ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(1) Komisija je v svojem sporočilu z dne 11. decembra 2019 z naslovom „Evropski zeleni dogovor“[1] določila novo strategijo za rast, katere cilj je preobraziti Unijo v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom, ki v letu 2050 ne bo ustvarjalo nobenih neto emisij toplogrednih plinov in v katerem bo rast ločena od rabe virov. Sporočilo Komisije o načrtu za uresničitev podnebnih ciljev[2], v katerem je predlagano povišanje stopnje zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 na najmanj 55 % – to ambicijo je 11. decembra 2020 podprl tudi Evropski svet – in ocena učinka, iz katere izhaja, potrjuje, da bo mešanica virov energije v prihodnosti zelo drugačna kot današnja, ter daje podlago za potrebo po pregledu in, če bo potrebna, reviziji energetske zakonodaje. Sedanje naložbe v energetsko infrastrukturo nedvomno ne zadostujejo za prenovo in izgradnjo energetske infrastrukture za prihodnost. To pomeni tudi, da mora biti vzpostavljena infrastruktura, ki bo podpirala evropski energijski prehod, vključno s hitro elektrifikacijo, povečanjem obsega proizvodnje energije iz obnovljivih virov, večjo uporabo obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, povezovanje energetskega sistema in več uvajanja inovativnih rešitev.

(1) Komisija je v svojem sporočilu z dne 11. decembra 2019 z naslovom „Evropski zeleni dogovor“[1] določila novo strategijo za rast, katere cilj je preobraziti Unijo v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom, ki v letu 2050 ne bo ustvarjalo nobenih neto emisij toplogrednih plinov in v katerem bo rast ločena od rabe virov. Sporočilo Komisije o načrtu za uresničitev podnebnih ciljev[2], v katerem je predlagano povišanje stopnje zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 na najmanj 55 % – to ambicijo je 11. decembra 2020 podprl tudi Evropski svet – in ocena učinka, iz katere izhaja, potrjuje, da bo mešanica virov energije v prihodnosti zelo drugačna kot današnja, ter daje podlago za potrebo po pregledu in, če bo potrebna, reviziji primarne in sekundarne energetske zakonodaje na evropski, nacionalni in regionalni ravni . Sedanje naložbe v energetsko infrastrukturo nedvomno ne zadostujejo za prenovo in izgradnjo energetske infrastrukture za prihodnost ter hkratno zagotavljanje oskrbe z energijo, ki zadovoljuje posebne potrebe in upošteva potencial različnih regij . To pomeni tudi, da mora biti vzpostavljena infrastruktura, ki bo podpirala evropski energijski prehod, vključno s hitro elektrifikacijo, povečanjem obsega proizvodnje energije iz obnovljivih virov, večjo uporabo obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, razvojem sistemov daljinskega ogrevanja in hlajenja, povezovanje energetskega sistema in več uvajanja inovativnih rešitev , da se zagotovi zelena, trajnostna in cenovno dostopna preobrazba naše družbe ter da se izboljšajo življenjski pogoji .
Minimalne plače se štejejo za ustrezne, če so poštene glede na porazdelitev plač v državi in če zagotavljajo dostojen življenjski standard. Ustreznost zakonsko določenih minimalnih plač se določi glede na nacionalne socialno-ekonomske razmere, med katerimi so rast zaposlovanja, konkurenčnost ter regionalni in sektorski razvoj. Ustreznost zakonsko določenih minimalnih plač bi bilo treba oceniti vsaj glede na njihovo kupno moč, spremembe produktivnosti in njihovo razmerje do ravni, porazdelitve in rasti bruto plač. Pri oceni ustreznosti minimalne plače glede na bruto raven plač se lahko upoštevajo kazalniki, ki se običajno uporabljajo na mednarodni ravni, denimo 60 % bruto mediane plače in 50 % bruto povprečne plače.

