Država članica državljanstva torej vodi osrednje odložišče vseh obsodb, ki so jih zoper njene državljane izrekla kazenska sodišča v drugih državah članicah EU, in sicer poleg vseh obsodb, izrečenih v zadevni državi članici. Država članica državljanstva mora nato hraniti in posodabljati vse informacije, prejete prek sistema ECRIS, ter zagotavljati vse informacije iz kazenskih evidenc (odgovori na zahtevke), ki jih zahteva druga država članica (zahtevki za informacije), v kratkem roku, ki znaša 10 ali 20 dni.

Vsaka država članica, ki obsodi državljana druge države članice, mora zadevno državo članico (v nadaljnjem besedilu: država članica državljanstva) takoj, ko je to mogoče, prek sistema ECRIS obvestiti o vseh informacijah v zvezi z obsodbo (obvestila o novih obsodbah) in vseh morebitnih posodobitvah informacij (obvestila o posodobitvah informacij).

Poročilo temelji na statističnih podatkih, ki jih sistem samodejno ustvari, države članice pa jih pošljejo Komisiji. Odločeno je bilo, da se od 233 statističnih kazalnikov, določenih za sistem ECRIS, objavijo le najpomembnejše in najbolj smiselne informacije. Poleg tega so bile države članice pozvane, naj sporočijo statistične podatke o številu obsodb državljanov drugih držav članic (državljanov EU iz drugih držav članic), izrečenih na njihovem ozemlju, da se zagotovi pregled izvajanja postopka obveščanja. Poročilo vključuje podatke o obsodbah, ki jih je sporočilo 23 držav članic.

To poročilo vsebuje pregled uporabe sistema ECRIS od 1. januarja 2017 do 31. decembra 2019, s poudarkom na letu 2019. Priložen mu je delovni dokument služb Komisije SWD(2020) 378 (v nadaljnjem besedilu: delovni dokument služb Komisije). Večina preglednic in grafov v poročilu se nanaša na leto 2019, preglednice in grafi za leti 2017 in 2018 pa so na voljo v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije. Nekateri statistični podatki v poročilu so splošni pregled osemletnega obdobja delovanja sistema ECRIS, odkar je aprila 2012 začel delovati. Vendar se primerjalni statistični podatki o vseh državah članicah in preglednice s statističnimi podatki posameznih držav članic (navedene v oddelku 3 delovnega dokumenta služb Komisije) nanašajo na izmenjave v sistemu ECRIS v obdobju 2017–2019. Kjer je ustrezno, so bili kot referenca uporabljeni statistični podatki za leto 2016. Poročilo vsebuje tudi podatke o Združenem kraljestvu kot državi članici EU do leta 2019.

To poročilo je drugo statistično poročilo Komisije o izmenjavi informacij, pridobljenih iz kazenskih evidenc, prek sistema ECRIS med državami članicami. Njegov namen je predstaviti skladnost izmenjav držav članic s pravnim okvirom sistema ECRIS in opredeliti morebitne težave glede učinkovitosti sistema, da bi se stanje izboljšalo. Komisija si pridržuje pravico sprejeti vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da države članice izpolnijo te pravne obveznosti, kot so določene v Okvirnem sklepu Sveta 2009/315/PNZ.

Namen evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS) je z omogočanjem učinkovite izmenjave informacij med državami članicami o predhodnih kazenskih obsodbah, ki so jih izrekla kazenska sodišča v EU, izboljšati varnost državljanov na območju svobode, varnosti in pravice EU. ECRIS je začel delovati aprila 2012. Urejata ga Okvirni sklep Sveta 2009/315/PNZ z dne 26. februarja 2009 o organizaciji in vsebini izmenjave informacij iz kazenske evidence med državami članicami in Sklep Sveta 2009/316/PNZ z dne 6. aprila 2009 o vzpostavitvi Evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS).

