P9_TA(2022)0232

Zavezujoče letno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za države članice (uredba o porazdelitvi prizadevanj) ***I

Spremembe (*) Evropskega parlamenta, sprejete 8. junija 2022, o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2018/842 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma (COM(2021)0555 – C9-0321/2021 – 2021/0200(COD)) (1)

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2022/C 493/23)

Sprememba 1

Predlog uredbe

Uvodna izjava 1

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1) Pariški sporazum, sprejet decembra 2015 v skladu z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC), je začel veljati novembra 2016 (v nadaljnjem besedilu: Pariški sporazum). Njegove pogodbenice so se dogovorile, da bodo dvig globalne povprečne temperature omejile na precej pod 2 oC glede na predindustrijske ravni in da bodo nadaljevale prizadevanja, da dvig temperature ne bi presegel 1,5 oC glede na predindustrijske ravni. (1) Pariški sporazum, sprejet decembra 2015 v skladu z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC), je začel veljati novembra 2016 (v nadaljnjem besedilu: Pariški sporazum). Njegove pogodbenice so se dogovorile, da bodo dvig globalne povprečne temperature omejile na precej pod 2 oC glede na predindustrijske ravni in da bodo nadaljevale prizadevanja, da dvig temperature ne bi presegel 1,5 oC glede na predindustrijske ravni , obenem pa bodo upoštevale načela pravičnosti in skupnih, vendar diferenciranih odgovornosti in zmožnosti posameznih držav . Države pogodbenice so s sprejetjem glasgowskega podnebnega dogovora novembra 2021 pripoznale, da bi močno zmanjšali tveganja in posledice podnebnih sprememb, če dvig globalne povprečne temperature ne bi presegel 1,5 oC, ter se zavezale, da bodo do konca leta 2022 zvišale cilje za leto 2030.

Sprememba 2

Predlog uredbe

Uvodna izjava 1 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1a) Kot je navedel Medvladni forum za podnebne spremembe v zadnjih poročilih z dne 7. avgusta 2021 z naslovom „Climate change 2021: The Physical Science Basis“ (Podnebne spremembe 2021: fizikalnoznanstvena podlaga) in z dne 28. februarja 2022 z naslovom ‘Climate Change 2022: Impacts, Adaptation and Vulnerability (Podnebne spremembe 2022: vplivi, prilagoditev in ranljivost), postaja vse nujneje ukrepati in zmanjšati emisije. IPCC je z zelo veliko prepričanostjo navedel, da podnebne spremembe ogrožajo blaginjo ljudi in zdravje planeta, z morebitno nadaljnjo zamudo pri usklajenih predvidenih globalnih ukrepih za prilagajanje in blažitev pa bomo zamudili kratko in hitro zapirajoče se okno priložnosti za zagotovitev trajnostne prihodnosti in okolja, ki bo prijetno za življenje, za vse. IPCC je predstavil nove ocene možnosti, da bi v prihodnjih desetletjih presegli raven globalnega segrevanja za 1,5 oC, in ugotovitev, da omejitev globalnega segrevanja na skoraj 1,5 oC ali celo 2 oC ne bo dosežena, če ne bo takojšnjega, hitrega in obsežnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Unija bi morala to nujnost obravnavati, tako da bi pospešila svoja prizadevanja in se uveljavila kot vodilna mednarodna akterka v boju proti podnebnim spremembam.

Sprememba 3

Predlog uredbe

Uvodna izjava 3

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3) Evropski zeleni dogovor (31) združuje obsežen sklop ukrepov in pobud, ki se vzajemno krepijo in katerih cilj je doseči podnebno nevtralnost v EU do leta 2050, in določa novo strategijo za rast, katere cilj je preoblikovati Unijo v pravično in uspešno družbo s sodobnim, z viri gospodarnim in konkurenčnim gospodarstvom , v katerem bo gospodarska rast ločena od rabe virov . Njegov cilj je tudi zavarovati, ohraniti in poživiti naravni kapital Unije ter zaščititi zdravje in dobrobit državljanov in državljank pred okoljskimi nevarnostmi in učinki. Hkrati ta prehod različno vpliva na ženske in moške ter ima poseben učinek na nekatere prikrajšane skupine, kot so starejši, invalidi in osebe z manjšinskim etničnim ali rasnim poreklom. Zato je treba zagotoviti, da je prehod pravičen in vključujoč ter da pri njem nihče ne bo prezrt. (3) Evropski zeleni dogovor (31) je izhodišče za doseganje cilja Unije glede podnebne nevtralnosti najpozneje do leta 2050 in cilja negativnih emisij po tem letu, kot je določeno v členu 2(1) Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (31a) . Združuje obsežen sklop ukrepov in pobud, ki se vzajemno krepijo in katerih cilj je doseči podnebno nevtralnost v EU najkasneje do leta 2050, in določa novo strategijo za rast, katere cilj je preoblikovati Unijo v pravično in uspešno družbo s sodobnim, z viri gospodarnim in konkurenčnim gospodarstvom. Njegov cilj je tudi zavarovati, ohraniti in poživiti naravni kapital Unije ter zaščititi zdravje in dobrobit državljanov in državljank pred okoljskimi nevarnostmi in učinki. Hkrati ta prehod različno vpliva na vse spole ter ima poseben učinek na nekatere prikrajšane skupine, kot so starejši, invalidi, energijsko ali prometno revne osebe in osebe z manjšinskim etničnim ali rasnim poreklom. Prehod vpliva različno tudi na države članice in regije. Zato je treba zagotoviti, da je prehod pravičen in vključujoč ter da pri njem nihče ne bo prezrt.

Sprememba 4

Predlog uredbe

Uvodna izjava 3 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3a) Da bi bili podnebni cilji iz te uredbe družbeno sprejemljivi, bi jih bilo treba dopolniti z enakovrednimi socialnimi cilji. Ambicioznejši cilji pomenijo znatne spremembe v prizadetih sektorjih, ki bi lahko imele socialne in delovne učinke. Pregledane cilje za zmanjšanje emisij morajo spremljati zadostni finančni in politični ukrepi, da bi jih uresničevali na socialno pravičen način. Ukrepi lahko med drugim vključujejo izvajanje ocen učinka na zaposlovanje, s katerimi se oceni učinek na delovna mesta in delovne pogoje na nacionalni in regionalni ravni, ter dodeljevanje nacionalnih sredstev in sredstev Unije za financiranje ukrepov za socialno prilagajanje in ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, enakost spolov, vseživljenjsko učenje, poklicno usposabljanje in socialno zaščito ter za učinkovita kolektivna pogajanja. Pomembno je tudi, da obstajata pravočasno posvetovanje in dejanska vključitev nacionalnih socialnih partnerjev v sektorjih iz člena 2 te uredbe v zasnovo in izvajanje nacionalnih ukrepov za izvajanje te uredbe.

Sprememba 5

Predlog uredbe

Uvodna izjava 3 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3b) Prehod na gospodarstvo Unije, ki bo združljivo s ciljem, da se podnebna nevtralnost doseže najpozneje do leta 2050, bi lahko imel poseben vpliv na nekatere gospodarske sektorje, zlasti na ranljiva mikropodjetja ter mala in srednja podjetja v teh sektorjih. Pri izvajanju te uredbe je pomembno, da države članice ustvarijo spodbudno okolje za prehod teh podjetij na prakso, ki povzroča manj emisij toplogrednih plinov, postopoma pa preide na nične emisije toplogrednih plinov.

