ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sporazum o partnerstvu v ribiškem sektorju med Gabonsko republiko in Evropsko skupnostjo je bil podpisan 4. junija 2007 in je začel veljati 11. junija 2007 za obdobje šestih let. Sporazum se podaljšuje s tihim soglasjem, tako da je še vedno veljaven. Predhodni triletni protokol o izvajanju tega sporazuma, ki je začel veljati 24. julija 2013, je prenehal veljati 23. julija 2016. Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja z Vlado Gabonske republike (v nadaljnjem besedilu: Gabon) za sklenitev novega protokola v imenu Evropske unije o izvajanju Sporazuma (2021–2026). Pogajalci so po koncu pogajanj 10. februarja 2021 parafirali Protokol. Novi protokol zajema obdobje petih let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 24, tj. od datuma, na katerega ga pogodbenici podpišeta. Namen tega predloga je odobriti podpis Protokola o izvajanju.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Glavni cilj novega protokola je posodobiti okvir ob upoštevanju prednostnih nalog prenovljene skupne ribiške politike in njene zunanje razsežnosti, da bi se strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Gabonsko republiko na področju ribištva nadaljevalo in okrepilo.

Cilj Protokola je plovilom Evropske unije zagotoviti ribolovne možnosti na ribolovnem območju Gabona v skladu z najboljšim razpoložljivim znanstvenim mnenjem ter resolucijami in priporočili Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT) v okviru omejitev razpoložljivega presežka. Komisija se je med drugim oprla na rezultate ocene predhodnega protokola (2013–2016) in v prihodnost usmerjene ocene smotrnosti sklenitve novega protokola. Obe oceni so izvedli zunanji strokovnjaki. Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Gabonsko republiko pri spodbujanju trajnostne ribiške politike in odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov na gabonskem ribolovnem območju in v Atlantskem oceanu v interesu obeh pogodbenic. To sodelovanje bo tudi prispevalo k spodbujanju dostojnih delovnih pogojev na področju ribolovnih dejavnosti.

Novi protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije:

– 27 plovil za ribolov tuna z zaporno plavarico;

– 6 plovil za ribolov tuna z ribiško palico;

– pomožna plovila v skladu z ustreznimi resolucijami komisije ICCAT in omejitvami iz gabonske zakonodaje;

– 4 plovila z vlečnimi mrežami za morebitni ribolov globokomorskih rakov, kar je treba še odobriti glede na rezultate raziskovalnega ribolova.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Pogajanja o novem protokolu o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Gabonom so del zunanjega delovanja Unije v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (države AKP), pri teh pogajanjih pa se upoštevajo zlasti cilji Unije s področja spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga
PRILOGA

Smernice za pogajanja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija)

(1)Komisija bi si morala prizadevati, da bi bil sporazum, ki bi privedel do revizije Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija) in njene uporabe, skladen z ustrezno zakonodajo in politikami Evropske unije, zlasti z zakonodajo Unije na področju narave in biotske raznovrstnosti, pa tudi z zavezami Unije v okviru drugih ustreznih večstranskih okoljskih sporazumov.

(2)V zvezi s predlogi za spremembo Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija) zaradi uvedbe obveznega finančnega prispevka bi morala Komisija začeti pogajanja o tem, kako najbolje obravnavati vprašanje vzpostavitve varne in predvidljive finančne podlage za Konvencijo, ter si v skladu s stališčem Unije prizadevati za zagotovitev, da sprememba:

(a)ne bi zahtevala obveznega prispevka v zvezi s programskim proračunom;

(b)ne bi povečala prispevka Unije nad 2,5 % skupnih prispevkov;

(c)ne bi vplivala na obstoječe obveznosti pogodbenic iz te konvencije.

(3)Komisija bi se morala pogajati v skladu z veljavno zadevno zakonodajo Evropske unije ali dogovorjenimi stališči Unije, določenimi posebej za ta pogajanja v okviru posebnega odbora predstavnikov držav članic iz člena 1(2) tega sklepa Sveta ali v okviru Sveta.

(4)Komisija bi morala Svetu poročati o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih problemih, ki bi se pojavili med pogajanji.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

V skladu s Sklepom Sveta (EU) 2020/[DODAJ SKLIC] z dne [DODAJ DATUM] () je bil Protokol k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov podpisan […2020], s pridržkom njegove poznejše sklenitve.

