[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.2.2006

SEK(2006) 111 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2005–2008

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Luksemburg je svoj prvi program stabilnosti predložil 16. februarja 1999. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 15. marca 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženi programa stabilnosti Luksemburga in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

(1) Sedma dopolnitev konvergenčnega programa Luksemburga je bila predložena Komisiji 28. novembra 2005. Posodobitev obravnava obdobje 2005–2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].

(2) Gospodarska uspešnost Luksemburga je bila v zadnjih 20. letih še na posebno visoki ravni, realna rast BDP je povprečno znašala 5,5 % letno, domače zaposlovanje pa se je povečevalo za 3,25 % letno. Rast se je leta 2001 močno upočasnila, a se je hitro popravila in leta 2004 dosegla 4,4 %. Finančni položaj luksemburške vlade je bil zmeraj zelo zdrav, kar kažejo ponavljajoči se presežki od začetka devetdesetih let in zelo majhen javni dolg. Vendar so se ti presežki zaradi zelo velikega povečanja odhodkov od začetka tega desetletja hitro zmanjšali in se v letu 2004 spremenili v primanjkljaj.

(3) Glede na makroekonomski scenarij programa bi se morala realna rast BDP z ocenjenih 4,0 % v letu 2005 povečati na 4,4 % v letu 2006 in na 4,9 % v letih 2007 in 2008. Scenarij rasti se zdi izvedljiv, čeprav je v zadnjih letih v primerjavi z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2005 in ocenami rasti potencialnih proizvodov iz istih napovedi nekoliko optimističen. Predvidevanja o rasti, predložena v programu, se zdijo izvedljiva. So občutno nižja kot projekcije glede inflacije iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, vendar temeljijo na različnih predpostavkah, zlasti na nižji ceni nafte. Naftni derivati imajo zaradi velikih nakupov avtomobilskega goriva, ki jih opravljajo nerezidenti, nenavadno veliko težo pri luksemburškem HICP.

(4) Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2007. Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005 je javnofinančni primanjkljaj v napovedih služb Komisije iz jeseni 2005 trenutno ocenjen na -2,3 % BDP, medtem ko je bil v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti naveden cilj -1,0 %. Medtem ko so se javnofinančni prihodki, za katere je prejšnja dopolnitev predvidevala povečanje za 1,2 odstotne točke BDP, dejansko povečali samo za 0,2 odstotne točke BDP, delno zaradi velikih in nepričakovanih povračil DDV, so se javnofinančni odhodki povečali za 1,4 odstotne točke BDP (od katerih se je 0,8 odstotne točke porabilo za javne naložbe) namesto 0,8 odstotne točke BDP, kot je bilo načrtovano.

(5) Cilj programa je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj z -2,3 % BDP v letu 2005 na -0,2 % BDP v letu 2008, da se doseže srednjeročni cilj -0,8 % BDP v istem letu. Časovni razpored in raven primarnega salda sta, če upoštevamo izboljšanje primarnega primanjkljaja z -2,1 % BDP v letu 2005 do doseganja uravnoteženega proračuna na koncu obdobja, podobna kot pri skupnem saldu. Od predložitve prejšnjega programa, ki je temeljil na manj optimističnih, vendar še vedno pozitivnih makroekonomskih predpostavkah in je predvideval, da se bo javnofinančni primanjkljaj izboljšal z -1,4 % BDP v letu 2004 na -1,0 % v letu 2005 in nato na splošno ostal na isti ravni v letih 2006 in 2007, se je izvedla prilagoditev proračunske strategije. Čeprav je bila rast BDP leta 2005 celo nekoliko večja od pričakovane, se je primanjkljaj, namesto da bi se izboljšal, povečal s popravljene ravni v višini -1,2 % BDP v letu 2004 na -2,3 % v letu 2005. Proračunska strategija je bila zaradi tega nepričakovano slabšega položaja v sedanjem programu prilagojena. Prilagoditev proračuna, načrtovana v programu, temelji na prilagoditvi odhodkov, ker je predvideno, da se bodo v obdobju skupni javnofinančni odhodki zmanjšali za 2,5 odstotne točke BDP, medtem ko bi se moral delež prihodkov zmanjšati za 0,4 odstotne točke BDP. Zmanjšanje deleža odhodkov je treba večinoma doseči pri trenutnih odhodkih, zlasti na področju skupne javne porabe in socialnih transferjev. Prizadevanje za prilagoditev je bolj intenzivno proti koncu obdobja, ker se načrtuje, da se bo predvideno zmanjšanje pri nominalnem in ciklično-prilagojenem primanjkljaju v letu 2007 občutno pospešilo.

