Priporočilo

PRIPOROČILO SVETA

v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2014

SVET EVROPSKE UNIJE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju ekonomskih politik[1], zlasti člena 5(2) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[3],

ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],

ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta, Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

(2) Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

(3) Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

(4) Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu stabilnosti Belgije za obdobje 2012–2016. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Belgije za leto 2014[5] v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013[6].

(5) Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti[7], ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8], v katerem je Belgijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

(6) Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

(7) Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Belgijo[9], ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Belgiji še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in ukrepanje politike. Še naprej je treba zlasti pozorno spremljati razvoj zunanje konkurenčnosti blaga, saj bi nadaljnje slabšanje ogrozilo makroekonomsko stabilnost.

(8) Belgija je 30. aprila 2014 predložila nacionalni reformni program za leto 2014 in program stabilnosti za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

(9) Cilj proračunske strategije iz programa stabilnosti za leto 2014 je, da se do leta 2016 doseže uravnotežen proračun v strukturnem smislu, leto pozneje pa srednjeročni cilj. Program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj v višini 0,75 % BDP, ki odraža cilje Pakta za stabilnost in rast, vendar se uresničitev tega cilja preloži na leto 2017, kar je eno leto več, kot določa lanski program. Načrtovan letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja je v skladu s prilagoditvami, zahtevanimi v Paktu za stabilnost in rast. V skladu s programom je bila referenčna vrednost za odhodke v programskem obdobju na splošno dosežena. Javni dolg je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe v višini 60 % BDP, in sicer znaša 101,5 % BDP za leto 2013, pričakuje pa se, da se bo leta 2017 v skladu s programom postopno zmanjšal na približno 93 % BDP. Na splošno so cilji programa v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu in ki ga je pripravila neodvisna institucija (Zvezni urad za načrtovanje), je verjeten. Napovedi za rast so podobne pomladanski napovedi Komisije iz leta 2014. Fiskalne smernice pa še niso podprte z ukrepi. Spomladanska napoved Komisije kaže, da leta 2104 ni bilo strukturnega izboljšanja, in na podlagi običajne predpostavke, da v politiki ne bo prišlo do sprememb, navaja strukturno poslabšanje za leto 2015. To ogroža doseganje ciljev in bi lahko vodilo do bistvenih odstopanj od prilagoditev na srednjeročni cilj v obdobju 2014–2015. Poleg tega pomladanska napoved Komisije navaja, da Belgija ne bo izvršila pravila o zadolževanju za leto 2014 in 2015. Na podlagi ocene programa in pomladanske napovedi Komisije ter v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Belgija leta 2013 močno zmanjšala svoj javnofinačni primanjkljaj, in sicer pod 3 % BDP, vendar od leta 2014 obstaja tveganje znatnega odstopanja od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.

(10) Belgija je pokazala velik napredek, saj je uvedla več ureditev za strukturno usklajevanje. Sporazum o sodelovanju glede fiskalnega usklajevanja, ki je bil zaključen konec leta 2013, uvaja pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu (določeno v skladu s srednjeročnim ciljem) na državni ravni, kakor je določeno s fiskalnim paktom. Formalizira tudi že opredeljeno usklajevalno prakso s (i) potrditvijo vloge medinstitucionalnega „posvetovalnega odbora“ v postopku in (ii) okrepitvijo svetovalne vloge Visokega sveta za finance. V primeru znatnih odstopanj od dogovorjenih ciljev pa z uvedbo jasnega korektivnega mehanizma predvideva krepitev nadzorne vloge Visokega sveta. Možno je, da bodo potrebne dodatne ureditve, da bodo cilji postali zavezujoči od konca leta 2014 dalje.

(11) Čeprav je Belgija nedavno uspela obvladati povečanje deleža javnega dolga, ima visok javni dolg, ki znaša 101,5 % BDP, ter znatne prihodnje obveznosti iz pokojninskega sklada. Če bo treba le-te pokriti in hkrati ohraniti visok življenjski standard, je treba gibanje prihodnjih proračunskih stroškov omejiti ter povečati stopnjo delovne aktivnosti in zaposlenosti, hkrati pa izboljšati mednarodno konkurenčnost. Belgija se na vseh teh področjih srečuje z velikimi izzivi. Čeprav je Belgija sprejela prave ukrepe, katerih učinki bodo vidni šele v prihodnjih letih, bodo potrebni bolj ambiciozni ukrepi, in sicer toliko bolj, ker reforme zadevajo tudi trgovinske partnerje.

