SL Uradni list Evropske unije C 19/28

Objava zahtevka za spremembo v skladu s členom 50(2)(b) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2018/C 19/11)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAJAMČENE TRADICIONALNE POSEBNOSTI, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„BRATISLAVSKÝ ROŽOK“/„PRESSBURGER KIPFEL“/„POZSONYI KIFLI“

EU št.: TSG-SK-02120 – 15.2.2016

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Ime skupine: Cech pekárov a cukrárov Regiónu západného Slovenska Naslov: M.R. Štefánika 10 902 01 Pezinok SLOVENSKO/SLOVAKIA Tel. +421 336413314 E-naslov: sekretariat@cechpekarov.sk

Skupina, ki predlaga spremembo, je skupina, ki je vložila zahtevek za registracijo proizvoda „BRATISLAVSKÝ ROŽOK“/„PRESSBURGER KIPFEL“/„POZSONYI KIFLI“.

2. Država članica ali tretja država

Slovaška republika

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

— ☒ Ime proizvoda — ☒ Opis proizvoda — ☒ Metoda proizvodnje — ☒ Drugo (Navedite.)

Sprememba kontaktnih podatkov skupine vložnikov

Sprememba pridržanja imena

Sprememba kontaktnih podatkov telesa, ki preverja skladnost s specifikacijo proizvoda

Sprememba minimalnih zahtev in postopkov nadzora posebnih lastnosti

4. Vrsta sprememb

— ☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZTP, ki se ne šteje za manjšo v skladu s četrtim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

1. Sprememba kontaktnih podatkov skupine vložnikov

Popravljamo e-naslov skupine vložnikov in repecu@stonline.sk nadomeščamo s sekretariat@cechpekarov.sk.

2. Ime proizvoda

Iz registriranega imena proizvoda „Bratislavský rožok“/„Pressburger Kipfel“/„Pozsonyi kifli“ črtamo nemško ime „Pressburger Kipfel“, ker se ne v Nemčiji ne v Avstriji ne uporablja za poimenovanje te vrste proizvoda. V Nemčiji in Avstriji se najpogosteje uporablja izraz „Pressburger Beugel“.

Novo registrirano ime proizvoda je „Bratislavský rožok“/„Pozsonyi kifli“.

To spremembo vključujemo v celotno besedilo specifikacije.

„Registracija brez pridržanja imena“ nadomeščamo z „Registracija s pridržanjem imena“. Ta sprememba temelji na členu 25(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta.

V interesu Slovaške republike in Madžarske je, da se vpis imena proizvoda „BRATISLAVSKÝ ROŽOK“/„POZSONYI KIFLI“ ohrani v registru zaščitenih označb.

3. Opis proizvoda

V opisu proizvoda spreminjamo težo proizvoda in izraz „40–60 g“ nadomeščamo z izrazom „40–70 g“. Ta sprememba je posledica dogovora z Madžarsko, saj tudi madžarski peki proizvajajo rogljiče „Bratislavský rožok“/„Pozsonyi kifli“ s težo 70 g.

Predlagamo, da se iz opisa proizvoda črta naslednje:

„Kemične lastnosti

— vsebnost maščobe v suhi snovi – najmanj 20 %,

— vsebnost sladkorja v suhi snovi – najmanj 12 %“.

Razlog za to spremembo je, da je vsebnost maščobe določena v točki 3.6 in da vsebnost sladkorja v suhi snovi ni nujen kazalnik.

4. Metoda proizvodnje

Predlagamo, da se iz besedila opisa metode proizvodnje kmetijskega proizvoda ali živila črtajo preglednice, v katerih je naveden recept za 1 000 izdelkov teže 50–55 g, ki se nadomestijo z naslednjim:

