EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 14.9.2016 COM(2016) 605 final 2016/0282(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in spremembi Uredbe (ES) št. 2012/2002, uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, EU št. 1304/2013, (EU) št. 1305/2013, (EU) št. 1306/2013, (EU) št. 1307/2013, (EU) št. 1308/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014, (EU) št. 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ter Sklepa št. 541/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Finančna uredba določa načela in postopke, ki urejajo oblikovanje in izvrševanje proračuna EU ter kontrole finančnih sredstev EU. V zadnjih 30 letih se je število splošnih finančnih pravil v finančni uredbi močno povečalo. Poleg tega so bila uvedena številna sektorska finančna pravila: pravila za sodelovanje v okvirnem programu za raziskave in inovacije, skupne določbe za evropske strukturne in investicijske sklade ter skupna izvedbena pravila za zunanje delovanje. Uporabniki sredstev EU izražajo svoje nezadovoljstvo glede povečevanja števila pravil tako na splošni kot na sektorski ravni, glede njihove neenotnosti in njihove kompleksnosti, saj se prilagajajo strukturi programov in več plastem kontrol. Poleg tega kompleksnost sklopa finančnih pravil upočasnjuje izvrševanje sredstev EU, zaradi česar je to drago in pogosto prihaja do napak. V letu 2012 je bil narejen prvi korak v smeri doslednejših in preprostejših finančnih pravil: Komisija je predstavila predloge za programe večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, v katerih je zmanjšala število programov in instrumentov, jih združila znotraj enotnega okvira s skupnimi pravili, poenostavila postopke za vložitev vloge in prijavo stroškov s strani končnih upravičencev, olajšala uvajanje inovativnih finančnih instrumentov, omogočila ustanovitev skrbniških skladov EU ter izboljšala stroškovno učinkovitost kontrol. Z najnovejšimi spremembami se je finančna uredba prilagodila izidu pogajanj o večletnem finančnem okviru 2014–2020 (revizija iz leta 2013) ter novi direktivi o javnem naročanju (revizija iz leta 2015). Vendar pa obstajajo možnosti za nadaljnjo poenostavitev. To potrjujejo tudi izkušnje, pridobljene od leta 2014, in delo skupine neodvisnih strokovnjakov na visoki ravni za spremljanje poenostavitve za upravičence evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Javno posvetovanje o reviziji finančne uredbe prav tako kaže jasna pričakovanja zainteresiranih strani na tem področju. Zato bi si bilo treba še naprej prizadevati za odpravo ozkih grl, zagotavljanje sinergij in dopolnjevanja med skladi ESI in drugimi skladi EU ter izboljšanje učinkovitosti doseganja rezultatov in zahtev glede kontrol. Enostavnejša in prožnejša finančna pravila bodo prispevala k optimizaciji porabe in učinka večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 ter bodo tako eden od ključnih elementov pobude Komisije za proračun, usmerjen v rezultate, katerega cilj je zagotoviti, da so sredstva dodeljena prednostnim nalogam in da so vsi ukrepi čim uspešnejši ter imajo čim večjo dodano vrednost. Poleg tega se bodo s tem zmanjšali stroški, povezani z izvajanjem pravil EU, ter število napak. Poenostavitev in večja prožnost finančnih pravil EU sta ključnega pomena za okrepitev sposobnosti prilagajanja proračuna EU spreminjajočim se okoliščinam in odzivanje na nepričakovane razmere. Ta zakonodajni predlog je sestavni del vmesnega pregleda in revizije večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Prispeva k doseganju dveh glavnih ciljev: poenostavitve in prožnosti. Komisija zato v enem aktu predlaga ambiciozno spremembo splošnih finančnih pravil skupaj z ustreznimi dopolnitvami sektorskih finančnih pravil, določenih v 15 zakonodajnih aktih, ki se nanašajo na večletne programe. V isti zakonodajni predlog so vključene tudi sektorske prilagoditve, da se zagotovi skladen pogajalski proces in olajša hitro sprejetje s strani zakonodajalca. Poudarek je na naslednjih ključnih področjih: 1. Poenostavitev za prejemnike sredstev EU: številni ukrepi so namenjeni poenostavitvi za prejemnike sredstev EU. Gre za nepovratna sredstva (odprava preverjanja nekumulativnega dodeljevanja nepovratnih sredstev nizke vrednosti in načela nepridobitnosti; enostavnejša pravila za vrednotenje prispevkov v naravi; priznavanje prostovoljskega dela; dodeljevanje nepovratnih sredstev brez razpisov za zbiranje predlogov pod posebnimi pogoji) in poenostavljene oblike nepovratnih sredstev (naslov VIII). 2. Prehod z več plasti kontrol na vzajemno opiranje na revizije, ocene ali dovoljenja ter uskladitev zahtev glede poročanja: cilj teh ukrepov je spodbuditi čim pogostejše opiranje na eno samo revizijo, oceno ali dovoljenje (na primer glede skladnosti s pravili državne pomoči), kadar revizija, ocena ali dovoljenje izpolnjujejo potrebne pogoje, ki jih je treba upoštevati v sistemu EU. Splošneje, pravila za partnerje pri izvrševanju (mednarodne organizacije, EIB/EIS, nacionalne spodbujevalne banke, nacionalne agencije, nevladne organizacije) bodo poenostavljena tako, da se bodo institucije po pozitivni oceni njihovih postopkov in politik nanje vedno bolj opirale. Sporazumi o okvirnem finančnem partnerstvu, sklenjeni z dolgoročnimi partnerji, bodo omogočili napredek pri usklajevanju revizij, poročanja in drugih upravnih zahtev med donatorji (naslov V, členi 122, 123 in 126). 3. Omogočanje uporabe samo enega sklopa pravil za hibridne ukrepe ali v primeru kombiniranja ukrepov ali instrumentov: namen predloga je doseči nadaljnjo poenostavitev za partnerje EU s številnimi ukrepi za preprečitev vzporedne uporabe različnih pravil in postopkov, zlasti z olajšanjem kombiniranja financiranja iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI) s finančnimi instrumenti in Evropskim skladom za strateške naložbe (naslov V). 4. Učinkovitejša uporaba finančnih instrumentov: optimiziranje uporabe vrnjenih sredstev, zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev med ključnimi partnerji EU pri izvrševanju, zmanjšanje obremenjujočih zahtev v zvezi z objavo posameznih podatkov o končnih prejemnikih ali v zvezi z merili za izključitev (naslov X). 5. Prožnejše upravljanje proračuna: predlog določa različne načine za večjo proračunsko prilagodljivost, da se omogoči učinkovitejše odzivanje Unije na nepredvidene izzive in nove naloge ter da se doseže hitrejše krizno upravljanje – med drugim oblikovanje „prožnostne rezerve“ za nepredvidene potrebe in nove krize v proračunu geografskih instrumentov zunanjih ukrepov, učinkovitejše izvajanje solidarnostnega sklada in sklada za prilagoditev globalizaciji, ter razširitev skrbniških skladov na notranje politike (člena 14 in 227), vzpostavitev krizne rezerve EU s ponovno uporabo sproščenih proračunskih obveznosti, v naslednjem večletnem finančnem okviru pa možnost, da se s finančnimi operacijami, ki niso finančni instrumenti, ustvarjajo pogojne obveznosti za Unijo, ki presegajo finančna sredstva za kritje finančnih obveznosti Unije (člen 203), poleg tega pa tudi oblikovanje skupnega sklada za rezervacije, v katerem so rezervirana sredstva za finančne operacije (člen 205). Nedavne pobude (kot je na primer Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI) ali Evropski sklad za trajnostni razvoj (EFSD)), so nedvomno pokazale, da je treba v celoti izkoristiti učinek vzvoda proračuna EU z oblikovanjem pogojnih obveznosti brez rezervacij. Naslov X določa okvir za odobritev, upravljanje in kontrolo teh finančnih tveganj. 6. Osredotočanje na rezultate in racionalizacija poročanja: večji poudarek na rezultatih s pomočjo pavšalnih zneskov, nagrad, plačil, ki temeljijo bolj na učinkih in rezultatih kot pa na povračilu stroškov, in plačil, za katere je treba izpolnjevati pogoje (člen 121 naslova XIII). To bi moralo prispevati k nadaljnjemu zmanjšanju stroškov izvrševanja finančnih sredstev EU in števila napak. Kar zadeva poročanje, so poročila znova združena v povezavi s predlogom proračuna in celovitim svežnjem finančnih poročil, da bi povečali učinkovitost in preglednost za splošno javnost in proračunski organ (členi 39 in 239–245). 7. Enostavnejša in vitkejša uprava EU: olajšanje sporazumov ali prenosa pooblastil med institucijami ali organi, da bi združili izvrševanje upravnih odobritev v evropskih uradih ali izvajalskih agencijah (členi 57, 58, 64, 65 in 68); združitev posvetovalnih komisij, pristojnih za finančne nepravilnosti (člen 73(6)) z komisijo sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev (EDES) (člen 139) in prehod z letnih na večletne sklepe o financiranju (člen 108). 8. Zagotavljanje možnosti za vključevanje državljanov: predlog ponuja možnost, da se Komisija, države članice ali kateri koli drug subjekt, ki izvršuje proračun Unije, glede izvrševanja proračuna Unije posvetuje z državljani (člen 54).

Kar zadeva poenostavitev in večjo prožnost finančnih pravil EU, ta predlog postavlja temelje za pripravo naslednje generacije programov porabe (za obdobje po letu 2020). •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Pri oblikovanju enostavnejših in prožnejših finančnih pravil EU je Komisija poskrbela, da ni prišlo do oslabitve dobrega finančnega poslovodenja, ki ostaja ključni cilj. Prav nasprotno, v tem predlogu so okrepljena tudi pravila o izogibanju davkom, ki jih morajo spoštovati partnerji EU pri izvrševanju, in pojasnjeno je, da dolžnost preprečevanja nasprotij interesov v celoti velja za vse vrste izvrševanja sredstev EU (tudi na ravni držav članic). Predlog prav tako utrjuje sisteme, vzpostavljene za zaščito proračuna EU pred goljufijami in finančnimi nepravilnostmi (razširitev pristojnosti odredbodajalca za sprejemanje ukrepov v zvezi s sistemom za zgodnje odkrivanje in izključitev pri posrednem izvrševanju).Poenostavitev finančnih pravil EU bo prispevala tudi k zmanjšanju stroškov in časa, potrebnega za izvrševanje finančnih sredstev EU, ter števila napak. Poleg tega naj bi se okrepil tudi učinek politik in njihovi rezultati na terenu. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za del predloga, ki se nanaša na spremembo finančne uredbe, je člen 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), za drugi del predloga, ki dopolnjuje zakonodajne akte, pa sektorska pravna podlaga. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Sprejetje splošnih finančnih pravil EU in dopolnitev, predlaganih za sektorske zakonodajne akte, je v izključni pristojnosti EU. •Sorazmernost Ta predlog je osredotočen na poenostavitev in ne vsebuje pravil, ki niso potrebna za doseganje ciljev Pogodbe. Natančneje, dopolnitve sektorskih zakonodajnih aktov, predlagane v splošnem delu, so omejene na to, kar je nujno potrebno, da bi lahko poenostavitve, predlagane v finančni uredbi, polno učinkovale na terenu. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Javno posvetovanje o reviziji finančne uredbe je bilo izvedeno aprila in maja 2016. Skupaj je bilo prejetih 111 prispevkov, ki so jih predložile številne zainteresirane strani. Odgovori kažejo splošno podporo poenostavitvi (65 %) in prožnosti (79 %) predlaganih ukrepov. Kar zadeva poenostavitev pravil o nepovratnih sredstvih EU, se zainteresirane strani še naprej zavzemajo za povračilo dejanskih stroškov, vendar pa ne nasprotujejo poenostavljenemu povračilu v obliki stroškov na enoto, pavšalnih zneskov ali pavšalnih stopenj oziroma povračilu na podlagi vnaprej določenih rezultatov, dokler to ni obvezno. Ti pomisleki so upoštevani tudi v predlogu. Natančneje, poenostavljeno povračilo stroškov bo še naprej samo dodatna možnost, ki naj bi jo odredbodajalec uporabljal glede na naravo ukrepov in prejemnikov, ki prejmejo podporo. Partnerji EU pri izvrševanju (nacionalne razvojne agencije, mednarodne organizacije, EIB/EIS, nevladne organizacije) pozivajo Komisijo, naj se bolj opre na njihove predpise in politike, potem ko bodo ti pozitivno ocenjeni. Pritožujejo se glede številnih predhodnih ocen njihovih sistemov in postopkov ali ponavljajočih se revizij istih dejavnosti s strani EU in drugih donatorjev, čeprav bi se bilo mogoče vzajemno opirati na tovrstne ocene in revizije. Izražajo tudi nezadovoljstvo glede različnih zahtev glede poročanja med donatorji. Da bi zainteresiranim stranem omogočili, da izrazijo svoje pomisleke in predloge o finančni uredbi, je 6. aprila 2016 v Bruslju potekala informativna prireditev. Pripombe so v skladu z odgovori na javno posvetovanje. Pri ukrepih, vključenih v ta predlog, so bili upoštevani ti pomisleki. •Ocena učinka Za to revizijo finančne uredbe ni bila opravljena ocena učinka. Finančna uredba kot taka ima omejene gospodarske, okoljske ali družbene učinke (določa splošna pravila za izvajanje programov porabe, toda dejanski gospodarski ali družbeni učinki nastajajo pri sprejemanju odločitev glede politik o izvajanju sektorskih programov). Spremembe, ki se predlagajo za sektorske zakonodajne akte, so zgolj posledica poenostavitev, predlaganih v finančni uredbi. •Ustreznost in poenostavitev ureditve Čeprav revizija finančne uredbe in s tem povezane spremembe v sektorskih zakonodajnih aktih ne spadajo v program ustreznosti predpisov, so skladne z njim ter znatno prispevajo k agendi za boljše pravno urejanje: dejansko ta predlog zmanjšuje skupno število splošnih finančnih pravil, ki se uporabljajo za proračun EU, za približno 25 % in jih združuje v enotni pravilnik, ki bo nadomestil finančno uredbo in njena pravila uporabe:

