Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v zadevi (1)

AT.39914 – Evrski obrestni izvedeni finančni instrumenti

(2019/C 130/04)

Uvod

1. V osnutku sklepa, na katerega se nanaša to poročilo (osnutek sklepa), je ugotovljeno, da so tri podjetja kršila člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP, ko so sodelovala v enotni in trajajoči kršitvi, ki je zajemala dogovore in/ali usklajene prakse z namenom izkrivljanja običajnega postopka določanja cen v sektorju ( 2 ) evrskih obrestnih izvedenih finančnih instrumentov ( 3 ) (EIRD).

2. Komisija je 4. decembra 2013 v zvezi s štirimi drugimi podjetji ( 4 ) in prav tako v okviru zadeve AT.39914 sprejela sklep v okviru postopka poravnave, ki je na voljo na podlagi člena 10a Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 ( 5 ) (sklep o poravnavi ( 6 ) ). Zadeva AT.39914 se zato lahko opredeli kot „postopna mešana zadeva o poravnavi“, in sicer „mešana“, ker združuje običajni postopek iz navedene uredbe in postopek poravnave iz navedenega člena 10a, „postopna“ ker je bil sklep o poravnavi sprejet pred koncem običajnega postopka za stranke, ki niso v postopku poravnave (postopek brez poravnave). Ta osnutek končnega poročila zadeva postopek brez poravnave.

3. Preiskava v zadevi AT.39914 se je začela po tem, ko je banka […] junija 2011 vložila prošnjo za imuniteto. Komisija je oktobra 2011 opravila nenapovedane inšpekcijske preglede v bankah […]. Nato so vse stranke v postopku poravnave razen […] vložile prijave zaradi prizanesljivosti. Ko je Komisija 5. marca 2013 začela postopek v zadevi AT.39914, je pozvala vse zadevne stranke, naj sodelujejo v razpravah o poravnavi. Stranke, ki niso v postopku poravnave, so se nazadnje odločile, da ne bodo sodelovale v postopku poravnave.

Pisni del postopka brez poravnave

Ugotovitve o možnih kršitvah, dopisi o dejstvih in roki za pisni odziv

4. Komisija je 19. maja 2014 v postopku brez poravnave sprejela ugotovitve o možnih kršitvah. V njem je v bistvu izrazila svoje predhodno mnenje, da so zadevna podjetja sodelovala pri tajnih dogovorih v zvezi s sektorjem EIRD, ki so pomenila kršitev člena 101 PDEU.

5. Komisija je strankam, ki niso v postopku poravnave, prvotno dala štiri tedne za predložitev pisnega odgovora na ugotovitev o možnih kršitvah. Generalni direktorat za konkurenco (GD za konkurenco) je na podlagi prošenj za podaljšanje roka odobril podaljšanje za štiri tedne, tako da je bil rok za predložitev odgovorov konec julija 2014. Po nadaljnjih prošnjah za podaljšanje tega in naslednjih rokov, predvsem zaradi nerešenih vprašanj glede razkritja dokumentov (glej odstavke od 8 do 19 spodaj), sem od strank, ki niso v postopku poravnave, zahteval, naj pisne odgovore na nasprotovanja zoper njih predložijo do 14. novembra 2014, vendar sem jim dovolil, da pripombe, zlasti v zvezi z metodologijo določanja glob, opisano v ugotovitvi o možnih kršitvah, predložijo, potem ko se zadevna vprašanja glede razkritja dokumentov rešijo. Vse tri stranke, ki niso v postopku poravnave, so do 14. novembra 2014 predložile pisne odgovore na nasprotovanja Komisije. Pripombe na predlagano metodologijo določanja glob so predložile do roka, ki je bil določen naknadno, tj. 31. marca 2015, pri čemer so pripombe vključile v posodobljene pisne odgovore na ugotovitev o možnih kršitvah.

6. GD za konkurenco je 30. marca 2015 strankam, ki niso v postopku poravnave, poslal „dopis o dejstvih“ ( 7 ) s priloženimi dodatnimi avdioposnetki in ustreznimi prepisi, ki jih je ena od strank v postopku poravnave predložila februarja 2015 (dopis o dejstvih iz leta 2015). Stranke, ki niso v postopku poravnave, so morale odgovore predložiti v treh tednih. Po podaljšanju tega roka do 6. maja 2015 sta podjetji Crédit Agricole in HSBC predložili stališča glede dopisa o dejstvih iz leta 2015.

7. Komisija je podjetju JPMorgan 9. septembra 2016 poslala dopis o dejstvih. S sklepom z dne 22. septembra 2016, ki je bil znova potrjen naslednji dan po prejetju pripomb podjetja JPMorgan, sem rok za predložitev odgovora na ta dopis o dejstvih podaljšal do 3. oktobra 2016.

