EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 8.2.2022 COM(2022) 46 final 2022/0032(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira ukrepov za okrepitev evropskega polprevodniškega ekosistema (akt o čipih) (Besedilo velja za EGP)



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Polprevodniški čipi so osrednjega pomena za digitalno gospodarstvo. Omogočajo delovanje digitalnih proizvodov: od pametnih telefonov in avtomobilov do kritičnih aplikacij in infrastrukture v zdravstvu, energetiki, komunikacijah ter v večini drugih industrijskih sektorjev. Prav tako so ključnega pomena za tehnologije prihodnosti, vključno z umetno inteligenco in komunikacijo 5G/6G. Brez čipov ni digitalizacije. V preteklem letu je bila Evropa priča motnjam v oskrbi s čipi, kar je povzročilo pomanjkanja v več gospodarskih sektorjih in potencialno hude družbene posledice. Take motnje v oskrbi ogrožajo številne evropske sektorje, vključno z avtomobilskim, energetskim, komunikacijskim in zdravstvenim ter strateške sektorje, kot so obramba, varnost in vesolje. Hkrati se na trgu začenjajo pojavljati lažni čipi, kar ogroža varnost elektronskih naprav in sistemov. Zdajšnja kriza je razkrila strukturne ranljivosti evropskih vrednostnih verig. Globalno pomanjkanje polprevodnikov je razkrilo tudi odvisnost Evrope od ponudbe, ki je vezana na omejeno število podjetij in geografskih območij, ter njeno ranljivost za omejitve izvoza iz tretjih držav in druge motnje, ki se pojavljajo v zdajšnjih geopolitičnih razmerah. Poleg tega to odvisnost še povečujejo izjemno visoke ovire za vstop na trg in kapitalska intenzivnost sektorja. Za najzmogljivejše čipe je na primer potrebna proizvodnja z natančnostjo nekaj nanometrov (nm). Za gradnjo takih zmogljivosti je potrebna vnaprejšnja naložba v višini vsaj 15 milijard EUR, za dosego pripravljenosti na proizvodnjo z ustreznimi donosi pa so potrebna tri leta. Odhodki za zasnovo takih čipov lahko znašajo od 0,5 milijarde EUR do precej več kot 1,0 milijarde EUR. Intenzivnost raziskav in razvoja v sektorju je visoka in presega 15 %. Danes evropski akterji vlagajo predvsem v raziskave in razvoj, vendar ne dovolj, da bi se rezultati prelili v industrijske koristi. Take raziskave in razvoj so ključni dejavnik, ki omogoča miniaturizacijo polprevodniških tehnologij, potrebnih za proizvodnjo računalniško zmogljivih čipov naslednje generacije. V Evropi imajo sedež vodilne raziskovalne in tehnološke organizacije na svetu. Vendar se številni rezultati evropskih raziskav in razvoja industrijsko uporabljajo zunaj Unije. Unija je močna pri zasnovi polprevodniških sestavnih delov za močnostno elektroniko, radiofrekvenčne in analogne naprave, senzorje in mikrokrmilnike, ki se danes široko uporabljajo v avtomobilski in predelovalni industriji. Manj močna je pri zasnovi digitalne logike (procesorji in pomnilniki), ki postaja bistvena, saj postajajo podatki, umetna inteligenca in povezljivost vse bolj razširjeni. Unija je prav tako v zelo dobrem položaju glede materialov in opreme, ki so potrebni za upravljanje velikih obratov za proizvodnjo čipov, saj imajo številna podjetja bistveno vlogo v oskrbovalni verigi. Ima močne in raznolike industrijske uporabniške sektorje, npr. avtomobilsko industrijo, industrijsko avtomatizacijo, zdravstvo, energetiko, komunikacije itd. Vendar je sodelovanje vzdolž vrednostne verige šibko. Skupni tržni delež Unije na svetovnem trgu polprevodnikov je po vrednosti 10 %, kar je precej manj od njene gospodarske teže. Kljub močnemu svetovnemu položaju na področju proizvodnje materialov in opreme je Unija pri oblikovanju, proizvodnji, pakiranju, preskušanju in sestavljanju čipov močno odvisna od dobaviteljev iz tretjih držav. Danes so polprevodniki v središču močnih geostrateških interesov in svetovne tehnološke tekme. Države si želijo zagotoviti oskrbo z najnaprednejšimi čipi, saj bo to pogojevalo njihovo sposobnost delovanja (gospodarsko, industrijsko in vojaško) ter spodbudilo digitalno preobrazbo. Vse glavne svetovne regije veliko vlagajo in uvajajo podporne ukrepe za inovacije in krepitev svojih proizvodnih zmožnosti. Unija ima potrebno, da postane vodilna v industriji na trgu čipov prihodnosti. Njen cilj je do leta 2030 podvojiti svoj delež svetovne proizvodnje na 20 % po vrednosti. Cilj ni le zmanjšati odvisnosti, ampak tudi izkoristiti gospodarske priložnosti, saj naj bi se svetovni trg polprevodnikov pred koncem desetletja podvojil, s čimer bi se z inovativnimi proizvodi za evropske državljane povečala konkurenčnost polprevodniškega ekosistema in industrije na splošno. Pojavljajo se novi tržni trendi in priložnosti. Podjetja na področju polprevodnikov vse bolj sooblikujejo prilagojene čipe s podjetji, ki so njihovi končni uporabniki, da bi se izboljšala zmogljivost sistema z optimizacijo strojne in programske opreme. Umetna inteligenca, oblak na robu in digitalna preobrazba industrijskih sektorjev nudijo nove priložnosti za prihodnjo konkurenčnost evropske tehnologije in vodilni položaj industrije. Hkrati se tehnologija nenehno razvija. Nadaljuje se nadaljnja miniturizacija v smeri manjših razsežnosti vozlišč v glavnih procesnih tehnologijah (FinFET in FDSOI) v skladu z Moorejevim zakonom, hkrati pa obstaja veliko povpraševanje po energijsko učinkovitejših rešitvah, da se zagotovi trajnost vse večjega odtisa proizvodnje. Nastajajoče računalniške paradigme, kot so nevromorfno računalništvo in kvantne tehnologije, so tehnologije, ki obetajo nova področja uporabe. Novi materiali, kot sta silicijev karbid (SiC) in galijev nitrid (GaN), so bistveni za upravljanje porabe energije, npr. optimalno uporabo električne energije akumulatorja, zlasti za raznovrstna električna vozila in proizvodnjo energije iz obnovljivih virov. Ta obrazložitveni memorandum je priložen predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira ukrepov za krepitev evropskega polprevodniškega ekosistema v Uniji (akt o čipih). Ta predlog izpolnjuje politično zavezo predsednice von der Leyen, ki je v svojem govoru o stanju v Uniji leta 2021 napovedala, da je cilj skupaj ustvariti najsodobnejši evropski čipni ekosistem, vključno s proizvodnjo. Temeljna strateška vizija predloga za krepitev evropskega polprevodniškega ekosistema je pojasnjena v spremnem sporočilu. Za uresničitev te vizije se evropska strategija za čipe opira na pet strateških ciljev: ·Evropa bi morala okrepiti svojo vodilno vlogo na področju raziskav in tehnologije; ·Evropa bi morala zgraditi in okrepiti lastne zmogljivosti za inovacije na področju zasnove, proizvodnje in pakiranja naprednih čipov ter jih pretvoriti v komercialne proizvode;

·Evropa bi morala vzpostaviti ustrezen okvir za znatno povečanje svoje proizvodne zmogljivosti do leta 2030; ·Evropa bi morala obravnavati pereče pomanjkanje znanj in spretnosti, pritegniti nove talente in podpreti nastanek kvalificirane delovne sile; ·Evropa bi morala razviti poglobljeno razumevanje globalnih oskrbovalnih verig polprevodnikov. Cilj predloga je doseči strateški cilj povečanja odpornosti evropskega polprevodniškega ekosistema in njegovega svetovnega tržnega deleža. Njegov cilj je tudi olajšati, da evropska industrija zgodaj uporabi nove čipe in s tem povečati njeno konkurenčnost. V ta namen mora pritegniti naložbe v inovativne proizvodne obrate, imeti usposobljeno delovno silo, pa tudi imeti možnost snovati in proizvajati najnaprednejše čipe, ki bodo opredelili trge prihodnosti, razvijati zmogljivosti in imeti možnost, da prek pilotnih linij v tesnem sodelovanju z industrijskimi vertikalnimi sektorji preskuša in prototipizira inovativne zasnove. To so potrebni ukrepi, vendar ne zadostujejo, razen če ima Unija analitično zmogljivost za izboljšanje znanja oblikovalcev politike o vrednostni verigi in če je sposobna izkoristiti povečano zmogljivost, da bi v krizi služila skupnemu interesu enotnega trga. Cilj ni v samozadostnosti, saj ni dosegljiva. Okrepiti moramo svoje prednosti, razviti nove prednosti in sodelovati s tretjimi državami v oskrbovalni verigi, v kateri bo medsebojna odvisnost ostala močna. Pri uresničevanju teh ciljev si bo predlog prizadeval: ·vzpostaviti pobudo Čipi za Evropo za podporo obsežne gradnje tehnoloških zmogljivosti in inovacij po vsej Uniji, da se omogočita razvoj in uporaba vrhunskih polprevodniških in kvantnih tehnologij naslednje generacije, ki bodo okrepile napredne zmogljivosti Unije za snovanje, povezovanje sistemov in proizvodnjo čipov ter znanj in spretnosti, vključno s poudarkom na zagonskih podjetjih in podjetjih v razširitveni fazi (prvi steber, „pobuda Čipi za Evropo“). Pobuda bo zlasti zgradila inovativno platformo za virtualno snovanje, da se okrepi zmogljivost Evrope za oblikovanje, ki bo dostopna pod odprtimi, nediskriminatornimi in preglednimi pogoji. Platforma bo spodbujala široko sodelovanje skupnosti uporabnikov s snovalnimi hišami, zagonskimi podjetji in MSP, dobavitelji intelektualne lastnine in orodij, snovalci in raziskovalnimi organizacijami ter povezala obstoječe in nove snovalne zmogljivosti z razširjenimi knjižnicami in orodji EDA. Pobuda bo podpirala pilotne linije, ki tretjim stranem pod odprtimi, preglednimi in nediskriminatornimi pogoji zagotavljajo sredstva za preskušanje, potrjevanje in nadaljnji razvoj zasnove njihovih proizvodov. Razvoj novih naprednih pilotnih linij bo podlaga za naslednjo generacijo proizvodnih zmogljivosti in njihovo potrjevanje. Poleg tega bo pobuda prispevala h gradnji naprednih tehnoloških in inženirskih zmogljivosti za pospešitev inovativnega razvoja kvantnih čipov, npr. v obliki snovalnih knjižnic za oblikovanje kvantnih čipov, pilotnih linij ter obratov za preskušanje in poskuse. Pobuda bo podpirala mrežo kompetenčnih centrov po vsej Uniji, ki bodo zagotavljali strokovno znanje deležnikom, vključno z malimi in srednjimi podjetji (MSP), zagonskimi podjetji in vertikalnimi sektorji končnih uporabnikov, ter izboljšali njihova znanja in spretnosti. Kompetenčni centri bodo olajšali odprt, pregleden in nediskriminatoren dostop do snovalne infrastrukture in pilotnih linij ter njihovo učinkovito uporabo. Postali bodo vabljive osi za inovacije in nove, visoko usposobljene talente. Poleg pobude bi morale dejavnosti za olajšanje dostopa do dolžniškega financiranja in lastniškega kapitala v vrednostni verigi polprevodnikov, ki bodo skupaj opisane kot „Sklad za čipe“, podpirati razvoj dinamičnega in odpornega polprevodniškega ekosistema z zagotavljanjem priložnosti za večjo razpoložljivost sredstev za podporo rasti zagonskih podjetij, podjetij v razširitveni fazi in MSP ter naložb v celotni vrednostni verigi, tudi za podjetja v vrednostnih verigah polprevodnikov, potencialno z mešanim financiranjem, ki ga zagotavlja pobuda; ·vzpostaviti okvir za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s privabljanjem naložb in okrepljenimi proizvodnimi zmogljivostmi za proizvodnjo polprevodnikov ter napredno pakiranje, preskušanje in sestavljanje prek prvih tovrstnih integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU (drugi steber „Varnost oskrbe“). Predlog zlasti opredeljuje merila za lažje izvajanje posebnih projektov, ki prispevajo k zanesljivosti oskrbe s polprevodniki v Uniji. V ta namen razlikuje med dvema vrstama prvih tovrstnih obratov, in sicer med integriranimi proizvodnimi obrati in odprtimi livarnami EU. Če je vloga obrata, ki naj bi se priznal kot eden od dveh vrst prvih tovrstnih obratov, uspešna, morajo države članice v skladu s predlogom zagotoviti učinkovito obravnavo upravnih vlog v zvezi z načrtovanjem, gradnjo in obratovanjem priznanega prvega tovrstnega obrata. V odziv na vse večjo potrebo po kibernetsko odpornih oskrbovalnih verigah bo Komisija sodelovala z državami članicami in zasebnimi akterji pri opredelitvi sektorskih zahtev za zaupanja vredne čipe z namenom vzpostavitve skupnih standardov in certificiranja ter skupnih zahtev za javna naročila, ki jih je treba razviti ob podpori evropskih organizacij za standardizacijo, kadar je to primerno in ob upoštevanju načel novega zakonodajnega okvira za ugotavljanje skladnosti in nadzor trga; ·vzpostaviti usklajevalni mehanizem med državami članicami in Komisijo za krepitev sodelovanja z državami članicami in med njimi, spremljanje ponudbe polprevodnikov, ocenjevanje povpraševanja, predvidevanje pomanjkanja, sprožitev krizne faze in ukrepanje prek namenske zbirke ukrepov (tretji steber „Spremljanje in krizno odzivanje“). •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog je skladen s splošno digitalno vizijo, cilji in načrti Komisije za uspešno digitalno preobrazbo Evropske unije do leta 2030, kot so predstavljeni v sporočilu Komisije „Digitalni kompas do leta 2030: Evropska pot v digitalno desetletje (sporočilo o digitalnem kompasu) in poznejši predlog Komisije za program politike digitalnega desetletja s posebnim ciljem glede polprevodnikov. Namen tega predloga je Uniji pomagati zagotoviti zmožnosti, ki bodo potrebne za uresničitev njenega cilja za leto 2030. Ta predlog je skladen s sporočilom Komisije o posodobitvi nove industrijske strategije za leto 2020 iz maja 2021, v katerem so opredeljena področja strateških odvisnosti, ki bi lahko povzročila ranljivosti, kot je pomanjkanje oskrbe ali tveganje glede kibernetske varnosti. Predlog obravnava izzive v zvezi z zasnovo, proizvodnjo, pakiranjem, preskušanjem in sestavljanjem, opredeljene v sporočilu in priloženem delovnem dokumentu služb Komisije. Sporočilo napoveduje industrijsko zavezništvo za procesorje in polprevodniške tehnologije, da bi opredelili vrzeli v proizvodnji mikročipov in tehnološki razvoj, ki je potreben, da bi podjetja in organizacije uspešno poslovali, pomagali pri konkurenčnosti podjetij, povečali digitalno suverenost Evrope in obravnavali povpraševanje po naslednji generaciji varnih, energetsko učinkovitih, močnih čipov in procesorjev. V okviru te uredbe bo imelo zavezništvo svetovalno vlogo. Ta predlog je skladen tudi s strategijo Komisije za standardizacijo in letnim programom dela Unije za evropsko standardizacijo za leto 2022, ki sta bila sprejeta 2. februarja 2022. Predvidevata razvoj standardov za certificiranje čipov v smislu varnosti, pristnosti in zanesljivosti. Ta predlog upošteva tudi cilje opazovalnice kritičnih tehnologij, katere namen je opredeliti sedanje in morebitne prihodnje digitalne strateške odvisnosti Unije ter prispevati k okrepitvi njene digitalne suverenosti.

