Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti /* COM/2011/0841 konč. - 2011/0414 (CNS) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Podpora spodbujanju jedrske varnosti in jedrskih nadzornih ukrepov v tretjih državah je bila osrednji del prizadevanj Skupnosti od zgodnjih 1990-ih let v srednji Evropi in državah nekdanje Sovjetske zveze v okviru komponent programov Tacis in Phare, ki se nanašajo na jedrsko varnost. Od leta 2007 je sodelovanje na področju jedrske varnosti razširjeno na „tretje države“ v okviru instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, medtem ko je tovrstno sodelovanje z državami v procesu pristopa k EU spadalo pod instrument za predpristopno pomoč. Nesreča v jedrski elektrarni Černobil leta 1986 je poudarila svetovni pomen jedrske varnosti. Nesreča v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči leta 2011 je potrdila potrebo po nadaljevanju prizadevanj za izboljšanje jedrske varnosti in izpolnitev najvišjih standardov na tem področju. Obe nesreči sta jasno ponazorili, da lahko posledice jedrske nesreče za zdravje, družbo, okolje in gospodarstvo močno presegajo nacionalne meje in je mogoče njihove učinke čutiti po vsem svetu. Svet Evropske unije je v Resoluciji z dne 18. junija 1992 o tehnoloških problemih jedrske varnosti priznal pomen jedrske varnosti ter poudaril „poseben pomen, ki ga pripisuje jedrski varnosti v Evropi, in zato od držav članic in Komisije zahteva, da kot temeljni in prednostni cilj v okviru sodelovanja Skupnosti na jedrskem področju, zlasti z drugimi evropskimi državami…, določijo dvig varnosti njihovih jedrskih objektov na raven, ki bo ustrezala varnostni ravni v Skupnosti...“ Skupnost se je odločila, da bo leta 1999 pristopila h Konvenciji o jedrski varnosti in leta 2005 k Skupni konvenciji o varnem ravnanju z izrabljenim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki. Namen obeh konvencij je okrepitev nacionalnih ukrepov in mednarodnega sodelovanja na teh področjih. Svet Evropske unije je sprejel Direktivo 2009/71/Euratom z dne 25. junija 2009 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za jedrsko varnost jedrskih objektov, da bi se ohranila in spodbudila stalno izboljševanje jedrske varnosti in njeno urejanje. Svet Evropske unije je leta 2011 sprejel tudi Direktivo o vzpostavitvi okvira Skupnosti za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Navedeni direktivi in visoki standardi jedrske varnosti ter ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, ki se izvajajo v Evropski uniji, so zgled, s katerim je mogoče spodbuditi tretje države k sprejetju podobnih visokih standardov. Skupnost v skladu s poglavjem 10 Pogodbe Euratom že zdaj tesno sodeluje z Mednarodno agencijo za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: agencija MAAE), tako v zvezi z jedrskimi nadzornimi ukrepi (pri doseganju ciljev poglavja 7 naslova dva Pogodbe Euratom) kot tudi v zvezi z jedrsko varnostjo. Spodbujanje regulativnega in drugačnega sodelovanja z državami v gospodarskem vzponu ter uveljavljanje pristopov, predpisov, standardov in praks EU so cilji zunanje politike strategije Evropa 2020. Da bi lahko Evropska unija izpolnila svojo vlogo globalnega akterja pri spodbujanju varnosti ljudi in strateške varnosti, je nujno, da ima Skupnost zmožnost in sredstva za reševanje problemov na področju jedrske varnosti, varstva pred sevanjem in jedrskih nadzornih ukrepov v vseh tretjih državah, pri čemer se lahko opira na izkušnje, ki sta jih Skupnost in njene države članice na teh področjih pridobile znotraj Evropske unije. Glede na navedeno se bodo v okviru predlaganega instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti nadaljevali ukrepi, ki so se začeli v 1990-ih letih v srednji Evropi in državah nekdanje Sovjetske zveze in ki so bili leta 2007 razširjeni na „tretje države“. Osnovni razlogi, zaradi katerih se je začelo sodelovanje s tretjimi državami, bodo verjetno ostali relevantni tudi v obdobju 2014–2020. Vendar, glede na to, da bodo pomembnejši projekti v okviru instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti (zlasti tisti, povezani s sanacijo območja elektrarne Černobil in projekti izboljšav jedrskih elektrarn) do leta 2014 večinoma dokončani, se bodo tako sprostila sredstva za obravnavo drugih problematičnih področij. Sanacija rudnikov (zapuščina rudarjenja urana, pri katerem se niso upoštevale osnovne okoljevarstvene zahteve), odlaganje izrabljenega goriva, ravnanje z odpadki in razgradnja objektov bodo morale biti prednostne naloge programa. Posredovanje Evropske unije prehaja od zagotavljanja tehnične pomoči k sodelovanju. Pri tem je glavni poudarek na ključnih dejavnostih, namenjenih izboljšanju kulture jedrske varnosti, varstva pred sevanjem in nadzornih ukrepov. Raziskave in inovacije, ki se izvajajo v okvirnih programih agencije Euratom, spodbujajo preprečevanje hudih nesreč in blažitev njihovih posledic ter izboljšanje varstva pred sevanjem z namenom okrepitve kulture jedrske varnosti. Prav tako so del prizadevanj za izboljšanje jedrske varnosti, varstva pred sevanjem in varnega ravnanja z radioaktivnimi odpadki dvostranski sporazumi mednarodnega sodelovanja o jedrski varnosti pod okriljem Euratoma, ki omogočajo obsežnejše raziskave in več inovacij s partnerji iz tretjih držav. Izkušnje, pridobljene neposredno po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči, bodo pomembne pri izboljševanju jedrske varnosti v prihodnjih letih. Rezultati celovitih in preglednih ocen tveganja in varnosti („testi odpornosti“), ki so jih opravile države članice EU in se bodo v kratkem izvajali tudi v sosedah EU ter po možnosti tudi v drugih tretjih državah, naj bi po pričakovanjih močno vplivali na zasnovo, delovanje, vzdrževanje in reguliranje jedrskih elektrarn. Izkušnje, ki jih bo pridobila EU, bodo pomembne tudi za druge tretje države. Sodelovanje v okviru instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti mora dopolnjevati sodelovanje Evropske unije v okviru drugih instrumentov za razvojno sodelovanje. Sprejeti ukrepi morajo biti skladni s splošnim okvirom strateške politike Evropske skupnosti za zadevne partnerske države. Glede na mednarodno razsežnost zavez, povezanih z izboljševanjem jedrske varnosti, bi bilo treba pri sodelovanju v okviru Instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti še bolj izkoriščati sinergije z okvirnimi programi agencije Euratom za jedrske raziskave in usposabljanje. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA Javno posvetovanje Komisija je med 26. novembrom 2010 in 31. januarjem 2011 organizirala javno posvetovanje o prihodnjem financiranju zunanjega ukrepanja EU. Posvetovanje je potekalo prek spletnega vprašalnika, ki ga je spremljal razlagalni dokument z naslovom „Kakšno naj bo financiranje zunanjih ukrepov EU po letu 2013?“, ki so ga pripravile zadevne službe Komisije in ESZD. V prejetih 220 prispevkih se je odražal širok in raznolik odziv na problematiko, ki ponazarja raznovrstnost struktur, stališč in tradicij zainteresiranih strani, dejavnih na področju zunanjega ukrepanja. Odgovori na splošno niso pokazali potrebe po bistvenih spremembah trenutne strukture obstoječih instrumentov. Vendar pa je bilo poudarjenih več spornih vprašanj, ki se nanašajo na instrument sodelovanja na področju jedrske varnosti in jih bo treba po potrebi upoštevati pri pripravi nove uredbe. Večina vprašanih (približno 70 %) je potrdila, da pomeni finančno posredovanje EU znatno dodano vrednost na glavnih področjih politike, ki jih podpirajo finančni instrumenti EU za zunanje ukrepanje. Veliko jih navaja, da je merilo dodane vrednosti EU glavna motivacija za ukrepanje v prihodnosti. EU naj bi izkoristila svojo primerljivo prednost, ki je vezana na njeno prisotnost na terenu po vsem svetu, obširno strokovno znanje, nadnacionalno naravo, njeno vlogo koordinatorja in ekonomijo obsega. Skoraj vsi vprašani (92 %) se zavzemajo za bolj diferenciran pristop, prilagojen položaju posamezne države upravičenke, ki temelji na smotrnih merilih in učinkovitem zbiranju podatkov, ki bi se morala uporabljati tako, da bi se učinek finančnih instrumentov EU čim bolj povečal. Več kot dve tretjini vprašanih meni, da se interesi EU dovolj upoštevajo pri zunanjem ukrepanju in da bi se morali pri tem močneje opirati na vrednote in načela EU ter na razvojne cilje partnerskih držav. Nasprotno pa jih manjšina meni, da bi se moralo zunanje ukrepanje EU bolj osredotočati na lastne interese EU v globalnem gospodarstvu, zlasti v odnosih z državami v gospodarskem vzponu. Velika večina vprašanih se zavzema za močnejši poudarek na sistemih spremljanja in ocenjevanja v prihodnjih instrumentih ter pri izvajanju projektov oziroma programov. V zvezi z načini za okrepitev prepoznavnosti zunanjega financiranja EU večina zainteresiranih strani podpira močnejše prizadevanje za dejavnosti obveščanja in komuniciranja, zlasti v državah upravičenkah. Vendar se zdi, da so za boljšo prepoznavnost EU pomembnejše učinkovite politike, strategije in prisotnost EU v tretjih državah in ne toliko dodatna sredstva, namenjena komuniciranju. Prav tako so zainteresirane strani močno podprle zamisli o okrepitvi vloge EU kot koordinatorja med drugimi donatorji ter o zagotovitvi, da bi tudi izvajalski partnerji bolj poudarjali financiranje EU ter s tem večali njegovo prepoznavnost. Ocena učinka Komisija je opravila oceno učinka, v kateri so bile proučene naslednje štiri možnosti: (a) nobenih nadaljnjih ukrepov EU (brez instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti). Nekatere dejavnosti sodelovanja na področju jedrske varnosti bi bilo mogoče vključiti v instrumente za geografsko sodelovanje in jih izvajati na ta način. Vendar bi lahko pri tem prišlo do zapletov s pravno podlago in nezadovoljivim izvajanjem zaradi močno tehnične narave problematike; (b) „nobenih sprememb“ (sodelovanje s tretjimi državami bi se nadaljevalo v okviru obstoječe uredbe o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti). Ta možnost ne bi omogočala vključitve pridobljenih izkušenj, spremembe geografskega obsega in določitve meril za sodelovanje ter prednostnih nalog v uredbo. S to možnostjo ne bi bilo mogoče izboljšati izvajanja in učinkovitosti uredbe; (c) sprememba uredbe o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti. S spremembo uredbe bi bilo mogoče spremeniti njen geografski obseg, da bi zajemala vse tretje države (vključno s tistimi, ki so trenutno zajete v instrumentu za predpristopno pomoč), ter opredeliti prednostne naloge in merila za sodelovanje. Tako bi bilo njeno izvajanje poenostavljeno in učinkovitejše kot po veljavni uredbi. (d) uvedba novega instrumenta, ki bi lahko področje uporabe veljavnega instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti razširil na del področja uporabe obstoječega instrumenta za stabilnost. Tako bi se lahko zagotovil enoten pristop k zagotavljanju jedrske varnosti, drugih varnostnih vidikov in nadzornih ukrepov, vendar bi bila potrebna uporaba dvojne pravne podlage (Pogodba Euratom in Pogodba o delovanju Evropske unije). Zaradi dvojne pravne podlage bi se verjetno povečala kompleksnost izvajanja uredbe, ohranila pa potreba po močnem usklajevanju z drugimi ukrepi za zmanjševanje tveganja (kemični in biološki). Kot najprimernejša je bila izbrana možnost spremembe uredbe. V primerjavi z možnostma „nobenih sprememb“ in „uvedbe novega instrumenta“ bi ta možnost omogočila kontinuiteto in uporabo pridobljenih izkušenj dobro utečenega sistema, hkrati pa bilo mogoče rešiti številne ugotovljene probleme. Poleg tega bi zagotovila jasnejše razumevanje omejitev posredovanja. To bi poleg uporabe enotne pravne podlage (v primerjavi z možnostjo „uvedbe novega instrumenta“) poenostavilo izvajanje. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Pravna podlaga veljavne uredbe o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti je Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Pogodba Euratom) in zlasti člen 203 Pogodbe. Glede na pravni okvir za jedrsko varnost na ravni EU in na to, da se zaradi spremenjenega obsega ne zahteva sprememba pravne podlage, bi morala pravna podlaga prihodnje uredbe ostati nespremenjena. Subsidiarnost in sorazmernost EU daje 27 držav članic, ki delujejo v skladu s skupnimi politikami in strategijami, edinstven vpliv, ki ji omogoča uspešno spopadanje s svetovnimi izzivi. Ukrepanje posameznih držav članic je lahko omejeno in razdrobljeno, njihovi projekti pa pogosto premalo obsežni, da bi trajnostno prispevali k razmeram na terenu. Zaradi te kritične mase je EU v boljšem položaju za vodenje dialoga o politikah s partnerskimi vladami. EU ima edinstven nevtralen in nepristranski položaj za izvajanje zunanjega ukrepanja v imenu držav članic ter v sodelovanju z njimi, njena prisotnost pa v državah, v katerih deluje, povečuje verodostojnost ukrepov. Je najprimernejša, da v imenu svojih državljanov prevzame mesto globalnega voditelja. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Komisija predlaga dodelitev 70 milijard EUR za izvajanje zunanjih instrumentov v obdobju 2014–2020[1]. Obseg sredstev, namenjenih financiranju instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti v obdobju 2014–2020, je 631,1 milijona EUR (560 milijonov EUR v cenah iz leta 2011). Okvirne letne proračunske odobritve za instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti so prikazane v spodnji razpredelnici. Leto || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SKUPAJ Sredstva instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti (v milijonih EUR) || 84,9 || 86,6 || 88,3 || 90,1 || 91,9 || 93,7 || 95,6 || 631,1 Okvirne finančne dodelitve za posamezne cilje so navedene v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga. 5. NEOBVEZNI ELEMENTI Poenostavitev Členi horizontalne narave so bili izbrisani, saj so vključeni v Uredbi št. …./… o določitvi skupnih pravil in postopkov za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje. Da bi se poenostavila načrtovanje programov in izvajanje instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, sta bila v prilogo k uredbi vključena opredelitev meril za sodelovanje ter tematski in geografski prednostni izbor projektov sodelovanja. Pojasnitev najpomembnejših členov Uredbe in sprememb glede na veljavni instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti NASLOV I – Cilji Člen 1 – Vsebina in področje uporabe V členu 1 so določeni cilji in področje uporabe Uredbe. Uredba se bo uporabljala za vse tretje države (kot je podrobneje pojasnjeno v Prilogi). Opredeljeni so trije specifični cilji: (a) spodbujanje resnične kulture jedrske varnosti ter uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem; (b) odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, razgradnja ter sanacija nekdanjih jedrskih območij in objektov; (c) oblikovanje okvirov in metodologij za uporabo učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. Glede na veljavno uredbo o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti je predstavitev poenostavljena. Člena 1 in 2 veljavne uredbe o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti sta bila združena. V členu so opredeljena glavna področja sodelovanja, medtem ko so specifični ukrepi opredeljeni v Prilogi. NASLOV II – Načrtovanje programov in okvirna dodelitev sredstev Člen 2 – Strateški dokumenti V tem členu je določeno, da so večletni strateški dokumenti splošna podlaga za sodelovanje, v njih pa je opredeljena strategija sodelovanja Unije na podlagi Uredbe. Člen 3 – Večletni okvirni programi V tem členu je določeno, da bodo v večletnih okvirnih programih določena prednostna področja za financiranje, specifični cilji, pričakovani rezultati, kazalniki uspešnosti in okvirne finančne dodelitve. NASLOV III – Izvajanje Ta naslov je bil precej poenostavljen, saj je v členu 4 določeno, da se bo uredba izvajala v skladu z Uredbo št. …./… o določitvi skupnih pravil in postopkov za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje. NASLOV IV – Končne določbe Pod tem naslovom sta opredeljena referenčni finančni znesek (člen 7) in začetek veljavnosti (člen 8). PRILOGA Priloga o specifičnih ukrepih podpore in merilih, ki se uporabljajo za sodelovanje na področju jedrske varnosti, je bila uvedena, da bi se besedilo uredbe in njeno izvajanje še dodatno poenostavila, in sicer z določitvijo področij sodelovanja, tehničnega in geografskega obsega, meril za sodelovanje in prednostnih nalog. V skladu s pogoji iz predloga je mogoče Prilogo spremeniti po manj zapletenem postopku, kot bi se zahteval za celotno uredbo (člen 5 Uredbe). V prilogi so opredeljeni specifični ukrepi, ki jih podpira Uredba (spremenjena različica veljavnega instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, spremenjena področja sodelovanja), merila za sodelovanje s tretjimi državami na področju jedrske varnosti, prednostne naloge in koordinacija. Pri merilih za sodelovanje se predvsem upoštevajo tista, ki jih je leta 2008 predlagal Svet. 2011/0414 (CNS) Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 203 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2], v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Ta uredba je eden od instrumentov, ki zagotavlja neposredno podporo zunanjim politikam Evropske unije. Nadomestila bo Uredbo Sveta št. 300/2007 z dne 19. februarja 2007 o vzpostavitvi instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti[3], ki preneha veljati 31. decembra 2013. (2) Evropska unija ima pomembno vlogo pri zagotavljanju gospodarske, finančne, tehnične, humanitarne in makroekonomske pomoči tretjim državam. Ta uredba je del okvira, zasnovanega za načrtovanje sodelovanja in zagotavljanje pomoči, namenjene podpori prizadevanjem za visoko raven jedrske varnosti, varstva pred sevanjem ter uporabo učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. (3) Nesreča v jedrski elektrarni Černobil leta 1986 je poudarila svetovni pomen jedrske varnosti. Nesreča v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči leta 2011 je potrdila potrebo po nadaljevanju prizadevanj za doseganje najvišjih standardov jedrske varnosti. Da bi lahko vzpostavila varnostne razmere, s katerimi bo odpravljena nevarnost za življenje in zdravje prebivalstva, bi morala imeti Evropska skupnost za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Skupnost) možnost podpirati jedrsko varnost v tretjih državah. (4) Če Evropska unija deluje v okviru skupnih politik in strategij z državami članicami, ima kritično maso za odzivanje na svetovne izzive in je tudi najprimernejša za koordinacijo sodelovanja s tretjimi državami. (5) S Sklepom Komisije 1999/819/Euratom[4] je Skupnost pristopila h Konvenciji o jedrski varnosti iz leta 1994. Z Odločbo Komisije 2005/510/Euratom[5] je Skupnost pristopila tudi k Skupni konvenciji o varnosti ravnanja z izrabljenim gorivom in varnosti ravnanja z radioaktivnimi odpadki. (6) Svet je sprejel Direktivo 2009/71/Euratom z dne 25. junija 2009 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za jedrsko varnost jedrskih objektov[6], da bi se ohranila in spodbudila stalno izboljševanje jedrske varnosti in njeno urejanje. Svet je sprejel tudi Direktivo 2011/70/Euratom z dne 19. julija 2011 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki[7]. Navedeni direktivi in visoki standardi jedrske varnosti ter ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, ki se izvajajo v Uniji, so zgled, s katerim je mogoče spodbuditi tretje države k sprejetju podobnih visokih standardov. (7) Spodbujanje regulativnega in drugačnega sodelovanja z državami v gospodarskem vzponu ter uveljavljanje pristopov, predpisov, standardov in praks Unije so cilji zunanje politike strategije Evropa 2020. (8) Države članice Unije so podpisnice Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja in dodatnega protokola. (9) Skupnost v skladu s poglavjem 10 Pogodbe Euratom že zdaj tesno sodeluje z Mednarodno agencijo za atomsko energijo (IAEA), tako v zvezi z jedrskimi nadzornimi ukrepi (pri doseganju ciljev poglavja 7 naslova dva Pogodbe Euratom) kot tudi v zvezi z jedrsko varnostjo. (10) Zlasti pomembno je, da Skupnost še naprej podpira prizadevanja za spodbujanje uporabe učinkovitih nadzornih ukrepov za varovanje jedrskih snovi v tretjih državah, pri čemer gradi na lastnih nadzornih dejavnostih v okviru Unije. (11) Razume se, da bosta odgovornost za varnost objekta nosila njegov upravljavec in država, ki ima jurisdikcijo nad objektom. (12) Medtem ko so za financiranje zunanje pomoči Unije potrebna vse obsežnejša sredstva, pa so zaradi gospodarskega in proračunskega položaja Unije sredstva, namenjena tovrstni pomoči, omejena. Zato mora Komisija predvsem z uporabo finančnih instrumentov z učinkom finančnega vzvoda poiskati najsmotrnejšo porabo razpoložljivih virov. Takšen učinek finančnega vzvoda se še poveča z omogočanjem večkratne uporabe sredstev, vloženih v finančne instrumente, in sredstev, ki jih ti finančni instrumenti ustvarijo. (13) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. (14) Izvedbena pooblastila, povezana z načrtovanjem programov in financiranjem ukrepov, podprtih s to uredbo, bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[8]. Ob upoštevanju narave navedenih izvedbenih aktov, zlasti njihove naravnanosti v okviru politik ali njihovih finančnih posledic, bi bilo treba za njihovo sprejetje načeloma uporabiti postopek pregleda, razen za tehnične izvedbene ukrepe majhnega finančnega obsega. Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte s takojšnjo veljavnostjo, če je zaradi nujnosti to v ustrezno utemeljenih primerih potrebno za zagotovitev hitrega odziva Unije. (15) Skupna pravila in postopki za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje so določeni v uredbi (EU) št.° …/… Evropskega parlamenta in Sveta z dne…. (16) Organizacija in delovanje Evropske službe za zunanje delovanje sta opisana v Sklepu Sveta 2010/427/EU – SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: NASLOV I CILJI Člen 1 Vsebina in področje uporabe Evropska unija v skladu z določbami te uredbe financira ukrepe za podporo pri spodbujanju visoke ravni jedrske varnosti, varstva pred sevanjem ter uporabe učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. 1. Izpolnjujejo se naslednji specifični cilji: (a) spodbujanje resnične kulture jedrske varnosti ter uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem; (b) odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, razgradnja ter sanacija nekdanjih jedrskih območij in objektov; (c) oblikovanje okvirov in metodologij za uporabo učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. 2. Za oceno splošnega napredka pri izpolnjevanju navedenih specifičnih ciljev se uporabijo naslednji kazalniki uspešnosti: (a) število in pomen problemov, ugotovljenih med zadevnimi misijami za strokovne preglede, ki jih izvaja Mednarodna agencija za atomsko energijo; (b) napredek pri pripravi strategij za izrabljeno gorivo, jedrske odpadke in razgradnjo, zadevni zakonodajni in regulativni okvir ter izvajanje projektov; (c) število in pomen problemov, ugotovljenih v zadevnih poročilih Mednarodne agencije za atomsko energijo o jedrskih nadzornih ukrepih. 3. Komisija zagotovi, da so sprejeti ukrepi skladni s splošnim strateškim okvirom politik Unije za partnersko državo in zlasti s cilji njenih politik in programov za razvojno in gospodarsko sodelovanje. 4. Posamezni ukrepi, ki jih podpira ta uredba, in merila, ki se uporabljajo za sodelovanje na področju jedrske varnosti, so podrobno določeni v Prilogi. 5. Finančno, gospodarsko in tehnično sodelovanje v okviru te uredbe dopolnjuje sodelovanje Unije v okviru drugih instrumentov za razvojno sodelovanje. NASLOV II NAČRTOVANJE PROGRAMOV IN OKVIRNA DODELITEV SREDSTEV Člen 2 Strateški dokumenti 1. Sodelovanje Unije v okviru te uredbe se izvaja na podlagi večletnih strateških dokumentov. 2. Večletni strateški dokument je splošna podlaga za sodelovanje, oblikuje pa se za obdobje do največ sedem let. V njem se vzpostavi strategija Unije za sodelovanje v okviru te uredbe, pri čemer se upoštevajo potrebe zadevnih držav, prednostni cilji Unije, mednarodne razmere in dejavnosti glavnih partnerjev. 3. Cilj strateških dokumentov je zagotoviti skladen okvir za sodelovanje med Unijo in zadevnimi partnerskimi državami ali regijami v skladu s splošnim namenom in obsegom, cilji, načeli in politikami Unije. 4. Pri pripravi strateških dokumentov se upoštevajo načela o učinkovitosti pomoči: prevzemanje odgovornosti na nacionalni ravni, partnerstvo, koordinacija, usklajevanje, približevanje sistemom držav ali regij prejemnic, vzajemna odgovornost in usmerjenost k doseganju rezultatov. 5. Strateški dokument odobri Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 15(3) skupne izvedbene uredbe. Strateški dokumenti se lahko sredi obdobja, ali kadar je potrebno, pregledajo v skladu z istim postopkom. Vendar navedenega postopka ni treba uporabiti za posodobitve strategije, ki ne vplivajo na prvotna prednostna področja in cilje, določene v dokumentu. Člen 3 Večletni okvirni programi 1. Večletni okvirni programi se pripravijo na podlagi strateških dokumentov iz člena 2. Navadno večletni okvirni programi pokrivajo obdobje od 2 do 4 let. 2. V večletnih okvirnih programih se določijo prednostna področja za financiranje, specifični cilji, pričakovani rezultati, kazalniki uspešnosti in okvirne finančne dodelitve – skupna in po prednostnih področjih – ter znatna rezerva nedodeljenih sredstev; po potrebi se določijo razponi vrednosti ali najmanjši zneski. 3. Večletni okvirni programi se načeloma oblikujejo na podlagi dialoga s partnerskimi državami ali regijami, kar vključuje zainteresirane strani, tako da se zagotovi ustrezna odgovornost države ali regije za proces in spodbudi podpora nacionalnim razvojnim strategijam. 4. Večletni okvirni programi se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 15(3) skupne izvedbene uredbe. 5. Večletni okvirni programi se po potrebi spreminjajo po istem postopku, pri čemer se upoštevajo pregledi zadevnih strateških dokumentov. Vendar postopka pregleda ni treba uporabiti za spremembe večletnih okvirnih programov, kot so tehnične prilagoditve, prerazporeditve sredstev v okviru dodelitev po posameznih prednostnih področjih ali povečanje oziroma zmanjšanje obsega prvotne okvirne dodelitve za manj kot 20 %, če te spremembe ne vplivajo na prvotna prednostna področja in cilje, določene v dokumentu. Tovrstne tehnične prilagoditve se v roku enega meseca sporočijo Evropskemu parlamentu in Svetu. NASLOV III IZVAJANJE Člen 4 Izvajanje Ta uredba se izvaja v skladu z uredbo št. …./…. Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o določitvi skupnih pravil in postopkov za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje (v nadaljnjem besedilu: skupna izvedbena uredba). NASLOV IV KONČNE DOLOČBE Člen 5 Spremembe Priloge Prilogo k tej uredbi se lahko spreminja v skladu s postopkom pregleda iz člena 15(3) skupne izvedbene uredbe. Člen 6 Odbor Komisiji pomaga odbor za sodelovanje na področju jedrske varnosti. Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 7 Evropska služba za zunanje delovanje Ta uredba se uporablja v skladu s Sklepom Sveta 2010/427/EU o organizaciji in delovanju Evropske službe za zunanje delovanje. Člen 8 Referenčni finančni znesek 1. Referenčni finančni znesek za izvajanje te uredbe v obdobju 2014–2020 je 631 100 000 milijonov EUR. 2. Letne odobritve odobri proračunski organ v mejah večletnega finančnega okvira. Člen 9 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 1. januarja 2014. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama. V Bruslju, Za Svet Predsednik PRILOGA Specifični ukrepi podpore in merila, ki se uporabljajo za sodelovanje na področju jedrske varnosti Ta uredba podpira spodbujanje visoke ravni jedrske varnosti, varstva pred sevanjem ter uporabe učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah po vsem svetu, ki želijo sodelovati na teh področjih. V tej prilogi so opredeljeni specifični ukrepi podpore in merila, ki se uporabljajo za sodelovanje, pa tudi prednostne naloge. Specifični ukrepi podpore Pri izpolnjevanju ciljev iz člena 1 te uredbe se lahko podpirajo naslednji ukrepi. (a) Spodbujanje resnične kulture jedrske varnosti ter uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem na vseh ravneh, zlasti s: – stalno podporo upravnim organom in organizacijam za tehnično pomoč ter s krepitvijo regulativnega okvira, zlasti v zvezi z izdajo dovoljenj, vključno s pregledovanjem in spremljanjem učinkovitih in celovitih ocen tveganj in varnosti („testi odpornosti“); – spodbujanjem učinkovitih regulativnih okvirov, postopkov in sistemov, da se zagotovita ustrezna zaščita pred ionizirajočim sevanjem iz radioaktivnih snovi, zlasti iz visoko aktivnih radioaktivnih virov, in njihovo varno odlaganje; – vzpostavitvijo učinkovite ureditve za preprečevanje nesreč z radiološkimi posledicami in blažitev takšnih posledic, če nastopijo (na primer spremljanje okolja v primeru radioaktivnega izpusta, snovanje in izvajanje dejavnosti blažitve posledic ter njihovega odpravljanja), ter za načrtovanje, pripravljenost in odzivanje v primeru izrednih razmer, za uvajanje ukrepov civilne zaščite in ukrepov za rehabilitacijo; – podporo upravljavcem jedrskih objektov v izrednih primerih v posebnih in dobro utemeljenih okoliščinah v okviru nadaljnjega ukrepanja na podlagi celovitih ocen varnosti in tveganj („testi odpornosti“). (b) Odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, razgradnja ter sanacija nekdanjih jedrskih območij in objektov, zlasti s: – sodelovanjem s tretjimi državami glede ravnanja z izrabljenim jedrskim gorivom in radioaktivnimi odpadki (tj. prevoz, predhodna obdelava, obdelava, predelava, skladiščenje in odlaganje), vključno z oblikovanjem posebnih strategij in okvirov za odgovorno ravnanje z izrabljenim jedrskim gorivom in radioaktivnimi odpadki; – oblikovanjem in izvajanjem strategij in okvirov za razgradnjo obstoječih objektov, za sanacijo nekdanjih jedrskih območij in zapuščenih območij rudarjenja urana ter za dvigovanje z dna potopljenih radioaktivnih predmetov in snovi v morju ter ravnanje z njimi; – vzpostavitvijo potrebnega ureditvenega okvira in metodologij (tudi metod jedrske forenzike) za izvajanje jedrskih nadzornih ukrepov, vključno s pravilnim vodenjem evidenc in nadziranjem cepljivih snovi, tako na ravni države kot na ravni upravljavcev; – ukrepi za spodbujanje mednarodnega sodelovanja (tudi v okviru ustreznih mednarodnih organizacij, zlasti MAAE) na zgoraj navedenih področjih, vključno z izvajanjem in spremljanjem mednarodnih konvencij in pogodb, izmenjavo informacij, krepitvijo zmogljivosti ter usposabljanjem na področju jedrske varnosti in raziskavami. Pomemben sestavni del teh ukrepov je prenos znanja, da se utrdi vzdržnost dobljenih rezultatov. Izvajati se morajo v sodelovanju z organi tretjih držav članic, jedrskimi regulatorji in njihovimi tehničnimi podpornimi organizacijami ter v posebnih primerih z upravljavci jedrskih objektov. Ukrepe bi morale podpirati tudi dodatne sinergije z neposrednimi in posrednimi ukrepi okvirnih programov Euratoma na področju jedrskih raziskav in usposabljanja. Merila[9] Sodelovanje bi moralo temeljiti na naslednjih merilih in izpolnjevanju pogojev s strani tretjih držav. 