EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 5.9.2019 COM(2019) 406 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU EMPTY Poročilo o izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov –

2019 {SWD(2019) 320 final}



UVOD Evropska komisija je 4. decembra 2018 objavila oceno okvira EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020 . Ta je zajemala vrednotenje okvira EU in tega, kako je mobiliziral druge instrumente evropske politike ter pravne in finančne instrumente za vključevanje Romov . Za prikaz popolne slike se to poročilo za leto 2019 osredotoča na nacionalno izvajanje ukrepov za vključevanje Romov. Glavni viri ocene so: ·poročila nacionalnih kontaktnih točk za Rome , ·poročila civilne družbe iz pilotnega projekta EP Romski civilni monitor , ·podatki o položaju Romov Agencije EU za temeljne pravice (FRA) , ·metaocena ukrepov za vključevanje Romov . V tem poročilu so povzeti najpomembnejši trendi, ki se osredotočajo na štiri področja okvira EU za nacionalne strategije vključevanja Romov (izobraževanje, zaposlovanje, zdravstvo, stanovanja), pa tudi boj proti diskriminaciji in anticiganizmu. Poročilo na vsakem področju poudarja položaj Romov, povzema glavne vrste ukrepov za vključevanje ter dosežke in izzive pri njihovem izvajanju (kot poročajo nacionalne kontaktne točke za Rome) ter vzpostavlja spoznavanje politik, obetavne pristope in prednostne naloge (na podlagi obstoječih ocen ter povratnih informacij civilne družbe in nacionalnih kontaktnih točk za Rome). I. Vsebinska področja politike To poročilo zajema ukrepe, sprejete na podlagi priporočila Sveta o učinkovitih ukrepih za vključevanje Romov . Število sporočenih ukrepov ne odraža nujno ambicioznosti ali učinkovitosti prizadevanj. Pri izobraževanju ter boju proti diskriminaciji in anticiganizmu je večina ukrepov ciljno usmerjenih in namenjenih Romom. Pri stanovanjih obstaja ravnotežje med usmerjenimi ukrepi za Rome in splošnimi ukrepi politike, tj. splošnimi ukrepi. Pri zaposlovanju, v manjši meri tudi na področju zdravstva, se države članice pretežno zanašajo na to, da splošni ukrepi spodbujajo tudi vključevanje Romov.

1. Izobraževanje 1.1 Poudarek ukrepov Večina držav članic (DČ) vlaga v ukrepe za zmanjšanje zgodnjega opuščanja šolanja (18 DČ). Drugi najpogosteje uporabljeni ukrepi vključujejo upoštevanje potreb posameznih učencev v sodelovanju z njihovimi družinami (14 DČ), boljši dostop do kakovostnejše predšolske vzgoje in varstva (13 DČ) ter spodbujanje udeležbe Romov v sekundarnem in terciarnem izobraževanju z uspešnim zaključkom izobraževanja (11 DČ). Potekajo tudi prizadevanja za boj proti segregaciji v šolah, uporabo vključujočih metod poučevanja ter razvoj znanj in spretnosti, prilagojenih potrebam na trgu dela (12 DČ pri vsakem elementu). Kaj pa vsebinsko osredotočanje na ukrepe, ki presegajo zgornje cilje? Očitno je, da se države članice najpogosteje odločajo za ukrepe za izboljšanje dosežene izobrazbe: boj proti osipu, spodbujanje prehoda v sekundarno in terciarno izobraževanje z uspešnim zaključkom izobraževanja ter zagotavljanje podpore za zapolnjevanje izobraževalnih vrzeli ali materialne prikrajšanosti. Te vrste ukrepov skupaj predstavljajo 36 % vseh izobraževalnih ukrepov. Druge pomembnejše skupine ukrepov se osredotočajo na prehod z izobraževanja k zaposlitvi s podpiranjem poklicnega izobraževanja, poklicni razvoj in vseživljenjsko učenje ter razvoj zmogljivosti pri strokovnjakih (9 %; 11 %). Manj razširjeni ukrepi so osredotočeni na celostne ukrepe za vključevanje ter uvedbo romske zgodovine in kulture v učne načrte (6 %; 6 %). 1.2 Dosežki in izzivi Najbolj razširjen dosežek, ki ga nacionalne kontaktne točke za Rome omenjajo na področju izobraževanja, je mediacija . Drugi dosežki vključujejo razvoj zmogljivosti, povezanih z vrtci , izboljšanje podpore za boj proti zgodnjemu opuščanju šolanja in njegovo spremljanje ter vključevanje tem, povezanih z vključevanjem in nediskriminacijo Romov, v usposabljanje učiteljev ali nacionalne učne načrte . Najpomembnejši izzivi, ki jih poudarjajo nacionalne kontaktne točke za Rome, vključujejo obiskovanje pouka, stopnjo odsotnosti, zgodnje opuščanje šolanja, prehod iz primarnega v sekundarno izobraževanje in uspešen zaključek srednješolskega izobraževanja . Drugi izzivi vključujejo boj proti segregaciji , zagotavljanje in razvoj človeških virov , sodelovanje med zainteresiranimi stranmi , spodbujanje predšolske vzgoje in varstva , izobraževanje odraslih in izobraževanje druge priložnosti ter razpoložljivost podatkov . 