[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 29.9.2010

COM(2010) 527 konč.

2010/0281 (COD)

Predlog

UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnovesij

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Kriza je pokazala, da je nastanek velikih makroekonomskih neravnovesij, vključno z velikim in vztrajnim razhajanjem v gibanjih na področju konkurenčnosti, zelo škodljiv za Evropsko unijo in zlasti za euro. Nizki stroški financiranja so v letih pred krizo spodbujali napačno razporejanje virov, pogosto za manj produktivne namene, kar je privedlo do netrajnostnih ravni potrošnje, nepremičninskih balonov ter kopičenja zunanjega in notranjega dolga v nekaterih državah članicah. Zato je pomembno, da se razvije nov strukturiran postopek za preprečevanje in odpravo negativnih makroekonomskih neravnovesij v vseh državah članicah.

Komisija je v svojem sporočilu in poročilu „EMU@10: dosežki in izzivi po desetih letih obstoja ekonomske in monetarne unije“[1] predlagala širok program politike za izboljšanje delovanja ekonomske in monetarne unije. Poudarila je zlasti potrebo po okrepitvi gospodarskega nadzora za odkrivanje in obravnavanje makroekonomskih neravnovesij v zgodnji fazi. Okrepljen nadzor je še posebno utemeljen na področjih zunanje konkurenčnosti in salda tekočih računov, kjer so od uvedbe eura nastale opazne razlike med državami članicami. Za obravnavo teh izzivov se je Euroskupina julija 2008 dogovorila o začetku rednega pregledovanja dogajanja na področju konkurenčnosti v euroobmočju, kar je bilo uspešno.

Evropa 2020 je ambiciozna in celovita strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast gospodarstva EU. Zaradi krize daje nov poudarek reševanju šibkih točk Evrope pri nadzoru makrofinančnih in strukturnih izzivov. Zaradi tesnih medsebojnih gospodarskih in finančnih povezav v euroobmočju ter njihovega vpliva na enotno valuto strategija Evropa 2020 zahteva izdelavo posebnega okvira politike za euroobmočje za reševanje širših makroekonomskih neravnovesij[2]. S tega vidika je potreben v zakonodajo vključen mehanizem, ki spremlja izvore makroekonomskih neravnovesij in po potrebi zagotavlja korektivne ukrepe. Potrebna povezava med preventivnimi in korektivnimi ukrepi je bistvena za preprečevanje težavnega gospodarskega prilagajanja, ko neravnovesja postanejo neobvladljiva.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI

Komisija je zaradi doslej največje krize poleg ukrepov za reševanje neposrednih potreb hitro reagirala z ambicioznim, vendar realističnim programom reform. To je storila z dvema sporočiloma Evropskemu parlamentu in Svetu, ki ju je izdala 12. maja oziroma 30. junija 2010. Komisija je z izbiro javnih pravnih dokumentov kot komunikacijskega kanala želela dokazati svojo zavzetost za dialog z državami članicami, Evropskim parlamentom in vsemi drugimi zainteresiranimi stranmi, istočasno pa predlagala praktične ukrepe.

Komisija je v sporočilu z dne 12. maja 2010 določila večstebrni pristop za okrepitev usklajevanja gospodarskih politik. V sporočilu je poudarila, kako pomembno je v celoti izkoristiti instrumente nadzora, ki so na voljo na podlagi Pogodbe. Obstoječe instrumente bi bilo treba po potrebi spremeniti in dopolniti. V sporočilu je pozvala k večjemu spoštovanju Pakta za stabilnost in rast ter razširitvi gospodarskega nadzora. Za doseganje tega cilja bi uvedba „evropskega semestra“ za usklajevanje gospodarskih politik državam članicam omogočila, da bi imele korist od pravočasne uskladitve na evropski ravni. Poleg tega so v sporočilu določena načela, ki bi morala podpirati zanesljiv okvir za krizno upravljanje za države članice euroobmočja. Na splošno večina predlogov velja za celotno EU, vendar bi za euroobmočje morala veljati zahtevnejša pravila.

Medtem so se pritiski na finančnih trgih povečali in 9. maja 2010 je Svet za ekonomske in finančne zadeve na podlagi predloga Komisije na izrednem srečanju sklenil uvesti evropski stabilizacijski mehanizem ter se dogovoril o trdni zavezi k pospešeni fiskalni konsolidaciji, kadar je to utemeljeno.

