[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 18.1.2011

COM(2011) 5 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Vmesni pregled evropskih programov satelitske navigacije

POROČILO KOMISIJEEVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Vmesni pregled evropskih programov satelitske navigacije

Uvod

To poročilo sestavljata letno poročilo in vmesni pregled, določena s členom 22 Uredbe (ES) št. 683/2008 (v nadaljnjem besedilu: Uredba). V poročilu je pregled napredka programov in predstavitev naslednjih izzivov.

Podatki iz tega poročila, ki se nanašajo na obdobje po letu 2013, so zagotovljeni čisto v informativne namene. Ne vplivajo na končno odločitev Komisije glede dokončne vsebine ali strukture programov. O tem bo Komisija leta 2011 predložila zakonodajni predlog v okviru priprave prihodnjega večletnega finančnega okvira.

Prestavljeni podatki predvidevajo tudi, da bodo sistemi izgrajeni za zagotavljanje celotnih storitev v skladu z Uredbo (ES) št. 683/2008. Analizirane bodo alternativne rešitve v okviru študije učinka, ki bo izvedena pred predložitvijo zakonodajnega predloga v zvezi s programi.

Evropski programi satelitske navigacije so se začeli več kot pred dobrim desetletjem s politično ambicijo, da bi razvili in uporabljali sisteme, ki bi pokrivali cel svet, kar bi Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: EU) omogočilo, da bi na tej podlagi prišla do strateških in gospodarskih prednosti, dosegla neodvisnost od ruskega in ameriškega sistem ter zagotovila storitve satelitske navigacije, ki bi bile popolnoma prilagojene za civilno uporabo.

V času odločilne reforme programov v letu 2007 sta Svet in Evropski parlament odločila, da bosta končala pogajanja o javno-zasebnem partnerstvu, na novo sta potrdila potrebo po vzpostavitvi evropskega sistema satelitske navigacije s pomočjo financiranja in upravljanja tveganj, popolnoma zaupanih javnemu sektorju, podčrtala sta njegov pomen na strateški ravni in vztrajala pri njegovi dodani vrednosti na gospodarski ravni. Zagotoviti neodvisnost in samostojnost EU v tako odločilnem sektorju, je ambiciozen, a nujen cilj.

Taka javna zaveza za zagotavljanje visoko zmogljivih satelitskih navigacijskih storitev zbuja velika pričakovanja pri uporabnikih in ponudnikih storitev na svetovni ravni. Nove generacije teh storitev odpirajo znatne možnosti za vsa gospodarska področja, saj ob razcvetu trgov, ki so v zadnjih letih izkazali 30-odstotno rast, nastajajo številna delovna mesta. Ocenjuje se, da je že danes 6 do 7 % BDP zahodnoevropskih držav, oziroma 800 milijard EUR v Evropski uniji, odvisnih od satelitske navigacije. Pospeševanje te tehnologije, ki je močan dejavnik izhoda iz krize, se odlično vpisuje v okvir strategije Evropa 2020 in politike trajnostnega razvoja. Komisija je tako v okviru vodilne pobude „Industrijska politika za dobo globalizacije“ Evrope 2020 pozvala k „razvoju učinkovite vesoljske politike, da se zagotovijo orodja za reševanje nekaterih glavnih globalnih težav in zlasti uresničita programa Galileo in GMES“.

Z reformo upravljanja leta 2007, ki je obče znana inovacija v zgodovini evropske izgradnje, je EU prišla do infrastruktur, ki izhajajo iz programov Galileo in EGNOS, integralnih delov vseevropskih omrežij, Komisija, ki zastopa EU, pa je dobila te programe v upravljanje. Ob upoštevanju pomena in dometa odločitev glede varnosti in mednarodne, finančne ali industrijske razsežnosti, leži izbira Komisije, ki je javna institucija s politično odgovornostjo, na dlani.

V skladu s svojo pristojnostjo Komisija meni, da ima zadostne informacije za zagotovitev koristnih podatkov s tem poročilom Evropskemu parlamentu in Svetu o poteku projektov.

1. RAZVOJ PROGRAMOV PO LETU 2007

KO JE KOMISIJA LETA 2008 prevzela upravljanje programov Galileo in EGNOS, so ti zamujali in izkazovali velike dodatne stroške, obenem so imeli resne težave z upravljanjem. Po treh letih se kaže pomemben napredek in to kljub težavam, povezanim z upravljanjem takšnih projektov, zahvaljujoč delovanju različnih udeleženih strani, vključno z industrijskimi partnerji, in podpori držav članic, Parlamenta in Sveta.

Medinstitucionalni odbor Galileo je spremljal proces in omogočil tesno sodelovanje med Komisijo, Parlamentom in Svetom, ki ustreza izzivom, s katerimi se soočajo programi. Odbor in tudi različni parlamentarni odbori so bili redno obveščani o stanju napredovanja projektov. Upoštevajoč izzive in četudi Komisija ostaja pristojna za upravljanje, morajo tri institucije delovati kot partnerji in si na koncu deliti politično odgovornost.

1.1. Glavni dosežki

1.1.1. Vzpostavitev novega okvira upravljanja

Uredba določa jasen okvir upravljanja in financiranja, s čimer omogoča učinkovito upravljanje tekočih programskih faz. Komisija je odgovorna za njihovo upravljanje, vključno z „vsemi vidiki, povezanimi z varnostjo sistemov“. Druga dva glavna akterja sta Evropska vesoljska agencija (v nadaljnjem besedilu: ESA) in Nadzorni organ za evropski GNSS[1] (v nadaljnjem besedilu: agencija EU).

Vloga upravljavca velikih industrijskih projektov, katerih cilj je vzpostavitev vesoljskih javnih in strateških infrastruktur, je za Komisijo nekaj novega. Da bi to prednostno nalogo srečno izpeljala, je morala pridobiti potrebne kompetence in reorganizirati nekatere svoje službe. Komisija je tu, kot se je zavezala, pritegnila neodvisne strokovnjake s področja upravljanja projektov. Poleg tega je v skladu s členom 15 Uredbe sprejela strateški okvir[2], ki obsega glavne ukrepe, oceno proračuna in časovnico, ki so potrebni za dosego ciljev, določenih z Uredbo.

Države članice so bile z upravljanjem projektov tesno povezane prek udeležbe v odboru za evropske programe GNSS in različnih delovnih skupinah, kot je skupina strokovnjakov za varnost evropskih sistemov.

Vloga ESA, katere tehnično znanje je v okviru EU neprecenljivo, je bila natančno določena z dvema sporazumoma o prenosu, sklenjenima med EU in to agencijo, enim za srečno izvedbo industrijskih del v uvajalni fazi Galilea, drugim za spopadanje z zastarelostjo infrastrukture EGNOS in stalno izpopolnjevanje tega sistema.

Nazadnje, nova Uredba (ES) št. 912/2010 zajema dejavnosti agencije EU v skladu z Uredbo. Tako pomembne naloge, kot je varnostna akreditacija sistemov ali upravljanje centra za varnost, zdaj temeljijo na trdnih temeljih.

1.1.2. Podrobno razdelano upravljanje vsakega programa

1.1.2.1. Program EGNOS

EGNOS je samostojni program, ki združuje vse znanje EU na področju satelitske navigacije, ki naj bi se dolgoročno izvajal vzporedno z Galileom. Že zdaj koristi več pomembnim skupnostim uporabnikov na področju kmetijstva, civilnega letalstva, pomoči ljudem, geolokalizacije v mobilni telefoniji, kartografije idr.

Evropska unija, ki jo predstavlja Komisija, je 1. aprila 2009 dobila v last celotna opredmetena in neopredmetena sredstva, ki so povezana s programom EGNOS in ki so do takrat bila v lasti ESA. Ta pridobitev je bila nujen pogoj za uporabo sistema.

Odprta storitev EGNOS-a je uradno začela delovati 1. oktobra 2009. Od takrat sistem deluje v skladu z zahtevanimi specifikacijami. Izvaja ga ponudnik storitev (v nadaljnjem besedilu: ESSP), ki ima pogodbo s Komisijo. Glavni cilj te pogodbe je nepretrgano zagotavljanje odprte storitve in storitve za varstvo človeškega življenja – „Safety of Life“ (v nadaljnjem besedilu Sol).

Julija 2010 je bil dosežen pomemben napredek s certifikacijo ESSP na podlagi uredb za enotno evropsko nebo. Vzpostavljanje sistema EGNOS bi se moralo kmalu končati in razglasitev odprte storitve za potrebe civilnega letalstva bi se morala uvesti v začetku leta 2011.

Poleg tega se načrtuje postopna razširitev območja pokrivanja storitev EGNOS-a na celoto držav Evropske konference civilnega letalstva. Razen tega se nadaljujejo študije za razširitev tega območja na Afriko, arabske države in države, ki se nahajajo takoj vzhodno od Evropske unije.

