EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 1.12.2021 COM(2021) 764 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Skupna obravnava sedanjih in novih izzivov v zvezi s COVID-19



SKUPNA OBRAVNAVA SEDANJIH IN NOVIH IZZIVOV V ZVEZI S COVID-19 I. UVOD Jeseni se je v mnogih državah članicah COVID-19 spet razširil. Število okužb hitro narašča in vnovič se veča pritisk na bolnišnice in zdravstvene delavce. Vlade se spet trudijo, da bi potrebo po ukrepih za omejitev širjenja virusa uravnotežile s posledicami, ki jih prinašajo za družbo in gospodarstvo. Zaradi vrnitve kritičnih razmer po mirnejšem obdobju so številni državljani in državljanke nezadovoljni in utrujeni. Nova grožnja, ki jo pomeni različica omikron, je še povečala zaskrbljenost. Potrebno je takojšnje in odločno ukrepanje. Po zaslugi skupnih prizadevanj EU, držav članic ter državljank in državljanov smo veliko bolje pripravljeni za ukrepanje, kot smo bili na začetku pandemije. Veliko več vemo o tem, kako je mogoče prenos COVID-19 omejiti s higienskimi ukrepi in ciljno usmerjenimi omejitvami. Čedalje dostopnejši so terapevtiki, ki omogočajo zdravljenje koronavirusne bolezni. Predvsem pa za večino Evropejcev in Evropejk tveganje močno zmanjšuje cepljenje. Cepljenje je omogočilo vrnitev velikega dela vsakdanjega življenja na nekdanje tire in začetek okrevanja gospodarstev ter odprlo vrata pobudam za ponovno vzpostavitev svoboščin, kot je digitalno COVID potrdilo EU. Skupna prizadevanja EU za okrepitev proizvodnje in dobave cepiv so znatno povečala dostopnost cepljenja, zato so cepiva zdaj nedvomno na voljo – gre za jasen primer dodane vrednosti pristopa na ravni EU. Cepljenje pomeni, da je mogoče odzive na pandemijo bolj prilagoditi posameznikovim okoliščinam. Vseeno pa je pojav ponovnega tveganja novih različic opozorilo, da moramo še naprej odločno ukrepati in se hitro odzivati. Zdaj imamo na voljo precej širši nabor orodij, pa tudi izkušnje, ki nam omogočajo njihovo čim učinkovitejšo uporabo, vendar je uspeh cepljenja povzročil tudi, da se novi ukrepi za pripravo na trenutno fazo pandemije ne sprejemajo vedno pravočasno. Spet nas razmere učijo, da odlašanje uporabe teh orodij pomeni potrebo po čedalje ostrejših ukrepih. Ta nujnost velja tudi za ukrepe na svetovni ravni. Le z medsebojnim sodelovanjem bomo lahko učinkovito obvladali pandemijo in napredovali na poti k dolgoročni zdravstveni varnosti. Različica omikron znova kaže na pomen preglednosti v realnem času in globalnega usklajevanja ter izmenjave orodij, potrebnih za premagovanje pandemije. Njen pojav tudi dodatno razkriva, da mednarodna prizadevanja za podporo vsem državam pri spopadanju s pandemijo niso bila dovolj ambiciozna. Okrepitev prizadevanj na tem področju mora biti ena najpomembnejših prednostnih nalog. Izkušnje preteklih 18 mesecev kažejo, da je usklajen odziv EU najučinkovitejši in najprepričljivejši pristop k obvladovanju pandemije. Tak odziv kar najbolj poveča obseg in učinek naših ukrepov, zagotavlja predvidljivost za državljane in oblikuje okvir, znotraj katerega lahko države članice prilagajajo svoje odzivanje. Našim državljanom in državljankam kaže, da naše politike še vedno usmerja močno znanstveno soglasje. Zdaj se moramo nujno spet opreti na tak pristop. EU mora pokazati neomajno odločnost s hitrimi, jasnimi in usklajenimi ukrepi za obvladovanje ponovnega izbruha virusa. II. NOVI VAL OKUŽB S COVID-19 EU se danes sooča z dvojnim izzivom. V državah članicah število primerov narašča tako hitro, da so njihovi zdravstveni sistemi spet izpostavljeni najtežjim izzivom. Temu se je zdaj pridružila še grožnja, ki jo predstavlja različica omikron, in čeprav se dejanski vpliv te različice še raziskuje, gre zaradi hitrosti njenega širjenja in obsega mutacije očitno za skrb vzbujajočo različico. Glede na to, da se je pojavila v obdobju, ko je precepljenost še vedno premajhna in se je cepljenje s poživitvenimi odmerki komaj začelo, zdravstveni sistemi pa so že skoraj dve leti pod hudim pritiskom, je potrebno nujno ukrepanje. Nedavno širjenje virusa Število primerov COVID-19 se od oktobra strmo povečuje. Iz tedna v teden se tako povečuje število hudo obolelih, hospitalizacij in smrti, zlasti v državah članicah z nizko stopnjo precepljenosti. Vendar je zaradi že opravljenih cepljenj delež ljudi, ki resno zbolijo ali umrejo, znatno manjši kot v začetnih valovih. Eden od razlogov za porast virusa je prevladovanje različice delte, ki je dvakrat bolj prenosljiva kot prvotni virus, čeprav cepiva ostajajo učinkovita proti bolezni, ki jo povzroča ta različica. Poleg tega bi se lahko začela zmanjševati imunost pri prvih cepljenih (na splošno so to najbolj ranljive in starejše starostne skupine). Zaradi menjave letnega časa se je velik del družabnega in gospodarskega življenja preselil v zaprte prostore, kjer se virus lažje prenaša. Na zmožnost virusa, da se širi, ima prav tako jasen učinek hitrost, s katero vlade omilijo ali uvedejo omejitve in previdnostne ukrepe. Vendar je za sedanje razmere odločilnega pomena, da znaten delež Evropejcev in Evropejk še vedno ni cepljen. Skupaj še vedno ni polno cepljenih 23,5 % odraslih v EU, v nekaterih državah članicah pa ta delež dosega kar 70,8 %. Morda je najbolj zaskrbljujoče, da v nekaterih državah članicah še vedno tudi do 65 % ljudi, starejših od 65 let, ni polno cepljenih. Jasno je, da cepljenje zmanjšuje verjetnost okužbe in je zelo učinkovito pri zmanjševanju primerov težkega poteka bolezni in smrti. Cepljenje ne zagotavlja popolne zaščite pred okužbo in cepljene osebe lahko, če se okužijo, še vedno prenašajo bolezen, vendar je pri cepljenih posameznikih bistveno bolj verjetno, da bodo COVID-19 preboleli v razmeroma blagi obliki. Prva analiza podatkov iz treh držav članic potrjuje, da je stopnja hospitalizacije pri necepljenih osebah bistveno višja kot pri cepljenih. Cepljenje torej izrazito zmanjša možnost, da posameznik resno zboli zaradi COVID-19. Slika: Stopnja hospitalizacije zaradi COVID-19 glede na status cepljenja v treh državah članicah

