EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.6.2022 COM(2022) 305 final 2022/0196(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev in spremembi Uredbe (EU) 2021/2115 (Besedilo velja za EGP) {SEC(2022) 257 final} - {SWD(2022) 169 final} - {SWD(2022) 170 final} - {SWD(2022) 171 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Pesticidi so mešanice ene ali več formuliranih aktivnih snovi in dodatkov, ki se pogosto uporabljajo za varstvo rastlin tako, da odganjajo ali uničujejo škodljive organizme ali zmanjšujejo njihov učinek. Večinoma se uporabljajo v kmetijstvu, pa tudi v gozdarstvu, na zelenih mestnih območjih in ob prometnih omrežjih, kot so ceste in železnice. Ker imajo lahko pesticidi škodljive učinke na okolje in zdravje ljudi, so na ravni EU strogo regulirani. Za namene tega predloga se izraz „pesticidi“ uporablja sinonimno z izrazom „fitofarmacevtska sredstva“. Direktiva o trajnostni rabi pesticidov je bila sprejeta leta 2009 kot eden od nadaljnjih ukrepov v okviru tematske strategije Komisije o trajnostni rabi pesticidov . Države članice so morale nacionalne določbe, namenjene prenosu direktive o trajnosti rabi pesticidov v nacionalno zakonodajo, sprejeti do 26. novembra 2011. Komisija je presodila, da bi bilo ustrezno izvesti oceno direktive o trajnostni rabi pesticidov, pri kateri bi se upoštevale tudi težave, opredeljene pri njenem izvajanju, izvrševanju in uporabi v državah članicah. To delo je bilo opravljeno v obliki vzporedne ocene, ki je vključevala vrednotenje in oceno učinka. Komisija je nameravala s to oceno podpreti oblikovanje novega zakonodajnega predloga o reviziji direktive o trajnostni rabi pesticidov do prvega četrtletja 2022, kot je navedeno v strategiji „od vil do vilic“. Izvajanje, uporaba in izvrševanje direktive o trajnostni rabi pesticidov so trenutno pomanjkljivi. Zadevne pomanjkljivosti so bile poudarjene v revizijah Komisije in v okviru njenih obiskov za ugotavljanje dejstev v državah članicah ter v poročilih o izvajanju, in sicer: (i)s strani Komisije; (ii)v študiji službe Evropskega parlamenta za raziskave o izvajanju direktive o trajnostni rabi pesticidov in (iii)v nedavnem poročilu Evropskega računskega sodišča o fitofarmacevtskih sredstvih. Poleg tega so vse večji pomisleki družbe glede uporabe pesticidov razvidni iz številnih peticij, dveh evropskih državljanskih pobud in vprašanj Evropskega parlamenta o tej temi. Povratne informacije, zagotovljene med javnim posvetovanjem o časovnem načrtu ocene in začetni oceni učinka Komisije, so razkrile resne pomanjkljivosti pri izvajanju direktive o trajnostni rabi pesticidov v nekaterih državah članicah. V okviru teh povratnih informacij je bila Komisija tudi pozvana k uvedbi strožjih pravil, na primer v obliki uredbe na ravni EU, da bi se povečala skladnost in uvedle učinkovitejše politike v posameznih državah članicah. Uskladitev nacionalnih politik na področju uporabe pesticidov bi lahko pomagala izboljšati delovanje notranjega trga in zmanjšati izkrivljanje trgovine med državami članicami. Doseganje varne, trajnostne, pravične, podnebno odgovorne in cenovno dostopne proizvodnje hrane, spoštovanje načel trajnostnosti, okolje, zaščita biotske raznovrstnosti in ekosistemov ter zagotavljanje prehranske varnosti so za državljane zelo zaskrbljujoči in so med 49 predlogi, vključenimi v končno poročilo Konference o prihodnosti Evrope, objavljeno 9. maja 2022. Državljani tudi pozivajo Unijo, naj zaščiti in obnovi biotsko raznovrstnost, krajino in oceane, odpravi onesnaževanje ter sprejme odločne ukrepe za spodbujanje in zagotavljanje bolj ekološkega in podnebno usmerjenega kmetijstva. V strategiji Komisije „od vil do vilic“, ki je del evropskega zelenega dogovora, je poudarjena potreba po prehodu na pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem. V njej je poudarjen tudi pomen izboljšanja položaja kmetov (ki imajo pri upravljanju tega prehoda ključno vlogo) v vrednostni verigi. V strategiji se predlagata dva posebna cilja, in sicer cilj za zmanjšanje uporabe in tveganja kemičnih pesticidov ter cilj za zmanjšanje uporabe nevarnejših pesticidov do leta 2030. Predpisi EU na tem področju so ključno orodje za doseganje ciljev, določenih v strategiji „od vil do vilic“, in bi jih bilo treba zato okrepiti. V skladu s pojasnilom iz priložene ocene učinka in ob upoštevanju podporne ocene ima ta predlog štiri cilje, navedene v nadaljevanju. ●Prvi cilj je: (i)zmanjšati uporabo in tveganje kemičnih pesticidov, zlasti tistih, ki vsebujejo nevarnejše aktivne snovi; (ii)povečati uporabo in izboljšati izvrševanje integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi ter (iii)povečati uporabo manj nevarnih in nekemičnih alternativ kemičnim pesticidom za zatiranje škodljivih organizmov. ●Drugi cilj je izboljšati razpoložljivost podatkov o spremljanju, vključno s podatki o: (i)nanašanju in uporabi pesticidov in tveganju zaradi njih ter

(ii)spremljanju zdravja in okolja. To bo zagotovilo boljši okvir za merjenje napredka. ●Tretji cilj je izboljšati izvajanje, uporabo in izvrševanje pravnih določb v vseh državah članicah, da bi se izboljšala učinkovitost in uspešnost politik. ●Četrti cilj je spodbujati uvajanje novih tehnologij, kot je precizno kmetovanje, ki uporablja vesoljske podatke in storitve (vključno s tehnikami geoprostorskega določanja lokacije), da bi se zmanjšala splošna uporaba in tveganje pesticidov. Nedavna ocena direktive o trajnostni rabi pesticidov je potrdila dolgotrajne težave, opredeljene pri njeni uporabi, izvajanju in izvrševanju. Ob upoštevanju teh težav je cilj tega predloga uredbe o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev: (i)nadomestiti direktivo o trajnostni rabi pesticidov pri urejanju uporabe pesticidov ter (ii)zagotoviti večjo skladnost s cilji iz evropskega zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“. Namen predloga je zmanjšati tveganja in učinke uporabe pesticidov na zdravje ljudi in okolje z: (i)doseganjem ciljev za zmanjšanje uporabe pesticidov, navedenih v strategiji „od vil do vilic“, ter (ii)spodbujanjem uporabe integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi in alternativ kemičnim pesticidom. Uredba je primerna tako za zagotovitev doseganja ciljev iz strategije „od vil do vilic“ kot tudi za odpravljanje težav, opredeljenih pri izvajanju direktive o trajnostni rabi pesticidov, z določitvijo jasnih in enotnih pravil. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Predlog je skladen s ciljem evropskega zelenega dogovora glede tega, da bi morale vse politike EU prispevati k ohranjanju in obnovi evropskega naravnega kapitala. Skladen je tudi s ciljema: (i)zmanjšanja uporabe in tveganja kemičnih pesticidov ter (ii)zmanjšanja uporabe nevarnejših pesticidov. Navedena cilja sta vključena v: (i)strategijo „od vil do vilic“; (ii)strategijo za biotsko raznovrstnost; (iii)akcijski načrt za ničelno onesnaževanje in (iv)strategijo za tla. Ta cilj je skladen tudi z doseganjem ciljev pobude EU za opraševalce, strategijo EU na področju kemikalij za trajnostnost ter strateškega okvira EU za zdravje in varnost pri delu za obdobje 2021–2027.

Predlog je skladen tudi s ciljema Evropske komisije, da bi do leta 2030 vsaj 25 % kmetijskih zemljišč v EU izvajalo ekološko kmetovanje in da bi se znatno povišala raven ekološke akvakulture. Predlog poleg tega dopolnjuje druge aktualne pobude. Uredba xxx/xxx o statistiki kmetijskih vložkov in proizvodnje v kmetijskem sektorju [vstaviti sklic na sprejeti akt] bo na primer Komisiji omogočila objavo več podatkov o prodaji in uporabi pesticidov, razčlenjenih po posameznih aktivnih snoveh. V okviru akcijskega načrta „od vil do vilic“ je Komisija pripravila štiri osnutke uredb o zahtevah glede podatkov, merilih za odobritev in načelih ocenjevanja za aktivne snovi, ki so mikroorganizmi, in fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo mikroorganizme, da bi se olajšal dostop do trga za proizvode, ki predstavljajo alternativo kemičnim pesticidom. Ta besedila bodo sprejeta in se bodo začela uporabljati jeseni 2022. Cilj je, da se kmetom zagotovi orodje za nadomestitev kemičnih fitofarmacevtskih sredstev. Z olajšanjem dajanja teh bioloških fitofarmacevtskih sredstev na trg bodo imeli kmetje, vključno z ekološkimi pridelovalci, na voljo več alternativ za trajnostno zaščito kmetijskih rastlin. Predlog je pomemben tudi za najbolj oddaljene regije EU iz člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ki so v Atlantskem in Indijskem oceanu ter v Karibskem morju. Zaradi stalnih omejitev, kot so oddaljenost od celine EU, otoška lega, odvisnost od maloštevilnih proizvodov in visoka izpostavljenost podnebnim spremembam, so upravičene do posebnih ukrepov v podporo njihovemu socialno-ekonomskemu razvoju. Kot je določeno tudi v strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030, bi bilo treba posebno pozornost nameniti varstvu in obnovi ekosistemov v najbolj oddaljenih regijah, saj imajo izjemno bogato biotsko raznovrstnost. •Skladnost z drugimi politikami Unije Skupna kmetijska politika (SKP) V okviru nove SKP (ki se bo začela izvajati 1. januarja 2023) bodo države članice prejele pomoč pri (i) financiranju ukrepov v skladu s ciljem za zmanjšanje uporabe pesticidov iz strategije „od vil do vilic“ in (ii) spodbujanju trajnostnih kmetijskih praks. Ustrezni elementi veljavne direktive o trajnostni rabi pesticidov so v sistem pogojenosti SKP že vključeni. Nova SKP vključuje tudi različne instrumente za spodbujanje preciznega kmetovanja. Da bi države članice podprle uvajanje praks preciznega kmetovanja, lahko uporabijo sheme za podnebje in okolje ter okoljske, podnebne in druge upravljavske obveznosti. SKP vključuje tudi možnost financiranja naložb, na primer v strojno opremo, instrumentov za obvladovanje tveganj ter podpore za krepitev tehničnega znanja, na primer v obliki usposabljanja, svetovanja, sodelovanja in izmenjave znanja. Natančneje morajo države članice prek storitev kmetijskega svetovanja v okviru SKP kmetom zagotavljati svetovanje o trajnostni rabi pesticidov, inovacijah, digitalnih tehnologijah, zmanjšanju izpostavljenosti pesticidom in trajnostnem upravljanju hranil. Krepitev zmogljivosti kmetov za uvajanje in učinkovito uporabo digitalnih tehnologij je mogoče izboljšati tudi s podporo, sodelovanjem in evropskim partnerstvom za inovacije na področju kmetijske produktivnosti in trajnostnosti (EIP-AGRI). Poleg tega morajo države članice v svojih strateških načrtih SKP pojasniti, kako bodo instrumente SKP uporabljale za izpolnitev ustreznih potreb in ciljev. Politika na področju okolja in kemikalij Ta predlog je povezan z več okoljskimi politikami in zakonodajnimi akti, kot so: (i)cilji za načrtovano obnovo narave; (ii)pobuda za opraševalce, namenjena obravnavi zmanjšanja števila opraševalcev v EU in prispevanju k prizadevanjem za njihovo ohranjanje na svetovni ravni; (iii)seznam onesnaževal in regulativni standardi iz direktive o okoljskih standardih kakovosti, direktive o podzemni vodi in direktive o pitni vodi. Predlog je bistvenega pomena za doseganje ciljev, določenih v zakonodaji EU o vodah, vključno z okvirno direktivo o vodah. Poleg tega se povezuje z zahtevami o ohranjanju narave iz direktiv o habitatih in pticah. Politika EU o zdravju in varnosti pri delu Predlog dopolnjuje določbe ustreznega pravnega reda EU na področju zdravja in varnosti pri delu, zlasti okvirno direktivo 89/391/EGS, Direktivo 98/24/ES, Direktivo 2004/37/ES, Direktivo 2009/104/ES in Direktivo 89/656/EGS. V skladu je s strateškim okvirom EU za zdravje in varnost pri delu za obdobje 2021–2027, ki posebej opozarja na potrebo po okrepitvi usposabljanja za izboljšanje znanj in spretnosti kmetov ter njihove ozaveščenosti o zdravstvenih in varnostnih pravilih na kmetijah, vključno z varno uporabo kemičnih snovi, zlasti fitofarmacevtskih sredstev. Pobuda za trajnostni prehranski sistem Unije Ta predlog dopolnjuje načrtovano zakonodajno pobudo o okviru za trajnostni prehranski sistem, katere cilji so spodbujati skladnost politik na ravni EU in nacionalni ravni, vključiti trajnostnost v vse politike, povezane s hrano, in okrepiti odpornost prehranskega sistema Unije. Načrtovana pobuda temelji na horizontalnem pristopu, na podlagi katerega bodo uvedeni cilji, povezani s trajnostnostjo, skupne opredelitve pojmov, splošna načela in zahteve glede trajnostnega prehranskega sistema Unije ter obravnavane odgovornosti vseh akterjev v prehranskem sistemu. V kombinaciji z označevanjem trajnostnosti živil in ciljno usmerjenimi spodbudami bo okvir izvajalcem omogočil, da izkoristijo trajnostne prakse, ter zagotovil, da bodo živila na trgu EU in dejavnosti, povezane s hrano, vse bolj trajnostni. Določbe te uredbe, ki bodo v primerjavi z določbami načrtovane pobude bolj specifične, vendar bodo imele enak cilj, naravo in učinek, se bodo v zvezi z zahtevami, določenimi v načrtovani pobudi, uporabljale kot lex specialis. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za ukrepanje na tem področju je člen 192(1) PDEU, ki Evropsko unijo pooblašča, da ukrepa z namenom ohranjanja, varstva in izboljšanja kakovosti okolja ter varovanja zdravja ljudi. Ukrepanje EU na tem področju upravičujejo zadevna okoljska in javnozdravstvena vprašanja. •Subsidiarnost Z direktivo o trajnostni rabi pesticidov je bil vzpostavljen okvir za doseganje trajnostne rabe pesticidov. V primeru nadaljnje nedoslednosti ukrepov, sprejetih v državah članicah, ter neenotnega ali nepopolnega izvajanja direktive o trajnostni rabi pesticidov (kot je opisano v oceni, priloženi temu predlogu) bi prišlo do razlik med ravnmi varovanja zdravja in varstva okolja. Prišlo bi tudi do razlik med pogoji za glavne uporabnike pesticidov, kar je v nasprotju s cilji Pogodb. Grožnja biotski raznovrstnosti in ekosistemom, ki je povezana z uporabo pesticidov, je čezmejne narave in zahteva odločno ukrepanje na ravni EU. Enake konkurenčne pogoje na notranjem trgu ovirajo sedanje razlike med ravnmi ukrepov, sprejetih v različnih državah članicah.

