OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

V skladu s členom 395(1) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli kateri koli državi članici, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb navedene direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja DDV ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 5. aprila 2016, je Italijanska republika zaprosila za dovoljenje, da bi še naprej oproščala davčne zavezance, katerih letni promet ne presega 65 000 EUR. V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 21. junija 2016 obvestila druge države članice o zahtevi Italijanske republike. Komisija je z dopisom z dne 22. junija 2016 Italijansko republiko obvestila, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

V skladu s poglavjem 1 naslova XII direktive o DDV lahko države članice uporabijo posebne sheme za mala podjetja, vključno z morebitno oprostitvijo davčnih zavezancev, ki ne dosegajo določene višine letnega prometa. Ta oprostitev pomeni, da davčnemu zavezancu ni treba obračunavati DDV na dobavljeno blago, posledično pa ne more odbiti vstopnega DDV.

Ta ukrep je bil prvič uveden v skladu z določbami člena 14 Direktive Sveta 67/228/EGS. Vendar lahko pozneje tiste države članice, ki niso uporabile možnosti iz te določbe, v skladu s členom 24(2)(b) Direktive 77/388/EGS preoblikujejo prvi odstavek člena 285 direktive o DDV za tiste davčne zavezance, ki so oproščeni plačila DDV in katerih letni promet ne presega 5 000 EUR. Italijanska republika ni uporabila te možnosti iz člena 14 Direktive Sveta 67/228/EGS.

Ker ima veliko število davčnih zavezancev zelo nizek letni promet, je Italijanska republika leta 2007 zaprosila za odstopanje, da bi poenostavila obveznosti DDV za mala podjetja in nacionalni davčni upravi olajšala pobiranje davka, tako da bi za davčne zavezance, katerih letni promet znaša največ 30 000 EUR, veljala oprostitev. To odstopanje je bilo odobreno z Odločbo Sveta 2008/737/ES do 31. decembra 2010, naknadno pa je bilo podaljšano s Sklepom Sveta 2010/688/EU do 31. decembra 2013 in nato še do 31. decembra 2016 s Sklepom Sveta 2013/678/EU, ki je poleg tega povečal najvišji dovoljeni prag oprostitve na 65 000 EUR letnega prometa. Italijanska republika je zdaj zaprosila, da se veljavnost ukrepa, ki je za davčne zavezance neobvezen, podaljša do 31. decembra 2019. Italijanska republika je prav tako zaprosila Komisijo, da preuči možnost podaljšanja do 31. decembra 2022.

Na podlagi informacij, ki jih je predložila Italijanska republika, se zdi, da bo učinek ukrepa na davčne prihodke, zbrane na ravni končne potrošnje, zanemarljiv.

Odstopanja so običajno odobrena za omejeno obdobje, da se lahko oceni, ali je posebni ukrep ustrezen in učinkovit. Poleg tega je treba opozoriti, da se določbe členov od 281 do 294 Direktive 2006/112/ES glede posebne ureditve za mala podjetja trenutno pregledujejo. Kot je bilo napovedano v akcijskem načrtu za DDV, bo predlog Komisije v obliki celovitega svežnja poenostavitev predstavljen do konca leta 2017.

Zato se predlaga podaljšanje odstopanja za dodatno obdobje do najmanj 31. decembra 2019 ali do začetka veljavnosti direktive o spremembi Direktive 2006/112/ES glede posebne ureditve za mala podjetja. Zaradi tekočega pregleda se podaljšanje odstopanja do 31. decembra 2022 ne bi smelo upoštevati. Davčni zavezanci bi morali imeti še vedno možnost, da izberejo splošno ureditev glede DDV.

Skladnost z drugimi politikami Unije

Odstopanje je v skladu s cilji sporočila Komisije „Najprej pomisli na male“ – „Akt za mala podjetja“ za Evropo, ki poziva države članice, naj upoštevajo posebne značilnosti MSP pri oblikovanju zakonodaje in posledično poenostavijo obstoječe zakonodajno okolje. Poleg tega ni bilo težav pri uporabi ukrepa ali pri spremljanju tistih podjetij, ki jih ta ukrep zajema.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Člen 395 direktive o DDV.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Glede na določbo direktive o DDV, na kateri temelji predlog, se načelo subsidiarnosti ne uporablja.