SL Uradni list Evropske unije C 18/15

Uradna obvestila v skladu s členom 37 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah)

Možnost države članice, da z zakonodajo določi obveznost posedovanja ali nošenja dokazil in listin v skladu s členom 21(c)

(2008/C 18/03)

BELGIJA

Ta obveznost je določena v členu 38 Kraljevega dekreta z dne 8. oktobra 1981 o vstopu na ozemlje, prebivanju, namestitvi in izgonu nedržavljanov:

„Vsak nedržavljan, starejši od 15 let, mora vedno nositi s seboj dovoljenje za prebivanje ali namestitev ali drug dokument za prebivanje in ga dati na vpogled, ko to od njega zahteva kateri koli uradnik pristojnega organa.“

BOLGARIJA

Obveznost posedovanja ali nošenja določenih dokumentov urejata Zakon o bolgarskih osebnih dokumentih in Zakon o vstopu, zapustitvi in bivanju v Republiki Bolgariji za državljane EU in člane njihovih družin:

1. Zakon o bolgarskih osebnih dokumentih

Člen 6: „Državljani na zahtevo zakonsko pooblaščenih uradnikov izkažejo svojo istovetnost.“

Člen 29(1): „Vsak državljan Bolgarije, ki živi v Bolgariji, zaprosi za izdajo osebne izkaznice v 30 dneh po dopolnjenem 14. letu starosti.“

Člen 55(1): „Vsakemu tujemu državljanu, ki je dopolnil starost 14 let in mu je bila odobrena pravica do prebivanja v Republiki Bolgariji za obdobje treh mesecev ali več, se izda bolgarski osebni dokument za tujce, ki prebivajo v državi.“

Člen 57(1): „Bolgarski osebni dokumenti za tuje državljane so veljavni na ozemlju Republike Bolgarije v povezavi z mednarodno potno listino tujega državljana.“

Člen 57(2): „Osebe brez državljanstva in tuji državljani, ki zaprosijo za zaščito po Zakonu o azilu in beguncih ali jim je bila v skladu s tem zakonom taka zaščita odobrena, lahko izkažejo svojo istovetnost le z bolgarskim osebnim dokumentom.“

Člen 58: „Tuji državljani, ki prebivajo na ozemlju Republike Bolgarije 3 mesece ali manj, izkažejo svojo istovetnost z mednarodno potno listino, s katero so vstopili v državo, z izjemo tujih državljanov, ki imajo začasno potrdilo o statusu begunca.“

2. Zakon o vstopu, zapustitvi in bivanju v Republiki Bolgariji za državljane EU in člane njihovih družin

Člen 4(1): „Državljani Evropske unije vstopijo na ozemlje Republike Bolgarije in ga zapustijo s svojo osebno izkaznico ali potnim listom.“

ČEŠKA

Obveznost tujcev, da dajo na vpogled potno listino (izkažejo svojo istovetnost) na zahtevo policista, je določena v členu 103(d) Zakona št. 326/1999 coll. o bivanju tujcev na ozemlju Češke republike. V skladu s tem zakonom mora tujec na zahtevo policista dati na vpogled potno listino.

DANSKA

Na podlagi člena 39(1) Zakona o tujcih mora tujec pri vstopu, bivanju in zapustitvi države imeti potni list ali potno listino, v skladu s točko 1 člena 39(3) pa mora tujec med bivanjem v državi na zahtevo državnih organov dati na vpogled potni list ali potno listino.

Na podlagi točke 1 člena 39(4) so državljani nordijske države izvzeti iz teh obveznosti, v skladu s točko 2 istega člena pa lahko minister za vključevanje izvzame druge tujce iz obveznosti nošenja potnega lista ali druge potne listine (glej člen 5(2) Odredbe o tujcih). Določbe, sprejete na podlagi člena 5(2) Zakona o tujcih, se objavijo enkrat letno v danskem uradnem listu (Statstidende).

NEMČIJA

Člen 3(1), člen 13(1)(2), člen 48 in člen 82 Zakona o prebivanju tujcev:

Člen 3 – Obvezna uporaba potnega lista

(1) Tujci smejo vstopiti na ozemlje Zvezne republike Nemčije ali se na njem zadrževati le, če imajo priznan ali veljaven potni list ali dokument, ki ga nadomešča, v kolikor niso oproščeni uporabe potnega lista s pravno uredbo.

(2) Notranje ministrstvo Zvezne republike Nemčije ali organ, ki ga samo določi, lahko v utemeljenih posameznih primerih pred vstopom tujca odobri izjeme iz obvezne uporabe potnega lista za prehod meje in naknadno bivanje do šestih mesecev.

Člen 13 – Prehod meja

(1) Vstop na ozemlje Zvezne republike Nemčije in izstop z njenega ozemlja sta dovoljena le na odobrenih mejnih prehodih in znotraj določenega delovnega časa, v kolikor na podlagi drugih pravnih predpisov ali meddržavnih sporazumov niso dovoljene izjeme. Tujci morajo pri vstopu in izstopu nositi priznan in veljavni potni list ali dokument, ki ga nadomešča, v skladu s členom 3(1) ter ga predložiti policijski kontroli pri čezmejnem prometu.

(2) Na odobrenem mejnem prehodu tujec vstopi šele, ko prestopi mejo in gre čez mejni prehod. Če organi, pristojni za policijsko kontrolo pri čezmejnem prometu, tujcu pred odločitvijo o zavrnitvi (člen 15 tega zakona, člen 18 in člen 18a Zakona o azilnem postopku) ali med pripravo, zagotavljanjem ali izvajanjem tega ukrepa zaradi določenega razloga ali za določen čas dovolijo prestopiti mejni prehod, v takem primeru ne gre za vstop v smislu stavka 1, dokler jim je omogočeno preverjanje, ali se tujec zadržuje na ozemlju Zvezne republike Nemčije. Sicer je tujec vstopil, ko je prestopil mejo.

Člen 48 – Dolžnosti v zvezi z osebnimi dokumenti

(1) Tujec mora na zahtevo organa, pristojnega za izvajanje tega zakona, predložiti, izročiti ali začasno prepustiti svoj potni list, dokument, ki nadomešča potni list, ali dokument, ki nadomešča osebni dokument ter dovoljenje za prebivanje ali potrdilo o odložitvi izgona, v kolikor se to zahteva za izvajanje ali zagotavljanje ukrepov po tem zakonu.

