SL Uradni list Evropske unije C 56/48

Utemeljitev Sveta: Stališče Sveta (EU) št. 1/2016 v prvi obravnavi z namenom sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Agenciji Evropske unije za železniški promet in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 881/2004

(2016/C 56/02)

I. UVOD

Komisija je 31. januarja 2013 Svetu predstavila predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Agenciji Evropske unije za železniški promet in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 881/2004.

Evropski parlament je mnenje v prvi obravnavi izglasoval 26. februarja 2014.

Svet je 5. junija 2014 dosegel politični dogovor o osnutku uredbe. Potem ko so besedilo pregledali pravniki lingvisti, je Svet v prvi obravnavi 10. decembra 2015 sprejel stališče v skladu z rednim zakonodajnim postopkom iz člena 294 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Po glasovanju v Evropskem parlamentu in sprejetju dvostranskega sporazuma Sveta so Evropski parlament, Svet in Komisija začeli pogajanja, da bi dosegli dogovor o predlogu. 17. junija 2015 so se dogovorili o končnem kompromisu, ki ga je nato 30. junija 2015 potrdil Odbor stalnih predstavnikov. Dogovor je 10. novembra 2015 potrdil Odbor Evropskega parlamenta za promet in turizem (TRAN), ki je o tem pisno obvestil predsednika Odbora stalnih predstavnikov.

Svet je pri svojem delu upošteval mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij.

II. ANALIZA STALIŠČA V PRVI OBRAVNAVI

1. Splošno

Navedeni predlog je del četrtega železniškega paketa, ki vsebuje šest zakonodajnih predlogov, katerih cilj je odpraviti preostale ovire na poti dokončanju enotnega evropskega železniškega območja.

Splošni cilj tega novega zakonodajnega svežnja je izboljšati kakovost in učinkovitost storitev v železniškem prometu z odpravo preostalih tržnih ovir ter povečanjem harmonizacije interoperabilnostnih in varnostnih zahtev, da bi se zagotovila večja harmonizacija železniškega omrežja EU.

Glede na navedeno je namen nove uredbe o Agenciji Evropske unije za železniški promet (v nadaljnjem besedilu: Agencija), ki jo predlaga Komisija, torej spremeniti sedanji regulativni okvir, da se opredelijo nove naloge na področju interoperabilnosti in varnosti, ki jih bo izvajala Agencija. Te nove naloge so povezane z izdajanjem varnostnih spričeval in dovoljenj za vozila s strani Agencije, kakor predlaga Komisija v direktivah o interoperabilnosti in varnosti.

Poleg tega je predlagano, da se v skladu z načeli iz „Skupnega pristopa Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije glede decentraliziranih agencij“, ki je bil dogovorjen 12. junija 2012, pojasnijo veljavne določbe ter posodobijo in izboljšajo določbe o vidikih, povezanih z upravljanjem Agencije.

Svet je v več delih preoblikoval prvotni predlog. Pri tem je znatno spremenil glavne določbe uredbe. Svet torej s stališčem v prvi obravnavi spreminja prvotni predlog Komisije, saj ga je preoblikoval in v besedilu dodal več določb, nekatere pa iz njega črtal. Svet zato ne more sprejeti sprememb teh določb, ki jih je v mnenju v prvi obravnavi predlagal Evropski parlament.

2. Ključna politična vprašanja

(i) Izdajanje varnostnih spričeval: vloga Agencije oziroma nacionalnih varnostnih organov (členi 12, 14, 20 in 21)

Komisija je v prizadevanjih za izboljšanje postopkov izdajanja varnostnih spričeval in dovoljenj za vozila v svojem prvotnem predlogu predvidela, da bi znaten delež pristojnosti v zvezi z izdajanjem varnostnih spričeval in dovoljenj za vozila z nacionalnih organov prenesli na Agencijo.

Svet se s splošnim pristopom Komisije sicer strinja, vendar meni, da je treba njen predlog v zvezi s tem spremeniti, tako da bi bilo poslej pri postopkih izdajanja varnostnih spričeval in dovoljenj za vozila več prožnosti glede odgovornosti nacionalnih varnostnih organov in Agencije.