1.1.2.2. Program Galileo

Kar zadeva razvojno fazo, oba eksperimentalna satelita, Giove A in Giove B, delujeta na zelo zadovoljiv način. Potrdila sta tehnologije naslednjih satelitov in zagotovila uporabo frekvenc, ki so jih mednarodni organi dodelili programu.

Kot je potrdila ESA, se poleg tega končuje sestavljanje štirih prvih satelitov bodoče konstelacije, ki bodo izstreljeni v letih 2011–2012. Vzporedno se nadaljuje vzpostavitev zemeljske komponente infrastrukture, ki obsega izbor krajev in izgradnjo večjega števila postaj, razporejenih po več državah in regijah sveta: Belgija, Francija, Italija, Nemčija, Španija, Nizozemska, Združeno kraljestvo, Nova Kaledonija, Reunion, Francoska Gvajana, Tahiti, Švedska, Norveška, Združene države, Antarktika (Troll, Adelijina zemlja) idr.

Uvajalna faza se je začela leta 2008 in se aktivno nadaljuje. Ta dela so večinoma razdeljena v šest sklopov, vsak od njih pa je predmet javnih naročil. Dialog s podjetji, ki sodelujejo na razpisih za oddajo javnih naročil, je bistveni del začetih postopkov.

Leta 2010 so bila oddana prva štiri javna naročila, v vrednosti približno 1 250 milijonov EUR, ki zadevajo sklope „upravljanje sistemov“, „izdelava satelitov“ s prvim naročilom 14 satelitov, „nosilne rakete“ za lansiranje desetih satelitov, vendar z možnostmi za dodatno lansiranje, in „operativne dejavnosti“. Dva druga sklopa, ki se nanašata na zemeljske infrastrukture, bosta oddana v letu 2011. Prav tako bo treba v tem letu oddati javna naročila za dodatne instalacije in opremo. Pri javnih naročilih, pri katerih je prevladovala konkurenčnost, so bili možni prihranki glede na začetne ocene; do katerih pa ni prišlo v primeru monopolnih položajev.

Prevzeta dela v okviru teh javnih naročil vključujejo že več sto podjetij, ki se nahajajo v večini držav članic in v ta namen zaposlujejo tisoče visoko kvalificiranih oseb. Poleg tega se je Komisija obvezala, da bo upoštevala načelo 40 % iz člena 17.3. c) Uredbe, katerega cilj je dati velikemu delu industrije EU možnost udeležbe pri programih. Vendar v tej fazi še ni mogoče navesti natančnih številk, ker še niso bili oddani vsi delovni sklopi in še niso znani vsi podizvajalci. V vsakem primeru, zdaj so večina industrije EU in številne znanstvene skupnosti v EU aktivno vključene v vse dejavnosti, ki so povezane s satelitsko navigacijo, vključno v tiste, povezane s prodajnimi trgi.

Nazadnje, kar zadeva regulirane javne storitve (v nadaljnjem besedilu: PRS), je Komisija vložila predlog za sklep Evropskega parlamenta in Sveta o ureditvi dostopa do te storitve, ki se osredotoča na vprašanja varnosti. Njegovo sprejetje je nujen pogoj za zagotavljanje te storitve. Poleg tega bo Komisija v sodelovanju z agencijo EU začela pilotne projekte, ki bodo omogočili testiranje in potrjevanje na konkretnih primerih, izbranih v dogovoru z državami članicami, ter postopke in mehanizme, določene s predlogom sklepa.

1.1.3. Horizontalni ukrepi

Kar zadeva mednarodno razsežnost, sta združljivost in medobratovalnost med sistemi v osrčju kompleksnih razpravljanj s Kitajsko, Združenimi državami, Rusijo, Indijo in Japonsko ter v Združenih narodih. V razpravljanjih s Kitajsko je vprašanje prekrivanja frekvenc velik problem za varnost EU in njenih držav članic, ki kljub zavzemanju držav članic in Komisije še ni bil rešen. Brez politične podpore slednjih in Evropskega parlamenta se stanje ne bo spremenilo.

Svetovni in regionalni sistemi, ki so jih razvile Združene države, Rusija, Kitajska, Japonska in Indija, predstavljajo za evropske programe izziv, ne samo v smislu usklajenosti in medobratovalnosti frekvenc, temveč tudi konkurenčnosti, zato je zdaj pomembno, da ti programi hitro začnejo zagotavljati visoko kakovostne storitve za učinkovit prodor na trge.

V okviru Evropskega gospodarskega prostora ima Norveška od leta 2010 obravnavo, kot če bi bila ena izmed držav članic EU. Pogajanja s Švico so prav tako napredovala.

Kar zadeva razvoj prodajnih trgov, je Komisija junija 2010 sprejela „akcijski načrt o aplikacijah GNSS“, katerega cilj je pospeševanje uporabe satelitske navigacije na področjih dejavnosti, ki štejejo za prednostne. Pomembno ga je izvesti, da se ne bi vzpostavila infrastruktura brez uporabnikov, zaradi česar bi bila Unija še naprej odvisna od tujih vojaških sistemov zaradi aplikacij, ki jih imajo v lasti.

Svetovni programi satelitske navigacije zagotavljajo informacije za določanje položaja in sinhronizacijo po vsem svetu. So preskusni kamen za številne gospodarske dejavnosti, viri za ustvarjanje blaginje. To velja zlasti za naslednja področja: mobilnost oseb; civilno letalstvo, zlasti na regionalnih letališčih in helikopterje; civilno zaščito; službe za nujno pomoč; zlasti v primeru poplave, potresa ali terorističnega napada; humanitarno pomoč; spremljanje ladij, tirnih vozil, tovornjakov, zabojnikov; pomoč osebam z omejeno zmožnostjo gibanja; lokalizacijo nevarnih krajev; precizno kmetijstvo; storitve iskanja in reševanja; spremljanje nevarnih snovi; terensko merjenje in postavljanje mejnikov, zlasti za skupno kmetijsko politiko; sinhronizacijo telekomunikacijskih in energetskih omrežij; zaščito občutljivih infrastruktur; natančno datacijo finančnih transakcij. Poleg nadzorovanja morskih in zemeljskih meja EU v okviru EUROSUR-a je predvidena vzpostavitev operativne storitve, ki bi uporabljala satelite za opazovanje Zemlje (program GMES). Galileo in EGNOS bi se lahko zelo dobro uporabljala za določanje natančnega položaja inšpekcijskih skupin.

Izgradnja in uporaba evropskih sistemov na predhodnih trgih generira neposredne koristi za stotine družb v EU in ustvarja tisoče zaposlitev za visoko kvalificirano delovno silo. Posledično pomeni razcvet aplikacij, povezanih s satelitsko navigacijo, za podjetja edinstveno priložnosti za rast. Posredne družbeno-ekonomske prednosti so opisane v točki 2.2.5. in so natančno razdelane v prilogi.

Akcijski načrt ob nekaj regulativnih ukrepih vsebuje zlasti spodbude za raziskave in inovacije, predvsem kar zadeva MSP-je, in ukrepe standardizacije, koordinacije in varnostne akreditacije, med drugim za letalstvo in pomorski promet. Obsega tudi informacijske ukrepe, namenjene industriji in uporabnikom. Pomembno je, na primer, redno posodabljati tehnično dokumentacijo za zasnovo sprejemnikov Galileo. Glede tega Komisija predvideva, da bo od leta 2014 zlasti zaradi sporazuma o medobratovalnosti s sistemom GPS najmanj 80 % po svetu delujočih sprejemnikov GNSS uporabljalo evropski sistem satelitske navigacije.

Kar zadeva dejavnosti za razvoj aplikacij in tehnologije sprejemnikov, so bili objavljeni trije razpisi za zbiranje predlogov v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave in razvoj v celotnem znesku okrog 120 milijonov EUR. Prva dva sta omogočila financiranje okrog sto projektov, katerih predhodni rezultati so bili predstavljeni marca 2010. Tretji in zadnji razpis je bil pravkar razpisan.

Nazadnje, ESA izvaja dela v okviru posebnega izbirnega programa o razvoju tehnologij za prihodnje infrastrukture.

1.2. Pridobljene izkušnje: ocena celotnega doseženega napredka

Naloga, h kateri Uredba zavezuje Komisijo, zelo presega njene običajne dejavnosti v zvezi z industrijskimi, infrastrukturnimi ali raziskovalnimi projekti, pri katerih na splošno sodeluje le s subvencijami in ne kot glavni akter.

