P6_TA(2007)0196

Globalna Evropa - zunanji vidiki konkurenčnosti

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 22. maja 2007 o globalni Evropi - zunanji vidiki konkurenčnosti (2006/2292(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Globalna Evropa: konkurenca v svetu - Prispevek k strategiji EU za gospodarsko rast in delovna mesta" (KOM(2006)0567),

- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Globalna Evropa: Evropski instrumenti trgovinske zaščite v spreminjajočem se globalnem gospodarstvu - Zelena knjiga za javno posvetovanje" (KOM(2006)0763),

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 28. septembra 2006 o gospodarskih in trgovinskih odnosih Evropske unije z Indijo [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. oktobra 2006 o letnem poročilu Komisije Evropskemu parlamentu o protidampinških, protisubvencijskih in zaščitnih ukrepih tretjih držav proti Skupnosti (2004) [2],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. aprila 2006 o oceni pogajalskega kroga iz Dohe po ministrski konferenci Svetovne trgovinske organizacije v Hongkongu [3],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. oktobra 2006 o gospodarskih in trgovinskih odnosih med EU in Mercosurjem z namenom sklenitve medregionalnega pridružitvenega sporazuma [4],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 1. junija 2006 o čezatlantskih gospodarskih odnosih EU-ZDA [5],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. oktobra 2005 o obetih v trgovinskih odnosih med EU in Kitajsko [6],

- ob upoštevanju svoje resolucije z 6. septembra 2005 o sektorju tekstila in oblačil po letu 2005 [7],

- ob upoštevanju delovnega dokumenta osebja Komisije k sporočilu Komisije z naslovom "Gospodarske reforme in konkurenčnost: ključna sporočila Evropskega poročila o konkurenčnosti za leto 2006" (SEK(2006)1467),

- ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta v Bruslju z dne 23. in 24. marca 2006 [8],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. marca 2006 o prispevku k spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta 2006 v zvezi z Lizbonsko strategijo [9],

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z naslovom "EU-Kitajska: Tesnejši partnerici, naraščajoče odgovornosti" ter spremnega delovnega dokumenta Komisije z naslovom "Tesnejše partnerstvo, več odgovornosti: Dokument o trgovinski in naložbeni politiki EU-Kitajska: Konkurenca in partnerstvo" (KOM(2006)0631 in 0632),

- ob upoštevanju deklaracije, ki je bila soglasno sprejeta 2. decembra 2006 v okviru letnega zasedanja parlamentarne konference STO,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za mednarodno trgovino in mnenja Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A6-0149/2007),

A. ker lahko trgovinska politika odločilno prispeva k spodbujanju rasti in ustvarjanju delovnih mest v skladu s cilji prenovljene Lizbonske agende,

B. ker mora EU sprejeti ustrezno strategijo, da se bo spoprijela z izzivi globalizacije ter se soočila z vse večjo konkurenco velikih rastočih gospodarstev ter hkrati ohranila evropski model ekonomske, regionalne in socialne kohezije,

C. ker je za uspeh te pobude nujna skladnost med notranjimi in zunanjimi vidiki prenovljene Lizbonske agende,

D. ker notranje strukturne reforme pomembno vplivajo na izboljšanje notranje in zunanje konkurenčnosti podjetij iz EU,

E. ker je odložitev razvojne agende iz Dohe 24. julija 2006 po skoraj 5 letih pogajanj ustvarila nov položaj, v katerem mora EU nujno začasno prilagoditi prednostne naloge in instrumente svoje trgovinske politike, istočasno pa kot glavno prednostno nalogo v trgovinski politiki obdržati mnogostranskost,

F. ker trgovinska politika ni sama sebi cilj, ampak sredstvo, ki mora biti namenjeno temu, da prispeva k skupni blaginji ljudi v EU in izven nje,

G. ker je EU v večini sektorjev že eno od najbolj odprtih gospodarstev na svetu,

H. ker je enotni značaj skupne trgovinske politike pomembna prednost EU, zaradi katere ima EU vidno vlogo v mednarodnem trgovinskem sistemu,

I. ker protekcionizem umetno ščiti neuspešne sektorje gospodarstva pred mednarodno konkurenco, odvrača sredstva od bolj produktivnih sektorjev, dviguje cene in končno povzroča nezaposlenost,

J. ker so pogosti javni protesti proti razdiralnim učinkom, ki jih ima odprtje trgovine na določene regije in gospodarske sektorje, pri tem pa se prepogosto spregledajo pozitivni učinki na inovacije, konkurenčnost in zaposlovanje,

K. ker dostop do trga vse bolj ovirajo različne vrste netarifnih ovir,

L. ker so visoke tarife še vedno pomembna ovira v trgovini, zlasti v odnosih z velikimi državami v vzponu,

M. ker je mnogostranski trgovinski sistem, ki ga predstavlja Svetovna trgovinska organizacija, z razvijanjem ustreznih pravil in zagotavljanjem njihovega izpolnjevanja še naprej najbolj učinkovit okvir za pošteno in pravično trgovino na svetovni ravni,

N. ker se EU še naprej zavzema za uspeh razvojne agende iz Dohe in je že pokazala dobro voljo z vrsto smiselnih ponudb na vseh pogajalskih področjih,

