SL Uradni list Evropske unije CE 286/5

Sreda, 16. decembra 2009

Omejevalni ukrepi, ki vplivajo na pravice posameznikov, po uveljavitvi Lizbonske pogodbe

P7_TA(2009)0111

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. decembra 2009 o omejevalnih ukrepih v zvezi z nekaterimi osebami in subjekti, povezanimi z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani, ter v zvezi z Zimbabvejem in razmerami v Somaliji

2010/C 286 E/02

Evropski parlament,

ob upoštevanju splošne deklaracije o človekovih pravicah, vseh konvencij Združenih narodov o človekovih pravicah ter njihovih izbirnih protokolov, Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah in njegovih dveh izbirnih protokolov, Ustanovne listine Združenih narodov, zlasti členov 1 in 25 ter členov 39 in 41 iz poglavja VII,

ob upoštevanju Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (evropske konvencije o človekovih pravicah) ter njenih protokolov in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti naslova VI (sodno varstvo), ki je pričela veljati 1. decembra 2009,

ob upoštevanju ustreznih določb Lizbonske pogodbe, ki spreminja Pogodbo o Evropski uniji (PEU) in Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti (PES), ter zlasti členov 75, 215 in 275 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in določb o demokratičnih načelih, ki so zapisana v naslovu II PEU,

ob upoštevanju prejšnjih ustreznih določb PEU (členov 3, 6, 11, 13, 19, 21, 29 in 39) in PES (členov 60, 133, 296, 297, 301 in 308),

ob upoštevanju ustreznih aktov Sveta s tega področja (1),

ob upoštevanju skupnih stališč Sveta 2001/930/SZVP o boju proti terorizmu (2) in 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu (3), obeh z dne 27. decembra 2001, ter Uredbe Sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (4),

ob upoštevanju Skupnega stališča Sveta 2002/402/SZVP z dne 27. maja 2002 o omejevalnih ukrepih proti Osami bin Ladnu, članom organizacije Al Kajda in talibanom ter drugim osebam, skupinam, podjetjem in entitetam, povezanim z njimi (5) ter Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osama bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani (6), in ustreznega predloga Komisije ter besedila Sveta (7),

ob upoštevanju skupnega stališča 2009/138/SZVP z dne 16. februarja 2009 o omejitvenih ukrepih proti Somaliji (8), ustreznega predloga Komisije (9) in skupnega stališča 2004/161/SZVP z dne 19. februarja 2004 o podaljšanju omejevalnih ukrepov proti Zimbabveju (10), kakor je bilo spremenjeno s skupnim stališčem 2008/632/SZVP z dne 31. julija 2008 (11), ter ustreznega predloga Komisije (12),

ob upoštevanju ustreznih resolucij o tem vprašanju, zlasti resolucije z dne 4. septembra 2008 o oceni sankcij EU kot dela dejavnosti in politik EU na področju človekovih pravic (13),

ob upoštevanju poročila odbora za pravne zadeve in človekove pravice pri parlamentarni skupščini Sveta Evrope z dne 16. novembra 2007 z naslovom „Črni seznami varnostnega sveta Združenih narodov in Evropske unije“ in dopolnila k temu poročilu z dne 22. januarja 2008,

ob upoštevanju ustrezne sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti, zlasti sodbe z dne 3. septembra 2008 v združenih zadevah C-402/05 P in C-415/05 P, Kadi in Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji (14),

ob upoštevanju mnenja evropskega nadzornika za varstvo podatkov z dne 28 julija 2009 o predlogu uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani,

ob upoštevanju pisma predsednika Odbora za razvoj predsedniku Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve z dne 12. novembra 2009,

ob upoštevanju vprašanj Komisiji in Svetu o omejevalnih ukrepih z dne 16. novembra 2009 (O-0135/2009 – B7-0233/2009, O-0136/2009 – B7-0234/2009),

ob upoštevanju stališča, ki ga je na svoji seji 3. decembra 2009 Odbor za pravne zadeve izrazil glede pravne podlage v skladu z Lizbonsko pogodbo za predloge o besedilih o Osami bin Ladnu, mreži Al Kajda in talibanih ter Zimbabveju in Somaliji,

