[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 28.2.2011

COM(2011) 104 konč.

POROČILO KOMISIJE

Odgovori držav članic na Letno poročilo Računskega sodišča za leto 2009 SEC(2011) 262 konč.

KAZALO

1. Obseg poročila 3

2. Ugotovitve iz izjave o zanesljivosti za leto 2009 3

2.1 Revizijska metodologija Sodišča 3

2.2 Letno poročilo Sodišča – nova predstavitev informacij 4

2.3 Pravilni računovodski izkazi in nadaljnje zmanjševanje najverjetnejše stopnje napake za plačila 4

3. Ukrepi držav članic 6

4. Odgovori držav članic na vprašalnik o Letnem poročilu Sodišča za leto 2009 8

4.1 Vrhovne revizijske institucije 8

4.2 Kmetijstvo in naravni viri 9

4.3 Kohezija 9

5. Sklepna ugotovitev 11

POROČILO KOMISIJE

Odgovori držav članic na Letno poročilo Računskega sodišča za leto 2009

1. Obseg poročila

Zunanji revizijski organ Evropske unije – Evropsko računsko sodišče (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) – v skladu s Pogodbo[1] v svojem letnem poročilu predloži izjavo o zanesljivosti. Izjava o zanesljivosti se nanaša na zanesljivost računovodskih izkazov ter zakonitost in pravilnost z njimi povezanih transakcij ter se predloži Evropskemu parlamentu in Svetu.

Finančna uredba določa, da ko Sodišče pošlje letno poročilo, Komisija takoj obvesti zadevne države članice o vsebini tega poročila, ki se nanaša na upravljanje sredstev, za katero so odgovorne po veljavnih pravilih. Države članice morajo odgovoriti Komisiji v 60 dneh, Komisija pa mora potem poslati povzetek odgovorov Računskemu sodišču, Evropskemu parlamentu in Svetu do 28. februarja[2].

Poročilo je bilo objavljeno 9. novembra 2010 in Komisija je nato ustrezno obvestila države članice o njegovi vsebini. Obvestilo je bilo sestavljeno iz dopisa in treh prilog: Priloga I je vsebovala vprašalnik o odstavkih poročila, ki se nanašajo na posamezne države članice, Priloga II vprašalnik o revizijskih ugotovitvah, ki se nanašajo na posamezne države članice, Priloga III pa vprašalnik o splošnih ugotovitvah iz izjave o zanesljivosti za leto 2009 glede deljenega upravljanja.

V tem poročilu je predstavljena analiza odgovorov držav članic, poročilu pa je priložen delovni dokument služb Komisije, v katerem so povzeti ugotovitve in odgovori na vprašalnika iz prilog I in III.

2. Ugotovitve iz izjave o zanesljivosti za leto 2009

2.1 Revizijska metodologija Sodišča

Revizijski pristop in metodologija, ki ju Sodišče uporablja za preverjanje pravilnosti transakcij, temeljita na preizkušanju transakcij ter oceni uspešnosti nadzornih in kontrolnih sistemov. To dopolnjujejo analiza poslovodskih predstavitev in dokazi, ki jih predložijo drugi revizorji.

Kar zadeva transakcije, izbere Sodišče reprezentativen statistični vzorec za vsako skupino politik in potem ta vzorec podrobno prouči. Za nadaljnje revizijsko delo razvrsti napake na količinsko opredeljive in količinsko neopredeljive. Pri stopnji napake se upoštevajo samo količinsko opredeljive napake. V razpredelnici 1 na koncu tega poročila je predstavljena podrobna razčlenitev vseh količinsko opredeljivih in neopredeljivih napak, ki jih je Sodišče ekstrapoliralo in uporabilo pri svojem revizijskem delu.

Napake so nadalje razvrščene glede na naravo, zlasti ali se nanašajo na upravičenost (plačilo ni v skladu s pravili za upravičenost), nastanek (povračilo stroška, za katerega ni dokazano, da je dejansko nastal) ali točnost (plačilo ni pravilno izračunano). Sodišče prouči tudi pogostost napak, in sicer tako, da predstavi delež transakcij v vzorcu, na katere so vplivale napake (količinsko opredeljive in neopredeljive). Pogostost napak kaže, kakšna je verjetnost razširjenosti napak v skupini politik[3].

