OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Izraz „trgovec z blagom“ obsega širok spekter akterjev na trgih z energijo in primarnimi proizvodi; nekateri trgujejo izključno s pogodbami v zvezi z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago in so po funkciji in tveganju podobni investicijskim podjetjem, za druge pa je trgovanje z izvedenimi finančnimi instrumenti na blago le pomožna dejavnost poleg proizvodnje primarnih proizvodov. Zahteve, ki jih določata Uredba (EU) št. 575/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o kapitalskih zahtevah) in Direktiva 2013/36/EU (v nadaljnjem besedilu: direktiva o kapitalskih zahtevah), se uporabljajo tako za kreditne institucije kot tudi za investicijska podjetja. Bonitetni režim, ki se uporablja za investicijska podjetja, izhaja iz režima za kreditne institucije in je prilagojen investicijskim storitvam, ki jih investicijska podjetja opravljajo.

Člena 493(1) in 498(1) uredbe o kapitalskih zahtevah trgovce z blagom („investicijska podjetja, katerih glavne dejavnosti obsegajo izključno zagotavljanje investicijskih storitev ali izvajanje dejavnosti v zvezi s finančnimi instrumenti, določenimi v točkah 5, 6, 7, 9 in 10 oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES, in za katere dne 31. decembra 2006 Direktiva Sveta 93/22/EGS z dne 10. maja 1993 o investicijskih storitvah na področju vrednostnih papirjev ni veljala“) izvzemata iz zahtev glede velikih izpostavljenosti oziroma kapitalskih zahtev.

Obe izjemi prenehata veljati 31. decembra 2017. Ta samoderogacijska klavzula je bila sprva vključena v uredbo o kapitalskih zahtevah, da bi se regulatorjem zagotovilo dovolj časa za določitev bonitetne ureditve, prilagojene profilu tveganja trgovcev z blagom. Zato člena 493(2) in 498(2) uredbe o kapitalskih zahtevah določata, da Komisija do konca leta 2015 pripravi poročili. Na podlagi teh poročil se lahko Komisija odloči, da bo podala predloge za spremembo uredbe o kapitalskih zahtevah. Komisija mora v istem roku predložiti tudi poročilo o ustrezni ureditvi bonitetnega nadzora investicijskih podjetij na splošno. Tudi v tem primeru lahko poročilu sledi predlog Komisije.

Ker so navedena poročila povezana, se je Komisija odločila, da bo izvedla en sam pregled (v nadaljnjem besedilu: „pregled investicijskih podjetij“) in pripravila skupno poročilo o zgoraj navedenih vprašanjih. To je bilo potrebno, da bi se zagotovil razvoj usklajenega bonitetnega okvira za vse vrste investicijskih podjetij. Pregled investicijskih podjetij je že v teku; Komisija je Evropski bančni organ (EBA) in Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) zaprosila za tehnični nasvet o tej zadevi. Oba organa naj bi nasvet podala do konca septembra 2015. Komisija bo nato na podlagi tega nasveta pripravila svoje poročilo. Če se bo Komisija odločila spremeniti obstoječi bonitetni okvir za investicijska podjetja, bo v poročilu podrobno opredelila naslednje korake pri pregledu investicijskih podjetij in na splošno predstavila spremembe, o katerih razmišlja.

Pregled investicijskih podjetij je kompleksen projekt, ki ne bo končan do konca tega leta. Zato ni verjetno, da bi se kakršna koli zakonodaja, ki bo nastala na podlagi tega pregleda, pripravila, sprejela in začela izvajati pred iztekom veljavnosti sedanjih izjem (tj. pred koncem leta 2017). To ima posledice za trgovce z blagom: če do takrat ne bo vzpostavljen poseben bonitetni okvir, ki bi lahko nastal na podlagi pregleda investicijskih podjetij, bodo zanje od 1. januarja 2018 veljale zahteve iz uredbe o kapitalskih zahtevah in direktive o kapitalskih zahtevah v celoti.

Pri tem se pojavljata dva problema. Prvič, za trgovce z blagom bi veljale zahteve iz uredbe o kapitalskih zahtevah in direktive o kapitalskih zahtevah v celoti brez zavestne (in informirane) odločitve, da je taka obravnava zanje zares najbolj ustrezna. Drugič, ob predpostavki, da bi na podlagi pregleda investicijskih podjetij nastal bonitetni okvir, prilagojen trgovcem z blagom, bi bili ti prikrajšani za stabilen regulativni okvir. V zelo kratkem času (eno do dve leti) bi sedanjo obravnavo, pri kateri so izvzeti iz zahtev glede velikih izpostavljenosti in kapitalskih zahtev, začasno nadomestila obravnava, pri kateri bi zanje veljale vse zahteve iz uredbe o kapitalskih zahtevah in direktive o kapitalskih zahtevah, nato pa zgoraj navedeni posebej zanje prilagojeni bonitetni okvir. Tega ne želimo.

Da bi preprečili tako situacijo, je primerno podaljšati veljavnost obstoječih izjem iz uredbe o kapitalskih zahtevah. Pri podaljšanju je treba upoštevati čas, ki bo potreben za dokončanje pregleda investicijskih podjetij ter za pripravo, sprejetje in izvajanje kakršne koli zakonodaje, ki bi lahko nastala na podlagi tega pregleda.