1. Splošna merila – Sodelovanje lahko zajema vse „tretje države“ (države nečlanice EU) po vsem svetu. – Prednost bodo imele države pristopnice in države območja evropskega sosedstva. Prav tako bodo imeli prednost regionalni pristopi. – Države z visokim dohodkom bi bilo treba vključiti le, da se omogoči izvajanje izrednih ukrepov, na primer po hudi jedrski nesreči, če je to potrebno in primerno. – S formalno zahtevo, ki se vloži pri Komisiji, bi bilo treba potrditi skupno razumevanje in vzajemno strinjanje med tretjo državo in Evropsko unijo, ki zavezuje zadevno vlado. – Tretje države, ki želijo sodelovati z Evropsko unijo, bi se morale v celoti zavezati načelom neširjenja. Prav tako bi se morale pridružiti relevantnim konvencijam v okviru Mednarodne agencije za atomsko energijo o jedrski varnosti in varovanju ali dokazati trdno odločenost za pristop k tovrstnim konvencijam. Pristop k relevantnim konvencijam ali sprejetje potrebnih ukrepov za pristop k njim bi lahko bil pogoj za sodelovanje z Evropsko unijo. V izrednih razmerah bi bilo treba to načelo izjemoma prožno uporabljati. – Za zagotovitev in spremljanje izpolnjevanja ciljev sodelovanja mora tretja država prejemnica sprejeti načelo ocenjevanja sprejetih ukrepov. Z ocenjevanjem bi bilo mogoče spremljati in preverjati izpolnjevanje dogovorjenih ciljev. To bi lahko bil pogoj za nadaljnje izplačevanje prispevkov Skupnosti. – Sodelovanje na področjih jedrske varnosti in nadzornih ukrepov po tej uredbi ni namenjeno promociji jedrske energije. 2. Države z nameščenimi zmogljivostmi za proizvodnjo jedrske energije Dodatno sodelovanje z državami, ki so že prejele finančna sredstva Skupnosti, bi moralo biti odvisno od ocene ukrepov, ki so se financirali iz proračuna Skupnosti, in od ustrezne utemeljitve novih potreb. Z ocenjevanjem bi bilo treba natančneje določiti naravo sodelovanja in zneske, ki naj bi se v prihodnosti namenili tem državam. V zvezi z državami, ki zahtevajo hitro sodelovanje, bi bilo treba razmisliti o: (a) stopnji nujnosti posredovanja v dani državi ob upoštevanju situacije glede jedrske varnosti in zaščite; in (b) v nekaterih državah, v katerih se načrtuje daljnosežen program razvoja zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije, pomenu posredovanja v primernem trenutku, da se zagotovi spodbujanje kulture jedrske varnosti in zaščite vzporedno z načrtovanim razvojem, zlasti kar zadeva vzpostavitev ali okrepitev regulativnih organov in organizacij za tehnično podporo ter oblikovanje in izvajanje strategij in okvirov za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom ter radioaktivnimi odpadki. Uporaba misij integrirane regulativne revizijske službe (IRRS – Integrated Regulatory Review Service) in revizijske skupine za operativno varnost pri MAAE (OSRT – Operational Safety Review Team) bi bila priporočljiva, čeprav to ne bi bilo formalno merilo za sodelovanje EU. 3. Države brez nameščenih zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije Sodelovanje z državami z raziskovalnimi reaktorji, ki pa ne želijo razviti zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije, bo odvisno od stopnje nujnosti ob upoštevanju situacije glede jedrske varnosti in zaščite. V primeru držav, ki želijo razviti zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije, če imajo raziskovalne reaktorje ali ne, in v katerih se zastavlja vprašanje posredovanja v primernem trenutku, da se zagotovi spodbujanje kulture jedrske varnosti in zaščite vzporedno z razvojem programa za proizvodnjo jedrske energije, zlasti kar zadeva okrepitev regulativnih organov in organizacij za tehnično podporo, se bodo pri sodelovanju upoštevali izvedljivost programa razvoja zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije, obstoj vladnega sklepa glede uporabe jedrske energije in priprava predhodnega načrta[10]. Sodelovanje z državami v tej kategoriji bi moralo biti v prvi vrsti namenjeno razvoju zahtevane regulativne infrastrukture, tehničnih kompetenc jedrskega regulatorja in vzpostavitvi ustreznih organizacij za tehnično podporo. Prav tako bi bilo treba razmisliti o oblikovanju strategij in okvirov za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom ter radioaktivnimi odpadki, ter ga po potrebi podpreti, tudi v državah, ki ne načrtujejo razvoja zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije ali ki so se odločile, da tovrstnih zmogljivosti ne bodo razvijale. Sodelovanje z državami, ki ne spadajo v zgornje kategorije, se lahko zagotavlja v izrednih razmerah glede jedrske varnosti in zaščite. Za te države bi se morala splošna merila uporabljati razmeroma prožno. Prednostne naloge Da se vzpostavijo varnostne razmere, potrebne za odpravo nevarnosti za življenje in zdravje prebivalstva, ter se zagotovi, da se jedrske snovi ne uporabljajo za druge namene, kakor za tiste, za katere so predvidene, je sodelovanje v prvi vrsti usmerjeno k jedrskim regulatorjem (in njihovim organizacijam za tehnično podporo). Cilj je zagotoviti njihovo tehnično usposobljenost in neodvisnost ter okrepiti regulativni okvir, zlasti glede dejavnosti izdaje dovoljenj, vključno s pregledovanjem in spremljanjem učinkovitih in celovitih ocen tveganj in varnosti („testi odpornosti“). Druge prednostne naloge programov sodelovanja, ki jih je treba razviti v okviru te uredbe, vključujejo: – oblikovanje in izvajanje odgovornih strategij in okvirov za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom ter radioaktivnimi odpadki; – razgradnjo obstoječih objektov, sanacijo nekdanjih jedrskih območij in zapuščenih območij rudarjenja urana ter dvigovanje z dna potopljenih radioaktivnih predmetov in snovi v morju ter ravnanje z njimi, če so nevarni za prebivalstvo. Sodelovanje z upravljavci jedrskih objektov v tretjih državah se bo obravnavalo v posebnih situacijah v okviru nadaljnjega ukrepanja na podlagi „testov odpornosti“. Takšno sodelovanje z upravljavci jedrskih objektov bo izključevalo dobavljanje opreme. Koordinacija Komisija bi morala svoje sodelovanje s tretjimi državami koordinirati z organizacijami, ki se zavzemajo za iste cilje, predvsem z mednarodnimi organizacijami, vključno zlasti z Mednarodno agencijo za atomsko energijo. Ta koordinacija bi morala Evropski uniji in zadevnim organizacijam omogočiti, da se izognejo podvajanju ukrepanja in financiranja v zvezi s tretjimi državami. Komisija bi morala v izpolnjevanje svojih nalog vključiti pristojne organe držav članic in evropske upravljavce, s čimer bi izkoristila kakovost evropskega strokovnega znanja na področju jedrske varnosti in nadzornih ukrepov. OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1. Naslov predloga/pobude 1.2. Zadevna področja ABM/ABB 1.3. Vrsta predloga/pobude 1.4. Cilji 1.5. Utemeljitev predloga/pobude 1.6. Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.7. Načrtovani načini upravljanja 2. UKREPI UPRAVLJANJA 2.1. Določbe glede spremljanja in poročanja 2.2. Sistem upravljanja in nadzora 2.3. Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti 3. OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1. Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2. Ocenjeni učinek na odhodke 3.2.1. Povzetek ocenjenega učinka na odhodke 3.2.2. Ocenjeni učinek na odobritve za poslovanje 3.2.3. Ocenjeni učinek na odobritve upravne narave 3.2.4. Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom 3.2.5. Udeležba tretjih oseb pri financiranju 3.3. Ocenjeni učinek na prihodke OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1. Naslov predloga/pobude Instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti (INSC) 1.2. Zadevna področja ABM/ABB[11] Zunanji odnosi, sodelovanje na področju jedrske varnosti 1.3. Vrsta predloga/pobude ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep. ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep, ki je nadaljevanje pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa[12]. x Predlog/pobuda je namenjena podaljšanju obstoječega ukrepa. ¨ Predlog/pobuda se nanaša na nadaljevanje obstoječega ukrepa z novo usmeritvijo. 1.4. Cilji Evropska unija ima dolgo tradicijo kulture jedrske varnosti in znanja, ki sta se razvijala v Evropi in drugih delih sveta, kjer se uporablja jedrska energija. To je bilo res že leta 1992, ko se je začel izvajati program Skupnosti za pomoč državam Skupnosti neodvisnih držav ter državam Srednje in Vzhodne Evrope pri izboljševanju njihovih jedrskih elektrarn. Uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in zaščite je bilo potrjeno kot temeljni in prednostni cilj sodelovanja Skupnosti na področju jedrske tehnologije v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o obravnavi mednarodnega izziva jedrske varnosti in zaščite (COM(2008) 312 z dne 22. maja 2008). Vsaka država, ki namerava uporabljati jedrsko energijo za civilne namene, mora spoštovati mednarodno priznane standarde za jedrsko varnost in zaščito. Da bi to zagotovila, se bo morala spopasti z izzivom razvoja zmogljivosti (z vidika človeških virov in infrastrukture) ter vzpostavitve zakonodajnega okvira in institucij, potrebnih za izpolnitev mednarodnih obveznosti. EU lahko na podlagi obsežnih izkušenj precej prispeva k izboljšanju jedrske varnosti, varstva pred sevanjem in nadzornih ukrepov, in sicer prek instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti, katerega geografski obseg je razširjen na vse „tretje države“. Posredovanje Komisije prehaja od zagotavljanja tehnične pomoči k sodelovanju. Osredotočeno je na dejavnosti za izboljšanje jedrske varnosti, varstva pred sevanjem in nadzornih ukrepov, vključno s študijami, pripravo zakonodaje, vzpostavitvijo institucij, izboljšanjem postopkov in metodologij, med drugim za varno ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim jedrskim gorivom. Posebna pozornost se namenja usposabljanju v zadevnih državah. Dodana vrednost, ki jo lahko v tem okviru zagotovi EU, je dajanje tretjim državam na razpolago koristi od izkušenj EU, ki temeljijo na najvišjih standardih jedrske varnosti, in sicer v tesnem sodelovanju z Mednarodno agencijo za atomsko energijo. Nesreča v jedrski elektrarni Černobil leta 1986 je poudarila pomen jedrske varnosti in jasno potrdila potrebo po globalnem pristopu k obravnavanju svetovnih, čezmejnih posledic jedrskih nesreč. Potreba po sprejetju najvišjih standardov jedrske varnosti po vsem svetu je nedavno, po nesreči v elektrarni Fukušima-Daiči, postala