Bruselj, 29.9.2004

KOM(2004) 629 končno

2004/0220 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o oblikovanju instrumenta za financiranje razvojnega in gospodarskega sodelovanja

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Komisija podrobno razlaga novo arhitekturo instrumentov za izvajanje zunanje pomoči za finančne perspektive za obdobje 2007–2013 v sporočilih Svetu in Evropskemu parlamentu o finančnih perspektivah [1] in v uvodnem sporočilu o osnovnih predpisih. Dodatne informacije o splošnih in posebnih ciljih ter pogojih izvajanja instrumenta za financiranje razvojnega in gospodarskega sodelovanja so predstavljene v izkazu stanja v prilogi k uredbi. Obrazložitev se torej omejuje na predstavitev značilnosti glavnih določb uredbe.

Cilji in načela (Naslov I)

Splošni cilji in področja sodelovanja (člen 1)

Člen 1 opredeljuje države, ozemlja in regije, ki lahko dobijo pomoč na podlagi uredbe (odstavek (1)), splošne cilje, ki se jih uresničuje (odstavek (1)), in področja sodelovanja Skupnosti (odstavek (2)).

Uredba pokriva vse države, ozemlja in regije sveta, razen:

- držav članic Skupnosti;

- čezmorskih držav in ozemelj, katerih pridružitev Skupnosti temelji na uporabi členov 182 in 188 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti;

- držav, ki so upravičene do predpristopnega instrumenta (Albanije, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Bosne in Hercegovine, Hrvaške, Srbije in Črne gore, Turčije);

- držav, upravičenih do evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta (Alžirije, Armenije, Palestinske oblasti na Zahodnem bregu in v Gazi, Azerbajdžana, Belorusije, Egipta, Ruske federacije, Gruzije, Izraela, Jordanije, Libanona, Libije, Maroka, Moldavije, Sirije, Tunizije, Ukrajine).

Uredba pokriva hkrati splošne cilje iz Naslova XX Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti („Razvojno sodelovanje“) in Naslova XXI („Gospodarsko, finančno in tehnično sodelovanje s tretjimi državami“). Torej podpira hkrati razvojno politiko[2] in vse oblike sodelovanja z državami v razvoju, državami v tranziciji in industrijskimi državami. Uredba je bolj na splošno in v skladu s sporočilom o finančnih perspektivah[3] tudi nova konsolidirana pravna podlaga za uresničevanje ciljev notranjih politik na mednarodni ravni, tudi na večstranski in svetovni ravni.

Uredba ne omejuje področij sodelovanja in pomoči Skupnosti. Seznam področij je le v ponazoritev. Področja morajo biti izbrana glede na primernost za doseganje ciljev iz Pogodbe, mednarodnih obveznosti Skupnosti (kot so cilji tisočletja za razvoj) ali posebnih ciljev, predvidenih v sporazumih o partnerstvu in sodelovanju, sklenjenih s partnerskimi državami in regijami. Vendar se izbira opravi ob upoštevanju smernic Skupnosti o koncentraciji pomoči[4] in ob prizadevanju za dopolnjevanje med politiko Skupnosti in politikami držav članic v skladu s členom 177 Pogodbe[5], sporočili Komisije in resolucijami Sveta in Evropskega parlamenta[6].

Splošna načela (člen 2)

Člen 2 navaja pet splošnih načel za izvajanje uredbe:

- usklajenost med različnimi področji zunanje dejavnosti in tudi usklajenost z drugimi politikami Skupnosti v skladu s členi 6 in 178 Pogodbe[7], sporočili Komisije in resolucijami Sveta[8];

- koordinacijo politik in ukrepov sodelovanja med državami članicami ter med državami članicami in Komisijo v skladu s členom 180 Pogodbe[9], sporočili Komisije ter sklepi in resolucijami Sveta[10];

- koordinacijo z drugimi dvostranskimi ali večstranskimi financerji v okviru splošnega cilja zunanje dejavnosti Evropske unije spodbujati večstranski pristop, da bi rešili mednarodna vprašanja;

- preusmeritev pomoči Skupnosti k oblikam sektorske in proračunske podpore zlasti za okrepitev strategij nacionalnega razvoja in reformnih politik, večji učinek pomoči Skupnosti, pospeševanje prilagajanja in lokalnih zmogljivosti ter za spodbujanje koordinacije in dopolnjevanja med donatorji;

- spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, demokratičnih načel in pravne države. Postopek odloga pomoči, če partnerske države ne spoštujejo bistvenega elementa, je opisan v členu 23.

Načrtovanje in razporejanje sredstev (Naslov II)

Splošni okvir programiranja in razporejanja sredstev (člen 3), Večletno programiranje geografskih programov (člen 4) in Večletno programiranje tematskih programov (člen 5)

Člen 3 opisuje splošni okvir izvajanja zunanje pomoči Skupnosti. Opira se na pridobljene izkušnje, spoštuje smernice, določene z reformo upravljanja zunanje pomoči Skupnosti[11], in prevzema glavne novosti, uvrščene v nedavne uredbe, ki jih je sprejela Skupnost[12]. Zunanja pomoč Skupnosti se bo izvajala prek velikih geografskih programov. Rezervirana so tudi finančna sredstva za oblikovanje tematskih programov za financiranje globalnih in horizontalnih pobud, zlasti v primeru večstranskih ali globalnih pobud za zunanjo promocijo ciljev notranjih politik Unije, in predviden poseben tematski program za sodelovanje z industrijskimi državami (glej tudi točki 6.1.1 in 5.2 v izkazu stanja).

Člena 4 in 5 predstavljata načine večletnega programiranja geografskih (strateški dokumenti in večletni okvirni programi) in tematskih programov (tematski strateški dokumenti) v skladu z reformo in načeli, izdelanimi po letu 2000 v tesnem sodelovanju z državami članicami. Struktura strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov, pripravljenih za vsako od partnerskih držav in regij, bo upoštevala zlasti določbe dokumenta z naslovom "Okvir za strateške dokumente po državah"[13], ki je v tem primeru prilagojen, tako da upošteva izkušnje, ki so se nabrale po začetku reforme. Prav tako se bodo pripravili tematski strateški dokumenti ob upoštevanju zlasti dokumenta z naslovom „Skupni okvir in postopek za vzpostavitev programiranja tematskih in horizontalnih proračunskih smernic“[14]. Kakovost in enotnost programiranja se bosta ohranili in izboljšali, da bi izražali cilje in prednostne naloge politik Evropske unije. Strateške prednostne naloge bodo dokončno oblikovane v strateških dokumentih in večletno programiranje bo ustvarilo najprimernejšo "mešanico politik" za vsako partnersko državo ali regijo z vključevanjem instrumentov zunanje pomoči in drugih instrumentov Skupnosti (trgovina, skupna zunanja in varnostna politika) in upoštevanjem regionalnih prednostnih nalog Unije, sinergij in dopolnjevanj z državami članicami in drugimi dvo- in večstranskimi donatorji, makroekonomskega okvira, značilnega za vsako državo, in dialoga o politikah s partnerskimi državami. Partnerske države in regije bodo v dialogu pripravile geografske strateške dokumente in odobrile večletne okvirne programe. Da bi zagotovili usklajenost ukrepov Skupnosti in dopolnjevanje med pomočmi Skupnosti in pomočmi držav članic, bodo te v celoti vključene v programiranje, najprej z močno koordinacijo na terenu med predstavništvom Komisije in predstavništvom držav članic in nato prek postopka „komitologije“ v Bruslju.

Sprejetje dokumentov o večletnem programiranju (člen 6)

Člen 6 določa, da Komisija sprejme dokumente o večletnem programiranju (tj. strateške dokumente in večletne okvirne dokumente za partnerske države in regije ter tematske strateške dokumente) po postopku iz člena 4 Sklepa 1999/468/ES, se pravi po mnenju upravljalnega odbora, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in ki mu predseduje predstavnik Komisije (odbor se oblikuje po členu 21 uredbe). Odbor izda svoje mnenje o programskih dokumentih z večino, predvideno v členu 205(2) Pogodbe za sprejetje odločitev, ki jih mora odbor sprejeti na predlog Komisije.

Izvajanje (Naslov III)

Sprejetje akcijskih programov (člen 7)

Člen 7 predvideva, da bodo imeli sklepi o financiranju, ki jih bo sprejela Komisija, obliko akcijskih programov za vsako državo in regijo, ki se bodo sprejeli vsako leto posebej. To je v skladu z novimi načeli, uvrščenimi v najnovejše uredbe, ki jih je sprejela Skupnost[15]. Kar zadeva sklepe, ki jih je Komisija sprejela v skladu z večletnimi programskimi dokumenti (tj. strateškimi dokumenti in večletnimi okvirnimi dokumenti za partnerske države in regije ter tematskimi strateškimi dokumenti), ki so jih odobrile države članice, ni predvideno, da se akcijske programe podvrže postopku „komitologije“. Komisija bo akcijske programe poslala državam članicam v roku enega meseca od svoje odločitve. Akcijski programi bodo privedli do podpisa pogodb o financiranju s partnerskimi državami in regijami, kadar bo to primerno, zlasti na podlagi geografskih programov. Ko bo potrebno, se bo akcijske programe prilagodilo v okviru posebnih pravic Komisije. Člen 7 izjemoma predvideva možnost sprejetja ukrepov zunaj akcijskega programa po istih pravilih, kot veljajo za akcijske programe. Ta določba se lahko izkaže za koristno, če bi Komisija želela hitro vzpostaviti financiranje, medtem ko akcijski program še ne bi bil v celoti dokončno oblikovan.

Sprejetje posebnih ukrepov, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih (člen 8)

Člen 8 predvideva možnost, da se v primeru nepredvidenih potreb ali dogodkov sprejme posebne ukrepe, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih. Ta določba omogoča povečanje odzivnosti Skupnosti in uvaja prilagodljivost, potrebno za učinkovito izvajanje zunanje pomoči Skupnosti, zlasti v primeru nujnih ukrepov. Kar zadeva sklepe, ki jih Komisija sprejema zunaj vsakršnega večletnega programiranja, ki so ga odobrile države članice, se predvidoma podvržejo postopku „komitologije“, kadar je znesek financiranja višji od 15 milijonov EUR. Tako Komisija sprejme posebne ukrepe, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih, po postopku iz člena 3 Sklepa 1999/468/ES, namreč po mnenju posvetovalnega odbora, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in ki mu predseduje predstavnik Komisije (odbor je ustanovljen po členu 21 uredbe). Odbor izda mnenje o posebnih ukrepih, Komisija zelo upošteva mnenje odbora in ga obvesti o tem, kako ga je upoštevala. Komisija lahko prilagodi posebne ukrepe po istem postopku; vendar pa mnenje odbora ni potrebno pri manjših prilagoditvah, povzetih v členu 8(5).

Upravičenost do pomoči (člen 9)

Člen 9 natančno določa vse subjekte, organe in institucije, upravičene do pomoči na podlagi uredbe. Predvideva široko upravičenost v skladu s sedanjo prakso. Institucije in organi Evropske unije so upravičeni, vendar samo v okviru izvajanja podpornih ukrepov (glej člen 11). Kar zadeva upravičenost do subvencij Skupnosti, je treba člen 9 brati glede na člen 16, ki natančno določa pravila udeležbe pri javnih naročilih in dodelitvah subvencij.