Sprememba 6

Predlog uredbe

Uvodna izjava 3 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3c) Program Združenih narodov za okolje in svetovni forum OECD za okolje vsebujeta sklep, da okoljske spremembe ne vplivajo enako na oba spola. Vloge, razdeljene glede na spol, povzročajo tudi različno ranljivost vseh spolov za posledice podnebnih sprememb, podnebne spremembe pa neenakosti med spoloma še zaostrujejo.

Sprememba 7

Predlog uredbe

Uvodna izjava 4

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4) Unija je z Uredbo (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (32) (v nadaljnjem besedilu: evropska podnebna pravila) v zakonodajo vključila cilj podnebne nevtralnosti v celotnem gospodarstvu do leta 2050. Navedena uredba določa tudi zavezujočo nacionalno zavezo Unije za zmanjšanje neto emisij toplogrednih plinov (emisij, potem ko se odštejejo odvzemi) za vsaj 55 % pod ravnmi iz leta 1990 do leta 2030. (4) Unija je z Uredbo (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (32) (v nadaljnjem besedilu: evropska podnebna pravila) v zakonodajo vključila cilj podnebne nevtralnosti v celotnem gospodarstvu, ki ga je treba doseči najpozneje do leta 2050, in cilj negativnih emisij po tem letu. Navedena uredba določa tudi zavezujočo nacionalno zavezo Unije za zmanjšanje neto emisij toplogrednih plinov (emisij, potem ko se odštejejo odvzemi) za vsaj 55 % pod ravnmi iz leta 1990 do leta 2030. Določa tudi, da je treba pri uresničevanju teh ciljev dati prednost hitremu in predvidljivemu zmanjšanju emisij, hkrati pa povečati odvzeme po naravnih ponorih. Prispevek neto odvzemov k cilju za leto 2030 je omejen na 225 milijonov ton ekvivalenta CO2, preostali del ciljnega zmanjšanja pa je treba doseči z zmanjšanjem neposrednih emisij.

Sprememba 8

Predlog uredbe

Uvodna izjava 5

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (5) Za izvajanje teh zavez in prispevkov Unije v okviru Pariškega sporazuma (33), sprejetega v okviru UNFCCC, bi bilo treba prilagoditi regulativni okvir Unije za doseganje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. (5) Za izvajanje teh zavez in znotrajdržavnih prispevkov Unije v okviru Pariškega sporazuma (33), sprejetega v okviru UNFCCC, bi bilo treba prilagoditi regulativni okvir Unije za doseganje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov.

Sprememba 9

Predlog uredbe

Uvodna izjava 7

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (7) Medtem ko se bo trgovanje z emisijami uporabljalo tudi za emisije toplogrednih plinov iz cestnega in pomorskega prometa ter stavb, se bo področje uporabe Uredbe (EU) 2018/842 ohranilo. Uredba (EU) 2018/842 se bo zato še naprej uporabljala za emisije toplogrednih plinov iz domače plovbe, ne pa tudi za emisije iz mednarodne plovbe. Emisije toplogrednih plinov države članice v okviru področja uporabe Uredbe (EU) 2018/842, ki jih je treba upoštevati pri preverjanju skladnosti, se bodo še naprej določale po zaključku pregledov evidenc v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (34). (7) Medtem ko se lahko trgovanje z emisijami uporablja tudi za emisije toplogrednih plinov iz cestnega in pomorskega prometa ter stavb, se bo področje uporabe Uredbe (EU) 2018/842 ohranilo. Uredba (EU) 2018/842 se bo zato še naprej uporabljala za emisije toplogrednih plinov iz domače plovbe, ne pa tudi za emisije iz mednarodne plovbe. Emisije toplogrednih plinov države članice v okviru področja uporabe Uredbe (EU) 2018/842, ki jih je treba upoštevati pri preverjanju skladnosti, se bodo še naprej določale po zaključku pregledov evidenc v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (34). Vendar so se emisije nekaterih sektorjev v preteklih letih povečale ali ostale enake .

Sprememba 10

Predlog uredbe

Uvodna izjava 9

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9) Evropski svet je v sklepih z dne 11. decembra 2020 navedel, da bo Unija cilj za leto 2030 uresničevala skupaj na stroškovno najučinkovitejši način, da bodo pri teh prizadevanjih sodelovale vse države članice, pri čemer bodo upoštevale vidike pravičnosti in solidarnosti, pri tem pa nihče ne bo prezrt, ter da je treba novi cilj za leto 2030 doseči tako, da se ohrani konkurenčnost EU ter upoštevajo različna izhodišča držav članic in specifične nacionalne okoliščine ter potencial za zmanjšanje emisij, vključno otoških držav članic in otokov, pa tudi dosedanja prizadevanja. (9) Evropski svet je v sklepih z dne 11. decembra 2020 navedel, da bo Unija cilj za leto 2030 uresničevala skupaj na stroškovno najučinkovitejši način, da bodo pri teh prizadevanjih sodelovale vse države članice, pri čemer bodo upoštevale vidike pravičnosti in solidarnosti, pri tem pa nihče ne bo prezrt, ter da je treba novi cilj za leto 2030 doseči tako, da se ohrani konkurenčnost EU ter upoštevajo različna izhodišča držav članic , že doseženo zmanjšanje emisij in specifične nacionalne okoliščine ter potencial za zmanjšanje emisij, vključno otoških držav članic in otokov, pa tudi dosedanja prizadevanja.

Sprememba 11

Predlog uredbe

Uvodna izjava 9 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9a) Po letu 2030 morajo Unija in vse države članice najkasneje do leta 2050 doseči vseevropski cilj podnebne nevtralnosti, da bi potem dosegale negativne emisije. Z Uredbo (EU) 2018/842 bi morali zagotoviti, da bodo vse države članice dosegle trajektorijo emisij in sprejele konkretne dolgoročne politike, ki bodo vodile do uresničitve tega cilja.

Sprememba 12

Predlog uredbe

Uvodna izjava 10

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (10) Da bi sektorji, ki jih zajema Uredba (EU) 2018/842, dosegli cilj zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za 55 %, bodo morali postopoma zmanjšati svoje emisije, dokler leta 2030 ne dosežejo –40 % v primerjavi z ravnmi iz leta 2005. (10) Da bi sektorji, ki jih zajema Uredba (EU) 2018/842, izvajali zaveze, ki jih ima Unija po Pariškem sporazumu, in dosegli cilj zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za najmanj 55 %, bodo morali vsi postopoma zmanjšati svoje emisije, dokler leta 2030 ne dosežejo –40 % v primerjavi z ravnmi iz leta 2005.

