1. UVOD

Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2015 (v nadaljnjem besedilu: pregled stanja) je predstavljen v času, ko je EU zavezana oživitvi rasti in ustvarjanju novega zagona za spremembe. Uspešni pravosodni sistemi imajo ključno vlogo pri ustvarjanju za naložbe ugodnega okolja, povrnitvi zaupanja ter zagotavljanju večje regulativne predvidljivosti in trajnostne rasti.

Pregled stanja pomaga državam članicam izboljšati uspešnost njihovih pravosodnih sistemov. Namen te izdaje je ugotoviti možne trende, vsebuje pa nove kazalnike in bolj izpopolnjene podatke.

Pomembna vloga, ki jo imajo pravosodni sistemi za rast, dopolnjuje njihovo bistveno funkcijo spoštovanja vrednot, na katerih temelji Evropska unija. Dostop do uspešnega pravosodnega sistema je temeljna pravica v jedru evropskih demokracij, priznana v ustavnih tradicijah, ki so skupne vsem državam članicam. Pravica do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem je zapisana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah.

Uspešnost pravosodnih sistemov je tudi ključnega pomena za izvajanje prava EU in krepitev medsebojnega zaupanja. Nacionalna sodišča pri uporabi zakonodaje EU delujejo kot „sodišča Unije“ ter morajo zagotavljati učinkovito sodno varstvo vsem – državljanom in podjetjem –, katerih pravice, ki jih zagotavlja pravo EU, so kršene. Pomanjkljivosti nacionalnih pravosodnih sistemov ovirajo delovanje enotnega trga, dobro delovanje evropskega območja pravice in učinkovito izvajanje pravnega reda EU.

Zato so nacionalne reforme pravosodja od leta 2011 sestavni del strukturnih komponent v državah članicah, za katere so bili sprejeti programi ekonomskega prilagajanja[1]. Od leta 2012 je izboljšanje kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov prednostna naloga tudi v okviru evropskega semestra, tj. letnega cikla usklajevanja ekonomskih politik na ravni EU. Letni pregled rasti za leto 2015 ponovno poudarja zavezanost k izvajanju strukturnih reform na področju pravosodja[2].

V državah članicah poteka obsežen proces reform pravosodja ...

Podatki, zbrani za to izdajo pregleda stanja na področju pravosodja v EU, kažejo, da so leta 2014 vse države članice izvajale reforme pravosodnih sistemov. Področje uporabe, obseg in trenutno stanje procesa reform se med državami članicami znatno razlikujejo, prav tako pa tudi zastavljeni cilji, kot so reševanje neučinkovitosti, izboljšanje kakovosti in dostopnosti, obvladovanje proračunskih omejitev, krepitev zaupanja državljanov ter spodbujanje podjetjem prijaznega okolja.

Slika 1: Pregled reform pravosodja v EU v letu 2014 (vir: Evropska komisija[3])

Reforme zajemajo operativne ukrepe, kot so posodobitev upravljanja na sodiščih, uporaba novih informacijskih tehnologij in razvoj alternativnega reševanja sporov, ter bolj strukturne ukrepe, kot so prestrukturiranje organizacije sodišč, pregled geografske ureditve pravosodnega sistema, poenostavitev procesnih pravil, reforma pravniških poklicev in reforma pravne pomoči.

... s spodbudo in podporo na ravni EU.

Ta proces reform je del strukturnih reform, ki se spodbujajo na ravni EU z namenom učvrstitve gospodarskega okrevanja v Evropi. Strukturne reforme so skupaj z naložbami in fiskalno odgovornostjo eden od treh stebrov celostnega pristopa EU na področju gospodarske in socialne politike v letu 2015. Strukturne reforme za zagotovitev uspešnosti pravosodnih sistemov omogočajo ustvarjanje podjetjem in državljanom prijaznejšega okolja.

Skupaj z oceno stanja v posameznih državah članicah so ugotovitve iz pregleda stanja za leto 2014 prispevale k pripravi priporočil za posamezne države na področju pravosodja. Svet je na predlog Komisije na dvanajst držav članic[4] naslovil priporočila za izboljšanje neodvisnosti, kakovosti in/ali učinkovitosti pravosodnega sistema posameznih držav. Od navedenih dvanajstih držav jih je bilo leta 2013 deset[5], leta 2012 pa šest[6] že opredeljenih kot države članice, ki imajo težave na področju delovanja pravosodnega sistema. Komisija v okviru dialoga z nacionalnimi organi in zainteresiranimi stranmi v zadevnih državah članicah pozorno spremlja izvajanje teh priporočil.

V podporo tem prizadevanjem za izvajanje reform je Komisija tudi okrepila dialog z državami članicami v okviru skupine kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme[7]. Razprave so temeljile na strokovnem znanju držav članic[8] in sprožile izmenjavo informacij o praksah za spodbujanje kakovosti pravosodnih sistemov, zlasti o metodah upravljanja kakovosti, komunikacijskih politikah sodišč, prizadevanjih za enotno uporabo prava EU ter nedavnih reformah za izboljšanje učinkovitosti in kakovosti pravosodnih sistemov (na primer glede njihove strukture). Nadaljnja prizadevanja za spodbujanje izmenjave najboljših praks so ključnega pomena za spodbujanje kakovosti reform pravosodja v državah članicah.

Evropski strukturni in investicijski skladi (skladi ESI)[9] podpirajo prizadevanja držav članic za izboljšanje delovanja njihovih pravosodnih sistemov. Da bi se spodbudila tesna povezava med politiko in financiranjem, je Komisija na začetku novega programskega obdobja 2014–2020 z državami članicami intenzivno razpravljala o določitvi strateških prednostnih področij financiranja iz skladov ESI. Po podatkih iz osnutkov sporazumov o partnerstvu znašajo celotna proračunska sredstva za naložbe v institucionalne zmogljivosti javne uprave za naslednje programsko obdobje skoraj 5 milijard EUR. Od dvanajstih držav članic, ki so leta 2014 prejele priporočilo na področju pravosodja, jih je enajst opredelilo pravosodje kot prednostno področje za podporo iz skladov ESI. Pravosodje je prav tako ena od prednostnih nalog v okviru programov ekonomskega prilagajanja za Grčijo in Ciper, ki bosta na tem področju uporabila financiranje iz skladov ESI. Priporočila in ocene za posamezne države ter podatki iz pregleda stanja so za države članice bistvenega pomena pri določanju prednostnih področij financiranja.

Države članice, ki so pravosodni sistem opredelile kot prednostno področje, nameravajo sklade ESI uporabiti predvsem za izboljšanje učinkovitosti pravosodja. Čeprav bodo konkretne dejavnosti odvisne od posebnih potreb posameznih držav članic, so nekatere vrste dejavnosti skupne več državam članicam, na primer uvedba sistemov vodenja zadev, uporaba IKT na sodiščih, orodja za spremljanje in ocenjevanje ter programi usposabljanja za sodnike. Obseg te podpore se med državami članicami razlikuje. Medtem ko nameravajo nekatere države članice podpreti velik del svojega pravosodnega sistema, se druge osredotočajo le na nekaj sodišč, ki se soočajo s posebnimi izzivi ali so izbrana za namene pilotnih projektov. Komisija je poudarila pomen zanesljivih kazalnikov za spremljanje učinkovitosti podpore in izdala smernice o kazalnikih spremljanja, skladnih s tistimi, ki se uporabljajo v pregledu stanja. Tako bo zagotovljeno, da države članice Komisiji redno poročajo o doseženih rezultatih. Ti podatki bodo v pomoč pri oceni podpore EU pri izboljševanju uspešnosti pravosodnih sistemov držav članic.

Kaj je pregled stanja na področju pravosodja v EU?

Pregled stanja na področju pravosodja v EU je informacijsko orodje za pomoč EU in državam članicam pri doseganju večje uspešnosti pravosodja. Zagotavlja objektivne, zanesljive in primerljive podatke o kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov v vseh državah članicah.

Pregled stanja prispeva k ugotavljanju morebitnih pomanjkljivosti, izboljšav in dobrih praks. Prikazuje trende delovanja nacionalnih pravosodnih sistemov. Ni splošna enotna razvrstitev, temveč pregled delovanja vseh pravosodnih sistemov na podlagi različnih kazalnikov, ki so v skupnem interesu vseh držav članic.

Pregled stanja ne daje prednosti nobeni vrsti pravosodnega sistema in obravnava vse države članice enako. Ne glede na model nacionalnega pravosodnega sistema ali pravno tradicijo, v kateri je zasidran, so nekateri bistveni parametri uspešnega pravosodnega sistema pravočasnost, neodvisnost, cenovna dostopnost in uporabniku prijazen dostop.

Pregled stanja za leto 2015 se osredotoča na civilne in gospodarske pravdne zadeve ter upravne zadeve, in sicer z namenom pomagati državam članicam pri njihovih prizadevanjih za ustvarjanje podjetjem in državljanom prijaznejšega okolja, ki posledično spodbuja naložbe, ter poglobljenega in pravičnejšega notranjega trga. Pregled stanja je orodje, ki se razvija v dialogu z državami članicami in Evropskim parlamentom, njegov namen pa je opredeliti bistvene parametre uspešnega pravosodnega sistema. Evropski parlament je pozval Komisijo, naj postopoma razširi obseg pregleda stanja. Do prvih razmislekov o pristopu k temu je že prišlo.

Kako je pregled stanja na področju pravosodja v EU vključen v evropski semester?

Pregled stanja na področju pravosodja v EU zagotavlja informacije o delovanju pravosodnih sistemov in pomaga pri oceni učinkov reform pravosodja. Pri slabi uspešnosti, ugotovljeni s kazalniki pregleda stanja, je treba vedno poglobljeno analizirati razloge za ta rezultat. Ta ocena za posamezne države se izvede v okviru procesa evropskega semestra z dvostranskim dialogom z zadevnimi organi in zainteresiranimi stranmi. Ocena upošteva posebnosti pravnega sistema in stanje v zadevnih državah članicah. Komisija lahko Svetu predlaga priporočila za posamezne države v zvezi z izboljšanjem pravosodnih sistemov[10].

Kakšna je metodologija pregleda stanja na področju pravosodja v EU?

Pri pregledu stanja se uporabljajo različni viri informacij. Večino kvantitativnih podatkov trenutno zagotavlja Komisija Sveta Evrope za učinkovitost pravosodja (CEPEJ), s katero je Komisija sklenila pogodbo za izvedbo posebne letne študije[11]. Ti podatki so iz leta 2013, države članice pa so jih predložile v skladu z metodologijo CEPEJ. Letos je CEPEJ podatke zbral posebej za države članice EU[12]. V študiji je tudi dokumentacija o državah, ki podaja več ozadja in bi jo bilo treba brati skupaj s slikami.

Komisija je pri pregledu stanja za leto 2015 uporabila tudi dodatne vire informacij, in sicer Eurostat, Svetovno banko, Svetovni gospodarski forum, evropske pravosodne mreže, zlasti Evropsko mrežo sodnih svetov, ki je posredovala odgovore na vprašalnik o neodvisnosti sodstva, in skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme. Dodatni podatki so bili pridobljeni z zbiranjem podatkov in terenskimi študijami o delovanju nacionalnih sodišč pri uporabi prava EU na področjih konkurence, varstva potrošnikov, blagovnih znamk Skupnosti in javnih naročil.

Kako uspešni pravosodni sistemi prispevajo k rasti?

Uspešni pravosodni sistemi imajo ključno vlogo pri povrnitvi zaupanja skozi celoten poslovni cikel. Kadar pravosodni sistemi zagotavljajo dobro izvrševanje pravic in pogodb, so upniki bolj pripravljeni posojati, podjetja so odvrnjena od preračunljivega ravnanja, stroški transakcij so manjši in lažje je investirati v inovativne sektorje, ki se pogosto zanašajo na neopredmetena sredstva (npr. pravice intelektualne lastnine). Uspešnejša sodišča spodbujajo vstop podjetij na trg in konkurenco. Raziskave kažejo pozitivno korelacijo med velikostjo podjetij in uspešnimi pravosodnimi sistemi ter slabše spodbude za naložbe in zaposlovanje, če pravosodje deluje pomanjkljivo. Učinek nacionalnih pravosodnih sistemov na gospodarstvo poudarjajo Mednarodni denarni sklad, Evropska centralna banka, OECD, Svetovni gospodarski forum in Svetovna banka[13].