(2) Za tujca, ki potnega lista bodisi nima bodisi ga ne more na dopusten način pridobiti, zadošča obvezna uporaba osebnega dokumenta s potrdilom o dovoljenju za prebivanje ali potrdilo o odložitvi izgona s podatki o osebi in fotografijo, pri čemer mora ta biti označen kot dokument, ki nadomešča osebni dokument.

(3) Če tujec nima veljavnega potnega lista ali dokumenta, ki ga nadomešča, mora sodelovati pri pridobitvi osebnih listin ter vseh listin in druge dokumentacije, ki jih poseduje in ki bi lahko bile pomembne za ugotavljanje njegove identitete in državljanstva ter za ugotavljanje in uveljavljanje možnosti vrnitve v drugo državo, ter jih mora organom, pristojnim za izvajanje tega zakona, na zahtevo predložiti, izročiti in prepustiti. Če tujec ne izpolnjuje svoje dolžnosti iz stavka 1 in če obstajajo dejanski razlogi za domnevo, da poseduje tako dokumentacijo, se lahko opravi kontrola te osebe in njenih predmetov. Ob neizpolnjevanju teh dolžnosti se proti tujcu sprejme ukrep.

Člen 82 – Sodelovanje tujca

(1) Tujec mora takoj predstaviti pomembne in zanj ugodne okoliščine, v kolikor niso očitne ali znane, z navedbo preverljivih okoliščin takoj urediti njihovo veljavnost ter nemudoma predložiti zahtevana dokazila o svojih osebnih razmerah, ostala zahtevana potrdila in dovoljenja ter ostala zahtevana dokazila, ki jih lahko zagotovi. Organ za tujce mu lahko v ta namen določi ustrezen rok.

Po preteku roka se lahko veljavne okoliščine in zagotovljena dokazila ne upoštevajo.

(2) Odstavek 1 se ustrezno uporablja v postopku ugovora.

(3) Tujec naj bi bil opozorjen na svoje dolžnosti iz odstavka 1 ter na svoje bistvene pravice in dolžnosti po tem zakonu, zlasti dolžnosti iz člena 44a, člena 48, člena 49 in člena 81, ter na možnost predložitve vloge v skladu s členom 11(1)(3). V primeru določitve roka ga je treba opozoriti na posledice neupoštevanja roka.

(4) V kolikor se zahteva za pripravo in izvajanje ukrepov po tem zakonu in po zakonodaji o tujcih v drugih zakonih, se lahko odredi, da se tujec osebno zglasi pri pristojnem organu ter v predstavništvih države, katere državljanstvo domnevno ima, ter opravi zdravniški pregled, da se ugotovi njegova sposobnost potovanja. Če tujec ne izpolnjuje odredbe iz stavka 1, se jo lahko uveljavi prisilno. Člen 40(1) in (2), člen 41, člen 42(1)(1) in 42(1)(3) Zakona o policiji Zvezne republike Nemčije se ustrezno uporabljajo.

ESTONIJA

Zahteve v zvezi z osebnimi dokumenti ter veljavnostjo in preverjanjem teh dokumentov so določene v členih 5-8 in 17-181 Zakona o osebnih dokumentih (objavljen v državnem uradnem listu (Riigi Teataja) I 1999, 25, 365; 2006, 29, 221).

Zahteve v zvezi z osebnimi dokumenti pri prehodu državne meje so določene v členu 111-112 Zakona o državnih mejah (objavljen v državnem uradnem listu (Riigi Teataja) I 1994, 54, 902; 2006, 26, 191).

Uradno obveščanje in preverjanje v zvezi s tujci je določeno v členu 15-151 Zakona o tujcih (objavljen v državnem uradnem listu (Riigi Teataja) I 1993, 44, 637; 2007, 9, 44).

GRČIJA

Obveznost nošenja ali posedovanja dokazil in listin za tujce, ki so državljani tretjih držav, je določena v členih 6 in 8 Zakona št. 3386/2005, ki ureja vstop in bivanje tujcev v Grčiji. Zlasti člen 6(1) in (2) določa, da morajo državljani tretjih držav ob vstopu v Grčijo imeti potni list in vizum, če se to zahteva na podlagi veljavnih mednarodnih konvencij, prava Skupnosti in nacionalnih določb. Poleg tega člen 8(2) Zakona št. 3386/2005 državljanom tretjih držav prepoveduje vstop v Grčijo, če nimajo potnega lista ali druge potne listine, ki zagotavlja njihovo vrnitev v državo izvora ali državo tranzita, ter potrebnih dokumentov, v katerih je naveden namen njihovega potovanja.

ŠPANIJA

Španski pravni sistem določa obveznost za španske in tuje državljane, da imajo in dajo na vpogled dokumente, s katerimi izkažejo svojo istovetnost. Ti dve pravili sta določeni v naslednjih zakonodajnih besedilih:

(a) za državljane Španije:

Člen 2 Kraljevega dekreta št. 1553/2005 z dne 23. decembra 2005, ki ureja izdajo nacionalnih osebnih dokumentov in potrjevanje elektronskih podpisov, določa:

1. „Državljani Španije, ki dopolnijo 14 let starosti, morajo pridobiti nacionalni osebni dokument.“

2. „Vse osebe, ki morajo pridobiti nacionalni osebni dokument, morajo prav tako ta dokument dati na vpogled, če to od njih zahteva organ ali njegovi pooblaščenci.“

Člen 9 sistemskega zakona št. 1/1992 z dne 21. februarja 1992 o zagotavljanju varnosti državljanov vključuje pravico vseh španskih državljanov do izdaje nacionalnega osebnega dokumenta po dopolnjenem štirinajstem letu starosti in tudi obveznost pridobitve tega dokumenta.

Člen 20 istega sistemskega zakona pooblašča uslužbence varnostnih služb in varnostnih organov, da lahko za namene preprečevanja in preiskovanja kriminalnih dejavnosti na ulici od oseb zahtevajo, da izkažejo svojo istovetnost. Če se oseba upira ali noče izkazati svoje istovetnosti, se uporabljajo določbe Kazenskega zakonika in Zakonika o kazenskem postopku.