·ključne določbe pravil uporabe se prenašajo v finančno uredbo, manj pomembni elementi pa bodo po potrebi in na podlagi posameznega primera vključeni v interna pravila Komisije ali smernice, ki jih objavi Komisija; ·podrobna pravila javnega naročanja, ki se uporabljajo v institucijah in organih EU, so konsolidirana v prilogi k revidirani finančni uredbi, ki se lahko spremeni z delegiranim aktom; ·določbe drugega dela finančne uredbe, povezane s posebnimi določbami, ki se uporabljajo za Evropski kmetijski jamstveni sklad, raziskave, zunanje delovanje in druge posebne sklade EU, so vstavljene v zadevne dele finančne uredbe, razen če niso več relevantne. Predlog za revizijo finančne uredbe prav tako poudarja skupne značilnosti in čim bolj zmanjšuje posebnosti ter s tem olajšuje uporabo pravil za uporabnike: poudarek je na skupnih pravilih, ki veljajo za vse metode izvrševanja (neposredno, posredno in deljeno) ter vse pravne instrumente, ki so združeni v posebnih poglavjih. Določbe o evropskih uradih, izvajalskih agencijah, decentraliziranih agencijah in organih javno-zasebnih partnerstev, ki so trenutno razpršene po vsej finančni uredbi, so združene v enem poglavju. Pravila o skrbniških skladih EU, proračunski podpori in strokovnjakih (vključno s strokovnjaki za raziskave) so združena pod novim naslovom „Drugi instrumenti za izvrševanje proračuna“. Predlog se prav tako močno osredotoča na doseganje znatne poenostavitve veljavnih finančnih pravil EU. Kot je navedeno v točki 1, predlog vsebuje številne elemente, ki zmanjšujejo upravno breme za prosilce in prejemnike finančnih sredstev EU. Mikropodjetja niso izvzeta s področja uporabe predloga. Tovrstna podjetja so lahko upravičenci do sredstev EU in zato morajo pravila veljati tudi zanje. Vendar pa predlog na nekaterih področjih zmanjšuje stroške za podjetja, ki so pogosto MSP (na področju finančnih instrumentov objavo posameznih podatkov o upravičencih nadomešča z združenimi statističnimi podatki), na splošno pa naj bi številni poenostavitveni ukrepi koristili vsem podjetjem. •Temeljne pravice Ta predlog je skladen z varstvom temeljnih pravic. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog nima proračunskih posledic. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga 1. Poenostavitev za prejemnike sredstev EU 1.1. Poenostavitev uporabe nepovratnih sredstev, pavšalnih zneskov in izračunov stroškov Številni ukrepi so namenjeni poenostavitvi za prejemnike sredstev EU. Nanašajo se na vsebino vlog za nepovratna sredstva, vrednost prispevkov v naravi, priznavanje dela prostovoljcev, pogoje za dodelitev nepovratnih sredstev brez razpisa za zbiranje predlogov, namenjeno državam članicam pod določenimi pogoji, načelo neprofitnosti, načela nekumulativnega dodeljevanja in postopno ukinitev sklepov o nepovratnih sredstvih. Drugi ukrepi kažejo prehod na preprostejšo in vitkejšo upravo. 1.1.1. Splošna finančna pravila Predlog spodbuja uporabo poenostavljenih oblik nepovratnih sredstev, na voljo za vse programe, ki jih financira EU, kadar bi bil glede na naravo ukrepov in z njimi povezane odhodke možen tak pristop (npr. usposabljanje in ukrepi za mobilnost, potni stroški itd.). To bi zmanjšalo upravno breme, okrepilo gotovost glede zneska, povrnjenega upravičencem, in spodbudilo uporabo poenostavljenih oblik nepovratnih sredstev in njihovih kombinacij (člen 175). Uporaba strokovne presoje: uporabo poenostavljenih oblik nepovratnih sredstev ovira pomanjkanje podatkov, potrebnih za določitev razumnega približka dejanskih stroškov. Do tega pogosto pride zaradi inovativne narave zadevnih ukrepov ali dejstva, da se ukrepi izvajajo samo v nekaterih državah in podatki za druge države niso na voljo. Da bi premostili to vrzel, se predlaga, da bi se poleg statističnih ali zgodovinskih podatkov ali namesto njih, odvisno od narave ukrepa, uporabila strokovna presoja (člen 175). Poenostavitev odobritve pavšalnih zneskov, stroškov na enoto in pavšalnih stopenj: nadomestitev dolgotrajnega in zapletenega postopka odobritve (odločitve kolegija za zneske, višje od 60 000 EUR na posamezno odobritev nepovratnih sredstev), s čimer se omogoči, da lahko odgovorni odredbodajalec sprejme odločitev o odobritvi poenostavljenih oblik. Ta raven je primernejša glede na zelo tehnično vsebino (metodologije izračunavanja, pregledi podatkov itd.) odločitve (člen 175). Poenostavitev in pojasnitev vsebine vlog za nepovratna sredstva, vključno s spremnimi dokazili: ni obveznosti glede zagotavljanja informacij o finančnih in poslovnih sposobnostih vložnikov, če se te ne preverjajo (npr. v primeru javnih organov); uskladitev obveznosti predložitve revizijskega poročila z veljavno zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo na področju računovodstva (člen 189). Poenostavitev načela nekumulativnega dodeljevanja: odobritev nepovratnih sredstev, kot so štipendije za fizične osebe ter neposredna pomoč beguncem, brezposelnim in drugim osebam, ki jo najbolj potrebujejo, bo izvzeta iz tega pravila, saj je njihova vrednost razmeroma nizka (člen 185).

Odprava načela neprofitnosti: praktični pomen načela neprofitnosti se je znatno znižal: projekti, ki ustvarjajo prihodke, načeloma prejemajo podporo finančnih instrumentov. Za projekte, ki načeloma ne ustvarjajo prihodkov, ima načelo neprofitnosti odvračilni učinek: za upravičence ni spodbud, da bi zagotovili trajnost in dobičkonosnost svojih projektov. To nato negativno vpliva na gospodarstvo. Poenostavitev določitve vrednosti prispevkov v naravi: ti prispevki ne pomenijo upravičenih stroškov, zato natančna določitev njihove vrednosti ni pomembna. Vendar pa se lahko še naprej sprejmejo kot del sofinanciranja. Vrednosti, ki jih je upravičeno določil odredbodajalec ob sprejetju načrta proračuna, lahko izkazujejo, da obstajajo drugi viri financiranja ukrepa poleg nepovratnih sredstev EU in da je bilo upoštevano načelo sofinanciranja (člen 184). Priznavanje prostovoljskega dela: da se omogoči sodelovanje majhnih organizacij pri izvajanju politik EU v okolju z omejeno razpoložljivostjo virov, bi bilo treba vrednost dela, ki ga opravijo prostovoljci, priznati kot upravičene stroške. Na podlagi tega bi se lahko take organizacije v večji meri oprle na delo prostovoljcev, da bi pridobile sofinanciranje za ukrepe (členi 175, 180 in 184). Poenostavitev in uskladitev pogojev za dodelitev nepovratnih sredstev brez razpisa za zbiranje predlogov: predlaga se, da se razširi možnost za dodelitev neposrednih nepovratnih sredstev subjektom, pooblaščenim s strani držav članic v primerih dejanskega ali pravnega monopola ali če so neposredni upravičenci izbrani na podlagi njihovih tehničnih sposobnosti, visoke stopnje specializacije ali upravnih pooblastil. Poleg tega lahko odredbodajalec poročilo o oceni in odločitev o dodelitvi združi v en sam dokument. To bo zmanjšalo upravno breme in pospešilo dodelitev neposrednih nepovratnih sredstev (člen 188). Poenostavitev vodenja evidenc: obdobje vodenja evidenc je poenoteno na pet let (tri leta, če finančna sredstva znašajo 60 000 EUR ali manj), tudi za posredno izvrševanje (člen 128). Teoretični pristop za nepovratna sredstva: kadar so nepovratna sredstva izražena samo z absolutno vrednostjo (ne kot odstotek upravičenih stroškov), se upravičenost stroškov preveri najpozneje ob plačilu razlike (člen 180). Za to preverjanje se lahko uporabi poenostavljeni (teoretični) pristop (člen 150). Postopna ukinitev sklepov o nepovratnih sredstvih: predlaga se, da se postopno ukinejo sklepi o nepovratnih sredstvih in da se uporabljajo predvsem sporazumi o nepovratnih sredstvih, in sicer v skladu s presojo doseženega napredka glede elektronskih nepovratnih sredstev ob izteku sedanjega večletnega finančnega okvira (člen 277). 1.1.2. Sektorska pravila Izboljšave glede uporabe možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov v finančni uredbi dopolnjujejo predlagane spremembe sektorske zakonodaje, ki razširjajo uporabo možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov v: ·Uredbi (EU) št. 1303/2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, ·Uredbi (EU) št. 1304/2013 o Evropskem socialnem skladu, ·Uredbi (EU) št. 223/2014 o Skladu za evropsko pomoč najbolj ogroženim. 2. Prehod z več plasti kontrol na opiranje na revizije, ocene ali dovoljenja ter uskladitev zahtev glede poročanja Cilj teh ukrepov je spodbujati čim pogostejše opiranje na eno samo revizijo, oceno ali dovoljenje (na primer glede skladnosti s pravili državne pomoči ), kadar ti izpolnjujejo potrebne pogoje, ki jih je treba upoštevati v sistemu EU. Da bi se izognili več plastem kontrole, Komisija spodbuja priznavanje mednarodno sprejetih standardov ali mednarodnih dobrih praks na tem področju, pa tudi skupne zahteve za poročanje med donatorji: ·opiranje na predhodne ocene in preverjanja prejemnikov, ki so jih že izvedli drugi subjekti (donatorji) v zvezi s pogoji, ki so enakovredni pogojem EU (člen 122); ·spodbuja se tudi vzajemno opiranje na revizije, opravljene v skladu z mednarodno sprejetimi standardi, in sicer vedno z namenom izogibanja več revizijam istih oseb/subjektov za iste dejavnosti. To bi Komisiji omogočilo, da se opira na neodvisne revizije o uporabi sredstev EU, ki jih izvedejo mednarodni partnerji (ZN, Svetovna banka itd.) ali države članice (člen 123); ·uskladitev njenih zahtev glede poročanja z zahtevami glede poročanja pri drugih donatorjih: Komisija spodbuja sprejetje skupnih zahtev glede poročanja prek sporazumov o okvirnem finančnem partnerstvu, sklenjenih z glavnimi mednarodnimi partnerji (člen 126); ·to bo Komisiji omogočilo, da se bo oprla na sisteme in postopke partnerjev EU v okviru posrednega izvrševanja, če so bili pozitivno ocenjeni (člen 149), in odredila popravne ukrepe, če določena pravila in postopki ne zadostujejo za zaščito finančnih interesov EU; kadar Komisija zahteva, da se uporabijo njeni ali posebni postopki, se ocenjevanja ne bodo izvedla. V vseh primerih bi bilo treba raven nadzora in kontrole prilagoditi na podlagi načela sorazmernosti. ·krepitev sporazumov o okvirnem finančnem partnerstvu (člen 126): tovrstni sporazumi, ki so bili vzpostavljeni z zaupanja vrednimi partnerji za dolgoročno sodelovanje, bodo v prihodnje zajemali vse ukrepe v okviru neposrednega in posrednega izvrševanja ter odražali obseg, v katerem se lahko Komisija opira na pozitivno ocenjene sisteme in postopke, poleg tega pa tudi uporabo enotnega sklopa pravil za vse pravne instrumente. Dolgoročni sporazumi o partnerstvu bodo pomenili prožen okvir za opiranje na ocene in revizije, kadar je to mogoče, ter za uskladitev revizij, poročanja in drugih upravnih zahtev med donatorji. 3. Omogočanje uporabe samo enega sklopa pravil za hibridne ukrepe ali v primeru kombiniranja ukrepov ali instrumentov Namen predloga je doseči nadaljnjo poenostavitev v največji možni meri za partnerje EU v okviru posrednega izvrševanja.