Sprememba 13

Predlog uredbe

Uvodna izjava 11

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (11) V ta namen je treba za vsako državo članico revidirati cilj zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030. Pri reviziji cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov bi bilo treba uporabiti enako metodologijo, kot je bila uporabljena ob sprejetju Uredbe (EU) 2018/842, pri čemer so bili nacionalni prispevki določeni ob upoštevanju različnih zmogljivosti in možnosti stroškovne učinkovitosti v državah članicah, da se zagotovi poštena in uravnotežena porazdelitev prizadevanj. Zmanjšanje največjih emisij toplogrednih plinov za vsako državo članico do leta 2030 bi bilo torej treba določiti glede na raven njenih pregledanih emisij toplogrednih plinov iz leta 2005, ki so zajete v tej uredbi, razen preverjenih emisij toplogrednih plinov iz naprav, ki so obratovale leta 2005 in so bile v sistem Unije za trgovanje z emisijami vključene šele po letu 2005. (11) V ta namen je treba za vsako državo članico revidirati cilj zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030. Pri reviziji cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov bi bilo treba uporabiti enako metodologijo, kot je bila uporabljena ob sprejetju Uredbe (EU) 2018/842, pri čemer so bili nacionalni prispevki določeni ob upoštevanju različnih zmogljivosti in možnosti stroškovne učinkovitosti v državah članicah, da se zagotovi poštena in uravnotežena porazdelitev prizadevanj. Porazdelitev ciljev držav članic kljub temu ni skladna, kar bi bilo treba upoštevati pri ocenjevanju, kako nacionalni cilji stroškovno učinkovito in pošteno prispevajo k cilju, da se podnebna nevtralnost doseže najpozneje do leta 2050. Zmanjšanje največjih emisij toplogrednih plinov za vsako državo članico do leta 2030 bi bilo torej treba določiti glede na raven njenih pregledanih emisij toplogrednih plinov iz leta 2005, ki so zajete v tej uredbi, razen preverjenih emisij toplogrednih plinov iz naprav, ki so obratovale leta 2005 in so bile v sistem Unije za trgovanje z emisijami vključene šele po letu 2005.

Sprememba 14

Predlog uredbe

Uvodna izjava 11 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (11a) V sporočilu Komisije z dne 14. oktobra 2020 o strategiji EU za zmanjšanje emisij metana je poudarjeno, da je metan pomemben toplogredni plin, ki s svojim skupnim prispevkom k podnebnim spremembam stoji takoj za ogljikovim dioksidom na drugem mestu. Na molekularni ravni je njegov učinek močnejši od ogljikovega dioksida. Čeprav metan v ozračju ostaja krajši čas kot ogljikov dioksid, ima pomemben vpliv na podnebje. Evropska unija in Združene države Amerike so septembra 2021 razglasile zavezo glede zmanjšanja svetovnih emisij metana, ki se ji je od takrat pridružilo skupaj več kot 100 držav. Podpisnice zaveze si prizadevajo za skupni cilj, da bi do leta 2030 zmanjšale svetovne emisije metana za vsaj 30 % glede na ravni iz leta 2020 in izboljšale standarde poročanja. Metan, dušikov oksid in fluorirani plini predstavljajo skoraj 20 % emisij toplogrednih plinov v Uniji. Glede na te zaveze in kratkotrajnost številnih od teh toplogrednih plinov je primerno določiti en ali več ciljev Unije za vse emisije toplogrednih plinov, ki niso emisije CO2, v vseh sektorjih.

Sprememba 15

Predlog uredbe

Uvodna izjava 13

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (13) Pandemija COVID-19 je vplivala na gospodarstvo Unije in njegovo raven emisij v obsegu, ki ga še ni mogoče v celoti količinsko opredeliti. Po drugi strani pa Unija uporablja svoj največji spodbujevalni sveženj doslej, ki bi lahko vplival tudi na raven emisij. Zaradi teh negotovosti je primerno pregledati podatke o emisijah v letu 2025 in po potrebi prilagoditi dodeljene letne emisije. (13) Pandemija COVID-19 je vplivala na gospodarstvo Unije in njegovo raven emisij v obsegu, ki ga še ni mogoče v celoti količinsko opredeliti. Po drugi strani pa Unija uporablja svoj največji spodbujevalni sveženj doslej, s katerimi želi doseči zeleno okrevanje in ki bi lahko vplival tudi na raven emisij. Primerno je ohraniti stabilno, predvidljivo in ambiciozno regulativno pot zmanjševanja emisij skozi vse desetletje, da bi zagotovili potrebno zmanjšanje emisij in varnost načrtovanja .

Spremembi 16 in 55

Predlog uredbe

Uvodna izjava 14

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (14) Zato je primerno, da se leta 2025 posodobijo dodeljene letne emisije za leta 2026 do 2030. To bi moralo temeljiti na celovitem pregledu podatkov iz nacionalnih evidenc, ki ga izvede Komisija, da se določi povprečje emisij toplogrednih plinov vsake države članice v letih 2021, 2022 in 2023. črtano

Sprememba 17

Predlog uredbe

Uvodna izjava 14 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (14a) V skladu z Uredbo (EU) 2021/1119 bi bilo treba dati prednost zmanjšanju neposrednih emisij, ki ga bo treba dopolniti s povečanimi odvzemi CO2, da bi dosegli podnebno nevtralnost. Uredba (EU) 2021/1119 priznava, da ponori ogljika vključujejo naravne in tehnološke rešitve. Vloga tehnoloških rešitev za odvzem ogljika je bila obravnavana tudi v več poročilih Medvladnega panela za podnebne spremembe, zlasti v prispevku delovne skupine III k šestemu ocenjevalnemu poročilu. Pomembno je, da se vzpostavi sistem Unije za certificiranje varno in trajno shranjenih odvzemov ogljika s tehnološkimi rešitvami, ki bo državam članicam in udeležencem na trgu omogočala izboljšanje teh odvzemov. Kjer ta sistem certificiranja obstaja, se lahko izvede analiza obračunavanja teh odvzemov v skladu s pravom Unije, vključno s tem, ali obračunavanje teh odvzemov vpliva na emisije, zajete v Uredbi (EU) 2018/842, pri čemer je treba polno spoštovati pogoje iz člena 4(1) Uredbe (EU) 2021/1119. Ti odvzemi so dodatni in ne izravnajo potrebnega zmanjšanja emisij v skladu s podnebnimi cilji Unije iz Uredbe (EU) 2021/1119.

Sprememba 18

Predlog uredbe

Uvodna izjava 15

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (15) V skladu z Uredbo (EU) 2018/842 se lahko preklic omejene količine pravic do emisije v sistemu Evropske unije za trgovanje z emisijami upošteva za doseganje skladnosti nekaterih držav članic v skladu z Uredbo (EU) 2018/842. Glede na posebno strukturo malteškega gospodarstva je nacionalni cilj zmanjšanja te države članice, ki temelji na bruto domačem proizvodu na prebivalca, znatno nad njenim stroškovno učinkovitim potencialom za zmanjšanje, zato je primerno povečati dostop Malte do te prilagodljivosti, ne da bi bil pri tem ogrožen cilj Unije glede zmanjšanja emisij do leta 2030. (15) V skladu z Uredbo (EU) 2018/842 se lahko preklic omejene količine pravic do emisije v sistemu Evropske unije za trgovanje z emisijami upošteva za doseganje skladnosti nekaterih držav članic v skladu z Uredbo (EU) 2018/842. Glede na posebno strukturo malteškega gospodarstva je nacionalni cilj zmanjšanja te države članice, ki temelji na bruto domačem proizvodu na prebivalca, znatno nad njenim stroškovno učinkovitim potencialom za zmanjšanje, zato je primerno povečati dostop Malte do te prilagodljivosti, ne da bi bil pri tem ogrožen cilj Unije glede zmanjšanja emisij do leta 2030. Države članice, ki so upravičene do te prilagodljivosti, vendar je v okviru Uredbe (EU) 2018/842 niso izkoristile za leto 2019, bi morale imeti možnost, da to odločitev spremenijo, da bi upoštevale nove nacionalne cilje glede zmanjšanja. Tem državam članicam bi moralo biti dovoljeno tudi, da sporočene odstotke spremenijo pogosteje.