Evropska komisija je 30. junija 2010 sprejela posodobljeno sporočilo, ki podrobneje določa načela gospodarskega nadzora iz sporočila z dne 12. maja. Osredotočeno je na vprašanja izvajanja in izvrševanja. Komisija je v njem poudarila, da EU potrebuje temeljitejši makroekonomski nadzor držav, ki naj poveže vsa ustrezna področja gospodarske politike. Makroekonomska neravnovesja je treba obravnavati skupaj s fiskalno politiko in reformami za okrepitev rasti v okviru strategije Evropa 2020. Okrepljen nadzor bi moral biti vključen v koncept „evropskega semestra“, spremljati pa bi ga morala vrsta sankcij za preprečevanje ali odpravo neravnotežij, ki bi lahko ogrozila finančno stabilnost EU in euroobmočja. Na fiskalni strani bi bilo treba okrepiti preventivne in korektivne dele Pakta za stabilnost in rast. Sporočilo predstavlja tudi širši načrt za obravnavanje makroekonomskih neravnovesij med državami članicami.

Komisija je z omenjenima sporočiloma prispevala k delu projektne skupine za gospodarsko upravljanje, ki jo je ustanovil Evropski svet na marčnem zasedanju in jo vodi predsednik Evropskega sveta. Projektna skupina je potrdila, da so neravnovesja poseben problem, zlasti za člane euroobmočja. Ugotovljena je bila potreba po temeljitejšem spremljanju makroekonomskega razvoja z majhnim sklopom ključnih kazalnikov, zlasti prek opozorilnega mehanizma. Dogovorjeno je bilo, da mora makroekonomski nadzor delovati sočasno s proračunskim nadzorom v okviru Pakta za stabilnost in rast.

Evropski svet je pozorno spremljal delo projektne skupine. Prve smernice so bile vključene v sklepe Evropskega sveta z dne 17. junija, ki se je dogovoril o izdelavi preglednice za zgodnje odkrivanje netrajnostnih ali nevarnih gibanj. V sklepih z dne 16. septembra 2010 pa je Evropski svet pozdravil pripravo novega okvira makro nadzora za spremljanje in pravočasno odpravo netrajnostnih razlik v konkurenčnosti in neravnovesij.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Popolnoma dokončan mehanizem za preprečevanje in odpravljanje makroekonomskih neravnovesij sestavljata dva osnutka predlogov uredb. Prvi predlog vsebuje postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem ( excessive imbalance procedure – EIP), drugi pa je osredotočen na ustrezne izvršilne ukrepe. Opisana sta v nadaljevanju tega obrazložitvenega memoranduma.

Prvi predlog določa okvir za ugotavljanje in obravnavanje makroekonomskih neravnovesij, vključno z gibanji, ki slabšajo konkurenčnost. S tem dopolnjuje postopek makrostrukturnega nadzora držav, ki je predviden v strategiji Evropa 2020.

Postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem je popolnoma nov element postopka gospodarskega nadzora. Zajema redno ocenjevanje tveganj neravnovesij, vključno z opozorilnim mehanizmom, skupaj s pravili, ki omogočajo sprejetje korektivnih ukrepov v primeru negativnih makroekonomskih neravnovesij, ki presegajo fiskalno politiko. Postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem se uporablja za vsako državo članico.

Nadzor se začne z opozorilnim mehanizmom, s katerim se ugotavlja, v katerih državah članicah so potencialno problematične stopnje makroekonomskih neravnovesij. Opozorilni mehanizem sestavlja preglednica (člen 3), ki jo podpira kritična analiza. Preglednica je oblikovana tako, da je pregledna, primerno enostavna in podprta z ekonomskimi utemeljitvami. Zato vsebuje sklop kazalnikov za pravočasno ugotavljanje neravnovesij, ki nastajajo v različnih delih gospodarstva. Sklop kazalnikov mora biti dovolj širok, da zajame vse možne primere velikih neravnovesij in zagotovi zadostno občutljivost za zgodnje odkrivanje neravnovesij. Preglednica bo za vsako državo vsebovala več kazalnikov.

Za vsak kazalnik bodo določeni in napovedani alarmni pragi, da se povečata preglednost in jasnost. Za nekatere kazalnike bodo pragi simetrični; odkrivali bodo previsoke in prenizke stopnje spremenljivke. Pomembno je upoštevati tudi, da se kazalniki ne bi smeli obravnavati kot politični cilji ali instrumenti. Na primer, 3-odstotni primanjkljaj tekočega računa se lahko šteje za sprejemljivega v konvergenčni državi z velikimi potrebami po naložbah, ne pa v razvitejši državi s hitro starajočim se prebivalstvom. Zato bi bilo treba prage obravnavati kot okvirne vrednosti za usmerjanje ocenjevanja in se ne bi smeli razlagati mehanično; dopolnjeni bi morali biti z ekonomsko presojo in strokovnim mnenjem za posamezno državo.

