[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 6.4.2005

KOM(2005) 122 končno

2005/0037 (COD)

2005/0038 (CNS)

2005/0039 (CNS)

2005/0040 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o vzpostavitvi okvirnega programa Temeljne pravice in pravosodje za obdobje 2007–2013

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Boj proti nasilju (Daphne) ter preprečevanje uporabe drog in obveščanje“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

Predlog

SKLEP SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Temeljne pravice in državljanstvo“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

Predlog

SKLEP SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Kazensko pravosodje“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Civilno pravosodje“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

(predložene s strani Komisije) {SEC(2005) 434}

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o vzpostavitvi okvirnega programa Temeljne pravice in pravosodje za obdobje 2007–2013

Sporočilo o vzpostavitvi okvirnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ je del usklajenega niza predlogov, namenjenih zagotavljanju ustrezne podpore območju svobode, varnosti in pravice v okviru finančne perspektive za leto 2007. Tri ključne cilje, tj. svobodo, varnost in pravico, je treba razvijati vzporedno in z enako stopnjo intenzivnosti ter tako omogočiti uravnovešen pristop, ki temelji na načelih demokracije, spoštovanju temeljnih pravic in svoboščin ter pravni državi. Okvirni program podpira vsakega od teh ciljev in zagotavlja potrebno skladnost med ukrepi na vsakem področju ter jasno povezuje politične cilje in razpoložljiva sredstva, ki so namenjena za njihovo podporo. Poleg tega predstavlja ta struktura bistveno poenostavitev in racionalizacijo obstoječe finančne podpore na območju svobode, varnosti in pravice ter tako omogoča večjo prožnost pri razporejanju prednostnih nalog in povečuje splošno preglednost.

1. UVOD

Evropsko združevanje je na gospodarskem področju bistveno napredovalo z vzpostavitvijo enotnega trga in uvedbo enotne valute. Vzpostavitev integriranega gospodarskega območja brez meja, kakor predvideva Amsterdamska pogodba, je bila dopolnjena z oblikovanjem območja svobode, varnosti in pravice. To območje je treba sedaj nadalje razvijati in krepiti.

V Sporočilu „Gradimo našo skupno prihodnost: Politični izzivi in proračunska sredstva razširjene Unije za obdobje 2007–2013“[1] je Komisija navedla „Svoboda, varnost in pravica so osrednje vrednote, ki sestavljajo evropski model družbe. (...) V tem smislu predstavlja razvijanje tega vidika Evropske unije nov mejnik v razvoju združevanja: resnično območje svobode, varnosti in pravice je nujno potreben temelj za gradnjo Evropske unije, ki je v samem središču političnega projekta za razširjeno Evropo“ [2] .

Različni vidiki območja svobode, varnosti in pravice vzpostavljajo ravnovesje med zagotavljanjem temeljnih pravic posameznika in izpolnjevanjem temeljnih odgovornosti, za katere se pričakuje, da jih bo prevzela Unija[3].

Razvijanje območja svobode, varnosti in pravice je odgovor na poglavitno zaskrbljenost narodov držav, združenih v Uniji. Zato je Evropski svet novembra 2004 sprejel Haaški program kot nadaljevanje programa, sprejetega leta 1999 na zasedanju Evropskega sveta v Tampereju. Haaški program na podlagi rezultatov programa iz Tampereja predstavlja nov načrt, ki naj bi Uniji omogočil, da še naprej razvija, kar je že bilo doseženo, in se spopade z novimi izzivi. Program prav tako poudarja, da oblikovanje Evrope za državljane ne zahteva le polnega spoštovanja temeljnih pravic, temveč tudi dejavno spodbujanje teh pravic.

Z vključitvijo Listine o temeljnih pravicah Ustavna pogodba priznava vrednote in cilje Unije. Poleg tega se bo s pristopom k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin okrepila evropska zaveza, da se z uvedbo zunanjega sodnega preskusa spoštovanja temeljnih pravic Evropske unije zavarujejo človekove pravice[4].Povečano varstvo in spodbujanje temeljnih pravic prav tako zahtevata bolj usklajeno delovanje proti pojavu rasizma, ksenofobije in antisemitizma z večjo podporo medverskemu in večkulturnemu dialogu z namenom krepitve razumevanja in vzajemnega poznavanja.

Ta razvoj zahteva izrazito okrepitev temeljnih vrednot, ki so v središču evropskega projekta. Unija se bo morala pravno zavezati, da bo te pravice in vrednote ne le spoštovala, temveč tudi zagotavljala njihovo učinkovito spodbujanje na vseh področjih (notranjih in zunanjih), ki so v pristojnosti Evropske unije. Poleg tega bo treba pospešeno povečati dejavnosti spremljanja, da se zagotovi, da države članice na svojih področjih pristojnosti vzpostavijo enak pristop, zlasti v okviru Unije, ki raste in se spreminja, ter izzivov, ki jih bo to prineslo. Spodbujanje državljanstva Evropske unije bi moralo razviti občutek pripadnosti Uniji, ki si deli enake temeljne pravice in vrednote, ter hkrati ohraniti in spoštovati raznolikost kultur in tradicij narodov Evrope.

Boj proti nasilju nedvomno spada na področje varstva temeljnih pravic, kakor je določeno v Listini o temeljnih pravicah, zlasti pravice do telesne celovitosti. Nasilje je tako tesno povezano z mnogimi drugimi temeljnimi pravicami (svoboda, varnost, zdravje, zaposlovanje itd.), da je treba podpreti splošno uveljavljanje teh pravic, v kolikor se nanašajo na osebno telesno celovitost posameznika. Enako velja za boj proti uporabi drog in trgovanju z njimi, tj. področje, na katerem je od leta 1990 na evropski ravni vzpostavljena celovita, interdisciplinarna in celostna strategija, vendar brez jasno opredeljene finančne podpore. Ta strategija temelji na petih poglavitnih elementih: zmanjšanju povpraševanja, zmanjšanju dobave in boju proti nezakonitemu trgovanju, mednarodnem sodelovanju in usklajevanju na nacionalni in evropski ravni ter obveščanju, raziskovanju in vrednotenju.

Oblikovanje Evrope za državljane prav tako zahteva, da se vzpostavi evropsko območje pravice, ki temelji na načelu vzajemnega priznavanja in krepitve zaupanja: meje med državami ne bi smele več predstavljati ovire pri obravnavi zadev iz civilnega in gospodarskega prava ali vodenju sodnih postopkov in izvrševanju odločb. Čeprav načelo prostega pretoka omogoča posameznikom in podjetjem, da v drugih državah članicah uveljavljajo svoje civilne in gospodarske interese, prav tako zahteva, da se sprejmejo ukrepi na področju kazenskega prava, ki bi zagotovili, da se kazniva dejanja in storilci kaznujejo. Posameznikom in podjetjem se ne sme preprečevati ali jih odvračati od uveljavljanja njihovih pravic zaradi nezdružljivosti ali celovitosti pravnih in upravnih sistemov v državah članicah.

Za dosego teh skupnih ciljev bo potreben trden finančni okvir. Priprava naslednje finančne perspektive 2007–2013 ponuja pomembno priložnost za upoštevanje zgoraj opisanega razvoja in torej za oblikovanje političnega projekta razširjene Unije.

2. PREDLAGANA INTERVENCIJA – OKVIRNI PROGRAM TEMELJNE PRAVICE IN PRAVOSODJE

2.1. Cilji in struktura programa

Kot odgovor na zgoraj opisane izzive se predlaga vzpostavitev okvirnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ s štirimi posebnimi cilji:

1. spodbujati razvoj evropske družbe, ki bi temeljila na državljanstvu Evropske unije in spoštovanju temeljnih pravic, določenih v Listini o temeljnih pravicah; bojevati se proti antisemitizmu, rasizmu in ksenofobiji ter krepiti civilno družbo na področju temeljnih pravic.

2. prispevati k vzpostavitvi območja svobode, varnosti in pravice z bojem proti nasilju in obveščanjem ter preprečevanjem uporabe drog.

3. spodbujati pravosodno sodelovanje s ciljem prispevati k oblikovanju dejanskega evropskega območja pravice v civilnih in gospodarskih zadevah.

4. spodbujati pravosodno sodelovanje s ciljem prispevati k oblikovanju dejanskega evropskega območja pravice v kazenskih zadevah.

V pogodbah imajo ti cilji različne pravne podlage. Okvirni program bodo zato sestavljali štirje ločeni zakonodajni instrumenti. Kljub temu bo zagotovljena politična skladnost, saj bo vsak poseben program odražal cilje politike, ki bodo v povezavi z drugimi tremi omogočali razvoj evropskega državljanstva in dejanskega območja pravice. Združitev teh dopolnilnih področij v okviru istega okvirnega programa poleg tega ne bo le povečala njihove splošne skladnosti, temveč bo zagotovila tudi boljše odzivanje na potrebe državljanov. Omogočila bo povečano prilagodljivost v boju proti novim, nepričakovanim težavam.

Končni cilj na področju temeljnih pravic in državljanstva je oblikovanje stvarne kulture temeljnih pravic med vsemi narodi Evrope. Izrazito pomembna so torej bistvena prizadevanja za širjenje informacij o temeljnih pravicah tako na podlagi splošnih informacijskih kampanj kot odzivanja na posamezne zahteve. To je povezano s potrebo, da se povečajo dejavnosti, vključno z zakonodajnimi ukrepi, za spodbujanje uveljavljanja nekaterih pravic, kot so pravica do osebne telesne celovitosti in pravice, povezane z državljanstvom Unije, ter za zagotavljanje podpore in spodbujevalnih ukrepov za pomoč državam članicam pri izpolnjevanju obveznosti na njihovih področjih pristojnosti.

Boj proti nasilju v vseh svojih oblikah (spolno, psihično in fizično nasilje), ki se pojavlja na javnem ali zasebnem področju, bo vključeval: podporo žrtvam in ogroženim skupinam (otrokom, mladim in ženskam), pomoč in spodbujanje NVO in drugih organizacij, ki delujejo na tem področju, razširjanje rezultatov, doseženih v okviru obeh programov Daphne, vključno z njihovo prilagoditvijo, prenosom in uporabo s strani drugih upravičencev ali na drugih geografskih območjih, in opredelitev ukrepov, ki prispevajo k pozitivnemu obravnavanju oseb, ogroženih zaradi nasilja.

Poglavitni izzivi na področju boja proti uporabi drog bodo razširjanje informacij, pa tudi nadaljnje raziskovanje, ki izhaja iz programov izobraževanja, preprečevanja in zmanjševanja škode. Pomembno vprašanje ne bo le zmanjševanje povpraševanja po drogah, temveč tudi zmanjševanje ponudbe drog. Na tem področju je treba sprejeti ukrepe za zaustavitev trgovanja z drogami in z njimi povezanega kriminala, zlasti v primeru novih sintetičnih drog ali njihovih kemičnih predhodnih sestavin, in za boj proti pranju denarja.

Pravosodno sodelovanje vključuje povečana prizadevanja za spremljanje držav članic pri uporabi obstoječega pravnega reda na civilnem in kazenskem področju ter prizadevanja za povezovanje nacionalnih zakonodaj. Program bo podprl različne ukrepe, zlasti za izboljšanje dostopnosti in učinkovitosti pravosodja, za širšo obravnavo vzajemnega priznavanja, vključno s priznavanjem odločb in dokumentov, ki jih ne izdajajo sodni organi, za krepitev mehanizmov obveščanja javnosti ter spodbujanje usposabljanja pravosodnih delavcev in njihovih medsebojnih izmenjav glede učinkov instrumentov za sodelovanje na tem področju. Program bo spodbujal tudi izvajanje zakonodajnih ukrepov za vzpostavitev in razvijanje skupnih orodij za sodelovanje in enakovrednih standardov za nekatere postopke, kot so pravila za zbiranje dokazov. Poleg tega se bodo spodbujala tudi pravila o varstvu posameznikov, vpletenih v kazenskih postopkih, pa naj gre za obtožence, priče ali žrtve.

Splošna skladnost štirih ciljev je zagotovljena na podlagi skupnih pravil izvajanja in upravljanja v skladu z istim strateškim časovnim okvirom ter na podlagi usklajenih postopkov vrednotenja in revizije (glej točko 3.2). Program bo tako zagotavljal racionalizacijo in poenostavitev, večjo preglednost in učinkovitost sredstev Skupnosti. Zagotavljanje dejavne udeležbe ustreznih zainteresiranih strani in hitrejšega odziva na zahteve civilne družbe bo prav tako skupna horizontalna prednostna naloga štirih področij.

2.2. Evropska dodana vrednost

Program bo deloval kot katalizator in tako dodal vrednost obstoječim nacionalnim ukrepom na tem področju: EU bo s financiranjem sodelovanja prispevala k ozaveščanju o skupnih vprašanjih in vrednotah držav članic ter s tem olajšala oblikovanje skupnih pristopov na teh področjih, vključno z zakonodajo. Ta cilj bo dosežen z izvajanjem dogovorjenih ciljev politike EU in spodbujanjem njihove uporabe v nacionalnih politikah, s podpiranjem prenosa zakonodaje Evropske unije in njene enotne uporabe po vsej Evropi, s spodbujanjem mehanizmov sodelovanja in usklajevanja med državami članicami ter sodelovanjem z organizacijami civilne družbe na evropski ravni.

