SL Uradni list Evropske unije C 349/23

Objava vloge v skladu s členom 8(2) Uredbe Sveta (ES) št. 509/2006 o zajamčenih tradicionalnih posebnostih kmetijskih proizvodov in živil

2012/C 349/11

V skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 509/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

VLOGA ZA REGISTRACIJO ZTP

UREDBA SVETA (ES) št. 509/2006

„SKLANDRAUSIS“

ES št.: LV-TSG-0007-0914-13.12.2011

1. Ime in naslov skupine prijaviteljev:

Ime: Zaļais novads Naslov: Līkā muiža, Pils iela, Dundagas pag. Dundagas novads Rīga, LV-3270 LATVIJA Tel. +371 29444395 / 29475692 Faks — E-naslov: alanda@dundaga.lv; dzenetam@gmail.com

2. Država članica ali tretja država:

Latvija

3. Specifikacija proizvoda:

3.1 Ime(-na) za registracijo (člen 2 Uredbe Komisije (ES) št. 1216/2007):

„Sklandrausis“

3.2 Gre za ime, ki:

☒ je specifično samo po sebi  izraža posebne lastnosti kmetijskega proizvoda ali živila

Beseda „sklandrausis“ je v tretjem zvezku Latviešu valodas vārdnīca (Slovar latvijskega jezika), ki sta ga pripravila K. Mīlenbahs in J. Endzelīns (1927–1929), opredeljena kot „okrogla pita z nadevom“.

Beseda je sestavljena iz besed skland- in rausis. Beseda rausis (pita) izhaja iz glagola raust (brskati ali potresti). To pomeni, da so bile pite pečene na prvobiten način, in sicer s prekrivanjem z žerjavico ali ogljem za peči. Sklanda je stara beseda, ki izhaja iz kuronskega jezika (protojezik prednikov sodobnih Kuroncev, tj. prebivalcev zahodne Latvije) in pomeni „količek za ograjo, pletena ograja“ ali „pobočje, nagib“. V tem primeru se nanaša na navzgor prepognjene robove skorje pite (Karulis, K., Latviešu etimoloģijas vārdīca (Etimološki slovar latvijskega jezika), Zvezek II, 1992). V Kuroniji obstaja posebna vrsta ograje, ki se imenuje sklandu žogs.

3.3 Ali se zahteva pridržanje imena na podlagi člena 13(2) Uredbe (ES) št. 509/2006?:

☒ registracija s pridržanjem imena  registracija brez pridržanja imena

3.4 Vrsta proizvoda:

Skupina 2.3 Slaščice, kruh, testo, pecivo, piškoti in drugi pekovski izdelki

3.5 Opis kmetijskega proizvoda ali živila, za katerega se uporablja ime pod točko 3.1 (člen 3(1) Uredbe (ES) št. 1216/2007):

„Sklandrausis“ je okrogla pita s premerom 8–14cm. Osnova za „sklandrausis“ je čvrsto testo iz ržene moke, razvaljano 2–3mm debelo. Krogi za osnovo pite so izrezani iz razvaljanega testa ali raztegnjeni iz njega, njihovi robovi pa so prepognjeni navzgor. Na osnovo pite „sklandrausis“ se položi plast kuhanega krompirja in plast nadeva iz korenja v razmerju 1:2 do 1:1. Najprej se na testo položi krompir in nato korenje. Končni proizvod „sklandrausis“ je visok med 1,5 in 2,5cm. Osnova za „sklandrausis“ je čvrsta in dobro zapečena, nadev pa je porozen. Običajno je rumenooranžne barve korenja. Po vrhu se lahko premaže s smetano ali potrosi s cimetom ali kuminovimi semeni. Pita „sklandrausis“ je lahko rahlo ali zelo sladka. Čeprav ima osnova prepoznaven okus po kruhu, prevladuje okus korenja.

Pita „sklandrausis“ se uživa ohlajena ob čaju ali mleku.

3.6 Opis metode pridobivanja kmetijskega proizvoda ali živila, za katerega se uporablja ime pod točko 3.1 (člen 3(2) Uredbe (ES) št. 1216/2007):

Priprava proizvoda „sklandrausis“:

Spodaj navedene količine sestavin zadostujejo za 15–20 pit „sklandrausis“.

Priprava osnove iz testa

600g ržene moke in/ali rženega zdroba,

60g margarine ali masla,

150–200g vode,

ščepec soli za okus.

Testu se lahko doda nekaj pšenične moke (40–60g na zgoraj določeno količino rženega zdroba in/ali lahke ržene moke), da se lažje razvalja.

