[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 20.12.2006

COM(2006) 839 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o izvajanju ukrepov, uvedenih z Direktivo 2002/2/ES o spremembi Direktive 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic

Evropska komisija

Več informacij o Generalnem direktoratu za zdravje in varstvo potrošnikov je na voljo na spletni strani:

http://ec.europa.eu/food/index_en.htm

Dodatne informacije o zakonodaji o krmi so na voljo na:

http://ec.europa.eu/food/food/animalnutrition/index_en.htm

© Evropski skupnosti, 2006

Razmnoževanje je dovoljeno pod pogojem, da je vir naveden.

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o izvajanju ukrepov, uvedenih z Direktivo 2002/2/ES o spremembi Direktive 79/373/EGS o trženju krmnih mešanic

1. POVZETEK

Člen 15a Direktive 79/373/EGS[1] navaja, da Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, pripravljeno na podlagi podatkov iz držav članic, o izvajanju ukrepov, uvedenih z Direktivo 2002/2/ES[2], ki je spremenila Direktivo 79/373/EGS, skupaj z vsemi predlogi za njihovo izboljšanje.

Štiriindvajset držav članic se je odzvalo na prošnjo služb Komisije za podatke. To poročilo obravnava izvajanje ukrepov, uvedenih z Direktivo 2002/2/ES:

prvič, označevanje serijske številke na oznaki je postalo obvezno. Države članice so ta ukrep izvedle brez večjih težav. Menijo, da znatno izboljšuje sledljivost. Drugič, direktiva dovoljuje odstopanja od določbe, da je treba podatke vključiti v za to določeno mesto. Nekateri obvezni podatki so lahko označeni izven tega mesta. Države članice so ta ukrep izvedle brez opaženih večjih težav. Komisija nima podrobnih informacij, v kakšnem obsegu so proizvajalci krmnih mešanic uporabili to prožnost. Nadzorni organi in potrošniki niso izpostavili nobenih težav.

Obvezno označevanje količin posamičnih krmil, vključno z dovoljenimi odstopanji, se je izkazalo za zelo različno: nacionalna sodišča so v več državah članicah odložila uporabo deklaracije odstotkov na podlagi zahteve proizvajalcev krmnih mešanic in do predhodne odločitve Sodišča Evropskih skupnosti. V eni državi članici je odložitev zajela samo družbe, ki so začele postopek pred sodiščem. Druga skupina držav članic se je odločila za prožnost pri izvajanju uradnih preverjanj in celo za nekaznovanje nosilcev dejavnosti v primerih kršitev obveznosti označevanja količin. Večina teh držav članic je prenesla odprto deklaracijo kot posledico odločitve Sodišča z dne 6. decembra 2005. Obstaja tudi skupina držav članic, ki je neposredno prenesla in izvedla določbe o „odprti deklaraciji“; te v primeru neskladnosti predvidevajo denarne kazni. Te države članice poročajo o pozitivnem razvoju v zvezi s skladnostjo in niso prejele nobenih pritožb od proizvajalcev krmnih mešanic.

Končno, direktiva poudarja, da morajo proizvajalci krme sodelovati z nadzornimi organi. Države članice so ta ukrep izvedle v okviru Direktive 2002/2/ES, ali pa so ga v nacionalno zakonodajo vključile že pred tem. To bistveno načelo je sedaj del splošne živilske zakonodaje.

Predlogi za izboljšanje zgoraj navedenih ukrepov na tem mestu ne bodo predstavljeni. Ločena mnenja so del ocene učinka za celotno področje označevanja krme, ki ga trenutno obravnavajo službe Komisije. Ko bo ocena učinka pripravljena, bo sledil zakonodajni predlog, ki bo predložen v drugi polovici leta 2007.

2. UVOD

Zakaj to poročilo?