V vseh posebnih programih bo uporabljena vrsta skupnih meril za vrednotenje evropske dodane vrednosti glede na vrsto zgoraj opisanega učinka. Ta merila so na primer naslednja:

- podpirati le dejavnosti, ki so na evropski ravni potrebne za podpiranje ciljev, zakonov in mehanizmov za izvajanje Evropske unije;

- podpirati dejavnosti, ki bodo dopolnjevale dejavnosti, ki se financirajo na nacionalni ravni;

- krepiti nacionalne izmenjave na ravni Evropske unije, da se ustvarjajo sinergijski učinki in dosegajo ekonomije obsega;

- dejavno vključevati predstavnike držav članic in drugih ustreznih zainteresiranih strani v izvajanje programov, da se dosežejo največja možna dopolnjevanja z obstoječimi dejavnostmi.

2.3. Dopolnjevanje z drugimi instrumenti in ukrepi politike

Program bo iskal sinergije z delom Agencije za temeljne pravice, ki temelji na delujočem Evropskem centru za spremljanje rasizma in ksenofobije s sedežem na Dunaju, ustanovljenem z Uredbo Sveta (ES) št. 1035/97 z dne 2. junija 1997[5]. Komisija je na podlagi Sporočila[6] začela obsežno javno posvetovanje o prihodnjem področju delovanja agencije in njenih nalog. Posvetovanje je bilo usmerjeno na civilno družbo, kot so NVO, dejavne na področju varstva človekovih pravic, nacionalne ustanove za spodbujanje in varstvo človekovih pravic, države članice, institucije EU, Evropski center za spremljanje rasizma in ksenofobije ter Svet Evrope. Rezultati tega posvetovanja se bodo upoštevali pri določanju natančnih nalog Agencije. Vendar pa je njegov poglavitni cilj zbiranje podatkov in analiziranje, da se na področju temeljnih pravic določijo politike Unije.

Na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah bodo ukrepi v okviru programa usklajeni z ukrepi Evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah, ki je bila ustanovljena z Odločbo Sveta 2001/470/ES z dne 28. maja 2001[7], da bi izboljšali, poenostavili in pospešili učinkovito pravosodno sodelovanje med državami članicami v civilnih in gospodarskih zadevah. V okviru posebnega programa Kazensko pravosodje bo posebna pozornost namenjena Eurojustu, ki je bil ustanovljen z Odločbo Sveta 2002/187/PNZ z dne 28. februarja 2002[8]. Eurojust je organ Evropske unije, ki je bil ustanovljen za krepitev učinkovitosti pristojnih organov držav članic pri preiskavah in pregonih v zvezi s težjimi oblikami čezmejnega in organiziranega kriminala, vključno s terorizmom, s spodbujanjem in izboljšanjem sodelovanja med temi organi. Eurojust daje poudarek na zagotavljanje celovitega sodelovanja med pristojnimi nacionalnimi organi in predstavlja zato bistveno dopolnilo okvirnega programa Temeljne pravice in pravosodje.

Glede cilja obveščanja in preprečevanja uporabe drog, vključenega v ta program, je treba povečati sodelovanje s tretjimi državi, potrebna pa so tudi tesna usklajevanja z Evropskim centrom za spremljanje drog in odvisnosti od drog (ECSDO). Center s sedežem v Lizboni je bil ustanovljen z Uredbo Sveta (EGS) št. 302/93 z dne 8. februarja 1993[9], kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 3294/94 z dne 22. decembra 1994[10]. Njegova naloga je zbiranje in razširjanje objektivnih, zanesljivih in primerljivih informacij v zvezi z drogami in zasvojenostjo z njimi v Evropi. Za izpolnjevanje svojih nalog deluje v sodelovanju z državami, ki niso članice EU, pa tudi z mednarodnimi organizacijami, ki obravnavajo ta vprašanja, in zlasti s Programom Združenih narodov za nadzor nad drogami (UNDCP), Svetovno zdravstveno organizacijo (WHO), Skupino Pompidou pri Svetu Evrope, Svetovno carinsko organizacijo (WCO), Mednarodno organizacijo kriminalistične policije (Interpol) in Evropskim policijskim uradom (Europol).

3. RACIONALIZACIJA IN POENOSTAVITEV

3.1. Prehod z obstoječih instrumentov

Vrednotenja ukrepov, ki jih je Evropska unija skozi leta podpirala na teh področjih, v celoti priznavajo potrebo po nadaljnjih ukrepih, saj se le-ti spopadajo z dejanskimi in posebnimi težavami ter prispevajo k njihovemu pozitivnemu obravnavanju, ki dopolnjuje nacionalne ukrepe, ki se razvijajo na istih področjih. Vendar pa so se prav tako pokazale številne slabosti, s katerimi se je treba soočiti zato, da bi evropski ukrepi lahko dosegli še boljše rezultate. Obstoječe razmere s številnimi nizkimi proračunskimi postavkami ali financiranji ad-hoc, katerih trajanje je omejeno in med seboj niso skladni, dejavnostim Unije preprečujejo, da bi postale dovolj učinkovite za uresničitev ciljev in dosego čim večjega izkoristka obstoječih človeških virov in finančnih sredstev. Ločeno izvajanje teh programov pomeni, da se dejanske sinergije ne izkoristijo do največje možne mere, lahko pa celo privede do nepotrebnih prekrivanj. Za dosego najboljših možnih rezultatov je treba tudi ponovno oceniti cilje, vrsto intervencij in obseg vsakega programa.

Predlagani program temelji na izkušnjah, pridobljenih iz obstoječih ukrepov na teh področjih. Obsežno bo razvil dva obstoječa pripravljalna ukrepa o varstvu in spodbujanju temeljnih pravic in podpori civilne družbe v desetih novih državah članicah, ki se bosta razširila na vse države članice. Posebna pozornost bo namenjena tudi temeljnim pravicam, ki izhajajo iz državljanstva Unije, da bi se spodbudila demokratična udeležba.

V okviru cilja spodbujanja pravosodnega sodelovanja bo program združeval ukrepe, ki podpirajo sodelovanje na področju civilnega in kazenskega prava, za zagotovitev boljšega usklajevanja med tema dvema pravnima področjema ob začetku veljavnosti Ustavne pogodbe, ki bo ukinila strukturo stebrov. Predhodno je civilno pravosodno sodelovanje podpiral poseben program, pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah pa je spadalo v program AGIS. Cilj tega predloga je izboljšanje odzivanja na politična pričakovanja glede okrepitve pravosodja, kakor je zahteval Haaški program, in na zahteve sodnih organov, pravosodnih delavcev in civilne družbe na splošno. Okrepljeno bo usposabljanje sodstva, program pa bo dovolj prožen, da bo omogočil izvajanje novih ukrepov, kot je računalniško podprt sistem za izmenjavo podatkov o kazenskih evidencah.

Na področju boja proti nasilju bo program temeljil na obstoječem programu Daphne II s prilagoditvami za izboljšanje odzivanja na zahteve civilne družbe, vključno z možnostjo izvajanja novih oblik ukrepanja. Cilj ukrepov na področju preprečevanja uporabe drog in obveščanja je združiti obstoječe ukrepe različnih programov in tako povečati preglednost med državljani in vsemi udeleženci. Program bo podprl spremljanje in vrednotenje ukrepov v zvezi z izvajanjem posebnih ukrepov v okviru akcijskih načrtov EU in skušal doseči večjo udeleženost civilne družbe.

3.2. Ureditve skupnega upravljanja

Ključni cilj okvirnega programa Temeljne pravice in pravosodje je poenostaviti in racionalizirati instrumente s pravnega vidika in vidika upravljanja, poenostaviti sestavo proračuna, povečati skladnost in doslednost med programi ter preprečiti podvojevanje instrumentov. Ta program predstavlja pomemben korak tako v smislu poenostavitve kot prilagodljivosti. Število proračunskih postavk in pravnih instrumentov se je zmanjšalo. Ta združitev sredstev Unije zagotavlja večjo finančno preglednost in možnost boljšega ocenjevanja dodane vrednosti ukrepov Unije. Z večjo doslednostjo med cilji različnih posebnih programov in okrepljenim sodelovanjem ter partnerstvom z vsemi udeleženci se čim bolj povečuje učinkovitost.

Končni uporabniki bodo prav tako imeli koristi od predlagane poenostavitve in racionalizacije, saj bosta le-ti povečali obseg, jasnost in skladnost instrumentov. Za možne upravičence bo predložitev vloge za financiranje enostavnejša zaradi bolj standardiziranega pristopa in izvedbenih določb.

Program bo upravljala neposredno Komisija. Nadomestni mehanizmi uresničevanja (eksternalizacija ali deljeno upravljanje) so se podrobno proučili, vendar glede na razmeroma nizke udeležene zneske v tej fazi niso bili stroškovno učinkoviti. Če bi se izkazalo kot potrebno za dosego ciljev na podlagi okvirnega programa, bi se lahko predvidela vzpostavitev različnih načinov upravljanja ali/in različnih struktur.

Zahtevana raven človeških virov za upravljanje programa je neizogibno razmeroma visoka. Vendar pa bo uskladitev postopkov, dosežena na podlagi združitve posebnih programov v enotno strukturo, s tega stališča omogočila racionalizacijo zaradi ekonomije obsega. Racionalizacija postopkov spremljanja in vrednotenja bo na primer omogočila boljše rezultate in olajšala prenos dobrih praks. Enoten odbor za štiri posebne programe bo prav tako zelo olajšal tekoče vodenje okvirnega programa.

Nadaljnja racionalizacija se lahko doseže po začetku veljavnosti Ustavne pogodbe. Okvirni program je bil zasnovan v skladu z določbami sedanjih pogodb, vendar pa struktura programa omogoča nemoten prehod na novo strukturo, ki jo je predvidela Ustava, z možnim dodatnim usklajevanjem med posebnima programoma o civilnem in kazenskem pravosodju.

4. FINANčNA SREDSTVA

Skupni znesek, predviden za okvirni program Temeljne pravice in pravosodje, znaša 543 milijonov EUR za obdobje 2007–2013 (po tekočih cenah). V okviru teh sredstev je 93,8 milijona EUR predvidenih za program Temeljne pravice in državljanstvo, 106,5 milijona EUR za program Civilno pravosodje, 196,2 milijona EUR za program Kazensko pravosodje in 135,4 milijona EUR za program Boj proti nasilju (Daphne) ter preprečevanje uporabe drog in obveščanje. V okviru referenčnega zneska se doda 11,1 milijona EUR za upravne odhodke.

Poleg tega je za isto obdobje predviden znesek v višini 164,9 milijona EUR za Agencijo za temeljne pravice, 110,6 milijona EUR za Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami in 133,4 milijona EUR za Eurojust.

Ti zneski so bili ocenjeni na podlagi zgoraj opredeljenih in opisanih potreb. Upoštevale so se tudi pomembne izkušnje na podlagi obstoječih ukrepov in programov, povezanih z vprašanji s področja temeljnih pravic in pravosodja.

5. SKLEPI

Nova finančna perspektiva ne zagotavlja le priložnosti za boljšo uskladitev ciljev in sredstev, temveč tudi za poenostavitev in racionalizacijo instrumentov, da se zagotovi optimalna uporaba sredstev Evropske unije.

Okvirni program Temeljne pravice in pravosodje združuje posebne programe, ki so med seboj tesno povezani. Usklajena delovanja v okviru teh posebnih programov bodo omogočila učinkovitejše odzivanje na poglavitni cilj, ki je vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice.

PRILOGA

Vzpostavitev okvirnega programa Temeljne pravice in pravosodje za obdobje 2007–2013

Dopolnjevanje z agencijami in drugimi instrumenti na področju svobode, varnosti in pravice

V okviru finančne perspektive so predvideni številni dopolnilni instrumenti, da bi prispevali k doseganju ciljev politik, določenih na področju pravice, svobode in varnosti:

- okvirni programi, ki bodo nadomestili številne proračunske postavke, ki jih na tem področju trenutno upravlja Komisija;

- financiranje Skupnosti, namenjeno agencijam in organom Skupnosti ali Unije;

- razvijanje in upravljanje povezanih obsežnih informacijskih sistemov.

V okviru nove finančne perspektive bodo zajete naslednje agencije ali organi, povezani s področjem zgoraj navedenega okvirnega programa:

- Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (ECSDO) , ustanovljen z Uredbo Sveta (EGS) št. 302/93 z dne 8. februarja 1993 o ustanovitvi Evropskega centra za spremljanje drog in odvisnosti (UL L 36, 12.2.1993, str. 1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1651/2003 (UL L 245, 29.9.2003, str. 30) in glede katere je bil dan v razpravo osnutek predloga o spremembi (predlog za Uredbo Sveta o Evropskem centru za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami, ki ga je Komisija predložila 19. decembra 2003 - COM(2003) 808).