Ta predlog obravnava sektorske in edinstvene izzive oskrbovalne verige polprevodnikov ter je ločena pobuda od načrtovanega „instrumenta enotnega trga za izredne razmere“, ki ga je Komisija napovedala v posodobljeni industrijski strategiji. Ta predlog prispeva k izvajanju Deklaracije o evropski pobudi za procesorje in polprevodniške tehnologije, ki jo je 22 držav članic podpisalo 7. decembra 2020. V izjavi se je 22 držav članic strinjalo, da si bodo „posebno prizadevale za okrepitev polprevodniškega ekosistema in razširitev industrijske prisotnosti v oskrbovalni verigi“. Države članice so se tudi dogovorile, da si bodo prizadevale za „skupne standarde in po potrebi certificiranje zaupanja vredne elektronike ter skupne zahteve za nabavo varnih čipov in vgrajenih sistemov v aplikacijah, ki temeljijo na tehnologiji čipov ali jo v veliki meri uporabljajo“. Ta predlog je skladen s temi cilji. Poleg tega je predlog v skladu z nedavnim sporočilom z naslovom „Politika varstva konkurence, primerna za spopadanje z novimi izzivi“, v katerem Komisija priznava, da lahko „na podlagi člena 107(3) PDEU predvidi odobritev javne podpore za odpravo morebitnih vrzeli v financiranju polprevodniškega ekosistema, zlasti za vzpostavitev prvih tovrstnih evropskih zmogljivosti v Uniji. Za to pomoč bi morali veljati strogi zaščitni ukrepi, s katerimi bi se zagotovilo, da je pomoč potrebna, ustrezna in sorazmerna, neupravičeno izkrivljanje konkurence pa čim manjše ter da se koristi porazdelijo široko in brez diskriminacije v celotnem evropskem gospodarstvu.“. pobuda Čipi za Evropo, ki bo združevala sredstva Unije, držav članic in tretjih držav, pridruženih obstoječim programom Unije, ter zasebnega sektorja. Ukrepi v okviru pobude Čipi za Evropo se bodo izvajali predvsem prek Skupnega podjetja za čipe, tj. spremenjenega skupnega podjetja za ključne digitalne tehnologije in preimenovanega. To skupno podjetje trenutno zagotavlja obsežno podporo za industrijsko usmerjene raziskave, tehnološki razvoj in inovacije na področju elektronskih sestavnih delov in sistemov ter s tem povezane programske in sistemske tehnologije. Te dejavnosti bodo postale del pobude Čipi za Evropo. Pobuda Čipi za Evropo nadgrajuje in dopolnjuje pet specifičnih ciljev programa Digitalna Evropa, ki podpirajo krepitev digitalnih zmogljivosti na ključnih digitalnih področjih, na katerih polprevodniška tehnologija podpira povečanje uspešnosti, vključno z visokozmogljivostnim računalništvom, umetno inteligenco in kibernetsko varnostjo, skupaj z razvojem znanj in spretnosti ter uvajanjem vozlišč za digitalne inovacije. Pobuda Čipi za Evropo bo prek novega specifičnega cilja 6, ki bi moral biti tematsko osredotočen na polprevodniške tehnologije, vlagala v krepitev zmogljivosti za okrepitev naprednih zmogljivosti za raziskave, zasnovo, proizvodnjo in povezovanje sistemov na področju vrhunskih polprevodniških tehnologij in tehnologij naslednje generacije. Pobuda Čipi za Evropo prav tako nadgrajuje in dopolnjuje program Obzorje Evropa, ki na področju polprevodnikov zagotavlja podporo za akademsko usmerjene raziskave, tehnološki razvoj in inovacije. Pobuda se bo osredotočila na podpiranje naložb v čezmejne in javno dostopne raziskovalne, razvojne in inovacijske infrastrukture, vzpostavljene v Uniji, da se omogoči razvoj polprevodniških tehnologij po vsej Evropi. Nove polprevodniške tehnologije iz ukrepov na področju raziskav in inovacij, ki jih podpira program Obzorje Evropa, bi lahko postopoma prevzeli in uvajali deli pobude Čipi za Evropo za gradnjo zmogljivosti. Nasprotno pa bodo tehnološke zmogljivosti pobude na voljo raziskovalni in inovacijski skupnosti, tudi za ukrepe, podprte v okviru programa Obzorje Evropa. Ta predlog je pripravljen ob upoštevanju priložnosti, ki jih ponuja program InvestEU, in znatnega prispevka k digitalni preobrazbi, ki ga zagotavlja mehanizem za okrevanje in odpornost, pri čemer mora vsaj 20 % sredstev prispevati k digitalnim ciljem. Ta predlog je skladen tudi s strategijo za varnostno unijo. Da bi pospešili izvajanje ukrepov, pobuda Čipi za Evropo predvideva nov pravni instrument – Evropski konzorcij za čipno infrastrukturo (ECIC) –, ki je posebej razvit za poenostavitev in strukturiranje pravnih razmerij med člani javno-zasebnega konzorcija, vključno zlasti RTO, ter za zagotovitev strukturnega dialoga s Komisijo za izvajanje ukrepov v okviru pobude. Ta novi pravni instrument je prostovoljen in bo dopolnjeval nabor različnih drugih pravnih instrumentov Unije, vključno s Konzorcijem evropske digitalne infrastrukture15, ki omogočajo združevanje financiranja iz držav članic, proračuna Unije in zasebnih naložb. Pravni subjekti bodo lahko pri oblikovanju javno-zasebnega konzorcija za namene izvajanja ukrepov v okviru pobude izbirali med razpoložljivimi pravnimi instrumenti Unije, ki bolje ustrezajo posebnemu namenu, sestavi in ustanovitvi določenega konzorcija. Skupno podjetje za čipe, ki mu je poverjeno splošno izvajanje nekaterih ukrepov v okviru te pobude, lahko pod pogoji iz člena 134 predloga Komisije za uredbo Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2021/2085 o ustanovitvi skupnih podjetij v okviru programa Obzorje Evropa v zvezi s Skupnim podjetjem za čipe določi, da lahko nekatere ukrepe izvajajo le pravni subjekti, ki sodelujejo v konzorciju, ki je lahko strukturiran v obliki Evropskega konzorcija za čipno infrastrukturo, ali katerih koli drugih razpoložljivih pravnih instrumentov Unije, ki so na voljo za oblikovanje konzorcija. •Skladnost z drugimi politikami Unije Predlagani ukrepi lahko podprejo nekatere glavne politike Unije, kot je zeleni dogovor. Uporaba polprevodniških in digitalnih tehnologij kot takih močno omogoča prehod na trajnostnost in lahko privede do novih proizvodov ter učinkovitejših in uspešnejših načinov dela, ki prispevajo k ciljem zelenega dogovora. Motnje v oskrbi s polprevodniki in odvisnost od drugih regij lahko upočasnijo trajnostni prehod evropskih sektorjev, ki imajo koristi od digitalnih rešitev. Za obravnavo motenj in odvisnosti predlog krepi zmogljivost Evrope za proizvodnjo polprevodnikov. Kadar je ustrezno, bi morali biti obrati v celoti skladni z zahtevami, ki izhajajo iz zakonodaje Unije, na primer v zvezi s presojo vplivov na okolje, emisijami v zrak, vodo in tla, vključno s tveganjem in preprečevanjem industrijskih nesreč, ter si prizadevati za zelo učinkovito rabo energije, virov in vode. Krepitev proizvodne zmogljivosti zahteva hitro vzpostavitev obratov za proizvodnjo polprevodnikov, ki se lahko izjemoma obravnavajo kot obrati prevladujočega javnega interesa, kadar je to potrebno za odstopanja v postopkih izdaje dovoljenj, vključno z nekaterimi okoljskimi presojami, če so izpolnjeni preostali drugi pogoji iz ustreznih določb. Hkrati koncept prvega tovrstnega vključuje morebitno opredelitev tudi na podlagi predvidene energijske ali okoljske učinkovitosti obrata. Digitalne tehnologije imajo pri proizvodnji in uporabi lasten okoljski odtis, vključno od izpusta fluoriranih toplogrednih plinov med proizvodnjo do njihove znatne porabe energije za proizvodnjo in med njihovo uporabo. Sektor informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) je odgovoren za 5–9 % skupne porabe električne energije na svetu in več kot 2 % vseh emisij. Samo podatkovni centri so leta 2018 predstavljali 2,7 % povpraševanja po električni energiji v Uniji in bodo do leta 2030 dosegli 3,21 %, če se bo razvoj nadaljeval po sedanji krivulji. Tako porabo energije je treba zmanjšati. Predlog, zlasti vzpostavitev snovalnih zmogljivosti in pilotnih linij v okviru prvega stebra, bo privedel do zasnove, preskušanja in potrjevanja novih procesorjev z majhno porabo energije. Procesorji so osrednji sestavni deli strežnikov, ki obvladujejo računalniško delovno obremenitev v podatkovnih centrih. Večji podatkovni centri vsebujejo milijone takih strežnikov, izboljšave v porabi energije procesorjev pa lahko pomembno vplivajo na skupno porabo energije podatkovnega centra. Taki čipi z majhno porabo energije prispevajo tudi k temu, da se Unija pozicionira kot voditeljica na področju trajnostnih digitalnih tehnologij. Predlog prispeva k ciljem delov svežnja Pripravljeni na 55, ki se osredotočajo na spodbujanje čistejših vozil in goriv na tehnološko nevtralen način. Cilj revizije standardov emisij CO2 za nove avtomobile in kombinirana vozila je nadaljnje zmanjšanje emisij toplogrednih plinov pri teh vozilih, s tem pa je začrtana jasna in realna pot do brezemisijske mobilnosti. Povpraševanje potrošnikov po brezemisijskih vozilih, kot so vozila z električnim napajanjem, se že povečuje. Vozila z električnim napajanjem imajo običajno na vozilo več kot dvakrat več polprevodnikov kot vozila z motorji z notranjim zgorevanjem. Napredne tehnologije pakiranja so vse pomembnejše za obravnavanje vse večjih zahtev glede moči in energijske učinkovitosti električnih vozil. Iz tega sledi, da je to v skladu s cilji svežnja „Pripravljeni na 55“. Predlog je v skladu z akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo, ki elektroniko in IKT opredeljuje kot ključno vrednostno verigo in napoveduje pobudo za krožno elektroniko, ki bo vključevala „regulativne ukrepe za elektroniko in IKT, vključno z mobilnimi telefoni, tabličnimi računalniki in prenosnimi računalniki, na podlagi direktive o okoljsko primerni zasnovi, da bi bile naprave zasnovane tako, da so energijsko učinkovite in trajne ter jih je mogoče popraviti, nadgraditi, vzdrževati, ponovno uporabiti in reciklirati“. Ohranjanje daljše uporabe elektronskih proizvodov z zasnovo za trajnost in nadgradnjo storitev bo zmanjšalo nadomestitvene stopnje in potrebo po novih proizvodih. Materiali za mikročipe se lahko pridobijo s predelavo elektronskih odpadkov; tehnično je na primer sestavljene polprevodniške materiale mogoče reciklirati, čeprav trenutno le v zelo majhnih količinah. Pobuda za trajnostne proizvode, ki temelji na razširitvi področja uporabe direktive o okoljsko primerni zasnovi, bo zagotovila potencialno podlago za take zahteve. Komisija preučuje tudi različne možnosti za sheme vračanja in ponovne prodaje za potrošno elektroniko, da bi se povečala oskrba s funkcionalno rabljenimi napravami. Z vse večjo digitalizacijo in elektrifikacijo energijsko učinkoviti čipi prispevajo tudi k drugim politikam, vključno s politikami o industrijski proizvodnji, prometu in energetiki, npr. prihodnjim akcijskim načrtom za digitalizacijo energije. Povpraševanje po polprevodniških tehnologijah naj bi se v desetih letih podvojilo. Vse več čipov je vgrajenih v robote in proizvodne stroje, vgrajujejo se v industriji in kmetijstvu, pa tudi v vozila za prevoz in druge naprave. Ker je cilj predloga pametna uporaba čipov in drugih digitalnih tehnologij ter proizvodnja energijsko učinkovitejših čipov, je skladen z več sektorskimi politikami in prispeva k njim. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Ta uredba ima dva ločena specifična cilja, ki sta bistvena dela njenega splošnega cilja vzpostavitve skladnega okvira za krepitev Unijinega polprevodniškega ekosistema. Prvi specifični cilj Uredbe, ki je temeljni prvi steber, je ustvarjanje velikih inovacijskih zmogljivosti in ustreznih tehnoloških zmogljivosti v industriji polprevodnikov za pospeševanje inovacij in prilagajanje nanje. Poleg tega je cilj uredbe, ki sta temeljna drugi in tretji steber, povečati odpornost in zanesljivost oskrbe Unije na področju polprevodniških tehnologij s podpiranjem in usklajevanjem naložb v napredno proizvodnjo polprevodnikov (drugi steber) ter omogočanjem usklajenega spremljanja in kriznega odzivanja (steber 3).