1.3 Spoznavanje politik Izobraževanje je področje z največjim številom ukrepov in ocen. To je tudi področje z razmeroma večjim številom obetavnih pristopov in političnih izkušenj, skupnih več državam. Nekatere pomembne politične izkušnje na tem področju so pomen zgodnjega ukrepanja in preprečevanja, potreba po zagotovitvi udeležbe in opolnomočenja romskih staršev (kot ključnega elementa podpore otrokom v vsaki fazi izobraževanja), vloga izvenšolskih dejavnosti za okrepitev identitete in socialnih mrež romskih otrok, pomen stalnih večplastnih podpornih ukrepov (mentorstvo skupaj s štipendijami in odstranitvijo drugih stroškovnih ovir) pri spodbujanju prehoda med stopnjami izobrazbe in v zaposlitev. Čeprav je pozitivna diskriminacija pomagala izboljšati udeležbo Romov v izobraževanju, se je treba izogniti dodeljevanju posebnih mest Romom, ki bi bili v izobraževanje lahko sprejeti redno. Zlasti v državah članicah z visokim deležem romskih učencev je potreben sistematičen, večplasten in dolgotrajen pristop k boju proti segregaciji šol in razredov, saj ta ostaja pereč problem, ki ogroža uspeh drugih ukrepov vključevanja. Ključni deli tega pristopa so zagotavljanje zgodnjega in brezplačnega dostopa do kakovostne vključujoče predšolske vzgoje in varstva v vključujočem okolju (za pripravo romskih otrok ter premagovanje predsodkov med romskimi in neromskimi otroki in starši za preprečevanje poznejše segregacije), podpora romskim staršem pri izbiri šol, postopno zapiranje ločenih šol s strani izobraževalnih organov in razporeditev romskih otrok v več drugih šol (z reorganizacijo šolskih območij). Ti aktivni ukrepi za odpravo segregacije bi potrebovali dodatno finančno in strokovno podporo za spodbujanje socialnega in akademskega vključevanja romskih otrok v večinske šole, na primer plačilo stroškov prevoza, šolskega gradiva, prehrane, izvenšolskih dejavnosti in dodatnih učnih ur, usposabljanje predšolskih uslužbencev in učiteljev v novih metodah poučevanja v vključujočem šolskem okolju (vključno s premagovanjem stereotipov), lajšanje komunikacije med starši in šolami, obveščanje staršev o koristih vključujočega izobraževanja, študentsko mentorstvo, podporo za romske otroke v času po šoli, zaposlovanje asistentov za pomoč učiteljem, ukrepe za obveščanje širše javnosti o pomenu vključujočega in medkulturnega izobraževanja za odnose znotraj skupnosti prek kampanj in medijev . Obetavni pristopi: Prednostne naloge: ٠BG, CZ, DK, EL, FI, FR, HR, HU, LT, PL, SK: uvedba ali razširitev obveznega (brezplačnega) predšolskega razvoja vrtcev, ki se financira iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI), usposabljanje vzgojiteljev v vrtcih. ٠CY, EL, ES, IE, IT, HR, HU, LT, LV, NL, PL, PT, RO, SE, SI: programi, namenjeni preprečevanju osipa Romov (romskih deklic) s podporo v času po šoli, tutorstvom, štipendijami, mentorstvom, mediacijo, asistentstvom, izobraževanjem druge priložnosti, usposabljanjem učiteljev in podporo družinam. ٠AT, CY, FI, HU, IE, IT, PT, RO: uvedba romske zgodovine (vključno s holokavstom) in/ali kulture v nacionalne učne načrte. ٠IE, HR, RO: dodelitev mest za Rome v sekundarnem in terciarnem izobraževanju. ٠LT: izboljšanje kapacitet in razvoj kompetenc v mreži šol, ki jih obiskujejo romski otroci. ٠SE: usposabljanje učiteljev (Univerza v Södertörnu) in srednješolsko izobraževanje odraslih v romščini. ٠Podpiranje starševske in predšolske vzgoje kot dela celovitih programov za zgodnje ukrepanje in preprečevanje. ٠Uvedba ali nadaljnja razširitev kakovostne, vključujoče, brezplačne in obvezne predšolske vzgoje ter odstranitev finančnih in nefinančnih ovir pri dostopu do nje. ٠Spodbujanje kakovosti, vključenosti in rezultatov v izobraževanju s spodbudami (financiranje in reforma usposabljanja učiteljev) in privabljanjem najboljših učiteljev v prikrajšane šole/regije. ٠Sistematično spremljanje ter boj proti segregaciji šol in razredov z dolgoročnimi celovitimi pripravljalnimi in spremljevalnimi ukrepi za podporo romskim družinam. ٠Vzpostavitev javne podpore in sodelovanja vseh zainteresiranih strani za dopolnitev eksplicitnih aktivnih ukrepov za odpravo segregacije. ٠Povezava štipendij, tutorstva in izvenšolskih dejavnosti za preprečevanje zgodnjega opuščanja šolanja in spodbujanje prehoda na naslednjo stopnjo izobraževanja. ٠Usmerjanje na romske deklice, njihove starše in učitelje pri boju proti spolnim stereotipom in zmanjševanju zgodnjega opuščanja šolanja. ٠Spodbujanje prehoda v višje sekundarno in nadaljnje izobraževanje z uspešnim zaključkom izobraževanja, tudi s kariernim svetovalnim delom za romske študente in njihove družine.

