OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Atlantski morski pes (Lamna nasus) živi v celotnem severnem Atlantiku in v širokem pasu zemljepisne širine na južni polobli. Lamna nasus nasus je živahna toplokrvna vrsta, ki sorazmerno počasi raste in pozno doseže spolno zrelost ter je dolgoživa, pri čemer ima le malo mladičev. Spada v kategorijo najmanjše rodnosti Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO), ki zajema najbolj ranljive vodne vrste. Ocene staležev v Atlantiku kažejo na izrazito preteklo in nedavno zmanjšanje staležev. Izkoriščanje staležev v drugih oceanih južne poloble je večinoma neurejeno in verjetno ni trajnostno. Vrsta je zlasti ranljiva zaradi prelova. Ker je zanjo značilna nizka rodnost, je zelo ranljiva zaradi ribolovnega pritiska. V zadnjih desetletjih se je prisotnost te vrste v severnem Atlantiku, zlasti v severovzhodnem Atlantiku, močno zmanjšala, zaradi česar je EU prepovedala ribolov te vrste. Ta prepoved velja za plovila EU ter za plovila, ki plujejo pod tujo zastavo in izvajajo svoje dejavnosti v vodah EU. Ribolov atlantskega morskega psa je na podlagi sklepa Komisije za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) prepovedan tudi v severovzhodnem Atlantiku. Ribolov se še vedno izvaja v severozahodnem Atlantiku in na južni polobli. Razen NEAFC v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva trenutno ni sprejetih nobenih ali je sprejetih zelo malo ukrepov o upravljanju in ohranjanju atlantskega morskega psa, prav tako pa so na voljo omejene informacije o nacionalni zakonodaji drugih držav. Poleg tega naj bi bil velik del ulova atlantskega morskega psa neprijavljen.

Na podlagi tega je EU v letih 2007 in 2010 predlagala, da se atlantskega morskega psa vključi v Dodatek II h konvenciji CITES. Navedena predloga je potrdila večina pogodbenic konvencije CITES, vendar ni bil dosežen dvotretjinski prag, potreben za njuno sprejetje. EU je v letih 2009 in 2010 predlagala tudi, da se ribolov prepove v okviru Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT), vendar je bil ta predlog zavrnjen.

Razpoložljivi podatki o obsegu mednarodne trgovine z atlantskim morskim psom in njenem vplivu na stanje vrste so pomanjkljivi. Trenutno dejansko ni mednarodno dogovorjenih posebnih podatkov za osebke atlantskega morskega psa, na podlagi katerih bi bilo mogoče opredeliti obseg mednarodne trgovine s to vrsto. Vendar obstajajo jasni dokazi, da deli atlantskega morskega psa ali izdelki iz njega vstopajo v mednarodno trgovino in da obstaja pomemben mednarodni trg za proizvode, kot je meso ali plavuti. EU naj bi bila eden od glavnih trgov za osebke atlantskega morskega psa, zato ima ključno odgovornost za zagotovitev, da je takšna trgovina trajnostna.

Podatki o mednarodni trgovini z atlantskim morskim psom so potrebni, da se oceni njen vpliv na ohranjanje vrste. Za zbiranje podatkov o mednarodni trgovini je potrebno mednarodno sodelovanje. Države članice EU bodo takšno sodelovanje najbolje zagotovile z vključitvijo vrste v Dodatek III h konvenciji CITES. To je tudi povsem v skladu z akcijskim načrtom Evropske skupnosti za morske pse, ki ga je Komisija sprejela leta 2009.

V skladu s členom XVI Konvencije, lahko vsaka pogodbenica sekretariatu kadar koli predloži seznam vrst za vključitev v Dodatek III. Sprememba Dodatka III začne veljati samodejno 90 dni po tem, ko sekretariat o predložitvi obvesti pogodbenice.

Vključitev vrste v Dodatek III bi pomenila, da bo za vsak izvoz atlantskega morskega psa iz EU treba predložiti izvozno dovoljenje, ki bo potrjevalo zakonitost ulova. Za druge vrste trgovine (izvoz v EU ali trgovina med pogodbenicami, ki niso članice EU) bi bilo potrebno potrdilo o poreklu, ki bi ga izdala država izvoznica.

S seznamom iz Dodatka III bi se vsem pogodbenicam konvencije CITES zagotovili (najmanj) podatki o poreklu in količini osebkov, s katerimi se trguje; to bo izboljšalo bazo znanja o dejavnikih, ki vplivajo na ohranjanje atlantskega morskega psa glede na vse možne ukrepe v zvezi z ohranjanjem in/ali trgovino, ki jih bodo države ali mednarodne organizacije morda želele sprejeti v prihodnosti.

