SL Uradni list Evropske unije C 79/37

Mnenje Odbora regij – Stockholmski program: Izzivi in priložnosti novega večletnega programa za območje svobode, varnosti in pravice v EU

(2010/C 79/08)

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

Splošna priporočila

1. pozdravlja pobudo Komisije, da nadaljuje z oblikovanjem resničnega območja svobode, varnosti in pravice za državljane, in se strinja, da je to v svetu z naraščajočo mobilnostjo izjemnega pomena;

2. z zadovoljstvom sprejema pobudo Komisije, s katero bo Unija pridobila nov večletni program, v katerem bodo za naslednjih 5 let opredeljene prednostne naloge na področjih, povezanih z območjem svobode, varnosti in pravice; vendar ugotavlja, da sporočilo Komisije nikjer ne omenja sprememb, ki bodo posledica sprejetja Lizbonske pogodbe.

3. meni, da mora biti novi program dovolj ambiciozen, da bi omogočil znatni napredek na teh področjih, hkrati pa mora veliko pozornost nameniti oceni pobud, predlaganih v preteklih desetih letih, da se izboljša njihova učinkovitost in dejansko dosežejo njihovi cilji;

4. ponovno poudarja svojo zaskrbljenost, ker Komisija ne namenja dovolj pozornosti vlogi, ki jo imajo lokalni in regionalni organi na področju svobode, varnosti in pravice;

5. opozarja, da so področja, ki jih obravnava sporočilo, posebno pomembna za lokalne in regionalne vlade, saj neposredno vplivajo na vsakdanje življenje državljanov Evropske unije in na naloge lokalnih in regionalnih oblasti;

6. poudarja, da je Odbor regij kot politična skupščina, ki zastopa lokalne in regionalne oblasti, eno od primernih mest, ki lahko služijo interesom državljanov ter zagotovijo uresničevanje pravic in obveznosti evropskega državljanstva;

7. meni, da bi moral biti Odbor regij vključen v območje svobode, varnosti in pravice ter s tem neposredno sodelovati tako pri uresničevanju in razvoju stockholmskega programa in njegovega akcijskega načrta kot tudi pri oblikovanju in izvajanju mehanizmov in instrumentov ocenjevanja iz tega programa, kadar gre za njegovo področje pristojnosti;

8. potrjuje svojo zavezanost spodbujanju sistema za varstvo temeljnih pravic na več ravneh in izraža zadovoljstvo, da je državljanstvo v središču prizadevanj za oblikovanje območja svobode, varnosti in pravice;

9. poudarja potrebo po uravnoteženem usklajevanju področij varnosti ter varstva temeljnih pravic in svoboščin, in sicer tako, da se za območje svobode, varnosti in pravice oblikujejo skladni instrumenti;

10. obžaluje, da ni bil dosežen želeni napredek, in opozarja države članice, da lahko zaviranje prizadevanj za oblikovanje območja svobode, varnosti in pravice vpliva na pravice in svoboščine evropskih državljanov;

11. se strinja s Komisijo, da je učinkovita uporaba zakonodaje ključna za razvoj območja svobode, varnosti in pravice, zato izraža zaskrbljenost zaradi razlik v prenosu direktiv ter poziva Komisijo, naj oblikuje nove in prenovljene ukrepe za zagotovitev, da bodo nacionalne zakonodaje vsebovale duh in obliko predpisov in politik, potrjenih na evropski ravni;

12. ugotavlja, da je prosti pretok temelj evropskega državljanstva, in poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe za ustrezen prenos ustrezne zakonodaje;

13. opozarja, da imajo lahko lokalne in regionalne oblasti, ki so neposredno povezane z državljani, pomembno vlogo pri oblikovanju instrumentov in mehanizmov ocenjevanja; zato – v skladu s priporočilom skupine na visoki ravni za prihodnost evropske politike na področju pravosodja – zahteva, da se ga vključi v pripravo teh mehanizmov, saj se bodo tako lahko bolje upoštevale praktične izkušnje lokalnih in regionalnih oblasti;

