SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 19/2007,

ki ga je sprejel Svet dne 8. novembra 2007

z namenom sprejetja Direktive 2007/…/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti

(2007/C 307 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 47(2), 55 in 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (5) , je vzpostavila regulativni okvir za poštni sektor na ravni Skupnosti, vključno z ukrepi za zagotovitev univerzalne storitve in določitvijo največjega števila poštnih storitev, ki jih države članice lahko rezervirajo za svojega izvajalca(-e) univerzalne storitve, z namenom ohranitve univerzalne storitve, ki naj bi se postopno in v vedno večji meri zmanjševala, in časovni razpored za sprejemanje odločitev o nadaljnjem odpiranju trga za vzpostavitev notranjega trga poštnih storitev.

Člen 16 Pogodbe poudarja položaj, ki ga imajo storitve splošnega gospodarskega pomena v okviru skupnih vrednot Evropske unije, kot tudi njihovo vlogo pri pospeševanju socialne in teritorialne kohezije. Navaja, da je treba delovanje takšnih storitev zagotoviti na podlagi načel in pogojev, ki omogočajo izpolnjevanje njihovih nalog.

Ker so poštne storitve bistven instrument komunikacije in izmenjave informacij, je njihova vloga nujnega pomena za doseganje ciljev socialne, ekonomske in teritorialne kohezije v Uniji. Poštna omrežja imajo pomembne teritorialne in socialne razsežnosti, ki omogočajo splošen dostop do bistvenih lokalnih storitev.

Ukrepi na področju poštnih storitev bi morali biti zasnovani tako, da se naloge Skupnosti v skladu s členom 2 Pogodbe, in sicer spodbujanje skladnega, uravnoteženega in trajnostnega razvoja gospodarskih dejavnosti, visoke stopnje zaposlenosti in socialne zaščite, trajne in neinflatorne rasti, visoke stopnje konkurenčnosti in konvergence gospodarskih učinkov, zviševanja ravni in kakovosti življenja, gospodarske in socialne kohezije ter solidarnosti med državami članicami, dosežejo kot cilji.

Evropski poštni trgi so zaradi razvoja, ki so ga sprožili tehnični napredek, deregulacija in posledično večja konkurenčnost, v zadnjih letih doživeli korenite spremembe. Zaradi globalizacije je treba ubrati proaktiven in v razvoj usmerjen pristop, sicer bodo državljani Unije prikrajšani za ugodnosti, ki jih prinašajo takšne spremembe.

Evropski svet je v sklepih glede vmesnega pregleda lizbonske strategije z dne 22. in 23. marca 2005 ponovno navedel pomen dokončnega oblikovanja notranjega trga kot instrumenta za pospeševanje rasti in ustvarjanje večjega števila in boljših delovnih mest ter pomembno vlogo, ki jo morajo imeti učinkovite storitve splošnega gospodarskega pomena v konkurenčnem in dinamičnem gospodarstvu. Ti sklepi se še naprej uporabljajo za poštne storitve, ki so pomemben instrument komunikacije, trgovine ter socialne in teritorialne kohezije.

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 2. februarja 2006 o uporabi Poštne direktive (6) je poudarila socialni in gospodarski pomen učinkovitih poštnih storitev ter njihovo pomembno vlogo v okviru lizbonske strategije in navedla, da so doslej sprejeti ukrepi reforme privedli do pomembnega pozitivnega razvoja v poštnem sektorju, skupaj z večjo kakovostjo, večjo učinkovitostjo in boljšo usmerjenostjo k uporabnikom. V svoji resoluciji je Evropski parlament pozval Komisijo, naj se zaradi občasno izrazito različnega razvoja obveznosti v državah članicah na področju univerzalne storitve pri pripravi študije o možnostih posveti zlasti kakovosti univerzalne storitve in njenemu prihodnjemu financiranju ter naj v okviru te študije predlaga njeno opredelitev, področje uporabe in ustrezno financiranje.

V skladu z Direktivo 97/67/ES je bila izvedena študija o možnostih, ki je za vsako državo članico ocenila vpliv popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti leta 2009 na univerzalno storitev. Komisija je prav tako izvedla natančen pregled poštnega sektorja v Skupnosti, vključno z naročilom študij o gospodarskem, družbenem in tehnološkem razvoju v sektorju in se je obširno posvetovala z zainteresiranimi stranmi.

Študija o možnostih navaja, da je osnovni cilj zagotovitve trajnostnega zagotavljanja univerzalne storitve, ki ustreza standardu kakovosti, ki so ga države članice določile v skladu z Direktivo 97/67/ES, mogoče zagotoviti po vsej Skupnosti do leta 2009 brez potrebe po rezerviranem področju.

Postopno odpiranje poštnega trga konkurenci je dalo izvajalcem univerzalne storitve dovolj časa za uvedbo ukrepov posodobitve in prestrukturiranja, ki so potrebni za zagotavljanje dolgoročne sposobnosti preživetja pod novimi tržnimi pogoji, poleg tega pa je državam članicam omogočilo, da prilagodijo svoje regulativne sisteme bolj odprtemu okolju. Države članice lahko izkoristijo priložnost, ki jim jo ponuja obdobje prenosa in čas, ki je potreben za uvedbo učinkovite konkurence, da bi nadaljevale z nadaljnjo posodobitvijo in prestrukturiranjem izvajalcev univerzalne storitve kot je to potrebno.

V poštnem sektorju je veliko gonil za spremembe, predvsem povpraševanje in spreminjajoče se potrebe uporabnikov, organizacijske spremembe, avtomatizacija in uvajanje novih tehnologij, nadomeščanje z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi in odpiranje trga. Izvajalci poštnih storitev lahko za kosanje s konkurenco ter novimi zahtevami potrošnikov in za zagotavljanje novih virov financiranja razširijo svoje dejavnosti z izvajanjem storitev elektronskega poslovanja ali drugih storitev informacijske družbe.

Izvajalci poštnih storitev, vključno z izvajalci, določenimi za opravljanje univerzalne storitve, se spodbujajo k izboljševanju učinkovitosti, nastale iz novih konkurenčnih izzivov (kot so digitalizacija in elektronske komunikacije), ki se razlikujejo od tradicionalnih poštnih storitev, kar bo že samo po sebi prispevalo k veliko večji konkurenčnosti.

Popolno odprtje trga bo pripomoglo k razširitvi celotnega obsega poštnega trga. Prispevalo bo tudi k vzdrževanju trajnega in kakovostnega zaposlovanja med izvajalci univerzalne storitve kot tudi pospešilo ustvarjanje novih delovnih mest pri drugih izvajalcih, novih konkurentih in povezanih gospodarskih dejavnostih. Ta Direktiva ne posega v pristojnost držav članic za določanje zaposlitvenih pogojev v sektorju poštnih storitev, kar pa ne bi smelo voditi v nelojalno konkurenco. Pri pripravah na odprtje trga poštnih storitev bi se morala upoštevati socialna vprašanja.

Podeželska poštna omrežja, med drugim v gorskih in otoških regijah, imajo pomembno vlogo pri integraciji podjetij v nacionalno/svetovno gospodarstvo in pri ohranjanju kohezije v socialnem in zaposlitvenem smislu. Poleg tega lahko podeželske pošte v oddaljenih regijah zagotovijo pomembno infrastrukturno omrežje za dostop do novih elektronskih komunikacijskih storitev.

Razvoj na sosednjih komunikacijskih trgih je imel različen vpliv v različnih območjih Skupnosti in segmentih populacije ter na uporabo poštnih storitev. Teritorialno in socialno kohezijo bi bilo treba ohraniti in, ob upoštevanju dejstva, da lahko države članice z uporabo prilagodljivosti, določene v Direktivi 97/67/ES, prilagodijo nekatere posebne značilnosti storitev lokalnemu povpraševanju, je primerno, da se popolnoma ohranijo univerzalna storitev in z njo povezane zahteve glede kakovosti, določene v Direktivi 97/67/ES. V skladu z dosedanjo prakso pa je primerno pojasniti, da bi morale države članice zagotoviti sprejem in dostavo pošte le za tiste delovne dni v tednu, ki v skladu z nacionalno zakonodajo ne veljajo za dela proste dni. Da bi odpiranje trga še naprej prinašalo koristi za vse uporabnike, še zlasti za potrošnike ter majhna in srednje velika podjetja, bi morale države članice spremljati in nadzirati razvoj trga. Sprejeti bi morale ustrezne regulativne ukrepe, ki so na voljo v skladu z Direktivo 97/67/ES, da zagotovijo, da dostopnost do poštnih storitev še naprej zadovoljuje potrebe uporabnikov z zagotavljanjem, če je to primerno, najmanjšega števila storitev na isti točki dostopa, in da zlasti zagotovijo ustrezno gostoto točk dostopa do poštnih storitev na podeželju in v oddaljenih regijah.

Zagotavljanje visokokakovostnih poštnih storitev občutno prispeva k doseganju cilja socialne in teritorialne kohezije. Zlasti e-poslovanje nudi oddaljenim in redko poseljenim območjem nove možnosti za udeležbo v gospodarskem življenju, za kar je zagotavljanje kakovostnih poštnih storitev pomemben predpogoj.