Komisija je za zagotavljanje zadovoljivega nadaljevanja programov na podlagi prizadevanj različnih služb in kljub okorelosti pravil, katera mora upoštevati, pripravila rešitve, primerne za upravljanje industrijskega projekta. Izkušnje, ki jih je pridobila od leta 2007, so ji omogočile še nadaljnje izboljšanje upravljanja programov in nepredvidljivih težav ter tveganj.

1.2.1. Upravljanje programov

Na interni ravni je Komisija v okviru svojih služb hitro vzpostavila strukturo, ki omogoča upravljanje programov v tekoči fazi. Zlasti je prevzela vse tiste člane osebja agencije EU, ki so imeli potrebne kompetence za izvedbo njene nove naloge, da bi se zagotovila kontinuiteta v izvajanju projektov. Prav tako je vključila celoto teh ekip za upravljanje vseh vidikov programov v skladu z Uredbo. Obenem je vzpostavila sporazum o prenosu nalog z ESA in načrt upravljanja, ki upravljata odnose med obema organizacijam, uspela pa je tudi ustvariti zahtevane sinergije med lastnimi službami, službami ESA in agencije EU. Poleg tega se je obrnila tudi na skupine strokovnjakov držav članic.

Opozoriti je treba na to, da je Komisija morala priskrbeti zaposlitve z zahtevanimi visokimi kvalifikacijami, potrebnimi za dobro upravljanje programov. Vendar so bile možnosti za notranjo prerazporeditev omejene zaradi narave dejavnosti, postopki zaposlovanja od zunaj pa so bili strogo določeni. Velika večina na koncu zaposlenega osebja ima status začasnega osebja, ki se izteče leta 2013. Nujno je zagotoviti, da bodo ostali zaposleni še po tem roku, saj je za nadaljevanje izvajanja programov ključno ohraniti pridobljene kompetence.

Proračunski okvir EU, ki temelji na časovno omejenem finančnem sistemu, le stežka dovoljuje prenos iz enega obdobja v drugo in s tem otežuje dolgoročno načrtovanje, ki pa je nujno za projekte, katerih trajanje se razteza čez več desetletij. Komisija meni, da je treba razmisliti o vzpostavitvi proračunskih mehanizmov in instrumentov, ki bi omogočali rešitev tega vprašanja.

Na zunanji ravni se zastavljajo vprašanja o vlogi ESA in učinku odločitev v zvezi z varnostjo sistemov.

Prvič, kar zadeva Galileo, je morala ESA sprejeti novo vlogo glavnega izvajalca zaradi razpustitve konzorcija ESNIS. Nova razporeditev odgovornosti, s katero je ESA dejansko postala izvajalska agencija v imenu EU, daje dobre rezultate, vendar se bo morala prilagoditi razvoju programov in prihodnjih izzivov, ki jih bo prinesla uporaba.

Drugič, kar zadeva EGNOS, njegovo sedanje izvajanje vključuje Komisijo, upravljavca programa, ESA, tehničnega izvajalca, zadolženega za oblikovanje in razvoj sistema, in ESSP, ponudnika storitev. Integrirani model upravljanja bi omogočil ohranitev sedanjih ekip v bolj centraliziranem okviru za boljše razumevanje tveganj pri izvajanju storitev EGNOS in boljšo koordinacijo industrijskih dejavnosti, ki si jih trenutno delita ESA in ESSP.

Prav tako je pomembno, da bo prihodnji razvoj sistema vključeval izkušnje različnih skupnosti uporabnikov, zlasti letalskega sektorja, ob upoštevanju dejavnosti v okviru skupne družbe SESAR in razvojnega programa ESA.

Nazadnje, kar zadeva varnost, je treba spomniti, da čeprav je Komisija odgovorna za upravljanje varnosti sistemov v skladu z Uredbo, je njena svoboda na tem področju omejena na dva načina.

- Prvič, dejansko so države članice tiste, ki opredeljujejo potrebe na področju varnosti. Nevarnosti, ki bi lahko ogrozile varnost občutljivih infrastruktur, kot so tiste, ki bi lahko ogrozile satelitsko navigacijo, se kar naprej spreminjajo. Zasnova sistemov se mora zato kar naprej prilagajati njihovemu razvoju. Pokrivanje dela teh tveganj spada v področje delovanja držav članic.

- Drugič, Uredba dodeljuje nalogo varnostne akreditacije sistemov agenciji EU. Ločitev funkcij upravljanja od varnostne akreditacije izhaja tako iz prakse dobrega upravljanja ter je običajna in ključna za tovrstne projekte.

V obeh primerih imajo lahko izbira in sprejete odločitve znaten vpliv na stroške in roke programov.

1.2.2. Nepredvidljive težave, povezane s programi

Treba je poudariti, da je obstoj nepredvidljivih težav neločljivo povezan s tovrstnim kompleksnim programom. To zahteva vzpostavitev učinkovitega sistema upravljanja tveganj in lahko privede do sprejemanja kočljivih odločitev.

Prvič, kar zadeva razvojno fazo Galilea[3], je prenos nalog glavnega izvajalca na ESA zaradi neuspešnosti industrijskega konzorcija ESNIS povzročil zamude in dodatne stroške zaradi potrebnih ponovnih pogajanj glede nekaterih pogodb in zahtev za učinkovito izvajanje nove sheme. Da bi se ohranila uporaba frekvenc, dodeljenih v okviru Mednarodne telekomunikacijske zveze, se je poleg tega izkazalo, da je nujno lansiranje drugega eksperimentalnega satelita. Nazadnje, upoštevanje tehničnih omejitev, zlasti kar zadeva vzpostavitev nekaterih elementov, povezanih z varnostjo, in zamud pri izvajanju pogodb v okviru uvajalne faze je privedlo do popravkov časovnega razporeda in stroškov.

Podražitev razvojne faze znaša skupaj približno 500 milijonov evrov. Komisija jih je na zahtevo držav članic prevzela v breme za zagotovitev nadaljevanja programov. Dejansko je „validacija v orbiti“ temeljni kamen programa Galileo, nezadostno financiranje pa bi otežilo njegovo nadaljevanje, pri čemer bi se izgubili industrijsko znanje in deloma že zgrajeni objekti.

Drugič, kar zadeva uvajanje, se je dialog s podjetji, ki sodelujejo na razpisih za oddajo javnih naročil, pokazal pozitiven. Konkurenčni razpisni postopki so omogočili ohranitev konkurenčnega pritiska na podizvajalce. Po drugi strani pa se je monopolni položaj, v katerem so se znašli nekateri akterji, odrazil kot povečanje cen. Na primer, cena storitev lansiranja je za sabo potegnila dodatni strošek več kot 500 milijonov EUR glede na prvotni proračun[4].

Poleg tega zahteve službe SoL Galilea vplivajo na potrebe glede financiranja programa, zlasti kar zadeva zemeljsko infrastrukturo. Študije za ponovno opredelitev te službe so v teku za prilagoditev novim potrebam uporabnikov in novemu tehnološkemu razvoju. Gre tudi za poenostavitev sistema, zmanjšanje tveganj in stroškov ter povečanje usklajenosti s sistemom GPS. Odločitve v zvezi s tem bi morale biti sprejete v naslednjih letih.

Kar zadeva EGNOS, so zahteve po ohranitvi in razvoju sistema povišale stroške, pri čemer dobra geografska pokritost evropskega območja še ni zagotovljena.

Skratka, prvotne ocene stroškov niso bile upoštevane, saj so se v teh zelo zapletenih fazah programa pojavila nekatera tveganja, ki so bila povezana predvsem s tehničnimi vprašanji, varnostnimi zahtevami ali stanjem trgov.

Ukrepanje Komisije pa je vendarle lahko omejilo učinek teh težav. Dejansko končni cilji niso bili postavljeni pod vprašaj, saj razpoložljivi proračun že omogoča izgradnjo in izstrelitev 18 satelitov, skupaj s povezano zemeljsko infrastrukturo, in zagotavljanje prvih storitev od let 2014–2015 dalje. Prav tako podpira začetno uporabo storitev EGNOS. Cilj študij v teku je opredeliti najboljše rešitve za uspešno izvedbo programov v skladu s prihodnjimi proračunskimi sredstvi. Prvi rezultati teh študij so predstavljeni v poglavju 2.2.

1.2.3. Povezana tveganja

Komisija je v središče svojega delovanja postavila vprašanje upravljanja tveganj, katerega pomen je bil poudarjen ob reformi upravljanja leta 2007. Vsa tveganja v zvezi s programi so zbrana v registru, ki vključuje tista, ki so povezana z industrijsko dobavno verigo, ESA, agencijo EU, zunanjimi dejavniki, kot so vpliv političnih organov in varnostnih zahtev, in notranjimi dejavniki, kot je organizacija programov. Vsakemu tveganju je dodeljena verjetnost pojava in stopnja učinka. Register tveganj prav tako obsega seznam ukrepov za zmanjšanje te verjetnosti. Tveganja so razvrščena po naslednjih kategorijah:

- Tehnološka tveganja: satelitska navigacija dejansko potrebuje najsodobnejše tehnologije, ki še niso bile potrjene in katerih specifikacije se neprestano razvijajo.

