[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.10.2009

COM(2009) 572 konč.

2009/0159 (CNB)

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Republiko San Marino

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Monetarni sporazumi med Evropsko skupnostjo ter Monakom, San Marinom in Vatikanom so bili sklenjeni, da se zagotovi pravna kontinuiteta dogovorov, ki so obstajali med temi državami na eni strani ter Francijo in Italijo na drugi pred uvedbo eura.

Deset let potem, ko je euro zamenjal stari valuti Italije in Francije, ki so ju uporabljali tudi v Monaku, San Marinu in Vatikanu, je Svet Komisijo pozval, naj preuči delovanje monetarnih sporazumov[1]. Rezultati te ocene so bili vključeni v sporočilo Komisije „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[2]. Komisija je sklenila, da je treba obstoječe monetarne sporazume spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni. V tem osnutku priporočila za odločbo Sveta je predstavljeno stališče Skupnosti glede ponovnih pogajanj o sporazumu z Republiko San Marino.

Komisija predlaga ponovna pogajanja in spremembo naslednjih določb:

- Prenos zadevne zakonodaje ES

Obveznosti Monaka, San Marina in Vatikana, ki so določene v njihovih zadevnih monetarnih sporazumih s Skupnostjo, se zelo razlikujejo.

Monetarni sporazum s Kneževino Monako vsebuje največ obveznosti. V nasprotju s sporazumom z Monakom sporazuma s San Marinom in Vatikanom ne določata nobene posebne obveznosti za prenos zakonodaje EU na področju zaščite eurogotovine pred ponarejanjem in načinov sodelovanja s Skupnostjo na tem področju. Da bi zagotovili enake pogoje in ustrezno zaščito eurobankovcev in eurokovancev pred ponarejanjem, Vatikan in San Marino uporabljata zadevno zakonodajo Skupnosti.

Finančne institucije, ki opravljajo svoje dejavnosti v državah, ki so sklenile monetarne sporazume, imajo lahko dostop do medbančnih poravnalnih in plačilnih sistemov ter sistemov poravnave vrednostnih papirjev v Evropski uniji. Kneževina Monako že uporablja to možnost in zato mora uporabljati zadevno finančno in bančno zakonodajo Skupnosti. Ob upoštevanju velikosti bančnega sektorja v San Marinu in njegovega tesnega sodelovanja z bankami v območju eura (tj. finančne institucije San Marina uporabljajo plačilne sisteme prek italijanskih bank) mora Republika San Marino tudi uskladiti svojo zakonodajo za bančni in finančni sektor z zakonodajo, ki se uporablja v Skupnosti . Zaradi obsega zakonodaje Skupnosti in omejenih upravnih zmogljivosti San Marina mu je treba odobriti 5-letno prehodno obdobje.

- Mehanizmi za spremljanje

V nasprotju s sporazumom z Monakom, za katerega je predviden postopek spremljanja, pa v sporazumih, podpisanih s San Marinom in Vatikanom, takšen postopek ni predviden. Ker ni rednega formalnega spremljanja, San Marino in Vatikan ne poročata redno o izvajanju sporazumov ter nista ustrezno obveščena o zakonodajnih novostih na področjih, ki jih zajemata sporazuma. Komisija zato predlaga ustanovitev dveh novih skupnih odborov z Vatikansko mestno državo in Republiko San Marino, podobnih skupnemu odboru s Kneževino Monako.

Skupni odbor z Republiko San Marino bi sestavljali predstavniki San Marina, Italije, Evropske komisije in Evropske centralne banke. Odgovoren bi bil za olajšanje izvajanja sporazuma in razpravo o možnih spremembah seznama zakonodaje Skupnosti, ki jo mora uporabljati San Marino. V monetarnem sporazumu bi mu bila tudi podeljena pravica odločanja o nekaterih omejenih vprašanjih (npr. odobritev zamenjave kovnice za izdelovanje eurokovancev San Marina).

