Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (ES) št. 1931/2006 v zvezi z vključitvijo območja Kaliningrada in določenih poljskih upravnih okrožij v obmejno območje /* COM/2011/0461 konč. - 2011/0199 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA V interesu razširjene Evropske unije je zagotoviti, da meje z njenimi sosedami ne ovirajo trgovine, socialne in kulturne izmenjave ali regionalnega sodelovanja z njimi. Zato sta Svet in Evropski parlament leta 2006 sprejela Uredbo o pravilih za obmejni promet na zunanjih kopenskih mejah držav članic[1] (v nadaljnjem besedilu: uredba o obmejnem prometu), ki za osebe, ki prebivajo na obmejnem območju, dovoljuje odstopanje od splošnih pravil glede mejne kontrole iz Zakonika o schengenskih mejah. Uredba pooblašča države članice za sklepanje dvostranskih sporazumov s sosednjimi tretjimi državami pod pogojem, da so ti sporazumi popolnoma skladni z določbami uredbe. Komisija je februarja 2011 v drugem poročilu[2] ugotovila, da režim obmejnega prometa bistveno lajša življenje osebam, ki prebivajo blizu zunanjih kopenskih meja, obenem pa je malo dokazov o njegovih zlorabah. Navedla je tudi, da bi bila glede na poseben položaj Kaliningrada – območje Kaliningrada v Ruski federaciji s skoraj enim milijonom prebivalcev je po širitvi EU leta 2004 edina enklava v EU – sprememba uredbe o obmejnem prometu upravičena. Geografska lega enklave Kaliningrad je resnično izjemna, saj gre za relativno majhno območje, ki ga popolnoma obkrožata dve državi članici EU. Celotno območje ima značaj obmejnega območja. V Evropi ni nobene druge enklave s podobno geografsko lego. Za preprečitev izolacije Kaliningrada od njegovih neposrednih sosed je treba prebivalcem tega območja olajšati potovanje. Sporazum med EU in Rusko federacijo o poenostavitvi vizumskih postopkov, ki velja od leta 2007, je sicer že znatno izboljšal mobilnost, režim obmejnega prometa pa zagotavlja dodatne olajšave posebej prebivalcem, ki redno, tudi vsakodnevno, potujejo po obmejnem območju. Tako prosilcem na primer ni treba dokazati, da razpolagajo z zadostnimi sredstvi za preživljanje, dovoljenje se lahko izda brezplačno, za obmejni promet se lahko rezervirajo ali odprejo posebne steze in/ali posebni mejni prehodi. Poleg tega bi te olajšave veljale za vse prebivalce območja Kaliningrada, medtem ko se nekatere olajšave iz sporazuma med EU in Rusko federacijo o poenostavitvi vizumskih postopkov nanašajo le na določene kategorije oseb. Tudi za preprečitev umetne razdelitve območja Kaliningrada, do katere bi prišlo z omogočanjem uživanja olajšav v zvezi z obmejnim prometom samo nekaterim prebivalcem, večini (vključno s prebivalci Kaliningrada) pa ne, bi bilo treba v dvostranskem sporazumu med državo članico in Rusko federacijo celotno območje Kaliningrada šteti za obmejno območje. Opozoriti je treba, da tega obmejnega območja ni mogoče nadalje razširiti. Zaradi učinkovitejšega izvajanja uredbe v navedeni regiji bi bilo treba v obmejno območje vključiti tudi posebno obmejno območje na poljski strani, da se olajša in okrepi gospodarska in kulturna izmenjava med območjem Kaliningrada na eni strani ter velikimi centri na severu Poljske na drugi. Poudariti je treba, da ta izjemna razširitev obmejnega območja na območju Kaliningrada ne vpliva na splošno opredelitev obmejnega območja (območje 30/50 km). Poleg tega se še naprej uporabljajo vsa pravila in pogoji uredbe o obmejnem prometu, ki zagotavljajo varnost celotnega schengenskega območja. Dovoljenja za obmejni promet bodo še naprej imela v uredbi določene varnostne značilnosti, izdajo pa se lahko samo prosilcem, ki izpolnjujejo vse pogoje iz uredbe. Poleg tega mora Poljska zagotoviti, da se vsaka zloraba režima obmejnega prometa kaznuje z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi, ki vključujejo možnost razveljavitve in odvzema dovoljenj za obmejni promet. V zvezi s tem so se poljski organi že zavezali, da bodo izvedli ciljno usmerjene kampanje obveščanja in jasno označili območje obmejnega prometa. Ta predlog prispeva k nadaljnjemu spodbujanju strateškega partnerstva med EU in Rusko federacijo v skladu s prednostnimi nalogami, ki so v zvezi s čezmejnim sodelovanjem določene v časovnem načrtu za skupni prostor svobode, varnosti in pravice, in se upošteva v okviru splošnih odnosov med EU in Rusko federacijo. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI Države članice so na podlagi drugega poročila Komisije o izvajanju in delovanju režima obmejnega prometa na ustreznih forumih razpravljale o možnosti posebne rešitve za enklavo Kaliningrad. Večina držav članic je naklonjena takšni rešitvi pod pogojem, da se ne bo ponovno razpravljalo o splošni opredelitvi obmejnega območja in da bo ta izjema pomenila posebno in enkratno rešitev zgolj za enklavo Kaliningrad. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Predlog temelji na členu 77(2)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Predlog spreminja uredbo o obmejnem prometu, ki je temeljila na ustrezni določbi Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, tj. členu 62(2)(a) (zunanje meje). 