v skladu s členom 85(1) Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov

Poleg tega je 278 sodelujočih v posvetovanju, na podlagi poziva za predložitev dokazov v okviru pobude „unija kapitalskih trgov“, ki je potekalo od 30. septembra 2015 do 31. januarja 2016, podalo mnenja o določbah uredbe EMIR. Odločeno je bilo, da je treba počakati na prispevke k tej pobudi, da se dobi poštena in uravnotežena slika izvajanja uredbe EMIR in izzivov, ki so se pojavili, ter ki bi se uporabili kot primerna podlaga za pregled Uredbe. Podroben povzetek odgovorov na posvetovanje o izvajanju uredbe EMIR je na voljo v poročilu o odzivih.

Komisija je izvedla javno posvetovanje o izvajanju uredbe EMIR, da bi zbrala prispevke deležnikov za pregled. To posvetovanje je potekalo od 19. maja do 13. avgusta 2015, Komisija je prejela 172 odgovorov različnih deležnikov iz celotne EU in tretjih držav.

Uredba EMIR se uporablja za skoraj vse uporabnike izvedenih finančnih instrumentov, vključno z vsemi nasprotnimi strankami, ki so pridobile dovoljenje v skladu z zakonodajnimi okviri Unije na področju finančnih storitev, nefinančnimi nasprotnimi strankami s sedežem v Uniji, centralnimi nasprotnimi strankami in repozitoriji sklenjenih poslov. Kot uredba se neposredno uporablja v vseh državah članicah Unije.

Evropska komisija mora uredbo EMIR v skladu z njenim členom 85(1) pregledati in pripraviti splošno poročilo, ki ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu skupaj z morebitnimi ustreznimi predlogi. Pri tem pregledu upošteva, da je treba podpreti prednostno nalogo Evropske komisije glede spodbujanja ustvarjanja delovnih mest in rasti.

Zato je uredba EMIR namenjena spodbujanju preglednosti in standardizacije na trgih izvedenih finančnih instrumentov ter zmanjševanju sistemskega tveganja izvajanjem njenih temeljnih zahtev. Te so:

Regulativni organi so imeli pred finančno krizo leta 2007 premalo informacij o dogajanju na trgih izvedenih finančnih instrumentov, kar je pomenilo, da so tveganja lahko ostala neopažena, dokler se niso uresničila. Poleg tega je kreditno tveganje nasprotne stranke pogosto ostalo nezmanjšano med nasprotnimi strankami pri izvedenih finančnih instrumentih OTC , kar je lahko povzročilo izgube, če je ena od nasprotnih strank postala plačilno nesposobna, preden je izpolnila svoje obveznosti. Zaradi velikega obsega transakcij na teh trgih in medsebojne povezanosti udeležencev na trgu so takšne izgube lahko predstavljale grožnjo za širši finančni sistem.

Številni regulativni organi za izvedene finančne instrumente po vsem svetu so to zavezo zdaj prenesli v svoje zakonodajne okvire.

Uredba EMIR je odgovor na zavezo, ki so jo voditelji skupine G-20 sprejeli septembra 2009: „Z vsemi standardiziranimi pogodbami o izvedenih finančnih instrumentih OTC je treba trgovati na borzah ali elektronskih platformah za trgovanje, kjer je to primerno, njihov kliring pa morajo najpozneje do konca leta 2012 opraviti centralne nasprotne stranke. O pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih OTC je treba poročati v repozitorije sklenjenih poslov. Za pogodbe brez centralnega kliringa morajo veljati višje kapitalske zahteve“.