O. ker bi bilo treba pod določenimi pogoji ponovno premisliti o sklenitvi dvostranskih in regionalnih sporazumov o prosti trgovini, vendar upoštevajoč, da bi bilo pretirano število takih sporazumov morda v nasprotju s krepitvijo mnogostranskega sistema, ki ga zagovarja EU,

P. ker je nujno opredeliti pravo ravnovesje med mnogostranskimi, dvostranskimi in večstranskimi sporazumi,

Q. ker bi EU morala biti pripravljena, da se bo po potrebi s pomočjo mehanizmov za reševanje sporov zaščitila pred kršitvami dogovorjenih pravil, pred nepošteno trgovinsko prakso pa z izvajanjem učinkovitih in zakonitih ukrepov trgovinske zaščite, s čimer bo takoj pomagala prizadetim industrijam,

R. ker brez resnega sodelovanja Evropskega parlamenta ni mogoče izvajati verodostojne in legitimne trgovinske politike,

S. ker je pomembno, da ima Parlament pravočasno dostop do besedil iz različnih pogajalskih mandatov, podeljenih Komisiji,

EU v svetovni konkurenci

1. meni, da je trgovinska politika nepogrešljiv sestavni del vsake strategije, katere cilj je spodbuditi rast in ustvariti delovna mesta z izboljšanjem evropske konkurenčnosti; zato pozdravlja že omenjeno sporočilo Komisije z naslovom "Globalna Evropa: konkurenca v svetu kot pomemben prispevek k prenovljeni Lizbonski agendi";

2. meni, da razvoj trgovine ni sam sebi namen, ampak ga je treba vrednotiti glede na vpliv, ki ga ima na gospodarsko rast, zaposlovanje in trajnostni razvoj; poudarja, da analiza evropske gospodarske konkurenčnosti ne bi smela biti osredotočena le na obseg trgovinskih izmenjav, temveč bi se morala osredotočiti tudi na delež evropske proizvodnje v svetovni proizvodnji in na trende zaposlovanja;

3. opozarja na zavezanost EU k skladnosti politik in meni, da ta zavezanost zahteva, da so pogajalski cilji EU skladni z razvojno politiko EU, pri čemer je treba posebno skrb nameniti najmanj razvitim državam in državam v razvoju;

4. meni, da je večja zunanja konkurenčnost izredno pomembna za uresničevanje lizbonskih ciljev za rast in zaposlovanje; meni, da mora EU na področju zunanjih dejavnosti spodbujati reforme in mednarodno sodelovanje na gospodarskem področju, da bodo ustvarjene ugodnejše podjetniške razmere in da se po vsem svetu pospeši trajnostni razvoj; v ta namen si bo prizadevala za boljšo doslednost in skladnost svojih makroekonomskih politik, okrepljeno monetarno in finančno varnost, sodelovanje na področju davkov in odpravo nepoštene davčne konkurence;

5. meni, da je treba kot prvo oblikovati monetarno politiko, ki bo temeljila na stabilnosti cen, da bo omogočila financiranje tehnološkega napredka ter pomoč malim in srednje velikim podjetjem s tem, da jim bo omogočila dostopanje na tržišča izven euro območja; kot drugo je treba vzpostaviti davčne sisteme, ki bodo naklonjeni podjetjem in bodo verjetno povečali število na novo ustanovljenih podjetij, kar pomeni zmanjšanje davkov, ki onemogočajo učinkovitost in zavirajo ustvarjanje novih delovnih mest, zlasti za posamezne družbene skupine, kot so ženske, dolgoročno nezaposlene osebe in starejše osebe; kot tretje je treba tudi povečati konkurenčnost na notranjem trgu, saj bodo podjetja s sedežem v EU ob bolj neizprosni konkurenci v EU toliko bolj konkurenčna tudi zunaj EU;

6. je prepričan, da socialni model, na katerem temeljijo evropski industrijski odnosi, omogoča EU, da ohranja visoko stopnjo svetovne konkurenčnosti nasproti njenim glavnim konkurentom; meni, da je največji izziv za EU obdržati delovanje tega socialnega modela kljub pritisku, ki obstaja na čedalje bolj konkurenčnih svetovnih tržiščih in teži k nadaljnjemu zmanjšanju socialnih in okoljskih stroškov proizvodnje;

7. meni, da so koristi odprtega trgovinskega sistema večje od morebitnih slabosti; zato meni, da bi si morala EU še naprej prizadevati za dokončno vzpostavitev enotnega trga, da bi morala še naprej spodbujati širitev svetovne liberalizacije ter prosto in pošteno trgovino ter se upirati protekcionizmu; meni tudi, da ni mogoče zanemariti njegovega potencialnega razdiralnega vpliva na določene sektorje, regije in države, na primer posledic selitev proizvodnje;

8. meni, da imajo od liberalizacije koristi večinoma tiste države, ki odstranijo tarife in netarifne ovire ter odprejo svoje trge; zato meni, da je sposobnost EU, da poveča svojo konkurenčnost, odvisna med drugim od tega, kako se bo spoprijela z ovirami za trgovino na svetovni ravni, ali bo zagotovila dokončno vzpostavitev skupnega trga in odprla svoje trge za tretje države;

9. se strinja s strategijo Komisije, da je treba pozitivno vplivati na proces globalizacije in obvladovati tveganja;