(12) Splošna raven obdavčitve v Belgiji je ena izmed najvišjih v EU, delo je močno davčno obremenjeno, kar povzroča enega največjih davčnih primežev v EU. Številne posebnosti iz davčnega sistema so škodljive za okolje, kot na primer davčna olajšava za službena vozila. Sprejeti so bili nekateri ciljni ukrepi za zmanjšanje stroškov dela za posamezne skupine ter zmanjšanje razlik med bruto in neto plačami na dnu plačilne lestvice. Vendar ni bil opravljen noben večji prenos davčne obremenitve na davčne osnove, ki manj ogrožajo rast. Razpravlja se o celostni davčni reformi, ki bi omogočila lažje doseganje vzdržnosti javnih financ, podprla konkurenčnost in rast zaposlovanja ter zaščitila okolje. Takšna celostna davčna reforma bi morala zajemati prenos davčne obremenitve z dela, poenostaviti davčni sistem, povečati učinkovitost sistema DDV, razširiti davčne osnove, zmanjšati davčne odhodke, odpraviti zakonodajne vrzeli in postopoma ukiniti subvencije, ki škodujejo okolju.

(13) Belgija se srečuje z izredno velikim predvidenim vplivom staranja, pri čemer bodo predvideni stroški zaradi staranja, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, v obdobju med 2010 in 2060 narasli za več kot 8 % BDP. Nedavno začeta reforma sistema socialne varnosti za starejše bo pozitivno vplivala na njihovo zaposlovanje. Vendar si je treba glede na velikost izziva še naprej prizadevati, da se doseže vzdržnost javnih financ. Pri prizadevanjih je treba upoštevati potrebo po ohranitvi primernosti sistemov socialne varnosti za starejše. Potrebni so ukrepi, ki bodo povezali zakonsko določeno upokojitveno starost z razvojem pričakovane življenjske dobe, zmanjšali vrzel med zakonsko določeno in dejansko upokojitveno starostjo ter izboljšali stroškovno učinkovitost javne porabe za dolgotrajno oskrbo.

(14) Belgija se srečuje s kronično neizkoriščenostjo delovne sile. Stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti je pod povprečjem EU in stagnira, medtem ko dolgoročna brezposelnost, izražena kot odstotek skupnega števila brezposelnih, ostaja visoka. V večini primerov močan davčni primež in sistem socialnih prejemkov ustvarjata številne pasti brezposelnosti in neaktivnosti za večino kategorij delavcev. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za zmanjšanje pasti brezposelnosti za delavce z zelo nizkimi plačami, se je ta past povečala za večino drugih kategorij, močno prisotne pa ostajajo tudi pasti neaktivnosti. Ker stroški dela ostajajo visoki, želijo kadrovske politike zmanjšati tveganje in zato kaznujejo zunanje konkurente, kot so mladi, nizkokvalificirani delavci in ljudje priseljenskega porekla, ki skupaj s starejšimi delavci predstavljajo stopnjo udeležbe na trgu dela, ki je precej pod povprečjem EU. Močna zaščita znotraj podjetij, pri čemer menjava službe pomeni izgubo pravic (npr. pravica do odpravnine, predčasna upokojitev, dodatek za delovno dobo), odvrača od poklicne mobilnosti med službami in sektorji. Zaradi takšne pasivnosti postajajo aktivne politike trga dela v Belgiji dokaj neučinkovite in vodijo v stanje, kjer na nekaterih območjih in v nekaterih sektorjih vlada visoka brezposelnost, na drugih pomanjkanje delovne sile, na tretjih pa pomanjkanje znanj in spretnosti omejuje rast. Brezposelnost mladih se je v zadnjem letu znatno povečala, pri čemer obstajajo velike razlike med regijami in skupinami. Istočasno bo treba obravnavati strukturni problem neskladja med ponudbo znanja in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter odpravljati pereč problem osipa in mladih, ki opustijo izobraževanje brez pridobljene kvalifikacije. Šesta državna reforma ponuja možnosti za izboljšanje učinkovitosti in usmerjenosti politik zaposlovanja, če se optimizira sodelovanje med zvezno in regionalno ravnjo.