Člen 15a Direktive 79/373/EGS določa:

„Komisija najpozneje 6. novembra 2006 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju ukrepov, ki so uvedeni s členom 5(1)(j) in (l), (5)(d) in členom 5c ter z drugim pododstavkom člena 12, sestavljeno na podlagi podatkov iz držav članic, zlasti v zvezi z navajanjem količin posamičnih krmil po masnih deležih na oznakah na krmnih mešanicah, skupaj z dovoljenimi odstopanji, predloži pa mu tudi vse predloge za izboljšanje teh ukrepov.“

Komisija je države članice zaprosila za te podatke in pridobila odgovore od štiriindvajsetih članic.

Ozadje

Vrsta kriz v zvezi s hrano in živalsko krmo (BSE, dioksin itd.) je v poznih devetdesetih opozorila na slabosti pri oblikovanju in uporabi zakonodaje o hrani v EU. Zato je Komisija vključila spodbujanje visoke ravni varnosti hrane med prednostne naloge svoje politike (Evropski svet v Helsinkih 1999). Kot odgovor na to, je v „Beli knjigi o varni hrani“ z dne 12. 1. 2000 (COM (1999) 719 konč.) predlagala spremembo politike EU o hrani v dejaven, dinamičen, usklajen in izčrpen instrument s pregledom, in predstavila 84 ločenih ukrepov.

Nova strategija je morala upoštevati dejstvo, da sta kmetijski sektor in sektor za pridelavo hrane zelo pomembna za celotno evropsko gospodarstvo. Poleg tega postaja živilskopredelovalna veriga vedno bolj kompleksna, istočasno pa širitev Unije pomeni dodatne izzive za notranji trg, in sicer v obliki varnih ter visokokakovostnih proizvodov iz vseh držav članic.

Bistven element novega zakonodajnega okvira je pristop „od kmetije do mize“, ki zajema vse korake živilske verige. Proizvajalci krme, kmetje in živilska industrija imajo primarno odgovornost za varno hrano. Sledljivost krme in živil ter njihovih sestavin je drugi ključni element varnosti krme in živil. Pomembno načelo nove zakonodaje o krmi in živilih je tudi transparentnost v zvezi z označevanjem, ki naj bi povečala zaupanje potrošnikov v krmo in živila.

Direktiva 79/373/EGS je, preden je bila spremenjena z Direktivo 2002/2/ES, predvidevala prožno deklaracijo, omejeno na navajanje krmil brez navedbe njihovih količin v krmi za proizvodne živali, pri tem pa ohranjala možnost, da se označujejo kategorije posamičnih krmil namesto dejanskih imen posamičnih krmil.

Bela knjiga o varni hrani ob upoštevanju, da se varnost hrane živalskega izvora začne z varno živalsko krmo, je opredelila spremembo Direktive o krmnih mešanicah kot prednostno nalogo (ukrep št. 24). Na podlagi ustreznega predloga Komisije je bila sprejeta Direktiva 2002/2/ES, namenjena zagotavljanju kolikor je mogoče podrobnega obveščanja živinorejcev o sestavi in uporabi krme. Direktiva 2002/2/ES je za izboljšanje transparentnosti in sledljivosti uvedla tako imenovano „odprto deklaracijo“:

- navedba vseh posamičnih krmil, ki se uporabljajo v krmnih mešanicah, po njihovih imenih, po masnih deležih od največjega do najmanjšega, z odstopanjem +/- 15 % navedene vrednosti;

- na željo potrošnika se navedejo točni masni deleži.

Države članice so morale navedene ukrepe prenesti do 6. marca 2003 in jih začeti izvajati najpozneje 6. novembra 2003.

Vprašanja

Uvedba „odprte deklaracije“ je naletela na zelo različne odzive, saj so proizvajalci krmnih mešanic nasprotovali razkritju sestave svojih proizvodov.

Na pobudo industrije krmil je več nacionalnih sodišč predložilo vprašanja v predhodno odločitev Sodišča Evropskih skupnosti[3], ki se je osredotočilo predvsem na veljavnost Direktive 2002/2/ES.