Moki se primeša vroča voda, ki se ji dodata margarina ali maslo in sol. Testo mora biti čvrsto in takšno, da se lahko razvalja, vendar ne sme biti pretrdo. Pripravljeno testo se razvalja 1,5–2,5mm debelo, nato se iz njega zvaljajo, raztegnejo ali izrežejo krogi s premerom 10–15cm. Testo, oblikovano v kroge, katerih robovi se prepognejo 1,5–2cm visoko, se položi v namaščen pekač. Robovi morajo biti razmeroma debeli in stati trdno pokonci.

Priprava nadeva

Priprava krompirjevega nadeva:

Sestavine:

0,8–1kg krompirja,

ščepec soli za okus.

Krompir se skuha in pretlači (nariba) v homogeno zmes, med gnetenjem pa se doda sol za okus. V zmes krompirja se primeša 150–200g stopljenega masla ali 50–100g smetane in po želji 1–3 jajca, za okus pa se lahko dodajo tudi kuminova semena. Nekaj kuhanega krompirja se lahko nadomesti z nekuhanim naribanim krompirjem, pri čemer se iz njega prej iztisne odvečna tekočina.

Priprava nadeva iz korenja:

Sestavine:

1,5–2kg korenja,

100–300g sladkorja.

Korenje se skuha in pretlači v homogeno zmes, med gnetenjem pa se doda sladkor. V pretlačeno zmes korenja se primeša 200–300g kisle smetane ali po želji 1–2 jajci. Nadev iz korenja se lahko pripravi tudi iz nekuhanega naribanega korenja, pri čemer se iz njega prej iztisne odvečna tekočina.

Za gostejši nadev se lahko korenju in krompirju med pripravo nadeva doda pšenični zdrob.

Postopek dodajanja nadeva in pečenja pite „sklandrausis“

Na osnovo iz rženega testa se najprej položi krompir in nato korenje. Razmerje med krompirjem in korenjem v nadevu je med 1:2 in 1:1. Končni proizvod „sklandrausis“ (svež ali zamrznjen) se peče v pečici pri visoki temperaturi (220–250°C), dokler se osnova ne posuši (tj. 15–30 minut).

Premaz

200–300g kisle smetane,

200–300g sladkorja.

Pečena pita „sklandrausis“ se premaže z zmesjo iz kisle smetane in posuje s sladkorjem. Po premazu se lahko posuje cimet ali kuminova semena za boljši okus.

Za premaz se lahko uporabi tudi zmes iz smetane, sladkorja in jajc. Za ta premaz je treba k navedeni količini kisle smetane in sladkorja primešati dve jajci. V tem primeru je treba „sklandrausis“ peči v vroči pečici vsaj še dodatnih 5 minut.

Rok uporabe in shranjevanje

Temperatura pri shranjevanju Faza priprave proizvoda Rok uporabe +2 do +6°C Pripravljen proizvod „sklandrausis“ 3 dni –18°C Zamrznjen proizvod „sklandrausis“ 3 mesece

3.7 Posebnost kmetijskega proizvoda ali živila (člen 3(3) Uredbe (ES) št. 1216/2007):

Ta proizvod se od drugih podobnih proizvodov razlikuje po pripravi, receptu, obliki in videzu. „Sklandrausis“ je okrogla pita. Njegova osnova je narejena iz nevzhajanega testa iz ržene moke in ima navzgor prepognjene robove, ki spominjajo na ograjo, zaradi česar ima posebno obliko, iz katere izhaja njegovo ime „sklandrausis“. Zaradi premera med 8 in 14cm je ta proizvod razmeroma velika pita. Končan „Sklandrausis“ je zgoraj značilne rumenooranžne barve korenja; če se prereže, se pokaže, da je v spodnji plasti nadevan krompir.

Sama oblika proizvoda „sklandrausis“ je pomenljiva in simbolna. Živila okrogle oblike se običajno uživajo v času zimskega in poletnega solsticija kot simbolne upodobitve sonca. „Sklandrausis“ se povezuje s simbolom sonca zaradi svoje okrogle oblike in rumenooranžne barve zgornje plasti iz korenja. „Sklandrausis“ predstavlja ustvarjalno energijo sonca v prazničnem času solsticija.

3.8 Tradicionalne lastnosti kmetijskega proizvoda ali živila (člen 3(4) Uredbe (ES) št. 1216/2007):

„Sklandrausis“ se lahko šteje za latvijsko nacionalno jed, saj izhajajo običaji, povezani z njegovo pripravo in uživanjem, iz davne preteklosti. Dokaz za to je, da ima pomembno vlogo pri starodavnih latvijskih sezonskih praznikih in praznovanjih. Veščina priprave proizvoda „sklandrausis“ se prenaša iz roda v rod.