3.1. Splošna finančna pravila ·V nekaterih primerih bi se lahko za partnerja Komisije pri izvrševanju uporabljal le en sklop pravil namesto dveh, ne glede na naravo ukrepa in to, ali je partner upravitelj sredstev ali izvajalec ukrepa. Kadar hibridni ukrepi kombinirajo posredno in neposredno izvrševanje, trenutno pa se zanje uporabljata dva sklopa pravil, bi se za dodatne elemente, za katere trenutno veljajo pravila za neposredno izvrševanje (zelo pogosto za tehnično pomoč), upoštevala pravila glavnih elementov ukrepa (npr. obstoj finančnega instrumenta z jamstvi ali drugo (člen 208(2)). ·Da bi olajšali kombiniranje nepovratnih sredstev in finančnih instrumentov, se za nepovratna sredstva, ki dopolnjujejo finančne instrumente in se kombinirajo v okviru enega samega ukrepa, uporablja enoten sklop pravil (za finančne instrumente) (člen 208(2)). ·Obdobje vodenja evidenc za nepovratna sredstva in finančne instrumente se uskladi na pet let (tri leta za zneske do 60 000 EUR) (člen 128). 3.2. Sektorska pravila ·Kadar se k finančnim instrumentom na ravni EU prispeva iz skladov ESI, se preverjanje državnih pomoči omeji na preverjanje skladnosti državne pomoči za finančne instrumente na ravni EU, predvideno v finančni uredbi (ni dvojnega preverjanja): za prispevke držav članic v finančne instrumente na ravni EU, ki se izvajajo brez kakršnih koli dodatnih pogojev glede uporabe prispevkov, razen tistih v zvezi z geografskim območjem za uporabo prispevka, se ne sme zahtevati ločeno preverjanje v zvezi z državno pomočjo, saj je finančni instrument že skladen s pravili o državni pomoči na podlagi finančne uredbe. To bo pojasnjeno v ustreznih navodilih. ·Podaljšanje pobude za mala in srednja podjetja (pobuda za MSP), ki bo omogočilo uporabo pobude MSP po letu 2016, države članice pa bodo lahko sredstva za pobudo za MSP namenjale do leta 2020. ·Razširitev in pojasnitev uredbe o skupnih določbah glede kombiniranja finančnih instrumentov in nepovratnih sredstev, da bi se olajšala njihova skupna uporaba. ·Uvedba nove možnosti kombiniranja sredstev iz skladov ESI in EFSI ter nove strukture za kombiniranje skladov ESI s sredstvi EIB in EIS: morala bi obstajati možnost, da se iz programov skladov ESI prispeva k finančnim instrumentom v povezavi s financiranjem EIB v okviru EFSI. 4. Učinkovitejša uporaba finančnih instrumentov 4.1. Splošna finančna pravila Izkušnje s finančnimi instrumenti in zlasti prispevek ključnih izvedbenih partnerjev (EIB/EIS) kažejo na naslednje možnosti za nadaljnje izboljšanje upravljanja in učinkovitosti: ·vsa vrnjena sredstva (prihodki in vračila), ki jih ustvari finančni instrument, bi bilo treba uporabiti za isti instrument zaradi povečanja učinkovitosti; prek poročanja je zagotovljena popolna preglednost (člen 202(2)); ·EIB/EIS obdržita svoj status ključnega partnerja EU pri izvrševanju, toda treba bi bilo odobriti neposredna pogajanja med Komisijo in večjim številom potencialnih subjektov, da se med njimi zagotovijo enaki konkurenčni pogoji (člen 149); ·glede na to, da je nemogoče uvesti popolno spoštovanje pravil EU, kadar je EU pri finančnem instrumentu udeležena kot manjšinski delničar sklada, se predlaga, da se namesto tega v takšnih primerih omogoči sorazmerna uporaba pravil EU (člen 208(4)); ·statistični podatki, združeni na podlagi ustreznih meril, predlaganih za končne upravičence, ki prejmejo podporo EU v višini manj kot 500 000 EUR (področje politike, vrsta pomoči, vrsta upravičencev, geografska porazdelitev) bi nadomestili objavo posameznih podatkov o končnih prejemnikih (člen 36(5)); ·končnim upravičencem in posrednikom ne bo treba predložiti častne izjave, s katero potrjujejo, da niso v nobeni od situacij za izključitev, če se politika partnerja pri izvrševanju glede izključitev šteje za enakovredno politiki EU (člen 131); ·predlagata se dva nova oddelka za urejanje drugih instrumentov s finančnim tveganjem, kot so proračunska jamstva in finančna pomoč državam članicam ali tretjim državam (oddelka 2 in 3 poglavja 2 naslova X); ·uvedena so pravila za odobritev, upravljanje in kontrolo pogojnih obveznosti brez rezervacij (členi od 203 do 206). 4.2. Sektorska pravila

Za nadaljnje izboljšanje upravljanja in uporabe finančnih instrumentov v okviru deljenega izvrševanja se predlagajo spremembe uredbe o skupnih določbah (Uredba št. 1303/2013 o skupnih določbah): ·pojasnjena je možnost, da lahko organi za upravljanje držav članic oddajo naročila, tudi za tehnično pomoč, neposredno EIB/EIS, drugim mednarodnim finančnim institucijam ter nacionalnim spodbujevalnim bankam; ·upravljanje zakladnice: kadar začasne naložbe denarja iz skladov ESI, plačane v finančni instrument pred naložbami v končne prejemnike, ustvarijo negativne obresti, je dovoljeno njihovo plačilo iz virov, ki se vrnejo, ko je bil opravljen vsaj en cikel naložb; ·odpravljena so nekatera pravila, povezana z ukrepi EKSRP, ki so ovirala načrtovanje finančnih instrumentov na področju razvoja podeželja in njihovo izvrševanje s strani upravljavcev skladov, in sicer z namenom povečanja učinka vzvoda sredstev EKSRP prek pogostejše uporabe finančnih instrumentov. 5. Prožnejše upravljanje proračuna 5.1. Splošna finančna pravila Predlog določa različne načine za doseganje večje proračunske prilagodljivosti, da se Uniji omogoči učinkovitejše odzivanje na nepredvidene izzive in nove naloge: ·omogočena je ustanovitev skrbniških skladov EU za ukrepe v izrednih razmerah, ukrepe po izrednih razmerah ali tematske ukrepe znotraj EU (in ne le za tretje države). Nedavni dogodki v Evropski uniji kažejo, da bi bilo treba povečati prožnost financiranja v EU. Ker so meje med zunanjimi in notranjimi politikami vse bolj zabrisane, bi se na ta način lahko odzivali tudi na čezmejne izzive (člen 227); ·„negativna rezerva“ je povečana z 200 milijonov EUR na 400 milijonov EUR, kar je tudi odziv na zahtevo Sveta po omejitvi števila predlogov za spremembo proračuna v zvezi s plačili (člen 48); ·oblikovana je prožnostna rezerva za zunanje delovanje s prenosom nerazporejenih sredstev iz instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II), evropskega instrumenta sosedstva in instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja na leto N +1 z zgornjo mejo 10 % začetnih odobritev vsakega instrumenta (člen 12); ·predvidena je večja prožnost v kriznih in izrednih razmerah ter humanitarna pomoč v obliki nepovratnih sredstev: upravni postopki so poenostavljeni, da se omogoči hitro in učinkovito odzivanje (npr. retroaktivna upravičenost pred vložitvijo vloge, o kateri odloči odgovorni odredbodajalec, člen 186); ·v delegacijah Unije bi bila dovoljena uporaba računov izločenih sredstev za plačilo omejenih zneskov s proračunskimi postopki. Nestatutarni uslužbenci na področju pomoči za krizno upravljanje in ukrepov v okviru humanitarne pomoči bi lahko upravljali tovrstne račune in podpisovali pravne obveznosti v višini do 2 500 EUR, ki se izvršujejo s teh računov (člen 109); ·povečana je prožnost za samostojne prerazporeditve Komisije z razširjanjem sedanjega obsega, tj. tako, da se omogoči prerazporeditev operativnih odhodkov med različnimi naslovi, če jih ureja isti temeljni akt, vključno s poglavji za podporo, ter iz postavk za upravno podporo v ustrezne operativne postavke (člen 28); ·poenostavljena je uporaba Solidarnostnega sklada EU, in sicer s samostojno prerazporeditvijo iz rezerve na proračunsko postavko, potem ko Evropski parlament in Svet sprejmeta sklep o uporabi sredstev (člen 28); ·poenostavljena je uporaba sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji, in sicer s samodejno odobritvijo prerazporeditev iz rezerve na proračunsko postavko, potem ko proračunski organ sprejme sklep o uporabi sredstev (člen 30); ·pojasnjeno je, da se zneski, ki ustrezajo odobritvam za prevzem obveznosti v zvezi z rezervo za nujno pomoč in Solidarnostnim skladom EU, samodejno prenesejo (člen 12); ·ukinjena je obveznost, da se najprej porabijo sredstva, ki so odobrena za tekoče proračunsko leto, dokler niso izčrpana, preden se uporabijo prenesena proračunska sredstva; ·dovoljena je uporaba notranjih namenskih prejemkov za drug namen, kot za tistega, za katerega so bili dodeljeni, če niso potrebni za pokrivanje potreb izvirnega namena (člen 30(3)); ·institucije in organi lahko sprejemajo korporacijsko sponzorstvo v naravi za posebne dogodke oziroma dejavnosti (tj. ne za sprejeme ali druge izključno družabne dogodke). Da bi se lahko ta določba izvajala, vsaka institucija najprej odobri načelo sprejemanja sponzorstva v naravi in določi posebne smernice, ki se nanašajo predvsem na etične vidike (člen 24); ·določeno je, da lahko proračunski organ kot del postopka odobritve prodaje zgradb in zemljišč za vsak primer posebej sprejme, da se bodo prihodki od te prodaje šteli za namenski prejemek, da se izboljša upravljanje objektov s strani Komisije in olajša nakup drugih zgradb (člen 20(3)(g));

·vzpostavljena je krizna rezerva EU s ponovno uporabo sproščenih odobritev; ·za naslednji večletni finančni okvir je ustvarjena možnost, da finančne operacije, ki niso finančni instrumenti, ustvarijo pogojne obveznosti za Unijo, ki presegajo finančna sredstva za kritje finančnih obveznosti Unije (člen 203), in vzpostavljen je skupni sklad za rezervacije, v katerem so sredstva rezervacij za finančne operacije (člen 205). 5.2 Sektorska pravila ·V Uredbi (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja je uvedena možnost, da države članice pomagajo tudi v primeru nesreč, ki jih povzroči človek, kot je begunska kriza, in takoj uporabijo razpoložljiva sredstva, ne da bi čakale na predložitev spremembe programa. Poleg tega je dodana posebna prednostna naložba za migrante in begunce, in sicer za poenostavitev načrtovanja ukrepov za pomoč migrantom in beguncem v okviru Uredbe (EU) št. 1301/2013 o Evropskem skladu za regionalni razvoj. ·Program Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (Uredba o EaSI, št. 1296/2013): da bi se povečala sposobnost prilagajanja EaSI na krizne razmere in spreminjajoče se politične prednostne naloge, je potrebna prožnost glede okvirne stopnje porabe, predvidene za vsako od treh osi programa in za vsako od tematskih prednostnih nalog v njihovem okviru. Poleg tega bi bilo treba v trenutnih gospodarskih razmerah ohraniti odstopanje, ki omogoča uporabo Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v korist mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo. ·Uredba št. 1316/2013 o Instrumentu za povezovanje Evrope: Glede na uspeh večletnih programov dela je treba povečati prožnost, da se lahko 95 % sredstev porabi za večletne programe in dodatno podporo projektom, ki imajo najvišjo dodano vrednost za vseevropsko prometno omrežje (koridorji osrednjega omrežja, čezmejni projekti in projekti na drugih odsekih osrednjega omrežja). ·Upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo ter zdravjem in dobrobitjo živali (Uredba (EU) št. 652/2014): glede na pozitivne izkušnje z uporabo tega pravila in znatno zmanjšanje s tem povezanih delovnih obremenitev za upravičence in službe Komisije se predlaga razširitev možnosti uporabe proračunskih obveznosti, razdeljenih v letne obroke. ·V Uredbi (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja bosta omogočena usmerjena podpora vzajemnim skladom, ki pomagajo kmetom iz določenih sektorjev v primeru ostrih padcev v prihodkih, ter subvencioniranje začetnega delniškega kapitala tovrstnih skladov. 6. Osredotočanje na rezultate in racionalizacija poročanja Predlog vključuje vrsto ukrepov, katerih cilji so večje osredotočanje proračunskih sredstev na rezultate, oblikovanje jasnega okvira uspešnosti, povečanje preglednosti in racionalizacija poročanja. 6.1 Osredotočanje na rezultate Številni predlogi so odprti za vsa področja politik in se osredotočajo na rezultate namesto na to, za kaj so bila sredstva dejansko porabljena. Izkazujejo zavezanost Komisije, da zagotovi potrebne pogoje za pristop, usmerjen v rezultate. ·Omogočanje plačil na podlagi izpolnjenih pogojev, doseženega učinka ali uspešnosti za vse načine upravljanja (npr. plačila za vsakega naseljenega begunca iz sredstev Sklada za azil, migracije in vključevanje ali podpora za mlade kmete, člen 121). V takšnih primerih je financiranje projektov ločeno od povračila stroškov, ki so jih imeli prejemniki sredstev EU: neposredno je odvisno od rezultatov na terenu. Pomembno je, da so bodisi izpolnjeni nekateri pogoji, predhodno določeni v temeljnem aktu ali sklepu Komisije, bodisi doseženi rezultati, naknadno izmerjeni s kazalniki uspešnosti. Tak sistem krepi odgovornost in zavezanost prejemnikov sredstev k doseganju rezultatov. Omogoča znatno zmanjšanje upravnega bremena in stroškov kontrol. Kontrole so namreč omejene na preverjanje, ali so bili izpolnjeni pogoji oziroma doseženi dogovorjenimi rezultati, in preverjanje upravnega bremena. To nadalje zmanjšuje tveganje za napake v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo, tak pristop pa zagovarja tudi Evropsko računsko sodišče pod poimenovanjem „upravičenost“. ·Olajševanje podelitve „nagrad“ (naslov IX): naslov „nagrade“ je skrajšan in poenostavljen; obveznost napovedi nagrad v vrednosti 1 milijona EUR ali več v izkazih, ki spremljajo predlog proračuna, se nadomesti s predhodno obvestitvijo Evropskega parlamenta in izrecno napovedjo takšnih nagrad v sklepu o financiranju. ·Enkratni pavšalni znesek (člen 176): z „enkratnim pavšalnim zneskom“ bi se lahko v prihodnje krili vsi upravičeni stroški ukrepa. Pregledi in kontrole bodo osredotočeni izključno na učinke/rezultate. Enotni pavšalni znesek temelji na oceni proračuna, ki ga je predlagal vložnik vloge za nepovratna sredstva ob upoštevanju načel učinkovitosti, gospodarnosti in uspešnosti, vključno s sklicevanjem na ustrezne podatke in/ali strokovno presojo. ·Dajanje prednosti poenostavljenim oblikam nepovratnih sredstev, kadar se plačilo nameni na podlagi učinkov in rezultatov (člen 175): pristop, temelječ na vložkih, bi bilo treba upoštevati le, če pristop, temelječ na učinkih, ni možen ali ni ustrezen. Trenutno se poenostavljene oblike uporabljajo pretežno za kritje vrednosti vložkov (npr. število delovnih dni, število potovanj, število dni na službeni poti itd.). Prav tako se spodbuja možnost plačila v poenostavljenih oblikah za doseganje konkretnih rezultatov (npr. organizirana konferenca ali festival, zgrajen prototip itd.). ·Pojasnitev obsega kontrol poenostavljenih oblik nepovratnih sredstev in njihovih posledic, če rezultati niso doseženi (člen 177): kontrole se osredotočajo na izpolnjevanje pogojev, ki sprožijo plačilo (npr. ali je bil evropski film, ki je prejel podporo, posnet s potrebno kakovostjo in distribuiran v potrebni količini, ali je Erasmusov študent dejansko študiral v tujini itd.). Upravičencu ni treba poročati o dejanskih stroških. Če pogoji, ki sprožijo plačilo, niso izpolnjeni ali če so bile dogovorjene dejavnosti izvedene neustrezno, delno ali prepozno, Komisija zmanjša znesek nepovratnih sredstev sorazmerno s pomanjkljivostjo in izterja nepravilno porabljene zneske. 6.2 Jasen okvir uspešnosti Za dopolnitev močnejše osredotočenosti na rezultate se predlaga jasen okvir uspešnosti: ·povezovanje kakovosti izvedbe, določanja ciljev, kazalnikov, rezultatov ter načel gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti pri uporabi odobritev (člen 31);

