Bruselj, 26.1.2005

KOM(2005) 12 končno

STRATEŠKI CILJI 2005(2009

Evropa 2010: Partnerstvo za evropsko obnovo, blaginjo, solidarnost in varnost

Sporočilo predsednika v dogovoru s podpredsednico Wallströmovo

EVROPA 2010: PARTNERSTVO ZA EVROPSKO OBNOVO

Evropska unija je v zadnjih letih storila nekaj velikih korakov naprej:

- največja širitev doslej, s čimer se je večina celine združila v Evropo svobode

- uvedba eura, s čimer se je utrdilo območje finančne stabilnosti

- podpis Ustave, s čimer se posodabljajo pravila razširjene Unije, ki temeljijo na edinstveni dvojni legitimnosti njenih držav članic in državljanov

- približevanje skupnemu območju pravice in varnosti po vsej Evropi

- začetki evropske obrambne politike

V političnem smislu je Evropa utišala kritike in pokazala, da je zmožna napredovati. Razširitev članstva je povečala potencial Unije in obogatila našo raznolikost: to je vir moči, ne pa slabost za prihodnost. Razvoj Unije na različnih področjih delovanja bolj splošno pomeni, da bodo odločitve, sprejete na evropski ravni, dosegle več državljanov vseh naših držav članic, čeprav se jih premalo zaveda, koliko je Evropa dosegla ali koliko vpliva na njihova življenja.

Po drugi strani pa precejšen del evropske javnosti ni prepričan, da je Evropa na pravi poti. Na evropski ravni smo lahko učinkoviti le, če smo pripravljeni priznati te pomisleke. Čeprav so razlike med državami članicami občutne, je ravnodušnost do evropske ideje zelo razširjena. Zadnjih evropskih volitev se je udeležila manj kot polovica državljanov. Vzroki za zmanjšano zaupanje so zapleteni in vključujejo počasno gospodarsko rast, okrepljen občutek ekonomske in osebne negotovosti, strah pred izgubo identitete in občutek „prekinjene povezave” med tem, kar se dogaja v Bruslju, in vsakdanjim življenjem ljudi. Nujno je treba jasneje dokazati vrednost tega, kar prinaša Unija, in upravičenost njenih odločitev.

Evropa je torej na razpotju. Unija mora Evropejce prepričati, da razumemo izzive prihodnosti in da smo pripravili verodostojne strategije za spopadanje z njimi. Evropa lahko ponovno pridobi zaupanje, če njeno vodstvo predstavi jasno in privlačno vizijo smeri, ki naj bi ji Unija sledila v drugi polovici desetletja, in dokaže, da je sprejelo politike in zaveze, skladne s to vizijo.

Prednostna naloga bi morala biti dokončanje že začetih velikih projektov. Vse ustanove bi morale vzeti Evropo takšno, kot je, in poskrbeti, da bo delovala.

Kateri bi morali biti cilji za naslednjih pet let?

- Vrniti Evropo na pot v dolgoročno blaginjo. Evropo bo spravila nazaj na to pot oživljena Lizbonska agenda, ki je spet v središču pozornosti in katere cilj je prek hitrejšega razvoja odpirati nova in boljša delovna mesta. Temelja, na katerih naj bi Evropa postala bolj konkurenčna in dinamična, sta gospodarske in socialne reforme ter uspešna ekonomija znanja. K ekonomiji znanja bomo prispevali z vzpostavitvijo evropskega izobraževalnega prostora in evropskega raziskovalnega prostora. Stabilna makroekonomsko okolje in valuta bosta okrepila pogoje za rast in omogočila, da bo ta srednje- in dolgoročno finančno uravnotežena.

- Ohraniti in okrepiti zavezanost Evrope solidarnosti in socialni pravičnosti, da bi se med razvojem nove gospodarske dinamike okrepila kohezija v razširjeni Uniji. Doseči resnično zmanjšanje gospodarskih neskladij. Omogočiti najrevnejšim regijam, da dohitijo bogatejše. Omogočiti nove gospodarske priložnosti v vseh delih Unije, kjer se zaradi neizogibnih pritiskov globalizacije in ostrejše konkurence delovna mesta zdijo ogrožena. Še bolj napredovati pri spodbujanju enakosti pravic. Unija bo prispevala k solidarnosti med generacijami z izpolnjevanjem svojih mednarodnih obveznosti v boju proti podnebnim spremembam, z zmanjševanjem onesnaževanja in zagotavljanjem prihodnje oskrbe z energijo.

- Z novimi ukrepi za krepitev varnosti vnesti oprijemljive prednosti v življenje evropskih državljanov, kar se lahko doseže samo s skupnim delovanjem na evropski ravni za učinkovitejše upravljanje in zmanjševanje tveganj v njihovem vsakdanu. Unija naj v odločno ukrepanje proti terorizmu, prepovedanim drogam, trgovini z ljudmi in organiziranemu kriminalu vnese novo, uspešno razsežnost. Tudi državljanom je treba zagotoviti ustrezen dostop do pravosodja in temeljne pravice po vsej Uniji.

