[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 3.10.2008

COM(2008) 603 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Oblikovanje skupnega zračnega prostora s Tunizijo

SPOROČILO KOMISIJE

Oblikovanje skupnega zračnega prostora s Tunizijo

1. UVOD

1. V svojem sporočilu „Razvijanje agende zunanje letalske politike Skupnosti[1]“ je Komisija poudarila pomen oblikovanja skupnega zračnega prostora z državami vzhodno in južno od Evropske unije, ki jih zajema sosedska politika.

2. Končni cilj je povezati države Evropske unije ter njihove partnerice na južni in vzhodni meji v okviru skupnega trga z usklajenimi pravili delovanja. Svet za promet je 27. junija 2005 ponovno poudaril ta cilj v svojih sklepih o razvoju skupne politike zunanjih odnosov na področju zračnega prometa in pozval k vzpostavitvi skupnega zračnega prostora z državami, ki mejijo na Evropsko unijo, do leta 2010.

3. Dogodki v zvezi z razvojem tega skupnega zračnega prostora so Evropsko unijo že privedli do tega, da je vključila švicarski, norveški in islandski letalski trg, potem letalske trge devetih zahodnobalkanskih držav (junija 2006), s podpisom prvega evro-sredozemskega sporazuma decembra 2006 pa tudi maroškega. Na zahtevo Sveta bo Komisija prav tako začela pogajanja o tem vprašanju z Jordanijo in Izraelom ter nadaljevala pogovore z Ukrajino. Krepitev odnosov med Evropsko unijo in sosednjimi državami na področju zračnega prometa je ključni element za razvoj evropske letalske industrije. Odnosi na področju zračnega prometa z državami, ki mejijo na Evropsko unijo – promet z njimi pomeni skoraj 20 % mednarodnih letov zunaj Skupnosti – se namreč nanašajo na vse tržne segmente (turistična potovanja, obiski družine in prijateljev, poslovna potovanja) ter zajemajo število letov, primerljivo s tistim v okviru zračnega prometa z državami Severne Amerike. Poleg tega, da skupni prostor ponuja možnosti za rast letalskega sektorja, bolj na splošno gledano izredno spodbuja regionalno povezovanje in gospodarski razvoj, kar je v celoti v skladu z barcelonskim procesom in akcijskim načrtom, ki se izvaja v okviru evropske sosedske politike. Tudi nedavni projekt „Barcelonski proces: Unija za Sredozemlje“ temelji na isti idejni zasnovi.

4. Pri vzpostavljanju skupnega zračnega prostora z državami južnega Sredozemlja je Tunizija neizogibna partnerica Evropske unije. Evro-sredozemsko partnerstvo, vzpostavljeno s pridružitvenim sporazumom[2], poleg tega poudarja, da je treba okrepiti sodelovanje v prometnem sektorju, razviti sodelovanje med pogodbenicama na področju pravne ureditve ter posodobiti letališko infrastrukturo in upravljanje letalskega prometa.

5. Različni ukrepi Evropske unije za sredozemske države in za ta projekt vzpostavitve skupnega prostora posebej za področje zračnega prometa so torej tesno povezani. Poleg tega se s tem projektom uresničuje cilj, skupen obema stranema Sredozemskega morja. Tako je Tunizija izkoristila izmenjave v okviru projekta „Euromed Aviation“, ki ga je pripravila Evropska unija za krepitev sodelovanja na področju zračnega prometa z državami južnega Sredozemlja, da je pokazala zanimanje za začetek pogajanj z Evropsko skupnostjo za celovit letalski sporazum. Tak letalski sporazum Skupnosti bi dejansko ponudil nove priložnosti celotnemu letalskemu sektorju (prevoznikom, upravljavcem letališke infrastrukture, ponudnikom letov s postanki), pa tudi potnikom z obeh strani Sredozemskega morja. Lahko bi se premostile obstoječe omejitve iz dvostranskih sporazumov, sklenjenih med državami članicami EU in Tunizijo: odpravljene bi bile omejitve glede števila letov, ki jih lahko opravijo prevozniki na teden, glede števila prevoznikov z dovoljenjem za te lete, glede letališč, s katerih se lahko ti leti opravljajo, pa tudi glede zaračunanih prevoznin, hkrati pa bi se dosegel napredek pri zbliževanju zakonodaj.

