EVROPSKA KOMISIJA Bruselj,8.11.2017 COM(2017) 675 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Uresničevanje nizkoemisijske mobilnosti



Evropska unija, ki varuje planet, opolnomoča svoje potrošnike ter ščiti svojo industrijo in delavce



„Želim, da je Evropa vodilna na področju boja proti podnebnim spremembam. Komisija želi poskrbeti, da bo naša industrija postala močnejša in konkurenčnejša. Avtomobilsko industrijo pozivam k odkritosti in odpravi nepravilnosti. Namesto iskanja lukenj v zakonih bi morali vlagati v čiste avtomobile prihodnosti. Komisija bo v kratkem predstavila predloge za zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida v našem prometnem sektorju.“ Predsednik Jean-Claude Juncker,

govor o stanju v Uniji, 13. september 2017



1. Uvod Podnebne spremembe so eden največjih izzivov, s katerimi se danes sooča človeštvo. Gre za prihodnost našega planeta. To je poudarila mednarodna skupnost decembra 2015 v Parizu, kjer je bil sprejet zares zgodovinski sporazum o podnebnih spremembah. Pariški sporazum je pokazal, da je prehod na sodobno in nizkoogljično družbo ne le nujen, temveč zdaj tudi mogoč. Evropska unija je z lastnim delovanjem vzor. Njeno ukrepanje za spodbujanje svetovnega boja proti podnebnim spremembam je v ospredju pozitivne agende EU „pomagati ustvariti Evropo, ki varuje, opolnomoča in ščiti“. Prehod na sodobno in nizkoogljično gospodarstvo je ključna politična prednostna naloga Evropske komisije in je vključen v prednostno nalogo oblikovanja trdne energetske unije in podnebne politike, usmerjene v prihodnost. Cilj je okrepiti sposobnost Evrope, da se sooči z izzivom podnebnih sprememb in izboljša kakovost življenja državljanov, pri čemer se ohranja in razširja konkurenčnost naših industrijskih panog za ustvarjanje delovnih mest in trajnostne gospodarske rasti ter spodbujanje inovacij na področju tehnologij za energijo iz obnovljivih virov. To pomeni prizadevanje, da postane vodilna v svetu na področju inovacij, digitalizacije in razogljičenja. Ta razvoj lahko tudi povzroča motnje, saj zaradi ustvarjanja novih delovnih mest druga postajajo odveč, prav tako pa bodo potrebni nova znanja in spretnosti ter prekvalifikacije. Prehod na nizkoogljično gospodarstvo je zato hkrati priložnost in izziv za industrijo EU. Prometni sektor ogromno prispeva h gospodarstvu EU, zaposlovanju in mobilnosti državljanov. Prometni sektor in sektor skladiščenja zaposlujeta več kot 11 milijonov ljudi, kar pomeni več kot 5 % vseh zaposlenih, in ustvarjata skoraj 5 % bruto domačega proizvoda v EU. Obsegata približno 20 % izvoza v glavne trgovinske partnerje EU. Vendar je hkrati promet takoj za energijo drugi največji povzročitelj emisij toplogrednih plinov v Evropi in razlog za vse hujšo onesnaženost v mestnih območjih. Po vseh napovedih naj bi v Evropi prevozna dejavnost še naprej naraščala. Po ocenah naj bi se v obdobju 2010–2050 potniški promet povečal za približno 42 %. Tovorni promet naj bi se povečal za 60 %. Zato je doseganje trajnostnega sistema mobilnosti toliko zahtevnejše. Promet prispeva skoraj četrtino emisij toplogrednih plinov v Evropi in je glavni vzrok za slabšo kakovost zraka v mestih, kar resno ogroža javno zdravje. Zgolj cestni promet ustvari skoraj petino vseh emisij v EU in 73 % emisij iz prometa. Če ne bodo sprejeti ukrepi za zmanjšanje emisij, obstaja tveganje, da bo promet postal največji vir emisij in bo okrnil napredek v drugih sektorjih ter ogrozil zmožnost EU, da izpolni svoje splošne cilje zmanjšanja emisij. Odločno ukrepanje v zvezi z emisijami iz prometa je zato bistvenega pomena. Velikopotezni cilj nizkoemisijske mobilnosti je vključen v temeljne strategije EU na tem področju in zlasti v strategijo za energetsko unijo iz februarja 2015, v kateri je prehod na energijsko učinkovit, razogljičen prometni sektor ključnega