[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.9.2008

COM(2008) 592 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU

o Prilogi XII h Kadrovskim predpisom

POROČILO KOMISIJE SVETU

o Prilogi XII h Kadrovskim predpisom

1. PRAVNA PODLAGA

Namen tega poročila je Svetu predstaviti oceno pokojninskega sistema za evropske uradnike, kot je določeno v členu 14 Priloge XII h Kadrovskim predpisom.

Člen 83 določa, da po tem pokojninskem sistemu dajatve bremenijo proračun Skupnosti, da države članice skupno jamčijo za plačilo teh dajatev v skladu z lestvico za financiranje takšnih odhodkov in da uradniki prispevajo eno tretjino stroškov financiranja tega sistema pokojninskega zavarovanja.

Člen 83a in Priloga XII h Kadrovskim predpisom določata aktuarska pravila glede stopnje prispevka, da se zagotovi ravnotežje pokojninskega sistema.

2. OSNOVNI KONCEPTI POKOJNINSKEGA SISTEMA ZA EVROPSKE URADNIKE

2.1. Aktuarsko ravnotežje pokojninskega sistema

2.1.1. Kadrovski predpisi: načelo aktuarskega ravnotežja

Pokojninski sistem za evropske uradnike sledi načelu aktuarskega ravnotežja. Letni prispevki, ki jih plačajo uslužbenci, morajo pokriti 1/3 pravic, ki so jih uslužbenci pridobili med letom. Pravice, pridobljene med letom, so bodoče pokojnine, ki jih bodo uslužbenci dobili po upokojitvi, in tudi upravičenost (pod določenimi pogoji) do invalidnine, družinske pokojnine in pokojnine po starših. Drugače povedano je letni prispevek namenjen financiranju ene tretjine stroška iz delovnega razmerja pokojninskega sistema, tj. niza plačil, ki bodo nastala v prihodnosti. Da bi se ta izračun lahko izvedel, je treba niz plačil za evropske javne uslužbence oceniti glede na njihovo sedanjo vrednost (uporablja se diskontna stopnja). Izračun je potemtakem aktuarska ocena.

V tehničnem smislu je metoda izračuna pokojninskih prispevkov predpisana z mednarodnim standardom IAS19 in imenovana „predvidene kreditne točke“. Vsota aktuarskih vrednosti pravic, ki so jih pridobili aktivni uslužbenci, imenovana „strošek iz delovnega razmerja“ v aktuarski praksi, se primerja z letnim skupnim zneskom njihovih osnovnih plač (OP), da se pridobi stopnja prispevka.

Potrebno je sprejeti različne aktuarske predpostavke za oceno stroška iz delovnega razmerja, kot so dejanska obrestna mera, stopnje umrljivosti ali povečanja plač. Za realne vrednosti teh predpostavk se lahko izkaže, da se nekoliko razlikujejo od napovedanih vrednosti, ocenjenih ob izračunu. Take razlike lahko povzročijo rahlo letno neravnotežje (pozitivno ali negativno). To majhno, teoretično letno neravnotežje se ponavadi dolgoročno izravna, saj se vrednosti aktuarskih predpostavk redno popravljajo navzgor ali navzdol, da se upoštevajo ustrezne ugotovljene vrednosti.

Prispevki, plačani med tekočim letom, niso vračunani, zato da krijejo plačila pokojnin za tekoče leto: lahko so višji ali nižji. Načelo aktuarskega ravnotežja zagotavlja ravnotežje dolgoročno, ne pa letnega ravnotežja: koncept se razlikuje od letnega ravnotežja denarnega toka.

Pokojninski sistem za evropske uradnike je v ravnotežju, če letni prispevki, ki jih plačajo uslužbenci, krijejo eno tretjino pravic, pridobljenih med letom, tj. v skladu s Kadrovskimi predpisi v zvezi s starostno pokojnino 1,9 % ali 2 % zadnje osnovne plače pred upokojitvijo.