Vrste ukrepov (člen 10) in Podporni ukrepi (člen 11)

Člen 10, ne da bi bil izčrpen, na podlagi sedanjih praks[16] prikazuje vrste ukrepov, ki se jih lahko financira na podlagi uredbe.

V skladu s členom 11 lahko Skupnost na podlagi uredbe financira vse podporne ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe. Kadar se podporni ukrepi ne financirajo neposredno na podlagi večletnih programiranj in akcijskih programov, so posebna sredstva (ki ustrezajo sedanjim „postavkam BA“) predvidena v točki 6.1.2 izkaza stanja in člen 11(3) pa predvideva, da se podporne ukrepe sprejme po istih pravilih kot posebne ukrepe, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih (glej člen 8).

Sofinanciranja (člen 12) in Načini upravljanja (člen 13)

Člen 12 v skladu s sedanjo prakso in željo posojilodajalcev po spodbujanju večje koordinacije sodelovanja potrjuje, da so financirani ukrepi lahko predmet (vzporednega ali skupnega) sofinanciranja. V odstavku 3 natančno določa, da lahko Komisija v tem primeru sprejme in upravlja sredstva držav članic (in zlasti njihovih javnih in paradržavnih agencij), vsake druge tretje države posojilodajalke ali mednarodnih in regionalnih organizacij. Ta določba Komisiji omogoča, da z drugimi posojilodajalci ravna enakopravno.

Člen 13 opisuje načine upravljanja, ki jih lahko Komisija uporabi za izvajanje ukrepov, financiranih na podlagi uredbe:

- Neposredno ali posredno centralizirano upravljanje s strani agencij Skupnosti ali organov, ki jih je ustanovila Skupnost (odstavek (2)).

- Posredno centralizirano upravljanje s strani organov držav članic (odstavek (3)) v skladu s členom 54(2)(c)(i) finančne uredbe, ki dovoljuje to možnost, če to predvideva osnovni akt. Člen v tem primeru natančno določa, da bo Komisija odločitev sprejela po postopku iz člena 4 Sklepa 1999/468/ES, namreč po mnenju upravljalnega odbora, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic (glej podrobna pravila v točki 2.2).

Proračunske obveznosti (člen 14)

Člen 14 natančno določa, da se proračunske obveznosti izvajajo na podlagi sklepov, ki jih je Komisija sprejela na podlagi akcijskih programov (člen 7), posebnih ukrepov, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih (člen 8), in podpornih ukrepov (člen 11).

Zaščita finančnih interesov Skupnosti (člen 15)

Člen 15 natančno določa ukrepe za zaščito finančnih koristi Skupnosti, ki ji zlasti omogočajo izvajanje vseh preverjanj, potrebnih za kontrolo izvedenih dejavnosti.

Udeležba pri javnih naročilih in dodelitvah subvencij ter pravila o poreklu (člen 16)

Člen 16 določa pogoje dostopa do javnih naročil in postopkov dodelitve subvencij v okviru izvajanja uredbe. Na tej stopnji so predvidene določbe v skladu s „Predlogom uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o dostopu do zunanje pomoči Skupnosti“[17], ki predvideva spremembe osnovnih uredb glavnih instrumentov pomoči Skupnosti za večjo sprostitev pomoči. Zlasti je treba pripomniti, da člen 16(2) predvideva, da se Komisija, kadar tretja država odpre svoje postopke javnih naročil in dodelitve subvencij za države članice Skupnosti, lahko odloči, da tej tretji državi dovoli udeležbo pri svojih postopkih javnih naročil in dodelitve subvencij po mnenju upravljalnega odbora, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic (postopek iz člena 4 Sklepa 1999/468/ES – glej podrobna pravila v točki 2.2). Člen 16 se lahko spremeni ob upoštevanju sklepov Sveta in Evropskega parlamenta, sprejetih ob obravnavi zgoraj omenjene uredbe.

Vnaprejšnje financiranje (člen 17) in Subvencije, ki so na voljo Evropski investicijski banki ali drugim finančnim posrednikom (člen 18)

Člena 17 in 18 natančno določata nekatere tehnične točke o izvajanju nekaterih ukrepov iz člena 10. Zlasti:

Člen 17 določa, da se obresti, ki nastanejo pri vnaprejšnjem financiranju, odbijejo od končnega plačila.

Člen 18 natančno določa vrsto določb, ki jih mora Komisija sprejeti za vsak primer posebej, kadar se odloči, da bo sklade dala na razpolago Evropski investicijski banki ali drugim finančnim posrednikom.

Vrednotenje (člen 19)

Člen 19 Komisijo zavezuje, da redno vrednoti rezultate geografskih in tematskih politik in programov, sektorskih politik in tudi učinkovitost programiranja.

Končne določbe (Naslov IV)

Letno poročilo (člen 20)

Člen 20 v skladu z določbami, ki so se izvajale od leta 2001 naprej in so poenostavljale in zmanjševale število poročil, poslanih Svetu in Evropskemu parlamentu, nadaljuje sedanji položaj in predvideva, da bo Komisija vsako leto poslala poročilo Svetu in Evropskemu parlamentu. Poročilo se bo pripravilo ob upoštevanju izkušenj, ki so se nabrale od leta 2001, in zlasti letnih pripomb Sveta in Evropskega parlamenta o obliki in vsebini poročila[18].

Komitologija (člen 21)

Člen 21 ustanavlja odbor držav članic. Glede posebnih pravic odbora se je treba sklicevati na točke 2.2, 3.2, 3.5 in 3.8. Ko odbor obravnava zunanje dejavnosti, povezane z zunanjo projekcijo notranjih politik, mu lahko sopredseduje odgovorna služba Komisije.

Udeležba tretje države, ki ni upravičena v okviru te uredbe (člen 22)

Da bi povečali učinkovitost pomoči Skupnosti in zlasti preprečili drobljenje nekaterih programov med več instrumentov, člen 22 širi seznam držav, ki lahko izkoriščajo ugodnosti ukrepov, sprejetih na podlagi uredbe, na čezmorske države in ozemlja, države, upravičene do predpristopnega instrumenta, in države, upravičene do evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta. Ta določba se bo izvajala, kadar bo sprejeti projekt ali program svetoven, regionalen ali čezmejen.

Odložitev plačila (člen 23)

Člen 23 določa postopek, ki se uporabi v primeru kršenja načel iz Naslova I. Uporabi se ob odsotnosti sporazuma o partnerstvu in sodelovanju s partnersko državo ali če ta sporazum ne predvideva postopkov za bistvene klavzule.

Finančne določbe (člen 24)

Člen 24 določa finančni referenčni znesek za izvajanje uredbe in natančno določa sredstva, namenjena sodelovanju z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami, v skladu s sporočilom Svetu in Evropskemu parlamentu "K popolni vključitvi sodelovanja z AKP državami v proračun EU"[19].

Revizija uredbe (člen 25)

Člen 25 predvideva možnost revizije uredbe 31. decembra 2011.

2004/0220 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o oblikovanju instrumenta za financiranje razvojnega in gospodarskega sodelovanja

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnost in zlasti njenih členov 179(1) in 181 A(2),

ob upoštevanju predloga Komisije[20],

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

Da bi izboljšali učinkovitost zunanje pomoči Skupnosti, je bil načrtovan nov okvir, ki ureja načrtovanje in opravljanje pomoči. Uredba Sveta (ES) št. […] z dne :[…] ustanavlja predpristopni instrument (IPA), ki pokriva pomoč Skupnosti državam kandidatkam in morebitnim državam kandidatkam[21]. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. […] z dne […] uvaja evropski sosedski in partnerski instrument (ENPI)[22]. Ta uredba je tretji splošni instrument, ki neposredno podpira evropske zunanje politike.

Obstoj rednih in poglobljenih dvostranskih odnosov med Skupnostjo in industrijskimi državami ter utrditev večstranskih institucij sta pomembna dejavnika krepitve vloge in mesta Evropske unije v svetu ter precej prispevata k ravnovesju in razvoju svetovnega gospodarstva.

Skupnost, ki jo vodijo načela, določena v sporazumih, akcijskih načrtih in drugih deklaracijah, sprejetih skupaj, izvaja politiko sodelovanja z industrijskimi državami, da bi ustvarila okolje, naklonjeno poteku in razvoju odnosov med Skupnostjo in temi državami. Politika sodelovanja prispeva k ustvarjanju razmer, naklonjenih krepitvi evropske prisotnosti v teh državah in razvoju izmenjav, zlasti na gospodarskem, trgovinskem, akademskem in kulturnem področju.

Skupnost izvaja politiko razvojnega sodelovanja, ki skuša predvsem uresničiti cilje boja proti revščini, trajnostnega gospodarskega in socialnega razvoja ter uravnovešenega in napredujočega vključevanja držav v razvoju v svetovno gospodarstvo.

Cilji tisočletja za razvoj, ki jih je leta 2000 sprejela generalna skupščina Združenih narodov, kot so izkoreninjenje skrajne revščine in lakote, ter cilji in načela trajnostnega razvoja, dogovorjeni na konferencah Združenih narodov, vodijo politiko razvojnega sodelovanja in mednarodno dejavnost Skupnosti.

Politično okolje, ki zagotavlja mir, varnost in trdnost, spoštovanje človekovih pravic, temeljnih svoboščin, demokratičnih načel in pravne države ter dobro upravljanje javnih zadev, je sestavni del dolgoročnega razvoja.

Zdrave in trajnostne gospodarske politike so predhodni pogoj razvoja.

Deklaracija Sveta in Komisije z dne 10. novembra 2000 o razvojni politiki Evropske skupnosti določa splošni okvir dejavnosti Skupnosti na področju razvoja.

Skupnost in njene države članice so sklenile sporazume o partnerstvu in sodelovanju, da bi precej prispevale k dolgoročnemu razvoju partnerskih držav in blaginji njihovega prebivalstva.

Sporazumi o partnerstvu in sodelovanju temeljijo na skupnih in splošnih vrednotah na področju spoštovanja in spodbujanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter tudi na spoštovanju demokratičnih načel in pravne države, ti elementi so bistveni del teh sporazumov.

Boljša učinkovitost pomoči je glavni cilj izvajanja razvojne politike Skupnosti. Boljše dopolnjevanje in večja racionalizacija, poenostavitev, uskladitev in koordinacija postopkov brez škode za politične izbire v Evropski uniji in tudi v odnosih s posojilodajalci in drugimi akterji razvoja so potrebni za zagotavljanje usklajenosti in primernosti pomoči in hkratno zmanjšanje stroškov, ki jih imajo partnerske države.

Prilagoditev razvojnih strategij partnerskih držav je ključ do uspeha razvojnih politik in s tega vidika je treba spodbujati čim širšo priključitev vseh področij družbe. Strategije sodelovanja in postopki izvajanja pomoči posojilodajalcev se morajo čim bolj ujemati s strategijami in postopki partnerskih držav v duhu prilagajanja, učinkovitosti in preglednosti.

Usklajenost med različnimi področji zunanje dejavnosti Skupnosti mora biti zagotovljena in zunanje politike Skupnosti morajo biti v skladu z notranjimi politikami.

Komisija je sprejela dve sporočili o povezavah med nujno pomočjo, sanacijo in razvojem (KOM(1996) 153 in KOM(2001) 153), ki so jima sledili resolucije Evropskega parlamenta in sklepi Sveta, ki so poudarili nujnost povezave finančnih transakcij v okviru raznih instrumentov Evropske skupnosti za financiranje.

