SL Uradni list Evropske unije C 164/62

Mnenje Evropskega odbora regij – Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev

(2018/C 164/11)

Poročevalka: Nathalie Sarrabezolles (FR/PES), predsednica departmajskega sveta, Finistère Referenčna dokumenta: Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pobuda za podporo zaposlenim staršem in oskrbovalcem pri usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja COM(2017) 252 final Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev ter razveljavitvi Direktive Sveta 2010/18/EU COM(2017) 253 final

I. PREDLOGI SPREMEMB

Predlog spremembe 1

Uvodna izjava 6

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Na ravni Unije več direktiv na področju enakosti spolov in delovnih pogojev že obravnava nekatera vprašanja, ki so pomembna za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, zlasti Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta (16), Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta (17), Direktiva Sveta 92/85/EGS (18), Direktiva Sveta 97/81/ES (19) in Direktiva Sveta 2010/18/EU (20). Na ravni Unije več direktiv na področju enakosti spolov in delovnih pogojev že obravnava nekatera vprašanja, ki so pomembna za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, zlasti Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta (16), Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta (17), Direktiva Sveta 92/85/EGS (18), Direktiva Sveta 97/81/ES (19) in Direktiva Sveta 2010/18/EU (20). Svet poleg tega poziva države članice, po potrebi pa tudi Evropsko unijo, naj na podlagi Evropskega pakta za enakost spolov (2011–2020) ter njegovih določb o spodbujanju večje usklajenosti poklicnega in zasebnega življenja sprejmejo ukrepe za izboljšanje ponudbe ustreznih, cenovno dostopnih in kakovostnih storitev otroškega varstva za predšolske otroke z namenom izpolnitve ciljev, ki jih je marca 2002 zastavil Evropski svet v Barceloni. V priporočilu Komisije 2013/112/EU (21) je poleg tega poudarjena potreba po izboljšanju dostopa do ustreznih sredstev in uresničevanju barcelonskih ciljev.

Obrazložitev

Sklicevanje na barcelonske cilje v strategiji Evropa 2020 je pomembno v okviru ukrepov za izboljšanje udeležbe žensk na trgu dela.

Predlog spremembe 2

Uvodna izjava 16

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Za olajšanje ponovne vključitve po starševskem dopustu bi bilo treba delavce in delodajalce spodbuditi k ohranjanju stika med obdobjem odsotnosti z dela in urejanju ustreznih ukrepov za ponovno vključitev v skladu z medsebojnim dogovorom, pri čemer je treba upoštevati nacionalno pravo, kolektivne pogodbe in prakso. Za olajšanje ponovne vključitve po starševskem dopustu bi bilo treba delavce in delodajalce spodbuditi k ohranjanju stika med obdobjem odsotnosti z dela , ne da bi pri tem posegali v pravico delavcev do „odklopa“, in urejanju ustreznih ukrepov za ponovno vključitev v skladu z medsebojnim dogovorom, pri čemer je treba upoštevati nacionalno pravo, kolektivne pogodbe in prakso.

Obrazložitev

Ohranjanje stika med obdobjem odsotnosti z dela lahko zagotovi, da delavec ostane povezan s trgom dela, vendar pa to za delavca ne sme biti obveznost, prav tako pa se to ne sme sprevreči v delo na daljavo.

Predlog spremembe 3

Nova uvodna izjava za uvodno izjavo 27

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Tudi lokalne in regionalne oblasti, ki imajo ključno vlogo pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politik na področjih, kot so otroško varstvo (vključno z različnimi oblikami čuvanja otrok), oskrba ostarelih in invalidov, izobraževanje, socialne službe in zaposlovanje ter socialna vključenost in zaposljivost, na katerih imajo pogosto neprecenljivo strokovno znanje, bi morale biti vključene v razpravo o predlaganih ukrepih in njihovo izvajanje. Poleg tega bi morale spodbujati dobre prakse in vzajemno učenje o tem, kako kar najbolje usklajevati poklicno in zasebno življenje.

