1.Uvod

Spletne platforme so pomembno gonilo za inovacije in rast v digitalnem gospodarstvu. Omogočile so dostop do informacij, kot ga še ni bilo, in njihovo izmenjavo ter nove tržne priložnosti, zlasti za mala in srednje velika podjetja (MSP). Spletne platforme danes za večino ljudi na internetu nudijo tudi glavno točko dostopa do informacij in drugih vsebin, bodisi z iskalnimi orodji, družbenimi omrežji, mikroblogerskimi stranmi ali platformami za izmenjavo posnetkov. Poslovni modeli platform so se nedavno razvili v smeri večje povezanosti med uporabniki in vsebino – zlasti za ciljno usmerjeno oglaševanje. Te platforme povezujejo milijarde uporabnikov z ogromnimi količinami vsebine in informacij ter državljanom in podjetjem nudijo inovativne storitve.

Vendar pa znatna razširitev nezakonitih vsebin, ki jih je možno naložiti, posledično pa se lahko do njih dostopi na spletu, povzroča resne pomisleke, na katere se je treba zavzeto in učinkovito odzvati. Kar je nezakonito izven spleta, je nezakonito tudi na spletu. Hujskanje k terorizmu, ksenofobni in rasistični govor, ki javno spodbuja sovraštvo in nasilje, kot tudi otroška pornografija so nezakoniti v EU. Naraščajoča dosegljivost terorističnega materiala na spletu in širjenje takšnih vsebin sta resna grožnja varnosti in dostojanstvu žrtev. Evropska unija je na to odgovorila z nekaterimi ukrepi. Vendar odkrivanje in odstranjevanje nezakonitih spletnih vsebin pomenita takojšen izziv za današnjo digitalno družbo.

Zaskrbljen zaradi terorističnih napadov v EU in širjenja spletne teroristične propagande je Evropski svet na zasedanju 22. in 23. junija 2017 izjavil, da za zadevni sektor pričakuje, da bo „razvil novo tehnologijo in orodja za izboljšanje samodejnega odkrivanja in odstranjevanja vsebine, ki ščuva k terorističnim dejanjem. To bi bilo treba po potrebi dopolniti z ustreznimi zakonodajnimi ukrepi na ravni EU“. Te pozive so v svojih izjavah ponovili tudi voditelji držav članic G7 in G20 na svojih nedavnih srečanjih na vrhu. Podobno je Evropski parlament v svoji resoluciji o spletnih platformah iz junija 2017 pozval te platforme „naj okrepijo ukrepe za boj proti nezakonitim in škodljivim spletnim vsebinam“ in Komisijo, da naj predstavi ukrepe za obravnavo teh vprašanj.

Spletne platforme, ki omogočajo dostop vsebinam večini spletnih uporabnikov, imajo pomembno družbeno odgovornost v smislu zaščite uporabnikov in družbe na splošno ter v smislu preprečevanja kriminalcem in drugim osebam, vpletene v kršitve na spletu, da bi izrabili njihove storitve. Odprti digitalni prostori, ki jih nudijo, ne smejo postati valilnica terorizma, sovražnega govora, zlorabe otrok ali trgovine z ljudmi, ali prostori, kjer zakoni ne veljajo. Jasno je, da širjenje nezakonitih spletnih vsebin lahko spodkoplje zaupanje državljanov v digitalno okolje, lahko pa tudi ogrozi nadaljnji gospodarski razvoj ekosistemov platform in enotnega digitalnega trga. Spletne platforme bi morale odločno okrepiti ukrepe za obravnavanje te težave kot del odgovornosti, ki izvira iz njihove osrednje vloge v družbi.

Boj proti nezakonitim spletnim vsebinam mora potekati ob ustreznih in čvrstih zaščitnih ukrepih, da se zagotovi varstvo različnih temeljnih pravic, ki so s tem ogrožene. Glede na svojo vse bolj pomembno vlogo pri zagotavljanju dostopa do informacij lahko imajo spletne platforme ključno vlogo tudi pri doseganju tega ravnovesja. Boj proti nezakonitim spletnim vsebinam v EU bi moral upoštevati ukrepe EU na globalni ravni in na njih temeljiti.

To sporočilo določa smernice in načela za spletne platforme, da v sodelovanju z nacionalnimi organi, državami članicami in drugimi zadevnimi deležniki okrepijo boj proti nezakonitim spletnim vsebinam. Cilj je olajšati in intenzivirati izvajanje dobrih praks pri preprečevanju, odkrivanju in odstranjevanju nezakonitih vsebin ter onemogočanju dostopa do njih, da se zagotovi njihovo uspešno odstranjevanje, večja preglednost in varstvo temeljnih pravic na spletu. Cilj je tudi zagotoviti pojasnila platformam o njihovi odgovornosti, ko se odločijo sprejeti proaktivne ukrepe za odkrivanje in odstranjevanje nezakonitih vsebin ali onemogočanje dostopa do njih (t. i. ukrepi „dobrega Samaritana“).

2.Ozadje

Evropska unija je že odgovorila na izziv, ki ga predstavljajo nezakonite spletne vsebine, in sicer z zavezujočimi ter nezavezujočimi ukrepi. Ti ukrepi politike zajemajo direktivo za boj proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji, direktivo o boju proti terorizmu in predlagane reforme avtorskih pravic ter direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah (DAVMS).