Sodišče prav tako oceni skupni finančni učinek količinsko opredeljivih napak in na podlagi tega določi najverjetnejšo stopnjo napake. Ta je razvrščena v naslednje tri razpone: pod 2 %, med 2 % in 5 % ter nad 5 %.

Poleg tega Sodišče prouči tudi uspešnost nadzornih in kontrolnih sistemov pri zagotavljanju pravilnosti ter jih na podlagi tega oceni.

2.2 Letno poročilo Sodišča – nova predstavitev informacij

Struktura Letnega poročila za leto 2009 je bila spremenjena, kar zadeva predstavitev informacij. Sodišče je vključilo opažanja v zvezi s sistemi notranje kontrole, poslovodskimi predstavitvami in izvrševanjem proračuna v poglavje o izjavi o zanesljivosti in poglavja o posameznih skupinah politik. Poglavje o izjavi o zanesljivosti vključuje tudi prilogo o revizijskem pristopu in metodologiji Sodišča. Zaradi te nove predstavitve informacij se je število poglavij zmanjšalo z enajst na devet, oštevilčenje poglavij o skupinah politik pa se je spremenilo.

2.3 Pravilni računovodski izkazi in nadaljnje zmanjševanje najverjetnejše stopnje napake za plačila

V ugotovitvah Sodišča iz izjave o zanesljivosti za leto 2009 je navedeno, da računovodski izkazi Evropske unije zagotavljajo pošteno predstavitev – tj. predstavljajo resnično in pošteno sliko – finančnega stanja ter rezultatov dejavnosti in denarnih tokov. Poleg tega je Sodišče priznalo, da je Komisija izboljšala podrobne informacije, ki se razkrijejo o izterjavah nepravilno izplačanih zneskov in drugih popravkih v pojasnilih k zaključnemu računu.

Kar zadeva zakonitost in pravilnost transakcij, je Sodišče za leto 2009 ugotovilo, da pri vplačilih prihodkov ni bilo pomembnih napak ter da so bili nadzorni in kontrolni sistemi uspešni. Tudi pri prevzetih obveznostih ni bilo pomembnih napak. Na plačila iz proračuna pa so napake še naprej pomembno vplivale, razen na dveh področjih odhodkov, in sicer pri upravnih odhodkih ter gospodarskih in finančnih zadevah.

Glede nadzornih in kontrolnih sistemov je Sodišče izjavilo, da so za vse skupine politik, razen za prihodke in upravne odhodke, vsi sistemi delno uspešni.

Za kmetijstvo in naravne vire se je najverjetnejša stopnja napake v primerjavi z letom 2008 povečala. Za to poglavje je bila ocenjena na 2 %–5 %, najpogostejše količinsko opredeljive napake, ki jih je odkrilo Sodišče, pa so bile napake v zvezi s točnostjo. Kar zadeva nadzorne in kontrolne sisteme, je bilo ugotovljeno, da sta na glavni sistem za zagotavljanje pravilnosti transakcij, IAKS[4], čeprav je načeloma dobro zasnovan, negativno vplivali stopnja točnosti vnesenih podatkov in kakovost navzkrižnih preverjanj v njegovih podatkovnih zbirkah.

V zvezi s poglavjem o koheziji je Sodišče poudarilo znatno znižanje najverjetnejše stopnje napake, ki je bila ocenjena nad 5 %. Najpogostejša vrsta količinsko opredeljivih napak so bile napake v zvezi z upravičenostjo. Pri sistemih za obdobje izvrševanja 2007–2013 je Sodišče odkrilo slabosti glede pregledov, ki so jih izvedli organi upravljanja, in/ali revizij sistemov, ki so jih opravili revizijski organi. Tudi sistemi za poročanje Komisiji o popravkih za obdobje 2000–2006 so bili delno nezadovoljivi. Sodišče je zato ocenilo, da so bili nadzorni in kontrolni sistemi delno uspešni.