14. predlaga, naj postane zunanja razsežnost evropske notranje politike predmet skladnega razvoja v akcijskem programu stockholmskega programa, v okviru katerega se obravnavajo zlasti skupni interesi na področju priseljevanja in azila; sodelovanje na področju varovanja meja; boj proti terorizmu in kriminalu; geografske prednostne naloge za posamezne teme; okvirni pogoji za izmenjavo informacij; jamstva za varstvo temeljnih in človekovih pravic; preglednost in prosti dostop do informacij; varstvo podatkov ter s tem povezana pravna jamstva za državljane Unije in pripadnike tretjih držav;

15. meni, da je treba politike na področju pravosodja in notranjih zadev uskladiti in povezati z drugimi politikami Unije, ter vztraja, da je potrebna večja usklajenost pravosodnih, varnostnih in notranjih zadev z ekonomsko, socialno in zunanjo politiko Evropske unije, da bi bile te politike bolj učinkovite in usklajene;

16. se strinja s prednostnimi političnimi nalogami novega programa in opozarja, da je udeležba lokalnih in regionalnih oblasti ključna v procesu izgradnje Evrope državljanov, hkrati pa zagotavlja večjo demokratično legitimnost celotnega procesa;

17. soglaša s pomisleki glede dodelitve finančnih sredstev za prednostne politične naloge in opozarja, da je treba omogočiti udeležbo lokalnih in regionalnih oblasti pri izdelavi proračunskih instrumentov, namenjenih področjem, za katera so te oblasti pristojne;

18. opaža, da bo izpolnjevanje načel subsidiarnosti in sorazmernosti mogoče oceniti šele na podlagi podrobnih predlogov, in opozarja, da se morajo v akcijskem načrtu, ki naj bi bil sprejet decembra 2009, ta načela čim bolj spoštovati;

19. zahteva, da se posebna pozornost nameni spoštovanju načela subsidiarnosti, saj lahko države članice to načelo uporabijo za vrnitev pristojnosti na nacionalno raven.

O Evropi pravic

20. izraža zadovoljstvo zaradi pripravljenosti Unije, da pristopi k Evropski konvenciji o človekovih pravicah, in opozarja, da mora biti spoštovanje temeljnih pravic osnova katerega koli ukrepa Unije in njenih držav članic;

21. ugotavlja, da Listina Evropske unije o temeljnih pravicah priznava pravice, ki veljajo za vsakega posameznika, ne glede na njegovo državljanstvo ali status prebivanja v Evropski uniji, in opozarja na pomen, ki ga ima načelo prebivanja za lokalne in regionalne oblasti pri zagotavljanju socialne kohezije in socialnega miru;

22. vztraja, da je uporaba direktive o prostem pretoku oseb ključna za uresničevanje pravice evropskih državljanov in njihovih družinskih članov, da se svobodno gibajo in prebivajo v državah članicah, ter opozarja, da nobena država članica ni v celoti prenesla te direktive v nacionalno zakonodajo (1);

23. z zaskrbljenostjo opaža, da se družinski člani državljanov EU, ki so državljani tretjih držav in ki imajo dovoljenje za prebivanje za daljši čas, pri vstopu v države EU in prebivanju v njih, zaradi svojega državljanstva ali etnične pripadnosti soočajo z diskriminatornimi omejitvami, in se zavzema za to, da se posebej skrbi za preprečevanje takšne diskriminacije;

24. podpira vsako pobudo za boj proti diskriminaciji, rasizmu, antisemitizmu, ksenofobiji ali homofobiji; poziva k hitremu sprejetju predloga direktive o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na vero ali prepričanje, invalidnost, starost ali spolno usmerjenost (COM(2008) 426); poudarja pomembno vlogo, ki jo lahko imajo lokalne in regionalne oblasti pri preprečevanju in odkrivanju ksenofobičnih in rasističnih ravnanj ter pri izobraževanju na področju demokratičnih načel; meni tudi, da je evropsko leto boja proti revščini in socialni izključenosti (2010) priložnost za nov zagon pri oblikovanju in izvajanju politik zoper diskriminacijo ranljivih družbenih skupin;