Čeprav cepiva še vedno nudijo dobro zaščito, se njihova učinkovitost sčasoma zmanjšuje Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) je 24. novembra izdal hitro oceno tveganja, iz katere je razvidno, da je treba nujno razmisliti o poživitvenem odmerku za starostno skupino 40 let in več, pri čemer se je treba najprej osredotočiti na najranljivejše in starejše. ECDC je tudi navedel, da bi lahko države razmislile o poživitvenem odmerku za vse odrasle šest mesecev po opravljenem primarnem cepljenju. To bi povečalo zaščito pred okužbo zaradi padajoče imunosti. Vse države članice so že začele zagotavljati poživitvene odmerke najbolj ogroženim skupinam, številne države članice pa so že začele kampanje cepljenja celotnega prebivalstva s poživitvenim odmerkom. Poleg cepljenja odraslih je odobritev dveh cepiv za uporabo v starostni skupini 12 let in več državam članicam omogočila dodatno širitev cepljenja. Poleg tega je bilo zdaj odobreno cepivo za uporabo v starostni skupini od 5 do 11 let. Učinkovitost cepljenja je omogočila, da je velik del družbenega in gospodarskega življenja poleti spet oživel. Vendar zaradi sprostitve omejitev, ki je prispevala k ponovnemu širjenju virusa, osnovni higienski ukrepi, kot je nošenje mask, niso več zadostovali. Oblasti so zato morale opredeliti najučinkovitejše ciljno usmerjene ukrepe v času, ko se je število primerov začelo zviševati. Porast težke oblike bolezni, zlasti med necepljenimi, povzroča ogromen pritisk na bolnišnice in zdravstveno osebje, ki že tako komaj shaja zaradi dogodkov preteklih 18 mesecev. Ta preobremenjenost sistemov zdravstvenega varstva neposredno vpliva tudi na zdravje bolnikov, ki nimajo COVID-19, saj je dostop do zdravstvenega varstva v primeru drugih bolezni spet pod pritiskom zaradi potrebe po zdravljenju pacientov s COVID-19. Sistemi zdravstvenega varstva tako zdaj nosijo primerljivo ali celo večje breme kot preteklo zimo. Uvedba novih ukrepov je zato neizogibna in vlade se soočajo s težkimi odločitvami o tem, katere ukrepe naj uporabijo in kdaj. Ukrepi za obvladovanje različice omikron Opredelitev različice omikron (B.1.1.529) v Južni Afriki kaže, kako pomembno je hitro in odločno ukrepati, da se zmanjša in upočasni prenos virusa ter obvlada tveganje morebitnih nadaljnjih mutacij. Delo, ki ga je Južna Afrika vložila v opravljanje analiz, in njena preglednost pri deljenju rezultatov sta omogočila hiter svetovni odziv. Gre za zgleden primer mednarodnega sodelovanja. Svetovna zdravstvena organizacija je 26. novembra 2021 sklenila, da si je treba na svetovni ravni prizadevati za opredelitev in spremljanje različic. To pomeni: ·okrepljen nadzor in hitro razširjena svetovna prizadevanja za določanje genomskega zaporedja; ·predložitev celotnih genomskih zaporedij v javno dostopno podatkovno zbirko; ·poročanje Svetovni zdravstveni organizaciji (SZO) in ECDC o prvih primerih in skupinah okužb, povezanih s skrb vzbujajočimi različicami; ·izvajanje terenskih preiskav in laboratorijskih ocen za boljše razumevanje potencialnih učinkov skrb vzbujajočih različic. Poleg teh svetovnih prizadevanj morajo takoj ukrepati tudi EU in države članice. Medtem ko se izvajajo nujni ukrepi za zbiranje ključnih podatkov o različici omikron, so bistvenega pomena previdnostni ukrepi. Države članice morajo začeti uresničevati svoje krizne načrte takoj, ko se pojavijo primeri. Širjenje različice omikron in katere koli druge različice virusa bi morala upočasniti okrepljeno cepljenje, vključno s hitrim zagonom kampanj cepljenja s poživitvenim odmerkom, ter hitra uvedba previdnostnih ukrepov in omejitev družbenih stikov. Države članice morajo hitro in odločno ukrepati, kadar koli se odkrije skupina primerov. Pri tem se lahko EU opre na ključne pobude, sprejete v preteklem letu. Prvič, Komisija se je z inkubatorjem HERA, ki je začel delovati februarja 2021, pripravila na odkrivanje različic ter na razvoj, regulativno odobritev in proizvodnjo prilagojenih cepiv. EU si je močno prizadevala za okrepitev svojih zmogljivosti za hitro odkrivanje in opredelitev skrb vzbujajočih različic. Februarja 2021 je bilo danih na voljo 200 milijonov EUR za okrepitev zmogljivosti držav članic za sekvenciranje. Pogodba o storitvah celotnega genomskega sekvenciranja je enajstim državam članicam in trem državam Zahodnega Balkana pomagala analizirati več kot 100 000 vzorcev. Nov program v vrednosti 77 milijonov EUR je namenjen vzpostavitvi dolgoročne infrastrukture za genomsko sekvenciranje in testiranje v 24 državah EU/EGP, pri čemer se predlaga tudi njegovo podaljšanje v leto 2022. To ne pomeni le boljšega odziva na sedanjo pandemijo, temveč tudi trajno okrepitev zmogljivosti. EU je razvila tudi svoje zmogljivosti za testiranje odpadnih voda, da bi odkrila lokacijo novih primerov, zato je zdaj bolje pripravljena na različice. Naložbe v večjo zmogljivost genskega sekvenciranja in učinkovito souporabo podatkov bodo omogočile opredelitev vseh morebitnih mutiranih sevov v realnem času, da se bo nanje mogoče takoj odzvati. Prilagajanje cepiv novim sevom, kadar je to potrebno, je zdaj vključeno v pogodbe s proizvajalci cepiv. Drugič, z ustanovitvijo organa EU za pripravljenost in odzivanje