Da bi notranje politike dejansko prenesli zunaj Unije je sprejetje tematskih programov bistveno sredstvo, ki mora uskladiti nujnost sektorske usklajenosti in tematske prepoznavnosti notranjih politik ter zahtevo po splošni usklajenosti zunanjih odnosov.

Primerna raven sprostitve pomoči je ključni element za povečanje dodatne vrednosti pomoči in okrepitev lokalnih zmogljivosti.

Ta uredba določa finančna sredstva za obdobje 2007–2013, ki so privilegirana referenca za proračunski organ v smislu točke 33 medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo z dne 6. maja 1999 o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka.

Sprejeti je treba potrebne ukrepe za izvajanje te uredbe v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999, ki določa načine izvajanja izvršilnih pooblastil, dodeljenih Komisiji[23]. Sprejeti je treba večletne programske dokumente in tudi nekatere posebne ukrepe za izvajanje po postopku upravljanega odbora. Drugi ukrepi, ki niso predvideni v programskih dokumentih, se bodo sprejeli po postopku posvetovalnega odbora.

Ker ciljev načrtovane dejavnosti o podpori razvojnemu, gospodarskemu, finančnemu, znanstvenemu in tehničnemu sodelovanju in vsaki drugi obliki sodelovanja z državami, ozemlji in regijami, ki niso države članice Skupnosti ali čezmorske države in ozemlja, pridružena Skupnosti, in niso upravičeni do pomoči Skupnosti na podlagi predpristopnega instrumenta ali evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta, države članice ne morejo zadovoljivo uresničevati in jih je torej zaradi razsežnosti dejavnosti mogoče bolje uresničevati na ravni Skupnosti, lahko Skupnost ukrepe sprejme v skladu z načelom subsidiarnosti, potrjenim v členu 5 Pogodbe. Uredba v skladu z načelom proporcionalnosti, kot je izraženo v omenjenem členu, ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh ciljev.

Ta uredba zahteva razveljavitev naslednjih uredb: (a) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1568/2003 z dne 15. julija 2003 o pomoči v korist boja proti boleznim, povezanim z revščino (HIV/aids, tuberkuloza in malarija) v državah v razvoju, (b) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1567/2003 z dne 15. julija 2003 o pomoči programom in ukrepom v zvezi z reproduktivnim zdravjem in zdravo spolnostjo ter povezanimi pravicami v državah v razvoju, (c) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2493/2000 z dne 7. novembra 2000 o ukrepih za pospeševanje popolne vključitve okoljske razsežnosti v proces razvoja držav v razvoju, (d) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2494/2000 z dne 7. novembra 2000 o ukrepih za spodbujanje ohranjanja tropskih gozdov in drugih gozdov v državah v razvoju ter trajnostnega gospodarjenja z njimi, (e) Uredbe Sveta (ES) št. 975/1999 z dne 29. aprila, ki določa zahteve za izvajanje dejavnosti razvojnega sodelovanja, ki prispevajo k splošnemu cilju razvoja in utrjevanja demokracije in pravne države ter spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, (f) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 806/2004 z dne 21. aprila 2004 o spodbujanju enakosti med spoloma v razvojnem sodelovanju, (g) Uredbe Sveta (ES) št. 1659/98 z dne 17. julija 1998 o decentraliziranem sodelovanju, ki jo spreminjata uredbi (ES) št. 995/2002 in 625/2004, (h) Uredbe Sveta (ES) št. 1658/98 z dne 17. julija 1998 o sofinanciranju ukrepov z evropskimi nevladnimi organizacijami (NVO) na interesnih področjih držav v razvoju, (i) Uredbe Sveta (ES) št. 1292/96 z dne 27. junija 1996 o politiki in upravljanju pomoči v hrani in posebnih ukrepih v podporo varnosti preskrbe s prehrano, ki jo spreminja Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1726/2001 z dne 23. julija 2001 o spremembi člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 1292/96 o politiki in upravljanju pomoči v hrani in posebnih ukrepih v podporo varnosti preskrbe s prehrano, (j) Uredbe Sveta (ES) št. 382/2001 z dne 26. februarja 2001 o izvajanju projektov spodbujanja sodelovanja in trgovinskih odnosov med Evropsko unijo in industrijskimi državami Severne Amerike, Daljnega vzhoda ter Avstralije in Azije, ki razveljavlja Uredbo (ES) št. 1035/1999, (k) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1726/200 z dne 29. junija 2000 o razvojnem sodelovanju z Južno Afriko, (l) Uredbe Sveta (EGS) št. 443/92 z dne 25. februarja 1992 o finančni in tehnični pomoči državam v razvoju Latinske Amerike in Azije ter gospodarskem sodelovanju z njimi, (m) Uredbe Sveta (ES) št. 2258/96 z dne 22. novembra 1996 o ukrepih za sanacijo in obnovo v korist držav v razvoju, (n) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2130/2001 z dne 29. oktobra 2001 o ukrepih na področju pomoči izkoreninjenemu prebivalstvu v državah v razvoju Latinske Amerike in Azije, (o) Uredbe Sveta (ES) št. 550/97 z dne 24. marca 1997 o ukrepih na področju HIV/aidsa v državah v razvoju, (p) Uredbe Sveta (ES) št. 1484/97 z dne 22. julija 1997 o pomoči demografskim politikam in programom v državah v razvoju –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

CILJI IN NAČELA

Člen 1

Predmet in področje uporabe

(1) Skupnost v skladu s členoma 179 in 181 A Pogodbe financira ukrepe za podporo sodelovanju z državami, ozemlji in regijami (v nadaljevanju "partnerske države in regije"), ki niso države članice Skupnosti ali čezmorske države in ozemlja, pridružena Skupnosti, in niso upravičeni do pomoči Skupnosti na podlagi predpristopnega instrumenta ali evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta, in tudi mednarodni dejavnosti v večstranskem okviru.

(2) Pomoč Skupnosti v skladu s členoma 179 in 181 A Pogodbe podpira zlasti razvojno, gospodarsko, finančno, znanstveno in tehnično sodelovanje ali vsako drugo obliko sodelovanja s partnerskimi državami in regijami in tudi mednarodne dejavnosti za promocijo ciljev notranjih politik zunaj Unije. Ta sodelovanja se izvajajo po načelih in ciljih zunanje dejavnosti Skupnosti.

(3) Ukrepi, financirani na podlagi te uredbe, pokrivajo vsa področja sodelovanja, primerna za doseganje ciljev iz členov 177 in 181 A Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in tudi za spoštovanje mednarodnih obveznosti Skupnosti. Ravno tako pokriva področja, ki so predvidena v sporazumih o partnerstvu in sodelovanju in drugih dvostranskih instrumentih, sklenjenih s partnerskimi državami in regijami, ali natančno določena v deklaracijah, odobrenih skupaj s partnerskimi državami in regijami, in tudi uresničevanje ciljev notranjih politik na mednarodni ravni. Ukrepi zadevajo zlasti:

(a) socialni in človekov razvoj, vključno z zdravjem in prebivalstvom;

(b) spodbujanje enakosti med spoloma;

(c) razvoj podeželja ter pomoč v hrani in varnost preskrbe s prehrano;

(d) mestni razvoj;

(e) varstvo okolja;

(f) trajnostno upravljanje z naravnimi viri;

(g) infrastrukture, zlasti prometne, vodne, energetske, okoljske in telekomunikacijske, vključno z načinom upravljanja, varnostjo energetskih in prometnih infrastruktur in postopkov ter ukrepi za varčevanje z energijo;

(h) zasebni sektor, proizvodne sektorje in gospodarske infrastrukture;

(i) trgovino in vlaganja;

(j) zaposlovanje, socialno kohezijo in socialno zaščito;

(k) spoštovanje temeljnih socialnih pravic, vključno s temeljnimi delovnimi standardi;

(l) carinske zadeve in obdavčevanje;

(m) makroekonomske ali strukturne reforme;

(n) sektorske reforme;

(o) osnovno izobraževanje, srednje- ali visokošolsko izobraževanje in poklicno usposabljanje;

(p) raziskave, sodelovanje in razvoj znanstvenih in tehničnih zmogljivosti ter mobilnost znanstvenikov;

(q) sodelovanje v kulturi ter akademske in medkulturne izmenjave;

(r) vzajemno razumevanje med Skupnostjo ter partnerskimi državami in regijami;

(s) razvoj civilne družbe in dialog z nedržavnimi akterji, in zlasti združenji, nevladnimi organizacijami, mediji, socialnimi partnerji;

(t) institucionalne podpore zlasti spodbujanju dobre uprave, krepitvi pravne države, upravnih zmogljivosti in lokalnih organov oblasti, izboljšanju učinkovitosti in vpliva javnih služb ter približevanju institucionalnih in ureditvenih okvirov;

(u) dialog o politikah;

(v) promocijo in zaščito človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter podporo demokratizaciji, vključno z opazovanjem volitev in pomočjo pri njihovi izvedbi;

(w) regionalno sodelovanje in povezovanje, vključno s sodelovanjem med industrijskimi partnerji;

(x) čezmejno sodelovanje;

(y) pravico ter pravosodno, policijsko, davčno, finančno in carinsko sodelovanje;

(z) azil in (zakonite in nezakonite) migracije v vseh njihovih razsežnosti, zlasti nadzor na mejah, ponovni sprejem in vračanje ter mednarodno zaščito;

(aa) pomoč beguncem ter razseljenim ali izkoreninjenim osebam;

(bb) preprečevanje, upravljanje in reševanje sporov;

(cc) prehod od nujne pomoči k rehabilitaciji in dolgoročnemu razvoju, obnovo in rehabilitacijo po izrednih razmerah;

(dd) preprečevanje naravnih katastrof;

(ee) vsako drugo področje, potrebno za uresničevanje ciljev iz členov 177 in 181 A Pogodbe.

Člen 2

Splošna načela

(1) Skupnost si prizadeva za usklajenost med različnimi področji zunanje dejavnosti in tudi za usklajenost z drugimi politikami Skupnosti za vse financirane ukrepe in vsa področja sodelovanja, ki jih pokriva ta uredba. To usklajenost se zagotavlja pri določanju politik, strateškem načrtovanju, programiranju dejavnosti in izvajanju.

(2) Da bi povečale koordinacijo politik sodelovanja in usklajenost postopkov programiranja dejavnosti, Komisija in države članice nadaljujejo z vzajemno koordinacijo in dopolnjevanjem dejavnosti za vse financirane ukrepe in področja sodelovanja, ki jih pokriva ta uredba.

Koordinacija vključuje redno in pogosto izmenjavo informacij med državami članicami ter med državami članicami in Komisijo o analizah položaja partnerskih držav in regij, strategijah sodelovanja, prednostnih področjih pomoči, dejavnostih sodelovanja, ki se izvajajo ali se bodo izvajale, in vrednotenjih.

Takšno koordinacijo se spodbuja zlasti na lokalni ravni v partnerskih državah in regijah.

Rezultati rednih izvajanj sodelovanja se uporabljajo kot bistveni podatki za programiranje v državah članicah in Skupnosti.

(3) Komisija je v povezavi z državami članicami in v okviru spodbujanja večstranskega pristopa za reševanje mednarodnih vprašanj sprejela pobude, potrebne za zagotavljanje koordinacije in sodelovanja z večstranskimi in regionalnimi organizacijami in organi, kot so mednarodne finančne ustanove, agencije, skladi in programi Združenih narodov, in z dvostranskimi posojilodajalci zunaj Skupnosti.