10. obžaluje, da državljani EU globalizacijo enačijo z upadajočo evropsko proizvodnjo in izgubami delovnih mest; poudarja, da mora EU sprejeti ustrezno strategijo za izvajanje potrebnih reform, s pomočjo katerih bo EU lahko izkoristila prednosti globalizacije in s tem povečala proizvodnjo in stopnjo zaposlenosti;

11. poziva Komisijo in države članice, naj evropske državljane bolje seznanita z vsemi vidiki globalizacije in z dejanskimi koristmi, ki izhajajo iz sodelovanja EU v mednarodnem trgovinskem sistemu;

12. meni, da so koncepti, ki podpirajo vseživljenjsko učenje, koristna orodja, vendar so neustrezen odgovor na predvidene spremembe v svetovnih proizvodnih strukturah; zahteva, naj se strategija EU za novo svetovno konkurenčnost izvaja v soodvisnosti od napredka, doseženega pri uresničevanju Lizbonske agende, ki jo je treba na spremeniti tako, da se bo bolje lotevala upravičenih strahov evropskih državljanov, da se ne bodo mogli prilagoditi spremembam;

13. verjame, da bi vse večja konkurenca morala spodbuditi EU k večji prizadevnosti na področju izobraževanja, raziskav in razvoja, da bi svoj položaj na svetovnem trgu inovativnih proizvodov ter visoko kvalificiranih storitev obdržala oziroma ga izboljšala z ustvarjanjem novih primerjalnih prednosti;

14. verjame, da je nujno podpirati vključevanje zelo inovativnih evropskih podjetij za visoko razvito tehnologijo v svetovno trgovinsko okolje;

15. poudarja, da je za EU kljub zunanjim konkurenčnimi pritiskom strateškega pomena ohraniti dovolj širok in raznolik industrijski temelj; zato meni, da bi morala odpiranje trgovine spremljati zanesljiva industrijska politika na evropski in nacionalni ravni, odpiranje pa bi moralo biti skladno s to politiko;

16. poudarja, da gospodarski uspeh EU temelji na dejavnosti malih in srednje velikih podjetij, ki morajo z boljšim dostopom do možnosti za raziskave in razvoj dobiti možnost, da zagotovijo proizvodnjo visokokakovostnega blaga pri vrhu vrednostne verige;

17. opozarja, da je EU v večini sektorjev že eno od najbolj odprtih gospodarstev na svetu in da je zelo pripomogla k občutni širitvi svetovne trgovine v zadnjih petdesetih letih, od česar je imela tudi koristi;

18. vendar meni, da na učinkovitost EU v primerjavi z že razvitimi gospodarstvi in rastočimi gospodarstvi, negativno vplivajo tako preskromna vzajemnost pri pogojih za dostop do trga kot nezadovoljivo izpolnjevanje dogovorjenih trgovinskih pravil ter širjenje nepoštenih trgovinskih praks;

19. ugotavlja, da veliko držav v svetu, skupaj z velikimi rastočimi gospodarstvi, ohranja visoke tarifne in netarifne ovire za izvoz iz EU; meni, da bi morala biti odprava ali bistveno zmanjšanje takih ovir ob ustreznem upoštevanju razvojnih razlogov ena glavnih prednostnih nalog trgovinske politike EU;

20. se strinja s Komisijo, da svetovni trgovinski sistem ni več rezerviran le za države OECD; priporoča, da se države kot na primer Mehika vključijo na seznam držav, ki jih Komisija šteje med države v vzponu; opozarja, da države v vzponu, na primer Kitajska, Brazilija, Rusija, Indija in Mehika, že predstavljajo več kot 18 % svetovnih trgovinskih tokov;

21. poziva, naj zunanja politika EU partnerskim državam zagotovi pravičen gospodarski razvoj, naj se bori proti socialnemu dampingu ter spodbuja skladnost z družbeno zakonodajo in predpisi o dostojnih standardih zaposlovanja, kot jih predlaga Mednarodna organizacija dela in ki zagotavljajo dostojne dohodke delavcem in njihovim družinam, pravico do varnosti in zdravja pri delu ter pravico do socialne varnosti in svobodo delovanja sindikatov;

22. poudarja potrebo po spodbujanju pravil ravnanja, ki bi vključevala cilj dostojnih delovnih standardov in druge vidike socialne odgovornosti podjetij in ki bi veljala za podružnice podjetij s sedežem v EU v tretjih državah, njihove podizvajalce in dobavitelje;

23. ugotavlja, da ima EU interes za nadaljevanje in stopnjevanje dvostranskih pogajanj z njenimi poglavitnimi razvitimi trgovinskimi partnerji, pod pogojem, da to ne ogroža okoljskih in zdravstvenih standardov EU ter da se spoštuje konvencija UNESCA o zaščiti in spodbujanju različnosti kulturnega izražanja z dne 20. oktobra 2005;

Svetovna trgovinska organizacija

24. meni, da ostaja mnogostranski trgovinski sistem, ki ga predstavlja Svetovna trgovinska organizacija, najučinkovitejši okvir za vzpostavitev proste trgovine na svetovni ravni; vendar meni tudi, da bi bilo treba sistem Svetovne trgovinske organizacije do neke mere reformirati in tako povečati njeno preglednost in učinkovitost; pozdravlja obnovitev uradnih pogajanj o razvojni agendi iz Dohe in ponavlja, da zelo podpira uspešen zaključek teh pogajanj;

