Povzetek V hrvaškem pravosodnem sistemu je opaziti izboljšave v zvezi s krajšanjem postopkov in zmanjševanjem zaostankov, vendar so za reševanje resnih izzivov glede učinkovitosti in kakovosti še vedno potrebne nadaljnje izboljšave. Vse večja razširjenost novih elektronskih komunikacijskih orodij na sodiščih je privedla do postopnega povečanja njihove uporabe. Postopek imenovanja novega predsednika vrhovnega sodišča, ki je v teku, je sprožil polemike in ponavljajoče se omalovaževalne javne izjave proti sodnikom. Ustavno sodišče je v ozračju, v katerem se stališča o naslednjem predsedniku vrhovnega sodišča močno razhajajo, poudarilo pomen sodelovanja med državnimi organi. Državni sodni svet je pripravil predloge za okrepitev svoje vloge pri izbiri sodnikov – to vprašanje je bilo poudarjeno že v poročilu o stanju pravne države za leto 2020. Vrsta domnevnih etičnih in disciplinskih kršitev sodnikov je privedla do postopkov pred državnim sodnim svetom in sodniškimi sveti, pa tudi do kazenske preiskave. Stopnja zaznane neodvisnosti sodstva ostaja zelo nizka. Človeških virov v državnem sodnem svetu in državnem pravobranilskem svetu še vedno primanjkuje, kljub temu da so bile za preverjanje na novo objavljenih prijav premoženjskega stanja sodnikov in državnih pravobranilcev dodeljene nekatere, čeprav omejene, okrepitve. Nova strategija za preprečevanje korupcije za obdobje 2021–2030 je v postopku javnega posvetovanja. Kot že prejšnja strategija tudi osnutek predloga nove strategije predvideva krepitev pravnega okvira za preprečevanje nasprotja interesov, ki je v pripravi. Etičnih kodeksov za člane vlade in poslance še vedno ni, pojav vrtljivih vrat pa je le delno urejen. Podrobna pravila o lobističnih dejavnostih je treba še uvesti. Čeprav so bile napovedane spremembe okvira politične imunitete članov vlade, zakonodajni ukrepi še niso bili sprejeti. Postopki javnega naročanja ostajajo področje z visokim tveganjem korupcije; po prijavah nepravilnosti je bilo odkritih več primerov. Kazenski pregon in preiskovanje korupcije na visoki ravni se nadaljujeta, vendar pri obsodbah zaradi dolgotrajnih postopkov pogosto prihaja do zamud. Hrvaška posodablja svojo zakonodajo o medijih za prenos direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah, revidiran zakon o elektronskih medijih pa naj bi bil sprejet še v letu 2021. Še vedno obstaja zaskrbljenost glede politične neodvisnosti agencije za elektronske medije, za morebitne člane njenega upravljavskega organa pa so v okviru revizije tega zakona predvidene nove zahteve glede kvalifikacij. Hrvaška ima trden okvir o preglednosti lastništva medijev, načrtuje pa še nadaljnje izboljšave. Čeprav državna oglaševalska sredstva delno ureja zakon o elektronskih medijih, deležniki poročajo, da to pogosto ogroža politično neodvisnost medijskih hiš, ki so gospodarsko odvisne od tovrstnega financiranja, zlasti na lokalni ravni. Vzpostavljen je pravni okvir za zaščito novinarjev, vendar se ti še vedno soočajo z grožnjami. Zlasti je še vedno izražena zaskrbljenost zaradi številnih strateških tožb za onemogočanje udeležbe javnosti, usmerjenih proti novinarjem. Dostop do informacij je zagotovljen z zakonom, vendar še vedno prihaja do zamud pri obravnavi zahtevkov novinarjev. Kar zadeva sistem zavor in ravnovesij, so javna posvetovanja sicer vključena v zakonodajne postopke, vendar deležniki menijo, da je udeležba državljanov bolj formalna kot vsebinska. Hrvaška ni razglasila izrednih razmer, ukrepi v zvezi s pandemijo COVID-19 pa so temeljili na dvakrat spremenjenem zakonu o nalezljivih boleznih. Ustavno sodišče je te ukrepe pregledalo in ugotovilo, da so združljivi z ustavo, ter odločilo, da bi moral parlament poiskati načine za opravljanje svojih funkcij med pandemijo. Dostop varuhinje človekovih pravic do informacij, potrebnih za izvedbo preiskav, se mora še izboljšati. Nacionalni načrt za ustvarjanje in omogočanje okolja za razvoj civilne družbe za obdobje 2021–2027 je od leta 2016 še vedno v fazi priprave – to vprašanje je bilo izpostavljeno v poročilu o stanju pravne države za leto 2020.

