EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.11.2022 COM(2022) 672 final 2022/0394(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira Unije za certificiranje odvzemov ogljika {SEC(2022) 423 final} - {SWD(2022) 377 final} - {SWD(2022) 378 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Za omejitev dviga povprečne globalne temperature pod 1,5 °C bo treba v prihodnjih desetletjih močno zmanjšati svetovne emisije toplogrednih plinov. Da bi to dosegli, moramo najprej izboljšati učinkovitost naših stavb, načinov prevoza in industrije, preiti na krožno gospodarstvo in množično povečati uporabo obnovljivih virov energije. Drugič, reciklirati moramo ogljik iz tokov odpadkov, trajnostnih virov biomase ali neposredno iz ozračja, da bi ga lahko namesto fosilnega ogljika uporabljali v sektorjih gospodarstva, ki bodo neizogibno ostali odvisni od ogljika, na primer s pomočjo zajemanja in uporabe ogljika in trajnostnih sintetičnih goriv. Hkrati bo treba vsako leto zajeti vse večje količine ogljikovega dioksida (CO2) in ga odvzeti iz ozračja z dejavnostmi ali projekti sekvestracije ogljika v kmetijske površine in odvzemov v industriji, da bi nadomestili težko odstranljive emisije iz sektorjev, kot so kmetijstvo, cement, jeklo, letalstvo ali pomorski promet, da bi tako dosegli podnebno nevtralnost. Zadnje poročilo Medvladnega panela za podnebne spremembe (IPCC) na svetovni ravni kaže na vse manjšo verjetnost omejitve globalnega segrevanja na 1,5 °C, če ne bo prišlo do hitrega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. V poročilu IPCC je jasno navedeno, da je „uporaba odvzema ogljikovega dioksida za izravnavo težko odpravljivih preostalih emisij neizogibna, če želimo doseči ničelno stopnjo neto emisij CO2 ali toplogrednih plinov“. To pomeni obsežno uvajanje trajnostnih dejavnosti za zajemanje CO2 iz ozračja in njegovo trajno shranjevanje v geoloških zbiralnikih, kopenskih in morskih ekosistemih ali izdelkih. Evropska podnebna pravila določajo, da bo EU do leta 2050 postala podnebno nevtralna. Zahtevajo, da se emisije in odvzemi toplogrednih plinov v Evropski uniji uravnotežijo najpozneje do leta 2050, da bi po tem letu dosegli negativne emisije. Za dosego tega cilja bi morali naravni ekosistemi in industrijske dejavnosti prispevati k odvzemu več sto milijonov ton CO2 iz ozračja na leto. Danes in s sedanjimi politikami EU ni na pravi poti, da bi dosegla te količine: v zadnjih letih se v Uniji odvzemi ogljika v naravnih ekosistemih zmanjšujejo, prav tako v tem trenutku ni pomembnejših odvzemov ogljika v industriji. V skladu s scenariji, ki jih je ocenil IPCC, je Evropska komisija v akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo iz marca 2020 napovedala, da bo razvila učinkovit okvir za certificiranje odvzemov ogljika, da bi spodbujala razširjenost praks odvzema ogljika in večjo krožnost ogljika ob doslednem spoštovanju ciljev biotske raznovrstnosti in ničelne stopnje onesnaževanja. Glavni cilji te pobude so: (i) zagotoviti visoko kakovost odvzemov ogljika v EU in (ii) vzpostaviti sistem EU za certificiranje upravljanja, da bi se s pravilno uporabo in izvajanjem meril okvira kakovosti EU zanesljivo in usklajeno po vsej Uniji izognili „zelenemu zavajanju“. Ti ukrepi so potrebni, da se sproži ukrepanje na področju odvzemov ogljika in oblikuje morebitna prihodnja politika na tem področju, saj je treba odvzeti več sto milijonov ton CO2 na leto. To bo pripomoglo k doseganju cilja podnebne nevtralnosti do leta 2050, določenega v evropskih podnebnih pravilih, in drugih okoljskih ciljev sporočila o evropskem zelenem dogovoru. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Evropska komisija je v predlogu za spremembo uredbe o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF) prvič predlagala ločen cilj neto odvzemov na kopnem v višini –310 milijonov ton ekvivalenta CO2 do leta 2030. Cilj na ravni EU se bo izvajal z zavezujočimi nacionalnimi cilji za sektor LULUCF, kar od držav članic zahteva povečanje ambicij glede politik rabe zemljišč. Ta predlog omogoča učinkovitejšo in na rezultatih temelječo podporo dejavnostim sekvestracije ogljika v kmetijske površine, ki lahko prispevajo k doseganju tega cilja. Komisija je predlagala tudi povečanje obsega sklada za inovacije, ki se financira s prihodki iz sistema EU za trgovanje z emisijami (EU ETS), kar bo podjetjem pomagalo pri vlaganju v inovativne čiste tehnologije, vključno s tistimi, ki ustvarjajo odvzeme ogljika. V sporočilu Komisije o trajnostnih ogljikovih krogih iz leta 2021 je poudarjeno, da je treba omogočiti poslovni model, ki upravljavce zemljišč nagrajuje za sekvestracijo ogljika ob doslednem spoštovanju ekoloških načel (tj. „sekvestracija ogljika v kmetijske površine“), in vzpostaviti notranji trg EU za zajemanje, uporabo, shranjevanje in prevoz CO2 s pomočjo inovativnih tehnologij. V sporočilu je opredeljen tudi akcijski načrt za doseganje naslednjih ambicioznih ciljev za odvzeme ogljika: do leta 2028 bi morali imeti vsi upravljavci zemljišč dostop do preverjenih podatkov o emisijah in odvzemu, da bi lahko merili prakse sekvestracije ogljika v kmetijske površine, medtem ko bi bilo treba o celotni količini CO2, zajeti, transportirani, uporabljeni in shranjeni v industrijah, poročati in jo obračunati; do leta 2030 bi morali pristopi sekvestracije ogljika v kmetijske površine prispevati k doseganju cilja neto odvzema LULUCF v višini –310 Mt ekvivalenta CO2 in industrijske tehnologije bi morale do leta 2030 letno odvzeti vsaj 5 milijonov ton ekvivalenta CO2. Ta predlog je tudi v skladu s končnimi predlogi Konference o prihodnosti Evrope, zlasti s predlogom 1, katerega izrecni cilj je „uvesti certificiranje odvzemov ogljika na podlagi trdnega, zanesljivega in preglednega obračunavanja ogljika“ (ukrep 5). Poleg tega je bilo v sporočilu o ekologizaciji Komisije iz leta 2022 navedeno, da se bo morala Komisija poleg nabora ambicioznih ukrepov za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov zanašati tudi na odvzeme ogljika, da bi nevtralizirala neizogibne emisije in dosegla ničelno stopnjo neto emisij toplogrednih plinov do leta 2030. Okvir za certificiranje, opisan v tem predlogu, temelji na naslednji obstoječi zakonodaji o podnebnih spremembah: •direktiva o geološkem shranjevanju CO2, imenovana direktiva o zajemanju in geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida, določa splošni pravni okvir za okoljsko varno geološko shranjevanje CO2. Dejavnosti shranjevanja CO2 iz naprave ETS v skladišču, ki so dovoljene v skladu z direktivo o zajemanju in geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida, so izrecno vključene v direktivo o sistemu za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov (v nadaljnjem besedilu: direktiva o EU ETS), v primeru selitev virov CO2 pa je treba prenesti pravice iz sistema EU ETS. Predlagani okvir za certificiranje bo zagotovil, da bo količinska opredelitev odvzemov ogljika za industrijske dejavnosti, kot sta zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida iz bioenergije (BECCS) in neposredno zajemanje in shranjevanje ogljika iz zraka (DACCS), v skladu s pravili iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2018/2066 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v okviru ETS in podrobnih metodologij EU, ki jih je razvila Komisija za količinsko opredelitev preprečevanja emisij toplogrednih plinov projektov BECCS in DACCS v okviru sklada za inovacije; •za sekvestracijo ogljika v kmetijske površine in izdelke, ki shranjujejo ogljik, uredba o LULUCF zagotavlja načrt za natančno spremljanje in poročanje o odvzemih ogljika v skladu s smernicami IPCC in v sinergiji s politikami o biotski raznovrstnosti, ničelnem onesnaževanju, obnovljivih virih energije in prilagajanju podnebnim spremembam. Pravila iz uredbe o LULUCF spodbujajo geolokalizirano spremljanje rabe zemljišč, z nizkimi stroški in pravočasno, na primer z digitalnimi podatkovnimi zbirkami, geografskimi informacijskimi sistemi (GIS) in daljinskim zaznavanjem, vključno s sateliti in storitvami Copernicus Sentinel (npr. storitvami za spremljanje podnebja in kopnega) ali komercialno dostopnimi storitvami. •Skladnost z drugimi politikami Unije Okvir EU za certificiranje odvzemov ogljika bo temeljil na naslednjih politikah Unije ali pa bo imel pomembno vlogo pri njihovem izvajanju: •v predlagani zakonodaji o obnovi narave je določen cilj, da bi bilo treba do leta 2030 20 % kopnega in morja EU pokriti z ukrepi za obnovitev in da bi bilo treba do leta 2050 z ukrepi za obnovitev pokriti vse ekosisteme, ki jih je treba obnoviti. Dejavnosti odvzema ogljika, zlasti sekvestracije ogljika v kmetijske površine, in ukrepi za obnovitev narave imajo številne sinergije. Predlagani okvir za certificiranje odvzemov ogljika bo prispeval k doseganju ciljev obnove in izpolnjevanju obveznosti iz zakonodaje o obnovi narave. Na primer dejavnosti sekvestracije ogljika v kmetijske površine, ki povečujejo shranjevanje ogljika, lahko prispevajo k izpolnjevanju obveznosti, da se na nacionalni ravni zagotovi trend povečevanja zalog organskega ogljika v gozdnih ekosistemih in mineralnih tleh njivskih površin v kmetijskih ekosistemih. Podpirajo lahko tudi obveznost uvedbe ukrepov za obnovitev za organska tla v kmetijski rabi, ki so izsušena šotišča. Predlagana zakonodaja o obnovi narave in ta predlog se bosta torej medsebojno okrepila ter prispevala k podnebni politiki in politiki biotske raznovrstnosti; •skupna kmetijska politika (SKP) zagotavlja podporo kmetom, ki se zavežejo izvajanju specifičnih okoljskih in podnebnih praks ali naložb. Ta politika vključuje tudi nekatere okoljske in podnebne pogoje (imenovane dobri kmetijski in okoljski pogoji), ki jih morajo kmetje upoštevati pri prejemanju dohodkovne podpore SKP. Ti pogoji presegajo zakonske zahteve. Nekateri pogoji so pomembni za sekvestracijo in zaščito ogljika v tleh, na primer na travnikih in šotiščih. Poleg tega lahko SKP s kritjem vnaprejšnjih naložb in spodbujanjem ustreznih praks na ravni kmetij pomaga pri uvajanju certificiranja. Okvir EU za certificiranje odvzema ogljika bo prispeval k izboljšanju količinske opredelitve toplogrednih plinov podprtih praks in evidenc toplogrednih plinov v nacionalnem sektorju zemljišč. Z razvojem prostovoljnih trgov lahko zagotovi dolgoročno zaščito zalog ogljika in ukrepov na zemljiščih, ki jih SKP ne podpira. Javne sheme certificiranja, ki jih razvijejo države članice, bi lahko v skladu s tem predlogom zaprosile za priznanje EU, da bi lahko izvajali okvir EU za certificiranje odvzema ogljika, vključno z metodologijami certificiranja, določenimi v tem predlogu. Poleg tega bo ta predlog omogočil razkritje zmanjšanja emisij, ki niso emisije CO2, kot vzporedne koristi odvzemov ogljika;