(b) za tuje državljane:

Člen 4(1) sistemskega zakona št. 14/2003 z dne 20. novembra 2003 o spremembi sistemskega zakona št. 4/2000 z dne 11. januarja 2000 o pravicah in svoboščinah tujih državljanov v Španiji in njihovem družbenem vključevanju, kakor je bil spremenjen s sistemskih zakonom št. 8/2000 z dne 22. decembra 2000, določa obveznost za tuje državljane na ozemlju Španije, da imajo dokumente, s katerimi izkazujejo svojo istovetnost in svoj pravni položaj v Španiji.

„Tuji državljani na ozemlju Španije imajo pravico in obveznost, da imajo dokumente, ki so jih izdali pristojni organi države izvora ali države, iz katere so prišli, in s katerimi izkazujejo svojo istovetnost, ter dokumente, s katerimi dokazujejo svoj položaj v Španiji.“

Člen 100(2) Kraljevega dekreta št. 2393/2004 z dne 30. decembra 2004, ki sprejema izvedbene predpise v zvezi s sistemskim zakonom št. 4/2000 z dne 11. januarja 2000 o pravicah in svoboščinah tujih državljanov v Španiji in njihovem družbenem vključevanju, navaja:

„Tuji državljani so obvezani dati na vpogled dokumente, s katerimi izkazujejo svojo istovetnost in pravni položaj v Španiji, kadar to od njih zahtevajo organi ali njihovi pooblaščenci.“

Člen 11 sistemskega zakona št. 1/1992 z dne 21. februarja 1992 o zagotavljanju varnosti državljanov navaja, da morajo tuji državljani, ki se nahajajo na ozemlju Španije, obvezno imeti dokumente, s katerimi izkazujejo svojo istovetnost in pravni položaj v Španiji.

FRANCIJA

V francoski zakonodaji je ta obveznost predvidena v členu L.611-1 Zakonika o vstopu in bivanju tujcev ter pravici do azila (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile, CESEDA), ki določa, da morajo osebe s tujim državljanstvom na zahtevo uradnih oseb sodne policije ter, pod njihovim nadzorom, agentov in pomočnikov agentov sodne policije pri preverjanju istovetnosti in tudi sicer biti sposobne predložiti dokazila in listine, na podlagi katerih lahko potujejo ali bivajo na ozemlju Francije.

ITALIJA

Nacionalna zakonodaja v členu 3 „Testo Unico Leggi di Pubblica Sicurezza“ z dne 18. junija 1931 št. 773 (T.U.L.P.S.) določa možnost pridobitve osebnega dokumenta. Ta člen navaja: „Na podlagi obrazca, ki ga predpiše Ministrstvo za notranje zadeve, župan izda osebno izkaznico osebam, ki so v času predložitve vloge starejše od 15 let in imajo prebivališče v občini.“

Kar zadeva obveznost nošenja osebnega dokumenta, člen 4 zgoraj navedenega T.U.L.P.S. določa, da policijski organ v mejah svoje pristojnosti lahko od nevarne osebe ali osumljenca zahteva, da si priskrbi osebno izkaznico in jo da na vpogled vsakič, ko to od njega zahtevajo uradniki policije.

Na podlagi proučitve teh členov se lahko sklepa, da obveznost nošenja navedenega dokumenta zadeva le nevarne osebe ali osumljence; druge osebe (ki niso nevarne osebe ali osumljenci), imajo zgolj obveznost, določeno v členu 651 Kazenskega zakonika, da uradni osebi dajo podatke o lastni istovetnosti, položaju ali osebnih lastnostih, če uradna oseba tako zahteva.

Tujci, ki zakonito prebivajo v državi, imajo pravico do vpisa v register prebivalstva občine, v kateri prebivajo, in pravico do osebne izkaznice, ki ni veljavna v tujini.

CIPER

Člen 21 Uredbe (ES) št. 562/2006 določa, da odprava nadzora na notranjih mejah ne vpliva na možnost države članice, da z zakonodajo določi obveznost posedovanja ali nošenja dokazil in listin.

Republika Ciper ima tako določbo v svoji nacionalni zakonodaji. Na podlagi Zakona o registru prebivalstva iz leta 2006 (L.13(I)/2006) lahko vsak uslužbenec policije v času opravljanja službe ter vsak uslužbenec organa za vpis v register ali katera koli druga oseba, ki jo pisno pooblasti direktor urada za migracije in civilni register, zahteva od katere koli osebe, da pokaže osebno izkaznico. Če ta oseba noče dati na vpogled osebne izkaznice v določenem roku, stori kaznivo dejanje in se kaznuje z zaporno kaznijo do enega leta ali denarno kaznijo, ki ne presega tisoč funtov, ali z obojim, tj. zaporno in denarno kaznijo. Prav tako lahko v skladu s členom 28 Zakona o policiji (L.73(I)/2004) vsak uslužbenec policije ustavi, pridrži in preišče vsako osebo, katero (i) vidi delati ali storiti kar koli, (ii) sumi, da dela kar koli ali da ima kar koli, ali (iii) vidi, da ima kar koli, za kar je potrebno dovoljenje na podlagi določb katerega koli veljavnega zakona, in lahko od take osebe zahteva, da mu pokaže tako dovoljenje.

LATVIJA

Uredba kabineta ministrov Republike Latvije št. 499 z dne 4. novembra 2002„Uredba o obmejnem območju in obmejnem režimu Republike Latvije“ določa, da morajo vse osebe od dopolnjenega 15. leta starosti imeti dokument za dokazovanje istovetnosti, kadar se zadržujejo na obmejnem območju (ki sega največ 2 km od meje) vzdolž kopenske meje Republike Latvije. V drugih primerih se v skladu z zakonodajo Republike Latvije ne zahteva, da imajo osebe vedno s seboj dokumente za dokazovanje istovetnosti.

LITVA

Litovska zakonodaja ne določa obveznosti za litovske državljane in državljane EU, da nosijo dokazila in listine, s katerimi dokazujejo istovetnost.

V skladu s členom 17(5) Zakona o državni meji in njenem varovanju morajo vsi državljani na obmejnem območju nositi osebne dokumente.