2. Zaposlovanje 2.1 Poudarek ukrepov Dve največji skupini ukrepov, ki jih izvaja večina držav članic, sta namenjeni odpravi ovir na trgu dela (15 DČ) in individualizirani podpori za iskalce zaposlitve (13 DČ). Manj, vendar še vedno veliko držav, vlaga v poklicno usposabljanje (9 DČ), vseživljenjsko učenje in razvoj spretnosti (10 DČ) ter samozaposlovanje in podjetništvo (8 DČ). Vse večja stopnja mladih Romov, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, vsekakor zahteva večja prizadevanja pri podpiranju prvih delovnih izkušenj (10 DČ). Dve drugi področji, ki bi morali biti prednostni, sta nadzorni ukrepi in individualizirane storitve za zagotavljanje, da osnovne javne službe za zaposlovanje učinkovito dosegajo prikrajšane romske iskalce zaposlitve, ter pozitivna diskriminacija za spodbujanje zaposlovanja Romov v javni upravi. Kaj pa vsebinsko osredotočanje na ukrepe? Pokazalo se je, da se države članice najpogosteje odločajo za individualno usmerjene oblike podpore, kot so subvencioniranje zaposlovanja, druge oblike delitve stroškov, podpora za razvoj poklicne poti (mentorstvo, inštruiranje) in poklicno usposabljanje (skupaj 35 % vseh ukrepov). Drugi splošni ukrepi za spodbujanje socialne vključenosti, razvoja skupnosti, izpopolnjevanja odraslih in nadaljnjega izobraževanja predstavljajo 8 % oziroma 9 % ukrepov. Samo ena petina ukrepov je namenjena mladim, kar seveda ni dovolj glede na izzive pri zaposlovanju mladih Romov. 2.2 Dosežki in izzivi Več nacionalnih kontaktnih točk za Rome je za leto 2017 poročalo o pozitivnem učinku gospodarske rasti na možnosti zaposlovanja Romov . Še več nacionalnih kontaktnih točk za Rome pa je navedlo ciljno usmerjene ukrepe, kot so regionalni programi zaposlovanja (poklicno svetovanje, poklicno usposabljanje ali usposabljanje na delovnem mestu ter povezovanje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih, prilagojeno Romom ali ranljivim iskalcem zaposlitve) . Taki ukrepi so še učinkovitejši, ko so mediatorji, socialni delavci ali drugi ponudniki storitev Romi. Nacionalne kontaktne točke za Rome poudarjajo tri glavne vrste izzivov: zmogljivost struktur izvajanja , diskriminacija Romov ter odnos in zaupanje Romov samih . 2.3 Spoznavanje politik Zagotavljanje učinkovitega prehoda iz izobraževanja na odprti trg dela, obravnavanje diskriminacije s strani delodajalcev in zagotavljanje zadovoljitve povpraševanja po delovni sili v skladu s ponudbo (zlasti med mladimi Romi, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo in usposabljajo) se zdijo najbolj pereče težave pri zaposlovanju. Za zmanjšanje razlik med spoloma v zaposlovanju ter stopnje mladih Romov, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, so nujne spodbude in tesno sodelovanje z zasebnimi delodajalci ter izrecna usmeritev v mlade Rome in romske ženske v splošnih politikah (in ne ustvarjanje vzporednih struktur zaposlovanja). Izboljšanje zaposljivosti Romov bi moralo vključevati tudi razvoj znanj in spretnosti na področju IT in tujih jezikov. Za zagotovitev zaposlovanja pa je treba obravnavati tudi druge ovire, zlasti diskriminacijo s strani delodajalcev, omejeno družbeno mrežo romskih iskalcev zaposlitve in tradicionalne spolne vloge v romskih skupnostih. Pomembno vlogo ima lahko povezava usposabljanja, podprtih delovnih praks in protidiskriminacijskih ukrepov, namenjenih delodajalcem. Obetavni pristopi: Prednostne naloge: ٠BG, CY, ES, IT, LV, NL, PT, SI: regionalni ali lokalni programi zaposlovanja (individualno svetovanje) za spodbujanje aktivnega iskanja zaposlitve ali samozaposlitve. ٠HU, EL, ES, FR: usmerjeni programi za izboljšanje zaposljivosti romskih žensk (v socialnem sektorju). ٠IT, LT, HU: primeri sodelovanja z delodajalci pri posredovanju delovnih mest za Rome in boju proti stereotipom. ٠SK: sprememba zakona o javnih službah za zaposlovanje, ki zagotavlja individualni akcijski načrt za podporo vključevanja na trg dela, obvezujoč za iskalca zaposlitve in urad za delo. ٠BE: od leta 2016 imajo Romi dostop do „integracijske poti“, namenjene tujcem v Valoniji (tečaji francoskega jezika, temeljno znanje o družbi, podpora pri iskanju zaposlitve in šolanje otrok). Občine zaposlujejo romske mediatorje v javnih centrih za socialno varstvo, službah za preventivo ali storitvah v bližini. ٠HR: varuh človekovih pravic zagotavlja usposabljanje proti diskriminaciji za javne uslužbence in druge uradnike. ٠UK: revizija rasne neenakopravnosti ter spletno mesto za zbiranje in razširjanje informacij o diskriminaciji pri zaposlovanju. ٠Omogočanje osnovnim javnim