Ta protokol bo nadomestil Protokol k Sporazumu Interbus glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov, ki je bil na podlagi Sklepa Sveta (EU) 2018/1195() na voljo za podpis med 16. julijem 2018 in 16. aprilom 2019, vendar ga je podpisala samo Unija.

Opozoriti je treba, da sta mednarodni linijski in posebni linijski avtobusni prevoz potnikov pomembna sektorja, ki evropskim državljanom zagotavljata mobilnost ob ugodni cenovni strukturi. Njun nadaljnji razvoj zunaj EU bi v enaki meri koristil državljanom EU, tujim turistom, turistični industriji in evropskim regijam. Navedeni razvoj ovirajo razlike v dvostranskih sporazumih med državami članicami in tretjimi državami, zaradi česar je postopek izdaje dovoljenj in opravljanja mednarodnih linijskih in posebnih linijskih prevozov okoren. To je najbolj očitno pri dolgih mednarodnih linijskih prevozih, pri katerih se prečka več držav.

Kot je navedeno v Protokolu, bi moral biti dostop na trg linijskih in posebnih linijskih prevozov omogočen prek enotnega postopka izdaje dovoljenj, ob upoštevanju pravnega reda EU na področju cestnega potniškega prometa, vključno z varnostjo v cestnem prometu, tehničnimi določbami, kvalifikacijami voznikov, socialnimi pravili, pravicami potnikov, okoljem in dovoljenji za opravljanje dejavnosti.

Sporazum Interbus bo še naprej veljal nespremenjen glede mednarodnih občasnih avtobusnih prevozov potnikov.

Protokol zajema le določbe, ki so potrebne za razširitev Sporazuma Interbus na mednarodne linijske in posebne linijske avtobusne prevoze potnikov (na podlagi dovoljenja). Z njim se ne spremenijo niti ponovijo skupna pravila, temveč se nanaša na temeljne določbe Sporazuma Interbus. Navedena okoliščina in dejstvo, da lahko pogodbenica podpiše in sklene ter ratificira Protokol ali pristopi k njemu šele po podpisu in sklenitvi ter ratifikaciji Sporazuma Interbus ali po pristopu k njemu, bosta zagotovila, da bodo pogodbenice ob podpisu in sklenitvi ter ratifikaciji Protokola ali ob pristopu k njemu sprejele in uporabljale pravila iz Sporazuma Interbus.

Poleg Evropske unije so pogodbenice Sporazuma Interbus tudi Republika Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora, Republika Moldavija, Republika Severna Makedonija, Republika Turčija in Ukrajina, ki lahko podpišejo in sklenejo ter ratificirajo Protokol oziroma pristopijo k njemu. Kneževina Andora bo postala pogodbenica 1. avgusta 2020 in bo lahko podpisala in sklenila ter ratificirala Protokol oziroma pristopila k njemu.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega protokola, ki ustreza sedanjim možnostim in potrebam flot držav članic ter je v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Evropska unija in vlada Cookovih otokov sta sklenili Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, ki je začel veljati 14. oktobra 2016. Njegov protokol o izvajanju bo prenehal veljati 13. oktobra 2020. Ta protokol določa ribolovne možnosti za floto Unije in ustrezen finančni prispevek, ki ga plačajo Unija in lastniki plovil.

Protokol kot finančno nadomestilo za dostop do referenčne tonaže v višini 7 000 ton/leto določa znesek v višini 385 000 EUR za prvo in drugo leto ter znesek v višini 350 000 EUR za tretje in četrto leto, ki se financirata iz proračuna EU. Poleg tega lastniki plovil EU plačujejo pristojbine za dovoljenje na podlagi cen, določenih v protokolu za dodeljeno kvoto. Za obdobje štirih let veljavnosti protokola je iz proračuna EU zagotovljenih tudi 350 000 EUR na leto za podporo sektorski ribiški politiki Cookovih otokov.

Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu s Cookovimi otoki določa ribolovne možnosti za lovljenje tuna in izrazito selivskih vrst za plovila EU iz dveh držav članic (Španije in Francije). Trenutno je sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu s Cookovimi otoki edini aktivni v Tihem oceanu.

Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu prispevajo k uresničevanju ciljev skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu poleg tega podpirajo znanstveno sodelovanje med EU in njenimi partnericami ter spodbujajo preglednost in trajnost za boljše upravljanje ribolovnih virov. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu spodbujajo upravljanje, saj podpirajo spremljanje in nadzor dejavnosti nacionalnih in tujih flot, zagotavljajo financiranje za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter prispevajo k trajnostnemu razvoju lokalnega ribiškega sektorja, kar vključuje dostojno delo, povezano z ribolovnimi dejavnostmi. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu krepijo položaj EU v mednarodnih in regionalnih ribiških organizacijah, v primeru Cookovih otokov zlasti v Komisiji za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika (WCPFC). Poleg tega ribolovne možnosti, dodeljene na podlagi sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju in prispevajo k večji skladnosti z mednarodnimi ukrepi.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Uredba Sveta (ES) št. 2157/2001 z dne 8. oktobra 2001 o statutu evropske družbe (SE) in Uredba Sveta (ES) št. 1435/2003 z dne 22. julija 2003 o statutu evropske zadruge (SCE) določata pravila za ustvarjanje in delovanje zadevnih subjektov, ki jih urejata (SE in SCE). Uredba o SE in uredba o SCE prav tako usklajujeta rok za zasedanje skupščine. Obe uredbi vsebujeta enako pravilo v svojem členu 54, v skladu s katerim skupščina SE in SCE zaseda najmanj enkrat v vsakem koledarskem letu v šestih mesecih po izteku poslovnega leta. Uredbi v zvezi s tem vprašanjem ne določata nobene izjeme.

Izbruh pandemije Covid-19 močno vpliva na družbe in zadruge, vključno s SE in SCE. SE in SCE se zlasti zaradi ukrepov glede omejevanja gibanja in omejevanja socialnih stikov ter potrebe, da se njihova prizadevanja osredotočijo na upravljanje omejitev gospodarske dejavnosti, soočajo s precejšnjimi težavami pri spoštovanju roka za organizacijo skupščine iz člena 54 zadevnih uredb. Medtem ko so države članice na področju prava družb sprejele nujne ukrepe za podporo in pomoč podjetjem pri soočanju s trenutnimi izrednimi razmerami, takšni ukrepi ne obravnavajo SE ali SCE, saj je v obeh primerih njihov statut uredba EU.

Organizacija skupščine je bistvenega pomena za zagotovitev, da se pravno ali ekonomsko potrebne odločitve, ki vplivajo na samo družbo, njene delničarje in tretje strani, sprejmejo pravočasno. Glede na to, da izredne okoliščine zaradi izbruha Covid-19 niso pod nadzorom SE, SCE in držav članic, ta predlog na ravni EU določa začasno odstopanje od roka iz člena 54 Uredbe o SE in člena 54 Uredbe o SCE. Tako začasno odstopanje bi SE in SCE omogočilo, da organizirajo skupščino v 12 mesecih po koncu poslovnega leta, v vsakem primeru pa najpozneje do 31. decembra 2020. To začasno odstopanje je potrebno, da lahko SE in SCE zagotovijo potrebne priprave skupščin in pravno varnost v zvezi z izpolnjevanjem obveznosti, določenih v uredbah o SE in SCE.

Poleg tega člen 53 uredbe o SE določa, da organizacijo in vodenje skupščine delničarjev skupaj s postopki glasovanja predpisuje zakonodaja, ki se uporablja za delniške družbe v državi članici, v kateri je statutarni sedež SE. Člen 53 Uredbe o SCE določa enako pravilo. Podobno kot pri nacionalnih izrednih ukrepih, ki so jih številne države članice že sprejele v zvezi z družbami z omejeno odgovornostjo ali drugimi družbami ali subjekti, je pomembno, da države članice v skladu s členom 53 ustreznih uredb zagotovijo, da lahko SE in SCE uporabljajo digitalna orodja in postopke ter da si SE in SCE prizadevajo za čim večjo uporabo teh orodij in postopkov, da se zagotovi sprejetje potrebnih odločitev.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog zadeva osnutek sklepa Sveta o tretjem obroku finančnega prispevka držav članic v Evropski razvojni sklad (ERS) v letu 2019.

11. ERS in drugi še vedno odprti skladi ERS (to so 8., 9. in 10. ERS) se upravljajo v skladu z naslednjimi pravili:

sedanjim Sporazumom o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kakor je bil nazadnje spremenjen,

notranjim sporazumom med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum za 11. ERS),

Uredbo Sveta (EU) 2018/1877 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba za 11. ERS).

Zgoraj navedeni dokumenti vsebujejo večletne obveznosti držav članic za finančno podporo zakladnici ERS. Finančna uredba za 11. ERS določa redne prispevke držav članic v zakladnico ERS glede na vnaprej določene finančne obveznosti. Redni prispevki se vpokličejo s tehničnimi sklepi Sveta, ki odražajo izvrševanje prej določenih finančnih obveznosti.