Vsi litovski državljani, starejši od 16 let, morajo pridobiti in imeti nacionalno osebno izkaznico ali potni list. V skladu z Zakonom o pravnem položaju tujcev morajo vsi državljani EU imeti osebne dokumente in vsi državljani tretjih držav morajo imeti in nositi s seboj osebne dokumente.

LUKSEMBURG

Tuji državljani morajo imeti vedno s seboj dovoljenje za prebivanje.

MADŽARSKA

Člen 61(3) Zakona XXXIX o vstopu in bivanju tujcev iz leta 2001 določa, da morajo vsi tujci - na zahtevo organov - dati na vpogled potne listine, dovoljenje za prebivanje ali dokumente, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti njihovo istovetnost.

MALTA

Treba je omeniti, da Zakon o priseljevanju (poglavje 217) trenutno predvideva zahtevo po predložitvi potnega lista ali drugega ustreznega dokumenta ob vstopu. Vendar pa ni pravnih predpisov, ki bi določali, da je take dokumente treba ves čas nositi s seboj.

V praksi nacionalni organi lahko po potrebi zahtevajo od državljana tretje države, da pokaže ustrezne dokumente. Zato se od državljanov tretje države pričakuje, da take dokumente v času bivanja na Malti vedno nosijo s seboj.

NIZOZEMSKA

Na Nizozemskem mora vsak, ki je dopolnil 14 let starosti, v skladu z Zakonom o obveznosti izkazovanja istovetnosti [Wet op de identificatieplicht] na prvo zahtevo dati na vpogled osebni dokument (obveznost izkazovanja istovetnosti). Enako velja za tuje državljane.

Člen 4.21 Dekreta o tujcih [Vreemdelingenbesluit] določa dokumente, s katerimi lahko posamezniki izkažejo svojo istovetnost na Nizozemskem v skladu s členom 50.1 Zakona o tujcih. Ta člen razlikuje med naslednjimi skupinami:

— tuji državljani, ki zakonito prebivajo na podlagi dovoljenja za začasno ali stalno prebivanje,

— tuji državljani, ki zakonito prebivajo kot državljani Skupnosti,

— osebe, ki so vložile prošnjo za dovoljenje za začasno prebivanje kot prosilci za azil,

— tuji državljani, ki niso navedeni zgoraj.

Konkretno so vključene naslednje kategorije:

(a) tuji državljani, ki zakonito prebivajo na podlagi dovoljenja za začasno ali stalno prebivanje (člen 8(a)-(d) Zakona o tujcih), so kot dokument za izkazovanje istovetnosti prejeli poseben dokument za prebivanje v skladu z Dodatkom 7a-d Uredbe o tujcih;

(b) državljani držav članic EU/EGP in Švice, ki zakonito prebivajo, kakor je določeno v členu 8(e) Zakona o tujcih, svojo istovetnost izkažejo z veljavnim nacionalnim potnim listom ali veljavno osebno izkaznico. Tuji državljani, ki zakonito prebivajo kot družinski člani državljana države članice EU/EGP ali Švice, kakor je opredeljeno v členu 8(e) Zakona o tujcih, vendar imajo drugo državljanstvo, svojo istovetnost izkažejo z: — veljavnim nacionalnim potnim listom z zahtevanim vstopnim vizumom, če so od vstopa v državo pretekli manj kot tri meseci, — veljavnim nacionalnim potnim listom z vstopnim žigom, če se ne zahteva vstopni vizum in so od vstopa v državo pretekli manj kot trije meseci, — veljavnim nacionalnim potnim listom s potrdilom o vloženi prošnji za izkaznico o prebivanju, ki ga izdajo pristojni organi, če je od izdaje potrdila preteklo manj kot šest mesecev, — izkaznico o prebivanju v skladu z Dodatkom 7e Uredbe o tujcih;

(c) tujim državljanom, ki so vložili prošnjo za dovoljenje za začasno prebivanje kot prosilci za azil, se izda osebni dokument v skladu z Dodatkom 7f Uredbe o tujcih v sprejemnem centru za prosilce za azil;

(d) tuji državljani, ki zakonito prebivajo v smislu člena 8(j) Zakona o tujcih, ker obstajajo ovire za njihovo odstranitev, kakor so določene v členu 64 Zakona o tujcih, in osebe, ki zakonito prebivajo zaradi odloga izgona, pridobijo za izkazovanje svoje istovetnosti dokument za prebivanje v skladu z Dodatkom 7f2 Uredbe o tujcih (potrdilo W2), kolikor še nimajo veljavnega dokumenta za prehod meje;

(e) (domnevnim) žrtvam trgovine z ljudmi z zakonitim prebivališčem, kakor je opredeljeno v členu 8(k) Zakona o tujcih, se izda dokument za prebivanje v skladu z Dodatkom 7f2 Uredbe o tujcih (potrdilo W2), kolikor še nimajo veljavnega dokumenta za prehod meje;

(f) mladoletnim tujim državljanom brez spremstva, ki čakajo na razrešitev prošnje za podaljšanje veljavnosti ali spremembo dovoljenja za prebivanje, ki je bilo predhodno izdano v skladu z navedenimi omejitvami, se izda dokument za prebivanje na podlagi Dodatka 7f2 Uredbe o tujcih (potrdilo W2), kolikor še nimajo veljavnega dokumenta za prehod meje;

(g) drugi tuji državljani.

Za druge tuje državljane je ustrezen osebni dokument veljavni dokument za prehod meje, kakor se zahteva na podlagi Dekreta o tujcih za vstop na Nizozemsko, oziroma veljaven dokument za prehod meje, v katerem je veljavni vizum. Dokumenti za prehod meje, ki so potrebni za vstop na Nizozemsko, so navedeni v členu 2.3 Dekreta o tujcih. Ta določba se uporablja ne le za tuje državljane, ki jim je dovoljeno prebivanje za dano obdobje, ampak tudi za tuje državljane, ki nezakonito prebivajo na Nizozemskem. Potrdilo W2 se lahko izda le v izjemnih primerih, saj je treba upoštevati, da je vpletena stranka že bila izvzeta iz zahteve v zvezi s potnim listom.

Posebno pravilo na podlagi člena 2.4 Dekreta o tujcih se uporablja za tranzitne potnike. Tuji državljani, ki imajo dokument za prebivanje druge države članice Schengena, se lahko brez vizuma največ tri mesece prosto gibajo na schengenskem ozemlju. V takih primerih morajo imeti veljavno potno listino.