•direktiva o energiji iz obnovljivih virov vključuje vrsto trajnostnih meril za bioenergijo, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi ali zasebne sheme certificiranja, ki jih priznava Komisija. Te sheme bi lahko certificirale tudi skladnost dejavnosti odvzema ogljika z merili kakovosti za odvzeme ogljika, predstavljenimi v tem predlogu; •v strategiji EU za gozdove je določen okvir politike za zagotavljanje rastočih, zdravih, raznolikih in odpornih gozdov EU, ki znatno prispevajo k našim ciljem na področju biotske raznovrstnosti, povečujejo odvzeme po naravnih ponorih, zagotavljajo preživljanje na podeželju in drugih območjih ter podpirajo trajnostno gozdarsko biogospodarstvo, ki temelji na najbolj trajnostnih praksah gospodarjenja z gozdovi. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Predlog temelji na členu 192(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ki Uniji daje pravico, da ukrepa za doseganje ciljev svoje okoljske politike. Cilji okoljske politike Unije, kot so opredeljeni v členu 191(1) PDEU, med drugim vključujejo ohranjanje, varstvo in izboljšanje kakovosti okolja; skrbno in preudarno rabo naravnih virov ter spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali globalnih okoljskih problemov, zlasti v boju proti podnebnim spremembam. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Podnebne spremembe so čezmejna težava. Njihovi učinki so globalni, ne glede na lokacijo virov emisij toplogrednih plinov. Zato teh izzivov ni mogoče rešiti samo z nacionalnimi ali lokalnimi ukrepi, saj to verjetno ne bo prineslo optimalnih rezultatov. Usklajevanje na evropski ravni krepi podnebne ukrepe ter lahko učinkovito dopolnjuje in krepi nacionalne in lokalne ukrepe; ukrepi EU so utemeljeni na podlagi subsidiarnosti iz člena 191 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Evropski okvir bi bil primernejši od nacionalnih pobud za reševanje težav pri ocenjevanju kakovosti odvzemov ogljika. Tak okvir bi ustvaril enake konkurenčne pogoje na notranjem trgu za certificiranje odvzemov ogljika ter povečal primerljivost in zaupanje. Z različnimi nacionalnimi pobudami na tem področju bi se težava le še poslabšala, namesto odpravila. •Sorazmernost Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj ne presega okvirov, ki so potrebni za dosego ciljev vzpostavitve okvira Unije za certificiranje kakovostnih odvzemov ogljika. Določa merila kakovosti za odvzeme ogljika, potrebna pravila in postopke za certificiranje in preverjanje odvzemov ogljika ter okvir za priznavanje zasebnih in javnih shem certificiranja. •Izbira instrumenta Cilji tega predloga se lahko najbolje uresničijo z uredbo. To bo hkrati zagotovilo neposredno in enotno uporabo določb v Uniji. Zahteve veljajo za upravljavce prostovoljnih shem certificiranja, države članice v zvezi s priznavanjem javnih sistemov certificiranja ter Komisijo v zvezi s poročanjem in pregledovanjem. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Ni relevantno •Posvetovanja z deležniki V skladu s smernicami za boljše pravno urejanje je bilo izvedenih več dejavnosti posvetovanja: •spletna konferenca o trajnostnih ogljikovih krogih, ki je potekala 31. januarja 2022, •poziv k predložitvi dokazov, ki je potekal od 7. februarja do 2. maja 2022, na katerega je prispelo 231 odgovorov,

•odprto javno posvetovanje, ki je potekalo od 7. februarja do 2. maja 2022, na katero je prispelo 396 odgovorov. Dejavnosti javnega posvetovanja so na splošno pokazale močno splošno podporo regulativni pobudi, ki zajema vzpostavitev okvira za certificiranje odvzemov ogljika. Večina deležnikov se je zavzemala za to, da bi pobuda zajemala širok nabor možnosti odvzemov ogljika in upoštevala vidike, kot so: zagotavljanje jasne, natančne in pravočasne meritve odvzemov; zagotavljanje, da odločni ukrepi za zmanjšanje emisij niso ogroženi zaradi preusmeritve pozornosti na odvzeme ogljika; zagotavljanje zadostnih jamstev za trajanje shranjevanja ogljika in preprečevanje reverzibilnosti. Glavna merila, ki so jih deležniki šteli za pomembna za odvzeme ogljika, vključujejo zanesljivost vidikov spremljanja, poročanja in preverjanja, možnost uporabe v velikem obsegu, tehnično pripravljenost in ekonomsko izvedljivost ter možnost vzporednih koristi za okolje. Večina anketirancev se je strinjala, da je bila vzpostavitev zanesljive in verodostojne sheme certificiranja odvzemov ogljika prva bistvena odskočna deska za doseganje neto prispevka iz odvzemov ogljika v skladu s ciljem EU glede podnebne nevtralnosti. Anketiranci so navedli, da bi morali biti glavni cilji certificiranja odvzemov ogljika: omogočiti primerljivost in konkurenčnost med različnimi dejavnostmi odvzema ogljika; povečati preglednost in zagotoviti enake konkurenčne pogoje na prostovoljnih trgih ogljika; zagotoviti boljše javne spodbude za odvzeme ogljika v naravi in industriji v programih financiranja EU in nacionalnih programih financiranja. Po mnenju večine anketirancev bi morala biti vloga EU, da določi celovite zahteve glede kakovosti za odvzeme ogljika, s čimer bi zagotovila pravilno količinsko opredelitev odvzemov ogljika, dodatnost, dolgoročno shranjevanje in okoljsko trajnostnost. Povzetek ugotovitev posvetovanj z deležniki je predstavljen v Prilogi 2 k oceni učinka te uredbe. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Zunanji konzorcij strokovnjakov je bil odgovoren za izvedbo študije tehnične pomoči kot podlage za pripravo predlagane uredbe o odvzemih ogljika in s tem povezane ocene učinka. Študija je vsebovala pregled obstoječih mehanizmov in sistemov certificiranja odvzemov ogljika ter sinoptično oceno različnih dejavnosti odvzema ogljika, vključno s trajnim odvzemom, izdelki, ki shranjujejo ogljik, in sekvestracijo ogljika v kmetijske površine. Zunanji konzorcij je v imenu Komisije organiziral več informativnih dogodkov, vključno s konferenco o trajnostnih ogljikovih krogih, in pomagal oceniti odgovore na posvetovanje z deležniki. Poleg tega je študija tehnične pomoči zagotovila del podatkov, na katerih temelji analiza možnosti politike iz ocene učinka. •Ocena učinka in mnenje Odbora za regulativni nadzor V oceni učinka, priloženi temu predlogu, so bile ocenjene različne možnosti politike za reševanje treh glavnih težav, ki vplivajo na prihodnji razvoj odvzemov ogljika. Prva težava je, da je težko oceniti in primerjati kakovost odvzemov ogljika, kar potencialnim financerjem odvzemov ogljika povzroča visoke stroške iskanja. To je tipično „nedelovanje trga“, ki povzroča tveganje, da bo finančna podpora namenjena dejavnostim odvzema ogljika, na katere se ni mogoče zanesti kot na učinkovite blažilne ukrepe. Ta težava ima dva vzroka: 1.certificiranje odvzemov ogljika je veliko manj pogosto kot certificiranje zmanjšanja emisij in vključuje več metodoloških izzivov. Različne sheme certificiranja predlagajo različne metodologije za količinsko opredelitev skupnih in dodatnih odvzemov ogljika, spodbujanje dolgoročnega shranjevanja ogljika in vključitev širših trajnostnih vidikov, kot so okoljski vplivi (npr. izguba biotske raznovrstnosti, onesnaževanje itd.) dejavnosti odvzema ogljika; 2.dejavnosti odvzema ogljika (tj. trajni odvzem, izdelki, ki shranjujejo ogljik, in sekvestracija ogljika v kmetijske površine) so zelo raznolike glede na njihovo zrelost, stroškovno učinkovitost in s tem povezane stroške spremljanja ter predstavljajo različne izzive za certificiranje. Da bi rešili to težavo, je cilj te pobude zagotoviti kakovost vseh odvzemov ogljika, certificiranih v EU, z metodologijami certificiranja, ki so prilagojene specifičnim okoliščinam različnih dejavnosti odvzema ogljika. V ta namen ta pobuda predlaga okvir EU za certificiranje odvzemov ogljika na podlagi štirih meril kakovosti, ki določajo, kako zagotoviti količinsko opredelitev, dodatnost in referenčne vrednosti, dolgoročno shranjevanje in trajnostnost. V oceni učinka je za vsako od teh meril kakovosti opredeljenih več dobrih praks, pri čemer se priznava, da se bo pristop k certificiranju za vsako merilo razlikoval pri različnih dejavnostih odvzema ogljika. V drugem koraku bo treba razviti podrobne metodologije certificiranja za izvajanje meril kakovosti pri različnih dejavnostih odvzema ogljika. V tem koraku bodo specifična pravila prilagojena značilnostim različnih vrst dejavnosti odvzema ogljika: pravila bodo na primer upoštevala trdna zagotovila stalnosti, ki jih ponujajo rešitve za shranjevanje ogljika v geoloških formacijah, in hkrati krepila vzporedne koristi za dejavnosti sekvestracije ogljika v kmetijske površine. V zvezi s tem se v oceni učinka primerjata dve možnosti kakovosti: •možnost K1: sheme certificiranja razvijejo metodologije v skladu z merili kakovosti in jih predložijo v priznanje pristojnemu javnemu organu, •možnost K2: Komisija razvija metodologije v tesnem sodelovanju s strokovno skupino. Z analizo je bilo ugotovljeno, da ima možnost K2 največ možnosti za zagotavljanje kakovosti odvzemov ogljika in njihove primerljivosti, hkrati pa znižuje upravne stroške razvoja ali odobritve podrobnih metodologij certificiranja. Druga težava je, da številni deležniki ne zaupajo certifikatom o odvzemu ogljika, saj so lahko certifikati pridobljeni v nepreglednih in nezanesljivih postopkih certificiranja, ki certificirajo dejavnosti, ki ne prinašajo resničnih koristi za podnebje in trajnostnost. Za rešitev te težave bi morale sheme certificiranja vzpostaviti pregledna in stroga pravila in postopke za zmanjšanje tveganja, da se s postopkom certificiranja ne bi odkrili odvzemi nizke kakovosti, da dejavnosti odvzema ogljika dejansko ne bi zagotovile načrtovanih odvzemov in da bi bila ista dejavnost certificirana dvakrat ali da bi se isti certifikat uporabil dvakrat. Tretja težava je, da se ponudniki odvzemov ogljika spopadajo z ovirami pri dostopu do financiranja. To težavo povzroča dejstvo, da obstaja veliko različnih načinov uporabe certifikatov o odvzemu ogljika (npr. javno financiranje, poročanje podjetij o trajnostnosti, okoljski znaki, prostovoljni trgi ogljika itd.). Ta raznolikost povzroča transakcijske stroške za tiste, ki želijo certificirati svojo dejavnost odvzema ogljika, kot so stroški iskanja (čas in trud, porabljena za razumevanje kakovosti postopkov certificiranja določenega sistema) in stroški prehoda (stroški poskusa pridobitve drugih dopolnilnih ali alternativnih vrst financiranja, za kar bosta verjetno potrebna sprememba njihovega delovanja ter zagotavljanje drugačnih dokazil in informacij).

Za rešitev druge in tretje težave bi morale sheme certificiranja izpolnjevati usklajene certifikacijske zahteve, da bi zagotovili preglednost in povečali zaupanje: 1.upravljanje sistema: sheme certificiranja bi se morale uporabljati na podlagi zanesljivih in preglednih postopkov (npr. notranje upravljanje in spremljanje, upravljanje pritožb, posvetovanje z deležniki, preglednost in objava informacij itd.); 2.neodvisno preverjanje: skladnost odvzemov ogljika z merili kakovosti bi morali preveriti revizorji tretje strani ter 3.celotno razkritje: vse informacije o certificiranih odvzemih ogljika bi morale biti na voljo javnosti in sledljive prek javnih registrov. V skladu s temi merili preglednosti je določen postopek za priznavanje shem certificiranja, pri čemer lahko upravljavci (tj. lastniki dejavnosti odvzema ogljika) za dokazovanje skladnosti z merili kakovosti in ustreznimi metodologijami certificiranja uporabljajo le priznane sheme certificiranja. V zvezi s tem se v oceni učinka primerjata dve možnosti upravljanja glede tega, kdo bi bil odgovoren za priznavanje shem certificiranja: države članice (možnost G1) ali Komisija (možnost G2). V analizi je bilo ugotovljeno, da je možnost G2 najučinkovitejša z vidika zagotavljanja zanesljivega in usklajenega postopka certificiranja ter spodbujanja notranjega trga za certificiranje odvzema ogljika, hkrati pa znižuje upravne stroške za javne organe. Zato je prednostna možnost politike tista, pri kateri Komisija: (i) v posvetovanju s strokovnjaki in deležniki razvija metodologije certificiranja in (ii) usklajuje izvajanje okvira za certificiranje in meril kakovosti prek priznanih shem certificiranja. Komisija je v oceni učinka ocenila tudi skladnost predloga s cilji iz evropskih podnebnih pravil, kot je določeno v členu 6(4) evropskih podnebnih pravil. Ugotovila je, da lahko pristopi sekvestracije ogljika v kmetijske površine pomagajo doseči ločen cilj za leto 2030, ki je bil za sektor LULUCF predlagan z zakonodajnim svežnjem „Pripravljeni na 55“ (–310 Mt ekvivalenta CO2), s čimer bi se presegel prispevek odvzemov ogljika iz sektorja LULUCF k cilju –55 % za celotno gospodarstvo, določenemu v evropskih podnebnih pravilih (omejenemu na –225 Mt ekvivalenta CO2). Evropska podnebna pravila vključujejo tudi cilj, da Unija do leta 2050 postane podnebno nevtralna in nato doseže negativne emisije, vendar mora Unija za dosego tega cilja povečati obseg dejavnosti odvzema ogljika. V oceni učinka so analizirane možnosti politike za odpravo ovir, ki preprečujejo uvajanje učinkovitih dejavnosti odvzema ogljika, ki pa ne bi smele odvračati od ukrepov za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Odbor za regulativni nadzor je predložil pozitivno mnenje o oceni učinka in seznam priporočil za izboljšanje poročila, da bi se bolje pokazalo, da neobstoj zanesljivega okvira za certificiranje predstavlja glavno oviro za razvoj dejavnosti odvzema ogljika, ter pregledneje predstavile vse politične odločitve glede metodologije in upravljanja. V končno različico poročila o oceni učinka so bili zato vključeni naslednji vidiki: •v uvodu sta bila jasneje predstavljena okvir pobude (tj. vloga odvzemov ogljika v cilju podnebne nevtralnosti do leta 2050 in v sedanjem izhodišču politike) in prostovoljna narava pobude, •v opredelitvi težave so bili dodani novi sklici, ki potrjujejo obstoj in obseg ugotovljenih težav (zlasti pomanjkanje zaupanja) ter poudarjajo pomen mednarodno usklajenega okvira v stališčih, ki so jih izrazili deležniki, •v oddelku o ciljih je bilo pojasnjeno, da izbor štirih meril kakovosti sledi splošnemu soglasju o tem, kaj je visokokakovostno certificiranje v skladu z večino obstoječih metodologij certificiranja, predstavitev meril v oddelku z opisom možnosti politike pa zdaj vključuje več argumentov iz namenskih prilog, •zaradi upoštevanja prostovoljne narave okvira je bilo dodanih več pojasnil (npr. cilj „enakih konkurenčnih pogojev“ je bil preoblikovan v „uskladitev“), •v oddelku o izključenih možnostih politik je bolje pojasnjeno, zakaj je bila obvezna uporaba okvirne politike certificiranja izključena, •v oddelku o oceni učinkov so kot tveganje, ki bi lahko ogrozilo uspeh pobud, navedeni prostovoljna narava in ukrepi za ublažitev tega tveganja, •v oceni možnosti politike so bolje opredeljene ovire za povečanje obsega dejavnosti odvzema ogljika in pojasnjeno je, kako bodo te ovire odpravljene z okvirom za certificiranje; v tem oddelku je pojasnjena tudi negotovost, povezana s kvalitativnimi izjavami o pričakovanih koristih in stroških, •oddelek o pristopu „za enega sprejetega se eden odpravi“ je bil iz priloge prestavljen v glavno besedilo, •v oddelku o spremljanju in ocenjevanju pobude so navedeni podrobnejši operativni cilji. •Primernost in poenostavitev ureditve