25. se strinja s potrebo po vzpostavitvi celovitega sistema varstva podatkov, ki temelji na temeljni pravici do zasebnosti in varovanja osebnih podatkov in ki vključuje instrumente, sorazmerne z njegovimi cilji, ter upošteva pri tem visoko raven varstva;

26. izraža zaskrbljenost zaradi izjemnega porasta digitalnih informacij o državljanih, ki je posledica razvoja informacijskih in komunikacijskih tehnologij, opozarja na pomen, ki ga evropski državljani pripisujejo varstvu podatkov in zasebnosti (2), ter meni, da bi morala stockholmski program in poznejši akcijski program Komisije več pozornosti nameniti razvoju strateškega pristopa, ki temelji na tehnologijah „privacy by design“ in „privacy aware“ (načeli spoštovanja zasebnosti pri načrtovanju) (3);

27. izraža zaskrbljenost zaradi nizke udeležbe državljanov Unije na evropskih volitvah, kot institucija EU priznava, da na tem področju ni naredil dovolj, in obžaluje, da Komisija ne prispeva zares inovativnih zamisli za povečanje udeležbe v demokratičnem življenju Unije (4);

28. poziva Komisijo, naj ustvari več možnosti za spodbujanje novih oblik udeležbe na podlagi novih tehnologij ter izpostavi pomen e-vlade in pobud, kot je e-udeležba, da se poveča udeležba državljanov v civilnem in političnem življenju (5);

29. meni, da je treba okrepiti mehanizme obveščanja, ki bodo povečali ozaveščenost evropskih državljanov o njihovih pravicah, zlasti glede diplomatske in konzularne zaščite v tretjih državah, kjer ni nacionalnih predstavništev;

30. se zavzema za izboljšanje sistema usposabljanja na področju civilne zaščite in se strinja z predlogom iz končnega poročila skupine za prihodnost (Future Group), da se spodbudi mrežno povezovanje za dostop do usposabljanja in iskanje skupnih opredelitev standardov tega usposabljanja (6);

31. obžaluje, da se pri obravnavi mehanizmov za okrepitev civilne zaščite ne posveča več pozornosti vlogi lokalnih in regionalnih oblasti, saj imajo le-te ključno vlogo pri preprečevanju ter mobilizaciji sredstev in policijskih sil, kadar je to potrebno.

O Evropi prava in pravičnosti

32. potrjuje pomen oblikovanja evropskega pravosodnega območja in se zavzema za odpravo obstoječih ovir, ki evropskim državljanom preprečujejo, da bi v celoti uresničevali svoje pravice, in zavirajo učinkovitost instrumentov notranjega trga;

33. priznava, da je težko obravnavati 27 različnih pravnih sistemov, vendar spodbuja k usklajenemu in učinkovitemu čezmejnemu sodelovanju na področju pravosodja na podlagi vzajemnega priznavanja, medsebojnega zaupanja in spoštovanja načela subsidiarnosti; poudarja, da je treba pri tem zagotoviti minimalno raven usklajenosti kazenskih postopkov ter oblikovati minimalne standarde za civilne sodne postopke;

34. potrjuje, da je dostop do sodstva ključen za izgradnjo Evrope kot območja prava, in pozdravlja splošne predloge Komisije, zlasti v zvezi z e-pravosodjem, ki jih je treba izvajati tako, da se zagotovi varstvo podatkov;

35. meni, da je treba čim bolj preučiti možno uporabo novih tehnologij na področju pravosodnega sodelovanja;

36. ugotavlja, da je treba okrepiti mehanizme uporabe instrumentov pravosodnega sodelovanja na področju družinskega prava, zlasti kadar vplivajo na pravice mladoletnih;

37. zahteva povečanje prizadevanj za pravilen prenos evropske zakonodaje na področju pravosodja, s čimer bi se preprečilo zmanjšanje učinkovitosti pravnih instrumentov;

38. se strinja, da je treba vzpostaviti vzajemno priznavanje odločitev o odvzemu pravic, zlasti v primeru poklicev, ki vključujejo mladoletne osebe, vendar od Komisije zahteva, naj zagotovi, da bodo pri izmenjavi informacij podatki zavarovani in da ne bo prišlo do zlorab;

39. meni, da sta usposabljanje in ozaveščenost ključna sestavna dela izgradnje Evrope pravosodja, ki spoštuje različnost in spodbuja sodelovanje, ter poziva Komisijo, naj pripravi programe izmenjav med strokovnjaki iz različnih držav;

40. soglaša, da je treba uskladiti nacionalne zakonodaje na področju civilnega prava za resne čezmejne prekrške, da se olajša čezmejno sodelovanje in bolje zaščitijo človekove pravice, kar je eden od ciljev evropskega območja pravice.