Usklajeno ukrepanje na ravni EU lahko učinkovito dopolni ter okrepi nacionalne in lokalne ukrepe za trajnostno rabo pesticidov. EU ima na področju kmetijskih in prehranskih politik tudi druge ključne instrumente, ki so v sinergiji z ukrepi iz tega predloga. Pričakuje se, da lahko okrepljeni ukrepi glede pesticidov na ravni EU (tudi v povezavi s povezanimi politikami, kot je SKP) v kombinaciji s spodbudami in morebitnimi ukrepi za zmanjšanje tveganja: (i)pomagajo zmanjšati sedanje razlike med nacionalnimi pristopi in (ii)prispevajo k enotnejšemu pristopu v prihodnosti. Države članice same teh ciljev ne morejo določiti; zaradi obsega potrebnih ukrepov se ti lahko lažje dosežejo na ravni EU. Zato so enotni ukrepi EU upravičeni in potrebni. •Sorazmernost Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj ne presega tistega, kar je potrebno za zagotovitev: (i)ustrezne ravni ambicioznosti ter (ii)učinkovitejših in uspešnejših politik. To dosega z upoštevanjem ugotovitev iz ocene, priložene temu predlogu. V predlogu je predvideno izboljšanje podatkov ter boljše spremljanje in izvajanje ukrepov za zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov. Ta predlog se izogiba določitvi enotnih obveznih ciljev za države članice, saj se trenutna osnovna raven uporabe pesticidov med državami članicami močno razlikuje. Sorazmernost postopka določanja ciljev je bila zagotovljena z zakonodajno formulo, ki omogoča upoštevanje razlik v napredku in intenzivnosti uporabe pesticidov med državami članicami. •Izbira instrumenta Razpoložljivi dokazi o pomanjkljivostih pri izvajanju direktive o trajnostni rabi pesticidov v državah članicah kažejo, da prejšnji pristop, na podlagi katerega so se podrobna pravila v okviru direktive sprejela na nacionalni ravni, ni deloval tako, kot je bilo predvideno v prvotnem predlogu direktive. Ugotovitve iz ocene o izvajanju direktive o trajnostni rabi pesticidov potrjujejo, da se direktiva v državah članicah izvaja, uporablja in izvršuje neenotno in neenakomerno. Te ugotovitve so bile potrjene z indeksom Komisije za spremljanje skladnosti, opisanim v oceni. Evropsko računsko sodišče je ugotovilo tudi, da je treba določiti jasnejša merila in bolj specifične zahteve glede integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, ki bi prispevale k zagotavljanju izvrševanja in ocenjevanju skladnosti. Ker področje zatiranja škodljivih organizmov vključuje toliko kompleksnih kmetijskih spremenljivk, bi morala jasna in enotna pravila poenostaviti zagotavljanje skladnosti in izboljšati izvrševanje. Za dosledno izvajanje politike v državah članicah je uredba učinkovitejša od direktive. Poleg tega bi uredba uporabnikom pesticidov omogočila enotnejše konkurenčne pogoje, saj različna pravila o uporabi pesticidov v državah članicah ustvarjajo nepošteno konkurenco in ogrožajo pravilno delovanje enotnega trga. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje V oceni, priloženi temu predlogu, je bilo ugotovljeno, da je notranja in zunanja raven skladnosti direktive o trajnostni rabi pesticidov z drugimi politikami in instrumenti EU na splošno visoka, brez večjih neskladij ali prekrivanj. Cilji direktive o trajnostni rabi pesticidov so bili in so še vedno zelo pomembni za obravnavo tveganj, ki jih uporaba pesticidov predstavlja za okolje in zdravje ljudi, vendar je bila direktiva le zmerno učinkovita. Slabosti, ki so jih ugotovili Komisija in drugi, se nanašajo na izvajanje in izvrševanje integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi ter omejeno učinkovitost nacionalnih akcijskih načrtov držav članic. Številne države članice v svojih nacionalnih akcijskih načrtih niso določile kvantitativnih ciljev ali kazalnikov za spodbujanje trajnostne rabe pesticidov ali boljše varovanje zdravja ljudi in varstvo okolja. Poleg tega ni učinkovitega sistema spremljanja, zaradi česar so podatki o uporabi pesticidov omejeni. Posledično je težko ugotoviti, v kolikšni meri je direktiva o trajnostni rabi pesticidov zaščitila zdravje ljudi in okolje pred škodljivimi učinki pesticidov. Predhodno uvedeni ukrepi v okviru SKP kmetov niso spodbudili k bolj trajnostni rabi pesticidov. Odbor Komisije za regulativni nadzor je 26. novembra 2021 podal negativno mnenje o osnutku ocene učinka tega predloga, ki ga je pripravila Komisija. Osnutek ocene učinka je bil pripravljen v obliki delovnega dokumenta služb Komisije. Odbor za regulativni nadzor je zahteval, da se dokument revidira tako, da se: (i)jasneje opredelijo razpoložljivi podatki in dokazi v zvezi s pobudo; (ii)zagotovi zanesljivejša analiza ali opis ciljev za zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov; (iii)jasneje opredelita razpoložljivost in cenovna dostopnost tehnik preciznega kmetovanja in manj nevarnih alternativ kemičnim pesticidom ter (iv)opredelijo in bolje analizirajo učinki pobude na okolje, zdravje in gospodarstvo ter kompromisi, ki jih bo treba zaradi pobude sprejeti na navedenih področjih.

Odbor za regulativni nadzor je 26. januarja 2022 podal drugo mnenje o revidiranem dokumentu služb Komisije o oceni učinka, ki je bilo tokrat pozitivno s pridržki. Po izdaji tega drugega mnenja je bil dokument dodatno spremenjen ob upoštevanju pridržkov Odbora za regulativni nadzor, tako da bi se v dokumentu: ●jasno obrazložili pomanjkanje dokazov o prodaji in uporabi pesticidov ter povezane omejitve, ki jih to pomanjkanje dokazov pomeni za opredelitev težave, določitev možnosti in analizo učinka; ●bolje utemeljili izbira dveh zavezujočih ciljev za 50-odstotno zmanjšanje in njuna medsebojna povezanost; ●določila stopnja napredka v posameznih državah članicah, ki je potrebna, da bi države članice izpolnile zavezujoča cilja EU za zmanjšanje, ter opredelilo, kako se bo ta stopnja merila, pripisovala ali kako bo zagotovila pravično porazdelitev bremena; ●pojasnile spremljevalne pobude, vključene v izhodišče za oceno učinka, ter ●določila bolj verodostojna podlaga in časovni okvir za prihodnje ocenjevanje pobude. Končna ocena učinka je bila pripravljena v obliki delovnega dokumenta služb Komisije in revidirana v skladu s temi mnenji, pripombami in predlogi za izboljšave Odbora za regulativni nadzor. •Posvetovanja z deležniki Skupaj sta bila objavljena časovni načrt ocene in začetna ocena učinka tega predloga, ki sta bila od 29. maja do 7. avgusta 2020 na voljo javnosti za predložitev povratnih informacij. Skupno je bilo prejetih 360 odgovorov. V okviru javnega posvetovanja, ki je potekalo od 18. januarja do 12. aprila 2021, je bilo skupaj prejetih 1 699 odgovorov. Prejete povratne informacije so zajemale širok nabor stališč, kot je opisano v zbirnem poročilu, ki povzema posvetovanje z deležniki (zbirno poročilo je priloženo oceni učinka, ki spremlja ta predlog). Poklicni uporabniki pesticidov so poudarili, da je treba zaščititi donos in kakovost kmetijskih rastlin. Drugi deležniki so poudarili, da je treba spodbujati integrirano varstvo rastlin pred škodljivimi organizmi, povečati razpoložljivost alternativ kemičnim pesticidom ter bolje oceniti učinke uporabe kemičnih pesticidov na zdravje in okolje. Komisija je za deležnike organizirala dogodke na daljavo, povezane s to pobudo, ki so potekali 19. januarja, 25. junija in 5. oktobra 2021. Na teh dogodkih za deležnike je bilo postavljenih več vprašanj, vključno s: (i)pomisleki uporabnikov pesticidov glede možnosti, da bo na trgu na voljo manj pesticidov; (ii)omejeno finančno podporo, ki je v okviru SKP na voljo za izvajanje integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi; (iii)potrebo po zaščiti dohodkov kmetov; (iv)spodbujanjem vloge novih tehnologij; (v)varovanjem zdravja ljudi in varstvom okolja ter (vi)vprašanjem, ali naj se ohrani prepoved nanašanja pesticidov iz zraka. Večina nevladnih organizacij je poudarila pomen uresničevanja ambicij evropskega zelenega dogovora in s tem povezanih ciljev. Na dogodkih za deležnike je bilo izpostavljeno še eno vprašanje, tj. da je treba izboljšati izvajanje nacionalnih akcijskih načrtov. Izvedene so bile tudi ciljno usmerjene raziskave, delavnice in študije primerov, in sicer v okviru: (i)zunanje študije, ki jo je naročila Komisija ter ki podpira vrednotenje in oceno učinka, ter (ii)dopolnilne prognostične študije o prihodnjih scenarijih trajnostne rabe pesticidov. Podrobnosti posvetovanja z deležniki so bile objavljene na spletišču Komisije in portalu za boljše pravno urejanje. Med deležniki, ki so sodelovali v dejavnostih posvetovanja in k njim prispevali, so bili: (i)kmetje in izvajalci, ki uporabljajo pesticide;

(ii)nekmetijski uporabniki pesticidov; (iii)zdravstvene in okoljske nevladne organizacije; (iv)poklicna združenja, ki zastopajo industrijske in gospodarske akterje v zadevnih sektorjih (npr. čebelarje ter predstavnike kemične industrije, industrije naprav za nanašanje pesticidov, industrije semen itd.); (v)združenja potrošnikov; (vi)socialni partnerji (delodajalci in organizacije delavcev); (vii)splošna javnost; (viii)nacionalni in regionalni pristojni organi iz EU in tretjih držav ter (ix)znanstveni strokovnjaki. Odgovori v okviru različnih dejavnosti so razkrili, da se mnenja deležnikov večinoma delijo na dve splošni stališči. Prva skupina je menila, da bi bilo treba uporabo pesticidov zmanjšati v skladu s ciljem glede zmanjšanja tveganja, in sicer na način, ki ustreza uporabnikom fitofarmacevtskih sredstev. Druga skupina je menila, da bi bilo treba uporabo pesticidov bistveno zmanjšati ali jo celo opustiti. Predlog je bil oblikovan v skladu s sorazmernim in realističnim, vendar še vedno ambicioznim pristopom k obravnavi družbenih pomislekov glede uporabe in tveganja pesticidov. Gre za pristop, ki: (i)še vedno omogoča, da se pesticidi uporabljajo varno, kadar je to potrebno in ustrezno, ter (ii)spodbuja sisteme usposabljanja in svetovanja glede alternativnih tehnik za zatiranje škodljivih organizmov in boljšega izvajanja integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi. Kot je opisano v oceni učinka, je bilo na podlagi povratnih informacij deležnikov zavrnjenih več možnosti politike. Povratne informacije, ki so jih zagotovili deležniki, so bile upoštevane tudi pri določanju ravni ambicioznosti nazadnje izbranih možnosti politike. •Evropski državljanski pobudi Evropski državljanski pobudi obravnavata uporabo pesticidov in pozivata k ambicioznim ciljem za njeno zmanjšanje. Uspešna Evropska državljanska pobuda „ Prepovejmo glifosat ter obvarujmo ljudi in okolje pred strupenimi pesticidi “ je Komisijo pozvala, naj v okviru svojega tretjega cilja za celotno EU določi zavezujoče cilje za zmanjšanje uporabe pesticidov, da bi bila naša prihodnost brez pesticidov. Komisija je v odgovoru, sprejetem 12. decembra 2017 , navedla, da bo ponovno ocenila potrebo po obveznih ciljih za pesticide na ravni EU. Pobuda Rešimo čebele in kmete! Čebelam prijazno kmetijstvo za zdravo okolje poziva Komisijo, naj predlaga pravne akte za postopno odpravo sintetičnih pesticidov v kmetijstvu EU za 80 % do leta 2030, sprva najbolj nevarnih, in njihovo popolno odpravo do leta 2035. Pobuda je do 30. septembra 2021 zbrala več kot milijon izjav o podpori, ki jih organi držav članic trenutno preverjajo. Če bo potrjena in uradno predložena, bo Komisija v sporočilu opisala morebitne ukrepe, ki jih namerava sprejeti. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Pobudo sta podprli dve zunanji študiji, ki ju je naročila Komisija in sta vključevali poglobljen pregled literature, delavnice, študije primerov in raziskave. Ocena učinka je temeljila tudi na dodatnih informacijah iz več drugih študij, v katerih je bil z ekonomskim modeliranjem ocenjen morebitni učinek doseganja ciljev iz strategije „od vil do vilic“, vključno s ciljema za zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov. •Ocena učinka Povzetek ocene učinka je na voljo tukaj . Pozitivno mnenje Odbora za regulativni nadzor je na voljo tukaj .

