P6_TA(2007)0054

Dvig cene energije

Resolucija Evropskega parlamenta o makroekonomskih učinkih dviga cene energije (2006/2247(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju poročila Komisije "Evropska energija in promet: predvidevanja v zvezi z visokimi cenami nafte in plina", objavljenega septembra 2006,

- ob upoštevanju sporočila Komisije "Akcijski načrt za energetsko učinkovitost: uresničitev možnosti" (KOM(2006)0545),

- ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta v Göteborgu 15. in 16. junija 2001 ter Evropskega sveta v Bruslju 23. in 24. marca 2006 ter 15. in 16. junija 2006,

- ob upoštevanju sklepov neuradnega srečanja voditeljev držav ali vlad EU v Hampton Courtu 27. oktobra 2005, ki je pomenil začetek nove energetske politike EU,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. februarja 2004 o položaju evropskega gospodarstva, poročilo o širših smernicah gospodarskih politik [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. marca 2006 o zanesljivosti oskrbe z energijo v Evropski uniji [2],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 1. junija 2006 o energetski učinkovitosti ali "Narediti več z manj" - zelena knjiga [3], zlasti v zvezi s pozivom Komisiji in k nacionalnim akcijskim načrtom za energetsko učinkovitost,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. decembra 2006 o Evropski strategiji za trajnostno, konkurenčno in varno energijo — zelena knjiga [4],

- ob upoštevanju celostnega svežnja pravil na področjih energije in podnebnih sprememb Komisije, s katerim naj bi se zmanjšalo emisije 21. stoletja, ki je bil objavljen 10. januarja 2007,

- ob upoštevanju Sternovega poročila "Ekonomija podnebnih sprememb", objavljenega oktobra 2006,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter mnenj Odbora za mednarodno trgovino in Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (A6-0001/2007),

A. ker ima zvišanje cen nafte vpliv na EU kot neto uvoznico nafte, pri čemer zmanjšuje rast bruto domačega proizvoda (BDP), zaposlovanje in naložbe ter povečuje inflacijski pritisk in obrestne mere,

B. ker bi višje cene nafte nedvomno povzročile dvig cen ostalih goriv, kar bi zaostrilo škodljiv makroekonomski učinek povišanja cen nafte,

C. medtem ko so predhodne šoke v zvezi s ceno nafte povzročile predvsem večje prekinitve oskrbe z nafto, je trenutno povečanje cen nafte sprožila zlasti občutna rast povpraševanja po nafti v Aziji in Združenih državah ter geopolitična nestabilnost v regijah, ki izvažajo nafto,

D. ker je negotovost v zvezi z uravnoteženostjo ponudbe in povpraševanja dodatno zvišala cene nafte in povečala nestanovitnost trga,

E. ker so nizke cene nafte več kot 50 let oblikovale svetovno gospodarstvo in ker možnost dolgotrajnih visokih cen že prispeva k temeljnim spremembam v gospodarstvu, ker bi se odvisnost Evrope od uvoza energije, če ne bo sprejet noben ukrep, lahko povečala s sedanjih 50 na 70 % do leta 2030, od tega bo uvožena nafta predstavljala 94 %,

F. ker mora vsak ukrep, ki ga sprejme EU, da bi zmanjšala svojo odvisnost od uvoza nafte, upoštevati podnebne spremembe; ker zgoraj navedeno Sternovo poročilo ponovno potrjuje, da bo energetski sveženj EU bistveni element boja proti podnebnim spremembam; ker Sternovo poročilo poudarja tudi številne gospodarske priložnosti, ki bi jih EU lahko pridobila, če bi prevzela vodstvo v boju proti podnebnim spremembam,

1. izraža zaskrbljenost, da sta bila v zadnjih letih za razvoj cen nafte značilna velika nestanovitnost in nenadno povečanje z 12 USD za sodček pred letom 2000 na 79 USD 8. avgusta 2006, kar ovira okrevanje evropskega gospodarstva; poudarja, da je sedanje zvišanje cen realno podobno spremembam, ki so se zgodile v prejšnjem obdobju med sredino sedemdesetih let in sredino osemdesetih let, ter da so prisotne še druge okoliščine in izzivi;

2. meni, da je te zaznave okrepil še strah glede zadostnosti virov v prihodnosti, saj nekateri analitiki napovedujejo veliko naravno omejitev virov, medtem ko drugi, zlasti v naftni industriji, predstavljajo bolj pozitivno sliko naftnih rezerv; poudarja, da zaznave pomanjkanja v prihodnosti vplivajo na dolgoročne cene na trgu;