O Evropi, ki varuje

41. ceni prizadevanja Komisije, da osredotoči politike varnosti in pravosodja na spoštovanje temeljnih pravic državljanov, vendar opozarja, da je treba pri pripravi strategije za notranjo varnost zagotoviti skladnost in ravnovesje med elementi varnosti ter varstvom pravic in svoboščin;

42. meni, da je smiselno zgraditi skupno kulturo vsega varnostnega osebja, ter pozdravlja pobudo za spodbujanje mehanizmov izmenjave izkušenj in dobrih praks; v zvezi s tem je pomembno, da se poudari pomen politik preprečevanja, ki so obvezna predhodna faza celotnega procesa boja proti kriminalu;

43. obžaluje, da se pri izgradnji skupne kulture varnosti omenjajo samo državni uradniki, medtem ko bi morala ta vključevati tudi strokovnjake iz lokalnih in regionalnih uprav;

44. predlaga, da se preveri, v kolikšni meri bi lahko kodifikacija evropske policijske zakonodaje olajšala čezmejne intervencije znotraj EU;

45. dodaja, da je treba, ne da bi pri tem posegali v notranjo razporeditev pristojnosti v posamezni državi članici, vzpostaviti mehanizme, ki bodo območnim institucijam omogočali, da posredujejo pri učinkoviti uporabi zakonodaje Skupnosti na področju varnosti in kazenskega pregona ter da imajo primeren in zakonit dostop do mehanizmov sodelovanja in obveščanja, ki jih je vzpostavila Unija (7);

46. meni, da je treba povečati uporabo in učinkovitost tehnoloških orodij za zagotavljanje varnosti in prostega gibanja oseb, vendar priznava zaskrbljenost zaradi hitrega razvoja teh sistemov in nezadostnega ocenjevanja njihove učinkovitosti;

47. se strinja, da je treba preučiti zgradbo sistemov obveščanja, da bi izboljšali njihovo uspešnost in učinkovitost, znižali stroške in povečali koristi;

48. opozarja, da je treba pri raziskovanju in razvoju na področju varnosti ter možni ustanovitvi sklada za notranjo varnost upoštevati mnenja strokovnjakov lokalnih in regionalnih oblasti;

49. meni, da sta v boju proti kaznivim dejanjem, ki vplivajo na varnost državljanov, kot so terorizem, organiziran kriminal, zlasti trgovanje z ljudmi, trgovanje z drogami ali spolno izkoriščanje mladoletnih oseb, pomembna tako preprečevanje kot tudi kazenski pregon, ter opozarja Komisijo na ključno vlogo, ki jo imajo lokalni in regionalni akterji pri oblikovanju strategij za preprečevanje kriminala;

50. pozdravlja povečanje učinkovitosti evropskega sodelovanja na področju kazenskega pregona in pravosodja ter meni, da bi glede na vse večjo povezanost lokalnega kriminala z mednarodnim organiziranim kriminalom lokalni in regionalni organi morali imeti pomembno vlogo v boju proti čezmejnemu organiziranemu kriminalu;

51. poudarja, da mora vsak napredek v boju proti prestopništvu potekati vzporedno s prizadevanji za varstvo pravice do zakonite obrambe, prav tako pa je treba pri tem vzpostaviti skupna minimalna pravna jamstva za obtožence, zlasti v zvezi z domnevo o nedolžnosti in začasnim odvzemom prostosti;

52. se strinja, da je varovanje zunanjih meja EU pomembno za zagotavljanje varnosti in prostega gibanja znotraj Unije, ter pozdravlja sklicevanje na polno spoštovanje človekovih pravic in mednarodno zaščito pri razvoju evropske strategije za celovito upravljanje meja, vendar izraža zaskrbljenost, ker sporočilo tega ne navaja dovolj podrobno ter zahteva, da se pri nadaljnji obravnavi vprašanja vedno upošteva dejstvo, da je Evropa območje svobode in pravic;