2. Kazalniki iz pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2015

Pregled stanja se v letu 2015 razvija; namen tretje izdaje je ugotoviti možne trende, pri čemer se uporablja previden in diferenciran pristop, saj se stanje glede na posamezne države članice in kazalnike precej razlikuje. Pregled stanja za leto 2015 vsebuje tudi nove kazalnike in bolj izpopolnjene podatke, ki temeljijo na novih virih informacij, na primer o učinkovitosti sodišč na področju javnih naročil in pravic intelektualne lastnine, uporabi in spodbujanju načinov alternativnega reševanja sporov, uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) v postopkih v sporih majhne vrednosti, komunikacijskih politikah sodišč ter sestavi in pristojnostih sodnih svetov. Poleg tega pregled stanja prvič vsebuje podatke o deležu poklicnih sodnic, saj lahko bolj uravnotežena zastopanost spolov prispeva k boljši kakovosti pravosodnih sistemov.

Učinkovitost pravosodnih sistemov

Pregled stanja za leto 2015 ohranja kazalnike v zvezi z učinkovitostjo postopkov. Ti kazalniki so trajanje postopkov, stopnja rešenih zadev in število nerešenih zadev. V pregledu stanja so poleg tega prikazani rezultati štirih zbiranj podatkov, katerih cilj je bilo zagotoviti bolj izpopolnjene podatke o trajanju sodnih postopkov na področjih konkurenčnega prava, prava varstva potrošnikov, blagovnih znamk Skupnosti in javnih naročil. Učinkovitost pravosodnih sistemov na teh področjih, ki jih ureja pravo EU, je posebno pomembna za gospodarstvo.

Kakovost pravosodnih sistemov

Pregled stanja za leto 2015 se kot prejšnji izdaji osredotoča na določene dejavnike, ki lahko pripomorejo k izboljšanju kakovosti pravosodja, kot so usposabljanje, spremljanje in ocenjevanje dejavnosti sodišč, uporaba anket o zadovoljstvu, proračun ter človeški viri. Podatki o razpoložljivosti IKT so v pregledu stanja za leto 2015 dopolnjeni z bolj poglobljeno proučitvijo, kako se lahko elektronska orodja uporabijo v praksi. Sodelovanje s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme je omogočilo koristen vpogled v komunikacijske prakse sodišč in konkretne metode, ki jih države članice uporabljajo za spodbujanje alternativnega reševanja sporov. Poleg tega so v pregledu stanja za leto 2015 podatki o pravni pomoči in uravnoteženi zastopanosti spolov v sodstvu.

Neodvisnost sodstva

Pregled stanja vsebuje podatke o mnenju o neodvisnosti pravosodnih sistemov, kot izhajajo iz letnega poročila Svetovnega gospodarskega foruma o svetovni konkurenčnosti. Mnenje o neodvisnosti je pomembno, saj lahko vpliva na odločitve o naložbah, še bolj pomembno pa je, da je neodvisnost sodstva v pravosodnem sistemu učinkovito zaščitena s pravnimi jamstvi (strukturna neodvisnost). Pregled stanja za leto 2014 je predstavil prvi splošni pregled načinov ureditve pravosodnih sistemov za varovanje neodvisnosti sodstva v določenih primerih, ko je ta lahko ogrožena. Komisija na področju strukturne neodvisnosti sodstva še naprej sodeluje z evropskimi pravosodnimi mrežami, zlasti z Evropsko mrežo sodnih svetov. Pregled stanja za leto 2015 vsebuje posodobljene podatke o pravnih jamstvih, ki so bili predstavljeni lani, in razširja primerjalni pregled o strukturni neodvisnosti. Prikazuje zlasti primerjavo sestave in glavnih pristojnosti obstoječih sodnih svetov v EU ter podatke o tem, katera veja oblasti sprejema merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo in katera so ta merila.

Okvir analize

Učinkovitost, kakovost in neodvisnost so glavni parametri za analizo uspešnosti pravosodnih sistemov. Podatki o delovni obremenitvi sodišč v državah članicah zagotavljajo pomembne informacije o okviru, v katerem pravosodni sistemi delujejo (npr. naloge sodišč, število pravd). Ne glede na razlike med državami članicami bi moral biti vsak sodni sistem sposoben opraviti svoje naloge v razumnem času, pri tem pa izpolniti pričakovanja v zvezi s kakovostjo in neodvisnostjo.

Slika 2: Število prejetih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev na 100 prebivalcev* (prva stopnja, 2010, 2012 in 2013) (vir: študija CEPEJ)

* Ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, izvršilne zadeve, zemljiškoknjižne zadeve, upravnopravne zadeve (pravdne in nepravdne) ter druge nekazenske zadeve. IT: Morebitna napačna razlaga v zvezi s primerjavo med leti 2010, 2012 in 2013 se lahko pojasni z uvedbo drugačne razvrstitve civilnih zadev.

Slika 3: Število prejetih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev na 100 prebivalcev* (prva stopnja, 2010, 2012 in 2013) (vir: študija CEPEJ)

* Civilne in gospodarske pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne (in gospodarske) nepravdne zadeve pa se nasprotno nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Gospodarske zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna gospodarska sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča. IT: Morebitne napačne razlage v zvezi s primerjavo med leti 2010, 2012 in 2013 se lahko pojasnijo z uvedbo drugačne razvrstitve civilnih zadev.

3. Glavne ugotovitve pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2015

3.1 Učinkovitost pravosodnih sistemov

Pravica zamujena je pravica odrečena. Za podjetja in vlagatelje so pomembne pravočasne odločbe. Družbe pri odločitvah o naložbah upoštevajo tveganje, da so lahko vključene v gospodarske spore, delovne spore, spore glede obdavčevanja ali postopke zaradi insolventnosti. Zelo pomembna je učinkovitost, s katero pravosodni sistem v državi članici obravnava spore. Na primer, kolikor dlje traja sodni spor, toliko dražja postane izvršitev dobavne pogodbe ali pogodbe za opravljanje storitev, po določenem času pa postane celo nepomembna, saj se zmanjša verjetnost plačila na podlagi pogodbe ali plačila pogodbene kazni.

3.1.1 Trajanje postopkov

Trajanje postopkov pomeni čas (v dnevih), ki je potreben, da se zadeva na sodišču reši, tj. čas, v katerem sodišče sprejme odločbo na prvi stopnji. Kazalnik „časa, potrebnega za izdajo sodne odločbe“, je število nerešenih zadev, deljeno s številom rešenih zadev ob koncu leta, pomnoženo s 365 dnevi[14]. Razen slik 13 do 17 se vse slike nanašajo na postopke na prvi stopnji in primerjajo, če so ti na voljo, podatke za leto 2010 s podatki za leti 2012 in 2013[15]. Čeprav imajo lahko različni postopki s pravnimi sredstvi pomemben učinek na trajanje postopkov, bi morala biti učinkovitost pravosodnega sistema razvidna že na prvi stopnji, saj je prva stopnja obvezen korak za vsakega posameznika, ki se obrne na sodišče.

Slika 4: Čas, potreben za reševanje civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ[16])

* Ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, izvršilne zadeve, zemljiškoknjižne zadeve, upravnopravne zadeve (pravdne in nepravdne) ter druge nekazenske zadeve. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU).

Slika 5: Čas, potreben za reševanje civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ)

* Civilne (in gospodarske) pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne (in gospodarske) nepravdne zadeve pa se nasprotno nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Gospodarske zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna gospodarska sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). NL je predložila podatke o izmerjenem času, potrebnem za izdajo sodne odločbe, ki pa ga CEPEJ ni izračunal.

Slika 6: Čas, potreben za reševanje upravnih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ)

* Upravne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med državljani in lokalnimi, regionalnimi ali nacionalnimi organi. Upravne zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna upravna sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v LT naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah.

3.1.2 Stopnja rešenih zadev

Stopnja rešenih zadev je razmerje med številom rešenih zadev in številom prejetih zadev. Meri, ali sodišču uspe obravnavati prejete zadeve. Trajanje postopkov je povezano s stopnjo, s katero lahko sodišča rešujejo zadeve („stopnja rešenih zadev“), in s številom zadev, ki jih je še treba rešiti („nerešene zadeve“). Kadar je stopnja rešenih zadev okrog 100 % ali višja, to pomeni, da lahko pravosodni sistemi rešijo vsaj toliko zadev, kot jih prejmejo. Kadar je stopnja rešenih zadev nižja od 100 %, to pomeni, da sodišča rešijo manj zadev, kot jih prejmejo, zato se ob koncu leta število zadev, ki niso rešene, prišteje k nerešenim zadevam. Če se taka situacija ponavlja več let, bi lahko to nakazovalo bolj sistemske težave, saj se kopičijo sodni zaostanki, kar še dodatno povečuje delovno obremenitev sodišč, zaradi česar se trajanje postopkov še podaljša.

Slika 7: Stopnja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/v % – vrednosti nad 100 % kažejo, da je več zadev rešenih kot prejetih, vrednosti pod 100 % pa kažejo, da je manj zadev rešenih kot prejetih) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v LT in SK naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah. V LV so na nihanja verjetno vplivali zunanji in notranji dejavniki, kot so novi postopki zaradi insolventnosti.

Slika 8: Stopnja reševanja civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). NL je predložila podatke o izmerjenem času, potrebnem za izdajo sodne odločbe, ki pa ga CEPEJ ni izračunal.

Slika 9: Stopnja reševanja upravnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v LT naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah.

3.1.3 Nerešene zadeve

Število nerešenih zadev izraža število zadev, ki jih je ob koncu obdobja še treba obravnavati. Vpliva tudi na čas, potreben za izdajo sodne odločbe. Za krajše trajanje postopkov so torej potrebni ukrepi za zmanjšanje števila nerešenih zadev.

Slika 10: Število nerešenih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v LT in SK naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah. V DK se zmanjšanje nerešenih zadev verjetno lahko pojasni z digitalizacijo zemljiške knjige.

Slika 11: Število nerešenih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v EL, LT in SK naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah.

Slika 12: Število nerešenih upravnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v LT in SK naj bi se dalo pojasniti s spremembami pri prejetih zadevah.

3.1.4 Učinkovitost na posebnih področjih

Pregled stanja za leto 2015 poleg splošnih podatkov o civilnih, gospodarskih in upravnih zadevah vsebuje tudi podatke o povprečnem trajanju postopkov na določenih področjih, ki so pomembna za poslovno okolje. Sistemi zbiranja podatkov, ki se uporabljajo v državah članicah, ne zagotavljajo vedno podatkov za posebna pravna področja. Ker ti podatki nudijo popolnejši vpogled v uspešnost pravosodnih sistemov v državah članicah, ta pregled stanja vključuje naslednja področja: insolventnost[17], konkurenčno pravo, pravo varstva potrošnikov, pravice intelektualne lastnine in javna naročila.

Slika 13: Čas, potreben za reševanje zadev zaradi insolventnosti* (v letih) (vir: Svetovna banka: „Doing Business“)

* Čas, v katerem upniki izterjajo svoje posojilo. Časovno obdobje traja od neplačila družbe do plačila dela ali celotnega zneska, dolgovanega banki. Pri tem se upoštevajo morebitne taktike namernega zavlačevanja strank, kot so vložitev pritožb, ki so namenjene zavlačevanju postopka, ali predlogov za podaljšanje. Podatki so zbrani iz odgovorov lokalnih upraviteljev postopkov zaradi insolventnosti na vprašalnik in preverjeni s študijo o zakonih in drugih predpisih ter z javnimi informacijami o sistemih stečaja.

Spodaj prikazani podatki se nanašajo na uporabo prava EU pred nacionalnimi sodišči, zlasti na področjih konkurence, prava varstva potrošnikov, blagovne znamke Skupnosti in zakonodaje o javnih naročilih[18]. Ti podatki kažejo uspešnost delovanja nacionalnih sodišč v zvezi z uporabo prava EU na teh področjih. Navedeni so podatki o povprečnem številu dni, potrebnih za sprejetje odločitve pred nacionalnimi sodišči na prvi in drugi stopnji v zadevah s teh posebnih področij.

Podatki so bili zbrani iz različnih virov. Podatki o povprečnem trajanju postopkov na področju konkurenčnega prava EU in prava varstva potrošnikov so bili zbrani v sodelovanju z evropskimi mrežami nacionalnih organov, odgovornih za izvrševanje zakonodaje EU na teh področjih[19]. Podatki o blagovni znamki Skupnosti so bili zbrani od članov Evropskega opazovalnega urada za kršitve pravic intelektualne lastnine, ki so se opirali na posebne statistične podatke, če so bili na voljo, ali na reprezentativne vzorce zadev. Podatki o javnih naročilih so bili zbrani v okviru pilotnega projekta, ki ga je naročila Evropska komisija. Ker se podatki za te stopnje navajajo različno, so države članice navedene v abecednem vrstnem redu po imenih v izvirnih jezikih.