na izredne zdravstvene razmere (HERA) septembra 2021 je Komisija v odboru HERA združila strateško vodstvo in strokovno znanje na nacionalni ravni in ravni EU ter zagotovila skupno ukrepanje. Že zdaj uvaja in povezuje zmogljivosti za modeliranje in predvidevanje, da bi bilo mogoče hitro opredeliti in uporabiti prave odzive. Močna industrijska razsežnost organa spodbuja industrijska partnerstva in povečuje industrijske zmogljivosti za cepiva in terapevtike. Tretjič, omejitve v zvezi s potovanji lahko upočasnijo nadaljnji vnos nove različice iz držav zunaj EU. Skupni okvir, vzpostavljen za usklajevanje ukrepov za omejitev potovanj v EU (glej spodaj), je omogočil uporabo „zasilne zavore“ v nekaj urah po tem, ko je SZO potrdila različico omikron. Rezultat je bil dogovor z dne 26. novembra o uporabi ciljno usmerjenih ukrepov za potovanja za tiste države, ki jih je različica omikron najbolj prizadela. Te ureditve omogočajo tudi stalno spremljanje razmer, da se razširi seznam prizadetih tretjih držav, uvedejo morebitni ukrepi v EU ali odpravijo previdnostni ukrepi, ko so na voljo dodatni znanstveni dokazi. EU in države članice morajo nemudoma ukrepati: ·države članice morajo imeti pripravljene krizne načrte, da bodo lahko hitro in odločno nadzirale izbruhe različice, ne glede na to, kje pride do njih; ·države članice morajo nemudoma uvesti kampanje cepljenja s poživitvenim odmerkom, ki je nujen korak k večji zaščiti pred različicami; ·države članice bi se morale ob podpori Komisije tesno usklajevati, da bi se v realnem času izvajale spremembe ukrepov na mejah in v zvezi s potovanji v skladu s priporočili Sveta o potovanjih v EU in o prostem gibanju znotraj EU, vključno z ukrepi glede testiranja in karantene. Na podlagi najnovejših razpoložljivih znanstvenih dokazov in v skladu s previdnostnim načelom lahko države članice kot ustrezen odziv na trenutno tveganje zaradi različice omikron uvedejo zahtevo po PCR testu pred prihodom, zlasti za potovanja v EU, pa tudi po EU, in sicer kot del zasilne zavore Taki ukrepi bi morali trajati najkrajši potreben čas, biti bi morali sorazmerni in nediskriminatorni ter bi jih bilo treba redno pregledovati; ·države članice bi morale okrepiti zmogljivost genomskega sekvenciranja ter spremljanje različice omikron in vseh drugih skrb vzbujajočih različic, tudi z obsežnim testiranjem odpadnih voda. Komisija bo pomagala zagotoviti hitro deljenje vzorcev in rezultatov;

·Komisija bo podprla vzorčenje v državah z majhnim obsegom podatkov sekvenciranja in tudi uvedbo antigenskih testov; ·tako na ravni EU kot na ravni držav članic bi bilo treba južnoafriškim državam in vsem drugim relevantnim državam zagotoviti podporo pri zbiranju in proučevanju kliničnih podatkov, povezanih z okužbami s to novo različico; ·organ HERA bo še naprej v celoti izkoriščal svoj potencial v boju proti različici omikron: ·strokovna skupina organa HERA za različice deluje kot kontaktna točka za analizo razmer; ·organ HERA sodeluje s proizvajalci cepiv, da po potrebi hitro prilagodijo cepiva novi različici in zajamčijo zadostne zmogljivosti za proizvodnjo cepiv; ·odbor HERA usklajuje strateško usmeritev ukrepov EU in nacionalnih ukrepov, tudi v sodelovanju s SZO. III. VZTRAJANJE NA ZAČRTANI POTI: USKLAJENO UKREPANJE ZA PREMAGOVANJE COVID-19 Virus se je izkazal kot odporen in prilagodljiv, pri čemer v EU trenutno prevladuje različica delta, grozi pa prihod različice omikron. Pandemijo bomo lahko obvladali samo z vztrajnim in odločnim ukrepanjem. Zato je še toliko bolj pomembno, da se ukrepi ne sprejemajo šele v odziv na porast okužb in pojav novih različic, ampak tudi, kadar je stopnja okužb nizka. To je vodilno načelo ukrepanja EU proti pandemiji: zagotoviti razpoložljivost, dobavo in uporabo cepiv; izboljšati zdravljenje okuženih in ukrepati skupaj, da se zagotovi učinkovitost, obenem pa tudi sorazmernost in poštenost ukrepov. Eno glavnih spoznanj zadnjih osemnajstih mesecev je, da se je treba dogovoriti o skupnem in usklajenem pristopu EU ter ga čim bolj jasno predstaviti javnosti. Razlike med nacionalnimi pristopi k cepljenju, ki niso jasno obrazložene, spodkopavajo prizadevanja za odpravo zadržanosti do cepljenja. Velike razlike v uporabljenih javnozdravstvenih ukrepih, ki jih ni bilo mogoče pojasniti z enako velikimi razlikami v epidemioloških razmerah, so omajale zaupanje javnosti. Nadaljnje vzpostavljanje učinkovitega cepljenja Prizadevanja za cepljenje se morajo nadaljevati. Dobavno in proizvodno zmogljivost zdaj zagotavlja strategija EU za cepiva. Do konca letošnjega leta bo imela EU vzpostavljeno proizvodno zmogljivost v obsegu več kot 300 milijonov odmerkov na mesec. Pogodbe, vzpostavljene v okviru strategije EU za cepiva, državam članicam omogočajo dostop do toliko odmerkov cepiv (vključno s prilagojenimi cepivi, če se prilagoditve izkažejo za potrebne), kot jih bodo potrebovale v letih 2022 in 2023. EU bo morala še naprej vlagati v razvoj in proizvodnjo boljših in naprednejših cepiv proti COVID-19 in njegovim različicam. Organ HERA bo omogočil razvoj močne strateške zmogljivosti za opravljanje prav te funkcije za obvladovanje sedanjih in prihodnjih groženj z izboljšanjem razvoja, proizvodnje, nabave in distribucije cepiv. To bo vključevalo opredelitev in odpravo šibkih točk v kritičnih zalogah in materialih za proizvodnjo cepiv na podlagi dela projektne skupine Komisije za povečanje obsega proizvodnje. Države članice bi se morale pridružiti obstoječemu skupnemu javnemu naročanju brizg, da bi preprečile njihove potencialno pomanjkanje. Ključnega pomena je tudi izboljšanje dostopnosti cepiv, da lahko