Člen 50 Zakona o tujcih

1. Uradniki, pristojni za mejno kontrolo, in uradniki, pristojni za nadzor tujih državljanov, lahko posameznike pridržijo, da bi ugotovili njihovo istovetnost, državljanstvo in položaj v zvezi z upravičenostjo do prebivanja, bodisi na osnovi dejstev in okoliščin, ki z objektivnega vidika dajejo podlago za utemeljen sum o nezakonitem prebivanju, bodisi zaradi boja proti nezakonitemu prebivanju po prehodu meje. Za vsako osebo, ki trdi, da ima nizozemsko državljanstvo, vendar tega ne more dokazati, se lahko uporabijo prisilni ukrepi iz odstavkov 2 in 5. Dokumenti, ki jih mora imeti tuj državljan za izkazovanje svoje istovetnosti, državljanstva in položaja v skladu z Zakonom o prebivališču, se določijo z ministrsko odredbo.

2. Če istovetnosti pridržanega posameznika ni mogoče takoj ugotoviti, je lahko odveden na kraj, ki je določen za zaslišanje, kjer je lahko pridržan največ šest ur, pri čemer ni vključen čas med polnočjo in deveto uro zjutraj.

3. Če je istovetnost pridržanega posameznika mogoče ugotoviti takoj, in če se zdi, da ta posameznik ni upravičen do zakonitega prebivališča, ali ni takoj očitno, da ima zakonito prebivališče, se lahko odvede na kraj, določen za razgovor, kjer je lahko pridržan največ šest ur, pri čemer ni vključen čas med polnočjo in deveto uro zjutraj.

4. Če še vedno obstajajo razlogi za sum, da pridržani posameznik ne prebiva zakonito, lahko poveljujoči pripadnik Kraljeve žandarmerije ali policijski komisar s pristojnostjo nad krajem, kjer se nahaja posameznik, zaradi interesa preiskave rok iz odstavkov 2 in 3 podaljša za največ 48 ur.

5. Uradniki iz odstavka 1 imajo pooblastila za preiskavo oblačil in osebno preiskavo pridržanega posameznika ter tudi preiskavo osebnih stvari posameznika.

6. Podrobnejši predpisi bodo zagotovljeni z ministrsko odredbo v zvezi z uporabo navedenih odstavkov tega člena.

Člen 4.21 Dekreta o tujcih iz leta 2000

1. Dokumenti, kot so določeni v zadnjem stavku člena 50.1 Zakona, so:

a. za tuje državljane, ki zakonito prebivajo, kakor je opredeljeno v členu 8(a)-(d) Zakona: dokument, ki ga izdajo pristojni organi in potrjuje navedeno, katerega vzorec se določi z ministrsko uredbo;

b. za tuje državljane, ki zakonito prebivajo, kakor je opredeljeno v členu 8(e) Zakona: veljavni potni list ali veljavna osebna izkaznica, če so državljani države, kakor je opredeljeno v členu 8.7.1, ali, če nimajo takega državljanstva: 1o. veljavni nacionalni potni list z zahtevanim vstopnim vizumom, če so od vstopa v državo pretekli manj kot tri meseci; 2o. veljavni nacionalni potni list z vstopnim žigom, če se ne zahteva vstopni vizum in so od vstopa v državo pretekli manj kot tri meseci; 3o. veljavni potni list s potrdilom, ki ga izdajo pristojni organi, kakor je določeno v odstavku 4 člena 8.13, o vloženi prošnji za potrdilo o prebivanju, če je od izdaje potrdila preteklo manj kot šest mesecev; 4o. dokument za prebivanje, ki ga izdajo pristojni organi, kakor je opredeljeno v odstavku 5 člena 8.13 ali odstavku 1 člena 8.20;

c. za tuje državljane, ki so vložili prošnjo za dovoljenje za začasno prebivanje kot prosilci za azil, kakor je opredeljeno v členu 28 Zakona: dokument, ki ga izdajo pristojni organi in potrjuje navedeno, katerega vzorec se določi z ministrsko uredbo;

d. za tuje državljane, ki niso navedeni pod točko (c) in imajo zakonito prebivališče, kakor je opredeljeno v členu 8(f), (g), (h), (j) ali (k) Zakona, ter nimajo veljavnega dokumenta v smislu Zakona za prehod meje: dokument, ki ga izdajo pristojni organi, katerega vzorec se določi z ministrsko uredbo, priložen pa mu mora biti dodaten list, kakor je opredeljeno v odstavku 3 člena 4.29, na katerem je naveden položaj na podlagi Zakona o prebivališču;

e. za druge tuje državljane: veljaven dokument za prehod meje, ki se v smislu Zakona zahteva za vstop na Nizozemsko, oziroma dokument za prehod meje, v katerem je potrebni vizum ali uradni zaznamek v zvezi s položajem na podlagi Zakona o prebivanju.

2. Otrokom, mlajšim od 12 let, se lahko izdajo le dokumenti, ki so določeni v odstavku 1(a) ali (b), razen če imajo po mnenju ministra upravičen interes za pridobitev takega dokumenta.

3. Dokument, naveden v odstavku 1(a)-(d), bo vključeval uradni zaznamek, ki navaja, ali je tujemu državljanu dovoljeno delati in ali se za tako delo zahteva delovno dovoljenje v smislu Zakona o zaposlovanju in delu tujcev [Wet arbeid vreemdelingen].

4. Če za prebivanje tujega državljana, določenega v odstavku 1(a) ali (b), na Nizozemskem veljajo omejitve, določene v odstavku 4 člena 3(4), bo na dokumentu navedeno uradno obvestilo „izkoriščanje javnih sredstev ima lahko posledice za pravico do prebivanja“ [„beroep op de publieke middelen kan gevolgen hebben voor verblijfsrecht“].