Dostop do spisa in razkritje dokumentov

8. Številnih vprašanj v zvezi z dostopom do spisa in razkritjem dokumentov ni bilo mogoče rešiti v skladu s členom 3(7) Sklepa 2011/695/EU, tj. na prvi stopnji med strankami, ki niso v postopku poravnave, in GD za konkurenco. Zato je bilo veliko teh vprašanj posredovanih meni.

9. Prvotno je bil strankam, ki niso v postopku poravnave, 28. maja 2014 odobren dostop do spisa prek treh DVD-jev ( 8 ) . Poleg tega jim je bil med junijem in julijem 2014 v prostorih GD za konkurenco omogočen dostop do prepisov ustnih izjav strank v postopku poravnave in avdioposnetkov nekaterih telefonskih pogovorov med trgovci z izvedenimi finančnimi instrumenti.

10. Po zahtevi, ki mi je bila poslana, je GD za konkurenco strankam, ki niso v postopku poravnave, predložil kopije teh posnetkov, ki so jih lahko odnesle iz prostorov GD za konkurenco. 25. septembra 2014 sem odredil, naj se v „postopku varne sobe“ odobri dostop do avdioposnetkov nekaterih pogovorov med borznimi trgovci, ki jih je predložilo podjetje […], pri čemer sem zavrnil del zadevne zahteve, ki se je nanašal na druge pogovore, katerih vsebina je bila zaupna in nepotrebna za učinkovito uveljavljanje pravic do obrambe. Prav tako sem 25. septembra 2014 od GD za konkurenco zahteval, naj predloži manj redigirane različice odgovorov zadevnih strank v zadevi AT.39914 na nekatera vprašanja iz zahteve Komisije za dodatne informacije z dne 12. aprila 2012 v zvezi z informacijami o strankah. Informacije so bile kljub njihovi starosti še vedno občutljive. Vendar so morale redigirane različice zaradi pravice do zaslišanja zagotavljati več informacij.

11. Po mojem posredovanju in neizpodbijanem sklepu, sprejetem 4. septembra 2014 na podlagi člena 8(2) Sklepa 2011/695/EU, s katerim so bile zahteve po zaupnosti ene od strank v postopku poravnave razveljavljene, je GD za konkurenco strankam, ki niso v postopku poravnave, v svojih prostorih zagotovil dostop do sklepa o poravnavi, ugotovitve o možnih kršitvah, izdanega v okviru postopka poravnave, ki je privedel do navedenega sklepa, in odgovorov strank v postopku poravnave na navedeno ugotovitev o možnih kršitvah. V navedenem sklepu na podlagi člena 8(2) je bilo med drugim navedeno, da se pri postopku brez poravnave preiskovalni spis ne bi smel razlagati tako, da se izključijo ti dokumenti, ki so bili v zadevi AT.39914 pripravljeni pred ugotovitvijo o možnih kršitvah.

12. Z zavrnitvijo zahteve stranke, ki ni v postopku poravnave, za dostop do nezaupnih različic odgovorov drugih strank, ki niso v postopku poravnave, na ugotovitev o možnih kršitvah in do odgovorov na dopis o dejstvih iz leta 2015 sem nakazal, da v skladu s sodno prakso odgovori na ugotovitev Komisije o možnih kršitvah, ki jih predložijo druga podjetja, ki so domnevno sodelovala v kartelu, načeloma niso vključeni med dokumente preiskovalnega spisa, do katerih imajo stranke dostop. Čeprav se dostop do odgovorov drugih strank na ugotovitev o možnih kršitvah načeloma ne odobri, se lahko stranki dostop do navedenih odgovorov odobri, kadar so lahko to novi dokazi v zvezi z obtožbami zoper navedeno stranko, ki jih vsebujejo ugotovitve o možnih kršitvah ( 9 )

13. S sklepom z dne 24. julija 2015 sem zavrnil dostop do korespondence in dokumentov v zvezi s priznanjem podjetja […] kot zainteresirane tretje osebe v postopku brez poravnave. Tak dostop bi bil potreben samo, če bi tako gradivo vsebovalo nove dokaze v zvezi z obtožbami iz ugotovitve o možnih kršitvah.

14. Po dopisu o dejstvih iz leta 2015 je ena od strank, ki niso v postopku poravnave, zahtevala dostop do celotne korespondence, vseh zapisnikov sestankov, zapiskov o telefonskih pogovorih in vseh dokumentov, vključenih v spis Komisije po sklepu o poravnavi, v zvezi s postopkom brez poravnave. Menil sem, da Komisiji v skladu z zakonom ni treba zagotoviti dostopa do dokumentov, ki niso bili del spisa v času priglasitve ugotovitve o možnih kršitvah, razen če taki dokumenti ne pomenijo novih dokazov. Ob pregledu spisa zadeve nisem odkril novih dokazov v zvezi z obtožbami zoper navedeno stranko iz ugotovitve o možnih kršitvah. Na podlagi tega sem julija 2015 zahtevo zavrnil. Vendar sem zaradi preglednosti od GD za konkurenco zahteval, naj navedeni stranki, ki ni v postopku poravnave, razkrije štiri izmenjave med neko stranko v postopku poravnave in GD za konkurenco ter notranjo opombo k spisu, ki so vsebovale dodatne informacije o tem, kako je GD za konkurenco od navedene stranke prejel dodatne avdioposnetke.