2.2. Pokojninski prispevki in dajatve

Poglavje 3 naslova V Kadrovskih prepisov, ki se nadaljuje v Prilogah VIII in XIII, določa pravila za upravičenost do pokojnine ali invalidnine. Člen 83 navaja, da uradniki prispevajo eno tretjino stroškov financiranja sistema pokojninskega zavarovanja. Trenutni pokojninski prispevek za uradnike znaša 10,25 % osnovne plače.

Ta stopnja prispevka se lahko poviša na 10,9 % od 1. julija 2008 v skladu z rezultatom izračuna za leto 2008 ter ob upoštevanju predloga Komisije in odobritve Sveta.

Izračun stopnje prispevka in pokojninskih dajatev je osnovan na določenem številu parametrov in aktuarskih predpostavk. Nekateri od teh primerov so podrobno razloženi v nadaljevanju.

2.2.1. Pokojninske pravice

Pokojninske pravice so tiste pravice, ki jih uradnik pridobi do upokojitvene starosti. Izražajo se v odstotku osnovne plače, ki se uporablja za izračun pokojnine. Uslužbenci pridobivajo pokojninske pravice vsako leto kot protivrednost pokojninskega prispevka v skladu z naslednjimi pravili Kadrovskih predpisov[1].

V skladu s členom 77 Kadrovskih predpisov je najvišji znesek starostne pokojnine 70 % zadnje osnovne plače, zaslužene v zadnjem razredu, v katerega je bil uradnik razvrščen najmanj eno leto. Uradniku se za vsako leto delovne dobe, izračunane v skladu s členom 3 Priloge VIII, izplača 1,9 % osnovne plače ob upokojitveni starosti.

Ne glede na drugi stavek drugega odstavka člena 77 imajo uradniki, ki so se zaposlili pred 1. majem 2004, pravico do 2 % plače iz navedenega člena za vsako leto pokojninske dobe, izračunane v skladu s členom 3 Priloge VIII.

Največje število let pokojninske dobe, ki se jih lahko upošteva pri izračunu pravic do starostne pokojnine, je tisto, ki je potrebno za dosego najvišje pokojnine v smislu drugega odstavka člena 77 Kadrovskih predpisov (člen 2 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom).

Če se povzame, znaša pokojninska doba, potrebna za pridobitev najvišje starostne pokojnine (70 % osnovne plače), 35 let („stari“ uradniki) ali 36,84 leta („novi“ uradniki).

2.2.2. Pokojninske dajatve

Pokojninske dajatve so enake pokojninskim pravicam, pomnoženim z osnovno plačo ob upokojitveni starosti. Upravičenci do invalidnine se samodejno upokojijo zadnji dan meseca, v katerem organ za imenovanja prizna njihovo trajno nezmožnost za delo (člen 53 Kadrovskih predpisov). Pokojnine, izplačljive preživelim družinskim članom, ter družinske pokojnine temeljijo na starostni pokojnini in se izračunajo v skladu s poglavjem 4 Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.

2.2.3. Upokojitvena starost

Kadrovski predpisi določajo, da je običajna starost upokojitve za uradnike 63 let, vendar Priloga XIII določa prehodno obdobje. Kljub temu je izračun stopnje prispevka nujen za oceno tako imenovane domnevne upokojitvene starosti . Na splošno se uslužbenci upokojijo kmalu po tem, ko dosežejo minimalno upokojitveno starost. Za izračun se uporabljajo različne tabele, odvisno od datuma, ko so postali uslužbenci EU.

3. POSTOPEK ZA POROčILO O POKOJNINSKE M SISTEMU

3.1. Delovna skupina za člen 83

Tehnična vprašanja, ki se pojavijo pri izvajanju Priloge XII, obravnava Eurostat v sodelovanju z nacionalnimi strokovnjaki iz ustreznih organov držav članic, ki sodelujejo v delovni skupini za člen 83 Kadrovskih predpisov. Delovna skupina za člen 83 se je sestala vsako leto, kot to zahtevajo Kadrovski predpisi. Sestanki so bili v Luxembourgu 7. junija 2004, 8. junija 2005, 19. junija 2006, 26. junija 2007 in 27. junija 2008.