Minimalne plače se štejejo za ustrezne, če so poštene glede na porazdelitev plač v državi in če zagotavljajo dostojen življenjski standard. Ustreznost zakonsko določenih minimalnih plač se določi glede na nacionalne socialno-ekonomske razmere, med katerimi so rast zaposlovanja, konkurenčnost ter regionalni in sektorski razvoj. Ustreznost zakonsko določenih minimalnih plač bi bilo treba oceniti vsaj glede na njihovo kupno moč, spremembe produktivnosti in njihovo razmerje do ravni, porazdelitve in rasti bruto plač. Pri oceni ustreznosti minimalne plače glede na bruto raven plač se upoštevata mednarodno priznana kazalnika 60 % bruto mediane plače in 50 % bruto povprečne plače.
Najnižji razred kakovosti predelane vode Kategorija poljščin Metoda namakanja A vse prehrambne poljščine, vključno z gomoljnicami, ki se zaužijejo surove, in prehrambnimi poljščinami, katerih užitni del je v neposrednem stiku s predelano vodo vse metode namakanja B prehrambne poljščine, ki se zaužijejo surove ter katerih užitni del raste nad tlemi in ni v neposrednem stiku s predelano vodo, predelane prehrambne poljščine in neprehrambne poljščine, vključno s poljščinami za krmljenje živali za proizvodnjo mleka ali mesa vse metode namakanja C samo kapljično namakanje (*1) D industrijske in energijske poljščine ter semenski posevki vse metode namakanja

Najnižji razred kakovosti predelane vode Kategorija poljščin Metoda namakanja A vse prehrambne poljščine, vključno z gomoljnicami, ki se zaužijejo surove, in prehrambnimi poljščinami, katerih užitni del je v neposrednem stiku s predelano vodo ; namakanje mestnih zelenih površin, parkov in vrtov za javno uporabo vse metode namakanja B prehrambne poljščine, ki se zaužijejo surove ter katerih užitni del raste nad tlemi in ni v neposrednem stiku s predelano vodo, predelane prehrambne poljščine in neprehrambne poljščine, vključno s poljščinami za krmljenje živali za proizvodnjo mleka ali mesa vse metode namakanja C samo kapljično namakanje (*2) D industrijske in energijske poljščine ter semenski posevki vse metode namakanja
Horizontalna načela, kot so določena v členu 3 Pogodbe o Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: PEU) in v členu 10 PDEU, vključno z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 PEU, bi morali upoštevati pri izvajanju ESRR in Kohezijskega sklada, ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Države članice bi morale spoštovati tudi obveznosti, ki izhajajo iz Konvencije ZN o pravicah invalidov, in zagotoviti dostopnost v skladu s členom 9 te konvencije in v skladu s pravom Unije, ki usklajuje zahteve glede dostopnosti proizvodov in storitev. Države članice in Komisija bi si morale prizadevati za odpravo neenakosti in spodbujanje enakosti moških in žensk ter vključevanje vidika spola in se bojevati tudi proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Sklada ne bi smela podpirati ukrepov, ki prispevajo h kakršni koli obliki segregacije. Cilji ESRR in Kohezijskega sklada bi se morali dosegati v okviru trajnostnega razvoja in spodbujanja cilja Unije o ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja, kot je določeno v členu 11 in členu 191(1) PDEU ter ob upoštevanju načela „onesnaževalec plača“. Da bi se zaščitila celovitost notranjega trga, bodo operacije v korist podjetij skladne s pravili o državni pomoči, kakor so določena v členih 107 in 108 PDEU.

Horizontalna načela, kot so določena v členu 3 Pogodbe o Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: PEU) in v členu 10 PDEU, vključno z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 PEU, bi morali upoštevati pri izvajanju ESRR in Kohezijskega sklada, ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in evropskega stebra socialnih pravic . Države članice bi morale spoštovati tudi obveznosti, ki izhajajo iz Konvencije ZN o pravicah invalidov, in zagotoviti dostopnost v skladu s členom 9 te konvencije in v skladu s pravom Unije, ki usklajuje zahteve glede dostopnosti proizvodov in storitev. Države članice in Komisija bi si morale prizadevati za odpravo neenakosti in spodbujanje enakosti moških in žensk ter vključevanje vidika spola in se bojevati tudi proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Sklada ne bi smela podpirati ukrepov, ki prispevajo h kakršni koli obliki segregacije. Države članice in Komisija bi morale priznati pomembno vlogo kulture v socialni koheziji v Evropi v skladu s Splošno deklaracijo Unesca o kulturni raznolikosti in vlogo, ki jo kulturni in ustvarjalni sektor lahko ima pri pomirjanju družbenih trenj.
Države članice ocenijo in potrdijo načrt za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi, spremljajo njegovo izvajanje in zagotovijo njegovo ponovno potrditev najmanj vsaka tri leta po njegovi potrditvi ali ponovni potrditvi ter po večjih spremembah v delovanju pristanišča. Te spremembe vključujejo, vendar niso omejene na strukturne spremembe v prometu do pristanišča, razvoj nove infrastrukture, spremembe v povpraševanju po pristaniških sprejemnih zmogljivostih in njihovem zagotavljanju ter nove tehnike ravnanja z odpadki na krovu.