- S predlaganim novim ministrom za zunanje zadeve in s podporo Evropske službe za zunanjepolitično delovanje, ki navzven predstavlja evropsko zunanjo politiko in povečuje skladnost celotnega našega delovanja, okrepiti glas Unije v svetu. Dejavno pripraviti prihodnje širitve in približati zahodni Balkan članstvu. Vzpostaviti učinkovita partnerstva s sosednjimi državami, ki obkrožajo Unijo. Zagotoviti razširjeno območje stabilnosti in demokratičnega napredka zunaj same Unije. Odigrati ključno vlogo najprej pri zagotavljanju in nato pri uveljavitvi mirovne rešitve bližnjevzhodnega vprašanja, ki je ključna za napredek na širšem območju Bližnjega vzhoda. Izvajati napredno trgovinsko politiko, ki presega dogovorjeno na, upajmo, uspešnem krogu pogajanj o razvoju v Dohi. V širšem smislu, držati se svojih zavez za izpolnjevanje razvojnih ciljev novega tisočletja, zlasti v Afriki, in omogočiti, da bo Unija postala vodilni svetovni partner za svetovno pravičnost ter trajnostni razvoj, rast in blaginjo.

Kako bo Evropa izpolnila ta pričakovanja do leta 2010?

Evropska unija mora imeti jasne politične prednostne naloge, če hoče biti učinkovita.

Najnujnejše vprašanje, s katerim se spopada današnja Evropa, je jasno: rast in delovna mesta. Evropski model družbene solidarnosti in trajnosti je bil vzpostavljen na podlagi velike gospodarske uspešnosti in dinamične rasti. Danes je najpomembnejša prednostna naloga vnovična vzpostavitev trajnostne dinamične rasti v Evropi v skladu z Lizbonsko strategijo. Obnovljena rast je ključna za blaginjo, lahko povrne polno zaposlenost in je podlaga socialne pravičnosti ter enakih možnosti za vse. Je tudi ključna za položaj Evrope v svetu in njeno sposobnost, da aktivira sredstva za reševanje veliko svetovnih izzivov.

Če imajo rast in delovna mesta neposredno in najvišjo prednost, to seveda ne pomeni, da so drugi cilji razvrednoteni. Če jih hočemo ohraniti, je nujna rast: treba je samo pomisliti, kako sicer naša starajoča se družba ogroža dolgoročno trajnost našega družbenega modela. Povečevanje konkurenčnosti in oživljanje rasti sta sredstvi za dosego cilja, ne pa cilj sam: sama rast ne zagotavlja družbene solidarnosti ali trajnosti. Zato morata biti in tudi bosta solidarnost in varnost poleg blaginje osrednja evropska cilja.

Ravno tako moramo sprejemati politične odločitve, ki zagotavljajo vzajemno krepitev naših različnih ciljev. Ukrepi, ki spodbujajo konkurenčnost, rast in odpiranje delovnih mest ter tudi ekonomsko in socialno kohezijo in zdravo okolje, se medsebojno krepijo. Vse to so bistvene sestavine vseobsegajočega cilja trajnostnega razvoja, ki mu moramo ostati zvesti.

Blaginje ni mogoče v celoti doseči brez solidarnosti in varnosti: gospodarstvo služi ljudem, in ne nasprotno.

Unija mora delati z Evropejci, če hočejo ti verjeti v uresničitev te vizije. Treba je delovati prek dinamičnega Partnerstva za evropsko obnovo. Evropska družba ( njene ustanove, mreže, njeni državljani in članice ( mora za uresničitev našega skupnega cilja delovati složno.

Zato je nujno, da evropske ustanove delujejo skupaj in imajo skupen delovni program za naslednja leta. Pa ne samo v splošnem pomenu: Ustava priznava vrednost skupnega programa Parlamenta, Sveta in Komisije. Zato Komisija tokrat predlaga drugim ustanovam, naj na tej točki sledijo določbam Ustave. Strateški cilji v nadaljevanju so tako predlagani kot podlaga za skupno izhodišče za delovanje evropskih ustanov v naslednjih 5 letih.

Izzivi, pred katerimi stojijo evropske ustanove, so postali tako obširni in zapleteni, da se lahko rešujejo samo v partnerstvu:

- Uporabiti je treba vse vzvode in vsi udeleženci morajo delovati skupaj ( ne samo ustanove, temveč tudi nacionalni parlamenti in vlade, socialni partnerji in civilna družba na vseh ravneh.

- Najpomembneje je, da je treba v to partnerstvo pritegniti posamezne državljane: prek jasno izraženihciljev Evrope in sodelovanja pri skupnem prizadevanju.

- Partnerstvo prinaša s seboj odgovornost. Vsak Evropejec je udeležen v delu Unije in vsak Evropejec nosi svoj del odgovornosti za uresničevanje naših skupnih ciljev.

Za uresničitev tega partnerstva bi morala biti Unija prepoznavna predvsem po izvajanju in bi moraladoseči vsakega Evropejca.