Cilj predloga glede zmanjšanja uporabe in tveganja pesticidov z namenom varovanja zdravja ter varstva biotske raznovrstnosti in okolja je pomemben za prizadevanja Komisije za doseganje ciljev trajnostnega razvoja OZN. Pomemben je zlasti za cilje 3 (zdravje in dobro počutje), 6 (čista voda), 8 (dostojno delo in gospodarska rast), 11 (trajnostna mesta), 12 (odgovorna poraba in proizvodnja), 14 (življenje v vodi) in 15 (življenje na kopnem). V skladu s cilji evropskega zelenega dogovora predlog izpolnjuje tudi načelo, da se ne škoduje bistveno. V skladu s tem načelom dejavnosti ne bi smele bistveno škodovati nobenemu od šestih okoljskih ciljev, določenih v členu 9 uredbe o taksonomiji, v smislu člena 17 navedene uredbe. Navedenih šest ciljev zajema blažitev podnebnih sprememb, prilagajanje podnebnim spremembam, trajnostno rabo ter varstvo vodnih in morskih virov, prehod na krožno gospodarstvo, preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja ter varstvo in ohranjanje biotske raznovrstnosti in ekosistemov. Na podlagi verjetnega izhodiščnega scenarija, pri katerem direktiva o trajnostni rabi pesticidov ostane nespremenjena, so bile ocenjene glavne možnosti politike, navedene v nadaljevanju. Možnost 1: cilja EU za 50-odstotno zmanjšanje uporabe pesticidov in 50-odstotno zmanjšanje tveganj zaradi njih do leta 2030 ostaneta pravno nezavezujoča. Sistemi svetovanja in smernice za uporabnike pesticidov bi se izboljšali. Spodbujale bi se tehnike preciznega kmetovanja, da bi se zmanjšala uporaba in tveganje kemičnih pesticidov. Možnost 2: cilja za 50-odstotno zmanjšanje bi postala pravno zavezujoča na ravni EU. Države članice bi z uporabo opredeljenih meril določile svoja nacionalna cilja za zmanjšanje. Ta nacionalna cilja bi bila pravno zavezujoča (na podlagi nacionalne zakonodaje), zanju pa bi se uporabljali mehanizmi upravljanja, povezani z rednim letnim poročanjem držav članic. Uporaba nevarnejših pesticidov na občutljivih območjih, kot so mestne zelene površine, bi bila prepovedana. Poklicni uporabniki pesticidov bi morali voditi elektronske evidence o uporabi pesticidov in integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi, kar bi pripomoglo k zmanjšanju uporabe pesticidov. Nacionalni organi bi te evidence zbirali in analizirali, da bi spremljali napredek in po potrebi oblikovali korektivne ukrepe na nacionalni ravni. Neodvisne svetovalne službe bi uporabnikom pesticidov svetovale o alternativnih tehnikah in integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi. Možnost 3 bi bila podobna možnosti 2, le da bi bila pri tej možnosti cilja za 50-odstotno zmanjšanje pravno zavezujoča tako na ravni EU kot tudi na nacionalni ravni. Uporaba vseh kemičnih pesticidov bi bila na občutljivih območjih, kot so mestna območja, zavarovana območja v smislu Direktive 2000/60/ES, območja Natura 2000 itd., prepovedana. Prednostna možnost je možnost 3, razen v primeru ciljev, za katere je prednostna možnost možnost 2. V tem primeru bi postala cilja za 50-odstotno zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov pravno zavezujoča na ravni EU, države članice pa bi v nacionalni zakonodaji določile lastna nacionalna cilja za zmanjšanje. Navedene možnosti so bile ocenjene na podlagi verjetnega izhodiščnega scenarija, pri katerem direktiva o trajnostni rabi pesticidov ostane nespremenjena. Prepoved uporabe vseh fitofarmacevtskih sredstev na občutljivih območjih bo povečala s tem povezane koristi za zdravje in okolje. Prednostna možnost je v skladu s cilji iz evropskega zelenega dogovora, strategije „od vil do vilic“, strategije za biotsko raznovrstnost in akcijskega načrta za ničelno onesnaževanje. Prednostna možnost bo družbi, biotski raznovrstnosti in ekosistemom zagotovila vrsto koristi, saj se bodo zmanjšala tveganja za zdravje ljudi in okolje, povezana z uporabo pesticidov. Varstvo biotske raznovrstnosti bo prispevalo tudi k zmanjšanju emisij CO2. To je v skladu z vseevropskim ciljem doseganja podnebne nevtralnosti do leta 2050 in vmesnim ciljem 55-odstotnega zmanjšanja emisij do leta 2030 iz členov 2(1) in 4(1) evropskih podnebnih pravil. V okviru te prednostne možnosti bodo uporabniki pesticidov bolje obveščeni o učinkovitih alternativah kemičnim pesticidom, kar jim bo omogočilo zmanjšanje uporabe pesticidov in z njo povezanih stroškov, hkrati pa nadaljnjo proizvodnjo živil, ki so konkurenčna na trgu. Zaradi podrobnejših podatkov o uporabi pesticidov in integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi v okviru te prednostne možnosti lahko organi držav članic zagotovijo, da bodo nacionalni ukrepi čim bolj koristili kmetom, javnosti, drugim deležnikom in okolju. Prednostna možnost zagotavlja tudi večjo preglednost in jasnost ukrepov držav članic. V skladu s cilji zelenega dogovora, strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost je zmanjšanje uporabe kemičnih fitofarmacevtskih sredstev namenjeno ne le zagotavljanju javnega zdravja, temveč tudi ohranjanju biotske raznovrstnosti in varstvu okolja, zlasti kadar gre za globalna vprašanja, kot je zaščita populacije opraševalcev. V okviru te prednostne možnosti se bodo proizvodni stroški na enoto povečali zaradi: (i)strožjih in podrobnejših zahtev glede poročanja; (ii)pričakovanega zmanjšanja donosa zaradi manjše uporabe pesticidov ter (iii)vključitve dodatne stroškovne plasti za tiste poklicne uporabnike, ki trenutno nimajo svetovalcev. V skladu s tem predlogom bodo države članice lahko zagotovile podporo v okviru SKP za kritje stroškov, ki jih imajo kmetje zaradi izpolnjevanja vseh pravnih zahtev, ki jih nalaga ta predlog, za obdobje petih let. To bi moralo preprečiti kakršno koli zvišanje cen hrane zaradi novih obveznosti, določenih v tem predlogu. Številne določbe iz tega predloga so že obstajale v okviru direktive o trajnostni rabi pesticidov in zato ne bi smele vplivati na cene hrane ali donos kmetijskih rastlin. Spremembe, ki jih uvaja ta predlog, bodo postopne, s čimer se bo dodatno zmanjšal vpliv na prehransko varnost. Potrebni bi bili tudi morebitni izravnalni ukrepi in ukrepi za zmanjšanje tveganj za preprečevanje nezaželenih negativnih posledic za tretje države, zlasti države v razvoju. Taki ukrepi EU bi lahko podprli prizadevanja Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO) za: (i)zmanjšanje tveganja pesticidov s premišljenim pristopom k upravljanju življenjskega cikla; (ii)zagotavljanje pomoči vladam in deležnikom v državah v razvoju pri sprejemanju praks, ki temeljijo na ekosistemih, ter (iii)izboljšanje upravljanja pesticidov v kmetijstvu na svetovni ravni. Med prizadeta mala in srednja podjetja spadajo: (i)kmetje ter druga mala in srednja podjetja, ki uporabljajo in prodajajo pesticide in naprave za nanašanje pesticidov;

(ii)osebe, ki ravnajo s kmetijskimi proizvodi in pesticidi; (iii)predelovalci hrane in posredniki; (iv)kmetijski izvajalci ter (v)kmetijski svetovalci. Prednostna možnost politike bo malim in srednjim podjetjem prinesla različne stroške in koristi. Države članice lahko za odpravo nekaterih učinkov te možnosti uporabijo spodbude ali blažilne ukrepe, tudi v okviru SKP. Poleg tega bo doslednejša in enotnejša uporaba pravil o uporabi pesticidov zmanjšala izkrivljanja trga za uporabnike pesticidov v državah članicah, ki trenutno neenotno uporabljajo obstoječa pravila. Države članice bodo imele stroške nadzora in upravljanja, povezane z izvajanjem in izvrševanjem posodobljenih pravil ter zbiranjem in analizo ustreznih podatkov o spremljanju. To velja zlasti za vse začetne stroške vzpostavitve sistema za zbiranje podatkov. •Primernost in poenostavitev ureditve Predlog je bil v skladu z zavezanostjo Komisije boljšemu pravnemu urejanju pripravljen vključujoče, na podlagi preglednosti in stalnega vključevanja deležnikov. V oceni niso bile ugotovljene možnosti za zakonodajne poenostavitve ali zmanjšanja regulativnega bremena, ki bi olajšale doseganje ciljev trajnostne rabe pesticidov. Mikropodjetja iz tega predloga niso izvzeta, saj je za zmanjšanje tako uporabe pesticidov kot tudi tveganja, ki ga ti predstavljajo za zdravje ljudi in okolje, pomembno, da se ukrepi izvajajo enotno. Ta predlog je skladen s politiko pripravljenosti na digitalizacijo, saj spodbuja elektronsko vodenje evidenc in spletno objavo trendov na področju napredka v zvezi z: (i)doseganjem ciljev za zmanjšanje uporabe pesticidov; (ii)izvajanjem nacionalnih akcijskih načrtov; (iii)letnimi poročili o napredku in izvajanju; (iv)priporočili Komisije ter (v)odzivi držav članic. Pri izvedbenih pravilih za elektronske registre, ki bodo vzpostavljeni na podlagi predloga, se bodo upoštevale ustrezne določbe za stroškovno učinkovite, na uporabnika osredotočene in interoperabilne digitalne storitve. •Temeljne pravice V predlogu se spoštujejo temeljne pravice in upoštevajo načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. Predlog prispeva zlasti k cilju zagotavljanja visoke ravni varstva okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja iz člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Boljše izvajanje politik za zmanjšanje tveganja uporabe pesticidov in varovanje zdravja lahko prispeva tudi k temeljni pravici do poštenih in pravičnih delovnih pogojev (člen 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah). Natančneje bi lahko predlog prispeval k pravici delavcev do zdravih in varnih delovnih pogojev, ki spoštujejo njihovo dostojanstvo. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Ta predlog ne vpliva na proračun EU. 5.DRUGI ELEMENTI

•Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Obstoječi kazalnik za merjenje doseganja dveh ciljev glede pesticidov, določenih v strategiji „od vil do vilic“, bo osnova za letno osrednje spremljanje napredka pri doseganju teh ciljev na ravni EU in držav članic. Opozoriti bi bilo treba, da bodo podatki o tem, ali sta bila cilja za zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov do leta 2030 dosežena, verjetno na voljo šele leta 2032. Države članice bodo morale spremljati: ●vzpostavitev in uporabo neodvisnih svetovalnih služb; ●izvajanje pravil o integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi na ravni kmetije prek elektronskega registra integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi in uporabe fitofarmacevtskih sredstev; ●inšpekcijske preglede naprav za nanašanje za poklicno uporabo prek posebnih registrov; ●usposabljanje poklicnih uporabnikov in distributerjev ter svetovalcev; ●uporabo fitofarmacevtskih sredstev prek elektronskega registra. Države članice bodo informacije, zbrane v okviru tega spremljanja, letno sporočale Komisiji. Komisija bo informacije ocenila in jih dopolnila z lastnimi revizijami. Komisija za dopolnitev tega letnega spremljanja predlaga, da to pobudo uradno oceni ne prej kot sedem let po začetku uporabe načrtovanega zakonodajnega predloga. Poleg tega se lahko podatki o spremljanju, kot so opisani tukaj in v priloženi oceni učinka, neposredno uporabijo tudi za spremljanje splošnih ciljev politike, določenih v evropskem zelenem dogovoru in osmem okoljskem akcijskem programu, vključno s: strategijo „od vil do vilic“; strategijo za biotsko raznovrstnost ter spremljanjem ničelnega onesnaževanja in njegovimi obeti. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga V poglavju I so določeni predmet urejanja, področje uporabe in opredelitve pojmov. V poglavju II sta določena cilja EU za zmanjšanje uporabe in tveganja pesticidov za 50 % v skladu s strategijo „od vil do vilic“, h katerima morajo države članice (skupaj) prispevati. Določeno je, da bi morale države članice sprejeti cilja, ki sta zavezujoča v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo in lahko odstopata od 50-odstotne ravni ciljev EU v mejah parametrov zavezujoče formule. Ta formula državam članicam omogoča, da pri določanju nacionalnih ciljev upoštevajo pretekli napredek in intenzivnost uporabe pesticidov. Določeno je, da Komisija v nekaterih primerih izda priporočila za določitev višjih ciljev in objavi trende na področju doseganja ciljev EU za zmanjšanje do leta 2030. V poglavju III je opisano, kaj bi morali nacionalni akcijski načrti vsebovati, in določene so zahteve glede: (i)javnega posvetovanja o teh nacionalnih akcijskih načrtih in (ii)skladnosti nacionalnih akcijskih načrtov s strateškimi načrti SKP. V tem poglavju so določeni tudi podatki, ki jih je treba vključiti v zvezi z okvirnimi cilji glede alternativ kemičnim pesticidom. Določeno je: (i)da morajo države članice v letna poročila o napredku in izvajanju vključiti svoje trende na področju napredka pri doseganju obeh ciljev in druge kvantitativne podatke ter (ii)da mora Komisija ta poročila analizirati in pripraviti priporočila.

V poglavju IV so določene zahteve za poklicne uporabnike v zvezi z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi, ki se uporabljajo v primerih, ko države članice sprejmejo za kmetijske rastline specifična pravila, in v primerih, ko jih ne sprejmejo. Navedeno je, da morajo poklicni uporabniki voditi evidence o integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi in uporabljati storitve neodvisnih svetovalcev. Poglavje ureja sprejetje in nadzor pravil o integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi, ki se uporabljajo za kmetijske rastline specifična pravila in jih morajo upoštevati poklicni uporabniki. Prav tako je določeno, da se vzpostavi elektronski register integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi. V poglavju V so navedene zahteve za poklicne uporabnike, distributerje in svetovalce, ki morajo v nekaterih primerih imeti potrdilo o usposabljanju. Določene so tudi splošne zahteve glede uporabe pesticidov in naprav za nanašanje. Poglavje vsebuje tudi določbe o: (i) uporabi pesticidov na občutljivih območjih; (ii) varstvu vodnega okolja in pitne vode; (iii) nanašanju iz zraka; (iv) shranjevanju, odstranjevanju in ravnanju ter (v) svetovanju o uporabi pesticidov. V poglavju VI so določene zahteve glede prodaje fitofarmacevtskih sredstev. Opredeljena je tudi vrsta informacij o pesticidih, ki jih je treba ob prodaji zagotoviti kupcem. V poglavju VII je določeno, da morajo države članice vzpostaviti sistem za usposabljanje in certificiranje poklicnih uporabnikov, svetovalcev in distributerjev. Določeno je, da se vzpostavi neodvisen svetovalni sistem ter da morajo države članice krepiti ozaveščenost o vprašanjih, povezanih s pesticidi, in ključne informacije objaviti na spletu. Določeno je tudi, da morajo države članice zbirati informacije o primerih akutne in kronične zastrupitve s pesticidi. Poglavje VIII se nanaša na naprave za nanašanje pesticidov. V njem so določene zahteve glede inšpekcijskega pregleda naprav za nanašanje za poklicno uporabo. Predvidena je vzpostavitev elektronskih registrov za beleženje informacij o vseh napravah za nanašanje za poklicno uporabo. Določene so zahteve glede obveščanja o prenosu lastništva ali umiku iz uporabe. Določeno je, da je treba pregled izvesti vsaka tri leta, pri čemer je v primeru nekaterih naprav za nanašanje mogoče odstopanje od navedenih zahtev glede pregledov. V poglavju IX je opredeljena metodologija za izračun usklajenih kazalnikov tveganja in merjenje napredka pri doseganju ciljev za zmanjšanje do leta 2030. Poglavje X vključuje upravne in finančne določbe o: (i)priglasitvi ustreznih pristojnih organov Komisiji; (ii)kaznih ter (iii)pristojbinah in dajatvah. V poglavju XI so določeni pogoji za sprejetje delegiranih in izvedbenih aktov, povezanih z uredbo o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev. Poglavje XII določa razveljavitev direktive o trajnostni rabi pesticidov ter začetek veljavnosti in uporabe uredbe o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev. 2022/0196 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev in spremembi Uredbe (EU) 2021/2115 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Pogodba zahteva, da se pri določanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Unije zagotovi visoka raven varovanja zdravja ljudi in varstva okolja, ter določa, da je cilj okoljske politike Unije doseči visoko raven varstva. (2)Direktiva 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta je vzpostavila okvir za doseganje trajnostne rabe pesticidov z zmanjševanjem tveganj in vplivov uporabe pesticidov na zdravje ljudi in okolje. V oceni navedene direktive je bilo ugotovljeno, da splošni cilji direktive niso bili doseženi in da je države članice niso zadovoljivo izvajale. Ta ugotovitev je bila potrjena v poročilih Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu iz let 2017 in 2020. (3)V resoluciji Evropskega parlamenta z dne 12. februarja 2019 o izvajanju Direktive 2009/128/ES o trajnostni rabi pesticidov je navedeno, da mora Unija nemudoma ukrepati in preiti na bolj trajnostno rabo pesticidov, Komisija pa je bila pozvana, naj predlaga ambiciozen vseevropski zavezujoč cilj za zmanjšanje rabe pesticidov. Evropski parlament je k zavezujočim ciljem za zmanjšanje pozval tudi v svoji resoluciji z dne 20. oktobra 2021 o strategiji „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem. (4)V študiji službe Evropskega parlamenta za raziskave iz leta 2018 je bilo ugotovljeno, da je veliko držav članic napredovalo, vendar da je napredek pri doseganju ciljev iz Direktive 2009/128/ES na splošno omejen. V posebnem poročilu Evropskega računskega sodišča o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev iz leta 2020 je bilo ugotovljeno, da je napredek pri merjenju in zmanjševanju tveganj, povezanih z uporabo fitofarmacevtskih sredstev, omejen in da je sedanji okvir Unije pomanjkljiv. Kot je navedeno v informativnem poročilu o oceni Direktive 2009/128/ES, tudi Evropski ekonomsko-socialni odbor meni, da je bistveno ponovno oceniti zahteve, cilje, pogoje in roke, določene v nacionalnih akcijskih načrtih. (5)Da bi se zagotovilo popolno doseganje ciljev pravnega okvira Unije o trajnostni rabi fitofarmacevtskih sredstev, je treba ta okvir prilagoditi z določitvijo jasnejših pravil za izvajalce, ki se bodo uporabljala neposredno. Poleg tega bi bilo treba pojasniti številna pravila, vključno s pravili o uporabi integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, omejitvah uporabe fitofarmacevtskih sredstev in pregledih naprav, ki se uporabljajo za nanašanje fitofarmacevtskih sredstev. Zato je primerno, da se Direktiva 2009/128/ES razveljavi in nadomesti z uredbo. (6)Pravila o biocidnih proizvodih so določena v Uredbi (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta, načrtovana pa je ocena navedene uredbe. Zato ni primerno, da bi se v to uredbo vključila nova pravila o uporabi biocidnih proizvodov. (7)V sporočilu Komisije z naslovom „Evropski zeleni dogovor“ je določen časovni načrt ključnih ukrepov, vključno z zakonodajnimi ukrepi, za bistveno zmanjšanje uporabe in tveganja kemičnih pesticidov. Komisija se je v strategiji „od vil do vilic“, strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 in akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje zavezala, da bo do leta 2030 za 50 % zmanjšala skupno uporabo in tveganje zaradi kemičnih pesticidov ter za 50 % zmanjšala uporabo nevarnejših pesticidov (fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, ki so odobrene kot kandidatke za zamenjavo v skladu s členom 24 Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta in navedene v Prilogi, del E, k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 540/2011, ali ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, navedenih v Prilogi k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/408) do leta 2030. Trajnostna raba fitofarmacevtskih sredstev dopolnjuje tudi spodbujanje ekološkega kmetovanja in doseganje cilja iz strategije „od vil do vilic“, da bo do leta 2030 vsaj 25 % kmetijskih zemljišč v Uniji namenjenih ekološkemu kmetovanju. Podpira cilje strateškega okvira EU za zdravje in varnost pri delu ter tako prispeva k izvajanju načela 10 evropskega stebra socialnih pravic o zdravem, varnem in dobro prilagojenem delovnem okolju. (8)Evropski državljanski pobudi obravnavata uporabo pesticidov in pozivata k ambicioznim ciljem zmanjšanja. Pobuda „ Prepovejmo glifosat ter obvarujmo ljudi in okolje pred strupenimi pesticidi “, ki je bila Komisiji posredovana 6. oktobra 2017, je Komisijo pozvala, naj v okviru svojega tretjega cilja za celotno EU določi zavezujoče cilje za zmanjšanje uporabe pesticidov, da bi bila naša prihodnost brez pesticidov. Komisija je v odgovoru, sprejetem 12. decembra 2017 , navedla, da bo ponovno ocenila potrebo po obveznih ciljih za pesticide na ravni EU. Nedavna pobuda Rešimo čebele in kmete! Čebelam prijazno kmetijstvo za zdravo okolje poziva Komisijo, naj predlaga pravne akte za postopno odpravo sintetičnih pesticidov v kmetijstvu EU za 80 % do leta 2030, sprva najbolj nevarnih, in njihovo popolno odpravo do leta 2035. Pobuda je do 30. septembra 2021 zbrala več kot milijon izjav o podpori, ki jih organi držav članic trenutno preverjajo. (9)Državljani so v končnem poročilu Konference o prihodnosti Evrope, objavljenem 9. maja 2022, pri predlogih o kmetijstvu, proizvodnji hrane, biotski raznovrstnosti in ekosistemih ter onesnaževanju pozvali Unijo, naj v skladu z obstoječimi cilji znatno zmanjša uporabo kemičnih pesticidov in gnojil, pri tem pa še vedno zagotavlja prehransko varnost, ter naj podpre raziskave za razvoj bolj trajnostnih naravnih alternativ. Državljani zahtevajo več raziskav in inovacij, vključno s tehnološkimi rešitvami za trajnostno proizvodnjo, odpornost rastlin in precizno kmetovanje, več obveščanja, sistemov svetovanja ter usposabljanja za kmete in od njih, poleg tega Unijo pozivajo, naj zaščiti žuželke, zlasti domorodne žuželke in žuželke opraševalke. (10)V svojih sklepih z dne 19. oktobra 2020 je Svet Evropske unije v zvezi s ciljema za zmanjšanje uporabe pesticidov, določenima v strategiji „od vil do vilic“, poudaril, da bodo za doseganje navedenih ciljev potrebna prizadevanja držav članic in vseh deležnikov ter tesno sodelovanje, posvetovanje in povezovanje. Svet je poleg tega Komisijo pozval, naj zagotovi, da ta cilja postaneta cilja Unije, h katerima morajo z ukrepanjem na nacionalni ravni prispevati vse države članice. V svojih sklepih je zahteval, da se pri določitvi teh ciljev upoštevajo dosedanji dosežki ter različna izhodišča, okoliščine in razmere v državah članicah.

