OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Na zasedanju Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije leta 2003 je bila sprejeta Okvirna konvencija za nadzor nad tobakom, katere cilj je celovito zmanjšanje števila smrtnih primerov in bolezni po svetu, povezanih s tobakom. EU je sklenila Okvirno konvencijo za nadzor nad tobakom s Sklepom Sveta 2004/513/ES z dne 2. junija 2004.

V členu 15 Okvirne konvencije za nadzor nad tobakom je ugotovljeno, da je odprava nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki, vključno s tihotapljenjem, nezakonito proizvodnjo in ponarejanjem, bistveni del nadzora nad tobakom. V istem členu je določeno, da morajo pogodbenice sprejeti in izvajati učinkovite ukrepe za odpravo nezakonite trgovine. Člen 33 Okvirne konvencije za nadzor nad tobakom omogoča, da se na seji Konference pogodbenic sprejmejo protokoli h konvenciji. Na podlagi navedenih členov je bila na drugi seji Konference pogodbenic Okvirne konvencije za nadzor nad tobakom, ki je potekala junija in julija 2007, sprejeta odločitev o ustanovitvi medvladnega pogajalskega organa, ki je pristojen za vodenje pogajanj o Protokolu za odpravo nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki (v nadaljnjem besedilu: Protokol k Okvirni konvenciji za nadzor nad tobakom ali Protokol) in njegovo pripravo. Medvladni pogajalski organ je uspešno zaključil delo, Protokol pa je bil sprejet na peti seji Konference pogodbenic Okvirne konvencije za nadzor nad tobakom 12. novembra 2012 v Seulu.

Nezakonita trgovina s tobačnimi izdelki, zlasti tihotapljenje cigaret v EU in znotraj nje, je kriminalna dejavnost, zaradi katere imajo EU in države članice velik izpad prihodkov v smislu neplačanih davkov in carin. Po ocenah naj bi izpad prihodkov za EU in države članice znašal več kot 10 milijard EUR letno. Nezakonita trgovina s tobačnimi izdelki zadeva večino držav članic EU kot vstopne, tranzitne ali izstopne države. Nezakoniti izdelki izvirajo večinoma iz držav zunaj EU, zato je mednarodno sodelovanje, zlasti v skladu z jasnimi zakonodajnimi postopki, ključnega pomena za boj proti nezakoniti trgovini. Protokol k Okvirni konvenciji za nadzor nad tobakom je mednarodni sporazum, ki temelji na členu 15 Okvirne konvencije za nadzor nad tobakom in ga dopolnjuje, trenutno pa predstavlja edino večstransko zakonodajno pobudo na tem področju. Komisija je v imenu Evropske unije sodelovala pri pogajanjih o Protokolu k Okvirni konvenciji za nadzor nad tobakom.

EU je Protokol k Okvirni konvenciji za nadzor nad tobakom podpisala 20. decembra 2013. Ta predlog zadeva naslednji korak, s katerim bo EU na mednarodni ravni izrazila pripravljenost, da jo Protokol v celoti zavezuje.

Protokol je sestavljen iz temeljnih določb o nadzoru dobavne verige tobačnih izdelkov in opreme za proizvodnjo navedenih izdelkov (del III: Nadzor dobavne verige). V skladu s Protokolom mora pristojni organ za fizične ali pravne osebe, ki sodelujejo pri proizvodnji ter uvozu in izvozu tobačnih izdelkov in proizvodne opreme, uvesti licence ali enakovredna dovoljenja ali nadzorni sistem (člen 6 – Licenca ali enakovredno dovoljenje ali nadzorni sistem). Poleg tega morajo v skladu s Protokolom vse fizične in pravne osebe, ki sodelujejo v dobavni verigi tobaka, tobačnih izdelkov in proizvodne opreme, skrbno preverjati svoje stranke (člen 7 – Primerna skrbnost). V petih letih od začetka veljavnosti Protokola je treba oblikovati tudi načrt globalnega spremljanja in sledenja, ki je sestavljen iz nacionalnih in/ali regionalnih sistemov spremljanja in sledenja, ki jih nadzorujejo pogodbenice in se uporabljajo za vse tobačne izdelke, proizvedene na njihovem ozemlju ali uvožene nanj (člen 8 – Spremljanje in sledenje).

