SL Uradni list Evropske unije C 229/1

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o digitalnem trgu kot gonilu rasti (raziskovalno mnenje)

2012/C 229/01

Poročevalka: Laure BATUT

Dansko predsedstvo Sveta EU je 11. januarja 2012 sklenilo, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednji temi:

Digitalni trg kot gonilo rasti

(raziskovalno mnenje).

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 10. maja 2012.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 481. plenarnem zasedanju 23. in 24. maja 2012 (seja z dne 23. maja) s 141 glasovi za, 7 glasovi proti in 5 vzdržanimi glasovi.

1. Uvod

1.1 Digitalno gospodarstvo temeljito spreminja vse navade ter se nanaša na celotno socialno in ekonomsko strukturo naših družb. Ključnega pomena pri tem sta varnost in interoperabilnost. Digitalna agenda Evropske unije je ena vodilnih pobud strategije Evropa 2020. Odbor je sprejel že mnogo mnenj o učinkih digitalne tehnologije (1) na naše družbe.

1.2 Dansko predsedstvo, ki se zaveda s tem povezanih izzivov, je EESO zaprosilo, da opredeli, kaj je potrebno, da bo digitalni trg postal gonilo rasti. Po mnenju Odbora bi morala vsa razmišljanja o digitalnem gospodarstvu vključevati socialni in civilni dialog ter posvetovanja in partnerstva.

1.3 Trg (2) ni sam sebi namen. Digitalna tehnologija mora biti sredstvo, ki služi gospodarstvu in ne ogroža gospodarskih, družbenih, človeških in kulturnih dosežkov. Spletna proizvodnja in trgovina ter razvoj digitalnega gospodarstva spreminjajo trg dela. EESO si želi večjo prepoznavnost, boljše obveščanje podjetnikov in potrošnikov ter primerna jamstva za vse.

1.4 EU pri razvoju in ponudbi internetnih storitev zaostaja za ZDA, pri proizvodnji pa za Azijo. Nujno bi morala v celoti izvajati svojo digitalno strategijo in spremeniti svoj pristop, da se bo lahko spoprijela s kratkoročnimi izzivi (npr. pravice intelektualne lastnine) in dolgoročnimi težavami (demografsko staranje). Po mnenju EESO so prednostne naloge naslednje: spodbujati gospodarske obveščevalne dejavnosti, oblikovanje evropskih vodilnih podjetij, ki imajo centre odločanja ter raziskovalne in razvojne dejavnosti na območju EU ter lahko koristijo vsem državljanom, ustvariti zaupanje, izboljšati sposobnosti vseh, povečati produktivnost in vključiti digitalno tehnologijo v strategijo trajnostne rasti.

V naslednjih točkah so predstavljena priporočila EESO:

2. Spodbujanje rasti z digitalno tehnologijo

2.1 Na celotnem evropskem ozemlju, vključno z čezmorskimi državami in ozemlji, je treba čim prej razviti potrebno infrastrukturo (3). Operaterji morajo na vseh območjih, tudi odročnih, zagotoviti univerzalni dostop. Sporočilo COM(2011) 942 o okrepitvi zaupanja v enotni digitalni trg po mnenju EESO morda vendarle ne bo zadostovalo.

2.2 Dostopnost strojne in programske opreme ter izobraževanja za njihovo uporabo za vse (4) sta temeljna predpogoja. Četrtina prebivalstva je starejših, zato je treba upoštevati njihov gospodarski potencial. Odbor meni, da mora biti dostopnost ena prednostnih nalog agende.

2.3 Za informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) je treba skupaj z industrijo, MSP in vsemi drugimi udeleženimi stranmi civilne družbe določiti standarde (5), da se v celoti zagotovita interoperabilnost in združljivost aplikacij in storitev, povezanih z IKT, ter uvede politika standardizacije IKT, ki podpira druge politike EU (resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. oktobra 2010 (6), točki 69 in 72). Po mnenju EESO je treba finančno pomagati MSP in družbenim akterjem, ki so udeleženi pri standardizaciji.

2.4 Zagotovljena mora biti povezljivost evropskih omrežij, da bo mogoče spodbuditi digitalno gospodarstvo ter povečati ponudbo blaga in storitev (mnenje CESE 490/2012 – TEN/469).