S seznamom iz Dodatka III bi se zagotovilo, da pogodbenice konvencije CITES posebno pozornost namenijo pogojem ribolova osebkov atlantskega morskega psa in trgovanja z njimi, ter bi se lahko olajšalo sprejetje ohranjevalnih ukrepov, kjer še niso sprejeti, da se zagotovi trajnostno izkoriščanje vrste.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

O predlogu, da se atlantskega morskega psa vključi v Dodatek III h konvenciji CITES, se je večkrat razpravljalo z državami članicami EU na srečanjih odbora EU za trgovino s prostoživečimi vrstami 11. junija 2010, 15. septembra 2010, 6. decembra 2010, 22. marca 2011 in 26. julija 2011. V okviru tega odbora je bila izražena široka podpora vključitvi atlantskega morskega psa v Dodatek III h konvenciji CITES.

Pogodbenice konvencije CITES so bile o morebitni nameri EU, da atlantskega morskega psa vključi v Dodatek III h konvenciji CITES, obveščene tudi z uradnim dopisom, poslanim 27. maja 2011. Razen s strani Japonske in Kitajske (ki nasprotujeta temu, da bi se morske vrste obravnavale v okviru konvencije CITES), je bila v ugotovitvah, predloženih Evropski komisiji, večinoma izražena podpora (zlasti s strani ZDA, Nove Zelandije, Turčije, Hrvaške in Črne gore, medtem ko je Avstralija navedla, da bi ta vključitev lahko ogrozila možnost uspeha prihodnjega predloga za vključitev v Dodatek II h konvenciji CITES).

Posledice vključitve bi bile omejene na družbeno-gospodarske in upravne stroške: države članice EU, ki izvažajo atlantskega morskega psa, bi morale predložiti izvozno dovoljenje, ki bi potrjevalo zakonitost ulova. Ker je ribolov atlantskega morskega psa prepovedan v veliki večini voda EU, bi bil zadevni obseg verjetno omejen. Druge države, ki trgujejo z atlantskim morskim psom, bi morale izdati potrdilo o poreklu.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Konvencija CITES se v EU izvaja prek Uredbe Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi[1]. Z vključitvijo atlantskega morskega psa v Dodatek III h konvenciji CITES bo vrsta vključena v Prilogo C Uredbe Sveta (ES) št. 338/97, ki se začne uporabljati takoj, ko začne veljati vključitev v Dodatek III h Konvenciji. Ker bo to vplivalo na okoljsko in trgovinsko politiko EU, morata biti materialna pravna podlaga za sklep Sveta člen 192(1) in člen 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Postopkovna pravna podlaga mora biti člen 218(9), ker je ta sklep povezan z oblikovanjem stališča EU o spremembi dodatka h konvenciji CITES, ki ima pravne učinke.

2012/0020 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o predložitvi spremembe Dodatka III h Konvenciji o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) s strani Evropske unije

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) in člena 207 v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Konvencija o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) se v Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: EU) izvaja z Uredbo Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996[2].

(2) Ker je za vrsto Lamna nasus značilna nizka rodnost, je zelo ranljiva zaradi ribolovnega pritiska. V zadnjih desetletjih se je prisotnost vrste v severnem Atlantiku, zlasti v severovzhodnem Atlantiku, zelo zmanjšala, zaradi česar je Unija prepovedala ribolov te vrste. Ta prepoved velja za plovila Unije ter za plovila, ki plujejo pod tujo zastavo in izvajajo svoje dejavnosti v vodah Unije. Izkoriščanje staležev v drugih oceanih južne poloble je večinoma neurejeno in verjetno ni trajnostno.

(3) Ker je Unija menila, da bi lahko vrsti po vsem svetu začelo groziti izumrtje, če za mednarodno trgovino ne bo veljala stroga ureditev za preprečevanje uporabe, ki ni združljiva s preživetjem vrste, je predlagala njeno vključitev v Dodatek II h konvenciji CITES na konferencah CoP14 (2007) in CoP15 (2010). Ta predloga nista dosegla dvotretjinskega praga pogodbenic, ki je v skladu s konvencijo CITES potrebno za njuno sprejetje. Ker ni dokazov o obnovitvi vrste in ni na voljo mednarodne ureditve, ki bi zagotovila njeno upravljanje in ohranjanje na celotnem območju prisotnosti, je potrebno nadaljnje ukrepanje Unije za zaščito vrste.

(4) Splošno mnenje je, da je imela mednarodna trgovina pomembno vlogo pri spodbujanju čezmernega ribolova atlantskega morskega psa. Trenutno ni na voljo mednarodno dogovorjenih posebnih podatkov o trgovini z osebki atlantskega morskega psa, pri čemer je zbiranje takšnih podatkov potrebno, da se oceni vpliv mednarodne trgovine na ohranjanje vrste. Da se spodbujata mednarodno sodelovanje pri nadzoru trgovine z osebki vrste Lamna nasus in boljša zaščita vrste, jo morajo vse države članice vključiti v Dodatek III h konvenciji CITES.