„Osnovne surovine za pripravo testa so: pšenična moka, maščoba (margarina za mazanje, margarina za peko, maslo, svinjska mast), sladkor, sol, kvas (0,5–1 % količine moke), jajca, mleko v prahu, vaniljev ali vanilin sladkor, limonina lupina ali posušena limonina lupina, voda; uporabi se lahko cimetov sladkor. Testo mora vsebovati najmanj 30 % maščobe glede na uporabljeno količino moke. Za orehov nadev se mletim orehom običajno dodajo kristalni sladkor (ali med), sladke drobtinice, vaniljev ali vanilin sladkor in cimetov sladkor, ta mešanica pa se nato prelije z vrelo vodo ali mlekom. Za makov nadev se mletemu maku običajno dodajo kristalni sladkor (ali med), sladke drobtinice in vaniljev ali vanilin sladkor, ta mešanica pa se nato prelije z vrelo vodo ali mlekom. Za izboljšanje okusa se nadevu lahko doda (slivova ali marelična) marmelada ali rozine.“

Razlog za to spremembo je, da različni proizvajalci na Slovaškem in Madžarskem uporabljajo različne sestavine v različnih deležih in da recept ni posebna značilnost tega proizvoda. Posebnost proizvoda je rezultat dela peka ali slaščičarja. Iz razlogov, povezanih z nadzorom nad minimalnimi parametri končnega proizvoda, ni treba določiti deleža različnih sestavin. Zato predlagamo, da se recept nadomesti z naslednjim besedilom, v katerem so upoštevane uporabljene sestavine ter ki proizvajalcem (vključno s tujimi) omogoča, da uporabijo sestavine, ki so v zadevni regiji na voljo, se dejansko uporabljajo in so skladne s pričakovanji potrošnikov, pri čemer sledijo tradicionalnim receptom, ki se med posameznimi regijami nekoliko razlikujejo.

V besedilu opisa metode proizvodnje izraz „vaniljin sladkor“ nadomeščamo z naslednjim: „vaniljev ali vanilin sladkor“.

Razlog za to spremembo je, da se vanilin sladkor zdaj uporablja pogosteje kot vaniljev sladkor. To nikakor ne vpliva na končni proizvod. To spremembo vključujemo v celotno besedilo specifikacije.

V slovaški različici besedila o metodi proizvodnje popravljamo izraz „žemle“ (hlebčki) in ga nadomeščamo z izrazom „klonky“ (kepe).

Razlog za to spremembo je odločitev, da se uporabi tehnični izraz. V besedilu o metodi proizvodnje predlagamo, da se izraz „katerih premer se […] zožuje“ popravi in nadomesti z izrazom „ki se […] zožujejo“.

Razlog za to spremembo je odločitev, da se zaradi večje natančnosti uporabi tehnični izraz.

V drugem odstavku besedila o metodi proizvodnje predlagamo, naj se na konec stavka „Makov nadev se pripravi z vrelo vodo“ vstavi besedilo „(dodamo tekočino, ki predstavlja 35 do 40 % količine makovih zrn)“, da se v receptu natančneje določi količina uporabljene tekočine in zagotovi kakovost proizvoda.

Stavek „S sladkimi drobtinicami se lahko nadomesti največ 10 % teže mletih orehovih jedrc“ se popravi in nadomesti z naslednjim: S sladkimi drobtinicami se lahko nadomesti največ 10 % teže mletih orehovih jedrc ali makovih zrn. Razlog za to spremembo je skrb za zagotavljanje kakovosti proizvoda in natančno navedbo uporabljene količine drobtinic.

Temperaturo in čas peke je treba popraviti zaradi spremembe velikosti proizvoda v točki 3.5 ter upoštevanja različnih vrst in modelov pečic.

Predlagamo spremembo temperature na 170–220 °C in čas peke za proizvode, ki tehtajo 50–70 g, na 15–20 minut.

Razloga za to spremembo sta poenotenje temperatur peke za različne vrste in modele pečic ter povečanje teže proizvoda s 60 g na 70 g.

Pri označevanju predlagamo, da se vstavi naslednji stavek: „Upoštevati je treba najmanjšo velikost logotipa, ki je 15 mm.“ Gre namreč za obveznost, ki jo določa veljavna zakonodaja in ki jo proizvajalci pozabljajo upoštevati.

Pri metodi prodaje in prodajnih mestih vstavljamo naslednje: „Če se proizvod prodaja brez embalaže, mora biti logotip ZTP nameščen na oznaki cene poleg imena proizvoda ali na informativni tabli, postavljeni v bližino proizvoda.“

Razlog za to spremembo je, da bi se potrošniku zagotovile natančnejše informacije, kadar se proizvod prodaja brez embalaže.

