SL Uradni list Evropske unije C 251/13

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 251/07

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„GOFIO CANARIO“

ES št.: ES-PGI-0005-0942-24.01.2012

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Gofio Canario“

2. Država članica ali tretja država

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Proizvod „Gofio Canario“ se pridobiva na Kanarskih otokih, in sicer z mletjem praženih žit, ki jim je lahko dodana morska sol. Včasih se gofiu lahko dodajo stročnice, ki se obdelajo enako kot žita.

Fizikalne in organoleptične značilnosti

„Gofio Canario“ je trdna snov v prahu mokastega videza, ki ima podobno velike delce kot polnozrnata moka.

Proizvod ima naslednje organoleptične značilnosti:

— videz: je svetlo rumene, medeno rumene do temno rdeče barve, odvisno od stopnje praženja in surovine, ki se uporabi za proizvodnjo,

— vonj: proizvod ima vonj po praženju, rastlinah in suhem sadju, ki je močnejše srednje intenzitete, odvisno od surovine, ki se uporabi za njegovo proizvodnjo,

— okus: za proizvod so značilni fina tekstura, sprijemljivost v ustih in okusi, ki so odvisni od stopnje praženja: po arabski moki, kavi ali sveže pečenem pecivu,

— otip: izrazita mehkoba in sprijemljivost, ki ustreza velikosti delcev proizvoda.

Kemijske lastnosti

— Vsebnost beljakovin: najmanj 7,0 %

— Vlaknine: najmanj 1,5 %

— Ogljikovi hidrati: najmanj 45 %

— Maščoba: največ 5 %

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

— Žita: pšenica, proso (koruza), ječmen, rž, oves, riž.

— Stročnice: bob, čičerika, soja.

— Morska sol.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Prva faza: čiščenje Prva faza obsega čiščenje žit in zelenjave, ki se uporabijo kot surovine, da se odstranijo majhni rastlinski ostanki, zlomljena zrna ali vsi drugi ostanki tujkov v pridelku. Čiščenje poteka mehansko, bodisi z uporabo rešet, po možnosti skupaj s prisilnim prezračevanjem, bodisi z uporabo plalnih nečk ali žičnih mrež (ročna rešeta).

Druga faza: praženje in ohlajanje Surovina se v pražilnikih segreje na temperaturo praženja, ki znaša največ 200 °C. Pražen proizvod se pusti počivati v vrečah ali posodah, tako imenovanih hladilnih zabojih, v katerih se znova ohladi na sobno temperaturo. Postopek hlajenja se lahko pospeši z uporabo odprtega hladilnega stolpa z brezkončnim vijakom ali z zračenjem.

Tretja faza: mletje Mletje je bistveni del postopka proizvodnje gofia. Praženo zrnje se prepelje v prostor za mletje, kjer se nato zmelje v mlinih. O koncu te faze odloči mlinarski mojster, ki proizvod preveri z otipom. Mletje se konča, ko proizvod „Gofio Canario“ dobi značilno mehkobo in sprijemljivost. Pred pakiranjem mlinarski mojster izvede organoleptično preskušanje proizvoda in poda pripombe.

Četrta faza: pakiranje Tako pridobljen gofio se v posodah skladišči do pakiranja, ki se izvede z avtomatskimi ali polavtomatskimi pakirnimi stroji ali ročno.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Glede na značilnosti gofia, ki je suha trdna snov v prahu z izrazitimi organoleptičnimi lastnostmi, je treba pakiranje izvesti čim prej po praženju in mletju. Da se ohrani kakovost končnega proizvoda, ga je treba pakirati na geografskem območju Kanarskih otokov.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Na oznakah morata biti obvezno čitljivo navedena simbol Evropske unije, ki se uporablja za zaščitene geografske označbe, in zaščitena geografska označba „Gofio Canario“.

Gofio, zaščiten z zaščiteno geografsko označbo in namenjen za prehrano ljudi, mora imeti oštevilčeno etiketo ali sekundarno etiketo. Številčenje mora odobriti in nadzorovati nadzorni organ. To prepoznavno oznako je treba vedno namestiti pred dajanjem proizvoda v promet, da se prepreči morebitna ponovna uporaba.