2. RAZVOJ ODNOSOV NA PODROČJU ZRAČNEGA PROMETA Z NADVSE POMEMBNO PARTNERICO

6. Zaradi gospodarskega pomena in pomembnosti odnosov na področju zračnega prometa z Evropsko unijo je Tunizija neizogibna partnerica za hitro vzpostavitev skupnega zračnega prostora, kar bi pomenilo uresničitev cilja, ki ga je postavil Svet leta 2005.

7. Evropska unija je dejansko glavna trgovinska partnerica Tunizije: 73 % blaga, uvoženega v Tunizijo, prihaja iz Evrope, kamor je namenjenih 31 % blaga, izvoženega iz Tunizije. Leta 2006 je vrednost teh trgovinskih izmenjav znašala skoraj 16 milijard EUR, kar pomeni, da je Tunizija ena najpomembnejših trgovinskih partneric Evropske unije med državami južnega Sredozemlja.

8. 82 % turistov prihaja v Tunizijo iz Evrope in ti turisti so za državo pomemben vir tujih valut. Tunizijski turistični sektor pa je iz očitnih geografskih razlogov močno odvisen od obstoječih odnosov na področju zračnega prometa z Evropo. Evropski in tunizijski trg zračnega prometa sta sicer že tesno povezana, kar dokazuje 21 sporazumov o zračnem prometu, sklenjenih med Tunizijo in državami članicami Evropske unije: na njihovi podlagi je leta 2007 med Tunizijo in Evropo potovalo skoraj 8,5 milijona potnikov, kar pomeni več kot 40-odstotno povečanje v desetih letih. Najpomembnejši posamezni trgi so bili leta 2007 Francija (3,5 milijona prepeljanih potnikov), Nemčija (1,2 milijona potnikov), Italija (1 milijon potnikov), Združeno kraljestvo (650 000 potnikov), Belgija (450 000 potnikov) in Češka (300 000 potnikov).

9. Leta 2006 je v Tunizijo potovalo skupaj 10,5 milijona mednarodnih potnikov, kar poudarja relativni pomen Evrope. Dve tretjini vseh mednarodnih prevozov so opravili tunizijski prevozniki, ta delež pa je še višji pri zračnem prometu z Evropo, saj na ključnih trgih, kot je francosko-tunizijski, tunizijski prevozniki opravijo 70 % prevozov. Najpomembnejši redni prevozniki Skupnosti osredotočajo svoje lete na Tunis, da bi pritegnili stranke, ki se zanimajo za storitve višjih cenovnih razredov, ter hkrati ponudili povezave, potrebne za zagotovitev privlačnosti letališča, ki je vozlišče njihovih letov (hub). Drugi prevozniki Skupnosti so prisotni tudi na trgu za turistična potovanja ter obiske družine in prijateljev, vendar ta trg zaenkrat obvladujejo tunizijske družbe.

10. Glavni tunizijski prevoznik je Tunisair, ki opravi 37 % mednarodnih letalskih prevozov iz Tunizije in v Tunizijo, kar za leto 2006 pomeni 3,8 milijona prepeljanih potnikov. Družbo je ustanovila tunizijska vlada, ki ima danes v lasti 74 % kapitala, preostali kapital pa je v prostem obtoku. Skupina Tunisair neposredno in posredno zaposluje 8 000 ljudi in njene dejavnosti zajemajo vse poklice v zračnem prometu, vključno z vzdrževanjem in letališko pomočjo. Zaradi potrebe po posodobitvi v vedno bolj konkurenčnem mednarodnem okolju je skupina izvedla strukturne reforme in ustanovila hčerinske družbe, v katerih je zaposlenih skoraj 4 000 ljudi. Skupina ima lastno floto s tridesetimi letali Boeing in Airbus. Dvajset od teh letal nima poslovnega razreda, kar poudarja pomembnost turistov kot strank te družbe.

11. Ti turisti so glavna ciljna skupina obeh drugih tunizijskih družb, ki opravljata mednarodne lete, in sicer sta to družbi Nouvelair in Karthago Airlines, ki sta čarterski družbi, ustanovljeni na pobudo turističnega sektorja (hotelirstvo, potovalne agencije).