Če država članica za zagotavljanje univerzalne storitve ali njenih različnih delov imenuje eno ali več podjetij, je treba zagotoviti, da standarde kakovosti, značilne za univerzalne storitve, izpolnjujejo na pregleden in sorazmeren način tudi drugi izvajalci univerzalne storitve. Če država članica imenuje več kot eno podjetje, bi morala zagotoviti, da ne pride do prekrivanja obveznosti univerzalne storitve.

Direktiva 97/67/ES je vzpostavila prednost za zagotavljanje univerzalne storitve z imenovanjem izvajalcev univerzalne storitve. Države članice lahko zahtevajo, da se univerzalna storitev izvaja na celotnem nacionalnem ozemlju. Večja konkurenca in izbira pomeni, da bi morale imeti države članice še naprej možnost prilagodljivosti pri določanju najučinkovitejših in najprimernejših mehanizmov za zagotovitev razpoložljivosti univerzalne storitve, ob upoštevanju načel nepristranskosti, preglednosti, nediskriminacije, sorazmernosti in najmanjšega izkrivljanja trga, potrebnega za prosto zagotavljanje poštnih storitev na notranjem trgu. Države članice lahko uporabijo enega ali kombinacijo naslednjih mehanizmov: zagotavljanje univerzalne storitve s strani tržnih sil, imenovanje enega ali več podjetij za zagotavljanje različnih elementov univerzalne storitve ali pokrivanje različnih delov ozemlja in javno naročanje storitev.

Pomembno je, da so uporabniki popolnoma seznanjeni z univerzalno storitvijo in da so izvajalci poštnih storitev seznanjeni s pravicami in obveznostmi izvajalca(-ev) univerzalne storitve. Države članice bi morale zagotoviti, da uporabniki ostanejo popolnoma seznanjeni z značilnostmi posebnih storitev in dostopnostjo do njih. Države članice bi morale zagotoviti, da so vse te informacije dosegljive. Vendar pa je primerno, v skladu z večjo prilagodljivostjo dano državam članicam pri zagotavljanju univerzalne storitve na druge načine in ne z imenovanjem izvajalca(-ev) univerzalne storitve, da se državam članicam omogoči prilagodljivost pri odločanju, kako bodo te informacije sporočile javnosti.

Ob upoštevanju izvedenih študij in z namenom odpiranja vseh možnosti notranjega trga poštnih storitev je primerno prekiniti uporabo rezerviranega področja in posebnih pravic kot načina za zagotavljanje, da je univerzalna storitev financirana.

Zunanje financiranje preostalih neto stroškov univerzalne storitve bo morda še vedno potrebno za nekatere države članice. Zato je primerno, da se natančno pojasni druge možnosti, ki so na voljo za zagotavljanje financiranja univerzalne storitve, v obsegu, ki je potreben in je ustrezno utemeljen, državam članicam pa prepustiti izbiro mehanizmov financiranja, ki bodo uporabljeni. Te druge možnosti vključujejo uporabo postopkov javnih naročil, ki v skladu z direktivami o javnih naročilih zajemajo konkurenčni dialog ali postopek s pogajanji z ali brez objave obvestila o javnem naročilu, in, če obveznosti univerzalne storitve povzročajo neto stroške univerzalne storitve in pomenijo nepravično finančno breme za imenovanega izvajalca univerzalne storitve, javno nadomestilo in delitev stroškov med izvajalce storitve in/ali uporabnike na pregleden način s prispevki v kompenzacijski sklad. Države članice lahko uporabijo druga sredstva financiranja, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti, kot je odločitev, kadar in če je potrebna, da se dobiček, ki izhaja iz drugih dejavnosti izvajalca(-ev) univerzalne storitve zunaj obsega univerzalne storitve, v celoti ali delno nameni financiranju neto stroškov univerzalne storitve, kolikor je to v skladu s Pogodbo. Brez poseganja v obveznost držav članic, da spoštujejo pravila o državni pomoči iz Pogodbe, vključno s tem povezanimi posebnimi zahtevami obveščanja, lahko države članice Komisijo obvestijo o uporabljenih mehanizmih financiranja za pokrivanje morebitnih neto stroškov univerzalne storitve, kar bi se moralo upoštevati v rednem poročilu o uporabi Direktive 97/67/ES, ki ga Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu.

Od izvajalcev poštnih storitev se lahko zahteva, da prispevajo k financiranju univerzalne storitve, kadar je predviden kompenzacijski sklad. Pri določitvi podjetij, od katerih bi se lahko zahtevalo, da prispevajo v kompenzacijski sklad, bi morale države članice upoštevati, ali je mogoče storitve, ki jih nudijo takšna podjetja, z vidika uporabnika šteti za storitve, ki sodijo v okvir univerzalne storitve, saj so v zadostni meri medsebojno zamenljive z univerzalno storitvijo, ob upoštevanju značilnosti storitev, vključno z značilnostmi dodane vrednosti, ter njihove predvidene uporabe in določanja cen. Ni nujno, da te storitve vsebujejo vse značilnosti univerzalne storitve, kot sta dnevna dostava ali popolna pokritost države.

Načela preglednosti, nediskriminacije in sorazmernosti iz Direktive 97/67/ES bi se morala še naprej uporabljati pri vseh mehanizmih financiranja, vse odločitve na tem področju pa bi morale temeljiti na preglednih, nepristranskih in preverljivih merilih. Zlasti bi bilo treba izračunati, pod nadzorom nacionalnega regulativnega organa, neto stroške univerzalne storitve kot razliko med neto stroški za imenovanega izvajalca univerzalne storitve, če posluje z obveznostmi univerzalne storitve, in če ne posluje z obveznostmi univerzalne storitve. Izračun bi moral upoštevati vse druge pomembne elemente, vključno z morebitnimi tržnimi koristmi, ki jih ima izvajalec poštnih storitev, imenovan za zagotavljanje univerzalne storitve, upravičenostjo do primernega dobička in spodbudami za stroškovno učinkovitost.

V primerih, ko se države članice odločijo, da bodo javnosti na njihovem nacionalnem ozemlju dostopne dodatne ali dopolnilne storitve, razen storitev, ki se nanašajo na obveznosti univerzalne storitve, kakor so opredeljene v tej direktivi, kot so dostava pokojnin in poštnih nakaznic na podeželju, se za te storitve ne bi smeli uporabljati kompenzacijski mehanizmi, ki zahtevajo prispevke določenih podjetij. Države članice lahko po potrebi v skladu s pravili o državni pomoči iz Pogodbe odobrijo financiranje dodatnih ali dopolnilnih storitev. Razen v primeru izvajalca(-ev) univerzalne storitve dovoljenja ne bi smela biti pogojena z obveznostjo izvajanja takšnih dodatnih storitev.

Primerno je, da se državam članicam, ki so se pridružile Uniji po začetku veljavnosti Direktive 2002/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o spremembah Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trgov poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (7) in so se pri nemotenem prilagajanju njihovih poštnih trgov morda soočale z nekaterimi težavami zaradi pridružitve procesu reforme poštnih storitev v kasnejši fazi; in nekaterim državam članicam z maloštevilnim prebivalstvom in geografsko omejenim ozemljem, ki imajo posebne značilnosti, ki so specifične za poštne storitve; ali s posebno težavno topografijo, s številnimi otoki, zagotovi možnost odložitve roka za izvajanje te direktive za omejeno obdobje, da se tako lahko še naprej rezervirajo storitve za njihovega(-e) izvajalca(-ce) univerzalne storitve, če o tem obvestijo Komisijo. Ob upoštevanju izjemne narave te možnosti je tudi primerno, da se državam članicam, ki so v celoti odprle svoje trge, znotraj navedenega omejenega časovnega okvira in za omejeno število storitev dovoli, da monopolom, ki delujejo v drugi državi članici, zavrnejo dovoljenje za delovanje na njenem ozemlju.

Državam članicam bi bilo treba dovoliti uporabo splošnih dovoljenj in posamičnih dovoljenj, če je to upravičeno in sorazmerno z zastavljenim ciljem. Vendar pa je, kot je bilo poudarjeno v tretjem poročilu o uporabi Direktive 97/67/ES, potrebno nadaljnje usklajevanje pogojev, ki se lahko uvedejo z namenom zmanjševanja neupravičenih ovir za zagotavljanje storitev na notranjem trgu. V tem kontekstu lahko države članice na primer dovolijo izvajalcem poštnih storitev, da izberejo med obveznostjo zagotavljanja storitve ali finančnega prispevka za stroške te storitve, ki jo zagotavlja drugi izvajalec, vendar ne bi smele več nalagati sočasne zahteve po prispevanju k mehanizmu delitve in zahteve po obveznosti univerzalne storitve ali kakovosti, ki obe služita istemu namenu. Primerno je tudi pojasniti, da nekatere določbe o splošnih dovoljenjih in izdajanju licenc ne bi smele veljati za imenovane izvajalce univerzalne storitve.

