OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.UVOD

Pandemija COVID-19 predstavlja obsežno in resno javnozdravstveno krizo. Močno vpliva na prebivalce, družbe in gospodarstva po vsem svetu. Obseg zdravstvene krize in odzivi politike, da bi jo obvladali, so brez primere. Posledično je globina njenih socio-ekonomskih učinkov izjemno negotova. Že na tej stopnji je jasno, da predstavlja do zdaj največje in pereče izzive za finančne in gospodarske sisteme držav članic. V skladu s spomladanskimi gospodarskimi napovedmi Komisije naj bi se BDP EU letos zmanjšal za približno 7,5 %, kar je veliko več kot v času svetovne finančne krize leta 2009, leta 2021 pa naj bi se ponovno povišal za samo 6 %, stopnja brezposelnosti v EU pa naj bi se v letu 2020 povečala na 9 %, kar pomeni tveganje povečanja revščine in neenakosti.

Države članice so se odzvale s sprejemanjem izjemnih diskrecijskih gospodarskih in finančnih ukrepov. Skupaj z učinkom tako imenovanih „samodejnih stabilizatorjev“, tj. plačil, predvidenih v sistemih zavarovanja za primer brezposelnosti in sistemov socialne varnosti, ter v kombinaciji z izgubo davčnih prihodkov ti ukrepi znatno vplivajo na javne finance držav članic z znatnim dvigom skupnega javnofinančnega primanjkljaja, in sicer z 0,6 % BDP v letu 2019 na 8,5 % BDP v euroobmočju in Uniji letos.

Šok za gospodarstvo EU je simetričen, saj je pandemija prizadela vse države članice, vendar je učinek pandemije med državami članicami zelo različen, kot je različna tudi njihova zmožnost obvladovanja gospodarskega in fiskalnega šoka in odzivanja nanj, kar je odvisno tudi od posebnih gospodarskih struktur in začetnih pogojev držav članic. Zato obstaja tveganje, da bo kriza povečala razlike znotraj Unije, kar bi ogrozilo skupno ekonomsko in socialno odpornost. To splošno sliko potrjuje tudi poglobljena ocena potreb.

Unija je ukrepala hitro, da bi v mejah sedanjega večletnega finančnega okvira, ki se izteče leta 2020, zagotovila usklajen in močan kolektivni odziv na socialne in ekonomske posledice krize. Ta odziv dopolnjuje diskrecijske gospodarske in finančne ukrepe, ki so jih sprejele države članice.

Kriza bi lahko trajno poškodovala gospodarsko tkivo Unije, če je ne obravnavamo s sorazmernim kratkoročnim in srednjeročnim odzivom politike na ravni Unije. Nujno je treba zagotoviti takojšnjo razpoložljivost dodatnih finančnih zmogljivosti za podporo okrevanju in odpornosti po vsej Uniji, da bomo dorasli temu izzivu.

Odziv na krizo mora biti celovit, pogumen in trajen. Za celovit načrt za evropsko okrevanje bodo potrebne obsežne javne in zasebne naložbe na evropski ravni, da bi Uniji omogočili začetek trajnostnega in odpornega okrevanja, ustvarili visokokakovostna delovna mesta in odpravili neposredno škodo, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, hkrati pa podprli zelene in digitalne prednostne naloge Unije. Glavno orodje bo dolgoročni proračun EU, okrepljen z novim Instrumentom Evropske unije za okrevanje.

Izjemna narava gospodarskih in socialnih razmer zahteva izjemne ukrepe za podporo okrevanju in odpornosti gospodarstev. Da bi dosegli te cilje, si mora Unija zagotoviti potrebna sredstva in sprejeti ustrezne ukrepe za reševanje izzivov, ki jih predstavlja pandemija COVID-19. Zato je primerno omogočiti, da se del potrebnega financiranja zbere z izposojanjem na kapitalskih trgih. Ta posojila bodo vrnjena, ko bo rast v Uniji spet pozitivna.

