ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

V skladu s členom 16(1), točka (d), uredbe o programu Obzorje Evropa v zvezi s pridružitvijo tretjih držav programu, se lahko programu pridružijo tretje države in ozemlja, ki skupaj izpolnjujejo vsa merila iz navedenega člena. Takšne tretje države ali ozemlja sodelujejo v programu Obzorje Evropa na podlagi sporazuma, ki se nanaša na sodelovanje tretje države ali ozemlja v katerem koli programu Unije.

Ferski otoki so se leta 2010 uradno pridružili sedmemu okvirnemu programu (7. OP) in številni evropski projekti pričajo o dejavnem sodelovanju raziskovalcev in inštitutov Ferskih otokov na področjih, kot so okolje, oceanografija, podnebne spremembe, ekosistemi in upravljanje ribištva. Pridružitev Ferskih otokov programu Obzorje 2020 leta 2014 je raziskovalcem, raziskovalnim inštitutom in podjetjem na Ferskih otokih omogočila popoln dostop do financiranja Unije ter sodelovalnih dejavnosti za raziskave in inovacije pod enakimi pogoji, kot so veljali za subjekte iz držav članic in drugih tretjih držav, pridruženih programu Obzorje 2020. To sodelovanje je postalo zelo pomembno za raziskovalno skupnost Ferskih otokov ter predstavlja pomemben nov in uspešen steber odnosov med Ferskimi otoki in EU. Ker so poznejši sporazumi o pridružitvi okvirnim programom Unije za raziskave in inovacije časovno omejeni na trajanje vsakega naslednjega programa EU, trenutno ni veljavnega mednarodnega sporazuma, ki bi urejal sodelovanje subjektov Ferskih otokov v programu Obzorje Evropa ali spodbujal sodelovanje na področju znanosti, raziskav in inovacij med raziskovalnima skupnostma EU in Ferskih otokov.

Ferski otoki so 14. maja 2020 s pismom o nameri uradno izrazili zanimanje za pridružitev programu Obzorje Evropa. Ferski otoki izpolnjujejo merila za pridružitev tretjih držav ali ozemelj okvirnemu programu Obzorje Evropa, kot so določena v uredbi o programu Obzorje Evropa (člen 16(1), točka (d)). Predvsem imajo dobre zmogljivosti na področju znanosti, tehnologije in inovacij, zavezani so na pravilih temelječemu odprtemu tržnemu gospodarstvu, vključno s poštenim in pravičnim obravnavanjem pravic intelektualne lastnine, in spoštovanju človekovih pravic, kar je podprto z demokratičnimi institucijami, ter dejavno spodbujajo politike za izboljšanje gospodarske in družbene blaginje svojih državljanov.

Svet je 13. julija 2021 Komisijo pooblastil, da v imenu Unije začne pogajanja s Ferskimi otoki v zvezi s sporazumom med Evropsko unijo in Ferskimi otoki o splošnih načelih sodelovanja Ferskih otokov v programih Unije ter pridružitvi Ferskih otokov okvirnemu programu za raziskave in inovacije Obzorje Evropa (2021–2027). Svet je imenoval Delovno skupino za raziskave in Delovno skupino za Efto kot posebna odbora, ki Komisiji pomagata med pogajanji.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o stališču, ki se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru EGP glede predvidenega sprejetja Sklepa Skupnega odbora o spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum EGP

Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) državljanom in gospodarskim subjektom v EGP zagotavlja enake pravice in obveznosti na notranjem trgu. Zagotavlja vključitev zakonodaje EU, ki zajema štiri svoboščine, v vseh 30 državah EGP, ki ga sestavljajo države članice EU, Norveška, Islandija in Lihtenštajn. Poleg tega Sporazum EGP zajema sodelovanje na drugih pomembnih področjih, kot so raziskave in razvoj, izobraževanje, socialna politika, okolje, varstvo potrošnikov, turizem in kultura, ki se skupaj imenujejo spremljevalne in horizontalne politike. Sporazum je začel veljati 1. januarja 1994. Evropska unija je skupaj s svojimi državami članicami pogodbenica Sporazuma.