25. meni, da je na pogajanjih o razvojni agendi iz Dohe za evropska podjetja ključnega pomena doseči ambiciozne in uravnotežene rezultate, kar bi morala biti za pogajalce EU prednostna naloga;

26. ugotavlja, da gre pri krogu pogajanj v Dohi za razvoj in da mora zato nova trgovinska agenda EU odražati razvojne cilje; ugotavlja tudi, da nova trgovinska agenda vključuje posebno odgovornost glede uspešnosti razvojne politike EU, zlasti v odnosu do najrevnejših držav;

27. meni, da je resna reforma institucionalne strukture in procesa odločanja v Svetovni trgovinski organizaciji nujna, če naj se njeno delovanje kakor koli izboljša in se odgovori na izzive nenehno naraščajočega članstva; poziva Komisijo, naj dejavno prispeva k razmišljanju o tej temi na svetovni ravni in predstavi konstruktivne predloge;

28. meni, da bi ob promociji temeljnih mnogostranskih pravil na področju konkurenčne politike EU in z okrepitvijo mednarodnega sodelovanja na tem področju tržišča lahko postala bolj odprta, uravnotežena in učinkovita;

Dvostranski in regionalni sporazumi o prosti trgovini

29. poudarja, da je Svetovna trgovinska organizacija najustreznejši forum za zagotovitev pravične razporeditve koristi, ki izvirajo iz rastoče globalizacije; zato meni, da mora biti ambiciozen, razvojno usmerjen izid pogajanj o razvojni agendi iz Dohe glavna prednostna naloga EU; meni, da dvostranski in regionalni sporazumi o prosti trgovini niso najboljša rešitev; opozarja, da taki sporazumi vodijo k preusmerjanju trgovine, so pogosto neuravnoteženi, pripomorejo k diskriminaciji v mednarodnih trgovinskih odnosih, zaradi njih pa se pogosto zmanjšuje zavzetost držav, vključenih v Svetovno trgovinsko organizacijo;

30. meni, da je treba nove dvostranske ali regionalne pobude o prosti trgovini sprožiti le, če je to potrebno za izboljšanje konkurenčnega položaja izvoznikov EU na ključnih tujih trgih, zlasti če so druge trgovinske velesile že sklenile take sporazume s posameznimi državami ali regijami ali pa se o njih pogajajo; od Komisije zahteva popolno preglednost meril pri izbiri novih partnerjev za sporazume o prosti trgovini in vztraja, da je treba izvesti obsežno presojo vplivov na gospodarstvo in trajnost, v katero je treba vključiti vse zainteresirane strani, in objaviti njene rezultate;

31. meni, da bi morali biti vsi novi sporazumi o prosti trgovini, ki jih sklene EU, skladni s Svetovno trgovinsko organizacijo, celostni, ambiciozni, omogočati bi morali vzajemen dostop do trga, poleg tega pa bi morali zagotoviti daljnosežno liberalizacijo storitev in naložb ter preseči obstoječe mnogostranske obveznosti ter obveznosti, predvidene po uspešnem zaključku razvojne agende iz Dohe;

32. meni, da mora Komisija pri pogajanjih o sporazumih o prosti trgovini upoštevati nevarnost, da najmanjši in najšibkejši trgovinski partnerji ne bodo deležni koristi mednarodne trgovine, in zato vztraja, da je treba med pogajalskim procesom vseskozi upoštevati njihove interese;

33. poziva Svet, naj pri pripravi pogajalskih mandatov za sporazume o prosti trgovini ali pridružitvene sporazume razločuje med rastočimi gospodarstvi in državami v razvoju ter naj zagotovi, da bodo pri pogajanjih z državami v razvoju imele prednost njihove razvojne potrebe;

34. izraža prepričanje, da morajo vsi prihodnji sporazumi o prosti trgovini biti sodobni in vključevati standarde iz temeljnih konvencij Mednarodne organizacije dela;

35. zahteva, naj vsi sporazumi o prosti trgovini, ki jih sklene EU na novo, vsebujejo mehanizem, s katerim je mogoče v celoti ali delno prekiniti njihovo izvajanje, če druge strani dokazano ne izpolnjujejo svojih obveznosti iz teh sporazumov; meni, da bi morala Komisija pristati na uporabo takega mehanizma, kadar jo k temu s svojo resolucijo pozove Parlament;

36. poziva Komisijo, naj se z drugimi enako mislečimi članicami Svetovne trgovinske organizacije pogaja o skupnih osnovnih določbah v sporazumih o prosti trgovini, npr. o preferencialnih pravilih o poreklu blaga, da bi tako dosegli večjo doslednost takih sporazumov ter poenostavili njihovo uporabo v korist gospodarskih subjektov;

Večstranska/sektorska pogajanja

37. poziva Komisijo in Svet, naj preučita tudi prednosti, ki bi jih v nekaterih primerih prinesla večstranska/sektorska pogajanja, po zgledu sporazuma o civilnih zrakoplovih, sporazuma o vladnih naročilih in sporazuma o informacijski tehnologiji;

Splošni pristop k trgovinskim pogajanjem

38. vztraja, da bi morale biti koncesije, ki jih EU da pogajalskim partnerjem, enakovredne koncesijam zadevnih držav, izjeme pa bi morale biti jasno utemeljene z razvojnimi razlogi;