V spodnji razpredelnici so povzete informacije o ugotovitvah Sodišča po skupinah politik[5]:

[pic]

3. Ukrepi držav članic

Kot je omenjeno v uvodu, je Komisija poleg dopisa vsaki državi članici poslala tri priloge: Priloga I je vsebovala vprašalnik o odstavkih poročila, ki se nanašajo na posamezne države članice, Priloga II vprašalnik o revizijskih ugotovitvah, ki se nanašajo na posamezne države članice, Priloga III pa vprašalnik o splošnih ugotovitvah iz izjave o zanesljivosti za leto 2009 glede deljenega upravljanja. Za prilogi I in II so bile države članice po potrebi pozvane, naj predložijo informacije o ukrepih, sprejetih za odpravo napak, ter o časovnem okviru, vsebini in pričakovanih rezultatih.

Kar zadeva Prilogo I, so bili odgovori držav članic na splošno obsežni[6]. Čeprav je Sodišče opozorilo na odstavke, povezane z vsemi skupinami politik, so se države članice v odgovorih osredotočile predvsem na odstavke, povezane s prihodki, kmetijstvom in naravnimi viri ter kohezijo.

Tako je glede prihodkov Sodišče poročalo o statistiki grškega javnofinančnega primanjkljaja in dolga ter podvomilo o kakovosti grških makroekonomskih statističnih podatkov, vključno z nacionalnimi računi[7]. Grčija je v odgovoru poudarila, da je že sprejela učinkovite ukrepe, in izjavila:

„Kar zadeva izboljšanje kakovosti nacionalnih računov, se posodobitev skupnega načrta ukrepov za statistične podatke, o katerem se je usmerjevalna skupina dogovorila oktobra 2010, osredotoča na posamezne ukrepe, ki naj bi jih sprejeli leta 2011 ter naj bi bili namenjeni izboljšanju kakovosti sektorskih računov, računov za prihranke gospodinjstev, četrtletnih računov, merjenja obsega in cen ter pregledu nacionalnih računov [8] .“

Poleg tega sta bila pri kmetijstvu in naravnih virih poudarjena revizijsko delo Sodišča v zvezi z uspešnostjo sistemov ter dejstvo, da letno poročilo o dejavnostih za leto 2009, ki ga je pripravil generalni direktor za kmetijstvo in razvoj podeželja, vsebuje pridržek glede odhodkov v okviru IAKS v Bolgariji in Romuniji[9]. Obe državi sta jasno odgovorili, da sta sprejeli in izvajata odločne ukrepe. Bolgarija je izjavila:

„Kar zadeva odhodke iz naslova neposrednih plačil, je bil leta 2009 sprejet konsolidiran načrt ukrepov za izboljšanje delovanja sistema IAKS in od takrat si Bolgarija prizadeva za upoštevanje priporočil in izvedbo ukrepov iz načrta. Vsake tri mesece se Komisiji predloži podrobno poročilo o napredku pri izvajanju tega konsolidiranega načrta[10].“

:

Po izjavah Romunije je „direktor Agencije […] pokazal veliko zanimanje za proračunsko leto 2010 in zagotovil, da se sprejmejo učinkoviti ukrepi za odpravo pomanjkljivosti, ki bi omogočili izboljšanje sistema IAKS.

Glede pridržkov, ki jih je izrazil organ za potrjevanje v poročilu za leto 2009, je plačilna in intervencijska agencija za kmetijstvo, APIA[11], s svojimi prizadevanji dosegla znaten napredek pri izvajanju ukrepov iz načrta ukrepov za IAKS ter upoštevanju priporočil organa za potrjevanje[12].“

Kar zadeva Prilogo II, tj. vprašalnik o revizijskih ugotovitvah, ki se nanašajo na posamezne države članice, je večina držav članic predložila podrobne odgovore. Zadevne ugotovitve so se večinoma nanašale na kmetijstvo in naravne vire ter kohezijo in jih je Sodišče pred tem poslalo državam članicam v obliki izjav s predhodnimi ugotovitvami. Take izjave vsebujejo ugotovitve, ki izhajajo iz revizijskega dela Sodišča, in se pošljejo revidirancu. Informacije, ki so jih predložile države članice v svojih odgovorih, je tako mogoče šteti za nadaljnje ukrepanje po vseh ukrepih, ki so jih države članice že sprejele po prejemu uvodne izjave s predhodnimi ugotovitvami.