3. meni, da bo vedno težje najti nove vire nafte ter da je vsak sodček dražji z vidika črpanja in proizvodnje; nadalje meni, da so za kritje povečanega povpraševanja potrebne obsežne investicije v naftni sektor, da se tako povečajo zmogljivosti za predelavo in rafiniranje nafte;

4. ugotavlja razliko med sedanjim zvišanjem cen nafte in zvišanjem cen nafte v preteklosti, ki je bilo povezano s ponudbo in prehodnega značaja; ker je bistveni del sedanjega zvišanja cen nafte povzročilo hitro naraščajoče povpraševanje, npr. Kitajske, vendar tudi visoka poraba v ZDA, poleg negotovosti v regijah proizvajalkah nafte, ter prekinitve oskrbe, ki jih povzroča pomanjkanje naložb v infrastrukturo; zato je nedavna rast cen v bistvu stalnega značaja;

5. je zaskrbljen, da povpraševanje po nafti ne narašča le v energetskem sektorju, ampak tudi v drugih sektorjih, na primer v petrokemijski industriji; meni, da se nafta ne bi smela uporabljati za proizvodnjo električne energije;

6. ugotavlja, da se ocene in mnenja glede preostalih naftnih rezerv, pa tudi časa, ko naj bi bil dosežen vrh proizvodnje nafte, zelo razlikujejo; s tem v zvezi poziva k stalnemu izboljševanju preglednosti podatkov o statistikah energetike, zlasti v zvezi z ravnjo naftnih zalog; vendar poudarja, da se bo Evropa morala spoprijeti z izzivom trajno visokih in spremenljivih cen nafte ter z gospodarskimi učinki, ki so z njimi povezani, da so na novo odkriti viri manjši, njihov razvoj je dražji ter so vedno bolj oddaljeni od obale, da se bodo stroški raziskovanja, razvoja in proizvodnje povečali, zaradi česar sta še bolj potrebna prehod na alternativne vire energije ter razvoj tehnologij, ki varčujejo z energijo in so obnovljive;

Recesivni vplivi

7. poudarja viden učinek zvišanj cen nafte na EU kot neto uvoznico nafte, saj zmanjšuje rast BDP, naložbe in zaposlovanje ter povečuje inflacijski pritisk in zvišuje obrestne mere;

8. poudarja, da se učinek zvišanja cen nafte v državah članicah razlikuje glede na različno stopnjo odvisnosti od nafte in različne proizvodne strukture ter da posledice najbolj občutijo države, ki so zelo odvisne od uvoza nafte, npr. tiste v euroobmočju, glede katerega se ocenjuje, da je BDP upadel najmanj za 0,5 %, in nove države članice zaradi večje energetske intenzivnosti njihovih gospodarstev;

9. je zaskrbljen, ker višje cene energije povzročajo zvišanje cen življenjskih potrebščin, s čimer se je inflacija harmoniziranega indeksa cen življenjskih potrebščin povečala za 2,3 % na euroobmočju in v EU, opozarja na zvišanje cen industrijskih proizvajalcev za 5,9% v juliju 2006 na euroobmočju, medtem ko drugotnih vplivov nihanja cen nafte na plače še vedno v glavnem ni, saj so se plače le zmerno povečale; izraža zaskrbljenost, ker zvišanje cen nafte negativno vpliva na povpraševanje gospodinjstev zaradi manjšega razpoložljivega dohodka;

10. izraža zaskrbljenost zaradi socialnih posledic povečanih stroškov za stanovanje, ogrevanje in prevoz, zlasti za revne in izpostavljene sloje prebivalstva z nizkimi dohodki, ter poziva države članice, da sprejmejo primerne ukrepe za zagotovitev dostopnosti teh storitev kljub zvišanju cen nafte, z namenom zagotoviti mobilnost ter preprečiti socialno izključenost in siromašenje;

11. ugotavlja, da je Evropska centralna banka od decembra 2005 že šestkrat zvišala obrestne mere, izraža zaskrbljenost zaradi vedno večje nepredvidljivosti stroškov posojil za mala in srednja podjetja ter zaradi negativnega vpliva na naložbe in zaposlovanje v EU; obžaluje, da bi inflacijski pritisk zaradi rasti cen nafte skupaj z morebitnimi učinki drugega vala lahko končno privedel do neizogibne ostrejše monetarne politike;