39. opozarja na strateški pomen in večnamensko naravo kmetijstva v EU; poudarja, da kmetijstvo ne bi smelo biti edino področje, na katerem EU med trgovinskimi pogajanji podeljuje koncesije, in da mora trgovinska politika še naprej upoštevati osnovne pristope, določene med več zaporednimi reformami skupne kmetijske politike;

40. opozarja, da je EU kot največji enotni trg za blago in storitve na svetu zelo privlačna za izvoznike z vsega sveta; opozarja na pomembno moč, ki jo to daje pogajalcem EU v mnogostranskem ter v dvostranskem in regionalnem okviru;

41. meni, da bodo morali EU in vsi njeni trgovinski partnerji pri izvajanju politik pravične trgovine dajati vse večji poudarek mednarodnemu priznanju minimalnih okoljskih standardov, ki ustvarjajo enake pogoje za vse partnerje;

42. meni, da morajo trgovinska pogajanja na mnogostranski, dvostranski ali regionalni ravni stremeti za tem, da mednarodna trgovina sprejme svoje globalne, socialne in okoljske obveznosti ter obveznosti glede človekovih pravic in na ta način prispevati k prizadevanjem, ki potekajo v drugih okvirih; vztraja, da je treba napredek pri takšnih vprašanjih presojati samo glede na trgovinske interese EU, saj je zunanja trgovina samo eden, čeprav pomemben vidik trajnostnega gospodarskega razvoja v EU;

43. poziva Komisijo, naj pojasni svoje razumevanje narave družbenih in okoljskih pravil in standardov v mednarodni trgovinski politiki, določi načela in vsebino socialnega in okoljskega poglavja, predvidenega v novem sporazumu o prosti trgovini in pridružitvenih sporazumih, ter oblikuje prepričljivo strategijo za spodbujanje trgovinskih partnerjev EU k sprejetju takšnih poglavij;

Čezatlantski odnosi

44. meni, da mora EU imeti raznovrstnejše gospodarske odnose, mora ohraniti svojo politiko na področjih, kot sta javno zdravje in okolje, ter okrepiti gospodarske odnose z ostalimi regijami v svetu na podlagi miru in načel suverenosti, spoštovanja državljanskih svoboščin, spoštovanja okolja, socialnih standardov, človekovih pravic in razvoja;

45. krepitev čezatlantskih gospodarskih odnosov mora temeljiti na spoštovanju predpisov EU s področja okolja in javnega zdravja ter ne sme ogroziti neodvisnost njene konkurenčne politike in njenih pravil o zaščiti javnih storitev in kulturne raznolikosti;

46. priporoča, naj se zberejo zanesljivi podatki, da se preuči, koliko je je povezovanje gospodarskega trga EU in ZDA gospodarsko in družbeno pomembno za Mehiko in Kanado; opozarja na dejstvo, da so tuje neposredne naložbe v Mehiko pogosto usmerjene prek evropskih odvisnih družb, ki delujejo v ZDA, kar pojasnjuje, zakaj ti posli niso zajeti v podatkih EU-Mehika;

Kitajska

47. se sklicuje na omenjeno resolucijo o obetih za trgovinske odnose med EU in Kitajsko; vidi v Kitajski nazoren primer pozitivnega učinka, ki ga ima liberalizacija trgovine in dejavno sodelovanje na svetovnih in konkurenčnih trgih na gospodarsko rast in blaginjo; se zaveda velikih družbenih in okoljskih izzivov, s katerimi se srečuje ta država; poudarja, da bi Kitajska morala spoštovati vse obveznosti do Svetovne trgovinske organizacije, kot sta uveljavljanje mednarodnih delovnih standardov in zaščita pravic intelektualne lastnine; pozdravlja omenjeno sporočilo in delovni dokument Komisije o EU-Kitajski ter podpira prizadevanja Komisije, da bi opredelila ustrezno strategijo, ki bo obravnavala vse vidike odnosov med EU in Kitajsko;

48. meni, da se morajo gospodarski in trgovinski odnosi s Kitajsko razvijati hkrati s političnim dialogom, ki bo vključeval odgovornosti obeh partnerjev na okoljskem in socialnem področju; poudarja, da morajo gospodarski in trgovinski odnosi med EU in Kitajsko temeljiti na spoštovanju pravil pravične in nepristranske trgovine ter izvajanju pravil Svetovne trgovinske organizacije;

49. meni, da neustrezna zaščita pravic intelektualne lastnine predstavlja enega največjih izzivov, s katerimi se srečuje EU v dvostranskih odnosih s kitajskimi oblastmi; zato poziva Komisijo, naj si še intenzivneje prizadeva, da bi Kitajsko prepričala, naj v celoti spoštuje sporazum TRIPS in izboljša izvrševanje sodb, ki jih izrečejo sodišča;

Regulativna vprašanja

50. poudarja vse večji pomen regulativnih vprašanj v mednarodni trgovini; poziva k večji skladnosti predpisov in običajnih postopkov med EU ter njenimi glavnimi trgovinskimi partnerji; poudarja, da zaradi tega standardov in predpisov pri usklajevanju ne bi smeli zmanjševati, saj bi s tem omajali zaupanje državljanov na področju zdravja, varnosti in okolja, temveč bi si morali bolj prizadevati za zagotovitev, da jih bodo glavni trgovinski partnerji EU priznavali in izvajali;

