OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Pravica državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja v Evropski uniji je eden od največjih dosežkov Unije in pomembno gonilo njenega gospodarstva. Hkrati pa pandemija COVID-19 še vedno predstavlja izredno grožnjo javnemu zdravju po vsej Uniji.

V odziv na izbruh pandemije COVID-19 so države članice za omejitev širjenja virusa sprejele različne ukrepe in nekateri med njimi, na primer omejitve vstopa ali zahteve, da čezmejni potniki opravijo teste na okužbo s SARS-CoV-2, so vplivali na pravico državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic. Pri sprejemanju in uporabi omejitev prostega gibanja bi morale države članice spoštovati načela prava EU, zlasti načeli sorazmernosti in nediskriminacije.

Enostranski ukrepi na tem področju so doslej povzročili precejšnje motnje, saj se podjetja in državljani srečujejo s številnimi različnimi in hitro spreminjajočimi se ukrepi. To je še posebej škodljivo glede na to, da je virus že močno prizadel evropsko gospodarstvo. Takšna razhajanja lahko spodkopljejo tudi zaupanje javnosti v zdravstvene ukrepe, zlasti cepljenje, kar bi lahko še poslabšalo epidemiološke razmere.

Za zagotovitev boljšega sodelovanja med državami članicami je Svet 13. oktobra 2020 sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19. S priporočilom Sveta se je določil usklajen pristop v zvezi z naslednjimi ključnimi točkami: uporabo skupnih meril in pragov pri odločanju, ali naj se uvedejo omejitve prostega gibanja, kartiranjem tveganja za prenos COVID-19 na podlagi dogovorjenih barvnih oznak in usklajenim pristopom k morebitnim ukrepom, ki se lahko ustrezno uporabljajo za osebe, ki potujejo med območji, in so odvisni od stopnje tveganja za prenos na teh območjih. To priporočilo Sveta je bilo pozneje posodobljeno ob upoštevanju razvoja epidemioloških razmer.

Da bi dodatno olajšala varno prosto gibanje med pandemijo COVID-19, sta Evropski parlament in Svet 14. junija 2021 sprejela Uredbo (EU) 2021/953 o okviru digitalnega COVID potrdila EU za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19. Svet je istega dne spremenil tudi Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475, da bi bil okvir digitalnega COVID potrdila EU čim bolje izkoriščen. Na podlagi spremenjenih pravil bi bilo treba cepljene ali prebolele osebe izvzeti iz omejitev, ki se uporabljajo v skladu s Priporočilom Sveta.

Od junija 2021 sta se zgodila dva pomembna dogodka, ki sta vplivala na epidemiološke razmere in s tem tudi na prosto gibanje znotraj Unije. Prvič, delež cepljenih se je znatno povečal, in sicer je skupni delež oseb, ki so polno cepljene, v celotnem prebivalstvu Unije do 19. novembra 2021 dosegel več kot 65 %, medtem ko je bil ob sprejetju zadnje spremembe in Uredbe (EU) 2021/953 manjši od 30 %.

Ne glede na to se stopnje precepljenosti po državah članicah in regijah ter po specifičnih skupinah prebivalstva še vedno zelo razlikujejo. Do 19. novembra 2021 je delež polno cepljenih v celotnem prebivalstvu v državah članicah znašal od 23,9 % do 81,4 % (od 28,6 % do 92,6 % odraslega prebivalstva). To je zelo zaskrbljujoče, saj ima virus dovolj možnosti za nadaljnje širjenje in povzročanje bolezni, zlasti med necepljenimi.

V primerjavi z junijem 2021 je znatno večji delež prebivalstva tako bolje zaščiten pred resno boleznijo in smrtjo zaradi COVID-19 po zaslugi trenutno razpoložljivih cepiv proti COVID-19, ki nudijo zaščito pred resnim potekom bolezni, izgubo življenja in dolgoročnimi posledicami zaradi okužbe. Cepljenje je zato izjemno pomembno, čeprav ne edino orodje v boju proti COVID-19, zato si je treba še naprej prizadevati za povečevanje deleža cepljenih.

Drugič, uvedba digitalnega COVID potrdila EU je hitro napredovala. Države članice so do novembra 2021 izdale več kot 650 milijonov digitalnih COVID potrdil EU. Digitalno COVID potrdilo EU je tako široko dostopno in zanesljivo sprejeto orodje za olajšanje prostega gibanja med pandemijo COVID-19. Glede na raziskavo Eurobarometer, objavljeno septembra 2021, sta se približno dve tretjini anketirancev (65 %) strinjali, da je digitalno COVID potrdilo EU najvarnejše sredstvo za prosta potovanja po Evropi med pandemijo COVID-19. Skoraj vse države članice uporabljajo digitalno COVID potrdilo EU tudi doma.

Okvir digitalnega COVID potrdila EU uspešno uporabljajo ne le države članice EU, tri države Evropskega gospodarskega prostora, ki niso članice EU, in Švica, temveč tudi 20 drugih tretjih držav in ozemelj, pri čemer se mu bo po pričakovanjih v prihodnosti pridružilo še več tretjih držav. Zato je okvir digitalnega COVID potrdila EU edini obsežen sistem, ki deluje na mednarodni ravni.

Hkrati pa epidemiološke razmere v Uniji, za katere je značilna visoka in naraščajoča splošna stopnja sporočenih primerov, še vedno predstavljajo izziv, kar upravičuje ohranitev ali ponovno uvedbo ukrepov za varovanje javnega zdravja. Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (v nadaljnjem besedilu: ECDC) priporoča nadaljnje povečanje stopnje precepljenosti proti COVID-19 v vseh starostnih skupinah, ki se lahko cepijo, ter ohranitev blažilnih ukrepov v zunajbolnišničnem okolju, na primer uporabe obraznih mask, izboljšanega prezračevanja v zaprtih prostorih in ukrepov za omejevanje fizičnih stikov kot glavnih orodij za zmanjšanje nadaljnjega širjenja virusa in njegovih različic.

Glede na ta razvoj dogodkov bi bilo treba še dodatno prilagoditi usklajeni pristop iz Priporočila Sveta (EU) 2020/1475, kot je zahteval tudi Evropski svet v svojih sklepih z dne 22. oktobra 2021. Ključni dejavnik bi moral biti zlasti status osebe glede cepljenja, testiranja ali prebolele bolezni zaradi COVID-19, ki je razviden iz digitalnega COVID potrdila EU. Ker se digitalna COVID potrdila EU lahko varno izdajo, preverijo in priznajo, za osebe, ki uveljavljajo svojo pravico do prostega gibanja v Uniji in imajo veljavno digitalno COVID potrdilo EU, ne bi smele veljati dodatne omejitve prostega gibanja, kot so nadaljnji testi na okužbo s SARS-CoV-2. Zlasti se takšnim osebam načeloma ne bi smela odrediti karantena, ki predstavlja znatno omejitev prostega gibanja.