2.VSEBINA SPREMENJENGA PREDLOGA

Potreba po tem, da si EU zagotovi sredstva za doseganje svojega cilja

V skladu s spremenjenim predlogom bo Komisija pooblaščena, da si v imenu Unije na kapitalskih trgih izposodi sredstva do zneska v višini 750 milijard EUR v cenah iz leta 2018. Prihodki se bodo prenesli v programe Unije v skladu z Instrumentom Evropske unije za okrevanje. Glede na to, da je Instrument Evropske unije za okrevanje izjemen odziv na začasne, vendar izredne okoliščine, so pooblastila za najemanje posojil, ki jih Komisija dobi v tem sklepu, jasno omejena glede velikosti, trajanja in področja uporabe. To odpravlja možnost, da bi se izjemna pooblastila iz tega predloga uporabila za kakršne koli druge namene, razen za obravnavanje neposrednih gospodarskih in socialnih posledic pandemije COVID-19.

Proračun EU bo potrebna vračila sredstev, izposojenih na kapitalskih trgih, začel izvajati od leta 2028. Vse obveznosti Unije, ki bodo nastale zaradi predlaganega akta, bodo v celoti poravnane do leta 2058. Vračila se organizirajo v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja, da se doseže stabilno in predvidljivo zmanjševanje obveznosti v celotnem obdobju.

Povečanje zgornje meje virov lastnih sredstev

Zgornje meje, določene v sklepu o virih lastnih sredstev, določajo najvišji znesek lastnih sredstev, za katerega lahko Unija od držav članic zahteva, da ga v določenem letu Uniji dajo na voljo za financiranje njenih odhodkov.

Komisija je 2. maja 2018 predlagala zgornjo mejo za kritje letnih odobritev za prevzem obveznosti in zgornjo mejo za kritje letnih odobritev za plačila v višini 1,35 % oziroma 1,29 % bruto nacionalnega dohodka EU. Zgornje meje, določene v osnutku uredbe o vzpostavitvi večletnega finančnega okvira, izražene v eurih, določajo najvišji znesek, ki ga je mogoče dodeliti ali porabiti v obdobju 2021–2027. Razlika med zgornjimi mejami iz sklepa o virih lastnih sredstev in zgornjimi mejami večletnega finančnega okvira mora biti dovolj velika za zagotovitev, da bo lahko Unija v katerem koli letu in v vseh okoliščinah krila vse svoje finančne in pogojne obveznosti, tudi v primeru negativnih gospodarskih gibanj.

Po napovedi Komisije iz pomladi 2020 se bo gospodarstvo euroobmočja skrčilo za 7,75 % v letu 2020, gospodarstvo EU pa naj bi se v istem letu skrčilo za 7,5 %. Projekcije rasti za EU in euroobmočje so bile v primerjavi z jesensko gospodarsko napovedjo iz leta 2019 popravljene navzdol za približno devet odstotnih točk. Čeprav spomladansko napoved zaznamuje stopnja negotovosti, ki je višja od običajne, ni dvoma, da se bodo zgornje meje iz sklepa o virih lastnih sredstev, ki so opredeljene kot odstotek bruto nacionalnega dohodka EU, v absolutnem znesku zmanjšale.

Da se ohrani zadostna razlika do zgornje meje iz sklepa o virih lastnih sredstvih, ki bo Uniji omogočala, da pokrije vse svoje finančne in pogojne obveznosti, ki zapadejo v danem letu, je treba povečati zgornje meje iz sklepa o virih lastnih sredstev, kot so opredeljene v odstotkih bruto nacionalnega dohodka Unije.

V ta namen je treba spremeniti predlog Komisije z dne 2. maja 2018, da bi omogočili dodatno povečanje zgornje meje za odobritve za prevzem obveznosti in zgornje meje za odobritve plačil za 0,11 odstotne točke. To povečanje se doda prilagoditvam, ki so že bile predlagane za upoštevanje samodejnega zmanjšanja absolutnega zneska zgornjih mej iz sklepa o virih lastnih sredstev zaradi izstopa Združenega kraljestva iz EU in ustreznega zmanjšanja bruto nacionalnega dohodka Unije. Zgornja meja za letno odobritev plačil se torej določi na 1,40 % bruto nacionalnega dohodka EU, zgornja meja za kritje letnih odobritev za prevzem obveznosti pa na 1,46 % bruto nacionalnega dohodka EU.