Obrazložitev

Lokalne in regionalne oblasti, ki so tudi same delodajalke, so blizu državljankam in državljanom, pa tudi lokalnim delodajalcem in podjetjem, zato lahko učinkovito rešujejo probleme, s katerimi se ti soočajo pri usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja. Zato bi morale biti v celoti vključene v izvajanje direktive.

Predlog spremembe 4

Člen 2

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Področje uporabe Ta direktiva se uporablja za vse delavce in delavke, ki imajo sklenjeno pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje. Področje uporabe Ta direktiva se uporablja za vse delavce in delavke, ki imajo sklenjeno pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje , pa tudi za delavce v netipičnih oblikah zaposlitve, vključno s samozaposlenimi .

Obrazložitev

V skladu z Direktivo 2010/41/EU o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost.

Predlog spremembe 5

Člen 3

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Opredelitev pojmov Opredelitev pojmov V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (a) „očetovski dopust“ pomeni dopust, ki ga očetje uveljavljajo ob rojstvu otroka; (a) „očetovski dopust“ pomeni dopust, ki ga oče/oseba z enakovrednim pravnim statusom uveljavlja ob rojstvu otroka; (b) „starševski dopust“ pomeni dopust v primeru rojstva ali posvojitve otroka zaradi varstva tega otroka; (b) „starševski dopust“ pomeni dopust staršev v primeru rojstva ali posvojitve otroka zaradi varstva tega otroka; (c) „oskrbovalec“ pomeni delavca, ki zagotavlja osebno oskrbo ali podporo v primeru hude bolezni sorodnika ali potrebe po oskrbi sorodnika; (c) „oskrbovalec“ pomeni delavca, ki zagotavlja osebno oskrbo ali podporo v primeru hude bolezni sorodnika ali potrebe po oskrbi sorodnika; (d) „sorodnik“ pomeni sina, hčer, mater, očeta, zakonca ali partnerja delavca v partnerski skupnosti, kadar so taka partnerstva predvidena v nacionalni zakonodaji; (d) „sorodnik“ pomeni sina, hčer, mater, očeta, zakonca ali partnerja delavca v partnerski skupnosti, kadar so taka partnerstva predvidena v nacionalni zakonodaji; (e) „potreba po oskrbi“ pomeni položaj, v katerem oseba začasno ali stalno potrebuje oskrbo zaradi invalidnosti ali resnega zdravstvenega stanja, ki ni huda bolezen; (e) „potreba po oskrbi“ pomeni položaj, v katerem oseba začasno ali stalno potrebuje oskrbo zaradi invalidnosti ali resnega zdravstvenega stanja, ki ni huda bolezen; (f) „prožne ureditve dela“ pomenijo, da lahko delavci prilagodijo svoje razporeditve delovnega časa, tudi z ureditvami glede dela na daljavo, gibljivim delovnim časom ali skrajšanjem delovnega časa. (f) „prožne ureditve dela“ pomenijo, da lahko delavci v dogovoru z delodajalcem prilagodijo svoje razporeditve delovnega časa, tudi z ureditvami glede dela na daljavo, gibljivim delovnim časom ali skrajšanjem delovnega časa.

Obrazložitev

V direktivi bi bilo treba upoštevati spremembe v sestavi družine.

Predlog spremembe 6

Člen 4

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Očetovski dopust Očetovski dopust 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da imajo očetje ob rojstvu otroka pravico do izrabe očetovskega dopusta najmanj desetih delovnih dni. 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da ima oče/oseba z enakovrednim pravnim statusom ob rojstvu pravico do izrabe očetovskega dopusta najmanj desetih delovnih dni , ki se mora izrabiti v prvih treh mesecih po rojstvu . 2. Pravica do očetovskega dopusta iz odstavka 1 se dodeli ne glede na zakonski ali družinski stan, kot je opredeljen v nacionalni zakonodaji. 2. Pravica do očetovskega dopusta iz odstavka 1 se dodeli ne glede na zakonski ali družinski stan, kot je opredeljen v nacionalni zakonodaji.

Obrazložitev

V direktivi bi bilo treba upoštevati spremembe v sestavi družine. Očetovski dopust naj bi se poleg tega uveljavljal ob rojstvu in mora biti jasno povezan s tem dogodkom, zato je uvedena časovna omejitev.

