SL    SL  
 EVROPSKA  
KOMISIJA 
Bruselj, 20.2.2015  
COM(2015) 64 final 
  
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU 
EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ 
Končna ocena programa Carina 2013 
 
 
2 
  
KAZALO 
 
 
1. OZADJE ............................................................................................................................... .3 
2. PROGRAM ............................................................................................................................ 3  
3. STRUKTURA OCENE .............................................................................................................. 4  
4. EVROPSKA DODANA VREDNOST PROGRAMA ........................................................................ 5  
5. UČINKOVITOST PROGRAMA CARINA 2013 ........................................................................... 8  
5.1. Okrepitev varstva in varnosti ................................................................................... 8  
5.2. Zaščita finančnih interesov EU ................................................................................ 9  
5.3. Olajševanje trgovine .............................................................................................. 10  
6. DEJAVNIKI , KI SO VPLIVALI NA USPEŠNOST PROGRAMA ..................................................... 10  
7. RAZŠIRJANJE PROGRAMA (OZAVEŠ ČENOST , ZNANJE IN IZVAJANJE ).................................... 11  
8. USPEŠNOST ........................................................................................................................ 12  
8.1. Komunikacijski sistemi in sistemi izmenjave informacij ........................................ 12  
8.2. Skupni ukrepi ......................................................................................................... 13  
9. ZAKLJUČKI IN PRIPORO ČILA............................................................................................... 15  
9.1. Zaključki................................................................................................................. 15  
9.2. Priporočila............................................................................................................. 16  
 
 
3 
  
1. OZADJE  
Carinska unija je temelj Evropske unije in bi stven element delovanja notranjega trga. Slednji 
lahko pravilno deluje samo, če je na njegovih zunanjih me jah zagotovljena enotna uporaba 
skupnih pravil. To pomeni, da mora 28 carinskih uprav Unije delovati kot ena sama uprava. 
Program Carina 2013 je bil vzpostavljen z Odlo čbo št. 624/2007/ES1 (v nadaljnjem besedilu: 
odločba o vzpostavitvi programa Carina 2013) kot ve čletni akcijski program za carino v 
Evropski uniji v podporo in dopolnite v ukrepov, ki jih izvajajo države članice, da bi 
zagotovile u činkovito delovanje notranjega  trga na carinskem podro čju. Temelji na štirih 
predhodnih programih: Matthaeus, Carina 2000, Carina 2002 in Carina 2007. Osnovni cilj 
programa je bil podpreti naci onalne carinske uprave držav članic, ki so bile tudi glavne 
upravičenke programa, ter pospešiti sodelova nje in usklajevanje med njimi.  
V skladu s členom 22(1) odlo čbe o vzpostavitvi programa Carina 2013 je bila v okviru 
Komisije izvedena kon čna ocena, ki se je osredoto čila na učinkovitost in uspešnost dejavnosti 
v okviru programa. Evropska komisija je oblikovala kon čno oceno programa in naro čila njeno 
izdelavo pri zunanjem svetovalcu. Ocenjevalno št udijo je opravilo podjetje „The Evaluation 
Partnership“, ki mu je pri postopku pomagala us merjevalna skupina, v kateri so bili ustrezno 
osebje Komisije in predstavniki petih sodelujo čih držav. Usmerjevalna skupina je podpirala 
ocenjevalno skupino v vseh fazah o cenjevanja. Ocenjevanje se je za čelo septembra 2013 in 
zaključilo avgusta 2014.  
To poročilo temelji na ugotovitvah in zaklju čkih, ki so pred stavljeni v poro čilu o zunanji 
oceni. Komisija ceni splošno kakovost zunanje štud ije, na kateri temelji ta ocena, ter priznava 
metodološke težave in prizadevanja za njih ovo ublažitev. Šteje se, da so ugotovitve 
verodostojne in zaklju čki ustrezno oblikovani.     
Poročilo, ki ga je izdala Evropska ko misija, izpolnjuje obveznosti iz člena 22(3) odlo čbe o 
vzpostavitvi programa Carina 2013 v zvezi s predložitvijo rezultatov kon čne ocene 
Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ek onomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. 
2. PROGRAM  
Program Carina 2013 se je izvajal od 1. januarja 2008 do 31. decembra 2013. V njem so lahko 
sodelovale države članice, države kandidatke, ki imajo kor isti od predpristopne strategije, pa 
tudi možne kandidatke in nekatere partners ke države evropske sosedske politike. Poleg 
28 držav članic EU2 je v projektu sodelovalo še pet držav: Tur čija, Srbija, nekdanja 
jugoslovanska republika Makedonija, Črna gora in Albanija. V poro čilu se za države, ki so 
sodelovale pri programskih deja vnostih, uporablja izraz „sodelujo če države“. 
Skladno z odlo čbo o vzpostavitvi programa Carina 2013 je  bilo pet splošnih ciljev programa 
Carina 2013: 
                                                 
1  Odlo čba št. 624/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o vzpostavitvi 
akcijskega programa za carino v Skupnosti (Carina 2013). 
2  Hrvaška je pristopila k Evropski uniji 1. julija 2013. Za namene ocenjevanja programa je bila Hrvaška 
sicer vklju čena v kategorijo držav članic, vendar se je pri analizi upoštevalo, da je bila ve čji del trajanja 
programa še vedno država kandidatka.   
 
4 
 1. zagotoviti ujemanje dejavnosti na carinskem podro čju s potrebami notranjega trga, 
vključno z varnostjo dobavne verige in poenostav itvijo trgovine, ter podpreti strategijo 
za rast in delovna mesta; 
2. prizadevati si za vzajemno delovanje in izpolnjevanje nalog carinskih uprav držav 
članic tako u činkovito, kakor da bi bile ena sama  uprava, ob zagotavljanju kontrol z 
enakovrednimi rezultati na vsaki to čki carinskega obmo čja Skupnosti in podpore 
zakoniti poslovni dejavnosti; 
3. zagotoviti potrebno zaš čito finančnih interesov Skupnosti; 
4. okrepiti varstvo in varnost; 
5. pripraviti države kandidatke in možn e države kandidatke na pristop, vklju čno z 
izmenjavo izkušenj in znanja s carinskimi upravami zadevnih držav. 
 