Komisija bo v ločenem dokumentu objavila kazalnike, ki sestavljajo preglednico, njihove vrednosti in ustrezne metodologije, na katerih temeljijo, da se zagotovi popolna preglednost delovanja opozorilnega mehanizma. Sestava preglednice se lahko sčasoma spremeni v skladu s spremenljivimi grožnjami makroekonomski stabilnosti ali večjo razpoložljivostjo podatkov. Možni kazalniki bodo najverjetneje obsegali zunanje in notranje kazalnike. Merila za zunanji položaj (npr. tekoči računi in zunanji dolg) ter cenovna ali stroškovna konkurenčnost (npr. realni efektivni menjalni tečaji) bodo olajšali odkrivanje zunanjih neravnovesij. Uporaba notranjih kazalnikov (npr. zadolženost zasebnega in javnega sektorja) je upravičena, saj za zunanja neravnovesja nujno obstajajo ustrezna notranja. Spremljanje notranjih kazalnikov je lahko upravičeno tudi samo po sebi, saj imajo lahko notranja neravnovesja posledice za druge države članice, zlasti prek negativnih finančnih vplivov. S kombinacijo teh kazalnikov se bo pokrila večina analitskih potreb za predhodno oceno možnih neravnovesij.

Komisija bo redno objavljala rezultate preglednice in priložila poročilo, v katerem bo ustrezno obravnavala vse potencialno nasprotujoče si signale različnih kazalnikov (člen 4). Komisija bo na podlagi vseh razpoložljivih podatkov sestavila seznam držav članic, v katerih naj bi obstajalo tveganje neravnovesij. Pravočasna razprava o tem v Svetu in Euroskupini bo Komisiji omogočila pridobitev ustreznih povratnih informacij od držav članic in zagotovila preglednost njenih posvetovanj. Na podlagi teh razprav bo Komisija za vsako državo članico, za katero opozorilni mehanizem kaže možna neravnovesja ali tveganje zanje, pripravila poglobljen pregled (člen 5). Poglobljeni pregledi bodo obsegali podrobno preučitev temeljnih problemov v posamezni državi članici. Pregled se lahko po potrebi opravi v povezavi z nadzornimi misijami v zadevni državi. Upoštevana bodo vsa zgodnja opozorila ali priporočila Evropskega odbora za sistemska tveganja, skupaj z predvidenimi politikami države članice, ki je predmet pregleda, vključenimi v njen program za stabilnost ali konvergenčni program ter nacionalni program reform. Pri tej poglobljeni analizi Komisije so možni trije različni rezultati, kot so določeni v členih 6 in 7:

- Če se makroekonomska neravnovesja štejejo za neproblematična, bo Komisija predlagala, naj se dodatni ukrepi ne sprejmejo.

- Če bo Komisija na podlagi poglobljenega pregleda menila, da obstajajo makroekonomska neravnovesja (ali tveganje neravnovesij), bo Svetu priporočila sprejetje potrebnih preventivnih priporočil za zadevno državo članico v skladu s členom 121(2) Pogodbe. V skladu s širšimi smernicami ekonomskih politik in glede na vrsto neravnovesja lahko preventivna priporočila obravnavajo izzive na številnih področjih politike.

- Če poglobljen pregled pokaže resna neravnovesja ali neravnovesja, ki ogrožajo pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije v določeni državi članici, lahko Svet na priporočilo Komisije sprejme priporočila v skladu s členom 121(4) Pogodbe, v katerih razglasi obstoj čezmernega neravnovesja in zadevni državi članici predlaga, naj v določenem roku sprejme korektivne ukrepe in v načrtu korektivnih ukrepov predstavi svoje predvidene politike. Države članice s čezmernimi neravnovesji v smislu postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem bodo obravnavane z okrepljenim skupnim pritiskom. Ta „priporočila v okviru postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem“ je treba objaviti; morala bi biti podrobnejša in bolj zavezujoča kot „preventivna“ priporočila iz člena 6. Glede na vrsto neravnovesja lahko predpisane politike obravnavajo fiskalne, plačne, makrostrukturne in makrobonitetne vidike, ki jih nadzorujejo državni organi.