2.5 Po mnenju EESO je treba interoperabilnost ponudbe usklajevati na ravni EU. Standardizacija bo evropskim udeleženim stranem omogočila dostop do novih trgov na mednarodni ravni.

2.6 Odbor se je že zavzel za nevtralen in odprt internet (7).

2.7 Enotni trg mora nuditi vsa jamstva za uporabo, da se sprosti potencial povpraševanja z uporabo brezplačne in odprte programske opreme.

2.8 EESO podpira razvoj skupnih standardov za vmesnike.

2.9 EESO meni, da je nujno treba zagotoviti upravno sodelovanje med državami članicami in uvesti čezmejne storitve e-uprave, kar bi lahko poenostavili s splošno uporabo sistema IMI (informacijski sistem za notranji trg). Ta razvoj bi moral potekati v okviru večstranskega evropskega upravljanja (8).

2.10 Zaradi elektronskega trgovanja je potrebna uskladitev nacionalnih stopenj DDV: EESO meni, da bo ta prinesla dejanske prednosti tako podjetjem kot državljanom, če ne bo le pretveza za uskladitev stopenj navzgor.

2.11 Operaterjem in državljanom mora biti omogočeno, da z lahkoto najdejo informacije o svojih pravicah in tako brez bojazni izvajajo čezmejne transakcije.

2.12 Po mnenju EESO morajo predstavniki civilne družbe sodelovati (glej strategijo Evropa 2020 Zainteresirane strani in civilna družba) pri razvoju evropskega digitalnega gospodarstva, treba pa je spodbujati tudi njihovo udeležbo pri posvetovanjih in v partnerstvih. Digitalno gospodarstvo zajema vsa družbena področja. Vsak projekt bi moral imeti digitalno in socialno razsežnost.

2.13 Digitalna tehnologija spodbuja storitveno gospodarstvo, ki lahko vodi do deindustrializacije in nazadnje do ukinjanja delovnih mest v Evropi. Pri iskanju novih trgov je treba po mnenju EESO povezati tehnološke inovacije in proizvodnjo (konstruktorji) v Evropi. Novoustanovljena podjetja v sektorju IKT bi morala biti sposobna sama uresničiti svoj potencial za hitro rast. Po mnenju EESO je treba nujno razjasniti, zakaj obstoječi okvir ne spodbuja razvoja velikih evropskih ponudnikov internetnih storitev in evropskih prodajnih spletnih mest, ki bi jih poznali po vsem svetu.

2.14 Usposabljanje in vseživljenjsko učenje pomagata delojemalcem, da ostanejo zaposleni. Digitalna tehnologija lahko ta proces olajša, zlasti za prebivalstvo na odročnih območjih ali v ranljivem položaju. Usposabljanje na področju digitalne tehnologije za pridobitev kvalifikacij je potrebno za vse.

2.15 Do leta 2015 bodo za 95 % delovnih mest potrebna znanja in spretnosti, povezana z internetom. Odbor upa, da sprejeti ukrepi ne bodo imeli negativnih posledic za delo, kot na primer:

— stalno obremenjenost delavcev zaradi „nujnosti“ in njihov skoraj policijski nadzor;

— delo na daljavo za izredno nizko plačilo in izogibanje mediatorjem v socialnih sporih, kot so sindikati, kar je v škodo tako posameznikom kot kolektivnim pravicam.

EESO je prepričan, da morajo biti tako v digitalnem gospodarstvu kot drugje vsa delovna mesta dostojna, saj povečujejo svetovno povpraševanje.

3. Ustvarjanje rasti z zaupanjem v digitalno gospodarstvo

3.1 Temeljne pravice

3.1.1 Odbor želi, da se ohranijo pravice in varnost državljanov, ne da bi to omejevalo njihovo svobodo. V letu 2012 je na dnevnem redu splošna evropska strategija o internetni varnosti. Velikega pomena bo evropski center za kibernetski kriminal, ki naj bi bil ustanovljen do leta 2013. EESO želi, da bi EU končno spodbudila razvoj zmogljivega evropskega spletnega iskalnika, kot je npr. Google.

3.1.2 Odbor pripravlja mnenje o varstvu osebnih podatkov, ki je eno glavnih področij (COM(2012) 10 final). Zavzel se je že za „pravico biti pozabljen“ (9) in za pravice uporabnikov interneta, zlasti mlajših in ranljivih oseb. Želi, da bi bil predlog Komisije čim prej sprejet in da bi se upoštevale njegove ugotovitve kljub nasprotovanju, ki so ga že izrazili ponudniki internetnih storitev zunaj EU.