51. zahteva, naj Komisija sistematično oceni učinek notranje politike in predpisov EU na svetovno konkurenčnost ter naj v regulativnem postopku oblikovanja politike upošteva konkurenčni položaj podjetij EU v Evropi in zunaj nje;

52. poudarja, da je v zvezi s Svetovno trgovinsko organizacijo in dvostranskimi sporazumi o prosti trgovini pomembno pospešiti odpravljanje netarifnih trgovinskih ovir in uskladiti tehnične predpise, zlasti z uporabo načela vzajemnega priznavanja;

53. meni, da je oblikovanje svetovnih pravil in standardov najučinkovitejši način za preprečevanje regulativnih razlik, ki ovirajo trgovino; spodbuja Komisijo, naj dejavno sodeluje pri delu vseh ustreznih mednarodnih agencij in organov, ki določajo standarde;

54. podpira večstransko in dvostransko regulativno sodelovanje s ključnimi državami partnericami, če to ne povzroča neupravičene diskriminacije drugih ali partnerjem omogoča, da neupravičeno posegajo v notranji postopek odločanja EU;

Zaščita pravic intelektualne lastnine

55. poziva Komisijo, naj nadaljuje s prizadevanji na področju raziskav, razvoja in inovacij; ugotavlja, da je spoštovanje patentov in zaščita pravic intelektualne lastnine srž zunanje konkurenčnosti EU, ter meni, da bi v zvezi s tem EU morala zavzeti bolj odločno stališče v odnosih s tretjimi državami;

56. poudarja, da ponarejanje in piratstvo povzročata izgubo delovnih mest, ogrožata inovacije ter vlade prikrajšata za davčne prihodke; poudarja, da sta ustrezna zaščita pravic intelektualne lastnine in njihovo učinkovito uveljavljanje temelj svetovnega gospodarstva;

57. meni, da je za ohranitev in izboljšanje zunanje konkurenčnosti EU od njenih glavnih trgovinskih partnerjev nujno zahtevati ustrezno zaščito pravic intelektualne lastnine;

58. pozdravlja zavezo Komisije, da bo okrepila določbe o pravicah intelektualne lastnine v mednarodnih trgovinskih sporazumih in izvajanje obstoječih obveznosti;

59. vztraja, da morajo glavni trgovinski partnerji EU, na primer Kitajska in Rusija, spoštovati pravice intelektualne lastnine v skladu z obveznostmi Svetovne trgovinske organizacije/sporazuma TRIPS;

60. poudarja, da pri politiki pravic intelektualne lastnine Evropa od držav v razvoju ne bi smela zahtevati več od obveznosti iz sporazuma TRIPS, temveč bi morala spodbujati k uporabi prilagodljivosti TRIPS;

61. meni, da bi morala biti zaščita pravic intelektualne lastnine, skupaj z dokazili o njihovem učinkovitem uveljavljanju z ustreznimi pravnimi in upravnimi sredstvi, osnovni pogoj za pristop k Svetovni trgovinski organizaciji;

62. poziva Svet, naj sprejme predlog Komisije za Uredbo Sveta o navedbi države porekla za določene izdelke, uvožene iz tretjih držav (KOM(2005)0661), kot jo je podprl Parlament v svoji resoluciji z dne 6. julija 2006 o označbi izvora [10];

Strategija dostopa do trga

63. pozdravlja odločitev Komisije, da bo revidirala strategijo dostopa do trga, in pričakuje, da bo v letu 2007 o tem sprejela sporočilo; poziva Komisijo, naj poskrbi, da bo Parlament pri tej pobudi tesno sodeloval;

64. vztraja, da se je treba osredotočiti zlasti na netarifne ovire, saj s postopnim nižanjem ali odpravljanjem tarif prav te postajajo glavne ovire v mednarodni trgovini; opozarja, da so netarifne ovire zelo raznovrstne, tehnično kompleksne in politično občutljive, zaradi česar jih je težko odstranjevati, in poziva Komisijo, naj tej zahtevni nalogi posveti dovolj sredstev;

65. opozarja na resno nevarnost, da bodo v 21. stoletju varnostni ukrepi postali glavne netarifne ovire; poziva vse države, naj upravičena varnostna vprašanja rešujejo z ukrepi, ki kar najmanj omejujejo trgovino, in naj za dosego tega cilja sodelujejo - mnogostransko, večstransko ali dvostransko;

66. poziva delegacije Komisije, veleposlaništva držav članic in njihove agencije za pospeševanje trgovine, gospodarske zbornice ter vse ostale javne in zasebne organizacije, predstavnice evropskih gospodarskih interesov na tujem, naj bolje koordinirajo svoje dejavnosti pri promociji blaga in storitev EU, odpiranju trgov in večanju investicijskih tokov;

Storitve

67. opozarja na vse večji delež, ki ga predstavljajo storitve v svetovni gospodarski proizvodnji ter v BDP Evropske unije; opozarja tudi na visoko stopnjo zunanje konkurenčnosti, ki jo dosegajo evropski ponudniki storitev; poziva Komisijo, naj si v vseh trgovinskih pogajanjih prizadeva za postopno in vzajemno liberalizacijo storitev ter za politiko vse večje standardizacije, preglednosti in predvidljivosti pravil in predpisov, ki zadevajo ta sektor, da bi visoko konkurenčni evropski storitveni sektor v tretjih državah deloval svobodneje; vendar ugotavlja, da to ne bi smelo voditi ne v ponudbe ne v zahteve na področju javnih storitev;