- Industrijska tveganja: vzpostavljanje infrastruktur vključuje številne industrijske akterje v različnih državah, katerih delo je treba usklajevati na učinkovit način za dosego zanesljivih in popolnoma integriranih sistemov, zlasti kar zadeva varnost.

- Tržno tveganje: Treba se je izogibati temu, da bi imela tehnična zmogljivost, ki bi bila manjša od prvotno načrtovane, negativen učinek na uporabnike v svetu in bi bila zato infrastruktura neizkoriščena. Poleg tega je treba zagotoviti razpoložljivost zanesljivih sprejemnikov od let 2014–2015 dalje za različne prvotne storitve Galilea, zlasti za PRS.

- Časovna tveganja: vsaka zamuda pri izvajanju bi ogrozila časovni okvir in bi lahko povzročila presežne stroške.

- Tveganje, povezano z upravljanjem: upravljanje programov vključuje različne enote, ki morajo sodelovati med seboj, pomembno pa je tudi zagotavljanje ustrezne stabilnosti in organizacije. Poleg tega je treba upoštevati razlike v mnenju različnih akterjev in zlasti držav članic o več pomembnih zadevah. V tem okviru je treba razmisliti o delitvi nekaterih tveganj, zlasti finančnih in tistih, povezanih z varnostjo, med akterje, ki bi jih najlažje prenesli.

- Tveganje, povezano z odgovornostjo: kot pri vsaki infrastrukturi bi lahko oba evropska sistema posredno ali neposredno povzročila škodo svojim uporabnikom ali tretjim osebam. Iz študije, ki jo je izvedla Komisija, izhaja, da veljavna zakonodaja ne ponuja primernega zakonskega okvira, ki bi zagotavljal pravo ravnovesje med interesi žrtev ter lastnikov in uporabnikov evropskih navigacijskih sistemov. Torej bo tako na evropski kot svetovni ravni treba sprejeti ustrezne pobude za izboljšanje tega položaja pred letom 2014. V tem smislu Komisija nadaljuje z ustreznimi študijami v dogovoru z drugimi mednarodnimi organi.

Komisija v zvezi s temi tveganji pri sprejemanju odločitev daje prednost upoštevanju roka 2014 glede stalnega zagotavljanja prvih storitev Galilea. Dolgoročneje ostaja končni cilj v tej fazi zagotavljanje kakovostnih storitev, usklajenih z določbami Uredbe in potrebami uporabnikov, ki so primerljive ali boljše od tistih drugih sistemov. Odločitve o varnostnih vprašanjih bodo sprejete v tesnem dogovoru z državami članicami.

1.3. Finančni pregled

Prispevek EU za programa Galileo in EGNOS za obdobje 2007–2013 je 3,4 milijarde EUR, katerim se med drugim doda prispevek Norveške. Ta proračunska sredstva so bila porazdeljena med tri glavne dejavnosti, namreč izvedbo razvojne faze Galilea za okrog 600 milijonov evrov, uvajalno fazo Galilea za 2,4 milijarde evrov in uporabo EGNOS-a za okrog 400 milijonov evrov.

Kar zadeva uvajalno fazo, sta bili prevzeti že dve tretjini proračunskih sredstev v okviru pogodb v zvezi z javnimi naročili, podpisanimi leta 2010. Poleg rezerve za nepredvidljive težave preostala proračunska sredstva zadoščajo za dodelitev drugih dveh sklopov v zvezi z zemeljsko infrastrukturo.

Potrebe, ki jih je treba pokriti v okviru rezerve za nepredvidljive težave, so predmet natančne ocene. Proračunske postavke, ki jih bo treba financirati, bodo odvisne od prednostnega reda tveganj, ki jih bo treba obravnavati, ali njihovega pojava. Glavna identificirana tveganja so povezana z znatnim zmanjšanjem učinkovitosti, če bi morala uporaba konstelacije, omejene na 18 satelitov, trajati[5], z nezadostno razpoložljivostjo storitev za lansiranje, nemožnostjo uporabe nekaterih izbranih krajev, nezadostnostjo zemeljskih infrastruktur ali napakami pri zasnovi ali integraciji. Treba je podpisati pogodbe za storitve vzdrževanja in kupiti nadomestno opremo, da bi se zmanjšalo število okvar in našle rešitve za težave zaradi zastarelosti sistema.

Kar zadeva EGNOS, so bila dodeljena proračunska sredstva v glavnem namenjena pogodbi z ESSP in sporazumu o prenosu nalog z ESA, da bi se zagotovile storitve in nadaljnji obstoj sistema.

Zneski, ki so bili dodeljeni za programa Galileo in EGNOS v aktualnem finančnem okviru, so povzeti v naslednji preglednici:

[pic]

2. PRIHODNJI IZZIVI

Naloga, h kateri je z Uredbo zavezana Komisija, je vzpostaviti infrastrukturo satelitske navigacije z zagotavljanjem kakovostnih storitev na svetovni in regionalni ravni poleg že obstoječih storitev. Ta končni cilj ostaja nespremenjen, saj bi lahko kakršni koli pomisleki glede kakovosti storitev takoj povzročili destabilizacijo programa in nezanimanje trgov.

Treba je spomniti, da trgi močno rastejo in da bi njihov letni promet na svetovni ravni moral leta 2020 doseči okrog 240 milijard evrov. Poleg tega bi morala Galileo in EGNOS zaradi svojih prednosti glede na druge konkurenčne sisteme ustvariti gospodarski in družbeni dobiček v višini med 60 do 90 milijard EUR[6] v naslednjih 20 letih.

To pa seveda vključuje, da naj bi bila celotna infrastruktura Galilea dokončana in da bi uporaba sistemov omogočala zanesljivo zagotavljanje storitev. Zaradi dodatnih stroškov, nastalih v razvojni in uvajalni fazi (glej točko 1.2.2 zgoraj), Komisija meni, da so dodatna proračunska sredstva v višini 1,9 milijarde eurov nujna za dokončanje infrastrukture (glej točko 2.2.1). Stroški za operativno dejavnost so ocenjeni v višini povprečno okrog 0,8 milijarde EUR na leto (glej točko 2.2.2). Zaradi tega je treba vzpostaviti primerne finančne mehanizme.

Ob upoštevanju tega ozadja Komisija[7] do zdaj ni predlagala dodelitve dodatnih sredstev za programe v sedanjem finančnem okviru. To bo vključevalo morebitne zamude štirih let za dokončanje celotne infrastrukture programa Galileo in dodatne stroške.

Zaradi pomanjkanja dodatnih sredstev pred letom 2014 je treba strategijo za uvajanje programov ponovno opredeliti in pri tem vključiti kompromise med učinkovitostjo storitev in povezanimi stroški ter potrebo po zagotavljanju kakovostnih storitev, ki zadoščajo za ohranitev položaja na trgu.

2.1. Kratkoročno upravljanje programov

Komisija je s ciljem, da bi odgovorila na pričakovanja trgov, razvila primeren pristop: čim prejšnji začetek storitev in priprava operativne faze.

2.1.1. Potreba po začetku prvih storitev od 2014–2015 dalje

Letni promet z izdelki in storitvami, neposredno povezanimi s satelitsko navigacijo, je bil na svetovni ravni ocenjen na približno 130 milijard EUR v letu 2010. Zadevni trgi bi morali doživeti stopnjo rasti v dvomestnih številkah v prihodnjih letih. Po mnenju strokovnjakov bi morali preseči 240 milijard EUR v letu 2020[8]. Ta izredna rast se da razložiti z napredkom tehnologije sprejemnikov in porastom novih uporab, ki povečujejo povpraševanje uporabnikov.

To močno rast svetovnih trgov je do zdaj omogočal samo ameriški sistem GPS. Vendar bi morali drugi globalni sistemi satelitske navigacije (v nadaljnjem besedilu: GNSS), zlasti ruski in kitajski sistem, srednjeročno začeti delovati. Bistveno je, da se evropski sistem ob sistemu GPS čim prej uveljavi kot drugi veliki referenčni sistem GNSS, zlasti pri izdelovalcih sprejemnikov.

2.1.2. Začetna operativna faza

Že dodeljena javna naročila Komisiji omogočajo prilagajanje pristopa za upoštevanje roka leta 2014. Tako se bosta razvojna in uvajalna faza vzporedno nadaljevali do leta 2012, datuma zaključka razvojne faze, operativna faza prvih storitev pa se bo začela od leta 2014 dalje.