- Evropski center za spremljanje rasizma in ksenofobije , ki je postal polnopravna Agencija za temeljne pravice (predlog, ki ga Komisija načrtuje za maj 2005) in ki ga trenutno ustanavlja Uredba Sveta (ES) št. 1035/97 z dne 2. junija 1997 o ustanovitvi Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije (UL L 151, 10.6.1997, str. 1).

- Eurojust , ustanovljen z Odločbo Sveta 2002/187/PNZ z dne 28. februarja 2002 o ustanovitvi Eurojusta za okrepitev boja proti težjim oblikam kriminala (UL L 63, 6.3.2002, str. 1), kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo 2003/659/PNZ (UL L 245, 29.9.2003, str. 44).

Na podlagi zgoraj opisanih elementov proračunska sredstva za zgoraj navedene agencije Skupnosti niso vključena v okvirne programe.

Vendar pa jih je treba vključiti kot del izdatkov, namenjenih politiki pravice, svobode in varnosti, pod razdelek 3 prihodnjega finančnega okvira Skupnosti.

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Ozadje

Pripravo finančne perspektive za obdobje 2007–2013 je že od začetka usmerjal pristop, ki temelji na politiki zagotavljanja skladnosti med političnimi cilji in zneski, dodeljenimi za njihovo uresničevanje. V tem okviru je vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice ena izmed glavnih prednostnih nalog Evropske unije v naslednjih letih, ki naj bi jo podprla občutno povečana finančna sredstva. Komisija je v svojih Sporočilih „ Gradimo našo skupno prihodnost – Politični izzivi in proračunska sredstva razširjene Unije za obdobje 2007–2013“ [11] in „ Finančna perspektiva 2007–2013 “[12] prav tako poudarila, kako pomembno je izvajati revizijo pravnih instrumentov za naslednjo finančno perspektivo, da bi zagotovili znaten premik k večji enostavnosti. Komisija je z oblikovanjem svojih predlogov na podlagi treh splošnih, politično usmerjenih programov („Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, „Temeljne pravice in pravosodje“, „Varnost in varstvo svoboščin“) določila jasen okvir za razvoj finančnih intervencij Skupnosti za podporo treh ciljev, in sicer pravice, svobode in varnosti.

2. Utemeljitev ukrepa

2.1. Analiza problema

Boj proti nasilju nedvomno spada v področje varstva temeljnih pravic, kakor je določeno v Listini, zlasti pravice do telesne celovitosti. Nasilje je tako tesno povezano z mnogimi drugimi temeljnimi pravicami (svoboda, varnost, zdravje, zaposlovanje itd.), da je treba podpreti splošno uveljavljanje teh pravic, v kolikor se nanašajo na osebno telesno celovitost posameznika. Posebne oblike nasilja – kot so rasno nasilje in seksistično ali spolno nasilje – zahtevajo posebne ukrepe, ki bi imeli koristi od izmenjav informacij na evropski ravni in razvoja najboljše prakse. Pri zasnovi ukrepanja v okviru nove finančne perspektive z začetkom pri obstoječih intervencijah je treba upoštevati potrebo po splošnejši in ustreznejši rešitvi problemov nasilja.

Vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice bi prav tako morala obravnavati uporabo drog in trgovanje z njimi, ki je eno izmed poglavitnih vprašanj, s katerimi se soočajo evropske družbe. Od leta 1990 je bila na evropski ravni predlagana celovita, interdisciplinarna in celostna strategija, ki pa ne razpolaga z jasno opredeljenimi sredstvi finančne podpore. Ta strategija temelji na petih poglavitnih elementih: (i) zmanjševanju povpraševanja, (ii) zmanjševanju ponudbe in boju proti nezakonitemu trgovanju, (iii) mednarodnem sodelovanju, (iv) usklajevanju na nacionalni ravni in ravni EU ter (v) obveščanju, raziskovanju in vrednotenju.

2.2. Pot naprej

Opredelitev poglavitnih izzivov, s katerimi se Unija sooča na področju drog v obdobju naslednje finančne perspektive, je lahko naslednja:

- obveščanje in raziskovanje, vključno z nadaljevanjem dela Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (ECSDO);

- zmanjševanje povpraševanja po drogah, saj povpraševanje prispeva k rasti pojava drog: programi za izobraževanje, preprečevanje in zmanjševanje škode;

- zmanjševanje ponudbe drog za zaustavitev trgovanja z drogami in z njimi povezane kriminalitete, zlasti na področju novih sintetičnih drog in njihovih kemičnih predhodnih sestavin, pa tudi za boj proti pranju denarja;

- okrepljeno sodelovanje s tretjimi državami na področju zmanjševanja ponudbe in povpraševanja po drogah;

- nadaljnje zakonodajne dejavnosti bodo potrebne v skladu z novimi oblikami drog, ki se razvijajo, na primer vzpostavitev nadzornih mehanizmov za nove oblike drog.

2.3. Cilji programa in z njimi povezani kazalniki

- Opredelitev splošnih, posebnih in operativnih ciljev

Prispevati k vzpostavitvi območja svobode, varnosti in pravice z bojem proti nasilju in obveščanjem ter preprečevanjem uporabe drog. | Zaščititi državljane pred nasiljem in dosegati visoko raven varovanja zdravja, blaginje in socialne kohezije. | Preprečevati vse oblike nasilja, ki se pojavlja na javnem ali zasebnem področju, nad otroki, mladimi in ženskami ter bojevati se proti njemu. Zagotavljati podporo žrtvam in ogroženim skupinam. Pomagati in spodbujati NVO in druge organizacije, ki delujejo na tem področju. Razširjati rezultate, dosežene v okviru obeh programov Daphne, vključno z njihovim prilagajanjem, prenosom in uporabo s strani drugih upravičencev ali na drugih geografskih območjih. Opredeliti in okrepiti ukrepe, ki prispevajo k pozitivnemu obravnavanju oseb, ogroženih zaradi nasilja. |

Preprečevati in zmanjševati uporabo drog, odvisnost in škodljive posledice zaradi uporabe drog. | Vključiti civilno družbo v izvajanje in razvoj strategij in akcijskih načrtov Evropske unije na področju drog. Spremljati, izvajati in vrednotiti izvajanje posebnih ukrepov v okviru akcijskih načrtov na področju drog v obdobjih 2005–2008 in 2009–2012. |

Spodbujati nadnacionalne ukrepe in ukrepe za ozaveščanje na zgoraj opredeljenih področjih. | Vzpostaviti multidisciplinarne mreže; zagotoviti širjenje temeljnega znanja, izmenjavo informacij ter opredelitev in razširjanje dobre prakse, vključno z usposabljanjem, študijskimi obiski in izmenjavo osebja. Razvijati in izvajati ukrepe za ozaveščanje, usmerjene v posebne skupine za spodbujanje usvojitve nične strpnosti do nasilja in spodbujati podporo žrtvam ter poročati o nasilju. Ozaveščati o zdravstvenih in socialnih problemih, ki jih povzroča uporaba drog, in spodbujati odprt dialog za izboljšanje razumevanja pojava drog. |

Vsi cilji so skladni s skupnim ciljem splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ za podpiranje razvoja območja svobode, varnosti in pravice.

- Dopolnjevanje/skladnost z drugimi instrumenti

Pri pripravi programa je bila posebna pozornost namenjena zagotavljanju skladnosti z drugimi programi za financiranje dejavnosti v okviru istih področij ter iskanju njihovega dopolnjevanja in sinergije.

Ta program dopolnjujejo drugi posebni programi v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, zlasti posebni program „Temeljne pravice in državljanstvo“, ki skuša spodbuditi temeljne pravice in vrednote Evropske unije ter hkrati ohraniti in spoštovati raznolikost kultur in tradicij narodov Evrope.

Treba bo najti dopolnitev tudi z Evropskim centrom za spremljanje drog in odvisnosti, katerega poglavitna naloga je zbiranje in razširjanje objektivnih, zanesljivih in primerljivih informacij v zvezi z drogami in zasvojenostjo z njimi v Evropi. Za izpolnjevanje svojih nalog deluje Center v sodelovanju z državami, ki niso članice EU, pa tudi z mednarodnimi organizacijami, ki obravnavajo ta vprašanja.

Posebna pozornost bo namenjena splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, saj dopolnjujeta ta program, zagotovo pa bo dosežena sinergija z obema, zlasti na področju boja proti kriminalu, pa naj gre za rasno, seksistično ali spolno nasilje oziroma kazniva dejanja, povezana z drogami.

Ta program lahko dopolnjujejo tudi drugi programi, in sicer program „Safer Internet Plus“, „Program javnega zdravja“, „Program za varstvo pred poškodbami“, sedmi okvirni program za raziskave in razvoj ter program „Mladina“.

3. Vrednotenje

3.1. Spoznanja na podlagi vmesnih/končnih vrednotenj

Komisija je program Daphne ocenila dvakrat. Vmesno poročilo je bilo predloženo leta 2002[13], končno poročilo pa leta 2004[14].

Iz vmesnih in končnih poročil o programu Daphne (2000–2003) izhaja, da je udeležba organizacij v evropskih partnerstvih le-tem koristila in tako združenjem omogočila sodelovanje, ki se je kazalo v učinkovitejšem načrtovanju in boljši uporabi sredstev. V končnem poročilu je bil omenjen prostor za napredek, kot sta oblikovanje službe za pomoč uporabnikom in večji poudarek na razširjanju, program Daphne II pa je bil prilagojen v skladu z ugotovitvami tega poročila. Ker je bila struktura programa spremenjena nedavno, uvedba bistvenih sprememb ni potrebna.

Komisija je Akcijski načrt o drogah (2000–2004) ocenila dvakrat: v vmesnem obdobju[15] in ob koncu programa[16]. Novi Akcijski načrt (2005–2008) je usmerjen zlasti na področja, kjer vrednotenje poudarja potrebo po nadaljnjem napredku.

Za boljše doseganje ciljev je treba v skladu s temi vrednotenji uvesti nekaj izboljšav. Poudarjeno je bilo zlasti to, da bi morala civilna družba tesneje sodelovati pri pripravi in razvoju politik EU na tem področju. Prav tako se zahteva boljše usklajevanje nacionalnih ukrepov, vključno z ukrepi na mednarodnem področju. Treba je spodbujati in dodatno razvijati povezovanja v mrežo in izmenjavo najboljših praks.

3.2. Predhodno vrednotenje

Iz delovnega dokumenta Komisije, ki vsebuje predhodno vrednotenje splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, izhaja, da je politika, ki je bila izbrana za dosego načrtovanih ciljev, ustrezna.

4. Pravna podlaga in utemeljitev instrumenta politike

4.1. Pravna podlaga

Ta posebni program v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ temelji na členu 152 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

Člen 152 PES, ki se nanaša na javno zdravje, jasno določa, da se pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Skupnosti zagotavlja visoka raven varovanja zdravja ljudi. Poleg tega navaja, da Skupnost dopolnjuje ukrepe držav članic za zmanjševanje škode za zdravje zaradi uporabe drog, vključno z obveščanjem in preprečevanjem.

Poglavitni cilj tega programa je zagotavljanje visoke ravni zdravja ljudi z varovanjem ljudi pred nasiljem in razvijanjem ukrepov obveščanja in preprečevanja v zvezi z drogami. Zato je predlagana pravna podlaga ustrezna.

4.2. Ukrepi, opredeljeni v okviru programa

Načrtujejo se različne oblike ukrepov:

- posebni ukrepi Komisije, kot so študije in raziskave, javnomnenjske raziskave in statistični pregledi, oblikovanje kazalcev in skupnih metodologij, zbiranje, razvijanje in razširjanje podatkov in statistik, seminarji, konference in srečanja strokovnjakov, organizacija javnih kampanj in dogodkov, oblikovanje in vzdrževanje spletnih strani, priprava in razširjanje informativnega gradiva, podpora pri vzpostavljanju in upravljanju mrež nacionalnih strokovnjakov, dejavnosti analiz, spremljanja in vrednotenja;

- ukrepi, ki zagotavljajo finančno podporo za posebne projekte, ki so v interesu Skupnosti, pod pogoji, določenimi v letnih delovnih programih;

- ukrepi, ki zagotavljajo finančno podporo za dejavnosti nevladnih organizacij ali drugih subjektov pod pogoji, določenimi v letnih delovnih programih;

- donacija za poslovanje Evropski federaciji za pogrešane in spolno zlorabljene otroke, ki si prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu na področju pravic in zaščite otrok.

4.3. Subsidiarnost in sorazmernost

Predlog je bil zasnovan ob upoštevanju načel subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe ES in priloženega protokola. Glede subsidiarnosti ta program ne namerava posegati na področja nacionalnih programov, ki jih oblikujejo nacionalni organi v posamezni državi članici, temveč se osredotočiti na področja, kjer se lahko doseže evropska dodana vrednost. V tem obsegu se lahko šteje, da velika večina dejavnosti, ki jih podpira program, dopolnjuje nacionalne ukrepe in skuša v največji možni meri doseči sinergijo iz ukrepov, ki se izvajajo na mednarodni in regionalni ravni.