Skupina je obravnavala metodološke dokumente, ki jih je pripravil Eurostat. Delovna skupina za člen 83 je pridobila vso potrebno dokumentacijo za potrditev delo, ki ga je opravil Eurostat. Dokumenti, ki so bili posredovani delovni skupini, zagotavljajo vse potrebne podrobnosti. Dokumentacija je na voljo na spletni strani Eurostata CIRCA, do katere člani delovne skupine lahko dostopajo. Delovna skupina predlaga ali sprašuje za razlago. Odločitve so se vedno sprejele sporazumno.

Eurostat prav tako izmenjuje ustrezne informacije o aktuarskih vprašanjih z mednarodnimi organizacijami, kot so skupni oddelek za upravljanje pokojnin (Joint Pensions Administrative Section) koordiniranih organizacij, med katerimi so OECD, NATO, Evropska vesoljska agencija (ESA), Svet Evrope, NAMSA in druge), EPO (Evropski patentni urad) in Eurocontrol.

3.2. Usposobljeni neodvisni strokovnjaki

V skladu s členom 13(4) Priloge XII h Kadrovskim predpisom Eurostatu pomaga usposobljen neodvisni strokovnjak (Ernst & Young Actuaires-Conseils, 11, allée de l’Arche, 92037 Paris La Défense cedex) v zvezi z metodološkim izvajanjem ter opredelitvijo in izračunom ustreznih aktuarskih predpostavk.

V zvezi z aktuarskimi predpostavkami je Ernst & Young Actuaires-Conseils izvedel preiskave za zagotovitev, da se osnovni podatki, ki jih zagotavlja Eurostat, uporabljajo pravilno.

Poročila E&Y (ki so na voljo na spletni strani CIRCA) so potrdila stopnje prispevka Eurostata. Ob več priložnostih so dali pripombe, ki jih je Eurostat upošteval, če je bilo mogoče.

4. PARAMETRI IN AKTUARSKE PREDPOSTAVKE

4.1. Glavne spremenljivke

4.1.1. Pravni parametri

Te vrednosti so v glavnem povezane z uporabo Kadrovskih predpisov. Te vrednosti se spreminjajo glede na določene pogoje, ki so povezani s položajem vsakega posameznega uradnika (npr. letna odmerna stopnja znaša 1,9 % za uslužbence, zaposlene od 1. maja 2004, in 2 % za tiste, ki so se zaposlili pred tem datumom). Te vrednosti se lahko jasno določijo.

4.1.2. Aktuarske predpostavke

To so vrednosti, ki niso znane in ki jih ni mogoče natančno določiti. Glavne aktuarske predpostavke so tablice umrljivosti in preglednice invalidnosti, preglednica ISP (ocenjena letna stopnja rasti plač zaradi delovne dobe in napredovanj), verjetnost poročenosti na datum upokojitve, koeficienti za sirote in razvezane zakonce itd. Vrednosti teh aktuarskih predpostavk so bile ocenjene glede na splošne aktuarske prakse in bile obravnavane z nacionalnimi strokovnjaki iz ustreznih organov držav članic na letnih srečanjih delovne skupine za člen 83.

4.1.3. Ekonomski parametri

Skladno s členoma 10 in 11 Priloge XII h Kadrovskim predpisom sta realna diskontna stopnja (RDR) in ocenjena letna stopnja splošne rasti plač (GSG) izračunani kot povprečje ustreznih stopenj za preteklih 12 let.

V posodobitvi aktuarske ocene leta 2008 znaša vrednost RDR 3,1 % v primerjavi s 3,4 % leta 2007. GSG znaša 0,4 % , namesto 0,5 % v letu 2007. V kombinaciji z učinkom sprememb v drugih aktuarskih ocenah te spremembe razložijo, zakaj se je izračunana pokojninska stopnja povečala na 10,9 %.

4.1.4. Demografski parametri

Opazovano populacijo sestavljajo člani plačniki pokojninskega sistema za evropske uradnike, vključno z:

- aktivnimi uradniki, kot tudi uradniki na starševskem dopustu,

- člani, katerih pokojninski prispevki niso obvezni (npr. uradniki, ki so vzeli dopust iz osebnih razlogov),

- invalidi, ki prejemajo invalidnino v skladu s členom 78 Kadrovskih predpisov,

- upravičenci do nadomestila za prenehanje delovnega razmerja.