Sprememba 19

Predlog uredbe

Uvodna izjava 16 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (16a) Da bi države članice spoštovale minimalne prispevke za obdobje 2021–2030 v skladu z Uredbo (EU) 2018/842, kot je bila spremenjena, in bi jih k temu spodbujali, bi bilo treba popravne ukrepe okrepiti in tesneje povezati s celovitimi nacionalnimi energetskimi in podnebnimi načrti na podlagi Uredbe (EU) 2018/1999. Če država članica v dveh zaporednih letih preseže dodeljene letne emisijske pravice, bi morala revidirati svoj celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt, ki ji je bil predložen v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999, hkrati pa javnosti omogočiti sodelovanje v tem postopku.

Sprememba 20

Predlog uredbe

Uvodna izjava 16 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (16b) Unija in njene države članice so pogodbenice Konvencije Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (v nadaljnjem besedilu, Aarhuška konvencija’) (1a) . Javni nadzor in dostop do pravnega varstva sta ključni demokratični vrednoti Unije in orodji za zaščito pravne države. Komisija je v sporočilu z dne 14. oktobra 2020 o izboljšanju dostopa do pravnega varstva v okoljskih zadevah v EU in njenih državah članicah priznala, da v vseh državah članicah nimajo dostopa do pravnega varstva, ter pozvala Svet in Evropski parlament, naj v sektorsko zakonodajo vključita izrecne določbe o dostopu do pravnega varstva. Zato je primerno uvesti določbo o dostopu javnosti do pravnega varstva za ukrepe, s katerimi se izvaja Uredba (EU) 2018/842, kakor je bila spremenjena.

Sprememba 21

Predlog uredbe

Uvodna izjava 16 c (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (16c) Za doseganje ciljev iz Uredbe (EU) 2018/842, kot je bila spremenjena, in druge zakonodaje Unije, zlasti tistih iz Uredbe (EU) 2021/1119, bi morale Unija in njene države članice pri izvajanju politik upoštevati najnovejša znanstvena dognanja. Zato bi bilo treba po potrebi povsod v Uredbi (EU) 2018/842, kot je bila spremenjena, upoštevati mnenje Evropskega znanstvenega svetovalnega odbora o podnebnih spremembah, ustanovljenega s členom 3 Uredbe (EU) 2021/1119.

Sprememba 22

Predlog uredbe

Uvodna izjava 18

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (18) Z določitvijo ambicioznejših ciljev v skladu z Uredbo (EU) 2018/841 se bo zmanjšala zmogljivost držav članic za ustvarjanje neto odvzemov, ki se lahko uporabijo za doseganje skladnosti v skladu z Uredbo (EU) 2018/842. Poleg tega bo razdelitev uporabe prilagodljivosti LULUCF na dve ločeni časovni obdobji dodatno omejila razpoložljivost neto odvzemov za namene skladnosti z Uredbo (EU) 2018/842. Zato se lahko nekatere države članice pri doseganju ciljev iz Uredbe (EU) 2018/842 spopadajo z izzivi, medtem ko lahko nekatere iste ali druge države članice ustvarijo neto odvzeme, ki jih ni mogoče uporabiti za skladnost z Uredbo (EU) 2018/842. Dokler so izpolnjeni cilji Unije iz člena 3 Uredbe (EU) 2021/1119, zlasti v zvezi z zgornjo mejo prispevka neto odvzemov, je primerno vzpostaviti nov prostovoljni mehanizem v obliki dodatne rezerve, ki bo državam članicam pomagal pri izpolnjevanju njihovih obveznosti. črtano

Sprememba 23

Predlog uredbe

Uvodna izjava 18 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (18a) Glede na dolgoročno razsežnost učinkovitega varstva podnebja, določenega v Uredbi (EU) 2021/1119, in zavezanost Unije ciljem Pariškega sporazuma bi lahko politike načrtovali natančneje, če bi bile dolgoročne usmeritve glede zmanjšanja posameznih držav članic po letu 2030 jasno razvidne. Zato je primerno vključiti postopek, v katerem se za vsako državo članico določijo nacionalni načini za zmanjšanje podnebne nevtralnosti najpozneje do leta 2050.

Sprememba 24

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka - 1 (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Naslov

Veljavno besedilo Sprememba (-1) naslov se nadomesti z naslednjim: Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 „Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od leta 2021 do leta 2030 in po njem kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013.“

Sprememba 25

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 1

Uredba (EU) 2018/842

Člen 1

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1) V členu 1 se „30 %“ nadomesti s „40 %“ ; (1) člen 1 se nadomesti z naslednjim : „Uredba določa obveznosti držav članic v zvezi z njihovimi minimalnimi prispevki za obdobje od leta 2021 do leta 2030 k uresničevanju cilja Unije, da v sektorjih, zajetih v členu 2 te uredbe, v letu 2030 zmanjša svoje emisije toplogrednih plinov za najmanj 40 % pod ravnjo iz leta 2005. Prispeva k dolgoročnemu cilju podnebne nevtralnosti v Uniji najpozneje do leta 2050, da bi potem dosegali negativne emisije. S tem prispeva k doseganju ciljev Uredbe (EU) 2021/1119 in Pariškega sporazuma. Ta uredba prav tako določa pravila za določitev dodeljenih letnih emisij in oceno napredka držav članic pri zagotavljanju minimalnih prispevkov in omogoča določitev ciljev Unije za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov po letu 2030 v sektorjih, zajetih v členu 2 te uredbe.“

Sprememba 26

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 2 a (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 2 – odstavek 1 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (2a) v členu 2 se vstavi naslednji odstavek: „1a. Za namene te uredbe se sme šteti, da imajo ničelne emisije samo pogonska biogoriva, druga tekoča biogoriva in biomasna goriva, ki ustrezajo trajnostnim merilom in merilom za prihranek emisij toplogrednih plinov, določenim v Direktivi (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (1a) . Če je delež pogonskih biogoriv in delež drugih tekočih biogoriv ter biomasnih goriv, porabljenih v prometu, kadar so proizvedena iz poljščin, ki se uporabljajo za živila in krmo, večji od največjega deleža, določenega v členu 26 Direktive (EU) 2018/2001, se za namene te uredbe ne šteje, da so emisije teh goriv in tekočin ničelne. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu po potrebi do januarja 2024 predloži zakonodajni predlog za spremembo pravil v zvezi z zahtevami glede določanja emisij toplogrednih in obveznosti poročanja iz Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu s tem členom.“