15. Med postopkom brez poravnave sem sprejel številne odločitve v zvezi z zahtevami za dostop do dokumentov, povezanih z ocenami „vrednosti prodaje“ nekaterih strank v zadevi AT.39914. V ugotovitvi o možnih kršitvah je bilo navedeno, da je nameravala Komisija za določitev globe uporabiti metodologijo za oceno vrednosti prodaje, ki je bila uporabljena v sklepu o poravnavi. V teh okoliščinah so stranke, ki niso v postopku poravnave, zahtevale dostop do neredigiranih ali manj redigiranih različic dokumentov, ki so jih zadevne stranke predložile v odgovor na zahteve po informacijah, ki jih je poslala Komisija, da bi za zadevne stranke določila ustrezne vrednosti prodaje.

16. V sklepih z dne 2. oktobra 2014 sem opisal pogovore s strankami v postopku poravnave za pridobitev neredigiranih ali manj redigiranih različic nekaterih dokumentov in razloge za uporabo postopka varne sobe (postopek varne sobe v zvezi s podatki o prometu) za nekatere dokumente, za katere se je kljub njihovi starosti štelo, da so zaupni. Stranke, ki niso v postopku poravnave, so se oktobra in decembra 2014 pri meni pritožile zaradi obsega in načina redigiranja, ki ga je GD za konkurenco uporabil pri njihovih poročilih, pripravljenih v okviru postopka varne sobe v zvezi s podatki o prometu. Po nadaljnjih stikih s strankami v postopku poravnave sem s sklepoma z dne 4. marca 2015 odredil, naj se strankam, ki niso v postopku poravnave, razkrijejo manj redigirane različice poročil v okviru varne sobe in nekaterih dokumentov v zvezi s prometom, za katere je podjetje […] soglašalo, da se v celoti ali deloma razkrijejo. S tema sklepoma pa so bile zavrnjene nekatere zahteve za dodatni dostop do številnih drugih dokumentov v zvezi s prometom.

17. Ob drugi priložnosti je podjetje Crédit Agricole med drugim zahtevalo vse dokumente – tudi tiste, ki niso bili v spisu zadeve – z informacijami v zvezi z dvostranskimi izmenjavami, povezanimi z informacijami o vrednosti prodaje, med GD za konkurenco in zadevnimi strankami. To nejasno in splošno zahtevo sem zavrnil s sklepom z dne 27. marca 2015. V zvezi z edinimi tremi izmenjavami, ki jih je podjetje Crédit Agricole izrecno opredelilo, sem v bistvu menil, da osebni zapiski posameznih članov skupine, ki se ukvarja z zadevo, niso vsebovali dokazov v zvezi z nasprotovanji Komisije ali pomembnih informacij v zvezi z vsebino preiskave. To so bili notranji dokumenti, ki jih Komisiji v skladu z zadevnimi načeli, določbami in sodno prakso ni bilo treba razkriti.

18. Sklep o spremembi je bil sprejet zaradi spremenjenih podatkov o vrednosti prodaje, ki jih je podjetje […] predložilo po tem, ko je ugotovilo, da je prvotno predložilo podatke, zbrane z napačno metodologijo. Po sprejetju sklepa o spremembi je podjetje […] umaknilo tožbo za razglasitev ničnosti sklepa o poravnavi ( 10 ) . GD za konkurenco je strankam, ki niso v postopku poravnave, omogočil dostop do spremenjenih podatkov podjetja […] s postopkom, podobnim postopku varne sobe v zvezi s podatki o prometu. S sklepom z dne 22. julija 2016 sem zavrnil zahtevo stranke, ki ni v postopku poravnave, za dostop do navedenih spremenjenih podatkov brez takega postopka. Z ločenima sklepoma z dne 16. septembra 2016 sem zavrnil zahtevi iste stranke za dostop do nekaterih informacij o vrednosti prodaje, ki so jih prvotno predložile stranke v postopku poravnave ( 11 ) , brez postopka varne sobe v zvezi s podatki o prometu oziroma do vlog in drugega gradiva, izmenjanega v okviru ničnostne tožbe podjetja […].

19. V več sklepih, s katerimi se zahteve za obsežnejši dostop do dokumentov v zvezi z informacijami o vrednosti prodaje v celoti ali deloma zavrnejo, se opozarja, da si Komisija v skladu s točko 85 obvestila o dobrih praksah protimonopolne politike sicer prizadeva naslovnikom ugotovitev o možnih kršitvah dati možnost za pripombe v zvezi z izračunom morebitnih glob, vendar glede na ustaljeno sodno prakso ( 12 ) za to ni pravno obvezana. Zato obstaja razlika med pravico do zaslišanja v zvezi z nasprotovanji Komisije, ki je potrjena s členom 27 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 ( 13 ) in katere dodatek je pravica do dostopa do spisa ( 14 ) , ter morebitno možnostjo predložitve pripomb o določitvi glob, omogočeno s točko 85 obvestila o dobrih praksah protimonopolne politike.