V okolju, kjer storitve na področju univerzalne storitve izvaja več poštnih podjetij, je zaradi spodbujanja učinkovite konkurence primerno zahtevati, da vse države članice ocenijo, ali bi bilo treba nekatere elemente poštne infrastrukture ali določene storitve, ki jih na splošno zagotavljajo izvajalci univerzalne storitve, narediti dostopne drugim izvajalcem, ki nudijo podobne storitve, in/ali varujejo uporabnike z zagotavljanjem splošne kakovosti poštne storitve. Če obstaja več izvajalcev univerzalne storitve z območnim poštnim omrežjem, bi morale države članice tudi oceniti in po potrebi zagotoviti njihovo medsebojno usklajeno delovanje, da bi preprečile ovire za hiter prenos poštnih pošiljk. Ker se pravni položaj in položaj na trgu teh elementov ali storitev v državah članicah razlikujeta, je primerno zahtevati od držav članic le, da sprejmejo odločitev na podlagi prejetih informacij o potrebi, obsegu in izbiri regulativnega instrumenta, vključno z delitvijo stroškov, če je to primerno. Ta določba ne posega v pravico držav članic, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev dostopa do poštnega omrežja ob upoštevanju načel preglednosti in nediskriminacije.

Države članice bi morale zagotoviti, da izvajalci poštnih storitev pri obdelavi osebnih podatkov v skladu z Direktivo 97/67/ES uporabljajo določbe Skupnosti in nacionalne določbe o varstvu osebnih podatkov, zlasti določbe iz Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (8) .

Glede na pomembnost poštnih storitev za slepe in slabovidne osebe je primerno zagotoviti, da odpiranja trga ne bi preprečil stalne ponudbe nekaterih brezplačnih storitev za slepe in slabovidne osebe izvajalca(-ev) univerzalne storitve, ki so jih uvedle države članice v skladu z veljavnimi mednarodnimi obveznostmi.

V popolnoma konkurenčnem okolju je pomembno, tako za finančno ravnovesje univerzalne storitve kot tudi za omejevanje izkrivljanja trga, da se od načela, po katerem cene odražajo običajne tržne pogoje in stroške, odstopa samo z namenom zaščite javnih interesov. Ta cilj bi se moral doseči z nadaljnjim omogočanjem državam članicam, da ohranijo enotne tarife za pošto s tarifo za en kos, storitev, ki jo potrošniki ter mala in srednje velika podjetja uporabljajo najpogosteje. Države članice lahko ohranijo enotne tarife tudi za nekatere druge poštne pošiljke, kot so časopisi in knjige, z namenom zaščite splošnega javnega interesa, kot je dostop do kulturnih vsebin, zagotavljanje sodelovanja v demokratični družbi (svoboda tiska) ali regionalne in socialne kohezije.

Za zagotavljanje storitev za vse uporabnike, vključno za podjetja, pošiljatelje masovne pošte in združevalce pošte različnih uporabnikov, lahko za izvajalce univerzalne storitve, v skladu z načelom stroškovne naravnanosti, veljajo bolj prilagodljivi tarifni pogoji. Pri določanju tarif bi se morali upoštevati stroški, do katerih ni prišlo v primerjavi s standardnimi storitvami, ki zajemajo celotno ponudbo za sprejem, usmerjanje, prenos in dostavo posameznih poštnih pošiljk.

zagotavljanje skladnosti z načeli terminalnih stroškov, kakor so določeni v tej direktivi; in

zagotavljanje, da so tarife, ki se uporabljajo za univerzalno storitev, skladne s tarifnimi načeli, kakor so določena v tej direktivi;

Vodenje ločenega in preglednega računovodstva bi moralo državam članicam in njihovim nacionalnim regulativnim organom nuditi dovolj natančne računovodske informacije za:

Ta obveznost bi morala nacionalnim regulativnim organom, organom, pristojnim za konkurenco, in Komisiji zagotoviti potrebne informacije za sprejem odločitev, povezanih z univerzalno storitvijo, in za spremljanje poštenih tržnih pogojev, dokler konkurenca ne postane učinkovita. Sodelovanje med nacionalnimi regulativnimi organi pri nadaljnjem razvoju standardov in smernic na tem področju bi moralo prispevati k usklajeni uporabi teh pravil.

Zaradi prehoda na popolnoma konkurenčen trg in da se prepreči negativen vpliv navzkrižnih subvencij na konkurenco je primerno še naprej zahtevati, da države članice ohranijo obveznost izvajalcev univerzalne storitve glede vodenja ločenega in preglednega računovodstva, ob upoštevanju potrebnih prilagoditev.

V skladu z obstoječimi predpisi na drugih področjih in z namenom povečati varstvo potrošnikov je primerno, da se uporaba minimalnih načel glede pritožbenih postopkov razširi in se ne uporabljajo samo za izvajalca(-e) univerzalne storitve. Za večjo učinkovitost postopkov obravnavanja pritožb je primerno, da se spodbuja uporaba postopkov izvensodnih poravnav, kot je to določeno v Priporočilu Komisije 98/257/ES z dne 30. marca 1998 o načelih, ki se uporabljajo za organe, pristojne za izvensodno reševanje potrošniških sporov (9) , in v Priporočilu Komisije 2001/310/ES z dne 4. aprila 2001 o načelih za izvensodna telesa, ki so vključena v sporazumno rešitev potrošniških sporov (10) . Interesom potrošnikov bi koristilo tudi izboljšano medsebojno usklajeno delovanje med izvajalci, ki izhaja iz dostopa do določenih elementov infrastrukture in storitev, ter zahteva o sodelovanju med nacionalnimi regulativnimi organi in organi za varstvo potrošnikov.

Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejem ukrepovglede prihodnje prilagoditve standardov kakovosti storitev tehničnemu napredku in novim gibanjem na trgu ter standardiziranim pogojem za neodvisen nadzor izvajanja storitev s strani zunanjih organov. Ker so navedeni ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive ter njeni dopolnitvi z dodajanjem novih nebistvenih določb, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

Vloga nacionalnih regulativnih organov bo verjetno še naprej ostala odločilna, zlasti v tistih državah članicah, kjer prehod na konkurenčnost še ni končan. V skladu z načelom ločevanja regulativnih in operativnih funkcij bi morale države članice zagotoviti neodvisnost nacionalnih regulativnih organov in s tem tudi nepristranskost njihovih odločitev. Ta zahteva po neodvisnosti ne posega v institucionalno avtonomijo in ustavne obveznosti držav članic niti v načelo nevtralnosti v zvezi s predpisi v državah članicah o lastninskopravni ureditvi iz člena 295 Pogodbe. Nacionalni regulativni organi bi morali imeti pri izvajanju svojih nalog na voljo vse potrebne vire glede zaposlovanja, strokovnega znanja in izkušenj ter finančnih sredstev.

Zaradi pogostega vključevanja različnih nacionalnih organov v izvajanje regulativnih funkcij je primerno, da se v dodeljevanje nalog vnese preglednost in zahteva, da različni organi, pristojni za ureditev sektorja, uporabo pravil konkurence in pristojni za potrošniška vprašanja, sodelujejo z namenom zagotavljanja učinkovitega izvajanja svojih nalog.

Vsaka stranka, za katero velja sklep nacionalnega regulativnega organa, bi morala imeti pravico do pritožbe pri organu, neodvisnem od nacionalnega regulativnega organa. Ta organ je lahko sodišče. Ta pritožbeni postopek ne posega niti v delitev pristojnosti v okviru pravosodnih sistemov posameznih držav niti v pravice, ki jih imajo pravne ali fizične osebe po nacionalni zakonodaji. Do končanja teh postopkov obstaja potreba po zagotovitvi začasne veljavnosti odločitev nacionalnih regulativnih organov, da se zagotovi pravna varnost in varnost na trgu.

Nacionalni regulativni organi bi morali, če je to potrebno, pri izvajanju svojih nalog po Direktivi 97/67/ES sodelovati z drugimi regulativnimi organi držav članic in s Komisijo. To bi pospešilo razvoj notranjega trga poštnih storitev in v vseh državah članicah pripomoglo k dosledni uporabi določb navedene direktive, zlasti na področjih, kjer nacionalna zakonodaja pri izvajanju zakonodaje Skupnosti nacionalnim regulativnim organom daje precej neomejena pooblastila pri uporabi ustreznih določb. To sodelovanje bi lahko med drugim potekalo v odboru, ki v skladu s to direktivo pomaga Komisiji, ali v skupini, ki jo sestavljajo evropski regulativni organi. Države članice bi morale odločiti, kateri organi so nacionalni regulativni organi za namen navedene direktive.

Nacionalni regulativni organi morajo za učinkovito izvajanje svojih nalog pridobiti informacije od udeležencev na trgu. Zahteve za informacije bi morale biti sorazmerne in ne bi smele pomeniti neupravičenega bremena za podjetja. Take informacije bo morda morala zbirati tudi Komisija, da bi tako lahko izpolnila svoje obveznosti po zakonodaji Skupnosti. Prejemnik informacij bi moral zagotoviti njihovo tajnost v skladu z veljavnimi pravili.