pomena. Temu so sledili konkretni ukrepi, navedeni v strategiji za nizkoemisijsko mobilnost, sprejeti julija 2016: ti ukrepi se zdaj izvajajo. V začetku leta je bila kot izziv na velike spremembe, ki potekajo v prometnem sektorju, v okviru pobude „Evropa v gibanju“ predstavljena agenda za socialno pravičen prehod na čisto, konkurenčno in povezano mobilnost za vse, ki jo je spremljal prvi sveženj predlogov. Komisija je pred kratkim predstavila prenovljeno strategijo EU za industrijsko politiko, katere namen je okrepiti evropske industrijske panoge, naj še naprej zagotavljajo delovna mesta in trajnostno rast v tem spreminjajočem se in zahtevnem okolju. Današnji sveženj predlogov v okviru pobude „Evropa v gibanju“ je usmerjen v pomoč evropski avtomobilski industriji in sektorju mobilnosti, da se pripravita na prihodnost z določitvijo ustreznih pogojev in spodbud za zagotovitev svetovne konkurenčnosti industrije, ki ustvarja inovacije, rast in nova delovna mesta. Hkrati je cilj predlaganih ukrepov zagotoviti, da je mobilnost v prihodnosti čista, dostopna in cenovno sprejemljiva za vse ter da je mogoče ponovno pridobiti zaupanje potrošnikov. Po krizi zaupanja v emisije iz dizelskih avtomobilov, ki jo je povzročila avtomobilska industrija, je to ključnega pomena. Zagotoviti je treba dovolj stroga pravila, ki se ustrezno uveljavljajo, Evropejcem morajo biti namesto vozil na fosilna goriva dostopne in cenovno sprejemljive druge možnosti prevoza ter ustrezno je treba usmeriti in uskladiti naložbe v infrastrukturo za alternativna goriva. S tem svežnjem se bodo določila jasna, uresničljiva in izvršljiva pravila, ki bodo pomagala zagotoviti enake konkurenčne pogoje med akterji v zadevni industriji, ki deluje v Evropi, in povečati njihovo verodostojnost. Prav tako bo vzpostavil jasno smer za doseganje dogovorjenih zavez EU v okviru Pariškega sporazuma ter spodbudil inovacije pri novih tehnologijah in poslovnih modelih in učinkovitejšo uporabo vseh načinov prevoza blaga. Poleg tega bodo poenostavitveni ukrepi iz tega svežnja pripomogli k zagotavljanju nemotenega prehoda ter poskrbeli za predvidljivejšo pot naprej. Potrošniki bodo lahko resnično prešli na čista vozila in druge rešitve za čisto mobilnost samo, če bo na voljo infrastruktura za alternativna goriva in če bodo lahko informirano presojali stroške različnih razpoložljivih vrst goriva ter povezanih celotnih stroških lastništva skozi celotno življenjsko dobo vozila. Nazadnje pa je cilj teh ukrepov zagotoviti dostopnost novih storitev mobilnosti vsem Evropejcem ter delavcem, skupnostim in komponentam vrednostne verige v avtomobilski industriji in drugim, ki lahko zaradi tega prehoda utrpijo izgube, predstaviti nove obete za prihodnost. Novi standardi emisij CO2 bodo proizvajalcem pomagali pri sprejemanju inovacij in dobavljanju nizkoemisijskih vozil na trg. Direktiva o čistih vozilih bo spodbujala rešitve za čisto mobilnost v razpisih za javna naročila in s tem zagotovila trdno podlago za spodbujanje povpraševanja in nadaljnje uvajanje rešitev za čisto mobilnost. Sveženj vključuje tudi ukrepe podpore za naložbe v vseevropsko uvajanje infrastrukture za alternativna goriva in skupne standarde. V pripravi je metodologija za potrošnike za preprosto primerjavo cen goriv. Tudi reviziji direktive o kombiniranem prevozu, ki spodbuja kombinirano uporabo različnih načinov prevoza tovora (npr. tovorna vozila in vlake), ter direktive o avtobusnih prevozih, ki bo spodbujala razvoj avtobusnih povezav na dolge razdalje po Evropi in namesto uporabe zasebnih avtomobilov nudila druge možnosti, bosta prispevali k nadaljnjemu zmanjševanju emisij iz prometa in zastojev v cestnem prometu. Te pobude bodo prispevale tudi k celostni industrijski politiki EU, tako da se bodo vozila in druge prihodnje rešitve za mobilnost skupaj z njihovimi komponentami izumljala in proizvajala v EU, pri čemer bo imela v zvezi s tem poseben strateški pomen pobuda za baterije. Te pobude stremijo k stroškovni učinkovitosti, tehnološki nevtralnosti in socialni vključenosti. Navedeni drugi sveženj „Evropa v gibanju“ torej obravnava tri glavne politične prednostne naloge: ·Evropa, ki varuje planet, ·Evropa, ki opolnomoča svoje državljane, ·Evropa, ki ščiti svojo industrijo in delavce. 2. Evrope, ki varuje Ključna vloga EU v pariškem okviru in pri oblikovanju mednarodnih standardov

