SL Uradni list Evropske unije CE 103/11

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 5/2007,

ki ga je sprejel Svet dne 22. marca 2007

z namenom sprejetja Sklepa št. …/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o uvedbi drugega programa ukrepov Skupnosti na področju zdravja (2007-2013)

(Besedilo velja za EGP)

(2007/C 103 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 152 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Skupnost lahko z ukrepi na področju javnega zdravja prispeva k varovanju zdravja in varnosti državljanov. Pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Skupnosti bi se morala zagotavljati visoka raven varovanja zdravja ljudi. V skladu s členom 152 Pogodbe mora Skupnost dejavno sodelovati, in sicer tako, da ob upoštevanju načela subsidiarnosti sprejema ukrepe, ki jih ne morejo sprejemati posamezne države članice. Skupnost v celoti upošteva odgovornost držav članic pri organiziranju in zagotavljanju zdravstvenih storitev in zdravstvenega varstva.

(2) Za zdravstveni sektor so na eni strani značilne velike možnosti za rast, inovacijo in dinamiko, na drugi strani pa izzivi, s katerimi se med drugim zaradi staranja prebivalstva in napredka medicine sooča na področjih finančne in socialne vzdržljivosti in učinkovitosti sistemov zdravstvenega varstva.

(3) Program ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja (2003-2008), ki je bil sprejet s Sklepom št. 1786/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) je bil prvi združeni program Evropske skupnosti na tem področju in je že obrodil znaten napredek na področju razvoja in izboljšav.

(4) Potrebna so nadaljnja prizadevanja za dosego ciljev Skupnosti na področju javnega zdravja. Zato je primerno, da se uvede drugi program ukrepov Skupnosti na področju zdravja (2007-2013) (v nadaljevanju „Program“).

(5) Obstajajo številne resne čezmejne nevarnosti za zdravje morebitnih globalnih razsežnosti, pojavljajo se tudi nove, ki zahtevajo nadaljnje ukrepe Skupnosti. Skupnost bi morala prednostno obravnavati resne čezmejne nevarnosti za zdravje. Program bi se moral osredotočiti na krepitev splošnih zmogljivosti Skupnosti z nadaljnjim razvijanjem sodelovanja med državami članicami. Spremljanje resnih nevarnosti za zdravje, zgodnje opozarjanje nanje in boj proti njim so pomembna področja, na katerih bi bilo treba spodbujati učinkovit in usklajen odziv na nevarnosti za zdravje na ravni Skupnosti. Ukrep za zagotovitev sodelovanja med laboratoriji, ki zagotavljajo visoko kakovostno diagnostiko je ključnega pomena za odziv na nevarnosti za zdravje. Program bi moral spodbujati vzpostavitev sistema referenčnih laboratorijev Skupnosti. Vendar pa tak sistem potrebuje trdno pravno podlago.

(6) Po evropskem zdravstvenem poročilu Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) za leto 2005 so glede na kazalec invalidnosti prilagojena leta življenja (DALY) najpomembnejši vzroki za bolezensko breme v evropski regiji WHO neprenosljive bolezni (77 % od skupnega števila), zunanji vzroki poškodb in zastrupitev (14 %) ter prenosljive bolezni (9 %). Sedem glavnih vzrokov — ishemične bolezni srca, unipolarne depresivne motnje, cerebrovaskularne bolezni, motnje zaradi uživanja alkohola, kronične pljučne bolezni, pljučni rak in poškodbe zaradi prometnih nesreč — predstavlja 34 % DALY v regiji. Sedem glavnih dejavnikov tveganja — tobak, alkohol, visok krvni pritisk, visoka raven holesterola, prekomerna teža, pomanjkanje sadja in zelenjave v prehrani ter fizična neaktivnost — predstavlja 60 % DALY. Poleg tega pa postajajo nevarne za zdravje vseh ljudi v Evropi tudi prenosljive bolezni, kot so HIV/AIDS, influenca, tuberkuloza in malarija. Pomembna naloga programa bi morala biti bolje opredeliti glavne kazalnike obolevnosti v Skupnosti v sodelovanju s Statističnim programom Skupnosti, kjer je to potrebno.

(7) Osem glavnih vzrokov obolevnosti in umrljivosti zaradi neprenosljivih bolezni v evropski regiji WHO so bolezni srca in ožilja, nevropsihiatrične motnje, rak, bolezni prebavil, bolezni dihal, motnje čutil, mišičnoskeletne bolezni in sladkorna bolezen.