53. poziva Komisijo, naj pred uvedbo novih instrumentov vzpostavi mehanizme za neodvisno ocenjevanje operativnega sodelovanja med državami članicami (FRONTEX) ter s tem povezanega sodelovanja s tretjimi državami, zlasti z vidika posegov, ki vplivajo na temeljne pravice državljanov EU in pripadnikov tretjih držav;

54. opozarja države članice, da nadzor in spremljanje meja na morju ne smeta pomeniti zanemarjanja temeljnih obveznosti reševanja na morju;

55. meni, da je pred uvedbo sprememb ali novih instrumentov treba v celoti razviti in oceniti obstoječe sisteme obveščanja (SIS II, VIS), ter izraža zaskrbljenost, ker sporočilo ne vsebuje informacij o mehanizmih pregleda in kontrole/nadzora pri uporabi biometričnih podatkov v teh sistemih;

56. izraža pomisleke glede vzpostavitve elektronskega registra vstopov na ozemlja držav članic in izstopov z njih ter možnosti razvoja evropskega sistema predhodne odobritve potovanj, ki bi lahko spodkopal temeljne pravice, zlasti na področju varstva osebnih podatkov;

57. meni, da je treba okrepiti strategije sodelovanja za spodbujanje izmenjave informacij in sodelovanja med organi kazenskega pregona in carinskimi upravami;

58. dodaja, da mora biti razvoj vsakega novega instrumenta, kot je na primer skupni schengenski vizum, učinkovit in uspešen, pri tem pa je treba upoštevati varstvo podatkov in jamstva v zvezi s pravico do zasebnosti;

59. podpira prizadevanja za izboljšanje sodelovanja med Europolom in Eurojustom za doseganje napredka pri preiskavah čezmejnega organiziranega kriminala;

60. izraža zaskrbljenost zaradi groženj, katerih tarča je bila Komisija, in opozarja na vlogo, ki jo imajo lahko lokalne in regionalne oblasti pri ugotavljanju in odkrivanju teh kriminalnih dejanj;

61. spodbuja Komisijo, naj oblikuje posebne akcijske načrte za boj proti trgovini z ljudmi in vključi s tem povezane ukrepe v odnose s tretjimi državami;

62. izraža zaskrbljenost zaradi porasta števila zločinov, povezanih s spolnim izkoriščanjem otrok in otroško pornografijo (8) na spletu, ter opozarja, da morajo kazenske ukrepe spremljati ukrepi za ozaveščanje in izobraževanje državljanov o teh kaznivih dejanjih;

63. poudarja vlogo, ki jo imajo lahko lokalne in regionalne oblasti pri oblikovanju preventivnih ukrepov za zaščito dostojanstva in varstvo pravic mladoletnih oseb, zlasti tistih, ki so v stiski in brez spremstva (9);

64. se zavzema za nadaljevanje boja proti kibernetskemu in gospodarskemu kriminalu ter izboljšanje mehanizmov usklajevanja in sodelovanja glede teh kaznivih dejanj, ki se ne zgodijo vedno v državi, v kateri poteka preiskava;

65. opozarja Komisijo na vlogo, ki jo imajo lahko lokalne in regionalne oblasti v boju proti korupciji in ponarejanju ter razvoju strategije za boj proti drogam v Evropski uniji;

66. meni, da je grožnja terorizma ena glavnih skrbi evropskih državljanov, ter obžaluje, da v sporočilu ni omenjena vloga lokalnih in regionalnih oblasti v prizadevanjih za zmanjšanje te grožnje, zlasti v zvezi z bojem proti nasilni radikalizaciji;

67. se boji, da bodo preventivni mehanizmi, navedeni v sporočilu, zgolj inkriminirali etnične ali verske skupine in ne bodo obravnavali na temeljnih vzrokov terorističnih dejanj;

68. meni, da je treba upoštevati politične, družbene in gospodarske dejavnike, ki imajo lahko pomembno vlogo pri porastu političnega nasilja različnih skupin, ter da se različni nacionalni, etnični ali verski pripadnosti teh skupin ne sme namenjati osrednja pozornost, saj bi to lahko spodbudilo rasistična in ksenofobična dejanja.