Navedeni členi so dopolnjeni z določbami o vodenju evidenc, varnostnih in preventivnih ukrepih, vključno z ukrepi za boj proti pranju denarja, ter poročanju o sumljivih transakcijah (člena 9 in 10). Nadaljnje določbe se nanašajo na prodajo prek interneta, telekomunikacij ali katere koli druge razvijajoče se tehnologije (člen 11), brezcarinsko prodajo tobačnih izdelkov ter obveznost izvajanja učinkovitega nadzora nad tobakom in tobačnimi izdelki v prostih conah, vključno s prepovedjo mešanja tobačnih in netobačnih izdelkov ob odstranitvi iz proste cone (člen 12).

V delu IV Protokola so opredeljena ravnanja, ki se v skladu z zakonodajo pogodbenic določijo kot nezakonita (člen 14), pri čemer morajo pogodbenice zagotoviti, da se fizične in pravne osebe štejejo za odgovorne za taka nezakonita ravnanja, tudi za kazniva dejanja (člena 15 in 16). Nadaljnje določbe se nanašajo na plačila pri zasegu (člen 17), ravnanje z zaplenjenim tobakom (člen 18) in posebne preiskovalne metode (člen 19). Del V Protokola vsebuje določbe o izmenjavi ustreznih informacij med pogodbenicami (členi od 20 do 22), sodelovanju in medsebojni pomoči (upravni in pravni pomoči v zvezi s kazenskimi zadevami – člena 23 in 24 ter členi od 27 do 29), pristojnosti (člen 26) ter izročitvi (člena 30 in 31).

2.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Protokol vsebuje zapleten sklop ukrepov, pravil in politik na področju boja proti nezakoniti trgovini s tobačnimi izdelki, kot je povzeto v oddelku 1. Glavne obveznosti, ki bi se morale uporabljati ali izvajati v EU in/ali državah članicah od začetka veljavnosti Protokola ali pozneje v obdobjih, navedenih v Protokolu, so določene v členih 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 18 in 27 Protokola. Od teh določb členi 7, 14 in 27 Protokola deloma ali v celoti spadajo na področja pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, opredelitve kaznivih dejanj in policijskega sodelovanja, ki jih urejata člena 83 in 87 PDEU.

Protokol vsebuje določbe o opredelitvi nezakonitega ravnanja, ki ga lahko pogodbenice določijo kot kaznivo dejanje ali drugo kaznivo ravnanje, vključno z določitvijo odgovornosti fizičnih in pravnih oseb. V zvezi s kaznivimi dejanji je EU pristojna na tem področju na podlagi člena 83 PDEU. Seznam nezakonitih ravnanj vključuje tudi pranje premoženjske koristi, pridobljene z nezakonitim ravnanjem, ki je določeno kot kaznivo dejanje. V skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2001/500/PNZ z dne 26. junija 2001 o pranju denarja, identifikaciji, sledenju, zamrznitvi, zasegu in zaplembi pripomočkov za kazniva dejanja in premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, države članice zagotovijo, da se za nekatera kazniva dejanja v zvezi s pranjem denarja uporabijo kazenske sankcije.

Protokol vsebuje ukrepe v zvezi s pravosodnim sodelovanjem v kazenskih zadevah (medsebojna pravna pomoč in izročitev). Gre za področje, na katerem je EU pristojna na podlagi člena 82(1) PDEU in na katerem že obstajajo številni ukrepi EU, ki bodo olajšali izvajanje relevantnih določb Protokola.

V Protokolu so določeni ukrepi v zvezi s policijskim in carinskim sodelovanjem v kazenskih zadevah, ki so v pristojnosti EU na podlagi člena 87(2) PDEU; na tem področju že obstajajo številni ukrepi EU, ki bodo olajšali izvajanje relevantnih določb Protokola.

Zato so pravna podlaga za podpis Protokola s strani EU člen 82(1), člen 83 in člen 87(2) iz naslova V dela III PDEU.

2015/0100 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o sklenitvi Protokola za odpravo nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki k Okvirni konvenciji Svetovne zdravstvene organizacije za nadzor nad tobakom, v imenu Evropske unije, kar zadeva določbe Protokola, ki spadajo pod naslov V dela III Pogodbe o delovanju Evropske unije