Predlog spremembe 7

Člen 5

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Starševski dopust Starševski dopust 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi delavcem zagotovijo individualno pravico do vsaj štirimesečnega starševskega dopusta, ki ga je treba izrabiti, preden otrok dopolni določeno starost, ki je vsaj 12 let. 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi delavcem zagotovijo individualno pravico do vsaj štirimesečnega starševskega dopusta, ki ga je treba izrabiti, preden otrok dopolni določeno starost, ki je vsaj 12 let. 2. Kadar države članice dovolijo, da starš svojo pravico do starševskega dopusta prenese na drugega starša, zagotovijo, da ni mogoče prenesti vsaj štirih mesecev starševskega dopusta. 2. Kadar države članice dovolijo, da starš svojo pravico do starševskega dopusta prenese na drugega starša, zagotovijo, da ni mogoče prenesti vsaj štirih mesecev starševskega dopusta. 3. Države članice določijo rok za vnaprejšnje obvestilo delodajalcu, ki ga morajo delavci upoštevati, ko želijo uveljavljati pravico do starševskega dopusta. Pri tem države članice upoštevajo potrebe delodajalcev in delavcev. Države članice zagotovijo, da delavec v svoji zahtevi navede načrtovani začetek in konec dopusta. 3. Države članice določijo rok za vnaprejšnje obvestilo delodajalcu, ki ga morajo delavci upoštevati, ko želijo uveljavljati pravico do starševskega dopusta. Pri tem države članice upoštevajo potrebe delodajalcev in delavcev. Države članice zagotovijo, da delavec v svoji zahtevi navede načrtovani začetek in konec dopusta. 4. Države članice lahko pravico do starševskega dopusta dodelijo na podlagi obdobja delovne kvalifikacije ali dolžine delovne dobe, ki ne presega obdobja enega leta. V primeru zaporednih pogodb za določen čas v smislu Direktive Sveta 1999/70/ES (21) pri istem delodajalcu se pri izračunu upoštevnega obdobja upoštevajo vse navedene pogodbe. 4. Države članice lahko pravico do starševskega dopusta dodelijo na podlagi obdobja delovne kvalifikacije ali dolžine delovne dobe, ki ne presega obdobja enega leta. V primeru zaporednih pogodb za določen čas v smislu Direktive Sveta 1999/70/ES (21) pri istem delodajalcu se pri izračunu upoštevnega obdobja upoštevajo vse navedene pogodbe. 5. Države članice lahko opredelijo okoliščine, v katerih lahko delodajalec po posvetovanju v skladu z nacionalnim pravom, kolektivnimi pogodbami in/ali prakso odloži dodelitev starševskega dopusta za razumno obdobje, ker bi ta resno negativno vplival na dobro delovanje organizacije. Delodajalci pisno utemeljijo vsak odlog starševskega dopusta. 5. Države članice lahko opredelijo okoliščine, v katerih lahko delodajalec po posvetovanju v skladu z nacionalnim pravom, kolektivnimi pogodbami in/ali prakso odloži dodelitev starševskega dopusta za razumno obdobje, ker bi ta resno negativno vplival na dobro delovanje organizacije. Delodajalci pisno utemeljijo vsak odlog starševskega dopusta. 6. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi delavcem zagotovijo pravico, da zahtevajo starševski dopust v obliki polne ali delne odsotnosti z dela, v sklopih, ki jih ločujejo obdobja dela, ali v drugih prožnih oblikah. Delodajalci preučijo takšne zahteve ter se nanje odzovejo v skladu s potrebami delodajalcev in delavcev. Delodajalci pisno utemeljijo vsako zavrnitev take zahteve. 6. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi delavcem zagotovijo pravico, da zahtevajo starševski dopust v obliki polne ali delne odsotnosti z dela, v sklopih, ki jih ločujejo obdobja dela, ali v drugih prožnih oblikah. Delodajalci preučijo takšne zahteve ter se nanje odzovejo v skladu s potrebami delodajalcev in delavcev. Delodajalci pisno utemeljijo vsako zavrnitev take zahteve. 7. Države članice ocenijo potrebo po pogojih za dostop do starševskega dopusta in podrobnih ureditvah za uporabo starševskega dopusta, ki se prilagodijo posebnim potrebam posvojiteljev, invalidnih staršev in staršev, katerih otroci so invalidi ali imajo dolgotrajno bolezen. 7. Države članice ocenijo potrebo po pogojih za dostop do starševskega dopusta in podrobnih ureditvah za uporabo starševskega dopusta, ki se prilagodijo posebnim potrebam posvojiteljev, invalidnih staršev in staršev, katerih otroci so invalidi ali imajo dolgotrajno bolezen. 8. Države članice opredelijo koncept starševstva in ocenijo potrebo po prilagoditvi pogojev za dostop do starševskega dopusta in njegovih podrobnih ureditev v primeru, da za tak dopust zaprosita več kot dve osebi.