Za izjavo o zanesljivosti za leto 2009 je bilo skupaj revidiranih 24 držav članic. Med državami članicami, pri katerih je bilo veliko ugotovitev (več kot deset), so Francija, Grčija, Nemčija in Španija. Med tistimi z manj kot petimi ugotovitvami sta Danska in Nizozemska. Na splošno so se države članice strinjale z ugotovitvami o količinsko opredeljivih napakah in sporočile, da so sprejele ustrezne popravne ukrepe.

V več kot 50 % odgovorov na ugotovitve so države članice poročale, da so že sprejele ustrezne ukrepe, ki so se tudi že zaključili ali pa so se še izvajali. Portugalska je na primer predložila celovite odgovore na vse ugotovitve. Večina ugotovitev se je nanašala na resne količinsko opredeljive napake in Portugalska je za vse sporočila, da je opravila ustrezne prilagoditve plačil ali popravke.

V večini primerov, ko države članice niso ukrepale, so predložile utemeljitve za to in ustrezna dokazila. To velja na primer za Španijo, ki je ukrepala v zvezi s približno 50 % ugotovitev (večinoma so se nanašale na kmetijstvo in naravne vire). Ukrepala ni v zvezi z 18 ugotovitvami, in sicer deloma zato, ker je čakala na informacije, ki jih je zahtevala od Komisije, ali ker se ni strinjala glede narave ali resnosti ugotovitve. Odgovorom je priložila tudi dokazila. Podobno je tudi Ciper predložil odgovore na vseh 14 ugotovitev Sodišča, ki so se vse nanašale na revizije sistemov v poglavju o kmetijstvu in naravnih virih. Ukrepal je v zvezi z 11 ugotovitvami, glede 3 primerov, ko se ni strinjal z ugotovitvami, pa je predložil utemeljitev.

4. Odgovori držav članic na vprašalnik o Letnem poročilu Sodišča za leto 2009

4.1 Vrhovne revizijske institucije

Informacije, ki so jih predložile države članice v zvezi z ugotovitvami Sodišča, dopolnjujejo njihovi odgovori na vprašalnik o glavnih vprašanjih izjave o zanesljivosti iz leta 2009.

Tako kot pri poročilu za leto 2008 so bila tudi pri poročilu za leto 2009 vprašanja naslovljena na vrhovne revizijske institucije. Prvo vprašanje se je nanašalo na načelo enotne revizije, kakor jo je opredelilo Računsko sodišče v Mnenju št. 2/2004 o enotni reviziji, in na to, ali je to načelo po mnenju vrhovnih revizijskih institucij koristno orodje. Približno polovica vrhovnih revizijskih institucij držav članic je poudarila, da prinaša načelo enotne revizije potencialne koristi. Vrhovna revizijska institucija v Latviji je izjavila, da bi lahko načelo enotne revizije „šteli za učinkovito orodje za upravljanje sredstev EU, saj bi lahko izboljšalo kakovost revizijskih dejavnosti, ne da bi ogrozilo neodvisnost zadevnih revizijskih organov“ . Francoska vrhovna revizijska institucija je navedla več razlogov v podporo temu načelu, med drugim, da bi se s tem poenotili in znižali stroški kontrol, revizijskim organom pa bi se zagotovil celovitejši pregled nad rezultati revizij[13].

Finska vrhovna revizijska institucija je opozorila, da se njihova razlaga mednarodnih revizijskih standardov razlikuje od praks Evropskega računskega sodišča in zato posamezne vrhovne revizijske institucije ne bi mogle neposredno uporabljati rezultatov revizij drugih vrhovnih revizijskih institucij; za to bi bile potrebne ustrezne prilagoditve[14].

Nekatere vrhovne revizijske institucije so bile zaskrbljene, da bi lahko načelo enotne revizije ogrozilo neodvisnost teh institucij/njihovo neodvisnost?. To zaskrbljenost glede neodvisnosti je jasno ponazorila belgijska vrhovna revizijska institucija (francoski oddelek) z uradno izjavo, da ne bo odgovorila na nobeno vprašanje, zastavljeno neposredno vrhovnim revizijskim institucijam. Kot razlog za to je navedla, da ima neodvisen položaj kot nacionalni organ za zunanjo kontrolo in da so vse vrhovne revizijske institucije pooblaščene za vlogo opazovalk pri revizijah, ki jih izvaja Sodišče. Na splošno so vrhovne revizijske institucije držav članic poleg tega priporočale previdnost in opozorile, da je za delovanje tega načela potrebno zagotovilo na vsaki stopnji piramide.