3.1.3 EESO od Evropske unije pričakuje, da bo spodbudila inovacije in zaščitila svoja ustvarjalna dela. Nujno je potreben evropski patent, ki odpira možnosti za enotni digitalni trg.

3.2 Razvoj elektronskega trgovanja

3.2.1 Treba je odpraviti razdrobljenost ponudbe trgovskega blaga ter omogočiti čezmejno spletno trgovanje, da bodo prodajalci in potrošniki imeli dostop do blaga po konkurenčnih cenah (http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/editions/cms6_en.htm).

3.2.2 Po mnenju EESO je treba interoperabilnost ponudbe usklajevati na ravni EU. Standardizacija bo evropskim zainteresiranim stranem omogočila dostop do novih trgov na mednarodni ravni.

3.2.3 EESO meni, da je nujno treba rešiti težave, povezane s spletnim nakupovanjem, ter odpraviti diskriminacijo na podlagi državljanstva ali kraja bivanja, ustvariti pa je treba tudi pogoje za enakopraven dostop za vse.

3.2.4 Uporabniki morajo imeti lahek dostop do informacij o svojih pravicah (COM(2011) 794 final) in možnih pravnih sredstvih. Vedno bolj se kaže potreba po spletnih točkah „vse na enem mestu“. Odbor (10) podpira Komisijo v njenih določbah, da tak sistem ne sme potrošnikom niti trgovcem odvzeti pravice, da zahtevajo odškodnino na sodišču. Komisija bi morala v Direktivo št. 2000/31/ES vključiti pametne vmesnike, kot je BATNA (Best Alternative to a Negotiated Agreement), da se posodobijo standardi „prve generacije“. Možnost potrošnikov za učinkovito reševanje sporov (11), do katerih prihaja pri trgovanju, je pomembna za večje spletno povpraševanje. Uporabniki bi morali imeti lahek dostop do jasnih informacij o svojih pravicah. Zajete bi morale biti vse vrste spletnih sporov.

3.2.5 EESO meni, da morajo evropska besedila državljanom vlivati enako stopnjo zaupanja v digitalni trg, kot jo pričakujejo v svoji državi. Potrošniki potrebujejo informacije o možnostih na trgu, da bodo lahko delovali kot ozaveščeni uporabniki. V ta namen bi lahko med širšo javnost razdelili vodnik po digitalnih storitvah za potrošnike.

V okviru predloga Direktive št. 2011/942 EESO poziva organe EU, naj sprejmejo pobude v zvezi z:

— obveščanjem ponudnikov spletnih storitev in zaščito uporabnikov interneta;

— neustreznimi sistemi plačevanja in dobave;

— bojem proti prepogostim zlorabam.

3.2.6 S splošno uporabo

— varnega e-podpisa,

— elektronskega časovnega žigosanja dokumentov,

— interoperabilnosti sistemov e-podpisov,

— vzajemnega priznavanja certifikacijskih organov (SSCD – Secure Signature Creation Devices) in registracije ponudnikov storitev elektronskega certificiranja,

— sistema varstva potrošnikov in uskladitev pravnih sredstev (Direktiva št. 2011/83/EU in dokument COM(2012) 100 final),

— poročila o izvajanju Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov,

— uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov

bi lahko vzpostavili zaupanje akterjev.

3.2.7 EESO še vedno podpira kolektivne mehanizme za odškodnine v primeru kršitve kolektivnih pravic. To bi dopolnjevalo varstvo, ki ga že zagotavljajo tako alternativna kot pravna sredstva (12) (glej Direktivo št. 98/27/ES z dne 19. maja 1998). Na notranjem trgu je treba ustvariti pogoje za pošteno konkurenco (preambula PDEU, četrta alinea). Načelo pravice do učinkovitega pravnega sredstva je temeljna pravica v skladu z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 47).

3.2.8 Odbor podpira sporočilo Komisije o prodajnem pravu (13). Potrošniki potrebujejo pravno varnost. EESO izraža zadovoljstvo, da je Komisija upoštevala njegov predlog o „drugem režimu“, čeprav bi raje videl dve ločeni besedili (za poslovanje med podjetji (B2B) ter poslovanje med podjetji in potrošniki (B2C)).