(8) Odpornost mikrobov na antibiotike in bolnišnične okužbe postajajo nevarne za zdravje ljudi v Evropi. Posebej zaskrbljujoče je pomanjkanje novih učinkovitih antibiotikov in zagotovitev primerne uporabe obstoječih. Zato je pomembno zbirati in analizirati ustrezne podatke.

(9) Krepitev vloge Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni, ustanovljenega z Uredbo (ES) št. 851/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (5) je pomemben dejavnik v boju proti prenosljivim boleznim.

(10) Program bi moral temeljiti na dosežkih prejšnjega Programa ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja (2003-2008). Prispevati bi moral k doseganju visoke stopnje fizičnega in mentalnega zdravja ter k večji enakosti v zdravstvu v celotni Skupnosti z usmerjanjem dejavnosti k izboljševanju javnega zdravja, preprečevanju človekovih bolezni in zdravstvenih motenj ter odpravljanju vzrokov nevarnosti za zdravje z namenom boja proti obolevnosti in prezgodnji umrljivosti.

(11) Program bi se moral osredotočiti zlasti na izboljševanje zdravja in pospeševanje zdravega načina življenja in kulture preprečevanja bolezni pri otrocih in mladih.

(12) Program bi moral podpreti vključevanje ciljev s področja zdravstva v vse politike ter aktivnosti Skupnosti, brez podvajanja dela drugih politik Skupnosti. Usklajevanje z drugimi politikami in programi Skupnosti je ključni del cilja vključiti zdravje v druge politike. Da bi spodbudili sinergije in se izognili podvajanju, bi bilo treba sprejeti skupne ukrepe s sorodnimi programi in dejavnostmi Skupnosti ter primerno izkoristiti druge sklade in programe Skupnosti, vključno s sedanjimi in bodočimi okvirnimi programi Skupnosti za raziskave in njihove rezultate, strukturnimi skladi, Evropskim solidarnostnim skladom, evropsko strategijo za zdravje pri delu, programom ukrepov Skupnosti na področju potrošniške politike (2007-2013) (6), programom „Preprečevanje uporabe drog in obveščanje“, programom „Boj proti nasilju (Daphne)“ in Statističnim programom Skupnosti, v okviru njihovih posameznih dejavnosti.

(13) Posebej bi se moralo prizadevati za zagotovitev skladnosti in sinergij med Programom in zunanjimi ukrepi Skupnosti, zlasti na področjih aviarne influence, HIV/AIDS-a, tuberkuloze in drugih čezmejnih zdravstvenih groženj. Poleg tega bi bilo potrebno mednarodno sodelovanje za spodbujanje splošne zdravstvene reforme in splošnih zdravstvenih institucionalnih vprašanj v tretjih državah.

(14) Zviševanje let zdravega življenja (HLY), imenovano tudi kazalec pričakovane dolžine življenja brez nezmožnosti, s preprečevanjem bolezni in spodbujanjem politik, ki vodijo k bolj zdravemu načinu življenja, je pomembno za dobrobit državljanov EU ter pomaga pri uresničevanju izzivov Lizbonskega procesa glede družbe znanja in vzdržnosti javnih financ, ki so obremenjene z vedno večjimi stroški zdravstvenega in socialnega varstva.

(15) Širitev Evropske unije je prinesla dodatne skrbi glede neenakosti na področju zdravja znotraj EU, kar se bo verjetno samo še stopnjevalo s prihodnjimi širitvami. To vprašanje bi torej moralo biti ena izmed prednostnih nalog programa.

(16) Program bi moral pomagati pri ugotavljanju vzrokov neenakosti v zdravju ter med drugim spodbujati izmenjavo najboljših praks pri njihovem reševanju.

(17) Za učinkovito spremljanje razmer v zdravju v Evropski uniji so bistvenega pomena sistematično zbiranje, obdelava in analiza primerljivih podatkov v okviru nacionalnih omejitev. To bi omogočilo Komisiji in državam članicam, da izboljšajo obveščanje javnosti in oblikujejo primerne strategije, politike in dejavnosti za doseganje visoke ravni varovanja zdravja ljudi. Združljivost in medsebojno delovanje sistemov in omrežij za izmenjavo informacij in podatkov za razvoj javnega zdravja bi se morala upoštevati pri dejanjih in podpornih ukrepih. Spol, socialno-ekonomski položaj in starost so pomembni zdravstveni dejavniki. Zbiranje podatkov bi moralo biti, če je le mogoče, nadgradnja obstoječega dela, predlogi za nove zbirke pa bi morali biti stroškovno ovrednoteni in bi morali temeljiti na jasni potrebi. Zbiranje podatkov bi moralo biti skladno z ustreznimi pravnimi predpisi s področja varstva osebnih podatkov.