Skupna finan čna sredstva za izvajanje programa so bila dolo čena na 323,8 milijona EUR. 
Za uresničitev programskih ciljev so bile izvedene naslednje dejavnosti: 
• Razvoj, vzdrževanje in upravljanje komunikacijskih sistemov in sistemov 
izmenjave informacij . Približno 80 % programskega prora čuna je bilo porabljenih za 
sisteme IT, ki so podpirali druge deja vnosti, izvedene v okviru programa. 
• Skupni ukrepi , ki so vklju čevali seminarje, delavnice, projektne skupine, 
usmerjevalne skupine, delovne obiske, usposab ljanje, ukrepe spremljanja, primerjalne 
analize in druge ukrepe, ki  so uradnikom iz sodelujo čih držav omogo čali sodelovanje 
pri vprašanjih skupnega interesa. 
Sodelovanje med carinskimi organi je potekalo prek zavarovanega skupnega 
komunikacijskega omrežja / skupnega sistemskeg a vmesnika (CCN/CSI), ki je zagotavljal 
interoperabilnost vseh nacionalnih informacijski h sistemov ter deloval kot varna platforma za 
komuniciranje in izmenjavo sporo čil med carinskimi organi. Prek varne platforme je delovalo 
približno 60 programov za izmenjavo informacij in vseevropskih aplikacij. V nadaljevanju so 
navedeni nekateri glavni programi in aplik acije IT, ki so bili podprti v programu in prou čeni v 
oceni: 
• sistem kontrole izvoza (ECS) in sistem kontrole uvoza (ICS),  
• nov računalniško podprt tranzitni sistem (NCTS),  
• informacijski sistem za integrirano tari fo Skupnosti (TARIC) in podatkovna zbirka 
tarifnih kvot in plafonov (QUOTA),  
• sistem registracije in identifikacije gospodarskih subjektov (EORI) in sistem 
pooblaščenih gospodarskih s ubjektov (AEO), 
• sistem za obvladovanje tveganja na carinskem podro čju (CRMS). 
3. STRUKTURA OCENE  
Ocena je bila osredoto čena na rezultate programa ter njegov u činek na carinsko unijo in 
carinske uprave, ki so sodelovale v programu. Približno 80 % programskega prora čuna je bilo 
namenjenih sistemom IT, ki so ve činoma prispevali k programskemu uresni čevanju višjih 
ciljev politike. Zato je bila ocena pose bej oblikovana zato, da se temeljiteje prou či, kako so 
sistemi IT, financirani iz programa Carina 201 3, prispevali k dodani vrednosti carinskega 
sodelovanja in tako pospešili uresni čevanje splošnih programskih ciljev. 
Glavna merila in vidiki o cenjevanja, uporabljeni za razu mevanje dejanskega delovanja 
programa na terenu, so bili:  
 
5 
 1. evropska dodana vrednost program a Carina 2013 (glej naslov 4); 
2. učinkovitost – obseg prispevka vseevropske ga elektronskega carinskega okolja k 
pomoči carinskim organom pri izboljšanju zaš čite finančnih interesov EU, okrepitvi 
varstva in varnosti državljanov ter ol ajševanju trgovine (glej naslov 5); 
3. nepričakovani in nena črtovani rezultati in u činki programskih dejavnosti (glej 
naslov 6); 
4. razširjanje programa – ozaveš čenost, znanje in izvajanje (glej naslov 7); 
5. uspešnost programa (glej naslov 8). 
 
Zunanji svetovalec je uporabil ve č metod, pri čemer je standardno oceno programa, ki je že 
bila uporabljena pri vmesni oceni programa leta 2011, združil z analizo prispevka (za ve č 
podrobnosti glej naslov 5).  
Po mnenju Komisije so bili podatki, zbrani za oceno programa, obsežni in preverjeni, da bi se 
pridobile zanesljive informacije in zaklju čki utemeljili na trdnih dokazih, ki jih lahko potrdijo 
različni viri. Glavni viri informacij,  uporabljeni pri oceni, so vklju čevali:  
• pregledovanje dokumentacije;  
• vprašalnik, s katerim so bila zbrana stališ ča nacionalnih carinskih uprav vseh 
sodelujočih držav (po en odgovor na državo, skupaj je bilo pridobljenih 
33 odgovorov);  
• anketa med carinskimi uradniki, s katero  so bile zbrane povratne informacije 
posameznih carinskih uradnikov v nacionalnih  upravah. Anketa je bila namenjena 
uradnikom, ki so neposredno sodelovali v pr ogramu, in tistim, ki niso neposredno 
sodelovali v njem (skupaj je b ilo pridobljenih 5 401 odgovorov); 
• šest študij primerov držav članic EU, ki so bile izvede ne, da se preveri teorija o 
spremembi programa. 
 
Pri oceni programa Carina 2013 je bilo treba upoštevati ve č omejitev. Prvi č, številne 
programske dejavnosti so se nadaljevale iz pr edhodnega programa, tj. programa Carina 2007. 
Zato je bilo rezultate in u činke redko mogo če povezati izklju čno s programom Carina 2013. 
Drugič, potreba po osredoto čenju ocene na omejeno število ciljev in držav članic je sicer 
omogočila boljše razumevanje u činkovitosti programa, vendar rezultatov študij primerov ni 
mogoče na splošno šteti za statisti čno reprezentativne. Tretji č, ocenjevalci so imeli na voljo 
zelo malo kvantitativnih podatkov, zlasti o strošk ih razvoja sistemov IT na nacionalni ravni 
ali zmanjšanju upravnih stroškov, saj ni bilo okv ira za spremljanje teh kazalnikov, zato so se v 
veliki meri zanašali na stališ ča deležnikov, s katerimi so se posvetovali (prek anket, ciljno 
usmerjenih intervjujev ali študij primerov). Tudi  ti strokovnjaki na terenu pogosto niso mogli 
oceniti koristi ali prednosti,  ki so po njihovem mnenju obstajale. Zato zaklju čki ocene 
temeljijo ve činoma na obsežnih, kvalitativnih dokazih in  le v manjši meri na kvantitativnih 
podatkih.        
V naslednjih poglavjih so povzeti zaklju čki o vseh petih merilih in  vidikih ocenjevanja.  
4. EVROPSKA DODANA VREDNOST PROGRAMA  
Evropska dodana vredno st je bila v okviru kon čne ocene programa Carina 2013 opredeljena 
kot dodatne pridobitve, ki izhajajo iz delova nja na ravni EU, v primerjavi z nacionalnimi 
pobudami. To vklju čuje naslednje vidike: 
 