Obrazložitev

Posledice morebitnega upoštevanja razvoja koncepta starševstva morajo opredeliti države članice.

Predlog spremembe 8

Člen 8

Predlog Komisije Predlog spremembe OR Ustrezen dohodek Države članice v skladu z nacionalnimi okoliščinami, kot so nacionalno pravo, kolektivne pogodbe in/ali praksa, ter ob upoštevanju pooblastil, prenesenih na socialne partnerje, zagotovijo, da delavci, ki uveljavljajo pravice do dopusta iz člena 4, 5 ali 6, prejmejo plačilo ali zadostno nadomestilo , ki je vsaj enakovredno znesku, ki bi ga zadevni delavec prejel v primeru odsotnosti z dela iz zdravstvenih razlogov . Ustrezen dohodek Države članice v skladu z nacionalnimi okoliščinami, kot so nacionalno pravo, kolektivne pogodbe in/ali praksa, ter ob upoštevanju pooblastil, prenesenih na socialne partnerje, zagotovijo, da delavci, ki uveljavljajo pravice do dopusta iz člena 4, 5 ali 6, prejmejo plačilo ali zadostno nadomestilo glede na sistem socialne varnosti v posameznih državah članicah .

Obrazložitev

Socialna zaščita je v pristojnosti držav članic.

Predlog spremembe 9

Člen 10

Predlog Komisije Predlog spremembe OR 2. Države članice delavcem zagotovijo, da so po koncu dopusta iz člena 4, 5 ali 6 upravičeni do vrnitve na svoja delovna mesta ali enakovredna delovna mesta pod pogoji, ki zanje niso manj ugodni, in da imajo pravico do vseh izboljšav delovnih pogojev, do katerih bi bili upravičeni med svojo odsotnostjo. 2. Države članice delavcem in delavkam zagotovijo, da so po koncu dopusta iz člena 4, 5 ali 6 upravičeni do ohranitve svojega delovnega mesta ali do enakovrednega delovnega mesta po izbiri delavca ali delavke pod pogoji, ki zanje niso manj ugodni, in da imajo pravico do vseh izboljšav delovnih pogojev, do katerih bi bili upravičeni med svojo odsotnostjo.

Obrazložitev

Cilj spremenjene formulacije je okrepiti pravico oseb, ki izkoristijo starševski dopust, da se lahko vrnejo na svoje delovno mesto.

II. POLITIČNA PRIPOROČILA

EVROPSKI ODBOR REGIJ

1. pozdravlja predlog Evropske komisije, ki je v skladu z veljavnimi določbami na tem področju politike in pomeni njihovo nadaljevanje, povezan pa je tudi s pobudo za evropski steber socialnih pravic, katere cilj je krepitev socialne razsežnosti Unije ter povečanje konvergence držav članic na področju socialne uspešnosti. Povezovanje zakonodajnih in nezakonodajnih ukrepov je način za zagotavljanje konvergence k višjim standardom v EU, kar veljavni zakonodaji doslej še ni uspelo, pri tem pa ohraniti določeno prilagodljivost;