(6) Predvideva se, da se bo ciklično-prilagojeni saldo (po izračunih služb Komisije z uporabo skupno dogovorjene metodologije in na podlagi podatkov, navedenih v programu), ki je v letu 2005 zabeležil primanjkljaj v višini 1,5 % BDP, izboljšal in v letu 2008 dosegel splošno uravnotežen položaj. Strukturni saldo bo, če ne bo sprejetih enkratnih ali drugih začasnih ukrepov, sledil podobnemu vzorcu. Hkrati z izboljšanjem položaja proračuna bi se morala glede na zelo visoko rast potencialnega proizvoda, ki se ocenjuje za Luksemburg, skrčiti tudi negativna proizvodna vrzel (z -1,75 % BDP v letu 2005 na -0,5 % v letu 2008). Srednjeročni cilj programa je doseganje strukturnega (tj. ciklično-prilagojenega, brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) primanjkljaja v višini -0,8 % BDP, kar je podobno predvidenemu najnižjemu merilu, ki namerava zagotoviti zadostno varnostno rezervo, da se zagotovi, da se prag 3 %, določen za javnofinančni primanjkljaj, ne bo prekoračil. Zato bi njegovo doseganje moralo izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve. Poleg tega je mogoče v okviru sedanje ocene ta cilj obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri upošteva delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.

(7) Za proračunske cilje programa obstaja nekaj negativnih tveganj: najprej bi lahko bile makroekonomske projekcije, predložene v programu, za zadnja leta obravnavanega obdobja nekoliko optimistične. Opredeljeni niso bili tudi ukrepi za zmanjšanje odhodkov, napovedani za leti 2007 in 2008. Tako je izpolnjevanje proračunskih projekcij programa odvisno od pogoja, da se ukrepi, ki se morajo sprejeti za leti 2007 in 2008, opredelijo in pravilno izvedejo.

(8) Zdi se, da je ob upoštevanju te ocene tveganja proračunska strategija, opredeljena v programu, zadostna, da se zagotovi, da bo srednjeročni cilj programa dosežen do konca programskega obdobja, pod pogojem, da se opredelijo ukrepi za leti 2007 in 2008 in se pravilno izvajajo. Tveganje prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP, se v letu 2006 ne more izključiti, ker bo ciklično prilagojeni primanjkljaj (po izračunih služb Komisije, na podlagi programa in v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo) še vedno znašal 1,25 % BDP, kar je višje od najnižjega merila. Čeprav je od leta 2007 načrtovani strukturni primanjkljaj nižji od najnižjega merila, je mogoče, da varnostna rezerva ne bo zadostna, razen če se ne bodo za navedeno leto opredelili in izvedli ukrepi za zmanjšanje odhodkov. Potek prilagoditve (v strukturnem smislu) k srednjeročnemu cilju programa je ustrezen, razen mogoče leta 2006, ko zmanjšanje ciklično-prilagojenega primanjkljaja znaša samo 0,3 % BDP. To je manj kot 0,5 odstotne točke BDP povprečnega letnega izboljšanja strukturnega salda, ki ga zahteva Pakt, pri čemer se lahko, kljub negativni proizvodni vrzeli, ki se sicer krči, splošni gospodarski pogoji obravnavajo kot dobri.

(9) Ocenjuje se, da bo javni dolg leta 2005 znašal 6,4 % BDP. V programu je predvideno, da se bo leta 2008 povečal na 10,2 % BDP, pri čemer bo glavni del tega povečanja potekal leta 2006. Glavni dejavniki za tem povečanjem so načrtovana izdaja novih posojil, ki so namenjeni financiranju odhodkov za cestno in železniško infrastrukturo, ter nekateri veliki naložbeni projekti, ki temeljijo na javno-zasebnem partnerstvu, za katere luksemburška vlada pobudnikom zagotavlja finančno garancijo.