Spremembe 27, 57cp in 75

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3

Uredba (EU) 2018/842

Člen 4 – odstavka 2 in 3

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3) v členu 4 se odstavka 2 in 3 nadomestita z naslednjim: (3) v členu 4 se odstavka 2 in 3 nadomestita z naslednjim: „2. Ob upoštevanju prilagodljivosti iz členov 5, 6 in 7 te uredbe, prilagoditve na podlagi člena 10(2) te uredbe ter morebitnega zmanjšanja zaradi uporabe člena 7 Odločbe št. 406/2009/ES vsaka država članica zagotovi, da njene emisije toplogrednih plinov: „2. Ob upoštevanju prilagodljivosti iz členov 5, 6 in 7 te uredbe, prilagoditve na podlagi člena 10(2) te uredbe ter morebitnega zmanjšanja zaradi uporabe člena 7 Odločbe št. 406/2009/ES vsaka država članica zagotovi, da njene emisije toplogrednih plinov: (a) v letih 2021 in 2022 ne presežejo omejitve, določene z linearno trajektorijo, ki se začne pri povprečju njenih emisij toplogrednih plinov v letih 2016, 2017 in 2018, določenih v skladu z odstavkom 3 tega člena, konča pa leta 2030 pri omejitvi, ki je za navedeno državo članico določena v Prilogi I, stolpec 1, k tej uredbi. Linearna trajektorija države članice se začne bodisi pri petih dvanajstinah razdalje v obdobju od 2019 do 2020 bodisi v letu 2020, odvisno od tega, kateri datum pomeni nižjo dodelitev za zadevno državo članico; (a) v letih 2021 in 2022 ne presežejo omejitve, določene z linearno trajektorijo, ki se začne pri povprečju njenih emisij toplogrednih plinov v letih 2016, 2017 in 2018, določenih v skladu z odstavkom 3 tega člena, konča pa leta 2030 pri omejitvi, ki je za navedeno državo članico določena v Prilogi I, stolpec 1, k tej uredbi. Linearna trajektorija države članice se začne bodisi pri petih dvanajstinah razdalje v obdobju od 2019 do 2020 bodisi v letu 2020, odvisno od tega, kateri datum pomeni nižjo dodelitev za zadevno državo članico; (b) v letih 2023 , 2024 in 2025 , ne presežejo omejitve, določene z linearno trajektorijo , ki se začne leta 2022 pri dodeljenih letnih emisijah za zadevno državo članico, določenih v skladu z odstavkom 3 tega člena za navedeno leto, konča pa leta 2030 pri omejitvi, ki je za navedeno državo članico določena v Prilogi I, stolpec 2, k tej uredbi; (b) v letih od 2023 do 2030 ne presežejo omejitve, določene z linearno trajektorijo povprečja njenih emisij toplogrednih plinov v letih 2016, 2017 in 2018, določenih v skladu z odstavkom 3 tega člena za navedeno leto, konča pa leta 2030 pri omejitvi, ki je za navedeno državo članico določena v Prilogi I, stolpec 2, k tej uredbi; Linearna trajektorija države članice se začne bodisi pri petih dvanajstinah razdalje v obdobju od 2019 do 2020 bodisi v letu 2020, odvisno od tega, kateri datum pomeni nižjo dodelitev za zadevno državo članico; (c) v letih 2026 do 2030 ne presežejo omejitve, določene z linearno trajektorijo, ki se začne leta 2024 pri povprečju njenih emisij toplogrednih plinov v letih 2021, 2022 in 2023, kot jih je predložila država članica v skladu s členom 26 Uredbe (EU) 2018/1999, konča pa leta 2030 pri omejitvi, ki je za navedeno državo članico določena v Prilogi I, stolpec 2, k tej uredbi. 3. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih določi dodeljene letne emisije za vsako državo članico za leta v obdobju od 2021 do 2030, izražene v tonah ekvivalenta CO2, v skladu z linearno trajektorijo, določeno v odstavku 2. 3. Komisija sprejme izvedbene akte, v katerih po temeljitem posvetovanju z državami članicami, določi dodeljene letne emisije za vsako državo članico za leta v obdobju od 2021 do 2030, izražene v tonah ekvivalenta CO2, v skladu z linearno trajektorijo, določeno v odstavku 2. Za leti 2021 in 2022 določi dodeljene letne emisije na podlagi celovitega pregleda najnovejših podatkov iz nacionalnih evidenc za leto 2005 in leta 2016 do 2018, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 7 Uredbe (EU) št. 525/2013, in navede vrednost emisij toplogrednih plinov za leto 2005 za vsako državo članico, ki se uporablja za določitev teh dodeljenih letnih emisij. Za leti 2021 in 2022 določi dodeljene letne emisije na podlagi celovitega pregleda najnovejših podatkov iz nacionalnih evidenc za leto 2005 in leta 2016 do 2018, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 7 Uredbe (EU) št. 525/2013, in navede vrednost emisij toplogrednih plinov za leto 2005 za vsako državo članico, ki se uporablja za določitev teh dodeljenih letnih emisij. Za leta 2023 , 2024 in 2025 določi dodeljene letne emisije na podlagi vrednosti emisij toplogrednih plinov za leto 2005 za vsako državo članico, navedene v skladu z drugim pododstavkom, in pregledanih vrednosti podatkov iz nacionalnih evidenc za leta 2016, 2017 in 2018 iz drugega pododstavka. Za leta od 2023 do 2030 določi dodeljene letne emisije na podlagi vrednosti emisij toplogrednih plinov za leto 2005 za vsako državo članico, navedene v skladu z drugim pododstavkom, in pregledanih vrednosti podatkov iz nacionalnih evidenc za leta 2016, 2017 in 2018 iz drugega pododstavka.“ Za leta 2026 do 2030 določi dodeljene letne emisije na podlagi vrednosti emisij toplogrednih plinov za leto 2005 za vsako državo članico, navedene v skladu z drugim pododstavkom, in celovitega pregleda najnovejših podatkov iz nacionalnih evidenc za leta 2021, 2022 in 2023, ki jih predložijo države članice v skladu s členom 26 Uredbe (EU) 2018/1999.“;

Sprememba 28

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 a (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 4 – odstavek 5 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3a) v členu 4 se doda naslednji odstavek: „5a. Ukrepi za omejitev emisij toplogrednih plinov iz odstavkov 1, 2 in 3 se izvajajo v skladu s pravičnim in poštenim prehodom za vse. Komisija sprejme skupne smernice, v katerih opredeli metode za podporo državam članicam pri izvajanju pravičnega in poštenega prehoda za vse.“

Sprememba 29

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 b (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 4 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3b) vstavi se naslednji člen: „Člen 4a Minimalni prispevek k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, ki niso emisije CO2, za leto 2030 1. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu po potrebi do julija 2023 predloži zakonodajni predlog, ki določa enega ali več vseevropskih ciljev za zmanjšanje emisij, ki niso emisije CO2, iz člena 2(1) te uredbe do leta 2030. Cilj ali cilji so usklajeni z ocenjenim zmanjšanjem emisij, potrebnim za izpolnitev cilja iz člena 1 te uredbe in cilja iz člena 2 Uredbe (EU) 2021/1119, ter se predlagajo po tesnem posvetovanju z znanstvenim svetovalnim odborom za podnebne spremembe. 2. Komisija do 31. julija 2023 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, v katerem oceni, katero zmanjšanje emisij, ki niso emisije CO2, se v Uniji načrtuje in izvaja v skladu z ustrezno zakonodajo in politikami Unije ter nacionalnimi zakonodajami in politikami, vključno s celovitimi nacionalnimi energetskimi in podnebnimi načrti iz Uredbe (EU) 2018/1999 in strateškimi načrti skupne kmetijske politike iz Uredbe (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta (1a) . Ko Komisija predloži zakonodajni predlog v skladu z odstavkom 1 in oceni, da se z zmanjšanjem emisij, ki niso emisije CO2, ne bodo dosegli cilj ali cilji iz tega odstavka, pripravi priporočila za dodatne blažilne ukrepe, države članice pa ustrezno ukrepajo. 3. Če Komisija v poročilu iz odstavka 2 tega člena ali v svoji letni oceni v skladu s členom 26 Uredbe (EU) 2018/1999 ugotovi, da v Uniji ni zadostnega napredka pri doseganju minimalnega prispevka k emisijam, ki niso emisije CO2, iz člena 1 te uredbe, Evropskemu parlamentu in Svetu po potrebi predloži zakonodajne predloge, ki lahko v ta namen vključujejo sektorske cilje ali sektorske ukrepe ali oboje.“

Sprememba 30

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 c (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavka 1 in 2

Veljavno besedilo Sprememba (3c) v členu 5 se odstavka 1 in 2 nadomestita z naslednjim: 1. Kar zadeva leta v obdobju 2021– 2025 , si lahko država članica do 10 % svojih dodeljenih letnih emisij sposodi za naslednje leto. „1. Kar zadeva leta v obdobju 2021– 2029 , si lahko država članica do 5 % svojih dodeljenih letnih emisij sposodi za naslednje leto.“ 2. Kar zadeva leta v obdobju 2026–2029, si lahko država članica do 5 % svojih dodeljenih letnih emisij sposodi za naslednje leto.