12. Družbo Nouvelair je leta 1989 ustanovila skupina „Tunisian Travel Services (TTS)“, ki se ukvarja s potovalnimi storitvami; družba ima sedež v Monastiru in opravlja lete v 25 držav (na 120 letališč), v glavnem v Evropi. S svojo floto, v kateri je 13 letal Airbus, je leta 2006 prepeljala skoraj 1,5 milijona potnikov, kar je 16 % trga mednarodnega zračnega prometa v Tuniziji. Družba Karthago Airlines, ki je bila ustanovljena leta 2002 za razvoj čarterskih letov iz Djerbe in v Djerbo, pa je v lasti skupine Karthago in uporablja čarterska letala v odziv na sezonske potrebe organizatorjev potovanj. Ta družba, katere posebnost je, da kotira na borzi, ima 6-odstotni delež mednarodnega letalskega trga v Tuniziji. Zaradi podobnih poslovnih modelov ter dejstva, da se opirata vsaka na svoje letališče (Monastir oz. Djerba), sta družbi Karthago Airlines in Nouvelair začeli proučevati možnost zbližanja ali celo združitve. Taka konsolidacija tunizijskega letalskega trga v celoti ustreza razvoju v smeri letalskega sporazuma z Evropsko skupnostjo ter bi tunizijskim prevoznikom omogočila, da dosežejo boljši položaj na dereguliranem letalskem trgu in uspešno tekmujejo z novimi konkurenti, ki bi se pojavili z dereguliranjem trga. Liberalizacija trgov, ki bi izhajala iz takega sporazuma Skupnosti, bi namreč pomenila, da tunizijski organi ne bi več mogli določati cen evropskih družb, ki opravljajo lete v njihovo državo, niti zastavljati običajnih omejitev glede lastništva in nadzora družb Skupnosti.

13. Skupni zračni prostor med Tunizijo in Evropo bi torej imel znaten tržni potencial za potrošnike, prevoznike in letališča. Poleg tega se je, kot je bilo poudarjeno v poročilu misije za projekt „Euromed Aviation“[3], obstoječi zakonodajni okvir v Tuniziji izkazal kot dovolj trden in razvit, da se lahko prouči možnost hitrega zbliževanja zakonodaj na podlagi standardov Skupnosti, kar je prav tako eden ključnih ciljev tega skupnega prostora. Natančneje so se tunizijski letalski organi po evropskem vzoru lotili reforme za ločitev nadzora in kontrole od samega opravljanja letov. Prav tako je bilo potrjeno, da je ugotovljena raven letalske varnosti in navigacijskih storitev zračnega prometa z vidika usklajenosti z zakonodajo glede na standarde in prakse, ki jih priporoča ICAO, predpise agencije EASA ter predpisane varnostne zahteve Eurocontrola (ESARR) primerljiva z najboljšimi evropskimi. To približevanje zakonodaje standardom Skupnosti se je spodbujalo in spremljalo tudi s projektom „Euromed Aviation“, v okviru katerega je bil vzpostavljen poseben načrt tehnične pomoči za Tunizijo v skladu s potrebami, ugotovljenimi v tej državi.

3. KORISTI IN DODANA VREDNOST PRISTOPA SKUPNOSTI

14. Sektor civilnega letalstva (vključno z infrastrukturo, operaterji in drugimi akterji v panogi) je pomembna sestavina evropskega gospodarstva. Samo letalski prevozniki ustvarijo približno 0,6 % dodane vrednosti Evropske unije in zaposlujejo več kot 400 000 ljudi (0,4 % skupnega števila zaposlenih v nefinančnih sektorjih gospodarstva)[4], celoten sektor pa zaposluje približno 3 milijone ljudi po vsej Evropski uniji. Oblikovanje enotnega letalskega trga od začetka devetdesetih let je bistveno prispevalo k večji dinamičnosti in učinkovitosti sektorja, hkrati pa je ustvarilo velike gospodarske in socialne koristi. V obdobju od leta 1992 do leta 2003 se je število letalskih prog znotraj Skupnosti povečalo za več kot 40 %. Pri glavnih prevoznikih Skupnosti se je v obdobju od leta 1990 do leta 2003 produktivnost povečala za 87 %[5]. Tunizija bo tako lahko imela le koristi od postopnega vključevanja v ta skupni letalski trg in izkoristila izkušnje Evropske unije na tem področju. Razširitev skupnega trga, ki temelji na liberalizaciji prometnih pravic, povezani z usklajevanjem zakonodaj, bo prav tako ustvarila dodano vrednost za evropsko letalsko industrijo in njene uporabnike.