(11)Biotični agensi so trajnostna alternativa kemičnim proizvodom za zatiranje škodljivih organizmov. Kot je navedeno v Sklepu Sveta (EU) 2021/1102, imajo biotični agensi vse večji pomen v trajnostnem kmetijstvu in gozdarstvu ter so ključnega pomena za uspešno integrirano varstvo rastlin pred škodljivimi organizmi in ekološko kmetovanje. Dostop do biotičnega varstva rastlin olajšuje opuščanje uporabe kemičnih fitofarmacevtskih sredstev. Primerno je, da se kmete spodbudi k prehodu na kmetijske metode z majhnimi vložki, vključno z ekološkim kmetovanjem. Zato je primerno opredeliti koncept biotičnega varstva rastlin, na podlagi katerega bodo države članice določile okvirne cilje za povečanje deleža kmetijskih rastlin, pri katerih se uporabljajo biotični agensi. (12)Cilj strategije „od vil do vilic“ je doseči bistven napredek pri zmanjšanju uporabe kemičnih fitofarmacevtskih sredstev na ekonomsko vzdržen način. Da bi se dosegel navedeni cilj in spremljal napredek, je treba na ravni Unije in držav članic določiti količinsko opredeljena cilja za zmanjšanje uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev ter uporabe nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev. Nacionalna cilja bi bilo treba določiti z nacionalno zakonodajo, da bi se zagotovila ustrezen napredek in prevzem odgovornosti v zvezi z njima. Tudi ta zavezujoča nacionalna cilja bi morale države članice doseči do leta 2030. Pričakuje se, da bo zmanjšanje uporabe kemičnih fitofarmacevtskih sredstev znatno zmanjšalo tveganja za varnost in zdravje pri delu za poklicne uporabnike. (13)Zaradi različnih ravni preteklega napredka in razlik v intenzivnosti uporabe pesticidov med državami članicami je treba državam članicam omogočiti nekaj prožnost pri določanju zavezujočih nacionalnih ciljev (v nadaljnjem besedilu: nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030). Intenzivnost uporabe se najbolje izmeri tako, da se skupna količina aktivnih snovi, ki so dane v promet in se zato uporabljajo v obliki fitofarmacevtskih sredstev v določeni državi članici, deli s površino, na kateri so bile aktivne snovi uporabljene. Intenzivnost uporabe kemičnih pesticidov in zlasti nevarnejših pesticidov je povezana z večjo odvisnostjo od kemičnih pesticidov, večjim tveganjem za zdravje ljudi in okolje ter manj trajnostnimi kmetijskimi praksami. Zato je primerno državam članicam omogočiti, da pri določanju svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 upoštevajo intenzivnost uporabe kemičnih pesticidov, ki je nižja od povprečja Unije. Zato je primerno od njih tudi zahtevati, da pri določanju svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 upoštevajo intenzivnost uporabe kemičnih pesticidov, ki je višja od povprečja Unije. Da bi se priznala pretekla prizadevanja držav članic, bi jim bilo treba tudi omogočiti, da pri določanju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 upoštevajo pretekli napredek, dosežen pred sprejetjem strategije „od vil do vilic“. Nasprotno pa bi morale države članice, v katerih sta se uporaba in tveganje kemičnih fitofarmacevtskih sredstev povečala oziroma v katerih je bilo njuno zmanjšanje le omejeno, zagotoviti večji prispevek k doseganju ciljev Unije za zmanjšanje do leta 2030 ob upoštevanju intenzivnosti uporabe pesticidov. Da se zagotovijo pravična in skupna prizadevanja za doseganje ciljev na ravni Unije ter ustrezna raven ambicioznosti, bi bilo treba v zvezi z nacionalnima ciljema za zmanjšanje do leta 2030 določiti najnižje vrednosti. Najbolj oddaljene regije EU, kot so navedene v členu 349 Pogodbe, so v Atlantskem in Indijskem oceanu ter Karibskem morju. Zaradi trajnih omejitev, kot so njihova oddaljenost od evropske celine, otoška lega in velika izpostavljenost podnebnim spremembam, je primerno državam članicam omogočiti, da upoštevajo posebne potrebe teh regij glede uporabe fitofarmacevtskih sredstev in ukrepov, prilagojenih posebnim podnebnim razmeram in kmetijskim rastlinam. Da se zagotovi pravično in skupno prizadevanje za doseganje vseevropskih ciljev, kadar država članica svoj nacionalni cilj za zmanjšanje do leta 2030 doseže že pred letom 2030, se od nje ne bi smelo zahtevati dodatnih prizadevanj za zmanjšanje, vendar bi morala pozorno spremljati letna nihanja pri uporabi in tveganju kemičnih fitofarmacevtskih sredstev ter pri uporabi nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev, da se zagotovi napredek pri doseganju zadevnega nacionalnega cilja za zmanjšanje do leta 2030. Zaradi preglednosti bi morali biti odgovori držav članic na morebitna priporočila Komisije v zvezi z ravnjo ambicioznosti nacionalnih ciljev in letnim napredkom pri njihovem doseganju javno dostopni. (14)Države članice bi morale pripraviti in objaviti nacionalne akcijske načrte. Da bi bili nacionalni akcijski načrti držav članic učinkoviti, bi morali vsebovati kvantitativne ciljne vrednosti, sklice na zavezujoča nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030, kot sta določena v nacionalni zakonodaji, skupaj s povezanimi okvirnimi cilji, določenimi v nacionalnih akcijskih načrtih, ukrepi, časovnimi razporedi ter kazalniki za zmanjšanje tveganj in učinkov uporabe pesticidov na zdravje ljudi in okolje. To bo omogočilo strukturiran pristop k določitvi kvantitativnih ciljnih vrednosti in ciljev ter jasno povezavo z nacionalnima ciljema za zmanjšanje do leta 2030. Za spremljanje skladnosti z določbami te uredbe bi morale države članice tudi letno poročati o ciljih in natančnih kvantitativnih podatkih v zvezi s skladnostjo z določbami o uporabi, usposabljanju, napravah za nanašanje in integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi. (15)Da bi se dosegli unijska cilja za zmanjšanje (v nadaljnjem besedilu: unijska cilja za zmanjšanje do leta 2030) ter nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030, je treba povečati razpoložljivost in uporabo biotičnega varstva rastlin in drugih nekemičnih alternativ. Razpoložljivost teh alternativ bo spodbudila uvajanje praks zatiranja škodljivih organizmov z majhnim vnosom pesticidov, kot je ekološko kmetovanje. (16)Izvajanje politik in ukrepov na področjih trajnostne rabe fitofarmacevtskih sredstev vpliva na okolje, javno zdravje in delovne pogoje. Države članice bi morale zato zagotoviti, da se javnosti in socialnim partnerjem omogoči dovolj priložnosti za sodelovanje in svetovanje pri pripravi nacionalnih akcijskih načrtov držav članic v skladu z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta, kadar je to ustrezno. (17)Da bi se zagotovila skladnost in dopolnjevanje s povezano zakonodajo, bi bilo treba v nacionalnih akcijskih načrtih držav članic upoštevati Direktivo 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo Sveta 92/43/EGS, Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES, Direktivo Sveta 91/676/EGS, Direktivo 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo (EU) 2016/2284 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbo xxx/xxx o obnovi narave [vstaviti sklic na sprejeti akt], ti načrti pa bi morali biti skladni s strateškimi načrti skupne kmetijske politike (SKP), pripravljenimi v skladu z Uredbo (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta. (18)Ekonomski instrumenti, vključno s tistimi v okviru SKP, ki zagotavljajo podporo kmetom, imajo lahko ključno vlogo pri doseganju ciljev glede trajnostne rabe fitofarmacevtskih sredstev, zlasti pri zmanjšanju uporabe kemičnih fitofarmacevtskih sredstev. Države članice morajo v svojih nacionalnih strateških načrtih SKP pokazati, da njihovo izvajanje SKP prispeva k drugi zadevni zakonodaji Unije in njenim ciljem, vključno s cilji iz te uredbe, ter jih podpira. (19)Da bi se zagotovila preglednost in spodbudil večji napredek, je treba meriti napredek držav članic pri doseganju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 in drugih nacionalnih okvirnih ciljev za zmanjšanje. To bi bilo treba storiti vsako leto z letnimi poročili o napredku in izvajanju. Za spremljanje ravni skladnosti s to uredbo na poenostavljen način, ki omogoča enostavno primerjavo, bi morale države članice vključiti tudi kvantitativne podatke v zvezi z izvajanjem te uredbe glede uporabe, usposabljanja, naprav za nanašanje in integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi. Da bi Komisija spodbujala napredek pri doseganju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 in drugih nacionalnih okvirnih ciljev za zmanjšanje, vključno z morebitnimi ukrepi v podporo doseganju teh ciljev, bi morala ta napredek in ukrepe analizirati vsaki dve leti. (20)Za varovanje zdravja ljudi in varstvo okolja je potreben pristop k zatiranju škodljivih organizmov, ki temelji na integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi in zagotavlja skrbno upoštevanje vseh razpoložljivih sredstev, ki preprečujejo razvoj populacij škodljivih organizmov ter hkrati ohranjajo uporabo kemičnih fitofarmacevtskih sredstev na ekonomsko in ekološko upravičeni ravni ter zmanjšujejo tveganje za zdravje ljudi in okolje. Pri integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi je v ospredju rast zdravih kmetijskih rastlin s čim manj motnjami v kmetijskih ekosistemih, pri čemer se spodbujajo naravni mehanizmi zatiranja škodljivih organizmov, zatiranje s kemičnimi sredstvi pa se uporablja le, če ni na voljo nobeno drugo sredstvo za zatiranje. Da bi zagotovili, da se integrirano varstvo rastlin pred škodljivimi organizmi na terenu izvaja dosledno, je treba v tej uredbi določiti jasna pravila. Da bi izpolnili obveznost glede uporabe integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, bi morali poklicni uporabniki preučiti in uvesti vse metode in prakse, ki preprečujejo uporabo fitofarmacevtskih sredstev. Kemična fitofarmacevtska sredstva bi bilo treba uporabiti le, če ni na voljo nobeno drugo sredstvo za zatiranje. Da bi se zagotovilo in spremljalo izpolnjevanje te zahteve, je pomembno, da poklicni uporabniki vodijo evidenco o razlogih za uporabo fitofarmacevtskih sredstev ali razlogih za kateri koli drug ukrep, sprejet v skladu z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi, ter o nasvetih, ki so jim jih v podporo pri izvajanju integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi zagotovili neodvisni svetovalci. Te evidence je treba voditi tudi v primeru nanašanja iz zraka. (21)Da bi se izognili nepotrebnemu podvajanju, bi morala Komisija za države članice določiti standardno predlogo, da bi se evidence o ukrepih, sprejetih v skladu z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi, ki jih vodijo poklicni uporabniki, vključile v evidence, ki se vodijo v skladu s členom 67 Uredbe (ES) št. 1107/2009. (22)Za olajšanje zagotavljanja skladnosti z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi je treba določiti za kmetijske rastline specifična pravila, ki jih mora poklicni uporabnik upoštevati v zvezi z zadevno kmetijsko rastlino in regijo, v kateri deluje. Ta pravila bi morala zahteve glede integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi pretvoriti v preverljiva merila, ki se uporabljajo za zadevno kmetijsko rastlino. Za zagotovitev, da so za kmetijske rastline specifična pravila v skladu z zahtevami integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, bi bilo treba določiti podrobna pravila o tem, kaj morajo vsebovati, Komisija pa bi morala preverjati njihov razvoj, izvajanje in izvrševanje na terenu. (23)Za preverjanje, ali poklicni uporabniki izvajajo integrirano varstvo rastlin pred škodljivimi organizmi, bi bilo treba voditi elektronski register integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi in uporabe fitofarmacevtskih sredstev, da bi se preverjala skladnost s pravili o integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi, določenimi v tej uredbi, ter podprl razvoj politike Unije. Dostop do registra bi moral biti omogočen tudi nacionalnim statističnim organom za razvoj, pripravo in izkazovanje uradne statistike v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta. V tem registru bi morali biti evidentirani vsi preventivni ukrepi ali posredovanja in razlogi za preventivne ukrepe ali posredovanja. To bo pristojnim organom zagotovilo informacije, potrebne za preverjanje, ali je poklicni uporabnik pred določitvijo posebnega preventivnega ukrepa ali posredovanja izvedel postopek odločanja v skladu z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi. Register bi moral vsebovati tudi podrobnosti o nasvetih, ki jih je treba letno zagotoviti v podporo integriranemu varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi, da se preveri, ali se izvaja strateško dolgoročno načrtovanje v zvezi z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi. (24)Za zagotovitev, da se fitofarmacevtska sredstva in zadevne naprave za nanašanje uporabljajo na način, ki varuje zdravje ljudi in okolje, je treba določiti splošne zahteve za poklicne uporabnike v zvezi z usposabljanjem, potrebnim za uporabo nekaterih fitofarmacevtskih sredstev ali naprav za nanašanje, uporabo nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev in potrebnim izpolnjevanjem zahtev glede pregledov naprav za nanašanje za poklicno uporabo. (25)Uporaba fitofarmacevtskih sredstev ima lahko še posebno negativne učinke na nekaterih območjih, ki jih splošna javnost ali ranljive skupine pogosto uporabljajo, v skupnostih, v katerih živijo in delajo ljudje, ter na ekološko občutljivih območjih, kot so območja Natura 2000, zavarovana v skladu z Direktivo 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktivo Sveta 92/43/EGS. Če se fitofarmacevtska sredstva uporabljajo na območjih, ki jih uporablja splošna javnost, je možnost izpostavljenosti ljudi fitofarmacevtskim sredstvom velika. Za varovanje zdravja ljudi in varstva okolja bi bilo torej treba prepovedati uporabo fitofarmacevtskih sredstev na občutljivih območjih in v trimetrskem pasu ob teh območjih. Odstopanja od prepovedi bi morala biti dovoljena le pod določenimi pogoji in za vsak primer posebej. (26)Vodno okolje in zaloge pitne vode so na fitofarmacevtska sredstva še posebno občutljivi. Za varovanje vodnega okolja bi bilo treba uporabo fitofarmacevtskih sredstev na območjih površinskih voda in v njihovi okolici zato prepovedati. Države članice bi morale sprejeti ustrezne ukrepe za preprečevanje poslabšanja statusa površinskih in podzemnih voda, pa tudi obalnih in morskih voda ter omogočiti doseganje dobrega statusa površinskih in podzemnih voda, da se vodno okolje in zaloge pitne vode zaščitijo pred vplivi fitofarmacevtskih sredstev. Poleg tega je pomembno, da se poklicni uporabniki usposobijo za zmanjšanje ali odpravo uporabe nekaterih fitofarmacevtskih sredstev, ki so razvrščena kot „škodljiva za vodne organizme, z dolgotrajnimi učinki“, „zelo strupena za vodne organizme, z dolgotrajnimi učinki“ ali „strupena za vodne organizme, z dolgotrajnimi učinki“. Pomembno je tudi, da se poklicni uporabniki usposobijo o tem, kako pomembno je dajati prednost fitofarmacevtskim sredstvom z majhnim tveganjem ali nekemičnim alternativam, ter v zvezi z uporabo tehnologije za zmanjševanje zanašanja in ukrepi za zmanjšanje tveganja. (27)Precizno kmetovanje se nanaša na sisteme kmetijskega upravljanja, v okviru katerih se postopek pridelovanja kmetijskih rastlin skrbno prilagodi lokalnim pogojem, kot so pogoji na parcelah. Uporaba obstoječe tehnologije, vključno z uporabo vesoljskih podatkov in storitev Unije (Galileo in Copernicus), bi lahko znatno zmanjšala uporabo pesticidov. Zato je treba zagotoviti zakonodajni okvir, ki bo spodbujal razvoj preciznega kmetovanja. Nanašanje fitofarmacevtskih sredstev z zrakoplovov, vključno z letali, helikopterji in droni, je po navadi manj natančno od drugih načinov nanašanja ter lahko zato negativno vpliva na zdravje ljudi in okolje. Nanašanje iz zraka bi bilo treba zato prepovedati ter določiti omejena odstopanja za vsak primer posebej, kadar ima nanašanje iz zraka manj negativen učinek na zdravje ljudi in okolje kot katera koli druga metoda nanašanja ali kadar druga izvedljiva metoda nanašanja ni na voljo. Poleg tega je treba beležiti število nanosov iz zraka, izvedenih na podlagi izdanih dovoljenj za nanašanje iz zraka, da bi imeli jasne podatke o tem, koliko nanosov iz zraka, za katera so bila izdana dovoljenja, je bilo dejansko izvedenih. (28)Verjetno pa je, da bodo nekateri brezpilotni zrakoplovi (vključno z droni) omogočali ciljno usmerjeno nanašanje fitofarmacevtskih sredstev iz zraka. Taki brezpilotni zrakoplovi lahko zaradi ciljno usmerjenega nanašanja verjetno pripomorejo k zmanjšanju uporabe fitofarmacevtskih sredstev ter posledično k manjšim tveganjem za zdravje ljudi in okolje v primerjavi z napravami za kopensko nanašanje. Zato je primerno, da se v tej uredbi določijo merila za izvzetje nekaterih brezpilotnih zrakoplovov iz prepovedi nanašanja iz zraka. Primerno je tudi, da se uporaba tega izvzetja glede na trenutno stanje znanstvene negotovosti odloži za tri leta. (29)Ravnanje s fitofarmacevtskimi sredstvi, vključno z njihovim shranjevanjem, redčenjem in mešanjem, čiščenje naprav za nanašanje po uporabi, ponovna uporaba in odstranjevanje škropilne brozge ter odstranjevanje prazne embalaže in ostankov fitofarmacevtskih sredstev predstavljajo posebna tveganja izpostavljenosti za ljudi in okolje. Zato je primerno, da se določijo posebni ukrepi, ki bodo obravnavali te dejavnosti. Minimalne zahteve za zdravje in varnost pri delu v zvezi z uporabo, shranjevanjem in odstranjevanjem fitofarmacevtskih sredstev so med drugim določene v Direktivi Sveta 89/391/EGS, Direktivi Sveta 89/656/EGS, Direktivi Sveta 98/24/ES, Direktivi 2004/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Direktivi 2009/104/ES ES Evropskega parlamenta in Sveta. (30)Glede na pomen svetovanja o uporabi fitofarmacevtskih sredstev kot sredstva za zagotavljanje podpore pri njihovi uporabi na način, ki varuje zdravje ljudi in okolje v skladu z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi, je pomembno, da so svetovalci ustrezno usposobljeni.