Konkurenčno pravo spodbuja učinkovitost in inovacije ter pripomore k znižanju cen. Učinkovito izvrševanje teh pravil je bistveno za poslovno okolje. Povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva na področju konkurenčnega prava na prvi stopnji približno ustreza povprečnemu času, potrebnemu za izdajo sodne odločbe v upravnih zadevah, in se zdi daljše od povprečnega trajanja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev. Trajanje postopkov v nekaterih državah članicah pa kaže veliko večje vrednosti[20]. To razhajanje je v nekaterih primerih lahko posledica zapletenosti tovrstnih pravnih sporov. Spodnja slika kaže tudi, da v več državah članicah obstajajo znatne razlike v trajanju reševanja zadev sodnega varstva na prvi in drugi stopnji. V mnogih državah članicah postopki na drugi stopnji običajno trajajo dlje kot na prvi stopnji.

Slika 14: Čas, potreben za reševanje zadev sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih organov za varstvo konkurence, ki uporabljajo člena 101 in 102 PDEU* (v dnevih) (vir: pilotno zbiranje podatkov, ki sta ga izvedli Evropska komisija in Evropska mreža za konkurenco)

* V BG, EE, IE, HR, CY, LU, MT in NL v tem obdobju ni bilo takih zadev. Izračun povprečnega trajanja je bil izveden na podlagi pilotnega zbiranja podatkov, katerega namen je bil opredeliti vse primere pravnih sredstev zoper odločbe nacionalnih organov za varstvo konkurence, ki uporabljajo člena 101 in 102 Pogodbe o delovanju Evropske unije, o katerih so bile vsebinske sodne odločbe izdane v letih 2012 in 2013. Podatki so navedeni za prvo in drugo stopnjo. Za ta scenarij sodnega varstva ni druge stopnje v AT, v SI pa se uporablja šele od avgusta 2013.

Resnično varstvo potrošnikov zahteva tudi uspešno delovanje sodišč, ki odločajo o uporabi pravil, ki ščitijo potrošnike. V pregledu stanja za leto 2015 je raziskano, koliko časa je potrebnega za rešitev pravnega sredstva zoper odločbo organov za varstvo potrošnikov, ki v državah članicah uporabljajo direktivo o nepoštenih poslovnih praksah, direktivo o nedovoljenih pogojih v pogodbah ter direktivo o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij. Čeprav se povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva na področju prava varstva potrošnikov na prvi stopnji zdi daljše od povprečnega trajanja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev, je razhajanje na splošno manjše kot pri zadevah konkurenčnega prava.

Slika 15: Čas, potreben za reševanje pravnih sredstev zoper odločbe organov za varstvo potrošnikov* (v dnevih) (vir: pilotno zbiranje podatkov, ki sta ga izvedli Evropska komisija in mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov)

* Scenarij, predviden za to sliko, ni bil uporaben v BE, LU, AT, FI, SE in UK, ker nekateri organi za varstvo potrošnikov niso pristojni za sprejemanje odločb, s katerimi se ugotovi kršitev teh pravil. V DE, IE in MT v tem obdobju ni bilo takih zadev. V FR se pravna sredstva vlagajo zelo redko. Izračun povprečnega trajanja je bil izveden na podlagi vzorcev zadev sodnega varstva zoper odločbe organov za varstvo potrošnikov, ki uporabljajo direktivo o nedovoljenih pogojih v pogodbah, direktivo o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij, direktivo o nepoštenih poslovnih praksah ter nacionalne izvedbene določbe, ki so jih sodišča rešila v letih 2012 in 2013. Velikost vzorcev se med državami članicami razlikuje[21].

Rast v bolj inovativnih sektorjih, predvsem tistih, ki se opirajo na neopredmetena sredstva, kot so pravice intelektualne lastnine, je odvisna od dobro delujočega sistema kazenskega pregona[22]. Zato so v letošnjem pregledu stanja zbrani posebni podatki o povprečnem trajanju obravnavanja zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke Skupnosti pred nacionalnimi sodišči na prvi in drugi stopnji. Z nekaterimi izjemami so razlike v trajanju v primerjavi s povprečnim trajanjem reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev manjše kot v prejšnjih dveh primerih.

Slika 16: Čas, potreben za reševanje zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke Skupnosti* (v dnevih) (vir: pilotno zbiranje podatkov, ki sta ga izvedla Evropska komisija in Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine)

* V HR ni bilo takih zadev. Izračun trajanja je bil izveden na podlagi vzorcev zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke Skupnosti, v katerih so bile odločbe izdane v letih 2012 in 2013. Vzorce zadev so zbrali člani Evropskega opazovalnega urada za kršitve pravic intelektualne lastnine[23]. Če so bili na voljo statistični podatki o trajanju teh zadev, vzorci zadev niso bili uporabljeni.

Pregled stanja poleg navedenega vsebuje tudi podatke o času, potrebnem za reševanje zadev v zvezi z javnimi naročili. Pravila o javnih naročilih zagotavljajo, da se javna naročila oddajo na odprt, pravičen in pregleden način. Spodnja slika prikazuje podatke za prvo, drugo in tretjo stopnjo v primerih, ko nacionalna sodišča uporabljajo pravna sredstva poleg ukrepov, uvedenih pred sklenitvijo pogodbe. Podatki so za leta 2009–2012. Graf kaže, da so postopki izvensodnih organov na prvi stopnji (direktiva o pravnih sredstvih za javna naročila dopušča to možnost) običajno krajši od postopkov sodnih organov. Medtem ko se zdi, da pravna sredstva na prvi stopnji nemoteno delujejo, pa je na višjih stopnjah zanje potrebno več časa.

Slika 17: Čas, potreben za reševanje zadev, v katerih se uporabijo pravila o javnih naročilih* (v dnevih) (vir: pilotna študija[24])

* Izračun povprečnega trajanja je bil izveden na podlagi vzorcev zadev v zvezi s pravnimi sredstvi, ki jih direktiva o javnih naročilih predvideva pred sklenitvijo pogodbe, v katerih so bile odločbe izdane med letoma 2009 in 2012. V tistih državah članicah, v katerih na prvi stopnji o pravnih sredstvih odloča izvensodni organ (BG, CZ, DK, EE, ES, CY, LV, HU, MT, AT do leta 2014, PL, RO, SI in SK), so podatki za to stopnjo prikazani v beli barvi. Študija ne zajema HR, ki se je EU pridružila julija 2013[25]. Za ES in PT ni bilo mogoče pridobiti podatkov o povprečnem trajanju postopkov na prvi stopnji, za IE in MT pa podatkov o povprečnem trajanju postopkov na drugi stopnji.

Za pregled stanja za leto 2015 je bila izvedena prva raziskava[26], namenjena prikazu postopka izvršbe in časa, ki je potreben za poplačilo terjatev. Ker zelo malo virov zbira primerljive podatke o trajanju postopkov izvršbe, je bila izdelana ustrezna metodologija. To je privedlo do pristopa, ki se osredotoča na zbiranje reprezentativnega vzorca podatkov o času od trenutka pravnomočnosti sodne odločbe do zamrznitve bančnega računa toženca oziroma do dejanske izterjave zamrznjenih sredstev. Za utemeljitev ustreznosti metodologije, ki je bila uporabljena za raziskavo, so bili vzpostavljeni obsežni stiki z zadevnimi zainteresiranimi stranmi, kot so sodišča in izvršitelji, na različnih geografskih lokacijah. Kljub pomanjkanju podatkov so bile predložene nekatere informacije o trajanju postopkov izvršbe. Raziskava na primer kaže, da v Italiji od pravnomočne sodne odločbe do izterjave sredstev preteče 136 dni, kar vključuje 23 dni, ki minejo od sodne odločbe do zamrznitve bančnega računa. Podatki za Finsko kažejo, da od sodne odločbe do zamrznitve bančnega računa v povprečju mine 21 dni.

Sklepne ugotovitve o učinkovitosti pravosodnih sistemov · Namen tretje izdaje pregleda stanja na področju pravosodja v EU je ugotoviti možne trende[27]. Potreben je previden in diferenciran pristop. Stanje se glede na posamezne države članice in kazalnike precej razlikuje[28]. Poleg tega podatki niso vedno na voljo za vse države članice in za tri leta, ki so vključena v pregled stanja. Reforme pravosodja potrebujejo čas, da obrodijo sadove. Ker se pregled stanja pripravlja redno, se bo lahko spremljal napredek. · Na splošno je v tistih državah članicah, za katere so podatki na voljo, mogoče opaziti izboljšanje učinkovitosti pravosodnih sistemov. Zdi se, da je v civilnih in gospodarskih pravdnih zadevah ter upravnih zadevah trend glede časa, ki je potreben za izdajo sodne odločbe, in stopnje rešenih zadev v letih, vključenih v pregled stanja[29],v več državah članicah prej pozitiven kot negativen. Za nerešene zadeve (razen trajnega zmanjševanja števila nerešenih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev) ni mogoče določiti jasnega skupnega trenda v eno ali drugo smer. · V državah članicah, ki se soočajo s posebnimi izzivi, se zdi, da z nekaj izjemami prevladujejo pozitivni trendi. Pozitivni znaki, vidni v nekaterih državah članicah[30], ki izvajajo ambiciozne reforme, bi te države članice morali spodbuditi k odločnemu in zavzetemu nadaljevanju njihovih prizadevanj. · Pilotno zbiranje podatkov kaže, da se uspešnost sodišč razlikuje glede na zadevna pravna področja. Tako lahko na primer postopki na nekaterih področjih, na katerih nacionalna sodišča delujejo kot sodišča Unije (npr. konkurenčno pravo in pravo varstva potrošnikov), trajajo dlje kot na širšem področju civilnih, gospodarskih in upravnih zadev. Nasprotno pa postopki na področju javnih naročil v državah članicah trajajo manj časa. · Podatki o posebnih pravnih področjih ponazarjajo razlike med postopki na prvi in drugi stopnji. Vendar v zvezi s trajanjem postopkov med tema dvema stopnjama v EU ni mogoče ugotoviti skupnega trenda.

[1] Leta 2014 so programi ekonomskega prilagajanja v EL, PT (končan junija 2014) in CY vključevali pogojenost z reformami pravosodja.

[2] Sporočilo Komisije, Letni pregled rasti za leto 2015, COM(2014) 902 final.

[3] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[4] Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2014 (2014/C 247/02); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Hrvaške za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2014 (2014/C 247/10); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/07); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/11); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/12); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Malte za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/16); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Poljske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2014 (2014/C 247/19); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Portugalske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Portugalske za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/20); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2014 (2014/C 247/21); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/23); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Slovenije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Slovenije za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/22); Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Španije za stabilnost za leto 2014 (2014/C 247/08).

[5] BG, ES, HU, IT, LV, MT, PL, RO, SI, SK.

[6] BG, IT, LV, PL, SI, SK.

[7] Komisija je leta 2013 ustanovila skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme, ki sodeluje pri pripravi pregleda stanja na področju pravosodja v EU in spodbuja izmenjavo najboljših praks glede uspešnosti pravosodnih sistemov. V ta namen so bile države članice pozvane, naj imenujejo dve kontaktni osebi – enega predstavnika sodstva in enega predstavnika ministrstva za pravosodje. V letih 2014 in 2015 so potekala redna srečanja te neformalne skupine. Ena država članica še ni imenovala kontaktnih oseb, štiri pa so imenovale predstavnika ministrstva za pravosodje, ne pa tudi predstavnika sodstva.

[8] AT, BE, DE, EL, HR, IE, IT, LT, NL, PT in RO so v tej skupini predstavile nekatere vidike pravosodnega sistema svoje države.

[9] Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, UL L 347, 20.12.2013.

[10] Komisija je razloge za priporočila za posamezne države predstavila v delovnem dokumentu služb Komisije, ki je na voljo na: http://ec.europa.eu/europe2020/making-it-happen/country-specific-recommendations/index_sl.htm.

[11] Na voljo na: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm.

[12] CEPEJ vsaki dve leti zbere podatke za 47 držav članic Sveta Evrope (zadnje splošno poročilo CEPEJ je bilo objavljeno leta 2014 s podatki za leto 2012). Vse države članice razen treh so odgovorile na vprašalnik CEPEJ za pregled stanja.

[13] V zvezi z ekonomskim učinkom uspešnih pravosodnih sistemov glej razdelek o učinkovitosti nacionalnih pravosodnih sistemov kot strukturni komponenti za rast v pregledu stanja na področju pravosodja v EU za leto 2014; glej tudi „The Economic Impact of Civil Justice Reforms“ (Ekonomski učinek reform civilnega pravosodja), Evropska komisija, Economic Papers 530, september 2014.