Ustrezna pravna podlaga za prvi cilj so torej člen 173(3), člen 182(1) in člen 183 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). V členu 173(3) PDEU je določeno, da se lahko Evropski parlament in Svet po rednem zakonodajnem postopku in po posvetovanju z Ekonomsko-socialnim odborom odločita za posebne ukrepe v podporo ukrepanju držav članic za zagotovitev, da so vzpostavljeni pogoji, ki so potrebni za konkurenčnost in inovacijsko zmogljivost Unije ter zagotavljanje prilagajanja industrije strukturnih spremembam zaradi hitrih inovacijskim ciklom. Ta pravna podlaga je glede na to, da je prvi steber te uredbe namenjen pospeševanju proizvodnje polprevodnikov v industriji Unije, krepitvi suverenosti v oskrbovalni verigi polprevodnikov, krepitvi industrijskih zmogljivosti, pospeševanju razvoja inovativnih zagonskih podjetij in MSP ter spodbujanju novih naložb v inovacije in tehnološki razvoj, primerna za večino dejavnosti, ki se izvajajo v okviru pobude. Glede na široko naravo pobude temelji tudi na naslovu PDEU „Raziskave in tehnološki razvoj ter vesolje“ (člena 182(1) in 183). Ustrezna pravna podlaga za drugi cilj, njegov drugi in tretji steber, je člen 114 PDEU. Namen drugega in tretjega stebra tega predloga je ustvariti usklajen pravni okvir za povečanje odpornosti in zanesljivosti oskrbe Unije. Uporaba polprevodnikov je ključna za več gospodarskih sektorjev in družbenih funkcij v Uniji, zato je odporna oskrba bistvena za delovanje notranjega trga. Zato je treba vse motnje v oskrbi predvideti in nemudoma obravnavati, da se ohrani stabilno delovanje strateških sektorjev nižje v prodajni verigi. Glede na znatne gospodarske posledice zdajšnjega pomanjkanja polprevodnikov je verjetno, da bodo države članice uvedle regulativne ukrepe za obravnavanje strukturnih ranljivosti sektorja, ki so povzročile zdajšnje pomanjkanje, ali za odziv na prihodnje pomanjkanje v kriznih razmerah in njegovo ublažitev. Taki regulativni ukrepi so sicer ustrezni za odpravo pomanjkljivosti na nacionalni ravni, vendar bi lahko pomenili neskladen odziv na potrebo po krepitvi odpornosti in obravnavanju morebitnih kriz na notranjem trgu, kar bi povzročilo razdrobljenost sektorja. Da bi omogočili usklajene ukrepe za krepitev odpornosti, so potrebna harmonizirana pravila za lažje izvajanje posebnih projektov, ki prispevajo k zanesljivosti oskrbe s polprevodniki v Uniji (drugi steber). Predlagani mehanizem za spremljanje in krizno odzivanje (tretji steber) bi moral biti enoten, da se omogoči usklajen pristop k pripravljenosti na krize za čezmejno vrednostno verigo polprevodnikov. Predlog zagotavlja ustrezno strukturo upravljanja in sodelovanje med državami članicami na ravni Unije ter tako podpira zaupanje, inovacije in rast na notranjem trgu. Zato je člen 114 PDEU ustrezna pravna podlaga za drugi in tretji steber, da se zagotovi pravilno delovanje notranjega trga. Drugi členi PDEU ali vsak člen sam po sebi ne more upravičiti obeh navedenih ciljev. Člen 122 PDEU ni upošteven, saj ne zagotavlja podlage za oba cilja in ni združljiv z nobenim od členov 114 in 173 PDEU. Predlagane elemente je treba določiti v enem aktu, saj vsi ukrepi predstavljajo skladen pristop za obravnavanje potrebe po krepitvi polprevodniškega ekosistema Unije na različne načine. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Države članice ne morejo same doseči ciljev predloga, saj so težave čezmejne in niso omejene na eno samo državo članico ali skupino držav članic. Predlagani ukrepi se osredotočajo na področja, na katerih obstaja dokazljiva dodana vrednost ukrepanja na ravni Unije zaradi obsega, hitrosti in obsega potrebnih prizadevanj. Za celovit odziv na krizo zaradi polprevodnikov je potrebno hitro in usklajeno skupno ukrepanje različnih deležnikov v sodelovanju z državami članicami. Tega nobena država članica ne more doseči sama. Poleg tega so glede na kompleksnost polprevodniškega ekosistema strukturne odvisnosti Unije in pomanjkanja oskrbe tako daljnosežne, da je posredovanje na ravni Unije najprimernejše za reševanje takih vprašanj. Ukrepanje na ravni Unije lahko nedvomno najbolje spodbudi evropske akterje k skupni viziji in strategiji izvajanja. To je ključno za ustvarjanje ekonomij obsega in razpona ter kritične mase, potrebne za vrhunske zmogljivosti, s čimer se omejijo, če že ne odpravijo, razdrobljenost prizadevanj, tekmovanja v subvencijah in manj optimalne nacionalne rešitve. Ukrepi Unije so potrebni na področjih, ki jih ta predlog obravnava v okviru svojih treh stebrov. ·Kar zadeva prvi steber (pobuda „Čipi za Evropo“), bo pobuda podpirala obsežno krepitev tehnoloških zmogljivosti in inovacije pod okriljem Unije, da se omogočita razvoj in uporaba vrhunskih polprevodniških in kvantnih tehnologij naslednje generacije ter odpravijo kronične strukturne pomanjkljivosti Evrope v zasnovi in proizvodnji. Države članice so leta 2018 vzpostavile prvi „pomembni projekt skupnega evropskega interesa“ (IPCEI), ki podpira čezmejne inovativne projekte v vrednostni verigi mikroelektronike, pri čemer se načrtuje drugi pomembni projekt skupnega evropskega interesa na tem področju. Čeprav so take pobude strateškega pomena za sektor, je v tej fazi verjetno, da same ne bi zadostno obravnavale krepitve zmogljivosti v obliki pilotnih linij in snovalnih infrastruktur, ki morajo biti splošno dostopne vsem zainteresiranim tretjim stranem po vsej Evropi in ki bodo Uniji omogočile, da bo imela pomembnejšo vlogo v svetovnem in medsebojno odvisnem ekosistemu. Take obsežne zmogljivosti se lahko zaradi obsega potrebnih naložb ter tehničnega znanja in izkušenj zagotovijo le na ravni Unije. ·V zvezi z drugim stebrom („zanesljivost oskrbe“) se lahko ukrepi za pospešitev naložb v proizvodnjo polprevodnikov glede na obseg potrebnih naložb ustrezno oblikujejo in izvajajo le na ravni Unije glede na to, da bodo taki proizvodni obrati po definiciji služili celotnemu notranjemu trgu, krepili celoten ekosistem in zagotavljali zanesljivo oskrbo v kriznih razmerah. ·V zvezi s tretjim stebrom („Spremljanje in krizno odzivanje“) bo okrepljeno sodelovanje Unije zagotovilo potrebno in primerljivo zbiranje obveščevalnih podatkov. Države članice in Komisija bodo lahko skupaj predvidele pomanjkanja, sprožile krizno fazo ob hudih pomanjkanjih in sprejele potrebne ukrepe za učinkovitejše reševanje take krize kot s paleto nacionalnih ukrepov. •Sorazmernost Namen predloga je okrepiti evropski polprevodniški ekosistem s kratkoročno pripravljenostjo in spremljanjem, da se poveča preglednost oskrbovalnih verig polprevodnikov, s srednjeročnimi ukrepi za zanesljivost oskrbe za povečanje zmogljivosti za proizvodnjo polprevodnikov v Evropi ter z dolgoročnejšimi ukrepi na področju tehnologije in vodilnega položaja na področju inovacij za vzpostavitev zmogljivosti za snovanje in proizvodnjo naprednih in nastajajočih polprevodniških tehnologij. V zvezi s tem se predlog osredotoča na tiste dele polprevodniškega ekosistema, ki najbolj prispevajo k odpornosti oskrbovalne verige Unije. Namen osredotočenosti na sam polprevodniški ekosistem in ne na večje področje elektronskih sestavnih delov in sistemov ali področja uporabe, ki uporabljajo polprevodnike in/ali elektronske sestavne dele in sisteme, je omejiti ukrepe na eno od današnjih najpomembnejših perečih točk za evropsko gospodarstvo in družbo na splošno. Pobuda Čipi za Evropo v prvem stebru vzpostavlja mehanizme, ki so potrebni za zagotavljanje dolgoročnejše konkurenčnosti in inovacijske zmogljivosti evropske industrije z raziskovalnimi in snovalnimi zmogljivostmi, pilotnimi linijami za preskušanje in poskuse, zmogljivostmi za kvantne čipe, kompetenčnimi centri ter skladom za zagonska podjetja, podjetja v razširitveni fazi in MSP. Ukrepi za zanesljivost oskrbe za izboljšanje proizvodne zmogljivosti Unije za proizvodnjo polprevodnikov v drugem stebru lahko priznajo določen obrat kot integriran proizvodni obrat ali kot odprto livarno EU. Pri takem priznanju morajo države članice zagotoviti, da se dovoljenja za take obrate in livarne izdajo po hitrih postopkih. Ukrepi za pripravljenost v okviru tretjega stebra temeljijo na spremljanju in izmenjavi informacij med državami članicami in Unijo, da se predvidijo motnje v oskrbovalni verigi. V primeru (predvidenih) motenj se lahko sprejmejo usklajeni ukrepi za ublažitev ali preprečevanje pomanjkanj polprevodnikov in drugih motenj. •Izbira instrumenta Predlagani instrument je uredba Evropskega parlamenta in Sveta. To je najprimernejši pravni instrument za prvi steber predloga o vzpostavitvi pobude Čipi za Evropo, saj lahko le uredba s pravnimi določbami, ki se neposredno uporabljajo, zagotovi potrebno stopnjo enotnosti, ki je potrebna za vzpostavitev in delovanje pobude Unije, katere cilj je podpreti industrijski sektor na celotnem notranjem trgu. Izbiro uredbe kot pravnega instrumenta za drugi steber upravičuje potreba po enotni uporabi novih pravil, zlasti opredelitvi integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU ter enotnem postopku za njihovo priznavanje in podporo. Poleg tega je uredba najprimernejši instrument za tretji steber, saj bi moral ta del zagotoviti mehanizem za predvidevanje in odpravljanje hudih motenj pri oskrbi s polprevodniki v Uniji. Mehanizem ne zahteva prenosa z nacionalnimi ukrepi in se neposredno uporablja. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

•Posvetovanja z deležniki Predsednica Ursula von der Leyen je v svojem govoru na Svetovnem gospodarskem forumu januarja 2022 dejala, da „bomo evropski zakon o čipih predlagali v začetku februarja“ in da „ne smemo izgubljati časa“. Vodilna gospodarstva si želijo zagotoviti oskrbo z najnaprednejšimi čipi, saj to vedno bolj pogojuje njihovo sposobnost delovanja (gospodarsko, industrijsko in vojaško) ter spodbuja digitalno preobrazbo. Že zdaj veliko vlagajo in uvajajo podporne ukrepe za inovacije in krepitev svojih proizvodnih zmogljivosti ali pa naj bi to storile kmalu. Obstajajo znaki, da bi podjetja in raziskovalno-tehnološke organizacije iz Unije lahko mikala selitev v druge regije. Za mednarodne akterje je manj verjetno, da bodo razširili obstoječe proizvodne zmogljivosti ali vzpostavili nove v Uniji brez popolne jasnosti glede naložbenih pogojev, možnosti za javno podporo, javnih naložb v znanja in spretnosti, infrastrukture, naprednih raziskav in razvoja itd. Glede na nujno potrebo po ukrepanju ocena učinka ni bila izvedena, spletno javno posvetovanje pa ni bilo predvideno. Analiza in vsa ustrezna dokazila bodo predstavljeni v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem najpozneje v treh mesecih po objavi predloga. Kljub temu so ad hoc delavnice z deležniki iz industrije o posebnih temah, povezanih s stebrom 1, pokazale, da je treba razmisliti o zmogljivostih za prihodnje tehnologije, kot so fotonika, nevromorfno računalništvo in kvantne tehnologije, pa tudi o novih materialih. Poleg tega so te delavnice poudarile potrebo po ustreznem upoštevanju alternativnih arhitektur ukazov, kot je RISC-V. Poleg tega so poleti 2021 v okviru Skupnega podjetja ECSEL, predhodnika Skupnega podjetja za ključne digitalne tehnologije, potekala srečanja s predstavniki industrije in javnimi organi, na katerih so razpravljali o ciljih digitalnega kompasa, posodobitvi industrijske strategije, industrijskem zavezništvu in evropskem aktu o čipih. V letu 2021 so mesečno potekala redna srečanja z državami članicami, na katerih so bili pripravljeni načrtovani drugi pomembni projekti skupnega evropskega interesa na področju mikroelektronike. Države članice so zagotovile podatke za opredelitev