službam za zaposlovanje, da lahko učinkovito podprejo vključevanje romskih iskalcev zaposlitve na primarni trg dela. ٠(Nadaljnje) usposabljanje in zaposlovanje romskih in mladinskih mentorjev ter mediatorjev za podporo prehoda med stopnjami izobraževanja in na trg dela. ٠Izrecnejša usmeritev v Rome (mlade in ženske) z aktivnimi politikami trga dela, vključno z jamstvom za mlade. ٠Ozaveščanje delodajalcev in njihovo spodbujanje k zaposlovanju Romov. ٠Sistematično spremljanje in boj proti diskriminaciji pri dostopu na trg dela in na delovnem mestu. ٠Povezovanje podpore pri posredovanju delovnih mest (delovne prakse) z usposabljanjem na področju IT in jezikov ter delom z delodajalci. ٠Dajanje prednosti (ponovnemu) vključevanju na primarni trg dela in ne vzporednim sistemom (npr. javno ali neformalno delo). ٠Iskanje celostnih rešitev za obravnavo ranljivega položaja neregistriranih potujočih Romov, tudi prek nadnacionalnega sodelovanja. 3. Zdravje 3.1 Poudarek ukrepov Dve najpomembnejši vrsti ukrepov, o katerih poroča večina držav članic, sta osredotočeni na odpravo splošnih ovir za zdravstveno varstvo in spodbujanje ozaveščanja o zdravju (13 DČ; 14 DČ), kar predstavlja ravnovesje med ukrepi, usmerjenimi v ponudbo, in ukrepi, usmerjenimi v povpraševanje. Drugi ustrezni ukrepi vključujejo usmerjene programe cepljenja in dostop do specializiranih zdravstvenih storitev (6 DČ; 7 DČ). Kaj pa vsebinsko osredotočanje na ukrepe? Pokazalo se je, da se države članice najpogosteje odločajo za ukrepe za izboljšanje ponudbe (osebje, prostori) zagotavljanja zdravstvenih storitev (26 % ukrepov). S kampanjami za ozaveščanje o zdravju in informacijskimi kampanjami pa obravnavajo tudi del, povezan s povpraševanjem (21 %). Druge pomembne skupine ukrepov vključujejo splošne ukrepe za izboljšanje zdravstvene in sanitarne infrastrukture na lokalni ravni ter zagotavljanje preventivnih storitev (16 %; 17 %). Zelo pomembni ukrepi, ki Romom zagotavljajo zdravstveno zavarovanje in se s protidiskriminacijskimi kampanjami usmerjajo k zdravstvenim delavcem, so veliko manj razširjeni (6 %; 7 %). 3.2 Dosežki in izzivi Dosežki, ki jih najpogosteje omenjajo nacionalne kontaktne točke za Rome, so kampanje za cepljenje , drugi programi preprečevanja in odkrivanja , izboljšanje higienskih in zdravstvenih razmer ter dostopnosti zdravstvenega varstva , ozaveščanje , mediacija na področju zdravja ter sodelovanje več zainteresiranih strani z udeležbo nacionalnih in lokalnih organov ter civilne družbe . Zelo redko so bila navedena prizadevanja proti diskriminaciji, izboljšanje higienskih življenjskih pogojev in dostop do zdrave hrane. Navedeni izzivi vključujejo pomanjkanje usklajevanja in učinkovitega obveščanja med nacionalno in lokalno ravnjo, ohranjanje ustreznega financiranja ali zagotavljanja osebja (na nacionalni ravni ali ravni EU) , slabo zavedanje o zdravstvenih vprašanjih , pomanjkljivo kritje zdravstvenega zavarovanja med Romi in pomanjkljivo poznavanje romskih vprašanj med zdravstvenimi delavci . Izražena je bila tudi zaskrbljenost glede nizkih stopenj precepljenosti med Romi, ki naj bi v nekaterih državah prispevale k višjim stopnjam prezgodnje umrljivosti in obolevnosti . Udeležba in opolnomočenje Romov v pobudah v zvezi z zdravstvenim varstvom sta zahtevna tudi zaradi slabe pismenosti in jezikovnih ovir . 3.3 Spoznavanje politik

Na področju zdravja (pa tudi stanovanj) ne obstaja veliko ukrepov in ocen, kar omejuje možnosti za spoznavanje in prenos politik. Najbolj razširjene obetavne prakse se osredotočajo na preprečevanje s kampanjami za cepljenje ter usposabljanjem in zaposlovanjem romskih zdravstvenih mediatorjev. Pomembno pa je, da so ciljno usmerjene podporne storitve dejavno usmerjene v izboljšanje zdravstvene ozaveščenosti, spremembo vedenja ter vzpostavitev dolgoročne samozadostnosti in zmožnosti Romov za sodelovanje z osnovnimi institucijami, v nasprotju z odvisnostjo od stalnih posrednikov in dolgoročnih vzporednih struktur. Prednost bi bilo treba dati protidiskriminacijskim ukrepom, usmerjenim k zdravstvenim delavcem. Obetavni pristopi: Prednostne naloge: ٠BG, CZ, DK, EL, FR, HU, PL, PT, RO, SE, SI, SK: usposabljanje in zaposlovanje romskih zdravstvenih mediatorjev (pomočnikov, obiskovalcev, posrednikov) za spodbujanje dostopa Romov do zdravstvenega varstva. ٠AT, BG, EL, FR, HU, HR, PL, SK, UK: akcije cepljenja, namenjene romskim deklicam in ženskam ter tistim, ki živijo na marginaliziranih območjih. ٠CZ, IT, RO, SI, SK: dolgoročni nacionalni zdravstveni programi, akcijski načrti in