Evropa, ki je solidarna na področju priseljevanja in azila

69. meni, da bi morala Evropska unija – ob upoštevanju obstoječe delitve pristojnosti in načela subsidiarnosti – razviti pravo evropsko politiko priseljevanja, ki bi temeljila na načelih solidarnosti, medsebojnega zaupanja in skupne odgovornosti držav članic ter doslednem spoštovanju človekovih pravic, ter v celoti izkoristiti svoje pristojnosti na tem področju;

70. opozarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti najpomembnejšo vlogo pri izvajanju politik priseljevanja in azila ter da se morajo prve odzvati na socialne in ekonomske posledice, ki jih imajo migracijski tokovi za njihova območja;

71. poziva države članice EU, naj prevzamejo skupno odgovornost pri sprejemanju in vključevanju beguncev ter vzpostavijo mehanizem prerazporejanja med državami članicami;

72. poziva Komisijo, naj bolje uskladi različne obstoječe instrumente za določitev vrste ukrepov na področju priseljevanja in azila, ter opozarja, da morajo ti ukrepi temeljiti na spoštovanju pravic in temeljnih svoboščin;

73. pozdravlja namero, da se večja pozornost nameni globalnemu pristopu k priseljevanju, in se strinja s spodbujanjem uravnoteženega in resničnega partnerstva z državami izvora in tranzitnimi državami za urejeno upravljanje migracijskih tokov;

74. opozarja, da bi morala EU bolje uskladiti ekonomsko migracijo s potrebami trga dela držav članic, ter poziva k vzpostaviti enotnega prožnega postopka sprejema, pri čemer bodo lahko države članice določile število nedržavljanov EU, ki jim bodo dovolile vstop v državo;

75. izraža zaskrbljenost, ker se večja solidarnost povezuje z zamislijo o utilitarnem in selektivnem sprejemanju potreb visoko izobraženih priseljencev, potrebnih na evropskih trgih dela;

76. soglaša z zahtevo po tesnejši povezavi politike priseljevanja in zunanje politike Unije ter meni, da sta sodelovanje in dialog s tretjimi državami nujna za boj proti nezakonitemu priseljevanju in obravnavo zakonite migracije; naložbe v gospodarstva teh tretjih držav so učinkovitejši instrument za pomoč ljudem, ki se želijo preseliti iz ekonomskih razlogov; ključnega pomena za to nalogo je vloga lokalnih in regionalnih oblasti, zlasti tistih, ki so najbližje tretjim državam ali imajo najmočnejše povezave z njimi in zato lahko delujejo kot platforme za sodelovanje EU s temi državami;

77. meni, da bi morala lokalna diplomacija temeljiti na razvoju akcijskega načrta za območje svobode, varnosti in pravice, saj lahko lokalne in regionalne oblasti znatno prispevajo k izboljšanju odnosov in življenjskih pogojev mest in regij izvora in tranzita;

78. se strinja, da je treba instrumente migracijske politike uporabljati skladno, ter zahteva, da se pred sklenitvijo novih sporazumov ocenijo pobude, kot so partnerstva mobilnosti, ter njihove omejitve in posledice za države izvora;

79. se strinja s pomisleki glede boljšega upravljanja ekonomskega priseljevanja v vsej Evropski uniji ter spodbuja k nadaljnjemu razvoju strategije – v skladu z evropsko platformo za dialog – ki bo vključevala lokalne, regionalne in nacionalne akterje v Uniji, ki spoštuje pravico držav članic, da določijo, kolikim državljanom tretjih držav bodo dovolile vstop v državo iz zaposlitvenih razlogov, in ki zagotavlja tem državljanom dostojne delovne pogoje (10);

80. z zanimanjem sprejema pobudo za vzpostavitev centra za spremljanje, ki bo analiziral migracije in prispeval k razumevanju tega pojava, ter poudarja, da ta pobuda ne sme ovirati drugih, že obstoječih pobud. Potreba po ureditvi in kar najboljšem izkoriščanju obstoječih instrumentov na tem področju je vedno večja;