Izziv, ki ga predstavlja trajnostna mobilnost, je globalna težava, s katero se spopada vse več držav in mest po svetu. To povzroča močno svetovno povpraševanje po čistih proizvodih, tehnologijah in poslovnih modelih, ki podpirajo trajnostno mobilnost in predstavljajo izjemno poslovno priložnost za konkurenčno industrijo EU v tem sektorju. Ključnega pomena je, da EU spodbuja naslednjo generacijo standardov za zmanjšanje emisij CO2 v prometu. To bo dalo jasen signal trgu in pomagalo ohraniti vodilno vlogo EU v boju proti podnebnim spremembam, hkrati pa se bo krepila konkurenčnost evropske industrije in zagotovilo, da Evropa ostane svetovni določevalec standardov v avtomobilski industriji. Predlog novih standardov emisij CO2 za avtomobile in kombinirana vozila po letu 2020 je zato ključni element tega svežnja. Ti standardi bodo pomagali državam članicam doseči podnebne cilje do leta 2030 ter omogočili mestom povečanje kakovosti življenja in izboljšanje zdravja njihovih prebivalcev. Ocenjuje se, da je bilo na podlagi obstoječe uredbe o CO2 iz osebnih avtomobilov po njeni uvedbi leta 2009 doseženo 65 do 85-odstotno znižanje emisij avtomobilov. Ti standardi bodo obenem povezali izvajanje pariškega okvira z evropsko agendo svetovne trgovine, saj bodo ob vse večjem svetovnem povpraševanju po čistih vozilih zagotovili konkurenčnost industrijskim panogam ter jim omogočili izvoz proizvodov in izkoriščanje rastočih trgov. Z revizijo direktive o čistih vozilih se bo spodbudilo dodatno javno povpraševanje po teh vozil v EU. Dobro razvita trg in industrijska baza v EU sta bistvenega pomena za krepitev našega izvoznega potenciala. Za zmanjšanje emisij sta ključnega pomena tudi spodbujanje večmodalnosti in učinkovito kombiniranje različnih vrst prevoza. Z revizijo zakonodaje o kombiniranem prevozu se bo spodbudila kombinirana uporaba tovornjakov in vlakov, barž ali ladij za prevoz blaga, tako da bo takšen prevoz postal bolj konkurenčen v primerjavi z izključno cestnim prevozom blaga. Zmanjšanje števila tovornih vozil na cestah bo pomenilo zmanjšanje emisij CO2 in onesnaževanja zraka, ki ga povzroča sektor tovornega prometa, pa tudi zmanjšanje zastojev in nesreč na naših cestah. Podobno se bo s predlogom Komisije za revizijo direktive o avtobusnih storitvah izboljšala mobilnost državljanov, tako da se bo spodbujal razvoj avtobusnih povezav in s tem namesto uporabe zasebnih avtomobilov nudile druge možnosti ter povečala uporaba trajnostnih načinov javnega prevoza. Takšne storitve bodo prinesle tudi gospodarske in družbene koristi, saj se lahko bolje približajo potrebam potrošnikov in zagotavljajo resnične možnosti za ljudi z nižjimi dohodki. Ti zakonodajni predlogi se bodo podprli in okrepili z vrsto podpornih ukrepov, ki so predvideni v tem svežnju. 