Glede sorazmernosti je bil predlog za novi program zasnovan tako, da je do največje možne mere poenostavljen ne le z vidika oblike ukrepa – v zakonodajnem besedilu so opredelitve ukrepov kar najbolj posplošene – temveč tudi z vidika upravnih in finančnih zahtev, ki se bodo uporabljale za njihovo izvajanje. Komisija je skušala najti ustrezno ravnovesje med prilagodljivostjo in enostavnostjo uporabe na eni strani ter med jasnostjo namena in ustreznimi finančnimi in postopkovnimi zaščitnimi ukrepi na drugi strani.

Na podlagi smernic, navedenih v protokolu o uporabi obeh načel, je jasno, da imajo problemi, ki jih skuša reševati ta program, nadnacionalne vidike in zato bo navedeno ukrepanje na ravni Skupnosti imelo večje koristi od ukrepov na ravni države članice.

4.4. Poenostavitev in racionalizacija

Predlagani pristop bo prispeval h ključnemu cilju poenostavljanja instrumentov tako s pravnega vidika kot vidika upravljanja ter cilju racionalizacije sestave proračuna. Prav tako bo povečal skladnost in doslednost med instrumenti ter preprečil njihovo podvojevanje. Čeprav bodo za obvladovanje prihodnjih širitev potrebni dodatni človeški viri, se bo dosegla boljša razporeditev človeških virov z ukinitvijo manjših proračunskih postavk (vezanih na obsežne človeške vire) in z združitvijo obstoječih programov v enoten, skladen in racionaliziran program. To bo privedlo do večje sorazmernosti med zneski izdatkov in upravnimi stroški za njegovo upravljanje.

Končni uporabnik bo prav tako imel koristi od predlagane racionalizacije, saj le-ta povečuje obseg, jasnost in skladnost instrumentov. Za možne upravičence bo predložitev vloge za financiranje enostavnejša zaradi standardiziranega pristopa in usklajenih določb izvajanja.

Komisija lahko sklene, da del nalog izvrševanja proračuna prenese na agencije, ki jih ureja pravo Skupnosti, iz člena 54(2)(a) finančne uredbe. Te agencije imenuje Komisija v skladu z določbami členov 55 in 56 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 in člena 37 Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002. Komisija analizira skladnost z načeli ekonomičnosti, učinkovitosti in racionalnosti. Pred prenosom pooblastil Komisija zagotovi na podlagi predhodne ocene, da je ustanovitev agencij v skladu z dobrim finančnim poslovodenjem.

Predlagani novi instrument nadaljuje pristop, ki ga je določila Komisija za politične in finančne izzive po letu 2007. Namen je dopolniti, poenostaviti in racionalizirati obstoječe instrumente ter zagotoviti potrebno prilagodljivost za soočanje z novimi cilji in nemoteno odzivanje na novi pravni okvir, ki bo vzpostavljen z začetkom veljavnosti Ustavne pogodbe.

5. Proračunske posledice

Stroški splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ za obdobje 2007–2013 znašajo 543 milijonov EUR; temu posebnemu programu bo dodeljen naslednji znesek: 138,2 milijona EUR.

2005/0037 (COD)

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Boj proti nasilju (Daphne) ter preprečevanje uporabe drog in obveščanje“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 152 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[17],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[18],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[19],

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe[20],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti določa, da je treba pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in ukrepov Skupnosti zagotoviti visoko raven varovanja zdravja ljudi. V členu 3(1)(p) Pogodbe se zahteva, da dejavnosti Skupnosti vključujejo prispevek k doseganju visoke ravni varovanja zdravja.

(2) Dejavnost Skupnosti bi morala dopolnjevati nacionalne politike, usmerjene k izboljševanju javnega zdravja, odpravljanju vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi, in zmanjševanju škode za zdravje zaradi odvisnosti od drog.

(3) Fizično, spolno in psihično nasilje nad otroki, mladimi in ženskami, vključno z grožnjami s tovrstnimi dejanji, prisilo ali samovoljnim odvzemom prostosti, ki se pojavlja v javnem ali zasebnem življenju, predstavlja kršitev njihovih pravic do življenja, varnosti, svobode, dostojanstva ter telesne in čustvene celovitosti, pa tudi ogroženost za telesno in duševno zdravje žrtev takega nasilja. Učinki takega nasilja so tako razširjeni po Skupnosti, da predstavljajo resnično nevarnost za zdravje in ovirajo uživanje varnega, svobodnega in pravičnega državljanstva.

(4) Glede na opredelitev Svetovne zdravstvene organizacije je zdravje stanje popolne telesne, duševne in socialne blaginje ter ne le odsotnost bolezni ali hibe. V skladu z Resolucijo Svetovne zdravstvene organizacije, sprejeto na skupščini leta 1996, je nasilje največji svetovni zdravstveni problem. Organizacija v svojem poročilu o nasilju in zdravju z dne 3. oktobra 2002 priporoča spodbujanje primarnih preventivnih ukrepov, krepitev ukrepov za žrtve nasilja ter izboljšanje sodelovanja in izmenjave informacij o preprečevanju nasilja.

(5) Ta načela so priznana v številnih konvencijah, deklaracijah in protokolih pomembnih mednarodnih organizacij in institucij, kot so Združeni narodi, Mednarodna organizacija dela, Svetovna konferenca o ženskah in Svetovni kongres proti komercialnemu spolnemu izkoriščanju otrok.

(6) Listina Evropske Unije o temeljnih pravicah[21] med drugim znova potrjuje pravico do dostojanstva, enakosti in solidarnosti. Listina vključuje številne posebne določbe za varovanje in spodbujanje telesne in duševne celovitosti, enako obravnavanje moških in žensk, pravic otrok in nediskriminacije, pa tudi za prepoved nečloveškega ali poniževalnega ravnanja, suženjstva in prisilnega dela ter dela otrok. Listina potrjuje, da se pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in ukrepov Skupnosti zagotavlja visoka raven varovanja zdravja ljudi.

(7) Evropski parlament je pozval Komisijo, med drugim s svojima Resolucijama z dne 19. maja 2000 o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z naslovom „Za nadaljnje ukrepe v boju proti trgovini z ženskami“[22] in z dne 20. septembra 2001 o pohabljanju ženskih spolnih organov[23], da pripravi in izvede akcijske programe za boj proti nasilju.

(8) Akcijski program iz Sklepa Evropskega parlamenta in Sveta št. 293/2000/ES z dne 24. januarja 2000 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (program Daphne) (2000 do 2003) o preventivnih ukrepih za boj proti nasilju nad otroki, mladimi in ženskami[24] je pripomogel k ozaveščanju v Evropski uniji ter povečal in uskladil sodelovanje med organizacijami v državah članicah, ki delujejo na področju boja proti nasilju.

(9) Akcijski program iz Sklepa Evropskega parlamenta in Sveta št. 803/2004/ES z dne 21. aprila 2004 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (2004 do 2008) za preprečevanje nasilja nad otroki, mladimi in ženskami in boj proti njemu ter za zaščito žrtev in ogroženih skupin (program Daphne II)[25] je še naprej razvijal že dosežene rezultate programa Daphne; Komisija v skladu s členom 8(2) programa sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev doslednosti letnih dodeljenih proračunskih sredstev z novo finančno perspektivo.

(10) Zaželeno je, da se zagotovi nadaljevanje projektov v okviru programov Daphne in Daphne II.

(11) Ob upoštevanju raziskave, na podlagi katere stopnja razširjenosti in umrljivost zaradi odvisnosti od drog prizadeneta veliko število evropskih državljanov, je škoda za zdravje ljudi zaradi odvisnosti od drog glavni problem na področju javnega zdravja.

(12) Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o rezultatih končnega vrednotenja strategije in akcijskega načrta EU na področju drog (2000–2004)[26] je poudarilo potrebo po rednem vključevanju civilne družbe pri oblikovanju politik EU na področju drog.

(13) Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o sprejetju akcijskega programa na področju javnega zdravja (2003–2008) vključuje razvoj strategij in ukrepov na področju odvisnosti od drog kot enega od pomembnih dejavnikov zdravja, povezanih z načinom življenja.

(14) Svet je v svojem Priporočilu z dne 18. junija 2003 o preprečevanju in zmanjševanju škode za zdravje ljudi zaradi odvisnosti od drog[27] priporočil, da si države članice na področju javnega zdravja zastavijo cilj preprečevati odvisnost od drog in zmanjševati s tem povezana tveganja ter v skladu z navedenim oblikujejo in izvajajo celovite strategije.

(15) Evropski svet je decembra 2004 potrdil strategijo Evropske unije na področju drog za obdobje 2005–2012, ki zajema vse dejavnosti Evropske unije na področju drog in določa poglavitne cilje. Ti cilji vključujejo doseganje visoke ravni varovanja zdravja, blaginje in socialne kohezije s preprečevanjem in zmanjševanjem uporabe drog, odvisnosti od drog in škode za družbo in zdravje zaradi uporabe drog.

(16) Komisija je sprejela svoj akcijski načrt na področju drog za obdobje 2005–2008[28] kot odločilni instrument za uresničitev Strategije Evropske unije na področju drog 2005–2012 s konkretnimi ukrepi. Končni cilj akcijskega načrta je občutno zmanjšati razširjenost uporabe drog med prebivalstvom ter zmanjšati socialno škodo in škodo za zdravje ljudi zaradi uporabe prepovedanih drog in prometa z njimi.

(17) Pomembno in potrebno je zavedati se resnih takojšnjih in dolgoročnih učinkov nasilja in drog na zdravje, psihološki in socialni razvoj ter na enake možnosti vpletenih, posameznikov, družin in skupnosti ter visokih socialnih in gospodarskih stroškov za družbo kot celoto.

(18) Evropska unija lahko prispeva dodano vrednost ukrepom držav članic na področju preprečevanja uporabe drog in obveščanja z dopolnjevanjem teh ukrepov in spodbujanjem sinergij.

(19) Glede preprečevanja nasilja, vključno z zlorabljanjem in spolnim izkoriščanjem, ki se izvaja nad otroki, mladimi in ženskami, ter zaščite žrtev in ogroženih skupin lahko Evropska unija prispeva dodano vrednost ukrepom, ki jih sprejemajo pretežno države članice, in sicer z razširjanjem in izmenjavo informacij, izkušenj ter dobrih praks; spodbujanjem inovativnega pristopa; skupnim oblikovanjem prednostnih nalog; razvijanjem mrež, kadar je to ustrezno; izborom projektov na ravni celotne Skupnosti; ter spodbujanjem in udeležbo vseh zadevnih strank. Ti ukrepi bi morali vključevati tudi otroke in ženske, ki so prispele v države članice v okviru trgovanja z ljudmi.

(20) Evropska federacija za pogrešane in spolno zlorabljene otroke na evropski ravni združuje različne NVO, ki obravnavajo problem izginotja in spolnega izkoriščanja otrok. Federacija ozavešča in se bojuje proti pojavu pogrešanih in spolno zlorabljenih otrok z omogočanjem lažje komunikacije med evropskimi organizacijami na podlagi učinkovitejšega pristopa, podpiranjem ustanovitve Evropskega študijskega centra za centralizacijo in analiziranje podatkov v zvezi s temi pojavi ter spodbujanjem in vodenjem dejavnosti za izboljšanje razmer mladoletnikov, žrtev izginotja in/ali spolne zlorabe ter uvedbo sprememb zakonodaje, mentalitete in obnašanja v Evropi.

(21) Zaradi potrebe po izmenjavi informacij na ravni EU in razširjanja dobrih praks po vsej Skupnosti države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev predlaganih ukrepov, in sicer preprečevati vse oblike nasilja nad otroki, mladimi in ženskami ter bojevati se proti temu nasilju in preprečevati uporabo drog ter obveščati. To se lahko bolje doseže na ravni Skupnosti. Skupnost lahko zaradi potrebe po usklajenem in interdisciplinarnem pristopu ter zaradi obsega ali vpliva pobude sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev.

(22) Treba je sprejeti tudi ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter izvesti potrebna dejanja za izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev.

(23) Ta sklep določa finančni okvir za celotno trajanje programa, ki v smislu točke 33 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 6. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka[29] predstavlja glavni referenčni okvir za proračunski organ.

(24) Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti[30], v nadaljnjem besedilu „finančna uredba“, in Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002[31], ki ščiti finančne interese Skupnosti, je treba uporabljati ob upoštevanju načel enostavnosti in doslednosti pri izbiri proračunskih instrumentov, omejitve števila primerov, kjer je Komisija neposredno odgovorna za njihovo izvajanje in upravljanje, in zahtevane sorazmernosti med zneskom sredstev in upravnim bremenom, povezanim z njihovo uporabo.

(25) Finančna uredba zahteva, da se določi temeljni akt za pokrivanje donacij za poslovanje.