3.2.9 Odbor z zanimanjem pričakuje evropsko agendo za potrošnike (COM(2011) 777 final/2), ki jo je napovedala Komisija in bo ocenila učinek digitalne revolucije na vedenje potrošnikov. Potreben je vseevropski okvir za elektronsko identifikacijo, avtentikacijo in podpisovanje, da se e-trgovanje podvoji in postane vzvod za rast (COM(2011) 942 final).

3.3 Zagotavljanje varnega trgovanja

3.3.1 Namen carinskega programa FISCUS (14) je uvesti spletni nadzor v vsej EU v boju proti piratstvu in ponarejanju. EESO meni, da je treba carinske uprave okrepiti z vidika osebja in nadzora, ki ga izvajajo. Poskrbeti je treba za večjo prepoznavnost Evropskega opazovalnega urada za ponarejanje in piratstvo ter mu zagotoviti ustrezna sredstva za spoprijemanje z izzivi s področja gospodarstva in javne varnosti.

3.3.2 Zakonodaja mora organom oblasti pomagati pri preiskavah sumljivih finančnih transakcij na internetu. Carinskim upravam bi lahko zaupali nalogo zaščite evropske kulturne in nesnovne dediščine ter povečali vlogo, ki jo imajo pri podpori MSP s podatkovnimi zbirkami, kot so zbirka o dostopu do trgov, služba za pomoč izvoznikom ali enoten virtualni informacijski portal.

3.4 Odbor želi, da bi državljani imeli na voljo listino o upravljanju in preglednosti. Meni, da je nujno treba zakonsko urediti e-trgovanje, vključno z elektronskim in mobilnim plačevanjem.

3.4.1 Po mnenju EESO je treba varnost novih digitalnih plačilnih sredstev zagotoviti z javnimi standardi. Trenutno samo zasebni akterji (operaterji) ustvarjajo in kontrolirajo svoje standarde in njihovo interoperabilnost. Po mnenju EESO je možnost, da bi tretja država lahko nadzorovala vse evropske finančne transakcije, škodljiva.

4. Razvoj produktivnosti in vključujoče rasti

4.1 Pogoji, ki spodbujajo rast

4.1.1 Za digitalni trg je potrebno evropsko upravljanje, ki je korektno in spoštuje pravice državljanov. Po letu 2015 naj bi točka „vse na enem mestu“ za blago in storitve pomagala akterjem v evropskem gospodarstvu. Digitalna podjetja morajo spoštovati načela družbene odgovornosti gospodarskih družb in socialnega dialoga.

4.1.2 Enotni digitalni trg ostaja razdrobljen na nacionalne trge. Enotna zakonodaja bi gospodarskim akterjem omogočila ekonomijo obsega. EESO meni, da bi Komisija morala zagotoviti sinergije pri delovanju svojih služb za vzpostavitev močnega vodstva, potrebnega za razvoj digitalne tehnologije v celotni Uniji in odpravo vseh njenih zaostankov. EU mora nujno ustvariti evropsko različico „Silicon Valley“, kjer bo mogoče skoncentrirati znanje ter javni in zasebni kapital, ki se bodo sposobni spoprijeti z izzivom obetavnih skupnih podjetij (joint-ventures).

4.1.3 Odbor opozarja na svoje mnenje o e-vključenosti, v katerem obravnava vprašanje, kako odpraviti razlike v dostopu do digitalne tehnologije. Priporoča, da EU prizna dostop do infrastrukture in orodij kot temeljno pravico ter digitalno tehnologijo opredeli kot sredstvo za vključevanje.

4.2 Podjetja in „digitalne“ dejavnosti za rast

4.2.1 Cilj digitalnega gospodarstva mora biti hitra rast BDP, zlasti s financiranjem novoustanovljenih podjetij. Vrednost ameriškega novoustanovljenega podjetja je zdaj približno 75 milijard EUR. Spodbujanje inovativnosti je povezano z ekonomskimi modeli, ki temeljijo na znanju, in povečuje spletno ponudbo.

4.2.2 Tržno sprejemanje novih storitev je odvisno od sposobnosti MSP, da si prizadevajo za digitalno tehnologijo (15) in da so interoperabilna. Za to je treba podpreti njihove konkretne projekte. EESO predsedstvo Sveta poziva, naj oceni rezultate naslednjih ukrepov:

— partnerstvo med nacionalnimi organi posameznih držav članic in glavnimi akterji IKT;

— zagotovitev 300 milijonov EUR za podjetja, ki razvijajo infrastrukturo za varčevanje z energijo in s tem povezane pametne tehnologije.