Dne 31. decembra 2007 je bilo registriranih 47 596 članov plačnikov, kar pomeni neto povečanje za 2 643 članov v primerjavi s preteklim letom.

To znatno povečanje populacije je mogoče razložiti predvsem z zaposlitvijo pogodbenih uslužbencev (nova kategorija populacije, opredeljena v pogojih za zaposlitev drugih uslužbencev) ter uradnikov in začasnih uslužbencev iz novih držav članic.

Med člani plačniki je bilo 31. decembra 2007 7 037 pogodbenih uslužbencev, medtem ko jih je bilo 31. decembra 2006 6 404, kar pomeni povečanje za 9,88 %. Večina teh članov plačnikov zamenjuje pomožne uslužbence (prej kategorija uslužbencev, ki ni prispevala v pokojninski sistem ).

4.2. Povzetek glavnih parametrov, uporabljenih v zadnji odmeri pokojnine

Naslednje preglednice kažejo vrednosti glavnih parametrov in aktuarskih predpostavk. Prosimo, upoštevajte, da te preglednice predstavljajo le pregled glavnih spremenljivk in niso popolne. Za natančne in popolne podatke se prosimo obrnite na Kadrovske predpise.

Pravni parametri, uporabljeni v aktuarski oceni

[pic]

Aktuarske predpostavke[2]

[pic]

5. REZULTATI: SPREMEMBA STOPNJE PRISPEVKA ZA POKOJNINE

5.1. Sprememba stopnje prispevka za pokojnine

Prispevek za pokojnino po letih

[pic]

Da bi se zagotovilo ravnotežje sistema, je bila v obdobju 2004–2008 stopnja prispevka za pokojnino izračunana kot 1/3 razmerja med celotnim stroškom iz delovnega razmerja in skupnimi letnimi osnovnimi plačami.

5.2. Rezultati zadnje odmere pokojnine

Izračunana stopnja prispevka, navedena zgoraj (10,9 %), znaša eno tretjino razmerja med celotnim stroškom iz delovnega razmerja (1 002 milijona EUR) in skupnimi letnimi osnovnimi plačami (3 056 milijonov EUR). Ta stopnja je višja (+0,6 %) kot tista, izračunana leta 2007 (10,3 %).

Predhodna aktuarska ocena pokojninskega sistema za evropske uradnike za leto 2008 kaže, da za zagotovitev ravnotežja tega pokojninskega sistema stopnja prispevka, potrebna za financiranje ene tretjine plačanih dajatev, znaša 10,9 % osnovne plače (ali invalidnine).

V skladu s členom 83a Kadrovskih predpisov, ko je razlika med stopnjo trenutno veljavnega prispevka (10,25 %) in stopnjo, potrebno za ohranitev aktuarskega ravnotežja ( 10,9 % ), najmanj 0,25 točke, mora Svet v skladu z ureditvijo, določeno v Prilogi XII proučiti, ali je treba stopnjo prilagoditi.

V skladu s členom 2(2) Priloge XII prilagoditev, ki začne veljati 1. julija 2008, ne sme povzročiti, da bi bil prispevek več kot eno odstotno točko nad ali pod stopnjo, ki se je uporabljala v predhodnem letu (10,25 %).

Posledično se, da bi se zagotovilo ravnotežje pokojninskega sistema, začne od 1. julija 2008 uporabljati naslednja stopnja prispevka: 10,9 %.

6. RAVNOTEžJE POKOJNINSKEGA SISTEMA

Kot je razloženo v delu 2.1.2. tega poročila, je pokojninski sistem za evropske uradnike v ravnotežju, če letni prispevki, ki jih plačajo uslužbenci, krijejo eno tretjino pravic, pridobljenih med letom, tj. v skladu s Kadrovskimi predpisi v zvezi s starostno pokojnino 1,9 % ali 2 % zadnje osnovne plače pred upokojitvijo. Ker je stopnja prispevka za pokojnino izračunana za zagotovitev ravnotežja sistema, je sistem v ravnotežju, ko se uporablja izračunana stopnja.