Po začetku postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem bo zadevna država članica dolžna v določenem roku sprejeti načrt korektivnih ukrepov, kakor določa člen 8, v katerem opredeli časovni razpored izvedbenih ukrepov politike. Načrt korektivnih ukrepov bo potrdil odločenost zadevne države članice za rešitev neravnovesij. Svet oceni načrt korektivnih ukrepov v dveh mesecih po njegovi predložitvi na podlagi poročila Komisije. Če Svet na podlagi predloga Komisije meni, da je načrt primeren, sprejme mnenje, v katerem odobri načrt. Če se sprejeti ukrepi ali ukrepi, predvideni v načrtu korektivnih ukrepov, ali njihov časovni razpored za izvajanje štejejo za neprimerne za izpolnitev priporočil, Svet na podlagi predloga Komisije državo članico pozove, naj v novem roku spremeni načrt korektivnih ukrepov. Prilagodljivost postopka bi morala Svetu pri izdaji priporočil v okviru postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem omogočiti določitev ustreznega roka, ki upošteva velikost in resnost neravnovesij ter sposobnost politik za obravnavanje razmer. V nasprotju s fiskalno politiko nacionalne vlade nimajo neposrednega nadzora nad vsemi političnimi vzvodi, kadar gre za reševanje neravnovesij. Poleg tega lahko korektivne politike, odvisno od vrste, z zamudo vplivajo na neravnovesja. V desetih letih pred krizo leta 2008 na primer so se konkurenčni položaji in saldi tekočih računov držav članic euroobmočja stalno razlikovali. Izboljšanje konkurenčnosti in odprava zunanjih neravnovesij zahtevata velike spremembe relativnih cen in stroškov ter prerazporejanje ponudbe in povpraševanja med nemenjalnim in izvoznim sektorjem. Gospodarstvo številnih držav članic euroobmočja oblikujejo sorazmerno visoke stopnje togosti trgov dela in proizvodov, ki – če ni ustreznih reform – lahko podaljšajo obdobje prilagajanja. Komisija bo v vseh primerih spremljala izvajanje korektivnih ukrepov v zadevnih državah članicah, ki morajo predložiti redna poročila o napredku, kakor določa člen 9. Če se gospodarske razmere spremenijo, se lahko na podlagi priporočila Komisije spremenijo tudi priporočila v okviru postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem.

Svet bo na podlagi priporočila Komisije ocenjeval, ali je zadevna država članica sprejela priporočene korektivne ukrepe. Pogoji za to oceno so določeni v členu 10. Če Svet ugotovi, da je zadevna država članica sprejela ustrezne ukrepe, postopek miruje. Mirovanje pomeni, da država članica dobro napreduje s korektivnimi ukrepi. Zaradi časovne razlike med sprejetjem korektivnih ukrepov in njihovim dejanskim učinkom lahko traja nekaj časa, preden se makroekonomska neravnovesja dejansko rešijo. Zadevna država članica bo morala redno poročati in bo predmet rednega nadzora, dokler se postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem dejansko ne konča.

Trajni in uspešni korektivni ukrepi bodo sčasoma prispevali k rešitvi neravnovesij. V skladu s členom 11 se postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem konča, ko Svet na podlagi priporočila Komisije ugotovi, da v državi članici ni več čezmernih neravnovesij.

Če zadevna državna članica ni sprejela ustreznih ukrepov, se postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem nadaljuje. Svet bo moral sprejeti revidirana priporočila za sprejetje korektivnih ukrepov z novim, verjetno krajšim rokom. Za države članice euroobmočja lahko izvršilni mehanizem na koncu privede do sankcij, ki so opisane v uredbi o izvršilnih ukrepih za odpravo čezmernih makroekonomskih neravnovesij v euroobmočju. Poleg tega se lahko nezadostno upoštevanje priporočil, podanih v okviru nadzora neravnovesij, pri ocenjevanju fiskalnega položaja v okviru Pakta za stabilnost in rast šteje tudi za obremenilni dejavnik, saj na ravni izvrševanja nastajajo med različnimi področji politike sinergije, ki same sebe krepijo.