6 
 i. združljivost programa z nacionalnimi pobudami; 
ii. zmanjšanje upravnih stroškov in bremena ( npr. s skupnimi platformami, smernicami, 
postopki IT; navzkrižnim izvajanjem dobrih praks, dolo čenih med izvajanjem 
programskih dejavnosti; zmanjšanjem podvajanja in prekrivanj) ali, gledano z drugega 
zornega kota, stroškov „ne-Evrope“;  
iii. vseevropska narava carinskega sodelovanj a, ki ga je najbolje obravnavati med ve č 
državami članicami in ne znotraj posameznih držav članic, ter vrednost mrež ljudi, ki 
jih je ustvaril program; 
iv. večja enotnost carinske unije EU („delova nje kot ena sama upr ava“) in vrednost 
skupne upravne kulture; 
v. trajnost rezultatov/u činkov programa, če bi se program prenehal izvajati. 
 V oceni so bili ugotovljeni tehtni razlogi  za evropsko dodano vrednost programa, zlasti v 
zvezi z njegovo vlogo pri podpiranju izvajanja carinske zakonodaje EU na nacionalni ravni.  
i. Na splošno so nacionalni carin ski uradniki ugotovi li, da so sistemi IT, financirani iz 
programa, zelo dopolnjevali nacionalne pobud e, saj so se v glavnem nanašali na 
izvajanje carinske zakonodaje EU. Po njihove m mnenju je to privedlo do zmanjšanja 
upravnih stroškov, kar ne bi bilo mogo če, če bi morala vsaka država članica sama 
razviti podoben sistem IT. Centralizirane podatkovne zb irke, kot sta TARIC in 
QUOTA, so na primer upravam držav članic zagotovile pomembne informacije, ki bi 
jih sicer morale v vsakem primeru zahtevati od  Komisije in hraniti na lastne stroške. 
Vendar deležniki niso mog li oceniti dejanskega zmanjšanja upravnih stroškov. 
ii. Carinskim organom je bilo v ocenjevaln em vprašalniku neposredno zastavljeno tudi 
vprašanje o zmanjšanju upravnih stroškov. Ve čina je odgovorila, da je program 
pripomogel k hitrejšemu in cenejšemu  izvajanju zakonodaje EU, kar brez podpore 
programa ne bi bilo mogo če.  
Kot prikazuje slika 1, je 23 od 28 anketiranih uprav navedlo, da je program „v veliki 
meri ali do neke mere“ pripomogel k hitrejšemu  izvajanju takih ukrepov. Poleg tega je 
po mnenju 25 uprav program „v veliki meri  ali do neke mere“ pripomogel k izvajanju 
potrebnih ukrepov z nižjimi stroški . 
Slika 1: Obseg, v katerem je program Cari na 2013 prispeval k zmanjšanju upravnih 
bremen za nacionalne uprave 
1518
105
13
22
0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100%Program Carina 2013 je moji upravi pomagal izvesti potrebne 
ukrepe (EU) z nižjimi stroški, kot bi bilo mogo če brez njega.Program Carina 2013 je moji upravi pomagal hitreje izvesti 
potrebne ukrepe (EU), kot bi bilo mogo če brez njega.
V veliki meri Do neke mere V majhni meri Sploh ne Ne vem
 
Vir: Vprašalnik za carinske uprave držav članic EU (št. = 28, nih če od anketirancev ni odgovoril „sploh ne“). 
    
iii. Skupni ukrepi so omogo čili neposredno sodelovanje med uradniki iz razli čnih držav. 
V oceni je bilo ugotovljeno, da so tudi s podbudili zaupanje in s tem prosto izmenjavo 
informacij ter uporabo skupnih sistemov IT in  drugih postopkov. Tako je bilo v oceni 
zaključeno, da so imele ustvarjene mreže pomembno vlogo pri doseganju 
programskega cilja „delovati kot ena uprava“.  Večji del usklajevanja, ki so ga zagotovili vs eevropski in centraliz irani sistemi IT, je 
 
7 
 bilo mogo če doseči samo pod pogojem, da so si carinske uprave izmenjevale 
informacije z drugimi državami članicami in/ali priznale ve ljavnost njihovih ukrepov. 
Informacije o tveganju, poslane prek sistema kontrole uvoza, bi bile na primer le malo 
uporabne, če organ, ki jih je prejel, ne bi zaupa l analizi, ki je privedla do njih. 
Podobno priznavanje statusa pooblaš čenega gospodarskega s ubjekta, ki ga podeli 
druga država članica, pomeni zanašati se na dejst vo, da zadevni organ, ki je status 
izdal, dosledno uporablja smernice Skupnosti.   V oceni je bilo ugotovljeno, da stopnja zaupa nja, ki se zahteva med organi držav 
članic za zagotovitev u činkovitosti takih sistemov, gled e na raznolikost upravnih 
kultur in delovnih metod ni samoumevna. Tako zaupanje je treba pridobiti, program 
pa je imel pri tem klju čno vlogo. To je bilo doseženo prek tradicionalnih u činkov 
mreženja, ki je carinskim uradnikom omogo čalo vzpostavitev neuradnih osebnih 
stikov in medsebojnega sodelovanja. Morda pa je še pomembneje, da se je zaupanje 
gradilo prek ve čkratnih sestankov in izpostavlje nosti delovnim metodam drugih. 
iv. V oceni je bilo ugotovljeno, da še vedno obsta jajo velike razlike v izvajanju carinskih 
postopkov, povezanih z uvozom v EU. Eden od uporabnih kazalnikov za merjenje te raznolikosti je čas, ki se porabi za uvoz  blaga. V skladu s poro čilom Svetovne banke z 
naslovom „Doing Business“
3 lahko uvoz standardnega kon tejnerja blaga v 28 držav 
članic Unije traja od 5 do 19 dni.   
Vendar so ocenjevalci ugotovili, da se je v obdobju trajanja programa čas uvoza 
bistveno skrajšal, čeprav je ta raznolikost še vedno prisotna. To je pomemben 
napredek glede na to, da je obdobje progr ama Carina 2013 vmesna faza pred kon čno 
uvedbo centraliziranega carinjenj a. Ker je cilj carinskega zakonika Unije vzpostaviti 
centralizirano carinjenje do 1. 10. 20204, je dosedanji napredek, dosežen s programom 
Carina 2013, dragocen pri postavljanju te meljev za tako ambiciozno prizadevanje.  
V okviru ocene je bilo zaklju čeno, da je zelo malo verjetno, da bi države članice 
uskladile svoje postopke in carinske zakone, da bi delovale na podoben na čin in 
nazadnje kot ena sama carinska uprava, če ne bi bilo foruma za sodelovanje in 
izmenjavo izkušenj ali programa za porabo sred stev, kot je Carina 2013, iz katerega so 
se lahko financirali skupni sistemi IT. Me d drugim bi bilo izvajanje take zakonodaje 
brez programa, ki bi financ iral skupne sisteme IT al i izmenjavo znanja, bistveno 
dražje. To izhaja iz dejstva, da bi  bilo brez skupnih sistemov IT in tehni čnih 
specifikacij treba ustvariti 28 razli čic vsakega posameznega sistema.  
v. Kar zadeva trajnost rezultatov v primeru preneh anja nadaljnjega fina nciranja, je bilo v 
okviru ocene zaklju čeno, da bi države članice zaradi visokih stroškov obratovanja in 
vzdrževanja sistemov IT ter glede na pomem bno funkcijo upravljanja , ki jo trenutno 
opravlja Evropska komisija, težko še napr ej uporabljale sisteme IT po srednjero čnem 
obdobju. Čeprav naj bi bili po mnenju carinsk ih uprav doslej doseženi rezultati 
dolgoročni, bi orodja, ustvarjena med izvajanj em programa, kot so sistemi IT in 
moduli za usposabljanje, brez ob časne prenove postopoma zastarela. Podobno bi se 
mreže, ustvarjene prek nenehnega sodelo vanja v skupnih ukrepih, brez stalnega 
povezovanja za čele izgubljati, postopoma pa bi se izgubili tudi njihovi rezultati. 
Fluktuacija osebja in upravna re organizacija bi la hko imeli podoben u činek na mreže, 
vzpostavljene v letih izvajanja programa. Čeprav bo dosedanji napredek viden tudi v 
                                                 
3  Doing Business 2013 – Regional Profile: European Uni on (EU) (Poslovanje v letu 2013 – Regionalni profil: 
Evropska unija (EU)) – Mednarodna banka za  obnovo in razvoj / Svetovna banka; poro čilo je dostopno na spletni 
strani  http://www.doingbusiness.org .  
4  Člen 6(1) ter člena 16 in 179 Uredbe (EU) št. 952/2013 o carinskem  zakoniku Unije in Izvedbeni sklep Komisije z 
dne 29. aprila 2014 o oblikovanju delovnega pr ograma za carinski zakonik Unije (2014/255/EU).  
 