V referenčnem obdobju tega poročila, ki je omenjeno v členu 14 Priloge XII h Kadrovskim predpisom, je Komisija predlagala in Svet odobril izračunano stopnjo prispevka Eurostata ob upoštevanju posebnih določb Kadrovskih predpisov:

- člena 2(1) Priloge XII h Kadrovskim predpisom (nobena prilagoditev ne sme povzročiti, da bi bil prispevek več kot eno odstotno točko nad ali pod stopnjo, veljavno v predhodnem letu),

- člena 2(2) Priloge XII h Kadrovskim predpisom (prilagoditev, ki začne veljati 1. julija 2004, ne sme povzročiti, da bi bil prispevek višji od 9,75 % in prilagoditev, ki začne veljati 1. julija 2005, ne sme povzročiti, da bi bil prispevek višji od 10,25 %),

- člena 83a(4) Kadrovskih predpisov (če je razlika med stopnjo trenutno veljavnega prispevka in stopnjo, potrebno za ohranitev aktuarskega ravnotežja, najmanj 0,25 točke, je treba proučiti prilagoditev stopnje).

V naslednjem grafu so povzete izračunane in veljavne stopnje prispevka:

Povzetek izračunanih in veljavnih stopenj prispevka za pokojnino

[pic]

Graf prikazuje, da je bila veljavna stopnja prispevka za pokojnino zelo blizu tisti, ki jo je izračunal Eurostat. Prosimo, upoštevajte, da so lahko majhne razlike med stopnjami zaradi uporabe zgoraj omenjenih določb Kadrovskih predpisov pozitivne ali negativne. Te razlike se ponavadi dolgoročno izravnajo.

Metoda je torej dosegla svoj posebni namen zagotavljanja, da pokojninski prispevki, ki so jih plačali uslužbenci v proračun, krijejo eno tretjino stroškov pokojninskega sistema, kot je razloženo v členu 1(1) Priloge XII h Kadrovskim predpisom, in tako je sistem v ravnotežju.

7. PROBLEMI, REšITVE IN NADALJNJE DELO

7.1. Ocenjena letna stopnja rasti plač zaradi delovne dobe in napredovanj (ISP)

Ponavadi se pri računanju aktuarskih predpostavk (npr. tablic umrljivosti, GSG) uporabljajo opazovanja iz preteklosti. Leta 2004 ni bilo tako, ko se je opredeljevalo ISP (ocenjena letna stopnja rasti plač zaradi delovne dobe in napredovanj). Novi Kadrovski predpisi, ki veljajo od 1. maja 2004, so oblikovali novo kategorijo osebja (pogodbene uslužbence) ter uvedli večje spremembe v plačni lestvici in pravilih napredovanja za uradnike ter začasne uslužbence. Zaradi vseh teh sprememb ni bilo mogoče uporabili preteklih opazovanj ocenjene letne stopnje rasti plač zaradi delovne dobe in napredovanja, ko so se oblikovale te predpostavke.

V obdobju 2004–2005 je bila ta metoda osnovana na okvirnih odstotkih napredovanj z uporabljanjem preglednice B v Prilogi I h Kadrovskim predpisom. Za oceno v letu 2006 je bila delovni skupini za člen 83 predstavljena nova metoda. Ta metoda je osnovana na drseči sredini okvirnih odstotkov napredovanj in opazovanih odstotkov napredovanj (od 2005) glede na kategorijo osebja, razred, stopnjo in števila let do upokojitve, vse do največ 12 opazovanih let. Enako obdobje opazovanja se uporablja za izračun stopenj RDR in GSG.

Predlagana rešitev:

Predlaga se, da se nadaljuje s to metodo. Ta metoda vse bolj upošteva opazovana napredovanja, saj bo njihov pomen postajal v povprečju vse večji v primerjavi z okvirnimi napredovanji. Tako izračunan ISP v celoti upošteva napredovanje po stopnjah uslužbencev skozi njihovo celotno kariero. Če bo potrebno, se lahko sporazumno z nacionalnimi strokovnjaki držav članic predvidi nekaj izboljšav sedanje metode.