zdravstvene službe cepljenje izvajajo v lokalnih skupnostih, bližje prebivalcem. Najpomembnejši izziv dandanes je necepljene prepričati, naj se cepijo. Države članice začenjajo uporabljati več različnih ukrepov, ki odražajo dejstvo, da necepljeni bolj kot cepljeni ogrožajo zdravje družbe na splošno in vzdržnost sistemov zdravstvenega varstva. Zadržanost do cepljenja ima različne vzroke. Pogosto se jih je treba lotiti s posebej prilagojenimi, lokalnimi rešitvami, pri čemer je odločilnega pomena zaupanje v lokalne zdravstvene delavce. Kljub temu obstajajo nekateri skupni elementi, pri katerih bi lahko EU in njene države članice, pa tudi svetovni partnerji, kot je NATO, še naprej sodelovali, med drugim, kar zadeva ogromno količino napačnih informacij in dezinformacij o cepivih, ki krožijo v javnosti. Komisija je vzpostavila namenski postopek za olajšanje hitrega odziva na dezinformacije. Sistem hitrega obveščanja omogoča učinkovito sodelovanje z državami članicami in zajema tudi namenski prostor za sodelovanje v zvezi s COVID-19, kjer se zbirajo analize dezinformacij, povezanih s pandemijo, in odzivi nanje. Komisija je ponudila tudi neposredno dvostransko podporo državam članicam z najnižjo stopnjo precepljenosti ter vzpostavila stik z zdravstvenimi delavci v zadevnih državah. To bi lahko zdaj razširili, da bi pritegnili druge voditelje v skupnosti (na primer v podjetjih, sindikatih, športnih klubih in verskih ustanovah ). Komisija sodeluje tudi s spletnimi platformami, da bi jih spodbudila k zagotavljanju prostora za komunikacijske kampanje in promocijo strokovnih mnenj, pa tudi k spremljanju dezinformacij in izmenjavi podatkov. Na voljo je čedalje več podatkov o hitrosti padanja imunosti. Poživitveni odmerki so ključni odziv za odpravo tega padanja. So tudi bistveno orodje za zaščito pred različicami. Trenutno vse države članice EU ponujajo poživitvene oziroma dodatne odmerke najbolj ogroženim skupinam, kot so starejši, imunsko ogroženi, prebivalci ustanov za dolgotrajno oskrbo in zdravstveni delavci. Glede na navedene smernice ECDC morajo vse države članice prednostno zagotoviti, da najranljivejše osebe prejmejo poživitveni odmerek, ter uporabiti ustrezno opremo in vire za kampanje množičnega cepljenja s poživitvenim odmerkom. Zaradi pojava različice omikron je potreba po uvedbi množičnega cepljenja s poživitvenim odmerkom v vseh državah članicah še toliko večja. Zdravljenje bolnikov s COVID-19 Za premagovanje virusa je bil ključen tudi razvoj boljših načinov zdravljenja pacientov, ki zbolijo za COVID-19. K temu je pripomogla boljša diagnostika, ki je omogočila razumevanje razširjenosti virusa in načine za njegovo obravnavo. Države članice bodo v boju proti koronavirusni bolezni lahko vse pogosteje uporabljale terapevtska zdravila. Strategija EU za terapevtike proti COVID-19 je že vzpostavljena in zajema portfelj desetih najobetavnejših kandidatov za terapevtike, pri čemer je bilo izvedenih več skupnih javnih naročil z državami članicami, da se zagotovi enakopraven dostop do zadevnih terapevtikov. Do zdaj so bila odobrena tri zdravljenja. To bo imelo zlasti pomembno vlogo pri omejevanju tveganj COVID-19 za najranljivejše in bi lahko pripomoglo tudi k reševanju izzivov zaradi zapletov pri bolnikih po preboleli koronavirusni bolezni. Pri razlagi koristi, ki jih prinašajo odobreni načini zdravljenja, bo odločilnega pomena komuniciranje, ki lahko tudi omeji tveganje širjenja napačnih informacij. Ti terapevtiki bodo bolnikom pomagali hitreje okrevati in ublažili vpliv virusa tako na posameznike kot na zdravstvene sisteme, vendar cepljenje le dopolnjujejo in ga ne nadomeščajo. To bo tudi pomemben del srednje- in dolgoročnega dela organa HERA. Obenem obstaja tveganje, da bodo v zdravstvenih sistemih nekaterih držav članic zaradi porasta števila primerov spet zavladale krizne razmere. Mehanizem Unije na področju civilne zaščite je še vedno na voljo za spodbujanje podpore manj prizadetih držav članic tistim, ki so pod največjim pritiskom. Center za usklajevanje nujnega odziva je od začetka oktobra olajšal dostavo takojšnje življenjsko pomembne pomoči iz več držav članic Romuniji in Latviji. Ukrepi za preprečevanje Ustrezno vsakdanje vedenje je bistven element boja proti virusu in bi moralo ostati pravilo. To vključuje predvsem uporabo mask v zaprtih prostorih in tveganih okoljih, izogibanje zbiranju z visokim tveganjem, omejevanje socialnih stikov in ustrezno prezračevanje zaprtih prostorov. Dejstvo je, da bodo zaradi povečanega širjenja virusa in tveganja, da se bo to z različico omikron še razširilo, potrebni tudi dodatni preventivni ukrepi za omejitev tveganja stika in okužbe. Cepljenje samo po sebi ne zadostuje za zajezitev virusa. Izkušnje, pridobljene od začetka pandemije, kažejo, da so taki ukrepi bistveni del obvladovanja širjenja virusa. K uspehu prispevajo odločno sprejemanje odločitev, dobro komuniciranje in angažiranost skupnosti. Tako kot ves čas pandemije bodo morale oblasti poiskati pravo ravnotežje med pravočasnostjo in učinkovitostjo omejitev ter njihovo sorazmernostjo. Svoboščine posameznikov ne bi smele biti omejene, če to bistveno ne prispeva k zmanjšanju vpliva virusa. Učiti se je treba tudi iz preteklih izkušenj pri uporabi teh omejitev, na primer velikega vpliva zapiranja šol in visokošolskih zavodov na duševno zdravje ter izobraževalne dosežke otrok in mladih. Po drugi strani pa predolgo odlašanje glede uporabe bistvenih ukrepov povzroči poznejšo potrebo po radikalnejših ukrepih. Ukrepi, kot so izboljšana higiena ali zadrževanje doma v primeru simptomov, lahko dolgoročno postanejo družbena norma.

