ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA Razlogi za predlog in njegovi cilji

Evropska agencija za zdravila je bila ustanovljena z Uredbo (EGS) št. 2309/93, ki je bila nadomeščena z Uredbo (ES) št. 726/2004. V skladu s členom 1 V medsebojnem soglasju sprejetega sklepa predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali na ravni predsednikov držav in vlad, o določitvi sedežev nekaterih organov in oddelkov Evropskih skupnosti in Europola z dne 29. oktobra 1993, ima Evropska agencija za zdravila sedež v Londonu v Združenem kraljestvu.

Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 v skladu s členom 50 Pogodbe o Evropski uniji uradno obvestilo Evropski svet, da namerava zapustiti Unijo. 20. novembra 2017 je preostalih 27 držav članic ob robu zasedanja Sveta za splošne zadeve (člen 50) za novi sedež Evropske agencije za zdravila izbralo Amsterdam na Nizozemskem.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Akt, ki se spreminja, temelji na členu 114 in členu 168(4)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), zato bi moral akt o spremembi temeljiti na navedeni podlagi.

•Izbira instrumenta

Cilj tega predloga je sprememba Uredbe (ES) št. 726/2004. Ustrezna sprememba se zato predlaga v obliki uredbe o spremembi.

•Subsidiarnost in sorazmernost

Izbira lokacije sedeža Agencije spada v izključno pristojnost Unije. Ukrep je sorazmeren glede na namen predlagane uredbe, in sicer potrjuje novi sedež agencije v Uredbi (ES) št. 726/2004.

4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

Preselitev Evropske agencije za zdravila bo imela proračunske posledice, zlasti zaradi stroškov predčasne prekinitve sedanje najemne pogodbe v Londonu zaradi izstopa, stroškov same selitve in stroškov vselitve v nove prostore v Amsterdamu. Kot je določeno v pogajalskih smernicah Sveta z dne 22. maja 2017 za sklenitev sporazuma z Združenim kraljestvom o podrobnostih njegovega izstopa iz Evropske unije, bi moralo Združeno kraljestvo v celoti kriti posebne stroške, povezane z izstopom, kot je preselitev agencij s sedežem v Združenem kraljestvu.

Nekateri stroški selitve se bodo do finančne poravnave morda morali vnaprej financirati iz proračuna EU. V zvezi s tem bo Komisija v sodelovanju z Evropsko agencijo za zdravila ocenila morebitne dodatne potrebe po financiranju iz proračuna EU. Komisija bo po potrebi v okviru letnega proračunskega postopka za leto 2019 in po potrebi za leto 2018 Evropskemu parlamentu in Svetu predstavila ustrezne predloge. To se na primer nanaša na stroške, povezane s samo selitvijo. Poleg tega bodo tudi stroški v zvezi z vselitvijo v nove prostore predstavljeni v okviru postopka za zgradbe iz člena 203 finančne uredbe, ki zahteva predhodno odobritev Evropskega parlamenta in Sveta pred sklenitvijo pogodb v zvezi s projekti gradnje. Ta postopek se bo predvidoma začel čim prej (najpozneje v začetku leta 2018).

2017/0328 (COD)
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

EU in Norveška sta podpisnici Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (Sporazum EGP), ki zagotavlja prosti pretok blaga, razen kmetijskih in ribiških proizvodov. Člen 19 Sporazuma EGP glede kmetijstva določa, da pogodbenice vsaki dve leti opravijo pregled pogojev trgovine s kmetijskimi proizvodi ter se na vzajemni in medsebojno koristni podlagi odločijo o nadaljnjem zmanjšanju vseh vrst ovir pri trgovanju v kmetijskem sektorju.

Pogajanja so potekala od 3. februarja 2015 do 5. aprila 2017. Pogodbenici sta Sporazum parafirali 5. aprila 2017, določa pa dodatne trgovinske preferenciale za trgovino s kmetijskimi proizvodi, vključno z dodatnimi popolnoma liberaliziranimi tarifnimi postavkami. Za bolj občutljive proizvode, kot so meso, mlečni izdelki, zelenjava in okrasne rastline, sta se pogodbenici dogovorili o dodatnih ali novih tarifnih kvotah.