in oceno integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU v drugem stebru ter za opredelitev posebnih obratov v okviru prvega stebra. Srečanje z izvršnimi direktorji, ki zastopajo ključne deležnike v evropskem sektorju polprevodnikov, je potekalo 10. januarja 2022. Glavne ugotovitve tega srečanja so bile: potreba po razvijanju evropskih prednosti, npr. na področju raziskav in razvoja ter proizvodnje opreme; jasna podpora pilotnim linijam in snovalni infrastrukturi; podpora zagonskim podjetjem in podjetjem v razširitveni fazi; potreba po povečanju proizvodne zmogljivosti Evrope za zrele in napredne tehnologije, in potreba po enakih konkurenčnih pogojih na svetovni ravni. Po srečanjih komisarja Bretona z izvršnimi direktorji glavnih akterjev na področju polprevodnikov in raziskovalno-tehnološkimi organizacijami so potekala številna srečanja s predstavniki izvršnih direktorjev o potrebi po okrepitvi evropskega sektorja polprevodnikov. Ti so prispevali prispevke zlasti k prvemu stebru. Evropski forum za elektronske komponente in sisteme (EFECS) je novembra 2021 z več kot 500 udeleženci zagotovil obsežno platformo za razpravo o industrijskih potrebah. Nadaljnji prispevki so bili zagotovljeni na srečanjih z industrijskimi združenji in njihovimi člani, kot so SEMI, ESIA in Digitalna Evropa. Poleg tega so dolgotrajni in redni stiki z deležniki iz industrije, državami članicami, trgovinskimi združenji in združenji uporabnikov omogočili zbiranje zadostnega števila informacij in povratnih informacij, pomembnih za predlog. Od konca leta 2019 so bila objavljena številna poročila o sektorju polprevodnikov, ki opisujejo trende ter zagotavljajo dejstva in številke ter so bila podlaga za predlog. • Ocena učinka Tega predloga ne spremlja ločena ocena učinka. Glede na zgoraj pojasnjeno nujnost ocene učinka ni bilo mogoče izvesti v časovnem okviru, ki je bil na voljo pred sprejetjem predloga. Analiza in vsa ustrezna dokazila bodo predstavljeni v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem najpozneje v treh mesecih po objavi predloga. •Temeljne pravice Člen 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) določa svobodo gospodarske pobude. Ukrepi v okviru prvega in drugega stebra tega predloga ustvarjajo inovacijsko zmogljivost in spodbujajo zanesljivost oskrbe s polprevodniki, kar lahko okrepi svobodo gospodarske pobude v skladu s pravom Unije ter nacionalnimi predpisi in praksami. Kljub temu lahko nekateri ukrepi v okviru tretjega stebra, potrebni za odpravo hudih motenj oskrbe s polprevodniki v Uniji, začasno omejijo svobodo gospodarske pobude in pogodbeno svobodo, ki ju varuje člen 16, ter lastninsko pravico, ki jo varuje člen 17 Listine. V skladu s členom 52(1) Listine mora biti kakršno koli omejevanje navedenih pravic iz tega predloga predpisano z zakonom, spoštovati mora bistveno vsebino teh pravic in svoboščin ter upoštevati načelo sorazmernosti. Obveznost razkritja posebnih informacij Komisiji, če so izpolnjeni nekateri pogoji, spoštuje bistvo pravice do gospodarske pobude (člen 16 Listine) in nanjo ne bo nesorazmerno vplivala. Vsakršna zahteva po informacijah je v skladu s ciljem splošnega interesa Unije, da se omogoči opredelitev morebitnih blažitvenih ukrepov za krizo zaradi pomanjkanja polprevodnikov. Te zahteve po informacijah so primerne in učinkovite za dosego cilja z zagotavljanjem informacij, potrebnih za oceno zadevne krize. Komisija načeloma zahteva želene informacije le od predstavniških združenj in lahko na posamezna podjetja naslovi zahteve le, če je to potrebno. Ker informacije o stanju oskrbe sicer niso na voljo, ni enako učinkovitega ukrepa za pridobitev informacij, ki bi evropskim nosilcem odločanja omogočile, da sprejmejo blažitvene ukrepe. Glede na hude gospodarske in družbene posledice pomanjkanj polprevodnikov in temu primeren pomen blažitvenih ukrepov so zahteve po informacijah sorazmerne z želenim ciljem. Poleg tega je omejitev pravice do gospodarske pobude in lastninske pravice izravnana z ustreznimi zaščitnimi ukrepi. Vsaka zahteva po informacijah se lahko vloži le v kriznih razmerah, v katerih je Komisija z izvedbenim aktom sprožila krizno fazo. Obveznost sprejemanja in prednostnega razvrščanja prednostnih naročil spoštuje bistvo pravice do gospodarske pobude in pogodbene svobode (člen 16 Listine) ter lastninsko pravico (člen 17 Listine) in nanje ne bo ne bo nesorazmerno vplivala. Ta obveznost izpolnjuje cilj splošnega interesa Unije, tj. zagotoviti, da kritični sektorji, ki so jih prizadele motnje v oskrbi zaradi pomanjkanja polprevodnikov, še naprej delujejo. Obveznost je primerna in učinkovita za dosego tega cilja z zagotavljanjem prednostne uporabe razpoložljivih virov za proizvode, s katerimi se oskrbujejo ti sektorji. Enako učinkovitega ukrepa ni. Sorazmerno je, da se v kriznih razmerah obrati za proizvodnjo polprevodnikov, ki so zaprosili za priznanje kot „integriranega proizvodnega obrata“ in „odprte livarne EU“, drugi obrati za proizvodnjo polprevodnikov, ki so to možnost sprejeli v okviru prejemanja javne podpore, ali podjetja v oskrbovalni verigi polprevodnikov, ki prejmejo prednostno naročilo iz tretje države, kolikor to znatno vpliva na zanesljivost oskrbe v kritičnih sektorjih, zavežejo, da sprejmejo in prednostno razvrstijo nekatera naročila. Ustrezni zaščitni ukrepi zagotavljajo, da kakršen koli negativen vpliv obveznosti prednostnega razvrščanja na pravico do gospodarske pobude, pogodbeno svobodo in lastninsko pravico ne pomeni kršitve teh pravic. Vsaka obveznost prednostnega razvrščanja določenih naročil se lahko vloži le v kriznih razmerah, v katerih je Komisija z izvedbenim aktom sprožila krizno fazo. Zadevno podjetje lahko od Komisije zahteva, da pregleda prednostno naročilo, če ga ne more izvesti ali če bi izvedba naročila zanj pomenila nerazumno ekonomsko breme in bi povzročila posebne težave. Poleg tega je subjekt, za katerega velja obveznost, izvzet iz vsakršne odškodninske odgovornosti za kršitev pogodbenih obveznosti, ki izhaja iz izpolnitve obveznosti. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog vzpostavlja pobudo Čipi za Evropo, ki ne bo imela ločenih finančnih sredstev, ampak bo podprta s financiranjem iz programov Obzorje Evropa in Digitalna Evropa, ki se razširi z novim specifičnim ciljem 6. Uredba 2021/2085 o ustanovitvi skupnih podjetij v okviru programa Obzorje Evropa se spremeni in razširi, da se lahko podjetje za ključne digitalne tehnologije preimenuje v Skupno podjetje za čipe in izvaja povečane prispevke iz programa Obzorje Evropa in Digitalna Evropa v okviru specifičnega cilja 6. Finančne posledice predloga za proračun Unije so predstavljene v oceni finančnih posledic, priloženi predlogu, in bodo zadovoljene z razpoložljivimi viri večletnega finančnega okvira 2021–2027. Proračun EU bo podprl pobudo Čipi za Evropo s skupaj 3,3 milijarde EUR, in sicer 1,65 milijarde EUR prek programa Obzorje Evropa in 1,65 milijarde prek programa Digitalna Evropa. Od tega skupnega zneska se bo 2,875 milijarde EUR izvajalo prek skupnega podjetja za čipe, 125 milijonov EUR pa prek programa InvestEU (kar se dopolni s 125 milijoni v okviru samega InvestEU) in 300 milijonov prek Evropskega sveta za inovacije. To je dodatno k že namenjenemu proračunu za dejavnosti na področju mikroelektronike v okviru večletnega finančnega okvira, ki naj bi dosegel skoraj 5 milijard.

Zlasti se bo znesek do 1,65 milijarde EUR uporabil v okviru programa Obzorje Evropa v korist pobude Čipi za Evropo: 900 milijonov EUR v okviru sklopa 4, 150 milijonov iz sklopa 3, 300 milijonov iz sklopa 5 in 300 milijonov EUR v okviru Evropskega sveta za inovacije. Poleg tega Komisija predlaga zmanjšanje proračuna programa Obzorje Evropa za 400 milijonov EUR za povečanje razpoložljivih zneskov, razpoložljivih za program Digitalna Evropa. Za nadomestitev tega zmanjšanja v višini 400 milijonov EUR Komisija predlaga ponovno dati na razpolago v korist programa Obzorje Evropa, dodatni znesek 400 milijonov (v tekočih cenah) odobritev za prevzem obveznosti v obdobju 2023–2027, ki izhajajo iz celotnega ali delnega neizvajanja projektov, ki spadajo v navedeni program ali njegovega predhodnika. Ta znesek se doda k 0,5 milijarde EUR (v cenah iz leta 2018), ki je že navedena v skupni izjavi Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o ponovni uporabi sproščenih sredstev v povezavi z raziskovalnim programom Komisija zato poziva Evropski parlament in Svet, da to skupno izjavo dopolnita z navedbo dodatnega zneska, ki se ponovno da na razpolago. V okviru programa Digitalna Evropa je predlagan specifični cilj 6 za namene pobude Čipi za Evropo. Ta specifični cilj 6 zajema sestavne dele (a) do (d) člena 5 in naj bi ga izvajalo Skupno podjetje za čipe. Temu novemu specifičnemu cilju programa bo dodeljeno skupaj do 1,65 milijarde EUR: 600 milijonov EUR, prerazporejenih iz obstoječih ciljev programa Digitalna Evropa, zmanjšanje 400 milijonov EUR iz Instrumenta za povezovanje Evrope, vključno s 150 milijoni EUR iz IPE Digitalno in 250 milijonov EUR iz IPE Promet, zmanjšanje v višini 400 milijonov EUR sklopa 4 programa Obzorje Evropa (kot je navedeno v zgornjem odstavku, kompenzirano s ponovno uporabo sproščenih obveznosti), in 250 milijonov EUR iz nerazporejene razlike naslova 1 za financiranje pobude v okviru programa Digitalna Evropa. Komisija predlaga, da se zmanjšanja finančnih sredstev IPE in Obzorja Evropa v obravnavajo v okviru 15-odstotnega nihanja, ki ga določa točka 18 medinstitucionalnega sporazuma z dne 16. decembra 2020 med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Evropsko komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju ter novih virih lastnih sredstev, vključno s časovnim načrtom za uvedbo novih virov lastnih sredstev. Komisija poziva Evropski parlament in Svet, da upoštevata ta nihanja, ki so potrebna za učinkovito izvajanje pobude Čipi za Evropo, v skupni izjavi iz prejšnjega odstavka. Podrobnejše informacije so na voljo v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi temu predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Komisija bo ocenila izložek, rezultate in učinek tega predloga tri leta po datumu začetka njegove uporabe in nato vsaka štiri leta. Glavne ugotovitve ocene bodo predstavljene v poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu, ki bo objavljeno. Za izvedbo ocene bodo Evropski odbor za polprevodnike, države članice in pristojni nacionalni organi Komisiji na njeno zahtevo zagotovili informacije. Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga 1.1Poglavje I – Splošne določbe Poglavje I določa predmet urejanja te uredbe. Določa tudi opredelitve pojmov, ki se uporabljajo v celotnem instrumentu. Uredba vzpostavlja okvir, sestavljen iz treh „stebrov“, za krepitev evropskega polprevodniškega ekosistema Uredba zlasti vzpostavlja pobudo Čipi za Evropo, ki ustvarja pogoje, potrebne za krepitev zmogljivosti Unije za industrijske inovacije (prvi steber), vključuje opredelitev in merila za prve tovrstne integrirane proizvodne obrate in odprte livarne EU (drugi steber) ter mehanizem usklajevanja za spremljanje in krizno odzivanje (tretji steber). 