Ta direktiva ne vpliva na delovno pravo, to je katero koli zakonsko ali pogodbeno določbo v zvezi z zaposlitvenimi pogoji, delovnimi pogoji, vključno z varnostjo in zdravjem pri delu ter razmerjem med delodajalci in delojemalci, ki jih države članice uporabljajo v skladu z nacionalno zakonodajo, ki je usklajena z zakonodajo Skupnosti. Ta direktiva tudi ne posega v zakonodajo o socialni varnosti držav članic. Če je treba, lahko države članice v svojih postopkih za pridobitev dovoljenja upoštevajo delovne pogoje, v skladu z načeloma o preglednosti in sorazmernosti.

Da se ohrani okvir za ureditev poštnega sektorja, bi bilo treba črtati datum prenehanja veljavnosti Direktive 97/67/ES. Določbe, ki niso spremenjene s to direktivo, se še vedno uporabljajo. Storitve, ki jih države članice lahko še naprej rezervirajo v obdobju izvajanja, so določene v Direktivi 97/67/ES.

Ker ciljev te direktive, in sicer doseganja notranjega trga poštnih storitev Skupnosti, zagotovitve skupne ravni univerzalne storitve za vse uporabnike in določitve usklajenih načel za ureditev poštnih storitev, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker je te cilje zaradi obsega in učinkov predlaganih ukrepov lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načeli subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev.

V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši zakonodaji (13) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Direktiva 97/67/ES se spremeni:

bistvene zahteve: splošni negospodarski razlogi, ki lahko spodbudijo državo članico, da postavi pogoje za ponudbo poštnih storitev. Ti razlogi so zaupnost korespondence, varnost omrežij glede prevoza nevarnega tovora ter spoštovanje pogojev za zaposlitev in sistemov socialne varnosti, ki jih določajo zakoni ali drugi predpisi in/ali kolektivne pogodbe, o katerih je bil dosežen dogovor med nacionalnimi socialnimi partnerji v skladu s pravom Skupnosti in nacionalnim pravom, ter, kjer je upravičeno, varstvo podatkov, varstvo okolja in regionalno načrtovanje. Varstvo podatkov lahko vključuje varstvo osebnih podatkov, zaupnost prenesene ali shranjene informacije in varovanje zasebnosti;“;

‚posamično dovoljenje‘: dovoljenje, ki ga dodeli nacionalni regulativni organ in daje izvajalcu poštnih storitev posebne pravice, ali podredi delovanje tega podjetja posebnim obveznostim, ki dopolnjujejo splošno dovoljenje, kadar je to primerno, ko izvajalec poštnih storitev ne sme uveljavljati ustreznih pravic, dokler ne prejme odločbe nacionalnega regulativnega organa;“;

‚splošno dovoljenje‘ :dovoljenje, ne glede na to, ali je urejeno s ‚skupinsko licenco‘ ali s splošnim zakonom, in ne glede na to, ali takšni predpisi zahtevajo registracijske ali deklaracijske postopke, za pridobitev tega dovoljenja pa zadevnemu izvajalcu poštnih storitev ni treba od nacionalnega regulativnega organa pridobiti izrecne odločitve, preden začne uveljavljati pravice, ki izhajajo iz dovoljenja,

dovoljenja: vsako dovoljenje, ki določa pravice in obveznosti značilne za poštni sektor, in dovoljuje podjetjem izvajanje poštnih storitev ter po potrebi gradnjo in/ali obratovanje njihovega omrežja za izvajanje teh storitev v obliki splošnega dovoljenja ali posamičnega dovoljenja, kot je opredeljeno spodaj:

poštna pošiljka: pošiljka, ki je naslovljena v končni obliki, to je takšni, v kakršni jo izvajalec poštne storitve prenese. Poleg pošiljk korespondence takšne pošiljke zajemajo še na primer knjige, kataloge, časopise, periodični tisk in poštne pakete z blagom komercialne vrednosti ali brez nje;“;

„6. Minimalne in maksimalne dimenzije zadevnih poštnih pošiljk so takšne, kot so določene v ustreznih določbah, ki jih je sprejela Svetovna poštna zveza.“

Ne glede na omejitev teže pri univerzalni storitvi, ki zajema poštne pakete in ki jo določi država članica, države članice zagotovijo, da so poštni paketi, ki jih prejmejo iz drugih držav članic in ki tehtajo do 20 kg, dostavljeni znotraj njihovega ozemlja.“;

„5. Nacionalni regulativni organi lahko povečajo omejitev teže poštnih paketov pri univerzalni storitvi do vsake teže, ki ne presega 20 kilogramov, in lahko predpišejo posebne ureditve za dostavo od vrat do vrat takšnih paketov.

Države članice uradno obvestijo Komisijo o identiteti imenovanega(-ih) izvajalca(-ev) univerzalne storitve. Imenovanje izvajalca univerzalne storitve se redno preverja in preučuje, ali je v skladu s pogoji in načeli iz tega člena. Države članice pa zagotovijo, da to imenovanje traja dovolj dolgo za donosnost naložbe.“

2. Države članice lahko imenujejo eno ali več podjetij kot izvajalce univerzalne storitve za pokrivanje celotnega nacionalnega ozemlja. Države članice lahko imenujejo različna podjetja za zagotavljanje različnih elementov univerzalne storitve in/ali pokrivanje različnih delov nacionalnega ozemlja. Pri tem v skladu z zakonodajo Skupnosti določijo tem izvajalcem obveznosti in pravice, ki so jim dodeljene, in te obveznosti in pravice tudi objavijo. Države članice sprejmejo zlasti ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pogoji, pod katerimi se zagotavljajo univerzalne storitve, temeljijo na načelih preglednosti, nediskriminacije in sorazmernosti, s čimer zagotavljajo kontinuiteto izvajanja univerzalne storitve, obenem pa upoštevajo njeno pomembno vlogo za socialno in teritorialno kohezijo.

„2. Določbe odstavka 1 ne izključujejo ukrepov, ki jih države članice sprejmejo v skladu z zahtevami javnega interesa, ki ga priznava Pogodba, zlasti člena 30 in 46, ki se nanašata med drugim na javno moralo, javno varnost, vključno s kazenskimi preiskavami, in javnim redom.“

Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da imajo uporabniki in izvajalci poštnih storitev redno na voljo dovolj natančne in ažurne informacije o posameznih lastnostih ponujene univerzalne storitve, s posebno navedbo splošnih pogojev dostopa do teh storitev kakor tudi o cenah in ravneh standardov kakovosti. Te informacije se objavijo v ustrezni obliki.

5. Države članice zagotovijo, da se načela preglednosti, nediskriminacije in sorazmernosti upoštevajo pri ustanovitvi kompenzacijskega sklada in pri določitvi stopnje finančnih prispevkov iz odstavkov 3 in 4. Odločitve, ki se sprejmejo na podlagi odstavkov 3 in 4, temeljijo na objektivnih in preverljivih merilih ter se objavijo.

3. Če država članica ugotovi, da obveznosti univerzalne storitve, kakor so določene v tej direktivi, povzročajo neto strošek na podlagi izračuna iz Priloge I in pomenijo nepravično finančno breme za izvajalca(-e) univerzalne storitve, lahko:

2. Države članice lahko izvajanje univerzalne storitve zagotovijo z javnim naročilom takšnih storitev v skladu z veljavnimi pravili in predpisi za javna naročila, ki v skladu z Direktivo 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju poštnih storitev (14) zajemajo konkurenčni dialog ali postopek s pogajanji z ali brez objave obvestila o javnem naročilu.

1. Države članice ne podelijo ali ohranijo veljavnih izključnih ali posebnih pravic za vzpostavitev in zagotavljanje poštnih storitev. Države članice lahko izvajanje univerzalne storitve financirajo v skladu z enim ali več sredstvi iz odstavkov 2, 3 in 4, ali v skladu s katerim drugim sredstvom, skladnim s Pogodbo.