Obe pogodbenici želita, da ta sporazum začne veljati tretji mesec po datumu deponiranja zadnje listine o odobritvi.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Prejšnji sporazum je imel obliko izmenjave pisem za liberalizacijo trgovine s kmetijskimi proizvodi med Norveško in Evropsko unijo na podlagi člena 19 Sporazuma EGP. Podpisan je bil 15. aprila 2011. Določal je vzajemne tarifne kvote in znižanja dajatev. Poleg tega je vključeval zavezo pogodbenic, da bosta v dveh letih nadaljevali dvostranska pogajanja na podlagi člena 19 Sporazuma EGP.

Na podlagi dvostranskega sporazuma med Evropsko unijo in Norveško o trgovini s kmetijskimi proizvodi iz leta 2011 se je brezcarinski dostop kmetijskih proizvodov EU do norveškega trga EU povečal na okoli 60 % trgovine. Ti podatki kažejo, da je bilo še veliko možnosti za dodatne trgovinske koncesije. Zato so bili cilji zadnjega kroga pogajanj:

·povečati stopnjo liberalizacije na obeh straneh,

·povečati obstoječe tarifne kvote ter

·odpreti nove tarifne kvote za dodatne kmetijske proizvode in

·obravnavati nekatere odprte trgovinske ovire.

•Skladnost z drugimi politikami EU

Poglobitev trgovinskih odnosov z Norveško je skladna s celotnim okvirom trgovinske politike Evropske unije in prinaša koristi za Unijo, saj je ta neto izvoznica osnovnih kmetijskih proizvodov na Norveško. Trgovinska bilanca je bila leta 2016 izrazito v korist EU, pri čemer je izvoz EU dosegel 2 495 milijonov EUR, uvoz iz Norveške pa 307 milijonov EUR. Glavni proizvodi, ki jih izvaža EU, so vino in kis, krma, sojino olje in olje iz ogrščice, žive rastline ter sir. Uvoz v EU iz Norveške vključuje zlasti sojo, živalska in rastlinska olja ter njihove ostanke, krzna in nedenaturiran etilni alkohol.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

Svet je novembra 2014 Komisijo pooblastil, da začne nov krog pogajanj z Norveško za dosego dodatnih preferencialov za trgovino s kmetijskimi proizvodi na podlagi člena 19 Sporazuma EGP.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Uredba (EU) št. 1380/2013 je uvedla tako imenovano obveznost iztovarjanja, tj. postopno obveznost iztovarjanja celotnega ulova za staleže, za katere vejajo omejitve ulova ali najmanjša referenčna velikost ohranjanja. Načeloma je treba podrobnosti izvajanja obveznosti iztovarjanja opredeliti v regionalnih večletnih načrtih upravljanja, sprejetih s soodločanjem. Ker pa je bilo pričakovati, da bo sprejetje večletnih načrtov zahtevalo nekaj časa, je Uredba (EU) št. 1380/2013 kot začasno rešitev predvidela sprejetje delegiranih aktov Komisije o uvedbi načrtov o zavržkih, ki se oblikujejo na podlagi skupnega priporočila zadevnih držav članic za obdobje največ treh let. Načrti o zavržkih lahko vključujejo določbe o vrstah ribolova ali vrstah, za katere že velja obveznost iztovarjanja, včasih pa to obveznost uvajajo pred rokom, ki ga določa Uredba (EU) št. 1380/2013, in med drugim določajo izjemo de minimis in izjemo za vrste z visoko stopnjo preživetja, določbe o dokumentiranju ulova in po potrebi najmanjše referenčne velikosti ohranjanja.

Prve delegirane uredbe Komisije o uvedbi načrtov o zavržkih so začele veljati 1. januarja 2015 in prenehajo veljati konec leta 2017. Po izteku začetnega triletnega obdobja Uredba (EU) št. 1380/2013 Komisijo pooblašča, da sprejme delegirane akte, ki vsebujejo izključno izjeme de minimis, saj bi načeloma večletne načrte bilo treba uporabiti za dosego cilja trajnostnega izkoriščanja morskih bioloških virov, odražati pa bi morali posebnosti različnih vrst ribolova in vsebovati potrebna pooblastila za sprejetje delegiranih aktov, vključno z drugimi prilagodljivostmi, potrebnimi za nemoteno izvajanje obveznosti iztovarjanja.