Na etiketi so lahko navedeni tudi otok in območje proizvodnje gofia ter poreklo surovine.

Če je gofio proizveden v kamnitih mlinih, se lahko uporabi navedba „artesanal“ (obrtniška proizvodnja) ali „elaborado en molino de piedra“ (proizvedeno v kamnitih mlinih).

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Geografsko območje proizvodnje gofia z ZGO „Gofio Canario“ so Kanarski otoki.

Kanarski otoki ležijo v zmernem pasu Severnega Atlantika, med 27° 37′ in 29° 25′ severne zemljepisne širine (subtropski pas) ter 13° 20′ in 18° 10′ zemljepisne dolžine, zahodno od Greenwicha. Afriška obala je od najbližjega in najbolj oddaljenega otoka oddaljena 100 oziroma 500 kilometrov.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Ta ZGO temelji na poimenovanju, prepoznavnem po tradicionalnem postopku mletja ter znanju in izkušnjah mlinarskega mojstra, ki določi konec mletja in praženja. „Gofio Canario“ se na Kanarskih otokih po tem postopku proizvaja že od antičnih časov. Znanje in izkušnje mlinarskega mojstra so bistveni za določitev, kdaj se konča postopek praženja in mletja. Ta praksa je značilna za Kanarske otoke in se prenaša iz roda v rod.

Mlinarski mojster je prisoten v kamnitih mlinih, pa tudi v mlinih, ki za proizvodnjo „Gofio Canario“ uporabljajo kovinske valje. Trajanje mletja ni določeno vnaprej. O koncu postopka odloči mlinarski mojster, ki se imenuje tudi „mlinarski obrtnik“. Z uvedbo tehnologije v mline ni izgubil tradicionalne vloge, saj najbolje ve, kdaj je treba končati mletje. Postopek bo ostal obrtniški, dokler mletje ne bo industrijsko programirano in njegovo trajanje natančno določeno: o vsem odloča mlinarski mojster. Ta ve, kdaj je treba glede na organoleptične značilnosti postopek ustaviti. Enako velja za praženje: med tem postopkom se zrnje izpostavi temperaturi in trajanju praženja, ki sta glede na merila posameznega mlinarskega mojstra prilagojeni vrsti žita, ki se praži, in kakovostnim značilnostim uporabljene serije, pri čemer sta med postopkom odločilna dejavnika vonj, ki ga mlinarski mojster zazna med postopkom, in ocena proizvoda po praženju. Te organoleptične značilnosti so navedene v točki 3.2 tega dokumenta.

Prisotnost mlinarskega mojstra, ki v mlinih, v katerih se melje „Gofio Canario“, na podlagi znanja in izkušenj, ki se prenašajo iz roda v rod, odloči, kdaj se posamezni postopek konča, je bistvena značilnost postopka proizvodnje proizvoda „Gofio Canario“.

5.2 Posebnosti proizvoda

Zgodovinski viri, ki potrjujejo sloves in naravo proizvoda „Gofio Canario“, so:

— prvi Evropejci, ki so prišli na Kanarske otoke, so odkrili, da domačini z otoka pripravljajo proizvod iz ječmenovega zrnja in drugih vrst rahlo praženih žit, ki jih zmeljejo v mlinih. Staroselci s Kanarskih otokov so dobljeni proizvod že pred osvojitvijo imenovali „gofio“, ta izraz pa se je ohranil (García Quesada, 1998).

— Zlasti je treba omeniti članek, ki ga je napisal Pérez Vidal (1955) in v katerem je beseda gofio navedena kot najbolj nenavaden primer kanarskega prispevka k špansko-ameriškemu besedišču. Beseda je postala v Ameriki tako razširjena, da je v nekaterih španskih slovarjih odslej razvrščena kot amerikanizem. Njen kanarski izvor pa je priznan v delu Joséja Péreza Vidala z naslovom „La aportación de Canarias a la población de América“ (1955) (Prispevek Kanarskih otokov k naselitvi Amerike).

— O tem nenavadnem živilu, značilnem za kanarsko prebivalstvo, poročajo številni takratni uradni kolumnisti ali popotniki. Med njimi so Abreu Galindo (1590–1602), zgodovinar in redovnik, ki živilo opisuje v knjigi „Historia de la Conquista de las Siete Islas Canarias“ (Zgodovina osvajanja sedmih Kanarskih otokov), ter Marín in Cubas (1964).