Sprememba 31

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 d (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavek 3 – točka a

Veljavno besedilo Sprememba (3d) v členu 5(3) se točka (a) nadomesti z naslednjim: (a) za leto 2021 ta presežek svojih dodeljenih letnih emisij shrani za naslednja leta do leta 2030; in „(a) za leto 2021 presežek dodeljenih letnih emisij v višini do 5 % dodeljenih letnih emisij za to leto shrani za naslednja leta do leta 2025 ; ter“

Sprememba 32

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 e (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavek 3 – točka b

Veljavno besedilo Sprememba (3e) v členu 5(3) se točka (b) nadomesti z naslednjim: (b) za obdobje od 2022 do 2029 presežek dodeljenih letnih emisij v višini do 30 % svojih dodeljenih letnih emisij do tega leta shrani za naslednja leta do leta 2030 . „(b) za obdobje od 2022 do 2024 presežek dodeljenih letnih emisij v višini do 10 % svojih dodeljenih letnih emisij do tega leta shrani za naslednja leta do leta 2025 .“

Sprememba 33

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 f (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavek 3 – točka b a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3f) v členu 5(3) se doda naslednja točka: „(ba) za obdobje od 2026 do 2029 presežek dodeljenih letnih emisij v višini do 10 % svojih dodeljenih letnih emisij do tega leta shrani za naslednja leta do leta 2030.“

Sprememba 34

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 g (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavek 4

Veljavno besedilo Sprememba (3g) v členu 5 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim: 4. Država članica lahko na druge države članice prenese do 5 % svojih dodeljenih letnih emisij za dano leto v obdobju 2021–2025 in do 10 % v obdobju 2026–2030 . Država članica prejemnica lahko to količino uporabi za doseganje skladnosti iz člena 9 za dano leto ali za naslednja leta do leta 2030 . „4. Država članica lahko na druge države članice prenese do 5 % svojih dodeljenih letnih emisij za dano leto v obdobju 2021–2025. Država članica prejemnica lahko to količino uporabi za doseganje skladnosti iz člena 9 za dano leto ali za naslednja leta do leta 2025 . Država članica lahko na druge države članice prenese do 5 % svojih dodeljenih letnih emisij za dano leto v obdobju 2026–2030. Država članica prejemnica lahko to količino uporabi za doseganje skladnosti iz člena 9 za dano leto ali za naslednja leta do leta 2030. Države članice obvestijo Komisijo o vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi tega odstavka, vključno s ceno prenosa na tono ekvivalenta CO2.“

Sprememba 35

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 h (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 5 – odstavek 6

Veljavno besedilo Sprememba (3h) v členu 5 se odstavek 6 nadomesti z naslednjim: Države članice lahko uporabijo prihodke, ki so jih pridobile s prenosi dodeljenih letnih emisij v skladu z odstavkoma 4 in 5, za boj proti podnebnim spremembam v Uniji ali v tretjih državah. Države članice obvestijo Komisijo o vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi tega odstavka. „Države članice uporabijo prihodke, ki so jih pridobile s prenosi dodeljenih letnih emisij v skladu z odstavkoma 4 in 5, za boj proti podnebnim spremembam v Uniji ali v tretjih državah. Države članice Komisijo obvestijo o vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi tega odstavka, in te informacije objavijo v lahko dostopni obliki . Država članica, ki dodeljene letne emisije prenese na drugo državo članico, objavi evidenco prenosa in znesek, ki ga je prejela za prenesene dodelitve.“

Sprememba 36

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 3 i (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 6 – odstavek 3 – pododstavek 2

Veljavno besedilo Sprememba (3i) v členu 6(3) se pododstavek 2 nadomesti z naslednjim: Države članice iz Priloge II se lahko odločijo za zmanjšanje predhodno sporočenih deležev dvakrat v tem obdobju, in sicer enkrat v letu 2024 in enkrat v letu 2027. V tem primeru zadevna država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo do 31. decembra 2024 oziroma do 31. decembra 2027. „Države članice iz Priloge II se lahko odločijo za spremembo svoje sporočene odločitve do leta 2023 in zmanjšanje predhodno sporočenih deležev dvakrat v tem obdobju, in sicer enkrat v letu 2024 in enkrat v letu 2027. V tem primeru zadevna država članica o svoji odločitvi Komisijo obvesti do 31. decembra 2023 , do 31. decembra 2024 oziroma do 31. decembra 2027.“

Sprememba 37

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 5 a (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 8