Države članice ocenijo in potrdijo načrt za sprejem odpadkov in ravnanje z njimi, spremljajo njegovo izvajanje in zagotovijo njegovo ponovno potrditev najmanj vsakih pet let po njegovi potrditvi ali ponovni potrditvi ter po večjih spremembah v delovanju pristanišča. Te spremembe vključujejo, vendar niso omejene na strukturne spremembe v prometu do pristanišča, razvoj nove infrastrukture, spremembe v povpraševanju po pristaniških sprejemnih zmogljivostih in njihovem zagotavljanju ter nove tehnike ravnanja z odpadki na krovu.
7.

v zvezi s tem opozarja na: a) člen 174 PDEU, ki določa, da se posebna pozornost namenja podeželju, območjem, ki jih je prizadela industrijska tranzicija, in regijam, ki so hudo in stalno prizadete zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer, kot so najsevernejše regije z zelo nizko gostoto prebivalstva, ter otoškim, čezmejnim in gorskim regijam; b) Zeleno knjigo o teritorialni koheziji (COM(2008) 616 final) in spremljajoči delovni dokument služb Komisije (SEC(2008) 2550), ki navaja teritorialne tipologije, kot so obmejne regije, gorske regije, otoške regije in redko poseljene regije. Te tipologije so se že uporabile v okviru petega poročila o ekonomski, socialni in teritorialni koheziji (objavljenega novembra 2010); c) mnenje OR o navedeni zeleni knjigi (COTER-IV-020), ki poziva Evropsko komisijo, naj razširi raziskave za oblikovanje ustreznih kazalnikov za posebne socialno-ekonomske probleme različnih vrst regij, kot so gorska območja, otoki, območja z nizko gostoto prebivalstva in obmejna območja, ter naj bistveno izboljša statistične podatke in njihovo kartografsko predstavitev, da bodo bolje odražali dejansko stanje; d) mnenje OR o šestem poročilu o ekonomski, socialni in teritorialni koheziji (COTER-V-052), ki poziva k večjemu spoštovanju določb člena 174 PDEU; e) mnenje OR o kazalnikih teritorialnega razvoja – več kot le BDP (COTER-VI-009), ki poudarja, da ni na voljo dovolj kvantitativnih informacij o posameznih območjih s posebnimi (geografskimi, okoljskimi, ekonomskimi in socialnimi) značilnostmi, ki vplivajo na njihov razvoj, in predlaga, naj Komisija (Eurostat) sprejme teritorialne kategorije, opredeljene v Pogodbi, s čimer bi prispevala k ustreznem izvajanju politik EU s teritorialno razsežnostjo; f) osnutek mnenja OR o podjetništvu na otokih: prispevek k teritorialni koheziji (COTER-VI/022), ki predlaga, da se otoki vključijo kot dodatna kategorija v predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi uredbe Tercet;
34.

predlaga, da Evropska komisija, države članice ter lokalne in regionalne oblasti kot politična raven, ki je najbližja državljanom, uvedejo ukrepe na področju izobraževanja in usposabljanja, s katerimi bi znatno izboljšale znanje in ozaveščenost prebivalstva in gospodarskih subjektov glede trajnostne potrošnje, zmanjševanja količine odpadkov, varstva naravnih virov in okolja, odgovornosti proizvajalcev ter zasnove proizvodov in oglaševanja, na primer z vključitvijo teh tem v izobraževalne programe in v informacijske kampanje (ki bi jih bilo mogoče izvajati s promocijo v družbenih medijih, obiski na šolah, javnimi prireditvami, medijskimi kampanjami itd.).
12.

Ta dokument upošteva in se deloma opira na predhodna mnenja OR, med drugim na mnenji Za vesoljsko strategijo Evropske unije, ki koristi državljanom in Vesoljska industrijska politika EU, ter tudi na poročilo odbora Evropskega parlamenta za zunanje zadeve o vesoljskih zmogljivostih za evropsko varnost in obrambo, študijo razvoja vesoljskega trga v Evropi (Space Market Uptake in Europa), priporočila o dodajanju regionalne razsežnosti evropski vesoljski politiki, ki jih je objavila mreža NEREUS aprila 2016 (Recommendations on adding a regional dimension to the European Space Strategy), ter nasvete o možnih prednostnih nalogah za raziskave in inovacije v delovnem programu 2018–2020 (Advice on potential priorities for Research and Innovation in the work programme 2018-2020), ki jih je pripravila Svetovalna skupina za vesolje v okviru programa Obzorje 2020.
56.