Nekateri naslovi obrazložitvenega memoranduma zato niso relevantni za redne zahtevke za prispevke, kot je ta.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

V skladu s členom 19(7) finančne uredbe za 11. ERS se znesek, ki ga upravlja Evropska komisija, in znesek, ki ga upravlja Evropska investicijska banka (EIB), določita ločeno.

V skladu s členom 46 finančne uredbe za 11. ERS je EIB Evropski komisiji sporočila posodobljene ocene obveznosti in plačil za instrumente, ki jih upravlja.

V skladu s členom 20(1) finančne uredbe za 11. ERS se pri zahtevkih za prispevke najprej porabijo zneski, ki so na razpolago iz prejšnjih ERS, in sicer eden za drugim. Zato zahtevki za prispevke v okviru tega predloga zadevajo zneske iz 10. ERS za EIB ter zneske iz 11. ERS za Evropsko komisijo.

V skladu s členom 19(5) finančne uredbe za 11. ERS mora Svet sprejeti sklep o tem predlogu najkasneje v 21 koledarskih dneh po predložitvi predloga s strani Evropske komisije, ki deluje v imenu Evropske unije.

Člen 21(1) finančne uredbe za 11. ERS določa, da bo morala država članica, ki ni pravočasno plačala obroka prispevka, plačati obresti za neplačani znesek; način plačila obresti je urejen v istem členu.

2019/0221 (NLE)

Predlog
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o stališču, ki se v imenu Unije zastopa v Generalnem svetu Svetovne trgovinske organizacije (STO) v zvezi s predvidenim sprejetjem sklepa o podaljšanju oprostitve obveznosti STO, ki Združenim državam dovoljuje preferencialno tarifno obravnavo v skladu z zakonom za oživitev gospodarstva v Karibski kotlini (v nadaljnjem besedilu: CBERA).

2.Ozadje predloga

2.1.Marakeški sporazum o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije

Marakeški sporazum o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (v nadaljnjem besedilu: Sporazum STO) je začel veljati 1. januarja 1995.

Evropska unija je pogodbenica Sporazuma.

2.2.Ministrska konferenca in Generalni svet Svetovne trgovinske organizacije

V skladu z odstavkom 1 člena IV Sporazuma STO je Ministrska konferenca pristojna za sprejemanje odločitev o vseh zadevah na podlagi katerega koli večstranskega trgovinskega sporazuma.

V skladu z odstavkom 2 člena IV Sporazuma STO v presledkih med sestanki Ministrske konference njene naloge opravlja Generalni svet.

V skladu z odstavkom 1 člena IX STO odločitve običajno sprejema soglasno.

2.3.Predvideni akt Generalnega sveta STO

V skladu z odstavkom 3 člena IX Sporazuma STO se lahko v izjemnih okoliščinah članica oprosti obveznosti, ki ji jo nalaga ta sporazum.

Na zahtevo Združenih držav bo Generalni svet STO v skladu z odstavkoma 3 in 4 člena IX Sporazuma STO sprejemal sklep o podaljšanju obstoječe oprostitve obveznosti STO, ki Združenim državam dovoljuje preferencialno tarifno obravnavo v skladu s CBERA (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Obstoječa oprostitev za CBERA se izteče 31. decembra 2019. Zato je namen predvidenega akta podaljšati oprostitev obveznosti do 30. septembra 2025, kakor je navedeno v zahtevi Združenih držav.

Predvideni akt bo za članice STO postal zavezujoč na podlagi odstavka 3 člena IX in odstavka 2 člena II Sporazuma STO, ki določa: „Sporazumi in z njimi povezani pravni instrumenti, zajeti v Prilogah 1, 2 in 3 […], so sestavni del tega sporazuma in zavezujejo vse članice.“

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Združene države so zahtevale podaljšanje obstoječe oprostitve obveznosti STO, ki jih imajo na podlagi odstavka 1 člena I Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994 (GATT 1994) ter odstavkov 1 in 2 člena XIII GATT 1994, da se jim dovoli dajatev prosta obravnava upravičenih izdelkov s poreklom iz srednjeameriških in karibskih držav in ozemelj (v nadaljnjem besedilu: države upravičenke) v skladu s CBERA, in sicer od 1. januarja 2020 do 30. septembra 2025.