še bolj očitna. Ob tem so se porajala resna vprašanja glede zmožnosti delujočih jedrskih objektov, da vzdržijo razmere, ki jih lahko povzročijo večje naravne nesreče, med drugim potresi in poplave. Evropska komisija in nacionalni organi so v odziv na dogodek v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči zahtevali izvedbo celovitih in preglednih ocen tveganja in varnosti („testi odpornosti“) jedrskih elektrarn v državah članicah EU. Sprejet je bil dogovor o tehničnih specifikacijah, ki jih je pripravila Skupina evropskih regulatorjev za jedrsko varnost (ENSERG – European Nuclear Safety Regulators Group), in o časovnem razporedu te doslej najobsežnejše ocene, njena razširitev na tretje države (zlasti države sosedstva EU) pa poteka. Potrjeno je bilo, da so lahko posledice jedrskih nesreč v tretjih državah za zdravje, okolje, družbo in gospodarstvo v EU potencialno zelo velike. Znova se potrjuje potreba po vzpostavitvi učinkovitega sodelovanja, katerega namen bo preprečevanje nesreč z uveljavljanjem visokih ravni jedrske varnosti. Nekatere države so sprejele politične odločitve o postopni ukinitvi jedrske energije, druge pa so se odločile, da načrtovanih programov ne bodo izpeljale. Mnogo držav bo kljub temu še naprej upravljalo jedrske elektrarne, nekatere pa bodo najverjetneje zgradile nove. Medtem ko EU priznava, da morajo o uporabi jedrske energije odločati države same, pa je v najboljšem interesu EU, da jedrski objekti delujejo varno, zlasti v sosedstvu EU, ter da je uporaba jedrskih snovi ustrezno utemeljena. EU bo glede tega sodelovala s tretjimi državami in organizacijami. 1.4.1. Večletni strateški cilji Komisije, ki naj bi bili doseženi s predlogom/pobudo Evropska unija financira ukrepe za podporo pri spodbujanju visoke ravni jedrske varnosti, varstva pred sevanjem ter uporabe učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. 1.4.2. Specifični cilji in zadevne dejavnosti ABM/ABB Specifični cilj št. 1 Spodbujanje resnične kulture jedrske varnosti ter uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem. Zadevne dejavnosti AMB/ABB Specifični cilj št. 2 Odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, razgradnja ter sanacija nekdanjih jedrskih območij in objektov. Zadevne dejavnosti AMB/ABB Specifični cilj št. 3 Oblikovanje okvirov in metodologij za uporabo učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. Zadevne dejavnosti AMB/ABB 1.4.3. Pričakovani izid in učinki – Oblikovanje resnične kulture jedrske varnosti in uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem v jedrskih obratih ter radioloških posegov v tretjih državah. – Vzpostavitev učinkovitih regulativnih okvirov glede jedrske varnosti, pa tudi postopkov in sistemov, da se zagotovi ustrezna zaščita pred ionizirajočim sevanjem iz radioaktivnih snovi. – Vzpostavitev učinkovite ureditve za preprečevanje nesreč z radiološkimi posledicami in uvajanje ukrepov za blažitev takšnih posledic, če nastopijo, ter za načrtovanje, pripravljenost in odzivanje v primeru izrednih razmer, ukrepov civilne zaščite in ukrepov za rehabilitacijo. – Mednarodno sodelovanje in podpora za zadeve jedrske varnosti, da se zagotovi uveljavitev in izvajanje najvišjih ravni jedrske varnosti. – Priprava in izvajanje odgovornih strategij v zvezi z odlaganjem izrabljenega goriva, ravnanjem z odpadki, razgradnjo objektov, sanacijo nekdanjih jedrskih območij ter dvigovanjem z dna potopljenih radioaktivnih predmetov in snovi v morju ali z zbiranjem tovrstnih razpršenih predmetov in snovi na kopnem ter ravnanje z njimi. – Vzpostavitev učinkovitih okvirov in metodologij za izboljšanje jedrskih nadzornih ukrepov po svetu. 1.4.4. Kazalniki izida in učinkov – V letnih akcijskih programih so podrobno določene dejavnosti, ki jih izvaja EU, vključno s cilji, ki naj bi se dosegli s posameznimi ukrepi, in pričakovanimi rezultati. Pred začetkom izvajanja projektov se opredelijo posebni kazalniki, pri čemer se upošteva posebne značilnosti vsakega ukrepa. Za oceno splošnega napredka je v členu 1 Uredbe določen po en kazalnik na cilj. 1.5. Utemeljitev predloga/pobude Pravna podlaga za instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti je Pogodba Euratom, zlasti člen 203 Pogodbe. 1.5.1. Potrebe, ki jih je treba kratkoročno ali dolgoročno zadovoljiti Zakonodajni predlog obravnava zahtevo po spodbujanju in uveljavljanju najvišjih standardov jedrske varnosti, varstva pred sevanjem ter uporabe učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah. 1.5.2. Dodana vrednost ukrepanja Evropske unije EU si je z velikim številom komercialnih jedrskih elektrarn (146 od 436 po vsem svetu) in z zagotavljanjem 30 % električne energije iz jedrskih elektrarn nabrala obsežne izkušnje na področju jedrske varnosti, med drugim tudi z razgradnjo jedrskih objektov in ravnanjem z radioaktivnimi odpadki. Zato imajo države članice EU obsežne izkušnje na vseh področjih jedrske varnosti. Različnost tehnologij, za katere se zahtevajo različni pristopi, omogoča potrebno prožnost pri obravnavanju potreb tretjih držav. EU je sprejela skupni pravni okvir za jedrsko varnost in ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. V zvezi s tem je EU med prvimi in pričakuje, da bodo drugi sledili njenemu zgledu s sprejetjem podobnih visokih standardov. Glede na vedno bolj večplastne izzive je jasno, da nobenih prednostnih nalog EU na notranjem področju – tj. v zvezi z varnostjo, rastjo in ustvarjanjem delovnih mest, podnebnimi spremembami, dostopom do energije, zdravjem in pandemijami ter migracijami – ne bo mogoče uresničiti ločeno od preostalega sveta. V času gospodarske krize je mogoče doseči večjo dodano vrednost, okrepitev in legitimnost ter vpliv in učinkovitost z bolj usklajenim in celostnim pristopom EU in njenih držav članic v obliki skupnega načrtovanja programov. EU ima edinstven nevtralen in nepristranski položaj za izvajanje zunanjega ukrepanja v imenu držav članic ter v sodelovanju z njimi, njena prisotnost pa v državah, v katerih deluje, povečuje verodostojnost ukrepov. Je najprimernejša, da v imenu svojih državljanov prevzame mesto globalnega voditelja. EU daje 27 držav članic, ki delujejo v skladu s skupnimi politikami in strategijami, edinstven vpliv, ki ji omogoča uspešno spopadanje s svetovnimi izzivi. Ukrepanje posameznih držav članic je lahko omejeno in razdrobljeno, njihovi projekti pa pogosto premalo obsežni, da bi trajnostno prispevali k razmeram na terenu. Zaradi te kritične mase je EU v boljšem položaju za vodenje dialoga o politikah s partnerskimi vladami. Pri načrtovanju programov sodelovanja EU posebno pozornost namenja strukturnim in ekonomskim zmožnostim zadevnih držav. Možnost za odziv na nepredvidene potrebe je predvidena v veljavni uredbi o instrumentu za sodelovanje na področju jedrske varnosti in je bila po nesreči v Fukušimi ponujena Japonski. EU ima uveljavljeno po vsem svetu segajočo mrežo mednarodnih sporazumov, s katero se posamezne države članice ne morejo kosati in ki ji daje vpliv na vseh področjih mednarodnih odnosov, vključno s področjem jedrske varnosti. EU ima pomembno vlogo na tem področju, vendar si mora tudi v prihodnje prizadevati za večjo prepoznavnost. EU lahko s svojim celostnim pristopom k razvoju in zunanjim odnosom napravi več kot druge mednarodne organizacije. Delitev dela v EU je ključni del njene dodane vrednosti. Ker EU upravlja omrežje mednarodnih sporazumov s partnerji in organizacijami po vsem svetu, je naravna koordinatorica in lahko svoj vpliv uveljavi na skoraj vseh področjih mednarodnih odnosov, česar posamezne države članice na podlagi svojih skupnih politik in strategij same ne morejo. Poleg tega lahko EU v času proračunskih omejitev, ko mora več držav članic izstopiti iz celotnih sektorjev in držav, še naprej dejavno ukrepa. 1.5.3. Glavna spoznanja iz podobnih izkušenj Glavni povzročitelji večjih jedrskih nesreč so bili večinoma pomanjkanje jedrske varnostne kulture, konstrukcijske varnosti (varnostnih vidikov zasnove obrata) in varnosti obratovanja. Zato se je zdelo primerno, da so bili programi Evropske unije za sodelovanje na področju jedrske varnosti v pomoč upravljavcem jedrskih obratov pri izboljševanju položaja na terenu, jedrskim upravnim organom pa pri zagotavljanju zahtevane tehnične usposobljenosti in neodvisnosti za uveljavljanje izpolnjevanja ustreznih standardov jedrske varnosti. V nekaterih primerih je bilo treba za pravočasno rešitev nujnih zadev zagotoviti ustrezno varnostno opremo. Vendar, ker so bile te zadeve rešene in programi temeljijo na načelu najučinkovitejše uporabe virov in izogibanja praksam, ki bi lahko imele komercialne in konkurenčne posledice, je bila dobava opreme na splošno prekinjena. V okviru instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti je bilo organizirano sodelovanje s številnimi tretjimi državami, ki nameravajo uporabljati jedrsko energijo v svoji kombinaciji virov energije (tako imenovane „države v vzponu“). Sodelovanje zajema zlasti krepitev zmogljivosti regulatorjev, regulativno infrastrukturo in strategije ravnanja z odpadki, da bi se zagotovilo, da se dovolj zgodaj razvijeta kultura jedrske varnosti in okvir zanjo. Pri izbiri držav so se upoštevala merila, ki jih je predlagal Svet. Posledice jedrskih nesreč je mogoče do neke mere blažiti s pripravljenostjo na izredne razmere. Zato ostajajo potrebe po tovrstni pripravljenosti pomemben del programa. V večjih nesrečah z radiološkimi posledicami je morala prizadetemu prebivalstvu na pomoč priskočiti mednarodna skupnost in na prizadetem območju znova vzpostaviti okoljsko varne razmere. Tako je bilo na primer v Černobilu, kjer se začenja zaključna faza večjih gradbenih projektov. V prihodnjih programih je treba predvideti možnost sodelovanja s tretjimi državami v podobnih razmerah, če bi bilo to potrebno in primerno. Pretekle dejavnosti v zvezi s ciklusom jedrskega goriva in uporaba ladij in podmornic na jedrski pogon ter radioaktivnih izotopov niso bili vedno v skladu z zahtevanimi standardi, da bi se lahko zaščitila prebivalstvo in okolje. Pred vladami in lokalnimi organi je težka naloga ponovne vzpostavitve okoljsko varnih razmer na prizadetih območjih in odlaganja izrabljenega jedrskega goriva in odpadkov, za kar bo morda potrebno mednarodno sodelovanje. Ta del programa jedrske varnosti bi moral biti med prednostnimi nalogami instrumenta v prihodnosti. Da bi bilo ravnanje z izrabljenim gorivom in jedrskimi