3. Postopki, obveznosti in zahteve iz odstavkov 1 in 2 so pregledni, dostopni, nediskriminacijski, sorazmerni, natančni in nedvoumni, vnaprej objavljeni in temeljijo na objektivnih merilih. Države članice zagotovijo, da je prosilec obveščen o razlogih za popolno ali delno zavrnitev ali preklic dovoljenja in vzpostavijo pritožbeni postopek.“

Obveznosti in zahteve iz prve alinee in člena 3 se lahko naložijo samo imenovanim izvajalcem univerzalne storitve.

se lahko naložijo, če je potrebno in utemeljeno, zahteve glede kakovosti, dostopnosti in izvajanja teh storitev,

„1. Evropski parlament in Svet na predlog Komisije in na podlagi členov 47(2), 55 in 95 Pogodbe sprejmeta ukrepe, potrebne za uskladitev postopkov iz člena 9, ki urejajo tržno zagotavljanje poštnih storitev javnosti.“

Evropski parlament in Svet na predlog Komisije in na podlagi členov 47(2), 55 in 95 Pogodbe sprejmeta takšne uskladitvene ukrepe, ki so potrebni, da se zagotovi uporabnikom in izvajalcu(-cem) poštnih storitev dostop do poštnega omrežja pod preglednimi in nediskriminacijskimi pogoji.“

Če je treba zaščititi interes uporabnikov in/ali spodbuditi učinkovito konkurenco in ob upoštevanju razmer v državi in njene zakonodaje, države članice zagotovijo, da so na voljo pregledni, nediskriminacijski pogoji dostopa do elementov poštne infrastrukture ali storitev, zajetih v obsegu univerzalne storitve, kot so sistem poštnih oznak, baze podatkov z naslovi, poštni predali, nabiralniki dostavo pošiljk, informacije o spremembi naslova, storitve preusmeritve pošte in storitve vračanja pošiljk pošiljatelju. Ta določba ne posega v pravico držav članic, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev dostopa do poštnega omrežja pod pogoji preglednosti, sorazmernosti in nediskriminacije.“

kadarkoli izvajalci univerzalnih storitev uporabljajo posebne tarife, na primer za storitve za podjetja, za pošiljatelje masovne pošte ali za združevalce pošte od različnih uporabnikov, morajo spoštovati načelo preglednosti in nediskriminacije tako kar zadeva tarife kot z njimi povezane pogoje. Tarife se skupaj s povezanimi pogoji enako uporabljajo tako med različnimi tretjimi strankami kot med tretjimi strankami in izvajalci univerzalne storitve, ki opravljajo enakovredne storitve. Takšne tarife so na voljo tudi uporabnikom, zlasti posameznim uporabnikom ter malim in srednje velikim podjetjem, ki pošiljajo pošto pod podobnimi pogoji.“

tarife so pregledne in nediskriminacijske,

cene so stroškovno naravnane in spodbujajo učinkovito zagotavljanje univerzalne storitve. Če je to potrebno iz razlogov javnega interesa, se lahko države članice odločijo, da uporabijo na celotnem ozemlju njihove države in/ali za čezmejne storitve enotno tarifo za ponujene storitve po tarifi za en kos in za druge poštne pošiljke,

cene so dostopne in vsem uporabnikom omogočajo dostop do ponujenih storitev, ne glede na njihov geografski položaj, in ob upoštevanju posebnih razmer v državi. Države članice lahko še naprej zagotavljajo ali pa začnejo zagotavljati brezplačne poštne storitve za slepe in slabovidne osebe,

„8. Če določena država članica ni uporabila mehanizma financiranja za zagotavljanje univerzalne storitve, kot je to dovoljeno v členu 7, in če je nacionalni regulativni organ prepričan, da nihče izmed izvajalcev, določenih za opravljanje univerzalne storitve, v tej državi članici ne prejema državne pomoči, skrite ali druge, in če je konkurenca na trgu popolnoma učinkovita, se lahko nacionalni regulativni organ odloči, da ne bo uporabil zahtev tega člena.“;

skupni stroški, to so stroški, ki jih ni mogoče neposredno pripisati določeni storitvi ali izdelku, se porazdelijo na naslednji način:

2. Izvajalec(-ci) univerzalne storitve vodi(jo) ločene računovodske evidence znotraj svojih računovodskih sistemov za jasno ločevanje med vsemi storitvami in izdelki, ki so del univerzalne storitve, in tistimi, ki to niso. To ločeno računovodstvo služi kot podatek pri izračunu neto stroška univerzalne storitve držav članic. Takšni notranji računovodski sistemi delujejo na podlagi dosledno uporabljenih in objektivno utemeljenih načel stroškovnega računovodstva.

„Neodvisen nadzor izvajanja storitev opravijo vsaj enkrat na leto zunanja telesa, ki nimajo nobenih zvez z izvajalci univerzalne storitve pod standardiziranimi pogoji, ki se določijo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 21(2) in so predmet poročil, ki se objavijo vsaj enkrat na leto.“

V skladu s členom 16 države članice zagotovijo, da izvajalci univerzalne storitve in, če je to primerno, podjetja, ki izvajajo storitve v okviru univerzalne storitve, objavljajo, skupaj z letnim poročilom o nadzoru njihovega izvajanja storitev, tudi podatke o številu pritožb in načinu njihove obravnavane.“

1. Države članice zagotovijo, da dajo vsi izvajalci poštnih storitev na razpolago pregledne, enostavne in cenovno ugodne postopke za obravnavo pritožb poštnih uporabnikov, zlasti v primerih izgube, kraje, poškodovanja ali neskladnosti s standardi kakovosti storitev (vključno s postopki za določanje odgovornosti, kadar je vključen več kot en izvajalec), brez poseganja v ustrezne mednarodne in nacionalne določbe o odškodninskih shemah.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljajo členi 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.“

3. Države članice poskrbijo, da so na nacionalni ravni na voljo učinkoviti mehanizmi, po katerih ima vsak uporabnik ali izvajalec poštnih storitev, ki je prizadet z odločbo nacionalnega regulativnega organa, pravico do pritožbe zoper odločbo pri pritožbenem organu, ki je neodvisen od udeleženih strani. Do končanja vsakega takega pritožbenega postopka velja odločba nacionalnega regulativnega organa, razen če pritožbeni organ ne odloči drugače.“

2. Nacionalni regulativni organi imajo posebno nalogo, da zagotovijo upoštevanje obveznosti, ki izhajajo iz te direktive, zlasti z vzpostavitvijo postopkov nadzornih in regulativnih postopkov za zagotavljanje univerzalne storitve. Lahko so tudi zadolženi za zagotavljanje upoštevanja predpisov o konkurenci v poštnem sektorju.

Države članice obvestijo Komisijo, katere nacionalne regulativne organe so imenovale za izvedbo nalog, ki temeljijo na tej direktivi. Države članice objavijo naloge, ki jih morajo opraviti nacionalni regulativni organi, v preprosto dostopni obliki, zlasti kadar so te naloge dodeljene več kot enemu organu. Države članice zagotovijo, če je to primerno, posvetovanje in sodelovanje med temi organi in nacionalnimi organi, pristojnimi za izvajanje konkurenčne in potrošniške zakonodaje, pri zadevah skupnega interesa.

1. Vsaka država članica imenuje enega ali več nacionalnih regulativnih organov za poštni sektor, ki so pravno ločeni in operativno neodvisni od izvajalcev poštnih storitev. Države članice, ki ohranijo lastništvo ali nadzor nad izvajalci poštnih storitev, zagotovijo učinkovito strukturno ločitev regulativnih funkcij od dejavnosti, povezanih z lastništvom ali nadzorom.

4. Če nacionalni regulativni organ meni, da so informacije v skladu z nacionalnimi predpisi in predpisi Skupnosti o poslovni tajnosti tajne, Komisija in zadevni nacionalni regulativni organ ohranita to tajnost.“

3. Države članice zagotovijo, da nacionalni regulativni organi Komisiji na njeno zahtevo zagotovijo ustrezne in primerne informacije, ki jih Komisija potrebuje za izvajanje nalog v skladu s to direktivo.

2. Izvajalci poštnih storitev predložijo take informacije takoj na zahtevo ter, po potrebi, zaupno v rokih in podrobnostih, ki jih zahteva nacionalni regulativni organ. Informacije, ki jih zahteva nacionalni regulativni organ, morajo biti sorazmerne z opravljanjem njegove naloge. Nacionalni regulativni organ navede razloge, ki utemeljujejo njegovo zahtevo po informacijah.

1. Države članice zagotovijo, da izvajalci poštnih storitev predložijo vse informacije, zlasti nacionalnim regulativnim organom, vključno s finančnimi informacijami in informacijami o izvajanju univerzalne storitve, in sicer potrebne za:

Vsake štiri leta in prvič najpozneje do 31. decembra 2013 Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive, vključno z ustreznimi podatki o razvoju v poštnem sektorju, še zlasti o gospodarskih, družbenih in zaposlitvenih vzorcih in o tehnoloških vidikih kot tudi o kakovosti storitev. Poročilu se priložijo, kadar je to primerno, predlogi za Evropski parlament in Svet.“

Neodvisni organ, ki upravlja sklad, je odgovoren za zbiranje prispevkov podjetij, ki v državi članici štejejo med podjetja, ki so dolžna prispevati svoj delež k neto stroškom obveznosti univerzalne storitve, in mora nadzorovati prenos zapadlih vsot podjetjem, ki so upravičena do prejema plačil iz sklada.“

Za mehanizem delitve, ki temelji na skladu iz člena 7(4), bi bilo treba uporabiti pregledno in nepristransko metodo zbiranja prispevkov, ki bi preprečevala dvojno obračunavanje prispevkov, tako za vložke in tudi izložke podjetij.

Za povračilo ali financiranje morebitnih neto stroškov iz obveznosti univerzalne storitve se lahko zahteva, da imenovani izvajalci univerzalne storitve prejmejo nadomestilo za storitve, ki jih opravljajo pod nekomercialnimi pogoji. Ker tako nadomestilo vključuje finančne prenose, morajo države članice zagotoviti, da se ti prenosi izvajajo objektivno, pregledno, nediskriminacijsko in sorazmerno. To pomeni, da naj bi prenosi po možnosti povzročili minimalno izkrivljanje konkurence in tržnega povpraševanja.