- Zgornja meja za izdajo eurokovancev

Zgornje meje za letno izdajo eurokovancev za Monako, San Marino in Vatikan so bile iz zgodovinskih razlogov določene na dva različna načina (Monako lahko trenutno izda največ 1/500 količine kovancev, skovanih v Franciji, medtem ko so za San Marino in Vatikan količine fiksno določene), kar je privedlo do zelo različnih rezultatov.

Da bi zagotovili pravično obravnavo vseh držav, s katerimi so sklenjeni monetarni sporazumi, Komisija predlaga uvedbo nove enotne metode za izračun zgornjih mej za izdajo eurokovancev (tj. metoda, ki se bo uporabljala tudi v vseh prihodnjih sporazumih).

Nove zgornje meje bi sestavljal fiksni in spremenljivi del:

1. fiksni del mora pokrivati povpraševanje zbiralcev kovancev. Glede na skupne ocene mora skupna vrednost v višini približno 2 100 000 EUR zadoščati za pokritje povpraševanja na trgu zbiralcev,[3]

2. spremenljivi del bi v primeru San Marina temeljil na povprečni izdaji na prebivalca v Italiji. Povprečno število kovancev na prebivalca, izdanih v Italiji v letu (n–1), bi se pomnožilo s številom prebivalcev San Marina.

3. Pravila za kovanje eurokovancev

Po sedanjih monetarnih sporazumih lahko eurokovance za San Marino in Vatikan izdeluje samo nacionalna kovnica Italije. To pravilo je bilo sprejeto zaradi zgodovinskih razlogov, ko eurogotovina še ni bila v obtoku in so skoraj vse države območja eura kovale eurokovance samo za svoje potrebe. To se je do danes spremenilo in tako se kovanci številnih držav območja eura kujejo v drugih državah območja eura.

Komisija zato predlaga, da se San Marinu in Vatikanu omogoči, da naročujeta svoje eurokovance v drugih kovnicah v EU, ki imajo izkušnje z izdelovanjem eurokovancev . Zamenjavo kovnice bi moral odobriti skupni odbor.

- Izbira sodne pristojnosti

V skladu s sedanjimi monetarnimi sporazumi nima Skupnost nobene možnosti za ukrepanje, če države, ki so podpisale monetarne sporazume, ne izpolnjujejo svojih obveznosti (npr. ne prenesejo pravočasno zadevne zakonodaje Skupnosti), razen skrajne – zato malo verjetne – možnosti enostranske prekinitve sporazuma. Komisija zato predlaga, da se Sodišče Evropskih skupnosti izbere kot organ, pristojen za reševanje sporov , ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazumov.

2009/0159 (CNB)

Priporočilo

ODLOČBA SVETA

o stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Republiko San Marino

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 111(3) Pogodbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije[4],

ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[5],

ob upoštevanju naslednjega:

4. Od uvedbe eura je za monetarne zadeve in zadeve, povezane z menjalnim tečajem, pristojna Skupnost.

5. Svet določi ureditve za pogajanja in sklepanje sporazumov o monetarnih zadevah ali zadevah, povezanih z menjalnim tečajem.

6. Italijanska republika je v imenu Skupnosti 29. novembra 2000 sklenila monetarni sporazum z Republiko San Marino.

7. Svet je 10. februarja 2009 sklenil, da mora Komisija preveriti, ali obstoječi sporazumi delujejo in ali je treba morda povišati zgornje meje za izdajo kovancev.

8. Komisija je v sporočilu „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[6] sklenila, da je treba obstoječi monetarni sporazum z Republiko San Marino spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni.

9. O monetarnem sporazumu s San Marinom se je treba zato ponovno pogajati takoj, ko bo to mogoče, da bo nova ureditev začela veljati 1. januarja 2010 skupaj z novimi pravili o načinih uvedbe eurokovancev, ki so bila določena v Priporočilu Komisije z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku, ki ga je 10. februarja 2009 v svojih sklepih odobril Svet –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Italijanska republika obvesti Republiko San Marino, da je treba čim prej spremeniti obstoječi monetarni sporazum med Italijansko republiko v imenu Evropske skupnosti in Republiko San Marino, ter ji ponudi ponovna pogajanja o zadevnih določbah sporazuma.