·določanje plačil, temelječih na uspešnosti, za nagrajevanje organizacij, ki upravljajo sredstva EU (člen 150); ·upoštevanje izjave o programih kot glavnega vira informacij o uspešnosti programa (člen 39); ·združitev zbirnih poročil in poročil na podlagi člena 318 PDEU v eno letno poročilo o poslovodenju in uspešnosti za proračun EU, s katerim se enkrat letno pripravi poročilo o uspešnosti izvrševanja proračuna EU (od proračunskega leta 2015, člen 239); ·uskladitev izrazja o ocenjevanju z določbami Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje iz leta 2016 ter vzpostavitev povezave med predhodnimi ocenami v skladu s finančno uredbo in ocenami učinka (člen 32). 6.3 Racionalizacija poročanja 6.3.1. Splošna finančna pravila Z zaporednimi revizijami finančne uredbe se je precej povečalo število zahtevanih poročil in informacij, tudi o poslovnih knjigah: poročanje se zdaj zagotavlja z razpršenimi dokumenti, ki se predložijo po raznolikem časovnem razporedu. Da bi povečali učinkovitost in preglednost, ne samo v odnosu do proračunskega organa, temveč tudi za širšo javnost, da pa hkrati to ne bi vplivalo na raven informacij, ki se trenutno zagotavljajo, se predlaga: ·da se obveznosti poročanja osredotočijo na dva ključna trenutka: poročila, ki se priložijo ·predlogu proračuna; vsa poročila o finančnih instrumentih na ravni EU bi bila združena v en dokument, priložen predlogu proračuna (člen 39); ·in tista, ki se predložijo v okviru postopka razrešnice: „celoviti sveženj finančnih poročil“ – posebno poglavje bi urejalo proračunska in druga finančna poročila (členi 239–245); ·ključni element celovitega svežnja poročanja so nova letna poročila o upravljanju in uspešnosti za proračun EU, ki so posledica združitve zbirnega poročila in poročila iz člena 318 PDEU, in sicer od proračunskega leta 2015 (člen 239); ·podrobno je določeno, da zunanja revizija, ki jo opravi Računsko sodišče, upošteva večletno naravo programov (člen 247(1)). 6.3.2. Poročanje: ·Obveznosti poročanja so racionalizirane z odpravo nekaterih nepotrebnih elementov (uredba o skupnih določbah). 7. Enostavnejša in vitkejša uprava EU 7.1. Splošna finančna pravila Vrsta poenostavitvenih ukrepov naj bi omogočila učinkovitejše delovanje institucij EU, zlasti z izvrševanjem skupnih upravnih odobritev za doseganje ekonomije obsega: ·zagotavljanje izrecne pravne podlage za sporazume o ravni storitve med službami institucij EU, organi EU in evropskimi uradi ter razširitev možnosti sklepanja sporazumov o ravni storitev na vse institucije za lažje izvrševanje upravnih odobritev. V prihodnje bo mogoče tudi pooblastila za izvrševanje upravnih odobritev prenesti na urad, ki ga ustanovi Komisija; ·pojasnitev razlikovanja med obveznimi in neobveznimi nalogami uradov (člena 64 in 65): obvezne naloge morajo biti krite z odobritvami, knjiženimi v oddelek proračuna, ki se nanaša na urad. Neobvezne naloge, ki jih urad prostovoljno izvaja na zahtevo druge institucije ali organa, se krijejo iz proračuna zadevne institucije ali organa; ·omogočanje večletnih sklepov o financiranju in zmanjšanje števila obveznih elementov v sklepu o financiranju (člen 108). Poleg tega se predlaga, da je sklep o financiranju hkrati tudi letni ali večletni program dela. Te spremembe bi pospešile izvrševanje proračuna v drugem letu programa in naslednjih;

·pojasnitev pravil o izvajalskih agencijah (člen 68): te prejemajo letne prispevke; njihov direktor pri izvrševanju odobritev za poslovanje deluje kot odredbodajalec na podlagi prenosa pooblastil; prenos pooblastil za operativni program na izvajalsko agencijo lahko vključuje pilotne projekte in pripravljalne ukrepe ter izvrševanje upravnih odhodkov, potrebnih za doseganje sinergij in ekonomije obsega; ·združitev komisije za finančno uredbo iz člena 139 s komisijo za finančne nepravilnosti (člen 90): zaradi večje učinkovitosti bo komisija za finančno uredbo, ki priporoča izključitve in denarne kazni za gospodarske subjekte, pristojna tudi za finančne nepravilnosti, ki jih storijo uslužbenci EU, o posledicah teh nepravilnosti v skladu s kadrovskimi predpisi pa bo še naprej odločal disciplinski odbor. 7.2. Sektorska pravila ·Za olajšanje upravljanja programov in spodbujanje programov na nacionalni ravni, pa tudi za skupne akcijske načrte, ki vključujejo projekte, usmerjene v učinke in rezultate, se predlaga več sprememb uredbe o skupnih določbah. ·Na področju neposrednih plačil za kmete je odobrena podpora za aktivne kmete, nekateri ukrepi pa so usmerjeni v podporo za mlade kmete. Uvaja se sorazmernost finančnih popravkov v zvezi z napakami pri javnem naročanju, da se prepreči obravnava, v skladu s katero tovrstne napake vedno vplivajo na 100 % zadevne pomoči. 8. Druge spremembe Prihodki: predlagane so naslednje spremembe: ·določba o negativnih popravkih lastnih sredstev za računovodske namene je spremenjena zaradi preglednosti (člen 94); ·nova določba določa rok, v katerem je treba dolžniku poslati zaznamek o nastanku terjatve (člen 96(2)), kar odraža najnovejšo sodno prakso Sodišča Evropske unije; ·novi člen 107 določa pravila v zvezi s stopnjo, ki se uporablja za kompenzacijske obresti, kadar se znesek povrne na podlagi sodbe Sodišča Evropske unije ali sporazumne rešitve; ·spremenjena je določba, ki se nanaša na globe, druge kazni ali sankcije, in sicer je pojasnjeno, da se začasno plačani zneski vrnejo zadevni tretji osebi ob upoštevanju donosa; ter da finančna uredba zajema tudi globe, ki jih naložijo druge institucije razen Komisije (npr. Svet v skladu z Uredbo (EU) št. 1173/2011) (trenutno je omejena na globe, ki jih naloži Komisija, člen 106); ·besedilo o namenskih prejemkih je spremenjeno tako, da odraža prispevke k ukrepom, kakršen je instrument za pomoč beguncem v Turčiji (člen 20(2)). Seznam sektorskih aktov, ki jih spreminja predlog: ·Uredba Sveta (ES) št. 2012/2002 z dne 11. novembra 2002 o ustanovitvi Solidarnostnega sklada Evropske unije (UL L 311, 14.11.2002, str. 3); ·Uredba (EU) št. 1296/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o Programu Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije („EaSI“) in spremembi Sklepa št. 283/2010/EU o ustanovitvi Evropskega mikrofinančnega instrumenta Progress za zaposlovanje in socialno vključenost (UL L 347, 20.12.2013, str. 238); ·Uredba (EU) št. 1301/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem skladu za regionalni razvoj in o posebnih določbah glede cilja „naložbe za rast in delovna mesta“ ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1080/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 289–302); ·Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320); ·Uredba (EU) št. 1304/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem socialnem skladu in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1081/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 470); ·Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL L 347, 20.12.2013, str. 487–548); ·Uredba (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL L 347, 20.12.2013, str. 549);