12. poudarja tveganja za rast, ki bi jih pomenilo povečanje obrestnih mer v okviru šibkega okrevanja in poudarja tveganja, povezana s spremembami menjalnega tečaja eura in cenami nafte, dejavnikov, ki so pripomogli k šibki rasti v letu 2005 zaradi njihovega vpliva na kupno moč gospodinjstev; poziva k razmisleku o izvedljivosti in možnosti, da bi v euroobmočju nafto in naftne derivate denominirali v eurih namesto v dolarjih;

13. ugotavlja, da je negotovost glede uravnoteženosti ponudbe in povpraševanja v prihodnosti ustvarila spodbude za nove udeležence na finančnih trgih, kot so varovanje pred tveganjem (hedging) ali izvedeni finančni instrumenti, povezani z nafto ali drugimi cenami energije; znano je, da bi v nekaterih primerih te dejavnosti lahko poslabšale razvoj, a bi po drugi strani lahko prispevale k večji likvidnosti trga in tako zmanjšale nestanovitnost; predlaga iskanje ustreznih načinov za povečanje preglednosti teh dejavnosti, da bi tako lahko obravnavali zaskrbljujoče dejavnike njihovega nadaljnjega razvoja;

Prometni sektor

14. ugotavlja, da se vpliv zvišanja cen nafte med posameznimi sektorji precej razlikuje, pri čemer sta najbolj prizadeta prometni sektor, ki pomeni 56 % skupne porabe nafte v EU, in stanovanjski sektor, medtem ko so drugi sektorji uspešno zmanjšali odvisnost od nafte z izboljšanjem energetske učinkovitosti in spremembami v izbiri goriv; poudarja, da sta sektorja prevoza in stanovanj prvi postavki izdatkov gospodinjstev in da rast cene nafte povečuje razlike v kupni moči v škodo gospodinjstev z najnižjimi dohodki;

15. poziva k celoviti strategiji za postopno ukinitev uporabe fosilnih goriv v prometnem sektorju, kar bi pomenilo postopno zmanjšanje odvisnosti EU od nafte ter postopoma večjo uporabo čistih virov energije v prometu;

16. meni, da se zaloge pogonskih goriv lahko povečajo s pospeševanjem proizvodnje neobičajnih naftnih in tekočih goriv, ki temeljijo na zemeljskem plinu ali premogu, če je to gospodarsko smotrno; podpira razvijanje in proizvodnjo nadomestnih vozil in goriv, kot so biogoriva, vozila z vodikovimi gorivnimi celicami in hibridna vozila; prav tako podpira prizadevanja pri iskanju inovativnih rešitev za organizacijo prometa na splošno, vključno z ukrepi za energetsko učinkovitost vozil;

Trgovinska bilanca; globalna neravnovesja

17. opozarja na škodljiv vpliv zvišanja cen nafte na trgovinsko bilanco držav uvoznic nafte: prihodki se prerazporedijo v korist držav izvoznic nafte, ki tako postanejo glavni akterji v okolju globalnih neravnovesij, v katerem recikliranje petrodolarjev že povzroča kopičenje velike količine tujih sredstev;

18. pozdravlja dejstvo, da je recikliranje petrodolarjev s strani izvoznikov nafte koristilo euroobmočju s pozitivnim vplivom na naložbe iz tujine ter povečalo povpraševanje po blagu in storitvah euroobmočja, kar delno blaži zaviralne učinke zvišanja cen nafte;

Konkurenca

19. opozarja na nujnost, da se na domačih energetskih trgih zagotovijo pravične cene energije, v zvezi s tem ugotavlja, da energetski trgi ostajajo pretežno nacionalni ter da na njih prevladuje nekaj podjetij, zasebnih in javnih, ki so pogosto tudi lastniki infrastrukture; poziva Komisijo ter nacionalne organe za konkurenco in regulatorje, da namenijo posebno pozornost energetskim podjetjem;

20. poziva k dokončni vzpostavitvi notranjega energetskega trga s sprejetjem ukrepov za premostitev prevladujočih razlik v zvezi s pooblastili regulatorjev, pomanjkanjem evropskih regulatorjev na področju energije za obravnavo čezmejnih vprašanj, odsotnostjo prednostnega načrta medsebojnega povezovanja, pravili omrežij, režimi uravnavanja in skladiščenja plina;

21. poudarja, da je ločitev infrastrukture od dobaviteljev bistvenega pomena za pravilno delovanje nacionalnih trgov in notranjega trga ter za spodbujanje naložb v infrastrukturo;