Do danes je vzpostavljen samo večletni načrt za Baltsko morje, predloga Komisije za večletni načrt za pridnene vrste v Severnem morju in male pelagične vrste v Jadranskem morju pa sta trenutno v postopku pogajanj med sozakonodajalcema. Na tej podlagi je treba Komisijo pooblasti za sprejetje načrtov o zavržkih za nadaljnje skupno obdobje največ treh let, da se olajša izvajanje obveznosti iztovarjanja.
DODATEK

SKLEP SKUPNEGA ODBORA REGIONALNE KONVENCIJE o

panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu

št.

z dne

o spremembi določb Dodatka II k Regionalni konvenciji o panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu z uvedbo možnosti povračila dajatev in polne kumulacije v trgovini, zajeti v Srednjeevropskem sporazumu o prosti trgovini (CEFTA), ki vključuje Republiko Moldavijo in udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu Evropske unije

Skupni odbor je –

ob upoštevanju Regionalne konvencije o panevro-mediteranskih preferencialnih pravilih o poreklu (v nadaljnjem besedilu: Konvencija),

ob upoštevanju naslednjega:

(1)V členu 1(2) Konvencije je navedeno, da so v Dodatku II opredeljene posebne določbe, ki se uporabljajo med nekaterimi pogodbenicami in odstopajo od določb iz Dodatka I.

(2)Člen 1 Dodatka II h Konvenciji določa, da lahko pogodbenice v svojih dvostranskih trgovinskih odnosih uporabljajo posebne določbe, ki odstopajo od določb iz Dodatka I, in da so te določbe določene v prilogah k Dodatku II.

(3)Republika Srbija, ki predseduje pododboru CEFTA o carinah in pravilih o poreklu v okviru Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini (v nadaljnjem besedilu: CEFTA), ki vključuje Republiko Moldavijo in udeleženke v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: pogodbenice CEFTA), je obvestila sekretariat Skupnega odbora Konvencije o Sklepu Skupnega odbora Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini št. 3/2015 z dne 26. novembra 2016, ki uvaja možnost povračila dajatev in polne kumulacije v trgovini med Republiko Moldavijo in udeleženkami v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu Evropske unije v okviru CEFTA.

(4)Člen 4(3)(a) Konvencije določa, da Skupni odbor soglasno sprejme spremembe Konvencije, vključno s spremembami dodatkov –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Dodatek II h Konvenciji, ki vsebuje odstopanja od določb Dodatka I h Konvenciji, se spremeni in dopolni s prilogami XIII, G in H k Dodatku II Konvencije, ki so vključene v priloge k temu sklepu.

Člen 2

V prilogah XIII, G in H k Dodatku II Konvencije, ki so vključene v priloge k temu sklepu, so določeni pogoji za uporabo prepovedi povračila dajatev in polne kumulacije v trgovini med pogodbenicami CEFTA.

Člen 3
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Konvencijo o trgovanju z žitom iz leta 1995 (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) je Skupnost sklenila s Sklepom Sveta 96/88/ES za obdobje do 30. junija 1998 in se je od takrat redno podaljševala. Konvencija se vsakič podaljša še za največ dve leti. Nazadnje je bila podaljšana s sklepom Mednarodnega sveta za žito junija 2015 in je veljavna do 30. junija 2017. V interesu Unije je, da se Konvencija nadalje podaljša za obdobje do dveh let.

S tem predlogom Svet pooblasti Komisijo, da v Mednarodnem svetu za žito v imenu Unije glasuje za podaljšanje Konvencije do 30. junija 2019. Formalna odločitev o podaljšanju Konvencije je predvidena za 45. zasedanje Mednarodnega sveta za žito, ki bo potekalo 5. junija 2017.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog zadeva osnutek sklepa Sveta o tretjem obroku finančnega prispevka držav članic v Evropski razvojni sklad (ERS) v letu 2016.