Zainteresirane tretje osebe v postopku brez poravnave: […]

20. Podjetje […] je 2. aprila 2015 zaprosilo za zaslišanje kot zainteresirana tretja oseba v postopku brez poravnave. Zahtevi sem ugodil 27. aprila 2015, pri čemer sem ob upoštevanju stališč podjetja […] in posebnih okoliščin zadeve AT.39914 menil, da je izkazalo „zadosten interes“. Zahtevo podjetja […] za redigirano različico ugotovitve o možnih kršitvah sem zavrnil s sklepom z dne 26. aprila 2015 na podlagi člena 7(2)(d) Sklepa 2011/695/EU. Kot zainteresirana tretja oseba podjetje […] ni imelo pravice do stopnje podrobnosti, ki bi presegala pisni opis narave in vsebine postopka brez poravnave. Vsekakor pa je imelo možnost zavarovati svoje interese v okviru predložitve pisnih stališč na podlagi člena 13(1) Uredbe (ES) št. 773/2004, ne da bi bila za to potrebna redigirana različica ugotovitve o možnih kršitvah.

Ustno zaslišanje

21. Podjetje Crédit Agricole je izrazilo vrsto pripomb, ki so na splošno zadevale njegovo možnost za zaslišanje med ustnim zaslišanjem in po njem. V zvezi z ustnim zaslišanjem sem z dopisom z dne 20. aprila 2015 odgovoril, da v skladu s sodno prakso ( 15 ) ni potrebna navzočnost vseh komisarjev EU niti se ne zahteva samostojno zaslišanje o morebitnih sankcijah ( 16 ) . Ustno zaslišanje strank, ki niso v postopku poravnave, je potekalo od 15. do 17. junija 2015. Podjetje […] ni predložilo zahteve za sodelovanje.

Procesna vprašanja v zvezi z vsebino v postopku brez poravnave

Trditve, da so postopki EU o konkurenci sami po sebi zgrešeni

22. V nasprotju s trditvami podjetja Crédit Agricole je iz sodne prakse Sodišča Evropske unije ( 17 ) (SEU) in sodb Evropskega sodišča za človekove pravice (ESČP) ( 18 ) razvidno, da sistem izvrševanja konkurenčnega prava EU ni sam po sebi nezakonit. Poleg tega so bili posebna pravila in prakse, v zvezi s katerimi se je pritožilo podjetje Crédit Agricole, v številnih primerih podprti s sodno prakso EU. Kot sem pojasnil v zgoraj navedenem dopisu z dne 20. aprila 2015, številni ukrepi, ki jih je zahtevalo podjetje Crédit Agricole, kot je možnost udeležbe na sestankih svetovalnega odbora ali kolegija komisarjev v zvezi s postopkom brez poravnave in predložitve stališč na teh sestankih ali dostop do notranjih dokumentov Komisije iz obdobja po ustnem zaslišanju, v veljavnih določbah niso predvideni.

Domneva nedolžnosti in obveznost nepristranskosti

23. Vse stranke, ki niso v postopku poravnave, so trdile, da je postopni mešani pristop k zadevi AT.39914 neizogibno prejudiciral stališče GD za konkurenco v zvezi s postopkom brez poravnave in oceno Komisije v tem postopku, zato se za te stranke ni upoštevala domnevna nedolžnost in je bila kršena dolžnost dobrega upravljanja. Stranke, ki niso v postopku poravnave, so zlasti opozorile na osnutek priporočila evropske varuhinje človekovih pravic iz marca 2015, v katerem je bilo navedeno, da so nekatere javne izjave J. Almunie, tedanjega podpredsednika Komisije, odgovornega za konkurenco, iz let 2012 in 2014 ustvarile vtis, da je Komisija v času navedenih izjav že dosegla sklepno ugotovitev v zvezi s sodelovanjem teh strank v kartelu ( 19 ) . Poleg tega so stranke, ki niso v postopku poravnave, trdile, da se v sklepu o poravnavi upoštevajo dejstva in pravne opredelitve, ki se nujno enako nanašajo na stranke v postopku poravnave in stranke, ki niso v postopku poravnave.