Z namenom nadaljnjega izvajanja 7. okoljskega akcijskega programa EU in njegovega prednostnega cilja 4 o izboljšanju izvajanja ter kot nadaljevanje priporočil iz prejšnjih mnenj OR o izboljšanju izvajanja okoljske zakonodaje EU OR poziva Evropsko komisijo in EU, naj (18): (a) sprejmeta učinkovite politike glede virov, ki bodo raven ambicij in časovne okvire zakonodaje EU glede virov ali proizvodov še bolj uskladile z zakonodajo EU o okoljskih standardih kakovosti ali ciljih in ki bodo lahko bolje pomagale pristojnim lokalnim in regionalnim oblastem pri upoštevanju mejnih vrednosti EU, ugotavljanju čezmejnih vprašanj, ki presegajo njihovo neposredno odgovornost, ter razširitvi možnosti za povračilo stroškov v okoljski zakonodaji EU za pristojne lokalne in regionalne oblasti; (b) še naprej spodbujata, finančno podpirata in – kjer je ustrezno – razširita in utrdita obstoječe in zelo raznolike (če se ne prekrivajo) pobude EU v podporo inovacij in najboljših praks v mestih ter spodbujata mesta, naj pokažejo svoje vodstvene sposobnosti, zlasti z nadaljnjim razvojem nagrade za zeleno prestolnico Evrope in nove nagrade evropski zeleni list za manjša mesta; (c) zagotovita, da analiza teritorialnega učinka in učinka na konkurenčnost na regionalni in lokalni ravni postane obvezen del ocen učinka pri pripravi ali reviziji okoljske zakonodaje EU, ter še naprej spodbujata sodelovanje lokalnih in regionalnih oblasti ter lokalnih poslovnih skupnosti v razširjenih javnih posvetovanjih Evropske komisije v uvodnih zakonodajnih fazah in pri izvajanju zakonodaje; (d) v okviru tekočih dejavnosti preverjanja ustreznosti predpisov izvedeta ocene teritorialnega učinka obstoječega pravnega reda EU na okoljskem področju in zavezujočih ciljev ter ocene njihovega učinka na konkurenčnost;
Predlog Komisije Predlog spremembe OR

Sestava komunalnih odpadkov Komunalni odpadki vključujejo odpadke iz gospodinjstev in odpadke iz trgovine na drobno, malih podjetij, poslovnih zgradb in institucij (kot so šole, bolnišnice, vladne zgradbe), ki so po naravi in sestavi podobni odpadkom iz gospodinjstev, pri čemer te odpadke zbirajo občine ali se zbirajo v njihovem imenu. Sestava komunalnih odpadkov Komunalni odpadki vključujejo odpadke iz gospodinjstev in odpadke iz trgovine na drobno, malih podjetij, poslovnih zgradb in institucij (kot so šole, bolnišnice, vladne zgradbe), ki so po naravi in sestavi podobni odpadkom iz gospodinjstev, pri čemer te odpadke zbirajo občine ali se zbirajo v njihovem imenu.

Sem spadajo: — kosovni odpadki (npr. bela tehnika, pohištvo, vzmetnice); — vrtni odpadki, listje, pokošena trava, smeti s cest, vsebina zabojnikov za smeti in odpadki, ki nastanejo pri čiščenju trgovin; — odpadki iz nekaterih komunalnih storitev, kot so odpadki, ki nastanejo pri vzdrževanju parkov in vrtov, odpadki, ki nastanejo pri čiščenju cest. Sem spadajo: — kosovni odpadki (npr. bela tehnika, pohištvo, vzmetnice); — vrtni odpadki, listje, pokošena trava, smeti s cest, vsebina zabojnikov za smeti in odpadki, ki nastanejo pri čiščenju trgovin; — odpadki iz nekaterih komunalnih storitev, kot so odpadki, ki nastanejo pri vzdrževanju parkov in vrtov, odpadki, ki nastanejo pri čiščenju cest.