(18) Najboljša praksa je pomembna, ker bi bilo treba spodbujanje zdravja in preprečevanje bolezni ocenjevati na podlagi učinkovitosti in uspešnosti, in ne zgolj z ekonomskega vidika. Potrebno bi bilo spodbujati najboljše prakse in najnovejše metode zdravljenja bolezni in poškodb, da bi tako preprečili nadaljnje poslabšanje zdravja, prav tako pa bi bilo treba razviti evropske mreže referenčnih centrov za določene bolezni.

(19) Da se preprečijo poškodbe, bi bilo treba ukrepati z zbiranjem podatkov, analiziranjem dejavnikov poškodb ter širjenjem ustreznih informacij.

(20) Za zdravstvene storitve so v prvi vrsti odgovorne države članice, vendar lahko sodelovanje na ravni Skupnosti koristi bolnikom in zdravstvenim sistemom. Dejavnosti, financirane iz programa, in novi predlogi, oblikovani na podlagi teh dejavnosti, bi morali ustrezno upoštevati Sklepe Sveta o skupnih vrednotah in načelih zdravstvenih sistemov Evropske unije (7), sprejete v juniju 2006, v katerih je potrjena izjava o skupnih vrednotah in načelih zdravstvenih sistemov EU in so institucije Evropske unije pozvane, naj te vrednote in načela pri svojem delu spoštujejo. Program bi moral ustrezno upoštevati prihodnji razvoj ukrepov Skupnosti na področju zdravstvenih storitev in delo Skupine na visoki ravni za zdravstvene storitve in zdravstveno varstvo, ki predstavlja pomemben forum za sodelovanje in izmenjavo najboljših praks med zdravstvenimi sistemi držav članic.

(21) Program bi moral prispevati k zbiranju podatkov, spodbujanju in razvoju metod in orodij, vzpostavitvi mrež in različnih načinov sodelovanja ter spodbujanju ustreznih politik glede mobilnosti pacientov in zdravstvenih delavcev. Olajšati bi moral nadaljnji razvoj območja evropskega e-Zdravstva z evropskimi pobudami, ki bi bile skupne tudi drugim političnim področjem EU, vključno z regionalno politiko, ob istočasnem prispevanju k delu glede meril kakovosti za z zdravjem povezane spletne strani ter evropski kartici zdravstvenega zavarovanja. Upoštevati bi bilo treba telemedicino, saj uporaba telemedicine lahko prispeva k čezmejni zdravstveni oskrbi ob zagotavljanju zdravstvene oskrbe na domu.

(22) Onesnaževanje okolja predstavlja resno tveganje za zdravje in je glavni vir skrbi evropskih državljanov. Posebni ukrepi bi se morali osredotočiti na otroke in druge skupine, ki so posebno občutljivi na nevarne okoljske razmere. Program bi moral dopolnjevati ukrepe, sprejete v okviru Evropskega akcijskega načrta za okolje in zdravje 2004-2010.

(23) Program bi moral obravnavati zdravstvena vprašanja, povezana s spolom in starostjo.

(24) Previdnostno načelo in ocenjevanje tveganja sta ključna dejavnika za zaščito zdravja ljudi in bi zato morala biti del prihodnjega vključevanja v preostale politike in dejavnosti Skupnosti.

(25) Ta sklep določa finančna sredstva za celotno obdobje trajanja programa in predstavlja v letnem proračunskem postopku prednostni referenčni okvir za proračunski organ v smislu točke 37 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (8).

(26) Za zagotovitev visoke ravni usklajenosti med ukrepi in pobudami, ki jih sprejmejo Skupnost in države članice pri izvajanju programa, je treba spodbujati sodelovanje med državami članicami in okrepiti učinkovitost obstoječih in prihodnjih omrežij na področju javnega zdravja. Pri izvajanju programa bi bilo treba upoštevati tudi sodelovanje nacionalnih, regionalnih in lokalnih oblasti na ustrezni ravni v skladu z nacionalnimi sistemi.

(27) EU mora povečati vlaganja v zdravje in z njim povezane projekte. Države članice bi se morale s tem v zvezi spodbujati, da izboljšanje zdravja opredelijo kot prednostno nalogo v svojih nacionalnih programih. Potrebno je večje zavedanje o možnostih pridobivanja sredstev EU za zdravje. Treba bi bilo spodbujati izmenjavo izkušenj med državami članicami o pridobivanju sredstev za zdravje v okviru strukturnih skladov.