8 
 prihodnje, se njegova odvisnost od podpor e Komisije v prihodnosti ne bi smela 
podcenjevati.  
5. UČINKOVITOST PROGRAMA CARINA 2013   
Za oceno u činkovitosti programa v zvezi z doseganjem sp lošnih ciljev se je pri oceni uporabil 
metodološki pristop, imenovan analiza prispevka. Ta analiti čni pristop je zlasti primeren pri 
proučevanju, ali je program ali polit ika pripomogla k doseganju dolo čenih rezultatov in 
učinkov. Da bi analiza prispevka zagotovila uravnoteženo oceno, ki bi bila hkrati dovolj 
obsežna in poglobljena, se je osredoto čala na izbor:  
• ciljev politik: od petih skupnih ciljev iz odlo čbe o vzpostavitvi programa Carina 2013 
so bili izbrani naslednji trije: (1) zaš čita finančnih interesov EU; (2 ) okrepitev varstva 
in varnosti; (3) olajševanje trgovine;  
• carinskih postopkov: uvoz blaga in s tem povezani carinski postopki; 
• držav: od 28 držav članic jih je bilo izbranih šest. Izbirna merila so upoštevala obseg 
in naravo carinskega prometa, vrsto uporab ljenih carinskih kontrol, sodelovanje v 
programu in geografsko raznolikost. Vzorec je vklju čeval Hrvaško, Češko, Francijo, 
Nemčijo, Madžarsko in Nizozemsko.  
V nadaljevanju so predstavlj ene glavne ugotovitve in zaklju čki ocene v zvezi s prispevkom 
programa k trem izbranim ciljem politike.     
5.1. Okrepitev varstva in varnosti  
Napredek pri uresni čevanju tega cilja, ki  je bil dosežen v okviru  programa, je najbolj 
presenetljiv in velja za pomemben korak h kon čni uskladitvi postopkov obvladovanja 
tveganja za carine, kot dolo ča carinski zakonik Unije5. Poleg tega je od za dnje ocene prišlo do 
več ključnih napredkov. Ti so se v veliki meri nanašali na varstvo in varnost, izhajali pa so iz 
pobud, sprejetih za izvedbo spreme mbe o varstvu in varnosti6, povezane s carinskim 
zakonikom Skupnosti, katerega širok nabor dolo čb je začel veljati šele leta 2011.  
Sistem kontrole uvoza, ki je bil v celoti uveden leta 2011, je od gospodarskih subjektov 
zahteval, da zagotovijo dodatne informacije o varnosti pred prihodom blaga v Evropsko unijo, 
ter olajšal izmenjavo teh informacij med upravami držav članic in Evropsko komisijo. 
Podatki, ki jih gospodarski subj ekti zagotovijo v tej fazi, se  vnesejo v postopke obvladovanja 
tveganja, s čimer se okrepi analiza tvegan ja, ki jo izvajajo naciona lne uprave na kraju prihoda 
blaga in v njegovih nadaljnjih krajih namembnosti. Carinski uradniki, ki so bili vprašani za namene študij primerov, so na primer navedli, da je program olajšal izmenjavo informacij z 
drugimi državami članicami ter tako omogo čil hitrejši in u činkovitejši odziv na tveganja. 
Zlasti izmenjava informacij prek sistema kont role uvoza je nacionalnim organom pomagala 
pri izmenjavi vnaprejšnjih informacij o uvozu ob na  primer preusmeritvi blaga. Po mnenju 
carinskih uradnikov je to pripomoglo k olajše vanju trgovine, saj gospodarskim subjektom ni 
bilo treba dvakrat predložiti informacij, hkrat i pa je bila s tem zagotovljena enaka stopnja 
varstva in varnosti.  
                                                
 
5  Carinski zakonik Unije je za čel veljati 30. 10. 2013 in razveljavil Ur edbo (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta 
in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti. Njegove vsebinske dolo čbe bodo začele veljati 
šele 1. maja 2016.   
6  Sprememba v zvezi z varstvom in varnostjo je obsegala  štiri glavne spremembe carinskega zakonika, ki so 
vsebovane v Uredbi Komisije (ES) št. 1875/2006, Uredbi Komisije (ES) št. 312/2009, Uredbi Komisije (ES) 
št. 414/2009 in Uredbi komisije (EU) št. 430/2010. 
 
9 
 V času trajanja programa je za čel v celoti delovati tudi si stem obvladovanja tveganja na 
carinskem podro čju. Ta sistem je z institucionalizacijo  izmenjave obrazcev za informacije o 
tveganju med državami članicami ter upoštevanja skupnih prednostnih podro čij nadzora in 
skupnih profilov tveganja s strani vseh držav članic v svojih nacionalnih postopkih 
obvladovanja tveganja vzpostavil najnižji standa rd za analizo tveganja. Kot ponazoritev so 
nekateri vprašani za namene študij primerov pohva lili dejstvo, da je sist em zagotovil najnižjo 
raven analize tveganja in spodbudil izmenj avo informacij o tveganju med državami članicami 
prek obrazcev za informacije o tveganju. Po mnen ju uradnikov so bile pomembne informacije 
o tveganju dostopnejše, zaradi česar so lahko lažje opozorili druge  države o možnih tveganjih. 
Zato se je s sistemi, financiranimi iz progr ama, poleg ravni kontrol tveganja in njihove 
usklajenosti pove čalo tudi zaupanje, saj so pripomogli k temu, da so države članice analizo 
tveganja, ki so jo izvedli dr ugi, štele za verodostojno, s čimer so zagotovili u činkovitejše 
kontrole.  
V tem obdobju so se uskladili sist emi gospodarskih subjektov, kar je pove čalo zmožnost 
carinskih organov za zbiranje  informacij o posameznih gospodarskih subjektih in koli čino 
informacij o poslovnih subjektih, ki so na voljo za analizo tveganja. Študije primerov so na primer pokazale, da je sistem registracije in  identifikacije gospodarskih subjektov carinskim 
organom zelo olajšal upošteva nje podatkov o zgodovini dolo čenega gospodarskega subjekta 
pri izvajanju analize tveganja, vklju čno z njegovo evidenco v drugih državah članicah. Sistem 
pooblaščenih gospodarskih subjektov je  carinskim organom omogo čil osredoto čenje na 
podjetja z ve čjim tveganjem in s tem pove čal možnost, da se bo s kontrolami, ki se nujno 
izvajajo samo na majhnem deležu pošiljk, odkrilo ne varno blago.   
5.2. Zaščita finančnih interesov EU 
Pravilen izra čun tarif in boj proti goljufijam sta klju čna pri zaš čiti finanč
nih interesov EU.  
Informacijski sistem za integrirano tarifo S kupnosti (TARIC) ter podatkovna zbirka o tarifnih 
kvotah in plafonih (QUOTA) sta edina uradna vira, ki nacionalnim organom zagotavljata 
informacije o tarifah ter ki sta bila v oceni ozna čena za aktualna, zanesljiva in uporabniku 
prijazna. Ve č kot dve tretjini uprav je navedlo, da so aplikacije „v veliki meri“ pripomogle k 
doseganju dolo čenih ciljev informacijskih sistemov, kot so pomo č podjetnikom in organom 
pri pridobivanju to čne klasifikacije in tarifne sto pnje uvoženega blaga (19 od 27 uprav). 
Možen prispevek drugih sistemov IT k zaš čiti finančnih interesov EU se nanaša bolj na 
preprečevanje in odkrivanje goljufij, zato je nekoliko manj neposreden in težje dolo čljiv. Na 
splošno je za nov ra čunalniško podprt tranzitni sistem (NCTS) na primer veljalo, da je zelo 
prispeval k zmanjšanju goljufij, saj je ustv aril sledljive evidence za vsako tranzitno 
transakcijo in zmanjšal možnost odklona od standardnih postopkov.  
Poleg tega izboljšana u činkovitost sistemov obvladovanja tveg anja ni prispevala samo k 
okrepljeni kontroli nevarnega blaga, ampak tudi k u činkoviti identifikaciji in pobiranju 
carinskih dajatev. To neposre dno in pozitivno vpliva na zaš čito finančnih interesov EU. Po 
mnenju nekaterih vprašanih v študijah primerov je  ta sistem zlasti pomemben zaradi tranzitne 
vloge njihovih držav. Pojasnili so, da je sistem carinskim uradom omogo čil elektronsko 
registracijo in izmenjavo informac ij s carinskimi uradi drugih držav članic ter s tem okrepil 
zanesljivost informacij in bistveno pos pešil tranzitni po stopek. To je omogo čilo boljše 
spremljanje gibanja blaga in s tem ugotavlja nje vsakega primera goljufije ali nepla čila 
dajatev. 
 