Zaradi vse večjega deleža cepljenega prebivalstva in potekajočega cepljenja s poživitvenimi odmerki se omejitve vse bolj preusmerjajo od ukrepov za celotno prebivalstvo k ukrepom, ki upoštevajo tako posamezne okoliščine kot tveganje, da posameznik razmere poslabša. Ukrepi, kot je zahteva, da se osebe, ki delajo v okolju z ranljivimi ljudmi, cepijo, so logičen odziv na trenutne razmere. Nabor orodij za spremljanje in upravljanje razmer Poleg teh zahtev bi morale države članice še naprej uporabljati orodja, ki so jim na voljo, da bi olajšale vsakdanje življenje. Razpoložljivo in dostopno testiranje bo še naprej nepogrešljivo orodje za upravljanje in obvladovanje pandemije ter hitro odzivanje na izbruhe. Države članice si morajo ob načrtovanju prizadevati za zagotovitev, da bo na voljo zadostno testiranje za obvladovanje nenadnih povečanj števila okužb. Strategije testiranja bi morale biti ciljno usmerjene, na primer v okolja z najbolj ranljivimi skupinami, kot so ustanove za dolgotrajno oskrbo in bolnišnice, ter na področja z velikim potencialom prenosa, kot so šole. To bi bilo mogoče združiti tudi s testiranjem za druge viruse, ki krožijo, na primer za gripo. Nadaljevati bi bilo treba tudi delo v zvezi z zagotavljanjem točnosti testiranja, na primer, ali cepljenje vpliva na zanesljivost testov. Sledenje stikom ostaja del nabora orodij za zajezitev porasta COVID-19, države članice pa bi morale ohranjati zadostne zmogljivosti. Aplikacije za sledenje stikom in opozarjanje imajo lahko z dopolnjevanjem obstoječega ročnega sledenja stikom še naprej pomembno vlogo pri prekinjanju verige okužb na nacionalni in čezmejni ravni, s čimer prispevajo k reševanju življenj. Doslej je aplikacijo za sledenje stikom in opozarjanje uvedlo 21 držav EU/EGP, pri čemer jih je 18 povezanih prek evropske službe združevalnega prehoda, kar ljudem omogoča, da svojo aplikacijo uporabljajo tudi prek meja. K sodelovanju se spodbujajo vse države članice. Digitalno COVID potrdilo EU, ki je bilo zasnovano, sprejeto in uvedeno izredno hitro, je ključni dejavnik za okrevanje in se je izkazalo kot neprecenljivo orodje za države članice, državljanke in državljane, saj omogoča čezmejno gibanje državljanov in državljank EU ter pripomore k temu, da se družabne in gospodarske dejavnosti lahko nadaljujejo s kar najmanj motnjami. Države članice so izdale več kot 650 milijonov digitalnih COVID potrdil EU . Uspešna in široka uporaba digitalnega COVID potrdila EU omogoča tudi spremenjen pristop k prostemu gibanju znotraj EU. Komisija je zato pripravila predlog za novo priporočilo Sveta o usklajenem pristopu za olajšanje varnega prostega gibanja med pandemijo COVID-19. V priporočilu je orisan nov pristop na podlagi potrdila, tako da za potnike z veljavnim digitalnim COVID potrdilom EU načeloma ne bi smele veljati dodatne omejitve prostega gibanja, kot sta karantena ali testiranje. Upoštevajo se tudi razmere, ko je virus na nekaterih območjih EU močno razširjen ter bi morale države članice odsvetovati vsa nenujna potovanja na taka območja in z njih. Potniki brez potrdila o cepljenju ali prebolelosti, ki prihajajo s takih območij z visokim tveganjem, bi morali pred odhodom opraviti test, po prihodu pa iti v karanteno oziroma se samoosamiti. Predlog tudi prilagaja metodologijo in na regionalnem zemljevidu, ki ga je pripravlja ECDC, upošteva stopnjo precepljenosti. Zahteve v zvezi z obvladovanjem virusa, kot sta testiranje in karantena v EU, so predvidene v okviru postopka zasilne zavore iz Priporočila Sveta zaradi velike razširjenosti skrb vzbujajoče različice, kakršna je omikron. Medtem ko poteka začetna analiza različice omikron, bi morale države članice razmisliti o uporabi ukrepov v okviru previdnostnega ukrepanja za omejitev tveganja njenega širjenja. Taki ukrepi bi morali biti sorazmerni, nediskriminatorni, pregledni in v celoti usklajeni. Eden ključnih izzivov je določitev pravega trajanja veljavnosti potrdil o cepljenju v okviru digitalnega COVID potrdila EU, pri čemer je treba upoštevati, da se zagotovilo, ki ga s seboj prinaša potrdilo, sčasoma zmanjšuje, tako kot upada učinkovitost cepiva. Trajanje veljavnosti potrdil mora biti zato združljivo tako s tem padajočim učinkom kot s potrebo po razumnem obdobju, potrebnem za izvedbo kampanj cepljenja s poživitvenim odmerkom, tako da bo omejitev prostega gibanja na podlagi izteka veljavnosti potrdila v celoti sorazmerna. Komisija meni, da od 10. januarja 2022 države članice ne bi smele več sprejemati potrdil, starejših od devet mesecev po opravljenem primarnem cepljenju. To se odraža v predlogu Komisije, ki upošteva smernice ECDC, ki predvidevajo dajanje poživitvenih odmerkov po šestih mesecih, in določa dodatno obdobje treh mesecev, ki omogoča prilagoditev nacionalnih kampanj cepljenja ter dostop državljanov in državljank do poživitvenih odmerkov. Poleg tega Komisija proučuje, ali naj se taka