24. Domneva nedolžnosti velja za postopek brez poravnave ( 20 ) . V skladu s sodno prakso ESČP, na katero se sklicuje SEU, je ta domneva kršena z izjavami ali sklepi, v katerih se odraža mnenje, da je oseba kriva, kar javnost spodbuja, da verjame v njeno krivdo, ali ki prejudicirajo presojo dejstev s strani pristojnega organa za odločanje ( 21 ) . Podobno je SEU odločilo, da ta domneva preprečuje vsako formalno ugotovitev in celo vsak namig na odgovornost osebe, obdolžene za določeno kršitev, v končni odločitvi, razen če je oseba lahko izkoristila vsa običajna jamstva za uveljavljanje pravic obrambe v okviru rednega postopka, katerega cilj je meritorna odločitev ( 22 )

25. Ne glede na to se v sodni praksi priznava, da domneva nedolžnosti „organom ne bi mog[la] preprečiti, da javnost obvestijo o tekočih kazenskih preiskavah, ampak zahteva, da to storijo z vso diskretnostjo in pridržanostjo, ki ju narekuje spoštovanje domneve nedolžnosti“ ( 23 ) . V tem primeru se razlikuje med izjavami, ki izražajo mnenje o krivdi (in so sporne), ter izjavami, ki zgolj opisujejo stanje suma (na splošno nesporne) ( 24 ) . ESČP je odločilo, da je pomemben smisel zadevnih izjav in ne njihova besedna oblika ( 25 ) . Uporaba jezika je sicer pomembna, vendar je veliko odvisno tudi od posebnih okoliščin, v katerih je bila dana izjava, ki se izpodbija. Niti uporaba ponesrečenega jezika morda ni odločilna, če se upoštevata narava in okoliščine določenega postopka ( 26 )

26. Nekatere izjave nekdanjega podpredsednika (in drugih), ki so jih kritizirale stranke, ki niso v postopku poravnave, so obžalovanja vredne, saj bi se lahko razlagale v smislu javnega nakazovanja na to, da je končna ugotovitev kršitve edini možen rezultat postopka brez poravnave. Čeprav bi se lahko v spornih primerih izkazali večja diskretnost in pridržanost, pa to ne pomeni samodejno, da se procesne pravice strank, ki niso v postopku poravnave, niso učinkovito uveljavljale. Varuhinja človekovih pravic je v osnutku priporočila in končnem sklepu menila, da nepravilnost, ki jo je ugotovila, verjetno ne bi vplivala na to, kako Komisija nadalje obravnava zadevo podjetja Crédit Agricole, saj postopek še ni bil končan, nekdanji komisar je zapustil položaj, zadevo pa je prevzel novi komisar. Dejansko se zdi, da dejstvo, da so bile stranke, ki niso v postopku poravnave, zaslišane v postopku brez poravnave in da bo osnutek sklepa obravnaval drug kolegij komisarjev, in ne tisti, katerega član je bil J. Almunia, pomeni, da morebitna nepravilnost, nastala zaradi nekaterih javnih izjav, ki so jih kritizirale stranke, ki niso v postopku poravnave, sama po sebi ne bo vplivala na pravilnost sprejetja osnutka sklepa s strani sedanjega kolegija komisarjev ( 27 )

27. tabula rasa , v katerem je treba morebitno odgovornost še ugotoviti Kritika strank, ki niso v postopku poravnave, v zvezi z vplivom sklepa o poravnavi na postopek brez poravnave ustvarja nova vprašanja v okviru prava EU. Sodba Timab Industries in CFPR/Komisija ( 28 ) (Timab) potrjuje, da so mešane zadeve dopustne. V sodbi je jasno navedeno, da če se podjetje umakne iz postopka poravnave, postopek poteka v skladu s splošnimi določbami Uredbe (ES) št. 773/2004, pri čemer gre za položaj, v katerem je treba morebitno odgovornost še ugotoviti ( 29 ) . Vendar se v zadevi Timab ne obravnavajo očitki o pristranskosti v okviru postopnih mešanih zadev.

28. Koristno analogijo s postopkom brez poravnave je mogoče najti v sodbi ESČP Karaman proti Nemčiji ( 30 ) (Karaman). V tej zadevi je tožeča stranka trdila, da ji je bila kršena pravica do poštenega sojenja zaradi predhodne obsodbe tretjih oseb, ki so tožečo stranko izrecno vpletle v isti protipraven dogovor o goljufivem ravnanju, kot ga je bila obtožena v postopku, ki je potekal zoper njo. ESČP je vsebinsko odločilo, da so v zapletenih postopkih, v katere je vključenih več oseb, ki jim ni mogoče soditi skupaj, sklicevanja na sodelovanje tretjih oseb, ki se jim lahko pozneje sodi ločeno, lahko nujna za presojo krivde tistih, ki se jim sodi. Nosilec odločanja pri ugotavljanju pravne odgovornosti obtoženca morda ne more predstaviti elementov dejstev, vključno s tistimi, ki se nanašajo na tretje osebe, kot zgolj domneve ali sume. ESČP je glede na okoliščine zadeve menilo, da so se nemška sodišča ustrezno in „kolikor je bilo mogoče v okviru sodbe, ki se je nanašala na več osumljencev, od katerih vsi niso bili navzoči, izognila ustvarjanju vtisa, da prejudicirajo krivdo tožeče stranke“. Glede na večinsko mnenje je obravnavno sodišče zlasti „dovolj jasno navedlo, da ni implicitno odločilo tudi o krivdi tožeče stranke“ ( 31 ) . ESČP je sklenilo, da sodba zoper druge obtožence ni vsebovala ničesar, kar bi „onemogočilo pošteno sojenje tožeči stranki“ ( 32 )