Sodišče je 6. decembra 2005[4] zavrnilo argumente, ki spodbijajo veljavnost Direktive, in tako podprlo stališče, ki so ga zavzele institucije. Sodišče je kot veljavno priznalo zlasti pravno podlago Direktive (člen 152(4)(b) Pogodbe ES: ukrepi, katerih neposredni cilj je varovanje javnega zdravja). V skladu s tem je Sodišče potrdilo veljavnost deklaracije odstotkov z odstopanjem +/- 15 %. Vendar je Sodišče zaradi nasprotja z načelom sorazmernosti kot neveljavno razglasilo posebno zahtevo po obveščanju potrošnikov na njihovo zahtevo o natančnih masnih deležih posamičnih krmil, ki se uporabljajo v krmnih mešanicah.

V skladu členom 10 Pogodbe ES morajo države članice sprejeti vse ustrezne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz Pogodbe ali so posledica ukrepov institucij Skupnosti. Poleg tega je Komisija 27. junija 2006 sprejela predlog za odločbo Evropskega parlamenta in Sveta o popravku Direktive 2002/2/ES, in sicer da se izbriše določba, ki jo je Sodišče razglasilo za neveljavno, ter se tako zakonodajo uskladi z odločitvijo Sodišča. Predlog je trenutno v postopku prvega branja v Parlamentu.

Zato določba o tem, da je treba potrošnika na njegovo zahtevo seznaniti z natančnimi masnimi deleži (člen 5(1)(1)), ni zajeta v tem poročilu.

3. IZVAJANJE UKREPOV V DRŽAVAH ČLANICAH

3.1. Navedba serijske številke (čl. 5(1)(j)):

Dvaindvajset držav članic je ta ukrep izvedlo brez opaženih večjih težav. Menijo, da je ta določba zelo pomembna v zvezi s sledljivostjo krmnih mešanic. Sledljivost je tudi zahteva, določena v členu 18 splošne živilske zakonodaje[5], Prilogi II Uredbe glede higiene krme[6] in členih 4 do 8 Uredbe o sledljivosti in označevanju gensko spremenjenih organizmov[7]. Možnost sledenja krmnim mešanicam eno stopnjo naprej ali nazaj po distribucijski verigi se je v mnogih primerih pokazala kot bistvena. Izkušnje s to zahtevo so bile enoglasno označene kot pozitivne.

3.2. Označevanje določenih podatkov zunaj mesta, določenega za podatke

Člen 5(5)(d): „da se lahko minimalni rok trajanja, neto količina, serijska številka in številka registracije označijo zunaj mesta, ki je določeno za navedbo podatkov iz odstavka 1; v tem primeru se pri teh podrobnostih navede, kje so ti podatki.“

Določba daje proizvajalcu krmnih mešanic možnost, da navede minimalni rok trajanja, neto količino, serijsko številko in številko registracije na tistih mestih embalaže, kjer je primerno, da se take informacije zagotovijo. To je odvisno od oblikovanja embalaže in vrste opreme za pakiranje. V praksi sta minimalni rok trajanja in/ali serijska številka lahko med postopkom pakiranja na primer odtisnjena na robu ali dnu embalažne vrečke.

Dvaindvajset držav članic je ta ukrep izvedlo brez opaženih večjih težav.

Komisija nima podrobnih informacij, v kakšnem obsegu so proizvajalci krmnih mešanic uporabili to prožnost, vendar jo industrija zelo ceni. Na drugi strani pa se v zvezi s to določbo glede jasnosti in transparentnosti niso pritožili niti nadzorni organi niti živinorejci.

3.3. Deklaracija odstotkov posamičnih krmil z odstopanjem +/- 15 %:

Člen 5c “1. Vsa posamična krmila, ki se uporabljajo v krmnih mešanicah, se poimensko naštejejo.