22. nadalje ugotavlja, da povečana koncentracija na notranjem trgu lahko poslabša obstoječa izkrivljanja, zaradi česar je potrebno izboljšanje regulatornih zmogljivosti držav članic in EU, da bi zagotovili pravice potrošnikov in skladnost s cilji EU na področju energetske učinkovitosti;

23. poziva Komisijo in države članice, da v merila za izbor javnih naročil vključijo visoko stopnjo energetske učinkovitosti; meni, da je treba v okviru revizije smernic Skupnosti o državni pomoči za varstvo okolja sprejeti ukrepe za nadaljnje spodbujanje naložb v ukrepe energetske učinkovitosti in raznovrstnosti;

Evropa mora ukrepati takoj

24. poudarja, da se bo do leta 2030 odvisnost Evrope od uvoza energije, če zdaj ne bo sprejela nobenih ukrepov, povečala s 50 % na 70 %, od katerega bo 94 % zajemal uvoz nafte, kar bo okrepilo negativne vplive zvišanja in nestanovitnosti cene nafte na evropsko gospodarstvo;

25. poziva Komisijo, da pri vrednotenju državne pomoči upošteva potrebne naložbe v inovacije, ki izhajajo iz razmer na področju energetike, in zagotovi, da nova pomoč ne povzroči izkrivljanja konkurence;

26. opozarja na nujnost številnih naložb v energetsko infrastrukturo in oskrbo z energijo v naslednjih letih, poziva k poglobljeni razpravi v celotni Skupnosti o različnih virih energije, ob upoštevanju vseh stroškov v zvezi s proizvodnjo, shranjevanjem, distribucijo, prevozom, porabo energije in varnostjo oskrbe z energijo ter vidikov v zvezi z varnostjo in odpadki ter prispevanja k podnebnim spremembam, zlasti v zvezi z emisijami CO2; poziva Komisijo, da sodeluje pri presoji vpliva različnih virov energije in kombinacije energetskih virov v skladu s temi parametri;

27. opozarja na svojo resolucijo s 26. februarja 2004, v kateri se je že poudaril "pomen zmanjšanja odvisnosti Evrope od uvoza nafte, ki pomeni težko breme s političnega vidika in vidika nestanovitnosti cen", pozdravile "tehnološke platforme, kot je Evropsko partnerstvo za vodikovo gospodarstvo", spodbudile "nadaljnje naložbe v stroškovno najbolj učinkovite oblike obnovljivih virov energije, ki bodo zmanjšale nestanovitnost stroškov na enoto energije, povečale varnost oskrbe z energijo, manj škodile okolju in mogoče sprožile industrijsko revolucijo, podobno tisti, ki so jo sprožile informacijske tehnologije v Združenih državah";

28. poudarja dejstvo, da zviševanje cen nafte posebej negativno vpliva na nove države, države v razvoju in države, ki doživljajo spremembe, zaradi visoke energetske intenzivnosti in nizke energetske učinkovitosti njihovih gospodarstev ter poudarja pomen agende za trajnostni razvoj v zunanji, trgovinski in razvojni politiki EU;

29. opozarja na možnosti obetavnih trgov za tehnologije na področju pridobivanja energije iz obnovljivih virov in večanja energetske učinkovitosti; poudarja pozitivne stopnje rasti in zaposlovanja v sektorju obnovljivih virov energije ter opozarja na nevarnost, da bodo ZDA in visoko usposobljena nastajajoča gospodarstva prevzela vodstvo na trgu okoljskih tehnologij; poudarja, da so programi za obnovitev stavb zelo pomembni z vidika energetskih prihrankov;

30. ugotavlja, da evropski naftni viri še obstajajo; meni, da je treba čim večje izkoriščanje domačih virov obravnavati kot pomembno (čeprav začasno) sredstvo za nadomestitev povečanega obsega uvoza nafte v Evropo;

31. poudarja potrebo po usmeritvi energetske infrastrukture v kombinirano pridobivanje elektrike in energije za ogrevanje ter decentralizirane energije;

32. poziva Komisijo in Svet, da izdelata podroben načrt za zmanjšanje odvisnosti EU od uvoza nafte in za preusmeritev k čisti energiji, zahteva sprejetje ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti; opozarja, da je energetska učinkovitost običajno daleč najcenejši način za zmanjšanje emisij ogljikovega dioksida in povečanje energetske varnosti;

33. pozdravlja akcijski načrt Komisije za energetsko učinkovitost kot ključni prispevek k varčevanju z energijo in torej zmanjšanju energetske odvisnosti;