1.2Poglavje II – Pobuda Čipi za Evropo Poglavje II vzpostavlja pobudo Čipi za Evropo, ki bo okrepila konkurenčnost, odpornost in inovacijsko zmogljivost Unije. Unija bi morala z naložbami v pobudo Čipi za Evropo povečati svojo učinkovitost pri prelivanju svojih raziskovalno-tehnoloških dosežkov v najkakovostnejše v povpraševanje usmerjene, varne in energijsko učinkovite polprevodniške tehnologije. Hkrati bi morala Unija svoji oskrbovalni industriji omogočiti, da izkoristi take naložbe. V ta namen to poglavje vključuje splošne določbe in cilje pobude Čipi za Evropo. Cilj pobude je podpreti obsežno gradnjo zmogljivosti po vsej Uniji na področju obstoječih in najsodobnejših tehnologij polprevodnikov ter tehnologij naslednje generacije. Pobuda je sestavljena iz petih delov: snovalne zmogljivosti za integrirane polprevodniške tehnologije, pilotne linije za pripravo inovativne proizvodnje ter zmogljivosti za preskušanje in poskuse, napredne tehnološke in inženirske zmogljivosti za pospešitev razvoja kvantnih čipov, mreža kompetenčnih centrov ter razvoj znanj in spretnosti ter dejavnosti „Sklada za čipe“ za dostop zagonskih podjetij, podjetij v razširitveni fazi in MSP do kapitala. Pobuda bo podprta s financiranjem iz programa Obzorje Evropa in Digitalna Evropa, zlasti njegovega specifičnega cilja 6, ter se bo izvajala v skladu z uredbami o vzpostavitvi navedenih programov. Uredba določa postopkovni okvir za olajšanje mešanega financiranja iz držav članic, naložb brez poseganja v pravila o državni pomoči, proračun Unije in zasebne naložbe. To bo potekalo v obliki novega instrumenta s pravno osebnostjo, tj. Evropskega konzorcija za čipno infrastrukturo (v nadaljnjem besedilu: ECIC), ki ga lahko pravne osebe prostovoljno uporabijo za strukturiranje svojega sodelovanja v okviru konzorcija. Poleg tega oddelek 1 vzpostavlja mehanizem za vzpostavitev evropske mreže kompetenčnih centrov za izvajanje ukrepov v zvezi s kompetenčnimi centri ter znanji in spretnostmi v okviru pobude Čipi za Evropo. Poglavje vključuje tudi določbe o izvajanju. Primarno izvajanje pobude bo zaupano Skupnemu podjetju za čipe, kot je predlagano v predlogu Komisije za uredbo Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2021/2085. Tehnični opis ukrepov je v Prilogi I. Priloga II vključuje merljive kazalnike za spremljanje izvajanja in poročanje o napredku pobude pri doseganju njenih ciljev. Komisija lahko sprejme delegirane akte za spremembo seznama merljivih kazalnikov. Pobuda temelji na obstoječih prednostih Evrope v globalni vrednostni verigi polprevodnikov in krepi sinergije z ukrepi, ki jih trenutno podpirajo Unija in države članice. Da bi čim bolj povečala svoje pozitivne učinke, bi morala zato pobuda omogočati sinergije s programi Unije, opisanimi v Prilogi III. 1.3Poglavje III – Zanesljivost oskrbe Poglavje III določa okvir za integrirane proizvodne obrate in odprte livarne EU. Integrirani proizvodni obrati in odprte livarne EU so proizvodni obrati z zmožnostmi proizvodnje polprevodnikov, ki so prvi tovrstni v Uniji in prispevajo k zanesljivosti oskrbe in odpornemu ekosistemu na notranjem trgu. Da bi se obrat lahko štel za integrirani proizvodni obrat in odprto livarno EU, bi moral imeti zlasti jasen pozitiven učinek na vrednostno verigo polprevodnikov v Uniji. Medtem ko so integrirani proizvodni obrati vertikalno integrirani, odprte livarne EU nudijo znaten del svoje proizvodne zmogljivosti drugim industrijskim akterjem, kot so polprevodniške družbe brez izdelave (tj. podjetja, ki čipe snujejo, vendar jih ne izdelujejo). Naložbe v te obrate olajšujejo razvoj proizvodnje polprevodnikov v Uniji. Če Komisija obrat prizna kot integrirani proizvodni obrat ali kot odprto livarno EU, se zato šteje, da ti obrati prispevajo k zanesljivosti oskrbe s polprevodniki v Uniji in so zato v javnem interesu. Da bi dosegle zanesljivost oskrbe, lahko države članice brez poseganja v pravila o državni pomoči uporabijo programe podpore in zagotovijo upravno podporo, vključno s hitrimi upravnimi postopki za vloge, povezanimi z njihovim načrtovanjem, gradnjo in delovanjem. Komisija bo obrat priznala kot integrirani proizvodni obrat ali odprto livarno EU, če izpolnjuje merila iz tega poglavja. Komisija lahko razveljavi svojo odločitev, če je priznanje temeljilo na nepravilnih informacijah ali če obrat ne izpolnjuje več meril. 1.4Poglavje IV – Spremljanje in krizno odzivanje

Poglavje IV vsebuje mehanizem za usklajeno spremljanje vrednostne verige polprevodnikov in odzivanje na motnje v oskrbi s polprevodniki, ki vplivajo na pravilno delovanje notranjega trga. Oddelek 1 (Spremljanje) določa sistem za spremljanje in opozarjanje v zvezi z vrednostno verigo polprevodnikov. Sistem temelji na rednih dejavnostih spremljanja držav članic, ki vključujejo zlasti opazovanje kazalnikov zgodnjega opozarjanja ter razpoložljivost in celovitost storitev in blaga, ki jih zagotavljajo ključni udeleženci na trgu. Komisija zagotavlja podlago za dejavnosti spremljanja z oceno tveganja Unije, v kateri opredeli kazalnike zgodnjega opozarjanja. Za zagotovitev sodelovanja industrije bodo države članice pozvale ustrezne deležnike in industrijska združenja, naj jih obveščajo o znatnih nihanjih v povpraševanju in motnjah v njihovi oskrbovalni verigi. Države članice bi morale redno posodabljati in izmenjevati svoje ugotovitve v Evropskem odboru za polprevodnike. Če države članice v okviru svojih dejavnosti spremljanja ali posodobitve s strani deležnikov strani opazijo morebitno krizo zaradi polprevodnikov ali pojav pomembnega dejavnika tveganja, o tem obvestijo Komisijo. Na podlagi tega opozorila ali opozorila iz drugih virov, vključno z informacijami mednarodnih partnerjev, Komisija skliče izredni sestanek Evropskega odbora za polprevodnike. Srečanje bo namenjeno oceni potrebe po sprožitvi krizne faze in razpravi o morebitnem usklajenem javnem naročanju pred pomanjkanjem. Poleg tega se Unija posvetuje ali sodeluje z zadevnimi tretjimi državami, da bi poiskale kooperativne rešitve za odpravo motenj v oskrbovalni verigi. Oddelek 2 (krizna faza) določa pravila za sprožitev krizne faze zaradi polprevodnikov in podrobno opisuje nujne ukrepe, ki se lahko uporabijo za odziv na krizo. Komisija lahko sproži krizno fazo z izvedbenim aktom, če o krizi zaradi polprevodnikov obstajajo konkretni, resni in zanesljivi dokazi. Do krize zaradi polprevodnikov pride v primeru hudih motenj v oskrbi s polprevodniki, ki povzročijo znatna pomanjkanja, kar ima znatne negativne učinke na enega ali več pomembnih sektorjev Unije ali preprečuje popravilo in vzdrževanje bistvenih proizvodov, ki jih uporabljajo kritični sektorji, ter njihovo oskrbo z navedenimi proizvodi. V izvedbenem aktu bo določeno trajanje krizne faze ali njeno podaljšanje. Pred iztekom krizne faze Komisija ob upoštevanju mnenja Evropskega odbora za polprevodnike oceni, ali bi bilo treba sprožitev krizne faze podaljšati. V krizni fazi bo imel Evropski odbor za polprevodnike izredne sestanke, da bi državam članicam omogočil tesno sodelovanje s Komisijo in usklajevanje vseh nacionalnih ukrepov, sprejetih v zvezi z oskrbovalno verigo polprevodnikov. Ko se sproži krizna faza, lahko Komisija sprejme nekatere nujne ukrepe iz te uredbe. Komisija lahko od predstavniških združenj podjetij ali po potrebi posameznih podjetij, ki delujejo v oskrbovalni verigi polprevodnikov, zahteva informacije, potrebne za oceno krize zaradi polprevodnikov in opredelitev morebitnih blažitvenih ukrepov. Ti subjekti morajo Komisiji predložiti zahtevane informacije. Zahtevane informacije so lahko informacije o njihovih zmožnostih proizvodnje, proizvodnih zmogljivostih, trenutnih primarnih motnjah ali katerih koli drugih obstoječih podatkih, potrebnih za oceno narave krize zaradi polprevodnikov ali za opredelitev in oceno morebitnih blažitvenih ali nujnih ukrepov na nacionalni ravni ali ravni Unije. Komisija lahko po potrebi zahteva od IPF, OEF, obratov za proizvodnjo polprevodnikov, ki so to možnost že sprejeli v okviru prejemanja javne podpore, ali podjetij v oskrbovalni verigi polprevodnikov, ki so bila predmet zahteve za prednostno naročilo tretje države v obsegu, ki znatno vpliva na delovanje kritičnih sektorjev, da sprejmejo in prednostno razvrstijo proizvodnjo v krizi pomembnih proizvodov za kritične sektorje. Poleg tega ali na zahtevo dveh ali več držav članic lahko Komisija v njihovem imenu deluje kot osrednji nabavni organ za nabavo v krizi pomembnih proizvodov za kritične sektorje. Komisija bo v posvetovanju z Evropskim odborom za polprevodnike ocenila uporabnost, nujnost in sorazmernost zahteve. Za opredelitev kritičnih sektorjev se ta uredba nanaša na sektorje, navedene v Prilogi k predlogu Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o odpornosti kritičnih subjektov, ter na obrambni sektor in druge dejavnosti, ki so pomembne za javno varnost in zaščito, ter določa, da lahko Komisija te nujne ukrepe omeji na nekatere sektorje s tega seznama. 1.5Poglavje V – Upravljanje Naslov V določa sisteme upravljanja na ravni Unije in nacionalni ravni. Predlog na ravni Unije ustanavlja Evropski odbor za polprevodnike, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, predseduje pa mu Komisija. Evropski odbor za polprevodnike bo o pobudi svetoval odboru javnih organov Skupnega podjetja za čipe (prvi steber); svetoval bo Komisiji in ji pomagal pri izmenjavi informacij o delovanju IPF in OEF (drugi steber); obravnaval in pripravljal bo opredelitev posebnih kritičnih sektorjev in tehnologij, obravnaval vprašanja spremljanja in kriznega odzivanja (tretji steber), zagotovil podporo pri dosledni uporabi predlagane uredbe in ter olajšal sodelovanje med državami članicami. Evropski odbor za polprevodnike podpira Komisijo pri mednarodnem sodelovanju. Prav tako usklajuje in izmenjuje informacije z ustreznimi kriznimi strukturami, vzpostavljenimi v skladu s pravom Unije. Evropski odbor za polprevodnike se bo sestajal v različnih sestavah in organiziral ločene sestanke za svoje naloge v okviru prvega stebra in za svoje naloge iz drugega in tretjega stebra. Komisija lahko ustanovi stalne ali začasne podskupine Evropskega odbora za polprevodnike ter povabi organizacije, ki zastopajo interese industrije polprevodnikov, in druge deležnike v take podskupine kot opazovalce. Države članice bodo na nacionalni ravni imenovale enega ali več pristojnih nacionalnih organov in med njimi nacionalno enotno kontaktno točko za izvajanje Uredbe. 1.6Poglavja VI, VII, VIII – Končne določbe V poglavju VI je poudarjena obveznost vseh strani, da spoštujejo zaupnost občutljivih poslovnih informacij in poslovnih skrivnosti. Ta obveznost velja za Komisijo, pristojne nacionalne organe in druge organe držav članic ter vse predstavnike in strokovnjake, ki se udeležujejo sestankov Evropskega odbora za polprevodnike in Odbora. Poglavje določa tudi pravila o učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kaznih in globah za neizpolnjevanje obveznosti iz te uredbe, ob upoštevanju ustreznih zaščitnih ukrepov. Komisija lahko naloži periodične denarne kazni, če zadevna podjetja v krizi zaradi polprevodnikov ne sprejmejo in prednostno razvrstijo nekaterih naročil. Poleg tega lahko Komisija naloži globe podjetju, ki predloži nepravilne, nepopolne ali zavajajoče podatke ali jih ne predloži v predpisanem roku. Poglavje VII določa pravila in pogoje za izvajanje prenosa pooblastila in izvedbenih pooblastil. Predlog pooblašča Komisijo, da po potrebi sprejme izvedbene akte, s katerimi se omogoči postopkovna specifikacija in zagotovi enotna uporaba Uredbe in delegiranih aktov za spremembo Priloge I (dejavnosti iz navedene priloge na način, ki je skladen s cilji pobude) in Priloge II (merljivi kazalniki in določbe o vzpostavitvi okvira za spremljanje in ocenjevanje za dopolnitev te uredbe). Poglavje VIII vsebuje spremembe drugih aktov, vključno s programom Digitalna Evropa, in obveznost Komisije, da pripravi redna poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o oceni in pregledu Uredbe.