Drugi predlog uredbe obravnava izvajanje ukrepov za odpravo čezmernih makroekonomskih neravnovesij. Predlog spremlja uredbo o postopku v zvezi s čezmernim neravnovesjem in se osredotoča na izvajanje v državah članicah euroobmočja. Določa, da mora država članica v primeru ponavljajočega neupoštevanja priporočil Sveta za odpravo čezmernih makroekonomskih neravnovesij plačevati letno globo, dokler Svet ne ugotovi, da je sprejela korektivne ukrepe. Ponovno neupoštevanje je opredeljeno kot neizpolnitev priporočil Sveta v novem roku v skladu s členom 10(4) Uredbe (…). Država članica bo morala plačati letno globo tudi, če Svetu in Komisiji ponovno ne predloži načrta korektivnih ukrepov, ki je primeren za izpolnitev priporočil Sveta. V tem primeru je ponovno neukrepanje opredeljeno kot nepredložitev primernega načrta korektivnih ukrepov v novem roku v skladu s členom 8(2) Uredbe (…). Letna globa bo za države članice euroobmočja potrebna spodbuda za izpolnitev priporočil ali pripravo primernega načrta korektivnih ukrepov, tudi po plačilu prve globe.

Da se zagotovi enako obravnavanje držav članic, mora biti globa enaka za vse države članice euroobmočja in znašati 0,1 % BDP zadevne države članice v prejšnjem letu. Komisija bo praviloma predlagala najvišji znesek predvidene globe in ta predlog bo štel za sprejetega, razen če Svet v desetih od dneva, ko je Komisija sprejela predlog, s kvalificirano večino odloči o nasprotnem. Svet lahko v skladu s členom 293(1) Pogodbe soglasno spremeni predlog Komisije.

Svet se lahko na podlagi predloga Komisije odloči za preklic ali zmanjšanje globe. Komisija lahko tak predlog pripravi na podlagi ocene utemeljene prošnje države članice, pri čemer se obrne dokazno breme za uporabo kazni. Komisija lahko tak predlog pripravi tudi na podlagi izjemnih gospodarskih razmer v skladu s Paktom za stabilnost in rast (Uredba (ES) št. 1467/97).

Sklepe Sveta o teh globah sprejemajo samo člani, ki predstavljajo države članice, katerih valuta je euro. Glas člana Sveta, ki predstavlja državo članico, ki jo sklepi zadevajo, se ne bo upošteval.

Globe, predvidene v tem predlogu uredbe, pomenijo druge prihodke iz člena 311 Pogodbe. V skladu s prakso, navedeno v korektivnem delu Pakta za stabilnost in rast (Uredba (ES) št. 1467/97), se bo ta prihodek porazdelil med države članice, katerih valuta je euro ter ki niso predmet postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem v smislu Uredbe (...) in postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v smislu Uredbe (ES) št. 1467/1997, sorazmerno z njihovim deležem v skupnem bruto nacionalnem dohodku upravičenih držav članic.

2010/0281 (COD)

Predlog

UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnovesij

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(6) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Pri usklajevanju gospodarskih politik držav članic v Uniji je treba, kot je določeno v Pogodbi, upoštevati vodilna načela stabilnih cen, zdravih javnih financ in monetarnih pogojev ter uravnotežene plačilne bilance.

(2) Zato je treba graditi na izkušnjah, pridobljenih v prvem desetletju delovanja ekonomske in monetarne unije.

(3) Zlasti je treba nadzor gospodarskih politik držav članic razširiti prek proračunskega nadzora, da se preprečijo čezmerna makroekonomska neravnovesja, prizadetim državam članicam pa pomaga, da izdelajo korektivne načrte, preden se razlike utrdijo. Razširjanje okvira gospodarskega nadzora mora sovpadati s poglabljanjem fiskalnega nadzora.

(4) Za odpravo takih neravnovesij je treba oblikovati postopek, ki je podrobno določen v zakonodaji.

(5) Večstranski nadzor iz člena 121(3) in (4) Pogodbe je treba dopolniti s posebnimi pravili za odkrivanje, preprečevanje in odpravljanje makroekonomskih neravnovesij.

(6) Ta postopek mora temeljiti na opozorilnem mehanizmu za zgodnje odkrivanje nastajajočih makroekonomskih neravnovesij. Njegova podlaga mora biti okvirna in transparentna preglednica v kombinaciji z ekonomsko presojo.

(7) Preglednica mora biti sestavljena iz omejenega sklopa ekonomskih in finančnih kazalnikov, bistvenih za odkrivanje makroekonomskih neravnovesij, in ustreznih okvirnih pragov. Sestava preglednice se lahko spreminja s časom, med drugim zaradi spreminjajoče se nevarnosti za makroekonomsko stabilnost ali izboljšane razpoložljivosti zadevnih statističnih podatkov.

