Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2020/C 73/11)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1)

OBVESTILO O ODOBRITVI STANDARDNE SPREMEMBE

„Corbières“

PDO-FR-A0671-AM02

Datum obvestila: 20. december 2019

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Geografsko območje in območje v neposredni bližini

Odstavka 1 in 3 oddelka IV specifikacije proizvoda, ki se nanašata na geografsko območje in območje v neposredni bližini, sta bila posodobljena glede na uradni geografski kodeks iz leta 2019.

Na seznamu občin, ki sestavljajo geografsko območje, je bilo torej posodobljeno ime treh občin, „Fraisse-des-Corbières“, „Mayronnes“ in „Portel-des-Corbières“, obseg geografskega območja pa se s to posodobitvijo ne spremeni.

Na seznamu občin območja v neposredni bližini je posodobljeno ime občine „Opoul-Perillos“ v departmaju Pyrénées-Orientales. S to posodobitvijo se območje v neposredni bližini ne spremeni.

Enotni dokument je bil posodobljen v točkah „razmejeno geografsko območje“ in „dodatni pogoji – območje v neposredni bližini“.

2. Trsni izbor

V oddelek V specifikacije proizvoda so bile vključene sekundarne sorte, da bi se omogočila boljša prilagoditev rastlinskega materiala talnim in podnebnim razmeram na geografskem območju. Profil vin s kontrolirano označbo porekla je ohranjen, te sorte pa so v trsni izbor vključene v največ 10-odsototnem deležu.

— Za rdeča vina: kot stranska sorta je dodana sorta marselan N.

— Za vina rosé in bela vina: dodani sta sorti carignan blanc B in viognier B.

— Za vina rosé: sorta piquepoul noir N ni več glavna sorta vinske trte, ampak je zdaj sekundarna sorta, sorta muscat à petits grains blancs B pa je črtana s seznama sekundarnih sort vinske trte, ker se ne uporablja za proizvodnjo vin s kontrolirano označbo porekla.

V enotnem dokumentu sta bili spremenjeni točki „glavne sorte vinske trte“ in „sekundarne sorte vinske trte“.

3. Donos rdečih vin

Donos rdečih vin (oddelek VIII specifikacije proizvoda) je bil v primerjavi z donosom vin rosé in belih vin zmanjšan na 58 hl/ha namesto prejšnjih 60 hl/ha, določenih za vsa vina.

V enotnem dokumentu so bile posodobljene vrednosti donosa.

V povezavi s spremembo donosa rdečih vin je bila tudi največja povprečna obremenitev na parcelo za rdeča vina, ki je v specifikaciji proizvoda navedena v oddelku VI (Obdelovanje vinogradov), zmanjšana na 8 500 kilogramov/hektar namesto prvotnih 9 000 kilogramov, določenih za vsa vina. Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

4. Posodobitev besedila v oddelku „Označevanje“

V točki (b) odstavka 2 oddelka XII specifikacije proizvoda je bilo besedilo posebne določbe o označevanju posodobljeno, ni pa bilo spremenjeno.

Prejšnje besedilo se je glasilo:

„– Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime večje geografske enote ‚Languedoc‘. Velikost črk za to poimenovanje niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.“

Izraz „poimenovanje“ je bil nadomeščen z izrazom „geografska enota“.

Izraz „kontrolirana označba porekla“ je bil nadomeščen z izrazom „označba porekla“.

Posodobljeno je bilo besedilo točke „dodatni pogoji – označevanje“.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Corbières

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

4. Opis vin

Analitske lastnosti

Vina so suha mirna bela in rdeča vina ter vina rosé.

Bela vina in vina rosé imajo najmanj 11,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Rdeča vina imajo najmanj 12-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Rdeča vina v fazi pakiranja in dajanja na potrošniški trg vsebujejo največ 0,4 grama jabolčne kisline na liter.

V fazi pakiranja in dajanja na potrošniški trg vsebujejo rdeča vina z največ 14-odstotnim volumenskim deležem naravnega alkohola največ 3 grame fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter, rdeča vina z več kot 14-odstotnim volumenskim deležem alkohola pa vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter; bela vina in vina rosé vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter.

Vsebnosti skupnih kislin, hlapnih kislin in skupnega žveplovega dioksida so določene z zakonodajo Skupnosti.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Opis rdečih vin

Rdeče vino je suho vino, ki se prideluje z zvrščanjem najmanj dveh sort vinske trte, pri čemer je pogosto prisotna sorta carignan N. Ta sorta vinske trte prispeva k strukturi vina, medtem ko vino z drugimi sortami pridobi zaokroženost in aromatično kompleksnost.

Ta vina so na splošno uravnotežena, dobro strukturirana in močna, pogosto so prisotne intenzivne note rdečega jagodičja in začimb.

Lahko se pijejo mlada, vendar so zelo primerna tudi za staranje.