(31)Prodaja fitofarmacevtskih sredstev je pomemben element distribucijske verige, saj distributerjem omogoča zagotavljanje potrebnih informacij, ki podpirajo ustrezno uporabo fitofarmacevtskih sredstev. Kupcem ali končnim uporabnikom bi moralo biti ob prodaji na voljo posebno svetovanje v zvezi z varnostnimi navodili glede zdravja ljudi in okolja, da bi se zagotovili odgovori na vprašanja, ki bodo olajšali pravilno uporabo zadevnega fitofarmacevtskega sredstva. Nepoklicnim uporabnikom bi morale biti na prodajnem mestu na voljo splošne informacije o varni uporabi in shranjevanju fitofarmacevtskih sredstev, ravnanju z njimi ter odstranjevanju njihove embalaže, saj navedeni uporabniki običajno nimajo enakega praktičnega znanja kot poklicni uporabniki. (32)Bistveno je, da države članice vzpostavijo in ohranjajo sisteme začetnega in nadaljevalnega usposabljanja distributerjev, svetovalcev in poklicnih uporabnikov fitofarmacevtskih sredstev ter sisteme potrjevanja za beleženje teh usposabljanj, da se zagotovi, da so navedeni izvajalci v celoti seznanjeni z morebitnimi tveganji za zdravje ljudi in okolje ter ustreznimi ukrepi, da se navedena tveganja čim bolj zmanjšajo. Usposabljanje svetovalcev bi moralo biti obsežnejše od usposabljanja distributerjev in poklicnih uporabnikov, saj morajo biti svetovalci sposobni podpreti pravilno izvajanje integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi in za kmetijske rastline specifična pravila. Možnost uporabe ali nakupa fitofarmacevtskega sredstva, registriranega za poklicno uporabo, morajo imeti le osebe s potrdilom o usposabljanju. Poleg tega bi bilo treba za zagotovitev varne uporabe fitofarmacevtskih sredstev za zdravje ljudi in okolje od distributerjev zahtevati, da poklicnim in nepoklicnim kupcem fitofarmacevtskih sredstev na prodajnem mestu zagotovijo informacije o zadevnem sredstvu. (33)Da bi se zagotovil načrtovan pristop k tehnikam zatiranja škodljivih organizmov v več rastnih sezonah, čim bolj zmanjšala uporaba kemičnih fitofarmacevtskih sredstev in zagotovilo ustrezno izvajanje integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi, bi bilo treba od poklicnih uporabnikov zahtevati redno posvetovanje z usposobljenimi, neodvisnimi svetovalci za zatiranje škodljivih organizmov, tako da bi se fitofarmacevtska sredstva uporabljala le kot zadnja možnost. (34)Glede na možna tveganja za zdravje ljudi in okolje, povezana z uporabo fitofarmacevtskih sredstev, bi bilo treba javnosti zagotoviti dostop do boljših informacij o splošnih učinkih uporabe teh sredstev, in sicer s programi ozaveščanja, informacijami, ki jih posredujejo distributerji, in drugimi ustreznimi ukrepi. (35)Za boljše razumevanje trendov v zvezi s primeri akutne in kronične zastrupitve, ki so posledica izpostavljenosti oseb fitofarmacevtskim sredstvom, bi morala vsaka država članica zbirati informacije o teh trendih. Komisija bi morala splošne trende spremljati tudi na ravni Unije. (36)Za zmanjšanje škodljivih učinkov fitofarmacevtskih sredstev na zdravje ljudi in okolje je treba zagotoviti sisteme za redne tehnične inšpekcijske preglede naprav za nanašanje za poklicno uporabo. Glede na potencialno manjši vpliv naprav za nanašanje za poklicno uporabo, ki predstavlja zelo majhen obseg uporabe, je prav tako primerno, da se državam članicam dovoli, da določijo manj stroge zahteve za preglede in različne intervale pregledov v zvezi s takimi napravami. Ker so stroški nakupa novih ročnih naprav za nanašanje in nahrbtnih škropilnic v primerjavi s stroški pregledov razmeroma nizki, je prav tako primerno, da se omogočijo nacionalna odstopanja od obveznih pregledov teh naprav, kar bi bilo odvisno od izvedbe ocene tveganja, ki ga te naprave predstavljajo za zdravje ljudi in okolje. Ta ocena bi morala vključevati oceno obsega uporabe naprav. Za zagotovitev skladnosti z zahtevami glede pregledov je treba zahtevati, da vsaka država članica vzpostavi register naprav za nanašanje za poklicno uporabo in ga posodablja. Ker nekatere naprave za nanašanje nimajo edinstvenih identifikacijskih oznak, bi jih bilo treba opremiti s temi oznakami, da bi se zagotovila fizična identifikacija vseh naprav. (37)Za spremljanje napredka, doseženega pri zmanjšanju tveganj in škodljivih učinkov uporabe fitofarmacevtskih sredstev na zdravje ljudi in okolje, je treba še naprej uporabljati sistem usklajenih kazalnikov tveganja, uvedenih z Direktivo 2009/128/ES. (38)Statistične podatke o fitofarmacevtskih sredstvih, zbrane v skladu z Uredbo (ES) št. 1185/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, bi bilo treba uporabiti pri izračunih teh usklajenih kazalnikov tveganja in napredka pri doseganju zavezujočih unijskih ciljev in nacionalnih ciljev za zmanjšanja iz strategije od „vil do vilic“. Glede na to, da se uporaba pesticidov med leti razlikuje, kar je odvisno zlasti od vremena, je ustrezna določitev triletnega referenčnega obdobja, da se upoštevajo taka nihanja. Referenčno obdobje za izračun usklajenih kazalnikov tveganja 1 in 2 je obdobje 2011–2013, saj je bilo to prvo triletno obdobje, za katero je Komisija prejela podatke v skladu z Uredbo (ES) št. 1185/2009, ter sovpada z začetkom veljavnosti Direktive 2009/128/ES. Referenčno obdobje za izračun napredka pri doseganju unijskih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 je obdobje 2015–2017, saj so bila to ob objavi strategije „od vil do vilic“ zadnja tri leta, za katera so bili podatki na voljo. Referenčno obdobje za izračun novega usklajenega kazalnika tveganja 2a je obdobje 2022–2024, saj bo to prvo triletno obdobje, za katero bodo na voljo podatki o območjih, tretiranih v okviru posamezne registracije za izredne fitofarmacevtske primere. (39)Trenutno so edini zanesljivi statistični podatki, ki so na ravni Unije na voljo v zvezi s trženjem in uporabo fitofarmacevtskih sredstev, statistični podatki o količinah aktivnih snovi v fitofarmacevtskih sredstvih, danih v promet, in podatki o številu registracij za izredne fitofarmacevtske primere, izdanih v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009. Ti statistični podatki se uporabljajo pri izračunu usklajenih kazalnikov tveganja 1 in 2 iz Direktive 2009/128/ES ter napredka pri doseganju zavezujočih unijskih ciljev za zmanjšanje in nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030, ki temeljijo na strategiji „od vil do vilic“. Novi usklajeni kazalnik tveganja 2a bo izračunan z uporabo statističnih podatkov o številu registracij za izredne fitofarmacevtske primere, lastnostih aktivnih snovi v fitofarmacevtskih sredstvih, za katera je bila odobrena nujna registracija, in območjih, tretiranih na podlagi teh registracij, da bi se bolje količinsko opredelila tveganja, ki izvirajo iz registracij za izredne fitofarmacevtske primere. (40)Da bi se zagotovila preglednost in enotno izvajanje v vseh državah članicah, bi bilo treba v Prilogi k tej uredbi določiti metodologijo za izračun napredka pri doseganju dveh unijskih ciljev in dveh nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 ter metodologijo za izračun usklajenih kazalnikov tveganja na ravni Unije in nacionalni ravni. (41)V strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 je potrjeno, da je treba za varstvo biotske raznovrstnosti nujno ukrepati. Obstajajo dokazi o obsežnem zmanjšanju števila vrst v Uniji, zlasti žuželk in opraševalcev. K izgubi biotske raznovrstnosti med drugim prispeva uporaba fitofarmacevtskih sredstev, pri čemer pa države članice z ukrepi v okviru sedanjih instrumentov politike Unije tega trenda še niso uspele zaustaviti. Zato je treba zagotoviti, da se fitofarmacevtska sredstva uporabljajo na način, ki zmanjšuje tveganje škodljivih učinkov teh sredstev na prostoživeče vrste, in sicer s številnimi ukrepi, vključno z usposabljanjem, inšpekcijskim pregledom naprav za nanašanje za poklicno uporabo ter varstvom vodnega okolja in občutljivih območij. (42)Za olajšanje komunikacije med Komisijo in pristojnimi organi, odgovornimi za izvajanje te uredbe na nacionalni ravni, bi morale države članice Komisijo obvestiti o pristojnih organih, imenovanih v skladu s to uredbo. (43)Za izvajanje obveznosti, določenih v tej uredbi, bi morale države članice določiti pravila o kaznih za kršitve te uredbe in zagotoviti izvrševanje navedenih pravil. Kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Pomembno je tudi, da se državam članicam s pristojbinami ali dajatvami omogoči povračilo stroškov, povezanih z izvajanjem obveznosti iz te uredbe, in tako pristojnim organom zagotovijo ustrezna finančna sredstva. (44)Ker cilja te uredbe, in sicer varovanja zdravja ljudi in varstva okolja pred tveganji in učinki, povezanimi z uporabo fitofarmacevtskih sredstev, ter doseganja ciljev iz strategije od „vil do vilic“ in strategije EU za biotsko raznovrstnost, države članice ne morejo zadovoljivo doseči ter ker bi bilo ta cilj zaradi obsega uporabe fitofarmacevtskih sredstev ter zapletenosti in učinkov njihovih profilov tveganja lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (45)Dejavnosti, ki jih izvajajo pristojni organi ali drugi organi ali fizične osebe, na katere se prenese izvajanje nalog uradnega nadzora za preverjanje skladnosti izvajalcev s to uredbo, razen dejavnosti nadzora naprav, ki se uporabljajo za nanašanje fitofarmacevtskih sredstev, ureja Uredba (EU) 2017/625 Evropskega parlamenta in Sveta. S to uredbo je treba torej urediti le nadzor in revizije v zvezi z inšpekcijskimi pregledi naprav za nanašanje za poklicno uporabo. (46)Da bi upoštevali tehnični napredek in znanstveni razvoj, bi bilo treba na Komisijo v skladu s členom 290 Pogodbe prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov za spremembo določb o obveznostih poklicnih uporabnikov in svetovalcev v zvezi z integriranim varstvom rastlin pred škodljivimi organizmi, inšpekcijskimi pregledi naprav za nanašanje za poklicno uporabo, izračunu usklajenih kazalnikov tveganja in podatkih, ki jih je treba zagotoviti v letnih poročilih o napredku in izvajanju, priglasitvenem obrazcu v zvezi z napravami za nanašanje ter prilogami II, III, IV, V in VI. Podobno bi bilo treba na Komisijo v skladu s členom 290 Pogodbe prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov za dopolnitev te uredbe z določitvijo natančnih meril v zvezi z nekaterimi dejavniki v zvezi z brezpilotnimi zrakoplovi, ko bosta tehnični napredek in znanstveni razvoj omogočala razvoj takih natančnih meril. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu izvede ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov, in da se ta izvedejo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije v zvezi s pripravo delegiranih aktov. (47)Da bi ocenili, ali ta uredba učinkovito in uspešno dosega svoje cilje, je skladna in še vedno relevantna ter zagotavlja dodano vrednost na ravni Unije, bi jo morala Komisija oceniti. (48)Za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje določb te uredbe o podatkih, ki jih morajo poklicni uporabniki vnesti v elektronski register integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi in uporabe fitofarmacevtskih sredstev, za povzetek in analizo informacij v navedenem registru s strani pristojnih organov ter zagotavljanje informacij o primerih akutne in kronične zastrupitve bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (49)Izvajanje te uredbe v državah članicah bo privedlo do novih in okrepljenih obveznosti za kmete in druge uporabnike pesticidov. Nekatere od njih pomenijo predpisane zahteve ravnanja ter standarde za ohranjanje dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev zemljišč, kot so navedeni v Prilogi III k Uredbi (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta, ki jih morajo v skladu z navedeno uredbo kmetje izpolnjevati za prejemanje plačil SKP, medtem ko se lahko druge zahteve, ki presegajo izhodišče obveznih zahtev, nagradijo z dodatnimi plačili v okviru prostovoljnih ureditev, kot so sheme za podnebje in okolje v skladu s členom 31 Uredbe (EU) 2021/2115. Člen 31(5), točki (a) in (b), ter člen 70(3), točki (a) in (b), Uredbe (EU) 2021/2115 določata, da so sredstva SKP na voljo samo za prakse, ki se izvajajo v okviru sheme za podnebje ali okolje ali kmetijsko-okoljsko-podnebnih obveznosti, ki presegajo ustrezne predpisane zahteve ravnanja ter standarde za ohranjanje dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev zemljišč, določene v skladu z navedeno uredbo, ustrezne minimalne zahteve za uporabo gnojil in fitofarmacevtskih sredstev, dobrobit živali ter druge ustrezne obvezne zahteve, določene v nacionalnem pravu in pravu Unije. Ker je treba kmete in druge uporabnike pri prehodu na bolj trajnostno rabo pesticidov finančno podpreti, je treba Uredbo (EU) 2021/2115 spremeniti, da se omogoči financiranje zahtev, uvedenih v skladu s to uredbo, v prehodnem obdobju. Ta izjemna možnost, da države članice zagotovijo dodatno financiranje za ukrepe, sprejete pri izvajanju te uredbe, bi se morala uporabljati za vse obveznosti za kmete in druge uporabnike, ki izhajajo iz uporabe te uredbe, vključno z obveznimi kmetijskimi praksami, ki jih nalagajo za kmetijske rastline specifična pravila pri integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi. Poleg tega se lahko v skladu s členom 73(5) Uredbe (EU) 2021/2115 naložbe kmetov za izpolnjevanje novih zahtev, ki jih nalaga pravo Unije, podprejo za največ 24 mesecev od datuma, ko postanejo obvezne za kmetijsko gospodarstvo. Podobno bi bilo treba določiti daljše prehodno obdobje za naložbe, ki izpolnjujejo zahteve, naložene kmetom v skladu s to uredbo. Uredbo (EU) 2021/2115 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti. (50)Začetek uporabe te uredbe bi bilo treba odložiti, da se pristojnim organom in izvajalcem omogoči priprava na izpolnjevanje zahtev, uvedenih s to uredbo –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja Ta uredba določa pravila za trajnostno rabo fitofarmacevtskih sredstev z določitvijo in doseganjem ciljev za zmanjšanje uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev do leta 2030, določitvijo zahtev za uporabo, shranjevanje, prodajo in odstranjevanje fitofarmacevtskih sredstev in naprav za nanašanje, zagotavljanjem usposabljanja in ozaveščanja ter izvajanjem integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi. Člen 2 Področje uporabe Ta uredba se uporablja za sredstva v obliki, v kateri se dobavljajo uporabniku, ki so sestavljena iz aktivnih snovi, varoval ali sinergistov ali te aktivne snovi, varovala ali sinergiste vsebujejo, in so namenjena: (a)varstvu rastlin ali rastlinskih proizvodov pred vsemi škodljivimi organizmi ali preprečevanju delovanja takih organizmov, razen če je glavni namen uporaba v higienske namene in ne varstvo rastlin ali rastlinskih proizvodov; (b)vplivu na življenjske procese rastlin, kot so snovi, ki vplivajo na njihovo rast, razen hranila ali rastlinskega biostimulanta; (c)ohranjanju rastlinskih proizvodov, če takih snovi ali proizvodov ne urejajo posebne določbe Unije o konzervansih; (d)uničevanju nezaželenih rastlin ali delov rastlin, razen alg, razen če se sredstva nanašajo na tla ali vodo za varstvo rastlin; (e)zadrževanju ali preprečevanju nezaželene rasti rastlin, razen alg, razen če se sredstva nanašajo na tla ali vodo za varstvo rastlin. Ta sredstva se v nadaljnjem besedilu imenujejo „fitofarmacevtska sredstva“. Člen 3 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„kemično fitofarmacevtsko sredstvo“ pomeni fitofarmacevtsko sredstvo, ki vsebuje kemično aktivno snov, razen rastlinskih proizvodov, v katerih se uporabljajo naravna sredstva biološkega izvora ali snovi, ki so jim identične, kot so mikroorganizmi, semiokemikalije in ekstrakti rastlinskih proizvodov, kot so opredeljeni v členu 3(6) Uredbe (ES) št. 1107/2009, ali nevretenčarski makroorganizmi; (2)„fitofarmacevtsko sredstvo z majhnim tveganjem“ pomeni fitofarmacevtsko sredstvo, registrirano v skladu s členom 47(1) Uredbe (ES) št. 1107/2009;