2.2.Skupni odbor EGP

Za upravljanje Sporazuma EGP je odgovoren Skupni odbor EGP. To je forum za izmenjavo mnenj, povezanih z delovanjem Sporazuma EGP. Odločitve sprejema soglasno. V skladu z Lizbonsko pogodbo je za usklajevanje zadev EGP na strani EU odgovorna Evropska služba za zunanje delovanje.

2.3.Predvideni akt Skupnega odbora EGP

Pričakuje se, da bo Skupni odbor EGP sprejel Sklep Skupnega odbora EGP (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt) o spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode.

Predvideni akt je namenjen razširitvi sodelovanja pogodbenic Sporazuma EGP, da se vključi sodelovanje držav Efte, ki so del EGP, v programu Digitalna Evropa. Uredba (EU) 2021/694 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2021 o vzpostavitvi programa Digitalna Evropa in razveljavitvi Sklepa (EU) 2015/2240 se zato vključi v Sporazum EGP.

V skladu s proračunsko politiko EU je sodelovanje v dejavnostih EU mogoče šele po plačilu ustreznega finančnega prispevka. Vendar se plačilo lahko izvede, ko bo ta osnutek sklepa Sveta sprejet in ko bo zahtevek EU za plačilo sredstev, ki ga pripravi Evropska komisija, poslan državam Efte, ki so del EGP.

Zato se za premostitev obdobja med 1. januarjem 2021 in prejemom zadevnega plačila osnutek sklepa Skupnega odbora uporablja tudi retroaktivno od 1. januarja 2021. Retroaktivnost ne vpliva na pravice in obveznosti zadevnih oseb ter upošteva načelo legitimnega pričakovanja.

Predvideni akt bo postal zavezujoč za pogodbenice v skladu s členoma 103 in 104 Sporazuma EGP.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Komisija predloži osnutek sklepa Skupnega odbora EGP Svetu v sprejetje kot stališče Unije. Komisija upa, da bo lahko osnutek v najkrajšem možnem času predstavila v Skupnem odboru EGP.

Vsebina in narava osnutka priloženega sklepa Skupnega odbora EGP presegata zgolj tehnične prilagoditve v smislu člena 1(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2894/94. Stališče Unije zato določi Svet.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Pandemija COVID-19 povzroča velike motnje v dobavnih verigah, kar vpliva na zmožnost proizvajalcev necestne mobilne mehanizacije, da se držijo nekaterih rokov, določenih z Uredbo (EU) 2016/1628 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o zahtevah v zvezi z mejnimi vrednostmi emisij plinastih in trdnih onesnaževal in homologacijo za motorje z notranjim izgorevanjem za necestno mobilno mehanizacijo.

V odziv na pandemijo COVID-19 je bila sprejeta Uredba (EU) 2020/1040 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2020 o spremembi Uredbe (EU) 2016/1628. Z navedeno uredbo so bili odloženi nekateri roki, ki se jih proizvajalci ne bi mogli več držati, ne da bi utrpeli resno gospodarsko škodo zaradi nepričakovanih motenj v dobavni verigi. To se je nanašalo na mehanizacijo, ki uporablja tako imenovane „prehodne motorje“ v razponu moči med 56 kW in 130 kW ter katere proizvodnjo in dajanje na trg je bilo treba končati do 30. junija 2020 oziroma 31. decembra 2020. Proizvajalcem je bilo zagotovljenih dodatnih 12 mesecev za proizvodnjo in dajanje na trg mehanizacije, opremljene z navedenimi motorji.

Navedena uredba je obravnavala le roke iz leta 2020, saj je bilo treba ravno navedene roke nujno prestaviti, za oceno, ali je potrebno tudi podaljšanje rokov v letu 2021, pa je bilo še prezgodaj.

Proizvajalci morajo do 30. junija 2021 dokončati proizvodnjo mehanizacije, opremljene s temi motorji, na trg pa jo lahko dajejo do 31. decembra 2021.

Vendar se zaradi stalnih motenj v dobavni verigi in proizvodnji, ki jih povzročata drugi in tretji val COVID-19, proizvajalci v letu 2021 ne bodo mogli držati rokov, ki veljajo za mehanizacijo, opremljeno s prehodnimi motorji v razponu moči med 56 kW in 130 kW ter z močjo nad 300 kW, ne da bi utrpeli resno gospodarsko škodo.