Svet zato spreminja porazdelitev pristojnosti med Agencijo in nacionalnimi varnostnimi organi, ki jo je prvotno predlagala Komisija, ter uvaja dodatne zaščitne mehanizme, h katerim bi se nacionalni varnostni organi smeli zateči v določenih okoliščinah.

V skladu s stališčem Sveta bi uvedli dvojni sistem izdajanja dovoljenj za vozila in varnostnih spričeval, v okviru katerega bi Agencija delovala kot točka „vse na enem mestu“ za izdajanje dovoljenj za vozila, namenjena za čezmejne operacije, in za izdajanje varnostnih spričeval prevoznikom v železniškem prometu, ki so vključeni v čezmejni promet, pri čemer bi nacionalni varnostni organi ohranili pomembno vlogo, saj bi še naprej izvajali potrebne ocene. Za vozila in prevoznike v železniškem prometu, ki so dejavni le v notranjem prometu, bi bilo vlogo za izdajo dovoljenja ali spričevala še naprej mogoče oddati bodisi pri Agenciji bodisi pri nacionalnem varnostnem organu. Postopek in merila za odločanje pa bi v obeh primerih ostali enaki.

Poleg tega stališče Sveta predvideva, da Agencija vzpostavi in upravlja informacijski in komunikacijski sistem s funkcijami „vsega na enem mestu“ (člen 12).

Evropski parlament na splošno podpira pristop Sveta. Vendar bi ga uresničeval na drugačen način, in sicer z uvedbo odstopanja za „izolirana železniška omrežja“, pri katerih gre za železniška omrežja držav članic ali del teh omrežij s tirno širino 1 520 mm.

Pri stališču Sveta v prvi obravnavi so bili upoštevani pomisleki, ki jih je izrazil Evropski parlament, tako da je v določbe o dogovorih o sodelovanju vključen tudi pojem „izoliranih omrežij“.

Glede na navedeno je Svet delno ali smiselno lahko upošteval predloge sprememb 4, 49 in 62.

(ii) Vloga Agencije, kar zadeva izdajo dovoljenja za začetek obratovanja evropskega sistema signalizacije ERTMS (člen 22)

Komisija je v prvotnem predlogu predvidela, da bi na Agencijo prenesli pristojnost za izdajanje dovoljenj za začetek obratovanja vodenja-upravljanja in signalizacije ob progi, vključno z evropskim sistemom signalizacije ERTMS.

Svet se tu ne strinja s pristopom Komisije in meni, da bi dovoljenja za začetek obratovanja sistemov ERTMS še naprej morali izdajati nacionalni varnostni organi.

Vendar pa je Svet, da bi bilo laže doseči dogovor z Evropskim parlamentom, ki vztraja pri tem, da se pristojnost za izdajanje dovoljenj za začetek obratovanja sistemov ERTMS podeli Agenciji, v besedilo vnesel določbo o obveznem preverjanju, preden se izda dovoljenje. Konkretneje, Svetu gre za uvedbo jasnih pravil o sodelovanju med poklicanimi stranmi, ki bi jih zadeval morebitni dvojni scenarij glede sistemov ERMTS, ko bi bilo treba, preden nacionalni varnostni organ izda dovoljenje, opraviti spremembe, ali v primeru, ko bi Agencija po izdaji dovoljenja s strani nacionalnega varnostnega organa ugotovila, da omrežja in vozila, opremljena z opremo ERTMS, tehnično in operativno niso dovolj združljiva.

Svet je zato predloge sprememb 3, 11, 29 in 65 lahko upošteval le do neke mere.

(iii) Pristojbine in dajatve za varnostna spričevala in dovoljenja za vozila (člen 80)

Medtem ko je Komisija za določitev pristojbin in dajatev za varnostna spričevala in dovoljenja za vozila predlagala uporabo delegiranih aktov, pa gre Svetu v njegovem stališču za to, da se v uredbi zapišejo načela, ki bi urejala izračunavanje pristojbin in dajatev, ki jih Agencija zaračunava prosilcem za dovoljenja in spričevala.