Prvič, Unija mora delati dobro, in to se mora videti:

- Neuresničevanje evropske zakonodaje v praksi škoduje učinkovitosti politike Unije in spodkopava zaupanje, od katerega je Unija odvisna. Pristop „mi se držimo pravil, drugi pa se jih ne“, kjer koli že se pojavi, zelo slabo vpliva na čut evropske solidarnosti. Obstajati mora kontinuiteta med razvojem in uresničevanjem politike, podprta s sodobno, učinkovito in storilnostno naravnano upravo na vseh ravneh. Hiter in ustrezen prenos ter učinkovito preganjanje kršitev so pogoj za verodostojnost evropske zakonodaje in učinkovitost njenih politik.

- Zakonodaja bi morala biti usmerjena v najvišjo raven kakovosti, skladnosti in učinkovitosti. Boljša pravna ureditev pomeni, da bi morala biti zakonodaja dobro pripravljena in kar najbolj preprosta. Presoja vplivov, tudi na konkurenčnost, pred dajanjem pobud in na vseh stopnjah zakonodajnega postopka morajo postati nekaj običajnega. Sistematično je treba pregledovati veljavno zakonodajo. V celoti se morata uporabljati subsidiarnost in sorazmernost. Boljša pravna ureditev mora biti prioriteta tudi na ravni držav članic.

- Naslednji nujen korak je sprejetje ustave. Evropske ustanove bi si morale skupaj z državami članicami prizadevati za uspešno uveljavitev ustave. Slednja bo z okrepljeno uporabo postopkov Skupnosti okrepila Unijo na področju demokracije, preglednosti in udeležbe ter tudi učinkovitosti.

- Večletni proračunski okvir, ki se bo določil v finančnih načrtih, mora Uniji zagotoviti dovolj sredstev, da bo lahko izpolnjevala svoje zaveze, kot so konkurenčnost, kohezija in trajnostno gospodarjenje z viri, v razširjeni Uniji. Zagotoviti mora tudi proračunski red in učinkovitost javne porabe.

Drugič, evropski državljani se morajo zavedati in morajo razumeti, kaj Unija počne za njih, in imeti morajo možnost udeležbe v strukturi Unije. V vse evropske ustanove mora prodreti zavest, da služijo državljanom:

- Ideja partnerstva vključuje tudi posvetovanje in soodločanje. Pobudam se morajo polno posvetiti nacionalni parlamenti, javni organi na vseh ravneh, socialni partnerji, civilna družba in predstavniki interesnih skupin po vsej Skupnosti. Dialog mora preseči bruseljsko politično debato in doseči vse kotičke evropskega javnega prostora ter ustvariti razumevanje drugih kultur, identitete in političnega mišljenja. To bo pripomoglo k oblikovanju zavesti o evropski identiteti, zlasti med mladimi.

- Unija mora biti odprta za javni nadzor in mora odgovarjati za svoje delo. To zahteva visoko stopnjo odprtosti in preglednosti. Prek analiz, kakršna je presoja vplivov, in največjega javnega vpogleda v delovanje ustanov bi moralo biti razvidno, kako je Unija sprejela določeno odločitev. Tukaj so pomembne določbe ustavne pogodbe o javnosti zakonodajnega postopka Sveta. Odgovornost bi bilo treba povečati s prizadevanjem, da se od Evropskega računskega sodišča dobi pozitivna izjava o zanesljivosti. Zaradi zaščite finančnih interesov Unije bi bilo treba povečati preprečevanje goljufij z večjo preglednostjo in okrepljenim sodelovanjem.

- Vsega naštetega se ne da uresničiti, če se nameni in dejavnost Unije ne podprejo s točnim in učinkovitim sporočanjem. Nova strategija sporočanja ne bi smela temeljiti samo na tem, da se Unija jasno zavzema za svojo politiko, temveč mora biti tudi odprta; že na samem začetku mora v oblikovanje svoje politike vključiti sporočanje in posvetiti vso pozornost prilagajanju poročanja nacionalnim potrebam. To odgovornost morajo prevzeti vse evropske ustanove in državne oblasti.

* *

*

EVROPA 2010: STRATEŠKI CILJI

1. BLAGINJA

Najnujnejše vprašanje, s katerim se spopada današnja Evropa, je izostanek rasti in odpiranje delovnih mest, kar zagotavlja življenjski standard in socialno zaščito, ki so ju Evropejci že vajeni.

Enotni trg in evro sta omogočila doseganje večje učinkovitosti z ekonomijo obsega, večjo inovativnostjo, več priložnostmi za rast in razmah podjetij ( z drugimi besedami, s tem, ko evropski trg postaja njihov domači trg, imajo podjetja v vsaki državi članici možnost doseči konkurenčnost na evropski ravni in se pripraviti za spopad z izzivi svetovne konkurence. Vendar Evropa do zdaj ni polno izkoristila teh priložnosti.

Evropa je po rasti in produktivnosti v zadnjem desetletju zaostala za svojimi večjimi gospodarskimi partnerji. Ko nova konkurenca sili evropska podjetja, da se vzpenjajo po vrednostni verigi, in ko se povečuje pomen tako imenovane ekonomije znanja, bi morala Evropa načeloma imeti velike gospodarske prednosti v svetovnem gospodarstvu ( politično in gospodarsko stabilnost, usposobljeno delovno silo, tradicijo socialnega partnerstva, dolgo tradicijo in dobro razvito podlago na področju znanosti ter voljo novih članic Unije za dohitevanje na področju gospodarstva.