V to kategorijo so vključeni tisti uporabniki ali skupine uporabnikov, ki jih komercialni izvajalec brez obveznosti zagotavljanja univerzalne storitve ne bi oskrboval.

elementom določenih storitev, ki se lahko zagotavljajo le z izgubo ali pod takšnimi stroškovnimi pogoji, ki ne ustrezajo običajnim komercialnim standardom. V to kategorijo so lahko vključeni elementi storitev, kot so storitve, opredeljene v Delu A;

Izračun mora upoštevati vse druge pomembne elemente, vključno z morebitnimi neopredmetenimi in tržnimi koristmi, ki jih ima izvajalec poštnih storitev, imenovan za zagotavljanje univerzalne storitve, upravičenostjo do primernega dobička in spodbudami za stroškovno učinkovitost;

Neto strošek obveznosti univerzalne storitve je vsak strošek, ki je nujen za opravljanje izvajanja univerzalne storitve in je s to dejavnostjo povezan. Neto strošek obveznosti univerzalne storitve se izračuna kot razlika med neto stroški za imenovanega izvajalca univerzalne storitve, ki posluje z obveznostmi univerzalne storitve, in neto stroški istega izvajalca poštnih storitev, ki posluje brez obveznosti univerzalne storitve.

Člen 2

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decembra 2010. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice Komisiji predložijo besedilo temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področjih, ki jih ureja ta direktiva.

Člen 3

1. Z odstopanjem od člena 2 lahko naslednje države članice odložijo izvajanje te Direktive do 31. decembra 2012, da se tako še naprej rezervirajo storitve za izvajalca(-ce) univerzalne storitve:

Te države članice se lahko odločijo, da bodo direktivo izvajale v zgodnejši fazi.

2. Zadevne države članice z uradnim obvestilom Komisiji potrdijo, da nameravajo uporabiti odložitev izvajanja iz odstavka 1 do … (15).

3. Države članice, ki odpravijo svoja rezervirana področja do 31. decembra 2012, med 1. januarjem 2011 in 31. decembrom 2012 izvajalcem poštnih storitev na področju univerzalne storitve, pa tudi podjetjem, ki jih ta nadzirajo in ki lahko v drugi državi članici delujejo na rezerviranem področju, zavrnejo izdajo dovoljenja, določenega v členu 9(2) Direktive 97/67/ES, za storitve na področju odpravljenega rezerviranega področja.

Člen 4

Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 5

Direktiva je naslovljena na države članice.

(1) UL C 168, 20.7.2007, str. 74.

(2) UL C 197, 24.8.2007, str. 37. Mnenje, podano po neobveznem posvetovanju.

(3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 11. julija 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Skupno stališče Sveta z dne 8. novembra 2007 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(4) UL C 48, 16.2.1994, str. 3.

(5) UL L 15, 21.1.1998, str. 14. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

(6) UL C 288 E, 25.11.2006, str. 77.

(7) UL L 176, 5.7.2002, str. 21.

(8) UL L 281, 23.11.1995, str. 31. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003.

(9) UL L 115, 17.4.1998, str. 31.

(10) UL L 109, 19.4.2001, str. 56.

(11) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

(12) UL L 376, 27.12.2006, str. 36.

(13) UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

(14) UL L 134, 30.4.2004, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Sveta 2006/97/ES (UL L 363, 20.12.2006, str. 107).“

(15) Šest mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

UTEMELJITEV SVETA

I. UVOD

1. Komisija je 18. oktobra 2006 (1) sprejela predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti. Predlog temelji na členih 47(2), 55 in 59 Pogodbe.

2. Evropski parlament je na plenarnem zasedanju od 9. do 12. julija 2007 sprejel mnenje iz prve obravnave. Pri svojem delu je Svet upošteval tudi mnenji Evropskega ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij, ki sta bili sprejeti 26. aprila oziroma 6. junija 2007 (2).

3. Svet je 8. novembra 2007 sprejel skupno stališče v skladu s členom 251 Pogodbe.

II. CILJI

Cilj predloga direktive o spremembi je narediti „zadnji korak“ k popolnemu odprtju trga z odstranitvijo vseh preostalih veljavnih izključnih ali posebnih pravic za izvajalca(-e) univerzalne storitve ter vseh ostalih ovir za izvajanje poštnih storitev, kot to predvideva sedanja Direktiva o poštnih storitvah 97/67/ES (kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/39/ES). Komisija je v skladu s časovnim razporedom iz člena 7 te direktive ter na podlagi več študij in temeljite presoje vplivov potrdila, da bo 1. januar 2009 zadnji rok za dokončno oblikovanje notranjega trga poštnih storitev. Namen določb o spremembah je prilagoditi regulativni okvir novemu okolju in obenem zagotoviti izvajanje univerzalne storitve in njeno ustrezno financiranje tako, da se predlaga neizčrpen seznam okvirnih spremljevalnih ukrepov. Ob začetku veljavnosti nove direktive se bo klavzula o časovni omejitvi veljavnosti iz direktive iz leta 2002 (3) črtala (člen 1 (točka 24), uvodna izjava 55), s čimer bo zagotovljena pravna kontinuiteta po prenehanju veljavnosti sedanje direktive (31. decembra 2008).

III. ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

1. SPLOŠNO

Evropski parlament (EP) je na plenarnem zasedanju 11. julija 2007 sprejel 64 sprememb predloga Komisije. Skupno stališče Sveta zajema številne predloge sprememb in tako odraža spremembe predloga Komisije (glej točko 2.a v nadaljevanju):

— dobesednih ali skoraj dobesednih (predlogi sprememb EP 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79),

— delnih (predlogi sprememb EP 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58) ali

— smiselnih s podobno ubeseditvijo (predlogi sprememb EP 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55).

Vendar pa skupno stališče ne odraža nekaterih predlogov sprememb, ker je Svet menil, da so odveč (saj so vključene v druge spremembe) ali pa so bile določbe prvotnega predloga Komisije dopolnjene ali temeljito preoblikovane (glej točko 2.b. v nadaljevanju).

Skupno stališče vključuje tudi spremembe, ki niso vključene v mnenje Evropskega parlamenta iz prve obravnave. Vključenih je bilo več oblikovnih sprememb, predvsem zaradi:

— vstavljene nove Priloge I (Navodila glede izračunavanja morebitnih neto stroškov univerzalne storitve) in prikaza obstoječe priloge (Standardi kakovosti za čezmejne pošiljke v Skupnosti) kot Priloge II k direktivi o spremembi (člen 1, točke 16, 17 in 25) in

— vstavljenih novih izrazov v opredelitvah (v člen 1 (točka 2)) in njihovih nadaljnjih vplivov na terminologijo, uporabljeno v besedilu (npr. člen 1 (točka 18)).

Namen drugih je zagotoviti usklajenost celotne direktive, predvsem v zvezi:

— z obveščanjem Komisije o izvajalcu(-ih) univerzalne storitve (člen 1, točka 4),

— s pravili o vodenju ločene računovodske evidence in preglednosti (člen 1, točka 15, v povezavi z uvodno izjavo 41) in

— z novimi pravili o postopku komitologije, ki jih je treba uporabljati (regulativni postopek s pregledom, člen 1 (točki 16, 19), uvodne izjave 43-46) in

— z medinstitucionalnim dogovorom o boljši zakonodaji (uvodna izjava 60, o kateri je Komisija dala izjavo).

2. POSEBNA VPRAŠANJA

a. Spremembe predloga Komisije

Bistvena sprememba prvotnega predloga Komisije je v zvezi z zadnjim rokom za popolno odprtje trga. Konec leta 2010 je določen (v členu 2) za zadnji rok za začetek izvajanja direktive o spremembi, tj. za dokončno oblikovanje notranjega trga poštnih storitev. Namen odložitve izvajanja, ki je za določene države članice (naštete v členu 3 direktive) pod strogimi pogoji zagotovljena do 31. decembra 2012, je rešiti določene težave v zvezi s procesom reforme poštnega sektorja (glej (x) v nadaljevanju).