Popravljamo besedilo o shranjevanju. Črtamo besedilo „shranjuje se na temperaturi do +10 °C“ in ga nadomeščamo z naslednjim: „Shranjevanje: pri sobni temperaturi. Proizvod se lahko hrani tri do 10 dni, odvisno od uporabljene količine kvasa.“

Razlog za to spremembo je, da je bila to neutemeljena obveznost, zaradi katere se je zmanjševala kakovost prodajanih proizvodov, poleg tega je bila pogosto prezrta in je proizvajalcem povzročala težave zaradi visoke vsebnosti maščobe v proizvodu. Zahteva glede temperature shranjevanja je bila v prejšnji specifikaciji navedena le zato, ker je bil proizvod razvrščen med fino pecivo.

5. Posebnost kmetijskega proizvoda ali živila

V peti alinei dodajamo naslednje: „Proizvod se ne sme izdelovati kot predpečen in zamrznjen nedokončan proizvod, ki ga je treba pred končno peko odmrzniti; vedno se izdeluje kot svež proizvod.“

Razlog za to spremembo je, da mora biti proizvod svež in izdelan po tradicionalnem receptu; v preteklosti se zamrzovanje in predhodna peka nista uporabljala.

V šesti alinei popravljamo besedilo o uporabi beljaka in rumenjaka pred peko s črtanjem izraza „dvakrat“.

Razlog za to spremembo je, da proizvajalec ni omejen, če želi doseči marmornat videz – tega ni treba predpisati. To nikakor ne vpliva na končni proizvod.

6. Minimalne zahteve in postopki nadzora posebnih lastnosti

Spreminjamo prvi stavek in vanj vstavljamo naslednje: „mora vsebovati najmanj 30 % maščobe glede na uporabljeno količino moke.“

Razlog za to spremembo je uskladitev s točkama 3.6 in 3.7 specifikacije.

Črtamo „kemične in mikrobiološke“ zahteve in ohranjamo le fizikalne.

Ta sprememba je potrebna, ker v zakonodaji mikrobiološke zahteve niso navedene in opredeljene, razen navedbe, da niso utemeljene ob nadzoru, ki se opravi pred dajanjem na trg, in ker kemijske zahteve sploh niso bile opredeljene v prvotni specifikaciji. Namen spremembe je večja terminološka natančnost.

7. Organi ali telesa, ki preverjajo skladnost s specifikacijo proizvoda

Sprememba e-naslova telesa, ki preverja skladnost s specifikacijo proizvoda, ki je zdaj: buchlerova@svps.sk.

Razlog za to spremembo je sprememba e-naslova znotraj organizacije.

SPECIFIKACIJA PROIZVODA ZA ZAJAMČENO TRADICIONALNO POSEBNOST

„BRATISLAVSKÝ ROŽOK“/„POZSONYI KIFLI“

EU št.: TSG-SK-02120 – 15.2.2016

Slovaška republika

1. Ime za registracijo

„Bratislavský rožok“/„Pozsonyi kifli“

2. Vrsta proizvoda

Skupina 2.24 Kruh, fino pecivo, slaščice, keksi in drugi pekovski izdelki

3. Razlogi za registracijo

3.1 Gre za proizvod

— ☒ katerega način proizvodnje, predelava ali sestava ustreza tradicionalni praksi za zadevni proizvod ali živilo, — ☐ ki je proizveden iz surovin ali sestavin, ki se tradicionalno uporabljajo.

Slovaško ime „Bratislavský rožok“ se je začelo uporabljati okrog leta 1920, ko se je mesto Pressburg, takrat del Češkoslovaške in glavno mesto Slovaške, preimenovalo v Bratislavo. S tem letom se je ime peciva prilagodilo novemu imenu mesta, od tod ime „Bratislavský rožok“ (bratislavski rogljič). Potem ko je bilo sprejeto novo ime mesta, se je namesto običajnega izraza „Beugel“ začel v Avstriji uporabljati izraz „Kipfel“, skupaj s starim imenom mesta. Ime, ki se je prvotno uporabljalo v madžarskem jeziku, je bilo „Pozsonyi patkó“, ki dobesedno pomeni „bratislavska podkvica“. Glede na zdaj razpoložljive informacije številni madžarski peki ali slaščičarji, zlasti v Budimpešti, ta proizvod izdelujejo in tržijo pod imenom „Pozsonyi kifli“; v tem imenu, ki je prevod za „Bratislavský rožok“, je uporabljeno ime mesta, ki se je uporabljalo do leta 1918. Zaradi trenutne rabe predlagamo, naj se v madžarščini obdrži ime „Pozsonyi kifli“.