ob upoštevanju členov 115(5) in 110(2) svojega Poslovnika,

A. ker je spoštovanje človekovih pravic ena temeljnih vrednot Unije (člen 2 PEU), kar se odraža tudi v njenem zunanjem delovanju, saj v skladu s členom 21(1) PEU „Unijo pri njenem delovanju na mednarodni ravni vodijo načela, ki so bila podlaga njenega nastanka, razvoja in širitve in ki jih želi s svojim delovanjem tudi spodbujati v svetu: demokracija, pravna država, univerzalnost in nedeljivost človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spoštovanje človekovega dostojanstva, enakost in solidarnost ter spoštovanje načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava“,

B. ker je Evropska unija zavezana boju proti terorizmu v vseh njegovih razsežnostih, najsi izvira ali deluje znotraj ali zunaj njenih meja, pri čemer Unija z različnimi instrumenti in sredstvi deluje v mejah, ki so opredeljene z vladavino prava in spoštovanjem temeljnih pravic; ker si je treba še posebej prizadevati, da bo zagotovljeno, da se na tem področju temeljne pravice v celoti spoštujejo in da so vsi ukrepi, sprejeti za boj proti terorizmu, sorazmerni, primerni in učinkoviti,

C. ker sredstva, s katerimi želi Unija doseči zgoraj navedene cilje, med njimi boj proti terorizmu, vključujejo omejevalne ukrepe (sankcije) (čeprav se ne omejujejo le nanje) proti pravnim osebam, skupinam ali nedržavnim subjektom; ker se še naprej porajajo vprašanja, ali so Združeni narodi in EU v zadostni meri dokazali, da se s temi ukrepi uspešno omejuje financiranje terorističnih dejanj, ter ob upoštevanju dejstva, da imajo ti ukrepi velik vpliv na verodostojnost EU in Združenih narodov ter njuni zavezanosti temeljnim pravicam,

D. ker se v skladu s splošno prakso EU tukaj brez razlikovanja uporabljata izraza „sankcije“ in „omejevalni ukrepi“ (15); ker je Svet opozoril, da bi morale biti sankcije usmerjene tako, da imajo čim večje posledice za tiste, na katerih ravnanje se želi vplivati; pri tem bi morala natančna usmeritev na najmanjši možni obseg skrčiti vsak negativen humanitarni učinek, tveganje nenamernih posledic za osebe, ki niso tarče ukrepov, in možne negativne učinke na sosednje države,

E. ker člen 215(2) PDEU določa, da „kadar sklep, sprejet v skladu s poglavjem 2 naslova V Pogodbe o Evropski uniji, tako predvideva, lahko Svet po postopku iz odstavka 1 sprejme omejevalne ukrepe proti fizičnim ali pravnim osebam, skupinam ali nedržavnim subjektom“; in ker prvi odstavek člena 75 PDEU določa, da „če je to potrebno za doseganje ciljev iz člena 67, zlasti kar zadeva preprečevanje terorizma in z njim povezanih dejavnosti ter boj proti njim, Evropski parlament in Svet z uredbami, sprejetimi po rednem zakonodajnem postopku, določita okvir upravnih ukrepov glede pretoka kapitala in plačil, kot so zamrznitev sredstev, finančnega premoženja ali ekonomskih dobičkov, ki pripadajo fizičnim ali pravnim osebam, skupinam ali nedržavnim subjektom ali so v njihovi posesti ali imetništvu“,

F. ker drugi pododstavek člena 275 PDEU določa tudi, da „je Sodišče pristojno […] za odločanje o tožbah, vloženih v skladu s pogoji četrtega pododstavka člena 263 te pogodbe, v katerih se nadzira zakonitost sklepov, ki predvidevajo omejevalne ukrepe proti fizičnim ali pravnim osebam, ki jih je Svet sprejel na podlagi poglavja 2 naslova V Pogodbe o Evropski uniji“,