veljavnost določi na zavezujoč način. Uredba se trenutno uporablja do 30. junija 2022. Ker se zdi malo verjetno, da se bo pandemija do takrat končala, Komisija pripravlja zakonodajni predlog za podaljšanje veljavnosti Uredbe za omejeno obdobje. Digitalno COVID potrdilo EU je edini veljaven obsežen sistem potrdil o COVID-19, ki blaži vpliv COVID-19 na vsakdanje življenje in olajšuje tudi potovanja nerezidentov EU v EU in iz nje. Povezovanje potrdila s sistemi tretjih držav je že omogočilo povezave z 51 državami, ki se bodo še razširile, med drugim v Afriko. Komisija je predlagala tudi spremembo pravil za potovanja v EU, da se vzpostavi povezava z digitalnim COVID potrdilom EU in potrdili tretjih držav, ki se štejejo za enakovredna. Sprememba bi v obdobju od 10. januarja do marca 2022 omogočila ponoven pregled seznama upravičenih tretjih držav, iz katerih lahko glede na epidemiološke razmere prihajajo potniki iz nenujnih razlogov. Kar zadeva večino drugih držav, bi bila potovanja omejena na nujna potovanja, cepljene in prebolele, države članice pa bi lahko zahtevale tudi odreditev karantene in dodatno testiranje. Države članice bi poleg cepiv proti COVID-19, odobrenih v EU, priznavale tudi tista, ki jih je Svetovna zdravstvena organizacija (SZO) uvrstila na seznam za nujno uporabo, če imajo potniki pred odhodom tudi veljaven dokaz o negativnem PCR testu. Komisija od marca 2022 predlaga prehod s sedanjega hibridnega pristopa na podlagi države/osebe na pristop, ki bi temeljil izključno na osebi in bi prednost dajal cepljenim in prebolelim potnikom. Usklajen pristop k omejitvam potovanj s posebej tveganih območij bo še naprej ključnega pomena za upočasnitev ali omejitev prihoda in prenosa novih različic v EU. Države članice in pridružene schengenske države morajo upoštevati to priporočilo in usklajevati omejitve za vse vrste potovanj v EU+. Kot je navedeno zgoraj, se prav zdaj ob pojavi različice omikron kaže ključna potreba po takem učinkovitem usklajenem pristopu. Hitra uporaba pravil o postopku zasilne zavore je pokazala, da okvir EU za usklajen pristop deluje in bo pomagal omejiti širjenje nove različice. Potrebna je vsakodnevna ocena, da se oceni, ali bi bilo treba ukrepom dodati še druge države, ter določi vrsta testiranja in karantene za potnike, ki potujejo iz nujnih razlogov in jim je še vedno dovoljen vstop v EU. Vendar se je različica v resnici že razširila, potniki pa so se morda z njo okužili že pred končnim krajem odhoda v EU. Zato je bistveno imeti na voljo 14-dnevno potovalno zgodovino vseh prihodov v EU ter zmožnost identifikacije oseb, ki so bile med potovanjem v tesnem stiku z okuženim potnikom, da jih je mogoče učinkovito izslediti, tudi prek meja. To poudarja potrebo, da vse države članice uvedejo učinkovite obrazce za lokalizacijo potnika. Če ne bomo imeli jasnih informacij, katere države so v 14 dneh pred prihodom v EU obiskali vsi potniki, je verjetneje, da bo poslabšanje razmer zahtevalo popolno prepoved potovanj iz držav zunaj EU za nenujne potnike in strožje zahteve glede karantene za potnike iz nujnih razlogov. Komisija bo predlagala pravni okvir EU za usklajen pristop v zvezi z obrazci za lokalizacijo potnikov, kolikor je to potrebno za zajezitev širjenja COVID-19. Pri zagotavljanju razpoložljivosti teh ključnih informacij imajo lahko bistveno vlogo tudi prevozniki. Strukturna odpornost in usklajevanje Dobro usklajevanje med državami članicami bo imelo še posebej pomembno vlogo pri okrepitvi zmožnosti EU, da izkoristi svoja orodja za obvladovanje trenutnega porasta virusa. Za to bodo potrebni učinkovit pretok informacij o načrtovanih nacionalnih ukrepih, stalno spremljanje in dosledna uporaba smernic ECDC in EMA. V celoti je treba izkoristiti ključne forume, kot sta Odbor za zdravstveno varnost in enotna ureditev za politično odzivanje na krize (IPCR). Za reševanje izzivov pandemije v letu 2022 bo nujno potrebno hitro sprejetje celotnega svežnja predlogov o evropski zdravstveni uniji in okvira za izredne razmere, da bi lahko EU in njene države članice izkoristile nove možnosti, ki jih ponuja organ HERA, za odločno ukrepanje v zvezi z resnimi čezmejnimi grožnjami za zdravje. Hkrati bi moral organ HERA izpolniti cilj, da se vsem ključnim deležnikom zagotovi polna udeležba pri opredelitvi operativnega pristopa EU. IV. NUJNOST UKREPANJA NA SVETOVNI RAVNI EU bi morala še naprej voditi prizadevanja, da se pred COVID-19 zaščiti ves svet. Nihče ni varen, dokler nismo varni vsi. EU že od začetka vodi globalni odziv na pandemijo s podpiranjem sosed in partnerskih držav pri soočanju z njenimi zdravstvenimi in socialno-ekonomskimi posledicami. Poleg tega je gonilna sila raziskav na področju cepiv, največja svetovna izvoznica cepiv in vodilna pri deljenju cepiv z drugimi. Prav tako ima vodilno vlogo pri podpiranju držav, ki se soočajo s kombinacijo resnih zdravstvenih posledic in gospodarskega