strategije. ٠ES: zagotavljanje sodelovanja Romov in civilne družbe pri oblikovanju preventivnih zdravstvenih programov in programov usposabljanja socialnih delavcev. ٠FI: študija o dobrem počutju Romov, ki jo je izvedel nacionalni inštitut za zdravje in dobro počutje. ٠PT: načrtovanje ukrepov za boj proti zdravstvenim neenakostim Romov na podlagi dokazov, vključno z gradivom za informiranje in ozaveščanje o najstniškem materinstvu, nadaljnjih pediatričnih obiskih in zdravih prehranjevalnih navadah. ٠LT: seminarji za ozaveščanje na področju preventivnega zdravstvenega varstva, spolnega in reproduktivnega zdravja in nege otroka za romske ženske in mlade. ٠Povečanje števila zdravstveno zavarovanih ljudi, zapolnitev vrzeli v osnovni in specializirani zdravstveni oskrbi, tudi na področju reproduktivnega in spolnega zdravja na prikrajšanih območjih. ٠Okrepitev prizadevanj za preprečevanje in boj proti zasvojenosti z drogami, kajenju, HIV, hepatitisu, tuberkulozi, boleznim srca in ožilja ter prezgodnjemu rojstvu. ٠Spremljanje diskriminacije pri dostopu do zdravstva in boj proti njej ter ozaveščanje zdravstvenih delavcev o potrebah Romov. ٠Zagotavljanje, da ciljno usmerjeni romski zdravstveni mediatorji pomagajo graditi dolgoročno samozadostnost Romov. ٠Izboljšanje prehrane in boj proti nezdravim življenjskim pogojem za romske ženske in družine z otroki. 4. Stanovanja 4.1 Poudarek ukrepov Cilji ukrepov, ki jih najpogosteje navajajo države članice, so zagotoviti dostop do javnih storitev (voda, elektrika, plin) in infrastrukture za gradnjo stanovanj, podpreti odpravo segregacije, spodbujati nediskriminatoren dostop do socialnih stanovanj (10 DČ; 12 DČ). Le nekaj držav članic vlaga v celostne ukrepe na stanovanjskem področju, namenjene marginaliziranim skupnostim v okviru lokalnih projektov oživljanja mest (7 DČ), ali uporabo skladov ESI za lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, ali celostne teritorialne naložbe (4 DČ). Samo dve državi članici sta poročali o zagotovitvi počivališč za Rome, ki ne prebivajo na enem mestu. Kaj pa vsebinsko osredotočanje na ukrepe? Pokazalo se je, da se države članice najpogosteje osredotočajo na vzdrževanje, zagotavljanje in popravilo občinskih in socialnih stanovanj (27 %), infrastrukturo v romskih naseljih (16 %) ter zakonodajne ukrepe, gradbena dovoljenja ali legalizacijo neformalnih stanovanj (13 %). Eksplicitni aktivni ukrepi za odpravo segregacije, vključno z odstranitvijo barakarskih naselij, ter celostni teritorialni ukrepi ali socialna/infrastrukturna podpora za brezdomce so veliko manj pogosteje v središču naložb (7 % vsaka). 4.2 Dosežki in izzivi Nacionalne kontaktne točke za Rome so med najpomembnejšimi dosežki navedle dostop do socialnih stanovanj . Še ena pomembna skupina presežkov, ki jo omenja več nacionalnih kontaktnih točk za Rome, je odstranitev barakarskih naselij in odprava prostorske segregacije . Nacionalne kontaktne točke za Rome se sklicujejo tudi na rezultate pri zagotavljanju počivališč , dostopa do javnih storitev (kot so voda, elektrika in plin) in infrastrukture za stanovanja , legalizacijo stanovanj ter mestno prenovo . Navedeni izzivi vključujejo prostorsko segregacijo , ovire za Rome pri dostopu do stanovanj v zasebnem sektorju ter javno podporo dostopu do socialnih stanovanj in zakonodajo, ki bi urejala to področje . 4.3 Spoznavanje politik Stanovanjska politika je politika z najmanj primeri obetavnih pristopov, ki bi bili skupni več državam. To je tudi področje, na katerem se je dolgoročen in celosten pristop izkazal za posebno pomembnega, vključno z dopolnitvijo zagotavljanja stanovanj s podporo, ki povezuje elemente zaposlovanja, izobraževanja, zdravja in razvoja skupnosti, ter vključitvijo ukrepov v širšo nacionalno politiko in zakonodajo na področju zemljišč in socialnih stanovanj. Spodbujanje odprave prostorske segregacije zahteva ciljno usmerjen, usklajen in participativen proces: vključitev romskih upravičencev v oblikovanje in izvedbo občinskih in posameznih stanovanj, povezavo naložb v infrastrukturo in človeške vire ter ozaveščanje za zmanjšanje etnične napetosti in premostitev odpora večinske družbe. Druga področja, ki bi morala biti prednostna, so oblikovanje fonda socialnih stanovanj za zagotovitev boljše dostopnosti za Rome, preprečevanje prisilnih izselitev v okviru širšega pristopa k stanovanjskemu vprašanju, ki vključuje več zainteresiranih strani, ter zagotavljanje zadostnih in kulturno primernih počivališč za Rome, ki ne prebivajo na enem mestu. Obetavni pristopi: Prednostne naloge: ٠ES: lokalne in regionalne vlade so v zadnjih 15 letih s podporo nevladnih organizacij znatno zmanjšale razširjenost barakarskih naselij, kar je privedlo do odprave segregacije kot dela celostnega pristopa s trajnimi izboljšavami v izobraževanju, zdravstvu in zaposlovanju. ٠CZ: podpora iz skladov ESI za razširitev lokalnih pobud „stanovanja najprej“ na podlagi modelov uspešnih pilotnih projektov socialnih stanovanj, ki jih izvajajo lokalne vlade in agencije za oddajanje socialnih stanovanj, ki jih vodijo nevladne organizacije, razen stanovanj na segregiranih območjih (metodologija za prepoznavanje stanovanjske segregacije, ki jo je pilotno začelo izvajati ministrstvo za delo in 12 občin). ٠EL: novi predpisi za spodbujanje premestitve iz taborišč in naselij, izboljšanje infrastrukture, vzpostavitev sistemov samoupravljanja in zaščite stanovanjskih kompleksov ter subvencij za najemnine, namenjenih iskanju stanovanj v integriranem okolju. ٠FR: celovit pristop „stanovanja najprej“, ki vključuje več zainteresiranih strani, v Toulousu za pomoč Romom pri selitvi iz taborišč na integrirana območja, skupaj s socialno podporo, usposabljanjem na področju opismenjevanja, drugim usposabljanjem, dostopom do izobraževanja, zaposlovanjem in zdravstvenim varstvom. ٠SI: javni razpisi za osnovno komunalno infrastrukturo (voda, elektrika, ceste), namenjeni občinam, v katerih živijo Romi. ٠LT: proces odprave segregacije v naselju Kirtimai v Vilni s premestitvijo, skupaj z omogočanjem socialnih stanovanj s subvencionirano najemnino družinam s številnimi otroki. ٠SE: navodila in usposabljanje za najemodajalce, namenjena povečanju znanja in boju proti diskriminaciji Romov. ٠Vlaganje v cenovno dostopna in ustrezna socialna stanovanja na integriranih območjih ter zagotavljanje dostopnosti meril za upravičenost za Rome. ٠Zagotavljanje pomoči pri pridobivanju stanovanj za najbolj ranljive. ٠Legalizacija stanovanj in preprečevanje prisilnih izselitev. ٠Povezovanje celovite dolgoročne odprave segregacije s pripravljalnimi in spremljevalnimi ukrepi, ki krepijo podporo javnosti in medetnične odnose znotraj skupnosti, ter zagotavljanje udeležbe skupnosti pri oblikovanju in izvajanju. ٠Zagotavljanje dostopa do čiste vode, osnovnih dobrin in osnovnih javnih storitev za vse, z izrecnimi zaščitnimi ukrepi za Rome. ٠Boj proti diskriminaciji pri dostopu do (socialnih in zasebnih) stanovanj. ٠Zagotavljanje zadostnih, ustrezno servisiranih in kulturno primernih počivališč za potujoče skupine. II. Boj proti diskriminaciji in anticiganizmu 5.1 Poudarek ukrepov Protidiskriminacijski ukrepi, ki jih najpogosteje navajajo države članice, vključujejo boj proti anticiganizmu z ozaveščanjem o koristih vključevanja Romov, ozaveščanje o raznolikosti ter boj proti protiromski retoriki in sovražnemu govoru (10 DČ; 12 DČ). Malo držav članic vlaga v ukrepe, namenjene zaščiti romskih žensk in otrok z bojem proti večplastni diskriminaciji, nasilju (v družini) ali porokam mladoletnikov in pod prisilo sklenjenim zakonskim zvezam (2 DČ; 4 DČ). Samo 4 države članice poročajo o vlaganju v ukrepe za zagotovitev učinkovitega izvrševanja direktive o rasni enakosti (2000/43/ES). Še manj se jih sklicuje na lokalne ali regionalne ukrepe za odpravo segregacije (3 DČ) ali boj proti trgovini z ljudmi (2 DČ). Samo ena država članica je poročala o ukrepih za preprečevanje nezakonitih izselitev ali prosjačenja z otroki ter za spodbujanje čezmejnega sodelovanja. Kaj pa vsebinsko osredotočanje na ukrepe? Pokazalo se je, da države članice najpogosteje vlagajo v spodbujanje romske kulture in dediščine kot posrednega načina za ozaveščanje in boj proti anticiganizmu v širši javnosti (22 %). Nekoliko manj ukrepov je namenjenih ozaveščanju za neposredni boj proti diskriminaciji in nestrpnosti (18 %). Drugi ukrepi so usmerjeni v razvoj zmogljivosti institucij (15 %), romske civilne družbe (12 %) in mehanizma za spremljanje človekovih pravic (11 %). Ključna področja, ki jim ni bilo namenjene toliko pozornosti, so bila zagotavljanje pravne pomoči, opolnomočenje romskih žensk in odprava segregacije (5 %; 6 %). Samo 16 % sporočenih protidiskriminacijskih ukrepov je bilo izrecno namenjenih romski mladini in 10 % romskim ženskam. 5.2 Dosežki in izzivi