Združene države so predložile zahtevo v skladu z odstavkoma 3 in 4 člena IX Sporazuma STO. Zahtevo utemeljujejo z veliko revščino in nestabilnostjo v državah Karibske kotline, zlasti na Haitiju, pri tem pa opozarjajo, da gospodarske obete za te majhne države dodatno zapleta še dovzetnost za naravne nesreče. Ugodnosti v okviru CBERA so namenjene širitvi gospodarskih priložnosti ter prispevanju k stabilnejši in uspešnejši regiji.
Kosi in užitni klavnični odpadki domačih petelinov in kokoši, vključno z jetri (razen prsi), zamrznjeni

Kosi in užitni klavnični odpadki domačih puranov in pur, vključno z jetri (razen prsi), zamrznjeni

Meso in užitni klavnični odpadki divjadi, sveži, ohlajeni ali zamrznjeni (razen mesa in odpadkov zajcev ter divjih svinj)

Drugo rezano cvetje in cvetni brsti, za šopke ali za okras, sveži, od 1. maja do 25. oktobra:

Drugo cvetje in cvetni brsti, za šopke ali za okras, sveži, od 26. oktobra do 30. aprila:

Kumare za vlaganje, dolžine od več kot 6 do vključno 12 cm, sveže ali ohlajene, od 21. oktobra do 14. aprila

Kumare za vlaganje, dolžine od več kot 6 do vključno 12 cm, sveže ali ohlajene, od 15. aprila do 20. oktobra

Mandarine (vključno s tangerinami in satsumami); klementine, mandarine wilking in drugi podobni hibridi agrumov, sveži ali suhi

Užitno sadje in oreški, nekuhani ali kuhani v vodi ali sopari, zamrznjeni, tudi z dodanim sladkorjem ali drugimi sladili (razen jagod, malin, robid, murv, loganovih robid, črnega, belega ali rdečega ribeza, kosmulj, borovnic in tropskega sadja)

Klobase in podobni proizvodi iz mesa, klavničnih proizvodov ali krvi; sestavljena živila na osnovi teh proizvodov:iz živali, s tarifnimi številkami od 0101 do 0104, razen divjih svinj

(76) 2002.9021

Paradižnikova pulpa, mezga ali koncentrat, v nepredušno zaprtih posodah, z najmanj 25 % suhe snovi in ki so sestavljeni iz paradižnika in vode, lahko so dodane tudi sol ali začimbe, v posodah s prostornino do 5 kg

0,00
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja z vlado Gambije za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Gambijo. Po teh pogajanjih sta bila 19. oktobra 2018 parafirana nov sporazum in protokol o izvajanju. Novi sporazum razveljavlja in nadomešča obstoječega; zajema obdobje šestih let od datuma začetka njegove začasne uporabe z možnostjo podaljšanja s tihim soglasjem. Novi protokol zajema obdobje šestih let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 13, tj. od datuma, na katerega ga pogodbenici podpišeta.

Glavni cilj novega sporazuma je posodobiti okvir za strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Republiko Gambijo na področju ribištva, pri čemer se upoštevajo prednostne naloge prenovljene skupne ribiške politike in njene zunanje razsežnosti.

Cilj Protokola je plovilom Evropske unije zagotoviti ribolovne možnosti v gambijskih vodah v mejah razpoložljivega presežka ter ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih ocen, zlasti ocen Odbora za ribištvo za vzhodni srednji Atlantik (CECAF), in najboljših znanstvenih mnenj in priporočil Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). Komisija se je med drugim oprla na rezultate predhodne ocene smotrnosti sklenitve novega sporazuma in protokola, ki so jo izvedli zunanji strokovnjaki. Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Republiko Gambijo pri spodbujanju trajnostne ribiške politike in odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov na gambijskem ribolovnem območju v interesu obeh pogodbenic.

Protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije:

– 28 plovil za ribolov tuna s potegalko;

– 10 plovil za ribolov z ribiško palico;

– 3 plovila za ribolov z vlečno mrežo (pri čemer je ciljna vrsta globokomorski oslič – globokomorska pridnena vrsta).

Te ribolovne možnosti je treba razdeliti med države članice.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Izbrana pravna podlaga je Pogodba o delovanju Evropske unije, ki v členu 43(3) določa, da Svet na predlog Komisije sprejme dodelitev ribolovnih možnosti.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Področje ukrepa je v izključni pristojnosti.

3.PRORAČUNSKE POSLEDICE

Osnutek uredbe ne vpliva na proračun Unije.