·Uredba (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (UL L 347, 20.12.2013, str. 608); ·Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, 20.12.2013, str. 671); ·Uredba (EU) št. 1309/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji (2014–2020) in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1927/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 855–864); ·Uredba (EU) št. 1316/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope, spremembi Uredbe (EU) št. 913/2010 in razveljavitvi uredb (ES) št. 680/2007 in (ES) št. 67/2010 (UL L 348, 20.12.2013, str. 129–171); ·Uredba (EU) št. 223/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o Skladu za evropsko pomoč najbolj ogroženim (UL L 72, 12.3.2014, str. 1–41); ·Uredba (EU) št. 283/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o smernicah za vseevropska omrežja na področju telekomunikacijske infrastrukture in razveljavitvi Odločbe št. 1336/97/ES (UL L 86, 21.3.2014, str. 14–26); ·Uredba (EU) št. 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom, spremembi direktiv Sveta 98/56/ES, 2000/29/ES in 2008/90/ES, uredb (ES) št. 178/2002, (ES) št. 882/2004 in (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktive 2009/128/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi sklepov Sveta 66/399/EGS in 76/894/EGS ter Odločbe Sveta 2009/470/ES (UL L 189, 27.6.2014, str. 1–32); ·Sklep št. 541/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira podpore za nadzor in spremljanje v vesolju (UL L 158, 27.5.2014, str. 227–234). 2016/0282 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in spremembi Uredbe (ES) št. 2012/2002, uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, EU št. 1304/2013, (EU) št. 1305/2013, (EU) št. 1306/2013, (EU) št. 1307/2013, (EU) št. 1308/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014, (EU) št. 652/2014 Evropskega parlamenta in Sveta ter Sklepa št. 541/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 42, 43(2), 46(d), 149, 153(2)(a), 164, 168(4)(b), 172, 175, 177, 178, 189(2), 209(1), 212(2), 322(2) in 349 Pogodbe v povezavi s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo ter zlasti člena 106a Pogodbe Euratom, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega: (1)Ker je treba po treh letih izvajanja dodatno spremeniti finančna pravila, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, da se odpravijo ozka grla pri izvajanju s povečanjem prožnosti, poenostavi zagotavljanje rezultatov za zainteresirane strani in službe ter poveča poudarek na rezultatih, bi bilo treba Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta razveljaviti in nadomestiti s to uredbo. (2)Da se zmanjša kompleksnost finančnih pravil, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (v nadaljnjem besedilu: proračun), in se relevantna pravila združijo v eni uredbi (enotni pravilnik), bi bilo treba razveljaviti Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012. Zaradi jasnosti bi bilo treba glavna pravila iz Uredbe (EU) št. 1268/2012 vključiti v to uredbo, druga pravila pa bi bilo treba vključiti v navodila za službe. (3)Ohraniti bi bilo treba temeljna proračunska načela. Odstopanja od teh temeljnih načel za posamezna področja, kot so raziskave, zunanje delovanje in strukturni skladi, bi bilo treba pregledati in čim bolj poenostaviti, pri čemer bi bilo treba upoštevati, ali so še relevantna, kakšna je njihova dodana vrednost za proračun in kakšno breme nalagajo zainteresiranim stranem. (4)Do 10 % sredstev instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II), evropskega instrumenta sosedstva in instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja lahko na začetku proračunskega leta ostane nedodeljenih, da se zagotovijo dodatna sredstva za odzivanje na velike nepredvidene potrebe, nove krizne razmere ali znatne politične premike v tretjih državah, poleg že načrtovanih zneskov. Če se med letom za ta nedodeljena sredstva ne prevzamejo obveznosti, bi jih bilo treba s sklepom Komisije prenesti. (5)Pravila o prenosu sredstev bi morala biti predstavljena jasneje ter razlikovati med samodejnimi in nesamodejnimi prenosi. (6)Da bi bilo izvrševanje proračuna čim bolj optimalno, je pomembno, da se omogočita prenos in uporaba zunanjih namenskih prejemkov za naslednike posameznega programa ali ukrepa. Obstajati bi morala možnost, da se notranji namenski prejemki lahko prenesejo samo za eno leto, razen če je v tej uredbi določeno drugače. (7)Pravila, ki urejajo prerazporejanje odobritev, bi morala omogočati večjo prožnost, da se zagotovi boljše izvrševanje proračuna. V ta namen je pomembno, da ima Komisija možnost odločanja o prerazporeditvah do 10 % odobritev za poslovanje med naslovi, če se zanje uporablja isti temeljni akt. Prerazporeditve s postavk za upravno podporo na ustrezne postavke za poslovanje bi morala ravno tako samostojno izvajati Komisija. (8)Da se izboljša prožnost izvrševanja posebnih instrumentov, je treba v zvezi z Evropskim skladom za prilagoditev globalizaciji in Solidarnostnim skladom Evropske unije poenostaviti uporabo sredstev ter postopke za njihovo prerazporejanje. (9)Kar zadeva notranje namenske prejemke, bi bilo treba uvesti odstopanje od načela specifikacije, da se omogoči optimalna poraba vseh razpoložljivih vrst odobritev. Pri tem bi bilo treba v primeru, ko ni ugotovljenih potreb, na podlagi katerih bi bilo dovoljeno takšne prejemke porabiti za namen, za katerega so določeni, omogočiti njihovo porabo za drug namen. (10)Institucije Unije bi morale imeti možnost sprejeti kakršno koli donacijo v korist Unije. (11)Uvesti bi bilo treba omogočitveno klavzulo, na podlagi katere bi lahko pravna oseba s sredstvi v naravi sponzorirala dogodek ali dejavnost EU za namene promocije ali družbene odgovornosti gospodarskih družb. (12)Pojasniti bi bilo treba pojem kakovosti izvedbe v povezavi s proračunom EU. Kakovost izvedbe bi bilo treba opisati kot neposredno uporabo načela dobrega finančnega poslovodenja. Zagotoviti bi bilo treba povezavo med kakovostjo izvedbe, določanjem ciljev, kazalniki, rezultati ter gospodarnostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo porabe odobritev. V izogib navzkrižjem z obstoječimi okviri uspešnosti različnih programov bi moralo biti sklicevanje v smislu izrazja glede kakovosti izvedbe omejeno na cilje in spremljanje napredka pri njihovem izvajanju. (13)Zakonodaja Unije bi morala biti kakovostna, osredotočena na področja, na katerih je njena dodana vrednost za evropske državljane največja, ter kar najbolj uspešna in učinkovita pri doseganju skupnih ciljev politik Unije. Uvedba ocenjevanja za obstoječe in nove programe porabe proračunskih sredstev ter dejavnosti s precejšnjo porabo proračunskih sredstev lahko prispeva k doseganju teh ciljev. (14)Načelo preglednosti iz člena 15 PDEU, ki od institucij zahteva, da delujejo čim bolj odprto, za področje izvrševanja proračuna določa, da morajo imeti državljani možnost, da so seznanjeni s tem, kje in v katere namene Unija porablja sredstva. Te informacije spodbujajo demokratično razpravo, prispevajo k udeležbi državljanov v procesu sprejemanja odločitev Unije in krepijo institucionalno kontrolo in pregled nad odhodki Unije. Taki cilji bi se morali dosegati z objavo, če je le mogoče s pomočjo sodobnih komunikacijskih orodij, ustreznih informacij o vseh prejemnikih sredstev Unije, ob upoštevanju legitimnih interesov takih prejemnikov do zaupnosti in varnosti, v primeru fizičnih oseb pa pravice do zasebnosti in varstva njihovih osebnih podatkov. V skladu z načelom sorazmernosti bi morale institucije pri objavi podatkov zato uporabiti selektivni pristop. Odločitve o objavi bi morale temeljiti na ustreznih merilih, da bi bile podane informacije smiselne. (15)Informacije o porabi sredstev Unije, ki se izvršujejo v okviru neposrednega izvrševanja, bi bilo treba objaviti na internetni strani institucije in bi morale vključevati vsaj ime, lokacijo, znesek in namen sredstev. Pri teh informacijah bi bilo treba upoštevati relevantna merila, kot so pogostnost, vrsta in pomen ukrepa. (16)Za nagrade, nepovratna sredstva in naročila, oddana po odprtju javnega postopka za konkurente, bi bilo treba objaviti ime in lokacijo prejemnikov sredstev Unije, kot že velja predvsem za natečaje, razpise za zbiranje predlogov in razpise za zbiranje ponudb, ob upoštevanju načel PDEU, zlasti načel preglednosti, sorazmernosti, enakega obravnavanja in nediskriminacije. Takšna objava naj bi krepila nadzor, ki ga imajo zavrnjeni vložniki nad postopki javnih natečajev. (17)Osebni podatki fizičnih oseb ne bi smeli biti objavljeni dlje od obdobja, v katerem prejemnik uporablja prejeta sredstva, zato bi jih bilo treba po dveh letih odstraniti. To bi moralo veljati tudi za osebne podatke za pravne osebe, pri katerih je v uradnem nazivu navedenih ena ali več fizičnih oseb. (18)V večini primerov, ki jih zajema ta uredba, se objava nanaša na pravne osebe. (19)Kadar gre za fizične osebe, bi morala biti takšna objava predvidena le ob upoštevanju načela sorazmernosti med velikostjo dodeljenega zneska in potrebo po nadzoru najustreznejše porabe sredstev. Za fizične osebe je objava regije na ravni NUTS 2 skladna s ciljem objave prejemnikov, zagotavlja enako obravnavanje med državami članicami različnih velikosti ter spoštuje pravico prejemnikov do zasebnega življenja in zlasti varstva osebnih podatkov.

(20)Informacije o štipendijah in drugi neposredni pomoči, plačani fizičnim osebam, ki jo najbolj potrebujejo, bi morale biti še naprej izvzete iz objavljanja. (21)Da bi bilo mogoče zagotoviti spoštovanje načela enakega obravnavanja med prejemniki, bi bilo treba objavo informacij, povezanih s fizičnimi osebami, zagotoviti tudi v skladu z obveznostjo držav članic, da zagotovijo visoko preglednost naročil, ki presegajo znesek, določen v Direktivi 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev. (22)Ime in lokacija prejemnika ter znesek in namen sredstev se ne bi smeli objaviti, če bi to lahko ogrozilo osebno celovitost prejemnikov, ki je zagotovljena z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, ali bi škodilo zakonitim poslovnim interesom prejemnika. (23)V okviru posrednega in deljenega izvrševanja bi morale informacije o prejemnikih in končnih prejemnikih na razpolago dati osebe, subjekti ali imenovani organi, ki izvršujejo sredstva Unije. Kadar je primerno, bi bilo treba raven podrobnosti in merila določiti v zadevnih pravilih za posamezni sektor in jih dodatno dopolniti v sporazumih o okvirnem finančnem partnerstvu. Komisija bi morala dati na razpolago sklic na spletišče, na katerem je mogoče najti informacije o prejemnikih in končnih prejemnikih. (24)Za povečanje berljivosti in preglednosti podatkov o finančnih instrumentih, ki se izvršujejo v okviru neposrednega in posrednega izvrševanja, je primerno združiti vse obveznosti poročanja v en delovni dokument, ki se priloži predlogu proračuna. (25)Primerno je Komisiji omogočiti sklepanje sporazumov o ravni storitve z drugimi institucijami, da se olajša izvrševanje upravnih odobritev, ter uvesti izrecno možnost sklepanja takšnih sporazumov med službami institucij, organi Unije, evropskimi uradi, organi ali osebami, pooblaščenimi za izvajanje določenih ukrepov SZVP v skladu z naslovom V PEU, ter Uradom generalnega sekretarja svetu guvernerjev evropskih šol, in sicer za opravljanje storitev, dobavo blaga, izvedbo gradenj ali izvajanje pogodb o nepremičninah. (26)Primerno je opredeliti evropske urade ter razlikovati med obveznimi in neobveznimi nalogami takih uradov. Uvesti bi bilo treba tudi možnost, da institucije Unije, organi Unije in drugi evropski uradi pooblastila odredbodajalca prenesejo na direktorja evropskega urada. Evropskim uradom bi bilo prav tako treba omogočiti, da sklepajo sporazume o ravni storitve za opravljanje storitev, dobavo blaga, izvedbo gradenj ali izvajanje pogodb o nepremičninah. Primerno bi bilo določiti posebna pravila za pripravo proračunskih evidenc, določbe, ki pooblaščajo računovodjo Komisije, da nekatere svoje naloge prenese na uslužbence v teh uradih, in operativne postopke za bančne račune, za katerih odprtje v imenu Komisije se lahko evropski uradi pooblastijo. (27)Da se še izboljša stroškovna učinkovitost izvajalskih agencij in upoštevajo praktične izkušnje, pridobljene v drugih organih Unije, bi bilo treba omogočiti, da se lahko računovodji Komisije poverijo vse naloge računovodje izvajalske agencije ali njihov del. (28)Zaradi pravne varnosti bi bilo treba pojasniti, da direktorji izvedbenih agencij pri upravljanju odobritev za poslovanje za programe, prenesene na njihovo agencijo, delujejo kot odredbodajalci na podlagi prenosa pooblastil. Da se doseže polni učinek povečane učinkovitosti celovite centralizacije nekaterih podpornih storitev, bi bilo treba izrecno omeniti možnost, da izvajalske agencije izvršujejo upravne odhodke. (29)Treba bi bilo določiti pravila glede pooblastil in odgovornosti finančnih udeležencev, zlasti odredbodajalcev in računovodij. (30)Evropski parlament in Svet bi bilo v treba v dveh tednih obvestiti o imenovanju ali razrešitvi odredbodajalca na podlagi prenosa pooblastil, notranjega revizorja in računovodje. (31)Odredbodajalci bi morali biti v celoti odgovorni za izvrševanje vseh prihodkov in odhodkov v okviru svojih pristojnosti, tudi v smislu sistemov notranje kontrole, in bi morali odgovarjati za svoja dejanja, po potrebi tudi v disciplinskih postopkih. (32)Zato bi bilo treba določiti tudi naloge, odgovornosti in načela postopkov, ki bi jih bilo treba upoštevati. Določiti je treba tudi, da mora odredbodajalec na podlagi prenosa pooblastil zagotoviti, da odredbodajalci na podlagi nadaljnjega prenosa pooblastil in njihovi uslužbenci prejemajo informacije o standardih za kontrole ter metodah in tehnikah za ta namen, ter zagotoviti, da se sprejmejo ukrepi za zagotovitev delovanja kontrolnih sistemov, ki bi morali nadomestiti obveznost oblikovanja posebnega kodeksa strokovnega ravnanja, ki se uporablja samo za finančno preverjanje. O prevzetih odgovornostih se poroča v letnem poročilu instituciji in poročilo vključuje zahtevane finančne in poslovodne informacije, ki potrjujejo izjavo odredbodajalca na podlagi prenosa pooblastil o zanesljivosti opravljanja njegovih nalog, vključno z informacijami o splošni kakovosti izvedenih operacij. Treba bi bilo hraniti dokazila o izvedenih operacijah. O vseh različnih oblikah postopkov za oddajo javnih naročil s pogajanji bi bilo treba pripraviti posebno poročilo za institucijo ter sporočilo za Evropski parlament in Svet, ker ta naročila pomenijo odstopanje od običajnih postopkov dodeljevanja. (33)Upoštevati bi bilo treba dvojno vlogo vodij delegacij Unije, in njihovih namestnikov v njihovi odsotnosti, kot odredbodajalcev na podlagi nadaljnjega prenosa pooblastil za Evropsko službo za zunanje delovanje (v nadaljnjem besedilu: ESZD) in – v zvezi z odobritvami za poslovanje – za Komisijo. (34)Prenos pooblastila za izvrševanje proračuna na namestnike vodij delegacij, ki ga v zvezi z odobritvami za poslovanje iz svojega oddelka izvede Komisija, je omejen na situacije, v katerih je izvedba teh nalog s strani namestnikov vodij delegacij nujno potrebna, da se zagotovi neprekinjeno poslovanje v odsotnosti vodij delegacije. Ta pooblastila se na namestnike vodij delegacij ne morejo prenašati sistematično ali zaradi notranje delitve dela. (35)Računovodja je še naprej odgovoren za pravilno izvrševanje plačil, pobiranje prejemkov in izterjavo terjatev. Upravlja zakladnico, bančne račune in spise tretjih oseb, vodi poslovne knjige in je odgovoren za pripravo računovodskih izkazov institucije. Računovodja Komisije je edina oseba, ki ima pravico določati računovodska pravila in usklajeni kontni okvir, medtem ko računovodje vseh drugih institucij Unije določajo računovodske postopke, ki se uporabljajo v njihovih institucijah. (36)Prav tako bi bilo treba določiti ureditve za imenovanje in razrešitev računovodje. (37)Primerno je, da računovodja vzpostavi postopke, s katerimi zagotovi, da računi, odprti za potrebe upravljanja zakladnice, in računi izločenih sredstev ne izkazujejo negativnega stanja. (38)Določiti bi bilo treba pogoje za uporabo računov izločenih sredstev, to je sistema poslovodenja, ki pomeni izjemo od običajnih proračunskih postopkov, ter naloge in odgovornosti skrbnikov računov izločenih sredstev, pa tudi odredbodajalca in računovodje v zvezi s kontrolo računov izločenih sredstev. Evropski parlament in Svet bi bilo treba seznaniti z vsakim imenovanjem ali razrešitvijo. Zaradi večje učinkovitosti bi se morali v delegacijah vzpostaviti računi izločenih sredstev, in sicer za odobritve iz oddelkov proračuna za Komisijo in ESZD skupaj. Prav tako je primerno, da se pod posebnimi pogoji dovoli uporaba računov izločenih sredstev v delegacijah Unije, in sicer za plačila omejenih zneskov v proračunskih postopkih. Kar zadeva imenovanje skrbnikov računov izločenih sredstev, se je pokazalo za nujno, da se izberejo tudi izmed osebja Komisije na področju pomoči za krizno upravljanje in ukrepov v okviru humanitarne pomoči, če statutarni uslužbenci Komisije niso na voljo. (39)Da se upoštevajo situacija na področju ukrepov v okviru humanitarne pomoči, kadar zadevni statutarni uslužbenci Komisije niso na voljo, in tehnične težave z zagotovitvijo, da vse pravne obveznosti podpiše odgovorni odredbodajalec, bi bilo treba omogočiti, da lahko uslužbenci Komisije na tem področju podpisujejo pravne obveznosti zelo nizke vrednosti do 2 500 EUR, ki so povezane s plačili, izvršenimi iz računov izločenih sredstev, ter da lahko pravne obveznosti po navodilu odgovornega odredbodajalca podpisujejo vodje delegacij Unije ali njihovi namestniki.