upada. To delo je treba zdaj še okrepiti. Delovanje Evrope zaznamujeta odprtost in pravičnost. Več kot milijarda cepiv, proizvedenih v EU, je bila poslana več kot 150 državam na vseh celinah. EU je izvozila toliko cepiv, kot jih je dobavila svojim državljanom in državljankam. Najmanj vsako drugo cepivo, proizvedeno v Evropi, je bilo izvoženo in se še izvaža. Predlagani novi mehanizem za preglednost izvoza bo zagotovil, da bo EU lahko še naprej spremljala izvoz cepiv in aktivnih snovi. Zagotavljanje dostopa do varnih in cenovno dostopnih cepiv proti COVID-19 po vsem svetu, zlasti v državah z nizkimi in srednjimi dohodki, je prednostna naloga EU. Glede na to, da je le 2 % prebivalstva v državah z nizkimi dohodki in 19 % prebivalstva v državah z nižjimi srednjimi dohodki cepljenih, mora biti, če se želimo učinkovito spoprijeti s pandemijo, prednostna naloga pospešitev cepljenja po vsem svetu. Poseben poudarek je na Afriki, sveženj podpore pa bo opredeljen pred vrhom EU-Afrika februarja 2022.

Komisija stalno sodeluje s proizvajalci, da bi zagotovila neprekinjeno, redno in predvidljivo dobavo cepiv. Države članice so lahko prepričane, da bodo imele na voljo dovolj odmerkov za svoje potrebe po cepljenju, vključno s poživitvenimi odmerki in prilagojenimi cepivi. Zato lahko brez skrbi še naprej preusmerjajo znatno število načrtovanih dobav cepiv v države z nizkimi in srednjimi dohodki. EU poleg izvoza izpolnjuje tudi zaveze, ki jih je sprejela v zvezi deljenjem cepiv. Ekipa Evropa bo do konca leta 2021 delila 250 milijonov odmerkov, tako da bo skupaj do sredine leta 2022 deljenih 700 milijonov odmerkov, pri čemer jih bo 200 milijonov financiral proračun EU. Države članice so prek mehanizma EU za zagotavljanje dostopa do cepiv in ob podpori projektne skupine, ki jo je ustanovila Komisija, že dostavile prek 100 milijonov odmerkov cepiva po vsem svetu, donacije in dostavo cepiv pa je zdaj mogoče in treba še pospešiti. Ta prizadevanja bo treba v bližnji prihodnosti ohraniti in bodo tem učinkovitejša, kolikor hitreje bodo potekala. Te zaveze dopolnjujejo trenutno vodilno podporo Ekipe Evropa pospeševalniku ACT in njegovemu stebru za cepiva COVAX, vključno z dobavo v okolja, kjer je potrebna humanitarna pomoč, in sicer prek humanitarne rezerve. Komisija bo nadalje ukrepala na podlagi zaveze, ki so jo industrijski partnerji sprejeli na svetovnem vrhu o zdravju v Rimu, da bo 1,5 milijarde odmerkov cepiva državam z nizkim dohodkom na voljo brez dobička, državam s srednjim dohodkom pa po nižjih cenah. Ključnega pomena je tudi spodbujanje proizvodnje po vsem svetu: Ekipa Evropa vlaga milijardo EUR v povečanje proizvodnih zmogljivosti za mRNK v Afriki. Vendar pa sama dobava odmerkov ne zadostuje. Države članice, proizvajalci in instrument COVAX morajo sodelovati, da bi zagotovili bolj predvidljivo distribucijo cepiv v krajih, ki najbolj potrebujejo pomoč, in z vzpostavljeno logistiko, ki čim bolj zmanjša tveganje potrate. Razpoložljivost opreme, kot so viale in brizge, ter jasno in učinkovito logistično načrtovanje sta nepogrešljiva za učinkovito dobavo s strani držav donatork in črpanje zalog v državah prejemnicah. Ključnega pomena je tudi podpora zdravstvenim službam, na primer v obliki osebne zaščitne opreme, testov, zdravljenja in ključnega blaga, kot je kisik. EU bo sodelovala s partnerskimi državami in instrumentom COVAX, da bi zagotovila vzpostavljenost vsega navedenega. Izvajajo se tudi programi Ekipe Evropa za pomoč pri vzpostavitvi zmogljivosti za proizvodnjo cepiv in razvoju ugodnih regulativnih okvirov v partnerskih državah, kot so Južna Afrika, Senegal in Ruanda, ki lahko delujejo kot regionalna središča za cepiva. Pomembno novo razsežnost dela EU bo zagotovil tudi organ HERA. Do novembra 2021 je EU prek mehanizma Unije na področju civilne zaščite za cepiva in pomožni material neposredno zaprosilo 44 tretjih držav. To je privedlo do podpore in sofinanciranja dobave skoraj 24 milijonov odmerkov 37 državam, ki so v celoti izpolnile 22 zahtev. V zadnjem času so donacije cepiv spremljale tudi brizge, potrebne za izvedbo cepljenja. Komisija bo tudi v prihodnje operativno in finančno podpirala nadaljnje potrebe. EU si poleg tega dejavno prizadeva za sklenitev sporazumov v okviru Svetovne trgovinske organizacije, da bi zagotovila stalno razpoložljivost potrebnih materialov prek odprtih dobavnih verig in trgovine ter obstoječo prožnost sistema intelektualne lastnine. Sodelovanje z ZDA bo gonilo svetovne solidarnosti in zdravstvene varnosti. V septembrski agendi EU in ZDA za premagovanje svetovne pandemije sta bila določena cilj 70-odstotne precepljenosti svetovnega prebivalstva do sredine leta 2022 ter ustanovitev skupne projektne skupine EU in ZDA za proizvodnjo in dobavno verigo na področju COVID-19. Partnerstvo med EU in ZDA podpira prizadevanja Svetovne zdravstvene organizacije za izboljšanje svetovne