Prvo etapo bo sestavljalo delno začetno obratovanje infrastrukture („Initial Operational Capability„ ali „IOC“) od obdobja 2014–2015 dalje in zagotavljanje odprte storitve, storitve iskanja in reševanja ter PRS. Vendar natančnost in razpoložljivost v tej etapi še ne bosta dosegli optimalne ravni.

Ta prva etapa sicer ne zadošča za preskušanje storitev, vendar bi morala trajati čim krajši možni čas, saj ne omogoča izkoristka vseh možnosti sistema in ne zadošča zahtevam vseh uporabnikov. Torej je nujno to fazo povezati s trdno zavezo s strani Unije glede dokončanja infrastrukture v skladu s cilji programa Galileo, da bi se pridobilo zaupanje uporabnikov in se jih spodbudilo k naložbam.

Komisija med drugim predlaga prilagoditev sistema EGNOS, da bi se tudi izboljšala natančnost odprte storitve, ki jo zagotavlja sistem na podlagi programa Galileo, na enak način kot zdaj izboljšuje natančnost sistema GPS. EGNOS je edini sistem, s katerim bo razpolagala EU za zagotavljanje storitve SoL v naslednjih letih.

2.2. Dolgoročno načrtovanje

Glede na druge sisteme GNSS ima evropski sistem bistveno prednost: je edini, ki je zasnovan za civilne namene in postavljen pod civilni nadzor. Razpolaga z drugimi možnimi nezanemarljivimi prednostmi, kot je komercialna storitev, ki bi lahko omogočila potrjevanje signalov in dodatno izboljšanje natančnosti odprte storitve. Nazadnje, njegova odprta storitev dopolnjuje ameriški sistem GPS in je z njim interoperabilna. Tako bo kombinirana uporaba obeh sistemov ponudila stopnjo zanesljivosti in natančnosti, ki bi lahko zadovoljila večino potreb uporabnikov na trgu množičnih aplikacij na svetovni ravni.

Vendar pa bo do uresničitve teh prednosti prišlo šele po dokončanju celotne infrastrukture.

2.2.1. Dokončanje infrastrukture

Kot je že bilo navedeno v točki 1.2.2., znesek 3 400 milijonov EUR ne zadošča za dokončanje infrastrukture, ki izhaja iz programa Galileo, zaradi podražitve razvojne faze, povečanja cene nosilnih raket, odsotnosti konkurence za dodeljevanje določenih sklopov, dodatnih stroškov, povezanih s programom EGNOS, in posledic prenosa financiranja po letu 2013[9].

Komisija je po posvetovanju z ESA[10] začela različne študije za oceno stroškov sistema. Te ocene temeljijo na različnih scenariih za javno naročanje, uvajanje in uporabo infrastruktur, vključno z vzdrževanjem in obnovo, na cenah aktualne ponudbe in izkušnjah drugih vesoljskih sistemov. Iz njih izhaja, da bo dokončanje infrastrukture programa Galileo zahtevalo dodatni finančni prispevek v višini 1 900 milijonov EUR. Ta znesek bi omogočil vzpostavitev sistema, ki bi zagotavljal storitve, kot so tiste, opredeljene v Uredbi, in bi temeljil na konstelaciji 30 satelitov.

Ta vsota je potrebna za financiranje satelitov in nosilnih raket, potrebnih za dopolnitev konstelacije Galileo, ter za dokončanje zemeljske infrastrukture s ciljem zagotavljanja celote storitev. Kot je običajno za tovrstne industrijske projekte z visokimi tveganji, je bila vključena tudi rezervacija v višini 20 % za spopadanje z morebitnimi nepredvidljivimi težavami pri programih, zlasti s tehničnimi tveganji v končni fazi integracije. Finančne potrebe so povzete v spodnji preglednici.

Treba je opozoriti, da potekajo dodatne analize za proučitev možnosti omejitve finančnih potreb, zlasti zaradi postopne uvedbe zagotavljanja storitev in prilagoditve storitve SoL.

[pic]

2.2.2. Stroški uporabe

Stroški uporabe sistemov pokrivajo operativno upravljanje infrastruktur, upravljanje storitev ter zamenjavo in obnovo sestavnih delov, katerih življenjska doba je omejena[11]. Pokrivajo tudi stalno izboljševanje sistemov za prilagajanje storitev razvoju potreb uporabnikov.

Ocenjeni zneski vključujejo rezervo za nepredvidljive težave na osnovi tveganj, ki so povezana z visoko tehnološkimi programi. Vendar niso bila upoštevana določena tveganja, katerih uresničitev bi imela vpliv na proračun, a je malo verjetno, da bi se zgodila. Takšni premeri zajemajo razvoj varnostnega okvira, težave z medobratovalnostjo z drugimi sistemi ali tehnološka tveganja, kot je življenjska doba ur. Treba je preučiti primerne mehanizme, da bi se izognili aktiviranju ustreznih sredstev.

Pomanjkljivo financiranje teh stroškov uporabe bi se takoj odrazilo v zmanjšanju kakovosti, celo popolnem izginotju storitev, kar ni v skladu z izpolnjevanjem nalog javne storitve, ki so bile dodeljene sistemom.

Stroški uporabe so bili predmet ocene v sodelovanju z ESA, njene rezultate pa so potrdili strokovnjaki držav članic in drugi neodvisni strokovnjaki[12]. Iz te ocene izhaja, da so povprečni letni stroški uporabe v višini 800 milijonov EUR, od tega 110 milijonov za EGNOS, v neindeksirani vrednosti za leto 2010, ki temelji na standardnem življenjskem ciklu satelitov v trajanju dvanajst let.

Opozoriti je treba, da bodo v prvih letih uporabe, po letih 2014–2015, ti stroški manjši, ker se bodo storitve uvajale postopoma glede na dokončanje infrastrukture. Torej, pokrivali bodo le stroške dobrega funkcioniranja in vzdrževanja infrastruktur, zagotavljanja storitev in zamenjave prvih satelitov ob koncu življenjske dobe. Pozneje jim bodo dodani stroški, povezani z razvojem in začetnim obratovanjem novih generacij sistemov.

Naslednja preglednica povzema glavne postavke, povezane s povprečnimi stroški uporabe dokončane infrastrukture.

[pic]

2.2.3. Stroški, povezani z raziskavami in razvojem

Širjenje prodajnega trga GNSS je v osrčju ustvarjanja posredne dodane vrednosti Galilea in EGNOS-a. Treba je financirati razvoj in promocijo novih aplikacij za zagotovitev zadostnega prodora in pridobitve močnega položaja evropskih družb na trgih blaga in storitev, povezanih s satelitskim določanjem položaja. Potrebna sredstva se bodo lahko sprostila prek instrumentov, kot je okvirni program za raziskave in razvoj ali naslednik programa PKI (okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost).

2.2.4. Okvirna financiranje in časovni razpored

Kot je bilo navedeno zgoraj, so do zdaj opravljene ocene pokazale, da bi bila za obdobje 2014–2019 potrebna proračunska sredstva v višini 1 900 milijonov EUR za dokončanje infrastrukture, povezane s programom Galileo. Temu prispevku se bodo dodali stroški uporabe programa od trenutka, ko bi postal operativen, torej od let 2014–2015.

Kljub temu, da se je uporabilo postopke javnega naročanja, se je pokazalo, da je težko spoštovati predvidene proračunske omejitve za različna dela in doseči zares fiksne cene industrijalcev, vključenih v programe. To pa zaradi zapletene posebne narave edinstvenih sistemov, katerih sestavne dele je razvilo in izdelalo zelo omejeno število proizvajalcev posebej za potrebe EU. Poleg tega lahko vgraditev teh sestavnih delov povzroča težave. Zato je za preprečitev finančnih odklonov v prvi vrsti pomembno zmanjšati tveganja in prilagoditi upravljanje za zagotovitev učinkovitega upravljanja programov.

V ta namen je Komisija okrepila svoj sistem upravljanja tveganj, kot je bilo navedeno zgoraj, in tudi nadzor v zvezi s stroški in upoštevanjem časovnega razporeda. Zdi se, da je za zagotovitev uspeha bistveno, da vse vključene strani sprejmejo svoj del odgovornosti za programe.

Poleg tega so osnove strukture učinkovitega upravljanja, ki naj bi v prihodnosti bolje obvladovale tveganja v zvezi z izgubo nadzora, razvite v točki 2.2.6.

Komisija je v svojem sporočilu z dne 19. oktobra 2010[13] predstavila možnost, v okviru katere bi veliki projekti, kot sta ITER ali Galileo, morali biti predmet stalnega prispevka iz proračuna EU v obliki predhodno določenega letnega zneska, vsako morebitno prekoračenje potreb pa bi morali pokrivati drugi viri financiranja.