2022/0032 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira ukrepov za okrepitev evropskega polprevodniškega ekosistema (akt o čipih) (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 173, 3, 182(1), 183 in 114 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Polprevodniki so v temelju vsake digitalne naprave: od pametnih telefonov in avtomobilov do kritičnih aplikacij in infrastrukture v zdravstvu, energetiki, komunikacijah ter v večini drugih industrijskih sektorjev. Čeprav so polprevodniki bistveni za delovanje našega sodobnega gospodarstva in družbe, je Unija doživela doslej največje motnje v oskrbi z njimi. Trenutno pomanjkanje oskrbe je simptom trajnih in hudih strukturnih pomanjkljivosti v vrednostni in oskrbovalni verigi polprevodnikov v Uniji. Motnje so pri tem razkrile dolgotrajne ranljivosti, zlasti močno odvisnost od tretjih držav pri proizvodnji in zasnovi čipov. (2)Vzpostaviti bi bilo treba okvir za povečanje odpornosti Unije na področju polprevodniških tehnologij, spodbujanje naložb, krepitev zmogljivosti oskrbovalne verige Unije za polprevodnike ter krepitev sodelovanja med državami članicami in Komisijo. (3)Ta okvir ima dva cilja. Prvi je zagotoviti pogoje, potrebne za konkurenčnost in inovacijsko zmogljivost Unije, ter prilagoditev industrije strukturnim spremembam zaradi hitrih inovacijskih ciklov in potrebe po trajnostnosti. Drugi cilj, ki je ločen od prvega in ga dopolnjuje, je izboljšati delovanje notranjega trga z določitvijo enotnega pravnega okvira Unije za povečanje odpornosti in zanesljivosti oskrbe Unije na področju polprevodniških tehnologij. (4)Sprejeti je treba ukrepe za krepitev zmogljivosti in sektorja polprevodnikov v Uniji v skladu s členom 173(3) Pogodbe. Zaradi teh ukrepov ni potrebno usklajevanje nacionalnih zakonov in drugih predpisov. Pri tem bi morala Unija okrepiti konkurenčnost in odpornost polprevodniške tehnološke in industrijske baze, hkrati pa okrepiti inovacijsko zmogljivost svojega sektorja polprevodnikov, zmanjšati odvisnost od omejenega števila podjetij in geografskih območij tretjih držav ter okrepiti svojo zmogljivost za snovanje in proizvodnjo naprednih sestavnih delov. Pobuda Čipi za Evropo (v nadaljnjem besedilu: pobuda) bi morala te cilje podpreti s premostitvijo vrzeli med naprednimi raziskovalnimi in inovacijskimi zmogljivostmi Evrope ter njihovim trajnostnim industrijskim izkoriščanjem. Spodbujati bi morala krepitev zmogljivosti, da se omogoči zasnova, proizvodnja in povezovanje sistemov polprevodniških tehnologij naslednje generacije, okrepiti sodelovanje med ključnimi akterji po vsej Uniji ter evropske oskrbovalne in vrednostne verige polprevodnikov, služiti ključnim industrijskim sektorjem in ustvarjati nove trge. (5)Uporaba polprevodnikov je ključna za več gospodarskih sektorjev in družbenih funkcij v Uniji, zato je odporna oskrba bistvena za delovanje notranjega trga. Glede na široko čezmejno kroženje polprevodniških proizvodov je odpornost in zanesljivost oskrbe s polprevodniki najbolje obravnavati s harmonizacijsko zakonodajo Unije na podlagi člena 114 Pogodbe. Da bi omogočili usklajene ukrepe za krepitev odpornosti, so potrebna harmonizirana pravila za lažje izvajanje posebnih projektov, ki prispevajo k zanesljivosti oskrbe s polprevodniki v Uniji. Predlagani mehanizem za spremljanje in krizno odzivanje bi moral biti enoten, da se omogoči usklajen pristop k pripravljenosti na krize za čezmejno vrednostno verigo polprevodnikov. (6)Doseganje teh ciljev bo podprto z mehanizmom upravljanja. Ta uredba na ravni Unije ustanavlja Evropski odbor za polprevodnike, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, predseduje pa mu Komisija. Evropski odbor za polprevodnike bo Komisiji svetoval in ji pomagal pri posebnih vprašanjih, vključno z dosledno uporabo te uredbe, olajševanjem sodelovanja med državami članicami in izmenjavo informacij o vprašanjih, povezanih s to uredbo. Evropski odbor za polprevodnike bi moral organizirati ločene sestanke za svoje naloge v okviru različnih poglavij te uredbe. Razni sestanki lahko vključujejo različne sestave predstavnikov na visoki ravni, Komisija pa lahko ustanovi podskupine. (7)Glede na globalizirano naravo oskrbovalne verige polprevodnikov je mednarodno sodelovanje s tretjimi državami pomemben element za doseganje odpornosti polprevodniškega ekosistema Unije. Ukrepi, sprejeti na podlagi te uredbe, bi morali Uniji omogočiti tudi, da ima kot center odličnosti izrazitejšo vlogo v bolje delujočem globalnem, medsebojno odvisnem polprevodniškem ekosistemu. Komisija bi morala ob pomoči Evropskega odbora za polprevodnike sodelovati in vzpostavljati partnerstva s tretjimi državami, da bi se v največji možni meri poiskalo rešitve, s katerimi bi naslovili motnje v oskrbovalni verigi polprevodnikov. (8)Za sektor polprevodnikov so značilni zelo visoki razvojni in inovacijski stroški ter zelo visoki stroški gradnje najsodobnejših obratov za preskušanje in poskuse v podporo industrijski proizvodnji. To neposredno vpliva na konkurenčnost in inovacijsko zmogljivost industrije Unije ter na zanesljivost in odpornost oskrbe. Glede na izkušnje z nedavnimi pomanjkanji v Uniji in po svetu ter hiter razvoj tehnoloških izzivov in inovacijskih ciklov, ki vplivajo na vrednostno verigo polprevodnikov, je treba z vzpostavitvijo pobude okrepiti konkurenčnost, odpornost in inovacijsko zmogljivost Unije. (9)Države članice nosijo glavno odgovornost za ohranjanje trdne podlage za Unijino industrijo, konkurenčnost, trajnostnost in inovacije. Vendar narava in obseg inovacijskega izziva v sektorju polprevodnikov zahtevata skupno ukrepanje na ravni Unije. (10)Cilje Okvirnega programa za raziskave in inovacije Obzorje Evropa, vzpostavljen z Uredbo (EU) 2021/695 Evropskega parlamenta in Sveta (Obzorje Evropa) – okvirnega programa za raziskave in inovacije je krepiti evropski raziskovalni prostor, ga spodbuditi k večji konkurenčnosti, vključno z njegovo industrijo, hkrati pa spodbujati vse dejavnosti raziskave in razvoja za uresničevanje strateških prednostnih nalog in zavez Unije, katerih končni namen je spodbujati mir, vrednote Unije in blaginjo svojih narodov. Ker gre za pomembno prednostno nalogo Unije, se skupnih finančnih virov, dodeljenih programu, ne bi smelo zmanjšati, zmanjšanje finančnih virov programa, namenjenih za okrepitev finančnih sredstev programa Digitalna Evropa s ciljem prispevanja pobudi za čipe, pa bi bilo treba nadomestiti z drugim virom. Posledično bi bilo treba brez poseganja v institucionalna pooblastila Evropskega parlamenta in Sveta dati na voljo programu Obzorje Evropa za obdobje 2023–2027 znesek odobritev za prevzem obveznosti, ki je enak zmanjšanju, in ki izhaja iz celotnega ali delnega neizvajanja projektov navedenega ali predhodnega programa, kot je določeno v členu 15(3) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (finančna uredba). Ta znesek se doda k 0,5 milijarde EUR (v cenah iz leta 2018), ki je že navedena v skupni izjavi Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije o ponovni uporabi sproščenih sredstev v povezavi z raziskovalnim programom. (11)Da bi Uniji zagotovili zmogljivosti za raziskave in inovacije na področju polprevodniške tehnologije, ki so potrebne za ohranjanje vodstva v naložbah v raziskave in industrijo ter premostitev zdajšnje vrzeli med raziskavami in razvojem ter proizvodnjo, bi morale Unija in njene države članice bolje usklajevati svoja prizadevanja in sovlagati. Da bi to dosegli, bi morale Unija in države članice upoštevati dvojni cilj digitalnega in zelenega prehoda. Pobuda bi morala z vsemi sestavnimi deli in ukrepi v čim večji meri racionalizirati in povečati koristi uporabe polprevodniških tehnologij kot močnih dejavnikov za trajnostni prehod, ki lahko vodijo k novim proizvodom in k učinkovitejši, uspešnejši, čistejši in trajnejši rabi virov, vključno z energijo in materiali, potrebnimi za proizvodnjo in uporabo polprevodnikov v celotnem življenjskem ciklu. (12)Da bi pobuda dosegla svoj splošni cilj ter naslovila izzive na strani ponudbe in povpraševanja v zdajšnjem polprevodniškem ekosistemu, bi morala vključevati pet glavnih sestavnih delov. Prvič, za okrepitev snovalne zmogljivosti Evrope bi morala pobuda podpirati ukrepe za vzpostavitev virtualne platforme, ki bi bila na voljo po vsej Uniji. Platforma bi morala povezati skupnosti snovalnih hiš, MSP in zagonskih podjetij, dobaviteljev intelektualne lastnine in orodij z raziskovalnimi in tehnološkimi organizacijami za zagotovitev virtualnih prototipnih rešitev, ki temeljijo na sorazvoju tehnologije. Drugič, za okrepitev varnosti in odpornosti oskrbe ter zmanjšanje odvisnost Unije od proizvodnje iz tretjih držav, bi morala pobuda podpirati razvoj in dostop do pilotnih linij. Pilotne linije bi morale industriji zagotoviti zmogljivost za preskušanje, poskuse in potrjevanje polprevodniških tehnologij in konceptov zasnove sistemov na višjih ravneh tehnološke pripravljenosti, ki presegajo tretjo raven, vendar do osme ravni, hkrati pa čim bolj zmanjšati vplive na okolje. Naložbe Unije so poleg naložb držav članic in zasebnega sektorja v pilotnih linijah potrebne za obravnavanje obstoječih strukturnih izzivov in nedelovanja trga, kadar taki instrumenti v Uniji niso na voljo, kar ovira inovacijski potencial in svetovno konkurenčnost Unije. Tretjič, da bi omogočili naložbe v alternativne tehnologije, kot so kvantne tehnologije, ki spodbujajo razvoj sektorja polprevodnikov, bi morala pobuda podpirati ukrepe, vključno s snovalnimi knjižnicami za kvantne čipe, pilotnimi linijami za izdelavo kvantnih čipov ter obrati za preskušanje in poskuse za kvantne sestavne dele. Četrtič, da bi spodbudili uporabo polprevodniških tehnologij, zagotovili dostop do snovalnih in pilotnih zmogljivosti ter odpravili vrzeli v znanjih in spretnostih po vsej Uniji, bi morala pobuda podpirati ustanovitev kompetenčnih centrov v polprevodnikih v vsaki državi članici. Dostop do javno financirane infrastrukture, kot so pilotne in testne zmogljivosti, ter do kompetenčne mreže bi moral biti odprt za široko paleto uporabnikov, odobriti pa ga je treba na pregleden in nediskriminatoren način ter pod tržnimi pogoji (ali pod tržnimi pogoji (ali stroški z razumno maržo) za velika podjetja, MSP pa imajo lahko koristi od prednostnega dostopa ali nižjih cen. Tak dostop, tudi za mednarodne raziskovalne in komercialne partnerje, lahko vodi k širšemu medsebojnemu bogatenju in izboljšanju tehničnega znanja in izkušenj ter odličnosti, hkrati pa prispeva k povračilu stroškov. Petič, Komisija bi morala v tesnem sodelovanju s skupino Evropske investicijske banke in skupaj z drugimi izvajalskimi partnerji, kot so nacionalne spodbujevalne banke in institucije, vzpostaviti namensko podporo v okviru instrumenta za naložbe v polprevodnike (v okviru dejavnosti spodbujanja naložb, ki so skupaj opisane kot „Sklad za čipe“), v katerem bi predlagala tako kapitalske kot dolžniške rešitve, vključno z mehanizmom mešanega financiranja v okviru sklada InvestEU, vzpostavljenega z Uredbo (EU) 2021/523 Evropskega parlamenta in Sveta. Dejavnosti „Sklada za čipe“ bi morale podpirati razvoj dinamičnega in odpornega polprevodniškega ekosistema z zagotavljanjem priložnosti za večjo razpoložljivost sredstev za podporo rasti zagonskih podjetij in MSP ter naložb v celotni vrednostni verigi, tudi za druga podjetja v vrednostnih verigah polprevodnikov. Pri tem bo Evropski svet za inovacije zagotovil dodatno namensko podporo z nepovratnimi sredstvi in kapitalskimi naložbami za inovatorje z visokim tveganjem, ki ustvarjajo trg. (13)Da bi premostili omejitve sedanjih razdrobljenih prizadevanj v obliki javnih in zasebnih naložb, olajšali povezovanje, medsebojno bogatenje in donosnost naložb v tekoče programe ter sledili skupni strateški viziji Unije za polprevodnike kot sredstvu za uresničitev ambicij Unije in njenih držav članic za zagotovitev vodilne vloge v digitalnem gospodarstvu, bi morala pobuda Čipi za Evropo olajšati boljše usklajevanje in tesnejše sinergije med obstoječimi programi financiranja na ravni Unije in nacionalni ravni, boljše usklajevanje in sodelovanje z industrijo in ključnimi deležniki iz zasebnega sektorja ter dodatne skupne naložbe z državami članicami. Z načinom izvajanja pobude se združujejo viri iz Unije, držav članic in tretjih držav, pridruženih obstoječim programom Unije, ter zasebnega sektorja. Uspeh pobude lahko zato temelji le na skupnem prizadevanju držav članic in Unije za podpiranje znatnih kapitalskih stroškov in široke razpoložljivosti virtualnega snovanja, preskušanja in pilotnih virov ter širjenja znanja, spretnosti in kompetenc. Kadar je to ustrezno in glede na posebnosti zadevnih ukrepov, bi bilo treba cilje pobude, zlasti dejavnosti „Sklada za čipe“, podpirati tudi prek mehanizma mešanega financiranja v okviru sklada InvestEU. (14)Podpora iz Sklada bi se morala sorazmerno uporabiti za obravnavo tržnih nepopolnosti ali naložbenih okoliščin, ki niso optimalne, ukrepi pa ne bi smeli podvajati ali izrivati zasebnega financiranja ali izkrivljati konkurence na notranjem trgu. Ukrepi bi morali imeti jasno dodano vrednost za Unijo.