zdravstvene arhitekture in instrumentov za boljšo pripravljenost in odzivanje na prihodnje pandemije ter za okrepitev Mednarodnega zdravstvenega pravilnika. Krepitev svetovne pripravljenosti in odzivanja na pandemijo ter krepitev mednarodnega okvira za svetovno zdravje sta zdaj nujnejši kot kdaj koli prej. Izjava skupine G20, sprejeta na svetovnem vrhu o zdravju v Rimu, je vodilo za razvoj večstranskega sodelovanja po načelih, ki poudarjajo politično zavezanost ukrepanju s pristopom „eno zdravje“ in poudarjajo potrebo po trajnostnem financiranju. EU bi morala še naprej imeti vodilno vlogo pri uresničevanju teh načel, opredeljevanju pomanjkljivosti in iskanju rešitev, zlasti v okviru skupin G7 in G20. Prek skupne projektne skupine za finance in zdravje v okviru skupine G20 si bo prizadevala za oblikovanje dogovorov o usklajevanju med ministrstvi za finance in zdravstvo ter tako spodbujala skupno ukrepanje in učinkovito upravljanje sredstev za pripravljenost in odzivanje na pandemijo. Pri tem bo upoštevala priporočila neodvisnih odborov za ustanovitev svetovnega zdravstvenega in finančnega organa ter finančnega posredniškega sklada. EU se je na 74. zasedanju Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije maja 2021 zavzela za začetek procesa SZO za novo okvirno konvencijo o pripravljenosti in odzivu na pandemije. Nekaj mesecev pozneje so se na izrednem zasedanju Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije 29. novembra in 1. decembra 2021 članice SZO soglasno dogovorile, da bodo leta 2022 začele pogajanja o mednarodnem sporazumu ali drugem mednarodnem instrumentu za preprečevanje pandemij ter pripravljenost in odzivanje nanje. To je bistvenega pomena za izhod iz sedanje krize z močnejšo svetovno zdravstveno arhitekturo, ki bo zmogla preprečiti in obvladati naslednjo pandemijo ter znatno zmanjšati njene posledice. Sodelovanje EU v pogajalskem procesu je bistvenega pomena. Ključni element pri delu tega svetovnega medvladnega procesa mora biti krepitev preglednosti. V. SKLEP EU se spet sooča z resno grožnjo zaradi COVID-19, saj število primerov raste in se je razvila različica omikron. Tudi tokrat gre za globalno grožnjo, ki zahteva ukrepanje na svetovni ravni. Izkušnje preteklih dveh let pri tovrstni grožnji jasno kažejo, da je ne glede na področje politike usklajen pristop EU in njenih držav članic bolj učinkovit kot neusklajen in da odlašanje z ukrepanjem prinaša večje tveganje. Ob skupnem pristopu k proizvodnji, razvoju in javnim naročilom cepiv so bila varna in učinkovita cepiva na voljo v najkrajšem možnem času in v potrebnem obsegu. Tako zdaj ni ovir za hiter začetek kampanj cepljenja s poživitvenim odmerkom, enak pristop pa se uporablja tudi za zagotovitev pravočasnega in enakega dostopa do terapevtikov. S sprejetjem celotnega svežnja o zdravstveni uniji in začetkom polnega delovanja organa HERA se bo skupni pristop še utrdil ter tako okrepil pripravljenost in strukturno odpornost. Usklajen pristop k digitalnemu COVID potrdilu EU je oblikoval ključno orodje, ki je Evropi pomagalo pri ponovnem odprtju in se stalno uporablja po vsej EU. Ekipa Evropa ima še naprej vodilno vlogo v svetovnem premagovanju pandemije, pa tudi v prizadevanjih za izboljšanje prihodnje svetovne varnosti. Vse to so ukrepi, zaradi katerih se je EU vse bolj sposobna soočiti s pandemijo in pomagati pri okrevanju, pri čemer ukrepanje EU pomaga nacionalnim zdravstvenim sistemom pri spopadanju z ogromnimi pritiski, ki so jih deležni. Teh načel se moramo trdno oprijeti, zdaj ko se EU sprijema z dvojnim izzivom hitro rastočih primerov in tveganja, ki ga prinaša različica omikron. EU in države članice morajo pokazati, da so se pripravljene hitro odzvati in uvesti ukrepe, ki bodo zamejili porast virusa, obenem pa si bomo še naprej zagnano prizadevali za odločen in trajnosten dolgoročni odziv na to grožnjo. Potreben je odločen in takojšen odziv: ·EU in države članice bi se morale zavezati k izvajanju skupne strategije za omejitev širjenja različice omikron, in sicer z vsakodnevnim pregledom omejitev nujnih potovanj in pripravljenostjo na uvedbo vseh potrebnih kontrol; ·države članice bi morale oblikovati novo cepilno kampanjo in jo usmeriti na necepljene v vseh upravičenih starostnih skupinah, za kar bi morale sprejeti ciljno usmerjene nacionalne strategije za odpravo zadržanosti do cepljenja; ·države članice bi morale hitro uvesti cepljenje s poživitvenim odmerkom, da bi ohranile visoko raven zaščite pred virusom in različico omikron, začenši z bolj ranljivimi; ·agencije EU bi morale poskrbeti, da bodo potrebne znanstvene smernice hitro na voljo; ·Komisija bo okrepila prizadevanja za proizvodnjo, odobritev in skupno naročanje terapevtikov za COVID-19; ·Evropski parlament in Svet bi morala nujno sprejeti celotni sveženj o evropski zdravstveni uniji, Svet pa uredbo o obvladovanju kriznih razmer, povezano z organom HERA;