V okviru pregleda je v skladu s svojimi pooblastili za pregled uredbe EMIR iz člena 85(1) prejela tudi posebne prispevke nekaterih organov Unije:

(a) člani Evropskega sistema centralnih bank (v nadaljnjem besedilu: ESCB) so ocenili potrebo po morebitnih ukrepih za olajšanje dostopa centralnih nasprotnih strank do likvidnostnih posojil centralnih bank. V svoji oceni menijo, da se v uredbo EMIR ne bi smele vključiti nobene določbe o dostopu do likvidnostnih posojil centralnih bank, pri čemer pa bi pristojni organi morali še naprej pregledovati okvire CNS za upravljanje likvidnostnih tveganj. ESCB meni, da bi uvedba takih določb lahko ogrozila neodvisnost centralnih bank, ki je zagotovljena s členom 130 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in ustvarila splošno moralno tveganje. Komisija se strinja z oceno ESCB.

(b) Organ ESMA je ocenil sistemsko pomembnost transakcij nefinančnih podjetij z izvedenimi finančnimi instrumenti OTC in zlasti vpliva te uredbe na to, kako nefinančna podjetja uporabljajo izvedene finančne instrumente OTC. ESMA ugotavlja, da sedanji pristop k zavarovanju pred tveganji ne zajema najpomembnejših udeležencev na trgu. Organ ESMA predlaga odpravo izjeme glede zavarovanja pred tveganji in preučitev možnosti uvedbe preprostega praga, ki bi zajel največje udeležence na trgu v smislu obsega poslovanja. Komisija se na podlagi prispevka organa ESMA strinja, da je lahko uporaba sedanjega pristopa iz uredbe EMIR za nekatere nefinančne nasprotne stranke preveč obremenjujoča glede na to, da sistemskega tveganja morda ne zmanjša zanesljivo. Narava varovanja pred tveganjem je vseeno pomemben dejavnik pri obravnavi sistemske pomembnosti nefinančnih nasprotnih strank , saj subjekti za varovanje pred tveganjem navadno niso visoko zadolženi in imajo v pogodbah o izvedenih finančnih instrumentih OTC temeljne nasprotne pozicije.

(c) Organ ESMA je izvedel pregled delovanja nadzornega okvira za centralne nasprotne stranke, vključno z učinkovitostjo kolegijev nadzornih organov, njihovimi načini glasovanja iz člena 19(3) in vlogo organa ESMA, zlasti med postopkom izdaje dovoljenj za centralne nasprotne stranke. Opredelil je nekaj primerov, za katere bi bilo treba razviti skupne pristope, zlasti glede uporabe postopkov iz členov 15 in 49 uredbe EMIR. Povratne informacije, zbrane med posvetovanjem, so pokazale, da obstaja veliko zanimanje za pojasnitev uporabe teh členov. Evropski organi bodo nadalje obravnavali konvergenco nadzora in javno dostopna merila za uporabo teh členov.

(d) Poročili organa ESMA in Evropskega odbora za sistemska tveganja (ESRB) o učinkovitosti zahtev po kritju za omejitev procikličnosti in potrebe po opredelitvi dodatnih intervencijskih zmogljivosti na tem področju:oba organa sta navedla predloge za izboljšanje obravnave procikličnosti. Komisija se strinja s predlogom za povečanje preglednosti zahtev po kritju, saj so to informacije, ki jih klirinški člani potrebujejo za učinkovito obvladovanje izpostavljenosti in napovedovanje nenadnih sprememb kritja, vendar je za druge spremembe še prezgodaj glede na to, da so se obstoječe zahteve po kritju in omejitvi procikličnosti začele uporabljati pred kratkim ter da se neupoštevanje standardov za kritje od takrat še ni jasno pokazalo.

(e) Poročilo organa ESMA o razvoju politik centralnih nasprotnih strank o zahtevah glede zavarovalnega kritja in zavarovanja s premoženjem ter njihovi prilagoditvi specifičnim dejavnostim in profilom tveganja njihovih uporabnikov: organ ESMA ugotavlja, da v tej fazi ni potrebe po pregledu določb uredbe EMIR o zahtevah glede zavarovalnega kritja in zavarovanja s premoženjem, saj je z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 153/2013 zagotovljena ustrezna stopnja razčlenjenosti za te zahteve.