3.2 Gre za ime

— ☒ ki se tradicionalno uporablja za označevanje specifičnega proizvoda, — ☐ ki opredeljuje tradicionalne ali posebne lastnosti proizvoda.

Proizvod je poseben zaradi svoje zgodovinsko uveljavljene sestave in metode proizvodnje. Ime „Bratislavský rožok“ se uporablja izključno za to posebno vrsto finih pekovskih izdelkov ali finega peciva.

Posebnost proizvoda je njegova značilna površina, ki je „marmorirana“, z rahlimi lisami, ki so svetlejše od preostale zgornje skorje. Drugi fini pekovski izdelki ali fino pecivo nimajo take površine.

— Proizvod se razlikuje od podobnih vrst finih pekovskih izdelkov ali finega peciva na trgu po obliki in teži, pa tudi po različnih nadevih. Testo vsebuje več maščobe kot drugi izdelki in nobena druga vrsta finih pekovskih izdelkov nima marmorirane površine.

— Proizvod ima posebno aromo in okus, ki mu jo daje (makov ali orehov) nadev.

— Proizvod ima značilen videz in obliko podkvice ali črke C.

Za ohranitev tradicionalne značilnosti proizvoda je treba pri njegovi pripravi upoštevati naslednje zahteve za recept:

— testo mora vsebovati najmanj 30 % maščobe glede na uporabljeno količino moke,

— teža nadeva mora biti najmanj 40 % skupne teže pečenega proizvoda,

— proizvod se s celotno jajčno vsebino ali samo z rumenjakom premaže pred pečenjem, tako da se v skladu z metodo proizvodnje na pečenem proizvodu ustvari marmornati videz.

4. Opis

4.1 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1, vključno z njegovimi glavnimi fizikalnimi, kemijskimi, mikrobiološkimi ali organoleptičnimi značilnostmi, ki dokazujejo posebne lastnosti proizvoda (člen 7(2) te uredbe)

Fini pekovski izdelek ali fino pecivo z makovim ali orehovim nadevom, s svetlečo in marmorirano površino.

Organoleptične značilnosti

Barva: rjava do temno rjava skorja; v prerezu po nekaj milimetrih grobega ovoja iz testa je samo nadev – makov nadev je temno sive do črne barve, orehov nadev pa rjave barve.

Videz: enakomerno svetleča rjava do temno rjava površina z rahlimi, svetlejšimi žilami, ki spominja na marmor, na zgornji skorji.

Čvrstost: površina čvrsta in tanka, drobljiva pri lomljenju.

Aroma in okus nežna, značilna za izbrani nadev (tj. značilen okus po orehih ali maku), prijeten sladek okus z aromo uporabljenih sestavin.

Fizikalne značilnosti

Oblika: proizvod z makovim nadevom ima obliko podkvice, ki se od sredine proti koncema postopoma zožuje, medtem ko ima proizvod z orehovim nadevom obliko črke C.

Teža: navadno 40–70 g.

4.2 Opis metode proizvodnje proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1, ki jo morajo proizvajalci upoštevati, po potrebi vključno z vrsto in značilnostmi uporabljenih surovin ali sestavin, in metode, po kateri je proizvod pripravljen (člen 7(2) te uredbe)

Osnovne surovine za pripravo testa so: pšenična moka, maščoba (margarina za mazanje, margarina za peko, maslo, svinjska mast), sladkor, sol, kvas (0,5–1 % količine moke), jajca, mleko v prahu, vaniljev ali vanilin sladkor, limonina lupina ali posušena limonina lupina, voda; uporabi se lahko cimetov sladkor. Testo mora vsebovati najmanj 30 % maščobe glede na uporabljeno količino moke, teža nadeva pa mora biti najmanj 40 % skupne teže končnega proizvoda.