(28) Tudi nevladna telesa in specializirane mreže imajo lahko pomembno vlogo pri izpolnjevanju ciljev programa. Za svoje delovanje pri uresničevanju enega ali več ciljev programa lahko zahtevajo prispevke Skupnosti. Podrobna merila za pridobitev pomoči, določbe, ki zadevajo preglednost finančnega poslovanja in trajanje prispevkov Skupnosti nevladnim organom in specializiranim mrežam, ki se potegujejo za podporo Skupnosti, bi zato morali biti opredeljeni v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (9). Takšna merila bi morala vključevati obveznosti teh organov in mrež glede opredelitve jasnih ciljev, akcijskih načrtov in merljivih rezultatov, ki odražajo močno evropsko dimenzijo ter resnično dodano vrednost k ciljem programa. Glede na posebno naravo zadevnih organizacij in v nekaterih primerih posebnih služb, bi moralo biti možno, da je obnova podpore Skupnosti za delovanje teh organov in specializiranih mrež, izvzeta iz načela postopnega zmanjševanja obsega pomoči Skupnosti.

(29) Izvajanje programa bi moralo potekati v tesnem sodelovanju s primernimi organizacijami in agencijami, posebej z Evropskim centrom za preprečevanje in obvladovanje bolezni.

(30) Ukrepe, potrebne za izvajanje tega sklepa, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom 1999/468/ES, ob spoštovanju potrebe po preglednosti in primernem ravnotežju med različnimi cilji programa.

(31) Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljevanju „Sporazum o EGP“) določa sodelovanje na področjih zdravja med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani, ter državami Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA), ki sodelujejo v Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljevanju „države EFTA/EGP“), na drugi strani. Treba bi bilo tudi sprejeti določbo, da je program dostopen za sodelovanje drugih držav, zlasti sosedskih držav Skupnosti in držav, ki so zaprosile za članstvo, držav kandidatk ali držav pristopnic k članstvu v Skupnosti, zlasti zaradi upoštevanja možnih nevarnosti za zdravje, ki lahko izvirajo v drugih državah in imajo vpliv znotraj Skupnosti.

(32) Treba bi bilo omogočiti primerne odnose s tretjimi državami, ki ne sodelujejo pri programu, da bi laže dosegli cilje programa, in upoštevati vse zadevne sporazume med navedenimi državami in Skupnostjo. To lahko vključuje tretje države, ki izvajajo dejavnosti skupnega interesa, ki dopolnjujejo tiste, financirane v okviru tega programa, vendar ne bi smelo vključevati finančnih prispevkov tega programa.

(33) Primerno je razviti sodelovanje z ustreznimi mednarodnimi organizacijami, kot so Združeni narodi in njihove specializirane agencije, zlasti z WHO, kot tudi s Svetom Evrope in Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), da bi se program izvajal s kar največjo učinkovitostjo in uspešnostjo ukrepov, ki se nanašajo na zdravje na ravni Skupnosti in na mednarodni ravni, ob upoštevanju posebnih zmogljivosti in vlog različnih organizacij.

(34) Uspešno izvajanje ciljev programa bi moralo temeljiti na izčrpni obravnavi vprašanj, vključenih v letne načrte dela, izboru primernih ukrepov in financiranju projektov, ki imajo vsi vzpostavljene ustrezne notranje postopke spremljanja in vrednotenja, ob rednem spremljanju in vrednotenju, vključno z neodvisnimi zunanjimi vrednotenji, ki bi morali meriti vpliv ukrepov in dokazati njihov prispevek k splošnim ciljem programa. Vrednotenje programa bi moralo upoštevati dejstvo, da je za uresničitev ciljev programa morda potrebno daljše časovno obdobje, kot pa traja program.

(35) Letni načrti dela bi morali zajemati glavne predvidene dejavnosti, ki naj bi se financirale iz programa preko različnih mehanizmov financiranja, tudi z javnimi razpisi.

(36) Ker ciljev tega sklepa zaradi nadnacionalne narave zadevnih vprašanj države članice ne morejo zadovoljivo doseči, in jih torej zaradi možnosti, da bodo ukrepi Skupnosti za varovanje zdravja in varnosti državljanov bolj učinkoviti kot zgolj nacionalni ukrepi, laže doseže Skupnost, lahko Skupnost sprejme ukrepe, v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje teh ciljev.

(37) V skladu s členom 2 Pogodbe, ki določa, da je enakost med moškimi in ženskami načelo Skupnosti, ter v skladu s členom 3(2) Pogodbe, ki določa, da si Unija prizadeva odpraviti neenakosti ter spodbujati enakost med moškimi in ženskami v vseh dejavnostih Skupnosti, vključno z doseganjem visoke ravni varovanja zdravja, bi morale vse dejavnosti in ukrepi, zajeti v programu, spodbujati boljše razumevanje in priznavanje potreb in pristopov do zdravja moških in žensk.