Prav tako je bilo vrhovnim revizijskim institucijam zastavljeno vprašanj o pragu pomembnosti, ki ga uporabljajo. Večina institucij je izjavila, da uporabljajo prag med 0,5 % in 2 % z morebitnimi odstopanji. Nemčija je poudarila, da zvezna vrhovna revizijska institucija ne more predložiti informacij o obsegu, v katerem različna računska sodišča v vsaki zvezni deželi uporabljajo prag pomembnosti, ali o ravneh, na katerih ga uporabljajo[15].

Tretje vprašanje za vrhovne revizijske institucije se je nanašalo na uporabo poročil o plačilih, ki jih pripravlja Evropska komisija in jih od leta 2006 daje na razpolago državam članicam. Na splošno so vrhovne revizijske institucije menile, da so informacije in podatki, ki jih zagotavlja Komisija v teh poročilih, koristni pri njihovem revizijskem delu.

4.2 Kmetijstvo in naravni viri

Vprašalnik je vseboval tudi vprašanje o poenostavitvi na področju razvoja podeželja. Več kot polovica držav članic je izjavila, da niso samo naklonjene zamisli o poenostavitvi, ampak so že uvedle pobude za poenostavitev, kot je pojasnitev in uskladitev nacionalnih pravil in postopkov ali zmanjšanje obveznosti obveščanja za upravičence. Veliko teh pobud se je v času odgovarjanja na vprašalnik že izvajalo. Francija je na primer predstavila ukrep, ki ga je sprejelo ministrstvo za kmetijstvo, prehrano, ribištvo, podeželje in načrtovanje rabe zemljišč, MAAPRAT[16], za poenostavitev pravil za razvoj podeželja s posebnim poudarkom na spletnih vlogah[17]. Litva je poudarila, da so bile „za poenostavitev upravnega postopka in postopka za dodelitev podpore v okviru litovskega programa za razvoj podeželja za obdobje 2007–2013 […] uvedene spremembe splošne zakonodaje“ [18].

Slovenija je omenila kompleksen sistem poročanja, ki ga od leta 2010 poenostavlja, in „(prestrog) sistem kršitev in sankcij“ , ki ga nadgrajuje za zagotovitev, da „so možne kršitve še bolj pregledno opredeljene, sankcije pa še bolj učinkovite, odvračilne in sorazmerne s težo kršitev“ .

Države članice so poudarile tudi medsebojno sodelovanje in dialog s Komisijo pri opredeljevanju in uveljavljanju poenostavitev. Španija je predstavila svoje medregionalne dialoge in udeležbo „na srečanjih ali forumih na evropski ravni v zvezi s poenostavljanjem skupne kmetijske politike“ [19].

4.3 Kohezija

Poglavje o koheziji obravnava tri vprašanja: merila za upravičenost, javna naročila in učinkovite preglede upravljanja. Kar zadeva strožja merila za upravičenost, so države članice poudarile, da se upravičenost preveri na dveh ravneh – na ravni EU / nacionalni ravni in na programski ravni. Nekatere države članice so izrazile mnenje, da so strožja pravila potrebna in nujna s pravnega stališča. Francija in Finska sta obe opozorili, da je v členu 56 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 o programih za obdobje 2007–2013[20] navedeno, da je treba pravila za upravičenost določiti na nacionalni ravni. Finska je zato pripomnila, da „[morajo biti] v skladu z zahtevami same Uredbe […] nacionalna pravila za upravičenost podrobnejša od tistih, določenih na ravni Skupnosti. Države članice tako ne samo, da lahko predpišejo zahteve za upravičenost, ampak dejansko morajo uvesti podrobnejše zahteve od tistih, določenih v Uredbi na ravni Skupnosti[21].“