2. opozarja, da pravna podlaga za predlog direktive Komisije, tj. člen 153 PDEU, sodi na področje deljene pristojnosti med EU in državami članicami, zato se uporablja načelo subsidiarnosti. Meni, da je ukrepanje na ravni EU potrebno, primerno in ustrezno, saj je namen predloga Komisije posodobiti sedanji pravni okvir, da bi tako zagotovili skupne minimalne standarde za politike usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja. V zvezi s tem ugotavlja, da je v členu 153 PDEU izrecno določeno, da je direktiva pravni instrument, ki se uporablja za vzpostavitev minimalnih zahtev, ki jih države članice uveljavljajo postopoma, kar bi moralo zagotoviti, da se cilji predloga dosežejo z minimalnim posredovanjem. Strinja se, da so takšni minimalni standardi še zlasti pomembni v okviru prostega gibanja delavcev in svobode opravljanja storitev na notranjem trgu EU. Kljub temu poudarja, da bi moralo ukrepanje Unije dopuščati čim več prostora za odločitve posameznikov in odločanje na nacionalni ravni, saj to področje tradicionalno urejajo socialni partnerji tako na evropski kot nacionalni ravni. Regije in občine imajo dvojno vlogo kot delodajalci in javni organi;

3. poudarja, da bi morala biti odgovornost za usklajevanje poklicnega in družinskega življenja porazdeljena med delavce in delavke, družine, socialne partnerje, lokalne in regionalne oblasti ter vse javne in zasebne delodajalce in ponudnike storitev. Samo s celovitim pristopom, v katerem so upoštevani vsi vidiki, bo mogoče vzpostaviti socialno in ekonomsko vzdržno družbo, ki posameznike in njihove družine postavlja v središče svojih politik;

4. ugotavlja, da zaradi prepričanj in kulturnih vrednot neplačano delo oskrbovalca opravljajo predvsem ženske. To je eden glavnih razlogov, zakaj jih je v primerjavi z moškimi manj na trgu dela. Zato OR meni, da politike za usklajevanje zasebnega in poklicnega življenja, zlasti dopust iz družinskih razlogov, lahko prispevajo tako k povečanju stopnje zaposlenosti žensk kot doseganju višje stopnje rodnosti, to pa bi lahko imelo za vse večje gospodarske koristi; hkrati je treba nujno poskrbeti za to, da dopust iz družinskih razlogov za ženske ne bo postal past, ki še dodatno omejuje njihove možnosti na trgu dela; zato mora politike za usklajevanje zasebnega in poklicnega življenja spremljati razvoj politik delitve obveznosti med spoloma, kar bi omogočilo spremembo družbenih struktur in nov socialni pakt, ki bi omogočil enakomerno razporeditev časa, namenjenega delu, gospodinjskim opravilom, oskrbi, prostemu času in osebnemu življenju, za ženske in moške;

5. opozarja, da sedanji demografski trendi zahtevajo premislek o vlogi spolov in spodbuditev prožnejših in enakopravnejših ureditev dela ter s tem olajšanje možnosti izbire skrajšanega delovnega časa in dopusta za varstvo otrok in oskrbo drugih družinskih članov tako za moške kot za ženske;

6. obžaluje, da je področje uporabe direktive omejeno na delavce, ki imajo sklenjeno pogodbo o zaposlitvi ali so v delovnem razmerju, ter da ne zajema delavcev v različnih netipičnih oblikah dela, kot so samozaposleni, kar bi bilo v skladu z Direktivo 2010/41/EU o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost. Tako bi bili v direktivi zajeti tudi primeri skritih delovnih razmerij in ekonomsko odvisnega samozaposlovanja (lažni samozaposleni);

7. podpira mnenje Evropske komisije o gospodarskih in socialnih koristih boljšega ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem: ne gre le za pravičnost, enakost žensk in moških ter optimalno porazdelitev znanj in spretnosti, temveč tudi za vzdržnost javnih financ držav in prispevanje k prednostnim nalogam na področju rasti in zaposlovanja;

8. zato poziva k prehodu na novo delovno kulturo, ki priznava koristi boljšega ravnovesja med zasebnim in poklicnim življenjem za ženske, družine in družbo: predvideno povečanje stopnje zaposlenosti žensk in zmanjšanje vrzeli v plačilu med moškimi in ženskami bosta pozitivno vplivala na osebno zadovoljstvo žensk, njihove finančne prihodke in pokojnine v prihodnosti, saj bodo njihovi pokojninski prispevki večji in enakopravnejši. Pozitivno bo vplivalo tudi na blaginjo njihovih družin, njihovo socialno vključenost in zdravje, prav tako pa tudi na podjetja, ki bodo imela korist od širšega kroga strokovnjakov, bolj motivirane in produktivne delovne sile ter manj odsotnosti z dela;