(26) Ukrepe, potrebne za izvajanje tega sklepa, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[32] na podlagi svetovalnega postopka iz člena 3 navedenega sklepa. Ker program nima znatnega vpliva na proračun Skupnosti, je to primerno –

SKLENILA:

Člen 1 Oblikovanje programa

1. Ta sklep vzpostavlja program „Boj proti nasilju (Daphne) ter preprečevanje uporabe drog in obveščanje“, v nadaljnjem besedilu „program“, v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, ki naj bi prispeval h krepitvi območja svobode, varnosti in pravice.

2. Program zajema obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

Člen 2 Splošni cilji

1. Splošni cilji tega programa so:

(a) Prispevati k vzpostavitvi območja svobode, varnosti in pravice z bojem proti nasilju ter obveščanjem in preprečevanjem uporabe drog.

(b) Zaščititi državljane pred nasiljem in doseči visoko raven varovanja zdravja, blaginje in socialne kohezije.

(c) Preprečevati in zmanjševati uporabo drog, odvisnost od drog in škodo zaradi uporabe drog.

2. Splošni cilji programa brez poseganja v cilje in pooblastila Evropske skupnosti prispevajo k razvoju politik Skupnosti, natančneje politik, povezanih z varovanjem javnega zdravja, enakostjo spolov, varstvom pravic otrok in bojem proti trgovini z ljudmi in spolnemu izkoriščanju.

Člen 3 Posebni cilji

Posebni cilji programa so:

(a) Preprečevati vse oblike nasilja, ki se pojavljajo na javnem ali zasebnem področju, nad otroki, mladimi in ženskami ter bojevati se proti njim s sprejetjem preventivnih ukrepov ter zagotavljanjem podpore žrtvam in ogroženim skupinam, in sicer:

- s pomočjo in spodbujanjem NVO in drugih organizacij, ki delujejo na področju zaščite pred nasiljem in preprečevanja nasilja ter pomoči žrtvam;

- z razvijanjem in izvajanjem ukrepov za ozaveščanje, usmerjenih k posebnim skupinam, z izdelavo gradiv za dopolnjevanje že razpoložljivih gradiv ali s prilagoditvijo in uporabo obstoječih gradiv na drugih geografskih območjih ali za druge ciljne skupine;

- z razširjanjem rezultatov, doseženih v okviru obeh programov Daphne, vključno z njihovo prilagoditvijo, prenosom in uporabo s strani drugih upravičencev ali na drugih geografskih območjih;

- z opredelitvijo in izboljšanjem ukrepov, ki prispevajo k pozitivnemu obravnavanju oseb, ogroženih zaradi nasilja, in sicer na podlagi pristopa, ki spodbuja njihovo spoštovanje in si prizadeva za njihovo blaginjo in samozadovoljstvo.

(b) Spodbujati nadnacionalne ukrepe za

- vzpostavitev multidisciplinarnih mrež;

- zagotovitev širjenja temeljnega znanja, izmenjave informacij ter opredelitve in razširjanja dobre prakse, vključno z usposabljanjem, študijskimi obiski in izmenjavo osebja;

- ozaveščanje o nasilju pri ciljnih skupinah, kot so posebni poklici, zato da se izboljša medsebojno razumevanje in spodbudi usvojitev nične strpnosti do nasilja ter spodbudi podpora žrtvam in poročanje o primerih nasilja pristojnim organom;

- proučevanje pojavov, povezanih z nasiljem, raziskovanje in obravnavanje osnovnih vzrokov nasilja na vseh ravneh družbe;

- ozaveščanje o zdravstvenih in socialnih problemih, ki jih povzroča uporaba drog, in spodbujanje odprtega dialoga za izboljšanje razumevanja pojava drog.

(c) Vključiti civilno družbo v izvajanje ter razvijanje strategije in akcijskih načrtov Evropske unije na področju drog.

(d) Spremljati, izvajati in vrednotiti izvajanje posebnih ukrepov v okviru akcijskih načrtov na področju drog v obdobjih 2005–2008 in 2009–2012.

Člen 4 Ukrepi

Za uresničevanje splošnih in posebnih ciljev iz členov 2 in 3 bo ta program podpiral naslednje oblike ukrepov:

(a) posebne ukrepe Komisije, kot so študije in raziskave, javnomnenjske raziskave in statistični pregledi, oblikovanje kazalnikov in skupnih metodologij, zbiranje, razvijanje in razširjanje podatkov in statistik, seminarji, konference in srečanja strokovnjakov, organizacija javnih kampanj in dogodkov, oblikovanje in vzdrževanje spletnih strani, priprava in razširjanje informativnega gradiva, podpora pri vzpostavljanju in upravljanju mrež nacionalnih strokovnjakov, dejavnosti analiz, spremljanja in vrednotenja; ali

(b) posebne nadnacionalne projekte v interesu Skupnosti, ki so jih predložile najmanj tri države članice pod pogoji iz letnih delovnih programov; ali

(c) podporo dejavnostim nevladnih organizacij ali drugih subjektov, ki si prizadevajo za cilj v splošnem evropskem interesu v skladu s splošnimi cilji programa pod pogoji iz letnih delovnih programov.

(d) donacijo za poslovanje z namenom sofinanciranja izdatkov, povezanih s stalnim delovnim programom Evropske federacije za pogrešane in spolno zlorabljene otroke, ki si prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu na področju pravic in zaščite otrok.

Člen 5 Sodelovanje

Pri ukrepih programa lahko sodelujejo naslednje države, v nadaljnjem besedilu „sodelujoče države“:

(a) Države EFTA, ki so pogodbenice Sporazuma EGP v skladu z določbami navedenega sporazuma.

(b) Pridružene države kandidatke EU in države zahodnega Balkana, ki so vključene v stabilizacijsko-pridružitveni proces v skladu s pogoji iz pridružitvenih sporazumov ali njihovih dodatnih protokolov, ki se nanašajo na sodelovanje v programih Skupnosti, ki so ali bodo sklenjeni s temi državami.

(c) Projekti lahko vključujejo države kandidatke, ki ne sodelujejo pri tem programu, če bi to prispevalo k njihovim pripravam na pristop, ali druge tretje države, ki ne sodelujejo pri tem programu, če bi to ustrezalo cilju projektov.

Člen 6 Ciljne skupine

1. Program je namenjen vsem skupinam, ki neposredno ali posredno obravnavajo nasilje in pojav drog.

2. Poglavitne ciljne skupine na področju boja proti nasilju so žrtve nasilja in ogrožene skupine. Druge ciljne skupine so med drugim učitelji in pedagoško osebje, policija in socialni delavci, nacionalni organi in organi lokalnih skupnosti, zdravstveno in reševalno osebje, sodno osebje, NVO, sindikati in verske skupnosti. S ciljem preprečevanja nasilja je prav tako pomembno razmišljati o programih za obravnavanje žrtev na eni strani in storilcev dejanj na drugi strani.

3. Mladi, ranljive skupine in problematične soseske so na področju drog ogrožene skupine in jih je treba opredeliti kot ciljne skupine. Druge ciljne skupine so med drugim učitelji in pedagoško osebje, socialni delavci, nacionalni organi in organi lokalnih skupnosti, zdravstveno in reševalno osebje, sodno osebje, NVO, sindikati in verske skupnosti.

Člen 7 Dostop do programa

Ta program je odprt za sodelovanje javnih ali zasebnih organizacij in institucij (lokalni organi na pristojni ravni, univerzitetni oddelki in raziskovalni centri), ki delujejo na področju preprečevanja nasilja nad otroki, mladimi in ženskami ter boja proti temu nasilju ali zaščite pred njim ali zagotavljanja podpore žrtvam, izvajanja ciljnih ukrepov za spodbujanje zavračanja takega nasilja ali spodbujanja sprememb v odnosu in vedenju do ranljivih skupin in žrtev nasilja. Program je prav tako odprt za sodelovanje javnih ali zasebnih organizacij in institucij (lokalni organi na pristojni ravni, univerzitetni oddelki in raziskovalni centri), ki delujejo na področju obveščanja in preprečevanja uporabe drog.

Člen 8 Vrste intervencij

1. Financiranje Skupnosti ima lahko naslednji pravni obliki:

- donacije,

- pogodbe o javnih naročilih.

2. Donacije Skupnosti se dodelijo na podlagi pozivov k oddaji predlogov, razen v upravičenih izjemnih in nujnih primerih ali kadar lastnosti upravičenca pri posameznem ukrepu ne dopuščajo druge možnosti, in se zagotavljajo v obliki donacij za poslovanje in donacij za ukrepe. Najvišja stopnja sofinanciranja bo navedena v letnih delovnih programih.

3. Izdatki so poleg tega predvideni za spremljevalne ukrepe na podlagi pogodb o javnih naročilih, v tem primeru se nakup storitev in blaga financira iz sredstev Skupnosti. To bo med drugim krilo izdatke za obveščanje in komunikacijo, pripravo, izvajanje, spremljanje, preverjanje in vrednotenje projektov, politik, programov in zakonodaje.

Člen 9 Izvedbeni ukrepi

1. Komisija izvaja pomoč Skupnosti v skladu s finančno uredbo Sveta (Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002), ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

2. Za izvajanje programa Komisija v okviru omejitev splošnih ciljev iz člena 2 sprejme letni delovni program, v katerem opredeli svoje posebne cilje, tematske prednostne naloge, opiše spremljevalne ukrepe iz člena 8 in po potrebi sestavi seznam drugih ukrepov.

3. Letni delovni program bo sprejet v skladu s postopkom iz člena 10(2).

4. Postopki vrednotenja in oddaje javnih naročil v zvezi z donacijami za ukrepe med drugim upoštevajo naslednja merila:

(a) usklajenost z letnim delovnim programom, splošnimi cilji iz člena 2 in ukrepi iz členov 3 in 4, sprejetimi na različnih področjih;

(b) kakovost predlaganega ukrepa glede njegove zasnove, organizacije, predstavitve in pričakovanih rezultatov;

(c) znesek, zahtevan za financiranje Skupnosti, in njegovo ustreznost glede na pričakovane rezultate;

(d) vpliv pričakovanih rezultatov na splošne cilje iz člena 2 in na ukrepe iz členov 3 in 4, sprejete na različnih področjih.

5. Vloge za donacije za poslovanje iz člena 4(3) in (4) se ocenijo ob upoštevanju:

- doslednosti s cilji programa;

- kakovosti načrtovanih dejavnosti;

- verjetnega multiplikacijskega učinka teh dejavnosti v javnosti;

- geografskega vpliva dejavnosti, ki se izvajajo;

- vključenosti državljanov v organizacijo zadevnih organov;

- razmerja med stroški in koristjo predlagane dejavnosti.

6. V skladu s členom 113(2) finančne uredbe se načelo postopnega zniževanja ne uporablja za donacije za poslovanje Evropske federacije za pogrešane in spolno zlorabljene otroke, ki si prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu na področju pravic in zaščite otrok.

Člen 10 Odbor

1. Komisiji pomaga odbor, ki je sestavljen iz predstavnikov držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije, v nadaljnjem besedilu „odbor“.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 11 Dopolnjevanje

1. Iskale se bodo sinergije in dopolnjevanje z drugimi instrumenti Skupnosti, zlasti s splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, sedmim okvirnim programom za raziskave in razvoj, pa tudi s programi za varovanje zdravja in programom „Safer Internet Plus“. Dejavna prizadevanja bodo usmerjena v dopolnjevanje z Evropskim centrom za spremljanje drog in odvisnosti. Statistični element obveščanja na področju nasilja in drog se bo razvijal v sodelovanju z državami članicami, po potrebi z uporabo statističnega programa Skupnosti.

2. Za izvajanje ukrepov, ki izpolnjujejo cilje vseh programov, si program lahko deli sredstva z drugimi instrumenti Skupnosti, zlasti s splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“ ter sedmim okvirnim programom za raziskave in razvoj.

3. Dejavnosti, ki se financirajo v okviru tega sklepa, ne prejemajo pomoči za isti namen na podlagi drugih finančnih instrumentov Skupnosti. Upravičenci iz tega sklepa Komisiji pošljejo informacije o sredstvih, prejetih iz proračuna Skupnosti in drugih virov, pa tudi o tekočih vlogah za sredstva.

Člen 12 Proračunska sredstva

1. Proračun za izvajanje tega instrumenta je določen v višini 138,2 milijona EUR za obdobje iz člena 1.

2. Proračunska sredstva, dodeljena za ukrepe, predvidene v tem programu, se vključijo v letna dodeljena sredstva splošnega proračuna Evropske unije. Razpoložljiva letna dodeljena proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah finančne perspektive.

Člen 13 Spremljanje

1. Upravičenec za kateri koli ukrep, ki se financira s programom, predloži tehnična in finančna poročila o napredovanju dela. V treh mesecih od zaključka ukrepa predloži tudi končno poročilo. Komisija določi obliko in vsebino poročil.

2. Brez poseganja v revizije, ki jih izvaja Računsko sodišče v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi revizijskimi organi ali službami na podlagi člena 248 Pogodbe, ali kakršen koli pregled, opravljen v skladu s členom 279(c) Pogodbe, lahko uradniki in drugi uslužbenci Komisije na kraju samem izvedejo preglede ukrepov, ki se financirajo v okviru programa, vključno s pregledi vzorcev.