4.2.3 Elektronsko plačevanje s kartico ali mobilnim telefonom: Evropa bi morala na tem področju zavzeti vodilno vlogo, kot jo ima v primeru pametne kartice, ki je zelo zmanjšala goljufije.

4.2.4 Projekt SEPA (Single Euro Payments Area – enotno območje plačil v eurih; uredba iz februarja 2012, ki s 1. februarjem 2014 zamenjuje nacionalna nakazila in neposredne bremenitve z evropskim postopkom) zajema vse glavne instrumente plačil majhnih vrednosti. Po mnenju EESO je treba uskladiti provizije med bankami in med državami članicami. Konkurenčnost ne sme preprečevati inovacij ali ustvarjati dodatnih stroškov za potrošnika.

4.2.5 EESO meni, da je potreben ustrezen okvir za podporo MSP pri vstopu na digitalni trg, pa tudi na druge trge.

a) Na notranji ravni: 4.2.6.1 EESO priporoča, da se na evropski ravni opredeli obseg digitalnega gospodarstva in vključi v računovodske standarde. Ta obseg bi lahko zajemal digitalno blago, blago, ki ga je mogoče digitalizirati, ter blago, ki potrebuje digitalno tehnologijo. 4.2.6.2 Odbor ocenjuje, da bi podjetja morala vključiti svoje digitalno premoženje v svojo oceno. 4.2.6.3 Dejanski učinek sektorja IKT na podjetja in nacionalno bogastvo bi se moral meriti na podlagi meril, opredeljenih na evropski ravni. 4.2.6.4 Uvedba statuta evropske zasebne družbe (2008) (16) (zakonodajni predlog COM(2008) 396 final) bi MSP omogočila razvoj, saj bi poenostavila njihovo čezmejno trgovanje.

b) Na zunanji ravni: 4.2.7.1 Podporno industrijsko okolje je koristno za gospodarstvo, temelječe na znanju. Olajšuje naložbe, čezmejno uporabo IKT in digitalno dejavnost. Vendar pa MSP v prvi vrsti omejujejo pravna in tehnična razdrobljenost, pomanjkljiva preglednost in pogosto neustrezni načini dobave. 4.2.7.2 Uspešni modeli, kot je DiSCwise (GD TREN, akcijski načrt za logistiko tovornega prometa), bi lahko bili navdih drugim podjetjem za ustvarjanje delovnih mest in znanja (inteligentni prometni sistemi). 4.2.7.3 Globalizacija: da bi EU ohranila konkurenčnost svojih izdelkov z visoko dodano vrednostjo, je treba ustanoviti izvozne konzorcije in grozde, ki podpirajo raziskave in razvoj in jih države članice priznavajo. Tako bi se spodbudila internacionalizacija MSP (http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemlongdetail.cfm?item_id=4968).

4.2.8 Računalništvo v oblaku (Cloud Computing) lahko pomaga MSP (17), če je zares zagotovljena varnost podatkov, ki je velik izziv za velike ponudnike spletnih storitev in ponudnike dostopa do interneta. Evropska komisija bi se morala osredotočiti na spodbujanje računalništva v oblaku za MSP in jim pomagati pri dostopanju do računalništva v oblaku (usposabljanje, financiranje).

4.2.9 EU bi morala namenjati več poudarka obveščanju podjetij o njihovih možnostih financiranja in širiti zamisel projektnih obveznic (18).

4.2.9.1 Po mnenju EESO je treba olajševati naložbe v tvegani kapital v podporo raziskovalcem in inovativnim podjetjem (COM(2011) 702 final – Mala podjetja, velik svet).

4.2.10 Odbor priporoča, da se pripravi vodnik za dostop podjetij do čezmejnega digitalnega gospodarstva.

4.3 Intelektualna lastnina

4.3.1 Po mnenju EESO je bistvenega pomena, da EU na notranji in zunanji ravni ščiti ustvarjalnost, ki je porok za njeno prihodnost. Ohraniti je treba „kulturno izjemo“, saj prispeva k evropski raznolikosti. Obravnavani zaščitni ukrepi je ne smejo postavljati v slabši položaj v primerjavi z ameriškimi stvaritvami.