G. ker sta v členu 16(2) PDEU Evropski parlament in Svet pozvana, da vzpostavita jasen in stabilen okvir za varstvo osebnih podatkov s pravili „o varstvu fizičnih oseb pri obdelavi osebnih podatkov s strani institucij, organov, uradov in agencij Unije ter držav članic v okviru dejavnosti s področja uporabe prava Unije in o prostem pretoku takih podatkov“; ker isti člen določa, da „upoštevanje teh pravil nadzirajo neodvisni organi“; ker se razume, da bi omenjena pravila veljala tudi pri obdelavi osebnih podatkov s strani institucij Unije na področju skupne zunanje in varnostne politike; ker je treba člen 39 PEU (v poglavju 2 z naslovom Posebne določbe o skupni zunanji in varnostni politiki) razumeti kot odstopanje od člena 16 PDEU, ki določa, da „Svet sprejme sklep o določitvi pravil o varstvu fizičnih oseb, ko države članice obdelujejo osebne podatke pri opravljanju dejavnosti s področja uporabe tega poglavja, in o prostem pretoku takih podatkov“; ker enako kot člen 16(2) PDEU določa, da „upoštevanje teh pravil nadzirajo neodvisni organi“,

H. ker je v omenjeni zadevi Kadi in Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji Sodišče Evropskih skupnosti razveljavilo Uredbo (ES) št. 881/2002, kar zadeva Jasina Abdulaha Kadija in družbo Al Barakaat International Foundation, in je izrazilo mnenje, da mora organ Skupnosti, ki odloči o zamrznitvi sredstev in ekonomskih virov posameznika ali subjekta v skladu z Uredbo (ES) št. 881/2002, posamezniku ali subjektu, ki ga ukrep zadeva, sporočiti, na kateri podlagi temelji odločitev, da se na ta način spoštuje pravica do obrambe, zlasti pravica do zaslišanja in pravica do sodnega pregleda odločitve; glede na to, da te osebe ali subjekti niso bili obveščeni o dokazih, ki so bili zbrani proti njim, niso mogli v zadovoljivih pogojih braniti svojih pravic pred sodstvom Skupnosti,

I. ker sodna praksa Sodišča prve stopnje Evropskih skupnosti poudarja, da je sodni pregled odločitev toliko pomembnejši, saj je edino procesno jamstvo za ravnovesje med potrebo po boju proti mednarodnemu terorizmu in varstvom temeljnih pravic (16); ker so prejšnje sodbe Sodišča prve stopnje (združene zadeve T-110/03, T-150/03 in T-405/03, Sison proti Svetu (17) potrdile tri zaporedne odločitve Sveta o tem, da se odvetnikom Joseja Marie Sisona ne dovoli dostop do listin, na podlagi katerih se je Svet odločil, da ga uvrsti na seznam oseb, ki so tarča posebnih omejevalnih ukrepov v skladu s členom 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001,

J. ker so raziskave pokazale, da je v nacionalnih sistemih zamrznitev sredstev začasen ukrep, sprejet za čas odločanja sodišča o tem, ali je oseba vpletena v kriminalno dejavnost, ter ker je treba ugotoviti, da na ravni Združenih narodov in EU teh sankcij ne moremo jemati kot začasne ukrepe za čas odločanja sodišča, temveč kot de facto alternativo odločanju sodišča (18),

K. ker je resolucija varnostnega sveta Združenih narodov S/RES/1822 (2008) prinesla nekatere izboljšave, in sicer: zahtevo, da se obrazložitev v zvezi s podlago za uvrstitev osebe na seznam objavi na spletni strani odbora za sankcije; obveznost držav članic, da v skladu z domačo zakonodajo in prakso sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se osebo ali subjekt, ki je uvrščen na seznam, o tem pravočasno obvesti, obvestilu pa se priloži kopija izvlečka iz izreka v tej zadevi, ki je dostopen javnosti, in druge pomembne informacije; vzpostavitev središča, na katerem se lahko osebe, ki so uvrščene na črni seznam, pritožijo (19); popolni pregled vseh imen na skupnem seznamu,