[14] Standardni kazalniki, ki jih je opredelil CEPEJ, so trajanje postopkov, stopnja rešenih zadev in število nerešenih zadev; http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp.

[15] Podatki vključujejo posodobitve, ki jih je CEPEJ izvedel po objavi študije za leto 2013 in kot jih je poslal Komisiji.

[16] Študija o delovanju pravosodnih sistemov v državah članicah EU za leto 2015, ki jo je za Komisijo izvedel sekretariat CEPEJ; na voljo na: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm.

[17] Glej tudi študijo, pripravljeno za Generalni direktorat Evropske komisije za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja, z naslovom Bankruptcy and second chance for honest bankrupt entrepreneurs (Stečaj in nova priložnost za poštene podjetnike v stečaju), ki je na voljo na: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=7962&lang=en.

[18] Zaradi specifičnosti obravnavanih situacij v grafih ni bilo vedno mogoče zajeti vseh držav članic EU, ker v nekaterih državah članicah določene vrste postopkov ne obstajajo.

[19] V zadevah sodnega varstva, ki jih je zajemal projekt, so ti organi stranke v postopku.

[20] Število zadev sodnega varstva se med državami članicami razlikuje. V nekaterih primerih majhno število takih zadev (BE, CZ, DK, IT, PL in SK) pomeni, da lahko ena zadeva, ki traja zelo dolgo, znatno vpliva na povprečje. V ES trajanje postopkov na drugi stopnji zajema tudi pritožbene postopke zaradi kršitve temeljne pravice, ki se običajno končajo v krajšem času.

[21] Na splošno podatki ne zajemajo finančnih storitev in produktov. V CZ so bili podatki zbrani od organov, pristojnih za direktivo o nepoštenih poslovnih praksah. V DK, EE, FR, HR, NL, SI in SK je malo takih zadev, kar pomeni, da lahko ena zadeva, ki traja zelo dolgo, znatno vpliva na povprečje. Podatki za ES ne zajemajo vseh avtonomnih skupnosti. Podatki za IT, PL in RO temeljijo na oceni, ki jo je predložil organ za varstvo potrošnikov.

[22] Glej na primer „What makes civil justice effective?“, OECD Economics Department Policy Notes, št. 18, junij 2013, in „The Economics of Civil Justice: New Cross-Country Data and Empirics“, OECD Economics Department Working Papers, št. 1060.

[23] Velikost vzorcev se med državami članicami razlikuje. Statistični podatki za DK se nanašajo tudi na zadeve, v katerih je Pomorsko in gospodarsko sodišče uporabilo nacionalno pravo blagovnih znamk. DE nima posebne statistike za zadeve v zvezi z blagovno znamko Skupnosti, ker se statistični podatki zbirajo za vse zadeve v zvezi z industrijsko lastnino. Navedeni podatki temeljijo na ocenah sodišč. V SK se druga stopnja nanaša na vrhovno sodišče v letu 2012 in na zadeve, ki jih je na drugi stopnji obravnavalo Okrožno sodišče v Bratislavi leta 2013. V nekaterih državah članicah (EE, LT, LU, HU, FI ter SI za drugo stopnjo) je število takih zadev majhno. Na Irskem (IE) je bila v tem obdobju le ena taka zadeva.

[24] Economic efficiency and legal effectiveness of review and remedies procedures for public contracts (Gospodarska učinkovitost in pravna uspešnost revizijskih postopkov in postopkov s pravnimi sredstvi na področju javnih naročil) – študija, ki jo je za Generalni direktorat Evropske komisije za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja pripravila družba Europe Economics; na voljo na: http://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/modernising-rules/evaluation/index_en.htm.

[25] Podatki za HR so na voljo v letnih poročilih hrvaške državne komisije za nadzor postopkov javnih naročil na njeni spletni strani.

[26] Case study on the functioning of enforcement proceedings relating to judicial decision in Member States (Študija primerov o delovanju postopkov izvršbe v zvezi s sodnimi odločbami v državah članicah), Matrix – študija, pripravljena za Evropsko komisijo (Generalni direktorat za pravosodje in potrošnike); na voljo na: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm.

[27] Kot je razvidno iz treh pregledov stanja, lahko trendi razkrivajo zelo različne situacije; na primer, spremembe trajanja postopkov lahko segajo od 10 dni (ali manj) do 100 dni (ali več).

[28] Za več podrobnosti o razlikah glej zlasti dokumentacijo o posameznih državah v okviru študije o delovanju

pravosodnih sistemov v državah članicah EU za leto 2015, ki jo je za Komisijo izvedel sekretariat CEPEJ.

[29] 2010, 2012, 2013.

[30] Npr. v EL.

3.2 Kakovost pravosodnih sistemov

Kakovostne institucije, vključno z nacionalnimi pravosodnimi sistemi, so odločilni dejavnik gospodarske uspešnosti. Za uspešno pravosodje je potrebna kakovost v vsej pravosodni verigi. Pomanjkanje kakovostnih sodnih odločb lahko poveča poslovna tveganja za velika podjetja in MSP ter vpliva na odločitve potrošnikov.

Vse države članice izvajajo ukrepe za spodbujanje kakovosti pravosodnih sistemov. Čeprav enoten dogovorjen način merjenja kakovosti pravosodnega sistema ne obstaja, so v pregledu stanja uporabljeni določeni parametri, ki so na splošno sprejeti kot relevantni[31] in ki lahko prispevajo k izboljšanju kakovosti pravosodja.

3.2.1 Orodja za spremljanje, ocenjevanje in raziskave z namenom spodbujanja kakovosti pravosodnih sistemov

Spremljanje in ocenjevanje dejavnosti sodišč sta orodji, ki pomagata izboljšati predvidljivost in pravočasnost sodnih odločb ter delovanje sodišč[32]. Ti orodji lahko zajemata spremljanje vsakodnevnih dejavnosti sodišč s pomočjo zbiranja podatkov. Zajemata lahko tudi prospektivno ocenjevanje sodnega sistema, na primer z uporabo kazalnikov kakovosti ali celo z določitvijo standardov kakovosti za celoten pravosodni sistem. Raziskave, izvedene med strokovnjaki, ki delajo na sodiščih, in/ali uporabniki sodišč, lahko prav tako zagotovijo pomembne informacije za izboljšanje kakovosti pravosodnega sistema.

Slika 18: Razpoložljivost spremljanja dejavnosti sodišč v letu 2013* (vir: študija CEPEJ[33])

* S sistemi spremljanja se ocenjujejo vsakodnevne dejavnosti sodišč, zlasti s pomočjo zbiranja podatkov in statistične analize. Za FR razlike v primerjavi z lansko izdajo pregleda stanja izhajajo iz popravljenih podatkov, ki so za obe leti stabilni. Podatki za ES in PL so iz leta 2012.

Slika 19: Razpoložljivost ocenjevanja dejavnosti sodišč v letu 2013* (vir: študija CEPEJ)

* Sistem ocenjevanja se nanaša na uspešnost sodišč, običajno z uporabo kazalnikov in ciljev. Nekatere države članice poleg tega določijo politike in standarde kakovosti za celoten pravosodni sistem. V RO se redno uporabljajo kazalniki uspešnosti dejavnosti sodišč. Za vse druge države članice so rezultati enaki podatkom, zbranim za leto 2012. Podatki za ES in PL so iz leta 2012.

Slika 20: Raziskave, izvedene med uporabniki sodišč ali pravnimi strokovnjaki leta 2013* (vir: študija CEPEJ)

* Raziskave, izvedene med državnimi tožilci, so v NL v upadu, medtem ko so raziskave, izvedene med odvetniki, strankami in drugimi uporabniki sodišč, v HU in LT v porastu. Za vse druge države članice so rezultati enaki podatkom, zbranim za leto 2012. Podatki za EL, ES in PL so iz leta 2012.

3.2.2 Krajše trajanje postopkov in poenostavitev dostopa do sodnega varstva z uporabo sistemov informacijskih in komunikacijskih tehnologij

Sistemi IKT za registracijo in vodenje zadev so nepogrešljivo orodje, ki je sodiščem na voljo za učinkovito upravljanje časa v zadevah, saj povečujejo hitrost, s katero lahko sodišča obravnavajo zadeve, in tako krajšajo skupno trajanje postopkov. S sistemi IKT za komuniciranje med sodišči in strankami (npr. elektronska vložitev zahtevkov) se lahko skrajšajo zamude ter znižajo stroški za državljane in podjetja s poenostavitvijo dostopa do sodnega varstva. Sistemi IKT so tudi čedalje pomembnejši pri čezmejnem sodelovanju med pravosodnimi organi, s čimer se poenostavlja izvajanje zakonodaje EU.

Slika 21: Sistemi IKT za registracijo in vodenje zadev* (ponderiran kazalnik – najmanj = 0, največ = 4) (vir: študija CEPEJ)

* Sestavljeni kazalnik, oblikovan iz več kazalnikov IKT (sistem registracije zadev, informacijski sistem za upravljanje sodišč, finančni informacijski sistem, videokonference), ki merijo razpoložljivost teh sistemov od 0 do 4 (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč).

Slika 22: Elektronsko komuniciranje med sodišči in strankami* (ponderiran kazalnik – najmanj = 0, največ = 4) (vir: študija CEPEJ)

* Sestavljeni kazalnik, oblikovan iz več kazalnikov IKT (elektronski spletni obrazci, spletne strani, vpogled v stanje zadeve prek spleta, elektronski registri, elektronsko obravnavanje sporov majhne vrednosti, elektronsko obravnavanje izterjave nespornih dolgov, elektronska vložitev zahtevkov, videokonference, druga sredstva elektronske komunikacije), ki merijo razpoložljivost teh sistemov od 0 do 4 (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč).

Slika 23: Elektronsko obravnavanje izterjave nespornih dolgov (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ)

Slika 24: Elektronska vložitev zahtevkov (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ)

Učinkovit postopek v sporih majhne vrednosti je na nacionalni in evropski ravni bistvenega pomena za izboljšanje dostopa državljanov do sodnega varstva in jim omogoča boljše uveljavljanje potrošniških pravic. Pomen čezmejnih spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti se povečuje tudi zaradi čezmejnega e-trgovanja. Eden od ciljev politike Evropske komisije je zato poenostaviti in pospešiti postopke v sporih majhne vrednosti z izboljšanjem komuniciranja med pravosodnimi organi in s pametno uporabo IKT. Končni cilj je zmanjšati upravno breme za vse skupine uporabnikov: sodišča, pravosodne akterje in končne uporabnike.

11. primerjalno poročilo o e-upravi[34], ki ga je naročila Evropska komisija, prvič meri kakovost spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti v državah članicah EU. Za to študijo so raziskovalci (t. i. skrivnostni kupci) izvedli oceno postopka v sporih majhne vrednosti[35]. Namen je bil ugotoviti, ali so spletne javne storitve organizirane tako, da ustrezajo potrebam uporabnikov. V ta namen je vsak raziskovalec nastopal kot navaden državljan, njegov nastop pa je bil časovno omejen, kar pomeni, da je imel vsak skrivnostni kupec na razpolago en dan za oceno enega življenjskega dogodka. To pomeni, da je bil odgovor negativen, če določenega elementa v tem času ni bilo mogoče najti. Negativen odgovor torej sam po sebi ne pomeni, da določen element ni bil na voljo na spletu, vendar pa kaže na to, da ga brez prevelikega števila klikov ni bilo lahko intuitivno najti in da je zelo verjetno, da ga navadni državljani ali podjetja prav tako ne bi uporabljali oziroma našli.

Slika 25: Primerjalna analiza spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti (za vsako kategorijo največ 100 točk, skupaj največ 700 točk) (vir: Delivering on the European Advantage? „How European governments can and should benefit from innovative public services“ (Uresničevanje evropske prednosti? Kakšne koristi imajo in bi morale imeti evropske vlade od inovativnih javnih storitev) – študija, pripravljena za Evropsko komisijo (Generalni direktorat za komunikacijska omrežja, vsebine in tehnologijo[36])

3.2.3 Komunikacijska politika sodišč

Komunikacijska prizadevanja sodišč so bistvena za pomoč državljanom in podjetjem pri sprejemanju ozaveščenih odločitev o možnih pravnih sredstvih (sodnih ali izvensodnih) ter prispevajo h krepitvi potrebnega zaupanja v pravosodni sistem. Mediji imajo ključno vlogo pri poročanju o sodnih zadevah. S prizadevanjem za izboljšanje stikov med sodišči in mediji lahko pravosodje bolje obvešča javnost o svojem delu (obsegu, omejitvah in težavah) ter prispeva h kakovosti poročanja (npr. preprečevanje faktografskih napak).