(3)„kemična aktivna snov“ pomeni aktivno snov, razen mikroorganizmov, semiokemikalij ali ekstraktov rastlinskih proizvodov, kot so opredeljeni v členu 3(6) Uredbe (ES) št. 1107/2009; (4)„biotska raznovrstnost“ pomeni biotsko raznovrstnost, kot je opredeljena v členu 3(29) Uredbe (ES) št. 1107/2009; (5)„nevarnejše fitofarmacevtsko sredstvo“ pomeni fitofarmacevtsko sredstvo, ki vsebuje eno ali več aktivnih snovi, ki so odobrene kot kandidatke za zamenjavo v skladu s členom 24 Uredbe (ES) št. 1107/2009 in so navedene v Prilogi, del E, k Izvedbeni uredbi (EU) št. 540/2011 ali v Prilogi k Izvedbeni uredbi (EU) 2015/408; (6)„kmetijska površina v uporabi“ pomeni kmetijsko površino v uporabi, kot je opredeljena v členu 2, točka (e), Uredbe (EU) 2018/1091 Evropskega parlamenta in Sveta; (7)„poklicni uporabnik“ pomeni vsako osebo, ki pri svojih poklicnih dejavnostih uporablja fitofarmacevtsko sredstvo; (8)„distributer“ pomeni vsako osebo, ki da fitofarmacevtsko sredstvo na trg, vključno s trgovcem na debelo, dobaviteljem in trgovcem na drobno; (9)„svetovalec“ pomeni vsako osebo, ki v okviru strokovnih služb ali trgovinskih storitev, vključno z zasebnimi in javnimi svetovalnimi službami, svetuje o integriranem varstvu rastlin pred škodljivimi organizmi in varni uporabi fitofarmacevtskih sredstev; (10)„naprave za nanašanje“ pomenijo vse naprave, katerih uporaba za nanašanje fitofarmacevtskega sredstva je v času proizvodnje razumno predvidljiva, in pripomočke, ki so bistveni za učinkovito delovanje takih naprav, razen naprav, namenjenih za setev ali sajenje razmnoževalnega materiala, tretiranega s fitofarmacevtskimi sredstvi; (11)„naprave za nanašanje za poklicno uporabo“ pomenijo kar koli od naslednjega: (a)naprave za nanašanje, ki jih poklicni uporabnik uporablja za nanašanje fitofarmacevtskih sredstev; (b)naprave za nanašanje z napravami s horizontalnimi ali vertikalnimi škropilnimi letvami ali škropilnicami za sadovnjake na zračni tlak, ne glede na to, ali se uporabljajo za nanašanje fitofarmacevtskih sredstev; (12)„nanašanje iz zraka“ pomeni nanašanje fitofarmacevtskega sredstva z zrakoplovom; (13)„brezpilotni zrakoplov“ pomeni kakršen koli zrakoplov, ki se brez pilota na krovu upravlja samostojno ali daljinsko ali je projektiran za tako upravljanje; (14)„fitofarmacevtsko sredstvo, registrirano za poklicno uporabo,“ pomeni fitofarmacevtsko sredstvo, ki je bilo za poklicne uporabnike registrirano le v skladu s členom 31 Uredbe (ES) št. 1107/2009; (15)„integrirano varstvo rastlin pred škodljivimi organizmi“ pomeni skrbno upoštevanje vseh razpoložljivih sredstev, ki preprečujejo razvoj populacij škodljivih organizmov ter hkrati ohranjajo uporabo kemičnih fitofarmacevtskih sredstev na ekonomsko in ekološko upravičeni ravni ter zmanjšujejo tveganje za zdravje ljudi in okolje; (16)„občutljivo območje“ pomeni kar koli od naslednjega: (a)območje, ki ga uporablja splošna javnost, kot je javni park ali vrt, rekreacijska ali športna površina ali javna pot; (b)območje, ki ga pretežno uporablja ranljiva skupina, kot je opredeljena v členu 3(14) Uredbe (ES) št. 1107/2009; (c)človeška naselja (skupnost, v kateri ljudje živijo in delajo), ki so v najnovejši različici sistema CORINE (usklajevanje informacij o okolju), ki ga vzdržuje EEA, opredeljena kot raven 1 (umetna zemljišča) klasifikacije pokrovnosti tal (brez ravni 2–1.2: industrijske, trgovinske in transportne površine ter ravni 2–1.3: rudniki, odlagališča in gradbišča); (d)mestno območje, ki ga pokriva vodotok ali vodni element;