Kar zadeva Galileo, bo Komisija nadaljevala s pregledom različnih predvidenih mehanizmov financiranja, pri čemer bo zlasti upoštevala delovne metode Komisije, posledice vsake nadomestne možnosti za različne vidike programov in potrebo po obvladovanju stroškov in uspešnem nadaljevanju dejavnosti.

Pregledane rešitve bodo morale prav tako upoštevati, da so lahko stroški programov zbrani v teh velikih kategorijah:

- prvič, stroški izgradnje sistemov in izdatki, povezani z njihovim vzdrževanjem in uporabo, slednji bi lahko bili natančno ocenjeni, ko bo uvajalna faza dokončana,

- drugič, stroški, ki nastanejo zaradi nepredvidljivih težav, ki so značilni za tovrstne zapletene programe, ki so lahko kriti iz „rezerve za nepredvidljive zadeve“ v skladu z običajno prakso. Nadzor nad stroški v različnih fazah in odgovornost vseh sodelujočih morata omogočiti minimaliziranje teh nepredvidljivih elementov,

- tretjič, stroški, povezani s pojavom večjih tveganj, neodvisnih od upravljanja programov, kot so tisti, ki nastanejo zaradi večjih tehničnih težav v zasnovi ali uveljavljanjem odgovornosti, ki je pogodba na zajema. Zelo malo verjetno je, da bi se ta tveganja uresničila, vendar, če bi se uresničila, povezani stroški ne bi mogli biti kriti iz predvidenih rezerv.

V tem kontekstu so že vnaprej predvidljive tri izbire.

- Pri prvi bi se nadaljevalo z zagotavljanjem financiranja celote programov samo iz proračuna EU.

- Pri drugi izbiri bi se prvi dve zgoraj omenjeni kategoriji stroškov vedno financirali iz proračuna EU, države članice pa bi prevzele ločena tveganja upravljanja programov.

- Tretja rešitev bi temeljila na določenem prispevku iz proračuna EU, države članice pa bi krile financiranje morebitne razlike.

Te možnosti bodo natančno preučene v študiji učinka in Komisija se bo odločila za rešitev, ki bo predstavljena v naslednjem zakonodajnem predlogu za spremembo Uredbe.

V tej fazi in glede na ugotovitve zgoraj navedenih analiz Komisija meni, da ni primerno vezati celote stroškov in tveganj, povezanih s programi, samo na proračun EU. Ta rešitev bi ob upoštevanju obsega proračuna EU dejansko lahko ogrozila financiranje drugih prednostnih projektov ali programov s strani EU. Poleg tega bi moral biti cilj izbrane možnosti, ob upoštevanju preteklih izkušenj, večja odgovornost vseh zainteresiranih strani za obvladovanje stroškov.

Kar zadeva izvajanje programa Galileo, naslednja preglednica zajema časovno razporeditev, brez manevrskega prostora, dokončanje infrastrukture in njeno uporabo.

Popolno dokončanje infrastrukture (FOC) je predvideno v letih 2019–2020. Možne so spremembe glede na razpoložljivost financiranja, tehnične težave in industrijske zmogljivosti.

[pic]

2.2.5. Izgledi za dobičkonosnost in posredne koristi

Izgledi za neposredne finančne prihodke, ustvarjene z uporabo sistemov, se kažejo za EU zelo omejeni, kar je postalo jasno v času pogajanj v letih 2004–2007 za javno-zasebno partnerstvo. Ta omejena možnost za ustvarjanje prihodkov je gotovo prispevala k neuspehu pogajanj.

- Za odprte storitve EGNOS-a in Galilea ni in ne bo pristojbine, v skladu z Uredbo in drugimi podobnimi sistemi, ki že delujejo ali pa še bodo. Te storitve so namenjene množičnim aplikacijam in pomembno je, da jih osvoji kar največ uporabnikov, da bi se pričakovani gospodarski in družbeni dobiček kar najbolj povečala, kar je sicer v skladu z javno funkcijo sistemov. Določiti pristojbino za čipe, ki uporabljajo signale Galilea ali EGNOS-a, kot je bilo predvideno, bi bilo v nasprotju s tem ciljem. Neposredni prihodki, ki bi nastali na tej osnovi, bi bili manjši od izgube v smislu posrednih prihodkov, ki bi nastali za EU.

- Storitev iskanja in reševanja, ki jo sistem zagotavlja na podlagi programa Galileo in je evropski prispevek k sistemu COSPAS-SARSAT, bi prav tako morala biti brezplačna. Pravice za uporabo vesoljskega segmenta ali sprejemanjem opozoril COSPAS-SARSAT ne obstajajo.

- Storitev SoL EGNOS-a, prvotno zasnovana v glavnem za civilno letalstvo, dolgoročno prav tako naj ne bi ustvarjala nobenih prihodkov. Dejansko bi lahko uvedba kakršne koli oblike pristojbine močno odvračala možne uporabnike, saj so podobni sistemi, kot je WAAS v Združenih državah, brezplačni. Vendar pa je razvoj storitev sistema SoL na podlagi Galilea drugačen, da bi bila po eni strani tehnična zasnova rezultat dogovarjanja z uporabniki za zadovoljitev njihovih posebnih potreb, po drugi strani pa bi se ta storitev in oblikovanje cen skladala s tistima pri sistemu GPS.

Nazadnje, zdi se, da bi v tej fazi samo komercialne in regulirane javne storitve, ki jih ponuja sistem na podlagi Galilea, ustvarjale prihodke, katerih letni znesek bi lahko postopoma rasel, da bi dosegel dolgoročno povprečno okrog 70 milijonov EUR. Do povečanja teh prihodkov bi prišlo šele dolgoročno. Poleg tega bi bili prihodki, ki bi jih ustvarila regulirana javna storitev, v zelo veliki meri odvisni od političnih odločitev.

Če se zdi, da bi bili neposredni finančni prihodki, ki bi jih ustvarjali sistemi, precej omejeni, pa sta gospodarski in družbeni dobiček, nastala na osnovi teh dveh javnih infrastruktur in na nek način primerljiva s tistim, ki izhaja iz brezplačnega razširjanja interneta, velika, saj sta ocenjena na znesek med 60 in 90 milijardami EUR v obdobju 2010–2027[14]. Ta dobiček bi nastal zaradi rasti prodajnih trgov, pozitivnih učinkov v smislu javnega interesa, kot je povečana učinkovitost prevozov ali zmanjšanje nesreč, ter posrednega učinka naložb v celotnem vesoljskem sektorju. Ker bo uporaba sistemov sestavni del javnih storitev, je v interesu EU, da čim bolj poveča gospodarski in družbeni učinek, ne pa da skuša čim bolj povečati neposredne finančne prihodke. Pomembno je tudi spomniti, da bosta Galileo in EGNOS imela pomemben pozitiven vpliv na gospodarski razvoj in bosta pospešila rast.

2.2.6. Upravljanje programov

2.2.6.1. Uvajalna faza Galilea

Glavni cilj Uredbe GNSS, nedavno dopolnjene z Uredbo (ES) št. 912/2010, je bil vzpostaviti stabilen in učinkovit okvir upravljanja za upravljanje razvojne in uvajalne faze, temelječ na integriranem modelu, ki vključuje prenos nalog na ESA. Poleg tega se je ta okvir do zdaj izkazal zadovoljiv, čeprav bi ga bilo možno še izboljšati, ne bi bilo neprimerno, da bi se kratkoročno ali daljnoročno občutno spreminjal.

Glede na to, da uvajanje ne bo dokončano pred koncem desetletja, bi občutno spreminjanje pogojev upravljanja pred tem rokom gotovo pomenilo tveganje za dober potek programa. Stabilnost je porok za nepretrganost in usklajenost ukrepov različnih vključenih strani in različnih odločitev, sprejetih v času poteka programov. Poleg tega zagotavlja kredibilnost programom v odnosu do tretjih oseba.

Računsko sodišče je v svojem poročilu iz leta 2009 izpostavilo neustreznost prepogostih sprememb upravljanja pred letom 2007.

2.2.6.2. Uporaba infrastruktur

Upravljanje uporabe, ki vključuje vzdrževanje in obnovo infrastruktur, vključuje štiri elemente: zasnovo, izgradnjo, operacije in zagotavljanje storitev. Iz dosedanjih izkušenj z EGNOS-om izhaja, da se upravljanja teh štirih elementov ne sme razdrobiti in da je treba dati prednost integriranemu modelu upravljanja.

V vsakem primeru in ob upoštevanju pridobljenih izkušenj z upravljanjem programov, se zdi, da bi moralo upravljanje uporabe ob integraciji štirih bistvenih elementov upoštevati naslednja načela.

