izzivov strategije je zunanja razsežnost; Rusija je zlasti zaradi svoje ključne vloge pomemben akter v regiji Baltskega morja. Rusija je doslej pokazala zanimanje za strategijo, saj bi imela korist od njenega uspešnega izvajanja. Trenutno naj bi se vloga Rusije v strategiji upravljala z mehanizmi severne dimenzije, ki se bodo najbrž uskladili s strategijo. Treba je navesti, da so trije od štirih stebrov strategije – varstvo okolja, privlačnost in dostopnost, ter varnost in stabilnost – v bistvu po naravi nadnacionalni, tako da obstaja razlog za oblikovanje nekaterih mehanizmov strategije, ki bi povezovali notranje in zunanje interakcije, zlasti na operativni ravni. Poleg tega bi lahko morda še bolj razširili zunanjo razsežnost strategije, na primer tako, da bi vključili Belorusijo, ki vpliva na varstvo okolja ter privlačnost in dostopnost regije Baltskega morja.

4.6 Po mnenju nekaterih bi bilo enostavneje zagotoviti sodelovanje Rusije pri izvajanju strategije prek neposrednega dvostranskega sodelovanja z EU v okviru „enakopravnega partnerstva“ z EU (7). Če to stališče drži, se lahko upravičeno vprašamo, ali je severna dimenzija primeren mehanizem za zagotavljanje sodelovanja Rusije v strategiji, kakor se predlaga sedaj.

5. Analiza strategije

5.1 Glede številnih točk strategije obstajajo razhajanja in te točke je treba podrobneje preučiti. Prvič: akcijski načrt vsebuje konkretne predloge za odpravo pomanjkljivosti v zvezi z energetskimi omrežji in povezavami v regiji Baltskega morja. Nekateri izražajo zaskrbljenost, da to ne bo dovolj glede na nujno potrebo po boljši povezanosti omrežja. Strategija bi si morala prizadevati ne le za združitev in povezovanje sedanjih ločenih nacionalnih energetskih trgov regije Baltskega morja, ampak tudi za vseevropsko solidarnost EU na področju energije. EU potrebuje rusko energijo in zato mora vzpostaviti infrastrukturo za dovod plina, nafte in električne energije v Evropo. To je potrebno za zagotavljanje stabilne oskrbe z energijo v Evropi. Večje sodelovanje na področju energije je potrebno tudi z državami nečlanicami. Strategija ne obravnava projekta Nordstream. Čeprav je to vidna izpustitev, Komisija poudarja, da glede projekta Nordstream obstajajo zelo velika razhajanja in da je za sprejetje strategije za regijo Baltskega morja potrebno soglasje.

5.2 Akcijski načrt vsebuje predloge za izboljšanje notranjih in zunanjih pomorskih, cestnih in železniških prometnih povezav. Cestni infrastrukturi je treba nameniti veliko pozornost, saj je bodisi zelo pomanjkljiva bodisi je sploh ni. Nekdanje obrobje Sovjetske zveze bi tako lahko postalo bolj povezano z evropskim jedrom. Regija Baltskega morja nujno potrebuje ustrezno omrežje cestne infrastrukture. Sedanje koridorje TEN – na primer železniške in cestne koridorje od Helsinkov do Dunaja oz. Slovenije – je treba pregledati in prilagoditi novi realnosti bolj povezane Unije.

5.3 Strateški pomen velikih rek v baltski makroregiji ni omenjen in to pomanjkljivost je treba odpraviti. V zvezi s tem je zanimivo, da se trenutno pripravlja strategija za Podonavje. Posvetovanja o strategiji za regijo Baltskega morja so bila obsežna in izčrpna, vendar se zdi, da so potekala na ah hoc osnovi. Pri strategiji za Podonavje bi si moral EESO prizadevati za bolj strukturirano vključitev. Komisija je nakazala, da obstaja možnost za takšno vključitev od februarja do poletja 2010. EESO je že v dosjejih REX/262 in ECO/251 predlagal ustanovitev foruma baltske civilne družbe, zdaj pa je treba izdelati praktični predlog. Predlog podpirajo mnogi člani EP, Parlament pa trenutno pripravlja mnenje o strategiji za regijo Baltskega morja.