29. Karaman , in sicer da iz sklepa o poravnavi ni mogoče sklepati o odgovornosti strank, ki niso v postopku poravnave. Poleg tega bi se bilo v sklepu o poravnavi težko izogniti vsakršni omembi strank, ki niso v postopku poravnave. Nadalje je v sklepu o poravnavi jasno navedeno, da se „ne ugotavlja morebitna odgovornost [strank, ki niso v postopku poravnave] za sodelovanje pri kršitvi konkurenčnega prava EU v tej zadevi“. V skladu s tem in ob uporabi standarda ESČP v sodbi Karaman obstajajo utemeljeni razlogi za mnenje, da se s sklepom o poravnavi ne krši pravica strank, ki niso v postopku poravnave, do domneve nedolžnosti Ker so v mešanih zadevah postopki poravnave ločeni od ustreznih postopkov brez poravnave ( 33 ) , se zdi, da je stališče v zadevi AT.39914 analogno stališču v skladu z nemškim pravom, opredeljenim v zadevi, in sicer da iz sklepa o poravnavi ni mogoče sklepati o odgovornosti strank, ki niso v postopku poravnave. Poleg tega bi se bilo v sklepu o poravnavi težko izogniti vsakršni omembi strank, ki niso v postopku poravnave. Nadalje je v sklepu o poravnavi jasno navedeno, da se „ne ugotavlja morebitna odgovornost [strank, ki niso v postopku poravnave] za sodelovanje pri kršitvi konkurenčnega prava EU v tej zadevi“. V skladu s tem in ob uporabi standarda ESČP v sodbi Karaman obstajajo utemeljeni razlogi za mnenje, da se s sklepom o poravnavi ne krši pravica strank, ki niso v postopku poravnave, do domneve nedolžnosti ( 34 )

30. Poleg tega so imele stranke, ki niso v postopku poravnave, zaradi narave in okoliščin postopka na podlagi splošnih določb Uredbe (ES) št. 773/2004 v postopku brez poravnave na voljo številna varovala, med drugim predvsem možnost, da se na nasprotovanja Komisije odzovejo pisno in nanje odgovorijo med ustnim zaslišanjem, ter možnost dostopa do preiskovalnega spisa Komisije. Stranke, ki niso v postopku poravnave, so lahko pripravile podrobno obrambo, zaradi česar sta se v zvezi s podjetjema Crédit Agricole in JPMorgan v primerjavi s predhodno oceno, navedeno v ugotovitvi o možnih kršitvah, skrajšali obdobji kršitve, za kateri sta se šteli za odgovorni. Osnutek sklepa kaže, da je Komisija upoštevala trditve strank, ki niso v postopku poravnave.

Domnevna nejasnost ugotovitve o možnih kršitvah

31. Vse stranke, ki niso v postopku poravnave, so se pritožile, ker v ugotovitvi o možnih kršitvah obtožbe zoper njih domnevno niso bile podrobno opisane, zaradi česar je bilo nasprotovanja Komisije težko razumeti. Kljub temu so lahko stranke, ki niso v postopku poravnave, pripravile trdno obrambo in so bile seznanjene z bistvenimi elementi, uporabljenimi zoper njih. V teh okoliščinah ni mogoče trditi, da stranke, ki niso v postopku poravnave, niso poznale bistva ugotovitev Komisije, čeprav bi lahko bila ugotovitev o možnih kršitvah v nekaterih pogledih jasnejša ( 35 ) . V teh okoliščinah se zdi, da ugotovitev o možnih kršitvah ni tako nejasna, da bi to pomenilo kršitev temeljne procesne zahteve ( 36 )

Domnevna nepravilna uporaba in zloraba pravil o poravnavi pri kartelnih dogovorih

32. Podjetji Crédit Agricole in JPMorgan sta trdili, da je Komisija nepravilno uporabila postopek poravnave pri kartelnih dogovorih. […]

33. Glede na sodbo v zadevi Timab je imela Komisija pravico, da po nadaljnji preučitvi dokazov posodobi oceno suma kršitve, saj po umiku iz postopka poravnave nastane položaj tabula rasa . Poleg tega so imele stranke, ki niso v postopku poravnave, v skladu s splošnimi določbami Uredbe (ES) št. 773/2004 v postopku brez poravnave na voljo procesne pravice in varovala. Osnutek sklepa je bil pripravljen ob upoštevanju trditev strank, ki niso v postopku poravnave.