S stališčem Sveta se v akt uvršča tudi določba, da bi bilo pri teh pristojbinah in dajatvah treba upoštevati dejanske stroške, ki jih imajo nacionalni varnostni organi z izvajanjem nalog v svoji pristojnosti, ko izdajajo varnostna spričevala in dovoljenja za vozila. V ta namen so v normativni del uredbe vključene podrobne določbe o podrobnostih za uvedbo pristojbin in dajatev, da bi bi bilo jasno zapisano, da se določijo pregledno, pošteno in pravično ter enotno v sodelovanju z državami članicami, da ne ogrožajo konkurenčnosti evropskega železniškega sektorja in da prosilcem ne povzročajo nepotrebnega finančnega bremena. Poleg tega je Svet, da bi upošteval nekatere pomisleke Evropskega parlamenta, v svojem besedilu pojasnil, da se pristojbine in dajatve zaračunavajo tudi za izdajo odločb o odobritvi za ERTMS.

Slednjič, Svet v svojem stališču določa, da se ukrepi v zvezi z izračunavanjem pristojbin in dajatev sprejmejo z izvedbenimi akti.

Evropski parlament zahteva, naj se določitev pristojbin in dajatev za varnostna spričevala in dovoljenja za vozila uredi z delegiranimi akti.

Glede na navedeno Svet ni mogel upoštevati predlogov sprememb 14 in 135.

(iv) Odgovornost Agencije in sodelovanje z nacionalnimi pravosodnimi organi (člena 72 in 73)

Svet meni, da je treba podrobneje pojasniti odgovornost Agencije v povezavi z izdajanjem dovoljenj za vozila in varnostnih spričeval. V ta namen so v stališču Sveta nekatere nove določbe, zlasti novi člen o sodelovanju z nacionalnimi pravosodnimi organi. Konkretneje, iz pristopa Sveta jasno izhaja, da je izvršnemu direktorju (in osebju Agencije) mogoče odvzeti imuniteto, če bi to bilo potrebno.

(v) Sodelovanje Agencije z nacionalnimi varnostnimi organi (člen 76)

V stališču Sveta je določeno, da Agencija in nacionalni varnostni organi sklenejo dogovore o sodelovanju pri izdajanju dovoljenj za vozila in varnostnih spričeval za lažje izvajanje novega sistema izdajanja spričeval in dovoljenj. V skladu s tem pristopom bi lahko Agencija nekatere naloge, povezane z izdajo spričeval in dovoljenj, prenesla na nacionalne varnostne organe.

Ta pristop skuša ohraniti zadostno raven prožnosti, ki bi dopuščala, da se ustrezno upoštevajo posebnosti železniškega sektorja, ko nalog ni mogoče povsem ločiti, temveč si jih Agencija in nacionalni varnostni organi delijo. Zlasti ko gre za omrežja, ločena od preostalega železniškega sistema Unije, se lahko sklenejo dogovori o sodelovanju, ki zajemajo tudi možnost prenosa nalog na ustrezen nacionalni varnostni organ, če je to nujno za zagotovitev učinkovite in sorazmerne porazdelitve virov pri izdajanju spričeval in dovoljenj.

(vi) Pritožbeni in arbitražni postopki/pravila o nasprotju interesov (členi 55-63, člen 51)

Svetu gre v stališču za okrepitev določb o pritožbenih in arbitražnih postopkih v uredbi. Zato besedilo Sveta odraža možnost, ki je dana prosilcu, in sicer da zadevo predloži v presojo nacionalnemu sodišču, če se ne strinja z ukrepom nacionalnega varnostnega organa. Svet poleg tega uvaja nove določbe o arbitražnih postopkih, ki nacionalnim varnostnim organom jamčijo, da lahko zoper odločitev, ki jo sprejme Agencija, vložijo pritožbo, če se z njo ne strinjajo.

Evropski parlament vztraja, naj se postavijo dodatni pogoji za imenovanje članov pritožbenega odbora, za zahteve po izločitvi in ugovoru ter za obravnavanje pritožb in odločitev v zvezi z njimi.