- biti usklajeno z vlogo EU kot lastnika sistemov in z vlogo Komisije kot pristojne za upravljanje programov, pri čemer je Komisija edini organ odločanja;

- temeljiti na enostavnem, integriranem modelu, ki ponuja jasen in edinstven način ravnanja za javni sektor;

- dolgoročno zagotoviti stabilen okvir; razpolagati z določeno prožnostjo v smislu finančnega upravljanja in ravnanja z zaposlenimi; biti organizirano na učinkoviti, zanesljivi in pregledni osnovi; imeti jasne postopke, ki omogočajo hitro odločanje;

- biti zmožno ohraniti celoto znanj in izkušenj, ki se je nakopičilo času poteka programov, pri čemer bi morale biti ohranjene zlasti pristojnosti ESA;

- okrepiti odgovornost industrijskega sektorja in glavnega izvajalca;

- zagotoviti neodvisnost dejavnosti varnostne akreditacije sistemov;

- vestno upoštevati javni značaj ponujenih storitev;

- omogočiti usklajevanje ukrepov za zaščito sistemov na evropski ravni, saj so ti zelo ranljivi.

To vključuje, da se upravljanje uporabe pod nadzorom Komisije zaupa podporni strukturi. V tem pogledu so možne različne izbire.

Kar zadeva EGNOS, bi bila lahko podporna struktura ESA, agencija EU, novi javni organ ali operativna enota Eurocontrola. Komisija predlaga razpravo o prednostih in pomanjkljivostih vsake od izbir pred predložitvijo podrobnega predloga Evropskemu parlamentu in Svetu leta 2012. Shema, ki bo sprejeta, bo uvedena pred letom 2014.

Kar zadeva Galileo, se bo operativna faza prvih storitev postopoma začela od leta 2014 dalje. Iz tega izhaja, da se bosta v obdobju kakšnih petih let uvajalna in operativna faza odvijali vzporedno. V tem obdobju bi se moralo upravljanje programov postopoma prilagoditi novim potrebam, nastalim z zagotavljanjem prvih storitev.

Prav tako je pomembno, da bo izvajalec moral izpolnjevati potrebne pogoje, da bo potrjen kot ponudnik storitev zračne plovbe v skladu z uredbami enotnega evropskega neba.

Komisija bo na osnovi prihodnjih razprav o finančnem okviru v doglednem času Evropskemu parlamentu in Svetu predlagala različne možnosti glede uvedbe upravljanja za uporabe po dokončni vzpostavitvi infrastrukture.

Sklep

Evropski programi satelitske navigacije presegajo finančne in tehnične zmogljivosti ene same države članice in so zato popolnoma v pristojnosti EU. Poleg tega bi morale biti vse države članice, zlasti ob upoštevanju zahtev glede varnosti, vključene v te programe.

Po reformi upravljanja leta 2007 je Komisija zabeležila več uspešnih dosežkov: EGNOS je postal operativen, pri čemer je pokazal visoko zmogljivost, uvajanje Galilea pa napreduje. Hkrati je bilo začetih več horizontalnih ukrepov, ki spremljajo uvajanje infrastruktur, in sicer na regulativnem področju, v zvezi z mednarodnimi vidiki in za prihodnje uporabe.

Vendar se programi zdaj soočajo z novimi izzivi zaradi pojava določenih tveganj, ki jih je Komisija predhodno opredelila, organizacijo programov pa je treba še dodelati za povečanje njene učinkovitosti. Pri projektu so nastali dodatni stroški, predvsem zaradi podražitve razvojne faze, povečanja cene nosilnih raket, odsotnosti konkurence pri dodeljevanju nekaterih sklopov in dodatnih stroškov, povezanih s programom.

Poleg tega je gospodarska situacija EU in njenih držav članic Komisijo privedla do tega, da do zdaj ni zahtevala odobritve dodatnih sredstev znotraj sedanjega večletnega finančnega okvira, čeprav zaradi tega prihaja do zamud pri dokončni vzpostavitvi Galilea in povečanja celotnih stroškov.

Določiti je treba novo osnovo za dejavnosti na področju za evropske programe satelitske navigacije, da se napredek lahko nadaljuje, ne da bi to škodilo ciljem, ki sta jih določila Evropski parlament in Svet. Priporočeni pristop tako predvideva ohranitev in izboljšanje sedanje organizacije vsaj deset let, ki pa se bo morala razvijati glede na potrebe faze uporabe.

Treba bo sprejeti več odločitev na politični ravni. Tako je v okviru, kjer sta gospodarski in družbeni napredek Evrope močno odvisna od obvladovanja in uporabe najnovejših tehnologij, kot so tiste, ki zadevajo na primer jedrsko fuzijo, vesolje, upravljanje zračnega prometa, znanosti o življenju, pomembno doseči določitve glede sredstev, zlasti proračunskih, za spopadanje s tveganji, povezanimi s temi tehnologijami. Prav tako je treba priti do sklepov v zvezi s spremembami proračuna EU in porazdelitvijo tveganj med EU in njene države članice. Odločitve o proračunskih in finančnih načelih v zvezi z nadaljevanjem evropskih programov satelitske navigacije bodo morale biti sprejete v skladu s tistimi, ki se nanašajo na okvir upravljanja. Cilj slednjega mora biti večja odgovornost vseh akterjev za zagotavljanje dobrega prehoda k prihodnji shemi upravljanja s hkratno krepitvijo obvladovanja projekta in povezanih stroškov.

Za sprejetje takšnih odločitev političnega značaja sta potrebna čas in razmislek. Komisija bo v prihodnosti pripravila podrobne predloge na podlagi usmeritev, ki jih bosta opredelila Evropski parlament in Svet ob upoštevanju tega poročila.

Priloga

Zbirna preglednica predvidenih uporab in učinkov evropskih programov satelitske navigacije

Področje | Opis | Učinki |

Cestni promet | – izboljšanje cestne varnosti, predvsem ko gre za krizne razmere, za avtomobile, avtobuse in prevoz nevarnega blaga – izboljšanje upravljanja cest in zmanjšanje onesnaženja, pomoč voznikom s pomočjo informacij v realnem času o prevozu, cestah in prometu – izboljšanje cestninjenja in elektronskega plačevanja pristojbin – boljša raven potniških storitev | Zmanjšanje časa prevoza in porabe goriva |

Logistika | – učinkovitejše upravljanje zabojnikov v pristaniščih ali na železniških postajah – boljša raven potniških storitev | Zmanjšanje časa prevoza |

Pomorski promet | – boljše upravljanje prometa, zlasti v pristaniščih ali v zelo prometnih koridorjih – povečana varnost pomorskega prometa – izboljšanje nadzora pomorskega prometa s policijskimi službami, hitrejšimi kontrolami – pomoč ladjam v nevarnosti | Izboljšanje pretovornih zmogljivosti pristanišč Zmanjšanje upravnega bremena in zamud |

Zračni promet | – lažja uporaba slabše opremljenih letališč za civilno letalstvo – prispevek k splošnim ciljem politike enotnega neba in SESAR-ja – izboljšanje upravljanja prometa in varnosti na letališčih | Zmanjšanje števila odpovednih letov, boljša zmogljivost letališč, zlasti manjših letališč |

Kmetijstvo | – boljša zasnova in posodabljanje katastra – možnost za ukvarjanje s preciznim kmetijstvom in spremljanje pridelave – boljši nadzor uporabe evropskih subvencij | 10- do 20-odstotno povečanje produktivnosti kmetov, zmanjšanje stroškov izvajanja SKP |

Ribolov | – nadzor plovil | Zmanjšanje upravnega bremena in zamud |

Pomoč tretjim državam | – dobava infrastrukture za države v razvoju, ki se enostavno vzdržuje, za zadovoljitev osnovnih potreb, zlasti pri prevozu | Dodatni instrument zunanje politike |

Mobilne komunikacije | – povečanje števila in kakovosti ponujenih storitev na telefonskih slušalkah | Nova storitvena ponudba |

Pomorske dejavnosti | – izboljšanje operacij iskanja in reševanja | Zmanjšanje števila žrtev |

Varnost | – pomoč državam članicam pri boju proti terorizmu, kriminalu in nezakonitemu priseljevanju | Okrepitev varnosti |

Invalidi, bolniki in starejše osebe | – izboljšanje pomožnih orodij za premikanje starejših oseb, invalidov ali bolnikov, tako da se pospeši njihova mobilnost | Boljša kakovost življenja |

Ribištvo in pomorski promet | – nadzor plovil – spremljanje reševalnih operacij | Možnost izvajanja nadzora Omejitev pogostnosti in resnosti razlitja nafte |

Energija | – spremljanje prenosa energije – udeležba pri varnosti instalacij za proizvodnjo energije | Optimizacija omrežja |

Varstvo okolja in civilna zaščita | – izboljšanje kriznega upravljanja, vključno s tretjimi državami – povečanje varnosti reševalnih ekip | Zmanjšanje časa posredovanja Okrepitev spremljanja |

Glosar – seznam kratic

Agencija EU: Agencija za evropski GNSS

- Nalogi te agencije sta zlasti varnostna akreditacija in priprava na trženje evropskih satelitskih navigacijskih sistemov (nova pravna podlaga te agencije je Uredbe EU št. 912/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o ustanovitvi Agencije za evropski GNSS, razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1321/2004 o vzpostavitvi upravljavskih struktur Evropskega satelitskega radionavigacijskega sistema in spremembah Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta)

ESA: Evropska vesoljska agencija

- Evropska vesoljska agencija, ki je mednarodna organizacija, za Evropo pomeni dostop do vesolja. Njena naloga je razvijati evropske zmožnosti za raziskave v vesolju in omogočiti, da bodo evropski državljani imeli koristi od naložb v vesoljski sektor.