To so izzivi, na katere skuša odgovoriti Lizbonska strategija, sprejeta leta 2000. Vendar je bilo izpolnjevanje njenih ciljev doslej dokaj neuspešno, kar klice po odločnem odzivu, ki bi stvari lahko postavil nazaj na pravo mesto. Hočemo, da evropsko gospodarstvo postane eno najbolj privlačnih za naložbe, proizvodnjo in delo. To zahteva novo spodbudo za reforme, ki prinesejo pomemben napredek v poslovno okolje, spodbudijo raziskave in inovacije v ključnih sektorjih ter posodobijo evropske trge dela in sisteme socialne zaščite.

1.1. Prijazno poslovno okolje

- Trdni makroekonomski temelji so bistveni za pospeševanje trajnostne rasti in sprejemanje sprememb. Pravilno delovanje Pakta o stabilnosti in rasti je nujno za trden evro tik pred razširitvijo euroobmočja, kar zlasti velja za nove države članice. Zato bi bilo treba pakt izboljšati, tako da bi postal bolj učinkovit pri gospodarskih vzponih in bolj realen pri odpravljanju primanjkljajev ter se pri tem izogibal slabim pobudam za večje gospodarske reforme.

- Čas je za novo fazo gospodarskega povezovanja. Ustrezna pravna ureditev mora omogočati razvoj produktivnega gospodarstva. Gospodarske družbe bi morale imeti možnost za delovanje v pristni vseevropski ureditvi, z enakimi pravicami za začetek poslovanja, skupnim pristopom k upravljanju družb in intelektualne lastnine, poštenimi pravili za obdavčevanje podjetij in carinskimi sistemi za pospeševanje prodaje. Boljša pravna ureditev in trdna pravila konkurence bi morala zagotoviti odstranitev ovir, odpreti trge za blago in storitve ter podpreti inovacije v prid najučinkovitejših proizvajalcev in potrošnikov. Posebno velik potencial za rast se skriva v storitvenem sektorju. Učinkovite storitve tudi znižujejo stroške poslovanja. Na koncu desetletja bi moralo biti čezmejno ponujanje storitev v Uniji nekaj tako običajnega kot prevoz blaga, pri čemer se ohrani posebna vloga, ki jo imajo storitve splošnega interesa.

- Povečevanje inovativnosti ter uporaba novih komunikacijskih in informacijskih tehnologij sta bistvena za bolj dinamično in konkurenčno gospodarstvo. Raznoliki ukrepi ter politike raziskovanja, usposabljanja in inovativnosti bodo spodbujali uporabnike k prevzemanju nove tehnologije, dobavitelje pa k nadaljnjemu razvoju.

- Evropa mora z zmanjšanjem zakonodajnega bremena na vseh ravneh spodbujati podjetništvo in naložbe, zlasti za majhna in srednje velika podjetja, ki so gonilna sila na področju odpiranja delovnih mest.

1.2. Naložbe za blaginjo

- Brez naložb ni blaginje in rasti. Gonila rasti ( raziskave in razvoj, moderna tehnologija, visoka usposobljenost, učinkovite mreže ( stanejo. Na ta področja se prek različnih skladov že steka precej denarja iz proračuna Unije. V naslednjih finančnih načrtih se je treba še bolj usmeriti na rast in odpiranje delovnih mest.

- Unija se je zavezala, da bo 3 % BDP vložila v raziskave, pri čemer tretjina naložb prihaja iz javnega sektorja, in da bo občutno povečala naložbe v visoko šolstvo. A denarna sredstva preprosto niso dovolj. Evropa mora pritegniti več raziskovalcev in znanstvenikov, tako da bodo sadove njihovih raziskav lahko učinkovito izkoristile evropske gospodarske družbe. Sodelovanje na evropski ravni lahko ponudi resnično dodano vrednost: spodbujanje in razširjanje odličnosti, ponujanje ekonomije obsega, ustvarjanje novih povezav in mrež. Mobilnost na področju izobraževanja in učenja odpira novo dimenzijo v razvoju evropskega znanja in spretnosti: medtem ko je leta 2002 število študentov, ki so sodelovali v programih mobilnosti, doseglo milijon, bi se moralo do leta 2011 povzpeti na tri milijone.

- Možnosti evropskega gospodarstva ne bodo nikoli polno izkoriščene, če ga bodo dušila ozka grla v prevozu, telekomunikacijah in energetskih omrežjih. Razširjeno Evropo je mogoče povezati samo tako, da se ta vprašanja rešuje na meddržavni ravni.

1.3. Sprejemanje sprememb

- Prilagoditi trge dela in tako spodbujati odpiranje delovnih mest. Evropa potrebuje delovno silo, ki je bolje usposobljena in bolj pripravljena na spremembe. Vseživljenjsko učenje bo pomagalo vzpostaviti dejaven krog boljših delovnih mest in višje rasti. Partnerstva za reforme in spremembe, ki jih je Evropski svet naznanil leta 2004, so najboljši način za zagotovitev prvenstva pri spodbujanju trgov dela k odpiranju več in boljših delovnih mest.