3. Evropa, ki opolnomoča: brez drugorazrednih potrošnikov in brez zapostavljenih regij Velik dosežek Evropske unije je svoboda državljanov, da se neovirano gibajo po ozemlju Unije. Ljudje lahko nemoteno potujejo med državami članicami, iz službenih razlogov ali v prostem času. Naloga EU je, da svojim državljanom omogoči in olajša prosto gibanje prek meja. Promet se bo še naprej povečeval, vendar se mora razvijati trajnostno. Zaradi vsakodnevnih prometnih zastojev in krize zaradi emisij iz dizelskih avtomobilov se od cestnega prometa razumljivo zahteva, da prispeva k boljšemu zdravju in kakovosti zraka. To je v nekaterih primerih privedlo do sprejetja ukrepov politike na lokalni ravni za odvračanje od uporabe avtomobilov v mestnih območjih, kar že vpliva na odločitve potrošnikov glede mobilnosti. Po debaklu z emisijami iz dizelskih avtomobilov in posledično hudo krizo zaupanja potrošnikov je Komisija že sprejela ukrepe za zagotovitev boljše ponudbe za potrošnike in ponovno pridobitev zaupanja v pristop EU. Vzpostavljamo zanesljiv preskusni okvir za homologacijo, ki temelji na novih preskusnih postopkih, s katerimi se bo zagotovila učinkovita skladnost s pravili. Ta okvir bo tudi trdna podlaga za uporabo novih standardov emisij CO2 v obdobju po letu 2020. Prav tako si moramo prizadevati za lajšanje dostopa potrošnikov do cenovno dostopnih novih in čistejših oblik mobilnosti ter zagotoviti, da so koristi teh novih storitev mobilnosti na voljo vsem in so enakomerno razporejene po vsej Uniji. Z novimi tehnologijami ter inovativnimi in sodelovalnimi poslovnimi modeli postaja naš sistem mobilnosti bolj trajnosten. Vendar moramo preprečiti, da se z njimi ustvari digitalni razkorak, ki bi povzročil nove neenakosti ali nekatere regije ali območja prikrajšal za koristi, ki izhajajo iz teh inovacij. Nizko- in brezemisijske rešitve brez ustrezne infrastrukture za alternativna goriva na evropskih cestah ne bodo široko uresničene. Industrija zdaj napoveduje precejšnje naložbe, zlasti v proizvodnjo električnih vozil. Če želimo potrošnike privabiti k verodostojnim alternativam vozilom na konvencionalna goriva, bo zadostna infrastruktura bistvena. Obdobje 2020–2025 bo za Evropo ključnega pomena, sedanje napovedi pa kažejo, da bo do leta 2025 na evropskih cestah delež nizko- ali brezemisijskih vozil znašal do 7 %. Naložbe bo treba čim prej mobilizirati, da se prepreči, da bi pomanjkanje ustrezne infrastrukture postalo ozko grlo prihodnosti. Že je vzpostavljen jasen okvir politike EU za infrastrukturo za alternativna goriva, pri čemer imajo države članice glavno vlogo pri njegovem izvajanju na svojih ozemljih. Vendar raven ambicij nacionalnih strategij politike ne zadostuje za zadovoljitev potreb v prihodnosti. Poleg tega je pomembna čezmejna interoperabilnost infrastrukture in storitev. Potrošniki morajo nizkoemisijsko mobilnost doživljati kot mobilnost brez težav. Javni organi in udeleženci na trgu morajo zagotoviti interoperabilnost infrastrukturnih storitev. Pospešiti je treba vzpostavitev infrastrukture za alternativna goriva ter zapolniti vrzeli. Prav v tem je in mora biti doprinos EU. Finančna podpora EU bo ključnega pomena za delno kritje finančnih potreb na področjih, kjer so prisotne naložbene pomanjkljivosti trga, na primer podpora za vseevropsko osrednje prometno omrežje. To javno podporo je treba obravnavati kot način za spodbuditev znatnih zasebnih naložb, vključno z novimi metodami financiranja, kot je kombiniranje nepovratnih sredstev s posojili, kot se spodbuja v Naložbenem načrtu za Evropo. Sveženj vsebuje akcijski načrt za spodbujanje naložb v infrastrukturo za alternativna goriva in razvoj omrežja hitrih in interoperabilnih polnilnih postaj po vsej Uniji. Komisija povečuje finančno podporo za spodbujanje javnih in zasebnih naložb za vzpostavitev infrastrukture za alternativna goriva; v ta najem daje na voljo do 800 milijonov EUR. Ta znesek se bo združil z znatnimi sredstvi, ki se na tem področju že namenjajo v okviru instrumenta za povezovanje Evrope (IPE) ter evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Kohezijska politika lahko podpira uvajanje infrastrukture za alternativna goriva za vse načine prevoza in vsa goriva, kot so polnilne postaje v posameznih mestih in tudi v manjših skupnostih, ter je lahko v pomoč pri financiranju nakupa vozil na alternativna goriva, kot