15. Stanje je trenutno tako, da so države članice v glavnem na podlagi pogajanj s Tunizijo sklenile omejevalne sporazume o zračnem prometu, ki urejajo odpiranje trgov in omejujejo možnosti prevoznikov in potnikov. Obstajajo mehanizmi za določanje zmogljivosti prevoznikov, ki poleg tega nimajo vedno možnosti prostega oblikovanja svojih cen. Prav tako ti dvostranski sporazumi prevoznikom Skupnosti ne omogočajo, da bi lahko opravljali lete na katero koli tunizijsko letališče s katerega koli evropskega letališča. Sedanji sistem dvostranskih sporazumov o zračnem prometu med državami članicami EU in Tunizijo zato izkrivlja vzorce prometa ter lahko škoduje nekaterim letalskim prevoznikom Skupnosti in potrošnikom v državah članicah Evropske unije.

16. S celovitim sporazumom z Evropsko skupnostjo bi se tako stanje popravilo, večje število neposrednih povezav med EU in Tunizijo, ki bi iz tega izhajalo[6], pa bi omogočilo znatno povečanje trgovinskih izmenjav in števila turistov. Na podlagi primera Maroka in evropskega enotnega trga bi se dalo sklepati, da bi se v prvih letih po začetku izvajanja sporazuma promet povečal za približno 15 do 20 % na leto: v številu prepeljanih potnikov bi to pomenilo povečanje za približno 1,5 milijona potnikov. Če se bodo ohranile obstoječe makroekonomske in politične razmere, bo glede na izredne možnosti za rast tunizijskega trga te napovedi nedvomno treba popraviti navzgor.

17. Lahko se pričakuje, da bosta pomemben delež gospodarskih koristi požela evropska letalska industrija in evropsko gospodarstvo na splošno. Olajšano bi bilo tudi vključevanje tunizijskih prevoznikov v obstoječa poslovna združenja poleg prevoznikov Skupnosti, kar bi omogočilo razvoj celovite ponudbe in boljših storitev za potnike.

18. Vzporedno s tem odpiranjem letalskih trgov bi moralo potekati tudi zbliževanje zakonodaj na nekaterih ključnih področjih, kot so varnost, zaščita, okolje in pravila državnih pomoči, kar bi omogočilo zagotovitev poštene konkurence z namenom uveljavitve visokih standardov na področju zračnega prometa na obeh straneh Sredozemskega morja. V zvezi z okoljskimi vprašanji bo moral biti sporazum skladen z zavezanostjo Skupnosti spodbujanju trajnostnega razvoja zračnega prometa: zato je pomembno, da sporazum ne omejuje možnosti Evropske unije pri uporabi zakonodajnih ali gospodarskih instrumentov za ublažitev nezaželenih stranskih učinkov rasti zračnega prometa, zlasti glede prispevanja tega prometa k podnebnim spremembam, kakovosti zraka in ravni hrupa v bližini letališč. Ustrezna raven za to približevanje tunizijske zakonodaje obstoječi zakonodaji v Evropi je lahko le raven Skupnosti. To pomeni, da je treba Evropski komisiji dati pogajalska pooblastila za pogajanja o celovitem letalskem sporazumu s Tunizijo, katerega končni cilj bo popolna vključitev tunizijskega letalskega trga v skupni zračni prostor z Evropsko unijo.