7.2. Invalidnost

V oceni pokojninskega sistema za leto 2008 se uporablja nova preglednica invalidnosti (preglednica invalidnosti EU 2008). Kot je pojasnjeno zgoraj, so se za oceno stopenj invalidnosti v okviru novih Kadrovskih predpisov, ki se uporabljajo od 1. maja 2004, uporabljala samo štiri leta (2004, 2005, 2006 in 2007) opazovanj invalidnosti (upoštevani so bili upravičenci do invalidnine). Ta nova preglednica invalidnosti je bila 27. junija 2008 predstavljena na sestanku delovne skupine za člen 83.

To kratko obdobje opazovanja za ocenitev stopnje invalidnosti ne zagotavlja tako natančnih ocen kot bi jih obdobje, ki bi bilo daljše. Zato bodo morda potrebne nadaljnje posodobitve stopenj invalidnosti. Ta pristop podpira tudi neodvisni strokovnjak.

Predlagana rešitev:

Nadaljevati opazovanje invalidnosti vsako leto in računanje stopnje invalidnosti, osnovano na drseči sredini opazovanj, ki so na voljo, največ do 12 let opazovanj (enako obdobje opazovanja se uporablja za izračun stopenj RDR in GSG).

7.3. Tablice umrljivosti

Uporabljajo se enake tablice umrljivosti (tablice umrljivosti EU 2004) kot v odmeri pokojnine za leto 2004. Analizirana je bila realna stopnja umrljivosti za obdobje 2004–2007 in primerjana s pričakovano umrljivostjo glede na tablice umrljivosti EU 2004. Rezultat te analize je, da je v primerjavi s tablicami umrljivosti EU 2004 umrljivost za starost od 30 do 69 let nižja in umrljivost za starost nad 70 let višja.

Eurostat in skupni oddelek za upravljanje pokojnin (Joint Pension Administrative Section) za šest koordiniranih organizacij sta začela skupni projekt, s katerim želijo oblikovati skupne tablice umrljivosti, osnovane na široki populaciji javnih uslužbencev v Evropi: ICSLT 2008 – International Civil Servants Life Table (tablice umrljivosti za mednarodne javne uslužbence). Te tablice umrljivosti je potrdil zunanji strokovnjak s področja aktuarstva, ki je tudi priporočil njihovo redno posodabljanje. Uporabile so se za izračun za leto 2008.

Predlagana rešitev:

Uporaba tablic umrljivosti ICSLT 2008 namesto tablic umrljivosti EU 2004.

7.4. Diskontna stopnja

Eurostat se je srečal s težavami pri določanju obrestnih mer za leti 2005 in 2006, ki bi se uporabile za odmero pokojnine. Kot je razloženo zgoraj, je težava izvirala iz dejstva, da Komisija ni več izdelovala referenčne krivulje donosov brezkuponskih obveznic z zapadlostjo 21 let, saj je bila izdelava vseh referenčnih krivulj donosov brezkuponskih obveznic prenesena na Evropsko centralno banko (ECB). Ker ECB še ni izdelala referenčne krivulje donosov brezkuponskih obveznic z zapadlostjo 21 let, je Eurostat ocenil obrestne mere za leti 2005 in 2006 z uporabo 30-letne referenčne krivulje donosa državnih vrednostnih papirjev na euroobmočju, kot jo je izdelala ECB, in prilagodil stopnje zapadlosti 21 let.

ECB je izvajala referenčno krivuljo donosov poleti leta 2007 in Eurostat je od takrat prav tako širil „dnevne“ podatke glede zapadlosti od enega do 30 let. Poleg tega so bili letni podatki za leto 2007 na voljo na spletni strani Eurostata od januarja 2008.

Nominalna obrestna mera v letu 2007 z 21 leti zapadlosti za brezkuponske državne obveznice znaša 4,5 % (realna obrestna mera je 2,2 %). Posledično je drseča sredina (za obdobje 1996–2007) realne obrestne mere, ki se je uporabljala v letu 2008 za predhodno odmero pokojnine 3,1 %.