3. Pogodbe in sporazumi, ki izhajajo iz tega sklepa, urejajo zlasti spremljanje in finančni nadzor s strani Komisije (ali katerega koli predstavnika, ki ga pooblasti Komisija), po potrebi na kraju samem, in revizije Računskega sodišča.

4. Upravičenec do finančne pomoči hrani vso dokazno dokumentacijo o izdatkih za ukrep pet let po zadnjem plačilu za kateri koli ukrep, tako da je na voljo Komisiji.

5. Komisija na podlagi rezultatov poročil in pregledov vzorcev iz odstavkov 1 in 2 po potrebi prilagodi obseg ali pogoje dodelitve prvotno odobrene finančne pomoči in časovni razpored plačil.

6. Komisija stori tudi vse potrebno, da preveri, ali se financirani projekti izvajajo primerno in v skladu z določbami tega sklepa in finančne uredbe.

Člen 14 Zaščita finančnih interesov Skupnosti

1. Komisija zagotovi, da se ob izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi tega sklepa, zaščitijo finančni interesi Skupnosti z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufiji, korupciji in katerimi koli drugimi nezakonitimi dejavnostmi, z izvajanjem učinkovitih pregledov in z izterjavo neutemeljeno plačanih zneskov, v primeru odkritja nepravilnosti pa z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi v skladu z uredbama Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 in (Euratom, ES) št. 2185/96 ter Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1073/1999.

2. Za ukrepe Skupnosti, ki se financirajo v okviru tega programa, se Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 in Uredba (Euratom, ES) št. 2185/96 uporabljata v primeru kakršne koli kršitve določb zakonodaje Skupnosti, vključno s kršitvami pogodbenih obveznosti, sklenjenih na podlagi programa, ki izhajajo iz dejanja ali opustitve s strani gospodarskega subjekta, ki z neupravičenimi postavkami izdatkov ogroža ali bi lahko ogrožal splošni proračun Evropskih skupnosti ali proračune, s katerimi upravljajo Skupnosti.

3. Komisija lahko zmanjša, začasno ustavi ali izterja odobreni znesek finančne pomoči za ukrep, če ugotovi nepravilnosti, vključno z neskladnostjo z določbami tega sklepa ali s posamezno odločbo, pogodbo ali sporazumom o odobritvi zadevne finančne podpore, ali če se izkaže, da je bil ukrep spremenjen, ne da bi se zahtevala odobritev Komisije, tako da je v nasprotju z vrsto ali pogoji izvajanja projekta.

4. Če roki niso upoštevani ali če napredovanje pri izvajanju ukrepa upravičuje le del dodeljene finančne pomoči, Komisija zahteva od upravičenca, da v določenem roku predloži pripombe. Če upravičenec ne poda zadovoljivega odgovora, lahko Komisija ukine preostalo finančno pomoč in zahteva vračilo že plačanih zneskov.

5. Vsako nepravilno izplačano plačilo se vrne Komisiji. Vsem zneskom, ki niso bili pravočasno vrnjeni pod pogoji iz finančne uredbe, se prištejejo obresti.

Člen 15 Vrednotenje

1. Zaradi spremljanja izvajanja dejavnosti v okviru programa se bo program redno spremljal.

2. Komisija zagotovi redno, neodvisno, zunanje vrednotenje programa.

3. Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu:

(a) vmesno poročilo o vrednotenju doseženih rezultatov ter kakovostnih in količinskih vidikov izvajanja tega programa najkasneje do 31. marca 2011;

(b) sporočilo o nadaljevanju tega programa najkasneje do 30. avgusta 2012;

(c) poročilo o naknadnem vrednotenju najkasneje do 31. decembra 2014.

Člen 16 Prehodne določbe

Sklep Evropskega parlamenta in Sveta št. 803/2004/ES z dne 21. aprila 2004 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (2004 do 2008) za preprečevanje nasilja nad otroki, mladimi in ženskami in boj proti njemu ter za zaščito žrtev in ogroženih skupin (program Daphne II) se razveljavi.

Ukrepe, ki so se na podlagi navedenega sklepa začeli izvajati pred 31. decembrom 2006, še naprej ureja ta sklep do njihovega zaključka. Odbor iz člena 7 Sklepa se nadomesti z odborom iz člena 10 tega sklepa.

Člen 17 Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije . Uporablja se od 1. januarja 2007.

V Bruslju, [… ]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Ozadje

Pripravo finančne perspektive za obdobje 2007–2013 je že od začetka usmerjal pristop, ki temelji na politiki zagotavljanja skladnosti med političnimi cilji in zneski, dodeljenimi za njihovo uresničevanje. V tem okviru je vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice ena izmed glavnih prednostnih nalog Evropske unije v naslednjih letih, ki naj bi jo podprla občutno povečana finančna sredstva. Komisija je v svojih Sporočilih „ Gradimo našo skupno prihodnost – Politični izzivi in proračunska sredstva razširjene Unije za obdobje 2007–2013“ [33] in „ Finančna perspektiva 2007–2013 “[34] prav tako poudarila, kako pomembno je izvajati revizijo pravnih instrumentov za naslednjo finančno perspektivo, da bi zagotovili znaten premik k večji enostavnosti. Komisija je z oblikovanjem svojih predlogov na podlagi treh splošnih, politično usmerjenih programov („Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, „Temeljne pravice in pravosodje“, „Varnost in varstvo svoboščin“) določila jasen okvir za razvoj finančnih intervencij Skupnosti za podporo treh ciljev, in sicer pravice, svobode in varnosti.

2. Utemeljitev ukrepa

2.1. Analiza problema

Spodbujanje državljanstva Evropske unije bi moralo razviti občutek pripadnosti Uniji, ki si deli temeljne pravice in vrednote ter hkrati ohranja in spoštuje raznolikost kultur in tradicij narodov Evrope. Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti uvaja evropsko državljanstvo ter pravice in dolžnosti državljanov EU; Pogodba o Evropski uniji z Listino o temeljnih pravicah pa predstavlja temelj politike EU na področju temeljnih pravic.

Opredelitev poglavitnih izzivov, s katerimi se Unija sooča na tem področju v obdobju naslednje finančne perspektive, je lahko naslednja:

1. Vključitev Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v Ustavno pogodbo, odprtje poti za pristop Unije k Evropski konvenciji o človekovih pravicah in člen 7 PEU, ki spremlja mehanizme, ki so že bili vzpostavljeni v okviru Pogodbe iz Nice, skupno pomenijo znatno okrepitev in uveljavitev temeljnih vrednot, ki so v središču evropskega projekta.

2. Po vključitvi Listine v Ustavno pogodbo se bo Unija morala pravno zavezati, da teh pravic ne bo le spoštovala, temveč ob upoštevanju načela subsidiarnosti tudi zagotavljala njihovo učinkovito spodbujanje na vseh področjih (notranjih in zunanjih), ki so v pristojnosti Unije.

3. Pospešeno se bodo povečale dejavnosti spremljanja, da se zagotovi, da države članice na svojih področjih pristojnosti vzpostavijo enak pristop, zlasti v okviru Unije, ki raste in se spreminja, ter izzivov, ki jih bo to prineslo.

4. NVO in drugi udeleženci civilne družbe imajo pomembno vlogo pri spodbujanju in varovanju temeljnih pravic po vsej Evropski uniji ter pri seznanjanju ljudi o njihovih pravicah in njihovem polnem uveljavljanju. Zato je pomembno, da ti subjekti zagotavljajo enakovredno raven ukrepanja in obveznosti v vseh državah članicah. Podpiranje civilne družbe in spodbujanje vzpostavljanja mrež sta zato bistvenega pomena.

5. Spodbujanje medverskega in večkulturnega dialoga, ki se lahko šteje kot pomembno sredstvo na področju boja proti diskriminaciji in spodbujanja temeljnih pravic, medsebojnega razumevanja in miru.

2.2. Pot naprej

Cilj tega posebnega programa v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ je znatno razviti oba obstoječa pripravljalna ukrepa (spodbujanje temeljnih pravic in podporo civilni družbi) z uvedbo novih ciljev, kot je boj proti rasizmu, ksenofobiji in antisemitizmu, namreč s spodbujanjem medverskega in večkulturnega dialoga na ravni EU.

Podpora civilni družbi na področju temeljnih pravic se bo razširila na vse države članice, medtem ko obstoječi pripravljalni ukrep zajema le deset novih držav članic.

Posebna pozornost bo namenjena pravicam, ki izhajajo iz državljanstva Unije in ki jih Listina priznava kot temeljne pravice, namreč za spodbujanje demokratične udeležbe.

Da bi se poudaril naraščajoči pomen teh vprašanj in pozitivno odgovorilo udeležencem civilne družbe, se načrtuje znatno povečanje finančnega okvira.

2.3. Cilji programa in z njimi povezani kazalniki

- Opredelitev splošnih, posebnih in operativnih ciljev

Spodbujati razvoj evropske družbe, ki temelji na državljanstvu Evropske unije in spoštovanju temeljnih pravic, določenih v Listini o temeljnih pravicah. | Uveljaviti Listino o temeljnih pravicah in obveščati državljane o pravicah, ki jih imajo kot državljani Unije, ter spodbujati državljane k dejavni udeležbi pri demokratičnem življenju Unije. | Podpirati dejavnosti za ozaveščanje. |

Redno vrednotiti razmere na področju temeljnih pravic v Evropski uniji in njenih državah članicah v okviru področja uporabe prava Skupnosti na podlagi Listine o temeljnih pravicah kot temeljnega dokumenta in po potrebi pridobivati mnenja o posebnih vprašanjih, povezanih s temeljnimi pravicami. | Pripravljati redna poročila ali mnenja o razmerah na področju temeljnih pravic v EU. |

Pojasniti posledice vključitve Listine o temeljnih pravicah v Ustavo in pristopa Evropske unije k Evropski konvenciji o človekovih pravicah. | Podpirati informativne kampanje na teh področjih. |

Bojevati se proti antisemitizmu, rasizmu in ksenofobiji ter krepiti civilno družbo na področju temeljnih pravic. | Podpirati NVO in druge organe civilne družbe za povečanje njihove sposobnosti dejavne udeležbe pri spodbujanju temeljnih pravic. Bojevati se proti antisemitizmu, rasizmu in ksenofobiji s spodbujanjem boljšega razumevanja in povečane strpnosti po vsej Evropski uniji. Spodbujati mir in temeljne pravice na podlagi medverskega in večkulturnega dialoga na ravni EU. | Vzpostaviti odprt, pregleden in reden dialog s civilno družbo na področju temeljnih pravic. Podpirati dejavnosti za ozaveščanje. Zagotavljati finančno podporo dejavnostim nevladnih organizacij ali drugih subjektov pri doseganju splošnega evropskega interesa. Izvajati študije in analize na teh področjih. |

Vsi cilji so skladni s skupnim ciljem splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ za podpiranje razvoja območja svobode, varnosti in pravice.

- Dopolnjevanje/skladnost z drugimi instrumenti

Da bi se izognil prekrivanju in zagotovil sinergijo, si bo ta program dejavno prizadeval za dopolnjevanje s prihodnjo Agencijo za temeljne pravice, ki temelji na delujočem Evropskem centru za spremljanje rasizma in ksenofobije.

Ta program dopolnjujejo drugi posebni programi v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, zlasti posebni program „Boj proti nasilju (Daphne) ter preprečevanje uporabe drog in obveščanje“, katerega cilj je bojevati se proti nasilju, ki nedvomno spada na področje varstva temeljnih pravic, kakor je določeno v Listini, zlasti pravice do telesne celovitosti, ter odpraviti problem uporabe drog in trgovanja z njimi.

Posebna pozornost bo namenjena splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, saj dopolnjujeta obstoječi program in s katerima se bo zagotovo dosegla sinergija. Da bi se spodbudila strpnost in medsebojno razumevanje in s tem pomagalo pri vključevanju državljanov tretjih držav, bo posebna pozornost posvečena dialogu z migranti.

Pozornosti so bili deležni tudi drugi programi, zlasti program za zaposlovanje in socialno solidarnost (PROGRESS) ter program o aktivnem državljanstvu, zato da bi se izognilo prekrivanju ter zagotovila skladnost in dopolnjevanje, zlasti glede ukrepov v okviru tega programa, ki bi lahko imeli pozitivne posledice na boj proti diskriminaciji in na spodbujanje večkulturnega dialoga.

Med izvajanjem programov se bo iskalo dopolnjevanje za uskladitev dejavnosti, ki se po potrebi izvajajo v okviru vsakega izmed programov.

3. Vrednotenje

3.1. Spoznanja na podlagi vmesnih/končnih vrednotenj

Cilj obeh obstoječih pripravljalnih ukrepov je spodbujanje temeljnih pravic in podpiranje civilne družbe.