(38) Primerno je zagotoviti ustrezen prehod med tem programom in prejšnjim programom, ki ga nadomešča, zlasti glede nadaljevanja večletnih dogovorov za njegovo upravljanje, kot je financiranje tehnične in upravne pomoči. Stroške v zvezi z upravljanjem ukrepov, ki do leta 2013 še ne bodo dokončani, bodo od 1. januarja 2014, če bo to potrebno, pokrivale odobritve za tehnično in upravno pomoč.

(39) Ta Sklep nadomešča Sklep št. 1786/2002/ES. Navedeni sklep bi bilo zato treba razveljaviti —

SKLENILA:

Člen 1

Uvedba programa

Uvede se drugi program „ukrepov Skupnosti na področju zdravja (2007-2013)“ (v nadaljevanju „Program“) za obdobje … (10) do 31. decembra 2013.

Člen 2

Namen in cilji

1. Program dopolnjuje, podpira in dodaja vrednost politikam držav članic ter prispeva k večji solidarnosti in blaginji v Evropski uniji z varovanjem in spodbujanjem zdravja, varnosti državljanov ter izboljšanjem javnega zdravja.

2. Cilji, ki se bodo dosegali z ukrepi, določenimi v Prilogi, so:

— izboljšati zdravstvene varnosti državljanov,

— spodbujati zdravje,

— zbirati in širiti zdravstvene informacije in znanje.

Ukrepi iz prvega pododstavka, kjer je ustrezno, pripomorejo k preprečevanju hudih bolezni in prispevajo k zmanjšanju njihovega pojavljanja ter obolevnosti in umrljivosti, ki jih te bolezni povzročajo.

Člen 3

Financiranje

1. Finančna sredstva za izvajanje programa za obdobje iz člena 1 znašajo 365 600 000 EUR.

2. Letna proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah finančnega okvira.

Člen 4

Finančni prispevki

1. Finančni prispevki Skupnosti ne presegajo naslednjih ravni:

(a) 60 % stroškov za ukrep, namenjen pomoči za doseganje cilja, ki tvori del tega programa, razen v primerih izredne koristnosti, kjer prispevek Skupnosti ne sme presegati 80 %; in

(b) 60 % stroškov za delovanje nevladnega organa ali specializirane mreže, ki je neprofitna in neodvisna od industrije, trgovine in podjetij ali drugih navzkrižnih interesov, ima člane v vsaj polovici držav članic, ima uravnoteženo geografsko zastopanost, njen glavni namen pa je izpolnjevanje enega ali več ciljev programa, kjer je taka podpora potrebna za zasledovanje teh ciljev. V primerih izredne koristnosti prispevek Skupnosti ne sme presegati 80 %.

2. Obnova finančnih prispevkov, določenih v odstavku 1(b) za nevladne organizacije in specializirane mreže, se lahko izvzame iz načela postopnega zmanjševanja.

3. Finančni prispevki Skupnosti lahko, če je to primerno glede na naravo zastavljenega cilja, vključujejo skupno financiranje Skupnosti in ene ali več držav članic ali Skupnosti in pristojnih organov drugih sodelujočih držav. V tem primeru prispevek Skupnosti ne sme presegati 50 %, razen v primerih izredne koristnosti, kjer prispevek Skupnosti ne sme presegati 70 %. Ti prispevki Skupnosti se lahko dodelijo javnemu telesu ali neprofitnemu telesu, ki ga v preglednem postopku imenuje država članica ali zadevni pristojni organ in potrdi Komisija.

4. Finančni prispevki Skupnosti se dodelijo tudi kot pavšalni zneski ali pavšalno financiranje, če to ustreza naravi zadevnih ukrepov. V primeru takšnih finančnih prispevkov se ne uporabljajo odstotne omejitve iz odstavkov 1 in 3, čeprav se sofinanciranje še vedno zahteva.

Člen 5

Administrativna in tehnična pomoč

1. Dodeljena finančna sredstva za ta program lahko pokrivajo tudi stroške, ki se nanašajo na pripravo, spremljanje, nadzor, revizijo in vrednotenje dejavnosti, ki so neposredno potrebne za upravljanje programa in doseganje njegovih ciljev, zlasti študij, sestankov, dejavnosti objave in informiranja, stroške, povezane z informacijskimi omrežji, osredotočenimi na izmenjavo informacij, skupaj z vsemi ostalimi stroški tehnične in upravne pomoči, ki jih Komisija lahko uporabi pri upravljanju programa.