Glede na stalne motnje je zato treba te datume preložiti in tako preprečiti, da prehodnih motorjev, katerih število je omejeno, saj se je morala njihova proizvodnja končati najpozneje 31. decembra 2019, ne bi bilo več mogoče pravočasno vgraditi v mehanizacijo in da bi jih bilo zato treba uničiti.

Čeprav še vedno obstajajo izkrivljanja v dobavni verigi in proizvodnji, njihovega obsega in intenzivnosti ni mogoče primerjati s tistimi, ki so prevladovale spomladi 2020. Zato je namesto 12-mesečnega podaljšanja rokov za proizvodnjo in dajanje na trg iz leta 2020 tokrat upravičeno 6-mesečno podaljšanje roka za proizvodnjo mehanizacije, opremljene z navedenimi motorji, in 9-mesečno podaljšanje roka za dajanje te mehanizacije na trg.

Opozoriti bi bilo treba, da ne glede na trajanje podaljšanja gospodarskim subjektom ne bo v interesu, da bi še naprej odlašali z dokončanjem in dajanjem na trg mehanizacije, vozil in plovil, s katerimi so že imeli stroške.

Predlagano podaljšanje se bo uporabljalo tudi za kmetijska in gozdarska vozila, opremljena s prehodnimi motorji, saj zanje veljajo določbe o emisijah onesnaževal necestne mobilne mehanizacije.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)
PRILOGA

Smernice za pogajanja o novem sporazumu o ribištvu s Kraljevino Norveško

1.Cilj pogajanj je sklenitev novega sporazuma, ki bo določil splošna načela in cilje odnosov med Unijo in Norveško na področju ribištva ter vzpostavil okvir za upravljanje skupnih ribjih staležev ter za vzajemni dostop do voda in virov.

2.Sporazum bi moral zajemati sodelovanje pri razvoju ukrepov za trajnostno izkoriščanje in ohranjanje virov, vključno z izogibanjem zavržkom.

Komisija naj se osredotoči zlasti na:

·zagotovitev, da so taki ukrepi nediskriminatorni in temeljijo na znanstveno utemeljenem pristopu, usklajenem s ciljem doseganja največjega trajnostnega donosa za zadevne staleže;

·vključitev določb o sodelovanju pri nadzoru in izvrševanju, zbiranju podatkov in znanstvenem svetovanju;

·zagotovitev nadaljevanja odgovornega ribolova, s čimer se zagotovi dolgoročno ohranjanje in trajnostno izkoriščanje živih morskih virov v skladu z ustreznimi načeli mednarodnega prava;

·ohranitev ribolovnih možnosti Unije in preprečitev gospodarskih motenj pri ribolovnih dejavnostih pogodbenic;

·ohranitev obstoječih pogojev vzajemnega dostopa in stabilnih deležev kvot, ki se lahko prilagodijo le s soglasjem pogodbenic;

·vključitev podrobnosti o prenosu in izmenjavi kvot ter določitvi letnih ali večletnih celotnih dovoljenih ulovov ali omejitev ribolovnega napora na podlagi dolgoročnih strategij upravljanja;

·vključitev podrobnosti glede izdaje dovoljenj za ribolov in določb, ki zagotavljajo enako obravnavo in skladnost, vključno s skupnimi dejavnostmi nadzora in inšpekcijskih pregledov.

3.Sporazum bo vzpostavil ustrezen institucionalni okvir za sodelovanje pri ohranjanju in upravljanju skupnih staležev rib, kar bo omogočilo skladen pristop k upravljanju skupnih staležev ob upoštevanju morebitnih drugih sporazumov, ki jih bo EU sklenila za zadevne strani.

4.Pri dvostranskih pogajanjih o pogojih vzajemnega dostopa in deležih kvot za ribolov med Evropsko unijo in Kraljevino Norveško bi bilo treba upoštevati izide pogajanj o tristranskem sporazumu o ribištvu med Unijo in Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska ter Kraljevino Norveško, ki zajema staleže, ki se pojavljajo v vodah Unije, pa tudi v vodah pod suverenostjo in jurisdikcijo Združenega kraljestva in Kraljevine Norveške.