(8) Prekoračitev enega ali več okvirnih pragov ne pomeni nujno, da nastajajo makroekonomska neravnovesja, saj mora gospodarska politika upoštevati medsebojne povezave med makroekonomskimi spremenljivkami. Z ekonomsko presojo je treba zagotoviti, da se vse informacije – bodisi iz preglednice bodisi ne – obravnavajo v kontekstu in da postanejo del celovite analize.

(9) Komisija mora na podlagi postopka večstranskega nadzora in opozorilnega mehanizma določiti, pri katerih državah članicah je treba opraviti poglobljen pregled. Poglobljen pregled mora zajemati temeljito analizo vzrokov neravnovesij v zadevni državi članici. O njem mora razpravljati Svet in v primeru držav članic, katerih valuta je euro, Euroskupina.

(10) Postopek za spremljanje in odpravljanje škodljivih makroekonomskih neravnovesij s preprečevalnimi in korektivnimi elementi zahteva izboljšana orodja za nadzor, ki temeljijo na orodjih, ki se uporabljajo v postopku večstranskega nadzora. To lahko v primeru resnih neravnovesij, vključno z neravnovesji, ki ogrožajo pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije, vključuje okrepljene nadzorne misije Komisije v države članice in dodatna poročila držav članic.

(11) Pri ocenjevanju neravnovesij je treba upoštevati njihovo resnost, v kolikšni meri se lahko štejejo za netrajna ter kateri morebitni negativni ekonomski in finančni učinki se lahko prelijejo na druge države članice. Upoštevati je treba tudi zmožnost zadevnih držav članic za gospodarsko prilagajanje ter njihove rezultate pri spoštovanju prejšnjih priporočil na podlagi te uredbe in drugih priporočil na podlagi člena 121 Pogodbe v okviru večstranskega nadzora, zlasti širših smernic ekonomskih politik držav članic in Unije.

(12) Če se ugotovijo makroekonomska neravnovesja, je na zadevno državo članico treba nasloviti priporočila, ki bodo služila kot smernice glede ustreznih odzivov politike. Odziv politike zadevne države članice na neravnovesja mora biti pravočasen, pri tem pa je treba uporabiti vse razpoložljive instrumente politike, ki so pod nadzorom javnih organov. Prilagojen mora biti posebnemu okolju in okoliščinam zadevne države članice ter zajemati glavna področja gospodarske politike, po možnosti tudi fiskalno in plačno politiko ter trge dela, trg proizvodov in storitev ter ureditev finančnega sektorja.

(13) Zgodnja opozorila in priporočila Evropskega odbora za sistemska tveganja, naslovljena na države članice ali Unijo, zadevajo makrofinančna tveganja. Lahko tudi upravičujejo ustrezne nadaljnje ukrepe v okviru nadzora neravnovesij.

(14) Če se ugotovijo resna makroekonomska neravnovesja, vključno z neravnovesji, ki ogrožajo pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije, je treba začeti postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem, ki lahko vključuje izdajo priporočil državam članicam, zahteve v zvezi z okrepljenim nadzorom in spremljanjem ter pri državah članicah, katerih valuta je euro, v primeru, da večkrat zaporedoma ne sprejmejo korektivnih ukrepov, možnost ukrepanja proti njim v skladu z Uredbo (EU) št. […/…][4].

(15) Vsaka država članica, proti kateri je bil uveden postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem, mora izdelati načrt korektivnih ukrepov s podrobnostmi o politikah, zasnovanih za izvajanje priporočil Sveta. Načrt mora zajemati časovni razpored izvajanja predvidenih ukrepov. Potrditi ga mora Svet na podlagi poročila Komisije.

(16) Ker zaradi tesnih trgovinskih in finančnih medsebojnih povezav med državami članicami ter prelivanja učinkov nacionalnih gospodarskih politik na Unijo in euroobmočje kot celoto države članice ne morejo zadovoljivo ustvariti učinkovitega okvira za odkrivanje in preprečevanje makroekonomskih neravnovesij in se lahko ta okvir bolje ustvari na ravni Unije, lahko Unija v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji sprejme ukrepe. V skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v istem členu, ta uredba ne presega tega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Poglavje I Vsebina in opredelitve pojmov

ČLEN 1 VSEBINA

Ta uredba določa podrobna pravila za odkrivanje, preprečevanje in odpravljanje makroekonomskih neravnovesij v Uniji.