so čisti mestni avtobusi. Potrebno je tesno sodelovanje in usklajevanje med Komisijo, državami članicami in na lokalni ravni za zagotovitev, da se zapolnijo morebitne vrzeli ter da se potrošnikov in njihovih čistih avtomobilov ne „pusti na cedilu“. Vozniki morajo vedeti, da lahko vozijo po vsej EU in imajo lahek dostop do polnjenja, kjer koli in kadar koli ga potrebujejo. Ne smemo zapostaviti nobene regije EU in nobenega potrošnika. Ta sveženj podpira države članice, regije in mesta, da povečajo ponudbo čistega prometa za državljane. To je podkrepljeno z javnim naročanjem, ki s spodbujanjem čistih vozil v razpisih za javna naročila vse bolj prispeva k tržnemu uvajanju čistih vozil. Mesta imajo ključno vlogo pri izvajanju Pariškega sporazuma, zlasti prek svojih politik za čisto mobilnost. Na slovesnosti Konvencije županov februarja 2018 se bo sestalo več kot 700 evropskih županov, ki bodo še nadalje spodbudili takšno ukrepanje na lokalni ravni. Poleg tega bo sveženj dopolnjevalo tekoče delo za izboljšanje sposobnosti potrošnikov, da se pri nakupu ali uporabi vozila s pomočjo metodologije za primerjavo stroškov različnih razpoložljivih vrst goriv, s katero se seznanijo s prednostmi prehoda na rešitve za čistejšo mobilnost, bolj premišljeno odločajo. Komisija v ta namen skupaj z državami članicami razvija evropsko metodologijo za primerjavo cen goriv in že daje na voljo orodje za okolju prijazno vožnjo, ki potrošnikom omogoča primerjavo vpliva različnih tehnologij na porabo goriva in emisije CO2. Komisija in Evropska investicijska banka sta vzpostavili „instrument za čisti prevoz“ za financiranje projektov čistega prevoza s poudarkom na javnem prevozu, in sicer v okviru instrumenta za povezovanje Evrope in/ali Evropskega sklada za strateške naložbe. V okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj, ki razpolaga z več kot 35 milijardami EUR za podporo energijsko učinkovitega in razogljičenega prometnega sektorja, je 12,4 milijarde EUR namenjenih za čisti mestni promet. Zlasti v okviru evropskega teritorialnega sodelovanja („Interreg“) je mogoče usklajeno uvajanje infrastrukture za alternativna goriva na regionalni in lokalni ravni. Več držav članic je že izkoristilo možnost za načrtovanje uvajanja infrastrukture za alternativna goriva ali nakup čistih tirnih vozil za javni prevoz (npr. električnih avtobusov). Denimo program „Promet“ na Češkem podpira (s približno 30 milijoni EUR) uvajanje polnilnih mest za električna vozila. Več držav članic, vključno s Poljsko, Slovaško, Češko, Slovenijo in Španijo, s pomočjo sredstev iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov načrtuje nakup električnih avtobusov. 4. Evropa, ki ščiti: Spodbujanje industrijske konkurenčnosti EU za ustvarjanje novih delovnih mest, rasti in naložb

Energetsko-podnebni izziv je za industrijo EU pomembna priložnost za povečanje konkurenčnosti in okrepitev vodilnega položaja v svetu z inovacijami. Naši glavni trgovinski partnerji so že sprejeli ustrezne ukrepe; Kitajska je na primer zastavila velikopotezne cilje za proizvodnjo in uvoz čistih vozil (tj. električnih vozil in vozil na gorivne celice) v letih 2019 in 2020, kar pomeni približno 5 % celotne prodaje novih vozil v letu 2019. Avtomobil je bil izumljen v Evropi in Evropa mora prevzeti vodilno vlogo pri njegovem ponovnem izumu. Industrija EU na splošno ter zlasti avtomobilski sektor in sektor mobilnosti se bolj kot kdaj koli prej spopadajo z veliki spremembami v zvezi z njihovim poslovanjem, ponudbo izdelkov in postopki. Največji razvoj je bil med drugim dosežen na področju zmanjšanja emisij, inovacij pri elektrificiranih pogonskih sistemih, avtonomne vožnje in povezanih vozil, tradicionalne proizvodne postopke pa temeljito spreminjata tudi digitalizacija in avtomatizacija. Vrednostne verige v avtomobilskem sektorju, ki