odpadki pravilno in odgovorno, je v programih jedrske varnosti predvideno sodelovanje s tretjimi državami, da se oblikujejo nacionalne strategije in okviri za izrabljeno gorivo in jedrske odpadke. Glede na to, da je Evropska unija ravno sprejela direktivo o ravnanju z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, bi bilo treba tretje države še naprej spodbujati k sprejetju podobnih visokih standardov, kot prednostna naloga pa bi se moralo nadaljevati sodelovanje na tem področju. Spodbujanje mednarodnega sodelovanja bo še naprej nujno za zagotovitev koordinacije dejavnosti različnih akterjev in najsmotrnejše porabe virov. Agencija MAAE bo imela še naprej temeljno vlogo pri tem, zlasti glede krepitve globalne ureditve jedrske varnosti (okvir za uveljavitev visoke ravni varnosti v jedrskih objektih po vsem svetu). Še naprej bi bilo treba načrtovati podporo dejavnostim agencije MAAE, zlasti tistim s svetovno ali regionalno razsežnostjo, pri čemer bi bilo treba zagotoviti ustrezno prepoznavnost ukrepov in prispevkov EU. Po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči je verjetno, da bodo vprašanja, povezana s celovitimi in preglednimi ocenami tveganja in varnosti delujočih jedrskih elektrarn („testi odpornosti“), postala še bolj pereča in bodo razširjena na druge jedrske objekte, vključno z raziskovalnimi reaktorji, začasnimi skladišči izrabljenega goriva ter skladišči in odlagališči radioaktivnih odpadkov. Sodelovanje z jedrskimi regulatorji (vključno z njihovimi organizacijami za tehnično podporo) bi moralo ostati v osrčju sodelovanja na področju jedrske varnosti, medtem ko bi bilo treba znova razmisliti o sodelovanju z upravljavci jedrskih elektrarn ter pri tem upoštevati uspešnost in rezultate „testov odpornosti“ ter posebne okoliščine. Z leti se je povečeval pomen odlaganja izrabljenega goriva, ravnanja z odpadki, razgradnje objektov in sanacije območij. Prihodnje sodelovanje na teh področjih bi moralo biti v programih opredeljeno kot prednostna naloga. Države, ki so geografsko blizu EU (vključno s predpristopnimi državami in državami sosedstva EU), bi morale imeti še naprej prednost, vendar to ne bi smelo biti izključno merilo pri odločanju o vključitvi v programe sodelovanja v okviru prihodnjega instrumenta. Razvoj razmer na mednarodnem prizorišču zahteva spremembo poudarka in prednostnih nalog, ne pa tudi spremembe širšega obsega sodelovanja na področju jedrske varnosti. 1.5.4. Skladnost in možnosti dopolnjevanja z drugimi relevantnimi instrumenti Zagotoviti je treba skladnost z načrtovanimi ukrepi na področju zmanjševanja tveganja v zvezi s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi in jedrskimi snovmi v okviru instrumenta za stabilnost, zlasti z ukrepi v zvezi z jedrskimi nadzornimi ukrepi (med drugim bojem proti nedovoljenemu prometu z jedrskimi in radiološkimi snovmi ter mejnim nadzorom) in pripravljenostjo na izredne razmere. 1.6. Trajanje ukrepa in finančnih posledic x Časovno omejen predlog/pobuda: – x trajanje predloga/pobude od leta 2014 do leta 2020, – ¨ finančne posledice med letoma LLLL in LLLL. ¨ Časovno neomejen predlog/pobuda Izvedba z začetnim obdobjem postopne krepitve med letoma LLLL in LLLL, ki mu sledi polno delovanje. 1.7. Načrtovani načini upravljanja[13] x Neposredno centralizirano upravljanje – Komisija. x Posredno centralizirano upravljanje – prenos izvrševanja na: ¨ izvajalske agencije, ¨ organe, ki jih ustanovita Skupnosti[14], x nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve, – ¨ osebe, ki se jim zaupa izvedba določenih ukrepov v skladu z naslovom V Pogodbe o Evropski uniji in so določene v relevantnem temeljnem aktu v smislu člena 49 finančne uredbe. x Deljeno upravljanje z državami članicami. x Decentralizirano upravljanje s tretjimi državami. x Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (MAAE). Pri navedbi več kot enega načina upravljanja je treba to natančneje razložiti v oddelku „opombe“. Opombe Večji del projektov in programov v okviru instrumenta bo spadalo pod neposredno centralizirano upravljanje. Če bo potrebno in primerno izboljšati učinkovitost posredovanja iz logističnih in političnih razlogov, bo mogoče razmisliti o možnostih neposrednega, deljenega ali skupnega upravljanja; slednje se lahko zlasti uporablja, če so države članice in/ali njihove agencije ali Mednarodna agencija za atomsko energijo že začele izvajati podobne ukrepe ali jih pripravljajo. 2. UKREPI UPRAVLJANJA 2.1. Določbe glede spremljanja in poročanja Navedite pogostost in pogoje. Sistemi Evropske komisije za spremljanje in ocenjevanje so vse bolj osredotočeni na rezultate. V njih je združeno delo notranjega osebja in zunanje tehnično znanje. Projektni vodje v delegacijah in na sedežu na različne načine neprekinjeno spremljajo izvajanje projektov in programov, med drugim tudi z obiski na terenu, kadar je mogoče. Spremljanje daje dragocene informacije o napredku; vodjem namreč pomaga odkrivati potencialna in dejanska ozka grla ter ustrezno ukrepati. Zunanji neodvisni strokovnjaki na podlagi pogodb o izvedbi dela ocenjujejo uspešnost zunanjega ukrepanja EU s pomočjo treh različnih sistemov. Te ocene prispevajo k prevzemanju odgovornosti za ukrepe, ki se že izvajajo, in njihovemu izboljšanju ter se uporabijo za podlago pri oblikovanju prihodnjih politik in ukrepov, za kar črpajo iz preteklih izkušenj. Vsa orodja uporabljajo mednarodno uveljavljena merila ocenjevanja OECD-DAC, vključno s (potencialnim) učinkom. Na ravni projektov zagotavlja sistem v rezultate usmerjenega spremljanja, ki ga upravljajo na sedežu, kratek, osredotočen pregled kakovosti vzorca ukrepov. Neodvisni strokovnjaki za področje v rezultate usmerjenega spremljanja ocenijo projekte z močno strukturirano in standardizirano metodologijo, v ocenah pa poudarijo prednosti in slabosti projektov ter dajo priporočila o tem, kako izboljšati učinkovitost. Ocene na ravni projekta, ki jih opravlja delegacija EU, odgovorna za posamezen projekt, zagotavljajo podrobnejšo in natančnejšo analizo ter pomagajo projektnim vodjem izboljšati ukrepe, ki že potekajo, in pripraviti prihodnje ukrepe. Za izvajanje analize ter zbiranje povratnih informacij in dokazov od vseh zainteresiranih strani, tudi končnih upravičencev, se najamejo zunanji neodvisni strokovnjaki s tematskim in geografskim strokovnim znanjem. Komisija opravlja tudi strateške ocene svojih politik, od načrtovanja programov in strategij do izvajanja ukrepov v posameznem sektorju (kot sta zdravstvo, izobraževanje itd.), v posamezni državi ali regiji ali za posamezen instrument. Te ocene zagotavljajo pomembno podlago za oblikovanje politik, instrumentov in projektov. Vse te ocene se objavljajo na spletišču Komisije, povzetki njihovih ugotovitev pa so vključeni v letno poročilo Svetu in Evropskemu parlamentu. 2.2. Sistem upravljanja in nadzora Ukrepi, ki se financirajo po tej uredbi, se izvajajo v skladu s finančno uredbo. Komisija se lahko v ustrezno utemeljenih primerih v skladu s členom 54 finančne uredbe odloči, da prenese naloge javne oblasti in zlasti naloge izvrševanja proračuna na organe iz člena 54(2)(c) finančne uredbe, če imajo ti priznan mednarodni ugled, spoštujejo mednarodno priznane sisteme upravljanja in nadzora ter jih nadzoruje javni organ. V skladu s finančno uredbo lahko Komisija ukrepe, ki se financirajo po tej uredbi, izvaja neposredno, in sicer z deljenim upravljanjem z državami članicami ali posredno s prenosom nalog izvrševanja proračuna na kateri koli organ ali osebo iz člena 55(1)(c) finančne uredbe. Tem organom ali osebam se lahko pod pogoji iz člena 57 finančne uredbe, dovoli uporabo lastnih pogodbenih pravil in postopkov ter pravil in postopkov za dodelitev donacij. 2.2.1. Ugotovljena tveganja Okolje Za okolje, v katerem se izvršuje pomoč v okviru tega instrumenta, so značilna naslednja tveganja, da se ne dosežejo cilji instrumenta, da finančno poslovodenje ne bi bilo najboljše in/ali da se ne bi upoštevala veljavna pravila (napake v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo): – gospodarska/politična nestabilnost in/ali naravna nesreča lahko povzroči težave in zamude pri oblikovanju in izvajanju ukrepov, zlasti v nestabilnih državah, – pomanjkanje institucionalnih in upravnih zmogljivosti v partnerskih državah lahko povzroči težave in zamude pri oblikovanju in izvajanju ukrepov, – spremljanje geografsko razpršenih projektov in programov (ponavadi za več držav/ozemelj/regij) je lahko logistično/stroškovno zahtevno – zlasti to velja za kakršne koli nadaljnje dejavnosti na kraju samem, – različnost med potencialnimi partnerji/upravičenci z različnimi strukturami in zmogljivostmi notranje kontrole lahko povzroči razdrobljenost ter s tem zmanjša učinkovitost in uspešnost razpoložljivih virov Komisije za podporo in spremljanje izvajanja, – slaba kakovost in nezadostna količina razpoložljivih podatkov o izidih in učinkih zunanje pomoči / izvajanju nacionalnih razvojnih načrtov v partnerskih državah lahko ovira zmožnost Komisije, da poroča o rezultatih in prevzema odgovornost zanje. Pričakovana stopnja tveganja neupoštevanja veljavnih pravil Kar zadeva upoštevanje pravil, je cilj za ta instrument ohraniti zgodovinsko stopnjo tveganja (stopnjo napake) za portfelj DEVCO, tj. „neto“ stopnjo preostalih napak (na večletni osnovi, potem ko so bile za zaključene pogodbe opravljene vse načrtovane kontrole in popravki) pod 2 %. To tradicionalno pomeni ocenjeno stopnjo napak v razponu 2–5 % v letnem naključno izbranem vzorcu transakcij, ki ga preveri Evropsko računsko sodišče za letno izjavo o zanesljivosti. Po mnenju direktorata DEVCO je to najnižja stopnja tveganja neskladnosti, ki jo je mogoče doseči glede na okolje z visokimi tveganji ter ob upoštevanju upravne obremenitve in potrebne stroškovne učinkovitosti kontrol skladnosti. 