Opis vin rosé

Vino rosé je suho vino, njegov eleganten vonj pa najpogosteje zaznamujejo cvetlične in sadne note. Okus je najprej svež, nato pa postane lepo zaokrožen.

Opis belih vin

Belo vino je suho vino, zanj pa so značilni predvsem elegantne arome belega cvetja in ravnotežje, ki temelji na zaokroženosti in prefinjenosti.

5. Enološki postopki

(a) Osnovni enološki postopki

Posebni enološki postopek

Pri obdelavi vin rosé lahko proizvajalec vina uporabi oglja za enološko uporabo, in sicer izključno za mošt iz stiskalnice in mlado vino, ki je še v vrenju, ter v deležu, ki ne sme biti večji od 20 % količine vina rosé, ki jo zadevni proizvajalec vina proizvede v zadevni trgatvi.

Poleg zgoraj navedenih določb je treba pri vinih v zvezi z enološkimi postopki upoštevati obveznosti, določene na ravni Skupnosti ter v zakoniku o kmetijstvu in morskem ribištvu.

Pridelovalna praksa

Najmanjša gostota zasaditve vinske trte je 4 000 trsov na hektar.

Razdalja med vrstami ne sme biti večja od 2,50 metra.

Vsak trs ima na razpolago največ 2,5 kvadratnega metra površine. Ta površina se dobi tako, da se razdalja med vrstami pomnoži z razdaljo med trsi v isti vrsti.

Pri kotlasti gojitveni obliki se trsi obrezujejo s kratko rezjo z največ šestimi rezniki na trs. Vsak reznik ima največ dve očesi.

Pri kordonski gojitveni obliki royat se trsi obrezujejo s kratko rezjo:

— bodisi z največ šestimi rezniki na trs in največ dvema očesoma na reznik;

— bodisi z največ desetimi rezniki na trs in največ enim očesom na reznik.

Namakanje je dovoljeno.

(b) Največji donosi

Bela vina in vina rosé

60 hektolitrov na hektar

Rdeča vina

58 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Trgatev ter proizvodnja in obdelava vina potekajo na ozemlju naslednjih občin departmaja Aude na podlagi uradnega geografskega kodeksa iz leta 2019:

Albas, Arquettes-en-Val, Bages, Barbaira, Bizanet, Boutenac, Camplong-d’Aude, Canet, Capendu, Cascastel-des-Corbières, Caunettes-en-Val, Caves, Comigne, Conilhac-Corbières, Coustouge, Cruscades, Cucugnan, Davejean, Dernacueillette, Douzens, Duilhac-sous-Peyreperthuse, Durban-Corbières, Embres-et-Castelmaure, Escales, Fabrezan, Felines-Termenès, Ferrals-les-Corbières, Feuilla, Fitou, Floure, Fontcouverte, Fontiès-d’Aude, Fontjoncouse, Fraisse-des-Corbières, Gruissan, Jonquières, Labastide-en-Val, Lagrasse, Laroque-de-Fa, Leucate, Lézignan-Corbières, Luc-sur-Orbieu, Mayronnes, Maisons, Montbrun-des-Corbières, Montgaillard, Montirat, Montlaur, Montredon-des-Corbières, Montséret, Monze, Moux, Narbonne, Névian, Ornaisons, Padern, Palairac, La Palme, Paziols, Peyriac-de-Mer, Port-la-Nouvelle, Portel-des-Corbières, Pradelles-en-Val, Quintillan, Ribaute, Rieux-en-Val, Roquefort-des-Corbières, Rouffiac-des-Corbières, Saint-André-de-Roquelongue, Saint-Jean-de-Barrou, Saint-Laurent-de-la-Cabrerisse, Saint-Pierre-des-Champs, Serviès-en-Val, Sigean, Talairan, Taurize, Termes, Thézan-des-Corbières, Tournissan, Treilles, Tuchan, Vignevieille, Villar-en-Val, Villeneuve-les-Corbières, Villerouge-Termenès, Villesèque-des-Corbières in Villetritouls.

7. Glavne sorte vinske trte

Vermentino B – rolle

Carignan N

Grenache N

Lledoner pelut N

Mourvèdre N – monastrell

Syrah N – shiraz

Cinsaut N – cinsault

Marsanne B

Bourboulenc B – doucillon blanc

Grenache blanc B

Macabeu B – macabeo

Roussanne B

8. Opis povezave

Masiv Corbières tvori naravno, zgodovinsko in kulturno pregrado z regijo Roussillon, njegovo vinorodno območje pa se odpira proti Sredozemskemu morju in planjavi regije Languedoc. Regija Corbières, ki je dolgo predstavljala mejo s Španijo, je ta status izgubila leta 1659, ko je bil podpisan pirenejski mir, s katerim je bila „severna Katalonija“ priključena Franciji.