vključujejo tudi sestavne dele, se hitro spreminjajo z vstopom novih akterjev na trg. Hkrati pa ima evropska avtomobilska industrija zdaj pomembno nalogo, da si ponovno pridobi zaupanje potrošnikov. Avtomobilski sektor je ključen za blaginjo Evrope, saj zaposluje 12 milijonov ljudi v proizvodnji, prodaji, vzdrževanju in prevozu ter predstavlja 4 % bruto domačega proizvoda EU. Avtomobilski sektor EU je v svetovnem merilu eden največjih proizvajalcev motornih vozil. Z več kot 50 milijardami EUR vloženih sredstev letno je največji evropski zasebni vlagatelj v raziskave in razvoj. Prizadevamo si za dolgoročno močnejšo in konkurenčnejšo industrijo EU. Inovacije, digitalizacija in razogljičenje so ključnega pomena za ohranitev vodilnega položaja Evrope v avtomobilski industriji prihodnosti. To je osrednji steber širše industrijske politike EU. Te nenehne spremembe v industriji tudi izpostavljajo delovno silo znatnemu pritisku prilagajanja; zato jih morajo spremljati ukrepi za zagotovitev nemotenega prehoda in povečanje odpornosti, tako da lahko ljudje in skupnosti nove priložnosti izkoristijo. Ti ukrepi morajo upoštevati nove zahteve glede delovnih mest, spodbujati vseživljenjsko učenje in podpirati delavce pri menjavi delovnih mest z dejavno pomočjo tistim v prizadetih sektorjih, ki morajo morda izstopiti iz sektorja, se prekvalificirati in poiskati novo delovno mesto. Komisija v sodelovanju z državami članicami in zainteresiranimi stranmi, kot so delodajalci, predstavniki delavcev ter izvajalci izobraževanja in usposabljanja, podpira odpornost in konkurenčnost trgov dela, pri čemer odpravlja vrzeli in neskladja v znanju in spretnostih ter podpira razvoj novih znanj in spretnosti z učenjem v tujini. Ključne pobude vključujejo program znanj in spretnosti EU in načrt za sektorsko sodelovanje na področju znanj in spretnosti, Evropski socialni sklad in program Erasmus +. Komisija je prav tako določila načine, da se pomočjo „pametne specializacije“ na regionalni ravni v največji meri poveča inovacijski potencial Evrope, vključno z vzpostavitvijo socialne odpornosti v skupnostih na podlagi ustvarjanja gospodarske dejavnosti in hkrati delovnih mest, ter zagotavljanjem podpore za regije v prehodu. Prav tako se bodo za industrijo ter izvajalce izobraževanja in usposabljanja razvila orodja za zbiranje podatkov o znanjih in spretnostih te pripravo napovedi o njih. Zakonodaja EU mora določiti prave spodbude, da industrijo zadrži na poti do razogljičenja in prevzema vodilnega tehnološkega in industrijskega položaja v svetu. To pomeni, da so poleg naložb v digitalizacijo in avtomatizacijo potrebne naložbe v razogljičenje, da Evropa lahko prevzame vodilno vlogo tudi v tej pomembni tehnološki tekmi. Čeprav se pričakuje hitro povečevanje deleža čistih (zlasti električnih) vozil, bo v letu 2030, če se ne bodo oblikovale nove politike, približno 90 % avtomobilov na evropskih cestah še vedno poganjal zgolj motor z notranjim zgorevanjem. Za uravnotežen in trajnosten postopek preoblikovanja so potrebne stalne naložbe za povečanje učinkovitosti porabe goriva pri vozilih in uspešno trženje večjega števila nizko- in brezemisijskih vozil. Ta uravnotežen pristop omogoča nadaljnje izboljšave učinkovitosti motorja z notranjim zgorevanjem in dopušča dovolj časa za izgradnjo ustrezne infrastrukture ter uvedbo čistejših in za vse Evropejce cenovno sprejemljivih in dostopnih vozil na trg. Predlog Komisije za standarde emisij CO2 za avtomobile in kombinirana vozila za obdobje po letu 2020 zato vključuje velikopotezne, a hkrati izvedljive cilje za zmanjšanje emisij za leti 2025 in 2030. Prav tako vzpostavlja sistem kreditnih točk, ki temelji na referenčnem merilu za delež nizko- in brezemisijskih vozil, in ne predpisuje nobenih posebnih tehnologij s fiksnimi kvotami. Vlagateljem v infrastrukturo za alternativne