Osnutek sklepa

34. Komisija po obravnavi pisnih stališč in ustnem zaslišanju strank, ki niso v postopku poravnave, ni ugotovila oteževalnih okoliščin. V zvezi z dvema strankama, ki nista v postopku poravnave, je trajanje kršitve, ugotovljeno v osnutku sklepa, krajše od domnevnega trajanja kršitve iz ugotovitve o možnih kršitvah. Poleg tega se pri globah, naloženih v osnutku sklepa, upoštevajo olajševalne okoliščine v zvezi z vsako stranko, ki ni v postopku poravnave.

35. V skladu s členom 16 Sklepa 2011/695/EU sem preučil, ali se osnutek sklepa nanaša samo na nasprotovanja, v zvezi s katerimi so imele stranke, ki niso v postopku poravnave, priložnost izraziti svoja stališča. Ugotavljam, da se.

Sklepna ugotovitev

36. Čeprav so se med postopkom brez poravnave pojavila nekatera nova in ponekod zapletena vprašanja, so se procesne pravice v tem postopku učinkovito uveljavljale.

Bruselj, 5. decembra 2016 Joos STRAGIER

(1) V skladu s členoma 16 in 17 Sklepa predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (UL L 275, 20.10.2011, str. 29) (Sklep 2011/695/EU). Prvotni pooblaščenec za zaslišanje v zadevi AT.39914 je bil M. Albers, ki je zaradi upokojitve Komisijo zapustil julija 2013. Nato je W. Wils obravnaval zadevo do 16. oktobra 2013, ko sem jaz prevzel položaj.

(2) Pravne osebe, ki so združene po podjetjih in na katere je osnutek sklepa naslovljen (stranke, ki niso v postopku poravnave), so: Crédit Agricole SA in Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (skupaj: Crédit Agricole), HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc in HSBC France (skupaj: HSBC) ter JPMorgan Chase & Co., JPMorgan Chase Bank, National Association in J.P. Morgan Services LLP (skupaj: JPMorgan).

(3) To so izvedeni finančni produkti, vezani na nekatere obrestne mere za medbančna posojila, v tem primeru zlasti evropsko medbančno obrestno mero (Euribor) in/ali povprečje indeksov za transakcije čez noč v eurih (EONIA).

(4) […] (izmenjaje s pravnimi osebami, ki so zastopale ta podjetja v zadevi AT.39914; stranke v postopku poravnave).

(5) Uredba Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 (UL L 123, 27.4.2004, str. 18), kakor je bila spremenjena, zlasti z Uredbo Komisije (ES) št. 622/2008 z dne 30. junija 2008 (UL L 171, 1.7.2008, str. 29).

(6) Sklep C(2013) 8512 final, spremenjen v zvezi z globo, naloženo […] s Sklepom C(2016) 1995 final z dne 6. aprila 2016 (sklep o spremembi).

(7) Glej točki 109 in 111 Obvestila Komisije o dobrih praksah za izvajanje postopkov v zvezi s členoma 101 in 102 PDEU (UL C 308, 20.10.2011, str. 6, obvestilo o dobrih praksah protimonopolne politike).

(8) GD za konkurenco je pozneje odpoklical enega od teh DVD-jev in ga nadomestil z drugim, ki je vseboval manj dokumentov, preostale zadevne dokumente pa je dal na voljo v „zaupnem krogu“, v katerem je bil tudi zunanji svetovalec strank, ki niso v postopku poravnave.

(9) Glej sodbo Shell Petroleum in drugi/Komisija (T-343/06, EU:T:2012:478, točka 85).

(10) Zadeva T-98/14 (UL C 142, 12.5.2014, str. 36, in Sklep EU:T:2016:131).

(11) O teh informacijah sem že sprejel sklep z dne 2. oktobra 2014.

(12) Med drugim sodba Musique Diffusion française in drugi/Komisija (100/83 do 103/80, EU:C:1983:158, točka 21), in sodba Pilkington Group in drugi/Komisija (T-72/09, EU:T:2014:1094, točke od 228 do 244).

(13) Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).

(14) Glej med drugim sodbo Aalborg Portland in drugi/Komisija (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P in C-219/00 P, EU:C:2004:6, točka 68).

(15) Glej sodbe Boehringer Mannheim/Komisija (45/69, EU:C:1970:73, točki 22 in 23), Bolloré/Evropska komisija (T-372/10, EU:T:2012:325, točke od 56 do 61) ter Emesa-Trefilería in Industrias Galycas/Komisija (T-406/10, EU:T:2015:499, točka 120 in navedena sodna praksa).

(16) Glej sodbo Pilkington Group in drugi/Komisija (T-72/09, EU:T:2014:1094, točke od 234 do 237 in navedena sodna praksa).

(17) Glej na primer sodbe Chalkor/Komisija (C-386/10 P, EU:C:2011:815, točke od 45 do 67), Otis in drugi (C-199/11, EU:C:2012:684, točke od 56 do 63), Telefónica in Telefónica de España/Komisija (C-295/12 P, EU:C:2014:2062, točke od 39 do 59), Groupement des cartes bancaires (CB)/Evropska komisija (C-67/13 P, EU:C:2014:2204, točke od 41 do 46), Sasol in drugi/Komisija (T-541/08, EU:T:2014:628, točke od 206 do 208) ter Emesa-Trefilería in Industrias Galycas/Komisija (T-406/10, EU:T:2015:499, točke od 113 do 128).