Veljavno besedilo Sprememba (5a) člen 8 se nadomesti z naslednjim: Člen 8 Člen 8 Popravni ukrep Popravni ukrep 1. Če Komisija na podlagi letne ocene v skladu s členom 21 Uredbe (EU) št. 525/2013 in ob upoštevanju predvidene uporabe prilagodljivosti iz členov 5, 6 in 7 te uredbe ugotovi, da država članica ne dosega zadostnega napredka pri izpolnjevanju obveznosti iz člena 4 te uredbe, ta država članica Komisiji v treh mesecih predloži načrt popravnih ukrepov, ki vključuje: „1. Če Komisija na podlagi letne ocene v skladu s členom 29 Uredbe (EU) 2018/1999 in ob upoštevanju predvidene uporabe prilagodljivosti iz členov 5, 6 in 7 te uredbe ugotovi, da država članica ne dosega zadostnega napredka pri izpolnjevanju obveznosti iz člena 4 te uredbe, ta država članica Komisiji v treh mesecih predloži načrt popravnih ukrepov, ki vključuje: (-a) podrobno navedbo razlogov, zakaj država članica ni dosegla zadostnega napredka pri izpolnjevanju svojih obveznosti iz člena 4 te uredbe; (-ab) skupni znesek finančnih sredstev Unije, ki jih je država članica prejela za odhodke in naložbe, povezane s podnebjem in zelenim prehodom, kako je uporaba teh sredstev prispevala k izpolnjevanju obveznosti iz člena 4 te uredbe in kako jih namerava uporabiti za izpolnjevanje obveznosti; (a) dodatne ukrepe, ki jih bo država članica izvedla, da bi z nacionalnimi politikami in ukrepi ter izvajanjem ukrepov Unije izpolnila posebne obveznosti iz člena 4 te uredbe; (a) dodatne ukrepe, ki jih bo država članica izvedla, da bi z nacionalnimi politikami in ukrepi ter izvajanjem ukrepov Unije izpolnila posebne obveznosti iz člena 4 te uredbe; (b) natančen časovni načrt za izvajanje takih ukrepov, ki omogoča ocenjevanje letnega napredka pri izvajanju. (b) natančen časovni načrt za izvajanje takih ukrepov, ki omogoča ocenjevanje letnega napredka pri izvajanju; če je država članica ustanovila nacionalni svetovalni organ za podnebje, se z njim posvetuje, da bi opredelila potrebne ukrepe; (ba) izjavo o količini dodatnih zmanjšanj emisij, ki jih bodo države članice po ocenah dosegle s temi politikami, in metodo, uporabljeno za oceno tega dodatnega zmanjšanja emisij; (bb) kako bo načrt korektivnih ukrepov okrepil celovit nacionalni energetski in podnebni načrt države članice, sprejet v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999. 1a. Če država članica v dveh ali več zaporednih letih preseže svoje dodeljene letne emisije, v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 pregleda svoj celovit nacionalni energetski in podnebni načrt ter svoje dolgoročne strategije. Država članica ta pregled zaključi v šestih mesecih. Komisija lahko izda priporočila, kako naj država članica pregleda in spremeni svoj celovit nacionalni energetski in podnebni načrt oziroma nacionalno dolgoročno strategijo. Država članica Komisiji priglasi revidirani načrt in izjavo, v kateri navede, kako bo s predlaganimi spremembami odpravljena neskladnost z dodeljenimi letnimi emisijami, in po potrebi, kako se je država odzvala na priporočila Komisije. Če nacionalni energetski in podnebni načrt ali dolgoročna strategija ne vsebuje bistvenih sprememb, država članica objavi obrazložitev, v kateri navede svoje razloge. 2. Evropska agencija za okolje v skladu s svojim letnim delovnim programom pomaga Komisiji pri ocenjevanju tovrstnih načrtov popravnih ukrepov. 2. Evropska agencija za okolje v skladu s svojim letnim delovnim programom in Evropski znanstveni svetovalni odbor za podnebne spremembe, ustanovljen s členom 3 Uredbe (EU) 2021/1119, pomagata Komisiji pri ocenjevanju vseh načrtov popravnih ukrepov. 3. Komisija lahko v štirih mesecih po prejemu načrtov popravnih ukrepov, predloženih v skladu z odstavkom 1, izda mnenje glede njihove ustreznosti. Zadevna država članica kar najbolj upošteva mnenje Komisije in lahko svoj načrt popravnih ukrepov ustrezno spremeni. 3. Komisija v štirih mesecih po prejemu načrtov popravnih ukrepov, predloženih v skladu z odstavkom 1, izda mnenje glede njihove ustreznosti. Upoštevna država članica kar najbolj upošteva mnenje Komisije in svoj načrt popravnih ukrepov spremeni. Če upoštevna država članica priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, to obrazloži Komisiji. 3a. Načrti popravnih ukrepov in mnenja Komisije ter odgovori in obrazložitve, ki jih pošljejo države članice, iz odstavkov 1, 1a in 3 so dostopni javnosti. 3b. Pri posodabljanju celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov v skladu s členom 14 Uredbe (EU) 2018/1999 se države članice sklicujejo na svoje načrte popravnih ukrepov v skladu z odstavkom 1 in odstavkom 1a in vsa mnenja, ki jih je Komisija izdala v skladu s tem členom.“

Sprememba 38

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 6

Uredba (EU) 2018/842

Člen 9 – odstavek 2

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba 2. Če emisije toplogrednih plinov države članice v obdobju od 2021 do 2025 iz člena 4 Uredbe (EU) 2018/841 presegajo njene odvzeme, kot je določeno v skladu s členom 12 navedene uredbe, centralni administrator od dodeljenih letnih emisij zadevne države članice odšteje količino, enako presežku emisij toplogrednih plinov v tonah ekvivalenta CO2 za zadevna leta. „2. Če emisije toplogrednih plinov države članice bodisi v obdobju 2021–2025 bodisi v obdobju 2026 – 2030 iz člena 4 Uredbe (EU) 2018/841 presegajo njene odvzeme, kot je določeno v skladu s členom 12 navedene uredbe, centralni administrator od dodeljenih letnih emisij zadevne države članice odšteje količino, enako presežku emisij toplogrednih plinov v tonah ekvivalenta CO2 za zadevna leta.“

Sprememba 39

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 7

Uredba (EU) 2018/842

Člen 11a

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (7) vstavi se naslednji člen: črtano Člen 11a Dodatna rezerva 1. Če je Unija do leta 2030 zmanjšala neto emisije toplogrednih plinov za vsaj 55 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990 v skladu s členom 3 Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (**) in ob upoštevanju zgornje meje prispevka neto odvzemov, se v registru Unije vzpostavi dodatna rezerva. 2. Države članice, ki se odločijo, da ne bodo prispevale ali izkoristile dodatne rezerve, o svoji odločitvi obvestijo Komisijo najpozneje šest mesecev po začetku veljavnosti te uredbe. 3. Dodatno rezervo sestavljajo neto odvzemi, ki so jih sodelujoče države članice ustvarile v obdobju od 2026 do 2030 in ki presegajo njihove cilje v skladu z Uredbo (EU) 2018/841, po odbitku: (a) morebitnih prilagodljivosti, uporabljenih v skladu s členi 11 do 13b Uredbe (EU) 2018/841; (b) količin, ki se upoštevajo za skladnost v skladu s členom 7 te uredbe. 4. Če se vzpostavi dodatna rezerva v skladu z odstavkom 1, jo lahko sodelujoča država članica izkoristi, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) emisije toplogrednih plinov države članice presegajo dodeljene letne emisije v obdobju od 2026 do 2030; (b) država članica je izkoristila prilagodljivosti v skladu s členom 5(2) in (3); (c) država članica je čim bolj učinkovito uporabila neto odvzeme v skladu s členom 7, tudi če ta količina ne doseže ravni iz Priloge III, in (d) država članica ni izvedla neto prenosov na druge države članice v skladu s členom 5. 5. Če država članica izpolnjuje pogoje iz odstavka 4, prejme dodatno količino iz dodatne rezerve, in sicer do višine njenega primanjkljaja, ta količina pa se uporabi za doseganje skladnosti iz člena 9. Če končna kolektivna količina, ki naj bi jo prejele vse države članice, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 4 tega člena, presega količino, dodeljeno dodatni rezervi iz odstavka 3 tega člena, se količina, ki naj bi jo prejela vsaka od teh držav članic, sorazmerno zmanjša.