(10) Videti je, da je Luksemburg na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna raven dolga je gotovo zelo nizka in načrtovana srednjeročna konsolidacija bi morala prispevati k delnemu zmanjšanju tveganja za vzdržnost javnih financ. Vendar je bilo v zadnjih dveh desetletjih v Luksemburgu obdobje izjemno močne rasti zaposlovanja, kar bo postopoma pomenilo podobno povečanje števila upokojencev in veliko povečanje odhodkov za pokojnine. Kljub temu, da trenuten obseg sredstev pokojninskega sklada v veliki meri prispeva k vzdržnosti javnih financ, to ne bo zadostovalo in v prihodnosti bodo potrebne, kot je navedeno v programu, nekatere spremembe pokojninskih shem, da bi se omejilo prihodnje povečanje javnih odhodkov in zmanjšalo tveganje za dolgoročno vzdržnost.

(11) Strategija programa na področju javnih financ je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Strategija je še posebej skladna z integrirano smernico o zagotavljanju gospodarske stabilnosti na podlagi ohranjanja srednjeročnega proračunskega cilja v gospodarskem ciklusu, tako dolgo, dokler ta cilj ni dosežen, pa na podlagi sprejetja vseh potrebnih korektivnih ukrepov v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Prav tako je v skladu z integrirano smernico o zaščiti gospodarske vzdržnosti glede na predvidene stroške zaradi staranja prebivalstva.

(12) Nacionalni program reform Luksemburga, predložen 17. novembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, kot izzive s precejšnjim vplivom na javne finance opredeljuje zagotavljanje gospodarske stabilnosti in zaščito gospodarske vzdržnosti. Prav tako opredeljuje izzive na drugih področjih, ki bistveno vplivajo na javne finance, posebej potrebo po občutnem povečanju javnih sredstev za R&R. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, pa so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Program stabilnosti dopolnjuje te ukrepe s spremembami v institucionalnih okvirih javnih financ, posebej na podlagi preložitve predložitve proračuna z avgusta na oktober, da bi bili podatki dostopni v večji meri in bi se izboljšala kakovost proračunskih projekcij. Program prav tako napoveduje uvedbo bolj poglobljene analize stroškov naložbenih projektov, vključno z obravnavo njihovih poslovnih stroškov od prve faze načrtovanja naprej.

Čeprav je globalna strategija zmanjšanja primanjkljaja na podlagi omejevanja odhodkov, predstavljena v programu, pohvalna, bi bilo glede na to oceno za luksemburške organe ustrezno:

- da okrepijo prizadevanja za prilagoditev proračuna v letu 2006 ter opredelijo in izvedejo potrebne ukrepe za leti 2007 in 2008 ter

- da obravnavajo dolgoročne proračunske posledice staranja prebivalstva.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2005–2008

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

1. Gospodarska uspešnost Luksemburga je bila v zadnjih dvajsetih letih še na posebno visoki ravni, realna rast BDP je povprečno znašala 5,5 % letno, domače zaposlovanje pa se je povečevalo za 3,25 % letno. Rast se je leta 2001 močno upočasnila, a se je hitro popravila in leta 2004 dosegla 4,4 %. Finančni položaj luksemburške vlade je bil zmeraj zelo zdrav, kar kažejo ponavljajoči se presežki od začetka devetdesetih let in zelo majhen javni dolg. Vendar so se ti presežki zaradi zelo velikega povečanja odhodkov od začetka tega desetletja hitro zmanjšali in se v letu 2004 spremenili v primanjkljaj.

2. Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2007.

3. Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je javnofinančni primanjkljaj v napovedih služb Komisije iz jeseni 2005 trenutno ocenjen na -2,3 % BDP, medtem ko je bil v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti naveden cilj -1,0 %. Medtem ko so se javnofinančni prihodki, za katere je prejšnja dopolnitev predvidevala povečanje za 1,2 odstotne točke BDP, dejansko povečali samo za 0,2 odstotne točke BDP, delno zaradi velikih in nepričakovanih povračil DDV, so se javnofinančni odhodki povečali za 1,4 odstotne točke BDP (od katerih se je 0,8 odstotne točke porabilo za javne naložbe) namesto 0,8 odstotne točke BDP, kot je bili načrtovano.

4. Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Luksemburga, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].

5. Glede na makroekonomski scenarij programa bi se morala realna rast BDP z ocenjenih 4,0 % v letu 2005 povečati na 4,4 % v letu 2006 in na 4,9 % v letih 2007 in 2008. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij temelji v glavnem na izvedljivih predpostavkah o rasti, čeprav je v zadnjih letih nekoliko optimističen. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.

6. Cilj programa je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj do položaja blizu ravnovesja do konca programskega obdobja in s tem doseči srednjeročni cilj 0,8 % BDP v istem letu. Časovni razpored in raven primarnega salda sta, če upoštevamo izboljšanje primarnega primanjkljaja z -2,1 % BDP v letu 2005 na 0,1 % primarnega presežka na koncu obdobja, podobna kot pri skupnem saldu. Zmanjšanje proračuna temelji na prilagoditvi odhodkov, ker je predvideno, da se bodo v obdobju skupni javnofinančni odhodki zmanjšali za 2,5 odstotne točke, medtem ko bi se moral delež prihodkov zmanjšati za 0,4 odstotne točke BDP. Od predložitve prejšnje dopolnitve, ki je temeljila na manj optimističnem makroekonomskem scenariju in v kateri je bilo predvideno, da bo javnofinančni primanjkljaj, potem ko se je izboljšal z ocenjenih-1,4 % BDP v letu 2004 na predvidenih -1,0 % v letu 2005, ostal na splošno na isti ravni tudi v letih 2006 in 2007, zaradi nepričakovanega poslabšanja javnofinančnega salda v letu 2005 izvedla prilagoditev proračunske strategije.

7. Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, povprečno izboljšal za nekoliko več kot 0,5 % BDP letno. Prilagoditev je bolj intenzivna proti koncu obdobja in se občutno povečuje v letu 2007 tako v nominalnem kot v strukturnem smislu. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 0,8 % BDP in namerava doseči ta položaj do leta 2008. Srednjeročni cilj programa je podoben najnižjemu merilu, ki namerava zagotoviti zadostno varnostno rezervo, da se zagotovi, da prag 3 %, določen za javnofinančni primanjkljaj, ne bo prekoračen. Zato bi njegovo doseganje moralo izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve. Poleg tega je mogoče v okviru sedanje ocene srednjeročni cilj obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri upošteva delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.

8. Proračunski rezultat bi lahko bil slabši od napovedanega v programu. Najprej bi lahko bile makroekonomske projekcije, predložene v programu, za zadnja leta obravnavanega obdobja nekoliko optimistične. Poleg tega ukrepi, ki so napovedani v programu in nameravajo v letih 2007 in 2008 nadaljevati s prizadevanji za prilagoditev, še niso opredeljeni. Doseganje proračunskih ciljev programa je odvisno od podrobne opredelitve in pravilnega izvajanja teh ukrepov.

9. Zdi se, da je ob upoštevanju te ocene tveganja proračunska naravnanost v programu zadostna, da se zagotovi, da se bo srednjeročni cilj programa dosegel najkasneje do konca 2008, kot je predvideno v programu, pod pogojem, da se opredelijo ukrepi, napovedani za leti 2007 in 2008, in se pravilno izvajajo. V skladu z izračuni služb Komisije se v letu 2006 ob običajnih makroekonomskih nihanjih ne more izključiti tveganja prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP. Čeprav je od leta 2007 načrtovani strukturni primanjkljaj nižji od najnižjega merila, je mogoče, da varnostna rezerva tudi leta 2007 ne bo zadostna, razen če se ne bodo za navedeno leto opredelili in izvedli ukrepi za zmanjšanje odhodkov. Hitrost prilagoditve srednjeročnemu cilju je na splošno v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki za države članice euroobmočja in MDT II opredeljuje, da je treba kot merilo za letno izboljšanje strukturnega salda upoštevati 0,5 % BDP. Vendar izboljšanje strukturnega primanjkljaja, ki ga načrtuje program, znaša v letu 2006 samo 0,3 odstotne točke BDP, čeprav se lahko, kljub negativni proizvodni vrzeli, ki se krči, splošni gospodarski pogoji obravnavajo kot dobri.