(5) V skladu s členom XVI konvencije CITES sprememba Dodatka III začne veljati samodejno 90 dni po tem, ko sekretariat o predložitvi obvesti pogodbenice. Ta sprememba dodatkov h Konvenciji bo vplivala na zadevno zakonodajo Unije, ker bo za vsak izvoz atlantskega morskega psa iz Unije treba predložiti izvozno dovoljenje, ki bo potrjevalo zakonitost ulova. Za druge vrste trgovine (izvoz v Unijo ali trgovina med pogodbenicami, ki niso članice Unije) bi bilo potrebno potrdilo o poreklu, ki bi ga izdala država izvoznica.

(6) Ker tako imenovana „gaboronska“ sprememba konvencije CITES ni začela veljati, Unija še ni pogodbenica Konvencije.

(7) V takšnih okoliščinah morajo odločitev Unije o vključitvi vrste Lamna nasus v Dodatek III h konvenciji CITES izraziti države članice, ki delujejo skupaj v interesu Unije, na način, ki je skladen z zahtevo po enotnosti pri zunanjem zastopanju Unije.

(8) Skupno predložitev predloga za vključitev vrste Lamna nasus v Dodatek III h konvenciji CITES mora zato sekretariatu CITES poslati država članica, ki predseduje Svetu Evropske unije in deluje kot zastopnica držav članic –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Države članice, ki delujejo v interesu Evropske unije, sekretariatu CITES skupaj predložijo zahtevo, da se v Dodatek III h konvenciji CITES vključi vrsto Lamna nasus. Skupno predložitev predloga sekretariatu CITES pošlje država članica, ki predseduje Svetu Evropske unije, kot je navedeno v prilogi k temu sklepu.

Člen 2

Ta sklep je naslovljen na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

Predložitev predloga [države članice, ki predseduje Svetu Evropske unije] v imenu držav članic EU sekretariatu CITES v zvezi z vključitvijo vrste Lamna nasus v Dodatek III h konvenciji CITES.

V skladu s členom XVI(1) Konvencije in po posvetovanju z drugimi zainteresiranimi pogodbenicami konvencije CITES [država članica, ki predseduje Svetu Evropske unije] predlaga vključitev vrste Lamna nasus v Dodatek III h Konvenciji.

Sekretariat je zato pozvan, da v Dodatek III h konvenciji CITES za 27 držav članic EU (Belgijo, Bolgarijo, Češko republiko, Dansko, Nemčijo, Estonijo, Irsko, Grčijo, Španijo, Francijo, Italijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Luksemburg, Madžarsko, Malto, Nizozemsko, Avstrijo, Poljsko, Portugalsko, Romunijo, Slovenijo, Slovaško, Finsko, Švedsko in Združeno kraljestvo) vključi spodnje vrste:

ŽIVALSTVO

Chondrichthyes (podrazred: Elasmobranchii)

morski psi

Lamnidae

Lamna nasus (Bonnaterre, 1788).

Slika 1. Atlantski morski pes Lamna nasus

(Vir: Identifikacijski list vrste FAO)

V Prilogi 1 je na voljo pregled ukrepov, ki jih je Evropska unija sprejela za izvajanje priporočil z resolucijske konference 9.25 (Rev. CoP15).

S spoštovanjem,

Priloga 1

Ukrepi, ki jih je Evropska unija sprejela za izvajanje priporočil z resolucijske konference 9.25 (Rev. CoP15)

– Uredbe EU, ki se uporabljajo za upravljanje in ohranjanje atlantskega morskega psa ter trgovino z njim

Uredbe EU, ki preprečujejo ali omejujejo izkoriščanje atlantskega morskega psa in nadzirajo trgovino z njim zaradi ohranjanja te vrste, so:

· Uredba Sveta (EU) št. 57/2011 z dne 18. januarja 2011, ki prepoveduje ribolov atlantskega morskega psa[3]. Ta prepoved velja za plovila EU ter za plovila, ki plujejo pod tujo zastavo in izvajajo svoje dejavnosti v vodah EU;

· Uredba Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009, ki določa ukrepe za nadzor, izvrševanje in sankcije za kršitve pravil skupne ribiške politike EU[4]. Velja za atlantskega morskega psa in za vse druge vrste, za katere velja skupna ribiška politika EU;

· Uredba Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008[5], ki določa pravila, ki veljajo za uvoz ribiških proizvodov v EU.

Poleg tega je Komisija za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) na svojem letnem srečanju novembra 2010 sklenila dogovor o popolni prepovedi usmerjenega ribolova atlantskega morskega psa v letu 2011 na svojem upravnem območju.

Uredbe Evropske unije se neposredno uporabljajo v vseh državah članicah Evropske unije.

[1] UL L 61, 3.3.1997, str. 1.

[2] UL L 61, 3.3.1997, str. 1.

[3] Glej povezavo za dostop do Uredbe http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:SL:PDF atlantski morski pes je zajet v členu 5(1), v povezavi s Prilogo IA, stran 29, in členu 8(1)(e)).

[4] Glej povezavo za dostop do Uredbe http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:SL:PDF.

[5] Glej povezavo za dostop do Uredbe http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0032:SL:PDF.