2. Z dodeljenimi finančnimi sredstvi se lahko pokrijejo tudi stroški tehnične in administrativne pomoči, ki so potrebni za zagotovitev prehoda med tem programom in ukrepi, sprejetimi v skladu s Sklepom št. 1786/2002/ES. Če je potrebno, se za pokrivanje podobnih stroškov odobrena proračunska sredstva lahko vnesejo v proračun tudi po letu 2013, da se omogoči upravljanje ukrepov, ki ne bi bili dokončani do 31. decembra 2013.

Člen 6

Metode izvajanja

Ukrepi za doseganje namena in ciljev iz člena 2 se v celoti poslužujejo primernih razpoložljivih metod izvajanja, vključno z:

(a) neposrednim ali posrednim izvajanjem s strani Komisije na centralizirani osnovi; in

(b) po potrebi skupnim upravljanjem z mednarodnimi organizacijami.

Člen 7

Izvajanje programa

1. Komisija v skladu s členi 3 in 8 ter v tesnem sodelovanju z državami članicami zagotavlja delovanje ter izvajanje ukrepov iz Programa.

2. Komisija in države članice na področjih svoje pristojnosti, sprejmejo ustrezne ukrepe za učinkovito izvajanje Programa ter na ravni Skupnosti in držav članic razvijejo mehanizme za doseganje ciljev Programa. Zagotovijo, da so na voljo ustrezne informacije o ukrepih, ki jih podpira Program, ter ustrezno udeležbo.

3. Komisija si v tesnem sodelovanju z državami članicami za doseganje ciljev Programa prizadeva:

(a) za primerljivost podatkov in informacij ter združljivost in medsebojno delovanje sistemov in omrežij za izmenjavo zdravstvenih podatkov in informacij; in

(b) za zagotovitev potrebnega sodelovanja in komunikacije z Evropskim centrom za preprečevanje in obvladovanje bolezni ter drugimi ustreznimi agencijami EU, da bi čim bolje uporabili sredstva Skupnosti.

4. Pri izvajanju Programa Komisija skupaj z državami članicami zagotovi spoštovanje vseh ustreznih zakonskih določb glede varstva osebnih podatkov in, kadar je to primerno, uvedbo mehanizmov, ki zagotavljajo zaupnost in varstvo takih podatkov.

Člen 8

Ukrepi za izvajanje

1. Ukrepi, potrebni za izvajanje tega sklepa in ki se nanašajo na spodaj navedeno, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 10(2):

(a) letni načrt dela za izvajanje Programa, ki določa: (i) prednostne naloge in ukrepe, ki se bodo izvajali, vključno z dodelitvijo finančnih sredstev; (ii) merila za določanje odstotnega deleža finančnih prispevkov Skupnosti, vključno z merili za ocenjevanje uporabe izredne koristnosti; (iii) ureditev izvajanja skupnih strategij in ukrepov iz člena 9;

(b) merila za izbiro, dodelitev in druga merila finančnih prispevkov ukrepov Programa, kakor so določena v členu 4.

2. Vsi drugi ukrepi, potrebni za izvajanje tega sklepa, se sprejmejo skladno s postopkom iz člena 10(3).

Člen 9

Skupne strategije in ukrepi

1. Za zagotavljanje visoke ravni varovanja zdravja ljudi pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Skupnosti ter za spodbujanje vključevanja zdravja, se lahko cilje Programa izvaja v obliki skupnih strategij in skupnih ukrepov, s povezovanjem z ustreznimi programi, dejavnostmi in skladi Skupnosti.

2. Komisija zagotovi kar največjo povezanost Programa z drugimi programi, dejavnostmi in skladi Skupnosti.

Člen 10

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor (v nadaljnjem besedilu „odbor“).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Rok iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES je dva meseca.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

4. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 11

Sodelovanje tretjih držav

Pri Programu lahko sodelujejo:

(a) države EFTA/EGP v skladu s pogoji, določenimi v Sporazumu o EGP; in

(b) tretje države, zlasti države za katere se uporablja politika evropskega sosedstva, države, ki so zaprosile za članstvo, države kandidatke ali države pristopnice k članstvu v Evropski uniji, ter države Zahodnega Balkana, ki so vključene v proces stabilizacije in pridruževanja, v skladu s pogoji iz zadevnih bilateralnih ali multilateralnih sporazumov, ki vzpostavljajo splošna načela za njihovo sodelovanje v programih Skupnosti.

Člen 12

Mednarodno sodelovanje

Med izvajanjem Programa se spodbujajo odnosi in sodelovanje s tretjimi državami, ki ne sodelujejo pri Programu, in zadevnimi mednarodnimi organizacijami, zlasti z WHO.

