Stopnja udeležbe proizvajalcev se med državami članicami znatno razlikuje. Nekatere države članice so dovolile in spodbujale razdelitev majhnih in zelo majhnih kvot. Tako predstavljajo proizvajalci, ki so za prvo tržno leto prejeli referenčne količine, nižje od 1 000 kg (oddaja in/ali neposredna prodaja), v Latviji 12 % imetnikov kvot in v Litvi 6 %. Nasprotno proizvajalci s kvotami, nižjimi od 1 000 kg, predstavljajo manj kot 2 % imetnikov kvot na Poljskem, v Estoniji, na Madžarskem, v Sloveniji in na Češkem. Na Slovaškem ni noben proizvajalec dobil referenčne količine, nižje od 1 000 kg. Na Češkem in Slovaškem je bila politika dodeljevanja kvot očitno usmerjena k velikim poklicnim proizvajalcem. V teh državah članicah ima približno 75 % imetnikov kvot za oddajo čredo, v kateri je več kot 50 krav.

Okvir 3 – Proizvajalci brez mlečnih kvot – primer Litve in SlovaškeV Litvi kvote ni prejelo 43 % proizvajalcev mleka.Ob pristopu je bila proizvodnja mleka razdrobljena med veliko število proizvajalcev (195 231), od katerih so imeli skoraj vsi (95 %) pet ali manj krav. Proces koncentracije struktur je počasen, vendar opazen, kot dokazujejo, na primer, povečanje števila gospodarstev s 6 ali več kravami med letoma 2001 in 2005 (s 4 501 gospodarstva oziroma 2 % gospodarstev v letu 2001 na 11 242 gospodarstev oziroma 6,2 % gospodarstev v letu 2005). Število zelo majhnih struktur, ki so nastale ob privatizaciji zemljišč, vzporedno upada, vendar so te še vedno zelo številne.Revizija je pokazala, da je bila o mlečnih kvotah izvedena resna kampanja obveščanja, namenjena vsem proizvajalcem. Glede na značilnosti sektorja mleka v Litvi je 57-odstotno stopnjo pokritosti, ki so jo litovski organi dosegli v prvem kvotnem letu, mogoče šteti za razumno.Za tržno leto 2004–2005 je kvoto prejelo 77 484 proizvajalcev, ki imajo samo eno ali dve kravi, čeprav je skupno število proizvajalcev 138 591 (19). Razlika v višini 61 107 proizvajalcev zajema večji del populacije proizvajalcev brez kvote (63 723). Verjetno je, da proizvajalci brez kvote, ki imajo eno ali dve kravi, spadajo v sektor samooskrbe ali delne samooskrbe. Upravljavska telesa so pristojna za preverjanje, da ti proizvajalci ne izvajajo neprijavljene neposredne prodaje.Na Slovaškem kvote ni prejelo 94 % proizvajalcev mleka.Kmetijstvo na Slovaškem je jasno razdeljeno na dva dela. Ob številnih družinskih kmetijah (15 586 v letu 2001, 9 853 v letu 2005) obstaja omejeno število kmetij, oblikovanih kot komercialni subjekti (2 087 v letu 2001, 1 696 v letu 2005). V letu 2005 je imelo 89 % družinskih gospodarstev samo eno kravo; 10 % jih je imelo dve ali tri. Kar zadeva komercialna gospodarstva, jih je imelo 38 % več kot 50 krav. Samo 6 % molzne živine je bilo na družinskih gospodarstvih, 94 % pa na komercialnih gospodarstvih.Sistem mlečnih kvot se je na Slovaškem uporabljal že pred pristopom, vendar ni bilo kvot za „neposredno prodajo“, kvote za „oddajo“ pa so bile dodeljene samo proizvajalcem, ki so letno oddali več kot 20 000 litrov. V letu 2002 je s kvoto razpolagalo 950 proizvajalcev, približno 1 000 majhnih proizvajalcev (20) pa je letno neposredno prodalo ali oddalo po manj kot 20 000 litrov.V prvem kvotnem letu 2004–2005 so slovaški organi razdelili samo 814 kvot za oddajo ali neposredno prodajo in tako v shemo prednostno vključili poklicne kmetije. Revizorji ocenjujejo, da je imelo 78 % imetnikov kvote za oddajo vsaj 50 krav, 21 % pa jih je imelo med dvema in 49 kravami. Zelo majhne kvote, ki ustrezajo manj kot dvema kravama, so predstavljale 1 % celote.