- Pritegniti več ljudi na trg dela. Poleg učinkovitejše izrabe starajoče se delovne sile in spodbujanja mobilnosti dela preučiti možnosti, ki jih ponuja priseljevanje. Zelena knjiga o ekonomskih migracijah kaže, kako lahko del rešitve prinese tudi usmerjeno priseljevanje, ki bi pritegnilo delovno silo s ključnim znanjem in spretnostmi. Evropske družbe skrbi, da lahko stroški vključevanja prevladajo nad prednostmi: vendar je mogoče najti ravnovesje, ki enako koristi migrantom in družbam gostiteljicam.

2. SOLIDARNOST

Bistvo Evropske unije je, da si prizadeva za trajnostni razvoj, ki je kot vseobsegajoči cilj usmerjen v zadovoljevanje potreb sedanjosti, ne da bi pri tem ogrozil možnosti prihodnjih generacij za zadovoljevanje njihovih potreb. Naš skupni projekt prinaša s seboj odgovornost, da se bomo medsebojno podpirali ter skupaj varovali in upravljali svoje okolje. Trdna evropska družba je odvisna od učinkovitega uresničevanja tega skupnega projekta. Solidarnost se mora zdaj in pri prihodnjih generacijah konkretno izražati z:

- ekonomsko in socialno kohezijo, ki bo z večjo rastjo in konkurenčnostjo pomagala zmanjšati razlike prikrajšanim območjem in skupinam prebivalstva v Uniji;

- trajnostnim upravljanjem in varstvom okolja, naših naravnih virov ter zagotavljanjem dolgoročne oskrbe z energijo;

- primerno reformo in upravljanjem sistema socialne zaščite za zagotovitev srednje- in dolgoročne trajnosti;

- ohranjanjem in krepitvijo naših skupnih vrednost.

2.1. Ekonomska in socialna kohezija

- Politika kohezije je eden bistvenih elementov delovanja razširjene Unije. Vrzel med najbogatejšo in najrevnejšo regijo v Evropi se je po širitvi povečala za trikrat. Politika kohezije je usmerjena v gospodarsko približevanje in si prizadeva omogočiti dostop do skritega potenciala za hitro rast. To je bistveno sredstvo za spodbujanje rasti in konkurenčnosti. Tudi podeželske skupnosti, obalna območja in skrajno obrobne regije se spopadajo s posebnimi izzivi gospodarskega razvoja, socialne izključenosti in upadanja števila prebivalcev. Razvoj podeželja je na primer lahko način za krepitev kohezije in spodbujanje vnovične blaginje in rasti na podeželskih območjih ter tudi za boljše upravljanje naravnih virov.

- Prilagojen odziv na demografske izzive, pred katerimi stoji prebivalstvo Evrope. Do polovice tega stoletja se bo razmerje med upokojenim in delovno sposobnim prebivalstvom z današnjih 24 % podvojilo na skoraj 50 % v letu 2050. Bistveni del solidarnosti je odziv, prilagojen potrebam različnih delov družbe, tako starajočim se državljanom kot mladim, na primer prek Pakta za mlade, ki povečuje prispevek vseh generacij naši družbi.

- Zaščita najšibkejših členov družbe. Evropa ne more biti konkurenčna v svetovnem merilu z zavzemanjem za nizke plače ali slabe delovne razmere. Socialna agenda omogoča enake možnosti za vse z ustreznimi socialnimi standardi; in evropski družbeni model lahko spodbuja rast, če deluje kot zaščitna mreža in odskočna deska za spremembe. Zaradi varovanja trajnosti tega modela bi bilo kmalu treba izvesti potrebne reforme na trgih dela in v sistemih socialne zaščite, medtem ko bi gospodarski reformi in učinkovitim ekonomskim politikam moralo uspeti občutno povečati potencialno stopnjo rasti.

2.2. Solidarnost s prihodnjimi generacijami

- Varstvo okolja ostaja ključna dolžnost, ki jo imamo do prihodnjih generacij. Podnebne spremembe so vsako leto bolj oprijemljiva grožnja. Ne ogrožajo samo našega fizičnega okolja, temveč tudi našo rast in blaginjo. Evropa mora s povečanjem energetske učinkovitosti obdržati vodilno vlogo pri spopadanju z njihovimi vzroki in dokazovanju, da se s tržno zasnovanimi rešitvami lahko poišče alternative, kot je sprememba razmerij med načini prevoza. Pospeševati je treba ekološke inovacije in spodbujati ekološko učinkovitost: to dolgoročno pozitivno vpliva na produktivnost in inovativnost, saj ključni sektor okoljske tehnologije lahko prispeva h konkurenčnosti evropskega gospodarstva.

- Evropa je celina, bogata z viri. Upravljanje virov je nujno za zaščito dolgoročnih interesov. Izvajanje reforme v kmetijskem in ribiškem sektorju bo omogočilo trajnostno gospodarjenje s ključnimi sredstvi in večjo konkurenčnost.