68. meni, da je treba ločevati med komercialnimi in javnimi storitvami; poudarja, da je treba javne storitve ohranjati izven vseh pogajanj, zlasti ko gre za storitve, ki pokrivajo osnovne potrebe prebivalstva in omogočajo dostop do osnovnih "javnih dobrin", kot so zdravstvene storitve, izobraževanje, pitna voda in energija, pa tudi tiste, ki so velikega pomena za ohranjanje kulturne raznolikosti, na primer avdiovizualne storitve;

69. vztraja, da je partnerjem iz najmanj razvitih držav treba zagotoviti, da bodo obdržali politični prostor, v katerem bodo lahko uravnavali storitve, pomembne za njihov razvoj;

70. meni, da mora EU spodbujati širitev ter priznanje mednarodnih računovodskih in revizorskih standardov ter praks, s čimer bodo tržišča postala bolj stabilna in pregledna, gospodarskim subjektom pa se s tem zagotovi, da bodo lahko imeli koristi od večje gotovosti in obveščenosti, kar za deva njihove dejavnosti zunaj EU;

71. zlasti vztraja, da mora EU za povečanje svoje zunanje konkurenčnosti v sklopu trgovinske politike sprejeti ukrepe za okrepitev varnosti elektronskih transakcij in trgovinskih izmenjav ter za izboljšanje zaščite podatkov;

72. meni, da so ob odprtju trga finančnih storitev in olajšanju pretoka kapitala vzporedno potrebne večja preglednost in izboljšave ukrepov za boj proti pranju denarja, financiranju terorizma in davčnim utajam, zlasti ko gre za offshore finančna središča;

Surovine in energija

73. meni, da bi bilo treba surovine, zlasti energetske vire, v novi trgovinski agendi EU posebej obravnavati;

74. meni, da mora biti, glede na potrebo da se proti podnebnim spremembam borimo tudi z bolj trajnostno trgovino, dostop do energije in virov ter njihova uporaba predmet mnogostranske določitve pravil, ki je ne smejo spodkopavati dvostranski trgovinski sporazumi, ki se potegujejo za najugodnejše pogoje dostopa;

Javna naročila

75. meni, da glede na veliko stopnjo odprtosti trgov javnih naročil EU na vseh političnih ravneh dobavitelji iz EU, zlasti mala in srednje velika podjetja, nimajo enakega dostopa do tujih trgov javnih naročil za blago, storitve in pogodbe o gradbenih delih ter da bi si Komisija morala prizadevati za vzajemni dostop v odnosih z razvitimi gospodarstvi ter rastočimi gospodarstvi v tem pomembnem gospodarskem sektorju; se strinja, da je izjemoma mogoče obravnavati namenske omejitve dostopa do delov trga naročil EU, da bi spodbudili vzajemnost, vendar pa močno nasprotuje poskusom, da bi ta trg zaprli zaradi protekcionizma;

76. poziva Komisijo, naj v okviru sedanjih ponovnih pogajanj v Svetovni trgovinski organizaciji o sporazumu o vladnih naročilih zagotovi, da bodo drugi sodelujoči pri tem sporazumu prevzeli resne obveznosti;

77. poudarja pa, da je potrebna višja raven preglednosti, in zahteva od Komisije, naj se vzdrži pretiranih zahtev na področju javnih naročil, zlasti pri javnih storitvah, povsod kjer te najmanj razvitim partnerjem povzročajo težave;

78. je seznanjen s pobudo nekaterih držav članic za ponovno vzpostavitev ravnovesja v sporazumu o javnih naročilih v korist malih in srednje velikih podjetij; zato priporoča Komisiji in Svetu, naj vztrajata pri zahtevi, da se v sporazum o vladnih naročilih v okviru sedanjih ponovnih pogajanj v Svetovni trgovinski organizaciji vključi določba, s katero bo EU pri dodeljevanju javnih naročil lahko dala prednost malim in srednje velikim podjetjem, po vzoru določb, ki jih že izvajajo druge velike države, ki sodelujejo v tem sporazumu, na primer ZDA in Japonska;

79. meni, da je treba javna naročila vključiti tudi v vsa dvostranska in regionalna trgovinska pogajanja, ki jih začne EU, da bi se trgi javnih naročil uravnoteženo odpirali;

Spoštovanje pravil

80. poudarja, da je treba zagotoviti, da trgovinski partnerji EU v celoti spoštujejo pravila in obveznosti, ki izhajajo iz članstva v Svetovni trgovinski organizaciji ali iz dvostranskih ali regionalnih sporazumov z EU; poudarja, da je mehanizem Svetovne trgovinske organizacije za reševanje sporov izjemno pomemben za verodostojnost in učinkovitost mnogostranskega trgovinskega sistema; poziva Komisijo, naj ta mehanizem sproži vsakokrat, ko neupoštevanje drugih članic škoduje trgovinskim interesom EU ter v razumnem času s pogajanji ni mogoče doseči rešitve;