2. Pri navajanju posamičnih krmil za krmo je treba upoštevati naslednja pravila:

(a) krmne mešanice, namenjene za živali, razen za hišne živali:

(i) navedba posamičnih krmil v krmi po utežnih deležih od največjega do najmanjšega, navzočih v krmni mešanici;

(ii) glede zgoraj navedenih utežnih deležev se dovoli odstopanje v višini 15 % navedene vrednosti;

(b) krmne mešanice za hišne živali: seznam posamičnih krmil za krmo, z navedbo vsebovanih količin ali z navedbo po padajočem zaporedju masnih deležev .“ (Člen 5c(3) in (4) vsebuje posebne določbe za hrano za hišne živali in ni zajet v tem poročilu)

Med postopkom prenosa Direktive 2002/2/ES v nacionalno zakonodajo je šest nacionalnih sodišč v državah članicah odložilo uporabo odprte deklaracije na podlagi zahteve proizvajalcev krmnih mešanic in do predhodne odločitve Sodišča Evropskih skupnosti; v eni državi članici je bila odložitev odobrena samo določenim družbam. Na podlagi odločitve SES s 6. decembra 2005 so nekatere od teh držav članic uvedle deklaracijo o odstotkih ali pa so v zadnjih stopnjah uvajanja. V drugih državah članicah uvajanje še poteka. V skladu s tem nobena skupina držav članic ni imela praktičnih izkušenj z deklaracijo o odstotkih, ob poskusu njene uvedbe pa je prišlo do težav.

Tudi države članice, ki so odprto deklaracijo neposredno prenesle do določenega roka (6. marec 2003) ali v primeru desetih novih držav članic še pred pridružitvijo k EU, se lahko razdeli v dve skupini:

štiri države članice so se ob upoštevanju odložitve določbe v pomembnih sosednjih državah članicah s trgovinskimi tokovi krmnih mešanic na njihovem ozemlju formalno odločile za prožnost uradnega nadzora in celo za nekaznovanje nosilcev dejavnosti v primeru kršitve obveznosti označevanja količin. Tri države članice niso formalno odložile nadzora nad skladnostjo, so pa poročale, da so bodisi v skladu z na tveganju temelječim pristopom izvajale samo zelo omejen nadzor, saj so menile, da je tveganje podrejeno, bodisi poročale o težavah pri izvajanju v praksi.

Drugi del držav članic (10), ki so neposredno uvedle odprto deklaracijo, ni sporočil nobene informacije o izkušnjah pri izvajanju odprte deklaracije ali pa izvajal represivni nadzor (5). V tej skupini držav članic nadzor bodisi ni pokazal nobenih večjih težav z določbo bodisi pokazal vsaj zmanjševanje ravni neskladnosti. Zadnja skupina je celo poročala o izrazu močne podpori uporabnikov krmil in večjega dela industrije krmil odprti deklaraciji. Poleg tega je ta skupina zagotovila pozitiven primer uporabe odprte deklaracije za hitro odkrivanje vira kontaminacije z aflatoksinom.

če povzamemo, več držav članic je poročalo o težavah s to določbo in predlagalo razmislek o spremembi zahteve, nekatere države članice so neodločene, tretja skupina pa odprto deklaracijo podpira.

3.4. Zahteva za sodelovanje proizvajalcev krme z nadzornimi organi:

(Člen 12 (2)): „V njih (državah članicah) je določeno, da morajo proizvajalci krmnih mešanic organom, odgovornim za izvajanje uradnega inšpekcijskega nadzora, na njihovo zahtevo dati na voljo vse dokumente v zvezi s sestavo krme, namenjene za dajanje v promet, ki omogočajo preverjanje točnosti podatkov, navedenih na oznaki . “

Dvaindvajset držav članic, ki so odgovorile, je izvedlo ta ukrep in nekatere so še pred sprejetjem Direktive 2002/2/ES to določbo vključile v svojo nacionalno zakonodajo. Poleg tega je dolžnost sodelovanja med proizvajalci krme in nadzornimi organi določena tudi v splošni živilski zakonodaji.