AVSTRIJA

Člen 2 Zveznega zakona v zvezi s sistemom potnih listov za avstrijske državljane (Zakon o potnih listih iz leta 1992), Zvezni uradni list Republike Avstrije (BGBl.) 1992/839 v različici, ki je objavljena v BGBl. št. I 2006/44

Vstop in zapustitev države

1. Če ni posebej določeno z medvladnimi sporazumi ali ni nasprotnih mednarodnih praks, morajo avstrijski državljani (državljani) imeti veljavno potno listino (potni list ali enakovredno listino) za vstop na ozemlje ali zapustitev ozemlja Zvezne republike. Ne glede na odgovornosti državljanov v skladu s členom 24(1) se državljanu, ki nima veljavne potne listine, vendar lahko dokaže svoje državljanstvo in istovetnost, ne sme zavrniti vstopa.

2. Kolikor je zvezna vlada pooblaščena za sklepanje medvladnih sporazumov, kakor je določeno v členu 66(2) Avstrijske zvezne ustave (B-VG), ima za lajšanje potovanja v tujino in iz nje tudi pravico sklepati mednarodne sporazume, ki državljanom omogočajo potovanje v druge države in vstop na ozemlje Zvezne republike na podlagi drugih dokumentov, kot so navedeni v odstavku 1. Kadar sporazumi take narave lajšajo potovanje na obmejna območja sosednjih držav Republike Avstrije, lahko določajo, da se vsako tako lajšanje uporablja le za državljane, ki imajo prebivališče na obmejnih območjih Republike Avstrije.

Sporazumi v smislu člena 2(2) Zakona o potnih listih (PassG):

— Sporazum med Socialistično federativno republiko Jugoslavijo in Republiko Avstrijo o obmejnem prometu (zdaj Republika Slovenija), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. 379/1968 v različici, objavljeni v Zveznem uradnem listu Republike Avstrije št. 143/1996 - glej člene 3, 4 in 7 (trenutno v postopku revizije)

— Sporazum med Republiko Avstrijo in Švicarsko konfederacijo o mejnih prehodih za potnike v obmejnem prometu, Zvezni uradni list Republike Avstrije št. 164/1974 – glej člene 2-4 in 7-9

Člen 15 Avstrijskega zveznega zakona o izvajanju nalog organa javne varnosti za nadzor tujcev, izdajanju dokumentov za tujce in izdajanju dokumentov za vstop (Zakon o organu javne varnosti za nadzor tujcev iz leta 2005 – ZPT), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. I 100/2005

Pogoj za zakonit vstop na ozemlje Zvezne republike Avstrije

1. Če ni nasprotnih določb v zveznem pravu ali mednarodnih sporazumih ali ni nasprotnih mednarodnih praks, morajo tujci za zakonit vstop na ozemlje Zvezne republike Avstrije imeti veljavno potno listino (obveznost potnega lista).

Druge potne listine v smislu člena 15(1) ZPT so:

— potni listi za tujce (členi 88-93 ZPT)

— potne listine, izdane na podlagi konvencije (člen 94 ZPT)

— osebne izkaznice s fotografijo za imetnike privilegijev in imunitete (člen 95 ZPT)

— potna listina za vrnitev za državljane države članice Evropske unije (člen 96 ZPT)

— potna listina za vračanje državljanov tretjih držav (člen 97 ZPT)

Člen 16 Zakona o organu javne varnosti za nadzor tujcev iz leta 2005 (ZPT), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. I 100/2005

Splošni pogoji glede obveznosti potnega lista

1. Če tako zahteva javni interes, zlasti na področju izdajanja potnih listov in organa javne varnosti za nadzor tujcev ter zunanje politike, ima zvezni minister za notranje zadeve pooblastila, da po posvetovanju z zveznim ministrom za zunanje zadeve izda uredbo, v kateri so določene oblike potnih listin, ki jih izdajo države, ki niso pogodbenice Pogodbe, navedene kot neprimerne za izpolnjevanje obveznosti potnega lista.

2. Tujci, navedeni na skupinskih potnih listinah, lahko vstopijo v državo ali jo zapustijo le v spremstvu imetnika navedene potne listine, v kateri so vpisani. To ne velja pri ukrepih izgona ali transporta v tujino v skladu s poglavji 5-10.

3. Tujci, ki jim je bil izdan skupinski potni list, izpolnjujejo obveznost potnega lista, vendar lahko v državo vstopijo ali jo zapustijo le skupaj. Vsak član potujoče skupine potrebuje dokument, ki ga izdajo organi in s katerim lahko izkaže svojo istovetnost. To ne velja pri ukrepih izgona ali transporta v tujino v skladu s poglavji 5-10.

Člen 17 Zakona o organu javne varnosti za nadzor tujcev iz leta 2005 (ZPT), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. I 100/2005

Omejitev obveznosti potnega lista

1. Kolikor je zvezna vlada pooblaščena za sklepanje medvladnih sporazumov, kakor je določeno v členu 66(2) Avstrijske zvezne ustave (B-VG), ima na podlagi vzajemnosti tudi pravico dovoliti tujcem, za katere velja obveznost potnega lista, da vstopijo v državo, začasno prebivajo na ozemlju Zvezne republike Avstrije ter zapustijo državo na podlagi drugih potnih listin, kot so navedene v členu 15(1) in členu 16(3). Taki tujci izpolnjujejo obveznost potnega lista.

2. Sporazumi v skladu z odstavkom 1, ki so namenjeni lajšanju potovanja na obmejna območja Republike Avstrije, lahko podrobneje določijo, da je tujcem, ki so vstopili v državo na podlagi take potne listine, dovoljeno ostati na mejnih območjih Republike Avstrije. V takih primerih lahko mednarodni sporazum tudi določa, da mora dokument za vstop v državo, začasno prebivanje v državi in zapustitev države sopodpisati organ avstrijske vlade.

3. Če tako zahteva javni interes, ima zvezni minister za notranje zadeve pooblastila, da po posvetovanju z zveznim ministrom za zunanje zadeve izda uredbo, ki določa, da je nekaterim tujcem, za katere velja obveznost potnega lista, dovoljeno vstopiti na ozemlje Zvezne republike Avstrije, se na njem začasno naseliti ali zapustiti državo na podlagi drugih dokumentov. Taki tujci izpolnjujejo obveznost potnega lista.

4. Državljani držav članic EGP in švicarski državljani prav tako lahko izpolnijo obveznost potnega lista z osebno izkaznico in lahko vstopijo v državo, se na ozemlju Zvezne republike Avstrije začasno naselijo in zapustijo državo na podlagi take potne listine.