5.Sporazum bi bilo treba skleniti pravočasno, da se zagotovi nadomestitev sedanjega sporazuma do leta 2023. Zato bi moral vsebovati klavzulo o razveljavitvi sporazuma.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Da se zagotovi potrebna pravna varnost in homogenost notranjega trga, mora Skupni odbor EGP vso ustrezno zakonodajo EU čim prej po njenem sprejetju vključiti v Sporazum EGP ter zagotoviti tudi sodelovanje držav Efte, ki so del EGP, pri ustreznih ukrepih ali programih EU.

Osnutek sklepa Skupnega odbora EGP (priložen predlogu sklepa Sveta) je namenjen spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode. To je potrebno, da se državam Efte, ki so del EGP, omogoči sodelovanje v programih in ukrepih Unije, ki se financirajo iz evropskih proračunskih vrstic. V tem primeru je namen tega predloga, da se državam Efte, ki so del EGP (Norveška, Islandija in Lihtenštajn), omogoči sodelovanje pri ukrepih Unije v zvezi s proračunsko vrstico 12 02 01: „Izvajanje in razvoj enotnega trga za finančne storitve“, vključeno v splošni proračun Evropske unije za proračunsko leto 2020.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja z Vlado Republike Sejšeli (v nadaljnjem besedilu: Sejšeli), da bi v imenu Evropske unije sklenila nov sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in njegov protokol o izvajanju. Po zaključku pogajanj so pogajalci 22. oktobra 2019 parafirali Sporazum in Protokol (2020–2026). Novi sporazum razveljavlja in nadomešča obstoječega. Zajema obdobje šestih let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 15, tj. od datuma, ko sporazum podpišeta pogodbenici, sporazum pa se podaljšuje s tihim soglasjem. Novi protokol zajema obdobje šestih let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 15, tj. od datuma, ko Protokol podpišeta obe pogodbenici.

Novi protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije:

– 40 plovil za ribolov tuna z zaporno plavarico,

– 8 plovil s površinskim parangalom,

– pomožna plovila v skladu z ustreznimi resolucijami IOTC.

Določiti je treba način dodelitve teh ribolovnih možnosti med države članice.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Glavni cilj novega sporazuma je posodobiti okvir, ki bo upošteval prednostne naloge prenovljene skupne ribiške politike in njene zunanje razsežnosti, da bi se nadaljevalo in krepilo strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Republiko Sejšeli na področju ribištva.

Cilj Protokola je plovilom Evropske unije dodeliti ribolovne možnosti v ribolovnem območju Sejšelov v skladu z najboljšim razpoložljivim znanstvenim mnenjem ter resolucijami in priporočili Komisije za tune v Indijskem oceanu (IOTC) v okviru razpoložljivega presežka. Komisija se je med drugim oprla na rezultate ocene prejšnjega sporazuma in protokola (2014-2020) in v prihodnost usmerjene ocene o smotrnosti sklenitve novega sporazuma in protokola. Obe oceni so izvedli zunanji strokovnjaki. Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Republiko Sejšeli pri spodbujanju trajnostne ribiške politike in smotrnega izkoriščanja ribolovnih virov na sejšelskem ribolovnem območju ter v Indijskem oceanu, kar je v interesu obeh pogodbenic. Poleg tega bo to sodelovanje prispevalo k spodbujanju dostojnih delovnih pogojev pri ribolovnih dejavnostih.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Pogajanja o novem sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju s Sejšeli so del zunanjega delovanja Unije v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami. Pri teh pogajanjih se upoštevajo zlasti cilji Unije s področja spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Pravna podlaga je Pogodba o delovanju Evropske unije, ki v členu 43(3) določa, da Svet na predlog Komisije sprejme ukrepe o dodelitvi ribolovnih možnosti.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Predlog je v izključni pristojnosti Evropske unije.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o stališču, ki naj se v imenu Unije zastopa v skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom o zračnem prometu med Kanado ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami (v nadaljnjem besedilu: Sporazum).