I.Pravosodni sistem

Hrvaška ima tristopenjski pravosodni sistem, ki ga sestavljajo splošna in specializirana sodišča. Prvostopenjska sodišča splošne pristojnosti, ki obravnavajo civilne in kazenske zadeve, sestavljajo občinska sodišča (34), okrožna sodišča (15) pa so drugostopenjska sodišča splošne pristojnosti z nekaterimi pristojnostmi kot prvostopenjska sodišča. Med sodišči specializirane pristojnosti je na prvi stopnji devet gospodarskih sodišč in štiri upravna sodišča, na drugi stopnji pa so višje kazensko sodišče, višje prekrškovno sodišče, višje gospodarsko sodišče in višje upravno sodišče. Vrhovno sodišče obravnava vse vrste zadev. Ustavno sodišče izvaja presojo ustavnosti. Neodvisni državni sodni svet zagotavlja avtonomijo in neodvisnost sodstva . Državno pravobranilstvo je samostojen, neodvisen pravosodni organ, ki opravlja vlogo tožilstva in izvaja pravne ukrepe za zaščito državne lastnine ter uporablja pravna sredstva za zaščito ustave in zakonov. Državna pravobranilstva vodijo državni pravobranilci. Generalni državni pravobranilec je vodja državnega pravobranilstva Republike Hrvaške, ki je najvišje državno pravobranilstvo. Pooblastila za imenovanje in nadzor nad poklicno potjo državnih pravobranilcev in namestnikov državnih pravobranilcev ima državni pravobranilski svet, pooblastila za zastopanje in upravljanje pa generalni državni pravobranilec . Državni pravobranilski svet je neodvisen samoupravni organ, katerega naloga je zagotavljati avtonomijo in neodvisnost državnega pravobranilstva . Hrvaška sodeluje v Evropskem javnem tožilstvu (EJT). Hrvaška odvetniška zbornica je neodvisna, samoupravna strokovna organizacija, ki je pristojna za disciplinske postopke zoper odvetnike.

Neodvisnost

Stopnja zaznane neodvisnosti sodstva se zmanjšuje. Stopnja zaznane neodvisnosti sodstva v širši javnosti se je leta 2021 poslabšala in ostaja najnižja v EU (delež javnosti, ki meni, da je neodvisnost sodstva dokaj ali zelo dobra, se je zmanjšal s 24 % na 17 %) . Tudi med podjetji je stopnja zaznane neodvisnosti zelo nizka in je padla na najnižjo raven v EU (delež javnosti, ki meni, da je neodvisnost sodstva dokaj ali zelo dobra, je ostal pri 16 %, pri čemer se je delež podjetij, ki menijo, da je neodvisnost zelo slaba, povečal s 36 % na 43 %) . Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2021 kaže trend upadanja od leta 2016. Po mnenju širše javnosti je glavni razlog za zaznano slabo neodvisnost sodišč in sodnikov vtis, da so izpostavljeni vmešavanju ali pritiskom vlade in politikov . Podrobnejše raziskave bi lahko prispevale k reševanju teh vprašanj s preučitvijo specifičnih razlogov, zaradi katerih je po mnenju različnih deležnikov v pravosodnem sistemu stopnja zaznane neodvisnosti sodstva stalno nizka .