L. ker še vedno ni mednarodnega pravnega mehanizma za nadzor/pregledovanje točnosti podatkov, ki so podlaga za uvrščanje na črni seznam s strani odbora Združenih narodov za sankcije, ali potrebe po sprejetih ukrepih in njihove sorazmernosti; ker posamezniki še vedno nimajo pravice do sodnega varstva ali varstva kvazisodnega organa na ravni Združenih narodov (20),

Nujnost doslednega in jasnega pristopa ter ustrezne udeležbe Parlamenta

1. meni, da je treba razmisliti o splošnem okviru za vse ciljno usmerjene sankcije, ki jih EU uvede proti fizičnim ali pravnim osebam, subjektom ali organom, ki bo zagotavljal spoštovanje temeljnih pravic tistih, proti katerim so ukrepi usmerjeni;

2. meni, da je na specifičnem področju protiterorističnih sankcij težko v praksi upravičiti razlikovanje med „notranjo“ in „zunanjo“ nevarnostjo, še zlasti ko bi te sankcije lahko kršile tudi pravice državljanov EU in oseb, ki stalno prebivajo v EU, v skladu z Listino (21); meni, da bi bilo treba v skladu s členom 75 PDEU določiti pravni okvir za ukrepe v zvezi s pretokom kapitala in plačili, kot so zamrznitev sredstev, finančnega premoženja ali ekonomskih dobičkov, ki pripadajo ali so v posesti ali imetništvu fizičnih ali pravnih oseb, skupin ali nedržavnih subjektov, vključno z ukrepi, usmerjenimi proti nekaterim osebam in subjektom, ki so povezani z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani, kot je poudaril tudi Odbor za pravne zadeve; takšen pristop bi omogočal ustrezno raven demokratične odgovornosti, in sicer s posredovanjem Parlamenta prek postopka soodločanja (običajni zakonodajni postopek); upoštevati bi bilo treba tudi ustrezno udeležbo nacionalnih parlamentov;

3. meni, da bi bilo treba pri prihodnjih ukrepih, sprejetih v skladu s členom 215(2) PDEU, kot na primer pri omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju in nekaterih posebnih omejevalnih ukrepih, uperjenih proti fizičnim in pravnim osebam, subjektom in organom, povezanim z razmerami v Somaliji, upoštevati možnost neobveznega posvetovanja s Parlamentom (v skladu s slovesno izjavo o Evropski uniji, ki jo je Evropski svet sprejel v Stuttgartu 19. junija 1983 in ki predvideva neobvezno posvetovanje s parlamentom v mednarodnih zadevah, četudi pogodbe tega ne določajo); takšen pristop bi bil v skladu z duhom Lizbonske pogodbe in v skladu s prejšnjo (posvetovalno) vlogo Parlamenta na tem področju;

4. znova izraža zahtevo, da se na letni ravni temeljito oceni izvajanje določb o omejevalnih ukrepih in njihovo učinkovitost ter da se hkrati ustrezno in pravočasno obvešča Parlament o teh vprašanjih; meni, da morajo v ta namen sankcije vedno spremljati jasna merila uspešnosti;

5. poziva Komisijo, naj oblikuje mrežo neodvisnih strokovnjakov, ki bo zadolžena za predložitev predlogov Svetu o najbolj primernih omejevalnih ukrepih v določenih razmerah, za redno poročanje o spremembah razmer glede na referenčna merila in zastavljene cilje ter po potrebi za svetovanje glede bolj učinkovitega izvajanja sankcij; meni, da bi oblikovanje take mreže prineslo več preglednosti, izboljšalo splošno raven razprave o sankcijah in okrepilo izvajanje in redno spremljanje sankcij v posebnih primerih;

6. poudarja, da dejavnosti nevladnih organizacij veliko prispevajo k razvoju, demokraciji in človekovim pravicam ter da bi posvetovanje z njimi o politikah EU za boj proti terorizmu koristilo pri pridobivanju dragocenih informacij o razmerah na terenu; poleg tega poudarja, da jih represivni protiteroristični ukrepi, ne bi smeli ovirati pri uresničevanju ciljev na področju razvoja, demokracije in človekovih pravic;