Za orehov nadev se mletim orehom običajno dodajo kristalni sladkor (ali med), sladke drobtinice, vaniljev ali vanilin sladkor in cimetov sladkor, ta mešanica pa se nato prelije z vrelo vodo ali mlekom.

Za makov nadev se mletemu maku običajno dodajo kristalni sladkor (ali med), sladke drobtinice in vaniljev ali vanilin sladkor, ta mešanica pa se nato prelije z vrelo vodo ali mlekom.

Za izboljšanje okusa se nadevu lahko doda (slivova ali marelična) marmelada ali rozine.

Metoda proizvodnje

Testo pripravimo tako, da moko zmešamo z vodo ali vodo, ki smo ji dodali mleko v prahu, kvasom, soljo, sladkorjem in jedilno maščobo. Maščobo lahko najprej zmešamo z moko, ostale surovine pa dodamo pozneje. Umešano testo pustimo vzhajati 30 do 40 minut. Ko testo vidno naraste, se na hitro pregnete in razdeli na kose, ki se oblikujejo v kepe. Potem ko te vzhajajo 15 do 20 minut, se zvaljajo v elipsaste trakove, ki po daljši osi merijo 12 do 15 cm. Trak zvaljanega testa mora biti debel 2 do 3 mm. Makov ali orehov nadev se položi na zvaljane elipsaste trakove testa, ki se zavijejo v 12 do 15 cm dolge valjaste zvitke, ki se od sredine proti koncema postopoma zožujejo. Ko je nadev zavit, je treba robova testa enakomerno spojiti in treba je poskrbeti, da je ta spoj na spodnji strani proizvoda, ko se postavi na pekač. Proizvod z makovim nadevom se oblikuje v podkvico, proizvod z orehovim nadevom pa v obliko črke C. Obliki morata biti dovolj različni, da se že na prvi pogled vidi, kateri nadev vsebujeta.

Makov nadev se pripravi z vrelo vodo (dodamo tekočino, ki predstavlja 35 do 40 % količine makovih zrn). Makov nadev se pripravi tako, da se sladkor raztopi v majhni količini vode in zavre (namesto sladkorja se lahko uporabi med). Raztopljenemu sladkorju se ob stalnem mešanju in vretju postopno dodajajo mleta makova semena, pomešana z mlekom v prahu, sladkimi drobtinicami in rozinami, dokler ne nastane precej gosta masa. Potem ko se je makov nadev ohladil in še zgostil, se mu za boljši okus doda sveže naribana limonina lupina ali limonina krema, po potrebi pa še cimet ali malo vaniljevega sladkorja. Orehov nadev se ne kuha, ampak se zmleta orehova jedrca samo zmešajo s sladkorjem (ali medom), rozinami, mlekom v prahu, vročo vodo, vaniljevim ali vanilin sladkorjem in mletim cimetom. S sladkimi drobtinicami se lahko nadomesti največ 10 % teže mletih orehovih jedrc ali makovih zrn.

Kot sta nadeva hladna, morata biti dovolj gosta, da lahko iz njiju ročno oblikujemo svaljke.

Oblikovani proizvodi se položijo na pekač in premažejo s celotno jajčno vsebino ali samo z rumenjakom. Zlato zapečeni proizvodi se na pekaču postavijo na hladno mesto z dobrim kroženjem zraka, da se njihova površina počasi suši. Ko je površina suha in proizvodi rahlo narastejo, se znova premažejo s stepeno jajčno vsebino, se pustijo posušiti in se nato postavijo v komoro za vzhajanje testa. Vzhajani proizvodi se pečejo kot fini pekovski izdelki iz kvašenega testa. Med vzhajanjem in zlasti med peko se na suhi površini ustvarjajo drobne razpoke in značilna marmorirana struktura zgornje skorje proizvoda.

Proizvodi se pečejo brez pare pri temperaturi 170–220 °C.

Čas peke je odvisen od teže proizvoda. Za proizvode, ki imajo 40–50 g, je čas peke 10–12 minut; za proizvode, ki imajo 50–70 g, pa je čas peke 15–20 minut.

Ko se pečeni proizvodi ohladijo, so pripravljeni za razpošiljanje in prodajo.