Dosežki, ki jih najpogosteje omenjajo nacionalne kontaktne točke za Rome, so izboljšanje razmer za romske ženske in otroke , boj proti anticiganizmu z odpravo stereotipov ali spodbujanjem romske kulture in zgodovine ter vključevanje vseh zadevnih akterjev (javnih organov, civilne družbe in romskih skupnosti) v prizadevanja za spodbujanje protidiskriminacije . Več nacionalnih kontaktnih točk za Rome je omenjalo izzive, povezane z izboljšanjem dostopa do pravnega varstva in ozaveščenosti glede pravic , ter težave pri boju proti stereotipom in izboljševanju položaja romskih žensk in otrok . Že samo dejstvo, da več držav članic – vključno z nekaterimi z velikimi romskimi skupnostmi in nekaterimi z zelo visoko stopnjo zaznane diskriminacije med Romi – ni poročalo o kakršnih koli protidiskriminacijskih ukrepih, kaže na resnost izzivov na tem področju. 5.3 Spoznavanje politik Izkušnje z ukrepi za vključevanje Romov kažejo, da bi bilo za dolgoročne spremembe na katerem koli področju treba obravnavati vprašanji anticiganizma in diskriminacije Romov ter vzpostaviti zaupanje med romskimi in neromskimi skupnostmi. Da bi bili ukrepi za vključevanje Romov na vseh področjih uspešni, jih je treba povezati s skupnimi vrednotami in ozaveščanjem širše javnosti. Za boj proti stereotipom, sovražnemu govoru in kriminaliteti iz sovraštva je treba oblikovati pozitiven diskurz o Romih v večinski družbi ter okrepiti romsko identiteto s posebnimi ciljno usmerjenimi ukrepi za boj proti anticiganizmu in za spodbujanje priznavanja romske zgodovine (vključno s holokavstom). Najuspešnejši ukrepi se osnovnim strukturam in politikam ne samo prilagajajo, temveč jih spreminjajo z bojem proti predsodkom in stereotipom ter vzpostavljanjem pozitivne podobe Romov med oblikovalci politik in drugimi zainteresiranimi stranmi. Obetavni pristopi: Prednostne naloge: ٠AT: po spletnem posvetovanju o nacionalnih strategijah vključevanja Romov so se prizadevanja za obravnavanje anticiganizma okrepila. Boj proti anticiganizmu je postal prednostna naloga v okviru revidirane strategije in tema posebnega dogodka avstrijskega predsedstva EU. ٠DE: vzpostavljena je bila neodvisna strokovna komisija za anticiganizem, ki naj bi vladi dajala konkretna priporočila v zvezi z zgodovino Sintov in Romov v Nemčiji ter njihovim preganjanjem in diskriminacijo, pa tudi priporočila za obravnavanje sedanjega anticiganizma. ٠Priznavanje holokavsta nad Romi in ustanovitev odbora za boj proti rasizmu z udeležbo Romov (SK); spomeniki, razstave in spletna platforma za obeležitev romskih žrtev holokavsta (NL); letna spominska slovesnost ob dnevu spomina na holokavst nad Romi v koncentracijskem taborišču Auschwitz-Birkenau (PL); muzej romske zgodovine in umetnosti ter odškodnina žrtvam prisilnega dela (LV). ٠CZ: vlada je kupila prašičjo farmo na mestu nekdanjega koncentracijskega taborišča v kraju Lety u Písku. Tam bo postavila spomenik žrtvam holokavsta nad Romi z nepovratnimi sredstvi EGP. ٠SE: delo Komisije na področju boja proti anticiganizmu, ki je privedlo do priznanja zgodovinskega in sedanjega anticiganizma; boj proti kriminaliteti iz sovraštva v sodelovanju z manjšinami, vključno z romsko, ki ga izvajajo posebne policijske enote. ٠ES: kampanje za boj proti stereotipom in razširjanje romske kulture, ki jih romski kulturni inštitut in regionalne vlade izvajajo ob udeležbi romske civilne družbe; brezplačna pravna pomoč žrtvam diskriminacije in kriminalitete iz sovraštva, ki jo omogočajo odvetniške zbornice v Madridu, Barceloni, Malagi, Sevilli in Cordobi; tožilec, specializiran za kriminaliteto iz sovraštva in diskriminacijo v španskih pokrajinah. ٠IT: organ za enakost (in nacionalne kontaktne točke za Rome) je vzpostavil kontaktni center za pritožbe v zvezi s kriminaliteto iz sovraštva, ki zagotavlja podporo in pravno pomoč žrtvam, ter opazovalno skupino za medije in internet, ki romske in neromske mlade usposablja za spremljanje, odstranjevanje ali prijavljanje sovražnega govora. ٠FI: protidiskriminacijske kampanje za boj proti kriminaliteti iz sovraštva in sovražnemu govoru, ki jih ob udeležbi Romov izvajajo nevladne organizacije; ozaveščanje Romov o spolnih vlogah v družini; obvezno načrtovanje enakosti v občinah in pri večjih delodajalcih, ki ga spremlja urad varuha za nediskriminacijo. ٠IE: etični kodeks irske policije s posebnim poudarkom na boju proti diskriminaciji proti skupnosti potujočih skupin; imenovanje 277 etničnih uradnikov za zvezo za vzpostavitev zaupanja med potujočimi skupinami in policijo. ٠CZ, EL, HU SK, RO: evidentiranje socialno izključenih/romskih skupnosti, ki bi ga bilo mogoče uporabiti za ciljne ukrepe, vključno s tistimi, ki se financirajo iz skladov ESI. ٠UK: instrument za spletno prijavljanje kriminalitete iz sovraštva. ٠Razvoj etnično nesegregiranega (anonimiziranega) zbiranja podatkov za spremljanje anticiganizma, diskriminacije