(40)Ko so naloge in odgovornosti vsakega finančnega udeleženca opredeljene, ti odgovarjajo za svoja dejanja samo pod pogoji, določenimi v kadrovskih predpisih za uradnike Evropske unije in pogojih za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. V institucijah Unije so bile ustanovljene posebne komisije za finančne nepravilnosti, vendar je zaradi omejenega števila zadev, ki se jim predložijo v obravnavo, in zaradi učinkovitosti primerno, da se njihove naloge prenesejo na novoustanovljeno medinstitucionalno komisijo, ki je bila ustanovljena za ocenjevanje zahtevkov in izdajo priporočil glede izrekov upravnih sankcij (izključitev in denarna kazen), ki jim jih predložijo Komisija ali druge institucije Unije in organi Unije. Namen tega prenosa nalog je tudi preprečevanje podvojevanja in zmanjšanje tveganj nasprotujočih si priporočil ali stališč, v primerih ko sta v postopek vključena gospodarski subjekt in uslužbenec EU. Ohraniti bi bilo treba postopek, po katerem lahko odredbodajalec zahteva potrditev navodila, za katero meni, da je nepravilno ali v nasprotju z načelom dobrega finančnega poslovodenja, in je tako oproščen vsake odgovornosti. Kadar ima ta komisija navedeno vlogo, bi bilo treba spremeniti njeno sestavo. (41)Kar zadeva prihodke, bi bilo treba obravnavati negativne popravke lastnih sredstev, ki jih ureja Uredba Sveta o sistemu virov lastnih sredstev Evropske unije. Razen posebnega primera lastnih sredstev bi bilo treba ohraniti naloge in kontrole, za katere so odgovorni odredbodajalci v različnih fazah postopka: ocena in ugotovitev terjatev, nalog za izterjavo, pošiljanje zaznamka o nastanku terjatve, s katerim se dolžnik obvesti o ugotovitvi terjatve, izračun morebitnih zamudnih obresti in po potrebi sklep o odpovedi izterjavi upravičenega zneska ob upoštevanju meril, ki zagotavljajo skladnost z načelom dobrega finančnega poslovodenja, da se prihodki učinkovito pobirajo. (42)Odredbodajalec bi moral imeti možnost, da se v celoti ali delno odpove izterjavi ugotovljene terjatve, če je dolžnik v katerem koli postopku zaradi insolventnosti, kot so opredeljeni v Uredbi (EU) 2015/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o postopkih v primeru insolventnosti, zlasti v primerih postopkov prisilne poravnave, dogovorov ali drugih podobnih postopkov. (43)Uporabljati bi bilo treba posebne določbe o postopkih za prilagoditev ali razveljavitev ocene zneska terjatev. (44)Zaradi nedavnih dogodkov na finančnih trgih in obrestne mere, ki jo ECB uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja, bi bilo treba pregledati določbe glede obrestne mere za globe ali druge kazni ter določiti pravila za primere negativnih obrestnih mer. (45)Da se izrazi posebna narava terjatev v obliki glob ali drugih kazni, ki jih institucije izrečejo na podlagi PDEU ali Pogodbe Euratom, bi bilo treba uvesti posebne določbe za obrestne mere, ki se uporabljajo za dolgovane a še neplačane zneske, za primer, da bi takšne zneske Sodišče Evropske unije povišalo. (46)Pravila o izterjavi bi bilo treba pojasniti in okrepiti. Zlasti bi bilo treba določiti, da računovodja izterja dolgovane zneske tudi s pobotom terjatve z zneski, ki jih dolžniku dolguje izvajalska agencija pri izvrševanju proračuna Unije. (47)Zaradi pravne varnosti bi bilo treba določiti tudi pravila glede rokov, v katerih je treba poslati zaznamek o nastanku terjatve. (48)Za zavarovanje upravljanja sredstev in hkrati ustvarjanje finančnega dobička bi bilo treba začasno plačane zneske, kot so izpodbijane globe na področju konkurence, naložiti v finančna sredstva ter določiti razporeditev donosa od njih. Ker Komisija ni edina institucija, ki ima pravico izreči globe ali druge kazni, bi bilo treba določiti določbe v zvezi s takšnimi globami ali drugimi kaznimi, ki jih izrečejo druge institucije, ter določiti pravila za njihovo izterjavo, ki bi morala biti enakovredna pravilom glede glob ali kazni, ki jih izreče Komisija. (49)Za zagotovitev, da ima Komisija vse potrebne informacije za sprejetje sklepov o financiranju, bi bilo treba določiti minimalne zahteve za vsebino sklepov o financiranju v zvezi z nepovratnimi sredstvi, javnimi naročili, skrbniškimi skladi, nagradami, finančnimi instrumenti, mehanizmi kombiniranja in proračunskimi jamstvi. Hkrati bi bilo treba za zagotovitev dolgoročne perspektive potencialnim prejemnikom dovoliti, da se sklepi o financiranju sprejemajo za več kot eno leto, vendar bi bilo treba njihovo izvajanje pogojiti z razpoložljivostjo proračunskih odobritev v zadevnem letu. Za zagotovitev dolgoročne perspektive bi bilo treba zmanjšati število obveznih elementov sklepov o financiranju. Z namenom poenostavitve bi morali biti sklepi o financiranju hkrati tudi letni ali večletni program. Ker je prispevek organom iz členov 69 in 70 že uveljavljen v letnem proračunu, ne bi smelo biti zahteve, da se za to sprejme poseben sklep o financiranju. (50)Kar zadeva odhodke, bi bilo treba pojasniti razmerje med sklepi o financiranju, skupnimi obveznostmi in posameznimi obveznostmi ter pojma prevzemanja proračunskih in pravnih obveznosti za odhodke, da se vzpostavi jasen okvir za različne faze izvrševanja proračuna. (51)Da se upošteva zlasti število pravnih obveznosti, ki jih sklenejo delegacije in predstavništva Unije, ter tečajna nihanja s katerimi se spoprijemajo, bi bilo treba omogočiti, da se začasne obveznosti prevzemajo tudi v primerih, ko končni prejemniki in zneski niso znani. (52)Da bi se boljše porabile razpoložljive odobritve za izvajanje zunanjih ukrepov, bi bilo treba ukiniti rok, v katerem se lahko sklepajo posamezne pravne obveznosti na podlagi skupnih proračunskih obveznosti, odpraviti pa bi bilo treba tudi obveznost sklenitve sporazuma o prispevku do 31. decembra leta n + 1 v primerih, ko sporazum o financiranju s tretjo državo predstavlja skupne proračunske obveznosti, ki zajemajo tudi sporazum o prispevku. (53)Kar zadeva tipologijo plačil, ki jih lahko izvršujejo odredbodajalci, bi bilo treba v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja pojasniti različne vrste plačil. Pravila za obračun plačil predhodnega financiranja bi bilo treba še razjasniti, zlasti za situacije, ko vmesni obračun ni mogoč. V ta namen bi bilo treba v podpisane pravne obveznosti vključiti ustrezne določbe. (54)V tej uredbi bi moralo biti določeno, da je treba plačila izvršiti do določenega roka in da bodo v primeru neupoštevanja tega roka upniki upravičeni do zamudnih obresti v breme proračuna, razen držav članic in – kot novost – Evropske investicijske banke in Evropskega investicijskega sklada. (55)Primerno se zdi, da se določbe o potrditvi in odobritvi odhodkov vključijo v en člen ter se uvede opredelitev sprostitev. Ker se transakcije izvršujejo v računalniških sistemih je pojem „elektronsko zaščiten podpis“ nadomestil prejšnji pojem „podpis zaznamka ‚odobreno za plačilo‘“, razen v omejenem številu primerov. Prav tako bi bilo treba pojasniti, da se potrjevanje odhodkov uporablja za vse upravičene stroške, tj. tudi za stroške, ki niso povezani z zahtevkom za plačilo, kar velja za obračun plačil predhodnega financiranja. (56)Z namenom zmanjšanja kompleksnosti, poenostavitve obstoječih pravil in izboljšanja berljivosti te uredbe, bi bilo treba določiti pravila, ki bodo skupna več instrumentom za izvrševanje proračuna. Zato bi bilo treba nekatere določbe znova združiti, besedilo drugih določb in njihovo področje uporabe pa bi bilo treba uskladiti in odstraniti nepotrebne ponovitve ter navzkrižno sklicevanje. (57)Večji poudarek bi bilo treba dati kakovosti izvedbe in rezultatom. Zato bi bilo primerno opredeliti dodatno obliko financiranja, ki ne bo povezana s stroški relevantnih operacij in bo dopolnjevala obstoječe oblike prispevkov Unije, ki so že dobro uveljavljene (povračilo upravičenih stroškov, ki so dejansko nastali, stroški na enoto, pavšalni zneski in financiranje po pavšalni stopnji). Ta oblika financiranja bi morala temeljiti bodisi na vnaprejšnjem izpolnjevanju nekaterih pogojev ali na doseganju rezultatov, ki se merijo glede na predhodno določene mejnike ali s pomočjo kazalnikov uspešnosti. (58)Kadar Komisija izvaja ocene poslovne in finančne sposobnosti prejemnikov sredstev EU ali njihovih sistemov in postopkov, bi se morala biti sposobna opreti na ocene, ki so jih izvedli že drugi subjekti ali donatorji, kot so mednarodne organizacije, da bi se preprečilo podvajanje ocenjevanja istih prejemnikov. Možnost navzkrižnega opiranja na ocene, ki so jih izvedli drugi subjekti, bi bilo treba uporabiti, če so bile te ocene pripravljene ob upoštevanju pogojev, ki ustrezajo pogojem iz te uredbe za metodo izvrševanja proračuna, ki se uporablja. Zato bi morala Komisija za spodbujanje opiranja na ocene med donatorji spodbujati priznavanje mednarodno sprejetih standardov ali mednarodnih dobrih praks. (59)Pomembno bi se bilo tudi izogniti večkratnim revizijam prejemnikov sredstev EU s strani različnih subjektov glede uporabe teh sredstev. Zato bi bilo treba predvideti možnost opiranja na revizije, ki so jih že izvedli neodvisni revizorji, če te temeljijo na mednarodno sprejetih standardih, zagotavljajo razumno zagotovilo in so bile izvedene na podlagi računovodskih izkazov in poročil, v katerih je opredeljena uporaba prispevka Unije. Takšne revizije bi morale biti nato osnova za splošno zagotovilo glede uporabe sredstev EU.