Sprememba 40

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 7 a (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 15

Veljavno besedilo Sprememba (7a) člen 15 se nadomesti z naslednjim: Člen 15 „Člen 15 Pregled Pregled 1. Ta uredba se pregleduje, med drugim ob upoštevanju spreminjajočih se nacionalnih okoliščin, načina, kako vsi gospodarski sektorji prispevajo k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, razvoja dogodkov na mednarodni ravni in prizadevanj za dosego dolgoročnih ciljev Pariškega sporazuma. 1. Ta uredba se pregleduje, med drugim ob upoštevanju spreminjajočih se nacionalnih okoliščin, načina, kako vsi gospodarski sektorji prispevajo k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, razvoja dogodkov na mednarodni ravni in prizadevanj za dosego dolgoročnih ciljev Pariškega sporazuma in Uredbe (EU) 2021/1119 . 2. Komisija v šestih mesecih po vsakem pregledu globalnega stanja, dogovorjenem v skladu s členom 14 Pariškega sporazuma, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te uredbe, tudi o ravnovesju med ponudbo dodeljenih letnih emisij in povpraševanjem po njih, ter o prispevku te uredbe k izpolnjevanju cilja zmanjšanja celotnih emisij toplogrednih plinov Unije do leta 2030 in njenega prispevka k ciljem Pariškega sporazuma, zlasti kar zadeva potrebo po dodatnih politikah in ukrepih Unije, zaradi potrebnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov s strani Unije in držav članic, vključno z okvirom za obdobje po letu 2030, ter lahko po potrebi poda predloge. 2. Komisija v šestih mesecih po vsakem pregledu globalnega stanja, dogovorjenem v skladu s členom 14 Pariškega sporazuma, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te uredbe, tudi o ravnovesju med ponudbo dodeljenih letnih emisij in povpraševanjem po njih, ter o prispevku te uredbe k izpolnjevanju cilja Unije glede podnebne nevtralnosti in vmesnih podnebnih ciljev Unije v skladu s členoma 2 in 4 Uredbe (EU) 2021/1119 in njenega prispevka k ciljem Pariškega sporazuma, zlasti kar zadeva potrebo po dodatnih politikah in ukrepih Unije, zaradi potrebnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov s strani Unije in držav članic, vključno z okvirom za obdobje po letu 2030, ter lahko po potrebi poda predloge. Ta poročila upoštevajo strategije, pripravljene na podlagi člena 4 Uredbe (EU) št. 525/2013 , s katerimi naj bi prispevali k oblikovanju dolgoročne strategije Unije. Ta poročila upoštevajo strategije, pripravljene na podlagi člena 15 Uredbe (EU) 2018/1999 , s katerimi naj bi prispevali k oblikovanju dolgoročne strategije Unije.“

Sprememba 41

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 7 b (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 15 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (7b) vstavi se naslednji člen: „Člen 15a Uskladitev s ciljem Unije in držav članic glede podnebne nevtralnosti 1. Komisija s sprejetjem zakonodajnega akta o določitvi podnebnega cilja Unije za leto 2040 v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, v katerem navede: (a) ali so nacionalni cilji iz Priloge I te uredbe primerni za stroškovno učinkovito in pravično prispevanje k doseganju cilja podnebne nevtralnosti najpozneje do leta 2050, kot je določen v Uredbi (EU) 2021/1119; (b) potek zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, ki so zajete v tej uredbi, za vsako državo članico, ki je skladen s ciljem podnebne nevtralnosti, ki ga mora vsaka država članica doseči najpozneje do leta 2050. 2. Komisija v šestih mesecih po objavi poročila iz odstavka 1 pripravi predloge za omejitev emisij toplogrednih plinov v sektorjih, ki jih zajema ta uredba. Ti predlogi omogočajo stroškovno učinkovito in pravično porazdelitev prizadevanj za zmanjšanje emisij po vsej Uniji na podlagi poteka zmanjšanja iz odstavka 1, točka (b).“

Sprememba 42

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 7 c (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 15 b (novo)

Veljavno besedilo Sprememba (7c) vstavi se naslednji člen: „Člen 15b Dostop do pravnega varstva 1. Države članice v skladu s svojim nacionalnim pravnim sistemom zagotovijo, da ima zadevna javnost, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 2, vključno s fizičnimi in pravnimi osebami, oziroma njihovimi združenji, organizacijami in skupinami dostop do sodnega varstva pred sodiščem ali drugim neodvisnim in nepristranskim organom, ustanovljenim z zakonom, zato da lahko izpodbijajo materialno ali postopkovno zakonitost odločb, dejanj in opustitev dejanj: (a) ki niso v skladu s pravnimi obveznostmi iz členov od 4 do 8 te uredbe; ali (b) za katere velja člen 10 Uredbe (EU) 2018/1999. Za namene tega odstavka dejanje ali opustitev dejanja, ki ni v skladu s pravnimi obveznostmi iz členov 4 ali 8, vključuje dejanje ali opustitev dejanja v zvezi s politiko ali ukrepom, sprejetim za izvajanje teh obveznosti, kadar ta politika ali ukrep ne prispeva v zadostni meri k izvajanju. 2. Šteje se, da člani zadevne javnosti izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1, če: (a) imajo zadosten interes; ali (b) uveljavljajo kršeno pravico, kadar upravno postopkovno pravo države članice to zahteva kot predpogoj. Kaj predstavlja zadosten interes, določijo države članice skladno s ciljem omogočiti zadevni javnosti širok dostop do pravnega varstva, kar je v skladu z Aarhuško konvencijo. Zato se šteje, da za namene tega odstavka zadošča interes katere koli nevladne organizacije, ki se zavzema za varstvo okolja in izpolnjuje vse zahteve nacionalne zakonodaje. 3. Odstavka 1 in 2 ne izključujeta možnosti, da se pravno sredstvo najprej vloži pri upravnem organu, in ne vplivata na zahtevo, da se pred uporabo sodnih postopkov najprej izčrpajo upravni postopki, kadar je taka zahteva določena v nacionalnem pravu. Vsak tak postopek je pošten, nepristranski, pravočasen in ne nedopustno drag. 4. Države članice zagotovijo, da so javnosti dostopne praktične informacije o dostopu do upravnih in sodnih postopkov.“

Sprememba 43

Predlog uredbe

Člen 1 – odstavek 1 – točka 7 d (novo)

Uredba (EU) 2018/842

Člen 16 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (7d) vstavi se naslednji člen: „Člen 16a Znanstveno svetovanje v zvezi s sektorji iz uredbe o porazdelitvi prizadevanj oziroma uredbe o podnebnih ukrepih za Evropo Evropski znanstveni svetovalni odbor v skladu s svojim mandatom iz člena 3(2) Uredbe (EU) 2021/1119 se povabi, da na lastno pobudo zagotovi znanstveno mnenje in izda poročila o trajektoriji iz te uredbe, o letnih ravneh emisij in prilagodljivostih ter njihovi skladnosti s podnebnimi cilji, zlasti zato, da bi se vse to upoštevalo pri prihodnji reviziji te uredbe. Komisija njegove nasvete ustrezno upošteva ali pa javno obrazloži, zakaj jih ni upoštevala.“

(*) Sklici na „cp“ v naslovih sprejetih sprememb se razumejo kot ustrezni deli navedenih sprememb.

(1) Zadeva je bila v skladu s četrtim pododstavkom člena 59(4) Poslovnika vrnjena pristojnemu odboru v medinstitucionalna pogajanja (A9-0163/2022).

(31) Sporočilo Komisije – Evropski zeleni dogovor, COM(2019)0640 z dne 11. decembra 2019.

(31) Sporočilo Komisije – Evropski zeleni dogovor, COM(2019)0640 z dne 11. decembra 2019.

(31a) Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1).

(32) Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1).

(32) Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1).

(33) Pariški sporazum (UL L 282, 19.10.2016, str. 4).

(33) Pariški sporazum (UL L 282, 19.10.2016, str. 4).

(34) Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).

(34) Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).

(1a) UL L 124, 17.5.2005, str. 4.

(1a) Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov ( UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

(1a) Uredba (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. decembra 2021 o določitvi pravil o podpori za strateške načrte, ki jih pripravijo države članice v okviru skupne kmetijske politike (strateški načrti SKP) in se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), ter o razveljavitvi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 (UL L 435, 6.12.2021, str. 1).

(**) Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1).