Da bilo bi laže doseči dogovor z Evropskim parlamentom, je Svet v tej zvezi v besedilo vključil podrobna pravila o delovanju pritožbenega odbora, vključno s pravili o neodvisnosti njegovih članov od strank, udeleženih v pritožbenem ali arbitražnem postopku, o preprečevanju in obvladovanju nasprotij interesov zaposlenih v Agenciji na vseh ravneh in o vključitvi trimesečnega roka za pritožbeni postopek, da se zagotovi, da pritožbe ne bi povzročale ovir ali zamud.

V tem okviru Svet torej lahko delno ali smiselno sprejme predloge sprememb 114–117, 122–133, 138–140 in 146.

(vii) Nova pravila o upravljanju (člena 47 in 68)

Besedilo Sveta prinaša pomembne spremembe pri pravilih o upravljanju, ki jih je za Agencijo prvotno predlagala Komisija. To velja zlasti za sestavo upravnega odbora in podrobnosti v zvezi z razrešitvijo izvršnega direktorja.

Konkretneje, v nasprotju s predlogom Komisije je Svet sklenil, da se v upravni odbor imenujeta dva predstavnika Komisije (ne pa štirje, kot je predlagala Komisija), in sicer skladno z obstoječimi rešitvami iz skupnega pristopa glede decentraliziranih agencij.

Svet Komisiji prav tako nalaga novo obveznost, in sicer, da za imenovanje izvršnega direktorja predloži seznam z vsaj tremi kandidati.

Slednjič je v stališču Sveta določeno, da mora razrešitev izvršnega direktorja predlagati tretjina članov upravnega odbora.

(viii) Jeziki (člen 74)

Svet meni, da je treba v besedilo nujno vključiti dodatne zaščitne mehanizme glede vprašanja jezikov. Dvojni sistem, ki bi ga uvedli za izdajanje varnostnih spričeval in dovoljenj za vozila, bi pravilno deloval le, če bi tako prosilci kot zadevni nacionalni varnostni organi lahko še naprej uporabljali svoj jezik, če bi bilo to potrebno. Dvojni mehanizem bi pomenil tudi, da bi tesno sodelovanje med Agencijo in nacionalnimi varnostnimi organi potekalo z izvedljivo rešitvijo vprašanja jezikov, ob upoštevanju stvarnosti na terenu in zlasti dejstva, da bi nacionalni varnostni organi ohranili pomembno vlogo, saj bi še naprej izvajali ocenjevanje, potrebno za izdajo obravnavanih dovoljenj in spričeval. Zato je v stališču Sveta določeno, da se na zahtevo člana upravnega odbora odločitev o jezikih sprejme soglasno, v skladu s sedanjo prakso, ki izhaja iz uporabe veljavne Uredbe (ES) št. 881/2004.

(ix) Evropski standardi v zvezi z rezervnimi deli (člena 19 in 45)

Stališče Sveta določa, da Agencija izda podrobne smernice glede standardov za ustrezne evropske organe za standardizacijo kot dopolnilo pooblastilu, ki jim ga podeli Komisija. Poleg tega Agencija prispeva k določitvi potencialno medsebojno zamenljivih rezervnih delov, ki se standardizirajo, vključno z glavnimi vmesniki za te rezervne dele, in Komisiji predloži ustrezna priporočila.

Zato je Svet delno ali smiselno sprejel predloge sprememb 52, 53, 110 in 156.

III. SKLEP

Stališče Sveta iz prve obravnave odraža kompromis, ki je bil ob pomoči Komisije sklenjen v pogajanjih med Svetom in Evropskim parlamentom. Kompromis je s pismom z dne 24. novembra 2015, naslovljenim na predsednika Odbora stalnih predstavnikov, potrdil predsednik Odbora Evropskega parlamenta za promet in turizem (TRAN).

Predsednik odbora TRAN je v tem pismu napovedal, da bo članom odbora TRAN in nato plenumu predlagal, naj sprejmejo stališče Sveta iz prve obravnave brez sprememb in v skladu s členom 294 PDEU zaključijo redni zakonodajni postopek v fazi druge obravnave v Evropskem parlamentu.