Postopek imenovanja novega predsednika vrhovnega sodišča, ki je v teku, je sprožil polemiko, ustavno sodišče pa je poudarilo pomen sodelovanja med državnimi organi. Štiriletni mandat prejšnjega predsednika vrhovnega sodišča se je iztekel 15. julija 2021. Postopek imenovanja novega predsednika je privedel do intenzivne izmenjave mnenj med najvišjimi predstavniki državnih organov, v kateri so se ponavljale negativne izjave o vrhovnem sodišču in drugih sodnikih. V skladu z ustavo predsednika vrhovnega sodišča imenuje parlament na predlog predsednika republike. Generalna skupščina vrhovnega sodišča in pristojni parlamentarni odbor podata mnenje o kandidatih. Kot je pojasnilo ustavno sodišče, ta mnenja, ki jih morata podati o vseh kandidatih, za predsednika republike niso zavezujoča. V skladu s spremembami, sprejetimi leta 2018, je državni sodni svet februarja 2021 uradu predsednika republike posredoval prijave treh kandidatov (vključno s sedanjim predsednikom vrhovnega sodišča). Predsednik republike je parlamentu predlagal kandidata, ki se ni prijavil na prosto delovno mesto, in trdil, da so spremembe zakona o sodiščih iz leta 2018, ki določajo postopek za prosto delovno mesto, „neustavne“. Ustavno sodišče je pozneje ugotovilo, da so spremembe iz leta 2018 skladne z ustavo. Sodišče je pojasnilo, da lahko predsednik republike izbira le med kandidati, ki so se prijavili na prosto delovno mesto; vendar se lahko predsednik odloči tudi, da ne bo predlagal nobenega od kandidatov, ki so se prijavili, in o tem obvesti parlament. Neuspešen kandidat lahko pri ustavnem sodišču zahteva presojo odločitve parlamenta. Sodišče je poudarilo tudi ustavno zahtevo po sodelovanju med državnimi organi pri iskanju skupnih rešitev v skladu z načelom pravne države in preprečevanju destabilizacijskih situacij, ki bi ovirale delovanje vrhovnega sodišča. Po sodbi ustavnega sodišča je predsednik republike zahteval ponovno objavo prostega delovnega mesta. Po ponovni objavi je predsednik republike junija 2021 parlamentu predlagal enega od petih kandidatov, ki so se prijavili (od sedanjih sodnikov vrhovnega sodišča se ni prijavil nihče), vendar parlament kandidata ni imenoval. Državni sodni svet je 7. julija 2021 objavil tretji javni razpis. Ker novi predsednik vrhovnega sodišča ni bil imenovan pred iztekom mandata prejšnjega predsednika, bo to funkcijo, morda dalj časa, opravljal namestnik predsednika vrhovnega sodišča. Glede na to, da bi bil kandidat za predsednika vrhovnega sodišča lahko hkrati imenovan tudi za novega sodnika (če ta oseba ni že sodnik), je treba opozoriti, da bi bilo treba v skladu s priporočili Sveta Evrope o postopku izbire sodnikov, kadar ustavne ali druge pravne določbe določajo, da odločitve sprejemajo voditelj države, vlada ali zakonodajna oblast, v praksi upoštevati mnenje neodvisnega in pristojnega organa, ki ga v veliki meri sestavlja sodstvo (v tem primeru generalna skupščina vrhovnega sodišča).