Člen 2Opredelitve pojmov

V tej uredbi:

(a) „neravnovesja“ pomenijo makroekonomski razvoj, ki negativno vpliva ali lahko negativno vpliva na pravilno delovanje gospodarstva države članice ali ekonomske in monetarne unije ali celotne Unije;

(b) „čezmerna neravnovesja“ pomenijo resna neravnovesja, vključno z neravnovesji, ki ogrožajo pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije.

Poglavje IIOdkrivanje neravnovesij

ČLEN 3 PREGLEDNICA

1. Komisija po posvetovanju z državami članicami izdela okvirno preglednico kot orodje za olajšanje zgodnjega odkrivanja neravnovesij in njihovega spremljanja.

2. Preglednico sestavlja vrsta makroekonomskih in makrofinančnih kazalnikov za države članice. Komisija lahko za te kazalnike določi okvirne spodnje ali zgornje prage kot opozorilne stopnje. Pragi, ki se uporabljajo za države članice, katerih valuta je euro, se lahko razlikujejo od pragov, ki se uporabljajo za druge države članice.

3. Seznam kazalnikov, ki bodo vključeni v preglednico, in pragi za te kazalnike se objavijo.

4. Komisija redno ocenjuje ustreznost preglednice, vključno s sestavo kazalnikov, določenimi pragi in uporabljeno metodologijo, ter jo prilagodi, če je to potrebno za ohranitev ali povečanje zmožnosti odkrivanja nastajajočih neravnovesij in spremljanje njihovega razvoja. Spremembe metodologije in sestave preglednice ter povezanih pragov se objavijo.

Člen 4Mehanizem opozarjanja

1. Komisija vsaj enkrat na leto posodobi vrednosti kazalnikov v preglednici za vsako državo članico. Posodobljena preglednica se objavi.

2. Objavo posodobljene preglednice spremlja poročilo Komisije, ki vsebuje ekonomsko in finančno oceno, obravnava gibanje kazalnikov, pri čemer se po potrebi opira na druge ekonomske in finančne kazalnike, ki so pomembni za odkrivanje neravnovesij. V poročilu se navede tudi, ali prekoračitev spodnjih ali zgornjih pragov v eni državi članici ali več državah članicah pomeni možnost nastanka neravnovesij.

3. Komisija v poročilu navede države članice, za katere meni, da v njih obstajajo neravnovesja ali tveganje zanje.

4. Svet v okviru večstranskega nadzora v skladu s členom 121(3) Pogodbe razpravlja o poročilu Komisije in sprejme sklepe o njem. Euroskupina razpravlja o poročilu, če neposredno ali posredno zadeva državo članico, katere valuta je euro.

Člen 5Poglobljen pregled

1. Komisija ob upoštevanju razprav Sveta in Euroskupine, kot je določeno v členu 4(4), opravi poglobljen pregled za vsako državo članico, za katero meni, da v njej obstajajo neravnovesja ali tveganje zanje. Ta presoja vključuje oceno, ali v zadevni državi članici obstajajo neravnovesja in ali so ta neravnovesja čezmerna.

2. Poglobljen pregled se objavi. V njem se upošteva zlasti:

(a) ali je država članica, ki je predmet pregleda, sprejela ustrezne ukrepe kot odgovor na priporočila Sveta ali pozive, sprejete v skladu s členoma 121 in 126 Pogodbe ter členi 6, 7, 8 in 10 te uredbe, kot je ustrezno;

(b) predvidene politike države članice, ki je predmet pregleda, kot so predstavljene v njenem programu za stabilnost ali konvergenčnem programu in nacionalnem programu reforme;

(c) zgodnja opozorila ali priporočila Evropskega odbora za sistemska tveganja, ki zadevajo državo članico, ki je predmet pregleda.

Člen 6Preventivni ukrepi

1. Če Komisija na podlagi poglobljenega pregleda iz člena 5 te uredbe meni, da v državi članici obstajajo neravnovesja, o tem obvesti Svet. Svet lahko na priporočilo Komisije na zadevno državo članico naslovi potrebna priporočila v skladu s postopkom iz člena 121(2) Pogodbe.

2. Svet o svojih priporočilih obvesti Evropski parlament. Priporočila Sveta se objavijo.

3. Svet enkrat na leto pregleda ta priporočila in jih lahko po potrebi spremeni v skladu z odstavkom 1.

POGLAVJE IIIPostopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem

ČLEN 7 ZAčETEK POSTOPKA V ZVEZI S čEZMERNIM NERAVNOVESJEM

1. Če Komisija na podlagi poglobljenega pregleda iz člena 5 meni, da v zadevni državi članici obstajajo čezmerna neravnovesja, o tem obvesti Svet.