- Glede okoljske in gospodarske vrednosti oceanov in morij obstaja posebna potreba po vseobsegajoči pomorski politiki, usmerjeni v okoljsko trajnosten razvoj uspešnega pomorskega gospodarstva in izrabo vseh možnosti pomorske dejavnosti. Takšna politika bi morala biti podprta z odličnostjo v pomorskih znanstvenih raziskavah, tehnologiji in inovativnosti.

2.3. Skupna odgovornost za skupne vrednote

- V evropskem delovanju z novimi pobudami za protidiskriminacijsko zakonodajo in ustanovitvijo Evropske agencije za temeljne pravice je treba na prvo mesto postaviti varstvo temeljnih pravic in boj proti diskriminaciji. V vse oblike evropskega delovanja je treba vključiti zagotovitev enakih pravic vsem državljanom ter boj proti diskriminaciji, vključno z enakostjo spolov. Evropa bi morala biti vsemu svetu zgled uporabe temeljnih pravic. Posebno pozornost je treba posvetiti učinkovitemu varstvu pravic otrok pred gospodarskim izkoriščanjem in vsemi oblikami zlorabe, pri čemer bi se moral preostanek sveta zgledovati po Uniji.

- Bistvo vrednot Unije je varstvo in spodbujanje kulturne raznolikosti v Evropi. V svetu, kjer globalizacija vodi v brisanje razlik, je treba to kulturno bogastvo negovati z ukrepi za ohranjanje čezmejnega vzajemnega spoštovanja. Pri tem sta bistvena promocija in obtok evropskih avdiovizualnih izdelkov. Med najboljšimi načini za oblikovanje tega spoštovanja so mobilnost, učenje jezikov, medkulturni in socialni dialog ter spodbujanje dejavnega državljanstva.

- Solidarnost se ne sme končati pri državljanih Unije. Treba bi bilo razviti skupni pristop v zvezi s pravicami in dolžnostmi priseljencev in s polnim spoštovanjem človekovega dostojanstva podpreti migrante, ki prihajajo iz Unije in držav zunaj nje, pri vključevanju v novo družbo. Takšna politika preseljevanja mora biti dolgoročna: z lažjim vključevanjem je treba ublažiti posledice preseljevanja, ki jih čuti družba.

3. VARNOST IN SVOBODA

Evropske ustanove morajo državljane varovati pred nevarnostmi, ki so jim izpostavljeni vsak dan. Ključna naloga, ki upravičuje obstoj javnih pooblastil in javne politike, je varovanje življenja in lastnine državljanov. Svobodo je mogoče uživati samo v okviru pravno zagotovljene varnosti. Državljani upravičeno pričakujejo, da se bodo nevarnosti za njihovo zdravje in varnost preprečevale tudi na evropski ravni. Ustava bo okrepila operativno sposobnost Unije. Veliko pa se da storiti že zdaj.

Zaradi kriminala in terorizma je na prvem mestu osebna varnost evropskih državljanov. Svoboda in Evropa brez meja nalagata Uniji posebno odgovornost. To zlasti velja za mejno kontrolo, azil in priseljevanje ter trgovino z ljudmi.

Na področje varnosti sodi tudi zagotavljanje varnega vsakdana državljanom. Ta je lahko ogrožen zaradi naravnih nesreč, okoljskih ali zdravstvenih kriz ter prometnih in energetskih nevarnosti. Unija lahko deluje na vseh stopnjah: preprečevanje tveganja, zgodnje opozarjanje, krizno upravljanje ter ukrepanje za solidarnost z žrtvami elementarnih nesreč.

3.1. Varnost in pravičnost v Evropi

- Izvajanje Haškega programa, sprejetega leta 2004, je usklajen odziv na tveganja, ki so jim izpostavljeni državljani v Evropi. Program obravnava vse zahtevane ukrepe. Ukrepi preprečevanja in pripravljenosti lahko z izboljšano izmenjavo podatkov, učinkovitim operativnim sodelovanjem in boljšo povezavo pri drugih oblikah kriminalitete zelo koristijo prizadevanjem držav članic v boju proti terorizmu. Odločneje se je treba spopasti s financiranjem teroristov. Strateški pristop k organiziranemu kriminalu lahko zmanjša možnosti kriminalcev za izkoriščanje priložnosti, ki jim jih ponuja Evropa brez meja.

- Okrepiti je treba sposobnost delovanja pravosodnih, obveščevalnih, policijskih in carinskih organov na evropski ravni. Vključitev Europola v Unijo bi bila pomembna sprememba v boju proti trgovini z ljudmi, trgovini s prepovedanim drogami in proti spletnemu kriminalu.

- Bistvena sta celostno upravljanje zunanjih meja in skupna vizumska politika. Unija je skupno odgovorna za upravljanje približno 11.000 km zunanje kopenske meje in 68.000 km pomorske meje, pri čemer je tveganje za nezakonito preseljevanje in trgovino z ljudmi očitno. Nujen je skladen evropski okvir za vstop državljanov tretjih držav v EU in njihovo bivanje na njenem celotnem ozemlju: usklajen mora biti z odpravljanjem prvotnih vzrokov za trgovino z ljudmi. Skupna politika podeljevanja azila mora omogočiti Uniji enakopravno sprejemanje prosilcev, upravičenih do azila.