Komisija je leta 2014 začela izmenjavo informacij med državami članicami o praksah in politikah komuniciranja na sodiščih. Ob tem se je pokazala potreba po boljšem pregledu praks na tem področju. Kot nadaljnji ukrep je Komisija v sodelovanju z državami članicami[37] izvedla pregled sedanjih praks glede pomembnih parametrov uspešne komunikacijske politike sodišč[38]. Ta pregled je vključeval razpoložljivost informacij za širšo javnost, načine, kako sodišča organizirajo svoje odnose z mediji, usposabljanje sodnikov na področju komuniciranja s strankami in mediji ter razpoložljivost in prakse v zvezi z objavo sodnih odločb na spletu (na vseh ravneh pravosodnega sistema).

Slika 26: Razpoložljivost spletnih informacij o pravosodnem sistemu za širšo javnost* (vir: Evropska komisija[39])

* Za vsako kategorijo na sliki se lahko dodeli ena točka. Za DE kot zvezno državo so značilne decentralizirane strukture. Zato zvezne dežele same odločijo, katere informacije zagotovijo na spletu, in skrbijo za njihovo posodabljanje. Isto velja za zvezno raven.

Slika 27: Odnosi med sodišči in mediji* (vir: Evropska komisija[40])

* Za vsako stopnjo (1., 2. in 3. stopnjo) se lahko dodelita dve točki, če predstavnik za odnose z mediji oziroma „tiskovni sodnik“ obravnava tako civilne in gospodarske zadeve kot tudi upravne zadeve. Če je zajeta samo ena kategorija zadev (tj. bodisi civilne in gospodarske zadeve bodisi upravne zadeve), se dodeli samo ena točka. Če predstavnik za odnose z mediji obstaja le za nekatera sodišča, se dodeli 0,5 točke na stopnjo (1., 2. in 3. stopnjo). Sodna služba (Courts Service) v IE ima svetovalca za odnose z mediji, ki pripravlja in izdaja sporočila za medije.

Slika 28: Razpoložljivost usposabljanj za sodnike na področju komuniciranja s strankami in mediji* (vir: Evropska komisija[41])

* Za vsako kategorijo na sliki se lahko dodeli ena točka.

Slika 29: Spletni dostop do objavljenih sodb* (civilne in gospodarske zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija[42])

* Za kategorije „Spletna dostopnost sodb“, „Informacije v podatkovni zbirki se posodabljajo vsaj enkrat mesečno“ in „Dostop do objavljenih sodb je brezplačen“ se dodelijo tri točke, če to velja za vse stopnje (1., 2. in 3. stopnjo). Če je storitev na voljo le za nekatere stopnje, se dodeli ena oziroma dve točki. Če je storitev na voljo le za nekatera sodišča, se dodeli 0,5 točke na stopnjo. Za kategorijo „Zainteresirane strani imajo dostop do podatkovne zbirke (sodniki, odvetniki, drugi delavci v pravni stroki in/ali širša javnost)“ se dodeli ena točka, če so vključene vse zainteresirane strani. Če širša javnost nima dostopa, se dodeli 0,25 točke za vsako zainteresirano stran, ki ima dostop (npr. sodniki = 0,25 točke, odvetniki = 0,25 točke, drugi delavci v pravni stroki = 0,25 točke).

Slika 30: Spletni dostop do objavljenih sodb* (upravne zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija[43])

* Za kategorije „Spletna dostopnost sodb“, „Informacije v podatkovni zbirki se posodabljajo vsaj enkrat mesečno“ in „Dostop do objavljenih sodb je brezplačen“ se dodelijo tri točke, če to velja za vse stopnje (1., 2. in 3. stopnjo). Če je storitev na voljo le za nekatere stopnje, se dodeli ena oziroma dve točki. Če je storitev na voljo le za nekatera sodišča, se dodeli 0,5 točke na stopnjo. Za kategorijo „Zainteresirane strani imajo dostop do podatkovne zbirke (sodniki, odvetniki, drugi delavci v pravni stroki in/ali širša javnost)“ se dodeli ena točka, če so vključene vse zainteresirane strani. Če širša javnost nima dostopa, se dodeli 0,25 točke za vsako zainteresirano stran, ki ima dostop (npr. sodniki = 0,25 točke, odvetniki = 0,25 točke, drugi delavci v pravni stroki = 0,25 točke). V IE je spletišče sodne službe uradna platforma za objavo vseh sodb vseh civilnih in kazenskih sodišč. Ni posebne kategorije, imenovane „upravne zadeve“.

Slika 31: Prakse v zvezi z objavo sodb na spletu* (civilne in gospodarske zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija[44])

* Za kategorije „Sodbe se objavijo na podlagi meril za izbor“, „Sodbam je (ali bo v prihodnje) dodeljena identifikacijska oznaka ECLI“, „Sodbe so označene s ključnimi besedami“ in „Sodbe so anonimizirane“ se dodelijo tri točke, če to velja za vse stopnje (1., 2. in 3. stopnjo). Če je storitev na voljo le za nekatere stopnje, se dodeli ena oziroma dve točki, odvisno od tega, za koliko stopenj to velja. Na Malti je sodišče druge stopnje najvišje sodišče.

Slika 32: Prakse v zvezi z objavo sodb na spletu* (upravne zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija[45])

* Za kategorije „Sodbe se objavijo na podlagi meril za izbor“, „Sodbam je (ali bo v prihodnje) dodeljena identifikacijska oznaka ECLI“, „Sodbe so označene s ključnimi besedami“ in „Sodbe so anonimizirane“ se dodelijo tri točke, če to velja za vse stopnje (1., 2. in 3. stopnjo). Če je storitev na voljo le za nekatere stopnje, se dodeli ena oziroma dve točki, odvisno od tega, za koliko stopenj to velja. Na Malti je sodišče druge stopnje najvišje sodišče. V IE je spletišče sodne službe uradna platforma za objavo vseh sodb vseh civilnih in kazenskih sodišč. Ni posebne kategorije, imenovane „upravne zadeve“.

3.2.4 Načini alternativnega reševanja sporov pomagajo zmanjševati delovno obremenitev sodišč

Alternativno reševanje sporov vključuje vse načine izvensodnega reševanja sporov. Najbolj znani načini alternativnega reševanja sporov so mediacija, poravnava in arbitraža. V primerjavi s povprečnim sodnim postopkom lahko strankam pomagajo, da v krajšem času dosežejo kompromis, in spodbujajo razvoj bolj harmonične kulture, v kateri ni zmagovalcev in poražencev. Alternativno reševanje sporov lahko prispeva k uspešnemu pravosodju ter s tem k okolju, ugodnemu za naložbe, in gospodarski rasti. Vse države članice, ki so predložile podatke, so poročale o razpoložljivosti vsaj treh načinov alternativnega reševanja sporov, velika večina pa je navedla štiri načine, tj. sodno in izvensodno mediacijo, poravnavo in arbitražo. Kljub razpoložljivosti različnih možnosti izvensodnega reševanja sporov se načini alternativnega reševanja sporov v večini držav članic na splošno premalo uporabljajo, kot je prikazano na sliki 35. Pregled stanja zagotavlja podatke o dejavnostih javnega sektorja držav članic za promocijo in spodbujanje uporabe teh načinov. Medtem ko se promocijske dejavnosti štejejo za prostovoljne ukrepe, so spodbude določene z zakonom ali vladno uredbo in so zato obvezne. Sliki 33 in 34 temeljita na odgovorih na vprašalnik, ki je bil poslan kontaktnim osebam držav članic. Slika 35 temelji na raziskavi Eurobarometra. Prikazuje odgovore podjetij, ki so sporočila, da so v zadnjih 12 mesecih prek različnih kanalov prejela pritožbe potrošnikov.

Slika 33: Promocija, ki jo za uporabo alternativnega reševanja sporov izvaja javni sektor* (vir: Evropska komisija[46])

* Zbirni kazalnik, ki temelji na naslednjih podatkih: 1) spletne strani, ki zagotavljajo informacije o alternativnem reševanju sporov; 2) oglaševalske kampanje v medijih; 3) brošure za širšo javnost; 4) na zahtevo so na voljo posebna informativna srečanja o alternativnem reševanju sporov; 5) posebne komunikacijske dejavnosti, ki jih organizirajo sodišča; 6) objava ocen o uporabi alternativnega reševanja sporov; 7) objava statističnih podatkov o uporabi alternativnega reševanja sporov; 8 drugo). Za vsako promocijsko orodje iz vprašalnika se dodeli ena točka. V nekaterih državah članicah lahko potekajo dodatne dejavnosti (DE).

Slika 34: Spodbude k uporabi alternativnega reševanja sporov* (vir: Evropska komisija[47])

* Zbirni kazalnik, ki temelji na naslednjih podatkih: 1) pravna pomoč (delno ali v celoti) zajema stroške alternativnega reševanja sporov; 2) popolno ali delno povračilo sodnih taks, vključno s kolkovinami, če je alternativno reševanje sporov uspešno; 3) za postopek alternativnega reševanja sporov se ne zahteva odvetnik; 4) sodnik lahko deluje kot mediator; 5) sodišča imajo koordinatorja za alternativno reševanje sporov/mediacijo; 6) drugo. Za vsako spodbujevalno orodje iz vprašalnika se dodeli ena točka. Nekatere države članice so se sklicevale na dodatno metodo za olajšanje uporabe alternativnega reševanja sporov (IE). V CZ lahko sodnik sproži sodno poravnavo in iskanje kompromisa, če narava zadeve to dopušča.

Slika 35: Pritožbe potrošnikov, ki so jih podjetja prejela prek različnih kanalov* (vir: raziskava Eurobarometra[48])

* Odgovori trgovcev na drobno, ki niso prejeli nobene pritožbe potrošnikov, niso bili upoštevani.

3.2.5 Spodbujanje usposabljanja sodnikov za uspešnejše pravosodje

Usposabljanje sodnikov je pomemben element za kakovost sodnih odločb. Vključene so tudi informacije iz letnega poročila za leto 2014 o evropskem izobraževanju v pravosodju[49] o trenutnem deležu sodnikov, ki se udeležujejo stalnega usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic.

Slika 36: Obvezno usposabljanje za sodnike leta 2013* (vir: študija CEPEJ)

* V DE in HU se je število kategorij obveznega usposabljanja v primerjavi z letom 2012 povečalo. Podatki za ES in PL so iz leta 2012.

Slika 37: Sodniki, ki se udeležujejo stalnega usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic* (v % vseh sodnikov) (vir: Evropska komisija, Evropsko izobraževanje v pravosodju, 2014[50])

* Za to leto so bili predloženi podatki za UK (SC). Podatki za FR vključujejo tožilce. V nekaj primerih, o katerih so poročale države članice, razmerje med udeleženci in člani pravniških poklicev presega 100 %, kar pomeni, da so se nekateri udeleženci udeležili več kot enega usposabljanja na področju prava EU.

3.2.6 Viri

Spodnja slika prikazuje splošni skupni odobreni proračun za sodišča na prebivalca za leta 2010, 2012 in 2013. Odraža relativno stabilnost proračuna za sodišča na prebivalca v obdobju treh let, v povprečju z majhnim povečanjem.

Slika 38: Proračun za sodišča* (v EUR na prebivalca) (vir: študija CEPEJ)

* Slika 38 prikazuje letni odobreni proračun, dodeljen za delovanje vseh sodišč, ne glede na vir in raven proračuna (nacionalna ali regionalna). Primerjave je treba izvajati previdno, saj podatki za AT, BE, FR, EL in LU ustrezajo proračunu za celoten pravosodni sistem ter vključujejo pravno pomoč in državna tožilstva, podatki za DE niso popolni, saj ne zajemajo vseh dežel, nekatere države članice pa prejemajo sredstva od mednarodnih in evropskih institucij. Precejšnje zmanjšanje za ES med letoma 2010 in 2012 odraža dejstvo, da v podatke za leto 2012 niso bili vključeni podatki avtonomnih skupnosti in sodnega sveta.

Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah določa, da se osebam, ki nimajo zadostnih sredstev, odobri pravna pomoč, kolikor je ta potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva. Pregled stanja za leto 2015 vsebuje informacije o izdatkih za pravno pomoč na prebivalca v državah članicah v letih 2010, 2012 in 2013. Spodnja slika kaže, da pri teh izdatkih obstajajo velike razlike med skupinami držav. Izdatki za pravno pomoč na prebivalca so bili v zadevnih letih v večini držav članic relativno stabilni. Slika ne vsebuje podatkov o tem, kako so skupna sredstva, dodeljena za pravno pomoč, porazdeljena med upravičence ali zadeve.