2. Svet lahko na priporočilo Komisije sprejme priporočila v skladu s členom 121(4) Pogodbe, v katerih razglasi obstoj čezmernega neravnovesja in zadevni državi članici priporoči sprejetje korektivnih ukrepov. V priporočilih navede vrsto neravnovesij in podrobno opredeli korektivne ukrepe, ki jih je treba sprejeti, ter rok, v katerem mora zadevna država članica sprejeti te korektivne ukrepe. Svet lahko, kot je določeno v členu 121(4) Pogodbe, priporočila objavi.

Člen 8Načrt korektivnih ukrepov

1. Vsaka država članica, proti kateri se uvede postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem, predloži Svetu in Komisiji načrt korektivnih ukrepov v roku, ki se določi v priporočilih v skladu s členom 7. V načrtu korektivnih ukrepov se navedejo posebni in konkretni ukrepi politike, ki jih je zadevna država članica izvedla ali namerava izvesti, ter časovni razpored za njihovo izvajanje.

2. Svet v dveh mesecih po predložitvi načrta korektivnih ukrepov in na podlagi poročila Komisije oceni načrt korektivih ukrepov. Če na podlagi predloga Komisije meni, da je primeren, sprejme mnenje, v katerem ga potrdi. Če meni, da sprejeti ali predvideni ukrepi iz načrta korektivnih ukrepov ali njihov časovni razpored za izvajanje niso primerni za izpolnitev priporočil, Svet na podlagi predloga Komisije pozove državo članico, naj v novem roku spremeni načrt korektivnih ukrepov. Spremenjeni načrt korektivnih ukrepov se preuči v skladu s postopkom iz tega odstavka.

3. Načrt korektivnih ukrepov, poročilo Komisije in poziv Sveta iz odstavka 2 se objavijo.

Člen 9Spremljanje korektivnih ukrepov

1. Komisija spremlja izvajanje priporočenih korektivnih ukrepov in načrta korektivnih ukrepov s strani zadevne države članice. V ta namen država članica redno poroča Svetu in Komisiji v obliki poročil o napredku, katerih pogostost določi Svet v priporočilu iz člena 7(2).

2. Svet objavi poročila držav članic o napredku.

3. Komisija lahko izvede nadzorne misije v zadevni državi članici, da spremlja izvajanje načrta korektivnih ukrepov.

4. Če se gospodarske razmere spremenijo, lahko Svet na priporočilo Komisije spremeni priporočila, ki jih je sprejel na podlagi člena 7, v skladu s postopkom iz istega člena. Zadevna država članica predloži popravljen načrt korektivnih ukrepov, ki se oceni v skladu s postopkom iz člena 8.

Člen 10Ocena korektivnih ukrepov

1. Svet na podlagi poročila Komisije odloči, ali je zadevna država članica sprejela priporočen korektivni ukrep ali ne.

2. Poročilo Komisije se objavi.

3. Svet sprejme sklepe v roku, ki ga je določil v svojih priporočilih, sprejetih v skladu s členom 7.

4. Kadar odloči, da država članica ni sprejela priporočenega korektivnega ukrepa, Svet na podlagi priporočila Komisije sprejme spremenjena priporočila v skladu s členom 7 in na podlagi priporočila Komisije določi nov rok za korektivni ukrep, v katerem se izvede nova ocena v skladu s tem členom.

5. Kadar Svet odloči, da je država članica sprejela priporočen korektivni ukrep, postopek v zvezi s čezmernim ravnovesjem miruje.

6. Svet redno pregleduje mirovanje postopka za zadevno državo članico v skladu s postopkom iz odstavkov (1) do (5).

Člen 11Končanje postopka v zvezi s čezmernim neravnovesjem

Postopek v zvezi s čezmernim neravnovesjem se konča, ko Svet na priporočilo Komisije sklene, da v državi članici čezmerno neravnovesje ne obstaja več.

POGLAVJE IVKončne določbe

ČLEN 12 ZAčETEK VELJAVNOSTI

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[1] European Economy št. 2/2008, Evropska komisija, Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve.

[2] Komisija se je v preteklosti večkrat zavzela za poglobljeno in širše gospodarsko usklajevanje v euroobmočju, tudi v sporočilu z naslovom Letna izjava o euroobmočju 2009 in v sporočilu iz leta 2008 z naslovom „EMU@10: dosežki in izzivi po desetih letih obstoja ekonomske in monetarne unije“.

[3] UL C , , str. .

[4] UL L […], […], […].