(60)Pomembno bi bilo državam članicam dovoliti, da zahtevajo, da se viri, ki so jim dodeljeni v okviru deljenega izvrševanja, prerazporedijo na ravni Unije in jih izvršuje Komisija v okviru neposrednega ali posrednega izvrševanja, kjer je mogoče v korist zadevne države članice. Tako bi se optimizirala uporaba teh virov in instrumentov, vzpostavljenih na podlagi te uredbe ali uredb za posamezni sektor, vključno z uredbo o EFSI, na katere bi se na zahtevo države članice prerazporedili viri. Za zagotovitev učinkovitega izvrševanja teh instrumentov bi bilo treba določiti, da se v primeru prerazporeditev virov na instrumente, vzpostavljene na podlagi te uredbe ali uredb za posamezni sektor, vključno z uredbo o EFSI, uporabljajo pravila navedenih predpisov. (61)Da bi se vzpostavil mehanizem za dolgoročno sodelovanje s prejemniki financiranja Unije, bi bilo treba opredeliti možnost podpisa sporazumov o okvirnem finančnem partnerstvu. Okvirna finančna partnerstva bi se morala izvajati prek nepovratnih sredstev ali prek sporazumov o sodelovanju s subjekti, ki izvršujejo sredstva Unije. Za ta namen bi bilo treba določiti minimalno vsebino takšnih sporazumov. Okvirna finančna partnerstva ne bi smela neupravičeno omejevati dostopa do financiranja Unije. (62)Pogoje in postopke za začasno odložitev, opustitev ali zmanjšanje prispevka Unije bi bilo treba med različnimi instrumenti izvrševanja proračuna (na primer nepovratna sredstva, javno naročanje, posredno izvrševanje, nagrade itd.) uskladiti. Opredeliti bi bilo treba podlago za takšno začasno odložitev, opustitev ali zmanjšanje. (63)Ta uredba bi morala določiti standardna obdobja, v katerih bi morali prejemniki hraniti dokumente v zvezi s prispevki Unije, da bi se izognili odstopajočim ali nesorazmernim pogodbenim zahtevam, pri čemer bi se Komisiji, Evropskemu uradu za boj proti goljufijam ter Računskemu sodišču še vedno zagotovilo dovolj časa, da pridobijo dostop do takšnih podatkov in dokumentov ter opravijo naknadne preglede in revizije. Poleg tega bi bilo treba udeležencem in prejemnikom naložiti obveznost, da sodelujejo pri zaščiti finančnih interesov Unije. (64)Da se udeležencem in prejemnikom zagotovijo ustrezne informacije in se jim da priložnost za uveljavljanje njihove pravice do obrambe, bi morala ta uredba omogočiti, da udeleženci in prejemniki predložijo svoje pripombe pred sprejetjem katerega koli ukrepa, ki škoduje njihovim pravicam, ter da so obveščeni o pravnih sredstvih, ki so jim na voljo za izpodbijanje takšnega ukrepa. (65)Komisija bi morala zaradi zaščite finančnih interesov Unije vzpostaviti enoten sistem za zgodnje odkrivanje in izključitev. (66)Sistem za zgodnje odkrivanje in izključitev bi se moral uporabljati za udeležence, prejemnike, subjekte, na katerih sposobnost se namerava opreti kandidat ali ponudnik, ali podizvajalce izvajalca, vse osebe ali subjekte, ki prejemajo sredstva Unije, če se proračun izvršuje v okviru posrednega izvrševanja, vse osebe ali subjekte, ki prejemajo sredstva Unije v okviru finančnih instrumentov, ki se neposredno izvršujejo, in udeležence ali prejemnike subjektov, ki izvršujejo proračun v okviru deljenega izvrševanja. (67)Pojasniti bi bilo treba, da kadar se odločitev o evidentiranju osebe ali subjekta v sistemu za zgodnje odkrivanje ali izključitev sprejme na podlagi situacij za izključitev fizične ali pravne osebe, ki je član upravnega, vodstvenega ali nadzornega organa navedene osebe ali subjekta, ali ki ima pooblastila za zastopanje, odločanje ali nadzor v zvezi z navedeno osebo ali subjektom, ali fizične ali pravne osebe, ki prevzame neomejeno odgovornost za dolgove navedene osebe ali subjekta, ali fizične osebe, ki je nujna za dodelitev ali izvršitev pravne obveznosti, informacije, evidentirane v podatkovni zbirki vključujejo informacije o teh osebah. (68)Odločitev o izključitvi osebe ali subjekta iz sodelovanja v postopkih dodeljevanja ali o izreku denarne kazni ter odločitev, da se objavijo s tem povezane informacije, bi moral zaradi svoje neodvisnosti v upravnih zadevah sprejeti odgovorni odredbodajalec. Če ni nobene pravnomočne sodbe ali pravnomočne upravne odločbe in če gre za resno kršitev pogodbenih obveznosti, bi moral odgovorni odredbodajalec pri sprejemanju te odločitve upoštevati priporočilo komisije, izhajajoč iz predhodne pravne kvalifikacije. Komisija bi morala oceniti tudi trajanje izključitve, če to ne bi bilo določeno že v pravnomočni sodbi ali pravnomočni upravni odločbi. (69)Vloga komisije bi morala biti, da zagotavlja dosledno delovanje sistema za izključitev. Komisijo bi morali sestavljati stalni predsednik, predstavnika Komisije in predstavnik odgovornega odredbodajalca. (70)Predhodna pravna kvalifikacija ne prejudicira končne ocene ravnanja zadevne osebe ali subjekta, ki jo v skladu z nacionalnim pravom opravijo pristojni organi držav članic. Po obvestilu o takšni končni oceni bi bilo torej treba pregledati priporočilo komisije in odločitev odgovornega odredbodajalca. (71)Odgovorni odredbodajalec bi moral izključiti osebo ali subjekt, kadar je že bila izdana pravnomočna sodba ali pravnomočna upravna odločba zaradi hude kršitve poklicnih pravil, namernega ali nenamernega neizpolnjevanja obveznosti, povezanih s plačevanjem prispevkov za socialno varnost ali plačevanjem davkov, goljufije v škodo proračuna, korupcije, sodelovanja v hudodelski združbi, pranja denarja, financiranja terorizma, terorističnih kaznivih dejanj, vpletenosti v delo otrok ali druge oblike trgovine z ljudmi ali pa zaradi nepravilnosti. Izključiti bi ga bilo treba tudi v primeru resne kršitve pravne obveznosti ali stečaja. (72)Odgovorni odredbodajalec bi moral pri odločanju, ali naj izključi osebo ali subjekt oziroma mu izreče denarno kazen in objavi s tem povezane informacije oziroma ali naj ga zavrne, upoštevati zlasti resnost položaja, njegov vpliv na proračun, čas, ki je pretekel od zadevnega ravnanja, trajanje in ponovitev tega ravnanja, namen ali stopnjo malomarnosti ter sodelovanje osebe ali subjekta z zadevnim pristojnim organom v preiskavi in njegov prispevek k njej, s čimer bi zagotovil, da se spoštuje načelo sorazmernosti. (73)Prav tako bi moralo biti odgovornemu odredbodajalcu omogočeno, da izključi osebo ali subjekt, kadar je fizična ali pravna oseba, ki prevzame neomejeno odgovornost za dolgove te osebe ali subjekta, v stečaju ali podobnem insolventnem stanju oziroma fizična ali pravna oseba ne izpolnjuje svojih obveznosti glede plačevanja prispevkov za socialno varnost ali davkov, kadar to vpliva na finančni položaj gospodarskega subjekta. (74)Glede osebe ali subjekta se ne bi smela sprejeti odločitev o izključitvi, če je sprejel popravne ukrepe in s tem dokazal svojo zanesljivost. Navedena možnost se ne bi smela uporabljati za najhujša kazniva dejanja. (75)Zaradi načela sorazmernosti bi bilo treba razlikovati med primeri, v katerih se denarna kazen lahko izreče kot alternativa izključitvi, in primeri, v katerih se zaradi resnosti ravnanja prejemnika v zvezi s poskusom neupravičene pridobitve sredstev Unije denarna kazen upravičeno izreče kot dopolnilo izključitvi z namenom zagotovitve odvračilnega učinka. Določiti bi bilo treba tudi najmanjšo in največjo denarno kazen, ki jo lahko izreče javni naročnik. (76)Denarno kazen bi bilo treba izreči samo prejemniku, ne pa tudi udeležencu, saj se znesek izrečene denarne kazni izračuna na podlagi vrednosti zadevne pravne obveznosti. (77)Možnost uporabe zakonsko določene upravne in/ali denarne kazni je neodvisna od možnosti uporabe pogodbenih kazni, kot so pavšalne odškodnine, zato bi bilo treba to izrecno navesti. (78)Trajanje izključitve bi moralo biti v skladu z Direktivo 2014/24/EU časovno omejeno in bi moralo upoštevati načelo sorazmernosti. (79)Določiti bi bilo treba datum začetka in trajanje zastaralnega roka za izrek upravnih sankcij.

(80)Omogočiti bi bilo treba okrepitev odvračilnega učinka, doseženega z izključitvijo in denarno kaznijo. V tem smislu bi bilo treba odvračilni učinek okrepiti z možnostjo, da se ob doslednem spoštovanju zahtev glede varstva podatkov iz Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (6) in Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) objavijo informacije, ki se nanašajo na izključitev in/ali denarno kazen. To bi moralo prispevati k zagotovitvi, da se enako ravnanje ne ponovi. Zaradi pravne varnosti in v skladu z načelom sorazmernosti bi bilo treba določiti, v katerih okoliščinah se ne bi smele objaviti navedene informacije. Odgovorni odredbodajalec bi moral pri svojem ocenjevanju upoštevati morebitna priporočila komisije. Če gre za fizične osebe, bi se osebni podatki lahko objavili le v izjemnih primerih, ki jih upravičuje resnost dejanja ali njegov učinek na finančne interese Unije. (81)Informacije, ki se nanašajo na izključitev ali denarno kazen, bi se lahko objavile le v primeru hude kršitve poklicnih pravil, goljufije, znatne pomanjkljivosti pri izpolnjevanju glavnih obveznosti naročila, financiranega iz proračuna, ali nepravilnosti. (82)Merila za izključitev bi morala biti jasno ločena od meril, ki so razlog za morebitno zavrnitev sodelovanja v danem postopku. (83)Informacije o zgodnjem odkrivanju tveganj in o izreku upravnih sankcij osebam ali subjektom bi bilo treba centralizirati. V ta namen bi bilo treba zadevne informacije shranjevati v podatkovni zbirki, ki jo vzpostavi in vodi Komisija kot lastnica centraliziranega sistema. Pri vodenju tega sistema bi bilo treba v celoti upoštevati pravico do zasebnosti in do varstva osebnih podatkov. (84)Za vzpostavitev in delovanje sistema za zgodnje odkrivanje in izključitev bi morala biti odgovorna Komisija, vendar pa bi morali v sistemu sodelovati tudi druge institucije in organi ter sploh vsi subjekti, ki izvršujejo proračun v okviru neposrednega, deljenega in posrednega izvrševanja, in sicer s pošiljanjem relevantnih informacij Komisiji. Odgovorni odredbodajalec in komisija bi morala gospodarskim subjektom zagotavljati pravico do obrambe. Enako pravico v okviru zgodnjega odkrivanja bi morale imeti osebe ali subjekti, če bi lahko akt, ki bi ga nameraval sprejeti odredbodajalec, negativno vplival na pravice zadevne osebe ali subjekta. V primeru goljufije, korupcije ali katere koli druge nezakonite dejavnosti, ki škodi finančnim interesom Unije, za katero še ni bila izrečena pravnomočna sodba, bi moralo biti odgovornemu odredbodajalcu in komisiji omogočeno, da možnost predložitve pripomb, ki jo ima oseba ali subjekt, odložita. Taka odložitev bi morala biti upravičena le, če za to obstajajo nujni upravičeni razlogi zaradi ohranjanja zaupnosti preiskave. (85)Sodišče Evropske unije bi moralo imeti v zvezi s kaznimi, izrečenimi na podlagi te uredbe, v skladu s členom 261 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) neomejeno pristojnost. (86)Da bi bila ne glede na način izvrševanja omogočena lažja zaščita finančnih interesov Unije, bi morali subjekti, vključeni v izvrševanje proračuna v okviru deljenega in posrednega izvrševanja, po potrebi upoštevati izključitve, o katerih odločijo odredbodajalci na ravni Unije. (87)Ta uredba bi morala krepiti cilj uvedbe e-Uprave, zlasti uporabo elektronskih podatkov za izmenjavo informacij med institucijami in tretjimi osebami. (88)Napredek pri uveljavljanju elektronske izmenjave informacij in elektronske predložitve dokumentov, ki je pomemben poenostavitveni ukrep, bi morali spremljati jasni pogoji za sprejetje sistemov, ki se bodo uporabljali, da se vzpostavi pravno stabilno okolje ter hkrati ohrani prožnost pri izvrševanju sredstev Unije za udeležence, prejemnike in odredbodajalce, kot določa ta uredba. (89)Določiti bi bilo treba pravila o sestavi in nalogah komisije, ki je odgovorna za oceno dokumentacije vloge v postopkih javnega naročanja, postopkih za dodelitev nepovratnih sredstev in natečajih za nagrade. Komisijo lahko sestavljajo zunanji strokovnjaki, če to določa temeljni akt. (90)V skladu z načelom dobrega upravljanja bi moral odredbodajalec pojasnila ali manjkajoče dokumente zahtevati ob upoštevanju načela enakega obravnavanja in brez vsebinske spremembe dokumentacije vloge. Odredbodajalec se lahko odloči, da tega ne zahteva le v ustrezno utemeljenih primerih. Poleg tega bi moral imeti odredbodajalec možnost, da popravi očitne administrativne napake ali popravek zahteva od udeleženca. (91)V skladu z dobrim finančnim poslovodenjem bi se morala Komisija zaščititi, in sicer tako, da bi ob izplačilu predhodnega financiranja zahtevala predložitev jamstva. Zahteva za izvajalce in upravičence, da zagotovijo jamstva, ne bi smela biti več samodejna, temveč bi morala temeljiti na analizi tveganja. Če odredbodajalec med izvrševanjem ugotovi, da izdajatelj jamstva ni več pooblaščen za izdajo jamstev v skladu z veljavnim nacionalnim pravom, bi moral imeti možnost, da zahteva nadomestitev jamstva. (92)Različni sklopi pravil za neposredno in posredno izvrševanje, zlasti opredelitev nalog izvrševanja proračuna, so uvedli zmedo in povzročili tveganje napak v zvezi s kvalifikacijo tako za Komisijo kot za partnerje ter bi jih bilo zato treba poenostaviti in uskladiti. (93)Določbe v zvezi s predhodnim (stebrnim) ocenjevanjem bi bilo treba pregledati, da bi se lahko Komisija čim bolj opirala na sisteme in postopke partnerjev, ki se štejejo za enakovredne sistemom in postopkom Komisije. Poleg tega bi bilo treba pojasniti, da, kadar se v oceni razkrijejo področja, na katerih vzpostavljeni postopki ne zadoščajo za zaščito finančnih interesov Unije, lahko Komisija podpiše sporazume o prispevkih, pri čemer sprejme tudi dodatne nadzorne ukrepe. Pomembno bi bilo tudi pojasniti, kdaj Komisija ne zahteva stebrnega ocenjevanja pri podpisu sporazumov o prispevkih. (94)Primerno bi bilo navesti, da bi morala nadomestila organizacijam, ki izvršujejo proračun EU, kadar je ustrezno in mogoče, temeljiti na kakovosti izvedbe. (95)Komisija sklepa partnerstva s tretjimi državami na podlagi sporazumov o financiranju. Pomembno bi bilo pojasniti vsebino sporazumov o financiranju, zlasti za tiste dele, ki jih izvršuje tretja država v okviru posrednega izvrševanja. (96)Treba bi bilo priznati posebno naravno mehanizmov kombiniranja, kadar Komisija kombinira svoje prispevke s prispevki finančnih institucij, in pojasniti uporabo naslova X o finančnih instrumentih. (97)Pravila in načela javnega naročanja, ki se uporabljajo za javna naročila, ki jih institucije Unije oddajo v lastnem imenu, bi morala temeljiti na pravilih iz Direktive 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta in Direktivi 2014/24/EU. (98)Pri mešanih javnih naročilih bi bilo treba pojasniti metodologijo javnih naročnikov za določanje pravil, ki se uporabljajo. (99)V zvezi z naročili, katerih vrednost je višja in nižja od mejnih vrednosti, določenih v Direktivi 2014/24/EU, pa tudi v zvezi s tistimi, ki ne spadajo na področje uporabe navedene direktive, bi bilo treba pojasniti predhodne in naknadne ukrepe za obveščanje javnosti, ki so potrebni za začetek postopka javnega naročanja.