Države članice so poudarile pomembnost razpolaganja z informacijami, ki so potrebne za nadzor skladnosti z določbami o označevanju in obveznostjo proizvajalca krmnih mešanic, da med izvajanjem preverjanj nudi vso potrebno pomoč. Določba je zlasti pomembna za varnost živil in krme, potem ko je Sodišče razkritje natančnega navajanja masnih deležev v krmnih mešanicah na zahtevo potrošnika razglasilo za neveljavno.

4. PREDLOGI ZA IZBOLJŠANJE UKREPOV

Prenovljena lizbonska strategija je opredelila poenostavitev kot enega od prednostnih ukrepov za EU. Namenjena je povečanju rasti in števila delovnih mest v Evropi ter zato usmerjena na tiste elemente pravnega reda, ki zadevajo konkurenčnost podjetij v EU. Njen splošni cilj je prispevati k evropskemu zakonodajnemu okviru, ki bo izpolnjeval najvišje standarde sprejemanja zakonov in spoštoval načeli subsidiarnosti in sorazmernosti. V zvezi s tem je namen poenostavitve oblikovanje zakonodaje na ravni Skupnosti in nacionalni ravni, ki bo manj obremenjujoča ter enostavnejša za uporabo in zato učinkovitejša pri doseganju želenih ciljev.

Posodabljanje zakonodaje o krmi in zlasti označevanje krme sta del sedanjega tekočega programa poenostavitve, priloženega Sporočilu Komisije z dne 25. oktobra 2005. Program predvideva predvsem posodobitev in nadomestitev štirih direktiv v zvezi s krmo (ter približno 30 direktiv s spremembami) z uredbo. Spremembi obstoječih zahtev o označevanju krme je namenjena posebna pozornost.

Komisija je v prvi polovici leta 2006 na podlagi študij, ki so opredelile različna politična vprašanja in možnosti, končala spletno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi, vključno s pristojnimi nacionalnimi organi. Rezultati se sedaj uporabljajo pri integriranem ocenjevanju učinka, ki obravnava predvsem družbeni in ekonomski učinek ter vpliv na okolje predvidenih političnih odločitev. Komisija namerava Parlamentu in Svetu zakonodajni predlog predstaviti jeseni 2007.

To poročilo zato ne vsebuje predlogov za izboljšanje ukrepov, uvedenih z Direktivo 2002/2/ES.

5. SKLEPNA UGOTOVITEV

Na kratko, obstajajo večinoma pozitivne povratne informacije v zvezi z:

- označevanjem serijske številke,

- označevanjem določenih podatkov zunaj mesta, določenega za podatke, in

- zahtevo za sodelovanje proizvajalcev krme z nadzornimi organi.

Glede deklaracije odstotkov posamičnih krmil z odstopanjem +/- 15 % je položaj različen:

- več držav članic poroča o pozitivnih povratnih informacijah tako s strani nadzornih organov kot podjetij (proizvajalci krmnih mešanic ter živinorejci).

- Po drugi strani pa znatno število držav članic trdi, da je treba določbe v zvezi z deklaracijo mešanice izboljšati.

Komisija potrjuje, da namerava posodobiti zakonodajo o označevanju in trženju krme ter jeseni 2007 predstaviti zakonodajni predlog.

[1] UL L 86, 6.4.1979, str. 30–37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 807/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 36–62).

[2] UL L 63, 6.3.2002, str. 23–25.

[3] Združene zadeve C-453/03, C-11/04, C-12/04 in C-194/04.

[4] UL C 36, 11.2.2006, str. 5.

[5] Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane.

[6] Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 183/2005 z dne 12. januarja 2005 o zahtevah glede higiene krme.

[7] Uredba (ES) št. 1830/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o sledljivosti in označevanju gensko spremenjenih organizmov ter sledljivosti živil in krme, proizvedenih iz gensko spremenjenih organizmov, ter o spremembi Direktive 2001/18/ES.