5.4 Zdaj je že splošno priznano, da so izzivi, povezani s strategijo za regijo Baltskega morja, zapleteni. Predpostavlja se, da služba Komisije, pristojna za izvajanje in spremljanje strategije, morda v prihodnjem obdobju ne bo imela dovolj sredstev. EESO in Parlament podpirata krepitev te službe. Obstaja nevarnost, da bo služba prezaposlena z upravnimi izzivi, povezanimi s porabo 20 milijonov EUR, ki jih je Parlament odobril za partnerje zunaj EU (proračunska postavka 4). EESO poudarja, da morajo imeti Evropska komisija in države članice, pristojne za ukrepe iz načrta, na voljo ustrezne upravne zmogljivosti za izpolnjevanje svojih obveznosti.

5.5 Nekateri so izrazili zaskrbljenost zaradi dokaj velikega poudarka na ribolovu in ribištvu. Priznava se, da je bilo že mnogo storjenega, zlasti v okviru HELCOM, prvi rezultati pa so spodbudni. Ta napredek je treba nujno ohraniti, prizadevanja pa je treba povečati zlasti za spodbujanje odgovorne porabe.

5.6 Izražena je bila tudi zaskrbljenost zaradi pozornosti, ki je v strategiji namenjena znanosti, tehnologiji, raziskavam in inovacijam. EESO ni povsem prepričan, ali je razdelitev t.i. trikotnika znanja (izobraževanje, raziskave in inovacije) med dva različna stebra strategije in tri države članice, odgovorne za njuno usklajevanje, idealna rešitev. EESO poudarja, da mora strategija okrepiti interakcijo in povezave med različnimi elementi trikotnika znanja.

5.7 EESO v celoti podpira del strategije, ki se nanaša na prednostni ukrep 6, tj. odstranitev ovir za notranji trg v regiji Baltskega morja. Posebno pozornost je treba nameniti MSP, ki prevladujejo v gospodarstvih regije Baltskega morja. EESO podpira tudi napredek agende za dostojno delo. Treba je spodbujati močnejši socialni dialog v regiji Baltskega morja, da bi izkoristili nekatere pozitivne učinke sodelovanja v okviru strategije, zlasti glede okrepljenega sodelovanja na področju energije in povezovanja.

5.8 Zlasti zaskrbljujoče je stalno in strukturno propadanje ladjedelništva in povezanih sektorjev v regiji, kar negativno vpliva na ekonomsko in socialno kohezijo. Odbor je prepričan, da bi morala strategija za regijo Baltskega morja zajemati tudi to posebno vprašanje.

V Bruslju, 20. januarja 2010 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) UL C 277, 17.11.2009, str. 42.

(2) UL C 318, 23.12.2009, str. 6.

(3) Resolucija Evropskega parlamenta o strategiji za regijo Baltskega morja v okviru severne dimenzije, Strasbourg, 16. November 2006, A6-0367/2006.

(4) Strategija EU za regijo Baltskega morja in akcijski načrt sta na voljo na spletni strani

http://ec.europa.eu/regional_policy/cooperation/baltic/documents_en.htm.

(5) V okviru severne dimenzije EU, Rusija, Norveška in Islandija izvajajo politike na dogovorjenih področjih sodelovanja.

(6) Listina je bila podpisana 24. maja 2007 med nemškim predsedovanjem Svetu na neformalnem srečanju ministrov EU, pristojnih za urbani razvoj in teritorialno kohezijo. Ta medvladna listina vsebuje dve glavni priporočili, in sicer večjo uporabo politike celostnega urbanega razvoja in namenjanje posebne pozornosti prikrajšanim mestnim četrtim.

(7) Glej na primer Commitment of the Social Partners and other civil society organisations: What role can civil society and local actors play?(Prizadevanja socialnih partnerjev in ostalih organizacij civilne družbe: kakšno vlogo imajo lahko civilna družba in lokalni akterji), predstavitev Una Aldegrena, člana Odbora regij na konferenci Baltska regija: najboljše okolje za delo in podjetništvo, ki sta jo organizirala EESO in predstavništvo Evropske komisije na Finskem, v Helsinkih, 22. in 23. oktobra 2009.