Proizvod ima obsežno zgodovino. Njegova predhodnica je bila preprosta pita iz nevzhajanega rženega testa, pečena v žerjavici odprtega ognja, tj. pita z nadevom. Dokaz za obstoj nadeva za pito je ime proizvoda, ki se nanaša na njegove navzgor prepognjene robove (žogs ali sklanda, tj. ograja). Ti robovi so preprečevali, da bi se nadev razlil na ogenj.

Obstajajo dokazi, da se je sesekljano korenje uporabljalo kot nadev za „sklandrausis“ že v času kuronskega vojvodstva (od 16. do 18. stoletja). V Latviji se je korenje začelo gojiti v 16. stoletju. Ko so v 17. stoletju v Latviji začeli gojiti krompir, se je kot sestavina proizvoda „sklandrausis“ začel uporabljati tudi drobno nasekljan (nariban) krompir. Krompir je na začetku uživalo le podeželsko plemstvo. V 19. stoletju so krompir začeli gojiti tudi kmeti, pri čemer je hitro postal priljubljena in pomembna sestavina v nacionalni prehrani.

Priprava proizvoda „sklandrausis“ v Kuroniji je omenjena že v članku J. Heniņša, Vārdi, kas nav sastopami Ulmaņa vārdnīcā (Izrazi, ki niso zajeti v Ulmanisovem slovarju), ki je bil leta 1914 objavljen v Zborniku št. 17 znanstvenega odbora Združenja Riga Latvija.

Etnografinja in raziskovalka prehranjevalnih navad Latvijcev Linda Dumpe v zapisih o tradicionalni prehrani Livoncev iz Kuronije (Lībieši, zbirka člankov, objavljena leta 1994) pojasnjuje, da so pite iz nevzhajanega rženega testa z nadevom iz krompirja in korenja pekli Latvijci povsod v regijah Kurzeme in Zemgale in da je treba tej vrsti pite nameniti posebno pozornost, saj gre za starodavno vrsto pečenega živila. „Sklandrausis“ je tradicionalno ime za pito, ki je danes zelo prepoznavno in pogosto uporabljeno v razpravah o latvijski nacionalni kuhinji (Masiļūne, Ņ., Latviešu nacionālie ēdieni (Latvijske nacionalne jedi), 2004). O tradicionalnosti proizvoda „sklandrausis“ pričajo dela različnih avtorjev, ki opisujejo latvijske običaje, povezane z letnimi časi. „Sklandrausis“ se navaja kot jed, ki je značilna za praznik žetve ali Jumis. Predniki Latvijcev so ta praznik praznovali v času jesenskega enakonočja in z njim obeležili konec žetve (Auns, O. T., Latviešu tautas dzīvesziņa (Družbeni običaji Latvijcev), 1993). Pita „sklandrausis“ se je pripravljala in uživala tudi ob različnih drugih praznovanjih, povezanih z letnimi časi, kot je velika noč. Po navedbah Andrejsa Štālersa (roj. leta 1866), Livonca iz Kolke, naj bi se v času njegove mladosti po tradicionalnem velikonočnem obredu petja ponudile različne specialitete, vključno s koščki pite „sklandrausis“ (Šuvcāne, V. M., Lībiešu folklora (Livonska tradicija), 2003). Pēteris Upenieks je ob pripovedovanju o običajih, ki so se ohranili v Alsungi in njeni okolici na začetku 20. stoletja, navedel, da se spominja, da se je pita „sklandrausis“ pripravljala v božičnem času (Balandnieki, 2005).

Recept za „sklandrausis“ se nahaja v skoraj vsaki kuharski knjigi, ki opisuje latvijske običaje peke kruha, na primer Daudzveidīgā maizīte (Različne oblike kruha), ki jo je napisala strokovnjakinja za peko kruha Zigrīda Liepiņa in je bila objavljena leta 1993. Etnografinja Indra Čekstere je v študiji Mūsu maize (Naš vsakdanji kruh), ki je bila objavljena leta 2004, navedla, da gospodinje iz Livonije za resnično okusen „sklandrausis“ uporabijo polovico manj krompirja kot korenja, pri čemer je nadev iz korenja posebno sladek. Na koncu se vsaka pita „sklandrausis“ premaže z zmesjo iz smetane, sladkorja in jajc ter posuje s kuminovimi semeni.

Pripravo proizvoda „sklandrausis“ omenja tudi filolog, zgodovinar in folklorist Kārlis Draviņš v delu Kurzeme aizgājušos laikos (Kuronija nekdaj), objavljenem leta 2000. V opisih običajev v zvezi s peko kruha v Kuroniji na začetku 20. stoletja navaja, da se je pita „sklandrausis“ pekla tudi z nadevom v samem testu z navzgor prepognjenimi robovi. Nadev je bil pripravljen iz kuhanega in pretlačenega krompirja in naribanega korenja.