Člen 2

Skupnost si pri ponovnih pogajanjih o sporazumu z Republiko San Marino prizadeva za naslednje spremembe:

10. Sporazum se sklene med Skupnostjo in Republiko San Marino. Besedilo sporazuma je kodificirano besedilo sedanjega sporazuma s spremembami.

11. Republika San Marino se zavezuje, da bo z neposrednimi prenosi ali enakovrednimi ukrepi sprejela vse ustrezne ukrepe:

12. za uporabo vseh zadevnih predpisov Skupnosti na področju bančništva in financ, zlasti zakonodaje v zvezi z dejavnostjo zadevnih institucij in njihovim nadzorom;

13. za uporabo vseh zadevnih predpisov Skupnosti glede preprečevanja pranja denarja, goljufij ter ponarejanja gotovine in negotovinskih plačilnih sredstev, glede medalj in žetonov ter zahtev statističnega poročanja.

Republika San Marino zagotovi, da se vsi zadevni predpisi Skupnosti na področju bančništva in financ na njegovem ozemlju izvedejo pred 1. januarjem 2015. Sporazum vsebuje prilogo, kjer so navedeni roki za sprejetje zgoraj navedenih ukrepov.

14. Metoda za določanje zgornje meje za izdajanje eurokovancev San Marina se spremeni. Nova zgornja meja se izračuna z metodo, ki bo vključevala fiksni del, namenjen preprečevanju čezmernih špekulacij s kovanci San Marina na področju numizmatike z zadovoljitvijo povpraševanja na trgu zbiralcev kovancev, in spremenljivi del, ki se izračuna kot povprečna izdaja kovancev na prebivalca v Italiji v letu n–1, pomnoženo s številom prebivalcev San Marina.

15. Ustanovi se skupni odbor za spremljanje napredka pri izvajanju sporazuma. Sestavljen je iz predstavnikov Republike San Marina, Italijanske republike, Komisije in Evropske centralne banke. Skupni odbor lahko vsako leto spremeni fiksni del, da bi bila upoštevana inflacija in razvoj na trgu zbiralcev. Odločitve sprejema soglasno. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik.

16. Eurokovance Republike San Marino kuje Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vendar lahko Republika San Marino v dogovoru s skupnim odborom med kovnicami v EU, ki kujejo eurokovance, izbere drugega izvajalca. Obseg kovancev, ki jih izda Republika San Marino, se doda obsegu kovancev, ki jih izda matična država kovnice, za namen, da ECB odobri celoten obseg izdaje.

17. Sodišče Evropskih skupnosti se izbere kot organ, ki je pristojen za reševanje sporov, ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazuma.

Če Skupnost ali San Marino meni, da druga pogodbenica ni izpolnila obveznosti iz monetarnega sporazuma, lahko predloži zadevo Sodišču. Sodba Sodišča je zavezujoča za pogodbenice, ki bodo sprejele potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga določi Sodišče v svoji sodbi. Če Skupnost ali San Marino ne sprejme potrebnih ukrepov za upoštevanje sodbe v določenem roku, lahko druga pogodbenica nemudoma prekine sporazum.

Člen 3

Pogajanja z Republiko San Marino vodita Italijanska republika in Komisija v imenu Skupnosti. Evropska centralna banka je v celoti vključena v tista pogajanja, ki spadajo na področje njenih pristojnosti. Italijanska republika in Komisija predložita osnutek sporazuma Ekonomsko-finančnemu odboru, da poda mnenje.

Člen 4

Svet sklene sporazum.

Ta odločba je naslovljena na Italijansko republiko in Komisijo.

V Bruslju, […]

Za Svet

Predsednik

[1] Sklepi Sveta o „skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo evrskih kovancev, namenjenih obtoku“, 2922. seja Sveta Ecofin z dne 10. februarja 2009.

[2] COM(2009) 359 z dne 14. julija 2009.

[3] San Marino na primer se je do neke mere uspešno osredotočal na kovanje eurokovancev izbranih apoenov: ti kovanci se zdaj v transakcijah uporabljajo po nominalni vrednosti.

[4] UL C […], […], str. […].

[5] UL C […], […], str. […].

[6] COM(2009) 359.