Vse našteto je pripeljalo do številnih drugih bistvenih sprememb prvotnega predloga (opredeljene so v členu 1 direktive o spremembi), ki bi jih lahko povzeli, kot sledi:

i) Temeljni namen in področje uporabe (člen 1 (točka 1), uvodne izjave 1-9, 14-15, 19-20, 22, 56)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 1-4, 8-9, 11-12, 13, 16

Skupno stališče potrjuje končne cilje in temeljni namen poštne politike Skupnosti in izpostavlja pozitivno vlogo poštnih storitev kot storitev splošnega gospodarskega pomena in njihov prispevek k socialni, ekonomski in teritorialni koheziji v EU. Pojasnjuje predvsem področje uporabe direktive v zvezi z izvajanjem univerzalne storitve in vzpostavlja pogoje za njeno financiranje, ki bodo zagotovili stalno izvajanje storitve, kar je ključni cilj reforme poštnega sektorja. Ta potrditev je vključena v besedilo in lahko predstavlja vodilno načelo pri izvajanju direktive o spremembi.

ii) Opredelitev pojmov (člen 1 (točka 2), uvodne izjave 17, 27, 42)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 15, 21 + 65, 36-37

Namen skupnega stališča je posodobiti in prilagoditi opredelitev številnih pojmov iz obstoječe direktive spremembam pravnih predpisov in novim okoliščinam na trgu poštnih storitev. Novi vključeni izraz „izvajalec poštnih storitev“, njegovo razlikovanje od „izvajalca univerzalne storitve“ ter ponovna opredelitev izraza „uporabnik“ so ključnega pomena, njihov cilj pa je pojasniti vlogo in odgovornost vsakega izmed njih v smislu popolnega odprtja trga. Skupno stališče obenem opredeljuje ključne elemente za določanje „storitev, ki spadajo v okvir univerzalnih storitev“ v skladu z ustrezno sodno prakso Evropskega sodišča, in na seznam „bistvenih zahtev“ (na podlagi katerih se lahko država članica odloči za postavitev pogojev za ponudbo poštnih storitev) dodaja spoštovanje pogojev za zaposlovanje in določb o socialni varnosti v skladu z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo. To je v skladu s politično pomenom, ki ga imajo socialna vprašanja v procesu popolnega odprtja trga.

iii) Izvajanje univerzalne storitve (člen 1 (točke 3-6), uvodne izjave 5, 8-12, 20-21, 23-24, 27-30, 36-37, 40-41, 46, 54)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 4, 6, 13-14, 17-18, 24-27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63

Skupno stališče temelji na načelu, da je izvajanje univerzalne storitve ključno za oblikovanje notranjega trga poštnih storitev in da ima bistveno vlogo pri socialni in teritorialni koheziji. Besedilo na tej podlagi stremi k okrepitvi določb sedanje direktive in zagotovitvi hitrega začetka njenega izvajanja v novih okoliščinah popolnoma odprtega trga. Državam članicam omogoča določeno prožnost pri imenovanju in delovanju izvajalca(-ev) univerzalne storitve in, na drugi strani pa zagotavlja redno preverjanje njihove skladnosti z zakonskimi načeli iz Direktive in dovolj dolgo obdobje za donosnost naložb.

Poleg tega obvezuje izvajalca(-ce) univerzalne storitve, da zagotavlja(jo) dovolj natančne in ažurne informacije o posameznih lastnostih ponujene univerzalne storitve, tudi o splošnih pogojih dostopa do teh storitev ter cenah in ravneh standardov kakovosti. Skupno stališče iz področja uporabe direktive o spremembi izključuje nacionalne predpise, ki urejajo pogoje razlastitve za organiziranje izvajanja univerzalne storitve, in potrjuje, da nadaljnje ponudbe nekaterih brezplačnih storitev za slepe in slabovidne osebe, ki so jih uvedle države članice, ne bi smeli zmanjšati.

iv) Financiranje univerzalnih storitev (člen 1 (točke 7, 8 in 25), uvodne izjave 13, 25-30, 33, 4-41, 59)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29-30, 40, 41 + 66, 62 + 64

Skupno stališče na podlagi načel, vključenih v predlog Komisije, namenja posebno pozornost sredstvom za zagotovitev financiranja univerzalne storitve. Svet se na splošno strinja s sredstvi, ki jih predlaga Komisija, saj v celoti upoštevajo načela subsidiarnosti in namenjajo pozornost razmeram na nacionalnih trgih. Države članice lahko v ta namen in glede na posebne značilnosti nacionalnih trgov izberejo primerno sredstvo. Da bi odpravili pomisleke, ki so jih nekatere države članice izrazile v zvezi z izračunom neto stroškov, in zagotovili smernice na podlagi okvirne skupne metodologije, skupno stališče predvideva novo prilogo k direktivi. Ta v veliki meri temelji na Prilogi IV Direktive o univerzalnih storitvah (4).

v) Pogoji, ki urejajo zagotavljanje poštnih storitev in dostop do omrežij (člen 1 (točke 9-13), uvodni izjavi 30, 33)

Ustrezna predloga sprememb Evropskega parlamenta: 44 + 81

Nadaljnji podrobni pogoji iz skupnega stališča, ki urejajo zagotavljanje poštnih storitev in dostop do omrežij, imajo dva namena, in sicer zagotoviti pravno varnost za izvajalca(-e) univerzalne storitve in izvajalca(-e) drugih poštnih storitev ter preprečiti uporabo teh pogojev kot prikritih ovir za nove udeležence na trgu. Splošni cilj je pravilno delovanje poštnih trgov in medsebojno dopolnjujoče delovanje različnih poštnih omrežij. Določbe Direktive ne posegajo v pravico držav članic, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev dostopa do poštnega omrežja ob upoštevanju načel preglednosti, sorazmernosti in nediskriminacije.

Skupno stališče med pogoje za podeljevanje dovoljenj vključuje, če je primerno, morebitni finančni prispevek za operativne stroške nacionalnega regulativnega organa in spoštovanje delovnih pogojev, ki jih določa nacionalna zakonodaja. Pojasnjena je tudi izključitev „dvojnega“ nalaganja (za enake elemente univerzalne storitve ali dele nacionalnega ozemlja) obveznosti univerzalne storitve in hkratne obveznosti finančnega prispevka za mehanizem delitve (kompenzacijski sklad).

vi) Določbe o zaposlovanju in socialni varnosti (člen 1 (točki 2 in 10), uvodni izjavi 16, 53)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 10, 35, 37

Kot je razvidno iz predhodnega besedila (točka ii), skupno stališče med „bistvene zahteve“ vključuje spoštovanje pogojev za zaposlitev in določb o socialni varnosti v skladu z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo. Poleg tega so socialna vprašanja obravnavana v določbah o podeljevanju dovoljenj, ki se lahko po potrebi pogojuje s spoštovanjem delovnih pogojev iz nacionalne zakonodaje ali tako spoštovanje zahteva (gl. tudi točko v).

vii) Tarifna načela in preglednost računovodskih izkazov (ločeno računovodstvo) (člen 1 (točki 14 in 15), uvodne izjave 26, 28, 37-39, 41)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 27-28, 30, 47-49, 50-52, 79

V skupnem stališču je izraženo strinjanje z osnovnimi novitetami iz predloga Komisije glede različnih tarifnih načel za zagotavljanje univerzalne storitve (načelo stroškovne naravnanosti, ne glede na določeno stopnjo prožnosti pri določanju tarif pod posebnimi pogoji). Poleg tega državam članicam omogoča, da še naprej zagotavljajo ali pa začnejo zagotavljati brezplačne poštne storitve za slepe in slabovidne osebe.

Izvajalec(-ci) univerzalne storitve mora(jo) voditi ločene računovodske evidence za jasno ločevanje med univerzalnimi storitvami in storitvami, ki niso del univerzalne storitve. Posebne določbe državam članicam omogočajo, da uporabijo načela preglednosti (določena v členu 1, točka 15) za izvajalca univerzalne storitve, ki je bil določen pred zadnjim rokom popolnega odprtja trga, če ni(so) bil(i) določen(i) noben(i) drug(i) izvajalec(-ci).

viii) Nacionalni regulativni organi in zagotavljanje informacij (člen 1 (točki 20 in 21), uvodne izjave 41-42, 47-51)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 18, 33, 55

Skupno stališče ne pušča nobenega dvoma o obliki sodelovanja med nacionalnimi regulativnimi organi ter tako preprečuje nastanek novih organov ali struktur na evropski ravni.

Nacionalni regulativni organi se osredotočajo na spremljanje poštnih trgov, tudi s pomočjo ustreznih informacij, ki jih zagotavljajo vsi udeleženci na trgu. Besedilo ustrezno obravnava splošna načela za zagotavljanje informacij in spoštovanje pravil o tajnosti.

ix) Pomoč Komisije pri izvajanju Direktive (člen 1 (točki 22 in 23), uvodni izjavi 32, 52)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 22, 34, 56-58

Komisija prevzema večjo odgovornost v novih okoliščinah popolnoma odprtega trga, saj ima splošno nalogo pomagati pri izvajanju nove direktive, tudi pri izračunavanju neto stroškov univerzalne storitve ter pri rednem ocenjevanju razvoja, predvsem na gospodarskem, socialnem in tehnološkem področju ter v vzorcih zaposlovanja, pa tudi kakovosti storitev.

x) Zadnji rok(i) za popolno odprtje trga (člena 2 in 3, uvodne izjave 25, 31, 55)

Ustrezni predlogi sprememb Evropskega parlamenta: 7 + 74, 19, 23, 41 + 66 in 59, 61, 62 + 64

Svet se je glede zadnjega(-jih) roka(-ov) za dokončanje notranjega trga Skupnosti za poštne storitve resno posvetil pristopu iz ustreznih predlogov sprememb Evropskega parlamenta. Evropski parlament je menil, da ni bilo dokazano, da je 1. januar 2009, katerega je kot zadnji rok predlagala Komisija, primeren, in je zato predlagal popolno odprtje trga za poštni sektor od 31. decembra 2010. Poleg tega je predlagal, da bi lahko države članice, ki so se pridružile EU po začetku veljavnosti Direktive 2002/39/ES, nekatere države članice z maloštevilnim prebivalstvom in geografsko omejenim ozemljem in države članice s posebno težavno topografijo, predvsem tiste s številnimi otoki, do 31. decembra 2012 ob določenih omejitvah in pod določenimi pogoji še naprej rezervirale storitve za svojega(-e) izvajalca(-ce) univerzalne storitve.