V nasprotju s tem pa se je število zahtevkov za informacije in s tem povezanih odgovorov na zahtevke od leta 2017 potrojilo in v letu 2019 doseglo 1 milijon v vsaki od teh kategorij. Ta velik porast zahtevkov za informacije je predvsem posledica spremenjenega načina uporabe sistema ECRIS, ki se ne uporablja več predvsem za kazenske postopke, ampak vse bolj tudi za druge namene. Za več podrobnosti glej oddelek 2.8. To je tudi pozitivni znak vse večje ozaveščenosti v državah članicah, kar zadeva potrebo po uporabi sistema ECRIS za pridobivanje informacij v kazenskem postopku, da se lahko v skladu z Okvirnim sklepom 2008/675/PNZ upoštevajo predhodne obsodbe.

Leta 2017 se je število obvestil o novih obsodbah zmanjšalo in do leta 2019 ostalo pri približno 310 000. Ta upad je presenetljiv glede na vse večje število medsebojnih povezav med državami članicami. Kot je navedeno v oddelku 2.4 v nadaljevanju, so imele nekatere države članice težave pri obveščanju o vseh novih obsodbah.

V zadnjih treh letih se je zelo spremenilo razmerje med številom obvestil o novih obsodbah, zahtevkov in odgovorov na zahtevke. V letu 2016 je bilo število v vsaki od navedenih treh kategorij približno enako, in sicer približno 350 000 na leto v posamezni kategoriji. V letu 2019 je bilo število zahtevkov za informacije in s tem povezano število odgovorov na zahtevke več kot trikrat večje od števila obvestil.

Na spodnjem grafu je prikazano gibanje obvestil, zahtevkov in odgovorov na zahtevke v osmih letih delovanja sistema ECRIS. Upoštevana so bila samo obvestila o novih obsodbah, brez posodobitev. Odgovori vključujejo odgovore na zahtevke, zavrnitve zahtevkov in druge odgovore.

Od 2 milijonov sporočil, ki so si jih leta 2016 izmenjale vse medsebojno povezane države članice, se je številka v letu 2019 povečala na skoraj 4,2 milijona, pri čemer je bilo v povprečju na mesec poslanih 348 000 sporočil. V te številke so vključene vse vrste sporočil: obvestila, posodobitve, zahtevki, odgovori, zavrnitve, drugi odgovori, izmenjave dodatnih informacij itd.

ECRIS je decentralizirani sistem, v katerem bi morale biti vse države članice medsebojno povezane. Država članica se šteje za povezano s sistemom ECRIS, če si informacije iz kazenskih evidenc izmenjuje vsaj z eno povezano državo članico. Vse države članice so trenutno povezane s sistemom ECRIS in si izmenjujejo informacije iz kazenskih evidenc z (v povprečju) 24 drugimi državami članicami.

Podobno kot v predhodnih letih so bile glede na skupno število teh treh vrst sporočil najdejavnejše naslednje države članice:

Številke kažejo znatne razlike med dejavnostmi in delovno obremenitvijo držav članic v okviru sistema ECRIS.

Nekatere države članice informacije zahtevajo veliko pogosteje, kot pa take zahtevke prejemajo: npr. DE (745 000 poslanih zahtevkov, 32 400 prejetih zahtevkov), UK (91 000 poslanih, 31 500 prejetih) in CZ (38 500 poslanih, 24 700 prejetih). Druge države članice pa prejemajo veliko število zahtevkov, medtem ko jih pošiljajo manj: npr. PL (197 300 danih odgovorov, 15 400 poslanih zahtevkov), RO (170 000 odgovorov, 1 200 zahtevkov), IT (99 500 odgovorov, 1 500 zahtevkov), HR (63 300 odgovorov, 3 000 zahtevkov), SK (41 000 odgovorov, 900 zahtevkov), HU (37 400 odgovorov, 500 zahtevkov). Nekatere druge države članice pošiljajo veliko obvestil o novih obsodbah državam članicam, katerih državljanstvo ima storilec, medtem ko same pošljejo manj zahtevkov: npr. BE (36 300 poslanih obvestil, 5 200 poslanih zahtevkov), IT (25 700 obvestil, 1 500 zahtevkov).