Predlagana rešitev:

Člen 10 Priloge XII h Kadrovskim predpisom oblikuje okvir za določitev obrestne mere: “ 1. „Obrestne mere, ki se upoštevajo pri aktuarskih izračunih, temeljijo na opazovanih povprečnih letnih obrestnih merah dolgoročnih javnih dolgov držav članic...“ Ker je bil problem dostopnosti podatkov rešen, (ECB zdaj pripravlja referenčno krivuljo donosov brezkuponskih obveznic z zapadlostjo 21 let), jih bo Eurostat še naprej uporabljal v aktuarskih izračunih. Tako se bo v odmeri pokojnine za leto 2008 uporabljala zgoraj omenjena nominalna stopnja 4,5 %.

8. VPLIV POKOJNINSKEGA SISTEMA SKUPNOSTI NA PRORAčUN

V skladu z drugim odstavkom člena 83 Kadrovskih predpisov uradniki prispevajo eno tretjino stroškov financiranja sistema pokojninskega zavarovanja Skupnosti. V skladu s prvim odstavkom istega člena morajo izplačila dajatev po tem pokojninskem sistemu bremeniti proračun Skupnosti. Države članice skupaj jamčijo za plačilo teh dajatev.

Kot je razloženo zgoraj, med tekočim letom plačani prispevki niso vračunani, da krijejo plačila pokojnin in drugih dajatev za tekoče leto. Načelo aktuarskega ravnotežja zagotavlja ravnotežje dolgoročno, ne pa letnega ravnotežja. To pomeni, da je stopnja prispevka osnovana na plačilih, ki jih je treba izvršiti v prihodnosti, ko se bodo javni uslužbenci plačniki upokojili. Stopnja ni povezana s tekočimi proračunskimi odhodki oziroma ti nanjo ne vplivajo za financiranje pokojnin za upokojene javne uslužbence.

Pokojninski prispevki financirajo eno tretjino prihodnjih obveznosti. Prispevki se plačujejo v proračun Skupnosti kot prihodek. Države članice krijejo vse obveznosti, ko je plačilo izvršeno.

Spodnji graf prikazuje vpliv rastočih stopenj prispevka za pokojnino in rastočega števila članov plačnikov. Prihodek od pokojninskih prispevkov se je več kot podvojil v predstavljenem obdobju (2000–2007), s 154 milijonov EUR leta 2000 na 340 milijonov EUR leta 2007.

[pic]

Povečanje v glavnem določata:

- rastoča stopnja prispevka za pokojnino (z 8,25 % leta 2000 na 10,25 % leta 2005, 2006 in 2007),

- rastoče število članov plačnikov v pokojninski sistem (npr. s 34 511 leta 2004 na 47 297 leta 2007).

9. ZAKLJUčKI

Metoda je dosegla svoj posebni namen zagotavljanja, da je pokojninski sistem Skupnosti v ravnotežju, saj pokojninski prispevki, ki so jih plačali uslužbenci v proračun, krijejo eno tretjino pravic, pridobljenih vsako leto, iz naslednjih razlogov:

- stopnja prispevka, ki jo je izračunal Eurostat, je krila eno tretjino pokojninskih pravic, pridobljenih tisto leto,

- izračunano stopnjo prispevka je potrdil usposobljen neodvisni strokovnjak,

- veljavna stopnja prispevka je bila zelo blizu izračunani stopnji,

- majhne razlike med izračunanimi in veljavnimi stopnjami izhajajo iz posebnih določb Kadrovskih predpisov. Ker so te razlike lahko pozitivne ali negativne, se ponavadi dolgoročno izravnajo.

Proračunski prihodek iz pokojninskih prispevkov se je povečal zaradi povečanja stopnje prispevka in števila članov plačnikov.

Iz navedenih razlogov Komisija meni, da je pokojninski sistem za evropske uradnike v ravnotežju. Težavna vprašanja so bila rešena brez revizije Priloge XII. Zato Komisija meni, da Kadrovskih predpisov ni treba spremeniti.

[1] Obstajata dva druga načina pridobivanja pokojninskih pravic: prenos pokojninskih pravic iz drugega sistema ali njihov nakup.

[2] Ocena za leto 2008.