9. opozarja, da so starši in oskrbovalci, tako ženske kot moški, mladi ali starejši, obenem tudi delavci in podjetniki, ki prebivajo na podeželju in v mestih ter prispevajo k njihovi dinamičnosti; opozarja na težave pri iskanju oskrbovalcev zaradi visokega deleža starejših ljudi na nekaterih območjih. V zvezi s tem bi lahko razmislili o evropski oznaki za družinam prijazna mesta, ki bi jo podelili tistim mestom, ki zagotavljajo družinam prijazno infrastrukturo, kajti ta državljane spodbuja, da v mestu ostanejo ali se tja preselijo, s tem pa se poveča privlačnost tega mesta za naložbe (1);

10. podpira vlogo, ki jo imajo lokalne in regionalne oblasti v vsakdanjem življenju družin zaradi svojih pristojnosti, kot so varstvo otrok, oskrba ostarelih in invalidov, izobraževanje, socialne službe in zaposlovanje. Upravljanje na več ravneh je zato pomembno za optimalno izvajanje direktive (2);

11. zato poudarja, da je treba lokalne in regionalne oblasti, glede na to, da so te v mnogih državah članicah veliki delodajalci v javnem sektorju, podpreti pri prizadevanjih za izvajanje ustreznih socialnih politik in politik zaposlovanja, vključno z zagotavljanjem podpore in krepitvijo zmogljivosti za izvajanje politik, ki spodbujajo usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja;

12. poudarja pomen evropskih strukturnih in investicijskih skladov kot instrumentov za spodbujanje oblikovanja ustreznih ukrepov, s katerimi bi bolje usklajevali poklicno in zasebno življenje, zlasti ukrepov lokalnih in regionalnih oblasti. Da bi se, poleg podpiranja zaposljivosti, bolje spopadali s prikrajšanostjo, revščino med zaposlenimi in socialnim vključevanjem, je treba okrepiti zlasti Evropski socialni sklad;

13. meni, da je na lokalni in regionalni ravni že precej dobrih praks, ki bi jih bilo treba izmenjavati, spodbujati in posnemati na vseh ravneh; podjetja, ki zaposlenim omogočajo resnično usklajevanje, bi bilo treba nagraditi;

14. ugotavlja, da bi lahko tudi regije in mesta zagotavljali lažji dostop do storitev in dejavnosti v prostem času, tako da bi oblikovali in izvajali celostne politike na področju kulture, trgovine in prometa, v katerih bi bila upoštevana potreba po uskladitvi poklicnega in družinskega življenja;

15. obžaluje, da v besedilu predloga ni sklicevanja na barcelonske cilje, ki so namenjeni povečanju stopnje zaposlenosti žensk, v njih pa je Evropski svet leta 2002 določil tudi cilj, da je treba v EU zagotoviti otroško varstvo za vsaj 90 % otrok od treh let do predšolske starosti ter za 33 % vseh otrok, mlajših od treh let. Teh ciljev še niso izpolnile vse države članice, zato so potrebna okrepljena prizadevanja za njihovo izvajanje;

16. poudarja, da je evropski semester učinkovito orodje fiskalne politike in da bi bil lahko zelo koristen pri dajanju smernic in priporočil državam članicam o tem, kako lahko ukrepajo proti gospodarskim dejavnikom, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu odvračajo od dela, obenem pa bi lahko države članice usmerjal na področju storitev oskrbe;

17. poudarja, da je treba predvideti prožno ureditev dela in zagotoviti, da se ta ne upravlja tako, da pomeni nizke plače in omejene možnosti za napredovanje, zlasti za ženske. Hkrati je treba o taki prožni ureditvi dela ustrezno razpravljati z delodajalci, da bi tako čim bolj omejili tveganje za motnje, zlasti v malih in srednjih podjetjih (MSP);