Zbirka gradiva Latviešu tautas ēdieni (Tradicionalna latvijska kuhinja) iz leta 2009, ki ga je zbral L. Dumbe med različnimi etnografskimi ekspedicijami, vključuje recept za „sklandrausis“, kot se ga spominja Elza Rozenfelde (roj. leta 1919) iz Melnsilsa: „Za pripravo pit je bilo potrebno veliko prizadevanja in pripomočkov. Izdelovale so se iz ržene moke. Pite so bile razmeroma velike, saj so se pekle v peči. Robovi so bili zavihani navzgor. Testo se je med pečenjem strdilo.“ Za nadev je uporabljala krompirjevo zmes in korenjevo zmes, ki jo je po receptu zmešala s smetano, sladkorjem, jajci, maščobo, nekaj moke ali pšeničnega zdroba ter kuminovimi semeni ali cimetom za boljši okus.

Čeprav so vse gospodinje „sklandrausis“ pripravljale v skladu z lastno ustvarjalnostjo in z uporabo proizvodov, ki so jih imele doma, raziskave in ustno izročilo navajajo, da se tradicionalna pita „sklandrausis“ pripravi iz nevzhajanega testa iz ržene moke, pri čemer se njegova okrogla osnova zvalja ali izreže iz tega testa, njegovi robovi pa se prepognejo navzgor. Krompirjeva zmes in korenjeva zmes se uporabljata kot nadev, ki mu lahko kuhar po želji doda druge sestavine, kot so maslo, smetana, sladkor, jajca, pšenični zdrob itd.

Običaji, povezani s pripravo pite „sklandrausis“, so se ohranili do danes. Pite se pogosto pečejo doma, najpogosteje na območju Kuronije. Proizvod „sklandrausis“ je postal priljubljen, odkar je zajet v ponudbo za turiste. Gostje, ki obiščejo kmetije ali mesta, na katerih se pripravlja „sklandrausis“, imajo priložnost opazovati postopek priprave in proizvod pokusiti.

3.9 Minimalne zahteve in postopek nadzora posebnih lastnosti (člen 4 Uredbe (ES) št. 1216/2007):

Pri pripravi pit „sklandrausis“ je treba izpolniti minimalne osnovne zahteve iz specifikacije, pri čemer morajo pite imeti zadevne posebne značilnosti. Nadzor se izvaja na podlagi organoleptičnega vrednotenja proizvoda, vključno z vrednotenjem okusa. Minimalne osnovne zahteve za „sklandrausis“ so:

1. priprava proizvoda „sklandrausis“ v skladu s postopkom in sestavinami iz točke 3.6;

2. glede končnega proizvoda: — oblika in mere: okrogla pita s premerom 8–14cm in debelino 1,5–2,5cm, — barva in videz: pita je zgoraj rumenooranžne barve, osnova iz testa je sivkasta; če se prereže, se vidi bledo rumena plast krompirjevega nadeva, — večplastna struktura: plasti v končnem proizvodu si morajo slediti v pravilnem zaporedju: osnova iz testa z nadevom iz krompirja in nadevom iz korenja, — čvrstost: osnova iz testa je čvrsta in dobro pečena; nadev je porozen, — okus: pita je sladka, pri čemer sega okus od rahlo sladkega do zelo sladkega. Čeprav ima osnova prepoznaven okus po kruhu, prevladuje okus korenja.

Število proizvodov „sklandrausis“, ki jih proizvajalec pripravi in proda, mora biti navedeno v ustrezni evidenci.

Proizvajalci morajo pripraviti dokumente, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti sestavine proizvoda, in jih predložiti inšpektorju.

Skladnost s specifikacijo, uporabo določenih sestavin, postopek priprave, videz in organoleptične lastnosti končnega proizvoda preverjajo posamezni proizvajalci in/ali združenja proizvajalcev, enkrat na leto pa tudi nadzorni organ.

4. Organi ali telesa, ki preverjajo skladnost s specifikacijo proizvoda:

4.1 Naziv in naslov:

Naziv: Pārtikas un veterinārais dienests Naslov: Peldu iela 30 Rīga, LV-1050 LATVIJA Tel. +371 67095230 Faks — E-naslov: pvd@pvd.gov.lv

☒javni  zasebni

4.2 Posebne naloge organa ali telesa:

Navedeni nadzorni organ je pristojen za nadzor skladnosti z vsemi osnovnimi zahtevami iz specifikacije.

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.