Te zakonodajne ukrepe dopolnjuje nabor nezakonodajnih ukrepov, kot so kodeks ravnanja za odpravo nezakonitega sovražnega govora na spletu, prizadevanje internetnega foruma EU za boj proti teroristični propagandi, memorandum o soglasju glede prodaje ponarejenega blaga, obvestilo Komisije o tržnem nadzoru proizvodov, ki se prodajajo prek spleta, spletna prodaja proizvodov iz prehranske verige, akcijski načrt EU za boj proti nedovoljeni trgovini s prostoživečimi vrstami, smernice o direktivi o nepoštenih poslovnih praksah ali skupni ukrepi nacionalnih organov znotraj mreže za sodelovanje na področju varstva potrošnikov. Evropska strategija za boljši internet za otroke je pobuda za samourejanje s ciljem izboljšanja spletnega okolja za otroke in mladino zaradi tveganj izpostavljenosti nasilnim ali spolno izkoriščevalskim vsebinam ali kibernetskemu ustrahovanju.

V svojih sporočilih iz leta 2016 in 2017 je Komisija poudarila potrebo po odgovornejšem ravnanju spletnih platform in okrepljenem samouravnavanju v EU za odstranjevanje nezakonitih vsebin. Poleg tega se je Komisija zavezala k izboljšanemu usklajevanju različnih sektorskih dialogov s platformami in k preučitvi potreb po smernicah za formalne postopke prijave in ukrepanja. To bi moralo biti opravljeno v sinergiji z že obstoječimi dialogi in delom na drugih področjih (ter brez poseganja vanje), kot npr. v okviru evropske agende za varnost ali na področju sovražnega govora.

Nedavna poročila o nekaterih izmed teh značilnih sektorskih pobud kažejo določen napredek. V primeru sovražnega govora poročila iz junija 2017 kažejo porast odstranjevanja, in sicer z 28 na 59 % vzorca prijavljenih vsebin iz nekaterih držav EU v šestmesečnem obdobju, vendar so opazne znatne razlike med platformami. V enakem obdobju so opazne tudi nekatere izboljšave v hitrosti odstranjevanja, medtem ko je do 28 % odstranitev prišlo šele po enem tednu. To kaže, da lahko neregulativni pristop ustvari določene rezultate, zlasti ko ga spremljajo ukrepi za olajšanje sodelovanja med vsemi zadevnimi operaterji. V okviru internetnega foruma EU za boj proti terorističnim vsebinam je bilo 80 do 90 % vsebin, ki jih je označil Europol, odstranjenih od njegove ustanovitve. Kar zadeva vsebine s spolno zlorabo otrok, je sistem posebnih prijavnih točk INHOPE že leta 2015 poročal o 91-odstotni učinkovitosti odstranjevanja v 72 urah, pri čemer je bila vsaka tretja vsebina odstranjena v 24 urah.

Različni tekoči sektorski dialogi so tudi pokazali na občutne podobnosti med postopki za odkrivanje, identificiranje, odstranjevanje in preprečevanje ponovnega nalaganja v različnih sektorjih. Te ugotovitve so bile vključene v to sporočilo.

Na ravni EU je splošni zakonodajni okvir za odstranjevanje nezakonitih vsebin direktiva o elektronskem poslovanju, ki med drugim harmonizira pogoje, pod katerimi lahko imajo določene spletne platforme koristi od izjem od odgovornosti za nezakonite vsebine, ki jih gostujejo na enotnem digitalnem trgu.

Nezakonite vsebine na spletnih platformah se lahko širijo predvsem z uporabo spletnih storitev, ki omogočajo nalaganje vsebin tretjih strani. Takšne „gostiteljske“ storitve so pod določenimi pogoji zajete v členu 14 direktive o elektronskem poslovanju. Ta člen določa, da ponudnik gostiteljske storitve ni odgovoren za podatek, ki ga je shranil na zahtevo tretje strani, pod pogojem, da (a) ponudnik dejansko ne ve za nezakonito dejavnost ali podatek in mu glede odškodninskih zahtevkov niso znana dejstva ali okoliščine, iz katerih je očitno, da gre za nezakonito dejavnost ali podatek, ali (b) ponudnik, takoj ko za to izve ali se tega zave, nemudoma ukrepa in odstrani ali onemogoči dostop do podatka. Hkrati naj bi bila ta direktiva „ustrezna podlaga za razvoj hitrih in zanesljivih postopkov za odstranitev in blokiranje dostopa do nezakonitih podatkov“.

Poleg tega člen 15 državam članicam prepoveduje, da predpišejo splošno obveznost ponudnikom, ko opravljajo storitev iz [člena 14] „za nadzor podatkov pri njihovem prenosu ali shranjevanju, pa tudi ne za dejavno raziskovanje okoliščin, na podlagi katerih se domneva, da gre za nezakonito dejavnost.“ Hkrati uvodna izjava 47 direktive navaja, da se to nanaša samo na splošne obveznosti glede nadzora in „se ne nanaša na nadzorne obveznosti v posebnih primerih in zlasti ne posega v odredbe, ki jih sprejmejo nacionalni organi skladno z nacionalno zakonodajo.“