18. opozarja, da je treba omogočiti lažji dostop do usposabljanja za starše ali oskrbovalce, ki so morali biti daljše obdobje odsotni zaradi obveznosti, povezanih s spremstvom in nego družinskih članov, opozarja pa tudi na obilico znanja in spretnosti, ki jih pridobijo oskrbovalci;

19. poudarja, da so na današnjem trgu dela potrebni ukrepi za povečanje prožnosti in varnosti novih poslovnih modelov in novih vrst zaposlitve, s katerimi bi izboljšali zaposlitvene možnosti za vse Evropejce, zlasti pa za mlade, ženske in oskrbovalce. Večja prožna varnost koristi tako zaposlenim kot delodajalcem, pod pogojem, da je ustrezno regulirana in dopolnjena tudi z ukrepi za zagotavljanje pravne varnosti in jasnosti;

20. opozarja, da se starši samohranilci pri združevanju poklicnega in zasebnega življenja srečujejo s posebnimi izzivi in potrebujejo posebno podporo. Zelo pogosto delajo s skrajšanim delovnim časom, imajo manj možnosti za napredovanje in posebne težave pri usposabljanju in nadaljnjem izobraževanju. Države članice in socialni partnerji morajo zlasti tem staršem ponuditi prožne modele zaposlitve in poklicno izobraževanje, ki so združljivi z njihovo odgovornostjo za družino;

21. pomembno je, da bi priznali praktične izkušnje, ki jih pridobijo oskrbovalci z opravljanjem določenih nalog v svojem zasebnem življenju, kar bi jim olajšalo dostop do trga dela in poklicno opravljanje enakih nalog, za katere so se usposobili v svojem zasebnem življenju;

22. obžaluje, da ni predlogov za okrepitev pravice do porodniškega dopusta, na primer glede varstva pred odpuščanjem v daljšem obdobju in na splošno glede diskriminacije na delovnem mestu. To je izgubljena priložnost, zlasti ob upoštevanju cilja direktive, ki nadomešča direktivo o porodniškem dopustu, ki je bila leta 2015 umaknjena;

23. pozdravlja uvedbo očetovskega dopusta, ki v enaki meri koristi tako staršem kot otrokom. Potrebna je sprememba kulture, da bodo očetje dobili občutek, da je sprejemljivo, da si vzamejo dopust za nego in varstvo otroka, do česar bo prišlo hitreje, če se bosta oba starša že od začetka nosečnosti obravnavala bolj enakopravno;

24. se strinja s predlogom, da se očetovski dopust dodeli ne glede na zakonski ali družinski stan, kot je opredeljen v nacionalni zakonodaji, s čimer se prepreči diskriminacija. Države članice določijo pogoje za dostop do starševskega dopusta in njegovih podrobnih ureditev v primeru, da za tak dopust zaprosita več kot dve osebi;

25. spodbuja uvedbo starševskega dopusta, za katerega nadomestilo določijo države članice, saj je to izključno v njihovi pristojnosti, in sicer s sprejetjem zakonodaje ali pa s kolektivnimi pogajanji, kar jim omogoča, da določijo podrobnejša pravila. Poleg tega poudarja, da je usklajeno poklicno in zasebno življenje staršev, ki bi jim omogočilo, da imajo na voljo več časa, ne da bi to ogrozilo njihovo zaposlitev, odločilnega pomena za blaginjo otrok in družbe;

26. se zaveda, da je uvedba plačanega dopusta za nego pomemben predlog, saj omogoča priznanje in pomoč tistim, ki prostovoljno in neuradno skrbijo za odvisne starejše ali invalidne osebe ter si prizadevajo za medgeneracijsko solidarnost v družinah. Vendar pa je treba še veliko storiti, da bi zagotovili zadostne zmogljivosti za dolgotrajno oskrbo in se tako odzvali na nove potrebe ter predvideli sredstva EU za vzpostavitev storitev dolgotrajne oskrbe. To sta dva bistvena vidika za pomoč državam članicam pri obvladovanju sedanjih demografskih teženj v Evropi: staranja prebivalstva, zmanjšanja rodnosti in podaljšanja pričakovane življenjske dobe. Za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja ter enakost žensk in moških so potrebne naložbe v kakovostne storitve dolgotrajne oskrbe ter diverzifikacija storitev na tem področju;