Prvi pripravljalni ukrep na področju temeljnih pravic trenutno financira dva različna projekta: letno poročilo o razmerah na področju temeljnih pravic v Evropski uniji in njenih državah članicah, ki ga pripravi mreža neodvisnih strokovnjakov, ter financiranje projektov, namenjenih obveščanju vseh oseb, ki prebivajo v Evropski uniji, o Listini o temeljnih pravicah in ozaveščanju o temeljnih pravicah v okviru prava Unije.

Cilj drugega pripravljalnega ukrepa je podpiranje civilne družbe v državah članicah, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004.

Čeprav sta bila pripravljalna ukrepa oblikovana pred kratkim in zato ne moreta biti ustrezno ocenjena, navdušena udeležba civilne družbe potrjuje potrebo po vzpostavitvi strukturiranega programa za zagotovitev nadaljevanja teh dejavnosti v širšem smislu.

Vzdrževanje rednih stikov s civilno družbo poleg tega potrjuje, da je treba še naprej razvijati odprt in reden dialog z NVO na področju temeljnih pravic, s poudarkom na potrebi po številnejših kampanjah za ozaveščanje o temeljnih pravicah, pa tudi na potrebi po spodbujanju vzpostavljanja mrež med NVO iz različnih držav članic.

3.2. Predhodno vrednotenje

Iz delovnega dokumenta Komisije, ki vsebuje predhodno vrednotenje splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, izhaja, da je politika, ki je bila izbrana za dosego načrtovanih ciljev, ustrezna.

4. Pravna podlaga in utemeljitev instrumenta politike

4.1. Pravna podlaga

Ta posebni program v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ temelji na členu 308 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

Ta člen predvideva, da je ukrepanje Skupnosti možno tudi, če Pogodba izrecno ne predvideva pooblastil, če je ukrepanje potrebno zaradi doseganja enega od ciljev Skupnosti.

Cilji tega programa nimajo posebne pravne podlage v Pogodbi, saj se nanašajo na spodbujanje temeljnih pravic Listine na splošno in ne le na spodbujanje nekaj posebnih temeljnih pravic, za katere obstajajo posebne pravne podlage. Kljub temu bodo prispevali k opredeljevanju in izvajanju pristojnosti in politik EU z ozaveščanjem vseh državljanov Evropske unije o njihovih temeljnih pravicah v okviru prava Skupnosti.

Predlagana pravna podlaga je ustrezna, saj program prispeva k doseganju ciljev Skupnosti.

4.2. Ukrepi, opredeljeni v okviru programa

Načrtujejo se različne oblike ukrepov:

- posebni ukrepi Komisije, kot so študije in raziskave, javnomnenjske raziskave in statistični pregledi, oblikovanje kazalnikov in skupnih metodologij, zbiranje, razvijanje in razširjanje podatkov in statistik, seminarji, konference in srečanja strokovnjakov, organizacija javnih kampanj in dogodkov, oblikovanje in vzdrževanje spletnih strani, priprava in razširjanje informativnega gradiva, podpora pri vzpostavljanju in upravljanju mrež nacionalnih strokovnjakov, dejavnosti analiz, spremljanja in vrednotenja;

- ukrepi, ki zagotavljajo finančno podporo za posebne projekte, ki so v interesu Skupnosti, pod pogoji, določenimi v letnih delovnih programih;

- ukrepi, ki zagotavljajo finančno podporo za dejavnosti nevladnih organizacij ali drugih subjektov pod pogoji, določenimi v letnih delovnih programih;

- donacija za poslovanje Združenja državnih svetov in vrhovnih upravnih organov Evropske unije, ki si prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu s spodbujanjem izmenjav mnenj in izkušenj v zadevah v zvezi s sodno prakso, organizacijo in delovanjem svojih članov pri opravljanju njihovih sodnih in/ali svetovalnih nalog, zlasti v zvezi s pravom Skupnosti.

4.3. Subsidiarnost in sorazmernost

Predlog je bil zasnovan ob upoštevanju načel subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe ES in priloženega protokola. Glede subsidiarnosti ta program ne namerava posegati na področja nacionalnih programov, ki jih oblikujejo nacionalni organi v posamezni državi članici, temveč se osredotočiti na področja, kjer se lahko doseže evropska dodana vrednost. V tem obsegu se lahko šteje, da velika večina dejavnosti, ki jih podpira program, dopolnjuje nacionalne ukrepe in skuša v največji možni meri doseči sinergijo iz ukrepov, ki se izvajajo na mednarodni in regionalni ravni.

Glede sorazmernosti pa je bil predlog za novi program zasnovan tako, da je do največje možne mere poenostavljen ne le z vidika oblike ukrepa – v zakonodajnem besedilu so opredelitve ukrepov kar najbolj posplošene – temveč tudi z vidika upravnih in finančnih zahtev, ki se bodo uporabljale za njihovo izvajanje. Komisija je skušala najti ustrezno ravnovesje med prilagodljivostjo in enostavnostjo uporabe na eni strani ter med jasnostjo namena in ustreznimi finančnimi in postopkovnimi zaščitnimi ukrepi na drugi strani.

Na podlagi smernic, navedenih v protokolu o uporabi obeh načel, je jasno, da imajo problemi, ki jih skuša obravnavati ta program, nadnacionalne vidike in zato bo navedeno ukrepanje na ravni Skupnosti imelo večje koristi od ukrepov na ravni države članice.

4.4. Poenostavitev in racionalizacija

Predlagani pristop bo prispeval h ključnemu cilju poenostavljanja instrumentov tako s pravnega vidika kot vidika upravljanja ter cilju racionalizacije sestave proračuna. Prav tako bo povečal skladnost in doslednost med instrumenti in preprečil njihovo podvojevanje. Čeprav bodo za obvladovanje prihodnjih širitev potrebni dodatni človeški viri, se bo dosegla boljša razporeditev človeških virov z ukinitvijo manj obsežnih proračunskih postavk (vezanih na obsežne vire) in z združitvijo obstoječih programov v enoten, skladen in racionaliziran program. To bo privedlo do večje sorazmernosti med zneski izdatkov in upravnimi stroški za njegovo upravljanje.

Končni uporabnik bo prav tako imel koristi od predlagane racionalizacije, saj le-ta povečuje obseg, jasnost in skladnost instrumentov. Za možne upravičence bo predložitev vloge za financiranje enostavnejša zaradi standardiziranega pristopa in usklajenih določb izvajanja.

Komisija lahko sklene, da del nalog izvrševanja proračuna prenese na agencije, ki jih ureja pravo Skupnosti, iz člena 54(2)(a) finančne uredbe. Te agencije imenuje Komisija v skladu z določbami členov 55 in 56 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 in člena 37 Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002. Komisija analizira skladnost z načeli ekonomičnosti, učinkovitosti in racionalnosti. Pred prenosom pooblastil Komisija zagotovi na podlagi predhodne ocene, da je ustanovitev agencij v skladu z dobrim finančnim poslovodenjem.

Predlagani novi instrument nadaljuje pristop, ki ga je Komisija določila za politične in finančne izzive po letu 2007. Namen je dopolniti, poenostaviti in racionalizirati obstoječe instrumente ter zagotoviti potrebno prilagodljivost za soočanje z novimi cilji in nemoteno odzivanje na novi pravni okvir, ki bo vzpostavljen z začetkom veljavnosti Ustavne pogodbe.

5. Proračunske posledice

Stroški splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“ za obdobje 2007–2013 znašajo 543 milijonov EUR; temu posebnemu programu bo dodeljen naslednji znesek: 96,5 milijona EUR.

2005/0038 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o vzpostavitvi posebnega programa „Temeljne pravice in državljanstvo“ za obdobje 2007–2013 v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 308 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[35],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[36],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[37],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[38],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 6(1) Pogodbe o Evropski uniji navaja, da Unija temelji na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države, na načelih, ki so skupna državam članicam.

(2) Člen 6(2) Pogodbe o Evropski uniji navaja, da Unija spoštuje temeljne pravice, kakršne zagotavlja Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in ki kot splošna načela prava Skupnosti izhajajo iz skupnih ustavnih tradicij držav članic.

(3) Listina Evropske unije o temeljnih človekovih pravicah, ki je bila razglašena 7. decembra 2000, vključuje temeljne vrednote, na katerih temelji Evropska unija[39].

(4) Kakor navaja Haaški program, ki ga je Evropski svet sprejel na svojem srečanju v Bruslju 4. in 5. novembra 2004, se bo Evropska unija z vključitvijo Listine v Pogodbo o Ustavi za Evropo in pristopom k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin pravno zavezala zagotoviti, ob upoštevanju načela subsidiarnosti, da se na vseh področjih njenega delovanja temeljne pravice ne le spoštujejo, temveč tudi dejavno spodbujajo.

(5) Komisija v svojem Sporočilu Svetu in Evropskemu parlamentu o členu 7 Pogodbe o Evropski uniji[40] poudarja pomembnost vloge civilne družbe na področju varstva in spodbujanja temeljnih pravic; zato bi morala Komisija vzpostaviti reden dialog s civilno družbo.

(6) Komisija poudarja pomen obveščanja in komunikacije na področju pravic, ki jih državljanstvo Evropske unije podeljuje svojim državljanom, za krepitev ozaveščanja o njihovih pravicah in zagotovitev državljanom enostavnega dostopa do zanesljivih informacij.

(7) Evropski svet je novembra 2004 priznal pomen komunikacije pri približevanju vseh državljanov k evropskemu projektu s spodbujanjem aktivnega državljanstva.

(8) Združenje državnih svetov in vrhovnih upravnih organov Evropske unije spodbuja izmenjave mnenj in izkušenj o zadevah v zvezi s sodno prakso, organizacijo in delovanjem svojih članov pri opravljanju njihovih sodnih in/ali svetovalnih nalog, zlasti v zvezi s pravom Skupnosti, in si zato prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu.

(9) Za sprejetje tega sklepa Pogodba predvideva le pooblastila v skladu s členom 308.

(10) Treba je sprejeti tudi ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter izvesti potrebna dejanja za izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev.

(11) Ta sklep določa finančni okvir za celotno trajanje programa, ki v smislu točke 33 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 6. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka[41] predstavlja glavni referenčni okvir za proračunski organ.

(12) Države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev programa, in sicer na področju uveljavljanja Listine o temeljnih pravicah, vključno s pravicami, ki izhajajo iz državljanstva EU, podpore združenjem civilne družbe, boja proti rasizmu, ksenofobiji in antisemitizmu na podlagi medverskega in večkulturnega dialoga, zato jih zaradi obsega ali učinkov pobude laže doseže Skupnost. Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh ciljev.

(13) Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti[42], v nadaljnjem besedilu „finančna uredba“, in Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002[43], ki ščiti finančne interese Skupnosti, je treba uporabljati ob upoštevanju načel enostavnosti in doslednosti pri izbiri proračunskih instrumentov, omejitve števila primerov, kjer je Komisija neposredno odgovorna za njihovo izvajanje in upravljanje, in zahtevane sorazmernosti med zneskom sredstev in upravnim bremenom, povezanim z njihovo uporabo.

(14) Finančna uredba zahteva, da se določi temeljni akt za pokrivanje donacij za poslovanje.

(15) Ukrepe, potrebne za izvajanje tega sklepa, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[44] na podlagi svetovalnega postopka iz člena 3 navedenega sklepa. Ker program nima znatnega vpliva na proračun Skupnosti, je to primerno –

SKLENIL:

Člen 1

Oblikovanje programa

1. Ta sklep vzpostavlja program „Temeljne pravice in državljanstvo“, v nadaljnjem besedilu „program“, v okviru splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“, ki naj bi prispeval h krepitvi območja svobode, varnosti in pravice.

2. Program zajema obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

Člen 2

Splošni cilji

1. Splošni cilji tega programa so:

(a) Spodbujati razvoj evropske družbe, ki temelji na temeljnih pravicah iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, vključno s pravicami, ki izhajajo iz državljanstva Evropske unije, katerega namen je biti temeljni status državljanov držav članic.

(b) Krepiti civilno družbo in z njo spodbujati odprt, pregleden in reden dialog na področju temeljnih pravic.

(c) Bojevati se proti rasizmu, ksenofobiji in antisemitizmu.

2. Splošni cilji programa dopolnjujejo cilje, za katere si prizadeva Agencija za temeljne pravice, ki temelji na Evropskem centru za spremljanje rasizma in ksenofobije.

3. Splošni cilji programa brez poseganja v cilje in pooblastila Evropske skupnosti prispevajo k razvoju politik Skupnosti, ki spoštujejo temeljne pravice.

Člen 3

Posebni cilji

Posebni cilji programa so:

(a) Uveljaviti Listino o temeljnih pravicah in seznaniti vse državljane o njihovih pravicah, vključno s pravicami, ki izhajajo iz državljanstva EU, da bi se državljane Evropske unije spodbudilo k dejavni udeležbi pri demokratičnem življenju Unije.

(b) Redno vrednotiti razmere na področju temeljnih pravic v Evropski uniji in njenih državah članicah v okviru področja uporabe prava Skupnosti na podlagi Listine o temeljnih pravicah kot temeljnega dokumenta in po potrebi pridobivati mnenja o posebnih vprašanjih, povezanih s temeljnimi pravicami v okviru tega področja.