(4) Sodelovanje Skupnosti spodbuja in pospešuje podporo strategijam nacionalnega razvoja in reformnim politikam ter tudi sektorskim pristopom in programom, tako da uporablja najbolj prilagojene instrumente in zlasti proračunsko podporo.

(5) Unija temelji na vrednotah spoštovanja človeškega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države in spoštovanja človekovih pravic ter si prizadeva, da bi z dialogom in sodelovanjem spodbujala privrženost partnerskih držav tem vrednotam.

NASLOV II

PROGRAMIRANJE IN DODELJEVANJE SREDSTEV

Člen 3

Splošni okvir programiranja in dodeljevanja sredstev

(1) Financiranje ukrepov se izvaja prek geografskih ali tematskih programov ali sodelovanja pri globalnih pobudah.Geografski program pokriva vsa ustrezna področja dejavnosti sodelovanja s partnerskimi državami in regijami, določenimi glede na geografsko podlago.Tematski program obravnava vprašanje ali posebno področje, ki zadeva celoto partnerskih držav, neopredeljenih na geografski podlagi, ali pokriva dejavnosti sodelovanja, namenjene različnim regijam ali skupinam partnerskih držav, ali mednarodni ukrep brez posebne geografske podlage, predvsem v primeru večstranskih ali globalnih pobud za zunanje spodbujanje ciljev notranjih politik Unije.Geografske in tematske programe ter njihov geografski obseg določa Komisija.

(2) Pri geografskih programih Komisija v skladu s členom 4 za vsako od partnerskih držav in regij izdela strateške dokumente in večletne okvirne programe ter v skladu s členom 7 za vsako od njih sprejme programe ukrepov.

Pri tematskih programih Komisija v skladu s členom 5 izdela tematske strateške dokumente in v skladu s členom 7 sprejme programe ukrepov.

V izjemnih okoliščinah ima lahko podpora Skupnosti tudi obliko posebnih ukrepov, ki v skladu s členom 8 niso predvideni v strateških dokumentih in okvirnih večletnih programih.

(3) Komisija na podlagi geografskega programa določi večletno in okvirno dodelitev sredstev za financiranje sodelovanja z vsako od partnerskih držav in regij. Pri tej dodelitvi se upoštevajo merila, ki temeljijo na potrebah in učinkovitosti partnerskih držav in regij pri politikah in strategijah sodelovanja Skupnosti, brez poseganja v izjemne okoliščine ali mednarodne obveze Skupnosti. Komisija lahko za okrepitev sodelovanja med zelo obrobnimi regijami EU ter sosednjimi partnerskimi državami in regijami mednje vključi posebna dodeljena finančna sredstva.

Člen 4

Strateški dokumenti in večletno programiranje geografskih programov

(1) Strateški dokumenti za partnerske države in regije se oblikujejo največ za obdobje sedmih let, da se sodelovanje med Skupnostjo in partnersko državo ali regijo umesti v medsebojno povezan okvir. Na njihovi podlagi se izdelajo večletni okvirni programi.

Strateški dokumenti so predmet vmesnega pregleda ali po potrebi ad hoc pregledov, pri katerih se uporabljajo načela in postopki, določeni v sporazumih o partnerstvu in sodelovanju, sklenjenih s partnerskimi državami ali regijami.

(2) Strateški dokumenti se čim bolj oblikujejo na podlagi dialoga s partnerskimi državami in regijami ob vključevanju civilne družbe partnerskih držav in regij, tako da se prilagodi proces ter spodbudi podpora nacionalnim razvojnim strategijam in predvsem strategijam zmanjševanja revščine.

(3) Okvirni večletni programi se na podlagi strateških dokumentov oblikujejo za vsako od partnerskih držav in regij. Čim bolj morajo biti predmet sporazuma s partnerskimi državami in regijami.

Okvirni večletni programi natančno določajo prednostna področja financiranja Skupnosti, posebne cilje, pričakovane rezultate in kazalnike učinkovitosti.

Večletni okvirni programi prav tako dodeljujejo okvirna finančna sredstva, globalno in za vsako prednostno področje, ki imajo po možnosti obliko okvirne vrednosti.

Večletni okvirni programi se po potrebi prilagajajo, pri čemer se upoštevajo vmesni ali ad hoc pregledi strateških dokumentov.

V izjemnih okoliščinah se večletna in okvirna dodeljena sredstva lahko povečajo ali zmanjšajo, predvsem ob upoštevanju posebnih potreb, kot se porajajo v položajih po krizi ali ob izjemnih dosežkih.

(4) V okoliščinah, kot so krize, pokonfliktne razmere, grožnje demokraciji, pravni državi, človekovim pravicam in temeljnim svoboščinam, lahko država ali regija po posebnem nujnem postopku izvede ad hoc spremembe strategije sodelovanja. Takšen pregled bi lahko privedel do strategije države ali regije za spodbujanje prehoda k dolgoročnemu razvoju in sodelovanju. Takšna strategija bo zagotovila medsebojno povezanost ukrepov, sprejetih s to uredbo, in vsakega drugega instrumenta Skupnosti, predvsem instrumenta stabilnosti, ter človekoljubne pomoči. Kadar krize ali položaj po krizi neposredno zadevajo ali prizadenejo partnerske države ali skupine držav, se pri večletnem programiranju še posebej poudari okrepitev usklajenosti pomoči, sanacije in razvoja, da se tako zagotovi prehod iz izjemnega stanja v fazo razvoja, pri državah in regijah, ki so redno izpostavljene naravnim nesrečam, pa se poudarijo pripravljenost na nesreče in njihovo preprečevanje.

(5) Komisija in države članice sklicujejo medsebojna posvetovanja in tako zagotavljajo dopolnjevanje svojih dejavnosti sodelovanja. Drugi posojilodajalci in akterji razvoja, vključno s civilno družbo, se jim pridružijo, ko je to primerno.

Člen 5

Strateški dokumenti in večletno programiranje tematskih programov

(1) Tematski strateški dokumenti se oblikujejo največ za obdobje sedmih let. Pomenijo strategijo Skupnosti glede zadevnih vprašanj, prednostnih nalog Skupnosti, položaja na mednarodni ravni in dejavnosti glavnih partnerjev.

Komisija zagotavlja medsebojno povezanost tematskih in geografskih programov, pri tem pa predvsem skrbi, da so dejavnosti, ki se izvajajo prek tematskih programov, skladne s strateškimi dokumenti in večletnimi okvirnimi programi, namenjenimi partnerskim državam in regijam.

Tematski strateški dokumenti natančno določajo prednostna področja financiranja Skupnosti, posebne cilje, pričakovane rezultate in kazalnike učinkovitosti.

Tematski strateški dokumenti prav tako dodeljujejo okvirna finančna sredstva, globalno in za vsako prednostno področje, ki imajo po možnosti obliko okvirne vrednosti.

Tematski strateški dokumenti so po potrebi predmet vmesnih ali ad hoc sprememb.

(2) Komisija in države članice sklicujejo medsebojna posvetovanja in tako dopolnjujejo svoje dejavnosti sodelovanja. Drugi posojilodajalci in akterji razvoja, vključno s civilno družbo, se jim pridružijo, ko je to primerno.

(3) Sredstva in prednostne naloge ukrepov se določijo za udeležbo globalnih pobud.

Člen 6

Sprejetje dokumentov večletnega programiranja

Strateške dokumente in večletne okvirne programe iz členov 4 in 5 ter njihove preglede, omenjene v odstavkih 1 in 3 člena 4 ter v odstavku 1 člena 5, v skladu z upravljalnim postopkom iz odstavka 2 člena 21 odobri Komisija.

NASLOV III

IZVAJANJE

Člen 7

Sprejetje programov ukrepov

(1) Komisija na letni podlagi sprejme programe ukrepov, oblikovane na podlagi strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov, omenjenih v členih 4 in 5.

Izjemoma, predvsem v primeru, ko program ukrepov še ni bil sprejet, Komisija lahko na podlagi strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov iz členov 4 in 5 po istih pravilih in na iste načine kot programe ukrepov sprejme ukrepe, ki jih programi ukrepov ne vsebujejo.

(2) Programi ukrepov določajo zastavljene cilje, področja posredovanja, pričakovane rezultate, načine upravljanja in skupni znesek predvidenega financiranja. Vsebujejo opis ukrepov, ki jih je treba financirati, podatke o ustreznih finančnih zneskih in okvirni časovni razpored njihovega izvajanja.

(3) Komisija programe ukrepov v roku enega meseca po svojem sklepu predloži v informacijo državam članicam.

Člen 8

Sprejetje posebnih ukrepov, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih

(1) Po potrebi ali ob nepredvidenih dogodkih Komisija sprejme posebne ukrepe, ki niso predvideni v strateških dokumentih in večletnih okvirnih programih, v nadaljevanju imenovane "posebni ukrepi".

Posebni ukrepi lahko financirajo tudi ukrepe, s katerimi se olajša prehod od nujne pomoči na dolgoročne razvojne dejavnosti, vključno z dejavnostmi za učinkovitejšo pripravo prebivalstva na ponavljajoče se krize.

(2) Kadar takšni ukrepi presežejo 15 milijonov evrov, Komisija odobri posebne ukrepe v skladu s posvetovalnim postopkom iz odstavka 3 člena 21.

(3) Posebni ukrepi določajo zastavljene cilje, področja posredovanja, pričakovane rezultate, načine upravljanja in skupni znesek predvidenega financiranja. Vsebujejo opis ukrepov, ki jih je treba financirati, podatke o ustreznih finančnih zneskih in okvirni časovni razpored njihovega izvajanja.

(4) Komisija programe ukrepov v roku enega meseca po svojem sklepu predloži v informacijo državam članicam.

(5) Spremembe posebnih ukrepov, kot so tehnične prilagoditve, podaljšanje obdobja izvajanja, ponovna dodelitev posojil znotraj predvidenega proračuna, zvišanje proračuna za manj kot 20 % začetnega proračuna ali znižanje proračuna, se lahko izvajajo brez uporabe postopka iz odstavka 3 člena 21, če takšne spremembe ne vplivajo na začetne cilje, določene v sklepu Komisije.

Člen 9

Upravičenost

(1) Do financiranja po tej uredbi v okviru izvajanja programov ukrepov iz člena 7 ali posebnih ukrepov iz člena 8 so upravičeni predvsem:

(a) partnerske države in regije ter njihove ustanove;

(b) decentralizirane enote partnerskih držav, kot so regije, departmaji, province in občine;

(c) mešani organi, ki so jih ustanovile partnerske države in regije ter Skupnost;

(d) mednarodne organizacije, vključno z regionalnimi organizacijami, službami ali misijami Združenih narodov, mednarodne finančne ustanove in razvojne banke, če prispevajo k ciljem te uredbe;

(e) ustanove in organi Skupnosti, izključno v okviru izvajanja podpornih ukrepov iz člena 11;

(f) agencije Evropske unije;

(g) pa tudi naslednji subjekti ali organi držav članic, partnerskih držav in regij ali katere koli druge tretje države v skladu s pravili o dostopu do zunanje pomoči Skupnosti, omenjenimi v členu 16, če prispevajo k ciljem te uredbe:

i. javni in napol javni organi, uprave ali lokalne skupnosti in njihove skupine;

ii. družbe, podjetja in druge organizacije ter zasebni gospodarski subjekti;

iii. finančne ustanove, ki dodeljujejo, spodbujajo in financirajo zasebne naložbe v partnerskih državah in regijah;

iv. nedržavni akterji, ki jih določa odstavek (2);

v. fizične osebe.