Slika 39: Letna javna sredstva, dodeljena za pravno pomoč na prebivalca v letih 2010, 2012 in 2013* (vir: študija CEPEJ)

* Slika 39 prikazuje znesek letnih javnih sredstev, dodeljenih za pravno pomoč na prebivalca v letih 2010, 2012 in 2013. Sredstva, navedena za DE, so nepopolna, saj ne zajemajo vseh zveznih dežel. V nekaterih državah članicah lahko del pravne pomoči krijejo tudi delavci v pravni stroki, kar ni razvidno iz zgoraj navedenih številk.

Slika 40: Splošni skupni državni izdatki za „sodišča“* (v EUR na prebivalca) (vir: Eurostat)

Ta dodatni kazalnik sredstev temelji na podatkih Eurostata o državnih izdatkih. Predstavlja dejansko porabljeni proračun, ki dopolnjuje obstoječi kazalnik dodeljenega proračuna za sodišča. Primerjava zajema leta 2010, 2011 in 2012.

* Medtem ko slika 38 prikazuje letni odobreni proračun, dodeljen za delovanje vseh sodišč, ne glede na vir in raven proračuna (nacionalna ali regionalna), slika 40 predstavlja (dejanske) splošne skupne državne izdatke za sodišča (podatki o nacionalnih računih, klasifikacija funkcij države, skupina 03.3). Slika 40 vključuje tudi sisteme za pogojno obsodbo in pravno pomoč.

Slika 41: Splošni državni izdatki za sodišča kot odstotek BDP (vir: Eurostat)

Slike v nadaljevanju vsebujejo informacije o človeških virih v pravosodnih sistemih držav članic. Število sodnikov na 100 000 prebivalcev je med letoma 2010 in 2013 v večini držav članic relativno stabilno, v povprečju z majhnim povečanjem. Prav tako je v večini držav članic mogoče opaziti povečanje števila odvetnikov na 100 000 prebivalcev. Ta razmerja se med državami zelo razlikujejo.

Slika 42: Število odvetnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* Odvetnik je oseba, ki je v skladu z nacionalnim pravom usposobljena in pooblaščena, da zastopa svoje stranke in deluje v njihovem imenu, da opravlja odvetniški poklic, da nastopa pred sodišči ali strankam svetuje in jih zastopa v pravnih zadevah (Priporočilo Rec(2000)21 Odbora ministrov Sveta Evrope o svobodi opravljanja odvetniškega poklica).

Slika 43: Število sodnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* V to kategorijo so v skladu z metodologijo CEPEJ zajeti sodniki s polnim delovnim časom. Ne vključuje „Rechtspfleger“/sodniških pomočnikov, ki obstajajo v nekaterih državah članicah. Skupno število poklicnih sodnikov za EL vključuje različne kategorije v predstavljenih letih, kar delno pojasnjuje spremembe.

Slika 44: Sprememba absolutnega števila vseh sodišč (geografskih lokacij) med letoma 2010 in 2013* (vir: študija CEPEJ)

Slika 1 z naslovom „Pregled reform pravosodja v EU v letu 2014“ kaže, da je veliko držav članic začelo izvajati, sprejelo ali že izvedlo reformo geografske ureditve pravosodnega sistema in/ali strukture sodišč. Spodnja slika dopolnjuje te informacije s podatki o spremembi števila vseh sodišč kot geografskih lokacij[51] za obdobje 2010–2013. Sprememba števila sodišč kot pravnih oseb na tej sliki ni prikazana.

* IT je septembra 2013 izvedla reorganizacijo geografske razporeditve sodišč. Ta je vključevala zaprtje (z združitvijo z drugimi uradi) 30 sodišč, 30 tožilstev, 220 podružnic sodišč in 346 mest mirovnih sodnikov. V LT se je januarja 2013 število okrožnih sodišč zmanjšalo s 54 na 49. NL je leta 2013 reorganizirala geografsko razporeditev sodišč (zmanjšanje s 64 na 40). Ta reorganizacija je privedla do zaprtja sodišč, ki so nižja od okrožnih sodišč. Za HR in SI je povečanje mogoče pojasniti z drugačno razlago vprašanja CEPEJ v letu 2013 v primerjavi z letom 2010.

3.2.7 Delež poklicnih sodnic

Raznolikost zaposlenih zagotavlja dodatno znanje, spretnosti in izkušnje ter odraža dejanske razmere. To še zlasti velja za sodišča. Bolj uravnotežena zastopanost spolov v sodni veji oblasti lahko prispeva k boljši kakovosti pravosodnega sistema.

Podatki o sodnicah na sodiščih prve in druge stopnje ter na vrhovnih sodiščih kažejo neenotno sliko. Potrjujejo obratno sorazmerje: čim višja je stopnja sodišča, tem manjši je delež sodnic. Medtem ko je v večini držav članic trenutni delež sodnic na sodiščih prve in druge stopnje razmeroma visok in v okviru uravnotežene zastopanosti spolov med 40 in 60 %[52], pa je stanje na vrhovnih sodiščih popolnoma drugačno. Vendar je trend v zadnjih treh letih za sodišča prve in druge stopnje ter v zadnjih sedmih letih za vrhovna sodišča v glavnem pozitiven. To pomeni, da si večina držav članic prizadeva za uravnoteženo zastopanost spolov.

Slika 45: Delež poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje ter vrhovnih sodiščih (vir: Evropska komisija in študija CEPEJ)

Slika 46: Sprememba deleža poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje v obdobju 2010–2013 ter na vrhovnih sodiščih v obdobju 2007–2014* (vir: Evropska komisija in študija CEPEJ)

* Za sodišča prve stopnje v SI ter vrhovna sodišča v EE, FI in UK podatki v referenčnem obdobju niso pokazali nobene spremembe.

Sklepne ugotovitve o kakovosti pravosodnih sistemov · Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2015 kaže, da je mogoče nadaljevati in okrepiti prizadevanja za spodbujanje kakovosti pravosodnih sistemov. · Nadaljevala so se prizadevanja za izboljšanje orodij IKT za pravosodni sistem. Vendar kazalniki v več državah članicah kažejo vrzeli, tako v zvezi z orodji IKT, ki so na voljo za vodenje in upravljanje sodišč, kot tudi v zvezi z elektronskim komuniciranjem med sodišči in strankami. Elektronsko obravnavanje zahtevkov in elektronsko obravnavanje izterjave nespornih dolgov v številnih državah članicah ni mogoče. Za boljše prepoznavanje izzivov pri posodabljanju orodij IKT za pravosodne sisteme in najboljših praks so potrebni podrobnejši primerjalni podatki. Tak pregled bi pomagal državam članicam, ki so že začele posodabljati orodja IKT. Komisija bo v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme podpirala taka prizadevanja. · Velika večina držav članic uporablja ocenjevalna orodja za spremljanje dejavnosti sodišč. Letna poročila o delovanju pravosodnega sistema se na splošno objavljajo. Vendar vsi sistemi za zbiranje podatkov ne zagotavljajo dovolj informacij o delovanju sistema ali primerljivih podatkov na ravni EU, vključno s tistimi, ki jih zahteva CEPEJ. · Le malo držav članic izvaja celovit pristop k ocenjevanju dejavnosti sodišč. Večina držav članic za zbiranje informacij o delovanju svojih pravosodnih sistemov uporablja ankete. Vendar je le nekaj držav članic anketiralo vse zadevne zainteresirane strani (sodnike, sodno osebje, državne tožilce, odvetnike, stranke in druge uporabnike sodišč). · Osebam, ki nimajo zadostnih sredstev, je treba omogočiti pravno pomoč, kolikor je ta potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva. Med državami članicami so velike razlike glede sredstev, ki so na prebivalca dodeljena za pravno pomoč. · Obstaja veliko možnosti za izboljšanje spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti. Primerjalna analiza, izvedena na tem področju, kaže potrebe po izboljšanju vidikov obravnavanja ter kakovosti in dostopnosti informacij. Za nadaljnji razvoj spletnega obravnavanja sporov majhne vrednosti so potrebni nadaljnji koraki za vključitev ključnih elementov, kot so e-ID (ali drug identifikator) in overjeni dokumenti, v različnih fazah postopka v sporih majhne vrednosti. · V večini držav članic se je več kot 20 % sodnikov udeležilo stalnega usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic. To presega letni cilj 5 % delavcev v pravni stroki, ki naj bi se udeležili usposabljanja, da bi se do leta 2020 dosegel cilj 50 %. Leta 2013 so vse države članice, ki so predložile podatke o usposabljanju sodnikov, dosegle letni cilj. · Vse države članice zagotavljajo državljanom informacije o svojih pravosodnih sistemih, vključno z informacijami o posameznih sodiščih in o tem, kako je treba ravnati v sodnem postopku. Vendar v več državah članicah ni dovolj informacij o stroških postopka in pravni pomoči. Velika večina držav članic organizira usposabljanje o komunikacijskih spretnostih za sodnike. · Večina držav članic širši javnosti omogoča brezplačen spletni dostop do sodb v civilnih in gospodarskih zadevah, trendi pa gredo k pogostemu posodabljanju podatkov (vsaj enkrat mesečno). Dostop je v skoraj vseh državah članicah brezplačen. Spletna dostopnost sodb v upravnih zadevah je nekoliko manj razširjena. Tudi spletni dostop do odločb, ki so jih izdala sodišča prve stopnje, je za vse kategorije zadev (civilne, gospodarske in upravne zadeve) manj razširjen. Anonimizacija sodb, objavljenih na spletu, in označevanje sodb s ključnimi besedami sta običajni praksi. Približno tretjina vseh držav članic uporablja ali namerava uporabljati evropski sistem za identifikacijo sodne prakse. Zelo malo držav članic prevaja sodbe vrhovnega sodišča v tuje jezike. · Podatki o uporabi načinov alternativnega reševanja sporov kažejo, da se v skoraj polovici držav članic za reševanje potrošniških sporov pogosteje uporabljajo postopki alternativnega reševanja sporov kot sodni postopki. V več kot tretjini držav članic so potrošniki pogosteje uporabili alternativno reševanje sporov kot pa se obrnili na nevladne potrošniške organizacije ali javne organe. · Skoraj vse države članice, ki so predložile podatke, so poročale o promocijskih dejavnostih javnega sektorja in spodbudah tega sektorja za večjo uporabo načinov alternativnega reševanja sporov. Tako v zvezi s promocijo kot v zvezi s spodbudami je veliko držav članic poročalo o istem številu orodij, ki so na voljo v civilnih in gospodarskih, delovnih ter potrošniških sporih. · V zadnjih treh letih so se sredstva, dodeljena sodstvu v Evropi, v povprečju malo povečala. Za uspešno pravosodje je potrebna ustrezna raven virov. Vsaka država članica mora na podlagi celovite in poglobljene ocene stanja sistema ugotoviti, koliko virov potrebuje. Pri tem je bistvenega pomena uporaba orodij, ki državam članicam omogočajo spremljanje in ocenjevanje sodišč. Informacije, ki jih zagotavljajo ta orodja, bi bilo treba upoštevati pri dodeljevanju virov. · Medtem ko je ustrezna raven virov vedno nujna, so različni dejavniki odločilni za izboljšanje uspešnosti. Boljše delovanje sodišč je lahko na primer povezano z ukrepi za izboljšanje vodenja zadev, reformami postopka ali vključevanjem dobro delujočih informacijskih in komunikacijskih tehnologij v sistem. · Čim višja je stopnja sodišča, tem manjši je delež sodnic. Čeprav delež poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje ter vrhovnih sodiščih v večini držav članic kaže pozitiven trend, mora večina držav članic še veliko storiti, da bi bila na vrhovnih sodiščih dosežena uravnotežena zastopanost spolov med 40 in 60 %.

3.3 Neodvisnost

Neodvisnost sodstva je zahteva, ki izhaja iz pravice do učinkovitega pravnega sredstva, določene v členu 47 Listine EU o temeljnih pravicah. Pomembna je tudi za privlačno naložbeno okolje, saj zagotavlja pravičnost, predvidljivost, varnost in stabilnost pravnega sistema, v katerem podjetja poslujejo.

Poleg informacij o mnenju o neodvisnosti sodstva, ki lahko vpliva na odločitve o naložbah, je pregled stanja za leto 2014 predstavil prvi splošni pregled načinov ureditve pravosodnih sistemov za varovanje neodvisnosti sodstva v določenih primerih, ko je ta lahko ogrožena.

Komisija je v stalnem sodelovanju z evropskimi pravosodnimi mrežami, zlasti z Evropsko mrežo sodnih svetov (European Network of Councils for the Judiciary – ENCJ), razširila primerjalni pregled strukturne neodvisnosti. Podatki v pregledu stanja za leto 2015 temeljijo na odgovorih na posodobljen vprašalnik, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov, in na Vodniku po Evropski mreži sodnih svetov[53].