81. meni, da je treba, kljub njegovim očitnim koristim, skrbno analizirati predlog kodeksa priseljevanja, zlasti zato, ker še ni bila sprejeta direktiva v zvezi z enotnim postopkom izdaje dovoljenja za bivanje in zaposlitev, ki bi vključevala skupne pravice za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, in da je treba zagotoviti, da razvoj teh pravic ne bo povzročil zmede in oslabil obstoječega sklopa pravic in jamstev za državljane tretjih držav, ki prebivajo v Evropski uniji;

82. pozdravlja ravnanje Komisije, da je upoštevala vlogo lokalnih in regionalnih vlad na področju integracije priseljencev (11), ter priznava, da je treba začeti obsežno razpravo o integraciji v Evropi; v zvezi s tem ponovno opozarja, da politika vključevanja ne sme biti sredstvo skritega nadzora nad priseljevanjem, ki vpliva zlasti na ponovno združevanje družin, temveč mora biti usmerjena v socialno, ekonomsko, kulturno in državljansko vključevanje priseljencev po njihovi namestitvi na ozemlju države članice;

83. meni, da je udeležba lokalnih in regionalnih organov ter Odbora regij ključnega pomena pri opredeljevanju letnih in večletnih prednostnih nalog evropskega sklada za integracijo ter da je treba zagotoviti, da bodo države članice pravilno porabile sredstva sklada in jih ustrezno dodelile lokalnim in regionalnim oblastem;

84. spodbuja države članice, naj omogočijo udeležbo lokalnih in regionalnih oblasti na naslednji ministrski konferenci o integraciji, ki bo organizirana med španskim predsedovanjem na začetku leta 2010, ter poziva k izboljšanju mehanizmov sodelovanja na področju migracije s platformami, kot je prihodnja evro-mediteranska lokalna in regionalna skupščina (ARLEM);

85. se strinja s Komisijo, da imata nezakonito zaposlovanje ter trgovina z ljudmi ključno vlogo pri nezakonitem priseljevanju v Evropo, ter spodbuja države članice, naj razvijejo skupne strategije za boj proti tem problemom;

86. priznava, da morajo pomisleki glede sprejetja direktive o vračanju omogočiti, da bo večja pozornost namenjena učinkoviti uporabi te direktive, ter poziva Komisijo, naj zagotovi, da se bo direktiva o vračanju, ki bo začela veljati decembra 2010, izvajala v skladu z Listino o temeljnih pravicah;

87. opozarja, da ni primerno govoriti o prostovoljni vrnitvi, če niso vzpostavljeni mehanizmi dialoga z državami izvora, ki bodo omogočili, da bo vračanje izvedljivo in ne bo prišlo do ponovne migracije prebivalstva;

88. zahteva, da se več pozornosti nameni mladoletnim priseljencem brez spremstva in da se to vprašanje vključi v akcijski načrt stockholmskega programa kot posebna točka; poudarja, da je treba pri vprašanju mladoletnih oseb brez spremstva spodbuditi solidarnost, odgovornost in ustrezno porazdelitev finančnih bremen med regionalnimi, nacionalnimi in evropskimi oblastmi, ter spodbuja Komisijo, naj predlaga strožje kazenske ukrepe za tiste mreže trgovine z ljudmi, ki za to izkoriščajo mladoletne osebe;

89. zahteva, naj Komisija zagotovi, da bodo azilni predpisi in postopki v državah članicah usklajeni s prizadevanji za vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, ki temelji na Ženevski konvenciji in drugih s tem povezanih mednarodnih instrumentih, ter svari pred sklepanjem sporazumov o ponovnem sprejemu z državami, ki niso podpisnice Ženevske konvencije;

90. priporoča, glede na to, da se delež odobrenih prošenj za azil med državami članicami zelo razlikuje, ponovno obravnavo skupnega evropskega azilnega sistema, da se pristojnost za obravnavo prošenj za azil prenese na državo, v kateri jo prosilec vloži, kar bo prispevalo k solidarnosti med državami članicami;