Instrumenti trgovinske zaščite

81. meni, da je za EU zaradi nadaljnje liberalizacije trgovine še pomembneje ohraniti sposobnost, da se zaščiti pred nepošteno trgovinsko prakso; meni, da so zato instrumenti trgovinske zaščite nepogrešljiv sestavni del strategije EU za zunanjo konkurenčnost;

82. se je pozorno seznanil s pobudo Komisije, da se vključi v celostno revizijo instrumentov trgovinske zaščite ter da začne z javnim posvetovanjem na podlagi omenjenega sporočila Komisije o zeleni knjigi za javno posvetovanje;

83. opozarja, da v povzetku dokumenta "Evaluation of EC trade defence instruments" (ki so ga pripravili pri Mayer, Brown, Rowe and Maw LLP in Komisiji predali decembra 2005) Komisija navaja, da ta študija zaključuje, da je "status quo smiseln in ustrezen za obravnavanje interesov vseh vpletenih skupin", in zato zagovarja stališče, da za zdaj ni vidne ali nujne potrebe po reviziji ali spremembi obstoječih instrumentov trgovinske zaščite Skupnosti;

84. ugotavlja, da ta čas tečejo pogajanja o mnogostranskih ukrepih glede instrumentov trgovinske zaščite v okviru razvojne agende iz Dohe; pozdravlja ta pogajanja, vendar obžaluje ameriško nasprotovanje reformam instrumentov trgovinske zaščite v okviru Svetovne trgovinske organizacije; meni, da v svetu narašča uporaba instrumentov trgovinske zaščite, zlasti v industrijsko razvitih državah, zato so potrebna nova strožja pravila na ravni Svetovne trgovinske organizacije, ki bodo zagotovila nadaljevanje proste in poštene svetovne trgovine;

85. podpira idejo, da se ti instrumenti prilagodijo novi stvarnosti svetovnega gospodarstva, vendar opozarja na nevarnost, da bi EU enostransko ostala brez zaščite, tako da se ne bo mogla braniti pred nepošteno trgovinsko prakso v mednarodnem okviru, ki ga zaznamujeta velik razcvet takega ravnanja ter dejstvo, da tretje države intenzivno uporabljajo in pogosto zlorabljajo ukrepe trgovinske zaščite proti uvozu iz EU;

86. podpira prizadevanja Komisije, da spremlja izvajanje ukrepov trgovinske zaščite proti uvozu iz EU v tretjih državah, da se bo lahko odzvala na morebitne zlorabe ter prizadetim podjetjem zagotovila ustrezno pomoč;

Carine

87. poudarja, da so carinski predpisi in postopki pomembni za pravilno izvajanje ukrepov trgovinske politike; meni, da je v opredelitev in izvajanje teh predpisov in postopkov treba uvesti ustrezno ravnovesje med učinkovitim nadzorom in pospeševanjem trgovinskih tokov;

88. opozarja, da preveč zapleteni in obremenjujoči postopki uvoza, ki jih uporabljajo številne države v svetu, izvoznikom EU mnogokrat povzročajo velike transakcijske stroške in predstavljajo velike ovire za trgovino; zato podpira prizadevanja Komisije za rešitev tega vprašanja v mnogostranskih pogajanjih o trgovinskih olajšavah v okviru razvojne agende iz Dohe ter z dvostranskimi in regionalnimi pogajanji;

89. poziva Komisijo in države članice, naj resno premislijo o možnosti, da se v EU vzpostavi enotna carinska služba, ki bo učinkoviteje izvajala carinske predpise in postopke na celotnem carinskem območju EU;

Menjalni tečaji

90. ugotavlja, da so menjalni tečaji eden od glavnih dejavnikov v razvoju mednarodne trgovine; poziva Komisijo, naj poda konkretne predloge glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti, če menjalni tečaji ogrožajo konkurenčnost EU, in naj preuči možnost vključitve takih ukrepov pri prihodnji reviziji instrumentov trgovinske zaščite EU;

Institucionalna vprašanja

91. meni, da na kredibilnost in učinkovitost skupne trgovinske politike kot instrumenta konkurenčnosti EU negativno vpliva premajhna legitimnost te politike, ker Parlament vanjo ni vpleten v zadostni meri;

92. obžaluje dejstvo, da pomembna zakonodaja o trgovini, na primer zakonodaja o instrumentih trgovinske zaščite, ni vključena v področje uporabe postopka soodločanja in da je še vedno negotova uporaba postopka privolitve pri območjih proste trgovine; poziva države članice, naj ta nezadovoljiv položaj čim prej popravijo z izvedbo potrebnih institucionalnih reform in zlasti z izvajanjem določb o mednarodni trgovini iz osnutka Pogodbe o Ustavi za Evropo;

93. poziva Komisijo in Svet, naj ga izčrpno obvešča o vseh novih pobudah, ki bodo izhajale iz sporočila "Globalna Evropa" in ga vključuje vanje;

*

* *

94. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in držav kandidatk.

[1] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0388.

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0450.

[3] UL C 293 E, 2.12.2006, str. 155.

[4] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0419.

[5] UL C 298 E, 8.12.2006, str. 235.

[6] UL C 233 E, 28.9.2006, str. 103.

[7] UL C 193 E, 17.8.2006, str. 110.

[8] Dokument Sveta 7775/1/06.

[9] UL C 291 E, 30.11.2006, str. 321.

[10] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0325.

--------------------------------------------------