Ni relevantno •Temeljne pravice Ni relevantno 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Glavne proračunske posledice za Unijo so povezane s pripravo nezakonodajnih aktov in delovanjem strokovne skupine za odvzeme ogljika. V predlogu je predvideno, da se po začetku veljavnosti predlagane uredbe vzporedno pripravi več delegiranih in izvedbenih aktov. Predvsem bo treba sprejeti delegirane akte, ki bodo določali metodologije certificiranja za različne dejavnosti odvzema ogljika (npr. za trajni odvzem, sekvestracijo ogljika v kmetijske površine in izdelke, ki shranjujejo ogljik). Pri pripravi teh visoko strokovnih nezakonodajnih aktov bo Komisiji pomagala strokovna skupina za odvzeme ogljika. Skupina bo štela približno 70 članov in bo lahko vključevala več podskupin, vključno z dodatnim strokovnim znanjem. Vodila jo bo Komisija s pomočjo zunanjega izvajalca. Poleg tega so proračunske posledice za Komisijo povezane s postopkom priznavanja javnih ali zasebnih shem certificiranja, ki bi bile odgovorne za izvajanje okvira za certificiranje v eni ali več državah članicah. Predvidene so tudi proračunske posledice za tiste države članice, ki nameravajo vzpostaviti in upravljati nacionalne sheme certificiranja, vključno z nadzorom neodvisnih certifikacijskih organov ter vzpostavitvijo in upravljanjem nacionalnega registra. Ocena finančnih posledic zakonodajnega predloga kaže podrobne proračunske posledice ter človeške in upravne vire, ki se zahtevajo v tem predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja V skladu s smernicami za boljše pravno urejanje, objavljenimi novembra 2021, in zlasti orodjem 38 bo Komisija po tem, ko bosta sozakonodajalca sprejela zakonodajni predlog, pripravila izvedbeno strategijo. V njej bodo predstavljena različna orodja za spodbujanje skladnosti, ki se bodo uporabljala, in vključevala bo vidike v zvezi z uvajanjem digitalizacije. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Določbe in struktura predlagane uredbe ustrezajo cilju pobude, da se vzpostavi pregleden in verodostojen okvir za certificiranje odvzemov ogljika z visoko podnebno in okoljsko celovitostjo, da se podprejo fizične in pravne osebe, ki so si poleg čim večjega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov pripravljene dodatno prizadevati in svoje dejavnosti približati ravni trajnostnosti v okviru večjih podnebnih ambicij iz evropskega zelenega dogovora in cilja podnebne nevtralnosti do leta 2050, določenega v evropskih podnebnih pravilih. Ključne določbe predlagane uredbe so naslednje: Cilj in področje uporabe Uredbe sta opredeljena v členu 1. Cilj tega predloga je s prostovoljnim okvirom Unije za certificiranje olajšati uvajanje visokokakovostnih odvzemov ogljika. V tem členu je opredeljena tudi splošna struktura predloga, ki jo sestavljajo trije stebri: v prvem so določena štiri merila kakovosti, ki morajo biti vsa izpolnjena, da bi bilo mogoče certificiranje odvzemov ogljika. V drugem stebru so določeni ključni elementi postopka preverjanja in certificiranja. V tretjem stebru so določena pravila za delovanje shem certificiranja, ki so odgovorne za izvajanje okvira Unije za certificiranje. Člen 2 določa ključno terminologijo, potrebno za dopolnitev določb predlagane uredbe, zlasti opredelitvi pojmov odvzemi ogljika in dejavnost odvzema ogljika. V členu 3 sta navedena dva pogoja za odvzeme ogljika, da bi bili upravičeni v skladu z okvirom Unije za certificiranje: prvič, nastali so z dejavnostmi odvzema ogljika, ki izpolnjujejo merila kakovosti, in, drugič, preveriti jih mora neodvisni certifikacijski organ. Prvi steber predlagane uredbe je opredeljen v členih 4 do 8. Člen 4 določa pravila za količinsko opredelitev neto koristi odvzema ogljika glede na referenčno vrednost, členi 5, 6 in 7 pa določajo merila kakovosti za dodatnost, dolgoročno shranjevanje in trajnostnost dejavnosti odvzema ogljika. Člen 8 pooblašča Komisijo za sprejemanje delegiranih aktov, s katerimi se bodo vzpostavile prilagojene metodologije certificiranja za oceno skladnosti z merili kakovosti. V Prilogi I so navedeni elementi, ki jih je treba vključiti v navedene metodologije certificiranja. Drugi steber predlagane uredbe o certificiranju skladnosti je določen v členih 9 in 10.

V členu 9 so opredeljeni ključni elementi postopka certificiranja, ki je sestavljen iz dveh korakov. V začetni fazi upravljavec certifikacijskemu organu predloži izčrpne informacije o dejavnosti odvzema ogljika in njeni pričakovani skladnosti z merili kakovosti. Certifikacijski organ opravi presojo, da preveri trditve nosilca dejavnosti, izda poročilo o certifikacijski presoji, in če so izpolnjena merila kakovosti, certifikat. V drugi fazi certifikacijski organ izvede ponovno certifikacijsko presojo, s katero preveri, ali se dejavnost odvzema ogljika izvaja pravilno in v celoti v skladu z merili kakovosti, ter izda poročilo o ponovni certifikacijski presoji in posodobljen certifikat, na podlagi katerega shema certificiranja izda in registrira certificirane enote za odvzem ogljika. V Prilogi II so navedene osnovne informacije, ki jih je treba vključiti v certifikat. Člen 10 določa minimalne pogoje za certifikacijske organe, da se zagotovi njihova usposobljenost za izvajanje certifikacijskih presoj ter njihova neodvisnost in nepristranskost. Prav tako določa obveznost za države članice, da nadzorujejo delovanje certifikacijskih organov. Tretji steber v zvezi s shemami certificiranja je določen v členih 11 do 14. Člen 11 določa, da morajo upravljavci za dokazovanje skladnosti z merili kakovosti uporabljati sheme certificiranja, ki jih priznava Komisija. Ta člen določa tudi več zahtev za delovanje shem certificiranja, vključno z ukrepi za zagotavljanje dobrega upravljanja, preglednosti in odgovornosti. Člen 12 določa obveznost za sheme certificiranja, da vzpostavijo in vzdržujejo javne registre za dokazila o dejavnostih odvzema ogljika in enotah za odvzem ogljika. Za preprečevanje goljufij in izogibanje dvojnemu štetju je zelo pomembno, da se v registrih uporabljajo avtomatizirani sistemi in da so interoperabilni. Člen 13 določa pravno podlago za priznavanje shem certificiranja s sklepi Komisije, člen 14 pa določa zahteve za poročanje o shemah certificiranja. Člen 18 določa pregled Uredbe: prvič tri leta po začetku veljavnosti in najpozneje do konca leta 2028, nato pa v rednih časovnih presledkih po vsakem pregledu stanja, kot je določeno v Pariškem sporazumu. 2022/0394 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi okvira Unije za certificiranje odvzemov ogljika EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)V skladu s Pariškim sporazumom, sprejetim na podlagi Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (v nadaljnjem besedilu: Pariški sporazum), se je mednarodna skupnost dogovorila, da bo zadržala dvig povprečne globalne temperature precej pod 2 °C nad predindustrijsko ravnjo in si prizadevala omejiti dvig temperature na 1,5 °C nad predindustrijsko ravnjo. Unija in njene države članice so pogodbenice Pariškega sporazuma in so trdno zavezane njegovemu izvajanju z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov in povečanjem odvzemov ogljika.