CS: „ Komercialna storitev “

- Komercialna storitev ( Commercial Service ali CS) je šifrirana in do centimetra natančna, s čimer zaradi večje učinkovitosti podatkov, ki imajo večjo dodano vrednost od podatkov, dobljenih z „odprto storitvijo“, omogoča razvoj aplikacij za poslovne ali komercialne namene.

Cospas-Sarsat:

- Program Cospas-Sarsat zagotavlja klice v sili ter natančne in zanesljive podatke za določitev kraja, ki so organom za iskanje in reševanje (SAR) v pomoč pri reševanju oseb v stiski, zlasti v pomorskem in zračnem sektorju.

- Namen sistema je kar najbolj skrajšati čas, v katerem službe SAR prejmejo klic v sili, in čas, ki je potreben za določitev kraja nesreče in pošiljanja pomoči. Odzivni čas neposredno vpliva na možnost preživetja osebe v stiski na morju ali kopnem.

EGNOS: „ European Geostationary Navigation Overlay Service “ ali Skupna evropska geostacionarna navigacijska storitev

- Pomeni prvi korak Evrope na področju satelitske navigacije. Razvita je bila z namenom povečati zanesljivost in natančnost satelitske navigacije z dopolnitvijo ameriškega sistema GPS.

- EGNOS izboljšuje obstoječe storitve satelitske navigacije za kritične aplikacije, kot so pilotiranje in pristanek letala ali vožnja z ladjo čez kanal.

ESSP: „ Evropski ponudnik satelitskih storitev “

- Cilj družbe, ki je bila ustanovljena leta 2001, je zagotoviti uporabo sistema EGNOS.

FOC: „ Popolna operativna zmogljivost “

- Popolna operativna zmogljivost bo dosežena, ko bo dokončana zemeljska in vesoljska infrastruktura Galilea.

Galileo:

- Galileo je globalni evropski satelitski navigacijski sistem, ki ga je razvila Evropska unija. Sestavljen je iz satelitov v orbiti in pripadajoče zemeljske infrastrukture.

- Zagotavlja tudi izjemno natančne in zanesljive podatke o določanju položaja. Galileo bo nastavljen tako, da bo pokrival celotno Zemljo, pri čemer bo vsako določeno točko v vsakem trenutku pokrivalo šest do osem satelitov. S tem bodo pridobljeni popolni in zelo natančno podatki o določanju položaja za cel planet.

GNSS: „ Globalni navigacijski satelitski sistem “

- Ta izraz pomeni splošno poimenovanje za satelitske navigacijske sisteme, ki omogočajo globalno določanje geografskega položaja. Poleg tega zajema tudi regionalne dopolnilne sisteme, kot sta EGNOS ali ameriška različica WAAS.

GPS: „ Globalni sistem za določanje položaja “

- GPS je ameriški sistem za določanje geografskega položaja s satelitom v uporabi po celem svetu.

IOC: „ Začetna operativna zmogljivost “

- Minimalna nastavitev sistema Galileo za zagotavljanje prvih storitev. Ta faza nastopi, ko bo 18 prvih satelitov operativnih.

OS: „ Odprta storitev “

- Odprta storitev (Open service ali OS), ki je prosto dostopna in omogoča določanje položaja do metra natančno, je namenjena množičnemu trgu, in sicer za avtomobilsko navigacijo in storitve določanja položaja na mobilnih telefonih. Je brezplačna za uporabnika in zagotavlja informacije o določanju položaja in časa ter je namenjena množičnim uporabam satelitske radionavigacije.

PRS: „ Javna storitev “

- Regulirana javna storitev (Public Regulated Service ali PRS), namenjena izključno uporabnikom, pooblaščenih s strani vlad, za občutljive aplikacije, ki zahtevajo visoko raven stalnosti storitve, bo šifrirana in z opremo proti motenju in zanesljivim sistemom odkrivanja okvar tudi odpornejša. Ta storitev je namenjena varnostnemu sektorju in strateškim infrastrukturam (na primer: energetika, telekomunikacije, finance).

Uredba: Uredba (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o nadaljevanju izvajanja evropskih satelitskih navigacijskih programov (EGNOS in Galileo)

- Ta uredba določa pravila za nadaljevanje izvajanja evropskih satelitski navigacijskih programov, vključno s pravili o upravljanju in finančnem prispevku Skupnosti.

SAR: „ Storitev iskanja in reševanja “

- Globalna storitev iskanja in reševanja (Search and Rescue Service ali SAR) v okviru Galilea bo z odkrivanjem klicev v sili, ki jih oddajajo radijski oddajniki in pošiljanjem sporočil na te oddajnike, pomagala pri prenosu signalov klica v sili v koordinacijsko središče za reševanje.

SESAR: „ Raziskave o upravljanju zračnega prometa na enotnem evropskem nebu “

- SESAR je ime programa, katerega cilj je Evropi zagotavljati delujoče sisteme upravljanja zračnega prometa z namenom modernizirati obstoječe sisteme. Ta program je tehnološki steber programa Enotno evropsko nebo.

SoL: „ Varovanje življenja “

- Storitev varovanja življenja (Safety of Life Service ali SoL) bo uporabnike v nekaj sekundah samodejno obvestila o okvari satelita ali kakršni koli podobni težavi v zvezi z delovanjem. Ta storitev se uporablja za kritične aplikacije na področju varnosti, kot je upravljanje vlakov, usmerjanje avtomobilov, navigacija in pilotiranje. Storitev izpolnjuje tudi zahteve nekaterih sektorjev glede stalnosti, razpoložljivosti in natančnosti ter vsebuje funkcijo celovitosti, ki omogoča, da je uporabnik obveščen v primeru nepravilnega delovanja sistema.

-

[1] GNSS: Globalni sistem satelitske navigacije.

[2] C(2008) 8378 z dne 12.12.2008.

[3] Uredba opredeljuje razvojno fazo kot tisto, ki zajema „izdelavo in izstrelitev prvih satelitov, namestitev prvih zemeljskih infrastruktur ter vsa dela in postopke, potrebne za validacijo sistema v orbiti“.

[4] Komisija bo v okviru prihodnjega sporočila o razvoju evropske industrijske politike za vesolje obravnavala ta položaj na trgu in njegove posledice.

[5] Zaradi izgube satelita ob izstrelitve ali v orbiti.

[6] Vir: Raziskave trgov agencije EU (orodja za nadzor in predvidevanje trgov GNSS – podatki iz leta 2010). Celotna vrednost neto dobička, ki bi ga ustvarila Galileo in EGNOS v obdobju 2010–2027, bo odvisna od datuma popolnoma delujočega Galilea. Vsako leto zamude bo zmanjšalo vrednost dobička za 10 % do 15 % zaradi izgub ustvarjenih prihodkov ter razvoja alternativnih rešitev in konkurenčnih sistemov.

[7] COM(2010) 700 z dne 19.10.2010.

[8] Vir: Agencija EU (2010) GNSS market monitoring report.

[9] Celota teh elementov predstavlja znesek, ki ustreza potrebam dodatnega financiranja.

[10] Organizirani so bili različni sestanki med službami Komisije in službami ESA zlasti poleti 2010.

[11] Sateliti so zasnovani za življenjsko dobo 12 let. Življenjska doba zemeljskih infrastruktur je krajša.

[12] Do teh posvetovanj je prišlo poleti 2010 v okviru študije o uporabi programov, izvedli pa so jo neodvisni svetovalci.

[13] COM(2010) 700.

[14] Znesek dobička je povezan z datumom dokončanja uvajalne faze. Zadnje zamude so dejansko imele negativen učinek na pričakovani dobiček od sistemov (glej opombo na dnu strani 6).