(15) Belgija se še naprej spopada z vedno slabšo konkurenčnostjo, vključno z nestroškovnimi vidiki. Načeta je zlasti zmožnost predelovalnih dejavnosti za mednarodno konkuriranje, kar se odraža v zmanjšanju marž za proizvajalce in uničenju delovnih mest. Belgija se je za ohranitev kupne moči ponavadi opirala na indeksacijo plač. Vendar so bili presežki v skupni rasti plač pozno in neustrezno odpravljeni. Poleg tega razvoj sektorske produktivnosti in lokalni pogoji na trgu dela zaradi centralne plačne norme niso vedno ustrezno izraženi. Zato so se plače zvišale hitreje kot produktivnost, kar je privedlo do izgub delovnih mest in konkurenčnosti. Po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso bi Belgija morala reformirati svoj sistem oblikovanja plač, da bi omogočila večjo sektorsko razpršenost plač in boljšo uskladitev plač z razvojem produktivnosti. Cene v maloprodajnem sektorju ostajajo višje kot v sosednjih državah, medtem ko omejitve strokovnih storitev ovirajo razvoj inovativnih poslovnih modelov in naložbe. Tarife za distribucijo električne energije ostajajo med najvišjimi v Evropi in njihova načrtovana regionalizacija še povečuje negotovost razvoja stroškov distribucije za končne uporabnike, saj trenutno zamrznjena tarifa ne zajema naraščajočih stroškov distributerjev. Če naj država ohrani visoke plače in hkrati ustvarja nova delovna mesta, mora v nasprotju z dosedanjo prakso proizvajati in na svetovnih trgih prodajati bolj sofisticirano blago z večjo dodano vrednostjo. V Belgiji primanjkujejo hitro rastoča podjetja v inovativnih sektorjih. Inovacijska pomoč velja za zapleteno in zelo razdrobljeno. Kadar se dejavnosti z visoko dodano vrednostjo uveljavijo, je njihova rast pogosto ovirana zaradi pomanjkanja usposobljenih človeških virov.

(16) Pričakovati je, da Belgija do leta 2020 ne bo izpolnila svojega cilja za 15-odstotno zmanjšanje toplogrednih plinov v sektorjih, ki niso zajeti v sistemu EU za trgovanje z emisijami. Čeprav so se nekatere pobude že začele, se zdi, da nimajo jasne usmeritve, prav tako ostaja nejasen vpliv kombiniranih ukrepov na zmanjšanje emisij, zlasti v prevoznem sektorju in gradbeništvu. V zvezi s tem bi zmanjšanje DDV za električno energijo lahko še bolj spodkopalo prizadevanja. S pogajanji o sodelovanju in dogovorom o delitvi bremena med zvezno državo in regijami ni bila dosežena jasna porazdelitev prizadevanj. V primerjavi z večino drugih držav so za belgijsko gospodarstvo veliko breme tudi cestni zastoji. Resnost tega problema zahteva odziv v obliki celovitega odziva politik, ki bo upošteval potencial časovno diferenciranih prometnih zastojev, pregledal ugodno davčno obravnavo zasebne uporabe službenih vozil in kreditnih kartic za gorivo ter povečal učinkovitost javnega prevoza.

(17) V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo belgijske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Belgiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v nadaljevanju.

(18) Svet je ob upoštevanju te ocene proučil belgijski program stabilnosti, njegovo mnenje[10] pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

(19) Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk (2), (4) in (5) v nadaljevanju.