(15)Pobuda bi morala temeljiti na močni zbirki znanja in izboljšati sinergije z ukrepi, ki jih trenutno podpirajo Unija in države članice s programi in ukrepi za raziskave in inovacije na področju polprevodnikov, in za dognanja dela oskrbovalne verige, zlasti s programom Obzorje Evropa in programom Digitalna Evropa, vzpostavljenim z Uredbo (EU) 2021/694 Evropskega parlamenta in Sveta, s ciljem do leta 2030 okrepiti vlogo Unije kot svetovnega akterja na področju polprevodniške tehnologije in uporab z rastočim svetovnim deležem proizvodnje. Pobuda bi tesno sodelovala z drugimi zadevnimi deležniki, vključno z zavezništvom za procesorje in polprevodniške tehnologije, in dopolnjevala navedene dejavnosti. (16)Da bi pospešili izvajanje ukrepov pobude, je treba zagotoviti možnost izvajanja nekaterih ukrepov pobude, zlasti glede pilotnih linij, prek novega pravnega instrumenta, tj. Evropskega konzorcija za čipno infrastrukturo (ECIC). ECIC bi moral biti pravna oseba. To pomeni, da je lahko pri vložitvi vloge za ukrepe, ki naj bi se financirali iz pobude, vložnik sam ECIC in ne posamezni subjekti, ki sestavljajo ECIC. Glavni cilj ECIC bi moral biti spodbujanje učinkovitega in strukturnega sodelovanja med pravnimi subjekti, vključno z raziskovalnimi in tehnološkimi organizacijami. Zato mora ECIC vključevati sodelovanje vsaj treh pravnih subjektov iz treh držav članic in delovati kot konzorcij javno-zasebnega sektorja za določen ukrep. Ustanovitev ECIC ne bi smela vključevati dejanske ustanovitve novega organa Unije in ne bi smela biti usmerjena v en poseben ukrep v okviru pobude. Obravnavati bi morala vrzel v naboru orodij Unije za združevanje financiranja iz držav članic, proračuna Unije in zasebnih naložb za namene izvajanja ukrepov pobude. Močne sinergije je mogoče doseči zlasti s kombiniranim razvojem različnih pilotnih linij v okviru ECIC, pri čemer se prispevek Unije združi s skupnimi viri držav članic in drugih udeležencev. Pri proračunu ECIC, ki bi ga države članice in udeleženci iz zasebnega sektorja dali na voljo v predvidenem obdobju delovanja, bi bilo treba upoštevati časovne okvire ukrepov, ki se izvajajo v okviru te pobude. Komisija ne bi smela biti neposredno stranka v konzorciju. (17)Primarno izvajanje pobude bi moralo biti poverjeno Skupnemu podjetju za čipe, kakor je ustanovljeno z Uredbo Sveta XX/XX o spremembi Uredbe (EU) 2021/2085 o ustanovitvi skupnih podjetij v okviru programa Obzorje Evropa v zvezi s Skupnim podjetjem za čipe. (18)Da bi spodbudili vzpostavitev potrebnih proizvodnih in z njimi povezanih snovalnih zmogljivosti ter s tem zagotovili zanesljivost oskrbe v Uniji, bi lahko bila ustrezna javna podpora. Pri tem je treba določiti merila za lažje izvajanje posebnih projektov, ki prispevajo k doseganju ciljev te uredbe, in razlikovati med dvema vrstama obratov, in sicer: integriranimi proizvodnimi obrati in odprtimi livarnami EU. (19)Integrirani proizvodni obrati in odprte livarne EU bi morali zagotoviti zmožnosti proizvodnje polprevodnikov, ki so prve tovrstne v Uniji in prispevajo k zanesljivosti oskrbe in odpornemu ekosistemu na notranjem trgu. Kvalificiran dejavnik za proizvodnjo prvega tovrstnega obrata bi lahko bil v zvezi s tehnološkim vozliščem, substratom, kot sta silicijev karbid in galijev nitrid, ali drugimi inovacijami proizvodov, ki lahko zagotovijo boljšo učinkovitost, procesno tehnologijo ali energijsko in okoljsko učinkovitost. Obrat primerljive zmožnosti v industrijskem obsegu v Uniji še ne bi smel biti bistveno prisoten ali načrtovan za gradnjo, razen obratov za raziskave in razvoj ali manjših proizvodnih obratov. (20)Kadar odprta livarna EU nudi proizvodno zmogljivost podjetjem, ki niso povezana z upravljavcem obrata, bi morala odprta livarna EU vzpostaviti, izvajati in vzdrževati ustrezno in učinkovito funkcionalno ločitev, da se prepreči izmenjava zaupnih informacij med notranjim in zunanjim delom proizvodnje. To bi moralo veljati za vse informacije, pridobljene pri zasnovi in pri čelnih ali zalednih proizvodnih postopkih. (21)Da bi se lahko šteli za integrirane proizvodne obrate ali odprte livarne EU, bi morala imeti vzpostavitev in delovanje obrata jasen pozitiven učinek na vrednostno verigo polprevodnikov v Uniji, zlasti v zvezi z zagotavljanjem odporne oskrbe uporabnikov na notranjem trgu s polprevodniki. Učinek na več držav članic, vključno s kohezijskimi vidiki, bi se lahko štel za enega od kazalnikov jasnega pozitivnega učinka integriranega proizvodnega obrata in odprte livarne EU na vrednostno verigo polprevodnikov v Uniji. (22)Pomembno je, da se za integrirane proizvodne obrate in odprte livarne EU obveznosti javne službe tretjih držav ne uporabljajo ekstrateritorialno na način, ki bi lahko ogrozil njihovo sposobnost za uporabo infrastrukture, programske opreme, storitev, obratov, sredstev, virov, intelektualne lastnine ali strokovnega znanja, potrebnih za izpolnjevanje obveznosti v zvezi s prednostnimi naročili iz te uredbe, ki bi jih morale zagotavljati. (23)Glede na hiter razvoj polprevodniških tehnologij in za okrepitev prihodnje industrijske konkurenčnosti Unije bi se morali integrirani proizvodni obrati in odprte livarne EU zavezati k stalnim in učinkovitim naložbam v polprevodnike naslednje generacije, vključno s preskušanjem in poskusi v zvezi z novimi dognanji s prednostnim dostopom do pilotnih linij, vzpostavljenih v okviru pobude Čipi za Evropo, brez poseganja v dejanski dostop drugih. (24)Da se omogoči enoten in pregleden postopek za priznanja kot integriranega proizvodnega obrata ali odprte livarne EU, bi morala Komisija sprejeti odločitev o priznanju na podlagi vloge posameznega podjetja ali konzorcija več podjetij. Da bi se upošteval pomen usklajenega in skupnega izvajanja načrtovanega instrumenta, bi morala Komisija v svoji oceni upoštevati zavezo države članice ali držav članic, v katerih namerava vložnik vzpostaviti svoje obrate v podporo vzpostavitvi. Poleg tega bi lahko Komisija pri ocenjevanju izvedljivosti poslovnega načrta upoštevala splošen izkaz vložnika. Glede na privilegije, povezane s priznanjem integriranega proizvodnega obrata ali odprte livarne EU, bi morala Komisija spremljati, ali obrati, ki jim je bil dodeljen ta status, še vedno izpolnjujejo merila iz te uredbe. (25)Glede na njihov pomen za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe in omogočanje odpornega polprevodniškega ekosistema bi bilo treba šteti, da so integrirani proizvodni obrati in odprte livarne EU v javnem interesu. Zagotavljanje zanesljive oskrbe s polprevodniki je pomembno tudi za digitalizacijo, ki omogoča zeleni prehod številnih drugih sektorjev. Da bi prispevale k zanesljivosti oskrbe s polprevodniki v Uniji, lahko države članice uporabijo programe podpore in zagotovijo upravno podporo v nacionalnih postopkih izdaje dovoljenj. To ne posega v pristojnost Komisije na področju državne pomoči v skladu s členoma 107 in 108 Pogodbe, kadar je ustrezno. Države članice bi morale podpreti vzpostavitev integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU v skladu s pravom Unije. (26)Integrirane proizvodne obrate in odprte livarne EU je treba vzpostaviti čim prej, hkrati pa čim bolj zmanjšati upravno breme. Zato bi morale države članice kar najhitreje obravnavati vloge, povezane z načrtovanjem, gradnjo in delovanjem integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU. Imenovati bi morale organ, ki bo olajšal in usklajeval postopke izdaje dovoljenj ter imenoval koordinatorja, ki bo deloval kot enotna kontaktna točka za projekt. Poleg tega se lahko, kadar je to potrebno za odobritev odstopanja v skladu z Direktivo Sveta 92/43/EGS in Direktivo 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta, za vzpostavitev in obratovanje teh obratov šteje, da imajo prevladujoč javni interes v smislu navedenih pravnih besedil, če so izpolnjeni drugi pogoji iz teh določb. (27)Skupni standardi za zelene, zaupanja vredne in varne čipe bi zelo koristili notranjemu trgu. Prihodnje pametne naprave, sistemi in platforme za povezljivost bodo morali temeljiti na naprednih polprevodniških sestavnih delih, izpolnjevati pa bodo morali tudi zelene zahteve, zahteve glede zaupanja in kibernetske varnosti, ki bodo v veliki meri odvisne od značilnosti osnovne tehnologije. V ta namen bi morala Unija razviti referenčne certifikacijske postopke in od industrije zahtevati, da skupaj razvije takšne postopke za posebne sektorje in tehnologije s potencialno velikim družbenim učinkom. (28)Glede na to bi morala Komisija v posvetovanju z Evropskim odborom za polprevodnike pripraviti podlago za certificiranje zelenih, zaupanja vrednih in varnih čipov ter vgrajenih sistemov, ki temeljijo na polprevodniških tehnologijah ali jih široko uporabljajo. Zlasti bi morali razpravljati o ustreznih sektorjih in proizvodih, ki potrebujejo tako certificiranje, ter jih opredeliti. (29)Glede na strukturne pomanjkljivosti oskrbovalne verige polprevodnikov in posledično tveganje pomanjkanj v prihodnosti ta uredba zagotavlja instrumente za usklajen pristop k spremljanju in učinkovitemu odpravljanju morebitnih motenj na trgu. (30)Zaradi zapletenih, hitro razvijajočih se in medsebojno povezanih vrednostnih verig polprevodnikov z različnimi akterji je potreben usklajen pristop k rednemu spremljanju, da se poveča sposobnost zmanjševanja tveganj, ki lahko negativno vplivajo na oskrbo s polprevodniki. Države članice bi morale spremljati vrednostno verigo polprevodnikov s poudarkom na kazalnikih zgodnjega opozarjanja ter razpoložljivosti in neoporečnosti storitev in blaga, ki jih zagotavljajo ključni udeleženci na trgu, tako da to ne bi predstavljalo prevelikega upravnega bremena za podjetja. (31)Vse ustrezne ugotovitve, vključno z informacijami, ki jih zagotovijo ustrezni deležniki in industrijska združenja, bi bilo treba predložiti Evropskemu odboru za polprevodnike, da se omogoči redna izmenjava informacij med visokimi predstavniki držav članic in vključitev informacij v pregled spremljanja vrednostnih verig polprevodnikov. (32)Pomembno je upoštevati posebne vpoglede v stanje oskrbe uporabnikov polprevodnikov. Zato bi morale države članice opredeliti glavne kategorije uporabnikov na svojih nacionalnih trgih in z njimi redno komunicirati. Poleg tega bi morale države članice zadevnim organizacijam deležnikov, vključno z industrijskimi združenji in predstavniki glavnih kategorij uporabnikov, omogočiti, da zagotovijo informacije o znatnih spremembah povpraševanja in oskrbe ter znanih motnjah v svoji oskrbovalni verigi, npr. nerazpoložljivosti kritičnih polprevodnikov ali surovin, nadpovprečno dolgim trajanjem postopka , zamudah pri dobavi in izjemnih povišanjih cen. (33)Za izvajanje teh dejavnosti spremljanja lahko pristojni organi držav članic potrebujejo nekatere informacije, ki morda niso javno dostopne, kot so informacije o vlogi posameznega podjetja v vrednostni verigi polprevodnikov. V teh omejenih okoliščinah, ko je to potrebno in sorazmerno za namene izvajanja dejavnosti spremljanja, bi morali imeti pristojni organi držav članic možnost, da od zadevnega podjetja zahtevajo te informacije. (34)Države članice bi morale Komisijo opozoriti, če ustrezni dejavniki kažejo na morebitno krizo zaradi polprevodnikov. Za zagotovitev usklajenega odziva na take krize bi morala Komisija na podlagi opozorila države članice ali drugih virov, vključno z informacijami mednarodnih partnerjev, sklicati izredno sejo Evropskega odbora za polprevodnike, da se oceni, ali je treba sprožiti krizno fazo, in razpravlja o tem, ali bi bilo za države članice primerno, potrebno in sorazmerno izvajati usklajeno skupno javno naročanje. Komisija bi se morala v skladu z mednarodnimi obveznostmi in brez poseganja v postopkovne zahteve iz Pogodbe o mednarodnih sporazumih posvetovati in sodelovati z zadevnimi tretjimi državami, da bi obravnavala morebitne motnje v mednarodni oskrbovalni verigi.