10 
 5.3. Olajševanje trgovine 
Na carinskem podro čju je ta cilj v glavnem dosežen pasivno, saj se izboljšani sistemi 
obvladovanja tveganja, kot so prej navedeni, uvajajo s čim manjšim možnim oviralnim 
učinkom za trgovino. Sedanje popolnoma brezpap irno okolje za obra vnavanje carinskih 
deklaracij je skupaj z vklju čevanjem in pove čano uporabo sistemov pooblaš čenih 
gospodarskih subjektov carinski uniji omogo čilo večjo varnost pri izvajanju manj ro čnih 
kontrol, ki upo časnjujejo trgovinski tok. Podobno je novi ra čunalniško podprti tranzitni sistem 
pripomogel k odpravi tranzitnih deklaracij v pa pirnati obliki. To je  pospešilo tranzitni 
postopek in skrajšalo čas zadržanja garancij gospodarskih subjektov, s tem pa olajšalo 
trgovino, saj so bile us tvarjene elektronske evidence, ki  so zmanjšale možnost napak in 
goljufij. 
Sporazumi o medsebojnem priznavanju s tretjimi državami, ki so rezultat sestankov, 
financiranih iz programa, so dod atno pospešili širitev sistema pooblaš čenih gospodarskih 
subjektov in s tem tudi prispevali k temu cilju. Sicer pa je treba tudi poudariti, da po mnenju 
gospodarskih subjektov širitev sistema ni zagotovi la celovitih koristi, razen ugotovljenega 
pozitivnega u činka na carinske postopke. Kot je b ilo ugotovljeno v oceni carinske unije, 
„čeprav večina poslovnih deležnikov s statusom AE O ceni dodatne storitve [lažji dostop do 
carinskih poenostavitev, pr ednostne obravnave, manj fizi čnih kontrol in kontrol dokumentov 
za tiste s statusom AEO], v pr aksi veljajo koristi, ki so jih ti deležni, za omejene“7.  
6. DEJAVNIKI , KI SO VPLIVALI NA USPEŠNOST PROGRAMA  
Iz dokazov v oceni je razvidno, da program ni imel negativnih nena črtovanih u činkov na 
nobenega od sodelujo čih deležnikov. To je predvsem posledica dejstva, da so bili upravi čenci 
programa jasno dolo čeni, odločitve pa obi čajno sprejete soglasno. Vendar so ocenjevalci 
ugotovili nekaj dejavnikov vpliv anja, ki jih ni bilo mogo če nadzirati v okviru  programa in ki 
so vplivali na na čin njegovega izvajanja: 
• Stroški, ki so jih imele nacionalne uprave: medtem ko so se specifikacije vseevropskih 
sistemov IT financirale iz programa, so de janske stroške njegovega izvajanja krile 
države članice same. Stroški izvajanja programa so  izhajali predvsem iz usklajevanja 
nacionalnih sistemov s specifi kacijami EU. Vprašani v št udijah primerov so navedli, 
da so bili ti stroški pogost o visoki in da so prora čunske omejitve na nacionalni ravni 
povzročile zaskrbljenost v zvezi s sposobnostj o uprav, da uvedejo spremembe na 
sistemih v dogovorjenih rokih. To raz likovanje med strošk i izhaja iz Odlo čbe same8, 
ki določa, katere stroške krije Evrops ka unija in katere sodelujo če države.  
• Zapletenost in raznolikost n acionalnih infrastruktur IT: ve č vprašanih je kot 
pomembno oviro za uspe šno uporabo sistemov IT na vedlo tudi zapletenost 
nacionalnih infrastruktur IT in pomanjkanje vklju čevanja vseevropskih sistemov na 
nacionalni ravni. Raznolikos t sistemov IT je privedla do zapletene in drage 
prilagoditve in nadgradnje si stemov v številnih državah članicah. Vendar je treba 
opozoriti, da priznane koristi uporabe teh sistemov zaradi tega niso bile ni č manjše. 
Dokazi iz študij primera so pokazali, da so sistemi IT po vklju čitvi v nacionalno 
infrastrukturo bistveno izbo ljšali carinske postopke drža v. Tako je bil ta dejavnik 
                                                 
7   Ocena, ki jo je podjetje PwC izvedl o za GD TAXUD: „Study on the Evaluation of the State of the Customs Union“ 
(Študija o oceni stanja ca rinske unije), stran 10. 
8   Člen 17 Odlo čbe št. 624/2007/ES Evropskega parlamenta in Svet a z dne 23. maja 2007 o vzpostavitvi akcijskega 
programa za carino v Skupnosti (Carina 2013). 
 