91. poziva Komisijo, naj zagotovi pravilno delovanje Evropskega urada za podporo azilu in preuči možnost, da se lokalne in regionalne oblasti kot tudi Odbor regij, kadar tako zahteva lokalna in regionalna razsežnost vprašanj, vključijo v njegove dejavnosti;

92. priznava pomen, ki ga ima integracija beguncev ali oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, za lokalne in regionalne organe, ter zahteva, da se lokalnim in regionalnim oblastem omogoči sodelovanje pri vzpostavitvi mehanizma notranjega preseljevanja;

93. zahteva, da se nadaljuje analiza izvedljivosti skupnega postopka za obravnavo prošenj za azil, in se strinja s Komisijo, da je treba pregledati delovanje Evropskega sklada za begunce, pri čemer morajo bolj sodelovati lokalne in regionalne oblasti;

94. poudarja, da morajo države članice ob spoštovanju načela subsidiarnosti lokalne in regionalne oblasti vključiti v razvoj politik za oblikovanje evropskega območja svobode, varnosti in pravice;

95. nenazadnje poziva k zagotavljanju verodostojnosti akcijskega načrta, ki izhaja iz stockholmskega programa; tega bi morala spremljati obsežnejša finančna sredstva za območje svobode, varnosti in pravice. Za to bo potrebno usklajevanje notranjih finančnih instrumentov s finančnimi instrumenti, ki pokrivajo naše odnose s tretjimi državami.

V Bruslju, 7. oktobra 2009 Predsednik Odbora regij Luc VAN DEN BRANDE

(1) Glej Sporočilo o smernicah za boljši prenos Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ter njeno učinkovitejšo uporabo, COM(2009) 313/4.

(2) Raziskava Eurobarometer „Varstvo podatkov v Evropski uniji – raziskava mnenja državljanov. Analitično poročilo“, februar 2008.

(3) Mnenje evropskega nadzornika za varstvo podatkov o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o območju svobode, varnosti in pravice za državljane; http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Consultation/Opinions/2009/09-07-10_Stockholm_programme_EN.pdf.

(4) V zvezi s tem se Komisijo poziva, naj preuči študijo „Participation in the European Project: how to mobilize citizens at local, regional, national, and European levels“, ki jo po naročilu Odbora regij pripravljata Inštitut za evropske študije – VUB in Danski tehnološki inštitut in ki bo predstavljena v mestu Gödöllo 16. oktobra 2009.

(5) Odličen primer je spletna razprava o varstvu in zdravju potrošnikov, ki jo je 14. septembra 2009 uvedel GD za zdravje.

(6) Freedom, Security, Privacy - European Home Affairs in an open world. Poročilo neformalne svetovalne skupine na visoki ravni za prihodnost evropske politike na področju notranjih zadev (Skupina za prihodnost), junij 2008.

http://www.statewatch.org/news/2008/jul/eu-futures-jha-report.pdf.

(7) Zlasti je pomembno, da se omogoči hiter in varen dostop do baz podatkov, kot je predvideno v Sklepu Sveta 2008/615/PNZ z dne 23. junija 2008 o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu.

(8) Glede na zaskrbljenost zaradi spolnega izkoriščanja otrok in otroške pornografije bo Odbor regij v naslednjih mesecih pripravil stališče o Okvirnem sklepu Sveta 2004/68/PNZ z dne 22. decembra 2003 o boju proti spolnemu izkoriščanju otrok in otroški pornografiji.

(9) Glej mnenji OR o lokalnem in regionalnem sodelovanju za zaščito otrok in mladih pred zlorabami in zapuščanjem v Evropski uniji (CdR 225/1999 fin) in o „Strategiji EU o otrokovih pravicah naproti“ (CdR 236/2006 fin).

(10) Glej mnenje o globalnem pristopu k vprašanju migracij: razvoj evropske politike na področju priseljevanja delavcev in odnosi s tretjimi državami (CdR 296/2007 fin).

(11) Glej sklepe s seminarja Odbora regij o vlogi mest in regij pri integraciji priseljencev (Atene, 16. oktober 2008), (CdR 323/2008 fin).