2.4 Obvestila

Spodnji graf prikazuje število obvestil, ki so jih leta 2019 izdale vse medsebojno povezane države članice, razčlenjeno po obvestilih o novih obsodbah in obvestilih o posodobitvi predhodno poslanih obvestil.

Število poslanih obvestil se med državami članicami zelo razlikuje, in sicer sega od skoraj 112 000 (DE) do nič obvestil o novih obsodbah (MT, PT) na leto. Pri analizi teh razlik je treba upoštevati zlasti dva dejavnika: velikost države in število obsodb državljanov drugih držav članic (prebivalcev, ki so državljani drugih držav članic EU).

Pri pošiljanju obvestil o novih obsodbah so bile najdejavnejše naslednje države članice:

Ob upoštevanju vseh poslanih obvestil, vključno z obvestili o posodobitvah informacij, DE ostaja na prvem mestu, vrstni red pa se spremeni.

Poslana obvestila o novih obsodbah in obvestila o posodobitvah so leta 2019 znašala 58 % oz. 42 %. Skupno je bilo v navedenem letu poslanih 230 000 obvestil o posodobitvah. Poudariti je treba, da so pred letom 2017 posodobitve obsegale le približno eno četrtino vseh obvestil. To znatno povečanje števila posodobitev v številnih državah članicah je treba razumeti kot pozitiven znak njihove ozaveščenosti o pomenu obveščanja o naknadnih spremembah prvotnih obvestil.

Razmerje med obvestili o novih obsodbah in o posodobitvah se med državami članicami zelo razlikuje, pri čemer je v nekaterih primerih posodobitev trikrat več kot obvestil (npr. FR, PL) ali dvakrat več (npr. AT, CZ), v drugih primerih je število sporočil v teh dveh kategorijah približno enako (npr. ES, NL, IT, HU, FI, SK), v spet drugih primerih pa posodobitve predstavljajo le majhen delež vseh obvestil (npr. CY, DK, IE, RO). V primeru DE, FR in ES, ki so poslale največje število vseh obvestil, posodobitve znašajo približno 34 %, 76 % oziroma 57 % vseh obvestil, ki so bila poslana v letu 2019.

V prvem statističnem poročilu sta bili opredeljeni dve glavni težavi, in sicer da (i) številne države članice sploh ne pošiljajo obvestil o novih obsodbah ali pa jih pošiljajo le malo in da (ii) številne države članice sploh ne pošiljajo posodobitev predhodno poslanih obvestil ali pa jih pošiljajo le malo. Ti dve težavi izhajata tudi iz podrobne analize statističnih podatkov za obdobje 2017–2019. Vendar so tokrat te težave še večje, saj se nanašajo na večje število držav članic.

Prvič, številne države članice sploh ne pošiljajo obvestil o novih obsodbah (PT v letu 2019 in 2018, MT v letu 2019 in 2017, EE v letu 2018, EL v letu 2017) ali pa pošiljajo le malo takih obvestil v zvezi s prebivalci, ki so državljani drugih držav članic EU, in številom obsodb (BG, EE, IE, LT, LU, NL, RO v letu 2019; BG, IE, LU, LT, RO, SI, SE, MT, EL, UK v letu 2018; BG, EE, IE, LT, LU, RO, SI, SE, PT, UK v letu 2017). Posledično te nesporočene obsodbe niso bile evidentirane v državah članicah državljanstva.

Drugič, številne države članice sploh ne pošiljajo posodobitev predhodno poslanih obvestil (BG, EE, EL, LV, LU, MT, PT, SI v letu 2019; BG, DK, EL, SI, PT, MT, LV, LU, IE, EE v letu 2018; DK, EE, EL, LV, LU, BG v letu 2017) ali pa jih pošiljajo le malo (IE, RO, CY v letu 2019; RO, CY v letu 2018; SI, RO, PT, MT, IE, HR, CY v letu 2017). Če države članice, ki izrečejo obsodbo, ne pošiljajo posodobitev informacij, države članice državljanstva obdelujejo in razširjajo neposodobljene in nezanesljive informacije.