7. poudarja, da se pripombe, ki sledijo, med drugim nanašajo na vsebino predlogov, ki jih je predložila Komisija v skladu s prejšnjim pravnim okvirom in so postali z novim pravnim okvirom iz Lizbonske pogodbe zastareli; poudarja, da je sklicevanje na Sklep Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (22) zastarelo;

O omejevalnih ukrepih, uperjenih proti nekaterim osebam in subjektom, povezanim z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani

8. poudarja, da so bili zamrznitev sredstev in finančnih virov nekaterih oseb, skupin in subjektov ocenjeni kot ustrezno orodje za izpolnitev zaveze o boju proti terorizmu ob hkratnem spoštovanju človekovih pravic; poudarja, da morajo te ukrepe ves čas spremljati močna in ustrezna varovala ter poroštva, pri čemer je treba upoštevati izredno resne posledice, ki jih ima oblikovanje črnih seznamov za posameznike in organizacije; izpostavlja, da se v zvezi z omejevalnimi ukrepi, uperjenimi proti nekaterim osebam in subjektom, povezanim z Osamo bin Ladnom, mrežo Al Kajda in talibani, uporablja člen 75 PDEU;

9. poudarja, da je treba temeljito premisliti o pomembnih posledicah, ki bi jih imele protiteroristične sankcije za kazensko pravo, ter da je treba na nacionalni ravni sprejeti ustrezna varovalna sredstva v zvezi z oblikovanjem črnih seznamov;

10. poudarja, da so bili postopki oblikovanja seznamov in umika z njih v sklopu sankcij, ki sta jih uvedla Evropska unija in Združeni narodi, deležni ostrih kritik, saj niso zagotavljali ustrezne zaščite temeljnih pravic (tako postopkovnih kot dejanskih) ter pravne varnosti; zato pozdravlja nedavne pobude na ravni EU za opravo omenjenih pomanjkljivosti; vendar pa obžaluje, da je Svet pokazal omejeno zanimanje za to, da bi zagotovil, da bi revidirana Uredba (ES) št. 881/2002 spoštovala temeljne pravice zadevnih oseb in subjektov;

11. se v zvezi z obrazložitvijo, ki mora biti predložena, sprašuje, ali predlog Komisije in besedilo Sveta ustrezata zahtevam iz sodbe v prej omenjeni zadevi Kadi in Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji, v kateri se Sodišče sklicuje na obvezno navedbo razlogov, zaradi katerih je bilo ime posameznika ali subjekta vključeno na seznam, in še posebej poudarja pravico posameznikov in subjektov, da so seznanjeni z dokazi, zbranimi proti njim;

12. poudarja, da dokazi v nekaterih primerih temeljijo predvsem na podatkih, ki so jih posredovale obveščevalne službe, ki morda delujejo v skladu s posebnimi nacionalnimi predpisi; ponavlja svoje stališče iz leta 2008, da izvršni privilegij ne bi smel preprečevati polnega uveljavljanja pravice do pravičnega sojenja ali voditi v nekaznovanje v primerih kršitev mednarodne zakonodaje; v zvezi s tem poziva nacionalne parlamente, naj izvajajo popolni nadzor nad dejavnostmi vlade ter skrbijo za dosledno in pravočasno izvajanje evropskega pravnega okvira, temelječega na členu 15 PDEU; poudarja, da je treba Parlament vključiti v delo konference odborov za nadzor obveščevalnih služb držav članic, ki je že bila vzpostavljena;

13. poziva k temeljiti in hitri izvedbi ocene o učinkovitosti protiterorističnih sankcij, ki sta jih uvedla Evropska unija in Združeni narodi; nadalje z zaskrbljenostjo ugotavlja, da naj bi imele protiteroristične sankcije pri reševanju sporov in pri razvojnih prizadevanjih v številnih regijah nasprotni učinek od zaželenega, zato poziva, da se pri ocenjevanju sankcij ta faktor upošteva;

14. meni, da bi bilo nujno treba izboljšati postopke Združenih narodov pri oblikovanju seznamov in umiku z njih ter da bi si morale države članice prizadevati tudi za izboljšanje internih postopkov za izvajanje usmerjenih sankcij, kot je bilo omenjeno v prej omenjenemu poročilu in dopolnilu Odbora za pravne zadeve in človekove pravice pri parlamentarni skupščini Sveta Evrope;