pogonske sisteme in goriva daje jasen in močan signal, da bi se vodilne na zadevnem področju močno spodbudilo, da nadalje vlagajo v nizkoogljične tehnologije. Z vmesnim pregledom zakonodaje bo Komisija lahko ocenila učinkovitost zakonodaje in po potrebi predlagala spremembe. Komisija meni, da je pomembno ohraniti tehnološko nevtralno opredelitev nizko- in brezemisijskih vozil, da bi spodbudili tržno uvajanje nizko- in brezemisijskih vozil, saj imajo takšna vozila največji potencial za zmanjšanje emisij CO2 in bodo zelo pomembno prispevala k zagotavljanju čistega zraka. S tem pristopom se bo zagotovila regulativna stabilnost za industrijo, ki bo imela dovolj časa za načrtovanje, obenem pa se bo pospešilo povečevanje števila nizko- in brezemisijskih vozil na trgu EU v korist evropskih potrošnikov in kakovosti življenja državljanov zaradi čistejšega zraka v naših mestih. Povezana in avtomatizirana vozila imajo velik potencial za zmanjšanje zastojev, emisij ogljika, onesnaženosti zraka in števila smrtnih žrtev na evropskih cestah. Ta vozila že vstopajo na trg EU ter predstavljajo nadaljnje izzive in priložnosti za konkurenčnost industrije. Da se v celoti izkoristijo obsežna čezmejna preskušanja ter programi raziskav in financiranja na ravneh EU in držav članic, je treba zagotoviti dobro usklajeno čezmejno in vseevropsko uvajanje in razširjanje te tehnologije. Komisija podpira raziskave in inovacije na tem področju, poleg tega pa nadaljuje svoje delo z zvezi z vsemi povezanimi političnimi in regulativnimi vprašanji, pri čemer upošteva priporočila skupine na visoki ravni GEAR 2030. Obsežna elektromobilnost v Evropi pomeni, da bo v EU potrebno znatno večje število baterij. Baterije so dejansko v središču te nove industrijske revolucije in so glavni pogoj za prehod na čisto mobilnost. Njihov razvoj in proizvodnja imata strateško vlogo pri prehajanju na čisto mobilnost in sisteme čiste energije. Glede na svetovne tržne napovedi se bo do leta 2025 povpraševanje po litij-ionskih baterijah s trenutnih 78 GWh povečalo na 210–535 GWh. Napovedi tržnega povpraševanja v Evropi za leto 2025 znašajo med 37 in 117 GWh, medtem ko je današnje povpraševanje manjše od 10 GWh. S predlogom v zvezi s standardi emisij CO2 za avtomobile in kombinirana vozila, ki vključuje sistem kreditnih točk za nizko- in brezemisijska vozila, se bosta zagotovili zahtevani jasnost in predvidljivost glede hitrosti uvajanja v EU do leta 2030, hkrati pa se bo olajšal dostop potrošnikov do cenovno dostopnih čistejših oblik mobilnosti. Pričakovano povečanje povpraševanja po baterijah potrjujejo napovedi proizvajalcev avtomobilov glede uvajanja novih elektrificiranih modelov na trg ter časovnega razporeda za to uvajanje. Z industrijskega vidika bo od danes do leta 2025 vse večje povpraševanje zahtevalo velike naložbe v vrednostno verigo baterij, kar vključuje izjemno povečanje v proizvodnji baterijskih celic. Evropa ima zato nedvoumno priložnost, da privabi naložbe vzdolž vrednostne verige EU. Zato mora Evropa nujno sprejeti odločilne ukrepe za vzpostavitev celovite vrednostne verige za razvoj in proizvodnjo naprednih baterij v EU. To bi moralo veljati za vse faze življenjskega cikla baterij, vključno s ponovno uporabo ali recikliranjem, pa tudi za večjo učinkovitost pri uporabi virov in surovin. Ključen bo tudi hiter prehod z raziskav na preskušanje in predstavljanje proizvodnje napredne tehnologije baterijskih celic v EU. Evropska podjetja lahko s svojim strokovnim znanjem in zmogljivostjo poskrbijo, da Evropa postane vodilna celina na področju električne mobilnosti in baterij naslednje generacije. To je mogoče doseči z vzpostavitvijo vseevropskega in medsektorskega baterijskega ekosistema, s katerim lahko na podlagi vodilnega tehnološkega položaja nastanejo visoko učinkoviti in uporabniku prilagojeni baterijski