Sporazumi v smislu člena 17(1) ZPT:

Sporazum med članicami Organizacije Severnoatlantske pogodbe o statusu njihovih sil (Sporazum o statusu sil ali SOFA), Zvezni uradni list Republike Avstrije III št. 135/1998 v različici, ki je bila objavljena v Zveznem uradnem listu Republike Avstrije III št. 96/1999 v povezavi s Sporazumom med državami pogodbenicami Organizacije Severnoatlantske pogodbe ter drugimi državami, ki sodelujejo v Partnerstvu za mir, o statusu njihovih sil (sporazum Nato SOFA), Zvezni uradni list Republike Avstrije III št. 136/1998, v različici, ki je bila objavljena v Zveznem uradnem listu Republike Avstrije III št. 178/1998 - glej člen III(1) Sporazuma o statusu sil Nata.

Sporazumi v smislu člena 17(2) ZPT: (glej sporazume v smislu člena 2(2) avstrijskega Zakona o potnih listih (PassG))

Člen 18 Zakona o organu javne varnosti za nadzor tujcev iz leta 2005 (ZPT), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. I 100/2005

Izjeme od obveznosti potnega lista

(1) Za tujce ne velja obveznost potnega lista v naslednjih primerih:

1. izda se izjava o sprejemu (čl. 19);

2. prizna se pravica do začasnega prebivanja v skladu z avstrijskim zakonom, ki ureja pravico do naselitve in začasnega prebivanja, kadar tujec nima nobene potne listine ali

3. prek tranzita (čl. 48).

(2) Tujcem, ki se jim prizna pravica do azila ali upravičenost do subsidiarne zaščite v Avstriji in ki nimajo veljavne potne listine, vendar lahko zagotovijo prima facie dokaze o svoji istovetnosti, se - ne glede na njihovo obveznost v skladu s členoma 120 in 121 - ne sme zavrniti vstopa v državo.

Člen 19 ZPT - izjava o sprejemu

(1) Izjava o sprejemu se pripravi na zahtevo pristojnega organa druge države za tujca, zoper katerega se odredi izgon iz ozemlja navedene države na ozemlje Zvezne republike Avstrije in katerega mora Republika Avstrija sprejeti na podlagi mednarodnega sporazuma (odst. 4), konvencije Evropske skupnosti ali mednarodne prakse.

(2) Izjava o sprejemu mora biti izrecno imenovana kot taka; v njej morata biti navedena istovetnost in državljanstvo tujca.

(3) Če ni drugače določeno v mednarodnem sporazumu ali konvenciji Evropske skupnosti, mora biti veljavnost izjave o sprejemu skladna s časom, ki je potreben za vrnitev tujca; za vstop v državo mora biti določen mejni prehod ali kraj v državi pogodbenici Pogodbe.

(4) Kolikor je Avstrijska zvezna vlada pooblaščena za sklepanje medvladnih sporazumov iz člena 66(2) Zvezne avstrijske ustave (B-VG), lahko na podlagi vzajemnosti sklene, da ljudje, ki so nezakonito vstopili na ozemlje druge države ali ki ne izpolnjujejo več pogojev za vstop v navedeno državo ali stalno prebivališče v njej, lahko ponovno vstopijo v Zvezno republiko Avstrijo (konvencija o ponovnem sprejemu).

Člen 23 Zakona o organu javne varnosti za nadzor tujcev iz leta 2005 (ZPT), Zvezni uradni list Republike Avstrije št. I 100/2005

Zdravniško spričevalo

(1) Za preprečevanje ogrožanja javnega zdravja ima avstrijski zvezni minister za zdravje in ženske zadeve pravico izdati uredbo, ki navaja nekatere države, v katerih je znatno povečano tveganje okužbe z:

1. kužno boleznijo, ki je nalezljiva pri običajnih družbenih stikih (resna bolezen) in jo je treba obvezno prijaviti v smislu avstrijskega Zakona o epidemijah [Epidimiegesetz] 1950, Zvezni uradni list Republike Avstrije št. 186/1950;

2. katero koli drugo resno nalezljivo boleznijo, za katero ne velja obveznost prijave ali poročanja, ali

3. tuberkulozo, ki jo je treba prijaviti v smislu člena 3(a) avstrijskega Zakona o tuberkulozi, Zvezni uradni list Republike Avstrije št. 127/1968,

in v katerih kot posledica take bolezni obstaja tveganje izpostavljenosti velikega števila ljudi trajni in resni nevarnosti.

(2) Tujci, ki so v šestih mesecih neposredno pred vstopom na ozemlje Zvezne republike Avstrije začasno prebivali v državi, navedeni v uredbi iz odstavka 1, imajo pravico do vizuma, če predložijo zdravniško spričevalo, ki potrjuje, da nimajo bolezni, navedenih v uredbi iz odstavka 1.

(3) Uredba mora določiti bolezen, ki izpolnjuje pogoje iz odstavka 1, ter vsebino in obdobje veljavnosti zdravniškega spričevala.

POLJSKA

Poljska ni uvedla posebnih predpisov glede posedovanja ali nošenja dokazil in listin za dokazovanje istovetnosti.

PORTUGALSKA

Člen 2(1) Zakona št. 5/95 z dne 21. februarja 1995 (Zakon, ki določa obveznost nošenja osebnih dokumentov) določa: „Državljani, starejši od 16 let, morajo imeti osebne dokumente, kadar koli so na javnem mestu, mestu, ki je dostopno javnosti, ali mestu, ki je pod policijskim nadzorom“.

Člen 2(2) istega zakona določa: „Za namene odstavka 1 šteje za osebne dokumente naslednje:

(a) za državljane Portugalske: osebna izkaznica ali potni list;

(b) za državljane držav članic Evropske skupnosti: dovoljenje za prebivanje, osebna izkaznica ali potni list;

(c) za državljane držav, ki niso članice EU: dovoljenje za prebivanje, osebna izkaznica za tujca ali potni list za tujca“.