11. ERS in drugi še vedno odprti skladi ERS (to so 8., 9. in 10. ERS) se upravljajo v skladu z naslednjimi pravili:

sedanjim Sporazumom o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kakor je bil nazadnje spremenjen,

Notranjim sporazumom med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum za 11. ERS),

Uredbo Sveta (EU) 2015/323 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba za 11. ERS).

Zgoraj navedeni dokumenti vsebujejo večletne obveznosti držav članic za finančno podporo zakladnice ERS. Finančna uredba za 11. ERS določa redne prispevke držav članic v zakladnico ERS glede na vnaprej določene finančne obveznosti. Redni prispevki se vpokličejo s tehničnimi sklepi Sveta, ki odražajo izvrševanje prej določenih finančnih obveznosti.

Nekateri naslovi obrazložitvenega memoranduma zato niso relevantni za redne zahtevke za prispevke, kot je ta.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Komisija v okviru Evrope državljanov pripisuje veliko pomembnost poenostavitvi in pojasnitvi prava Unije, da bi to postalo jasnejše in dostopnejše državljanom, s čimer bi slednji dobili nove priložnosti in možnost uveljavljanja posebnih pravic, ki jim jih to pravo podeljuje.

Tega cilja ni mogoče doseči, dokler številni predpisi, ki so bili večkrat spremenjeni, pogosto zelo bistveno, ostanejo razpršeni, tako da jih je treba iskati delno v izvirnem aktu in delno v poznejših aktih, ki ga spreminjajo. Za ugotovitev obstoječih pravil je potrebno precejšnje raziskovalno delo s primerjavo številnih različnih aktov.

Kodifikacija predpisov, ki so bili pogosto spremenjeni, je eden od bistvenih načinov za to, da bi bilo pravo Unije jasno in pregledno.

2.Komisija je 1. aprila 1987 sprejela odločitev, s katero je svojemu osebju dala navodilo, naj bodo vsi akti kodificirani po ne več kot desetih spremembah, ob tem pa poudarila, da je to minimalna zahteva in da bi si morale vse službe v še krajših obdobjih prizadevati za kodifikacijo besedil, za katere so odgovorne, da bi zagotovile jasnost in razumljivost svojih predpisov.

3.To je bilo potrjeno s sklepi Evropskega sveta, sprejetimi v Edinburgu (december 1992), s poudarkom na pomembnost kodifikacije, saj omogoča gotovost o tem, katero pravo se uporablja za določeno zadevo ob določenem času.

Kodifikacijo je treba izvesti ob polnem upoštevanju običajnega postopka sprejetja aktov Unije.

4.Namen tega predloga je začeti s kodifikacijo Uredbe Sveta (EGS) št. 2930/86 z dne 22. septembra 1986 o določanju značilnosti ribiških plovil. Nova uredba bo nadomestila oba akta, ki bosta vanjo vključena, pri čemer se v celoti ohranja vsebina aktov, ki se kodificirata. Istočasno je primerno opraviti določene vsebinske spremembe člena 5(3) Uredbe (EGS) št. 2930/86 z namenom, da se na Komisijo prenese pooblastilo za to, da se zahteve za določanje neprekinjene moči motorja prilagodijo tehničnemu napredku. Iz teh razlogov je predlog predložen v obliki prenovitve.

5.Predlog za prenovitev je bil sestavljen na podlagi predhodnega prečiščenega besedila, v 23 uradnih jezikih, Uredbe (EGS) št. 2930/86 in akta o njeni spremembi, ki jo je opravil Urad za publikacije Evropske unije s pomočjo sistema za obdelavo podatkov. Kjer so bili členi preštevilčeni, je primerjava med starimi in novimi številkami prikazana v tabeli, navedeni v Prilogi III k prenovljeni uredbi.

ê 2930/86 (prilagojeno)

2016/0145 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določanju značilnosti ribiških plovil (prenovitev)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43 Ö (2) Õ Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Sklep št. 529/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o pravilih za obračunavanje emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki nastanejo pri dejavnostih v zvezi z rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom, ter informacijah o ukrepih v zvezi s temi dejavnostmi je začel veljati 7. julija 2013 po objavi v Uradnem listu L 165 z dne 18. junija 2013. Ta sklep določa referenčne ravni držav članic za gospodarjenje z gozdovi, minimalne vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto ali izhodiščno obdobje emisij iz prilog II, V oziroma VI.