(18) Zlasti sodba z dne 27. septembra 2011 v zadevi A. Menarini Diagnostics S.R.L. proti Italiji, št. 43509/08 (CE:ECHR:2011:0927JUD004350908), točka 59.

(19) Varuhinja človekovih pravic je pozneje zaključila preiskavo in ponovila, da je bila ugotovljena nepravilnost (glej sklep v zvezi s pritožbo 1021/2014/PD (ki jo je vložilo podjetje Crédit Agricole), na voljo na spletnem naslovu: http://www.ombudsman.europa.eu/sl/cases/decision.faces/en/61312/html.bookmark).

(20) Glej po analogiji med drugim sodbi Hüls/Komisija (C-199/92 P, EU:C:1999:358, točki 149 in 150) in Ziegler/Komisija (C-439/11 P, EU:C:2013:513, točka 154).

(21) Glej med drugim sodbi Franchet in Byk/Komisija (T-48/05, EU:T:2008:257, točka 210) in Komisija/Nanopoulos (T-308/10 P, EU:T:2012:370, točka 91).

(22) Sodbe Sumitomo Chemical in Sumika Fine Chemicals/Komisija (T-22/02 in T-23/02, EU:T:2005:349, točka 106), Pergan/Komisija (T-474/04, EU:T:2007:306, točka 76) ter Versalis in Eni/Komisija (T-103/08, EU:T:2012:686, točka 75).

(23) Glej med drugim sodbo Franchet in Byk/Komisija (T-48/05, EU:T:2008:257, točka 212).

(24) Glej med drugim sodbi z dne 6. februarja 2007, Garycki proti Poljski, št. 14348/02, točka 67, in z dne 18. februarja 2016, Rywin proti Poljski, št. 6091/06, 4047/07 in 4070/07 (CE:ECHR:2016:0218JUD000609106), točka 205.

(25) Sodba z dne 28. novembra 2002 Lavents proti Latviji, št. 58442/00 (CE:ECHR:2002:1128JUD005844200), točka 126.

(26) Glej sodbi z dne 12. julija 2013, Allen proti Združenemu kraljestvu, št. 25424/09 (CE:ECHR:2013:0712JUD002542409), točka 126, in z dne 27. marca 2014, Müller proti Nemčiji, št. 54963/08 (CE:ECHR:2014:0327JUD005496308), točka 46.

(27) Glej po analogiji sodbe ABB/Komisija (T-31/99, EU:T:2002:77, točka 104), Thyssen Stahl/Komisija (T-141/94, EU:T:1999:48, točka 169), Vlaamse Televisie Maatschapij/Komisija (T-266/97, EU:T:1999:144, točke 46 do 56) in Atlantic Container Line in drugi/Komisija (T-191/98, od T-212/98 do T-214/98, EU:T:2003:245, točka 414).

(28) T-456/10, EU:T:2015:296.

(29) Glej sodbo Timab (EU:T:2015:296, točke 70, 76, 90, 96 in 104).

(30) Sodba z dne 27. februarja 2014, Karaman proti Nemčiji, št. 17103/10 (CE:ECHR:2014:0227JUD001710310).

(31) To je sklenilo kljub manjšinskem mnenju, da je šlo za jasne izjave krivde, ki so presegale to, kar je bilo potrebno za sojenje drugim osumljencem.

(32) Sodba Karaman, točke od 65 do 70.

(33) Glej sodbo Timab (EU:T:2015:296, točki 71 in 72).

(34) Tudi če sklep o poravnavi vsebuje nekatere vidike, ki jih stranke, ki niso v postopku poravnave, kritizirajo, ker domnevno presegajo to, kar je potrebno, in so morebiti v nasprotju z izražanjem sumov, je na podlagi sodbe Karaman (točka 63) in sodne prakse, navedene v zgornji opombi 26, jasno, da niti uporaba ponesrečenega jezika morda ni odločilna, če se upoštevajo narava in okoliščine postopka. To potrjuje razlika med odklonilnim mnenjem v sodbi Karaman in večinsko presojo istih dejstev (točke od 65 do 71).

(35) Glej sodbo Timab (točke od 135 do 140) in za primerjavo sodbo Ballast Nedam/Komisija (C-612/12 P, EU:C:2014:193, točke od 25 do 29). Po analogiji glej tudi sklep v zadevi Panasonic/Komisija (C-608/15 P, EU:C:2016:538, točke od 21 do 24).

(36) Podjetje JPMorgan se je pritožilo tudi, da dopis o dejstvih, nanj naslovljen septembra 2016, ni bil dovolj jasen. Vendar preučitev navedenega dopisa in odgovora podjetja JPMorgan nanj ne potrjuje navedene trditve.