4.3.2 je v EU sedaj zagotovljeno varstvo pravic intelektualne lastnine s členom 118 PDEU, vendar pa 27 držav članic različno nadzoruje uporabo interneta.

4.3.3 EU znova preučuje politiko uporabe pravic intelektualne lastnine v tretjih državah na podlagi koncepta vzajemnosti in večstranskih pogajanj, kot v primeru trgovinskega sporazuma o boju proti ponarejanju ACTA (Anti-Counterfeiting Trade Agreement, ločen sporazum v okviru STO, ki so ga Komisija in 22 držav članic podpisale januarja 2012).

4.3.4 Odbor v svojem mnenju o pravicah intelektualne lastnine opozarja, da tega vprašanja ne bi smeli reševati z izključno premoženjskim in finančnim pristopom (19).

4.3.4.1 Odbor vztraja pri tem, da se je treba pri pripravi prihodnjega zakonodajnega predloga Komisije (2012) posvetovati z organizacijami, ki predstavljajo pravice in interese na tem področju (20). Opozarja, da sta potrebna preglednost in nadzor organov za upravljanje avtorskih in sorodnih pravic. Meni, da so dajatve za zasebno kopiranje nepravične, saj je tako kopiranje sestavni del pravične uporabe (fair use). Razlikovati je treba med državljani, ki vsebine z interneta nalagajo za osebno rabo, in osebami, ki opravljajo pridobitno dejavnost s ponarejanjem v velikem obsegu. Kulturna industrija ne sme postati sredstvo za bogatenje, splet pa ne orodje za privatizacijo kulture in znanja.

4.3.4.2 Evropski parlament je prejel evropsko peticijo z več kot 2 milijonoma podpisov (spletna stran AVAAZ.org), ki poziva k zavzemanju za brezplačen in odprt internet ter zavrnitvi ratifikacije sporazuma ACTA. Poudariti je treba, da sporazuma ACTA niso podpisale Kitajska, Rusija, Brazilija in Indija, države, iz katerih prihajajo mnogi ponarejeni izdelki.

Odbor ima občutek, da njegova stališča o mednarodnem sporazumu ACTA niso bila upoštevana (21). Če bo sporazum ratificiran, predlaga, naj Komisija prevzame skrb za zaščito svobode državljanov in njihove ustvarjalne sposobnosti.

4.3.5 Po mnenju EESO (22) bi bil za preprečevanje izkrivljanja „digitalne“ trgovine in dumpinga ob hkratnem varstvu avtorskih pravic koristen evropski zakonik avtorskih pravic, ki bi lahko odpravil dvome o tem, katera davčna zakonodaja se uporablja.

4.4 Javni sektor

4.4.1 Zaščititi je treba tudi javna naročila, ki predstavljajo 20 % BDP.

4.4.2 EESO meni, da mora biti zagotovljen hiter spletni dostop do javnih uprav prek varne elektronske identifikacije in elektronskega podpisa za vse – posameznike, uprave, podjetja, javna naročila.

4.4.3 Za javni sektor države članice skupaj s Komisijo opravljajo „medsebojno ocenjevanje“ v zvezi z izvajanjem direktive o storitvah. Odbor priporoča oceno direktive o storitvah z vidika priložnosti, ki jih ustvarja za enotni digitalni trg.

4.4.3.1 EESO je prepričan, da lahko enotni digitalni trg s pravno varnostjo in tehnologijo prispeva k izboljšanju ponudbe javnih storitev: prihranki po zaslugi rešitev za pametne javne službe lahko omogočijo brezhibna čezmejna javna naročila.

4.4.4 S spremembo direktive (23) o ponovni uporabi informacij javnega sektorja lahko Komisija poenostavi delo podjetij in posameznikov (glej mnenje TEN/478, ki je v pripravi).

5. Digitalna tehnologija kot vzvod za trajnostno rast

5.1 Za razvoj trajnostnega in visoko konkurenčnega socialnega tržnega gospodarstva EU potrebuje ustvarjalnost in inovativnost. Digitalna tehnologija je sredstvo, pa tudi vrednost, ki nima le komercialne razsežnosti.

5.2 Po mnenju Odbora je potrebna individualizirana strategija, ki bi zagotavljala „trajnostni značaj“ enotnega digitalnega trga.