Skupno stališče vsebuje seznam številnih držav članic, ki so izrecno zaprosile za najdaljšo odložitev izvajanja, tj. najpozneje do 31. decembra 2012. O tem obvestijo Komisijo, kar pa jim ne preprečuje predčasne prekinitve odloga. Za tiste države članice, ki želijo odložiti izvajanje, za določeno obdobje velja klavzula o vzajemnosti s tistimi državami članicami, ki so popolnoma odprle svoje poštne trge.

b. Predlogi sprememb Evropskega parlamenta

Svet je poleg tega obravnaval več predlogov sprememb, čeprav je obdržal drugačno stališče. V nekaterih primerih pa njihova potrditev postane jasna, ko se skupaj preberejo različne določbe. Zlasti:

Uvodne izjave: — Predlog spremembe 6 ni sprejet, saj Evropski parlament in Svet preučujeta študijo o možnostih, na podlagi katere se bosta dogovorila o osnovnem cilju direktive o spremembi (gl. tudi uvodno izjavo 13). — Predloga sprememb 7 in 74 sta bila prilagojena v uvodni izjavi 13, v kateri eden od določenih datumov sicer ni izrecno omenjen, zamisel o zadnjem roku za oblikovanje notranjega trga za poštne storitve pa je jasno potrjena. — Šteje se, da je predlog spremembe 11 odveč, saj je zadostno obravnavan v uvodnih izjavah 14 in 18. — Predlog spremembe 13 ni sprejet v celoti, saj se je štelo, da del predloga spremembe zaradi normativnega značaja ni primeren za uvodno izjavo in je bolje izražena v členu 1 (točka 18). — Predlog spremembe je sedaj vključen v širšo opredelitev pojma „uporabnik“ (v členu 1, točka 2). — Predlog spremembe 19 je obravnavan v osrednjih določbah skupnega stališča; pojasnjen je predvsem, ko se skupaj prebereta spremenjena člen 12 in uvodna izjava 13. — Predlog spremembe 22 je bil resno obravnavan in v ta namen je bil skupnemu stališču dodan poseben nov člen (člen 1, točka 23). — Šteje se, da predlog spremembe 24 ni potreben, saj je vprašanje obravnavano v splošnih načelih, ki urejajo obseg univerzalne storitve (op.: Komisija bo izdala tudi ustrezno izjavo o skupnem stališču Sveta). — Predlog spremembe 26: Svet je menil, da bi bilo najprimernejše mesto, na katerem bi ta predlog spremembe lahko imel pravni učinek, v glavnih določbah; zato je ta zamisel sedaj obravnavana v členu 12 (člen 1, točka 14). — Štelo se je, da je predlog spremembe 27 preveč podroben in preveč predpisujoč; določbe člena 12 v zadostni meri pojasnjujejo pogoje, ki upravičujejo prožnost cen in razloge v javnem interesu za dopustitev enotnih tarif; pomembni primeri takih razlogov so v uvodni izjavi 38. — Predlog spremembe 29 ni dobil podpore, saj bi morala črtana splošna izjava ostati veljavna skozi celotni proces popolnega odpiranja trga. Svet pa se je strinjal s predlogom spremembe EP 30 s tem v zvezi. — Predlog spremembe 31 je bil prilagojen splošnim načelom, določenim v členu 1 (točka 18). — Glede predloga spremembe 32 Svet ohranja svoje stališče o sestavi poštnega odbora. — Glede predloga spremembe 33 Svet podpira predlog Komisije in meni, da za sodelovanje med nacionalnimi regulativnimi organi, drugimi regulativnimi telesi in Komisijo veljajo posebni pogoji, določeni v členu 22 (člen 1, točka 20).

Členi: — Glede predlogov sprememb 41 in 66 Svet podpira dosleden pristop k financiranju univerzalnih storitev; besedilo predloga Komisije je bilo precej izboljšano in tako bolje predstavlja različna sredstva in načine za zagotavljanje stalnega financiranja. Poleg tega okvirno podlago predstavlja nova Priloga I o izračunu neto stroškov. Države članice lahko Komisiji posredujejo svoje načrte financiranja, kot je razvidno iz uvodne izjave 26. — Predloga sprememb 62 in 64 sta bila podlaga za odstopanje, ki je sedaj vključeno v člen 3 direktive o spremembi; vendar pa je bilo splošno in neomejeno odstopanje, ki je veljajo za vse države članice, ki so k EU pristopile po začetku veljavnosti zadnje poštne direktive 2002/39/ES, zamenjano z natančnim seznamom držav članic, ki so izrecno zaprosile za takšno odstopanje. — Predlog spremembe 43 je v Svetu povzročil skrbi in dvome, zato se je Svet dogovoril, da bo ohranil besedilo sedanje direktive, še posebej ker njeno delovanje do sedaj ni bilo sporno. — Glede predlogov sprememb 44 in 81 je Svet temeljito preučil in preoblikoval člen o dovoljenjih, da bi tako odpravil vse ovire za nemoteno zagotavljanje poštnih storitev. Glede natančnega navajanja storitev, ki spadajo na področje univerzalne storitve, se je Svet dogovoril, da bo ohranil sedanje določbe, Komisija pa je o tem dala izjavo. Poleg tega je treba dodati, da je vprašanje spoštovanja delovnih pogojev ustrezno obravnavano v drugih delih skupnega stališča (kot je predstavljeno v točki 2.a.vi.). — Predlog spremembe 46 je trenutno delno obravnavan v uvodni izjavi 35, delno pa v členu 1 (točka 13). — Štelo se je, da predlog spremembe 51 predstavlja odvečno sklicevanje na drugo določbo o spremembi iz iste direktive. — Svet predloga spremembe 54 ni sprejel, saj ni v področju uporabe te direktive o spremembi, prav tako pa ni skladen z načelom subsidiarnosti. — Svet je podprl predlog spremembe 56, čeprav je sklenil, da je treba prvo poročilo izdati najpozneje 31. decembra 2013 (namesto 31. decembra 2011), da bi tako lahko vsebovalo temeljit pregled izvajanja Direktive v vseh državah članicah, tudi tistih, za katere velja odložitev izvajanja do konca leta 2012. — Predlog spremembe 57 se nanaša na člen 1 (točka 22); Komisija bo v svojem rednem poročilu temeljito analizirala gibanja na področju zaposlovanja v poštnem sektorju. — Svet je v svojem skupnem stališču skrbno preučil cilj predloga spremembe 58 (člen 1 (točka 23)); vendar pa niso upoštevane časovne omejitve, saj je treba pomoč Komisije pri izvajanju Direktive razumeti kot splošno in stalno nalogo skozi celotno obdobje izvajanja Direktive. Svet poleg tega trdno podpira stališče, da ne bi smelo biti za vse države članice obvezno, da svoje načrte financiranja predložijo Komisiji (uvodna izjava 26). — Kot zadnje, predlog spremembe 59 ni več skladen s splošnim časovnim razporedom prenosa, določenim v skupnem stališču.

IV. SKLEPI

Skupno stališče široko in obsežno temelji na mnenju Evropskega parlamenta iz prve obravnave in odraža splošno ravnotežje, ki je bilo doseženo med neuradnimi pogajanji med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo, da bi dogovor dosegli že med drugo obravnavo v Evropskem parlamentu. V besedilu sta ohranjena pristop in pravna struktura, ki ju je predlagala Komisija (in ki temeljita na sedanji Direktivi 97/67/ES, kot je bila spremenjena), da bi bila ureditev poštnega sektorja prilagojena novim razmeram, povezanim s popolnim oblikovanjem notranjega trga do leta 2010. Določenim državam članicam daje možnost, da zaprosijo za odstopanje (najpozneje do 31. decembra 2012) glede datuma začetka izvajanja nove direktive in tako izpolnijo določene strukturne potrebe svojih nacionalnih poštnih trgov.

V skladu s tem so bile uvedene pomembne pojasnitve in ponovne prilagoditve, še zlasti glede ustreznih opredelitev predloga, jamstva zagotavljanja univerzalne storitve, tudi financiranja, ureditve dodeljevanja dovoljenj, vloge nacionalnih organov in zagotavljanja informacij s strani vseh izvajalcev poštnih storitev.

Svet pričakuje, da bo Evropski parlament potrdil svoje strinjanje s skupnim stališčem, tako da bo lahko ta direktiva čimprej sprejeta.

(1) COM(2006) 594 končno, UL C …

(2) UL C 168, 20.7.2007, str. 74.

UL C 197, 24.8.2007, str. 37.

(3) Po členu 27 določbe obstoječe direktive prenehajo veljati 31. decembra 2008, razen če ni določeno drugače.

(4) Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, UL L 108, 24.4.2002, str. 51(73).