Poleg tega komunalni odpadki vključujejo odpadke iz istih virov, ki so jim podobni po sestavi in naravi ter: — se ne zbirajo v imenu občin, temveč neposredno v okviru shem razširjene odgovornosti proizvajalca ali zasebnih neprofitnih institucij za ponovno uporabo in recikliranje, zlasti z ločenim zbiranjem; — izvirajo s podeželja, kjer ni na voljo reden odvoz odpadkov. Poleg tega komunalni odpadki vključujejo odpadke iz istih virov, ki so jim podobni po sestavi in naravi ter: — se ne zbirajo v imenu občin, temveč neposredno v okviru shem razširjene odgovornosti proizvajalca ali zasebnih neprofitnih institucij za ponovno uporabo in recikliranje, zlasti z ločenim zbiranjem; — izvirajo s podeželja, kjer ni na voljo reden odvoz odpadkov.

Sem ne spadajo: — odpadki iz kanalizacijskih omrežij in čiščenja odplak, vključno z blatom iz čistilnih naprav; — gradbeni odpadki in odpadki pri rušenju objektov. Sem ne spadajo: — odpadki iz kanalizacijskih omrežij in čiščenja odplak, vključno z blatom iz čistilnih naprav; — gradbeni odpadki in odpadki pri rušenju objektov.
Države članice bi morale nacionalnim kontaktnim točkam za vključevanje Romov dodeliti ustrezna pooblastila, finančne in človeške vire, da bi lahko učinkovito usklajevale medsektorsko izvajanje in spremljanje politik vključevanja Romov na nacionalni in lokalni ravni. Morale bi zagotoviti, da se v postopku sprejemanja odločitev z nacionalnimi kontaktnimi točkami za vključevanje Romov opravi posvetovanje glede opredelitve, financiranja in izvajanja ustreznih politik. Nacionalne kontaktne točke za vključevanje Romov bi morale spodbujati sodelovanje in udeležbo romske civilne družbe pri izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov in lokalnih akcijskih načrtov.

Države članice bi morale nacionalnim kontaktnim točkam za vključevanje Romov dodeliti ustrezna pooblastila, finančne in človeške vire, da bi lahko učinkovito usklajevale medsektorsko izvajanje in spremljanje politik vključevanja Romov na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Morale bi zagotoviti, da se v postopku sprejemanja odločitev z nacionalnimi kontaktnimi točkami za vključevanje Romov opravi posvetovanje glede opredelitve, financiranja in izvajanja ustreznih politik. Nacionalne kontaktne točke za vključevanje Romov bi morale spodbujati sodelovanje in udeležbo romske civilne družbe pri izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov in regionalnih ali lokalnih akcijskih načrtov. Nacionalne kontaktne točke za vključevanje Romov bi morale biti dobro prepoznavne, tudi na internetu.
10.

je seznanjen s sporočilom Komisije, ki odgovarja na obrazložena mnenja nacionalnih parlamentov in domov nacionalnih parlamentov (1). Spominja Komisijo, da je dolžna utemeljiti osnutke zakonodajnih aktov glede na načeli subsidiarnosti in sorazmernosti, zato jo poziva, naj vsem stranem, udeleženim v postopku, pravočasno da dostop do ustreznih in podrobnih utemeljitev. OR ugotavlja, da Komisija nezadostno upošteva podnacionalno razsežnost, ko v sporočilu preučuje, ali ukrepi držav članic zadostujejo. Načelo subsidiarnosti iz tretjega odstavka 5. člena PEU razlikuje med nacionalno, regionalno in lokalno ravnjo. OR poziva Komisijo, naj v prihodnosti ustrezno upošteva regionalno in lokalno razsežnost subsidiarnosti;
Različne politike in pobude EU, ki spodbujajo trajnostni razvoj mestnih območij, zagotavljajo pozitivne učinke za državljane EU ne glede na to, ali živijo v mestih ali na podeželju. Vendar je za to potrebno uspešno in učinkovito usklajevanje med različnimi upravnimi ravnmi, ki sega prek upravnih meja, pri čemer je treba v načrtovanje, oblikovanje in razvoj politik, ki vplivajo na kakovost mestnega okolja, sistematično vključiti regionalne in lokalne organe. K temu bodo prispevali okrepljeni mehanizmi usklajevanja na nacionalni in regionalni ravni, ki so predlagani v skladu s skupnim strateškim okvirom za naslednje obdobje financiranja, in vzpostavitev „platforme za razvoj mest“, pri čemer bo več skupin zainteresiranih strani in splošna javnost vključenih v sprejemanje odločitev, ki vplivajo nanje. Za lokalne in regionalne organe bodo pozitivni tudi nadaljnji razvoj instrumentov za poenostavitev zbiranja in upravljanja okoljskih podatkov ter za omogočanje izmenjave informacij in najboljše prakse in tudi prizadevanja za boljše izvajanje okoljske zakonodaje na ravni Unije ter nacionalni in lokalni ravni. To je v skladu z zavezo za spodbujanje celostnega pristopa k načrtovanju, gradnji in upravljanju trajnostnih mest in mestnih naselij, ki je bila sprejeta na vrhu Rio+20. Celostni pristopi k mestnemu prostorskemu načrtovanju, pri katerih so poleg gospodarskih in socialnih izzivov celovito upoštevana tudi dolgoročna okoljska vprašanja, so bistveni pri zagotavljanju, da mestne skupnosti predstavljajo trajnostna, učinkovita in zdrava območja za življenje in delo.