sistemi, ki se proizvajajo v Evropi in so konkurenčni. Zaradi ravni in nujnosti potrebnih naložb tega ni mogoče storiti na razdrobljen način. Potreben je vseevropski pristop. Glede na hitro spreminjajoče se globalno konkurenčno okolje se ta pristop ne bi smel osredotočati na en sam projekt ali eno samo tehnologijo, temveč stremeti k spodbujanju in usklajevanju projektov pod okriljem industrije po vsej dobavni verigi baterij v okviru skupnih pobud, s čimer bi se združili strokovno znanje in finančna sredstva na tem konkretnem področju. Glede na obsežne posledice za celotno evropsko mobilnost in energijske sisteme in tudi v širšem smislu ter glede na jasen vpliv na industrijsko politiko EU in strategije krožnega gospodarstva ter na gospodarska partnerstva EU s tretjimi državami, zlasti z Afriko, kar zadeva surovine, mora vsaka evropska baterijska strategija obsegati veliko več kot zgolj baterije vozil. Za zagon konkretnih projektov bo Komisija v okviru programa Obzorje 2020 (delovni program 2018–2020) poleg že dodeljenih 150 milijonov EUR dodelila 200 milijonov EUR neposredno za raziskave in inovacije na področju baterij. Poleg tega lahko Evropski sklad za strateške naložbe ter prilagojeni finančni instrumenti, kot so predstavitveni projekti InnovFin na področju energije, nudijo privlačne pogoje za financiranje industrijskih projektov prek Evropske investicijske banke. Komisija tesno sodeluje z vodilnimi zainteresiranimi stranmi industrije EU in državami članicami, tem vprašanjem pa se bo ponovno posvetila v okviru „industrijskih dni“ februarja 2018. Industrijska in inovacijska skupnost EU bo ta postopek vodila v tesnem sodelovanju s Komisijo, Evropsko investicijsko banko in zainteresiranimi državami članicami, da bi se vzpostavila konkurenčna in dobičkonosna razvojna in proizvodna veriga, zajeli večji trgi ter spodbudili nova delovna mesta, rast in naložbe po vsej Evropi. Poleg tega Komisija razpolaga z različnimi instrumenti za lajšanje skupnih naložb in sodelovanja med zasebnimi in javnimi akterji vzdolž vrednostne verige ter z dobro opredeljenim okvirom državnih pomoči za podporo takšnim ukrepom. EU ima velik portfelj instrumentov, ki se lahko usmerijo v razvoj baterij. Ti vključujejo Evropski sklad za strateške naložbe, Evropski sklad za regionalni razvoj (44 milijard EUR je v okviru strategij pametne specializacije, razvitih v regijah EU, na voljo med drugim za raziskave in inovacije na področju baterij ter 35 milijard EUR za energijsko učinkovit in razogljičen promet), Evropska komisija pa bo v okviru programa Obzorje 2020 (2018–2020) poleg že dodeljenih 150 milijonov EUR dodelila 200 milijonov EUR neposredno za raziskave in inovacije na področju baterij. 5. Sklepne ugotovitve Z drugim svežnjem predlogov v okviru pobude „Evropa v gibanju“ se skuša zagotoviti, da se v Evropi razvijajo, ponujajo in proizvajajo najboljše povezane in avtomatizirane rešitve za mobilnost, nizko- in brezemisijska oprema in vozila ter vzpostavlja najsodobnejša podporna infrastruktura. Hkrati sveženj prispeva k čiščenju okolja za državljane in izboljševanju kakovosti njihovega življenja, zlasti z izboljšano kakovostjo zraka v mestih in manj zastoji. Ukrepi, predlagani v tem svežnju, prispevajo tudi k povrnitvi zaupanja potrošnikov. Ta sveženj zato vključuje kombinacijo ukrepov ponudbe in povpraševanja, da se Evropa usmeri na pot k nizkoemisijski mobilnosti in da se okrepi konkurenčnost evropskega avtomobilskega ekosistema in ekosistema mobilnosti. Sveženj vsebuje jasna priporočila za države članice, naj zapolnijo obstoječe vrzeli v infrastrukturi in obravnavajo ugotovljene potrebe po infrastrukturi, ter določa ukrepe za morebitno pridobitev finančnih sredstev na ravni EU. Zagotovila se bo torej večja politična in regulativna varnost in ustvarili se bodo enaki konkurenčni pogoji.