27. pozdravlja predlog za pridobivanje več in boljših podatkov v okviru nezakonodajnih ukrepov, ki jih je predlagala Evropska komisija, ter poudarja, da je treba za oblikovanje usmerjenih politik, ki so gospodarne z viri, podatke zbirati na lokalni in regionalni ravni;

28. treba bi bilo izrecno priznati izobraževalni pomen predšolske vzgoje in varstva, in na podlagi tega doseči, da se ta vidik upošteva v vzpostavljenih podpornih ukrepih, s čimer bi upoštevali vrednost zaposlenega osebja in družbeno dojemanje dela na tem izjemno občutljivem področju;

29. poudarja, da bo nova direktiva uspešna le, če ne bo omogočila samo večje zaščite pri dopustih, temveč bo prispevala tudi k odpravi razlik v plačah med moškimi in ženskami ter večji enakopravnosti na trgu dela;

30. predlaga zbiranje podatkov o delovnem času, razčlenjenih po spolu in starosti, da bi pridobili informacije o presečni diskriminaciji;

31. predlaga sodelovanje z Evropskim inštitutom za enakost spolov (EIGE), Evropsko fundacijo za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (EUROFOUND), Evropskim centrom za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) ter nacionalnimi in regionalnimi organi za enakost, da bi stalno posodabljali kazalnike ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem ter tako imeli na voljo ustrezne in pravočasne podatke;

32. poziva Komisijo, naj države članice pozove k vključitvi izobraževanja o enakosti spolov v obvezno in predšolsko izobraževanje ter k nadaljnjim prizadevanjem javnih uprav za obveščanje in ozaveščanje;

33. poziva Komisijo, naj usmeri prizadevanja v izvajanje in uveljavljanje obstoječih predpisov EU in dogovorjenih ciljev, da se poskrbi za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev. EU bi morala pripraviti in sprejeti novo večletno strategijo za enakost spolov, spremljati razmere v državah članicah ter razširjati informacije in primere dobre prakse s področja enakosti spolov. Širše vključevanje načela enakosti spolov bi lahko spodbudilo prizadevanja na nacionalni ravni;

34. poziva Komisijo, naj države članice pozove k izvajanju ukrepov, ki bi zmanjšali finančno breme otroškega varstva med delovnim časom mater in očetov od rojstva otroka do začetka obveznega šolanja;

35. poziva Komisijo, naj države članice pozove k razmisleku o položaju malih, srednjih in mikro podjetij ter izvajanju gospodarskih ukrepov, da bi lahko ta podjetja delavkam in delavcem omogočala usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja.

V Bruslju, 30. novembra 2017 Predsednik Evropskega odbora regij Karl-Heinz LAMBERTZ

(16) Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, 26.7.2006, str. 23).

(17) Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in o razveljavitvi Direktive Sveta 86/613/EGS (UL L 180, 15.7.2010, str. 1).

(18) Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, 28.11.1992, str. 1).

(19) Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 14, 20.1.1998, str. 9).

(20) Direktiva Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES (UL L 68, 18.3.2010, str. 13)

(16) Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, 26.7.2006, str. 23).

(17) Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in o razveljavitvi Direktive Sveta 86/613/EGS (UL L 180, 15.7.2010, str. 1).

(18) Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, 28.11.1992, str. 1).

(19) Direktiva Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 14, 20.1.1998, str. 9).

(20) Direktiva Sveta 2010/18/EU z dne 8. marca 2010 o izvajanju revidiranega okvirnega sporazuma o starševskem dopustu, sklenjenega med BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP in ETUC, ter o razveljavitvi Direktive 96/34/ES (UL L 68, 18.3.2010, str. 13)

(21) Priporočilo Komisije 2013/112/EU z dne 20. februarja 2013„Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti“ ( UL L 59, 2.3.2013, str. 5).

(21) Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, 10.7.1999, str. 43).

(21) Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, 10.7.1999, str. 43).

(1) Poročilo o oceni teritorialnega učinka na usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja.

(2) Prav tam.