34. poudarja, da morajo strukturni skladi in kohezijski sklad ter Okvirni program za konkurenčnost in inovativnost [5] ustrezno obravnavati politike in ukrepe za energetsko učinkovitost; pozdravlja predlog iz akcijskega načrta za energetsko učinkovitost, da se s temi instrumenti poveča zasebno financiranje;

35. poziva k celostnemu mehanizmu EU za varnost oskrbe v izrednih razmerah, tako da se najnižje zaloge nafte v EU povečajo z 90 na 120 dni porabe in razvijejo najnižje zaloge plina za vsaj 90 dni; s tem v zvezi obžaluje, da Komisija znotraj okvira svojega celostnega svežnja pravil na področjih energije in podnebnih sprememb z dne 10. januarja 2007 ni predlagala povečanja in skupne uporabe varnostne zaloge nafte in plina;

36. predlaga, da bi tedenska objava podatkov (na podlagi podatkov v splošni rabi, kakor v Združenih državah) o evropskih zalogah nafte in naftnih proizvodih ter o uvozu in izvozu, razčlenjenih po vrstah proizvodov (surova nafta, bencin, dizel, kurilno olje in drugo), bolje odražala pritiske na svetovnih trgih, prikazovala raven evropske potrošnje, zmanjšala nagnjenost tržnih operaterjev k ameriškim zalogam ter tako zmanjšala nestanovitnost cen nafte;

37. ponovno opozarja na zahtevo, da morajo multilateralne banke in javne finančne institucije ustanoviti sklade za energetsko učinkovitost, iz katerih se bodo dodeljevala sredstva za projekte na področju energetske učinkovitosti; meni, da je treba cilje energetske učinkovitosti vključiti tudi v druge sektorske politike, zlasti v fiskalno, prometno in kohezijsko politiko; verjame, da je treba spodbujati inovativne sisteme financiranja in inovativna pogodbena orodja, kot so mikroposojila ter skupna vlaganja zasebnih podjetij in občin, da bi dejavno vključili lokalne partnerje in nosilce odločanja;

38. poudarja pomembno vlogo Evropske investicijske banke pri spodbujanju naložb v čisto energijo; pozdravlja zavezanost Evropske investicijske banke, da bo okrepila naložbe v infrastrukturo, vključno z varnostjo oskrbe z energijo, obnovljivimi viri energije in vseevropskimi omrežji, ter podvojitev deleža investicij v projekte na področju obnovljivih virov energije s 7 na 15 %; poudarja nujnost raznovrstnosti virov energije ter zavezanost EU k trajnostnemu razvoju in njeno mednarodno zavezanost, da izpolnjuje Kjotski protokol; spodbuja Evropsko investicijsko banko, da vključi merilo v zvezi z emisijami CO2 v svoja merila za izbor ter da si za projekte na področju obnovljivih virov energije in energetske učinkovitosti zastavi še višje cilje;

Obdavčevanje

39. ugotavlja povečanje davčnih prihodkov na področju energije zaradi nedavnega zvišanja cene nafte; poudarja pomen ustreznih fiskalnih politik, tudi tistih v stanovanjskem sektorju, kot sredstev za zmanjšanje ekonomske odvisnosti od fosilnih goriv, reševanje podnebnih sprememb in oblikovanje spodbud za povečanje naložb v energetsko učinkovitost, obnovljive vire energije in okolju prijazne izdelke ter za dajanje prednosti tem področjem; poudarja, da bi morali tudi davčni sistemi sprejeti načelo "onesnaževalec plača";

40. poudarja, da delež prometnega sektorja pri skupni porabi nafte v EU znaša 56 % in da zvišanje cene nafte najbolj vpliva na ta sektor; poziva k okvirni direktivi o energetski učinkovitosti v prometu; poudarja, da je modalni prenos pomembno sredstvo za zmanjševanje porabe nafte; spodbuja uskladitev zakonodaje o osebnih avtomobilih, vključno z obdavčitvijo vozil, ki je usklajena po vsej Evropi in temelji na emisijah CO2, s certifikacijskimi postopki in postopki označevanja ter davčnimi spodbudami za raznovrstnost virov energije; poziva k celoviti strategiji za postopno odpravo uporabe fosilnih goriv v prometnem sektorju in za spodbuditev uveljavljanja nizkih emisij CO2 na trgu, uporabe biogoriva najnovejše tehnologije in/ali vozil, ki za pogon uporabljajo biovodik; poudarja, da uvedba biogoriv ne sme voditi do tega, da za avtomobilsko industrijo ne bi veljala več obveznost izdelovanja gospodarnejših vozil, ki proizvajajo manj onesnaževal;