Člen 13

Spremljanje, ocenjevanje in objava rezultatov

1. Komisija ob tesnem sodelovanju z državami članicami spremlja izvajanje ukrepov Programa glede na njegove cilje. Komisija letno poroča odboru o vseh ukrepih in projektih, ki se financirajo v okviru Programa, in obvešča Evropski parlament in Svet.

2. Države članice na zahtevo Komisije, ki se pri tem izogiba nesorazmernemu povečanju upravnega bremena držav članic, predložijo vse razpoložljive informacije o izvajanju in učinkih tega programa.

3. Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži:

(a) najpozneje do … (11) zunanje in neodvisno vmesno poročilo o oceni doseženih rezultatov v povezavi s cilji Programa ter kakovostnimi in količinskimi vidiki njegovega izvajanja kot tudi v povezavi z njegovo usklajenostjo in dopolnjevanjem z drugimi programi, dejavnostmi in skladi Skupnosti. Poročilo predvsem omogoči oceno učinkovitosti ukrepov za vse države. Poročilo vsebuje povzetek glavnih ugotovitev in se predloži skupaj s pripombami Komisije;

(b) najpozneje do … (12) sporočilo o nadaljevanju Programa;

(c) najpozneje do 31. decembra 2015 zunanje in neodvisno naknadno poročilo o oceni, ki zajema izvajanje in rezultate Programa.

4. Komisija javno objavi rezultate ukrepov, izvedenih v skladu s tem sklepom, in zagotovi njihovo razširjanje.

Člen 14

Razveljavitev

Sklep št. 1786/2002/ES se razveljavi.

Člen 15

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, Za Evropski parlament Predsednik … Za Svet Predsednik …

(1) UL C 88, 11.4.2006, str. 1.

(2) UL C 192, 16.8.2006, str. 8.

(3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 16. marca 2006 (UL C 291 E, 30.11.2006, str. 372), Skupno stališče Sveta z dne 22. marca 2007 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(4) UL L 271, 9.10.2002, str. 1. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom št. 786/2004/ES (UL L 138, 30.4.2004, str. 7).

(5) UL L 142, 30.4.2004, str. 1.

(6) Sklep št. 1926/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 404, 30.12.2006, str. 39).

(7) UL C 146, 22.6.2006, str. 1.

(8) UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

(9) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

(10) dan začetka veljavnosti tega sklepa.

(11) tri leta po začetku veljavnosti tega sklepa.

(12) štiri leta po začetku veljavnosti tega sklepa.