(100)Ta uredba bi morala vključevati izčrpen seznam vseh postopkov javnega naročanja, ki so na voljo institucijam Unije, ne glede na mejne vrednosti. (101)Zaradi upravne poenostavitve in spodbujanja sodelovanja malih in srednjih podjetij bi bilo primerno zagotoviti postopke s pogajanji za javna naročila srednjih vrednosti. (102)V skladu z Direktivo 2014/24/EU bi morala ta uredba omogočati preverjanje trga pred začetkom postopka javnega naročanja. Za zagotovitev, da se partnerstvo za inovacije uporabi samo, kadar želeni izdelek na trgu ne obstaja, bi bilo treba v tej uredbi določiti obveznost, da se pred uporabo partnerstva za inovacije izvede takšno predhodno tržno posvetovanje. (103)Pojasniti bi bilo treba, kako lahko javni naročniki prispevajo k varstvu okolja in spodbujanju trajnostnega razvoja, hkrati pa zagotovijo, da bodo lahko za svoja naročila dosegli najboljše razmerje med kakovostjo in ceno, zlasti z zahtevanjem posebnih oznak in/ali uporabo ustreznih načinov oddaje naročil. (104)Za zagotovitev, da gospodarski subjekti pri izvajanju naročil upoštevajo veljavne obveznosti iz okoljskega, socialnega in delovnega prava, določene v pravu Unije, nacionalnem pravu, kolektivnih pogodbah ali veljavnih mednarodnih socialnih in okoljskih konvencijah, navedenih v Prilogi X k Direktivi 2014/24/EU, bi morale biti take obveznosti del minimalnih zahtev, ki bi jih opredelil javni naročnik, in bi morale biti vključene v pogodbe, ki jih podpiše javni naročnik. (105)Primerno je določiti različne situacije, običajno opredeljene kot nasprotje interesov, in te situacije različno obravnavati. Pojem „nasprotje interesov“ bi bilo treba uporabljati samo, če bi se v takšni situaciji znašel subjekt ali oseba, pristojna za izvrševanje proračuna, izvajanje revizij ali kontrol, oziroma uradnik ali uslužbenec katere od institucij Unije. V primerih, kadar poskuša gospodarski subjekt neupravičeno vplivati na postopek ali pridobiti zaupne informacije, bi bilo treba to obravnavati kot hudo kršitev poklicnih pravil. Poleg tega se lahko gospodarski subjekti znajdejo tudi v položaju, ko zaradi nasprotnih poklicnih interesov ne bi smeli biti izbrani za izvedbo naročila. Na primer družba ne bi smela ocenjevati projekta, pri katerem je sodelovala, revizor pa ne bi smel revidirati računovodskih izkazov, ki jih je predhodno potrdil. (106)V skladu z Direktivo 2014/24/EU bi moralo biti omogočeno, da se preveri morebitna izključenost gospodarskega subjekta, uporabijo merila za izbor in oddajo naročila ter preveri skladnost z dokumentacijo v zvezi z oddajo javnega naročila, in to v kakršnem koli vrstnem redu. Posledično bi moralo biti mogoče zavrniti ponudbo na podlagi meril za oddajo naročila, ne da bi bilo treba pred tem preveriti, ali so bila pri zadevnem ponudniku izpolnjena merila za izključitev ali izbor. (107)Naročilo bi bilo treba oddati na podlagi ekonomsko najugodnejše ponudbe skladno s členom 67 Direktive 2014/24/EU. Pojasniti bi bilo treba, da so merila za izbor strogo povezana z oceno kandidatov ali ponudnikov, merila za oddajo naročila pa z oceno ponudb. (108)Javna naročila Unije bi morala zagotavljati, da so sredstva Unije učinkovito, pregledno in ustrezno porabljena. V tem smislu bi morala elektronska javna naročila prispevati k boljši porabi sredstev Unije in razširiti dostop do naročil za vse gospodarske subjekte. (109)Pojasniti bi bilo treba, da bi morali vsak postopek sestavljati faza odpiranja in ocena. Odločitev o oddaji naročila bi morala vedno temeljiti na oceni. (110)Kadar se kandidati in ponudniki obvestijo o izidu postopka, bi jih bilo treba obvestiti tudi o razlogih za sprejetje odločitve in jim posredovati podrobno izjavo o razlogih, ki bi temeljila na vsebini ocenjevalnega poročila. (111)Ker se merila ne uporabljajo v nobenem posebnem vrstnem redu, bi bilo treba zavrnjenim ponudnikom, katerih predložena ponudba izpolnjuje pogoje, sporočiti značilnosti in sorazmerne prednosti izbrane ponudbe, če to zahtevajo. (112)Pri okvirnih pogodbah s ponovnim odpiranjem konkurence bi bilo treba opustiti obveznost sporočanja značilnosti in sorazmernih prednosti uspešne ponudbe neuspešnemu izvajalcu, saj bi to utegnilo ogroziti lojalno konkurenco med strankami iste okvirne pogodbe, če bi te ob vsakokratnem ponovnem odpiranju konkurence prejele tovrstne informacije. (113)Javni naročnik bi moral imeti možnost, da postopek javnega naročanja prekliče pred podpisom pogodbe, ne da bi bili kandidati ali ponudniki upravičeni zahtevati odškodnino. To ne bi smelo posegati v primere, pri katerih je javni naročnik ravnal tako, da bi lahko bil odgovoren za škodo v skladu s splošnimi načeli prava Unije. (114)Kot je navedeno v Direktivi 2014/24/EU, bi bilo treba pojasniti, pod katerimi pogoji je mogoče naročilo spremeniti med njegovim izvajanjem brez novega postopka javnega naročanja. Zlasti primeri, kot so upravne spremembe, univerzalno pravno nasledstvo ter uporaba jasnih in nedvoumnih klavzul o reviziji ali opcij, ne spreminjajo minimalnih zahtev prvotnega postopka. Nov postopek javnega naročanja bi bilo treba zahtevati v primeru bistvenih sprememb prvotnega naročila, zlasti glede obsega in vsebine vzajemnih pravic ter obveznosti pogodbenih strank, vključno s porazdelitvijo pravic intelektualne lastnine. Take spremembe kažejo, da se nameravajo pogodbene stranke ponovno pogajati o ključnih določilih ali pogojih navedenega naročila, zlasti, če bi spremembe, ki bi bile del prvotnega postopka, vplivale na izid postopka. (115)V primeru gradenj, blaga in kompleksnih storitev bi bilo treba zagotoviti možnost, da se zahteva jamstvo za dobro izvedbo pogodbenih obveznosti, da se zagotovi izpolnjevanje bistvenih pogodbenih obveznosti in ustrezno izvajanje naročila ves čas trajanja pogodbe. V skladu z običajno prakso v teh sektorjih bi bilo treba zagotoviti tudi jamstvo za vračilo zadržanih zneskov, ki bo krilo obdobje pogodbene odgovornosti. (116)Za določitev postopkov in mejnih vrednosti, ki se bodo uporabljali, je treba pojasniti, ali institucije, izvajalske agencije in organi Unije štejejo za javne naročnike. Dejansko ne bi smeli šteti za javne naročnike, kadar kupujejo pri osrednjem nabavnem organu. Poleg tega tvorijo institucije Unije eno samo pravno osebo in njihove službe med sabo ne morejo sklepati pogodb, temveč le sporazume o ravni storitve. (117)Primerno bi bilo v to uredbo vključiti sklic na mejni vrednosti, ki sta v Direktivi 2014/24/EU določeni za javna naročila gradenj oziroma javna naročila blaga in storitev. Zaradi poenostavitve in dobrega finančnega poslovodenja bi se morali ti mejni vrednosti uporabljati tudi za koncesijske pogodbe ob upoštevanju specifičnosti potreb, ki jih imajo institucije Unije na področju javnih naročil. Revizija teh mejnih vrednosti, kakor je določeno v Direktivi 2014/24/EU, bi se torej morala neposredno uporabljati za javna naročila institucij Unije. (118)Standardne postopke, ki se uporabljajo pri javnem naročanju, bi bilo treba zaradi uskladitve in poenostavitve uporabljati tudi za nakupe, določene v okviru enostavnejše ureditve v Direktivi 2014/24/EU. Zato bi bilo treba mejno vrednost za nakupe uskladiti z mejno vrednostjo za javna naročila storitev. (119)Pojasniti bi bilo treba pogoje uporabe obdobja mirovanja.

(120)Pravila javnega naročanja, ki se uporabljajo za področje zunanjega delovanja, bi morala biti skladna z načeli iz Direktive 2014/23/EU in Direktive 2014/24/EU. (121)Z namenom zmanjšanja kompleksnosti, poenostavitve obstoječih pravil in izboljšanja berljivosti pravil o javnem naročanju bi bilo treba združiti splošne določbe o javnem naročanju in posebne določbe, ki se uporabljajo za javno naročanje v okviru zunanjega delovanja, prav tako pa bi bilo treba odstraniti nepotrebne ponovitve in navzkrižno sklicevanje. (122)Pojasniti bi bilo treba, kateri gospodarski subjekti imajo dostop do javnih naročil, ki jih oddajo institucije Unije, glede na kraj njihovega sedeža, in izrecno omogočiti dostop do teh naročil tudi mednarodnim organizacijam. (123)Da se doseže ravnovesje med potrebo po preglednosti in večjo skladnostjo pravil o javnem naročanju na eni strani ter potrebo po zagotovitvi prožnosti glede nekaterih tehničnih vidikov navedenih pravil na drugi strani, bi bilo treba tehnična pravila o javnem naročanju združiti v Prilogi k tej uredbi ter pooblastilo za sprejetje aktov v skladu s členom 290 PDEU o spremembi navedene priloge prenesti na Komisijo. (124)Pojasniti bi bilo treba področje uporabe naslova o nepovratnih sredstvih, zlasti glede vrst ukrepov ali organov, upravičenih do nepovratnih sredstev, pa tudi glede oblik pravnih obveznosti, ki se lahko uporabijo za kritje nepovratnih sredstev. Zlasti bi bilo treba postopno ukiniti sklepe o nepovratnih sredstvih zaradi njihove omejene uporabe ter postopno uvesti elektronska nepovratna sredstva. Poenostaviti bi bilo treba strukturo, in sicer s premikom določb o instrumentih, ki ne predstavljajo nepovratnih sredstev, v druge dele Uredbe. Pojasniti bi bilo