Državni sodni svet je podal predloge za okrepitev svoje vloge pri izbiri sodnikov. V Poročilu o stanju pravne države za leto 2020 je ugotovljeno, da se državni sodni svet in državni pravobranilski svet po uvedbi sprememb, s katerimi se je zmanjšala njuna vloga pri izbiri sodnikov in državnih pravobranilcev, soočata z izzivi. Kar zadeva sodnike, se je s spremembami iz leta 2018 zmanjšalo število točk, ki jih lahko državni sodni svet dodeli kandidatom na podlagi razgovora, kar je zmanjšalo možnost sveta za razlikovanje med kandidati. Marca 2021 je državni sodni svet pripravil analizo določb zakona o izbiri sodnikov in predlagal spremembe. Svet je poudaril, da so sedanje določbe o dodeljevanju točk kandidatom v izbirnem postopku ogrozile njegovo sposobnost delovati kot neodvisen in avtonomen organ, katerega naloga je zagotavljanje neodvisnosti sodstva. Svet meni, da sedanji sistem, v katerem imajo točke, dosežene v državni šoli za sodne uradnike, odločilno vlogo pri izbiri sodnikov, svetu odvzema pomembno vlogo ali vpliv pri izbiri sodnikov. V novih predlogih je preučeno, kako izboljšati vlogo sveta v izbirnem postopku. Svet je predlagal tudi izboljšave okvira za disciplinske postopke zoper sodnike, zlasti v zvezi z roki. Glede tega so sredstva, ki so na voljo državnemu sodnemu svetu in državnemu pravobranilstvu, pomemben element za izboljšanje kakovosti dela obeh svetov.

Državni sodni svet in državni pravobranilski svet sta prejela dodatna sredstva za preverjanje novoobjavljenih prijav premoženjskega stanja sodnikov in državnih pravobranilcev. Januarja 2021 so bile prijave premoženjskega stanja sodnikov in državnih pravobranilcev objavljene na spletu in postale javno dostopne. V poročilu o stanju pravne države za leto 2020 je bilo ugotovljeno, da bi bila potrebna podpora z elektronskimi orodji in ustreznimi človeškimi viri, da bosta državni sodni svet in državni pravobranilski svet lahko uspešno in hitro pregledovala prijave, po možnosti še pred njihovo objavo na spletu. Oba sveta sta začela sprejemati ukrepe za povezavo svojih sistemov IKT s podatkovnimi zbirkami pristojnih organov. Povezava svetov s temi zbirkami podatkov, ko bo vzpostavljena, bo omogočila učinkovitejše preverjanje premoženjskega stanja. Kot je navedeno v poročilu o stanju pravne države za leto 2020, ti sistemi IKT ne odkrivajo samodejno nedoslednosti med prijavljenim in dejanskim premoženjskim stanjem sodnikov in državnih pravobranilcev. Aprila 2021 sta sveta sprejela tri uradnike (en javni uslužbenec je bil premeščen v državni pravobranilski svet, dva pa v državni sodni svet), ki so bili začasno premeščeni z ministrstva za pravosodje in javno upravo, da so pomagali pri ročnem preverjanju prijav premoženjskega stanja. Uvedba avtomatizirane programske rešitve za oba sveta, katere cilj je samodejna primerjava podatkov, naj bi bila uvedena do konca leta 2021. Nadaljnje izboljšave programske rešitve za oba sveta, pa tudi za komisijo za reševanje nasprotij interesov (ki programsko rešitev uporablja od leta 2018), so v skladu z nacionalnim načrtom za okrevanje in odpornost predvidene šele za leto 2024.