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum o zračnem prometu med Kanado ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami

Sporazum je celovit sporazum, ki nadomešča ustrezne določbe obstoječih dvostranskih sporazumov, ki so jih države članice sklenile s Kanado. Sporazum odpravlja vse obstoječe omejitve pravic letalskih prevoznikov Unije in kanadskih letalskih prevoznikov glede opravljanja letov med točkami v Evropski uniji in Kanadi. Sporazum v zvezi s tem odpravlja ovire, ki letalskim prevoznikom Unije onemogočajo koriščenje pravice do ustanavljanja v Uniji, vključno s pravico do nediskriminatornega dostopa do trga, v zvezi z opravljanjem storitev letalskega prevoza v Kanado in iz nje.

Sporazum je začel veljati 16. maja 2019.

2.2.Skupni odbor

Skupni odbor se ustanovi v skladu s členom 17 Sporazuma. Njegove glavne naloge so spodbujanje sodelovanja med pogodbenicami in preučitev vseh zadev, povezanih z delovanjem ali izvajanjem tega sporazuma, med drugim: (a) pregled tržnih pogojev, ki vplivajo na letalski prevoz v skladu s tem sporazumom; (b) izmenjava informacij, vključno s svetovanjem glede sprememb nacionalnega prava in politik, ki vplivajo na Sporazum; (c) preučevanje možnih področij za nadaljnji razvoj Sporazuma, vključno s priporočilom za njegove spremembe; (d) priporočanje pogojev, postopkov in sprememb, ki se zahtevajo od novih držav članic, da postanejo pogodbenice tega sporazuma, in (e) razpravljanje o vprašanjih, povezanih z naložbami, lastništvom in nadzorom, ter potrditev, kdaj so izpolnjeni pogoji za postopno uvedbo prometnih pravic, kot je določeno v Prilogi 2 k temu sporazumu. Skupni odbor prav tako razvija sodelovanje in spodbuja izmenjave na strokovni ravni o novih zakonodajnih ali ureditvenih pobudah.

Kadar to izrecno določa Sporazum, skupni odbor sprejme sklepe in vsi sklepi se sprejmejo na podlagi soglasja. Skupni odbor s sklepom sprejme svoj poslovnik.

2.3.Predvideni akt skupnega odbora

Skupni odbor na svojem prvem sestanku sprejme sklep v zvezi s sprejetjem poslovnika skupnega odbora (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Namen predvidenega akta je v skladu s členom 17(8) Sporazuma sprejeti poslovnik, na katerem temelji delovanje skupnega odbora, da se omogoči izvajanje Sporazuma.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Cilj stališča, ki se zastopa v imenu Unije, bi moralo biti sprejetje poslovnika skupnega odbora Kanada–EU. Stališče bi moralo temeljiti na osnutku sklepa skupnega odbora.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Cilj Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o skupni ribiški politiki (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba o SRP) je zagotoviti, da se živi vodni viri izkoriščajo v skladu s trajnostnimi gospodarskimi, okoljskimi in socialnimi pogoji. Pomembno orodje za dosego tega cilja je letno določanje ribolovnih možnosti. Vse uredbe o določitvi ribolovnih možnosti morajo omejiti ulov staležev rib na ravneh, ki so skladne s splošnimi cilji skupne ribiške politike (SRP).

Cilj tega predloga je določiti ribolovne možnosti za nekatere staleže in skupine staležev v Sredozemskem in Črnem morju.

Po sprejetju in začetku veljavnosti večletnega načrta za pridneni stalež v zahodnem Sredozemskem morju ta predlog določa ribolovne možnosti, izražene kot največji dovoljeni ribolovni napor, za zadevne države članice v navedeni regiji (Španija, Francija in Italija).

Ta predlog prav tako določa ribolovne možnosti iz sporazumov, sklenjenih v okviru Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju (GFCM), regionalne organizacije za upravljanje ribištva, ki je pristojna za ohranjanje in upravljanje živih morskih virov v Sredozemlju in Črnem morju. Evropska unija je članica GFCM skupaj z Bolgarijo, Hrvaško, Ciprom, Francijo, Grčijo, Italijo, Malto, Romunijo, Slovenijo in Španijo. Ukrepi, sprejeti v okviru GFCM, so za njene članice zavezujoči.