(2)Zadnje poročilo Medvladnega panela za podnebne spremembe (IPCC) na svetovni ravni kaže na vse manjšo verjetnost omejitve globalnega segrevanja na 1,5 °C, če ne bo prišlo do hitrega in velikega zmanjšanja svetovnih emisij toplogrednih plinov v naslednjih desetletjih. V poročilu IPCC je tudi jasno navedeno, da je „uvajanje odvzema ogljikovega dioksida za izravnavo težko odpravljivih preostalih emisij neizogibno, če želimo doseči ničelno stopnjo neto emisij ogljikovega dioksida (CO2) ali toplogrednih plinov“. To bo zahtevalo obsežno uvajanje trajnostnih dejavnosti za zajemanje CO2 iz ozračja in njegovo trajno shranjevanje v geoloških zbiralnikih, kopenskih in morskih ekosistemih ali izdelkih. Danes in s sedanjimi politikami Unija ni na pravi poti, da bi dosegla zahtevane odvzeme ogljika: v zadnjih letih se v Uniji odvzemi ogljika v kopenskih ekosistemih zmanjšujejo, prav tako pa v tem trenutku ni pomembnejših odvzemov ogljika v industriji. (3)Cilj te uredbe je razviti prostovoljni okvir Unije za certificiranje odvzemov ogljika, da bi se spodbujala razširjenost praks visokokakovostnih odvzemov ogljika ob doslednem spoštovanju ciljev biotske raznovrstnosti in ničelne stopnje onesnaževanja. To je orodje za podporo doseganju ciljev Unije v okviru Pariškega sporazuma, zlasti cilja skupne podnebne nevtralnosti do leta 2050 iz Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta. Unija se je prav tako zavezala, da bo po letu 2050 ustvarjala negativne emisije. Pomemben instrument za povečanje odvzemov ogljika v kopenskih ekosistemih je Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta, ki je trenutno v pregledu. Cilj pregleda je določiti cilj Unije glede neto odvzemov v višini 310 milijonov ton ekvivalenta CO2 do leta 2030 in dodeliti ustrezne cilje posameznim državam članicam. (4)Okvir Unije za certificiranje bo podpiral razvoj dejavnosti odvzema ogljika v Uniji, ki prinašajo nedvoumne neto koristi pri odvzemu ogljika, hkrati pa preprečujejo „zeleno zavajanje“. V primeru sekvestracije ogljika v kmetijske površine bi moral tak okvir za certificiranje spodbujati tudi uvajanje dejavnosti odvzema ogljika, ki prinašajo vzporedne koristi za biotsko raznovrstnost, s čimer bi se dosegli cilji za obnovo narave, določeni v zakonodaji Unije o obnovi narave. Okvir Unije za certificiranje bo ključnega pomena pri doseganju ciljev Unije za blažitev podnebnih sprememb, določenih v mednarodnih sporazumih in zakonodaji Unije. (5)Da bi podprli upravljavce, ki si želijo dodatno prizadevati za trajnostno povečanje odvzemov ogljika, bi moral okvir Unije za certificiranje upoštevati različne vrste dejavnosti odvzema ogljika, njihove posebnosti in s tem povezane okoljske vplive. Zato bi morala ta uredba vsebovati jasne opredelitve pojmov odvzem ogljika in dejavnost odvzema ogljika ter druge elemente okvira Unije za certificiranje. (6)V tej uredbi bi bilo treba določiti zahteve, v skladu s katerimi bi morali biti odvzemi ogljika upravičeni do certificiranja na podlagi okvira Unije za certificiranje. V ta namen bi bilo treba natančno in zanesljivo količinsko opredeliti odvzeme ogljika in jih ustvariti le z dejavnostmi odvzema ogljika, ki prinašajo neto koristi odvzema ogljika, so dodatne, namenjene zagotavljanju dolgoročnega shranjevanja ogljika in imajo nevtralen vpliv ali vzporedne koristi za trajnostne cilje. Poleg tega bi morali biti odvzemi ogljika predmet presoj neodvisnih tretjih strani, da se zagotovita verodostojnost in zanesljivost postopka certificiranja. Veljajo obvezna pravila Unije o cenah ogljika, določena z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki urejajo obravnavo emisij iz dejavnosti, zajetih v navedeni direktivi. Ta uredba ne bi smela posegati v Direktivo 2003/87/ES, razen v zvezi s certificiranjem odvzemov emisij iz trajnostne biomase, za katere se v skladu s Prilogo IV k Direktivi uporablja faktor nič. (7)Dejavnost odvzema ogljika bi morala povzročiti neto koristi odvzema ogljika, kar pomeni, da pozitivno vpliva na podnebje. Neto koristi odvzema ogljika bi bilo treba izračunati v dveh korakih. Najprej bi morali upravljavci količinsko opredeliti količino dodatnih odvzemov ogljika, ki jih je povzročila dejavnost odvzema ogljika, v primerjavi z referenčno vrednostjo. Standardizirana referenčna vrednost, ki izraža standardno uspešnost primerljivih dejavnosti v podobnih socialnih, gospodarskih, okoljskih in tehnoloških okoliščinah ter na podobnih geografskih lokacijah, bi morala imeti prednost, saj zagotavlja objektivnost, znižuje stroške usklajevanja in druge upravne stroške ter pozitivno priznava delovanje prvih pobudnikov, ki so že začeli izvajati dejavnosti odvzema ogljika. V okviru sekvestracije ogljika v kmetijske površine bi bilo treba spodbujati uporabo razpoložljivih digitalnih tehnologij, vključno z elektronskimi zbirkami podatkov in geografskimi informacijskimi sistemi, daljinskim zaznavanjem, umetno inteligenco in strojnim učenjem, ter elektronskih zemljevidov, da se znižajo stroški določanja referenčnih vrednosti in spremljanja dejavnosti odvzema ogljika. Kadar pa take standardizirane referenčne vrednosti ni mogoče določiti, se lahko uporabi referenčna vrednost za posamezni projekt, ki temelji na individualni uspešnosti nosilca dejavnosti. Da bi se pokazal družbeni, gospodarski, okoljski in tehnološki razvoj ter da bi se v skladu s Pariškim sporazumom sčasoma spodbudile ambicije, bi bilo treba referenčne vrednosti redno posodabljati. (8)V drugem koraku količinske opredelitve neto koristi odvzema ogljika bi bilo treba odšteti morebitno povečanje emisij toplogrednih plinov, povezano z izvajanjem dejavnosti odvzema ogljika. Ustrezne emisije toplogrednih plinov, ki bi jih bilo treba upoštevati, vključujejo neposredne emisije, kot so tiste, ki nastanejo zaradi uporabe več gnojil, goriva ali energije, ali posredne emisije, kot so tiste, ki nastanejo zaradi spremembe rabe zemljišč, kar posledično ogroža prehransko varnost zaradi nadomestitve kmetijske proizvodnje. Zmanjšanje emisij toplogrednih plinov zaradi izvajanja dejavnosti odvzema ogljika se ne sme upoštevati pri količinski opredelitvi neto koristi odvzema ogljika, temveč ga bi bilo treba obravnavati kot vzporedno korist pri doseganju trajnostnega cilja blažitve podnebnih sprememb; zmanjšanje emisij toplogrednih plinov (tako kot druge trajnostne vzporedne koristi) lahko z navedbo na certifikatih poveča vrednost certificiranih odvzemov ogljika. (9)Dejavnost odvzema ogljika prinaša neto koristi odvzema ogljika, če odvzemi ogljika nad referenčno vrednostjo presegajo povečanje emisij toplogrednih plinov zaradi izvajanja dejavnosti odvzema ogljika. Pri dejavnostih, ki zagotavljajo trajno shranjevanje ogljika z vnašanjem ogljika pod zemljo, bi morala na primer količina trajno shranjenega ogljika presegati emisije toplogrednih plinov, povezane z energijo, ki nastanejo pri industrijskem procesu. V primeru sekvestracije ogljika v kmetijske površine bi moral ogljik, zajet z dejavnostjo pogozdovanja, ali ogljik, zadržan v tleh z dejavnostjo ponovnega namakanja šotišč, presegati emisije iz strojev, ki se uporabljajo za izvajanje dejavnosti odvzema ogljika, ali emisije zaradi posredne spremembe rabe tal, ki so lahko posledica selitve virov CO2. (10)Odvzeme ogljika bi bilo treba količinsko opredeliti na ustrezen, natančen, popoln, dosleden in primerljiv način. Negotovosti pri količinski opredelitvi bi bilo treba ustrezno sporočiti in upoštevati, da se omeji tveganje precenjevanja količine ogljikovega dioksida, odvzetega iz ozračja. Odvzeme ogljika zaradi sekvestracije ogljika v kmetijske površine bi bilo treba količinsko opredeliti z visoko stopnjo natančnosti, da se zagotovi najvišja kakovost in čim bolj zmanjšajo negotovosti. Da bi se spodbudili sinergije med podnebnimi cilji Unije in cilji glede biotske raznovrstnosti, je treba poleg tega okrepiti spremljanje zemljišč, kar bo pripomoglo k zaščiti in povečanju odpornosti naravnih odvzemov ogljika po vsej Uniji. Satelitsko spremljanje in spremljanje emisij in odvzemov na kraju samem ter poročanje o njih morajo natančno izražati te pristope in čim bolj izkoristiti napredne tehnologije, ki so na voljo v okviru programov Unije, kot je Copernicus, pri čemer je treba v celoti izkoristiti že obstoječa orodja in zagotoviti skladnost z nacionalnimi evidencami toplogrednih plinov. (11)Za zagotovitev, da okvir Unije za certificiranje usmerja spodbude v odvzeme ogljika, ki presegajo standardno prakso, bi morale biti dejavnosti odvzema ogljika dodatne. Zato bi morale te dejavnosti presegati zakonske zahteve, torej bi morali upravljavci izvajati dejavnosti, ki jim jih ne nalaga že veljavna zakonodaja. Poleg tega bi morale dejavnosti odvzema ogljika potekati zaradi spodbujevalnega učinka, ki ga zagotavlja certificiranje. Tak učinek je prisoten, ko spodbuda, ustvarjena s potencialnimi prihodki, ki izhajajo iz certificiranja, spremeni ravnanje upravljavcev na način, da se vključijo v dejavnosti dodatnega odvzema ogljika, da bi dosegli dodatne odvzeme ogljika. (12)Standardizirana referenčna vrednost bi morala izražati zakonske in tržne pogoje, v katerih poteka dejavnost odvzema ogljika. Če dejavnost odvzema ogljika upravljavcem nalaga veljavna zakonodaja ali če za njeno izvajanje niso potrebne nobene spodbude, bo njena uspešnost izražena v referenčni vrednosti. Zato bi bilo treba dejavnost odvzema ogljika, pri kateri se odvzame več ogljika, kot znaša taka referenčna vrednost, obravnavati kot dodatno dejavnost. Tako bi morala uporaba standardizirane referenčne vrednosti poenostaviti dokazovanje dodatnosti za upravljavce. Torej bi morala zmanjšati upravno breme postopka certificiranja, kar je zlasti pomembno za male upravljavce zemljišč. (13)Ogljik iz ozračja in biogeni ogljik, ki je zajet in shranjen z dejavnostjo odvzema ogljika, se lahko zaradi naravnih ali antropogenih vzrokov sprosti nazaj v ozračje (npr. preobrat). Zato bi morali upravljavci sprejeti vse ustrezne preventivne ukrepe za zmanjšanje teh tveganj in ustrezno spremljati, ali se ogljik še naprej shranjuje v obdobju spremljanja, določenem za ustrezno dejavnost odvzema ogljika. Veljavnost certificiranih odvzemov ogljika bi morala biti odvisna od pričakovanega trajanja shranjevanja in različnih tveganj preobrata, povezanih z določeno dejavnostjo odvzema ogljika. Dejavnosti shranjevanja ogljika v geoloških formacijah zagotavljajo zadostno gotovost glede zelo dolgotrajnega, večstoletnega trajanja shranjenega ogljika in se lahko štejejo za trajno shranjevanje ogljika. Sekvestracija ogljika v kmetijske površine ali shranjevanje ogljika v izdelkih je bolj izpostavljeno tveganju prostovoljnega ali neprostovoljnega sproščanja ogljika v ozračje. Da bi se upoštevalo to tveganje, bi bilo treba za veljavnost certificiranih odvzemov ogljika, ki so nastali s sekvestracijo ogljika v kmetijske površine in shranjevanjem ogljika v izdelkih, določiti datum izteka veljavnosti, ki se ujema s koncem ustreznega obdobja spremljanja. Nato bi bilo treba domnevati, da se ogljik sprosti v ozračje, razen če nosilec dejavnosti z neprekinjenim spremljanjem dokaže, da se shranjevanje ogljika ohranja. (14)Poleg ukrepov za zmanjšanje tveganja izpusta ogljika v ozračje v obdobju spremljanja bi bilo treba uvesti ustrezne mehanizme odgovornosti za obravnavo primerov preobrata. Taki mehanizmi bi lahko vključevali npr. diskontiranje enot za odvzem ogljika, skupne rezerve ali račune enot za odvzem ogljika in mehanizme vnaprejšnjega zavarovanja. Ker so bili mehanizmi odgovornosti za geološko shranjevanje in selitev virov CO2 ter ustrezni korektivni ukrepi že določeni z Direktivo 2003/87/ES in Direktivo 2009/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta, bi bilo treba te mehanizme odgovornosti in korektivne ukrepe uporabljati, da se prepreči dvojna ureditev. (15) Dejavnosti odvzema ogljika imajo velik potencial, da zagotovijo rešitve, ki so koristne za vse strani, čeprav kompromisov ni mogoče izključiti. Zato je primerno določiti minimalne trajnostne zahteve za zagotovitev, da imajo dejavnosti odvzema ogljika nevtralen učinek ali ustvarjajo vzporedne koristi za trajnostne cilje blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, varstva in obnove biotske raznovrstnosti in ekosistemov, trajnostne rabe in varstva vodnih in morskih virov, prehoda na krožno gospodarstvo ter preprečevanja in nadzora onesnaževanja. Te trajnostne zahteve bi morale po potrebi in ob upoštevanju lokalnih razmer temeljiti na tehničnih merilih za pregled za načelo, da se ne škoduje bistveno, v zvezi z gozdarskimi dejavnostmi in podzemnim trajnim geološkim shranjevanjem CO2 iz Delegirane uredbe Komisije (EU) 2021/2139 ter na trajnostnih merilih za surovine iz gozdne in kmetijske biomase iz člena 29 Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta. Prakse, ki škodujejo biotski raznovrstnosti, kot so gozdne monokulture, ne bi smele biti upravičene do certificiranja. (16) Kmetijske prakse, s katerimi se iz ozračja odvzame CO2, prispevajo k cilju podnebne nevtralnosti in bi jih bilo treba nagraditi, in sicer bodisi prek skupne kmetijske politike (SKP) bodisi prek drugih javnih ali zasebnih pobud. Natančneje, v tej uredbi bi bilo treba upoštevati kmetijske prakse, na katere se sklicuje sporočilo o trajnostnih ogljikovih krogih. (17)Upravljavci ali skupine upravljavcev lahko poročajo o vzporednih koristih, ki prispevajo k trajnostnim ciljem, ki presegajo minimalne trajnostne zahteve. V ta namen bi moralo biti njihovo poročanje v skladu z metodologijami certificiranja, prilagojenimi različnim dejavnostim odvzema ogljika, ki jih je razvila Komisija. Metodologije certificiranja bi morale čim bolj spodbujati ustvarjanje vzporednih koristi za biotsko raznovrstnost, ki presegajo minimalne trajnostne zahteve. Te vzporedne koristi bodo certificiranim odvzemom ogljika dale višjo gospodarsko vrednost in upravljavcem prinesle večje dobičke. Glede na te premisleke je primerno, da Komisija da prednost razvoju prilagojenih metodologij certificiranja za dejavnosti sekvestracije ogljika v kmetijske površine, ki prinašajo znatne vzporedne koristi za biotsko raznovrstnost. (18)Primerno je razviti podrobne metodologije certificiranja za različne dejavnosti odvzema ogljika, da se na standardiziran, preverljiv in primerljiv način uporabijo merila kakovosti iz te uredbe. Navedene metodologije bi morale zagotavljati zanesljivo in pregledno certificiranje neto koristi odvzema ogljika, ustvarjene z dejavnostjo odvzema ogljika, hkrati pa preprečevati nesorazmerno upravno breme za upravljavce ali skupino upravljavcev, zlasti za male kmete in lastnike gozdov. V ta namen bi bilo treba Komisijo pooblastiti za dopolnitev te uredbe s sprejetjem delegiranih aktov, ki določajo podrobne metodologije certificiranja za različne dejavnosti odvzema ogljika. Navedene metodologije bi bilo treba razviti v tesnem sodelovanju s strokovno skupino za odvzeme ogljika in vsemi drugimi zainteresiranimi akterji. Temeljiti morajo na najboljših razpoložljivih znanstvenih dokazih ter obstoječih javnih in zasebnih sistemih in metodologijah za certificiranje odvzema ogljika ter upoštevati vse ustrezne standarde in pravila, sprejete na nacionalni ravni in ravni Unije. (19)Za zagotovitev verodostojnega in zanesljivega postopka certificiranja bi morale biti dejavnosti odvzema ogljika predmet neodvisne presoje, ki jo izvede tretja stran. Zlasti pri dejavnostih odvzema ogljika bi bilo treba pred njihovim izvajanjem opraviti začetno certifikacijsko presojo, s katero se preveri njihova skladnost z merili kakovosti iz te uredbe, vključno s pravilno količinsko opredelitvijo pričakovane neto koristi odvzema ogljika. Dejavnosti odvzema ogljika bi morale biti predmet rednih ponovnih certifikacijskih presoj, da se preveri skladnost ustvarjenih odvzemov ogljika. V ta namen bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejetje izvedbenih aktov za določitev strukture, tehničnih podrobnosti in osnovnih informacij, ki jih morajo vsebovati opis dejavnosti odvzema ogljika ter poročila o certifikacijski presoji in ponovni certifikacijski presoji. (20)Zagotavljanje boljšega znanja, orodij in metod upravljavcem zemljišč za boljšo ocenjevanje in optimizacijo odvzemov ogljika je ključno za stroškovno učinkovito izvedbo blažilnih ukrepov in zagotovitev njihovega vključevanja v sekvestracijo ogljika v kmetijske površine. To je zlasti pomembno za male kmete ali lastnike gozdov v Uniji, ki pogosto nimajo znanja in izkušenj, potrebnih za izvajanje dejavnosti odvzema ogljika ter izpolnjevanje zahtevanih meril kakovosti in s tem povezanih metodologij certificiranja. Zato je primerno zahtevati, da organizacije proizvajalcev olajšajo zagotavljanje ustreznih svetovalnih storitev s tehničnim svetovanjem svojim članom. Skupna kmetijska politika in nacionalna državna pomoč lahko finančno podpirata zagotavljanje svetovalnih storitev, izmenjavo znanja, usposabljanje, informiranje ali interaktivne inovacijske projekte s kmeti in gozdarji. (21)Primerno je, da certifikati o odvzemu ogljika podpirajo različne končne uporabe, na primer pripravo nacionalnih evidenc toplogrednih plinov in evidenc toplogrednih plinov gospodarskih družb, vključno v zvezi z Uredbo (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta, dokazovanje podnebnih in drugih okoljskih zahtevkov gospodarskih družb (tudi o biotski raznovrstnosti) ali izmenjavo preverjenih enot za odvzem ogljika prek prostovoljnih trgov poravnave emisij ogljika. V ta namen bi moral certifikat vsebovati natančne in pregledne informacije o dejavnosti odvzema ogljika, vključno s skupnimi odvzemi in neto koristmi odvzema ogljika, ki so v skladu z merili kakovosti iz te uredbe. Na Komisijo bi bilo treba prenesti tudi pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za podrobnejšo opredelitev ali spremembo Priloge II, v kateri so navedene osnovne informacije, ki jih morajo vsebovati certifikati.