- Vzajemno priznavanje in prost pretok sodnih odločb v civilnih in kazenskih zadevah pomagata zagotoviti, da se zadosti pravici, in krepita varstvo družin, ki se spopadajo s čezmejnimi pravnimi težavami. Povečan pretok oseb in čezmejna gospodarska dejavnost na enotnem trgu sta povečala pomen zagotovitve lahkega, resničnega in nediskriminatornega dostopa do pravosodja v vsem evropskem pravosodnem prostoru.

3.2. Upravljanje tveganja v sodobnem svetu

Ključni element kakovosti življenja državljanov je politika, ki obvladuje in zmanjšuje tveganja, ki so jim izpostavljeni zaradi naravnih nesreč, okoljskih ali zdravstvenih kriz ter prometnih in energetskih nevarnosti.

- Učinki okoljskih in zdravstvenih tveganj, kakor so povečana nevarnost poplav ali suše zaradi podnebnih sprememb, posledice morebitnih bioloških, kemičnih ali jedrskih napadov ali resnih izbruhov bolezni, se takoj občutijo po vsej EU. Preprečevati jih je treba na dva načina: s sposobnostjo zgodnjega opozarjanja in takojšnjega odzivanja na določeno krizo in z dolgoročnim preprečevanjem. Za ustrezno spopadanje s čezmejnimi nevarnostmi je treba imeti učinkovita informacijska in nadzorna omrežja.

- Večje nesreče na morju, nevarnost terorističnih napadov in krize pri oskrbi z energijo so povečale javno skrb za zaščito prevoza, zlasti na področju zračnega prevoza ter pomorske in cestne prometne varnosti.

- Če ne bomo ukrepali, se bo do leta 2030 odvisnost Evrope od tujih naftnih virov povečala na 90 % (v primerjavi z zdajšnjimi 70 %). Večja varnost pri oskrbi z energijo se lahko zagotovi z usmeritvijo sil v zmanjšanje potreb po energiji, okrepljenim sodelovanjem z glavnimi državami proizvajalkami in tranzitnimi državami ter tudi z učinkovitim spodbujanjem uporabe obnovljivih virov energije.

4. EVROPA KOT SVETOVNI PARTNER

V današnjem svetu lahko popolnoma uresničimo svoje ključne mednarodne prioritete le, če uspemo na svetovnem prizorišču. Globalizacija in vse večja soodvisnost sta odpravili veliko starih razlikovanj med notranje- in zunanjepolitičnimi izzivi.

Politična moč Unije bi morala biti bolj usklajena z njenim gospodarskim pomenom. Za uresničitev tega cilja mora Unija doseči večjo politično usklajenost pri zunanjepolitičnem delovanju: skladnost med različnimi področji zunanje politike, skladnost notranje in zunanje politike ter skladnost pri dvostranskem delovanju Unije ali držav članic.

Če hoče okrepiti svojo prisotnost in vpliv na mednarodnem prizorišču, mora nastopati enotno in spodbujati skladno stališče. Ravno tako je njena sposobnost vplivanja odvisna od tega, ali je zmožna vzpostaviti skladne in učinkovite odnose s ključnimi partnerji, zlasti kar zadeva čezatlantske odnose.

Evropa mora ohranjati svojo zavezo za učinkovito večstranskost kot najboljši način sodelovanja s svetovnimi partnerji. Strukturo mednarodnih organizacij je treba krepiti s stalnim preoblikovanjem in obnovo: edina možnost za reševanje svetovnih vprašanj, ki jih je treba reševati na svetovni ravni, so Združeni narodi.

4.1. Močnejša vloga v svetovnem gospodarstvu

- Evropske vloge v svetu se ne da obravnavati ločeno od njene notranje moči. Njena sposobnost vplivanja močno temelji na trdnosti njenega gospodarstva. Kolikor bolj dinamičen bo evropski gospodarski napredek in kolikor učinkoviteje lahko Evropa deluje enotno, toliko močnejša bosta njen vpliv na svetovne dogodke in njena sposobnost za uresničevanje globalizacije s socialno pravičnostjo in trajnostjo. Treba bi bilo polno izkoristiti zunanjepolitično dimenzijo notranje politike.

- Prihodnje širitve Evropske unije bodo povečale njeno moč v svetu, proces širitve se bo namreč nadaljeval s pristopom Bolgarije in Romunije leta 2007, kar bo podlaga za nadaljnje širitve, pri čemer se bo glavna pozornost posvetila pogajanjem s Hrvaško in Turčijo in obravnavanju prošnje Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije. S tem bo pojem članstva postal bližji tudi preostalemu delu zahodnega Balkana.

- Evropa ne more graditi blaginje sama. Uspešna sosedska politika po povečala doseg največjega gospodarstva na svetu. Nujno je treba vzpostaviti odprt prostor z našimi sosedami, saj se naše poti v prihodnosti tesno prepletajo: trgovina, priseljevanje, storitve so le nekaj področij, ki potrebujejo takšen odprt prostor. To bodo naše prioritete pri odnosih z Rusijo, Ukrajino in drugimi sosednjimi državami. Glavna skrb Evrope bo gospodarski in socialni razvoj vsega sredozemskega območja in držav, ki mejijo nanj.