2.2.2. Načrtovani načini nadzora Struktura notranje kontrole direktorata DEVCO Postopki notranje kontrole in poslovodenja direktorata DEVCO so zasnovani tako, da zagotavljajo razumno zagotovilo o uresničevanju ciljev glede učinkovitosti in uspešnosti njegovega delovanja, zanesljivosti njegovega finančnega poročanja ter skladnosti z ustreznim zakonodajnim in postopkovnim okvirom. Učinkovitost in uspešnost Direktorat DEVCO bo za zagotovitev učinkovitosti in uspešnosti svojega delovanja (ter zmanjšanje visoke stopnje tveganja v okolju, v katerem izvršuje zunanjo pomoč) – poleg vseh elementov celovitega postopka Komisije za strateško politiko in načrtovanje, notranjerevizijskega okolja ter drugih zahtev iz standardov Komisije za notranjo kontrolo – pri vseh svojih instrumentih še naprej uporabljal prilagojen okvir upravljanja pomoči, kar pomeni: – prenos upravljanja večine zunanje pomoči na delegacije EU na terenu, – jasno in formalizirano delitev finančne odgovornosti (od odredbodajalca na podlagi prenosa – generalni direktor – naprej) na podlagi nadaljnjega prenosa z odredbodajalca na podlagi nadaljnjega prenosa (direktor) na sedežu na vodjo delegacije, – redno poročanje delegacij EU sedežu (poročila o upravljanju zunanje pomoči), vključno z letno izjavo o zanesljivosti, ki jo da vodja delegacije, – zagotavljanje obsežnega programa usposabljanja za osebje na sedežu in v delegacijah, – znatno vzajemno podporo in usmerjanje med sedežem in delegacijami (tudi po internetu), – redne „preveritvene“ obiske pri delegacijah s prenesenimi pooblastili na 3 do 6 let, metodologijo upravljanja projektnih in programskih ciklusov, ki vključuje: – kakovostna podporna orodja za zasnovo ustreznega posredovanja, metodo njegovega zagotavljanja, mehanizem financiranja, upravljavski sistem, oceno in izbiro morebitnih izvedbenih partnerjev itd., – orodja za vodenje, spremljanje in poročanje za programe in projekte, da se zagotovi učinkovito izvajanje, vključno z rednim zunanjim spremljanjem projektov na kraju samem, – celovito oceno in revizijo. Finančno poročanje in računovodstvo DEVCO si bo še naprej prizadeval delovati po najvišjih standardih v računovodstvu in finančnem poročanju z uporabo računovodskega sistema Komisije na podlagi nastanka poslovnega dogodka (ABAC), pa tudi posebnih orodij za zunanjo pomoč, kot je skupni informacijski sistem RELEX (CRIS). Kar zadeva skladnost z ustreznim zakonodajnim in postopkovnim okvirom, so metode kontrole skladnosti določene v oddelku 2.3 (ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti). 2.3. Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti Glede na visoka tveganja v okolju, v katerem deluje direktorat EuropeAid, je treba v njegovih sistemih predvideti, da se lahko pojavi znatno število morebitnih napak (nepravilnosti) v zvezi s skladnostjo v transakcijah, ter vanje v čim zgodnejši fazi plačilnega procesa vgraditi visoko stopnjo kontrol preprečevanja, odkrivanja in odprave teh napak. V praksi to pomeni, da se bodo kontrole skladnosti direktorata EuropeAid najbolj opirale na obsežne predhodne preglede na večletni osnovi, ki jih bodo opravljali zunanji revizorji in osebje Komisije na terenu pred končnimi plačili za projekte (hkrati pa bodo še vedno opravljali tudi nekaj naknadnih revizij in pregledov), tako da bodo te kontrole znatno presegale raven finančne zaščite, zahtevane v skladu s finančno uredbo. Okvir skladnosti direktorata EuropeAid sestavljajo med drugim naslednji pomembni elementi: Ukrepi za preprečevanje napak – obvezno osnovno usposabljanje o problematiki goljufij za osebje, ki upravlja pomoč, in revizorje, – zagotavljanje smernic (tudi po internetu), vključno s praktičnim vodnikom za postopke javnega naročanja, priročnikom za direktorat EuropeAid in sklopom orodij za finančno poslovodenje (za izvedbene partnerje), – predhodna ocena za zagotovitev, da so organi, ki upravljajo sredstva EU v okviru skupnega in decentraliziranega upravljanja, uvedli ustrezne ukrepe proti goljufijam za preprečevanje in odkrivanje goljufij pri upravljanju teh sredstev, – predhodno preverjanje mehanizmov boja proti goljufijam, ki so na razpolago v partnerskih državah, kot del ocene upravljanja javnih financ, natančneje izpolnjevanja merila za upravičenost do prejemanja proračunske podpore (tj. dejavna zavezanost boju proti goljufijam in korupciji, ustrezni inšpekcijski organi, zadostne pravosodne zmogljivosti ter učinkoviti mehanizmi odzivanja in sankcioniranja), – Komisija je leta 2008 v Akri podpisala mednarodno pobudo za pregledno pomoč, ki določa standard za preglednost pomoči, kar zagotavlja pravočasnejše, podrobnejše in rednejše poročanje o tokovih pomoči in dokumentih o pomoči, – Komisija od 14. oktobra 2011 izvaja prvo fazo standarda iz te mednarodne pobude, ki se nanaša na preglednost objav informacij o pomoči, pred naslednjim forumom na visoki ravni o učinkovitosti pomoči v Busanu, novembra 2011. Poleg tega bo v sodelovanju z državami članicami EU oblikovala skupno spletno računalniško aplikacijo, imenovano TR-AID, ki bo pretvarjala podatke o pomoči EU, pridobljene na podlagi mednarodne pobude za pregledno pomoč in iz drugih virov, v uporabniku prijazne informacije o pomoči. Ukrepi za odkrivanje in odpravljanje napak – zunanje revizije in preverjanja (obvezni in na podlagi ocene tveganj), ki jih med drugim izvaja Evropsko računsko sodišče, – naknadni pregledi (na podlagi ocene tveganj) in izterjave, – ustavitev financiranja EU v primerih resnih goljufij, vključno s korupcijo velikih razsežnosti, dokler organi ne sprejmejo ustreznih ukrepov za odpravo in preprečevanje takih goljufij v prihodnje. Poleg tega bo direktorat EuropeAid izpopolnil svojo strategijo za boj proti goljufijam v skladu z novo strategijo Komisije na področju boja proti goljufijam, ki je bila sprejeta 24. junija 2011, da se med drugim zagotovi: – pri notranji kontroli direktorata EuropeAid v zvezi z bojem proti goljufijam popolna uskladitev s strategijo Komisije, – pri pristopu direktorata EuropeAid k obvladovanju tveganj goljufij usmerjenost v opredelitev tveganih področij za goljufije in ustreznega odziva, – pri sistemih, ki se uporabljajo za porabo sredstev EU v tretjih državah, možnost priklica ustreznih podatkov za njihovo vključitev v obvladovanje tveganj goljufij (npr. dvojnega financiranja), – po potrebi vzpostavitev mrež in ustvarjanje ustreznih informacijskih orodij za analizo primerov goljufij v sektorju zunanje pomoči. 2.4 Ocena stroškov in koristi kontrol Za portfelj EuropeAid skupaj so stroški notranje kontrole/poslovodenja za obdobje proračunskega načrtovanja 2014–2020 ocenjeni na letno v povprečju 658 milijonov EUR v odobritvah za prevzem obveznosti. Ta znesek vključuje upravljanje ERS, ki deluje integrirano znotraj upravljavske strukture direktorata EuropeAid. Ti „neoperativni“ stroški pomenijo približno 6,4 % ocenjenega letnega povprečja v višini 10,2 milijarde EUR, kolikor je načrtovano za skupne (operativne + upravne) obveznosti direktorata EuropeAid v njegovem portfelju odhodkov, ki se bo financiral iz splošnega proračuna EU in Evropskega razvojnega sklada za obdobje 2014–2020. Ti stroški poslovodenja vključujejo vse osebje direktorata EuropeAid na sedežu in v delegacijah, infrastrukturo, prevoz, usposabljanje, spremljanje, ocenjevanje in revizijske pogodbe (vključno s tistimi, ki jih izvedejo upravičenci). Direktorat EuropeAid načrtuje, da bo v okviru izboljšane in poenostavljene ureditve novih instrumentov sčasoma zmanjšal razmerje med upravljavskimi in operativnimi dejavnostmi, pri čemer bo izhajal iz sprememb, ki bodo verjetno sprejete v skladu s spremenjeno finančno uredbo. Ključne koristi teh stroškov poslovodenja se bodo pokazale v uresničevanju ciljev politike, uspešni in učinkoviti rabi virov ter izvajanju odločnih stroškovno učinkovitih ukrepov za preprečevanje napak in drugih pregledov za zagotovitev zakonite in pravilne porabe sredstev. Sicer se bo še naprej vlagalo v izboljšanje lastnosti in usmerjenosti upravljavskih dejavnosti in pregledov skladnosti v zvezi s portfeljem, vendar so ti stroški v glavnem potrebni za učinkovito in uspešno uresničevanje ciljev instrumentov z najmanjšim mogočim tveganjem neskladnosti (stopnja preostalih napak pod 2 %). Ti stroški so znatno manjši od tveganj ob odpravi ali zmanjšanju notranje kontrole na področju s tako visokimi tveganji. 3. OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1. Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice · Obstoječe odhodkovne proračunske vrstice Po vrsti, v skladu z razdelki večletnega finančnega okvira in proračunskimi vrsticami. Razdelek večletnega finančnega okvira || Proračunska vrstica || Vrsta odhodkov || Prispevek številka 19 06 04 Pomoč v jedrskem sektorju || dif./nedif. ([15]) || držav Efte[16] || držav kandidatk[17] || tretjih držav || v smislu člena 18(1)(aa) finančne uredbe || številka 19 06 04 01 || dif. || NE || NE || NE || · Zahtevane nove proračunske vrstice NI RELEVANTNO Po vrsti, v skladu z razdelki večletnega finančnega okvira in proračunskimi vrsticami. Razdelek večletnega finančnega okvira || Proračunska vrstica || Vrsta odhodkov || Prispevek številka [poimenovanje…………………...……….] || dif./ nedif. || držav Efte || držav kandidatk || tretjih držav || v smislu člena 18(1)(aa) finančne uredbe || [XX.YY.YY.YY] || || DA/NE || DA/NE || DA/NE || DA/NE 3.2. Ocenjeni učinek na odhodke 3.2.1. Povzetek ocenjenega učinka na odhodke v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Razdelek večletnega finančnega okvira: || || Pomoč v sektorju jedrske varnosti GD za <…….> || || || leto N[18] 2014 || leto N+1 2015 || leto N+2 2016 || leto N+3 2017 || Leto N+4 2018 || Leto N+5 2019 || Leto N+6 2020 || SKUPAJ  Odobritve za poslovanje || || || || || || || || Instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti (19 06 04) || prevzete obveznosti || (1) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661 plačila || (2) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 411,232 Odobritve upravne narave, ki se financirajo iz sredstev nekaterih specifičnih programov[19] || || || || || || || || Številka proračunske vrstice 19 01 04 06 || || (3) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 Odobritve za DG <…….> SKUPAJ || prevzete obveznosti || =1+1a +3 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100 plačila || =2+2a +3 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671  Odobritve za poslovanje SKUPAJ || prevzete obveznosti || (4) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661 plačila || (5) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 621,661  Odobritve upravne narave, ki se financirajo iz sredstev nekaterih specifičnih programov, SKUPAJ || (6) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 Odobritve za RAZDELEK <4> večletnega finančnega okvira || prevzete obveznosti || =4+ 6 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100 plačila || =5+ 6 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671 Če predlog/pobuda vpliva na več razdelkov: ni relevantno  Odobritve za poslovanje SKUPAJ || prevzete obveznosti || (4) || || || || || || || || plačila || (5) || || || || || || || ||  Odobritve upravne narave, ki se financirajo iz sredstev nekaterih specifičnih programov, SKUPAJ || (6) || || || || || || || || Odobritve za RAZDELKE od 1 do 4 večletnega finančnega okvira (referenčni znesek) || prevzete obveznosti || =4+ 6 || || || || || || || || plačila || =5+ 6 || || || || || || || || Razdelek večletnega finančnega okvira: || 5 || „Upravni odhodki“ v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) || || || leto N 2014 || leto N+1 2015 || leto N+2 2016 || leto N+3 2017 || leto N+4 2018 || leto N+5 2019 || leto N+6 2020 || SKUPAJ GD za <…….