(22)Za zagotovitev natančnega, zanesljivega in preglednega preverjanja bi morali imeti certifikacijski organi, odgovorni za certificiranje dejavnosti odvzema ogljika, potrebne kompetence in spretnosti ter bi jih morali akreditirati nacionalni akreditacijski organi v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta. Da bi se certifikacijski organi izognili morebitnim navzkrižjem interesov, bi morali biti popolnoma neodvisni od upravljavca, ki izvaja dejavnost odvzema ogljika, ki je predmet certificiranja. Države članice bi morale poleg tega prispevati k zagotavljanju pravilnega izvajanja postopka certificiranja z nadzorom delovanja certifikacijskih organov, ki jih akreditirajo nacionalni akreditacijski organ, in s sporočanjem zadevnih ugotovljenih neskladnosti shem certificiranja. (23)Za dokazovanje skladnosti s to uredbo bi morali upravljavci uporabljati sheme certificiranja. Zato bi morale sheme certificiranja delovati na podlagi zanesljivih in preglednih pravil in postopkov ter zagotavljati natančnost, zanesljivost, celovitost in nezatajljivost izvora ter zaščito pred goljufijami pri informacijah in podatkih, ki jih predložijo upravljavci. Zagotoviti bi morali tudi pravilno obračunavanje preverjenih enot za odvzem ogljika, zlasti s preprečevanjem dvojnega štetja. V ta namen bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih aktov, vključno z ustreznimi standardi zanesljivosti, preglednosti, obračunavanja in neodvisne presoje, ki jih morajo uporabljati sheme certificiranja, da se zagotovi potrebna pravna varnost glede pravil, ki se uporabljajo za upravljavce in sheme certificiranja. Da bi se zagotovil stroškovno učinkovit postopek certificiranja, bi moral biti cilj teh harmoniziranih tehničnih pravil o certificiranju tudi zmanjšanje nepotrebnega upravnega bremena za upravljavce ali skupino upravljavcev, zlasti za mala in srednja podjetja (MSP), vključno z malimi kmeti in gozdarji. (24)Za zagotovitev zanesljivega in usklajenega nadzora certificiranja bi morala imeti Komisija možnost, da sprejme sklepe o priznanju shem certificiranja, ki izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, tudi glede tehnične usposobljenosti, zanesljivosti, preglednosti in neodvisne presoje. Taki sklepi o priznanju bi morali biti časovno omejeni. V ta namen bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih aktov o vsebini in postopkih priznanja shem certificiranja s strani Unije. (25)Določbe Konvencije Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljnjem besedilu: Aarhuška konvencija) glede dostopa do informacij, udeležbe javnosti pri odločanju in dostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah, zlasti določbe v zvezi z udeležbo javnosti in dostopom do pravnega varstva, se uporabljajo še naprej, kjer je ustrezno. (26)Sheme certificiranja bi morale vzpostaviti in vzdrževati interoperabilne javne registre, da bi zagotovile preglednost in popolno sledljivost certifikatov o odvzemu ogljika ter preprečile tveganje goljufij in dvojnega štetja. Do goljufije lahko pride, če je za isto dejavnost odvzema ogljika izdan več kot en certifikat, ker je bila dejavnost registrirana v dveh različnih shemah certificiranja ali je bila dvakrat registrirana v istem sistemu. Do goljufije lahko pride tudi, če se isti certifikat večkrat uporabi za isti zahtevek, ki temelji na dejavnosti odvzema ogljika ali enoti za odvzem ogljika. V registrih bi morali biti hranjeni dokumenti iz postopka certificiranja odvzemov ogljika, vključno s povzetki poročil o certifikacijski presoji in ponovni certifikacijski presoji, certifikati in posodobljenimi certifikati, ter bi jih bilo treba dati na voljo javnosti v elektronski obliki. V registre bi bilo treba vpisati tudi certificirane enote za odvzem ogljika, ki izpolnjujejo merila kakovosti Unije. Za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev na enotnem trgu bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih pravil, v katerih so določeni standardi in tehnična pravila o delovanju in interoperabilnosti navedenih registrov. (27)Sheme certificiranja imajo pomembno vlogo pri zagotavljanju dokazov o skladnosti z merili kakovosti za odvzeme ogljika. Zato je primerno, da Komisija od shem certificiranja zahteva, da redno poročajo o svojih dejavnostih. Taka poročila bi bilo treba objaviti v celoti ali po potrebi v zbirni obliki, da se poveča preglednost in izboljša nadzor s strani Komisije. S takimi poročili bi Komisija tudi pridobila informacije, ki jih potrebuje za poročanje o delovanju shem certificiranja, da bi opredelila dobre prakse in po potrebi pripravila predlog za nadaljnje spodbujanje takih dobrih praks. Za zagotovitev primerljivega in doslednega poročanja bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejetje izvedbenih aktov, v katerih so določene tehnične podrobnosti o vsebini in obliki poročil, ki jih pripravijo sheme certificiranja. (28)Da bi lahko upravljavci standardizirano in stroškovno učinkovito uporabljali merila kakovosti iz te uredbe ter pri tem upoštevali posebnosti različnih dejavnosti odvzema ogljika, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije za dopolnitev te uredbe z določitvijo podrobnih metodologij certificiranja za različne vrste dejavnosti odvzema ogljika. Komisija bi morala biti tudi sposobna spremeniti Prilogo II, v kateri so navedene osnovne informacije, ki jih morajo vsebovati certifikati. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, tudi na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki se nanašajo na pripravo delegiranih aktov. (29)Izvedbena pooblastila, ki se prenesejo na Komisijo, bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. Za izvajanje izvedbenih pooblastil iz te uredbe bi moral Komisiji pri njenih nalogah iz te uredbe pomagati Odbor za podnebne spremembe, ustanovljen v skladu s členom 44(3) Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta. (30)Komisija bi morala pregledati izvajanje te uredbe tri leta po začetku njene veljavnosti in nato najpozneje šest mesecev po pregledu globalnega stanja, dogovorjenem v skladu s členom 14 Pariškega sporazuma. Pri teh pregledih bi bilo treba upoštevati ustrezen razvoj zakonodaje Unije, tehnološki in znanstveni napredek ter razvoj trga na področju odvzemov ogljika in prehranske varnosti, vključno z razpoložljivostjo in cenovno dostopnostjo hrane, ter se opreti na rezultate pregleda globalnega stanja izvajanja Pariškega sporazuma. (31)Države članice same ne morejo zadovoljivo doseči ciljev te uredbe, in sicer spodbujanja uvajanja visokokakovostnih odvzemov ogljika ob hkratnem zmanjšanju tveganja zelenega zavajanja, zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa pa je mogoče te cilje bolje doseči na ravni Unije. Unija lahko zato sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Poglavje 1

SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja in področje uporabe 1.Cilj te uredbe je upravljavcem ali skupinam upravljavcev olajšati uvajanje odvzemov ogljika. V ta namen ta uredba vzpostavlja prostovoljni okvir Unije za certificiranje odvzemov ogljika z določitvijo: (a)meril kakovosti za dejavnosti odvzema ogljika, ki se izvajajo v Uniji; (b)pravil za preverjanje in certificiranje odvzemov ogljika; (c)pravil za delovanje shem certificiranja in njihovo priznavanje s strani Komisije. 2.Ta prostovoljni okvir Unije za certificiranje odvzemov ogljika se ne uporablja za emisije, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2003/87/ES, razen za shranjevanje emisij ogljikovega dioksida iz trajnostne biomase, za katere velja ničelna stopnja v skladu s Prilogo IV k Direktivi. Člen 2

Opredelitev pojmov 1.V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (a)„odvzem ogljika“ pomeni shranjevanje atmosferskega ali biogenega ogljika v geoloških skladiščih ogljika, skladiščih biogenega ogljika, izdelkih in materialih z dolgo življenjsko dobo ter morskem okolju ali zmanjšanje sproščanja ogljika iz skladišč biogenega ogljika v ozračje; (b)„dejavnost odvzema ogljika“ pomeni eno ali več praks ali postopkov, ki jih izvaja upravljavec in katerih rezultat je trajno shranjevanje ogljika, povečanje zajemanja ogljika v skladišču biogenega ogljika, zmanjšanje sproščanja ogljika iz skladišča biogenega ogljika v ozračje ali shranjevanje atmosferskega ali biogenega ogljika v izdelkih ali materialih z dolgo življenjsko dobo; (c)„skladišče biogenega ogljika“ pomeni nadzemno biomaso, podzemno biomaso, opad, odmrli les in organski ogljik v tleh iz točk (a) do (e) dela B Priloge I k Uredbi 2018/841; (d)„upravljavec“ pomeni vsako pravno ali fizično osebo, ki upravlja ali nadzoruje dejavnost odvzema ogljika ali na katero je bilo preneseno odločilno gospodarsko razpolaganje glede tehničnega delovanja dejavnosti; (e)„skupina upravljavcev“ pomeni pravno osebo, ki zastopa več kot enega upravljavca in je odgovorna za zagotavljanje skladnosti teh upravljavcev s to uredbo; (f)„obdobje spremljanja“ pomeni obdobje, katerega trajanje je določeno glede na vrsto dejavnosti odvzema ogljika in v katerem upravljavec spremlja shranjevanje ogljika; (g)„trajno shranjevanje ogljika“ pomeni dejavnost odvzema ogljika, pri kateri se v običajnih okoliščinah in ob uporabi ustreznih praks upravljanja shranjuje atmosferski ali biogeni ogljik za več stoletij, vključno z bioenergijo z zajemanjem in shranjevanjem ogljika ter neposrednim zajemanjem in shranjevanjem ogljika iz zraka; (h)„sekvestracija ogljika v kmetijske površine“ pomeni dejavnost odvzema ogljika v zvezi z gospodarjenjem z zemljišči, katere rezultat je povečanje shranjevanja ogljika v živi biomasi, mrtvi organski snovi in tleh z izboljšanjem zajemanja ogljika in/ali zmanjšanjem izpusta ogljika v ozračje; (i)„shranjevanje ogljika v izdelkih“ pomeni dejavnost odvzema ogljika, pri kateri se atmosferski in biogeni ogljik shranjuje v izdelkih ali materialih z dolgo življenjsko dobo; (j)„certifikacijski organ“ pomeni neodvisen, akreditiran ali priznan organ za ugotavljanje skladnosti, ki je s shemo certificiranja sklenil sporazum o izvajanju certifikacijskih presoj in izdajanju certifikatov; (k)„shema certificiranja“ pomeni shemo, ki jo upravlja zasebna ali javna organizacija, ki nadzoruje certificiranje skladnosti upravljavcev ali skupine upravljavcev s to uredbo; (l)„certifikacijska presoja“ pomeni presojo, ki jo opravi certifikacijski organ; (m)„ponovna certifikacijska presoja“ pomeni presojo, izvedeno v postopku podaljšanja certifikata, ki ga je izdal certifikacijski organ; (n)„certifikat“ pomeni izjavo o skladnosti, ki jo izda certifikacijski organ in potrjuje, da je dejavnost odvzema ogljika skladna s to uredbo; (o)„enota za odvzem ogljika“ pomeni eno tono certificirane neto koristi odvzema ogljika, ustvarjene z dejavnostjo odvzema ogljika in registrirane s shemo certificiranja. Člen 3 Upravičenost do certificiranja Odvzemi ogljika so upravičeni do certificiranja v skladu s to uredbo, če izpolnjujejo oba naslednja pogoja:

(a)nastanejo pri dejavnosti odvzema ogljika, ki je v skladu z merili kakovosti iz členov 4 do 7; (b)so neodvisno preverjeni v skladu s členom 9. Poglavje 2

MERILA KAKOVOSTI Člen 4 Količinska opredelitev 1.Dejavnost odvzema ogljika zagotavlja neto korist odvzema ogljika, ki se količinsko opredeli z naslednjo formulo: Neto korist odvzema ogljika = CRref. vrednost – CRskupaj – TPGpovečanje > 0 pri čemer: (a)CRref. vrednost so odvzemi ogljika na podlagi referenčne vrednosti; (b)CRskupaj so skupni odvzemi ogljika dejavnosti odvzema ogljika; (c)TPGpovečanje je povečanje neposrednih in posrednih emisij toplogrednih plinov, razen tistih iz skladišč biogenega ogljika v primeru sekvestracije ogljika v kmetijske površine, ki so posledica izvajanja dejavnosti odvzema ogljika. 2.V primeru sekvestracije ogljika v kmetijske površine se CRref. vrednost in CRskupaj razumeta kot neto odvzemi ali emisije toplogrednih plinov v skladu s pravili za obračunavanje iz Uredbe (EU) 2018/841. 3.Količine iz odstavka 1, točke (a), (b) in (c), se označijo z negativnim predznakom (–), če gre za neto odvzeme toplogrednih plinov, in s pozitivnim predznakom (+), če gre za neto emisije toplogrednih plinov; izražene so v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida. 4.Odvzemi ogljika se količinsko opredelijo na ustrezen, natančen, popoln, dosleden in pregleden način. 5.Referenčna vrednost ustreza standardni uspešnosti odvzema ogljika pri primerljivih dejavnostih v podobnih socialnih, gospodarskih, okoljskih in tehnoloških okoliščinah ter upošteva geografski okvir. 6.Z odstopanjem od odstavka 5, kadar je to ustrezno utemeljeno, lahko referenčna vrednost temelji na uspešnosti odvzema ogljika pri posamezni dejavnosti. 7.Referenčna vrednost se redno posodablja. 8.Pri količinski opredelitvi odvzemov ogljika se upoštevajo negotovosti v skladu s priznanimi statističnimi pristopi. 9.V podporo količinski opredelitvi odvzemov ogljika, ki nastanejo pri sekvestraciji ogljika v kmetijske površine, upravljavec ali skupina upravljavcev zbira podatke o odvzemih ogljika in emisijah toplogrednih plinov na način, ki je združljiv z nacionalnimi evidencami toplogrednih plinov v skladu z Uredbo (EU) 2018/841 in delom 3 Priloge V k Uredbi (EU) 2018/1999. Člen 5

Dodatnost 1.Dejavnost odvzema ogljika je dodatna dejavnost. V ta namen dejavnost odvzema ogljika izpolnjuje obe naslednji merili: (a) presega zakonske zahteve Unije in nacionalne zakonske zahteve; (b) je posledica spodbujevalnega učinka certificiranja. 2.Če je referenčna vrednost določena v skladu s členom 4(5), se šteje, da je dodatnost iz odstavka 1 izpolnjena. Če je referenčna vrednost določena v skladu s členom 4(6), se dodatnost iz odstavka 1, točki (a) in (b), dokaže s posebnimi preskusi. Člen 6 Dolgoročno shranjevanje 1.Upravljavec ali skupina upravljavcev dokaže, da je namen dejavnosti odvzema zagotovitev dolgoročnega shranjevanja ogljika. 2.Za namene odstavka 1 upravljavec ali skupina upravljavcev izpolnjuje obe naslednji merili: (a) spremlja in ublaži vsako tveganje sproščanja shranjenega ogljika, ki se pojavi v obdobju spremljanja; (b) zanjo veljajo ustrezni mehanizmi odgovornosti za obravnavo morebitnega sproščanja shranjenega ogljika, do katerega pride med obdobjem spremljanja. 3.Za sekvestracijo ogljika v kmetijske površine in shranjevanje ogljika v izdelkih se šteje, da se ogljik, shranjen z dejavnostjo odvzema ogljika, ob koncu obdobja spremljanja sprosti v ozračje. Člen 7 Trajnostnost 1.Dejavnost odvzema ogljika ima nevtralen vpliv na vse naslednje trajnostne cilje ali ustvarja vzporedne koristi zanje: (a)blažitev podnebnih sprememb, ki presegajo neto koristi odvzema ogljika iz člena 4(1); (b)prilagajanje podnebnim spremembam; (c)trajnostna raba ter varstvo vodnih in morskih virov; (d)prehod na krožno gospodarstvo; (e)preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja;

(f)varstvo in ohranjanje biotske raznovrstnosti in ekosistemov. 2.Za namene odstavka 1 dejavnost odvzema ogljika izpolnjuje minimalne trajnostne zahteve, določene v metodologijah certificiranja iz delegiranih aktov, sprejetih v skladu s členom 8. 3.Kadar upravljavec ali skupina upravljavcev poroča o vzporednih koristih, ki prispevajo k trajnostnim ciljem iz odstavka 1 in presegajo minimalne trajnostne zahteve iz odstavka 2, morajo upoštevati metodologije certificiranja, določene v delegiranih aktih iz člena 8. Metodologije certificiranja čim bolj spodbujajo ustvarjanje vzporednih koristi, ki presegajo minimalne trajnostne zahteve, zlasti za cilj iz odstavka 1, točka (f). Člen 8 Metodologije certificiranja 1.Upravljavec ali skupina upravljavcev uporablja ustrezne metodologije certificiranja za izpolnjevanje meril iz členov 4 do 7. 2.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 16 za določitev metodologij tehničnega certificiranja iz odstavka 1 za dejavnosti, povezane s trajnim shranjevanjem ogljika, sekvestracijo ogljika v kmetijske površine in shranjevanjem ogljika v izdelkih. Navedene metodologije certificiranja vsebujejo vsaj elemente iz Priloge I. 3.Komisija pri pripravi teh delegiranih aktov upošteva naslednje ustrezne elemente: (a)cilje zagotavljanja zanesljivosti odvzemov ogljika ter priznavanja varstva in obnove ekosistemov; (b)cilj zmanjšanja upravnega bremena za upravljavce, zlasti za male upravljavce na področju sekvestracije ogljika v kmetijske površine; (c)ustrezno pravo Unije in nacionalno pravo; (d)ustrezne metodologije in standarde certificiranja Unije ter mednarodne metodologije in standarde certificiranja. Poglavje 3

CERTIFICIRANJE Člen 9 Certificiranje skladnosti 1.Upravljavec ali skupina upravljavcev za certificiranje skladnosti s to uredbo vloži vlogo pri shemi certificiranja. Po sprejetju te vloge upravljavec ali skupina upravljavcev certifikacijskemu organu predloži izčrpen opis dejavnosti odvzema ogljika, vključno z metodologijo certificiranja, uporabljeno za oceno skladnosti s členi 4 do 7, pričakovanimi skupnimi odvzemi ogljika in neto koristjo odvzema ogljika. Skupine upravljavcev določijo tudi način zagotavljanja svetovalnih storitev o dejavnostih odvzema ogljika, zlasti za male upravljavce na področju sekvestracije ogljika v kmetijske površine. 2.Certifikacijski organ izvede certifikacijsko presojo, da preveri informacije, predložene v skladu z odstavkom 1, in potrdi skladnost dejavnosti odvzema ogljika s členi 4 do 7. Kot rezultat navedene certifikacijske presoje certifikacijski organ izda poročilo o certifikacijski presoji, ki vključuje povzetek, in certifikat, ki vsebuje vsaj informacije iz Priloge II. Shema certificiranja nadzoruje poročilo o certifikacijski presoji in certifikat ter objavi povzetek poročila o certifikacijski presoji in certifikat v registru iz člena 12. 3.Certifikacijski organ izvaja redne ponovne certifikacijske presoje, da ponovno potrdi skladnost dejavnosti odvzema ogljika s členi 4 do 7 in preveri ustvarjene koristi odvzema ogljika. Certifikacijski organ izda poročilo o ponovni certifikacijski presoji, ki vključuje povzetek, in posodobljen certifikat. Shema certificiranja nadzoruje poročilo o ponovni certifikacijski presoji in posodobljeni certifikat ter objavi povzetek poročila o ponovni certifikacijski presoji, posodobljeni certifikat in certificirane enote za odvzem ogljika v registru iz člena 12. 4.Upravljavec ali skupina upravljavcev podpira certifikacijski organ med certifikacijskimi presojami in ponovnimi certifikacijskimi presojami, zlasti tako, da omogoči dostop do prostorov dejavnosti ter zagotovi ustrezne podatke in dokumentacijo.

5.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, da določi strukturo, obliko in tehnične podrobnosti celovitega opisa dejavnosti odvzema ogljika iz odstavka 1 ter poročil o certifikacijski presoji in ponovni certifikacijski presoji iz odstavkov 2 in 3. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 17. Člen 10 Certifikacijski organi 1.Certifikacijske organe, ki jih imenujejo sheme certificiranja, akreditira nacionalni akreditacijski organ v skladu z Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta. 2.Certifikacijski organi so: (a)pristojni za izvajanje certifikacijskih presoj in ponovnih certifikacijskih presoj iz člena 9; (b)neodvisni od upravljavcev ali skupine upravljavcev, pri tem pa dejavnosti, ki se zahtevajo na podlagi te uredbe, opravljajo v javnem interesu. 3.Za namene odstavka 2, točka (b), certifikacijski organi ali kateri koli njihov del: (a)niso upravljavec ali skupina upravljavcev, lastnik upravljavca ali skupine upravljavcev, niti niso v njihovi lasti; (b)nimajo odnosov z upravljavci ali skupino upravljavcev, ki bi lahko vplivali na njihovo neodvisnost in nepristranskost. 4.Države članice nadzorujejo delovanje certifikacijskih organov. Certifikacijski organi na zahtevo pristojnih nacionalnih organov predložijo vse ustrezne informacije, potrebne za nadzor njihovega delovanja, vključno z datumom, časom in krajem presoj iz člena 9. Kadar države članice ugotovijo neskladnost, o tem nemudoma obvestijo certifikacijski organ in ustrezno shemo certificiranja. Poglavje 4

SHEME CERTIFICIRANJA Člen 11 Delovanje shem certificiranja 1.Za dokazovanje skladnosti s to uredbo upravljavec ali skupina upravljavcev uporablja shemo certificiranja, ki jo Komisija priznava v skladu s členom 13. 2.Sheme certificiranja delujejo na podlagi zanesljivih in preglednih pravil in postopkov, zlasti v zvezi z notranjim upravljanjem in spremljanjem, obravnavanjem pritožb, posvetovanjem z deležniki, preglednostjo in objavo informacij, imenovanjem in usposabljanjem certifikacijskih organov, obravnavanjem vprašanj neskladnosti, razvojem in upravljanjem registrov. 3.Sheme certificiranja preverijo, ali so bile informacije in podatki, ki jih je upravljavec ali skupina upravljavcev dejavnosti predložila za certificiranje skladnosti v skladu s členom 9, predmet neodvisne presoje in ali je bilo certificiranje skladnosti izvedeno natančno, zanesljivo in stroškovno učinkovito. 4.Sheme certificiranja vsaj enkrat letno objavijo seznam imenovanih certifikacijskih organov, pri čemer za vsak certifikacijski organ navedejo, kateri subjekt ali nacionalni javni organ ga je priznal in kateri subjekt ali nacionalni javni organ ga nadzoruje. 5.Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi strukturo, obliko, tehnične podrobnosti in postopek iz odstavkov 2, 3 in 4, ki se uporabljajo za vse sheme certificiranja. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 17. Člen 12