(35)Pristojni nacionalni organi bi morali v okviru spremljanja izvesti tudi pregled podjetij, ki delujejo v Uniji vzdolž oskrbovalne verige polprevodnikov s sedežem na njihovem nacionalnem ozemlju, in te informacije priglasiti Komisiji. (36)Za olajšanje učinkovitega spremljanja je potrebna poglobljena ocena tveganj, povezanih z različnimi fazami vrednostne verige polprevodnikov, tudi glede izvora in virov oskrbe zunaj Unije. Taka tveganja so lahko povezana s kritičnimi vložki in opremo za industrijo, vključno z digitalnimi proizvodi, ki so lahko ranljivi, morebitnim vplivom ponarejenih polprevodnikov, proizvodnimi zmogljivostmi in drugimi tveganji, ki lahko prekinejo oskrbovalno verigo, jo ogrozijo ali nanjo negativno vplivajo. Ta tveganja bi lahko vključevala oskrbovalne verige z eno samo kritično točko odpovedi ali take, ki so sicer zelo zgoščene. Drugi pomembni dejavniki bi lahko vključevali razpoložljivost nadomestkov ali alternativnih virov za kritične vložke ter odporen in trajnosten promet. Komisija bi morala ob pomoči Evropskega odbora za polprevodnike in ob upoštevanju informacij, prejetih od glavnih kategorij uporabnikov, pripraviti oceno tveganja na ravni Unije. (37)Za napovedovanje prihodnjih motenj v različnih fazah vrednostne verige polprevodnikov v Uniji in pripravo nanje bi morala Komisija ob pomoči Evropskega odbora za polprevodnike opredeliti kazalnike zgodnjega opozarjanja v oceni tveganja Unije. Taki kazalniki bi lahko vključevali razpoložljivost surovin, polizdelkov in človeškega kapitala, potrebnih za proizvodnjo polprevodnikov ali ustrezne proizvodne opreme, napovedano povpraševanje po polprevodnikih na trgih Unije in svetovnih trgih, dvig cen, ki presega običajno cenovno nihanje, učinek nesreč, napadov, naravnih nesreč ali drugih hudih dogodkov, učinek trgovinskih politik, tarif, izvoznih omejitev, trgovinskih ovir in drugih ukrepov, povezanih s trgovino, ter učinek zaprtja podjetij, selitev proizvodnje ali prevzemov ključnih udeležencev na trgu. Države članice bi morale spremljati te kazalnike zgodnjega opozarjanja. (38)Za številna podjetja, ki zagotavljajo storitve ali blago v zvezi s polprevodniki, se domneva, da so bistvena za učinkovito oskrbovalno verigo polprevodnikov v polprevodniškem ekosistemu Unije zaradi števila podjetij v Uniji, ki so odvisna od njihovih proizvodov, njihovega deleža v Uniji ali svetovnega tržnega deleža, njihovega pomena za zagotavljanje zadostne ravni ponudbe ali morebitnega vpliva motenj v oskrbi svojih proizvodov ali storitev. Države članice bi morale opredeliti take ključne udeležence na trgu na svojem ozemlju. (39)V skladu s členom 4 Uredbe (EU) 2019/452 o vzpostavitvi okvira za pregled neposrednih tujih naložb v Uniji lahko države članice in Komisija pri ugotavljanju, ali neposredne tuje naložbe lahko vplivajo na varnost ali javni red, upoštevajo morebitne učinke na kritične tehnologije in blago z dvojno rabo, kot je opredeljeno v členu 2, točka 1, Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009, vključno s polprevodniki. (40)Kot del spremljanja bi države članice lahko posebej upoštevale razpoložljivost in neoporečnost storitev in blaga ključnih udeležencev na trgu. Zadevna država članica bi lahko o teh vprašanjih obvestila Evropski odbor za polprevodnike. (41)Za hiter, učinkovit in usklajen odziv Unije na krizo zaradi polprevodnikov je treba nosilcem odločanja zagotoviti pravočasne in posodobljene informacije o trenutnih operativnih razmerah ter zagotoviti, da se lahko sprejmejo učinkoviti ukrepi za zagotovitev oskrbe prizadetih kritičnih sektorjev s polprevodniki. (42)Krizno fazo zaradi polprevodnikov bi bilo treba sprožiti, če obstajajo konkretni, resni in zanesljivi dokazi za tako krizo. Kriza zaradi polprevodnikov se pojavi v primeru hudih motenj v oskrbi s polprevodniki, ki povzročijo znatno pomanjkanje polprevodnikov, kar povzroča znatne zamude in negativne učinke na enega ali več pomembnih gospodarskih sektorjev v Uniji, bodisi neposredno bodisi zaradi verižnih učinkov pomanjkanja, saj industrijski sektorji Unije predstavljajo močno bazo uporabnikov polprevodnikov. Namesto ali poleg tega do krize zaradi polprevodniki pride tudi, kadar hude motnje v oskrbi s polprevodniki povzročijo znatna pomanjkanja, kar preprečuje popravilo in vzdrževanje bistvenih proizvodov, ki jih uporabljajo kritični sektorji, na primer medicinske in diagnostične opreme, ter oskrbo z njimi. (43)Da bi zagotovili prožen in učinkovit odziv na tako krizo zaradi polprevodnikov, bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da z izvedbenimi akti sproži krizno fazo za vnaprej določeno obdobje trajanja, ob upoštevanju mnenja Evropskega odbora za polprevodnike. Komisija bi morala oceniti potrebo po podaljšanju in podaljšati krizno fazo za vnaprej določeno obdobje, če bi bila ta potreba ugotovljena, ob upoštevanju mnenja Evropskega odbora za polprevodnike. (44)Tesno sodelovanje med Komisijo in državami članicami ter usklajevanje vseh nacionalnih ukrepov, sprejetih v zvezi z oskrbovalno verigo polprevodnikov, sta v krizni fazi nepogrešljiva za odpravo motenj s potrebno skladnostjo, odpornostjo in učinkovitostjo. V ta namen bi moral Evropski odbor za polprevodnike po potrebi organizirati izredne sestanke. Vsi sprejeti ukrepi bi morali biti strogo omejeni na trajanje krizne faze. (45)Ob sprožitvi krizne faze bi bilo treba opredeliti in izvajati ustrezne, učinkovite in sorazmerne ukrepe brez poseganja v morebitno nadaljnje mednarodno sodelovanje z ustreznimi partnerji, da bi ublažili spreminjajoče se krizne razmere. Komisija bi morala po potrebi zahtevati informacije od podjetij v oskrbovalni verigi polprevodnikov. Poleg tega bi morala imeti Komisija možnost, da kadar je to potrebno in sorazmerno, zahteva od integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU, da sprejmejo in prednostno razvrstijo naročilo za proizvodnjo v krizi pomembnih proizvodov ter da delujejo kot osrednji nabavni organ, kadar jih pooblastijo države članice. Komisija bi lahko ukrepe omejila na nekatere kritične sektorje. Poleg tega lahko Evropski odbor za polprevodnike svetuje, ali je treba uvesti režim za nadzor izvoza v skladu z Uredbo (EU) 2015/479 Evropskega parlamenta in Sveta. Evropski odbor za polprevodnike lahko tudi oceni nadaljnje ustrezne in učinkovite ukrepe ter s tem v zvezi svetuje. Uporaba vseh teh nujnih ukrepov bi morala biti sorazmerna in omejena na to, kar je potrebno za odpravo zadevnih pomembnih motenj, če je to v najboljšem interesu Unije. Komisija bi morala Evropski parlament in Svet redno obveščati o sprejetih ukrepih in razlogih zanje. Komisija lahko po posvetovanju z Odborom izda smernice o izvajanju in uporabi nujnih ukrepov (46)Številni sektorji so ključni za pravilno delovanje notranjega trga. Ti kritični sektorji so sektorji, navedeni v Prilogi k predlogu Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o odpornosti kritičnih subjektov. Za namene te uredbe bi bilo treba obrambne in druge dejavnosti, ki so pomembne za javno varnost in zaščito, dodatno obravnavati kot kritični sektor. Določene ukrepe bi bilo treba sprejeti le zato, da se zagotovi oskrba kritičnih sektorjev. Komisija lahko omeji nujne ukrepe na določene od teh sektorjev ali na določene njihove dele, kadar kriza zaradi polprevodnikov povzroči motnje v njihovem delovanju ali bi lahko ogrozila delovanje. (47)Namen zahtev po informacijah podjetjem v oskrbovalni verigi polprevodnikov, s sedežem v Uniji v krizni fazi, je poglobljena ocena krize zaradi polprevodnikov, da se opredelijo morebitni blažitveni ali nujni ukrepi na ravni Unije ali nacionalni ravni. Take informacije lahko vključujejo zmožnost proizvodnje, proizvodno zmogljivost ter trenutne primarne motnje in ozka grla. Ti vidiki bi lahko vključevali tipično in trenutno zalogo v krizi pomembnih proizvodov v proizvodnih obratih v Uniji in obratih tretjih držav, ki jih upravlja, jim oddaja naročila ali pri njih nabavlja; tipični in trenutno dejansko povprečno trajanje postopka za najpogostejše proizvedene proizvode; pričakovani obseg proizvodnje za naslednje tri mesece za vsak proizvodni obrat Unije; razlogi, ki preprečujejo zapolnitev proizvodnih zmogljivosti, ali drugi obstoječi podatki, potrebni za oceno narave krize zaradi polprevodnikov ali morebitnih blažitvenih ali nujnih ukrepov na nacionalni ravni ali ravni Unije. Vsaka zahteva bi morala biti sorazmerna, upoštevati legitimne cilje podjetja ter stroške in trud, ki so potrebni za dajanje podatkov na voljo, ter določati ustrezne roke za predložitev zahtevanih informacij. Podjetja bi morala biti obvezana izpolniti zahtevo in se jim lahko naložijo kazni, če zahteve ne izpolnijo ali če predložijo napačne informacije. Za vse pridobljene informacije bi morala veljati pravila o zaupnosti. Če je podjetje predmet zahteve po informacijah v zvezi s svojimi dejavnostmi na področju polprevodnikov iz tretje države, bi moralo o tem obvestiti Komisijo, da se omogoči ocena, ali je zahteva po informacijah s strani Komisije upravičena. (48)Da bi zagotovili, da bodo lahko kritični sektorji še naprej delovali v času krize ter kadar je to potrebno in sorazmerno za ta namen, bi Komisija lahko integrirane proizvodne obrate in odprte livarne EU zavezala k sprejetju naročila za v krizi pomembne proizvode in njegovi prednostni razvrstitvi. Ta obveznost se lahko razširi tudi na se lahko naloži tudi na proizvodne obrate za polprevodnike, ki so sprejeli tako možnost v okviru prejetja javne podpore. Odločitev o prednostnem naročilu bi bilo treba sprejeti v skladu z vsemi veljavnimi pravnimi obveznostmi Unije, ob upoštevanju okoliščin primera. Obveznost prednostnega razvrščanja bi morala imeti prednost pred katero koli izpolnitveno obveznostjo v skladu z zasebnim ali javnim pravom, hkrati pa bi morala upoštevati legitimne cilje podjetij ter strošek in trud, ki sta potrebna za kakršno koli spremembo etape proizvodnje. Podjetjem se lahko naložijo kazni, če ne izpolnjujejo obveznosti glede prednostnih naročil. (49)Zadevno podjetje bi moralo sprejeti prednostno naročilo in ga prednostno obravnavati. V izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih lahko podjetje od Komisije zahteva pregled naložene obveznosti. To velja bodisi, kadar obrat ne more izpolniti naročila, tudi če se določi za prednostno, bodisi zaradi nezadostnih proizvodnih zmožnosti ali proizvodne zmogljivosti bodisi ker bi to pomenilo nerazumno gospodarsko breme in bi obratu povzročilo posebne težave. (50)V izjemnih okoliščinah, ko podjetje, ki deluje v oskrbovalni verigi polprevodnikov v Uniji, od tretje države prejme zahtevek za prednostno naročilo, bi moralo o tej zahtevi obvestiti Komisijo, da bi lahko ocenila, ali bi morala v primeru, da obstaja znaten učinek na zanesljivost oskrbe kritičnih sektorjev in da so v tem primeru izpolnjene tudi druge zahteve glede nujnosti, sorazmernosti in zakonitosti, tudi Komisija naložiti obveznost prednostnega naročila. (51)Glede na pomen zagotavljanja zanesljive oskrbe kritičnih sektorjev, ki opravljajo ključne družbene funkcije, izpolnjevanje obveznosti izvajanja prednostnega naročila ne bi smelo pomeniti odškodninske odgovornosti do tretjih oseb za kakršno koli kršitev pogodbenih obveznosti, ki bi lahko bila posledica potrebnih začasnih sprememb operativnih postopkov zadevnega proizvajalca, v obsegu, v katerem je bila kršitev pogodbenih obveznosti potrebna za skladnost z zahtevano prednostno razvrstitvijo. Podjetja, ki bi lahko spadala v področje uporabe prednostnega naročila, bi morala to možnost predvideti v svojih poslovnih pogodbenih pogojih. Brez poseganja v uporabo drugih določb to izvzetje odgovornosti ne vpliva na izvzetje odgovornosti za proizvode z napako, kot je določeno v Direktivi Sveta 85/374/EGS z dne 25. julija 1985. (52)Obveznost prednostnega razvrščanja pri proizvodnji nekaterih proizvodov spoštuje bistvo pravice do gospodarske pobude in pogodbene svobode iz člena 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter lastninsko pravico iz člena 17 Listine in nanju ne bo nesorazmerno vplivala. V skladu s členom 52(1) Listine mora biti kakršno koli omejevanje navedenih pravic iz te uredbe predpisano z zakonom, spoštovati mora bistveno vsebino teh pravic in svoboščin ter upoštevati načelo sorazmernosti. (53)Kadar se sproži krizna faza, bi lahko dve ali več držav članic pooblastilo Komisijo, da združi povpraševanje in deluje v njihovem imenu za njihova naročila v javnem interesu v skladu z obstoječimi pravili in postopki Unije, s čimer bi izkoristile svojo kupno moč. S pooblastilom bi bila lahko Komisija pooblaščena za sklepanje sporazumov v zvezi z nabavo v krizi pomembnih proizvodov za nekatere kritične sektorje. Komisija bi morala v posvetovanju z odborom za vsako zahtevo oceniti uporabnost, nujnost in sorazmernost. Kadar ne namerava upoštevati zahteve, bi morala o tem obvestiti zadevne države članice in odbor ter navesti razloge za to. Poleg tega bi morale imeti sodelujoče države članice pravico, da imenujejo predstavnike, ki zagotavljajo smernice in nasvete med postopki javnega naročanja in pogajanji o sporazumih o nabavi. Uvajanje in uporaba kupljenih proizvodov bi morala še naprej ostati v pristojnosti sodelujočih držav članic. (54)Med krizo zaradi pomanjkanja polprevodnikov bo morda potrebno, da Unija razmisli o zaščitnih ukrepih. Evropski odbor za polprevodnike lahko izrazi svoja stališča, na podlagi katerih Komisija oceni, ali razmere na trgu pomenijo znatno pomanjkanje bistvenih proizvodov v skladu z Uredbo (EU) 2015/479.

(55)Da bi omogočili nemoteno, učinkovito in usklajeno izvajanje te uredbe, sodelovanje in izmenjavo informacij, bi bilo treba ustanoviti Evropski odbor za polprevodnike. Evropski odbor za polprevodnike bi moral Komisiji svetovati in ji pomagati pri posebnih vprašanjih. Med temi vprašanji bi moralo biti tudi svetovanje o pobudi Čipi za Evropo odboru javnih organov Skupnega podjetja za čipe; izmenjava informacij o delovanju integriranih proizvodnih obratov in odprtih livarn EU; razprava o opredelitvi sp