Državni sodni svet, sodni sveti in preiskovalni organi se odzivajo na vrsto domnevnih etičnih in disciplinskih kršitev sodnikov. V začetku leta 2021 so mediji obširno poročali in javnost razpravljala o več dogodkih, v katere so bili vpleteni sodniki in ki so se domnevno zgodili v letih 2020 in 2021. V enem primeru je bilo udeleženih pet sodnikov, ki so domnevno kršili omejitvene ukrepe v okviru pandemije COVID-19. Predsednik vrhovnega sodišča je začel postopek zaradi kršitve etičnega kodeksa na področju pravosodja. Marca je eden od sodnih svetov ugotovil kršitev s strani enega sodnika, medtem ko drugi sodni svet ni ugotovil nobene kršitve s strani preostalih štirih sodnikov. Svet za etiko je 13. maja 2021 v pritožbi zoper vseh pet sklepov odločil, da je vseh pet sodnikov kršilo etični kodeks na področju pravosodja zaradi kršitve omejitvenih ukrepov v okviru pandemije COVID-19. Drugi primer je vključeval obtožbe o kršitvah nepristranskosti in neprimernih darilih, ki naj bi jih osumljenec v kazenski zadevi (vidna javna osebnost) podaril sodnikom, ki odločajo v tej zadevi, glede česar je predsednik zadevnega sodišča začel disciplinski postopek pred državnim sodnim svetom. Postopki zoper sodnike, vključno s kazenskimi postopki, še vedno potekajo. Sodni sveti v okviru sodišč odločajo o kršitvah etičnega kodeksa na področju pravosodja s strani sodnikov na teh sodiščih. Zoper sklep je mogoča pritožba pri svetu za etiko, senatu sodnikov, ki ga izberejo predsedniki vseh sodnih svetov. Odločitve o disciplinskih sankcijah zoper sodnike sprejema državni sodni svet, zoper odločitve pa je mogoča pritožba pri ustavnem sodišču.

Kakovost

Razširjenost uporabe elektronskih komunikacijskih orodij na sodiščih se postopoma povečuje. V pregledu stanja na področju pravosodja v EU za leto 2021 je bilo ugotovljeno, da so informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) za vodenje zadev in elektronsko komunikacijo med sodišči in strankami še vedno med najmanj razvitimi v EU. Kar zadeva uporabo IKT za vodenje zadev, je v teku uvedba sistema e-spisov še za preostanek sodišč; delovati naj bi začel do konca leta 2021. Kar zadeva elektronska komunikacijska orodja, je bil sistem e-komunikacij, ki omogoča elektronsko izmenjavo dokumentov s sodiščem, uveden na gospodarskih, okrožnih in občinskih sodiščih, višjem gospodarskem sodišču in vrhovnem sodišču (samo za civilne zadeve). Trenutno ta sistem večinoma uporabljajo odvetniki, notarji, sodni izvedenci, cenilci in tolmači ter stečajni upravitelji. Uporaba sistema e-komunikacij se je v letu 2020 povečala, potem ko je bilo z zakonom določeno, da je elektronska komunikacija obvezna za pravne osebe (državljani imajo še vedno možnost uporabe papirne različice). Vendar so še vedno možne izboljšave, zlasti v kazenskih zadevah: čeprav tehnični pogoji za elektronsko komunikacijo med državnimi pravobranilci in sodišči že obstajajo, bodo potrebne spremembe zakonika o kazenskem postopku, predvidene za leto 2022. Kar zadeva elektronsko komunikacijo med državnimi pravobranilci in policijo, je bilo opravljeno preskusno obdobje. Policija sodiščem pošilja obtožnice v prekrškovnih zadevah, za elektronsko komuniciranje sodišč s policijo pa so potrebne zakonodajne spremembe. Sodbe prvo- in drugostopenjskih sodišč se še vedno objavljajo v zelo omejenem obsegu. Sistem e-spisov naj bi bil do leta 2023 nadgrajen s posebnim modulom za anonimizacijo, ki bo omogočal objavo sodb na javno dostopnem portalu, ki omogoča iskanje.

Državni sodni svet in državni pravobranilski svet sta prejela nekaj začasnih okrepitev, vendar človeških virov še vedno primanjkuje. Kot je navedeno v Poročilu o stanju pravne države za leto 2020, imata državni sodni svet in državni pravobranilski svet precejšnje pristojnosti , vendar je njuna upravna zmogljivost še vedno zelo omejena, razmere pa se niso bistveno izboljšale. Čeprav sta leta 2020 oba sveta uradno prejela višja finančna sredstva (25 % več za državni sodni svet in 40 % več za državni pravobranilski svet v primerjavi z letom 2019), je bila zaradi omejitvenih ukrepov v zvezi s pandemijo COVID-19 uporaba teh sredstev za zaposlovanje novega osebja odložena. Doslej so sveti prejeli le nekaj začasnih okrepitev za preverjanje prijav premoženjskega stanja sodnikov in državnih pravobranilcev.