(2) Nedržavni akterji, ki lahko prejmejo finančno podporo iz te uredbe, so predvsem: nevladne organizacije, organizacije avtohtonih prebivalcev, poklicne skupine in skupine za lokalne pobude, zadruge, sindikati, predstavniške organizacije ekonomskih in socialnih akterjev, lokalne organizacije (vključno z omrežji), ki delujejo na področju decentraliziranega regionalnega sodelovanja in povezovanja, potrošniške organizacije, ženske in mladinske organizacije, izobraževalne, kulturne, raziskovalne in znanstvene organizacije, univerze, cerkve in združenja ali verske skupnosti, mediji ter vsa nevladna združenja in neodvisne fundacije, ki lahko prispevajo k razvoju ali zunanji razsežnosti notranjih politik.

Člen 10

Oblike financiranja

Financiranje na podlagi izvajanja programov ukrepov ali posebnih ukrepov ima lahko eno od naslednjih oblik:

(a) projekti in programi;

(b) panožne ali splošne proračunske podpore, kadar je upravljanje z javnimi sredstvi partnerske države dovolj pregledno, učinkovito in uspešno ter kadar so vzpostavljene natančno določene panožne ali makroekonomske politike, ki jih oblikuje partnerska država in jih odobrijo njeni glavni posojilodajalci, vključno z veljavnimi mednarodnimi finančnimi ustanovami;

(c) sektorske podpore;

(d) v izjemnih primerih sektorski ali splošni podporni programi za uvoz, ki imajo lahko obliko (a) panožnih programov za uvoz v naravi, (b) panožnih programov za uvoz v obliki deviznih prispevkov za financiranje panožnega uvoza ali (c) splošnih programov za uvoz v obliki deviznih prispevkov za financiranje splošnega uvoza širokega obsega blaga;

(e) sredstva, ki jih imajo na razpolago Evropska investicijska banka ali drugi finančni posredniki, na podlagi programov Komisije za dodeljevanje posojil (predvsem v podporo naložbam in razvoju zasebnega sektorja), tveganega kapitala (predvsem v obliki podrejenih ali pogojnih posojil) ali drugih manjših ali začasnih udeležb pri podjetniškem kapitalu, pa tudi za prispevek k jamstvenim skladom pod pogoji iz člena 18;

(f) popusti pri obrestnih merah, predvsem za posojila na področju okolja;

(g) programi za odpis dolga;

(h) donacije za financiranje ukrepov, ki jih predstavijo subjekti iz odstavkov b, c, d, f in g (i) do (v) člena 9 (1);

(i) donacije za financiranje stroškov delovanja subjektov iz odstavkov b, c, d, f in g (i), (iii) in (iv) člena 9 (1);

(j) financiranje programov združevanja javnih ustanov, javnih nacionalnih organov in zasebnih pravnih subjektov, ki imajo vlogo javnih služb držav članic ter partnerskih držav in regij;

(k) prispevki v mednarodne sklade, ki jih upravljajo predvsem mednarodne ali regionalne organizacije;

(l) prispevki v nacionalne sklade, ki so jih za spodbujanje skupnega sofinanciranja več posojilodajalcev ustanovile partnerske države ali regije, ali v sklade, ki jih je za izvajanje skupnih ukrepov ustanovil eden ali več drugih posojilodajalcev;

(m) kapitalski vložki v mednarodne finančne ustanove in regionalne razvojne banke;

(n) človeški in materialni viri, ki so potrebni za upravljanje in učinkovit nadzor partnerskih držav in regij nad projekti in programi.

Člen 11

Podporni ukrepi

(1) Financiranje Skupnosti lahko pokriva odhodke, namenjene ukrepom za pripravo, spremljanje, nadzor, revizijo in ocenjevanje, ki so neposredno potrebni za izvajanje te uredbe in uresničitev njenih ciljev, predvsem v zvezi s preučevanjem, združevanjem, ukrepi obveščanja, senzibilizacije, izobraževanja in objavljanja, odhodki, povezanimi z informacijskimi omrežji za izmenjave informacij, kot tudi vsemi drugimi odhodki za upravno in tehnično pomoč, ki jo Komisija lahko uporabi pri vodenju programov. Obsega tudi odhodke za upravno podporo, ki pri upravljanju finančnih ukrepov iz te uredbe nastanejo pri delegacijah Komisije.

(2) Vsi ti podporni ukrepi niso nujno predmet večletnega programiranja in se torej lahko financirajo zunaj strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov. Financirajo se lahko tudi z večletnimi okvirnimi programi.

Podporne ukrepe, ki jih ne pokrivajo večletni okvirni programi, v skladu z določbami iz člena 8 sprejme Komisija.

Člen 12

Sofinanciranje

(1) Finančni ukrepi so lahko predmet sofinanciranja, predvsem:

(a) z državami članicami in njihovimi javnimi in napol javnimi agencijami;

(b) s tretjimi državami posojilodajalkami, predvsem z njihovimi javnimi in napol javnimi agencijami;

(c) z mednarodnimi, tudi regionalnimi organizacijami, predvsem mednarodnimi in regionalnimi finančnimi ustanovami;

(d) z družbami, podjetji in drugimi organizacijami ter zasebnimi gospodarskimi ter drugimi nedržavnimi subjekti;

(e) s partnerskimi državami ali regijami, prejemnicami sredstev.

(2) Pri vzporednem sofinanciranju se projekt ali program razdeli na več jasno opredeljivih podprojektov, od katerih vsakega financirajo različni partnerji, kar zagotavlja sofinanciranje, katerega namen je vseskozi določljiv.

Pri skupnem sofinanciranju se celotni stroški projekta ali programa razdelijo med partnerje, s tem pa se zagotovi takšna združitev sofinanciranja in sredstev, ki onemogoča opredelitev vira financiranja posebne dejavnosti v okviru projekta ali programa.

(3) Pri skupnem sofinanciranju Komisija lahko za izvajanje skupnih ukrepov sprejema ali upravlja sredstva v imenu subjektov iz alinej (a), (b) in (c) odstavka 1. Takšna sredstva se bodo v skladu s členom 18 finančne uredbe obravnavala kot namenski prejemki.

Člen 13

Načini upravljanja

(1) Ukrepi, ki se financirajo s to uredbo, se izvajajo v skladu z določbami Uredbe 1605/2002 o finančni uredbi, ki velja za splošni proračun Evropskih skupnosti.

(2) Komisija lahko odloči, da naloge javnega organa, predvsem naloge izvajanja proračuna, v primeru sofinanciranja in drugih upravičenih primerih dodeli organom, omenjenim v točki c) odstavka 2 člena 54 Uredbe (ES) št. 1605/2002.

(3) V primeru decentraliziranega upravljanja se lahko Komisija odloči za uporabo postopkov oddaje javnih naročil ali dodeljevanja donacij partnerske države ali regije, prejemnice sredstev, če:

- postopki partnerske države ali regije, prejemnice sredstev, upoštevajo načela preglednosti, proporcionalnosti, enakopravnosti obravnave in nediskriminacije ter preprečujejo vsakršno navzkrižje interesov;

- se partnerska država ali regija, prejemnica sredstev, obveže, da bo redno preverjala, ali se ukrepi, ki se financirajo iz proračuna Skupnosti, pravilno izvajajo, da bo sprejela primerne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter da bo po potrebi začela s sodnim pregonom za izterjavo nepravilno plačanih sredstev.

Člen 14

Proračunske obveznosti

(1) Proračunske obveznosti se izvajajo na podlagi sklepov, ki jih je Komisija sprejela v odstavku 1 člena 7, odstavku 1 člena 8 in odstavku 3 člena 11.

(2) Financiranje Skupnosti ima predvsem naslednje pravne oblike:

- sporazumi o financiranju;

- sporazumi o donacijah;

- pogodbe za naročila;

- pogodbe o delu.

Člen 15

Zaščita finančnih interesov Skupnosti

(1) Vsakršna pogodba, ki izhaja iz te uredbe, vsebuje določbe, ki zagotavljajo zaščito finančnih interesov Skupnosti, predvsem v zvezi z goljufijami, podkupovanjem in drugimi nepravilnostmi v skladu z uredbami Sveta (ES, Euratom) št. 2988/1995, (ES, Euratom) št. 2185/1996 in (ES) št. 1073/1999.

(2) Te pogodbe izrecno predvidevajo pravico Komisije in Računskega sodišča do nadzora dokumentov in prostorov pri vseh izvajalcih in podizvajalcih, ki so prejeli sredstva Skupnosti. Komisijo tudi izrecno pooblaščajo za izvajanje nadzora in pregledov na kraju samem v skladu z določbami Uredbe (ES, Euratom) št. 2185/1996.

(3) Vsaka pogodba, ki izhaja iz izvajanja pomoči, Komisiji in Računskemu sodišču med izvajanjem pogodb in po njem zagotavlja izvajanje pravice iz odstavka 2.

Člen 16

Udeležba pri postopkih javnih naročil in pri postopkih dodeljevanja donacij ter izvorna pravila

(1) Pri izvajanju programov ukrepov iz člena 7 ali posebnih ukrepov iz člena 8 je udeležba pri postopkih javnih naročil in postopkih dodeljevanja donacij odprta:

- pri tematskih programih iz odstavka 1 člena 3 za vse fizične in pravne osebe iz držav v razvoju ali tranziciji, kot jih določa OECD, in iz vsake druge države, ki je upravičena do tematskega programa;

- pri geografskih programih iz odstavka 1 člena 3 za vse fizične in pravne osebe iz držav v razvoju ali tranziciji, kot jih določa OECD, ki so upravičene do geografskega programa;

- v vsakem primeru za vse fizične in pravne osebe držav članic Skupnosti, držav članic Evropskega gospodarskega prostora in držav, ki so upravičene do pomoči Skupnosti kot predpristopnega instrumenta, ter katere koli druge tretje države, pri čemer se v skladu z določbami odstavka 2 upošteva recipročnost.

(2) Kadar ena od tretjih držav fizične ali pravne osebe držav članic pooblasti za udeležbo pri postopkih javnih naročil in dodeljevanja donacij na podlagi svojih programov sodelovanja, lahko Komisija fizične ali pravne osebe te tretje države pooblasti za udeležbo pri javnih naročilih in dodeljevanju donacij.

Komisija sprejme sklep o pristopu k javnim naročilom in donacijam na podlagi mnenja odbora, določenega v členu 21, in odloči na podlagi poročila o podrobni preučitvi nagibov, pogojev in posledic predlaganega pristopa ter v skladu z upravljalnim postopkom iz odstavka 2 člena 21.

Sklep o pristopu lahko pokriva celoto pomoči Skupnosti, enega ali več tematskih ali geografskih programov, ali eno ali več partnerskih držav ali regij, lahko pa se tudi omeji na določena področja sodelovanja. Sklep se sprejme najmanj za obdobje enega leta.