in učinka javnih politik na Rome. ٠Razvoj ukrepov za boj proti anticiganizmu, kriminaliteti iz sovraštva in sovražnemu govoru, ozaveščanje o njih ter njihovo spremljanje in sankcioniranje (v povezavi s širšimi strategijami za preprečevanje rasizma) z udeležbo romske civilne družbe in usmerjenostjo v družbo kot celoto. ٠Zagotavljanje izvrševanja zakonodaje o enakosti ter obravnavanje diskriminatornega ravnanja organov kazenskega pregona in drugih javnih organov s temeljitim preiskovanjem, odvračilnimi sankcijami, senzibilizacijo in usposabljanjem na področju boja proti diskriminaciji. ٠Podpora dostopu Romov do sodnega varstva s poudarkom na žrtvah večplastne diskriminacije (ženske, LGBTI, Romi brez državljanstva) in krepitev zmogljivosti organov za enakost za obravnavanje diskriminacije Romov. ٠Vzpostavitev procesov resnice in sprave, ki jih vodijo Romi, za raziskovanje, dokumentiranje in ozaveščanje o preteklih zlorabah Romov ter spodbujanje zaupanja in sprave. ٠Opolnomočenje Romov za polno udeležbo v političnem, kulturnem in družbenem življenju ter v vseh fazah političnega procesa. ٠Sledenje celostnemu pristopu, ki upošteva spol in je prilagojen otrokom; boj proti zlorabi otrok, prezgodnjim porokam, prosjačenju, ki vključuje otroke (z izvrševanjem zakonodaje za zaščito pravic otrok), in nasilju, vključno s trgovino z ljudmi. ٠Zmanjševanje socialnih stroškov prosjačenja in ohranjanje človekovega dostojanstva. III. Vključevanje Romov v regiji širitve Zahodni Balkan je s svojimi ambicijami presegel pričakovanja in mandat ter je sprejel enake cilje glede vključevanja Romov in delovne metode kot države članice. Za napredek v smeri EU so potrebne trdne in trajne spremembe na področju vključevanja Romov. Da bi se upoštevali učinki prejšnjih pristopov, zlasti na področju prostega gibanja oseb, je napredek pri vključevanju Romov kot celota prvič vključen v sedanja pogajanja v pristopnem procesu o poglavju 23 „Pravosodje in temeljne pravice“. Partnerji so lahko na podlagi rezultatov raziskave o socialno-ekonomskem položaju Romov na Zahodnem Balkanu iz leta 2017 opredelili nove izzive, kot je okrepljena podpora za uspešno ponovno vključevanje oseb v postopku vračanja v regijo, in vzpostavili trdno podlago za opredelitev zahtev prihodnje politike o Romih. Posebna priloga k temu sporočilu se prvič osredotoča na vključevanje Romov v regiji širitve ter vključuje tako podrobne horizontalne podatke kot podatke o posameznih državah. IV. Zaključek V reviziji ukrepov za vključevanje Romov je bila poudarjena potreba po opredelitvi in razvoju ukrepov, ki bi ob aktivni udeležbi Romov ustrezali ravni izzivov in bili sorazmerni z njo, obetali merljive rezultate in vključevali realistične možnosti za spodbujanje sprejemanja s strani širše javnosti. Dejavniki uspeha za načrtovanje, izvajanje in spremljanje ukrepov za vključevanje Romov so: ٠Dovolj časa za izvajanje, pa tudi za načrtovanje, posvetovanje, udeležbo zainteresiranih strani, vzpostavljanje zaupanja v skupnostih, spremljanje, vrednotenje in pregled politike. ٠Sistematično zbiranje zanesljivih podatkov, razčlenjenih po spolu in starosti, za analizo potreb in okvira, oblikovanje izhodiščnega stanja, določitev ciljev ter določitev kazalnikov rezultatov in učinka. ٠Vključitev ciljno usmerjenih ukrepov v splošne politike in pravne okvire za zagotavljanje njihove začasnosti in spodbujanje učinkovitosti enakega dostopa Romov do osnovnih storitev namesto ustvarjanja stalnih vzporednih struktur. ٠Močno partnerstvo z več zainteresiranimi stranmi za zagotovitev lastne in skupne odgovornosti ter trajnosti . ٠Aktivna udeležba Romov in vseh zainteresiranih strani v vseh fazah (načrtovanje, izvajanje, spremljanje, vrednotenje in pregled politike). ٠Presečni, medsektorski, celostni pristop k obravnavanju večplastne diskriminacije in večdimenzionalnega izključevanja. ٠Pristop, ki upošteva spol in je prilagojen otrokom: načrtovanje na podlagi analiz potreb romskih žensk in otrok, celostni pristop in stalna podpora, zlasti pri ključnih prehodih. ٠Upoštevanje raznolikosti med Romi: razmislek o dejanskih potrebah, zagotavljanje občutljivega pristopa v lokalnih okvirih ter obravnavanje vzorcev izključevanja in diskriminacije, s katerima se spoprijemajo določene romske skupnosti. ٠Obravnavanje skrajne revščine s kombinacijo ozemeljske in skupinske usmeritve pri celovitih ukrepih za spodbujanje dolgoročnih sprememb. ٠Izrecna, vendar ne izključna ciljna usmerjenost za zagotovitev upoštevanja širšega okvira in preprečitev nezadovoljstva drugih prikrajšanih skupin.