PRILOGA UKREPI IZ ČLENA 2(2) 1. Izboljšanje zdravstvene varnosti državljanov. 1.1 Varovanje državljanov pred nevarnostmi za zdravje. 1.1.1 Razvoj strategij in mehanizmov za preprečevanje nevarnosti za zdravje zaradi nalezljivih in nenalezljivih bolezni ter nevarnosti za zdravje iz fizičnih, kemičnih ali bioloških virov, vključno s tistimi, ki se nanašajo na namerno dejanje sproščanja, izmenjavo informacij o njih ter odzivov nanje; sprejemanje ukrepov za zagotovitev sodelovanja med laboratoriji držav članic, ki zagotavljajo visoko kakovostno diagnostiko; podpora delu obstoječih laboratorijev, ki opravljajo delo, pomembno za Skupnost; delo v zvezi z vzpostavitvijo mreže referenčnih laboratorijev Skupnosti. 1.1.2 Podpora razvoju politik preprečevanja, cepljenja in imunizacije; izboljšanje partnerstva, mrež, orodij in sistemov poročanja za nadzorovanje stanja imunizacije ter spremljanje neželenih dogodkov. 1.1.3 Razvoj zmogljivosti in postopkov za obvladovanje tveganja; izboljšanje pripravljenosti in načrtovanja v primerih izrednih zdravstvenih razmer, vključno s pripravo koordiniranih odzivov EU in mednarodne skupnosti v izrednih zdravstvenih razmerah; razvoj komunikacije v primerih tveganj in postopkov posvetovanj o protiukrepih. 1.1.4 Spodbujanje sodelovanja in izboljšanje obstoječih sposobnosti in sredstev za odzivanje, vključno z zaščitno opremo, izolacijskimi zmogljivostmi in mobilnimi laboratoriji za hitro napotitev v primeru izrednih razmer. 1.1.5 Razvoj strategij in postopkov za načrtovanje, izboljševanje zaščitnih zmogljivosti, izvajanje vaj in testov, ocenjevanje in izboljševanje splošnih načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih in posebnih načrtov ukrepov ob izrednih zdravstvenih razmerah in njihove interoperabilnosti med državami članicami. 1.2 Izboljšanje varnosti državljanov 1.2.1 Podpora in izboljšanje znanstvenega svetovanja in ocenjevanja tveganj s spodbujanjem zgodnjega odkrivanja tveganj; analize njihovih možnih vplivov; izmenjave informacij o nevarnostih in izpostavljenosti; pospeševanje integriranih ter usklajenih pristopov. 1.2.2 Pomoč pri povečanju varnosti in kakovosti organov in snovi človeškega izvora, krvi in krvnih derivatov; spodbujanje njihove dostopnosti, sledljivosti in dostopnosti za uporabo v medicini ob hkratnem upoštevanju odgovornosti držav članic, kakor je določeno v členu 152(2) Pogodbe. 1.2.3 Spodbujanje ukrepov za izboljšanje varnosti bolnikov z visoko kakovostnim in zanesljivim zdravstvenim varstvom, vključno v povezavi z odpornostjo na antibiotike in bolnišničnimi okužbami. 2. Spodbujanje zdravja 2.1 Spodbujanje bolj zdravega načina življenja in pomoč pri odpravljanju zdravstvenih neenakosti 2.1.1 Spodbujanje pobud za povečanje števila let zdravega življenja in zdravega staranja; podpora ukrepom za spodbujanje in raziskave o učinku zdravja na produktivnost in stopnjo delovne aktivnosti, kot prispevek k uresničevanju lizbonskih ciljev; podpora ukrepom za preučevanje učinka drugih politik na zdravje. 2.1.2 Podpora pobudam pri ugotavljanju vzrokov neenakosti na področju zdravstva, obravnavi in zmanjšanju teh neenakosti v državah članicah in med njimi, vključno tistih, ki so povezane z razlikami med spoloma, za spodbujanje blaginje in kohezije; spodbujanje vlaganj v zdravstvo v sodelovanju z drugimi politikami ter skladi Skupnosti; izboljšanje solidarnosti med državnimi zdravstvenimi sistemi s podpiranjem sodelovanja pri vprašanjih čezmejne oskrbe. 2.2 Spodbujanje bolj zdravega načina življenja ter zmanjšanje števila hudih bolezni in poškodb z obravnavanjem dejavnikov zdravja 2.2.1 Obravnava dejavnikov zdravja za spodbujanje in izboljšanje fizičnega in mentalnega zdravja, z ustvarjanjem podpornega okolja za zdravi način življenja in s preprečevanjem bolezni; ukrepanje na ključnih področjih, kot so prehrana, telesna dejavnost in spolno zdravje ter na področju dejavnikov, povezanih z odvisnostjo, kot so na primer tobak, alkohol in droge, z osredotočenjem na ključne elemente, kot so izobraževanje, delovna mesta ter življenjski cikel. 2.2.2 Spodbujanje ukrepov za preprečevanje hudih bolezni posebnega pomena glede na skupno bolezensko breme v Skupnosti ter ukrepov v zvezi z redkimi boleznimi, če lahko ukrepi Skupnosti z obravnavanjem dejavnikov teh bolezni zagotovijo znatno dodano vrednost k nacionalnim prizadevanjem. 2.2.3 Podpora ukrepom s področja vpliva širše okoljskih in socialno-ekonomskih dejavnikov na zdravje. 2.2.4 Spodbujanje ukrepov za pomoč pri zmanjšanju števila nesreč in poškodb. 3. Zbiranje in širjenje zdravstvenih informacij in znanja 3.1 Izmenjava znanja in najboljših praks 3.1.1 Izmenjava znanja in najboljših praks na področjih varovanja zdravja v okviru Programa. 3.2 Zbiranje, analiza in širjenje zdravstvenih informacij 3.2.1 Razvoj trajnostnega sistema nadzora zdravja z mehanizmi za zbiranje podatkov in informacij skupaj z ustreznimi kazalniki; zbiranje podatkov o zdravstvenem stanju in zdravstvenih politikah; razvoj, z uporabo Statističnega programa Skupnosti, statističnega vidika tega sistema 3.2.2 Razvoj mehanizmov za analizo in razširjanje, vključno z zdravstvenimi poročili Skupnosti, portalom Zdravje in konferencami; zagotavljanje informacij za državljane, interesne skupine, oblikovalce politik, razvoj posvetovalnih mehanizmov in postopkov sodelovanja; vzpostavitev rednih poročil o zdravstvenem stanju v Evropski uniji, ki temeljijo na vseh podatkih in kazalnikih, in ki vključujejo analizo kakovosti in obsega. 3.2.3 Zagotoviti analizo in tehnično pomoč za podporo razvoju ali izvajanju politik ali zakonodaje, povezane z obsegom Programa.