Različne politike in pobude EU, ki spodbujajo trajnostni razvoj mestnih območij, zagotavljajo pozitivne učinke za državljane EU ne glede na to, ali živijo v mestih ali na podeželju. Vendar je za to potrebno uspešno in učinkovito usklajevanje med različnimi upravnimi ravnmi, ki sega prek upravnih meja, pri čemer je treba v načrtovanje, oblikovanje in razvoj politik, ki vplivajo na kakovost mestnega okolja, sistematično vključiti regionalne in lokalne organe. K temu bodo prispevali okrepljeni mehanizmi usklajevanja na nacionalni in regionalni ravni, ki so predlagani v skladu s skupnim strateškim okvirom za naslednje obdobje financiranja, in vzpostavitev „platforme za razvoj mest“, pri čemer bo več skupin zainteresiranih strani in splošna javnost vključenih v sprejemanje odločitev, ki vplivajo nanje. Za lokalne in regionalne organe bodo bi bil lahko pozitiveni tudi nadaljnji razvoj instrumentov za poenostavitev zbiranja in upravljanja okoljskih podatkov ter za omogočanje izmenjave informacij in najboljše prakse in tudi prizadevanja za boljše izvajanje okoljske zakonodaje na ravni Unije ter nacionalni in lokalni ravni. To je v skladu z zavezo za spodbujanje celostnega pristopa k načrtovanju, gradnji in upravljanju trajnostnih mest in mestnih naselij, ki je bila sprejeta na vrhu Rio+20. Celostni pristopi k mestnemu prostorskemu načrtovanju, pri katerih so poleg gospodarskih in, socialnih in teritorialnih izzivov celovito upoštevana tudi dolgoročna okoljska vprašanja, so bistveni pri zagotavljanju, da mestne skupnosti predstavljajo trajnostna, učinkovita in zdrava območja za življenje in delo.
45.

poziva Komisijo, naj – kot je to storila že za agro-živilski sektor – ustvari novo kategorijo srednje velikih podjetij, ki zaposlujejo od 250 do 750 zaposlenih in katerih promet je nižji od 200 milijonov EUR ter se uvrščajo med MSP in velikimi podjetji, s čimer bi spodbujali razvoj naših MSP. Odbor poleg tega poziva k razpravi o upoštevanju srednjih kapitalskih podjetjih, ki so začela kot MSP, sedaj pa imajo od 250 do 5 000 zaposlenih. Priporoča tudi, da bi za srednje velika podjetja in srednja kapitalska podjetja prilagodili stopnjo podpore, ki bi bila višja od podpore za velika podjetja in manjša od podpore za MSP;
27.

Komisija poziva k vrsti ukrepov, ki bi ustvarili ustrezne pogoje za razcvet kulturnih in ustvarjalnih sektorjev. Ukrepi so osredotočeni na razvoj spretnosti, dostop do finančnih sredstev, spodbujanje novih poslovnih modelov, razvoj občinstva, dostop do mednarodnih trgov in boljše povezave z drugimi sektorji. Vendar pa se kulturni in ustvarjalni sektorji srečujejo tudi s posebnimi izzivi. V teh sektorjih prevladujejo mikro, mala in srednja podjetja ter podjetja s samozaposlenimi delavci, ki potrebujejo pobude in organizacijo na lokalni ravni. Zato bi lahko imele lokalne in regionalne oblasti učinkovitejšo vlogo pri obveščanju lokalnih podjetij o načinih in sredstvih za spodbujanje lokalnih in regionalnih kulturnih dejavnosti (7).