4.4 Raziskave in inovacije

5. Izboljšanje postopka poročanja

6. Delovna mesta, rast in naložbe

7. Vrednotenje direktive o čiščenju komunalne odpadne vode

8. Zaključki

1. Okvir politike

Direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode je eden od ključnih instrumentov politike v okviru pravnega reda EU na področju voda za varstvo okolja in varovanje zdravja ljudi. Napredek pri izvajanju direktive o čiščenju komunalne odpadne vode v preteklih 25 letih je imel bistveno vlogo pri izboljšanju kakovosti vode v rekah, jezerih in morjih EU (glej sliko 1). Bil je tudi temelj za precejšen napredek pri izpolnjevanju ciljev drugih direktiv EU, kot so direktiva o pitni vodi, direktiva o kopalnih vodah, okvirna direktiva o vodah in okvirna direktiva o morski strategiji. Ta direktiva skupaj z direktivo o kopalnih vodah in direktivo o pitni vodi prispeva tudi k rasti in delovnim mestom. Na primer:

·v vodno infrastrukturo je treba vsako leto vložiti od 19 do 25 milijard EUR;

·z upravljanjem voda je povezanih približno 600 000 zaposlitev v ekvivalentu polnega delovnega časa.

Slika 1: Razvoj biokemijske potrebe po kisiku (BPK5) v evropskih rekah – zmanjšanje BPK5 je kazalnik izboljšanja kakovosti voda EU (vir: Evropski gospodarski prostor (EGP )).

Direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode bi bilo treba obravnavati tudi v okviru izvajanja cilja trajnostnega razvoja 6, tj. „zagotoviti dostop do vode in sanitarne ureditve za vse“, saj 2,4 milijarde ljudi po vsem svetu in še vedno približno 10 milijonov ljudi na ravni EU živi brez dostopa do boljših sanitarij. Cilj trajnostnega razvoja 6 prinaša novo upanje za izboljšanje zdravja in okolja za vse. Ponuja tudi priložnost za naložbe in dejavnosti v vodnem sektorju.

To poročilo temelji na podatkih, ki so se zbirali od januarja do decembra 2014 na podlagi zahtev iz členov 15 in 17 direktive o čiščenju komunalne odpadne vode. Priložen mu je delovni dokument služb Komisije s podrobnejšo analizo. Za to poročilo je Komisija na podlagi točnih podatkov o izvajanju ocenila stanje v vseh državah članicah. To je bilo mogoče s poglobljenim dialogom z državami članicami in izboljšanimi informacijskimi orodji, ki jih uporabljata Komisija in Evropska agencija za okolje,. Iz poročila je razvidno, da so države, ki so se EU pridružile od leta 2004 (v nadaljnjem besedilu: EU-13), dosegle precejšen napredek pri doseganju ciljev.

2. Ocena skladnosti

V EU je bilo leta 2014 približno 23 500 aglomeracij, kot so opredeljene v direktivi o čiščenju komunalne odpadne vode, s populacijskim ekvivalentom (v nadaljnjem besedilu: PE) 2 000 in več. Te aglomeracije so ustvarile skupno obremenitev v višini 604 milijonov PE, kar ustreza odpadni vodi iz gospodinjstev, pa tudi omejeni količini tehnološke odpadne vode in padavinske odpadne vode. Razlika v primerjavi z obremenitvijo iz prejšnjega poročila (500 milijonov PE) je zlasti posledica vključitve Poljske in Italije.

580 velikih mest z več kot 150 000 prebivalci je ustvarilo skupno obremenitev v višini 256 milijonov PE ali 42 % celotne obremenitve. S slike 2 je razvidno, da se 89 % celotne obremenitve ustvari v aglomeracijah s PE nad 10 000, zato se te aglomeracije štejejo za prednostno nalogo za doseganje skladnosti.

Slika 2: Celotna obremenitev zaradi odpadne vode v EU po velikosti aglomeracije v primerjavi z zmogljivostjo čistilnih naprav.

Na splošno je EU do leta 2014 dosegla visoko raven skladnosti z naslednjimi stopnjami:

·94,7 % v zvezi z zbiranjem (prek kanalizacijskih sistemov ali nadomestnih individualnih ali drugih primernih sistemov);