SLOVENIJA

Tujec dokazuje svojo istovetnost s tujo potno listino, osebno izkaznico ali drugo ustrezno listino, ki je v državi tujca predpisana in s katero lahko dokazuje istovetnost, s potno listino za tujca, z osebno izkaznico za tujca, z maloobmejno izkaznico ali z drugo javno listino, ki jo je izdal državni organ, v kateri je fotografija, na podlagi katere je mogoče ugotoviti njegovo istovetnost. Na zahtevo policista mora tujec izkazati svojo istovetnost na način, določen v prejšnjem odstavku tega člena, ter mora pokazati tudi dovoljenje, s katerim dokazuje zakonitost vstopa in prebivanja v Republiki Sloveniji (člen 75 Ztuj-1-UPB3, Ur. l. RS št. 107/2006).

Z globo 20 000 tolarjev (83,46 EUR) se kaznuje tujec, ki na zahtevo policista ne pokaže dovoljenja, s katerim dokazuje zakonitost bivanja in vstopa v državo, ali na zahtevo policista ne izkaže svoje istovetnosti (člen 97(3) in (4) Ztuj.)

SLOVAŠKA

V primeru odprave mejnega nadzora na notranjih mejah lahko države članice v skladu s členom 21(c) in (d) Zakonika o schengenskih mejah z zakonodajo določijo obveznost posedovanja ali nošenja dokazil in listin ter obveznost za državljane tretje države, da prijavijo svoje prebivanje na ozemlju katere koli države članice v skladu s členom 22 Schengenske konvencije. Po odpravi mejnih kontrol se bo verjetno ohranila obveznost za državljane tretjih držav (podobna obveznosti slovaških državljanov), da imajo med bivanjem na ozemlju Slovaške republike veljavno potno listino (vključno z vizumom, če je potreben), osebno izkaznico ali dovoljenje za prebivanje. Ohranila se bo tudi obveznost prijave tujcev v smislu člena 49(2) Zakona št. 48/2002 coll.

FINSKA

Člen 13 Zakona o tujcih (301/2004) - Potni listi

Tujec mora za vstop in bivanje na Finskem imeti veljaven potni list, ki so ga izdali organi njegove matične države ali države prebivališča, in ga na zahtevo dati na vpogled organom mejne kontrole ali policije.

Nacionalna zakonodaja ne določa obveznosti nošenja dokazil in listin med obiskom v državi.

ŠVEDSKA

Nacionalne določbe v zvezi s členom 21(c) so predvidene v členu 9 poglavja 9 Zakona o tujcih

Člen 9

Tujec, ki živi na Švedskem, mora na zahtevo policista dati na vpogled potni list ali drug dokument, s katerim dokazuje svojo pravico do bivanja na Švedskem. Prav tako se mora tujec na vabilo urada za priseljevanje ali policijskih organov zglasiti pri uradu ali policijskih organih in zagotoviti podatke v zvezi s svojim bivanjem na Švedskem. Če tujec tega ne stori, ga lahko policijski organi odvedejo. Če se glede na osebne okoliščine tujca ali iz drugega razloga lahko domneva, da se tujec ne bo zglasil na vabilo, ga policijski organi lahko odvedejo brez predhodnega vabila.

Obalna straža mora sodelovati v policijskih dejavnostih nadzora v prvi vrsti z nadzorom, ki ga izvaja v pomorskem prometu in v zvezi z njim. Če nadzor izvaja obalna straža, je treba uradniku obalne straže dati na vpogled potni list ali drug dokument.

Kontrole na podlagi prvega in drugega pododstavka se lahko izvajajo, le če obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da tujec nima pravice do bivanja na Švedskem, ali če obstajajo drugi posebni razlogi za kontrolo.

ROMUNIJA

Člen 104 Zakona o tujcih št. 194/2002 določa:

1. Z dovoljenjem za prebivanje tujec izkazuje svojo istovetnost in pravico do bivanja v Romuniji, pa tudi trajanje in namen, s katerim mu je bila ta pravica priznana.

2. Imetnik dovoljenja za prebivanje mora to dovoljenje vedno nositi s seboj, ne sme ga dati komu drugemu, pristojnim organom pa ga mora dati na vpogled vsakič, ko se to od njega zahteva.

ISLANDIJA

Nacionalna zakonodaja ne določa zakonske obveznosti nošenja osebnih dokazil ali listin za islandske državljane. Vendar lahko policija v skladu z odstavkom 5 člena 15 Zakona o policiji zahteva od osebe (islandskega ali tujega državljana), da navede svoje ime, številko osebne izkaznice in naslov, ter to dokaže z osebnim dokumentom.

V skladu z odstavkom 1 člena 5 Zakona o tujcih št. 96/2002 mora tujec, ki prispe na Islandijo, imeti potni list ali drug osebni dokument, ki je priznan kot potna listina, razen če je v pravilniku, ki ga izda Minister za pravosodje, določen drug režim. V skladu s členom 53 istega zakona mora vsak tujec na zahtevo policije dati na vpogled osebne dokumente in po potrebi zagotoviti podatke, da se lahko ugotovita njegova istovetnost in zakonitost njegovega bivanja na Islandiji.

Minister za pravosodje lahko odloči, da morajo tujci, razen državljanov Danske, Finske, Norveške in Švedske, ves čas svojega bivanja na Islandiji nositi s seboj potni list ali drug osebni dokument. Minister lahko druge tuje državljane izvzame iz te obveznosti.

Kakor je navedeno zgoraj, imajo islandski organi dovolj možnosti, da tujcu naložijo obveznost posedovanja ali nošenja dokazil in listin, tako ob prihodu na Islandijo kot med njihovim bivanjem v tej državi. Odprava kontrole na notranjih mejah ne vpliva na izvajanje zgoraj navedenih določb.

NORVEŠKA

To vprašanje obravnava prvi odstavek člena 44 Zakona o priseljevanju (Zakon o vstopu tujih državljanov v Kraljevino Norveško in njihovi prisotnosti v kraljestvu z dne 24. junija 1988, št. 64). V tej določbi je navedeno:

Na zahtevo policije mora vsak tuj državljan izkazati svojo istovetnost in po potrebi zagotoviti podatke, da se ugotovita njegova istovetnost in zakonitost njegovega bivanja v Kraljevini Norveški.

V skladu s to določbo torej obstaja obveznost za tuje državljane, da imajo in nosijo dokumente, s katerimi izkazujejo svojo istovetnost. Ta obveznost ne velja za državljane Norveške.