3.3.1 Mnenje o neodvisnosti sodstva

Slika 47: Mnenje o neodvisnosti sodstva* (percepcija – višja vrednost pomeni boljšo percepcijo) (vir: Svetovni gospodarski forum[54])

* Številka v oklepaju pomeni najnovejšo uvrstitev med 144 državami na svetu.

3.3.2 Strukturna neodvisnost

Ker več držav članic načrtuje reforme v zvezi s sodnimi sveti ali razmišlja o ustanovitvi neodvisnih organov, katerih glavna naloga bi bila varovanje neodvisnosti sodstva, sliki 48 in 49 prikazujeta primerjavo sestave (po postopku imenovanja) in glavnih pristojnosti obstoječih sodnih svetov v EU. Ta primerjalni pregled bi lahko državam članicam pomagal pri sprejemanju reform, ki bi zagotovile učinkovitost sodnih svetov kot neodvisnih nacionalnih institucij, katerih naloga je podpiranje sodstva pri neodvisnem izvajanju sodne oblasti ob upoštevanju tradicij in posebnosti sodnih sistemov.

Določanje finančnih sredstev za sodstvo je občutljivo vprašanje, ki lahko vpliva na neodvisnost sodstva. Nova slika 50 prikazuje podatke o tem, katera veja oblasti sprejema merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo in katera so ta merila.

Zagotavljanje strukturne neodvisnosti zahteva pravna jamstva, ki jo varujejo v primerih, ko je neodvisnost sodstva lahko ogrožena. Pet kazalnikov prikazuje jamstva v takih primerih: pravna jamstva v zvezi s premeščanjem sodnikov brez njihovega soglasja (slika 51), razrešitev sodnikov (slika 52), dodeljevanje prejetih zadev znotraj sodišča (slika 53), samoizločitev in izločitev sodnikov (slika 54) ter ogroženost neodvisnosti sodnika (slika 55). Priporočilo Sveta Evrope iz leta 2010 o neodvisnosti, učinkovitosti in odgovornosti sodnikov (v nadaljnjem besedilu: priporočilo) za take primere določa standarde za zagotavljanje spoštovanja neodvisnosti sodstva[55].

Slike so bile posodobljene v primerih, v katerih se je po objavi pregleda stanja za leto 2014 spremenil pravni okvir ali praksa v državah članicah. Nekatere slike prikazujejo dodatna jamstva (na primer organ, ki odloča o pravnih sredstvih zoper razrešitev sodnika), dodan pa je bil tudi nov kvantitativni element, ki kaže, kolikokrat je v letu 2013 nastopil določen primer (na primer, kolikokrat so bili sodniki premeščeni brez njihovega soglasja in koliko sodnikov je bilo razrešenih). Slike predstavljajo pregled pravnih jamstev v določenih primerih brez ocene in navedbe kvantitativnih podatkov o njihovi učinkovitosti[56].

Namen tega pregleda je pomagati evropskim pravosodnim mrežam in pristojnim organom pri preverjanju uspešnosti teh jamstev. Leta 2014 je Evropska mreža sodnih svetov začela izdelovati tako oceno.

Slika 48: Sestava sodnih svetov po postopku imenovanja*[57]

Slika prikazuje sestavo sodnih svetov, članov Evropske mreže sodnih svetov, po postopku imenovanja, tj. glede na to, ali so člani sodniki/tožilci, ki jih sodniki/tožilci izvolijo izmed sebe, ali člane imenuje izvršna ali zakonodajna veja oblasti oziroma druga telesa in organi. Vsaj polovica članov sodnih svetov bi morala biti sodnikov, izvoljenih s strani sodnikov, ki opravljajo sodniško funkcijo na sodiščih vseh stopenj, ob spoštovanju pluralizma v sodstvu[58].

* BE: člani iz pravosodja so bodisi sodniki bodisi tožilci; BG: kategorija tožilcev vključuje enega izvoljenega preiskovalnega sodnika; DK: vse člane uradno imenuje minister za pravosodje; kategorija „člane postavijo/imenujejo druga telesa/organi“ vključuje dva predstavnika sodišč, ki ju imenujeta sindikat upravnega osebja in policijski sindikat; FR: svet ima dve sestavi – ena je pristojna za sodnike in druga za tožilce; svet vključuje enega člana Conseil d’Etat, ki ga izvoli generalna skupščina Conseil d’Etat; IT-CSM: Consiglio Superiore della Magistratura (pristojen za civilno in kazensko pravosodje); kategorija sodnikov vključuje dve osebi (sodnika in/ali tožilca), ki ju izvoli vrhovno sodišče; IT-CPGA: Consiglio di presidenza della giustizia amministrativa (pristojen za upravno pravosodje); ES: člane sveta, ki izhajajo iz sodstva, imenuje parlament; svet posreduje parlamentu seznam kandidatov, ki so prejeli podporo sodniškega združenja ali 25 sodnikov; MT: vodja opozicije imenuje enega nepoklicnega člana; NL: člani so uradno imenovani s kraljevim odlokom na predlog ministra za varnost in pravosodje; RO: izvoljene sodnike/tožilce potrdi senat; SI: nekaj članov izvoli državni zbor na predlog predsednika republike.

Slika 49: Pristojnosti sodnih svetov*[59]

Slika prikazuje nekatere glavne pristojnosti sodnih svetov, članov Evropske mreže sodnih svetov, na primer v zvezi z imenovanjem in razrešitvijo sodnikov, premeščanjem sodnikov brez njihovega soglasja, postopki ugotavljanja disciplinske odgovornosti sodnikov, sprejemanjem etičnih standardov in napredovanjem sodnikov.

* Slika prikazuje samo nekatere pristojnosti, sodni sveti pa imajo dodatne pristojnosti. IT: oba sodna sveta (CSM: civilno in kazensko pravosodje, ter CPGA: upravno pravosodje). V nekaterih državah ima izvršna oblast (zakonsko ali praktično) obveznost, da upošteva predlog sodnega sveta glede imenovanja ali razrešitve sodnika (npr. v ES).

Slika 50: Merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo*[60]

Slika prikazuje, katera veja oblasti (sodna, zakonodajna ali izvršna) opredeljuje merila za določanje finančnih sredstev za sodstvo. Za vsako posamezno državo je predstavljeno tudi, katera so ta merila: znesek temelji bodisi na preteklih/dejanskih stroških, kar je najpogostejše merilo, bodisi – redkeje – na številu prejetih/rešenih zadev, predvidenih stroških ali potrebah/zahtevah sodišč.

* DK: upošteva se število prejetih in rešenih zadev na sodiščih prve stopnje; DE: samo za proračun vrhovnega sodišča – pravosodni sistemi prve in druge stopnje se med zveznimi deželami razlikujejo; EE: samo za sodišča prve in druge stopnje; HU: zakon določa, da se plače sodnikov določijo v zakonu o državnem proračunu tako, da znesek ni nižji kot v preteklem letu; NL: upošteva se število rešenih zadev na podlagi ocene stroškov za sodišča.

Slika 51: Pravna jamstva v zvezi s premeščanjem sodnikov brez njihovega soglasja (nezamenljivost sodnikov)[61]

Na sliki je proučen scenarij premeščanja sodnikov brez njihovega soglasja in prikazano, ali je tako premeščanje dovoljeno, ter, če je dovoljeno, kateri organi odločajo o premeščanju, kateri so razlogi (npr. organizacijski, disciplinski), zaradi katerih je tako premeščanje dovoljeno, in ali je mogoče vložiti pravno sredstvo zoper tako odločitev[62]. Prvič je na sliki prikazano tudi, koliko sodnikov je bilo leta 2013 premeščenih brez njihovega soglasja.

* Številka nad stolpcem prikazuje število sodnikov, ki so bili leta 2013 premeščeni brez njihovega soglasja (brez številke pomeni, da podatki niso na voljo). BE: premestitev iz organizacijskih razlogov le znotraj sodišča; CZ: sodnik je lahko premeščen le na sodišče iste stopnje ali na sodišče, ki je za eno stopnjo višje ali nižje (vsa sodišča znotraj istega sodnega okrožja); DE: premestitev za največ tri mesece in samo v primeru nadomeščanja; EL: en sodnik premeščen iz civilnega/kazenskega sodstva; LT: začasna premestitev, kadar obstaja nujna potreba po zagotovitvi pravilnega delovanja sodišča; FR: minister za pravosodje lahko premesti sodnika iz organizacijskih razlogov, in sicer v redkih primerih, kot je zaprtje sodišča, ali iz pravnih razlogov, kot so imenovanja za določen čas (za predsednika sodišča ali za posebne funkcije); PL: po reorganizaciji sodišč je bilo približno 500 sodnikov premeščenih z zaprtih sodišč na druga sodišča; RO: samo začasna premestitev do enega leta kot disciplinska sankcija; UK (EN+WL): če sploh, je bilo leta 2013 premeščenih manj kot pet sodnikov.

Slika 52: Razrešitev sodnikov na sodiščih prve in druge stopnje*[63]

Ta slika prikazuje organe, ki v različnih državah članicah predlagajo razrešitev sodnikov na sodiščih prve in druge stopnje ter o njej odločajo[64]. V zgornjem delu stolpca je navedeno, kdo sprejme končno odločitev[65], spodnji del pa prikazuje, kjer je to ustrezno, kdo predlaga razrešitev ali s kom se je treba posvetovati pred sprejetjem odločitve. Prvič je na sliki prikazano tudi, koliko sodnikov je bilo leta 2013 razrešenih in ali je mogoča revizija razrešitve pred sodiščem, ustavnim sodiščem ali drugim neodvisnim organom.

* Številka nad stolpcem prikazuje število sodnikov, ki so bili leta 2013 razrešeni (brez številke pomeni, da podatki niso na voljo). EL: en sodnik iz civilnega/kazenskega sodstva razrešen; UK (EN+WL): noben sodnik, zaposlen s polnim delovnim časom, ni bil razrešen. Razrešeni so bili le honorarno plačani sodniki, zaposleni s krajšim delovnim časom, in sicer en tribunal judge, štirje recorders (ki običajno zasedajo 15 dni na leto) in osem (nepoklicnih) magistrates. V nekaterih državah ima izvršna oblast (zakonsko ali praktično) obveznost, da upošteva predlog sodnega sveta glede razrešitve sodnika (npr. v ES).

Slika 53: Dodeljevanje zadev znotraj sodišča[66]

Slika prikazuje, na kateri ravni se določijo merila za dodeljevanje zadev znotraj sodišča (npr. zakon, ustaljena praksa), kako se zadeve dodeljujejo (npr. dodeli jih predsednik sodišča, sodno osebje, naključno dodeljevanje, predhodno določen vrstni red) in kateri organ nadzoruje dodeljevanje[67].

Slika 54: Samoizločitev in izločitev sodnikov[68]

Slika prikazuje, ali je mogoče sodnike sankcionirati, če ne upoštevajo obveznosti samoizločitve iz odločanja o zadevi, v kateri je njihova nepristranskost vprašljiva ali ogrožena, ali kadar gre za utemeljen občutek pristranskosti. Prikazano je tudi, kateri organ[69] odloča o zahtevi za izločitev, ki jo vloži stranka z namenom izločitve sodnika[70].

Slika 55: Postopki v primeru ogroženosti neodvisnosti sodnika[71]

Slika prikazuje, kateri organi lahko ukrepajo v posebnih postopkih za zaščito neodvisnosti sodstva, če sodniki menijo, da je njihova neodvisnost ogrožena[72]. Prikazani so tudi ukrepi, ki jih ti organi lahko sprejmejo (npr. objava uradne izjave, vložitev pritožb ali sankcije proti osebam, ki želijo neprimerno vplivati na sodnike). Ukrepe za zaščito neodvisnosti sodstva v primeru sankcij sprejme državno tožilstvo ali sodišče, v primeru drugih ukrepov pa sodni svet.

Sklepne ugotovitve o neodvisnosti sodstva

V zadnjih treh letih se je mnenje o neodvisnosti v večini držav članic izboljšalo ali ostalo stabilno. V nekaterih državah članicah pa se je že tako slabo mnenje o neodvisnosti še dodatno poslabšalo. Pregled stanja za leto 2015 je razširil pregled pravnih jamstev, namenjenih varovanju neodvisnosti sodstva v določenih primerih, ko je ta lahko ogrožena. Prikazuje tudi, koliko sodnikov je bilo leta 2013 premeščenih brez njihovega soglasja in koliko jih je bilo razrešenih. Poleg tega vsebuje informacije o merilih, ki se v državah članicah uporabljajo za določanje finančnih sredstev za sodstvo. Ker več držav članic načrtuje reforme v zvezi s sodnimi sveti ali razmišlja o ustanovitvi takih neodvisnih organov, pregled stanja za leto 2015 vsebuje primerjalni pregled pristojnosti in sestave sodnih svetov. Ta pregled bi lahko državam članicam pomagal pri zagotavljanju učinkovitosti sodnih svetov na področju varovanja neodvisnosti sodstva ob upoštevanju tradicij in posebnosti sodnih sistemov. Komisija bo pravosodne mreže spodbudila k bolj poglobljeni oceni uspešnosti pravnih jamstev in razmislila o tem, kako bi se te ugotovitve lahko predstavile v prihodnjih pregledih stanja na področju pravosodja.