— Proizvod „Gofio Canario“ torej izvira s Kanarskih otokov. Bil je – in je še vedno – najtradicionalnejše živilo Kanarskih otokov. O tem pričajo nešteti dokumenti in predmeti, ki so se ohranili v prirodoslovnih in etnoloških muzejih ter dokazujejo, da je uživanje gofia starodavna praksa, ki se je ohranila od prvih naselitev otočja do današnjih dni.

— V 15. stoletju, v času osvajanja, so osvajalci sprejeli gofio kot temeljni del prehrane. Postopki proizvodnje gofia zato tudi danes temeljijo na enakih podlagah, kot so jih poznali kanarski staroselci.

— René Verneau (1891) v knjigi z naslovom „Cinq années de séjour aux Îles Canaries“ (Pet let bivanja na Kanarskih otokih) pripoveduje o pomenu tega živila pri staroselcih in današnjih prebivalcih Kanarskih otokov.

Proizvod je poseben zaradi organoleptičnih značilnosti, opredeljenih v točki 3.2, ki so rezultat proizvodnega postopka.

Proizvodni postopki, tehnike nadzora nad stroji, stopnje praženja in recepti za mešanice različnih žit so se prenašali iz roda v rod. Številni obrati so razvili recepte, da bi z organoleptičnega vidika dobili „najboljše“ gofios – na podlagi starodavnih receptov, ki so vsebovali različne deleže žit in/ali zelenjave ter so po ustnem izročilu poudarjali kakovost proizvoda. V prizadevanju, da bi potrošnik dobil po videzu, vonju in otipu resnično pristen proizvod, postopek praženja in mletja nadzoruje mlinarski mojster, ki izkušnje, prenesene iz roda na rod, uporablja v praksi, saj so danes delujoči mlini večinoma družinska podjetja.

Organoleptične lastnosti, po katerih se gofio odlikuje, so večinoma rezultat rahlega praženja žit in/ali zelenjave ter počasnega mletja. Nobenega dvoma ni, da so te proizvodne značilnosti povezane z geografskim območjem.

Vsi ti prepoznavni znaki dajejo proizvodu „Gofio Canario“ fizikalne, kemijske in organoleptične značilnosti, ki jih lahko potrošnik jasno prepozna in ceni.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

S študijami, ki so bile izvedene, da bi opredelili razlike med gofios različnega porekla, je bilo ugotovljeno:

— primerjava vzorcev, proizvedenih na Kanarskih otokih in drugje, pokaže precejšnje razlike v vonju in okusu. Natančneje, „Gofio Canario“ se po vonju, stopnji praženja in sprijemljivosti znatno razlikuje od gofia, ki ni proizveden na Kanarskih otokih. Sprijemljivost je teksturni parameter, na podlagi katerega so te razlike še najbolj določljive,

— obstaja pomembna povezava med regijo izvora ter barvo, vonjem, stopnjo praženja, sprijemljivostjo in splošno všečnostjo proizvoda.

Na podlagi organoleptičnih parametrov, povezanih s stopnjo praženja in sprijemljivostjo, je mogoče razlikovati med „Gofio Canario“ in gofiom, ki izvira od drugod. Natančneje, ti parametri so neposredno odvisni od posredovanja mlinarskega mojstra. Znanje in izkušnje mlinarskega mojstra na Kanarskih otokih tako bistveno vplivajo na organoleptično razlikovanje proizvoda „Gofio Canario“, kar potrjuje vzročno povezanost proizvodnega postopka, značilnega za Kanarske otoke, s posebnimi značilnostmi proizvoda.

Z razlikovanjem proizvoda „Gofio Canario“ je ime postalo ugledno in prepoznavno: dodaten dokaz o povezanosti proizvoda „Gofio Canario“ s Kanarskimi otoki so neštete objave in recepti, katerih osnova je „Gofio Canario“.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.gobiernodecanarias.org/agricultura/icca/Doc/Productos_calidad/Pliego_de_condiciones_IGP_Gofio_Canario.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.