(3) Kadar se ukrepi, ki se financirajo s to uredbo, neposredno centralizirano izvajajo prek organov držav članic ali subjektov zasebnega prava držav članic, ki imajo vlogo javne službe, bodisi decentralizirano na odgovornost partnerske države ali regije, ki je upravičena do sredstev, bodisi prek pooblastil mednarodnim ali regionalnim organizacijam ter predvsem mednarodnim finančnim ustanovam, je udeležba pri postopkih javnih naročil in postopkih dodeljevanja donacij, ki jih izvajajo upravljalne enote, odprta za fizične in pravne osebe držav, ki imajo dostop do naročil in donacij Skupnosti v skladu z načeli iz odstavkov 1 in 2, ter katere koli države, upravičene v skladu s pravili in postopki upravljalne enote.

(4) Pri poreklu dobav in materialov, kupljenih na podlagi pogodbe, ki izhaja iz izvajanja ukrepov, sprejetih s to uredbo, se upoštevajo načela, navedena v odstavkih 1, 2 in 3.

(5) Ob izjemnih razmerah, predvsem pa v zelo nujnem primeru, če storitve, dobave in materiali v državah, ki imajo dostop do naročil Skupnosti, ne bi bili na voljo ali če pravila udeležbe pri naročilih onemogočajo ali zelo otežujejo uresničitev projekta ali programa, se Komisija lahko odloči:

- da odprtost za naročila razširi na fizične in pravne osebe iz držav, ki glede na odstavek 1 niso upravičenke;

- da dopusti nakup potrebščin in materialov, ki izvirajo iz držav, ki glede na odstavek 1 niso upravičenke.

Člen 17

Vnaprejšnje financiranje

Pri vnaprejšnjem financiranju se obresti pri zneskih, ki so na voljo upravičencem, odštejejo od končnega plačila.

Člen 18

Sredstva, s katerimi razpolagajo Evropska investicijska banka ali drugi finančni posredniki

(1) S sredstvi iz četrte alinee člena 10 upravljajo finančni posredniki, Evropska investicijska banka ali katera koli druga banka ali organizacija, ki ima za to potrebne zmogljivosti.

(2) Komisija mora od primera do primera sprejeti določbe za izvajanje odstavka 1 glede delitve tveganj, plačila posrednika, zadolženega za izvajanje, porabe in izterjatve dobička iz sklada ter glede pogojev za zaključek poslovanja.

Člen 19

Ocenjevanje

(1) Komisija redno ocenjuje rezultate politik ter geografskih in tematskih programov, področnih politik, pa tudi učinkovitost programiranja ter tako preveri, ali so bili cilji izpolnjeni, in izdela priporočila za izboljšanje prihodnjih operacij.

(2) Poročila o oceni Komisija predloži v informacijo odboru, določenemu v členu 21.

NASLOV IV

KONČNE DOLOČBE

Člen 20

Letno poročilo

(1) Komisija pregleda napredke pri izvajanju ukrepov, sprejetih s to uredbo, ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži letno poročilo o izvajanju pomoči. Poročilo se prav tako predloži Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij.

(2) Poročilo vsebuje podatke za preteklo leto, ki so povezani s financiranimi ukrepi, rezultati nadzornih in ocenjevalnih dejavnosti ter izvajanjem proračuna v zvezi z obveznostmi in plačili partnerskih držav in regij ter področij sodelovanja.

Člen 21

Odbor

(1) Komisiji pomaga odbor.

(2) Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES, pri čemer se upoštevajo določbe njegovega člena 8. Obdobje, predvideno v odstavku 3 člena 4 Sklepa 1999/468/ES, je določeno na 30 dni.

(3) Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES, pri čemer se upoštevajo določbe njegovega člena 8.

(4) Odbor sprejme svoj poslovnik. Ta vsebuje pravila, po katerih lahko Komisija po nujnem postopku sprejme posebne ukrepe iz prve alinee odstavka 2 člena 8.

(5) Pri delu Odbora je prisoten predstavnik Evropske investicijske banke.

Člen 22

Sodelovanje tretje države neupravičenke

(1) Komisija lahko za zagotovitev medsebojne povezanosti in učinkovitosti pomoči Skupnosti med sprejetjem programov ukrepov iz člena 7 ali posebnih ukrepov iz člena 8 odloči, da so lahko države, ozemlja in regije, upravičene do pomoči Skupnosti kot predpristopnega instrumenta ali evropskega sosedskega ali partnerskega instrumenta, ter da so države in čezmorska ozemlja, pridružena Skupnosti, upravičeni do sprejetih ukrepov iz te uredbe, če ima izvajani geografski ali tematski projekt ali program globalni, horizontalni, regionalni ali čezmejni pomen. Ta možnost financiranja se lahko predvidi v strateških dokumentih in okvirnih večletnih programih iz členov 4 in 5. Določbe o upravičenosti iz člena 9 in določbe o udeležbi pri postopkih javnih naročil in postopkih dodeljevanja donacij ter izvorna pravila iz člena 16 se prilagodijo tako, da se omogoči učinkovita udeležba teh držav, ozemelj in regij.

(2) Pri svetovnih pobudah, povezanih s trajnostnim razvojem ali s podporo splošni svetovni blaginji v okviru večstranskih mehanizmov, lahko Komisija ponudi finančno pomoč na podlagi te uredbe. V takšnih primerih se dostopnost financiranja razširi na vse države, ki so upravičene do pomoči v okviru svetovne pobude.

Člen 23

Ukinitev pomoči

Če ena od partnerskih držav ne upošteva načel iz Naslova I, lahko Svet brez poseganja v določbe o ukinitvi pomoči iz sporazumov o partnerstvu in sodelovanju, sprejetih s partnerskimi državami in regijami, na predlog Komisije s kvalificirano večino sprejme primerne ukrepe v zvezi s katero koli pomočjo, ki jo je partnerska država prejela na podlagi te uredbe.

Člen 24

Finančne določbe

(1) Znesek financiranja za izvajanje te uredbe v obdobju 2007–2013 je 44.229 milijonov evrov, od katerih je 23.572 milijonov evrov namenjenih financiranju geografskega sodelovanja z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami, z izjemo Južne Afrike in Vzhodnega Timorja.

(2) Letna posojila na podlagi finančnega načrta odobri proračunski organ.

Člen 25

Revizija uredbe

Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu pred 31. decembrom 2011 predloži predloge v zvezi s prihodnostjo te uredbe in morebitne potrebne spremembe.

Člen 26

(1) S 1. januarjem 2007 se razveljavijo naslednje uredbe:

(a) Uredba Evropskega Parlamenta in Sveta (ES) št. 1568/2003 z dne 15. julija 2003 o pomoči za boj proti boleznim revščine (HIV/aids, tuberkuloza in malarija) v državah v razvoju;

(b) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1567/2003 z dne 15. julija 2003 o podpori politikam in ukrepanju na področju reproduktivnega zdravja in zdrave spolnosti ter s tem povezanimi pravicami v državah v razvoju;

(c) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2493/2000 z dne 7. novembra 2000 o ukrepih za pospeševanje polnega vključevanja okoljskih vidikov v razvojni proces držav v razvoju;

(d) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2494/2000 z dne 7. novembra 2000 o ukrepih za spodbujanje ohranjanja tropskih gozdov in drugih gozdov v državah v razvoju ter trajnostnega gospodarjenja z njimi;

(e) Uredba Sveta (ES) št. 975/1999 z dne 29. aprila 1999 o določitvi zahtev za izvajanje ukrepov na področju razvojnega sodelovanja, ki prispevajo k doseganju splošnega cilja razvijati in krepiti demokracijo in pravno državo ter spoštovati človekove pravice in temeljne svoboščine;

(f) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 806/2004 z dne 21. aprila 2004 o spodbujanju enakosti spolov pri razvojnem sodelovanju;

(g) Uredba Sveta (ES) št. 1659/98 z dne 17. julija 1998 o decentraliziranem sodelovanju, ki jo spreminjata in dopolnjujeta Uredbi (ES) št. 995/2002 in 625/2004;

(h) Uredba Sveta (ES) št. 1658/98 z dne 17. julija 1998 o sofinanciranju ukrepov z evropskimi nevladnimi razvojnimi agencijami (NVO) na interesnih področjih držav v razvoju;

(i) Uredba Sveta (ES) št. 1292/96 z dne 27. junija 1996 o politiki pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ter o posebnih dejavnostih v podporo varnosti preskrbe s hrano, ki jo spreminja Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1726/2001 z dne 23. julija 2001 o spremembi člena 21 Uredbe Sveta (ES) št. 1292/96 o politiki pomoči v hrani in upravljanju pomoči ter o posebnih dejavnostih v podporo varnosti preskrbe s hrano;

(j) Uredba Sveta (ES) št. 382/2001 z dne 26. februarja 2001 o izvajanju projektov spodbujanja sodelovanja ter trgovinskih odnosov med Evropsko unijo in industrializiranimi državami Severne Amerike, Daljnega vzhoda, Avstralije in Oceanije, ki razveljavlja Uredbo (ES) št. 1035/1999;

(k) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1726/2000 z dne 29. junija 2000 o razvojnem sodelovanju z Južno Afriko;

(l) Uredba Sveta (EGS) št. 443/92 z dne 25. februarja 1992 o finančni in tehnični pomoči državam v razvoju v Aziji in Latinski Ameriki ter o sodelovanju z njimi;

(m) Uredba Sveta (ES) št. 2258/96 z dne 22. novembra 1996 o dejavnostih obnove in rehabilitacije v državah v razvoju;

(n) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2130/2001 z dne 29. oktobra 2001 o ukrepih za pomoč osebam, ki so prisiljene zapustiti svoje domove v azijskih in latinskoameriških državah v razvoju;

(o) Uredba Sveta (ES) št. 550/97 z dne 24. marca 1997 o dejavnostih, povezanih s HIV/AIDS v državah v razvoju;

(p) Uredba Sveta (ES) št. 1484/97 z dne 22. julija 1997 o pomoči demografskim politikam in programom v državah v razvoju;

(2) Razveljavljene uredbe se uporabljajo pri pravnih aktih in obveznostih pri izvajanju proračunskih let pred letom 2007.

Člen 27

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije . Uporablja se od 1. januarja 2007.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, dne […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[…] […]

FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE

Domaine(s) politique(s): Relations extérieures Développement et Relations avec les Etats ACP Aspects extérieurs des politiques internes Activité(s): Relations avec l’Europe de l’Est, le Caucase et les Républiques d’Asie Centrale (en partie)[24] Relations avec le Moyen-Orient et la Méditerranée du Sud (en partie)[25] Relations avec l’Asie Relations avec l’Amérique Latine Droits de l’Homme et Démocratisation Relations multilatérales et domaines généraux des relations extérieures (en partie)[26] Relations avec l’Afrique Sub-saharienne, les Caraïbes, le Pacifique et l’Océan Indien Politique de coopération au Développement et stratégies sectorielles Relations avec les pays de l’OCDE non membres de l’Union européenne Aspects extérieurs de la politique de l’environnement et des autres politiques internes |

DÉNOMINATION DE L’ACTION: FINANCEMENT DE LA COOPÉRATION AU DÉVELOPPEMENT ET DE LA COOPÉRATION ÉCONOMIQUE AVEC LES ETATS TIERS |

1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S)

Activités actuellement couvertes par les Fonds européens de développement[27]

Et sous réserve de certaines activités relevant de l’instrument de stabilité :

Dépenses administratives [28]

07 01 04 06 - Participation aux activités internationales en matière d'environnement — Dépenses pour la gestion administrative

06 01 04 09 - Intelligent energy - Expenditure on administrative management (in part)

07 01 04 05 - LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006) — Operations outside Community territory — Expenditure on administrative management (in part)

19 01 04 01 - Coopération avec les pays tiers industrialisés - Dépenses pour la gestion administrative

19 49 04 01 — Coopération avec les pays tiers industrialisés — Dépenses pour la gestion administrative

19 01 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 07 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 06 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 11 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 10 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 12 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 11 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

21 01 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

Relations multilatérales [29]

19 02 03 - Coopération avec les pays tiers sur les migrations ( en partie )

19 02 07 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale ( en partie )

19 02 11 - Programme de coopération Nord-Sud dans la lutte contre les drogues et la toxicomanie ( en partie )

Droits de l’Homme[30]

19 04 02 - Aide aux victimes de violations de droits de l'homme ( en partie )

19 04 03 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales ( en partie )

19 04 04 - Soutien aux activités des tribunaux pénaux internationaux et à la mise en place de la Cour pénale international ( en partie )

Pays industrialisés

19 05 02 - Coopération avec les pays tiers industrialisés

Europe de l’Est, Caucase et Républiques d’Asie Centrale[31]

19 06 01 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

19 06 02 - Coopération transfrontalière dans le domaine structurel ( en partie )

19 06 04 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des États partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

Moyen-Orient et Méditerranée du Sud[32]

19 08 05 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays méditerranéens et du Proche- et du Moyen Orient ( en partie )

19 08 06 - Autres interventions au bénéfice des pays en développement du Proche- et du Moyen-Orient ( en partie )

19 08 07 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Iraq

Amérique Latine

19 09 01 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine

19 09 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Amérique latine

19 09 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Amérique latine

19 09 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Amérique latine

Asie

19 10 01- Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie

19 10 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Asie

19 10 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Asie

19 10 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Asie

19 10 06 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Afghanistan

Stratégies sectorielles

07 02 01 Participation aux activités internationales en matière d'environnement

06 04 02 Intelligent energy — Europe programme (2003 to 2006): external strand — Coopener (in part)

07 02 02- LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006 — Operations outside Community territory (in part)

21 02 01 - Produits à mobiliser au titre de la convention relative à l´aide alimentaire

21 02 02 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre

21 02 03 - Participation communautaire à des actions en faveur de pays en développement exécutées par des organisations non gouvernementales

21 02 05 - Environnement dans les pays en développement

21 02 06 - Intégration des questions de genre dans la coopération au développement

21 02 07 02 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté (VIH/sida, paludisme et tuberculose) dans les pays en développement

21 02 07 03 - Aide aux populations et soins de santé en matière de procréation

21 02 07 04 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté, autres que le VIH/sida, le paludisme et la tuberculose, dans les pays en développement

21 02 08 - Aide à l'éducation fondamentale dans les pays en développement

21 02 12 - Intégration des droits de l'enfant dans la coopération au développement

21 02 13 - Coopération décentralisée

21 02 14 - Constitution de capacités dans le domaine des technologies de l'information et des communications et dans le domaine de l'énergie durable

21 02 17 - Coopération culturelle avec les pays en développement

Etats ACP

21 03 01 — Aide programmable – États ACP

21 03 02 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — États ACP

21 03 03 — Stabex — États ACP

21 03 04 — Sysmin — États ACP

21 03 05 — Capitaux à risque — États ACP

21 03 06 — Bonifications d'intérêts — États ACP

21 03 07 — Aides d'urgence — États ACP

21 03 08 — Aides aux réfugiés — États ACP

21 03 09 — Aide programmable — Pays et territoires d'outre-mer (PTOM

21 03 10 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — PTOM

21 03 11 — Stabex — PTOM

21 03 12 — Sysmin — PTOM

21 03 13 — Capitaux à risque — PTOM

21 03 14 — Bonifications d'intérêts — PTOM

21 03 15 — Aides d'urgence — PTOM

21 03 16 — Aides aux réfugiés — PTOM

21 03 17 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD)

21 03 19 - Assistance aux producteurs traditionnels de rhum ACP dans les domaines du développement et de la diversification des marchés

21 03 20 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en voie de développement, notamment les Etats ACP

2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES

2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 44 229 millions d'euros en CE

2.2 Période d’application: 2007-2013

2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: (prix courant)

a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1)

Millions d'euros ( à la 3 e décimale)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 + suivantes | Total |

Crédits d'engagement | 2.364 | 5.770 | 6.169 | 6.621 | 6.917 | 7.172 | 7.446 | 42.459 |

Crédits de paiement | 284 | 1.283 | 2.608 | 3.801 | 4.942 | 5.831 | 23.710 | 42.459 |

b1) Assistance technique et administrative : personnel (cf. point 6.1.2)

Crédits d'engagement | 53 | 130 | 142 | 155 | 165 | 175 | 185 | 1.005 |

Crédits de paiement | 53 | 130 | 142 | 155 | 165 | 175 | 185 | 1.005 |

b2) Assistance technique et administrative : dépenses d’appui (DDA) (cf. point 6.1.2)

Crédits d'engagement | 45 | 111 | 115 | 121 | 124 | 124 | 125 | 765 |

Crédits de paiement | 45 | 111 | 115 | 121 | 124 | 124 | 125 | 765 |

Sous-total a+b |

Crédits d'engagement | 2.462 | 6.011 | 6.426 | 6.897 | 7.206 | 7.471 | 7.756 | 44.229 |

Crédits de paiement | 382 | 1.524 | 2.865 | 4.077 | 5.231 | 6.130 | 24.020 | 44.229 |

* “années suivantes” ne s’appliquent qu’aux paiements

c) Incidence financière globale des ressources humaines et autres dépenses de fonctionnement (cf. points 7.2 et 7.3)

CE/CP | 122 | 303 | 330 | 361 | 386 | 408 | 431 | 2.341 |

TOTAL a+b2+c |

Crédits d'engagement | 2.531 | 6.184 | 6.614 | 7.103 | 7.427 | 7.704 | 8.002 | 45.565 |

Crédits de paiement | 451 | 1.697 | 3.053 | 4.283 | 5.452 | 6.363 | 24.266 | 45.565 |

2.4 Compatibilité avec la programmation financière et les perspectives financières

Proposition compatible avec la programmation financière prévue pour la période 2007-2013.

2.5 Incidence financière sur les recettes

Aucune implication sur les recettes.

3. CARACTÉRISTIQUES BUDGÉTAIRES

Nature de la dépense | Nouvelle | Participation AELE | Participation pays candidats | Rubrique PF |

DNO | CD | OUI | NON | NON | 4 |

4. BASE JURIDIQUE

Articles 179 et 181a du traité instituant la Communauté européenne.

5. DESCRIPTION ET JUSTIFICATION

5.1 Nécessité d'une intervention communautaire

5.1.1 Objectifs poursuivis

Coopération avec les pays en voie de développement

Avec la politique extérieure et de sécurité commune, la politique commerciale et l’assistance humanitaire, la politique de développement de la Communauté est un domaine important des relations extérieures de l’Union européenne.

Les objectifs poursuivis par le financement d’activités de coopération au titre du présent Règlement sont ceux définis à l’article 177 du traité instituant la Communauté européenne, à savoir :

- le développement économique et social durable des pays en développement et plus particulièrement des plus défavorisés d'entre eux ;

- l'insertion harmonieuse et progressive des pays en développement dans l'économie mondiale ;

- la lutte contre la pauvreté dans les pays en développement.

En outre, la politique de la Communauté contribue à l'objectif général de développement et de consolidation de la démocratie et de l'État de droit, ainsi qu'à l'objectif du respect des droits de l'homme et des libertés fondamentales.

La déclaration conjointe du Conseil et de la Commission de novembre 2000[33] donne à la Communauté un encadrement général pour ses activités de coopération et ses partenariats avec les pays en développement ou en transition. C’est ainsi que le principal objectif de la politique de coopération au développement de la Communauté est de réduire et éventuellement d’éradiquer la pauvreté par un appui au développement économique, social et environnemental durable, par l’intégration progressive des pays en développement dans l’économie mondiale et par la lutte contre les inégalités. La promotion des droits de l’homme, de la démocratie, de l’Etat de Droit, et de la bonne gouvernance fait partie intégrante de la politique communautaire de développement. En outre, la Communauté encourage une plus grande participation des organisations non gouvernementales, des opérateurs économiques, et notamment du secteur privé, et des partenaires sociaux dans les processus de développement. La politique communautaire de développement contribue également aux objectifs internationaux approuvés dans le contexte des Nations Unies ou au sein d’autres organisations internationales compétentes.

Les objectifs de coopération de la Communauté sont inscrits dans les accords de coopération et de partenariat conclus entre la Communauté, ses Etats membres, et les pays et régions partenaires. Ils sont déclinés et adaptés en fonction des particularités régionales (les objectifs spécifiques par programme de coopération sont repris à la partie 5.2).

Les objectifs de la politique de développement de la Communauté sont notamment ancrés dans les engagements pris par 189 Etats membres des Nations Unies, y inclus tous les Etats membres de la Communauté, lors de l’assemblée du millénaire des Nations Unies en septembre 2000. Les Etats ont en effet convenu d’un ensemble d’objectifs, dénommés Objectifs du Millénaire pour le développement (OMD), et de cibles mesurables pour lutter contre la pauvreté, la faim, la maladie, l’analphabétisme, la dégradation de l’environnement et la discrimination à l’égard des femmes. La Déclaration du Millénaire a également énoncé dans ses grandes lignes un consensus sur la « marche à suivre » qui met l’accent plus résolument sur les droits de l’homme, la bonne gouvernance et la démocratie.

Objectifs du millénaire pour le développement devant être atteints d’ici 2015 :

- Réduire l’extrême pauvreté et la faim ;

- Assurer l’éducation primaire pour tous ;

- Promouvoir l’égalité entre les sexes et l’autonomisation des femmes ;

- Réduire la mortalité des moins de cinq ans ;

- Améliorer la santé maternelle ;

- Lutter contre le VIH/sida, le paludisme et d’autres maladies ;

- Assurer un environnement durable ;

- Développer un partenariat mondial pour le développement.

Atteindre les OMD dépendra largement des politiques mises en œuvre par les pays en voie de développement, mais aussi de l’augmentation des ressources allouées à la coopération au développement, de l’amélioration de l’efficacité de l’aide et de la mise en place d’un système commercial et financier multilatéral ouvert.

Lors de la Conférence internationale sur le financement du développement qui a eu lieu à Monterrey (Mexique) en mars 2002, les pays développés et les pays en développement ont commencé d’allouer des ressources et de prévoir des interventions conformément aux engagements du millénaire. C’est ainsi que les réformes politiques et économiques soutenues par les pays en développement devaient être appuyées par un apport direct du monde développé sous forme d’aide, d’échanges commerciaux, d’allègement de la dette et d’investissements.

Les engagements de Barcelone[34] qui définissent la contribution de l’Union européenne au consensus de Monterrey engagent notamment la Communauté et ses Etats membres à : accroître substantiellement leur aide officiel au développement, renforcer la coordination des politiques et l’harmonisation des procédures, délier plus avant leur aide, accroître l’aide liée au commerce, encourager le règlement de la question des biens publics mondiaux, poursuivre l’examen de sources de financement novatrices, favoriser certaines reformes des systèmes financiers internationaux et tendre vers l’établissement d’un niveau soutenable d’endettement, dans le cadre de l’initiative PPTE. Ces engagements contribuent donc à définir le cadre général de la politique de développement communautaire, ses objectifs et ses modalités de mise en œuvre.

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, including where appropriate through election observation and assistance, and developing and consolidating the rule of law and good governance.