(20) V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro. Belgija bi morala ta priporočila izvesti pravočasno in v celoti –

PRIPOROČA, da Belgija v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:

1. po odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 v luči nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2014, ki opozarja na tveganje znatnega odstopanja glede na zahteve Pakta za stabilnost in rast. Leta 2015 močno okrepi proračunsko strategijo, da se zagotovi potrebna prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega cilja, kar bi hkrati tudi zagotovilo izvrševanje pravila o zadolževanju. Nato, dokler srednjeročni cilj ne bo dosežen, nadaljuje načrtovano letno strukturno prilagoditev za srednjeročni cilj v skladu z zahtevo za letno strukturno prilagoditev v višini najmanj 0,5 % BDP ter v ugodnejših gospodarskih razmerah in po potrebi zagotovi izvrševanje pravila o zadolževanju, da zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga. Zagotovi uravnotežen prispevek vseh vladnih ravni za izvršitev fiskalnih pravil, vključno s pravilom o strukturno uravnoteženem proračunu, z uporabo zavezujočega instrumenta, v katerem so eksplicitno razčlenjeni cilji v okviru srednjeročnega načrtovanja.

2. Izboljša ravnotežje in pravičnost splošnega davčnega sistema ter pripravi celovito davčno reformo, ki bo omogočila prenos davčne obremenitve z dela na davčne osnove, ki spodbujajo rast, poenostavila davčni sistem, odpravila zakonodajne vrzeli, povečala učinkovitost DDV, razširila davčno osnovo, zmanjšala davčne odhodke in postopoma ukinila subvencije, ki škodujejo okolju.

3. Omeji prihodnjo rast javnih izdatkov za staranje, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, pospeši prizadevanja za odpravo vrzeli med dejansko in zakonsko določeno upokojitveno starostjo, preuči zmanjšanje možnosti za predčasno upokojitev, spodbuja aktivno staranje, uskladi zakonsko določeno upokojitveno starost in zahtevano trajanje delovne dobe s spremembami v pričakovani življenjski dobi ter izboljša stroškovno učinkovitost javne porabe za dolgotrajno oskrbo.

4. Poveča udeležbo na trgu dela, zlasti z zmanjšanjem finančnih odvračilnih ukrepov za delo, povečanjem dostopa na trg dela za prikrajšane skupine, kot so mladi ali ljudje priseljenskega porekla, izboljšanjem poklicne mobilnosti ter obravnavanjem tako pomanjkanja znanj in spretnosti ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih kot šolskega osipa. Po celi državi okrepi partnerstva javnih organov, javnih zavodov za zaposlovanje in izobraževalnih institucij, da se zagotovi zgodnja in prilagojena podpora za mlade.

5. Obnovi konkurenčnost, tako da po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso še naprej reformira sistem določanja plač, vključno z indeksacijo plač, da bodo spremembe plač odražale razvoj produktivnosti na sektorski ravni in/ali ravni podjetij, ter da bodo odražale gospodarske razmere in zagotavljale učinkovite samodejne popravke, kjer so potrebni; da krepi konkurenčnost v maloprodajnih sektorjih, da odpravlja pretirane omejitve na področju storitev, vključno s poklicnimi storitvami in obravnavanjem tveganja nadaljnjega povečanja stroškov distribucije energije; da spodbuja inovacije prek racionaliziranih sistemov spodbud in zmanjšanih upravnih ovir; ter da izvaja usklajene politike izobraževanja in usposabljanja, ki obravnavajo močno prisotno neskladje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter razlike v šolskem osipu glede na regijo.

6. Zagotovi, da se dosežejo cilji za zmanjšanje toplogrednih plinov za leto 2020, ki ne spadajo v sistem trgovanja z emisijami, zlasti v prevoznem sektorju in v gradbeništvu. Zagotovi, da je prispevek prevoznih dejavnosti usklajen s cilji za zmanjšanje cestnih zastojev. Doseže jasno porazdelitev prizadevanj in bremen med zveznimi in regionalnimi organi.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

[2] UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

[3] COM(2014) 402 final.

[4] P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.

[5] UL L 140, 27.5.2013, str. 11.

[6] C(2013) 8000 final.

[7] COM(2013) 800 final.

[8] COM(2013) 790 final.

[9] SWD(2014) 75 final.

[10] V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.