Tehnične in pekovske izgube zaradi teže proizvoda in čvrstosti nadeva znašajo do približno 10 %.

Označevanje: ime proizvoda „Bratislavský rožok“ ali enakovredno ime v madžarščini mora biti poudarjeno. Vsebovati mora logotip Evropske unije ali logotip in napis „Zajamčena tradicionalna posebnost“. Na embalaži je lahko tudi kratica ZTP. Upoštevati je treba najmanjšo velikost logotipa, ki je 15 mm.

Metoda in prodajna mesta: proizvod se prodaja po kosih na posebnih prodajnih mestih proizvajalca ali v slaščičarnah, kavarnah in lokalih hitre prehrane. Če se proizvod prodaja brez embalaže, mora biti logotip ZTP nameščen na oznaki cene poleg imena proizvoda ali na informativni tabli, postavljeni v bližino proizvoda.

Shranjevanje: pri sobni temperaturi.

Proizvod se lahko hrani tri do 10 dni, odvisno od uporabljene količine kvasa.

Proizvod se izdeluje ročno in ne industrijsko.

Proizvod se ne sme izdelovati kot predpečen in zamrznjen nedokončan proizvod, ki ga je treba pred končno peko odmrzniti; vedno se izdeluje kot svež proizvod.

4.3 Opis ključnih elementov, ki opredeljujejo tradicionalne lastnosti proizvoda (člen 7(2) te uredbe)

Tradicionalna narava proizvoda temelji na njegovi tradicionalni sestavi, v skladu s katero mora teža nadeva znašati več kot 40 % skupne teže končnega proizvoda.

Proizvod se s svojim posebnim imenom izdeluje že več kot dve stoletji tudi v sosednjih državah Madžarski in Avstriji, s katerima je bila Slovaška pred malo manj kot 90 leti v isti državi.

V knjigi Vladimírja Tomčíka S vareškou dvoma tisícročiami (Po sledeh 2 000-letne gastronomije) piše, da vpisi v poslovnih knjigah dokazujejo, da so rogljiče „Bratislavský rožok“ v gostiščih stregli že od leta 1590, čeprav je skrivnost njegove izdelave še veliko starejša.

V publikaciji Ulice a námestia mesta Bratislavy (Ulice in trgi mesta Bratislava) avtorja Tivadarja Ortvaya, objavljeni v Bratislavi leta 1905, je na strani 305 zapisano: „nedaleč od slaščičarne Viktorja Mayerja se v stari Scheuermannovi pekarni (zdaj Laudova) pečejo makove in orehove podkvice, posebnost, po kateri je zaslovela Bratislava.“ (Ulice a námestia mesta Bratislavy; Zgodovina mesta po imenih ulic in trgov na podlagi izvirne raziskave dr. Tivadarja Ortvaya, Bratislava, 1905; natisnil F. K. Wigand. Na straneh 304 in 305 v madžarščini je v knjigi, navedeni v Prilogi 1, omenjena Scheuermannova pekarna v povezavi z današnjim trgom Hviezdoslavovo námestie. V ustreznem delu besedila je zapisano: „V bližini je bivša Scheuermannova (zdaj Laudova) pekarna, ki peče makove in orehove podkvice, zaradi katerih je Bratislava postala znana po tej specialiteti. Druga taka specialiteta pa je ‚bratislavský suchár‘ […]“)

V publikaciji Chlieb náš každodenný (Naš vsakdanji kruh) avtorjev V. Szemesa in V. Karoviča, objavljeni v Bratislavi leta 1992, na strani 52 piše: „Na miklavževo leta 1785 je pek Schiermann v svoje izložbeno okno postavil novo vrsto pekovskega izdelka z nadevom, ki je šel v zgodovino kot ‚prešpurské beugle‘.“ Razliko med imenoma Scheuermann in Schiermann štejemo za tipkarsko napako, pravo ime peka je bilo Scheuermann.

Kmalu so številni bratislavski peki začeli peči rogljiče „Bratislavský rožok“. Eden najbolj znanih je bil Ágoston Schwappach, čigar pekarna je bila ustanovljena leta 1834, pekla pa je makove in orehove podkvice. Med nasledniki pekov Scheuermanna in Laude, ki sta pekla rogljiče „Bratislavský rožok“, sta bila pekovski mojster Johann Korče, ki je živel od leta 1851 do leta 1919 in je bil vitez reda Franca Jožefa, ter njegov sin, pekovski mojster Hans Korče. Družino Korče je nasledil Emil Kastner.