4. POSLEDICE ZA PRORAČUN Predlog spremembe ne vpliva na proračun EU. 2011/0199 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (ES) št. 1931/2006 v zvezi z vključitvijo območja Kaliningrada in določenih poljskih upravnih okrožij v obmejno območje EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 77(2)(b) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Pravila Unije o obmejnem prometu, ki jih vsebuje od leta 2007 veljavna Uredba (ES) št. 1931/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o pravilih za obmejni promet na zunanjih kopenskih mejah držav članic in spremembi določb Schengenske konvencije[3], zagotavljajo, da meje ne ovirajo trgovine, socialne in kulturne izmenjave ali regionalnega sodelovanja s sosednjimi državami, obenem pa zagotavljajo varnost celotnega schengenskega območja. (2) Območje Kaliningrada ima izjemno geografsko lego: kot relativno majhno območje, ki ga popolnoma obkrožata dve državi članici, je edina enklava v EU; zaradi njegove oblike in porazdelitve prebivalstva bi uporaba standardne opredelitve obmejnega območja umetno razdelila enklavo, saj bi nekateri prebivalci uživali olajšave v zvezi z obmejnim prometom, večina, vključno s prebivalci mesta Kaliningrad, pa ne. Glede na homogeno naravo območja Kaliningrada in za okrepitev trgovine, socialne in kulturne izmenjave ter regionalnega sodelovanja bi bilo treba v Uredbo (ES) št. 1931/2006 uvesti posebno izjemo, da se celotno območje Kaliningrada šteje za obmejno območje. (3) Zaradi učinkovitejšega izvajanja Uredbe (ES) št. 1931/2006 v navedeni regiji z več priložnostmi za trgovino, socialno in kulturno izmenjavo ter regionalno sodelovanje med območjem Kaliningrada na eni strani in velikimi centri na severu Poljske na drugi bi bilo treba za obmejno območje šteti tudi posebno obmejno območje na poljski strani. (4) Ta uredba ne posega v splošno opredelitev obmejnega območja ter spoštovanje pravil in pogojev iz Uredbe (ES) št. 1931/2006, vključno s kaznimi, ki jih države članice uporabijo zoper obmejne prebivalce v primeru zlorabe režima obmejnega prometa. (5) Ta uredba prispeva k nadaljnjemu spodbujanju strateškega partnerstva med Evropsko unijo in Rusko federacijo v skladu s prednostnimi nalogami, ki so določene v časovnem načrtu za skupni prostor svobode, varnosti in pravice, ter upošteva splošne odnose med Evropsko unijo in Rusko federacijo. (6) Ker cilja te uredbe, tj. spremembe veljavnih pravil Unije o obmejnem prometu, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ga je lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti, ki je tudi določeno v navedenem členu, ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego tega cilja. (7) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih po tem, ko Svet odloči o tej uredbi, odloči, ali jo bo prenesla v svoje notranje pravo. (8) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[4]; Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanj ni zavezujoča in se zanj ne uporablja. (9) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[5]; Irska zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja. (10) Za Islandijo in Norveško pomeni ta uredba razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[6], ki spadajo na področje iz člena 1(A) Sklepa Sveta 1999/437/ES o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo tega sporazuma[7]. (11) Za Švico pomeni ta uredba razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[8], ki spadajo na področje iz člena 1(A) Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES[9]. (12) Za Lihtenštajn pomeni ta uredba razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1(A) Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU[10] – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Uredba (ES) št. 1931/2006 se spremeni: (1) Na koncu točke 2 člena 3 se doda: „Območja, navedena v prilogi k tej uredbi, se štejejo za obmejna območja.“ (2) Doda se priloga, ki jo vsebuje priloga k tej uredbi. Člen 2 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbama. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik PRILOGA „Priloga: 1. Kaliningrad Oblast 2. poljska upravna okrožja (powiaty) v województwo pomorskie: pucki, m. Gdynia, m. Sopot, m. Gdańsk, gdański, nowodworski, malborski 3. poljska upravna okrožja (powiaty) v województwo warmińsko-mazurskie: m. Elbląg, elbląski, braniewski, lidzbarski, bartoszycki, m. Olsztyn, olsztyński, kętrzyński, mrągowski, węgorzewski, giżycki, gołdapski, olecki.“ [1] Uredba št. 1931/2006 z dne 20. decembra 2006, UL L 405, 30.12.2006, str. 1. [2] COM(2011) 47 z dne 9. februarja 2011. [3] UL L 405, 30.12.2006, str. 1. [4] UL L 131, 1.6.2000, str. 43. [5] UL L 64, 7.3.2002, str. 20. [6] UL L 176, 10.7.1999, str. 36. [7] UL L 176, 10.7.1999, str. 31. [8] UL L 53, 27.2.2008, str. 52. [9] UL L 53, 27.2.2008, str. 52. [10] UL L 160, 18.6.2011, str. 19.