Novo višje kazensko sodišče je začelo delovati kot specializirano pritožbeno sodišče v kazenskih zadevah. Januarja 2021 je višje kazensko sodišče začelo delovati kot specializirano sodišče, pristojno za odločanje o pritožbah zoper odločbe okrožnih sodišč (v vlogi prvostopenjskega ali drugostopenjskega kazenskega sodišča) . Sodišče je začelo delo po sodbi ustavnega sodišča, v kateri je bilo navedeno, da višje kazensko sodišče ne postavlja pod vprašaj ustavnega položaja vrhovnega sodišča. Zagotovljeno je bilo potrebno strokovno in upravno osebje ter ustrezno opremljen prostor na sodišču. Državni sodni svet je imenoval 11 od skupno 15 sodnikov, kot je za to sodišče določeno s sklepom ministra za pravosodje in javno upravo, in novega predsednika sodišča. Predvideno je bilo, da bo novo sodišče olajšalo delo vrhovnega sodišča kot sodišča druge stopnje. Vrhovno sodišče bi se lahko osredotočilo na pravna vprašanja v kazenskih zadevah, pri čemer bi delovalo kot sodišče tretje stopnje.

Učinkovitost

Sodni zaostanki so se zmanjšali, trajanje postopkov na sodiščih druge stopnje pa skrajšalo, medtem ko so se na sodiščih prve stopnje večinoma povišali ter ostajajo med najvišjimi v EU . Pandemija COVID-19 ter huda potresa v Zagrebu in Petrinji so negativno vplivali zlasti na učinkovitost prvostopenjskih sodišč, predvsem zaradi zamud pri obravnavah, medtem ko so drugostopenjska sodišča in vrhovno sodišče, ki delujejo večinoma na podlagi pisnih sodnih spisov, še naprej delovala s povečano učinkovitostjo. Leta 2020 je povprečno trajanje postopkov na sodiščih prve stopnje ostalo med najdaljšimi v EU in se je večinoma podaljšalo, in sicer na 1 000 dni v gospodarskih pravdnih zadevah (735 v letu 2019) in 705 dni v kazenskih zadevah na občinskih sodiščih (691 v letu 2019), v civilnih pravdnih zadevah pa se je skrajšalo na 826 dni (854 v letu 2019) . Povprečno trajanje postopkov pred okrožnimi sodišči se je večinoma skrajšalo, pri čemer so civilne pravdne zadeve na drugi stopnji trajale le 233 dni (258 v letu 2019), kazenske zadeve pa 804 dneve (930 v letu 2019). Na sodiščih prve stopnje so se sodni zaostanki znižali za 13 % v gospodarskih zadevah (v primerjavi z letom 2019), vendar so se leta 2020 povišali za 15 % v civilnih pravdnih zadevah, za 12 % v upravnih in za 9 % v kazenskih zadevah. Na okrožnih sodiščih druge stopnje so se sodni zaostanki v civilnih pravdnih zadevah znižali za 22 %, v kazenskih zadevah pa za 9 %. Tako višje gospodarsko sodišče kot vrhovno sodišče sta dodatno skrajšali trajanje postopkov in znižali sodne zaostanke v gospodarskih in civilnih zadevah. Ministrstvo za pravosodje in javno upravo je v začetku leta 2021 začelo pripravljati akcijske načrte za izboljšanje učinkovitosti dela sodišč, pri čemer je predvidelo, da bo za vsako pravosodno območje in specializirana sodišča pripravljen prilagojen akcijski načrt.