Registri 1.Shema certificiranja vzpostavi in ustrezno vzdržuje javni register, v katerem so javno dostopne informacije v zvezi s postopkom certificiranja, vključno s certifikati in posodobljenimi certifikati ter količino enot za odvzem ogljika, certificiranih v skladu s členom 9. Navedeni registri uporabljajo avtomatizirane sisteme, vključno z elektronskimi predlogami, in so interoperabilni. 2.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi strukturo, obliko in tehnične podrobnosti javnih registrov ter evidentiranja, posedovanja ali uporabe enot za odvzem ogljika iz odstavka 1. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 17. Člen 13 Priznavanje shem certificiranja 1.Upravljavec ali skupina upravljavcev lahko za dokazovanje skladnosti s to uredbo uporablja samo shemo certificiranja, ki ga Komisija prizna s sklepom. Tak sklep velja največ pet let. 2.Država članica Komisijo uradno obvesti o vlogi za priznanje javne sheme certificiranja. Pravni zastopnik zasebne sheme certificiranja Komisiji priglasi vlogo za priznanje zasebne sheme certificiranja. 3.Komisija lahko razveljavi sklep o priznanju sheme certificiranja v skladu z odstavkom 1, če shema certificiranja ne izpolnjuje standardov in pravil iz izvedbenih aktov iz člena 11(5). Kadar država članica izrazi pomisleke, da shema certificiranja ne deluje v skladu s standardi in pravili iz izvedbenih aktov iz člena 11(5), ki so podlaga za sklepe iz odstavka 1, Komisija zadevo razišče in ustrezno ukrepa, vključno z razveljavitvijo zadevnega sklepa. 4.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi strukturo, obliko in tehnične podrobnosti postopkov obveščanja in priznavanja iz odstavkov 1 in 2. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 17. Člen 14 Zahteve glede poročanja 1.Vsaka shema certificiranja, ki jo prizna Komisija, Komisiji predloži letno poročilo o svojem delovanju, vključno z opisom vseh primerov goljufij in s tem povezanih sanacijskih ukrepov. Poročilo se predloži vsako leto do 30. aprila za preteklo koledarsko leto. Zahteva po predložitvi poročila velja samo za sheme certificiranja, ki so delovale vsaj 12 mesecev. 2.Komisija ta poročila objavi v celoti, ali kadar je to potrebno za ohranitev zaupnosti poslovno občutljivih informacij, v zbirni obliki. 3.Komisija lahko sprejme izvedbene akte, s katerimi določi strukturo, obliko in tehnične podrobnosti poročil iz odstavka 1. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 17. Poglavje 5

KONČNE DOLOČBE Člen 15 Sprememba Priloge II Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 16 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge II, da se prilagodi seznam osnovnih informacij, vključenih v certifikatih iz člena 9. Člen 16 Izvajanje prenosa pooblastila

1.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se podeli Komisiji pod pogoji iz tega člena. 2.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 8 in 15 se prenese na Komisijo za nedoločen čas [UP: vstavite datum = datum začetka veljavnosti te uredbe]. 3.Prenos pooblastila iz členov 8 in 15 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Veljati začne dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4.Komisija se pred sprejetjem delegiranega akta posvetuje s strokovnjaki, ki jih imenujejo vse države članice, v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. 5.Delegirani akti, sprejeti v skladu s členoma 8 in 15, začnejo veljati samo, če jim niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v dveh mesecih od uradnega obvestila o teh aktih ali če pred iztekom navedenega roka oba obvestita Komisijo, da delegiranim aktom ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. Člen 17 Postopek v odboru 1.Komisiji pomaga Odbor za podnebne spremembe, ustanovljen s členom 44(1), točka (1), Uredbe (EU) 2018/1999. Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2.Pri sklicevanju na ta člen se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 18 Pregled 1.Ta uredba se pregleduje z vseh vidikov, pri čemer se upoštevajo ustrezni dogodki v zvezi z zakonodajo Unije, Okvirna konvencija Združenih narodov o spremembi podnebja in Pariški sporazum, tehnološki in znanstveni napredek, razvoj trga na področju odvzemov ogljika ter prehranska varnost Unije. 2.Komisija tri leta po začetku veljavnosti te uredbe in najpozneje do konca leta 2028, nato pa v šestih mesecih po izidu vsakega pregleda globalnega stanja, dogovorjenega v skladu s členom 14 Pariškega sporazuma, poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju te uredbe. Člen 19 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet predsednica predsednik

[…] […]



OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA Kazalo 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude 1.2.Zadevna področja 1.3.Ukrep, na katerega se predlog/pobuda nanaša 1.4.Cilji 1.4.1.Splošni cilji 1.4.2.Specifični cilji 1.4.3.Pričakovani rezultati in posledice 1.4.4.Kazalniki smotrnosti 1.5.Utemeljitev predloga/pobude 1.5.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude 1.5.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije (ki je lahko posledica različnih dejavnikov, npr. boljšega usklajevanja, pravne varnosti, večje učinkovitosti ali dopolnjevanja). Za namene te točke je „dodana vrednost ukrepanja Unije“ vrednost, ki izhaja iz ukrepanja Unije in predstavlja dodatno vrednost poleg tiste, ki bi jo sicer ustvarile države članice same. 1.5.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti 1.5.4.Skladnost z večletnim finančnim okvirom in možne sinergije z drugimi ustreznimi instrumenti

1.5.5.Ocena različnih razpoložljivih možnosti financiranja, vključno z možnostmi za prerazporeditev 1.6.Trajanje predloga/pobude in finančnih posledic 1.7.Načrtovani načini upravljanja 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.2.1.Utemeljitev načinov upravljanja, mehanizmov financiranja, načinov plačevanja in predlagane strategije kontrol 2.2.2.Podatki o ugotovljenih tveganjih in vzpostavljenih sistemih notranjih kontrol za njihovo zmanjševanje 2.2.3.Ocena in utemeljitev stroškovne učinkovitosti kontrol (razmerje „stroški kontrol ÷ vrednost z njimi povezanih upravljanih sredstev“) ter ocena pričakovane stopnje tveganja napake (ob plačilu in ob zaključku) 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2.Ocenjene finančne posledice predloga za odobritve 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odobritve za poslovanje 3.2.2.Ocenjene realizacije, financirane z odobritvami za poslovanje 3.2.3.Povzetek ocenjenih posledic za upravne odobritve 3.2.4.Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom 3.2.5.Udeležba tretjih oseb pri financiranju 3.3.Ocenjene posledice za prihodke

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi evropskega okvira za certificiranje odvzema ogljika 1.2.Zadevna področja Podnebni ukrepi Razdelek 3 – Naravni viri in okolje, naslov 9 – Okolje in podnebni ukrepi (večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027) 1.3.Ukrep, na katerega se predlog/pobuda nanaša X Nov ukrep  Nov ukrep na podlagi pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa  Podaljšanje obstoječega ukrepa  Združitev ali preusmeritev enega ali več ukrepov v drug/nov ukrep 1.4.Cilji 1.4.1.Splošni cilji Splošni cilj predlagane uredbe o certificiranju odvzema ogljika je: spodbujanje ustvarjanja visokokakovostnih odvzemov ogljika v podporo doseganju cilja podnebne nevtralnosti do leta 2050, določenega v evropskih podnebnih pravilih, in drugih okoljskih ciljev evropskega zelenega dogovora. 1.4.2. Specifični cilji Specifični cilji predlagane uredbe o certificiranju odvzema ogljika so: 1. Določitev štirih meril kakovosti: količinska opredelitev, dodatnost in referenčne vrednosti, dolgoročno shranjevanje in trajnostnost za ugotavljanje in certificiranje visokokakovostnih odvzemov ogljika, ustvarjenih v EU.

2. Razvoj metodologij certificiranja, prilagojenih posameznim vrstam dejavnosti odvzema ogljika, da bi se spodbudilo usklajeno in pravilno izvajanje meril kakovosti. 3. Povečanje zaupanja javnosti v odvzeme ogljika z zagotavljanjem preglednosti in zanesljivosti postopka certificiranja, vključno s shemami certificiranja, ki jih priznava Komisija, in javnimi registri odvzemov ogljika. 1.4.3.Pričakovani rezultati in posledice Navedite, kakšne učinke naj bi imel(-a) predlog/pobuda za upravičence/ciljne skupine. Najpomembnejši učinek sprejetja predlagane uredbe bo povečanje uporabe dejavnosti odvzema ogljika, ki ustvarjajo visokokakovostne odvzeme ogljika, kar bo prispevalo k cilju Unije o podnebni nevtralnosti do leta 2050. Predlagana uredba vpliva na upravljavce, kot so kmetje, gozdarji in tudi industrijska podjetja, ki bodo na terenu razvijali dejavnosti odvzema ogljika; zasebne organizacije in organi držav članic, ki lahko razvijejo zasebne ali javne sheme certificiranja za izvajanje in nadzor postopka certificiranja. Splošneje pa predlagana uredba vpliva na vse evropske državljane in prebivalce sveta, saj so podnebni ukrepi javno dobro, ki je čezmejne narave. 1.4.4.Kazalniki smotrnosti Navedite, s katerimi kazalniki se bodo spremljali napredek in dosežki. Kazalnik 1: število dejavnosti odvzema ogljika, ki ustvarjajo visokokakovostne odvzeme ogljika, certificirane v okviru EU za certificiranje, in tako prispevajo k cilju podnebne nevtralnosti do leta 2050. Kazalnik 2: več podrobnih metodologij certificiranja za dejavnosti odvzema ogljika, zlasti za sekvestracijo ogljika v kmetijske površine, ki jih razvije Komisija. Kazalnik 3: število shem certificiranja, ki jih priznava Komisija in jih upravljavec uporablja za dokazovanje skladnosti z merili kakovosti EU za odvzeme ogljika. 1.5.Utemeljitev predloga/pobude 1.5.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude EU je leta 2021 z Uredbo (EU) 2021/1119 (evropska podnebna pravila) okrepila svoje podnebne ambicije. Pravila določajo zavezujoč cilj zmanjšanja skupnih neto emisij toplogrednih plinov za najmanj 55 % do leta 2030 v primerjavi z letom 1990 in podnebno nevtralnost do leta 2050. V akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo iz marca 2020 je napovedano, da bo Komisija razvila učinkovit regulativni okvir za certificiranje odvzemov ogljika, da bi spodbujala razširjenost praks odvzema ogljika in povečala krožnost ogljika ob doslednem spoštovanju ciljev biotske raznovrstnosti. Ta predlog izpolnjuje zgoraj navedeno zavezo politike. V začetni fazi (2024–2025): po začetku veljavnosti Uredbe (predvidoma leta 2024) bo Komisija v tesnem posvetovanju z ustrezno strokovno skupino pripravila vsaj tri delegirane akte, v katerih bo določila metodologije certificiranja za dejavnosti odvzema ogljika na področju trajnega shranjevanja, izdelkov, ki shranjujejo ogljik, in sekvestracije ogljika v kmetijske površine. Te metodologije je treba redno pregledovati in posodabljati. Poleg tega bo morala Komisija za odobritev ustreznega odbora pripraviti dva izvedbena akta, v katerih bodo določena pravila za delovanje shem certificiranja ter njihovo ocenjevanje in priznavanje s strani Komisije ter za vzpostavitev in delovanje javnih registrov odvzemov ogljika. V fazi izvajanja v celoti (leta 2025 in pozneje): Komisija bo v tesnem posvetovanju z deležniki in ustreznim regulativnim odborom ocenila več shem certificiranja in s posebnimi sklepi priznala tiste, ki so skladne z regulativnim okvirom EU. Poleg tega bo morala Komisija razviti politiko o odvzemih ogljika za obdobje po letu 2030. 1.5.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije (ki je lahko posledica različnih dejavnikov, npr. boljšega usklajevanja, pravne varnosti, večje učinkovitosti ali dopolnjevanja). Za namene te točke je „dodana vrednost ukrepanja Unije“ vrednost, ki izhaja iz ukrepanja Unije in predstavlja dodatno vrednost poleg tiste, ki bi jo sicer ustvarile države članice same. Podnebne spremembe so čezmejna težava. Njihovi učinki so globalni, ne glede na lokacijo npr. virov emisij toplogrednih plinov. Zato teh izzivov ni mogoče rešiti samo z nacionalnimi ali lokalnimi ukrepi, saj ta individualni ukrep ne bo prinesel optimalnih rezultatov. Usklajevanje na evropski ravni krepi podnebne ukrepe ter lahko učinkovito dopolnjuje in krepi nacionalne in lokalne ukrepe; ukrepi EU so utemeljeni na podlagi subsidiarnosti iz člena 191 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Evropski okvir bi bil primernejši od nacionalnih pobud za reševanje težav pri ocenjevanju kakovosti odvzemov ogljika. Tak okvir bi ustvaril enake konkurenčne pogoje in pravičen notranji trg za certificiranje odvzemov ogljika ter povečal primerljivost in zaupanje. Z različnimi nacionalnimi pobudami na tem področju bi se težava le še poslabšala, namesto odpravila. Predlagano uredbo bo treba podpreti z zanesljivimi in preglednimi metodologijami certificiranja. V zvezi s sekvestracijo ogljika v kmetijske površine bo treba nadgraditi in nadalje razviti pristop, ki je bil uporabljen v obstoječi uredbi o LULUCF. Poleg tega bi bilo treba omogočiti vzpostavitev povezave med odločitvami glede gospodarjenja z zemljišči, sprejetimi v kmetijskem sektorju in sektorju LULUCF, ter vplivom na sekvestracijo ogljika in varstvo biotske raznovrstnosti. EEA ima trenutno na voljo omejene vire za podporo spremljanju, poročanju in preverjanju v zvezi z evidencami emisij sektorja LULUCF v skladu z zahtevo iz uredb (EU) 2018/841 (uredba o LULUCF) in (EU) 2018/1999 (uredba o upravljanju). 1.5.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti Predlagana uredba vzpostavlja nov okvir za certificiranje za visokokakovostne odvzeme ogljika po vsej EU, vendar temelji na naslednjih obstoječih izkušnjah na ravni EU: – V okviru sklada za inovacije je Komisija razvila več podrobnih metodologij EU za količinsko opredelitev preprečevanja emisij toplogrednih plinov v industrijskih dejavnostih, vključno z dejavnostmi odvzema ogljika, kot so projekti zajemanja in shranjevanja ogljika iz bioenergije (BECCS) in neposrednega zajemanja in shranjevanja ogljika iz zraka (DACCS). Poleg tega so v Izvedbeni uredbi (EU) 2018/2066 določena podrobna pravila o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v okviru ETS. – V okviru direktive EU o energiji iz obnovljivih virov je Komisija pridobila skoraj 15 let izkušenj pri certificiranju trajnostnih meril za bioenergijo. Ta merila EU izvaja približno 15 javnih ali zasebnih shem certificiranja (imenovanih prostovoljne sheme), ki jih je priznala Komisija. Komisija je v okviru direktive o energiji iz obnovljivih virov nedavno sprejela izvedbeni akt, v katerem so določena podrobna pravila za postopek certificiranja, ki ga izvajajo certifikacijski organi in nadzorujejo sheme certificiranja. 1.5.4.Skladnost z večletnim finančnim okvirom in možne sinergije z drugimi ustreznimi instrumenti Ta predlog je del evropskega zelenega dogovora. V akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo iz marca 2020 je napovedano, da bo Komisija razvila učinkovit regulativni okvir za certificiranje odvzemov ogljika, da bi spodbujala razširjenost praks odvzema ogljika in povečala krožnost ogljika ob doslednem spoštovanju ciljev biotske raznovrstnosti. Poleg tega je splošni cilj zelenega dogovora uskladiti zakonodajo Unije z višjim ciljem EU glede podnebja in biotske raznovrstnosti. Ta zakonodajni predlog dopolnjuje podnebne in energetske predloge iz zakonodajnega svežnja „Pripravljeni na 55“, zlasti uredbo o LULUCF in revidirano direktivo o energiji iz obnovljivih virov. Obstajajo enako močne medsebojne povezave z drugimi pobudami Komisije o izboljšanju odpornosti gozdov EU proti podnebnim spremembam, obnovi degradiranih zemljišč in ekosistemov, ponovni vzpostavitvi šotišč in spodbujanju biogospodarstva, vključno z uporabo trajnih pridobljenih lesnih izdelkov, ob doslednem spoštovanju ekoloških načel, ki spodbujajo biotsko raznovrstnost. Te pobude so: (a) skupna kmetijska politika; (b) strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030; (c) strategija „od vil do vilic“ za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem; (d) strategija EU za gozdove; (e) načrt EU za obnovo narave; (f) strategija EU za prilagajanje podnebnim spremembam; (g) trajnostno biogospodarstvo za Evropo; (h) akcijski načrt za krožno gospodarstvo za čistejšo in konkurenčnejšo Evropo; (i) akcijski načrt za ničelno onesnaževanje; (j) dolgoročna vizija za podeželska območja EU.