(e)neproizvodna območja, kot so opredeljena v standardih EU o dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih zemljišč (DKOP), standardu DKOP 8 iz Priloge III k Uredbi (EU) 2021/2115; (f)ekološko občutljivo območje, ki pomeni kar koli od naslednjega: (i)vsa varstvena območja v skladu z Direktivo 2000/60/ES, vključno z morebitnimi varovalnimi območji ter spremembami navedenih območij na podlagi rezultatov ocene tveganja za odvzemna mesta za pitno vodo v skladu z Direktivo (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta; (ii)območja, pomembna za Skupnost, s seznama iz člena 4(2) Direktive 92/43/EGS in posebna ohranitvena območja, določena v skladu s členom 4(4) navedene direktive, posebna območja varstva, razvrščena v skladu s členom 4 Direktive 2009/147/ES, ter vsa druga nacionalna, regionalna ali lokalna zavarovana območja, o katerih države članice poročajo v popisu nacionalno določenih zavarovanih območij (CDDA); (iii)vsako območje, za katero se pri spremljanju vrst opraševalcev, ki se izvaja v skladu s členom 17(1), točka (f), Uredbe xxx/xxx [vstaviti sklic na sprejeti akt], ugotovi, da ohranja eno ali več vrst opraševalcev, ki so na evropskih rdečih seznamih razvrščene kot tiste, ki jim grozi izumrtje; (17)„karantenski škodljivi organizem“ pomeni karantenski škodljivi organizem, kot je opredeljen v členu 3 Uredbe (EU) 2016/2031 Evropskega parlamenta in Sveta; (18)„invazivna tujerodna vrsta“ pomeni invazivno tujerodno vrsto, kot je opredeljena v členu 3, točka 2, Uredbe (EU) št. 1143/2014 Evropskega parlamenta in Sveta; (19)„površinske vode“ pomenijo telo površinske vode, kot je opredeljeno v členu 2, točka 1, Direktive 2000/60/ES; (20)„podzemna voda“ pomeni telo podzemne vode, kot je opredeljeno v členu 2, točka 2, Direktive 2000/60/ES; (21)„kazalnik tveganja“ pomeni meritev, ki kaže relativno spremembo tveganj za zdravje ljudi ali okolje, povezanih z uporabo fitofarmacevtskih sredstev, in se izračuna v skladu z metodologijo iz Priloge VI; (22)„nekemične metode“ pomenijo alternative kemičnim fitofarmacevtskim sredstvom; (23)„biotično varstvo rastlin“ pomeni zatiranje organizmov, škodljivih za rastline ali rastlinske proizvode, z uporabo naravnih sredstev biološkega izvora ali snovi, ki so jim identične, kot so mikroorganizmi, semiokemikalije, ekstrakti rastlinskih proizvodov, kot so opredeljeni v členu 3(6) Uredbe (ES) št. 1107/2009, ali nevretenčarski makroorganizmi. POGLAVJE II CILJA ZA ZMANJŠANJE KEMIČNIH FITOFARMACEVTSKIH SREDSTEV Člen 4 Unijska cilja za zmanjšanje kemičnih fitofarmacevtskih sredstev do leta 2030 1.Vsaka država članica s sprejetjem in doseganjem nacionalnih ciljev v skladu s členom 5 prispeva k doseganju 50-odstotnega zmanjšanja uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev (v nadaljnjem besedilu: unijski cilj 1 za zmanjšanje do leta 2030) ter 50-odstotnega zmanjšanja uporabe nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev (v nadaljnjem besedilu: unijski cilj 2 za zmanjšanje do leta 2030) na ravni Unije do leta 2030 v primerjavi s povprečjem let 2015, 2016 in 2017 (v nadaljnjem besedilu skupaj: unijska cilja za zmanjšanje do leta 2030). 2.Komisija vsako leto izračuna napredek pri doseganju unijskih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 v skladu z metodologijo iz Priloge I. Člen 5 Cilja držav članic za zmanjšanje kemičnih fitofarmacevtskih sredstev do leta 2030

1.Vsaka država članica do ... [Urad za publikacije: vstaviti datum šest mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe] v svoji nacionalni zakonodaji sprejme nacionalna cilja, da do leta 2030 doseže zmanjšanje, določeno v skladu s tem členom, glede na povprečje let 2015, 2016 in 2017, in sicer zmanjšanje: (a)uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev, kot je opredeljeno v Prilogi I (v nadaljnjem besedilu: nacionalni cilj 1 za zmanjšanje do leta 2030); (b)uporabe nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev, kot je opredeljeno v Prilogi I (v nadaljnjem besedilu: nacionalni cilj 2 za zmanjšanje do leta 2030). V tej uredbi se oba nacionalna cilja za zmanjšanje iz prvega pododstavka, točki (a) in (b), skupaj imenujeta „nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030“. 2.Napredek posamezne države članice pri doseganju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 Komisija izračuna letno v skladu z metodologijo iz Priloge I. 3.Vsaka država članica doseže cilja iz odstavka 1 do leta 2030. Državi članici, ki enega od svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 doseže že pred letom 2030, ni treba sprejeti dodatnih prizadevanj za zmanjšanje. Spremlja naj le letna nihanja, da se ohrani napredek, dosežen v zvezi z navedenim nacionalnim ciljem za zmanjšanje do leta 2030. 4.Ob upoštevanju odstavkov 5 do 8 se nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030 določita na taki ravni, da se v zadevni državi članici doseže najmanj 50-odstotno zmanjšanje med povprečjem let 2015, 2016 in 2017 ter letom 2030. 5.Država članica lahko zniža svoj nacionalni cilj za uporabo in tveganje kemičnih fitofarmacevtskih sredstev iz odstavka 4 na odstotek, ki je sredina med vrednostjo v zvezi z intenzivnostjo, kot je določena v drugem pododstavku tega odstavka, ter vrednostjo v zvezi z uporabo in tveganjem, kot je določena v tretjem pododstavku tega odstavka. Kadar je ta odstotek višji od 50 %, država članica svoj nacionalni cilj zviša na ta odstotek. Vrednost v zvezi z intenzivnostjo je naslednja: (a)35 %, kadar je utežena intenzivnost uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 nižja od 70 % povprečja Unije; (b)50 %, kadar utežena intenzivnost uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 znaša med 70 % in 140 % povprečja Unije; (c)65 %, kadar utežena intenzivnost uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 presega 140 % povprečja Unije. Vrednost v zvezi z uporabo in tveganjem je naslednja: (a)če je država članica dosegla večje zmanjšanje uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev od povprečja Unije med povprečjem let 2011, 2012 in 2013 ter povprečjem let 2015, 2016 in 2017, je to vrednost, ki se določi tako, da se od 50 % odšteje razlika med doseženim zmanjšanjem in povprečnim zmanjšanjem v Uniji; (b)če je država članica povečala uporabo in tveganje kemičnih fitofarmacevtskih sredstev ali ju je zmanjšala manj od povprečja Unije med povprečjem let 2011, 2012 in 2013 ter povprečjem let 2015, 2016 in 2017, je to vrednost, ki se določi tako, da se k 50 % prišteje razlika med zmanjšanjem, ali če je to ustrezno, doseženim povečanjem in povprečnim zmanjšanjem v Uniji, ta vrednost pa ne presega 70 %. Za namene tega odstavka „utežena intenzivnost uporabe in tveganja kemičnih fitofarmacevtskih sredstev“ pomeni vrednost, ki ustreza kilogramom kemičnih aktivnih snovi v fitofarmacevtskih sredstvih, ki se letno prodajo v državi članici, utežena z njihovimi utežnimi faktorji nevarnosti, kot so določeni v vrstici (iii) tabele v Prilogi I, deljeno s številom hektarjev kmetijskih površin v uporabi v tej državi članici. 6.Država članica lahko zniža svoj nacionalni cilj za uporabo nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev iz odstavka 4 na odstotek, ki je sredina med vrednostjo v zvezi z intenzivnostjo, kot je določena v drugem pododstavku tega odstavka, in vrednostjo v zvezi z uporabo, kot je določena v tretjem pododstavku tega odstavka. Kadar je ta odstotek višji od 50 %, država članica svoj nacionalni cilj zviša na ta odstotek. Vrednost v zvezi z intenzivnostjo je naslednja: (a)35 %, kadar je intenzivnost uporabe nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 nižja od 70 % povprečja Unije; (b)50 %, kadar intenzivnost uporabe nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 znaša med 70 % in 140 % povprečja Unije;

(c)65 %, kadar intenzivnost uporabe nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev v državi članici v povprečju v letih 2015, 2016 in 2017 presega 140 % povprečja Unije. Vrednost v zvezi z uporabo je naslednja: (a)če je država članica dosegla večje zmanjšanje uporabe nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev od povprečja Unije med povprečjem let 2011, 2012 in 2013 ter povprečjem let 2015, 2016 in 2017, je to vrednost, ki se določi tako, da se od 50 % odšteje razlika med doseženim zmanjšanjem in povprečnim zmanjšanjem v Uniji; (b)če je država članica povečala uporabo nevarnejših kemičnih fitofarmacevtskih sredstev ali ju je zmanjšala manj od povprečja Unije med povprečjem let 2011, 2012 in 2013 ter povprečjem let 2015, 2016 in 2017, je to vrednost, ki se določi tako, da se k 50 % prišteje razlika med zmanjšanjem, ali če je to ustrezno, doseženim povečanjem in povprečnim zmanjšanjem v Uniji, ta vrednost pa ne presega 70 %. Za namene tega odstavka „intenzivnost uporabe nevarnejših fitofarmacevtskih sredstev“ pomeni vrednost, ki ustreza kilogramom kemičnih aktivnih snovi v nevarnejših fitofarmacevtskih sredstvih, ki se letno prodajo v zadevni državi članici, deljeno s številom hektarjev kmetijskih površin v uporabi v tej državi članici. 7.Države članice z najbolj oddaljenimi regijami iz člena 349 Pogodbe lahko zaradi posebnih podnebnih razmer in kmetijskih rastlin v teh regijah pri sprejemanju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 upoštevajo posebne potrebe teh regij glede uporabe fitofarmacevtskih sredstev. 8.Uporaba odstavkov 5, 6 in 7 v nobenem primeru ne sme povzročiti, da bi bil kateri koli nacionalni cilj za zmanjšanje do leta 2030 nižji od 35 %. 9.Vsaka država članica do ... [Urad za publikacije: vstaviti datum sedem mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe] Komisiji sporoči svoja nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030. 10.Če država članica ne sprejme nacionalnega cilja za zmanjšanje do leta 2030 do ... [Urad za publikacije: vstaviti datum šest mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe], se šteje, da je navedeni cilj 50 % ali, če bi bila vrednost višja od 50 % v skladu z odstavkom 5 ali odstavkom 6, ta višja vrednost. Člen 6 Začetna ocena nacionalnih ciljev, ki jo opravi Komisija 1.Komisija pregleda nacionalne cilje za zmanjšanje do leta 2030, ki so ji bili sporočeni v skladu s členom 5(9), in informacije, ki pojasnjujejo vsa zmanjšanja ciljev v skladu s členom 5(5) ali (6). 2.Če Komisija na podlagi informacij, ki so ji bile dane na voljo, ugotovi, da je treba nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030, ki ju sporoči država članica, določiti na bolj ambiciozni ravni, do ... [Urad za publikacije: vstaviti datum eno leto po datumu začetka uporabe te uredbe] navedeni državi članici priporoči, naj zviša raven svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030. Komisija navedeno priporočilo javno objavi. 3.Če država članica svoja nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030 prilagodi v skladu s priporočili Komisije, spremeni nacionalna cilja, določena v nacionalni zakonodaji v skladu členom 5, in prilagojena cilja vključi v svoj nacionalni akcijski načrt skupaj s priporočilom Komisije. 4.Če se država članica odloči, da svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 ne bo prilagodila v skladu s priporočili Komisije, utemeljitve za tako odločitev vključi v svoj nacionalni akcijski načrt skupaj z besedilom priporočila. 5.Države članice, ki so prejele priporočilo Komisije iz odstavka 2, sporočijo Komisiji prilagojene cilje ali utemeljitev za njihovo neprilagoditev, kot je ustrezno, do ... [Urad za publikacije: vstaviti datum 18 mesecev po datumu začetka uporabe te uredbe]. 6.Komisija po oceni ravni nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 za vse države članice, določenih v skladu s členom 5, preveri, ali je njihovo povprečje vsaj 50 %, da se doseže ustrezni unijski cilj za zmanjšanje do leta 2030. 7.Če je povprečje nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 za vse države članice nižje od 50 %, Komisija priporoči, da ena ali več držav članic zviša raven svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030, da se dosežeta unijska cilja za zmanjšanje do leta 2030. Komisija vsako tako priporočilo javno objavi. 8.Država članica v enem mesecu od prejema priporočila iz odstavka 7 sprejme enega od naslednjih ukrepov: (a)prilagodi svoja nacionalna cilja za zmanjšanje do leta 2030 v skladu s priporočili Komisije, spremeni nacionalna cilja, določena v nacionalni zakonodaji v skladu členom 5, in prilagojena cilja vključi v svoj nacionalni akcijski načrt skupaj s priporočilom Komisije;

(b)pripravi utemeljitve za neprilagoditev svojih nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030 v skladu s priporočili Komisije in utemeljitve za tako odločitev vključi v svoj nacionalni akcijski načrt skupaj s priporočilom Komisije. Člen 7 Objava trendov v zvezi s cilji za zmanjšanje do leta 2030 na ravni Unije in nacionalni ravni s strani Komisije 1.Komisija do 31. avgusta vsakega leta na spletišču objavi tekoče povprečne trende v zvezi z napredkom pri doseganju unijskih ciljev za zmanjšanje do leta 2030. Ti trendi se izračunajo kot razlika med povprečjem let 2015–2017 in letom, ki se je zaključilo 20 mesecev pred objavo. Trendi se izračunajo v skladu z metodologijo iz Priloge I. 2.Komisija spletišče iz odstavka 1 posodobi najmanj enkrat na leto. 3.Komisija do 31. avgusta vsakega koledarskega leta objavi informacije za vsako državo članico v zvezi z napredkom pri doseganju nacionalnih ciljev za zmanjšanje do leta 2030. Ti trendi se izračunajo kot razlika med povprečjem let 2015–2017 in letom, ki se je zaključilo 20 mesecev pred objavo. Trendi se izračunajo v skladu z metodologijo iz Priloge I, objavljeno na spletišču iz odstavka 1. POGLAVJE III NACIONALNI AKCIJSKI NAČRTI Člen 8 Nacionalni akcijski na