O nekaterih omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju in nekaterih posebnih omejevalnih ukrepih proti nekaterim fizičnim in pravnim osebam, subjektom in telesom, povezanim z razmerami v Somaliji

15. meni, da je treba pozdraviti namero iz skupnega stališča Sveta 2008/632/SZVP in kasnejši predlog (predlog uredbe), ki razširjata omejevalne ukrepe tudi na tiste posameznike in subjekte, odgovorne za kršitve človekovih pravic, ki niso del oblasti, prav tako pa pozdravlja uskladitev zakonodaje z nedavnimi sodbami Sodišča Evropskih skupnosti o temeljni pravici posameznikov in subjektov, proti katerim so sprejeti omejevalni ukrepi, do ustreznega sodnega postopka;

16. meni, da je treba opraviti natančen nadzor, da bi lahko ocenili, ali razlogi, zaradi katerih so bili sprejeti omejevalni ukrepi, še obstajajo, ter našli način, kako te ukrepe združiti z verodostojnimi pobudami za spodbujanje demokracije in človekovih pravic v Zimbabveju;

17. pozdravlja in podpira določbe, ki bi zagotovile, da bo Evropska unija izpolnila svoje mednarodne zaveze o takojšnjem izvajanju usmerjenih sankcij, ki so jih Združeni narodi sprejeli proti posameznikom in subjektom, za katere je ugotovljeno, da sodelujejo pri dejanjih, ki ogrožajo mir, varnost ali stabilnost Somalije ali jih podpirajo, da so kršili embargo na orožje ali da so ovirali dostavo humanitarne pomoči;

18. se v luči omenjenega primera Kadi in Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji sprašuje, kot je že bilo izpostavljeno, o ustreznosti besedil, ki jih je Komisija predlagala v zvezi z informacijami, ki jih je treba posredovati osebam s seznama, in sicer informacij o razlogih, zaradi katerih so bila imena posameznikov ali subjektov vključena na seznam, ter informacij o njihovih zakonitih pravicah;

19. poudarja, kot je izpostavil Odbor za pravne zadeve, da se za zadevne ukrepe uporablja člen 215 PDEU, vendar je treba pred tem izpolniti vrsto pogojev: ukrepi morajo na primer temeljiti na predlogu podpredsednika Komisije/visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, Komisija pa mora vanje vključiti določbe, potrebne za pravna varovala;

20. meni, da bi bilo treba za sprejetje izvedbenih ukrepov, ko se člen 215 PDEU uporablja kot pravna podlaga za bodoče predloge, upoštevati člen 291 PDEU;

O vidikih varstva podatkov

21. pozdravlja nove določbe v predlaganem besedilu Komisije o Al Kajdi, vendar opozarja na pripombe evropskega nadzornika za varstvo podatkov glede varstva osebnih podatkov, ki izrecno omenja obrazložitev izjem pri načelih varstva podatkov, ki so morda potrebne, in pravico do dostopa do tajnih podatkov; poudarja dejstvo, da se zadržki, ki jih je izrekel evropski nadzornik za varstvo podatkov, lahko smiselno nanašajo na vse tri predloge Komisije; obžaluje, da je bila v členu 7e(5) iz besedila Sveta črtana izrecna omemba pravic oseb, na katere se podatki nanašajo, v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (23), in da se ta omenja le v členu 7d(1);

22. ugotavlja, da mora biti morebitno pošiljanje podatkov tretjim državam in mednarodnim organizacijam v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 45/2001, da se zagotovi ustrezno varstvo teh podatkov; v predlog bo morda treba vključiti določbe v zvezi s tem, morda pa bodo potrebni tudi posebni dogovori z Združenimi narodi; ugotavlja, da v predlogu ni obravnavana odgovornost v primeru nezakonite obdelave in objave osebnih podatkov;

23. poudarja dejstvo, da bi moralo biti obveščanje zadevnih oseb in subjektov, h kateremu je pozvalo Sodišče Evropskih skupnosti, karseda obsežno ter da bi bilo treba pojasniti podatke o fizičnih osebah s seznamov, navedene v prilogah (24);