1.5.5.Ocena različnih razpoložljivih možnosti financiranja, vključno z možnostmi za prerazporeditev Glede na sedanje kadrovske in finančne omejitve Komisije je GD CLIMA izčrpal notranje možnosti prerazporejanja in optimiziral svoje vire, kolikor je bilo mogoče, pri čemer je za zapolnitev pomanjkanja osebja najel pogodbene in notranje uslužbence. Kljub temu je tudi ob prenosu številnih (bolj tehničnih in znanstvenih) nalog na zunanje izvajalce ustrezno osebje ključnega pomena za ohranjanje naše sposobnosti izpolnjevanja obveznosti in izvajanja dodatnih nalog iz tega zakonodajnega predloga uredbe o certificiranju odvzema ogljika. 1.6.Trajanje predloga/pobude in finančnih posledic  Časovno omejeno  od [D. MMMM] LLLL do [D. MMMM] LLLL,  finančne posledice med letoma LLLL in LLLL za odobritve za prevzem obveznosti ter med letoma LLLL in LLLL za odobritve plačil. X Časovno neomejeno trajanje Izvajanje z obdobjem uvajanja od sredine leta 2024 do konca leta 2025, ki mu sledi izvajanje v celoti. 1.7.Načrtovani načini upravljanja ☑ Neposredno upravljanje – Komisija ☑ z lastnimi službami, vključno s svojim osebjem v delegacijah Unije,  prek izvajalskih agencij.  Deljeno upravljanje z državami članicami.  Posredno upravljanje, tako da se naloge izvrševanja proračuna poverijo:  tretjim državam ali organom, ki jih te imenujejo,  mednarodnim organizacijam in njihovim agencijam (navedite),  EIB in Evropskemu investicijskemu skladu, ☑ organom iz členov 70 in 71 finančne uredbe,

 subjektom javnega prava,  subjektom zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, kolikor ti subjekti zagotavljajo ustrezna finančna jamstva,  subjektom zasebnega prava države članice, ki so pooblaščeni za izvajanje javno-zasebnih partnerstev in ki zagotavljajo ustrezna finančna jamstva,  osebam, pooblaščenim za izvajanje določenih ukrepov SZVP na podlagi naslova V PEU in opredeljenim v zadevnem temeljnem aktu. Pri navedbi več kot enega načina upravljanja je treba to natančneje obrazložiti v oddelku „opombe“. Opombe Kot je vključeno v člen 8 predlagane uredbe, bo Komisija razvila več metodologij certificiranja, prilagojenih glavnim vrstam dejavnosti odvzema ogljika, da bi zagotovila pravilno, usklajeno in stroškovno učinkovito izvajanje meril kakovosti EU za odvzeme ogljika. 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju Navedite pogostost in pogoje. Kot je določeno v predlagani uredbi, bodo morali certifikacijski organi redno spremljati, sporočati in neodvisno preverjati trditve upravljavcev o odvzemu ogljika. Vsa ta poročila bodo javno dostopna v registrih shem certificiranja in bodo zagotovila veliko količino informacij o učinkih predlagane uredbe. Poleg tega bodo podatki o količinski opredelitvi in spremljanju odvzema ogljika ter o njegovem poročanju in preverjanju, ki jih bo zbrala EEA, za Komisijo ključni vir informacij za oceno napredka pri izvajanju predlagane uredbe. Poleg tega bo Komisija spremljala izvajanje certificiranih dejavnosti odvzema ogljika z letnimi poročili o shemah certificiranja, ki jih priznava Komisija. Nazadnje, Komisija redno izvaja študije o različnih pomembnih vidikih podnebne politike EU. 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.2.1.Utemeljitev načinov upravljanja, mehanizmov financiranja, načinov plačevanja in predlagane strategije kontrol Ni relevantno – s predlogom se ne izvaja finančni program, temveč se oblikuje dolgoročna politika. Načini upravljanja, mehanizmi za financiranje izvajanja, načini plačevanja in strategija kontrole v zvezi s stopnjami napake niso relevantni. Izvajanje tega predloga bo zahtevalo prerazporeditev človeških virov znotraj Komisije za začetno izvajanje in izvajanje v celoti. Vzpostavljeni so ustrezni postopki. 2.2.2.Podatki o ugotovljenih tveganjih in vzpostavljenih sistemih notranjih kontrol za njihovo zmanjševanje Ta predlog ne prinaša novih večjih kontrol/tveganj,

ki jih obstoječi okvir notranjega nadzora še ne zajema. Niso predvideni posebni ukrepi,

ki presegajo uporabo finančne uredbe. 2.2.3.Ocena in utemeljitev stroškovne učinkovitosti kontrol (razmerje „stroški kontrol ÷ vrednost z njimi povezanih upravljanih sredstev“) ter ocena pričakovane stopnje tveganja napake (ob plačilu in ob zaključku) 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti Navedite obstoječe ali načrtovane preprečevalne in zaščitne ukrepe, npr. iz strategije za boj proti goljufijam.

Uporabljala se bo strategija GD CLIMA za preprečevanje in odkrivanje goljufij. 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice ·Obstoječe proračunske vrstice Po vrstnem redu razdelkov večletnega finančnega okvira in proračunskih vrstic Razdelek večletnega finančnega okvira Proračunska vrstica Vrsta

odhodkov Prispevek številka

dif./nedif. držav Efte držav kandidatk tretjih držav po členu 21(2)(b) finančne uredbe 3 09 02 03 dif. DA NE NE NE 3 09 10 02 dif. DA DA DA NE 7 20 01 02 01 nedif. NE NE NE NE 7 20 02 06 01 nedif. NE NE NE NE 7 20 02 06 02 nedif. NE NE NE NE 7 20 02 06 03 nedif. NE NE NE NE ·Zahtevane nove proračunske vrstice Ni relevantno 3.2.Ocenjene finančne posledice predloga za odobritve 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odobritve za poslovanje  Za predlog/pobudo niso potrebne odobritve za poslovanje. ☑ Za predlog/pobudo so potrebne odobritve za poslovanje, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Razdelek

večletnega finančnega okvira 3 Naravni viri in okolje GD CLIMA Leto

2024 Leto

2025 Leto

2026 Leto

2027 SKUPAJ □ Odobritve za poslovanje 09 02 03 obveznosti (1a) 3,000 2,000 – – 5,000 plačila (2a) 1,000 2,000 2,000 – 5,000 Odobritve za upravne zadeve, ki se financirajo iz sredstev določenih programov XXX (3) Odobritve za GD <…….>

CLIMA SKUPAJ obveznosti = 1a + 1b + 3 3,000 2,000 5,000 plačila = 2a + 2b + 3 1,000 2,000 2,000 – 5,000





□ Odobritve za poslovanje SKUPAJ obveznosti (4) 3,000 2,000 5,000 plačila (5) 1,000 2,000 2,000 – 5,000 □ Odobritve za upravne zadeve, ki se financirajo iz sredstev določenih programov, SKUPAJ (6) Odobritve iz RAZDELKA 3 večletnega finančnega okvira SKUPAJ obveznosti = 4 + 6 3,000 2,000 5,000 plačila = 5 + 6 1,000 2,000 2,000 – 5,000 Če ima predlog/pobuda posledice za več razdelkov za poslovanje, ponovite zgornji odsek: Odobritve iz RAZDELKOV od 1 do 6

večletnega finančnega okvira

SKUPAJ

(referenčni znesek) obveznosti = 4 + 6 plačila = 5 + 6









Razdelek

večletnega finančnega okvira 7 „Upravni odhodki“ Ta oddelek se izpolni s „proračunskimi podatki upravne narave“, ki jih je treba najprej vnesti v Prilogo k oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga (Priloga V k notranjim pravilom), ki se prenese v sistem DECIDE za namene posvetovanj med službami. v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Leto

2024 Leto

2025 Leto

2026 Leto

2027 SKUPAJ GD CLIMA □ Človeški viri 0,785 1,099 1,099 1,099 4,082 □ Drugi upravni odhodki 0,070 0,070 0,070 0,070 0,280 GD CLIMA SKUPAJ odobritve 0,855 1,169 1,169 1,169 4,362 Odobritve iz RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira

SKUPAJ (obveznosti skupaj = plačila skupaj) 0,855 1,169 1,169 1,169 4,362 v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Leto

2024 Leto

2025 Leto

2026 Leto

2027 SKUPAJ Odobritve iz RAZDELKOV od 1 do 7

večletnega finančnega okvira

SKUPAJ obveznosti 3,855 3,169 1,169 1,169 9,362 plačila 1,855 3,169 3,169 1,169 9,362 3.2.2.Ocenjene realizacije, financirane z odobritvami za poslovanje odobritve za prevzem obveznosti v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Cilji in realizacije  Leto

N Leto

N+1 Leto

N+2 Leto

N+3 Vstavite ustrezno število let glede na trajanje posledic (gl. točko 1.6) SKUPAJ REALIZACIJE vrsta povprečni stroški število stroški število stroški število stroški število stroški število stroški število stroški število stroški število realizacij skupaj stroški realizacij skupaj SPECIFIČNI CILJ št. 1 … – realizacija – realizacija – realizacija Seštevek za specifični cilj št. 1 SPECIFIČNI CILJ št. 2 … – realizacija Seštevek za specifični cilj št. 2 SKUPAJ 3.2.3.Povzetek ocenjenih posledic za upravne odobritve  Za predlog/pobudo niso potrebne odobritve za upravne zadeve. ☑ Za predlog/pobudo so potrebne odobritve za upravne zadeve, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) 2024 2025 2026 2027 SKUPAJ

RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri 0,785 1,099 1,099 1,099 4,082 Drugi upravni odhodki 0,070 0,070 0,070 0,070 0,280 Seštevek za

RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira 0,855 1,169 1,169 1,169 4,362 Odobritve zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri Drugi

upravni odhodki Seštevek za odobritve

zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira SKUPAJ 0,855 1,169 1,169 1,169 4,362 Potrebe po odobritvah za človeške vire in druge upravne odhodke se krijejo z odobritvami GD, ki so že dodeljene za upravljanje ukrepa in/ali so bile prerazporejene znotraj GD, po potrebi skupaj z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v postopku letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve. Ocenjene potrebe po človeških virih  Za predlog/pobudo niso potrebni človeški viri. ☑ Za predlog/pobudo so potrebni človeški viri, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: ocena, izražena v ekvivalentu polnega delovnega časa 2024 2025 2026 2027 □ Delovna mesta v skladu s kadrovskim načrtom (uradniki