V regiji Corbières, ki se razteza na 60 kilometrih od narbonske obale do vrat mesta Carcassonne, se zaporedoma vrstijo različni bazeni, razdeljeni na štiri ali pet geografskih enot, zelo različnih in vpetih v ta svojevrsten masiv.

Sredozemsko podnebje prežema celotni masiv, na katerem, razen na vrhovih, prevladuje sredozemsko rastlinje, ki v zelo suhi regiji, kjer vetrovi pihajo skoraj 300 dni na leto, tekmuje za prostor z vinsko trto.

Proizvajalci so v tej sijajni, vendar težavni razdrobljeni celoti, kjer so redka jesenska in pomladna deževna obdobja včasih silovita, skozi generacije oblikovali „Corbières“.

Znali so vzpostaviti razumno zasaditev sort vinske trte, s tem da so prakse gojenja in gojitvene oblike prilagodili različnim razmeram.

Tako sorta vinske trte carignan N, ki je zelo prisotna, v najtežjih razmerah ostaja idealna sorta, popolnoma prilagojena vročemu, suhemu in vetrovnemu podnebju na območju. Dopolnjujejo jo sorte vinske trte grenache N, mourvèdre N in syrah N. Slednja je zgodnja sorta, ki raste na globljih in hladnejših tleh. Ker je občutljiva na veter, je običajno oprta na latnik. Sorta mourvèdre N, ki je poznejša, raste na toplejših tleh, na obalnem pasu in v zavetnih legah. Sorta grenache N, ki je vseprisotna, pa raste na revnih in suhih gričih skupaj s sorto carignan N.

Vinogradniki s prilagajanjem sort vinske trte geografskim razmeram na območju označbe v vinih razkrivajo potencial revnih in kamnitih območij, ki rdečim vinom dajejo njihovo strukturo in moč, ter potencial globljih in hladnejših tal, ki vinom rosé dajejo njihove značilne sadne arome, obenem pa izkoriščajo zavetne parcele, ki omogočajo, da se v rdečih vinih in vinih rosé izrazijo taninska mehkoba in značilne note sadja (zlasti rdečega jagodičja pri rdečih vinih). Sredozemska toplota omogoča tudi pridobivanje zaokroženih in uravnoteženih belih vin.

Moč vin s kontrolirano označbo porekla „Corbières“ izhaja iz dopolnjevanja sort vinske trte, pri čemer so bila ta slavna vina zelo dolgo v domeni zelo razvite lokalne trgovine, ki je omogočila njihovo obširno distribucijo na francoskem trgu.

„Pet sinov Carcassonna“, kot se imenujejo gradovi Peyrepertuse, Puylaurens, Quéribus, Termes in Aguilar, z vrha svojih apnenčastih grebenov priča o nemirni preteklosti masiva Corbières, ko se je v gorah odvijala katarska drama. Ostanki veličastnih opatij Lagrasse in Fontfroide opominjajo na pomembno vlogo menihov pri zasaditvi vinske trte, edine rastline, ki je lahko optimalno izkoristila revno in suho rastišče, ki so ji ga prepustili gariga, vresišča in pečine, ter ki je proizvajalcem vin „Corbières“ dala pogum in zanos za obrambo slovesa njihove kontrolirane označbe porekla.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju.

Opis pogoja:

– Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime manjše geografske enote, če:

— gre za kraj, zaveden v katastru;

— je ta naveden na prijavi pridelka.

Ime kraja, zavedenega v katastru, je napisano takoj za imenom kontrolirane označbe porekla in natisnjeno s črkami, katerih velikost niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

– Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime večje geografske enote „Languedoc“.

Velikost črk za to poimenovanje niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

izjema v zvezi s proizvodnjo na razmejenem geografskem območju.

Opis pogoja:

območje v neposredni bližini, opredeljeno z izjemo za proizvodnjo in obdelavo vina, obsega ozemlje naslednjih občin:

— departma Aude: Argens-Minervois, Armissan, Auriac, Badens, Blomac, Bouilhonnac, Carcassonne, Castelnau-d’Aude, Clermont-sur-Lauquet, Coursan, Cuxac-d’Aude, Fajac-en-Val, Fleury, Greffeil, Ladern-sur-Lauquet, Lairière, Mailhac, Marcorignan, Marseillette, Mas-des-Cours, Massac, Montjoi, Moussan, Mouthoumet, Palaja, Paraza, Puicheric, Raissac-d’Aude, Roquecourbe-Minervois, Roubia, Rustiques, Saint-Couat-d’Aude, Saint-Martin-des-Puits, Soulatgé, Tourouzelle, Trèbes, Villedaigne in Vinassan;

— departma Pyrénées-Orientales: Le Barcarès, Maury, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Saint-Paul-de-Fenouillet, Salses-le-Château, Tautavel in Vingrau.

Povezava na specifikacijo proizvoda

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-72919cce-47ac-43c8-bbfd-7524f14d9e66

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.