Po drugi strani pa so nekatere države članice navedle, da pravila za upravičenost na ravni EU niso dovolj podrobna za potrebe programov in da je treba večjo pozornost nameniti pravilom za posamezne programe. Poljska je povzela to mnenje z izjavo, da obstaja „potreba po prilagoditvi splošnih določb prava Skupnosti posebnostim operativnih programov. Treba jih je namreč podrobneje opredeliti, da si jih upravičenec ne bi mogel napačno razlagati[22].“

Kar zadeva javna naročila, so bile skoraj vse države članice naklonjene zamisli, da bi Komisija organizirala več usposabljanj za osebje nacionalnih in regionalnih organov ter upravičence, in veliko držav članic je opozorilo na zapletenost pravil. Kar nekaj držav članic je prav tako menilo, da bi morala Komisija državam članicam zagotoviti jasnejša navodila. V razpredelnici 1 so povzeti vprašanja o pravilih za oddajo javnega naročila in odgovori držav članic nanje:

[pic]

Kar pa zadeva učinkovitejše preglede upravljanja, se je približno polovica držav članic strinjala, da so potrebna podrobnejša pravila za upravičenost na ravni EU in na nacionalni ravni. Države članice, ki se s tem niso strinjale, so kot razlog za nestrinjanje na splošno navedle to, da to ni najboljša možna rešitev. Združeno kraljestvo je izjavilo, da je „Komisija […] že bistveno okrepila svojo nadzorno vlogo pri deljenem upravljanju sredstev za kohezijo. Kakršno koli nadaljnje povečanje njenega nadzora bi poseglo v pristojnosti držav članic.“ Malta je pripomnila, da bi „podrobnejša pravila […] lahko ogrozila prilagodljivost in poenostavitev, ki sta potrebni pri upravljanju teh sredstev“ .

V razpredelnici 2 so povzeti vprašanja o preverjanjih na ravni organov upravljanja in odgovori držav članic nanje:

[pic]

5. SKLEPNA UGOTOVITEV

Rezultati Letnega poročila Sodišča za leto 2009 kažejo na nadaljnje izboljševanje uspešnosti vseh strani, udeleženih pri upravljanju sredstev EU. Število napak za proračun kot celoto se je po oceni Sodišča v zadnjih letih zmanjšalo, zaključni račun je že tretje leto zapored prejel pozitivno mnenje in stopnja napake na področju kohezije se je znatno znižala – vse to so upoštevanja vredni dosežki. Vendar je jasno, da je potrebno nepretrgano nadaljnje izboljševanje, zlasti pri evropskih sredstvih v okviru deljenega upravljanja med Komisijo in državami članicami.

Države članice so v odgovorih izrazile zadovoljstvo glede izboljšav, ki jih je opazilo Sodišče, zlasti glede znatnega znižanja najverjetnejše stopnje napake na področju kohezije. Po drugi strani so pokazale, da si želijo še tesnejšega sodelovanja s Komisijo. Tako so na primer omenile kompleksno področje javnih naročil, usmerjanje in podporo v obliki usposabljanj ter natančnejša navodila kot ključna vprašanja, ki jih je treba neprenehoma obravnavati.

Komisija je še naprej trdno odločena, da bo izboljševala finančno poslovodenje EU. Predstavljeni predlog Komisije o prenovitvi finančne uredbe obravnava vprašanja, ki so jih poudarili tako Sodišče kot države članice v svojih odgovorih na ugotovitve Sodišča. To je še zlasti pomembno, kar zadeva predloge Komisije, ki se nanašajo na določitev obveznosti držav članic v zvezi z revizijo in nadzorom v finančni uredbi[23] ter na nadaljnjo poenostavitev in racionalizacijo pravil, ki se uporabljajo za sredstva in programe EU. Skupaj štejejo ta dvojna prizadevanja/Ta dvojna prizadevanja štejejo za pomemben način, kako znatno izboljšati kakovost porabe. Hkrati namenja Komisija še naprej izjemno pozornost dejstvu, da poenostavitev struktur in upravljavskih sistemov programov na ravni upravičencev ne bi smela zmanjšati zagotovila, ki ga daje visoka učinkovitost kontrol.

Komisija je odločena, da ohrani pozitivno usmeritev razvoja dobrega finančnega poslovodenja. Zato je še zlasti pomembno, da Komisija in države članice še tesneje sodelujejo pri obravnavi ugotovitev, ki jih je navedlo Sodišče.