19. Vzpostavitev skupnega zračnega prostora s Tunizijo bo prav tako omogočila razvoj razgibanega regionalnega povezovanja, ki ne bo zajemal le odnosov na področju zračnega prometa z Evropsko unijo, ampak tudi zračni promet med samimi državami južnega Sredozemlja. Prav zaradi tega cilja je Evropska skupnost v letalski sporazum z Marokom vstavila klavzulo o geografski širitvi, ki omogoča predvidevanje udeležbe držav, kot je Tunizija, v tem skupnem zračnem prostoru: liberalizacija odnosov na področju zračnega prometa med EU in Marokom po eni strani ter EU in Tunizijo po drugi strani bi torej lahko privedla do odpiranja letalskih trgov med Tunizijo in Marokom. Vendar se kljub enaki idejni zasnovi obeh sporazumov in medsebojnemu sodelovanju zadevnih trgov trenutno zdijo ločena pogajanja o teh letalskih sporazumih z vsako državo južnega Sredozemlja primernejša, zlasti zaradi ohranitve načina delovanja evropske sosedske politike in v odziv na željo teh držav po „posebnih dvostranskih odnosih“ z Evropsko unijo, ki omogočajo tudi večjo prožnost in prilagojen pristop.

20. Če bi bila Komisiji dana pooblastila za pogajanja s Tunizijo, bi to pokazalo tudi odločenost Evropske unije, da uresniči politične cilje, ki jih je postavil Svet leta 2005, in odpre svoj letalski trg vsem sosednjim državam, če se vzporedno izvede zbliževanje zakonodaj. Vzpostavitev skupnega zračnega prostora s Tunizijo bi torej okrepila regionalno sodelovanje in povezovanje letalskih trgov vseh držav južnega Sredozemlja.

4. SKLEPNE UGOTOVITVE

21. Komisija zato meni, da je pomembno ponuditi Tuniziji možnost okrepljenega sodelovanja na področju civilnega letalstva. Celovit letalski sporazum s to državo bi omogočil hkrati ureditev običajnih poslovnih vidikov sporazumov o zračnem prometu ter vzpostavitev velikopoteznega okvira za razvoj zakonodajnega sodelovanja glede varnosti, zaščite in upravljanja prometa, pa tudi olajšanje sodelovanja v tem sektorju z zadevno državo.

22. Sektor civilnega letalstva ponuja pomembne priložnosti za krepitev sodelovanja v prometnem sektorju na splošno, ki lahko koristi Tuniziji in Evropski uniji. Zato si je treba prizadevati, da zračni promet postane ključno področje sodelovanja s Tunizijo ter da se tej državi tako ponudi nova možnost vključevanja v strukture Skupnosti in evropske trge.

23. Ta sporazum bo pomemben korak k uresničitvi skupnega zračnega prostora med Evropsko unijo in njenimi sredozemskimi sosedami, kar je ključni cilj politike Skupnosti v zvezi z zunanjimi odnosi na področju zračnega prometa ter splošneje gledano pomemben element zunanje politike Evropske unije. Ta sporazum s Tunizijo na področju zračnega prometa bi bil lahko zaradi znatne politične in gospodarske dodane vrednosti zgled za podobne sporazume z drugimi državami južnega Sredozemlja ter bi lahko tako prispeval k regionalnemu povezovanju teh držav.

24. Glede na zgoraj navedeno Komisija predlaga Svetu, da jo pooblasti za začetek pogajanj za sklenitev celovitega sporazuma, ki bi omogočil oblikovanje skupnega zračnega prostora s Tunizijo. Komisija bo tesno sodelovala z državami članicami in vsemi ustreznimi zainteresiranimi stranmi pri nadaljnjem razvijanju in doseganju ciljev, navedenih v predlogu sklepa Sveta.

[1] COM(2005) 79 konč. z dne 11. marca 2005.

[2] Pridružitveni sporazum med EU in Tunizijo je bil podpisan julija 1995.

[3] Poročilo misije za projekt „Euromed Aviation “ v Tuniziji (št. MED 2006/132-039).

[4] Eurostat, Statistika na kratko (Statistics in focus), št. 37/2005, ISBN 1561-4840.

[5] Priloga k sporočilu Komisije z naslovom „Razvijanje agende zunanje letalske politike Skupnosti“, COM(2005) 79 konč.

[6] Po podpisu evro-sredozemskega sporazuma z Marokom decembra 2006 se je promet povečal za 18 % in leta 2007 je bilo tako med Evropsko unijo in Marokom prepeljanih skoraj 8 milijonov potnikov.