11 
 vplivanja hkrati oviralen in spodbuden za program, odvisno od nacionalnega okvira in 
razpoložljivosti virov.  
• Zgodovinski in geografski okvir: rezultati štud ij primerov so pokazali, da se narava in 
obseg prispevka programa k splošnim ciljem bistveno razlikujeta, kar je odvisno od 
zgodovinskega in geografskega okvira posameznih držav članic. Sodelujo če države bi 
lahko uvrstili v dve širši kategoriji: (1) tiste s sorazmerno majhnim carinskim 
prometom in posledi čno manj razvitimi carinskimi infrastrukturami IT ter (2) tiste z 
zelo velikim carinskim prometom in posledi čno bolj razvitimi infrastrukturami IT. 
Zaradi teh zgodovinskih in geografskih razlik  je bila prva skupina držav veliko bolj 
navdušena nad koristmi sistemov IT, financiranih  iz programa, kot druga, saj je na ta 
način lahko uporabila in  izmenjevala znanje, ki ga  je pridobila od držav z 
obsežnejšim carinskim prometom. 
• Jasnost zakonodaje EU: do velikih zamud je pr išlo zlasti pri izvajanju sistema kontrole 
uvoza, za katere je bilo ugotovljeno, da so posledica pomanjkanja jasnosti 
zakonodajnih zahtev v zvezi s tem sistemom (npr. v smislu vsebine in časovne 
razporeditve vstopnih skupnih deklaracij) . Prevladovalo je mnenje, da so 
zakonodajalci podcenjevali dejanske posledice in  zapletenost izvajanja sistema. Poleg 
tega je iz dokazov razvidno, da je zakonodaja EU o klasifik aciji blaga veljala za samo 
po sebi zapleteno, kar je vplivalo na jas nost sistemov, kot sta TARIC in sistem 
evropskih zavezujo čih tarifnih informacij, ter na  njihovo prijaznost do uporabnika. 
• Zakonite poti za izmenjavo informacij: splošno mnenje je bilo, da so sistemi IT, 
financirani iz programa, prispevali k okrepljenemu sodelovanju med carinskimi 
upravami. Vendar je ve č vprašanih pojasnilo, da je iz menjavo informacij o tveganju 
včasih oviralo dejstvo, da je nacional na zakonodaja carinskim uradom prepre čila 
izmenjavo ob čutljivih informacij z drugimi državami članicami, na primer zaradi 
kazenske preiskave, ki je takr at potekala, in s tem onemogo čila, da bi sistemi IT v 
celoti uresni čili svoj potencial. 
• Upravljanje skupnih ukrepov: čeprav je bila uporabnost skupnih ukrepov na splošno 
pohvaljena, je bila iz vprašalnikov in interv jujev razvidna dolo čena mera kriti čnosti 
do njihovega upravljanja. Nekateri nacionalni k oordinatorji so na primer menili, da je 
bilo skupnih ukrepov v zadnjih letih preve č, drugi pa, da je bilo težko imeti pregled 
nad vsemi pomembnimi skupnimi ukrepi, ki so  se izvajali, ter ugo toviti, pri katerih 
ukrepih bi morali njihovi uradniki sodelova ti. Za premostitev teh težav so nekatere 
uprave predlagale uvedbo ukrepov, s katerimi  bi se opredelila kor istnost projektnih 
skupin pred njihovo ustanovijo in izvajali ob časni pregledi teh skupin. 
• Jezikovne zmožnosti carin: nekaj vprašanih je kot možno oviro za uspešno izvajanje 
programa izpostavilo jezikovne zmožnosti na cionalnih carinskih uradnikov. Nekateri 
vprašani v študijah primerov so na primer omenili, da so razli čne ravni jezikovnega 
znanja nacionalnih carinskih uradnikov v časih otežile u činkovite razprave med 
sestanki. 
7. RAZŠIRJANJE PROGRAMA (OZAVEŠ ČENOST , ZNANJE IN IZVAJANJE ) 
V okviru ocene sta se obravnavala razširjanj e informacij v zvezi s programom in ozaveš čenost 
o njem, da bi se ocenilo, kako uspešna je bi la promocija programa in  v kolikšni meri so 
uradniki sodelujo čih držav uporabili njegove rezultate.  Vendar je treba poudariti, da med 
ozaveščenostjo o programu in njegovo splošno u činkovitostjo ni neposredne vzro čne zveze. 
 
12 
 Carinski uradniki lahko na primer uporabijo rezultate progr ama, kot so sistemi IT ali 
smernice, ne da bi nujno vedeli, da so financirani iz programa. 
Kot je bilo ugotovljeno v o ceni, so carinski uradniki  precej dobro poznali program 
Carina 2013: zanj je vedelo  52 % anketiranih uradnikov9. Vendar je ve čina tistih, ki so vedeli 
za program, svoje znanje o njem ozna čila kot „zelo osnovno“ ali „osnovno“ (77 %). To 
pomeni, da je še vedno mogo če bolje pojasniti, kako se program ujema z nacionalnimi 
upravami in kako ga lahko car inski uradniki uporabijo. 
Raziskava je tudi pokazala, da je 94 % udeležencev v programskih dejavnostih10 tako ali 
drugače izmenjalo svoje izkuš nje s sodelavci znotra j svojih uprav. Ugotov ljeno je bilo, da sta 
ozaveščenost in razumevanje razširjevalcev (kot  so nacionalni koordinatorji ali carinski 
uradniki, ki so sodelovali pri skupnih ukrepih) klju čna za uskladitev rezultatov programa in 
zagotavljanje, da pri skupnih ukrepih sodelujejo  primerni uradniki, medtem ko imajo lahko 
drugi uradniki koristi od programa, ne da bi ga nujno dobro poznali. Ve č vprašanih v študijah 
primerov je omenilo, da je bolj ko t izmenjava informacij o programu s čim večjim številom 
ljudmi pomembna njihova izmenjava s prav imi ljudmi v upravi, ki se tako lahko odlo čijo, 
kako najbolje izvajati program in uporabiti njegove rezultate. 
Zelo je prevladovalo mnenje, da  so rezultati program a (tj. sistemi IT in rezultati skupnih 
ukrepov) pozitivno vplivali na delova nje nacionalnih carinskih postopkov. U činek je bil 
najbolj o čiten na podro čju obvladovanja tveganja, kjer je veliko uprav in posameznih 
vprašanih poudarilo pomembne pr ispevke programa. Sistemi IT so bili v glavnem prepoznani 
kot koristni za olajšanj e hitre in sistemati čne izmenjave informacij med državami članicami. 
Skupni ukrepi so olajšali izmenjavo izkušenj, st rokovnega znanja in dobrih praks ter enotno 
razumevanje in izvajanje zakonodaje EU te r poglobljeno razpravo o zapletenih temah.  
Skupni ukrepi niso bili cenjeni samo zaradi deja nskih rezultatov, kot so smernice ali programi 
usposabljanja, ampak predvsem zaradi njihovega prispevka k vzpostavljanju osebnih stikov in 
mrež med uradniki držav članic, ki so tako lahko lažje na vezali stike s svojimi kolegi in z 
njimi učinkoviteje sodelovali.  
8. USPEŠNOST  
V skladu z Odlo čbo št. 624/2007/ES so bila finan čna sredstva za šestletno obdobje programa 
določena na 323,8 milijona EUR. Vendar je bilo pri pregledovanju prora čunskih obveznosti 
ugotovljeno, da je bil dejanski strošek progr ama za 15 % nižji in je znašal približno 
272 milijonov EUR. Od tega je bilo za sistem e IT namenjenih 225 milijonov EUR, preostalih 
47 milijonov EUR pa za skupne ukrepe. 
8.1. Komunikacijski sistemi in sistemi izmenjave informacij 
Izdatki za sisteme IT se lahko nadalje razdelijo v smislu stroškov za razvoj novih sistemov (ki 
vključujejo pomembne nadgradnje) , podporo in vzdrževanje, skupno komunikacijsko omrežje 
/ skupen sistemski vmesnik ter kakovost in metodologijo11. Slika 2 prikazuje, da se je kljub 
različnim izdatkom za posamezne navedene vidi ke od uvedbe programa skupna poraba z leti 
enakomerno pove čevala. Omeniti velja tudi, da so bili stroški za razvoj najvišji leta 2010 
(med drugim pred popolno uvedbo sistema kont role uvoza), medtem ko so bili stroški 
                                                 