10. Ocenjuje se, da bo javni dolg leta 2005 znašal 6,4 % BDP. V programu je predvideno, da se bo leta 2008 povečal na 10,2 % BDP, pri čemer bo glavni del tega povečanja potekal leta 2006.

11. Videti je, da je Luksemburg na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna raven dolga je gotovo zelo nizka in načrtovana srednjeročna konsolidacija bi morala prispevati k delnemu zmanjšanju tveganja za vzdržnost javnih financ. Vendar je bilo v zadnjih dveh desetletjih v Luksemburgu obdobje izjemno močne rasti zaposlovanja, kar bo postopoma pomenilo podobno povečanje števila upokojencev in veliko povečanje odhodkov za pokojnine. Kljub temu, da trenuten obseg sredstev pokojninskega sklada v veliki meri prispeva k vzdržnosti javnih financ, to ne bo zadostovalo in v prihodnosti bodo potrebne, kot je navedeno v programu, nekatere spremembe pokojninskih shem, da bi se omejilo prihodnje povečanje javnih odhodkov in zmanjšalo tveganje za dolgoročno vzdržnost.

12. Strategija programa na področju javnih financ je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik za obdobje 2005–2008, še posebej z integrirano smernico o zagotavljanju gospodarske stabilnosti na podlagi ohranjanja srednjeročnega proračunskega cilja v gospodarskem ciklusu, tako dolgo, dokler ta cilj ni dosežen, pa na podlagi sprejetja vseh potrebnih korektivnih ukrepov v skladu s Paktom stabilnosti in rasti ter z integrirano smernico o zaščiti gospodarske vzdržnosti glede na predvidene stroške zaradi staranja prebivalstva.

13. V nacionalnem programu reform Luksemburga, predloženem 17. novembra 2005, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) zagotavljanje gospodarske stabilnosti in (ii) zaščita gospodarske vzdržnosti. Prav tako opredeljuje izzive na drugih področjih, ki bistveno vplivajo na javne finance, posebej potrebo po občutnem povečanju javnih sredstev za R&R. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, pa so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.

Čeprav je globalna strategija zmanjšanja primanjkljaja na podlagi omejevanja odhodkov, predstavljena v programu, pohvalna, Svet meni, da bi luksemburški organi morali:

- okrepiti prizadevanja za prilagoditev proračuna v letu 2006 ter opredeliti in izvesti potrebne ukrepe za leti 2007 in 2008 ter

- obravnavati dolgoročne proračunske posledice staranja prebivalstva.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 4,4 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 |

COM nov. 2005 | 4,5 | 4,2 | 4,4 | 4,5 | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (v %) | PS dec. 2005 | 3,2 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 |

COM nov. 2005 | 3,2 | 4,1 | 4,4 | 2,2 | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | -1,7 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 |

COM nov. 20052 | -1,8 | -1,6 | -1,3 | -1,2 | ni podatkov |

PS dec. 20041 | -1,2 | -2,2 | -3,8 | -5,0 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -1,2 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 |

COM nov. 2005 | -1,2 | -2,3 | -2,0 | -2,2 | ni podatkov |

PS dec. 2004 | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -0,9 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 |

COM nov. 2005 | -0,9 | -2,1 | -1,8 | -2,0 | ni podatkov |

PS dec. 2004 | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo = strukturni saldo3 (v % BDP) | PS dec. 20051 | -0,3 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 |

COM nov. 2005 | -0,4 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | ni podatkov |

PS dec. 20041 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 6,6 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 |

COM nov. 2005 | 6,6 | 6,8 | 7,1 | 7,3 | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov v programu. 2 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,1 %, 4,0 %, 4,1 % oziroma 4,3 % za leta v obdobju 2004–2007. 3 Ker program ne opredeljuje nobenih enkratnih in drugih začasnih ukrepov, sta ciklično prilagojeni saldo in strukturni saldo enaka. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa kodeks ravnanja.

[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa kodeks ravnanja.