4. OBRAVNAVANJE PODATKOVNIH VRZELI

Zbiranje podatkov o ključnih elementih pravosodnih sistemov, ki zajemajo vse države članice, ostaja izziv. Spodnja slika prikazuje podatkovne vrzeli. Predstavlja odstotek informacij, ki so v državah članicah na voljo za posamezne ključne sestavine pregleda stanja (učinkovitost, kakovost in neodvisnost).

Slika 56: Podatkovne vrzeli in razpoložljivost informacij (učinkovitost, kakovost, neodvisnost/odstotek v državah članicah) (vir: Evropska komisija[73])

Informacije o neodvisnosti so zagotovile skoraj vse države članice. Na področju kakovosti je razpoložljivost informacij na splošno nad 50 %. Glavne težave ostajajo na področju učinkovitosti. Čeprav so skoraj vse države članice sodelovale pri zbiranju podatkov s strani CEPEJ za pripravo pregleda stanja za leto 2015, je treba stopnjo odziva na določena vprašanja še izboljšati.

Razlogi za težave pri zbiranju podatkov so različni, zlasti: pomanjkanje ustreznih podatkov zaradi nezadostne statistične zmogljivosti, dejstvo, da nacionalne kategorije za zbiranje podatkov ne ustrezajo tistim, ki jih uporablja CEPEJ, ali – v nekaterih primerih – nepripravljenost za sodelovanje pri zbiranju podatkov za pregled stanja.

Za odpravo podatkovnih vrzeli Komisija poziva države članice, naj predložijo vse podatke, ki so potrebni za pregled stanja, okrepiti pa namerava naslednje dejavnosti:

· sodelovanje s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme pri zbiranju podatkov in razvoju novih kazalnikov, saj je bil za slednje v okviru te skupine izražen interes;

· sodelovanje z organi EU na posebnih področjih prava EU, povezanih z rastjo, kot so konkurenca, pravice potrošnikov in pravice intelektualne lastnine, ter razširitev sodelovanja na druga področja;

· sodelovanje z evropskimi mrežami na področju pravosodja, zlasti z Evropsko mrežo sodnih svetov, Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije, Združenjem državnih svetov in vrhovnega upravnega sodstva Evropske unije, Evropsko mrežo institucij za izobraževanje v pravosodju ter združenji delavcev v pravni stroki, zlasti odvetnikov;

· spremljanje zbiranja podatkov, ki ga skupaj izvajajo Eurostat/UNODC in strokovne skupine na področju notranjih zadev, ter

· obravnavanje pomanjkanja zmogljivosti za zbiranje ustreznih statističnih podatkov o pravosodju v nekaterih državah članicah v okviru evropskega semestra.

5. SKLEPNE UGOTOVITVE

Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2015 odraža prizadevanja držav članic, da bi bili njihovi nacionalni pravosodni sistemi uspešnejši. Dosežen je bil določen napredek, obenem pa je razvidno, da reforme pravosodja potrebujejo čas, da obrodijo sadove. Zavezanost in odločnost sta zato nujni za dosego uspešnejšega pravosodja.

Komisija se znova zavezuje, da bo v sodelovanju z državami članicami in vsemi zainteresiranimi stranmi podpirala ta prizadevanja. Uspešno pravosodje si glede na vlogo, ki jo ima pri uveljavljanju skupnih vrednot Unije in prispevanju h gospodarski rasti, takšna skupna prizadevanja tudi zasluži.

[31] Glej na primer CEPEJ, „Checklist for promoting the quality of justice and the courts“ (Kontrolni seznam za spodbujanje kakovosti pravosodja in sodišč); Mnenje št. 6 (2004) Posvetovalnega sveta evropskih sodnikov (CCJE), ki je na voljo na: https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?Ref=CCJE(2004)OP6&Sector=secDGHL&Language=lanEnglish&Ver=original&BackColorInternet=FEF2E0&BackColorIntranet=FEF2E0&BackColorLogged=c3c3c3.

[32] Mnenje št. 6 (2004) CCJE, točka 34 „[...] ocene ‚kakovosti‘ pravosodnega sistema, tj. delovanja sodnega sistema kot celote ali vsakega posameznega sodišča ali lokalne skupine sodišč, ne bi smeli zamenjevati z oceno poklicnih sposobnosti vsakega posameznega sodnika.“

[33] Podatki o „drugih elementih“ vključujejo na primer zadeve, v katerih je bila vložena pritožba (EE, LV), obravnave (SE) ali število zadev, rešenih v določenem obdobju (DK).

[34] 11. primerjalno poročilo o e-upravi (SMART 2013/0053-3), na voljo na: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/eu-egovernment-report-2014-shows-usability-online-public-services-improving-not-fast.

[35] Skrivnostni kupci so usposobljeni in poučeni, da opazujejo, izkusijo in ocenijo postopek (javne službe), pri čemer nastopajo kot potencialni uporabniki. Vsak skrivnostni kupec ima na razpolago en dan za oceno enega življenjskega dogodka.

[36] Na voljo na: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/eu-egovernment-report-2014-shows-usability-online-public-services-improving-not-fast.

[37] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[38] Parametri iz vprašalnika se opirajo na mnenje št. 7 (2005) Posvetovalnega sveta evropskih sodnikov (CCJE) o pravosodju in družbi („Justice and society“) (na voljo na: https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?Ref=CCJE(2005)OP7&Sector=secDGHL&Language=lanEnglish&Ver=original&BackColorInternet=FEF2E0&BackColorIntranet=FEF2E0&BackColorLogged=c3c3c3) in na poročilo Evropske mreže sodnih svetov o pravosodju, družbi in medijih („Justice, society and the media“) (na voljo na: http://encj.eu/images/stories/pdf/GA/Dublin/encj_report_justice_society_media_def.pdf) ter dopolnjujejo podatke, ki jih je zbrala Komisija Sveta Evrope za učinkovitost pravosodja (CEPEJ).

[39] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[40] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[41] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme. Za vsako kategorijo na sliki se lahko dodeli ena točka.

[42] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[43] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[44] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[45] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[46] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[47] Podatki so bili zbrani v sodelovanju s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme.

[48] Raziskava Flash Eurobarometer 396, Stališča trgovcev na drobno o čezmejni trgovini in varstvu potrošnikov („Retailers' attitudes towards cross-border trade and consumer protection“), 2015 (še neobjavljena). Raziskava je bila izvedena med podjetji, ki prodajajo končnim potrošnikom v maloprodajnem in storitvenem sektorju ter zaposlujejo 10 ali več oseb (na državo), v 28 državah članicah Evropske unije. V raziskavo niso bili vključeni posredništvo in trgovina na debelo (koda NACE G 51), razen z motornimi vozili in motornimi kolesi, pomožne dejavnosti v finančnem posredništvu (J 67), raziskave in razvoj (K 73) ter druge poslovne dejavnosti (K 74).

[49] Evropska komisija si je leta 2011 zastavila cilj, da bi se do leta 2020 polovica vseh delavcev v pravni stroki v EU udeležila usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic ter da bi se do leta 2020 s sredstvi EU podprlo usposabljanje 20 000 delavcev v pravni stroki letno. Poročilo za leto 2014 o evropskem izobraževanju v pravosodju opisuje napredek pri doseganju zastavljenega cilja in vsebuje tudi informacije o usposabljanju, ki ga financira EU.

[50] Na voljo na: http://ec.europa.eu/justice/criminal/files/final_report_2014_en.pdf.

[51] CEPEJ vsa sodišča opredeljuje kot geografske lokacije; to so prostori ali sodne stavbe, v katerih potekajo sodne obravnave. Če je v enem mestu več sodnih stavb, jih je treba upoštevati. Podatki vključujejo lokacije prvostopenjskih sodišč splošne pristojnosti in prvostopenjskih specializiranih sodišč ter lokacije višjih in/ali vrhovnih sodišč.

[52] Delovni dokument služb Komisije: Report on Progress on equality between women and men in 2013 (Poročilo o napredku pri doseganju enakosti žensk in moških za leto 2013) – spremljevalni dokument poročila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Poročilo o izvajanju Listine EU o temeljnih pravicah za leto 2013, COM(2014) 224 final.

[53] Za države članice, ki nimajo sodnih svetov (CZ, DE, EE, EL, CY, LU, AT in FI), so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

Glej Vodnik po Evropski mreži sodnih svetov, junij 2014, ki je na voljo na: http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11.

[54] Kazalnik Svetovnega gospodarskega foruma temelji na odgovorih raziskave na vprašanje: „Do kakšne mere je sodstvo v vaši državi neodvisno od vplivov članov vlade, državljanov ali podjetij?“ Pri raziskavi je sodeloval reprezentativni vzorec podjetij v vseh državah, ki zastopajo najpomembnejše sektorje gospodarstva (kmetijstvo, predelovalno industrijo, nepredelovalno industrijo in storitve). Raziskava je potekala v različnih oblikah, vključno z osebnimi intervjuji z vodilnimi delavci, intervjuji prek telefona in elektronskimi sporočili ter s spletno raziskavo kot alternativo. Na voljo na: http://www.weforum.org/reports/global-competitiveness-report-2013-2014.

[55] Priporočilo CM/Rec(2010)12 Odbora ministrov državam članicam o neodvisnosti, učinkovitosti in odgovornosti sodnikov.

[56] Ta pregled vsebuje informacije o tem, kako so pravosodni sistemi organizirani; namen pregleda ni prikazati zapletenost in podrobnosti teh sistemov. Države članice so na slikah navedene po abecednem vrstnem redu zemljepisnih imen v izvirnem jeziku. Višina stolpcev ne odraža nujno uspešnosti jamstev.

[57] Na podlagi Vodnika po Evropski mreži sodnih svetov (na voljo na:

http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11).

[58] Sodni sveti so neodvisni organi, ki so ustanovljeni z zakonom ali v skladu z ustavo in katerih cilj je zagotoviti neodvisnost sodstva in posameznih sodnikov ter s tem spodbujati učinkovito delovanje pravosodnega sistema. Glej Priporočilo CM/Rec(2010)12 Odbora ministrov državam članicam o neodvisnosti, učinkovitosti in odgovornosti sodnikov, točki 26 in 27.

[59] Na podlagi Vodnika po Evropski mreži sodnih svetov (na voljo na:

http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11).

[60] Podatki so bili zbrani s posodobljenim vprašalnikom, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov. Za države članice, ki nimajo sodnih svetov, so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

[61] Podatki so bili zbrani s posodobljenim vprašalnikom, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov. Za države članice, ki nimajo sodnih svetov, so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

[62] Točka 52 priporočila vsebuje jamstva za nezamenljivost sodnikov, zlasti to, da se sodnika ne sme premestiti na drugo pravosodno funkcijo brez njegovega soglasja, razen v primeru disciplinskih ukrepov ali reforme organizacije pravosodnega sistema.

[63] Podatki so bili zbrani s posodobljenim vprašalnikom, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov. Za države članice, ki nimajo sodnih svetov, so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

[64] V točkah 46 in 47 priporočila je navedeno, da morajo nacionalni sistemi zagotoviti pravna jamstva v zvezi z razrešitvijo sodnikov.

[65] Gre za enega ali dva različna organa, odvisno od razloga za razrešitev ali vrste sodnika (npr. predsednik itd.).

[66] Podatki so bili zbrani s posodobljenim vprašalnikom, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov. Za države članice, ki nimajo sodnih svetov, so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

[67] V točki 24 priporočila je navedeno, da morajo sistemi za dodeljevanje zadev znotraj sodišča upoštevati objektivna predhodno določena merila, da se zaščiti pravica do neodvisnega in nepristranskega sodnika.

[68] Podatki so bili zbrani s posodobljenim vprašalnikom, ki ga je pripravila Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko mrežo sodnih svetov. Za države članice, ki nimajo sodnih svetov, so bili odgovori na posodobljen vprašalnik pridobljeni v sodelovanju z Mrežo predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije.

[69] Včasih lahko o tem odloča več kot en organ