7 Opomba: v anketi med carinskimi uradniki je na to vprašanje odgovorilo skupaj 4 861 anketirancev.  
10  Opomba: v anketi med carinskimi uradniki je na to vprašanje odgovorilo skupaj 2 552 anketirancev. 
11   Kakovost in metodologija se nana šata na zagotavljanje kakovosti sist emov s strani zunanjih pogodbenikov. 
 
13 
 podpore najvišji v zadnjih dveh letih iz vajanja programa (ko je bila ve čina sistemov, 
izhajajočih iz spremembe v zvezi z varstvom  in varnostjo, že vzpostavljenih). 
Slika 2: Dodelitev prora čunskih sredstev za sisteme IT, 2008–2013 
13 10 17 15 15 13 10 
11 9 13 18 18 6 8 7 6 5 8 
2 4 4 4 5 5 
-5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 
2008 2009 2010 2011 2012 2013v milijonih EURKakovost in metodologija
CCN
Podpora
Razvoj
 
Vir: podatki GD TAXUD.  
8.2. Skupni ukrepi 
Kot je navedeno zgoraj, so skupni ukrepi, ki so zajemali približno 20 % programskega 
proračuna, dopolnjevali sistem e IT in so bili klju čnega pomena za u činkovitost in uspešnost 
programa.  
V šestih letih trajanja programa je bilo v okviru osmih vrst skupnih ukrepov, pri katerih je 
sodelovalo 40 000 uradnikov, orga niziranih okoli 7 500 dejavnosti12 (glej sliko 3). 
                                                 
12  Omeniti velja, da se je lahko en uradnik med trajanjem programa udeležil ve č sestankov, zato se število 
ne nanaša na posamezne udeležence.    
 
14 
 Slika 3: Udeležba v skupnih ukrepih 
Vrsta 
skupnega 
ukrepa  Udeleženci  Ukrepi  SestankiUdeleženci 
na ukrep  Udeleženci 
na sestanek  Stroški na 
sestanek 
Primerjalna 
analiza  330 10 40 33 8 6 512 EUR 
Spremljanje  512 8 150 64 3 2 795 EUR 
Seminarji  2 570 38 75 68 34 42 696 EUR 
Usposabljanje 
IT 2 875 8 346 359 8 6 933 EUR 
Delavnice  3 651 62 134 59 27 25 118 EUR 
Delovni 
obiski  5 223 ni 
podatka  5 211 ni podatka  1 1 031 EUR 
Usmerjevalne 
skupine  10 567  7 275 1 510 38 26 711 EUR 
Projektne 
skupine  14 259  182 1 309 78 11 9 505 EUR 
Skupaj 39 987 315 7 540 310 
(povprečje) 16 
(povprečje) 15 163 EUR 
(povprečje) 
Vir: podatki GD TAXUD.  
Velika ve čina porabljenih sredstev programskega prora čuna je bila povezana s potnimi 
stroški, stroški namestitve in dnevnicami udeleže ncev, ki so se sestali v Bruslju ali v drugem 
kraju. Povpre čni stroški na udeleženca so znašali 900 EUR. Pri šestih od osmih vrst skupnih 
ukrepov so stroški na udeleženca od tega povpre čja odstopali za manj kot 15 %. Ve čja 
odstopanja so bila zaznana pri usmerjevalnih skupinah s povpre čnimi stroški na udeleženca v 
višini 695 EUR in seminarjih s povpre čnimi stroški na udeleženca v višini 1 246 EUR. 
Razlike v stroških je mogo če pojasniti na podlagi narave zadevnih skupnih ukrepov. Rednih 
sestankov usmerjevalnih skupin, ki so obi čajno potekali v Bruslju in so trajali 1–2 dni, so se 
udeleževali vedno isti uradniki. Seminarji so b ili enkratni dogodki, ki so jih carinske uprave 
določene države obi čajno gostile na posebni lokaciji, pri čemer so se poleg stroškov in 
lahkega dostopa upoštevali tudi drugi dejavniki, prednost pa so imele dejavnosti za zagotovitev mreženja med udeleženci.   
Skupni ukrepi so upravam zagotovili vrsto prožnih orodij za povez ovanje uradnikov. V časih 
so sestanki na primer privedli do konkretnih rezultatov, kot sta sklop smernic za upravljanje 
določenega sistema IT ali skupni program usposabljanja. Drugi č so bili neposredni rezultati 
manj otipljivi, kazali pa so se na primer tako, da so se uradniki iz ene države članice 
seznanjali s tem, kako so njihovi kol egi v drugi državi obravnavali dolo čen postopek ali 
problem.  
Težko bi si bilo predstavljati razvoj v zajemno sprejemljivega skupnega sistema IT, če bi na 
primer navedeni razvoj potekal po na čelu „od zgoraj navzdol“ in ne pod okriljem projektne 
skupine, ki je bila ustanovljena , da bi povezala zade vne uradnike. V taki projektni skupini so 
uradniki lahko medsebojno sodelovali in zagot ovili, da so bile njihove skrbi in zamisli 
upoštevane ter da se je kon čni produkt ujemal z obstoje čimi nacionalnimi institucijami. 
Posebno velja omeniti skupino za elektronsko carino, ki sicer ni izrecno usmerjena v 
razvijanje dolo čenega produkta ali sistema IT, vendar je zagotovila, da so bila pri na črtovanju 
 