Razpredelnica I

TOČNOST | UPRAVIČENOST | NASTANEK | DRUGA VPRAŠANJA SKLADNOSTI |

Država članica | KMET. | KOH. | PRIH. | Skupaj | KMET. | KOH. | PRIH. | Skupaj | KMET. | KOH. | PRIH. | Skupaj | KMET. | KOH. | PRIH. | Skupaj | KMET. skupaj | KOH. skupaj | PRIH. skupaj | |Avstrija |3 |0 |0 |3 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |4 |0 |0 | |Belgija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Bolgarija |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 | |Češka |4 |1 |0 |5 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |4 |1 |0 | |Ciper |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Danska |1 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |1 |0 | |Estonija |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |5 |0 |6 |0 | |Finska |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Francija |6 |1 |0 |7 |0 |2 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |1 |5 |0 |6 |7 |8 |0 | |Nemčija |4 |0 |0 |4 |1 |1 |0 |2 |0 |0 |1 |1 |1 |15 |0 |16 |6 |16 |1 | |Grčija |3 |0 |0 |3 |1 |1 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |7 |1 |0 |8 |11 |2 |0 | |Madžarska |1 |0 |0 |1 |0 |2 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |1 |4 |0 |5 |2 |6 |0 | |Irska |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 | |Italija |1 |0 |1 |2 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |0 |5 |8 |0 |1 | |Latvija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Litva |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |4 |0 |4 |0 |4 |0 | |Luksemburg |1 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |5 |0 |5 |1 |6 |0 | |Malta |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Nizozemska |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |2 |0 |0 | |Poljska |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |2 |0 |3 |0 | |Portugalska |1 |2 |0 |3 |0 |5 |0 |5 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |2 |7 |0 | |Romunija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |0 |1 |8 |0 |0 |8 |9 |0 |0 | |Slovaška |1 |0 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |4 |0 |5 |2 |4 |0 | |Slovenija |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | |Španija |1 |0 |0 |1 |0 |9 |0 |9 |0 |0 |0 |0 |1 |3 |0 |4 |2 |12 |0 | |Švedska |0 |2 |0 |2 |0 |1 |0 |1 |0 |0 |0 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |4 |0 | |Združeno kraljestvo |6 |0 |0 |6 |2 |0 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |2 |0 |0 |2 |10 |0 |0 | | SKUPAJ | | | | 43 | | | |32 | | | |2 | | | |79 | | | | |

[1] Člen 248 Pogodbe ES (člen 287 Lizbonske pogodbe).

[2] Člen 143(6) finančne uredbe, UL L 390, 30.12.2006.

[3] Priloga 1.1 Letnega poročila ERS za leto 2009.

[4] Integrirani administrativni in kontrolni sistem.

[5] Izvleček iz Letnega poročila ERS, str. 22: Tabela 1.2 – Povzetek ugotovitev o pravilnosti transakcij za leto 2009.

[6] Glej priloženi delovni dokument služb Komisije.

[7] Odstavek 2.27 Letnega poročila ERS.

[8] Delovni dokument služb Komisije, str. 15.

[9] Odstavek 3.68 Letnega poročila ERS.

[10] Delovni dokument služb Komisije, str. 50–51.

[11] Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură.

[12] Delovni dokument služb Komisije, str. 51–52.

[13] Delovni dokument služb Komisije, str. 73.

[14] Delovni dokument služb Komisije, str. 69.

[15] Delovni dokument služb Komisije, str. 75.

[16] Ministère de l'agriculture, de l'alimentation, de la pèche, de la ruralité et de l'aménagement du territoire.

[17] Brez dokumentov na papirju – 100-odstotno elektronska obdelava vlog kmetov.

[18] Delovni dokument služb Komisije, str. 81.

[19] Delovni dokument služb Komisije, str. 94.

[20] Člen 56(4): Pravila o upravičenosti se določijo na nacionalni ravni, ob upoštevanju izjem, ki jih določajo posebne uredbe za vsak sklad. Zajemajo celotne izdatke, prijavljene v okviru operativnega programa.

[21] Delovni dokument služb Komisije, str. 71.

[22] Delovni dokument služb Komisije, str. 88.

[23] Določeno tudi v členu 317 Lizbonske pogodbe.