V zvezi s Črnim morjem ta predlog določa avtonomno kvoto za papalino, da bi se obdržala trenutna stopnja ribolovne umrljivosti. Za romba se predlog opira na TAC in kvote, ki jih je določila GFMC.

Končni cilj je privesti staleže na ravni, ki lahko zagotovijo največji trajnostni donos, in jih na teh ravneh tudi obdržati. Ta cilj je bil izrecno vključen v osnovno uredbo o SRP, katere člen 2(2) določa, da se ta cilj „doseže do leta 2015, kjer je to mogoče, za vse staleže pa [...] do leta 2020.“ To odraža zavezo Unije glede sklepov Svetovnega vrha o trajnostnem razvoju v Johannesburgu leta 2002 in z njim povezanega načrta za izvajanje. Po drugi strani pa naj bi se, ob upoštevanju bližnjega roka za leto 2020 in posledično precejšnjega zmanjšanja ribolovnega napora v skladu z določbami večletnega načrta za pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju, ribolovna umrljivost na ravni največjega trajnostnega donosa dosegla postopoma po možnosti do leta 2020 in najpozneje do 1. januarja 2025.

Medtem ko je to prvi predlog za samostojno uredbo o ribolovnih možnostih tako v Sredozemskem kot v Črnem morju, je določanje ribolovnih možnosti del letnega ciklusa upravljanja. Dejansko so bile v preteklih letih sprejete ribolovne možnosti za Črno morje in območje Sporazuma GFCM. Po sprejetju in začetku veljavnosti večletnega načrta je treba za leto 2020 prav tako določiti ribolovne možnosti za pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju.
Vendar običajne klavzule o določitvi v dvostranskih sporazumih o storitvah zračnega prevoza držav članic kršijo zakonodajo Unije. Tretji državi omogočajo, da zavrne, umakne ali začasno prekliče dovoljenja ali pooblastila letalskega prevoznika, ki ga je določila država članica, vendar ni v pretežni lasti in pod učinkovitim nadzorom navedene države članice ali njenih državljanov. Ugotovljeno je bilo, da to pomeni diskriminacijo letalskih prevoznikov Evropske unije, ki imajo sedež na ozemlju države članice, vendar so v lasti in pod nadzorom državljanov drugih držav članic. To je v nasprotju s členom 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki državljanom držav članic, ki so uveljavili svojo pravico do ustanavljanja, zagotavlja enako obravnavo v državi članici gostiteljici, kot velja za državljane zadevne države članice.

Obstajajo še druga vprašanja, kot so obvezni trgovinski dogovori med letalskimi prevozniki, kjer je treba skladnost s pravom Unije zagotoviti tako, da se spremenijo ali dopolnijo obstoječe določbe iz dvostranskih sporazumov o storitvah zračnega prevoza med državami članicami in tretjimi državami.

V skladu z mehanizmi in smernicami v Prilogi k „horizontalnemu pooblastilu“ je Komisija s pogajanji dosegla sporazum z Republiko Korejo, ki nadomešča nekatere določbe iz obstoječih dvostranskih sporazumov o storitvah zračnega prevoza med državami članicami in Republiko Korejo. Člen 2 Sporazuma nadomesti običajne klavzule o določitvi s klavzulo EU o določitvi, ki vsem prevoznikom EU omogoča, da izkoristijo pravico do ustanavljanja. Člen 4 v skladu s pravom EU ščiti pravico držav članic, da na nediskriminatorni podlagi uvedejo davke, prispevke, dajatve, pristojbine ali druge dajatve na gorivo, dobavljeno na njenem ozemlju za uporabo v letalu določenega letalskega prevoznika Republike Koreje, ki svoje dejavnosti izvaja med enim krajem na ozemlju navedene države članice in drugim krajem na ozemlju navedene države članice ali na ozemlju druge države članice. Člen 5 rešuje možna neskladja s pravili Unije o konkurenci.

Po podpisu bi bilo treba Sporazum skleniti. V ta namen se predlaga sprejetje ustreznega sklepa.