Dobro znana je bila tudi pekarna Gustáva Wendlerja na Štefánikovi ulici v Bratislavi, ki je rogljiče „Bratislavský rožok“ pošiljala tudi po pošti.

V nekdanjem bratislavskem časopisu Pressburger Wegweiser iz leta 1863 je Anton Pressberger, slaščičar in pek, med drugim oglaševal „makove in orehove beugle“.

V dunajskem časopisu Neue Freie Presse z dne 16. aprila 1938 najdemo recept za „Pressburger Kipfel – Bratislavské rožky“. Vsebina recepta in opis metode proizvodnje sta skoraj enaka, kot se uporabljata danes.

Tudi Terézia Vansová in Ján Babilon sta opisala rogljiče „Bratislavský rožok“ v svoji knjigi iz leta 1870.

Sčasoma so peki in slaščičarji začeli izdelovati rogljiče „Bratislavský rožok“ v številnih evropskih mestih, zlasti v Avstriji, na Češkem in na Madžarskem. Glede na informacije, zbrane med pekovskimi strokovnjaki v drugih državah, se je proizvod z imenom „Bratislavský rožok“ izdeloval v številnih mestih ali pa so bili vsaj znani njegova oblika, približen recept in metoda proizvodnje. Praktično usposabljanje za izdelavo rogljiča „Bratislavský rožok“ se je izvajalo na strokovnih šolah za pekarstvo in slaščičarstvo v nekdanji Češkoslovaški, zlasti po letu 1950. Ime „Bratislavský rožok“ se je začelo uporabljati šele leta 1918 po ustanovitvi Češkoslovaške in preimenovanju mesta iz prvotnega Pressburga ali Pozsonyja v Bratislavo. Spremenilo se je tudi ime proizvoda. Izvirno ime „beugle“ se je v madžarščini spremenilo v „patkó“, kar pomeni „podkvica“. Izraz „rožok“ se je očitno začel uporabljati šele skupaj z novim imenom mesta. Na Madžarskem se ime „Pozsonyi kifli“ („Bratislavský rožok“) uporablja še danes, tj. s starim imenom za mesto in novim imenom za obliko. V Avstriji se tudi pogosteje uporablja ime „Pressburger Kipfel“, izraz „Beugel“ pa je redkejši.

Rogljiči „Bratislavský rožok“ imajo bogato zgodovino, priljubljeni pa so še danes. Po ocenah se na Slovaškem redno izdeluje v več kot 20 pekarnah in slaščičarnah, vsaj enkrat tedensko pa še pri desetinah drugih izdelovalcev.

Zadruga slovaških pekov je v letih 1999 in 2005 rogljič „Bratislavský rožok“ predstavila kot tekmovalni proizvod na finalu svetovnega pokala pekov Lesaffre v Parizu in zanj prejela visoke ocene sodnikov.

Na začetku leta 2007 je bilo kot del razstave Danubius Gastro v Bratislavi prvič v zgodovini organizirano mednarodno tekmovanje za najboljši rogljič „Bratislavský rožok“, na katerem je sodelovalo devet skupin iz treh držav (naslovnica časopisa Bratislavské novíny z dne 25. januarja 2007).

Poleg različnih člankov v Bratislavské noviny so bile informacije o tem tekmovanju objavljene še v več nacionalnih časopisih.

V dnevniku Nový čas je bil 25. julija 2008 objavljen članek o rogljiču „Bratislavský rožok“. V članku je tudi tradicionalni recept iz leta 1938, v opisu proizvoda pa piše, da „… se proizvod z makovim nadevom oblikuje v podkvico, proizvod z orehovim nadevom pa v obliko črke C“.

V članku z naslovom „Bratislavský rožok – tradicija z dolgo zgodovino“ je na strani 52 revije Epicure navedeno, da se proizvod „z makovim nadevom oblikuje v podkvico, proizvod z orehovim nadevom pa v obliko črke C“.

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.