Besedilo, ki ga predlaga Komisija Predlog spremembe

1. Države članice na podlagi odstavkov 2, 3 in 4 določijo območja, ki so upravičena do plačil iz člena 32 glede na naslednje kategorije: 1. Države članice na podlagi odstavkov 2, 3 in 4 določijo območja, ki so upravičena do plačil iz člena 32 glede na naslednje kategorije:

(a) gorska območja; (a) gorska območja;

(b) območja, ki niso gorska območja in imajo pomembne naravne omejitve, in (b) območja, ki niso gorska območja in imajo pomembne naravne omejitve, in

(c) območja s posebnimi omejitvami. (c) območja s posebnimi omejitvami.

2. Gorska območja so upravičena do plačil iz člena 32, če so možnosti rabe zemljišča močno omejene in so proizvodni stroški občutno višji zaradi: 2. Gorska območja so upravičena do plačil iz člena 32, če so možnosti rabe zemljišča močno omejene in so proizvodni stroški občutno višji zaradi:

(a) zelo neugodnih podnebnih razmer, ki so posledica nadmorske višine in bistveno skrajšajo rastno dobo; (a) zelo neugodnih podnebnih razmer, ki so posledica nadmorske višine in bistveno skrajšajo rastno dobo;

(b) na nižji nadmorski višini prestrmih pobočij, ki se raztezajo čez večji del zadevnega območja, zaradi česar ni možna uporaba strojev ali je potrebna uporaba zelo drage opreme, ali zaradi kombinacije obeh dejavnikov, kadar je eden od teh dejavnikov manj oteževalen, vendar takšne omejitve povzroča v kombinaciji z drugim dejavnikom. (b) na nižji nadmorski višini prestrmih pobočij, ki se raztezajo čez večji del zadevnega območja, zaradi česar ni možna uporaba strojev ali je potrebna uporaba zelo drage opreme, ali zaradi kombinacije obeh dejavnikov, kadar je eden od teh dejavnikov manj oteževalen, vendar takšne omejitve povzroča v kombinaciji z drugim dejavnikom.

Območja, ki ležijo severno od 62. vzporednika, in nekatera sosednja območja se štejejo za gorska območja. Območja, ki ležijo severno od 62. vzporednika, in nekatera sosednja območja se štejejo za gorska območja.

3. Območja, ki niso gorska območja, so upravičena do plačil v skladu s členom 32, kadar se štejejo za območja s pomembnimi naravnimi omejitvami, če vsaj 66 % kmetijskega zemljišča v uporabi izpolnjuje vsaj eno od meril iz Priloge II po navedeni mejni vrednosti. Upoštevanje tega pogoja se zagotavlja na ustrezni ravni lokalnih upravnih enot (ravni LUE 2). 3. Države članice določijo območja, ki niso gorska območja, vendar imajo pomembne naravne omejitve, kot upravičena do plačil v skladu s členom 32 . Za ta območja so značilne pomembne naravne omejitve , zlasti nizka proizvodna sposobnost tal ali slabe podnebne razmere, ali dejstvo, da je ohranjanje ekstenzivnega kmetijstva pomembno za upravljanje zemljišč.

Pri razmejevanju območij iz tega odstavka so države članice zelo natančne in uporabijo objektivna merila , da se izključijo območja, na katerih so bile zabeležene pomembne naravne omejitve iz prvega pododstavka, ki pa so bile odpravljene z naložbami ali gospodarsko dejavnostjo . Komisija do 31. decembra 2014 poda zakonodajni predlog za obvezna biofizikalna merila in ustrezne mejne vrednosti , ki bodo veljale za prihodnjo razmejitev, ter ustrezna pravila za natančno usklajevanje in prehodne ureditve .

4. Območja, ki niso zajeta v odstavkih 2 in 3, so upravičena do plačil v skladu s členom 32, če so območja s posebnimi omejitvami in je na njih treba še naprej upravljati z zemljišči, da se zavaruje ali izboljša okolje, ohranita podeželje in turistični potencial zadevnega območja ali da se zaščiti obala. 4. Območja, ki niso zajeta v odstavkih 2 in 3, so upravičena do plačil v skladu s členom 32, če so območja s posebnimi omejitvami , vključno z zelo nizko gostoto prebivalstva, in je na njih treba še naprej upravljati z zemljišči, da se zavaruje ali izboljša okolje, ohranita podeželje in turistični potencial zadevnega območja ali da se zaščiti obala.

Območja s posebnimi omejitvami vključujejo obdelovalne površine, ki se z vidika pogojev varstva narave obravnavajo kot homogene, pri čemer njihov skupni obseg ne presega 10 % ozemlja zadevne države članice. Območja s posebnimi omejitvami vključujejo obdelovalne površine, ki se z vidika pogojev varstva narave obravnavajo kot homogene, pri čemer njihov skupni obseg ne presega 10 % ozemlja zadevne države članice.

5. Države članice v svoje programe razvoja podeželja vključijo: 5. Države članice v svoje programe razvoja podeželja vključijo obstoječo ali spremenjeno razmejitev na podlagi odstavkov 2, 3 in 4.

(a) obstoječo ali spremenjeno razmejitev na podlagi odstavkov 2 in 4;