- Za pospeševanje konkurenčnosti in rasti je ključna mednarodna trgovina. Pri izkoriščanju lastnega konkurenčnega potenciala doma nam je v pomoč odprtost. Evropejci bi morali verjeti, da izzivi globalizacije lahko postanejo prednost Evrope in ji pomagajo izkoristiti njen konkurenčni potencial. Liberalizacija trgovine bo zagotovila nove možnosti za izvoz in kakovostna delovna mesta na konkurenčnih, odprtih in reguliranih trgih. Na vseh ravneh se je treba dejavno pogajati: predvsem v okviru Svetovne trgovinske organizacije, kot na primer na krogu pogajanj v Dohi, vendar tudi s ključnimi dvostranskimi in regionalnimi partnerji. Kot se je pokazalo, zavestno zbliževanje na področju predpisov s ključnimi partnerji prinaša medsebojne koristi in ga je treba uveljavljati zlasti pri čezatlantskih odnosih. S svojimi trgovinskimi partnerji v Aziji, kakor sta Kitajska in Indija, pa tudi z Brazilijo in širšo Latinsko Ameriko, moramo razviti precej tesnejša partnerstva, temelječa na skupnih gospodarskih interesih.

4.2. Solidarnost na svetovni ravni

- Naši zunanjepolitični odnosi so tudi način spodbujanja in varovanja naših vrednot zunaj naših meja. Evropa mora spodbujati stalno mednarodno rast na podlagi trajnostnega razvoja in ostati zvesta svojim zavezam s področja človekovih pravic. Prizadevati si mora tudi za učinkovito izvajanje ključnih ciljev na področju varstva okolja. Za to si mora deliti odgovornost s ključnimi partnerji.

- Razvojno politiko Unije morajo usmerjati Razvojni cilji novega tisočletja, postavljeni za leto 2015. Pregled v letu 2005 je priložnost za skok naprej z novo izjavo o razvojni politiki za spodbujanje trajnostnega razvoja in zmanjšanje revščine z učinkovito večstranskostjo in liberalizacijo trgovine, ki državam v razvoju omogoča vključitev v svetovno gospodarstvo.

- Unija potrebuje poseben način odzivanja pri odnosih z Afriko. Afrika, zlasti subsaharska Afrika, zaostaja. Evropa bi morala v okviru svojega zunanjepolitičnega sodelovanja združiti moči, da bi količinsko in kakovostno močneje podprla Afriko. Prizadevati si mora za resnično partnerstvo na podlagi zrelega trgovanja in političnih odnosov.

4.3. Učinkovita varnost na svetovni ravni

- Evropa ne more obstati kot otok miru v svetu nestabilnosti. Evropska zunanja politika mora biti prilagojena mednarodnemu dogajanju, vključno s krizami in svetovnimi varnostnimi izzivi. Evropa bi lahko precej bolj vplivala na dolgoročne politične in gospodarske odločitve, ki določajo blaginjo in stabilnost v Evropi in širše. Te pa po drugi strani vplivajo na blaginjo in varnost Evropejcev.

- Zunanjepolitično delovanje je nujno tudi pri korenitem reševanju vprašanj stabilnosti in varnosti z močnim spodbujanjem trajnostnega razvoja po več- in dvostranskih poteh. Ta vprašanja morajo biti v središču vseh zunanjepolitičnih odnosov Unije. Uspešna sosedska politika bo korak k svetovni stabilnosti in varnosti. To vlogo bo odigrala tudi zaveza Evrope, da bo dejavno sodelovala pri iskanju mirovne rešitve bližnjevzhodnega vprašanja in njenem dejanskem izvajanju. Takšno bo tudi tesnejše varnostno sodelovanje z Združenimi državami v okviru okrepljenega čezatlantskega partnerstva.

- Evropske varnostne in obrambne sposobnosti morajo slediti tem izzivom s popolno usposobljenostjo za delovanje, kar bo mogoče z doslednim izvajanjem evropske varnostne strategije in učinkovitejšo evropsko varnostno in obrambno politiko.

***

To so strateški cilji, ki si jih je Komisija zastavila za ta mandat. Pri njihovi pripravi je Komisija upoštevala razprave, ki so potekale v Evropskem parlamentu tik pred njenim imenovanjem in v decembru 2004. Upoštevala je tudi obstoječi večletni program prihodnjih predsedstev. Ker so celoviti, jih Komisija predlaga kot podlago za skupno izhodišče za delovanje evropskih ustanov v naslednjih 5 letih.

Upajmo, da bo mogoče doseči soglasje glede ciljev pred iztekom luksemburškega predsedovanja. Ko bodo strateški cilji enkrat sprejeti, bodo ustanovam ponujali trden okvir pri skupnem prizadevanju za uresničevanje skupnih ciljev in uresničevanju njihove vloge v predlaganem partnerstvu.