> ||  Človeški viri || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716  Drugi upravni odhodki || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383 GD za <…….> SKUPAJ || odobritve || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 Odobritve za RAZDELEK 5 večletnega finančnega okvira || (prevzete obveznosti SKUPAJ = plačila SKUPAJ) || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) || || || leto N 2014 || leto N+1 2015 || leto N+2 2016 || leto N+3 2017 || leto N+4 2018 || leto N+5 2019 || leto N+6 2020 || SKUPAJ Odobritve za RAZDELKE od 1 do 5 večletnega finančnega okvira || prevzete obveznosti || 87,708 || 89,356 || 91,026 || 92,802 || 94,602 || 96,402 || 98,302 || 650,199 plačila || 4,705 || 42,671 || 63,658 || 73,663 || 80,672 || 88,690 || 85,710 || 439,770 3.2.2. Ocenjeni učinek na odobritve za poslovanje ¨ Predlog/pobuda ne zahteva porabe odobritev za poslovanje x Predlog/pobuda zahteva porabo odobritev za poslovanje, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: odobritve za prevzem obveznosti v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Navedba ciljev in realizacij ò || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SKUPAJ REALIZACIJE vrsta realizacije[20] || povprečni stroški realizacije || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij skupaj || stroški skupaj SPECIFIČNI CILJ št. 1[21] Spodbujanje resnične kulture jedrske varnosti ter uveljavljanje najvišjih standardov jedrske varnosti in varstva pred sevanjem || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || || Seštevek za specifični cilj št. 1 || || 25,08 || || 25,58 || || 26,09 || || 26,63 || || 27,14 || || 27,70 || || 28,27 || || 186,50 SPECIFIČNI CILJ št. 2 Odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, razgradnja ter sanacija nekdanjih jedrskih območij in objektov || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || || Seštevek za specifični cilj št. 2 || || 54,33 || || 55,43 || || 56,53 || || 57,70 || || 58,81 || || 60,03 || || 61,26 || || 404,08 SPECIFIČNI CILJ št. 3 Oblikovanje okvirov in metodologij za uporabo učinkovitih in uspešnih nadzornih ukrepov za jedrske snovi v tretjih državah || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || || – realizacija || || || || || || || || || || || || || || || || || || Seštevek za specifični cilj št. 3 || || 4,18 || || 4,26 || || 4,35 || || 4,44 || || 4,52 || || 4,62 || || 4,71 || || 31,08 STROŠKI SKUPAJ || || 83,58 || || 85,28 || || 86,97 || || 88,76 || || 90,48 || || 92,35 || || 94,24 || || 621,66 OPOMBA: Treba je poudariti, da je razčlenitev dejavnosti in njihovih dodelitev po realizacijah v tej fazi lahko samo okvirna, zgoraj navedene realizacije pa temeljijo na prvotnih ocenah in so navedene v ponazoritev. 3.2.3. Ocenjeni učinek na odobritve upravne narave 3.2.3.1. Povzetek ¨ Predlog/pobuda ne zahteva porabe odobritev za upravne zadeve. x Predlog/pobuda zahteva porabo odobritev za upravne zadeve, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) || 2014[22] || 2015 || 2016 || 2107 || 2018 || 2019 || 2020 || SKUPAJ RAZDELEK 5 večletnega finančnega okvira || || || || || || || || Človeški viri || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716 Drugi upravni odhodki || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383 Seštevek za RAZDELEK 5 večletnega finančnega okvira || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 Odobritve zunaj RAZDELKA 5[23] večletnega finančnega okvira || || || || || || || || Človeški viri || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 6,778 Drugi odhodki upravne narave || 0,348 || 0,355 || 0,362 || 0,369 || 0,453 || 0,384 || 0,391 || 2,661 Seštevek za odobritve zunaj RAZDELKA 5 večletnega finančnega okvira || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 SKUPAJ || 4,124 || 4,079 || 4,056 || 4,039 || 4,124 || 4,054 || 4,062 || 28,538 3.2.3.2. Ocenjene potrebe po človeških virih ¨ Predlog/pobuda ne zahteva porabe človeških virov. x Predlog/pobuda zahteva porabo človeških virov, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: ocena, izražena v celih številkah (ali na največ eno decimalno mesto natančno) || Leto N 2014 || Leto N+1 2015 || Leto N+2 2016 || Leto N+3 2017 || Leto N+4 2018 || Leto N+5 2019 || Leto N+6 2020 Načrt delovnih mest (za uradnike in začasne uslužbence) Pomoč v jedrskem sektorju 01 01 01 (sedež ali predstavništva Komisije) || 18,5 || 18,4 || 18,2 || 18,0 || 18,0 || 18,0 || 18,0 Pomoč v jedrskem sektorju 01 01 02 (delegacije) || || || || || || || Pomoč v jedrskem sektorju 01 05 01 (posredne raziskave) || || || || || || || 10 01 05 01 (neposredne raziskave) || || || || || || || Pomoč v jedrskem sektorju 01 02 01 (PU, ZU, NNS iz splošnih sredstev) || 1,3 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 Pomoč v jedrskem sektorju 01 02 02 (PU, ZU, MDS, LU in NNS na delegacijah) || || || || || || || Pomoč v jedrskem sektorju 01 04 yy[24] || – na sedežu[25] || 17,3 || 16,9 || 16,6 || 16,3 || 15,9 || 15,6 || 15,3 – na delegacijah || || || || || || || Pomoč v jedrskem sektorju 01 05 02 (PU, ZU, NNS za posredne raziskave) || || || || || || || 10 01 05 02 (PU, ZU, NNS za neposredne raziskave) || || || || || || || Druge proračunske vrstice (navedite) || || || || || || || SKUPAJ || 37,0 || 36,5 || 36,0 || 35,5 || 35,1 || 34,8 || 34,5 Potrebe po človeških virih se krijejo z osebjem iz GD, že dodeljenim za upravljanje tega ukrepa in/ali prerazporejenim v GD, po potrebi dopolnjenim z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v okviru postopka letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve. Opis nalog: Uradniki in začasni uslužbenci || Zunanje osebje || 3.2.4. Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom x Predlog/pobuda je skladna z veljavnim večletnim finančnim okvirom. ¨ Predlog/pobuda bo pomenila spremembo ustreznega razdelka večletnega finančnega okvira. Pojasnite zahtevano spremembo ter navedite zadevne proračunske vrstice in ustrezne zneske. ¨ Predlog/pobuda zahteva uporabo instrumenta prilagodljivosti ali spremembe večletnega finančnega okvira[26]. Pojasnite te zahteve ter navedite zadevne razdelke in proračunske vrstice ter ustrezne zneske. 3.2.5. Udeležba tretjih oseb pri financiranju NI RELEVANTNO V predlogu/pobudi ni načrtovano sofinanciranje tretjih oseb. V predlogu/pobudi je načrtovano sofinanciranje, kot je ocenjeno v nadaljevanju: odobritve v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) || Leto N || Leto N+1 || Leto N+2 || Leto N+3 || … vstavite ustrezno število let glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) || Skupaj Navedite organ sofinanciranja || || || || || || || || Sofinancirane odobritve SKUPAJ || || || || || || || || 3.3. Ocenjeni učinek na prihodke (NI RELEVANTNO) ¨ Predlog/pobuda nima finančnih posledic za prihodke. ¨ Predlog/pobuda ima finančne posledice, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: ¨ na lastna sredstva, ¨ na razne prihodke. v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Proračunska vrstica prihodkov: || Odobritve na voljo za tekoče proračunsko leto || Učinek predloga/pobude[27] Leto N || Leto N+1 || Leto N+2 || Leto N+3 || … vstavite ustrezno število stolpcev glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) Člen …………. || || || || || || || || Za razne namenske prihodke navedite zadevne proračunske vrstice. Navedite metodo izračuna učinka na prihodke. [1] ERS, Globalni sklad za podnebne ukrepe in biotsko raznovrstnost in rezerva za nujno pomoč to dopolnjujejo in se ne financirajo iz proračuna EU. [2] UL C , , str. . [3] UL L 81, 22.3.2007, str. 1–10. [4] UL L 318, 11.12.1999, str. 20. [5] UL L 185, 16.7.2005, str. 33. [6] UL L 172, 2.7.2009, str. 18. [7] UL L 199, 2.8.2011, str. 48. [8] UL L 55, 28.2.2011, str. 13. [9] Pri merilih se upoštevajo Sklepi Sveta o pomoči tretjim državam na področju jedrske varnosti in zaščite (2913. srečanje Sveta za promet, telekomunikacije in energijo v Bruslju z dne 9. decembra 2008). [10] Pri tem bi bilo treba upoštevati mejnike v razvoju nacionalne infrastrukture za jedrsko energijo (dokument MAAE iz serije o jedrski energiji, št. NG-G-3.1). [11] ABM: upravljanje po dejavnostih, ABB: oblikovanje proračuna po dejavnostih. [12] Pilotni in pripravljalni ukrepi iz člena 49(6)(a) ali (b) finančne uredbe. [13] Pojasnitve načinov upravljanja in sklicevanje na finančno uredbo so na voljo na spletišču BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [14] Organi iz člena 185 finančne uredbe. [15] dif. = diferencirana sredstva / nedif. = nediferencirana sredstva. [16] EFTA: Evropsko združenje za prosto trgovino. [17] Države kandidatke in, če je primerno, potencialne države kandidatke Zahodnega Balkana. [18] Leto N je leto začetka izvajanja predloga/pobude. [19] Tehnična in/ali upravna pomoč ter odhodki za podporo izvajanja programov in/ali ukrepov EU (prej vrstice BA), posredne raziskave, neposredne raziskave. [20] Realizacije so proizvodi in storitve, ki bodo dobavljeni (npr.: število financiranih izmenjav študentov, število kilometrov novo zgrajenih cest itd.). [21] Kakor je opisano v oddelku 1.4.2. „Specifični cilji …“. [22] Leto N je leto začetka izvajanja predloga/pobude. [23] Tehnična in/ali upravna pomoč ter odhodki za podporo izvajanja programov in/ali ukrepov EU (prej vrstice BA), posredne raziskave, neposredne raziskave. [24] V okviru zgornje meje za zunanje sodelavce iz odobritev za poslovanje (prej vrstice BA). [25] Predvsem strukturni skladi, Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) in Evropski sklad za ribištvo (ESR). [26] Glej točki 19 in 24 Medinstitucionalnega sporazuma. [27] Za tradicionalna lastna sredstva (carine, prelevmane za sladkor) morajo biti navedeni neto zneski, tj. bruto zneski po odbitku 25 % stroškov pobiranja.