Prispevki različnih organov kažejo, da se z izvajanjem uredbe EMIR dosegajo njeni prvotni cilji, ki so spodbujanje preglednosti in standardizacije na trgih izvedenih finančnih instrumentov ter zmanjšanje sistemskega tveganja. Ti prispevki so se ustrezno upoštevali pri pripravi tega poročila. Vendar Komisija ugotavlja, da je na nekaterih področjih še prezgodaj za velike spremembe uredbe EMIR glede na to, da so se obstoječe zahteve začele uporabljati pred kratkim in da doslej ni bilo neupoštevanja zadevnih standardov.

3.NAMEN POROČILA

Komisija mora v skladu s členom 85(1) pripraviti poročilo.

Opozoriti je treba, da je treba izvajanje nekaterih temeljnih zahtev iz uredbe EMIR še začeti ali dokončati. V tej fazi se v celoti še ne uporabljajo zlasti obveznosti glede kliringa in zahteve po kritju v zvezi s transakcijami z izvedenimi finančnimi instrumenti OTC brez opravljenega kliringa. Zato v tej fazi ni mogoče celovito pregledati vpliva uredbe EMIR.

Kljub temu so deležniki opredelili več težav v zvezi z izvajanjem teh zahtev, ki se že uporabljajo (in sicer zahtev glede poročanja v repozitorije sklenjenih poslov in zmanjševanja operativnega tveganja), ter težav pri pripravi na izpolnjevanje zahtev glede kliringa in kritja.

Številni deležniki trdijo zlasti, da se nekateri udeleženci na trgih izvedenih finančnih instrumentov pri izvajanju zahtev, kot sta poročanje o nekaterih transakcijah in njihov kliring, soočajo z velikimi izzivi, ki bi se lahko šteli za nesorazmerne glede na cilje uredbe EMIR in bi lahko v nekaterih primerih preveč vplivali na podjetja, saj bi bilo izpolnjevanje teh zahtev drago v primerjavi s prednostmi v smislu preglednosti trga in finančne stabilnosti, ki jih te zahteve prinašajo. Številni udeleženci javnega posvetovanja so svoje odgovore prikazali s primerjavo s pristopi k regulativni reformi, ki so bili uporabljeni v drugih jurisdikcijah.

To poročilo vsebuje povzetek področij, na katerih je glede na odgovore na posvetovanje in posebne prispevke različnih organov treba ukrepati za zagotovitev sorazmernejšega, učinkovitejšega in uspešnejšega izpolnjevanja ciljev uredbe EMIR.

4.GLAVNE UGOTOVLJENE TEŽAVE

Cilji uredbe EMIR glede spodbujanja preglednosti in standardizacije na trgih izvedenih finančnih instrumentov ter zmanjševanja sistemskega tveganja prek temeljnih zahtev iz Uredbe imajo splošno podporo. Te temeljne zahteve – zahteve po kliringu, kritju in poročanju, zahteve glede zmanjševanja operativnega tveganja ter zahteve za repozitorije sklenjenih poslov in centralne nasprotne stranke – ostajajo bistvene za izpolnjevanje ciljev uredbe EMIR in uresničevanje njenih mednarodnih zavez glede regulativne reforme.

Zato velja, da narave temeljnih zahtev uredbe EMIR, ki so bistvene za zagotavljanje preglednosti in zmanjševanje sistemskega tveganja na trgih izvedenih finančnih instrumentov, ne bi smeli bistveno spremeniti.

Kljub temu je bilo izpostavljenih več področij, na katerih bi se lahko zahteve uredbe EMIR prilagodile brez ogrožanja njenih splošnih ciljev, da bi se:

(i) poenostavile zahteve in povečala njihova učinkovitost ter

(ii) zmanjšali nesorazmerni stroški in bremena.