Skupna energetska politika: energetska diplomacija

41. pozdravlja dialog in sodelovanje EU z državami izvoznicami nafte za zmanjšanje negotovosti na strani povpraševanja in ponudbe, za olajšanje naložb in odločitev v zvezi z gospodarstvom in energetsko raznovrstnostjo na obeh straneh ter za vzpostavitev ozračja zaupanja in zanesljivosti;

42. ugotavlja, da mora energetska politika in zlasti varnost oskrbe z energijo postati sestavni del skupne zunanje politike, razvoja trgovine in varnostne politike EU, in poziva k skupni strategiji za zagotavljanje in raznolikost oskrbe ter tranzitnih poti, kar bi zagotovilo solidarnost znotraj EU; predlaga, da se sporazumi o partnerstvu in sodelovanju z regijami proizvajalkami nafte uporabijo za oblikovanje stabilnega, vendar odprtega regulativnega okvira v državah dobaviteljicah, da se spodbudijo naložbe v izkoriščanje in prometno infrastrukturo ter da se zagotovi dolgoročna oskrba;

43. poudarja, da je pomembno v novo energetsko diplomacijo EU vključiti konstruktiven dialog o energetski učinkovitosti in ohranjanju energije z državami izvoznicami nafte, državami, ki so del tranzitne poti, in vsemi večjimi porabniki energije ter zlasti nastajajočimi gospodarstvi in gospodarstvi v razvoju, da se določijo minimalni standardi učinkovitosti za globalne dobrine, razvije solidarnost v energetski politiki ter za boj proti onesnaževanju okolja in podnebnim spremembam;

44. opozarja na odločilen pomen zagotavljanja varnosti in trajnosti v oskrbi z energijo EU; poudarja dvojno vlogo, ki jo morata imeti primerna ureditev trga in energetska diplomacija pri vzpostavljanju stabilnega okvira za oskrbo z energijo;

45. poziva Komisijo, da preuči ukrepe za zmanjšanje vpliva vrha proizvodnje nafte na državljane EU, vključno z analizo političnih predlogov, kot je protokol o izčrpanosti nafte, ki bi olajšal prehod na prenehanje uporabe fosilnih goriv;

46. pozdravlja vlogo, ki jo ima sistem EU za trgovanje z emisijami pri zagotavljanju spodbud za zmanjšanje porabe energije; poziva k razširitvi tega sistema, da bi vključeval letalski sektor in poziva Komisijo k sodelovanju pri vzpostavljanju svetovnega sistema za trgovanje z emisijami;

47. priznava, da bodo trajne visoke cene energije povzročale pritisk na proizvodne postopke, ki temeljijo na surovinah iz številnih geografsko oddaljenih krajev; poziva Komisijo, da kot del svojega dela na področju trgovine in konkurenčnosti pripravi popolno analizo posledic visokih cen energije in vrha proizvodnje nafte na trgovinske tokove;

48. poudarja pomen spodbujanja dobro delujočega svetovnega trga nafte in plina, zlasti s pravili in smernicami STO; meni, da bi takšen pristop pomembno prispeval k energetski učinkovitosti in tako zmanjšal naraščajoči pritisk na cene energije;

49. poudarja potrebo po dejavnejši vključitvi Svetovne trgovinske organizacije v energetsko politiko in prizadevanju za sporazum med EU in člani Organizacije držav izvoznic nafte, da bi vzpostavili nadzor nad rastjo cen energije;

50. poziva k vzpostavitvi pravega evro-sredozemskega energetskega trga, ki se mu dodeli osrednja vloga; z zanimanjem se seznani z željo, ki jo je Komisija izrazila na konferenci o zunanji energetski politiki 20. in 21. novembra 2006, zagotoviti, da Severna Afrika in Bližnji Vzhod zasedata pomemben položaj v njeni zunanji energetski politiki in upa, da bodo tem izjavam sledili konkretni ukrepi;

*

* *

51. naroči predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

[1] UL C 98 E, 23.4.2004, str. 162.

[2] UL C 292 E, 1.12.2006, str. 112.

[3] UL C 298 E, 8.12.2006, str. 273.

[4] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0603.

[5] Sklep št. 1639/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o ustanovitvi Okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost (2007-2013) (UL L 310, 9.11.2006, str. 15).

--------------------------------------------------