24. ugotavlja, da lahko igrajo neodvisni organi za varstvo podatkov pomembno vlogo pri preverjanju zakonitosti obdelave osebnih podatkov, zbranih za namene oblikovanja črnih seznamov teroristov, ter da lahko prevzamejo vlogo kvazisodnega organa, ki bo učinkovito dopolnjeval pregled, ki ga izvajajo pravosodne oblasti (25);

25. meni, da je treba čimprej sprejeti splošni okvir o varstvu podatkov iz člena 16 PDEU ter da je treba sprejeti tudi posebne določbe, ki jih predpisuje člen 39 PEU;

*

* *

26. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic ter generalnima sekretarjema Združenih narodov in Sveta Evrope.

(1) Sporočilo delovne skupine svetovalcev za zunanje zadeve z dne 22. januarja 2004 z naslovom „Spremljanje in ocenjevanje omejevalnih ukrepov (sankcij) v okviru skupne zunanje in varnostne politike – ustanovitev sestave za sankcije znotraj delovne skupine svetovalcev za zunanje zadeve (Relex/sankcije)“ (05603/2004); sporočilo sekretariata z dne 7. junija 2004 z naslovom „Temeljna načela pri uporabi omejevalni ukrepov (sankcij)“ (10198/1/2004); sporočilo sekretariata z dne 2. decembra 2005 z naslovom „Smernice za izvajanje in ocenjevanje omejevalnih ukrepov (sankcij) v okviru skupne zunanje in varnostne politike EU“ (15114/2005); sporočilo sekretariata z dne 9. julija 2007 z naslovom „Omejevalni ukrepi – najboljše prakse EU za učinkovito izvajanje omejevalnih ukrepov“ (11679/2007) in sporočilo delovne skupine članov Sveta za zunanje zadeve z dne 24. aprila 2008 z naslovom „Omejevalni ukrepi (sankcije) – posodobitev najboljših praks EU“ (08666/1/2008).

(2) UL L 344, 28.12.2001, str. 90.

(3) UL L 344, 28.12.2001, str. 93.

(4) UL L 344, 28.12.2001, str. 70.

(5) UL L 139, 29.5.2002, str. 4.

(6) UL L 139, 29.5.2002, str. 9.

(7) KOM(2009)0187 in akt Sveta 12883/2009.

(8) UL L 46, 17.2.2009, str. 73.

(9) KOM(2009)0393.

(10) UL L 50, 20.2.2004, str. 66.

(11) UL L 205, 1.8.2008, str. 53.

(12) KOM(2009)0395.

(13) UL C 295 E, 4.12.2009, str. 49.

(14) [2008] ECR I-6351.

(15) Vrste omejevalnih ukrepov se razlikujejo in vključujejo embargo na orožje, trgovinske sankcije, finančne/gospodarske sankcije, zamrznitev sredstev, prepoved poletov, omejevanje vstopa, diplomatske sankcije, bojkotiranje športnih in kulturnih dogodkov ter prekinitev sodelovanja s tretjo državo.

(16) Zadeva T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran proti Svetu, [2006] ZOdl. II-4665, odstavek 155.

(17) [2005] ZOdl. II-1429.

(18) I. Cameron: Spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter sankcije EU/Združenih narodov: stanje; oktober 2008, študija, oddelek za zunanjo politiko, generalni direktorat Unije za zunanjo politiko, str. 21.

(19) Preprosto nekakšna „klirinška hiša“ za pritožbe.

(20) Cameron, str. 37.

(21) Cameron, str. 16-17.

(22) UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(23) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

(24) Besedilo bi na primer lahko vključevalo določbo: „Priloga […] vsebuje le podatke, potrebne za namene preverjanja identitete fizičnih oseb s seznama in v vsakem primeru le informacij iz točk od a) do […]“.

(25) Glej študijo H. Hijmansa in A. Scirocca: Shortcomings in EU Data Protection in the Third and Second Pillars. Can the Lisbon Treaty be expected to help? Common Market Law Review 2009, str. 1512.