Coopération avec les pays industrialisés

The objectives pursued are essentially based on joint policy statements and instruments (joint political Declarations, Action Plans, Framework Agreements, New Transatlantic and Partnership Agendas…) between the European Union and the partner countries concerned.

Cooperation initiatives with industrialised non-member countries, by providing an underpinning of concrete activities for the bilateral dialogues, aim to contribute to the creation of a more favourable environment for the conduct and development of political, economic and trade relations between the European Union and these partner countries, thus building stronger bilateral links in all relevant areas. This includes the improvement of market access and business opportunities for European Union industry on those markets.

Cooperation objectives with industrialised countries relate more particularly to four main action fields: promoting peace, security, democracy and development in the world; strengthening bilateral economic and trade relations and contributing to the expansion of world trade and economy; responding to global and societal challenges; building bridges between people and cultures.

Multilateral and other cooperation as external aspects of internal policies

5.1.2 Dispositions prises relevant de l’évaluation ex ante

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[35]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

5.1.3 Dispositions prises à la suite de l’évaluation ex post

While the diversity of evaluations undertaken during the last five years to a large extent precludes the definition of any single overarching finding, the various sets of results available continue to isolate a cluster of key issues.

These results underline the fact that clearly-defined and realistic objectives, associated with agreed criteria for success, remain of great importance for the successful implementation of external assistance. At the same time, sensitivity to possible changes in the circumstances and capacity of partner organisations will be nurtured through appropriate institutional support, policy dialogue and technical assistance.

Coherent and comprehensive approaches will be formulated, embracing an array of means of interventions allowing for flexible planning and rapid delivery in response to any specific in-country situation.

Sound policy and methodological frameworks following the highest international standards will be translated into clear and realistic targets applying leaner procedures. Implementation will take full advantage of the devolution process to ensure optimal management capacity and information systems. At the ex-ante or feasibility stage, consideration of the full range of alternative choices of approach will be undertaken, including reflection on the most appropriate instruments and conditions for assistance, and favouring rapid and simple instruments for administration and operative management.

First positive results and the soundness of proposed improvements were evidenced through the latest evaluation reports.

5.2 Actions envisagées et modalités de l'intervention budgétaire

Afrique Sub-saharienne, Caraïbes, Pacifique et Océan Indien (ACP)

Populations visées

The ACP regroup 78 developing countries (76 countries covered by the EDF plus South Africa and East Timor) with a total population of 700 million. 42 of these countries are least developed countries and close from 50% of the ACP population lives with less than 1 USD per day.

Objectifs spécifiques

This programme is designated to finance cooperation activities at country, regional and at all ACP levels aimed at reducing poverty, promoting sustainable development, addressing in a balanced and integrated manner social, economic and environmental objectives, and the progressive integration of the ACP countries into the world economy. The programmes will be designed according to the approach and principles defined in the ACP-EC Partnership Agreement signed in Cotonou in June 2000. They will contribute to the achievement of the Millennium Development Goals and will be based on and promote the respect for all human rights and fundamental freedoms, democracy based on the rule of law and transparent and accountable governance. The policy co-operation framework between the European Union and South Africa is set out in the Bi-Lateral Trade, Development and Cooperation Agreement (TDCA) which came into full force on 1 May 2004 as well as in the ACP-EC Partnership Agreement, to which South Africa is a Party as qualified in Protocol N°3.

Mesures à prendre

The co-operation programmes shall be tailored to each country’s and region’s circumstances, shall promote local ownership and the involvement of non state actors in the development process.

Interventions will be made in the form of grant subsidy with direct budget support and sector-specific programme aid as preferred intervention tools, or in the form of risk capital and loans managed by the European Investment Bank.

The priorities will be discussed with each partner government and with each partner regional organisation. They will be agreed upon in the form of Country Strategy Papers and Regional Strategy Papers that shall be coherent with the national and regional development and poverty reduction strategy papers and complementary to other donor interventions, in particular from Member states. These strategy papers will be operationalised through National and Regional Indicative five-year programmes to be signed by both parties. Those indicative programmes will define the focal sectors for Community interventions in line with the Joint Declaration by the Council and the Commission of November 2000 on the European Community’s Development Policy, as well as a number of non focal areas for co-operation, taking into account cross-cutting issues. They will include a set of overall and sector-specific objectively measurable performance indicators related to the achievement of the Millennium Development Goals. The financial envelopes for each indicative programme will be defined on the basis of both needs and performance indicators and may be revised on the basis of periodic assessments of performance.

Moyen-orient(Est du Jourdain : Irak, Pays du Golfe, Yémen, Iran)

Populations visées

The population of the countries belonging to the Gulf Cooperation Council, Iran, Iraq and Yemen is likely to benefit under this Regulation.

Objectifs spécifiques

The major objectives for European Community co-operation with the Countries of East of Jordan are:

- Contribute to peace and security in the region and globally, through a broadening of Community engagement with the region;

- Promote the sustainable development of the less prosperous countries of the region, addressing the root causes of poverty;

- Contribute to the protection of human rights and to the spreading of democracy, good governance and the rule of law;

- Support reforms in the region

- Support domestic efforts in areas such as fight against organized crime, drugs trafficking, terrorism and non proliferation;

- Further strengthen mutual trade and investment flows with the region, and support trade related assistance with particular attention to the DDA and WTO implementation issues;

- Promote regional cooperation.

Mesures à prendre

Measures receiving Community support shall include, inter alia: support to reconstruction in Iraq in line with Commission's communications, support fight against all forms of trafficking, money laundering, organized crime, terrorism and non proliferation; supporting the development of network links to the EU, particularly for oil and gaz, support the implementation of the EU-GCC Free trade agreement (to be concluded in the near term); support to human rights and democracy programmes; support for programmes on environmental protection and sustainable management of natural resources; support for institutional, legal and administrative reforms; support to development of trade and investment; measures to improve governance and rule of law; support to higher education systems; support to policy reforms; support to poverty alleviation programmes in Yemen.

Amérique Latine

Populations visées

The entire population (500 million) in Latin America is likely to benefit under this Regulation.

Objectifs spécifiques

Community cooperation shall in particular pursue the following specific objectives:

- Promoting sustainable development addressing in a balanced and integrated manner social, economic and environmental objectives and promote harmonious and progressive integration and participation in the world economy;

- Increasing social cohesion by reducing poverty, exclusion and inequality;

- Promoting, democracy, rule of law and respect for human rights;

- Favouring regional integration in Latin America, and support the development of closer relations between Latin American partners and the European Union;

- Support trade related assistance with particular attention to the DDA and WTO implementation issues;

- Supporting rehabilitation, reconstruction and aid to uprooted people, with particular attention to the transition between emergency and development.

Mesures à prendre

Measures receiving Community support could relate inter alia to local and rural development, food aid, environmental protection and sustainable management of natural resources, trade assistance with particular attention for the DDA, fiscal and social policies and social sectors such as health and education and private sector. Special attention will be paid to promoting the transfer of European Union experience in the social and fiscal fields. Intra regional and bi-regional cooperation in the social and environmental fields will be encouraged. Assistance shall be provided to strengthening the institutional and legislative framework in particular to underpin democratic institutions, public administration, justice administration, and also to deal with threats to security such terrorism and organized crime. Measures could concern the management of asylum and migration flows. Assistance shall be provided to regional integration processes in Latin America, including, trade, institutional, customs and other aspects of regional integration. Closer relations between societies from both regions will be promoted through decentralised programmes.

Community cooperation shall also support sectors included in agreements with partner countries

Asie

Populations visées

The entire populations of developing countries in Asia are likely to benefit under this Regulation.

Objectifs spécifiques

The European Commission co-operation with Asia is based on Commission Communication: “Europe and Asia: a strategic framework for enhanced partnership”[36].

This Communication defines 6 major objectives for European Community co-operation with Asia, namely to:

- Contribute to peace and security in the region and globally, through a broadening of Community engagement with the region;

- Further strengthen mutual trade and investment flows with the region, and support trade related assistance with particular attention to the DDA and WTO implementation issues;

- Promote the sustainable development of the less prosperous countries of the region, addressing the root causes of poverty;

- Contribute to the protection of human rights and to the spreading of democracy, good governance and the rule of law;

- Build global partnerships and alliances with Asian countries, in appropriate international fora, to help address both the challenges and the opportunities offered by globalisation and to strengthen joint efforts on global environmental and security issues;

- Help strengthen mutual awareness and exchanges.

This global, Asia-wide strategy has been complemented by subsequent strategies at sub-regional and country level, notably for South East Asia[37], China[38] and India[39].

Supporting rehabilitation, reconstruction and aid to uprooted people, with particular attention to the transition between emergency and development, constitutes another objective of assistance to Asia.

Mesures à prendre

Measures receiving Community support shall include, inter alia: social services (health, education), whenever possible through sector-wide approaches, contributing to improving social cohesion; institution building measures notably in the areas of trade related technical assistance, with particular attention for the DDA, and the judiciary; measures in support of economic cooperation with an efficient private sector able to operate according to the global trade rules and the principles of a market economy; measures supporting environmental protection, sustainable management of natural resources, rural development and food security; measures to promote good governance, the rule of law and respect for human rights and democratisation; management of asylum and migration flows; measures addressing security issues, such as the fight against trafficking, crime, and terrorism; measures contributing to the development of media and communication sectors; statistical cooperation; measures supporting regional integration; support to cultural cooperation and higher education exchanges; measures to improve mutual awareness and visibility, measures aimed at supporting and assisting uprooted people.

Community cooperation shall also support sectors included in agreements with partner countries.

Asie Centrale

Populations visées

The entire population of Kazakhstan, Kyrgyzstan, Uzbekistan, Tajikistan and Turkmenistan is likely to benefit under this Regulation.

Objectifs spécifiques

The major objectives for European Community co-operation with the Countries of Central Asia are:

- Contribute to peace and security in the region and globally, through a broadening of Community engagement with the region;

- Promote the sustainable development of the less prosperous countries of the region, addressing the root causes of poverty;

- Contribute to the protection of human rights and to the spreading of democracy, good governance and the rule of law;

- Promote regional cooperation in areas such as protection of the environment, management of natural resources; fight against organized crime, drugs trafficking and terrorism;

- Further strengthen mutual trade and investment flows with the region, and support trade related assistance with particular attention to the DDA and WTO implementation issues.

Mesures à prendre

Measures receiving Community support shall include, inter alia: support to border management, fight against all forms of trafficking, money laundering and organized crime; supporting the development of network links to the EU, particularly for oil and gaz, and to pan-European transport corridors; supporting programmes on environmental protection and sustainable management of natural resources; support for institutional, legal and administrative reforms; support to development of trade and investment; measures to improve governance and rule of law; support to higher education systems; support to policy reforms in public finances, agriculture and social protection; support to poverty alleviation programmes.

Initiatives globales et horizontales pour le développement et les aspects externes des politiques internes

Populations visées

The target populations vary according to the type of thematic programme. Some foresee a global outreach, eg protection of the global environment, others are specifically targeted at the most vulnerable segments of populations in developing countries, e.g. women and children, the rural poor, ill people, etc. Objectives and actions related to innovative approaches and promotion of the non-state actor dimension are targeted at NGOs, decentralised government structures in recipient countries, the private sector, trade unions, universities, foundations and research institutes as well as the populations, which ultimately benefit from their initiatives. The European Union population is a target for awareness-raising on development coopera