5.3 Preučiti je treba ogljični odtis podjetij, ki delujejo in se širijo na digitalnem trgu. Odbor meni, da je s pametnimi tehnologijami mogoče izboljšati svetovno porabo energije in tako zmanjšati emisije CO2.

5.4 Zmanjšati je treba emisije CO2, povezane z digitalno opremo. Če bi v Evropi ustrezno ravnali z elektronskimi odpadki (z recikliranjem redkih kovin), bi lahko ustvarili pomemben trg in preprečili onesnaževanje tretjih držav.

5.5 Odbor poziva predsedstvo Sveta, naj v evropskem letu aktivnega staranja 2012 opozarja na prednosti digitalne tehnologije pri upravljanju storitev zdravstvenega in socialnega varstva, zlasti glede na staranje prebivalstva: zadrževanje v delovni aktivnosti z zmanjšanjem težavnosti dela ter na splošno komuniciranje, preprečevanje osamljenosti, telemedicina, robotika, osebna varnost itd. Vsa ta področja prinašajo tržne priložnosti ter omogočajo ustvarjanje novih vrst delovnih mest in rasti.

5.6 Pogoj za povezan digitalni trg EU je dokončanje vesoljskih projektov. V ta namen je treba dati na razpolago potrebna sredstva. EESO izraža obžalovanje, da Galileo in njegov globalni satelitski navigacijski sistem še ne delujeta ter da se zato v vsej Evropi in svetu uporablja ameriški GPS (24).

V Bruslju, 23. maja 2012 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) Glavna mnenja EESO na to temo:

UL C 318, 23.12.2006, str. 20 – UL C 157, 25.5.1998, str. 1 – UL C 376, 22.12.2011, str. 62 – UL C 143, 22.5.2012, str. 69 – UL C 318, 29.10.2011, str. 99 – UL C 318, 29.10.2011, str. 105 – UL C 68, 6.3.2012, str. 28 – UL C 248, 25.8.2011, str. 144 – UL C 97, 28.4.2004, str. 21 – UL C 175, 27.7.2007, str. 91 – UL C 77, 31.3.2009, str. 60 – UL C 175, 28.7.2009, str. 8 – UL C 218, 11.9.2009, str. 36 – UL C 277, 17.11.2009, str. 85 – UL C 48, 15.2.2011, str. 72 – UL C 54, 19.2.2011, str. 58 – UL C 107, 6.4.2011, str. 44 – UL C 107, 6.4.2011, str. 53 – UL C 107, 6.4.2011, str. 58 – UL C 376, 22.12.2011, str. 92 – UL C 24, 28.1.2012, str. 40 – UL C 318, 29.10.2011, str. 9 – UL C 143, 22.5.2012, str. 120.

(2) UL C 175, 28.7.2009, str. 43.

(3) UL C 44, 11.2.2011, str. 178.

(4) UL C 318, 29.10.2011, str. 9.

(5) UL C 376, 22.12.2011, str. 69.

(6) UL C 70E, 8.3.2012, str. 56–57.

(7) UL C 24, 28.1.2012, str. 139.

(8) UL C 376, 22.12.2011, str. 92.

(9) UL C 143, 22.5.2012, str. 120.

(10) UL C 162, 25.6.2008, str. 1.

(11) Mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spletnem reševanju potrošniških sporov (Uredba o spletnem reševanju potrošniških sporov) (še ni objavljeno v UL).

(12) UL C 162, 25.6.2008, str. 1.

(13) Mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem evropskem pravu za poslovanje in o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Skupno evropsko prodajno pravo za lažje čezmejno poslovanje na evropskem trgu, UL C 181, 21.6.2012, str. 75.

(14) UL C 143, 22.5.2012, str. 48.

(15) UL C 80, 3.4.2002, str. 67.

(16) UL C 125, 27.5.2002, str. 100.

(17) UL C 24, 28.1.2012, str. 40.

(18) UL C 143, 22.5.2012, str. 116, in UL C 143, 22.5.2012, str. 134.

(19) UL C 68, 6.3.2012, str. 28.

(20) Glej prejšnjo opombo pod črto.

(21) UL C 24, 28.1.2012, str. 139.

(22) UL C 143, 22.5.2012, str. 69.

(23) Mnenje EESO o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2003/98/ES o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, UL C 191, 29.6.2012, str. 129 .

(24) Mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi in obratovanju evropskih satelitskih navigacijskih sistemov, UL C 181, 21.6.2012, str. 179 .