15 
 IT upoštevana mnenja vseh uprav, da so bila  vprašanja izvajanja obravnavana na ravni 
Skupnosti in da so se poiskale vzajemne rešitv e. Ta projektna skupina  je pomagala postaviti 
tudi manjše temelje za razvoj novih projektov IT. 
Vprašani v študijah primerov so ve čkrat poudarili, da bi se brez teh skupnih ukrepov in 
dejstva, da so ti omogo čili neposreden stik in razprave med predstavniki nacionalnih carinskih 
uprav, zelo težko lotili nekaterih teža v in negotovosti ter jih odpravili.  
9. ZAKLJUČKI IN PRIPORO ČILA 
9.1. Zaključki 
Komisija je kljub nekaterim zadržkom glede pomanjkanja kvant itativnih podatkov, ki bi te 
zaključke podprli, ter neizmerjene in splošne narave zaklju čkov o učinkovitosti in uspešnosti 
projekta sprejela zaklju čke zunanjega svetovalca. Ugotovljeno je bilo, da je delo, ki ga je 
opravila ekipa ocenjevalcev, skladno s standardi Komisije o ocenjevanju13. Mnenja in 
zaključki so izhajali neposredno iz ugotovitev, ki so  temeljile na zbranih dokazih. Da bi se 
zagotovila ponovljivost ugotovitev, so bile v oceni uporabljene razli čne metode zbiranja 
podatkov, ki so zajemale ankete, interv juje, pregledovanje dokumentov (vklju čno z 
obstoječimi analizami in podatki, pridobljenimi s spremljanjem) ter študije primerov, čeprav 
so bili podatki, pridobljeni s spremljanjem , zelo omejeni zaradi neprimerne ureditve 
spremljanja. Komisija in deležniki so ta sk lop metod na splošno št eli za zadosten. Glavni 
zaključki ocene, ki jih je oblikoval zunanji svetoval ec in s katerimi se Komisija strinja, so 
povzeti v nadaljevanju.          
V oceni je bilo sklenjeno, da je program Carina 2013 kljub ve č dejavnikom, ki so pomembni 
za delovanje carinske unije, pomembno prispeva l k okrepljenemu varstvu in varnosti, zaš čiti 
finančnih interesov EU in olajševanju trgovine.  
Izključna pristojnost EU za carino pomeni, da je carinska zakonodaja nastala na evropski 
ravni ter zahteva uskladitev ca rinskih politik in postopkov. Povr atne informacije deležnikov, 
ki so bile zbrane zaradi ocen e, so pojasnile temeljno vlogo, ki  jo ima program Carina 2013 pri 
tem. To pomeni, da pravilna upor aba carinskih tarif EU in splo šneje carinske zakonodaje ne 
bi bila mogo ča brez programa, k temu pa je pripomogel tudi sklop ukrepov.  
Vseevropski sistemi so omogo čili porazdelitev bremena med Evropsko unijo in sodelujo čimi 
državami. Nadaljnje usklajev anje IT na carinskem podro čju bi lahko zmanjšalo podvajanje 
prizadevanj in s tem izboljšalo stroškovno u činkovitost v prihodnje, na  kratek rok pa je še 
vedno precej možnosti za izboljšanje  interoperabilnosti med obstoje čimi nacionalnimi sistemi 
in sistemi, ki se financirajo iz  programa. Poleg tega izboljšana u činkovitost sistemov 
obvladovanja tveganja ni prispevala samo k okr epljeni kontroli nevarnega blaga, ampak tudi k 
učinkoviti identifikaciji in pobiranj u carinskih dajatev. To je neposredno in pozitivno vplivalo 
na zaščito finančnih interesov EU. Sedanje popolnoma brezpapirno okolje za obravnavanje 
carinskih deklaracij je carinski uniji omogo čilo večjo varnost pri izvajanju manj ro čnih 
kontrol, ki upo časnjujejo trgovinski tok. 
Poleg sistemov IT je za klju čno veljalo tudi mreženje, ki se je spodbujalo s skupnimi ukrepi, 
in sicer iz ve č razlogov, med drugim zaradi zagotav ljanja dosledne uporabe carinske 
zakonodaje, širjenja dobrih praks in  vzpostavljanja zaupanja, ki ga  uprave potrebujejo, da bi 
delovale kot ena sama uprava.  
                                                 
13 http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/docs/standards_c_2002_5267_final_en.pdf .  
 
16 
 9.2. Priporočila  
Na podlagi zbranih dokazov so ocenjevalci predlagali ve č priporočil za izboljšanje delovanja 
programa. Komisija je priporo čila, povzeta na sliki 4, sprejela s široko podporo. Izvedla bo 
poseben postopek za obravnavo priporo čil ter pripravila akcijski na črt za njihovo izvajanje in 
nadaljnje ukrepanje ob upoštevanju njihovega zna čaja, vpliva na program in možnega 
časovnega okvira za njihovo izvajanje (npr. med trajanjem programa ali v prihodnjem 
zakonodajnem postopku). Operativne ugotovitve, kot so  izboljšave sistemov  in aplikacij IT ali 
obsežnejše razširjanje rezultatov programa, bodo neposredno obravnavane med trajanjem 
sedanjega programa Carina 2020. Druge ugotovitve, povezane z izboljšanjem združevanja sistemov IT na ravni EU z nacionalnimi si stemi IT, pa bodo v podporo prihodnjim razpravam 
o obsegu in obliki ponovitve programa po letu 2020.  
Slika 4: Priporo čila 
Št. Priporočilo Glavni pristojni 
organ 
1 Razviti posebne in izmerljive cilje, ki jih je mogo če doseči med 
trajanjem programa. Ti bi morali poleg obstoje čih posebnih ciljev 
programa vklju čevati tudi dolo čbe carinskega zakonika Unije (ki 
se bodo izvajale med trajanjem programa Carina 2020). Evropska komisija 
2 Razviti okvir za celovito spremljanje uspešnosti in pravo časno 
opredelitev skrb vzbujajo čih vprašanj. Evropska komisija v 
tesnem sodelovanju 
z vsemi sodelujo či 
državami 
3 Uskladiti platforme, ki se uporabljajo za izmenjavo dokumentov 
ter olajševanje komunikacije med Komisijo in državami 
članicami. Evropska komisija 
4 Dejavno pristopiti k doseganju politi k, katerih cilj je centralizirano 
carinjenje. Za Komisijo bi to lahko pomenilo dolo čanje vlog in 
odgovornosti sodelujo čih akterjev ter prizadevanje za ugotovitev 
verjetnih stroškov in koristi za države članice, Evropsko komisijo 
in trgovce. Evropska komisija v 
sodelovanju z 
državami članicami 
in morebitnimi 
drugimi akterji 
5 Zagotoviti prožne in prilagodlji ve skupne ukrepe, ki bodo tudi 
bolj ciljno usmerjeni in odgovorni. Evropska komisija 
6 Razviti bolj sistemati čen mehanizem za ob časno pregledovanje 
dolgoletnih skupnih ukrepov. Evropska komisija 
7 Okrepiti komunikacijo z naci onalnimi upravami o rezultatih 
skupnih ukrepov. Evropska komisija v 
sodelovanju z nosilci 
skupnih ukrepov 
8 Obravnavati tehni čna vprašanja in te žave uporabnikov posebnih 
sistemov IT, ki te sisteme ovirajo pri njihovem prispevanju h 
ključnim carinskim postopkom. Evropska komisija 
9 Izboljšati združevanje sistem ov IT na ravni EU z nacionalnimi Evropska komisija v 
 
17 
 Št. Priporočilo Glavni pristojni 
organ 
sistemi IT. sodelovanju z 
državami članicami 
10 Uporabiti možno pove čanje učinkovitosti, da se upravi čita 
nadaljnje usklajevanje in združevanje sistemov IT. Razli čne 
stroške in koristi centraliziranih sistemov IT na ravni EU in na 
nacionalni ravni bi bilo treba temeljiteje prou čiti. Evropska komisija