Zaradi pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji 1. julija 2013 bi morale priloge II, V in VI k Sklepu št. 529/2013/EU vključevati tudi posebne referenčne ravni, vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto emisij za Hrvaško. Hrvaška je te informacije posredovala Evropski komisiji.

(1)Predlagana vrednost za referenčno raven je v skladu z vrednostjo, vpisano v Dodatek k Sklepu 2/CMP.7 o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu ter vrednostih za opredelitev gozdov in izhodiščnem letu v skladu z vrednostmi iz začetnega poročila za Republiko Hrvaško v okviru Kjotskega protokola.

Pravna podlaga za spremembo je člen 50 Akta o pristopu Republike Hrvaške. Spremembo mora sprejeti Svet na predlog Komisije.

1.OZADJE PREDLOGA

Sklep št. 529/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o pravilih za obračunavanje emisij in odvzemov toplogrednih plinov, ki nastanejo pri dejavnostih v zvezi z rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom, ter informacijah o ukrepih v zvezi s temi dejavnostmi je začel veljati 7. julija 2013 po objavi v Uradnem listu L 165 z dne 18. junija 2013. Ta sklep določa referenčne ravni držav članic za gospodarjenje z gozdovi, minimalne vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto ali izhodiščno obdobje emisij iz prilog II, V oziroma VI.

Zaradi pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji 1. julija 2013 bi morale priloge II, V in VI k Sklepu št. 529/2013/EU vključevati tudi posebne referenčne ravni, vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto emisij za Hrvaško. Hrvaška je te informacije posredovala Evropski komisiji.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

Pravna podlaga za spremembo je člen 50 Akta o pristopu Republike Hrvaške. Spremembo mora sprejeti Svet na predlog Komisije.

2015/0315 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o spremembi Sklepa št. 529/2013/EU, da se vključijo referenčne ravni za gospodarjenje z gozdovi, minimalne vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto emisij za Republiko Hrvaško

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Akta o pristopu Republike Hrvaške, zlasti člena 50 Akta,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Sklep št. 529/2013/EU določa referenčne ravni za države članice za gospodarjenje z gozdovi, minimalne vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto ali izhodiščno obdobje emisij iz prilog II, V oziroma VI.

(2)Zaradi pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji 1. julija 2013 bi morale priloge II, V in VI k Sklepu št. 529/2013/EU vključevati tudi posebne referenčne ravni, vrednosti za opredelitev gozdov in izhodiščno leto za Hrvaško.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Trenutni okvir za trgovinske odnose med Evropsko unijo in Republiko Tunizijo (v nadaljnjem besedilu: Tunizija) je določen z Evro-mediteranskim sporazumom o pridružitvi (v nadaljnjem besedilu: sporazum), ki je bil podpisan leta 1995. Sporazum, s katerim so bili postavljeni temelji za vzpostavitev prostotrgovinskega območja, vključno s postopno liberalizacijo na področju kmetijstva, je začel veljati leta 1998. Tunizija in EU sta tik pred tem začetkom pogajanj o poglobljenem in celovitem sporazumu o prosti trgovini (DCFTA), s katerim bo zagotovljena predvsem nadaljnja liberalizacija trgovine na področju kmetijstva.

Teroristični napad 26. junija 2015 v Soussu je EU spodobil, da se je odzvala na potrebo po nadaljnji pomoči Tuniziji pri njeni politični in gospodarski tranziciji, in sicer s konkretnimi in ciljno usmerjenimi ukrepi, ki so lahko učinkoviti kratkoročno.

Svet za zunanje zadeve je 20. julija 2015 razpravljal o razmerah v Tuniziji in konkretnih ukrepih, ki bi jih EU lahko izvedla v njeno podporo. Svet je sprejel sklepe o Tuniziji, v katerih je navedel ukrepe, ki jih je treba sprejeti v podporo politični tranziciji in gospodarstvu v Tuniziji.