(c) Pojasniti posledice vključitve Listine o temeljnih pravicah v Ustavo in pristopa Evropske unije k Evropski konvenciji o človekovih pravicah.

(d) Podpirati NVO in druge organe civilne družbe, da bi se povečala njihova sposobnost dejavne udeležbe pri spodbujanju temeljnih pravic, pravne države in demokracije.

(e) Spodbujati mir in temeljne pravice na podlagi medverskega in večkulturnega dialoga na ravni EU.

Člen 4

Ukrepi

Za uresničevanje splošnih in posebnih ciljev iz členov 2 in 3 bo ta program podpiral naslednje oblike ukrepov:

(a) posebne ukrepe Komisije, kot so študije in raziskave, javnomnenjske raziskave in statistični pregledi, oblikovanje kazalnikov in skupnih metodologij, zbiranje, razvijanje in razširjanje podatkov in statistik, seminarji, konference in srečanja strokovnjakov, organizacija javnih kampanj in dogodkov; oblikovanje in vzdrževanje spletnih strani, pripravo in razširjanje informativnega gradiva, podporo pri vzpostavljanju in upravljanju mrež nacionalnih strokovnjakov, dejavnosti analiz, spremljanja in vrednotenja; ali

(b) posebne nadnacionalne projekte v interesu Skupnosti, ki so jih predložile najmanj tri države članice pod pogoji iz letnih delovnih programov; ali

(c) podporo dejavnostim nevladnih organizacij ali drugih subjektov, ki si prizadevajo za cilj v splošnem evropskem interesu v skladu s splošnimi cilji programa pod pogoji iz letnih delovnih programov;

(d) donacijo za poslovanje za sofinanciranje izdatkov, povezanih s stalnim delovnim programom Združenja državnih svetov in vrhovnih upravnih organov Evropske unije, ki si prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu, s spodbujanjem izmenjav mnenj in izkušenj v zadevah v zvezi s sodno prakso, organizacijo in delovanjem svojih članov pri opravljanju njihovih sodnih in/ali svetovalnih nalog, zlasti v zvezi s pravom Skupnosti.

Člen 5

Sodelovanje

Pri ukrepih programa lahko sodelujejo naslednje države, v nadaljnjem besedilu „sodelujoče države“:

(a) Pridružene države kandidatke EU in države zahodnega Balkana, ki so vključene v stabilizacijsko-pridružitveni proces v skladu s pogoji iz pridružitvenih sporazumov ali njihovih dodatnih protokolov, ki se nanašajo na sodelovanje v programih Skupnosti, ki so ali bodo sklenjeni s temi državami.

(b) Projekti lahko vključujejo države kandidatke, ki ne sodelujejo pri tem programu, če bi to prispevalo k njihovim pripravam na pristop, ali druge tretje države, ki ne sodelujejo pri tem programu, če bi to ustrezalo ciljem projektov.

Člen 6

Ciljne skupine

Program je namenjen državljanom EU, državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju EU, in združenjem civilne družbe ter drugim skupinam, ki delujejo na področju spodbujanja ciljev tega programa.

Člen 7

Dostop do programa

Ta program je med drugim odprt za sodelovanje institucij in javnih ali zasebnih organizacij, univerz, raziskovalnih inštitutov, nevladnih organizacij, nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov, mednarodnih organizacij ter drugih neprofitnih organizacij, ustanovljenih v Evropski uniji.

Za doseganje ciljev tega programa program dovoljuje skupne dejavnosti s pristojnimi mednarodnimi organizacijami na področju temeljnih pravic, kot je Svet Evrope, na podlagi skupnih prispevkov in v skladu z različnimi pravili, veljavnimi v vsaki instituciji ali organizaciji.

Člen 8

Vrste intervencij

1. Financiranje Skupnosti ima lahko naslednji pravni obliki:

- donacije,

- pogodbe o javnih naročilih.

2. Donacije Skupnosti se dodelijo na podlagi pozivov k oddaji predlogov, razen v upravičenih izjemnih in nujnih primerih ali kadar lastnosti upravičenca pri posameznem ukrepu ne dopuščajo druge možnosti, in se zagotavljajo v obliki donacij za poslovanje in donacij za ukrepe. Najvišja stopnja sofinanciranja bo navedena v letnih delovnih programih.

3. Izdatki so poleg tega predvideni za spremljevalne ukrepe na podlagi pogodb o javnih naročilih, v tem primeru se nakup storitev in blaga financira iz sredstev Skupnosti. To bo med drugim krilo izdatke za obveščanje in komunikacijo, pripravo, izvajanje, spremljanje, preverjanje in vrednotenje projektov, politik, programov in zakonodaje.

Člen 9

Izvedbeni ukrepi

1. Komisija izvaja pomoč Skupnosti v skladu s finančno uredbo, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

2. Za izvajanje programa Komisija v okviru omejitev splošnih ciljev iz člena 2 sprejme letni delovni program, v katerem opredeli svoje posebne cilje, tematske prednostne naloge, opiše spremljevalne ukrepe iz člena 8 in po potrebi sestavi seznam drugih ukrepov.

3. Letni delovni program bo sprejet v skladu s postopkom iz člena 10(2).

4. Postopki vrednotenja in oddaje javnih naročil v zvezi z donacijami za ukrepe med drugim upoštevajo naslednja merila:

(a) usklajenost z letnim delovnim programom, splošnimi cilji iz člena 2 in ukrepi iz členov 3 in 4, sprejetimi na različnih področjih;

(b) kakovost predlaganega ukrepa glede njegove zasnove, organizacije, predstavitve in pričakovanih rezultatov;

(c) znesek, zahtevan za financiranje Skupnosti, in njegovo ustreznost glede na pričakovane rezultate;

(d) vpliv pričakovanih rezultatov na splošne cilje iz člena 2 in na ukrepe iz členov 3 in 4, sprejete na različnih področjih.

5. Vloge za donacije za poslovanje iz člena 4(3) in (4) se ocenijo ob upoštevanju:

- doslednosti s cilji programa;

- kakovosti načrtovanih dejavnosti;

- verjetnega multiplikacijskega učinka teh dejavnosti v javnosti;

- geografskega vpliva dejavnosti, ki se izvajajo;

- vključenosti državljanov v organizacijo zadevnih organov;

- razmerja med stroški in koristjo predlaganega ukrepa.

6. V skladu s členom 113(2) finančne uredbe se načelo postopnega zniževanja ne uporablja za donacije za poslovanje Združenja državnih svetov in vrhovnih upravnih organov Evropske unije, saj si združenje prizadeva za cilj v splošnem evropskem interesu.

Člen 10

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor, ki je sestavljen iz predstavnikov držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije, v nadaljnjem besedilu „odbor“.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 11

Dopolnjevanje

1. Iskale se bodo sinergije in dopolnjevanje z drugimi instrumenti Skupnosti, zlasti s splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“, pa tudi s programom „Progress“. Dejavna prizadevanja bodo usmerjena v dopolnjevanje z Agencijo za temeljne pravice, ki temelji na Evropskem centru za spremljanje drog in odvisnosti. Statistični element obveščanja o temeljnih pravicah in državljanstvu se bo razvijal v sodelovanju z državami članicami, po potrebi z uporabo statističnega programa Skupnosti.

2. Za izvajanje ukrepov, ki izpolnjujejo cilje vseh programov, si program lahko deli sredstva z drugimi instrumenti Skupnosti, zlasti s splošnima programoma „Varnost in varstvo svoboščin“ ter „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“.

3. Dejavnosti, ki se financirajo v okviru tega sklepa, ne prejemajo pomoči za isti namen na podlagi drugih finančnih instrumentov Skupnosti. Upravičenci iz tega sklepa Komisiji pošljejo informacije o sredstvih, prejetih iz proračuna Skupnosti in drugih virov, pa tudi o tekočih vlogah za sredstva.

Člen 12

Proračunska sredstva

Proračunska sredstva, dodeljena za ukrepe, predvidene v tem programu, se vključijo v letna dodeljena sredstva splošnega proračuna Evropske unije. Razpoložljiva letna dodeljena proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah finančne perspektive.

Člen 13

Spremljanje

1. Upravičenec za kateri koli ukrep, ki se financira s programom, predloži tehnična in finančna poročila o napredovanju dela. V treh mesecih od zaključka ukrepa predloži tudi končno poročilo. Komisija določi obliko in vsebino poročil.

2. Brez poseganja v revizije, ki jih izvaja Računsko sodišče v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi revizijskimi organi ali službami na podlagi člena 248 Pogodbe, ali kakršen koli pregled, opravljen v skladu s členom 279(c) Pogodbe, lahko uradniki in drugi uslužbenci Komisije na kraju samem izvedejo preglede projektov, ki se financirajo v okviru programa, vključno s pregledi vzorcev.

3. Pogodbe in sporazumi, ki izhajajo iz tega sklepa, urejajo zlasti spremljanje in finančni nadzor s strani Komisije (ali katerega koli predstavnika, ki ga pooblasti Komisija), po potrebi na kraju samem, in revizije Računskega sodišča.

4. Upravičenec do finančne pomoči pet let po zadnjem plačilu za kateri koli ukrep hrani vso dokazno dokumentacijo o izdatkih za ukrep, tako da je na voljo Komisiji.

5. Komisija na podlagi rezultatov poročil in pregledov vzorcev iz odstavkov 1 in 2 po potrebi prilagodi obseg ali pogoje dodelitve prvotno odobrene finančne pomoči in časovni razpored plačil.

6. Komisija stori tudi vse potrebno, da preveri, ali se financirani projekti izvajajo primerno in v skladu z določbami tega sklepa in finančne uredbe.

Člen 14

Zaščita finančnih interesov Skupnosti

1. Komisija zagotovi, da se ob izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi tega sklepa, zaščitijo finančni interesi Skupnosti z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufiji, korupciji in katerimi koli drugimi nezakonitimi dejavnostmi, z izvajanjem učinkovitih pregledov in z izterjavo neutemeljeno plačanih zneskov, v primeru odkritja nepravilnosti pa z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi v skladu z uredbama Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 in (Euratom, ES) št. 2185/96 ter Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1073/1999.

2. Za ukrepe Skupnosti, ki se financirajo v okviru tega programa, se Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 in Uredba (Euratom, ES) št. 2185/96 uporabljata v primeru kakršne koli kršitve določb zakonodaje Skupnosti, vključno s kršitvami pogodbenih obveznosti, sklenjenih na podlagi programa, ki izhajajo iz dejanja ali opustitve s strani gospodarskega subjekta, ki z neupravičenimi postavkami izdatkov ogroža ali bi lahko ogrožal splošni proračun Evropskih skupnosti ali proračune, s katerimi upravljajo Skupnosti.

3. Komisija lahko zmanjša, začasno ustavi ali izterja odobreni znesek finančne pomoči za ukrep, če ugotovi nepravilnosti, vključno z neskladnostjo z določbami tega sklepa ali s posamezno odločbo, pogodbo ali sporazumom o odobritvi obravnavane finančne podpore, ali če se izkaže, da je bil ukrep spremenjen, ne da bi se zahtevala odobritev Komisije, tako da je v nasprotju z vrsto ali pogoji izvajanja projekta.

4. Če roki niso upoštevani ali če napredovanje pri izvajanju ukrepa upravičuje le del dodeljene finančne pomoči, Komisija zahteva od upravičenca, da v določenem roku predloži svoje pripombe. Če upravičenec ne poda zadovoljivega odgovora, lahko Komisija ukine preostalo finančno pomoč in zahteva vračilo že plačanih zneskov.

5. Vsako nepravilno izplačano plačilo se vrne Komisiji. Vsem zneskom, ki niso bili pravočasno vrnjeni pod pogoji iz finančne uredbe, se prištejejo obresti.

Člen 15

Vrednotenje

1. Zaradi spremljanja izvajanja dejavnosti v okviru programa se bo program redno spremljal.

2. Komisija zagotovi redno, neodvisno, zunanje vrednotenje programa.

3. Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu:

(a) vmesno poročilo o vrednotenju doseženih rezultatov ter kakovostnih in količinskih vidikov izvajanja tega programa najkasneje do 31. marca 2011;

(b) sporočilo o nadaljevanju tega programa najkasneje do 30. avgusta 2012;

(c) poročilo o naknadnem vrednotenju najkasneje do 31. decembra 2014.

Člen 16

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije . Uporablja se od 1. januarja 2007.

V Bruslju, [… ]

Za Svet

Predsednik

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Ozadje

Pripravo finančne perspektive za obdobje 2007–2013 je že od začetka usmerjal pristop, ki temelji na politiki zagotavljanja skladnosti med političnimi cilji in zneski, dodeljenimi za njihovo uresničevanje. V tem okviru je vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice ena izmed glavnih prednostnih nalog Evropske unije v naslednjih letih, ki naj bi jo podprla občutno povečana finančna sredstva. Komisija je v svojih Sporočilih „ Gradimo našo skupno prihodnost – Politični izzivi in proračunska sredstva razširjene