Ob upoštevanju navedenega Evropska komisija predlaga, da se ponudi začasna enostranska brezcarinska tarifna kvota v višini 35 000 ton na leto za izvoz oljčnega olja iz Tunizije v Unijo v obliki avtonomnih trgovinskih ukrepov. Taka kvota bo na voljo za obdobje dveh let, in sicer od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2017. Ta dodatna količina bo na voljo, ko bo izčrpana obstoječa brezcarinska tarifna kvota v višini 56 700 ton, določena v sporazumu.

Oljčno olje je glavni kmetijski proizvod, ki ga Tunizija izvaža v EU, sektor oljčnega olja pa je pomemben del gospodarstva države, saj neposredno in posredno zagotavlja več kot milijon delovnih mest, ki pomenijo petino vseh zaposlitev na področju kmetijstva v državi.

Treba je opozoriti, da koncesija ne bi smela vplivati na izid pogajanj na področju kmetijstva v okviru poglobljenega in celovitega sporazuma o prosti trgovini, ki naj bi se začela oktobra 2015.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

Pravna podlaga tega predloga je člen 207(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Pobuda je v izključni pristojnosti EU v skladu s členom 3(e) PDEU. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

3.PRORAČUNSKE POSLEDICE

Ukrepi lahko vodijo k skromnemu neto povečanju uvoza, saj bo večina povečanja kvot verjetno nadomestila obstoječo trgovino aktivnega oplemenitenja (približno 50 000 ton oljčnega olja na leto v okviru ureditve aktivnega oplemenitenja), kar pomeni znižanje uvoza v okviru te ureditve. Proračunskih posledic (zbiranje dajatev) trenutno količinsko ni mogoče natančno opredeliti, vendar se predpostavlja, da so nepomembne.

2015/0218 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o uvedbi nujnih avtonomnih trgovinskih ukrepov za Republiko Tunizijo

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 207(2) Pogodbe,
„Heksabromociklododekan „Heksabromociklododekan“ pomeni: heksabromociklododekan, 1,2,5,6,9,10-heksabromociklododekan in njegovi glavni diastereoizomeri: alfa-heksabromociklododekan; beta-heksabromociklododekan; in gama-heksabromociklododekan

25637-99-4, 3194-55-6, 134237-50-6, 134237-51-7, 134237-52-8

247-148-4, 221-695-9
SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Uredba Sveta (EU, EURATOM) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020, zlasti člen 10 Uredbe, omogoča uporabo Solidarnostnega sklada Evropske unije do letne zgornje meje v višini 500 milijonov EUR (cene iz leta 2011) nad zgornjimi mejami ustreznih razdelkov iz finančnega okvira.

Točka 11 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju vsebuje določbe o uporabi sklada.

Pogoji za upravičenost do črpanja sredstev so podrobneje opredeljeni v Uredbi Sveta (ES) št. 2012/2002, ki določa, da se v proračun za plačilo predplačil vključi znesek v višini največ 50 000 000 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.

Komisija vključi te zneske v predlog proračuna za leto 2016.

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o uporabi Solidarnostnega sklada EU za plačilo predplačil v proračunu za leto 2016

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2012/2002 z dne 11. novembra 2002 o ustanovitvi Solidarnostnega sklada Evropske unije, zlasti člena 4a(4) Uredbe,

ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju, zlasti točke 11 Sporazuma,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Namen Solidarnostnega sklada Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sklad) je omogočiti Uniji, da se hitro, učinkovito in prožno odziva na izredne razmere in izkaže svojo solidarnost s prebivalstvom območij, ki so jih prizadele nesreče.

(2)Sredstva Sklada ne presegajo najvišjega letnega zneska 500 milijonov EUR (cene iz leta 2011), kot je določeno v členu 10 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013.

(3)Člen 4a(4) Uredbe (ES) št. 2012/2002 določa, da se v splošnem proračunu Unije da na voljo znesek v višini 50 000 000 EUR za plačilo predplačil prek odobritev.

(4)Zato bi bilo treba uporabiti sredstva iz Sklada, da se zagotovi znesek 50 000 000 EUR za plačilo predplačil –





SPREJELA NASLEDNJI SKLEP: