[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, xxx

COM (2005) yyy konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU IN EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Okrepitev odzivanja EU na nesreče in krizne razmere v tretjih državah

UVOD

To sporočilo je del odziva Komisije na akcijski načrt EU, ki ga je predstavilo luksemburško predsedstvo na Svetu za splošne zadeve in zunanje odnose (GAERC) 31. januarja 2005 po cunamijih 26. decembra 2004.

Odziv Evrope na nesrečo, ki jo je povzročil cunami, je bil takojšen in velikodušen. Evropska skupnost je igrala pomembno vlogo v teh prizadevanjih. Njen odziv je opozoril na pomembnost in obseg skupnih virov, ki jih Unija lahko črpa iz programov Skupnosti in bilateralnih programov, kot tudi iz svojih novih vojaških zmogljivosti, ter obenem jasno ponazoriloperativno in politično celovitost pripravljenosti in odzivanja na nesreče in krizne razmere.

Akcijski načrt predsedstva obravnava tri glavna vprašanja:

- ukrepe za obravnavo potreb regij, ki so jih prizadeli cunamiji;

- ukrepe za izboljšanje odzivnih zmogljivosti EU, njene notranje usklajenosti in učinkovitosti;

- ukrepe za izboljšanje preprečevanja, zgodnjega opozarjanja in pripravljenosti na prihodnje nesreče.

Predsednik Komisije se je odzval na akcijski načrt EU na zasedanju GAERC s poročilom o finančni pomoči Skupnosti regijam, ki so jih prizadeli cunamiji in z načrtom za dolgoročen razvoj zmogljivosti Unije za predvidevanje prihodnjih nesreč in kriznih razmer in odzivanje nanje. Sporočilo se nanaša na ta načrt.

Sporočilo vsebuje dve prilogi. Prva priloga je dopolnjeno poročilo o ukrepih Komisije za obravnavo potreb območij, ki jih je prizadel cunami v Indijskem oceanu. Opisuje njen program človekoljubne pomoči, vreden 103 milijone evrov, program dolgoročne obnove, vreden 350 milijonov evrov, in številne spremljajoče ukrepe, vključno s trgovinskimi koncesijami in dejavnostmi Evropske investicijske banke.

Druga priloga ponazarja vrsto instrumentov in programov Skupnosti, ki prispevajo k zgodnjemu opozarjanju in pripravljenosti na nesreče po vsem svetu.

ZAGOTAVLJANJE USKLAJENEGA IN UčINKOVITEGA ODZIVANJA

Skupnost je za svoje zunanje ukrepanje razvila številne posebne instrumente. Ti ustrezajo različnim usmeritvam in nalogam: humanitarnim, stabilizacijskim, obnovitvenim in trajnostnim razvojnim ciljem, ekonomskemu sodelovanju in temeljnim pravicam. Odziv Skupnosti na cunami je pokazal, da ima ta na voljo številne instrumente za soočanje z nesrečami in kriznimi razmerami. Izkazalo se je, da je mogoče na usklajen način poleg ustreznih zunanjih instrumentov mobilizirati tudi veliko notranjih političnih instrumentov za okrepitev celovitega odziva. Ti ne vključujejo le mehanizma Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite, pač pa tudi programe na področju raziskovanja, informacijske družbe in pravosodja, svobode in varnosti ter ribištva. Moč odzivanja Skupnosti je v njeni sposobnosti povezati zmogljivosti v okviru njenih notranjih politik z ukrepi, sprejetimi na podlagi specializiranih instrumentov za zunanje ukrepanje.

Dodatno razsežnost predstavljajo vojaške in civilne zmogljivosti, ki se razvijajo v okviru skupne zunanje in varnostne politike.

Ta raznolikost zmogljivosti je ena izmed prednosti Unije. Dvojen izziv predstavlja zagotovitev učinkovitega, hitrega in prožnega odziva v izrednih razmerah ter mobilizacija in razvoj teh virov na usklajen način ter okrepitev njihovih prednostih.

Skupen cilj ukrepov, določenih v tem sporočilu, je pospeševanje učinkovitosti, skladnosti in koordinacije med različnimi instrumenti zunanje politike Unije v primeru nesreč in kriznih razmer ter ohranjanje njihovih različnih nalog in zlasti tako imenovanega „humanitarnega prostora“[1]. Namenjeni so zagotovitvi, da Komisija lahko:

- učinkovito prispeva k razvoju politik in praks na ravni EU, ki so povezane z odzivanjem na nesreče in krizne razmere;

- podpira izboljšano operativno koordinacijo med Komisijo, državami članicami ter generalnim sekretariatom Sveta;

- obravnava večje vrzeli v administrativnih zmogljivostih;

- prispeva h krepitvi širšega mednarodnega okvira za odzivanje na nesreče in krizne razmere.

EU je že ustanovila številne pomembne forume, znotraj katerih lahko obravnava vprašanja politične in operativne usklajenosti pri nesrečah in v kriznih razmerah, oziroma oblikuje vzorce za nadaljevanje takšnega dela. Forumi vključujejo vsakoletno razpravo v okviru GAERC o učinkovitosti zunanjega delovanja EU, program izvajanja „ obvez iz Barcelone“[2] o usklajevanju politik in postopkov za zunanjo pomoč, tekoče razmisleke med Komisijo in državami članicami o kakovosti človekoljubne pomoči EU in strateške načrte, ki jih bo razvila civilno-vojaška celica. Komisija bo imela močno vlogo na teh forumih, pa tudi pri Odboru za razvojno pomoč OECD in na mednarodnih srečanjih na temo dobrega humanitarnega donatorstva.

OKREPITEV ODZIVNIH ZMOGLJIVOSTI UNIJE – IZBOLJšANJE OBSTOJEčIH INSTRUMENTOV, NJIHOVE UčINKOVITOSTI IN SKLADNOSTI

Glavni instrumenti za takojšen odziv EU na nesreče ostajajo človekoljubna pomoč Skupnosti, zagotovljena z Uredbo Sveta (ES) 1257/96, in zmogljivosti držav članic, mobilizirane v okviru mehanizma Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite. Vojaške zmogljivosti EU lahko dopolnijo in okrepijo zagotavljanje pomoči v okviru obeh mehanizmov. Prav tako so trenutno v pripravi strateški načrti za tako imenovane človekoljubne naloge „Petersberg“, ki uporabljajo tako civilne kot vojaške zmogljivosti.

Tem instrumentom sledi kratkoročna in srednjeročna pomoč ES pri nesrečah in v kriznih razmerah, v skladu z mehanizmom za hitro ukrepanje[3] in njegovimi osrednjimi programi zunanje pomoči. Natančno zaporedje izvajanja te pomoči je odvisno od narave dogodka, obenem pa so lahko številni civilni in vojaški akterji v vsakem trenutku prisotni na terenu.

To poglavje določa ukrepe za okrepitev obstoječih instrumentov Skupnosti ter njihovo povezavo in skladnost s širšim EU in mednarodnim odzivom.

Človekoljubna pomoč

Edini cilj človekoljubne pomoči Skupnosti je preprečiti ali olajšati človeško trpljenje. Človekoljubno odzivanje Skupnosti je določeno le s potrebami žrtev in ne temelji na oziroma ni predmet političnih presoj. Pomoč je zagotovljena v skladu z mednarodnim humanitarnim zakonom ter humanitarnimi načeli nevtralnosti, nepristranskosti in nediskriminatornosti. Ta ustaljena načela so zdaj podprta z Ustavno pogodbo. So glavni operativni elementi za učinkovito pomoč ter za varnost in zaščito humanitarnih delavcev in žrtev.

Cunami je pokazal vrednost vojaških logističnih sredstev pri dopolnjevanju in podpori humanitarnih organizacij, katerih zmogljivosti za reševanje in dostavljanje pomoči so izčrpane ali nezadostne. Vsekakor pa je potrebno zagotoviti, da vsaka humanitarna operacija, pri kateri se uporabijo vojaška sredstva, obdrži svoj civilni in nepristranski značaj. To je zlasti pomembno pri obsežnih izrednih razmerah[4], kjer se je nujno izogibati mešanju vlog med vojaškimi in humanitarnimi akterji. Zaradi tega in zaradi ohranitve nevtralnosti „humanitarnega prostora“ posveča Komisija veliko pozornost skladnosti s smernicami ZN za uporabo vojaških in civilnih obrambnih sredstev v humanitarnih operacijah[5] v konfliktnih in nekonfliktnih situacijah. Te mednarodno sprejete smernice zagotavljajo mobilizacijo vojaških sredstev za humanitarne operacije in nujno zaščito na prošnjo in v tesnem sodelovanju s civilnimi humanitarnimi udeleženci. Te smernice so prav tako glavni operativni elementi pri zagotavljanju varnosti in zaščite humanitarnih delavcev in žrtev.

Komisija prepoznava in podpira glavno vlogo ZN pri koordiniranju mednarodnih humanitarnih prizadevanj.

Komisija bo sodelovala s civilno-vojaško celico Sveta, da bi zagotovila dosledno upoštevanje teh načel in smernic v vseh ustreznih strateških načrtih celice.

Izboljšanje pripravljenosti

Humanitarna pomoč Skupnosti se izvaja predvsem preko specializiranih agencij Združenih narodov, organizacij Rdečega križa in evropskih nevladnih organizacij. Veliko teh organizacij deluje v okviru mednarodnega mandata in veljajo za vodilne na svojih področjih[6].

Partnerstva Evropskega urada za humanitarno pomoč (ECHO) s temi organizacijami krepijo zmogljivost hitrega odzivanja Skupnosti na nenadne nesreče. Njena prisotnost v okoli 70 državah po vsem svetu, njeno osredotočanje na ranljive države in njeni hitri postopki financiranja, ki omogočajo sprejem nujnih odločitev glede financiranja v prvih urah kriznih razmer, pomenijo, da je Skupnost prvi donator v nenadnih nesrečah.

Komisija bo krepila zagotovitvene zmogljivosti večjih partnerjev s pomočjo ukrepov za finančno pripravljenost, zlasti predhodno pripravo nujnih potrebščin za takojšno pomoč. Komisija že financira UNICEF-ove predhodne priprave pošiljk osnovnih nujnih potrebščin v regionalnih središčih in njegovo pripravo odzivnih načrtov v 16 ranljivih državah, ter ima podoben program kot WHO. Trenutno potekajo pogovori o razširitvi teh programov na mednarodno zvezo Rdečega križa, kot tudi na druge mednarodne nevladne organizacije. Prav tako ocenjuje možnosti okrepitve logističnih zmogljivosti svojih izvajalskih partnerjev – zlasti zračnega prometa – da bi izboljšala hitro razvrstitev osebja in pomoči.

Izboljšanje zmogljivosti za hitre analize in ocenitev

V primeru velike nesreče sta dobra koordinacija ter zanesljiva in hitra ocena potreb glavna dejavnika pri učinkovitosti humanitarnega odziva. Komisija bo zato povečala svoje ocenjevalne zmogljivosti na podlagi že obstoječe mreže 69 strokovnjakov za humanitarno pomoč in 250 lokalnih sodelavcev, ki so nastanjeni v regionalnih področnih uradih po vsem svetu. Ti strokovnjaki so specializirani za ključna področja humanitarne pomoči (v zvezi z zdravjem, vodo in sanitarijami, preskrbo hrane, zavetišči in nastanitvijo) in so lahko že zdaj v 24 urah na prizorišču katere koli nesreče. Izboljšala bo interoperabilnost ocenjevalnih zmogljivosti EU s sistemi ZN in Rdečega Križa. Podpirala bo vodilno vlogo ZN pri koordinaciji odzivanja na nesreče.

Sprejeti bodo naslednji konkretni ukrepi:

- postopno povečevanje števila strokovnjakov, nastanjenih na terenu, z 69 na 150;

- usposabljanje strokovnjakov za metodologije ocenjevanja in koordinacije v okviru UNDAC[7] Urada ZN za koordinacijo humanitarnih zadev (OCHA) in FACT[8] Rdečega križa, da bi razvili sinergije in zagotovili medsebojno sodelovanje pri izvajanju ocenjevanja potreb;

- razvoj zmogljivosti, predhodno pripravljenih na ravni regionalnih področnih uradov ECHO , ki omogočajo razvrstitev specializiranih multisektorskih skupin za izredne razmere v 24 urah.

Financiranje je vzpostavljeno in zaposlovanje kadrov za začetno zvišanje števila strokovnjakov na 100 že poteka. Ko bodo vsi nameščeni, bo ECHO ponovno ocenil delovanje mreže, preden bo izpeljal naslednjo nalogo za okrepitev.

Okrepitev zmogljivosti ZN za hitro ocenjevanje in interoperabilnost skupin

EU priznava vodilno vlogo OCHA v koordinaciji pri nesrečah in akcijski načrt po cunamiju EU upravičeno poudarja željo po „medoperativnosti“ z ZN. Poleg ukrepov, opisanih zgoraj, Komisija neposredno podpira zmogljivosti OCHA za koordinacijo s finančno pomočjo in tehničnim sodelovanjem s Skupnim raziskovalnim središčem ES. Prav tako financira nastajanje priročnika v okviru OCHA o izvajanju smernic o uporabi vojaških sredstev v humanitarnih operacijah.

Evropska prostovoljna služba za humanitarno pomoč

Akcijski načrt EU je pozval k razmisleku o ustanovitvi prostovoljne službe za humanitarno pomoč. To ustreza določbam, predvidenim v Ustavni pogodbi, v zvezi s prostovoljno službo za humanitarno pomoč[9].

Komisija je sprožila študijo o obstoječih humanitarnih prostovoljnih mačrtih (npr. glede prostovoljcev EU, prostovoljcev Rdečega križa). Študija bo pomagala določiti skupne značilnosti in najboljše prakse. Oblikovala bo priporočila za možno podporo ES za usposabljanje prostovoljcev in seznam usposobljenih prostovoljcev v okviru EU, ki bodo humanitarnim organizacijam na voljo takoj.

Izboljševanje skladnosti celotnega humanitarnega odzivanja EU

Okrepljena koordinacija med humanitarno pomočjo Skupnosti in bilateralno pomočjo držav članic EU pri odzivanju na nesreče in krizne razmere bi bila koristna za vse. Standardiziran in realnočasoven prenos informacij je ključnega pomena pri odločanju v hitro razvijajočih se situacijah. Komisija zato predlaga naslednje konkretne ukrepe, ki bi jih bilo mogoče hitro izvesti:

- razviti mrežo informacijskih točk nujne humanitarne pomoči;

- izboljšati obstoječ sistem humanitarnega poročanja EU (tako imenovani „14-točkovni“sistem), ga uskladiti s sistemom za sledenje financ UNOCHA in izboljšati njegovo uporabo s strani držav članic;

- dati državam članicam na razpolago strokovnjake za humanitarno pomoč na terenu, za svetovanje in pomoč pri zagotavljanju bilateralne humanitarne pomoči in za lažjo koordinacijo pomoči Skupnosti in držav članic na tem področju.

Mehanizem za sodelovanje na področju civilne zaščite

Mehanizem Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite olajšuje mobilizacijo specializiranih virov držav članic za pomoč pri nesrečah znotraj in zunaj EU. Posegi zunaj EU so lahko izvedeni avtonomno ali kot pomoč pri postopku, ki ga vodi mednarodna organizacija. [10] Komisija in predsedstvo EU, ki tesno sodelujeta, bosta zagotovila koordinacijo dejavnosti zunaj EU.

Ukrepi za okrepitev odzivnih zmogljivosti mehanizma morajo upoštevati to dvojno vlogo. Ti ukrepi so podrobneje predstavljeni v sporočilu Komisije „Izboljšanje mehanizma za krepitev sodelovanja na področju civilne zaščite“[11]. Še več, razvoj delovanja mehanizma v tretjih državah mora dosledno upoštevati naloge drugih mednarodnih organizacij in obstoječih mednarodnih mehanizmov koordinacije.

Takojšnje delovanje bo osredotočeno na izboljšanje mehanizma in povečanje vpliva njegove pomoči znotraj obstoječega pravnega okvira. Komisija predlaga:

- zagotovitev celovitega izvajanja sporazuma z OCHA ZN, da bi se čim bolj povečala uporaba razpoložljivih virov in bi se zagotovil koordiniran odziv na nesreče v tretjih državah;

- olajšanje pripravljenosti s pomočjo nadaljnjega usposabljanja in vaj. Treba je hitro nadaljevati z ocenjevanjem zmogljivosti EU za civilno zaščito, s polnim sodelovanjem vseh držav članic;

- razvoj modularnega pristopa, temelječega na nacionalnih, hitro razvijajočih se modulih civilne zaščite; kjer so ti moduli namenjeni uporabi v tretjih državah, je treba nameniti pozornost njihovi povezljivosti z moduli, ki se razvijajo v okviru UNOCHA;

- okrepitev povezav med mehanizmi in sistemi za zgodnje opozarjanje ter okrepitev analitičnih in načrtovalnih zmogljivosti Centra Komisije za spremljanje in informiranje (MIC). To bo obsegalo tudi okrepitev povezave s sistemom opozarjanjaorila in odgovornosti UNDAC in virtualnim operativnokoordinacijskim središčem na terenu (OSSOC);

- okrepitev ocenjevanja posebnih potreb civilne zaščite na terenu in izboljšati koordinacijske zmogljivosti za razvrstitev sredstev EU za civilno zaščito, ob polnem sodelovanju z drugimi udeleženci;

- izboljšanje dostopa do vojaških sredstev EU za pomoč ob nesrečah s pomočjo boljše uporabe podatkov EU o vojaških sredstvih, razvoja posebnih načrtovalnih scenarijev s civilno-vojaško celico in vzpostavitev operativnih postopkov z vojaškim osebjem EU;

- zagotovitev financiranja prevoznih stroškov.

Dolgoročno se lahko predvidijo bolj ambiciozne in strukturne reforme mehanizmov, podprte z večjimi finančnimi viri, ki jih predlaga Komisija v skladu z novimi finančnimi načrti[12]. Rezultat bo močnejša zmogljivost civilne zaščite na ravni EU, pri čemer bo treba:

- povečati zmogljivosti civilne zaščite, na voljo za pomoč na ravni EU;

- omogočiti Komisiji, da obvešča tretje države o možnosti zaprositi za pomoč vedno, ko obstaja potreba za pomoč civilne zaščite;

- razviti pomožne module, nameščene v državah članicah, za takojšnjo razporeditev v primeru prošnje za pomoč;

- zagotoviti finančno pomoč MIC-u za najem opreme, potrebne za zagotovitev hitrega evropskega odziva in ki je ni mogoče pridobiti v državah članicah ali iz drugih virov, ter istočasno krepiti povezave s skupnim logističnim središčem ZN;

- spodbujati mednarodno koordinacijo pri odzivanju na nesreče.

Pomoč pri sanaciji, obnovi in razvoju

Humanitarna pomoč in civilna zaščita, pa tudi učinkovitost srednjeročne pomoči EU pri nesrečah, kriznih razmerah in obnovi so odvisne od zgodnjega dostopa do kakovostne ocene potreb in od prožnosti pri izvajalskih zmogljivostih za pravočasno ukrepanje.

Ob upoštevanju tega bo Komisija ustanovila ocenjevalne in načrtovalne skupine. Te bodo združevale pisarniške delavce in področne strokovnjake iz Komisije ter njenih 130 delegacij. Skupine bi bile pripravljene na hitro mobilizacijo za misije, trajajoče do enega meseca in bi se lahko posvetovale z zunanjimi strokovnjaki. Spodbujalo bi se sodelovanje držav članic.

Ocenjevalne skupine bi imele številne različne vloge glede na značaj kriznih razmer in odzivno stopnjo, predvideno s strani Skupnosti, vključujoč:

- prispevanje k multilateralnemu ocenjevanju potreb, izvedenem s strani Svetovne banke ali ZN;

- načrtovanje in podrobno opredelitev projekta za financiranje nujne pomoči s strani ES v kriznih razmerah in pri obnovi;

- vključitev trajnih razvojnih ciljev in strategij v načrtovanje nujne pomoči za zagotovitev kar najbolj celovitega prehoda med nujno sanacijo in obnovitveno pomočjo ter dolgoročno razvojno fazo.

- prispevanje k preučevanju dejanskega stanja CFSP, ki ga organizira sekretariat Sveta.

Za ustanovitev teh skupin so potrebni številni praktični koraki:

- oblikovanje seznama notranjih strokovnih znanj;

- razvoj skupnega programa usposabljanja;

- sprejem ukrepov za zagotovitev takojšnje ločitve osebja od njihovih funkcij za hitro mobilizacijo.

Pri načrtovanju odzivanja na nesreče in krizne razmere, bi bila Komisiji v veliko pomoč priprava skupne in merodajne analize situacije na terenu, skupaj z državami članicami in generalnim sekretariatom Sveta. Ta bi potem lahko bila uporabljena za sprejemanje odločitev glede na ustrezne prednostne naloge za Skupnost, CFSP in bilateralne programe pomoči. V izhodišču se bodo iskale možnosti za skupno ocenitev s kolegi iz generalnega sekretariata Sveta.

Poleg tega bo potrebno v kratkem uveljaviti ukrepe za okrepitev izvajalskih sposobnosti delegacij.

Krepitev povezav med programi Skupnosti ter med civilnimi in vojaškimi zmogljivostmi EU

Civilno-vojaška načrtovalna celica bo imela pomemben vpliv na razvoj odzivanja EU na krizne razmere. Glede na širino izkušenj, ki jih ima Komisija z upravljanjem ukrepov za pomoč in stabilizacijo razmer po sporih ter obseg virov Komisije, ustreznih za krizne situacije, je pomembno, da Komisija v polni meri prispeva k delu celice.

Zato bo Komisija imenovala v civilno-vojaško celico uradnike za zvezo. Njihove glavne naloge bodo spodbujanje skladnosti med načrtovalnimi predpostavkami ES in ukrepi CFSP, določitev praktičnih ureditev za uporabo vojaških sredstev v podporo civilnim programom Skupnosti in zagotovitev, da bodo zgoraj navedeni razmisleki v zvezi s humanitarnimi operacijami in ohranitvijo „humanitarnega prostora“ lahko ustrezno upoštevane. Uradniki za zvezo bi k humanitarni pomoči in odzivanju na nesreče prispevali strokovno znanje in vodenje obnovitvene pomoči. Bili bi popolnoma vključeni v dnevno delo celice, obenem pa bi poročali službam Komisije.

3.5 Dobro finančno poslovanje

V prihodnjih pregledih finančnih uredb bodo podani predlogi, kako najbolje uskladiti potrebe po prožni in hitri pomoči v kriznih razmerah in pri nesrečah z zahtevami po dobrem finančnem poslovanju in javnem naročanju. Komisija bo prav tako še naprej razvijala svoje nadzorne in spremljevalne mehanizme, da bi zagotovila dobro in učinkovito finančno poslovanje Komisije za pomoč v kriznih razmerah in pri nesrečah. Z upoštevanjem tega se bosta izboljšala sodelovanje in izmenjava informacij z drugimi donatorji .

POVEZOVANJE SREDSTEV Z AMBICIJAMI – POMEMBNI STRUKTURNI UKREPI

Izhodišče za izboljšano načrtovanje, koordinacijo in skladnost

Predsednik Komisije je na zasedanju GAERC 31. januarja napovedal osnovanje preproste, vendar učinkovite platforme za izboljšanje realnočasovne koordinacije politik znotraj njenih služb, kadar se srečuje s kriznimi situacijami zunaj Evropske Unije. S tem bi prav tako okrepili in uskladili pretok informacij za tiste, ki sprejemajo odločitve, poskušali povečati sinergije in komplementarnost med različnimi instrumenti Skupnosti, mobiliziranimi pri odzivanju na nesreče in krizne razmere, ter podprli delo geografskih služb. Težilo bi se k izboljšanju komunikacijskih kanalov z državami članicami in sekretariatom Sveta. Platforma bo prav tako utrdila in okrepila sektorsko politiko Komisije, specializirano za odzivanje na nesreče in krizne razmere v tretjih državah[13].

Komisija bo stremela tudi k okrepitvi sodelovanja z generalnim sekretariatom Sveta s:

- predstavitvijo predlogov za izboljšanje delovanja koordinacijskih skupin za odzivanje v kriznih razmerah, predvidenih v postopkih kriznega upravljanja EU , ki jih je potrdil politično-varnostni odbor februarja 2003;

- izboljšanjem izmenjave informacij s skupnim situacijskim središčem in skupno uporabo ustreznih zmogljivosti Komisije[14].

Za izboljšanje kroženja informacij o pomoči Skupnosti in bilateralni nujni pomoči, bo Komisija:

- pripravila predloge za vzpostavitev stalnega sistema informacijskih točk v organizacijah držav članic za obnovitveno pomoč, na podlagi pooblastila, ki ga je Komisija že dobila za ustanovitev klirinških hiš za Irak in pomoč po cunamijih.

Logistika in javna naročila

Sposobnost EU, da ustanovi kompleksne misije kot odgovor na nesreče ali krizne razmere, zahteva močne logistične, telekomunikacijske in varnostne zmogljivosti, zmogljivosti javnih naročil ter administrativno in finančno podporo.

Potreba po teh zmogljivostih pa ni omejena le na krizne situacije. Pomembni programi, ki jih financira Skupnost, kot je opazovanje volitev (8–10 obsežnih misij na leto), imajo podobne potrebe in se srečujejo s podobnimi izzivi pri izpolnjevanju le-teh.

Programi Skupnosti so oblikovali v različnih merah prilagodljive in učinkovite odzive na te potrebe. V primeru misij pod okriljem skupne zunanje in varnostne politike EU (CFSP) so vse te naloge zaupane vodji misije ali posebnemu predstavniku EU, ki deluje v skladu s svojimi zmogljivostmi. Vodja misije je tako poleg njegovih ali njenih glavnih političnih nalog odgovoren/a še za vzpostavitev celotne logistike, finančnega upravljanja in javnega naročanja. Vodi in nadzoruje ga/jo Komisija, ki ohranja skupno finančno odgovornost.

Komisija meni, da trenutne ureditve dolgoročno niso trajnostne in tako ne morejo podpirati načrtovane rasti v pomembnosti kompleksnih misij EU. Zato je predsednik Komisije napovedal, da se bo nadaljevalo delo na skupni logistični in administrativni podporni platformi za zunanje ukrepanje.

Ta platforma bo zagotavljala pravočasno administracijo, logistiko in javno naročanje misije, ob upoštevanju ukrepov iz odstavka 4.1 zgoraj. Komisija bo glede na znatne potrebe po osebju v takšni strukturi preučila vse možnosti, ki so ji na voljo v skladu z novo finančno uredbo, vključujoč ustanovitev urada Komisije in izvajalske agencije Komisije[15]. Izvedla bo analizo stroškov in koristi, kjer bodo primerjane te možnosti z možnostjo ohranitve teh funkcij znotraj že obstoječih služb Komisije. Komisija namerava osnovati predlog in ga posredovati proračunskemu organu še pred koncem leta.

V okviru tega dela bo Komisija nadaljevala pogovore z generalnim sekretariatom Sveta ter vzpostavila številne dogovorjene vmesne ukrepe, da bi pospešila javno naročanje za misije CFSP.

Vzpostavitev izvajalskih zmogljivosti in priprava na instrument za stabilnost

Predlog Komisije za instrument za stabilnost[16] teži k racionalizaciji odzivanja Skupnosti na nesreče in krizne razmere. Temelji na logiki združevanja finančnih virov znotraj enega samega integriranega instrumenta. Sledeč tej logiki bo Komisija postopoma združevala notranje strokovno znanje, ki je pomembno za cilje instrumenta in vzpostavila potrebne izvajalske zmogljivosti. Istočasno bo zagotovila postopno okrepitev osebja za mehanizem hitrega ukrepanja, da bi razvila in preverila opredelitev projekta in izvajalskih metodologij, ki so smotrni za potrebe prihodnjega instrumenta.

OKREPITEV PREVENTIVNIH UKREPOV, ZGODNJEGA OPOZARJANJA IN PRIPRAVLJENOSTI NA NESREčE

Ozadje

Zmogljivosti za hitro odzivanje mora spremljati strategija za preprečevanje nesreč, pripravljenost in opozarjanje na nesreče. Cunami V Indijskem oceanu je dramatično poudaril potrebo po učinkovitih sistemih zgodnjega opozarjanja, hkrati pa prikazal politično in tehnološko kompleksnost tega vprašanja.

Skupnost ima širok spekter politik in finančnih instrumentov, ki lahko prispevajo k razvoju sistemov zgodnjega opozarjanja in pripravljenosti. S pomočjo humanitarne pomoči, razvoja, regionalne pomoči ter raziskovalnih programov trenutno prispeva k sistemom pripravljenosti v Indijskem oceanu, Atlantiku in Mediteranu. Prav tako preučuje ustanovitev AKP-ES za pomoč pri naravnih nesrečah (pregled teh pobud je v prilogi II). Treba je najti ustrezen politični okvir, znotraj katerega lahko te različne pobude skladno delujejo. Ob upoštevanju tega je Komisija ustanovila stalno delovno skupino, ki povezuje ustrezne oblikovalce politike za ta vprašanja, in v nadaljevanju predlaga glavne elemente za strategijo.

Razne oblike pogovorov potekajo tudi v Svetu, ne obstaja pa delovna skupina, ki bi združevala politične, razvojne in tehnološke vidike zgodnjega opozarjanja in pripravljenosti na nesreče.

Svet bi lahko razmislil, kako najbolje spodbuditi strateški pogovor o teh vprašanjih in kako bolje uskladiti politike držav članic v zvezi s tem.

Mednarodni politični okvir

Komisija je imela pomembno vlogo pri pripravi svetovne konference o zmanjševanju naravnih nesreč leta 2005 v Kobeju in šteje deklaracijo iz Hyoga in okvir za delovanje 2005–2015, sprejeta na konferenci, kot začetno točko strategije. Glede na ta strateški okvir bo Komisija namenila posebno pozornost:

- vključevanju zmanjševanja tveganja pri nesrečah v trajnostne razvojne politike in v programe v državah, ki so jih prizadele nesreče;

- okrepitvi institucij, mehanizmov in zmogljivosti na vseh ravneh, kar lahko zmanjša nevarnosti in poveča pripravljenost na nesreče znotraj in zunaj EU;

- razvoju zgodnjega opozarjanja ljudi, izboljšanju upravljanja s podatki o tveganjih in zaščiti, izobrazbi in usposabljanju ter izmenjave le-teh;

- določanju, ocenjevanju in spremljanju tveganj nesreč, izboljšanju zgodnjega opozarjanja;

- zmanjševanju osnovnih faktorjev tveganja.

Komisija bo prav tako pospešila preventivno okoljevarstveno delo za boj proti okoljskim in naravnim nesrečam.

Podpora ES pri pripravljenosti na nesreče in zgodnjem opozarjanju

V skladu z mednarodnim soglasjem bo Skupnost pospeševala pristop za zgodnje obveščanje in opozarjanje glede raznovrstnih nesreč in prispevala pri vseh stopnjah verige od zaznave do odziva. Komisija bo spodbujala regijske in podregijske organizacije, da sodelujejo pri izvajanju sistemov zgodnjega obveščanja in opozarjanja. Ocenila bo zahteve za prispevanje k nacionalnim sistemom skupaj z drugimi nacionalnimi razvojnimi prednostmi.

Črpala bo iz naslednjih virov:

- humanitarna in razvojna pomoč, ki sta osredotočeni na lokalno pripravljenost in nacionalno delovanje, nujna komunikacija in načrti za ublažitev posledic, vključujoč okrepitev zmogljivosti za zmanjšanje nesreč na nacionalni in regionalni ravni;

- financiranje raziskav in razvoja iz programov Skupnosti „Globalne spremembe in ekosistem“, „Vesolje“ in „Tehnologije informacijske družbe“. Ti prispevajo k razvoju metod in modelov, ocenjevanju in napovedovanju nevarnosti, ocenjevanju zdravstvenih, okoljskih, ekonomskih in družbenih vplivov, satelitskemu in in situ opazovanju zemlje za izboljšanje analiz ranljivosti in ocen škode ter razvoja tehnologij za obvladovanje tveganj;

- prenos strokovnega znanja in izkušenj iz znanstvenih zmogljivosti Skupnega raziskovalnega središča in zagotovitev operativnih storitev v okviru sodelovanja med ES in Evropsko vesoljsko agencijo pri pobudi za Globalno nadzorovanje okolja in varnosti (GMES);

- izboljšanje posebnih orodij, ki jih je razvilo Skupno raziskovalno središče Komisije (s finančno podporo ECHO ) v sodelovanju z OCHA, kot na primer Globalni sistem opozarjanja pri nesrečah (GDAS), ki je zasnovan tako, da posreduje realnočasovne podatke o določenih tveganjih in nesrečah tistim, ki sprejemajo odločitve in agencijam za pomoč;

- delo evropskih organizacij za standardizacijo in njihove sposobnosti za razvoj usklajenih tehnoloških standardov, na primer uporaba prenosnih telefonov za prenos informacij, kar bi organom oblasti omogočalo, da posredujejo opozorila preko GSM omrežja..

Učinkovito zgodnje opozarjanje je odvisno od povezave med znanostjo in tehnologijami zaznavanja ter sistemi opozarjanja in odločanja, oboje v skladu z državnimi upravami in mednarodno skupnostjo. Cunami je opozoril, da je potrebno občutno izboljšati informacijske sisteme, baze podatkov, satelite in zemeljske meritvene mreže. Ob upoštevanju znanstvenih in tehnoloških vidikov tega dela, bo Komisija razvila svoje programe v tesnem sodelovanju z mednarodno skupnostjo s pomočjo naslednjih forumov:

- mednarodna strategija ZN za zmanjševanje nesreč , ki bo imela glavno vlogo pri zagotavljanju koordinacije med mednarodnim tehnološkim sodelovanjem in širšimi elementi strategije iz Hyoga za zmanjševanje nesreč

- skupina za opazovanje zemlje (GEO), ki združuje državne in medvladne operaterje sistemov opazovanja zemlje, vključujoč Evropsko komisijo, pomembne agencije ZN in Medvladno oceanografsko komisijo. GEO je pred kratkim potrdila 10-letni načrt za izvajanje globalnega sistema sistemov opazovanja zemlje (GEOSS). To je koordiniran sistem insitu in daljinskih opazovalnih sistemov po vsem svetu. Opazovalna komponenta GMES-a bo znaten evropski prispevek k GEOSS.

ZAščITA IN PODPORA PREBIVALCE V EU

Cunami je poudaril pomembnost izboljšanega sodelovanja med državami članicami za pomoč evropskim državljanom, ki so jih prizadele krizne razmere. Komisija podpira delo skupine za konzularne zadeve pri krepitvi konzularnega sodelovanja in delo delovne skupine za policijsko sodelovanje pri vzpostavljanju koordiniranih mehanizmov EU za identifikacijo žrtev nesreč. Komisija bo finančno podprla to delo s pomočjo svojega splošnega programa – varnost in varovanje svoboščin. V pomoč je lahko tudi mehanizem Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite.

Pripravljalna dela za ustanovitev Evropske službe za zunanje delovanje, predvidene v Ustavi, bodo tudi priložnost za preučitev bolj institucionaliziranih oblik konzularnega sodelovanja.

ZAKLJUčEK

Svet, Evropski parlament, Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij se pozove, da upoštevajo pomembnost in obseg zmogljivosti Skupnosti za odzivanje na nesreče in krizne razmere in pripravljenost nanje. Pozove se jih k potrditvi ukrepov, opisanih v tem sporočilu, da bi okrepile te zmogljivosti, in k sodelovanju s Komisijo pri zagotavljanju skladnosti na politični in operativni ravni zunanjega delovanja EU na tem področju.

PRILOGA I

Poročilo o poteku ukrepov, ki jih je izvedla Komisija kot odgovor na cumani 26. decembra 2004

1. UVOD

2. Svet je 31. januarja 2005 sprejel akcijski načrt EU kot odgovor na cumani 26. decembra 2004. Svet je 25 in 26. aprila pozval GAERC, da opravi pregled napredka. To sporočilo obvešča Svet o poteku izvajanja sodelovanja Komisije pri akcijskem načrtu EU preko humanitarne in obnovitvene pomoči in preko številnih spremljajočih ukrepov podpore.

3. Nesreča s cunamijem je bila ena najhujših naravnih nesreč v zgodovini. Obširna področja otokov Šri Lanke in Maldivov ter obalna področja Indonezije, Indije in Tajske so bila preprosto opustošena. Tri mesece kasneje je obseg tragedije jasen. Okoli 300.000 mrtvih in milijon brezdomcev.

4. Odgovor na cunami je bil izjemen in je pokazal človeško naravo v najboljši luči. Domačini so pogumno združili svoje moči v reševanju sosedov in turistov. Mednarodna skupnost, vključno z EU, je državam hitro priskočila na pomoč z logistično, humanitarno in dolgoročno obnovitveno pomočjo. Donatorji so zajamčili okoli 5,4 milijarde evrov. Največji donator je bila EU z okoli 1,5 milijarde evrov. Zasebne donacije nevladnim organizacijam so bile prav tako ogromne, okoli 1,9 milijarde evrov. Po novici o cunamiju 26. decembra 2004 je bila Komisija med prvimi organizacijami, ki so se odzvale z uporabo mehanizma Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite in takojšnjo odobritvijo financiranja humanitarne pomoči. Prvo prošnjo za pomoč je vsem sodelujočim državam poslalo operativno središče mehanizma Skupnosti za sodelovanje na področju civilne zaščite – Center za spremljanje in informiranje (MIC). Države članice so se velikodušno odzvale tem prošnjam. Medtem ko so se vse evropske države članice na različne načine odzvale na takojšnja prizadevanja za pomoč, je 16 držav članic – pa tudi Bolgarija in Romunija – usmerilo svojo pomoč skozi mehanizem Skupnosti.

5. ECHO in njegovi partnerji Rdeči križ, ZN in nevladne organizacije so s hitrim humanitarnim odzivom pomagali preprečiti še večjo tragedijo. Vendar je še prezgodaj za celotno oceno odziva Komisije med fazo nujnega ukrepanja. Izdelan je bil obsežen paket obnovitvenih ukrepov in če ga bodo države članice odobrile, se bo začel izvajati v sredini leta.

6. Vendar se pravi izziv šele začenja in nekatera tveganja so že jasna, na primer slaba koordinacija na stotine organizacij, ki so zdaj na terenu, omejene absorpcijske sposobnosti glede na veliko število projektov pomoči in nudenje pomoči na konfliktnih področjih Aceha in v severni in vzhodni Šri Lanki. Komisija pripravlja ukrepe za dolgoročno učinkovito in uspešno obnovo v tej zahtevni situaciji, kar bo težka naloga, ki bo od Komisije zahtevala dolgoročno sodelovanje.

7. HUMANITARNA POMOč

8. Komisija se je z odobritvijo 3 milijonov evrov za humanitarno pomoč v skladu z osnovnim postopkom za nujne primere odzvala še isti dan, ko se je zgodila nesreča. Bila je prvi donator, ki se je odzval. Do sredine februarja je bilo za pomoč Indoneziji, Šri Lanki, Maldivom, Indiji in Tajski namenjenih 103 milijone evrov , ki so pokrili kratkoročno pomoč, pač pa tudi manjše sanacijske aktivnosti za ponovno vzpostavitev osnovnega življenjskih pogojev.

9. Nujna finančna pomoč ECHO dodeljena IFRC (Mednarodna federacija Rdečega križa) je omogočila takojšen začetek nujnega delovanja, ki je poskrbelo za nujne potrebe 500.000 premeščenih prejemnikov pomoči, ki sta jih močno prizadela potres in cunami, vključno z zatočišči in neprehrambnimi pošiljkami, opremo za družine ter nujno medicinsko opremo. S pomočjo ECHO je WHO razposlala skupine za zdravstveno delovanje v kriznih razmerah, WFP (Svetovni program za hrano) pa je pomagal povečati logistične zmogljivosti za distribucijo prehrambenih in neprehrambenih zalog s povišanjem števila skladišč, okrepitvijo kopenskega in zračnega prometa ter kadrov. Za regionalne projekte je bilo skupaj namenjenih 20,6 milijonov evrov.

10. Za Indonezijo je bilo namenjenih 36 milijonov evrov. Dejavnosti, deležne podpore, vključujejo vzpostavitev sistema za zgodnje opozarjanje na bolezni v okviru WHO; zagotavljanje dostopa do osnovnih zdravstvenih storitev in psihološke pomoči za 90.000 ljudi; ustanovitev 20 otroških centrov za vpis, odkritje in ponovno združitev ločenih otrok/otrok brez spremstva; dostop do sveže vode in sanitarij ter distribucijo hrane okoli 150.000 ljudem; izboljšanje življenjskih pogojev za ljudi, živečih v kampih, in pomoč tistim, ki se želijo vrniti na kraj porekla, ponovno zgraditi hiše ter začeti s kmetijskimi in ribolovnimi dejavnostmi.

11. Za Šri Lanko je bilo namenjenih 28,27 milijonov evrov, aktivnosti ECHO pa vključujejo: delovanje WFP, ki zagotavlja hrano za 748.000 ljudi, s posebno skrbjo za nosečnice in otroke, ter hrano in gotovino za delovne načrte za sanacijo osnovne infrastrukture; pomoč preko nevladnih organizacij za priskrbo z začasnimi zatočišči, hrano, pitno vodo, gospodinjskimi aparati in osnovnimi sanitarijami za več kot 150.000 ljudi, živečih v kampih; pomoč 150.000 družinam pri ponovni vzpostavitvi ribiolovnih in kmetijskih dejavnosti za preživetje; mobilne zdravstvene klinike, psihološko pomoč; in posebno zdravstveno obravnavo za invalide.

12. Za Maldive je bilo namenjenih 2,73 milijonov evrov, ECHO podpira UNICEF in UNDP pri namestitvi rezervoarjev za vodo v šole, popravilu majhnih kanalizacijskih sistemov, obnovitvi hladilnic in zamrzovalnikov v poškodovanih bolnišnicah, pri popravilu hiš premeščenih družin in pri pomoči za ponovno oživitevkmetijskih in ribolovnih dejavnosti. 10 milijonov evrov je bilo namenjenih Indiji, kjer partnerji ECHO pomagajo okoli 8.700 ranljivim ribiškim družinam pri obnovi majhnih čolnov in zagotovitvi ribiške opreme, nudijo jim psihološko pomoč, dostop do pitne vode, orodja, gradbenega materiala, pomagajo ženskam in skupnostim, ki delajo v sektorjih, povezanih z ribiško industrijo. 0,5 milijona evrov je bilo namenjenega Tajski, kjer je pomoč zagotovljena okoli 2.000 ribičem in ženskam iz najbolj ranljivih skupin.

13. Komisija, ki je prepoznala potencialno težavo, da mnogoterost humanitarnih organizacij, ki sodelujejo pri pomoči in sanaciji, lahko povzroči neučinkovito zagotavljanje pomoči, je sprejela nekaj ukrepov za okrepitev vloge ZN kot pooblaščenega organa za koordinacijo mednarodnih prizadevanj humanitarne pomoči. Najprej je Komisija razporedila več kot 50 % svoje humanitarne pomoči v okviru skupnega poziva ZN; nato je dodelila več kot 6 milijonov evrov agencijam ZN, ki so neposredno odgovorne za koordinacijo humanitarne pomoči; ECHO je financiral humanitarne informacijske centre, ki jih je postavil OCHA (Urad OZN za usklajevanje humanitarnih zadev) in aktivno sodeloval (in zahteval udeležbo svojih partnerjev) na koordinacijskih sestankih za celotno in sektorsko področje.

14. Po cunamiju je ECHO takoj razporedil svoje strokovnjake za delo na terenu, nastanjene v Bangkoku in Indiji. Od takrat krepi svoje ocenjevalne zmogljivosti in zmogljivosti nadzora v južni Aziji. V januarju sta začeli delovati dve terenski pisarni v Banda Acehu in Kolombu, v vsaki izmed njih sta zaposlena dva strokovnjaka za delo na terenu. S štirimi strokovnjaki so bile dodatno okrepljene že obstoječe pisarne v Džakarti, Bangkoku in New Delhiju. Med prvo fazo kriznih razmer sta bila mobilizirana še dva strokovnjaka iz regionalnih pisarn v Afriki in Južni Ameriki. Skupno je bilo za odziv na cunami mobiliziranih 20 strokovnjakov.

15. POVEZAVA MED SANACIJO IN RAZVOJEM

16. Pomembno je, da je povezava med začetnim humanitarnim odzivom in sanacijskimi ter obnovitvenimi fazami celovita. „Povezovanje obnove, sanacije in razvoja“ (LRRD) je jedro odziva EU na izredne razmere.

17. Pristop LRRD je bil vključen v dejavnosti, ki jih financira ECHO, na zgoraj opisan način. Kratkoročne sanacijske dejavnosti bodo potekale do konca leta 2006, da bo pomoč za razvoj Evropske komisije lahko gradila na dosežkih faze humanitarne pomoči.

18. Da bi se nadaljevalo delo ECHO v fazah izrednih razmer in sanacije, bodo številni skladi Komisije za obnovitev namenjeni dolgoročni obnovi skupnosti ter zagotavljanju življenjskih pogojev. Določeni projekti na Šri Lanki in Maldivih bodo financirani, kar neposredno olajšuje povezavo LRRD. LRRD bo obravnavan preko podpore skrbniških skladov za projekte na ravni Skupnosti, v katerih bo sodelovala Komisija. Dolgoročne posledice cunamija bodo obravnavane v naslednji generaciji državnih strateških dokumentov, ki so trenutno v pripravi.

19. Predstavniki Komisije na terenu so v dialuogu s partnerji nevladnih organizacij, da bi zagotovili povezavo LRRD znotraj dolgoročnih projektov, ki se financirajo z lastnimi sredstvi.

20. POMOč ZA SANACIJO IN OBNOVO

21. Faza izrednih razmer je bila uspešna – žrtve so dobile zatočišče in podporo, strah pred boleznimi je bil odpravljen. Nadaljnji izziv je obnoviti prizadeta področja in skupnostim omogočiti, da ponovno zaživijo. Za dosego tega je treba spodbujati trajnosten razvoj teh regij.

22. Izkušnje pri odzivanju pri prejšnjih nesrečah, kot sta bila potresa v Gujaratu in Hanshin-Awaji, so bile vključene v zdajšnji odziv, še posebej potreba po natančnem načrtovanju in ohranjanju znanja o poteku situacij (npr. naravnih, klimatskih, političnih in drugih), poudarek vladnega vodenja in koordinacije, vključenost lokalnih skupnosti in prožni izvajalski postopki.

23. Na donatorski konferenci v Džakarti leta 2005 je predsednik Komisije zajamčil 350 milijonov evrov za dolgoročno podporo pri obnovi. Načrt za to je pripravljen in predlog za okviren program o cunamiju je v postopku odobritve s strani držav članic, medtem ko se pripravljajo potrebne spremembe proračuna za leto 2005. Projekti so bili določeni in se postopoma odvijajo v okviru mehanizma za hitro ukrepanje.

24. Obnovitvena podpora komisije bo osredotočena na države, ki so bile najbolj prizadete in ki pomoč najbolj potrebujejo, in sicer na Indonezijo, Šri Lanko in Maldive, z dodatnimi finančnimi sredstvi za regijsko delovanje, kot je okoljstveno (obalna področja), in razvoj sistemov za zgodnje opozarjanje. Ostale države, vključno z Indijo, Tajsko in Malezijo, nameravajo same prevzeti obnovo. Vendar sta Indija in Tajska bili deležni nekaj humanitarne pomoči, vse te države pa lahko črpajo tudi iz regionalne pomoči, na primer iz programa Pro eco cumani , vrednega 15 milijonov evrov, in iz podpore v okviru različnih spremljajočih ukrepov.

25. Ocena potreb, ki so jo izvedli Svetovna banka in drugi, je osnova za razdelitev pomoči znotraj držav in med njimi in zagotovavlja pravično in nepristransko razdelitve na podlagi jasnih potreb in absorpcijskih zmogljivostih. Razdelitve v okviru proračuna Skupnosti so: Indonezija (200 milijonov evrov), Šri Lanka (95 milijonov evrov) in Maldivi (16 milijonov evrov). 350 milijonov evrov začasno pokriva program Pro eco cunami (15 milijonov evrov), mehanizem hitrega odločanja (12 milijonov evrov) in regionalno ter horizontalno pomoč (12 milijonov evrov).

26. Programi in projekti, ki jih podpira Komisija, temeljijo na načrtih nacionalne obnove, izdelanih s strani vlad teh držav. Zastavljeni so tako, da zagotavljajo pravično razdelitev pomoči med vse dele prizadetega prebivalstva. Glede na naravo nesreče, ki jo je povzročil cunami, so programi osredotočeni na tri področja: (i) obnovo poškodovanih območij, vključno s popravili stanovanjske in skupnostne infrastrukture, kot so šole in klinike, da lahko prizadete skupnosti začnejo ponovno delovati, ter podporo zdravstvenim in izobraževalnim sistemom; (ii) vzpostavitev življenjskih pogojev, da posamezniki in družine lahko ponovno zaživijo; in (iii) obnovo večje infrastrukture – posebej cest – , da lahko obalno gospodarstvo ponovno ustrezno deluje.

27. Glavni upravičenci te pomoči za obnovo bodo prizadete lokalne skupnosti in širše province, v katerih se nahajajo te obalne skupnosti. Ciljne skupine bodo vključevala ribiče, lokalna podjetja in splošno prebivalstvo, prednost bodo imeli najbolj pomoči potrebni, zlasti ženske in otroci. Turistične dejavnosti bodo ustrezne, saj je bil ta sektor še posebej prizadet, vendar bodo imele ključno vlogo pri obnovi obalnega gospodarstva. Širše projekte za pospeševanje ponovnega zagona turizma (na primer oglaševalske in promocijske kampanje) financirajo državni proračuni in drugi donatorji, vključno z Banko Združenih držav Amerike in Svetovno banko.

28. Nikoli prej se še v regiji še niso spopadali s tako velikim izzivom za koordinacijo, saj je število sodelujočih donatorjev (okoli 70) in nevladnih organizacij (čez 300) tako visoko in denarni zneski (okoli 5,4 milijarde evrov javnih in 1,9 milijarde evrov zasebnih donacij) ogromni. Dobra koordinacija vlade, donatorjev in nevladnih organizacij bo ključna pri odločanju o uspešnosti oziroma neuspešnosti celotnih obnovitvenih prizadevanj.

29. Komisija prispeva k izboljšanju koordinacije na številnih področjih. V svojih dejavnostih vedno posveča pozornost poenostavitvi koordinacije – vsi programi temeljijo na akcijskih načrtih vlad in Komisija bo usmerila velik del svojih sredstev na skrbniške sklade, ki z razvrščanjem sredstev donatorjev veliko pripomorejo k dobri koordinaciji. Komisija aktivno sodeluje v nacionalnih koordinacijskih mehanizmih in v nekaterih primerih pomaga izboljšati medsebojno sodelovanje lokalnih skupnosti o obnovitvenih načrtih, kot na primer v Acehu. Predstavniki Komisije se na terenu pogovarjajo z velikimi nevladnimi organizacijami, ki imajo obsežna lastna sredstva, o njihovem sodelovanju v koordinacijskih mehanizmih in mehanizmih skrbniških skladov.

30. Komisija kot odgovor na zahtevo Sveta, naj koordinira obnovo od vsega začetka, povečuje dejavnosti na ravni EU, s čimer poskuša ustvariti vzorčen primer koordinacije EU in zagotoviti ustrezno prepoznavnost Unije. Komisija je vzpostavila virtualno mrežo, ki javnosti omogoča spremljanje jamstva in finančne odločitve Komisije in držav članic o sanacijski in obnovitveni pomoči državam, ki jih je prizadel cunami. V Acehu bo ustanovljena „Evropska hiša“ za koordinacijo in pospeševanje skupnih dejavnosti držav članic EU in Komisije. Glede na prevlado finančnih sredstev EU v skrbniških skladih v Indoneziji in Šri Lanki, se zahteva ustrezno zastopništvo Evropske komisije/EU v njunih vladnih organih.

31. Uporaba skrbniških skladov s strani Komisije ni namenjena le izboljšanju koordinacije. Povečala bo tudi učinkovitost posredovanj Komisije (en niz postopkov za vse sodelujoče donatorje), EU pa bo v sodelovanju z drugimi donatorji EU imela v obnovitvenem procesu večji strateški politični vpliv na vlade. Z vzpostavitvijo komunikacijskih kanalov med osrednjo vlado in oblastmi v konfliktnih provincah lahko skrbniški sklad znatno pripomore k okrepitvi zaupanja ter pomaga pri reševanju kroničnih konfliktov v teh regijah.

32. Učinkovitost in koordinacija skrbniškega sklada bosta pomagala pri obvladovanju izziva, ki ga predstavljajo omejene absorpcijske zmogljivosti, kar bo zelo težko, saj je veliko pomoči namenjene slabo razvitim lokalnim administrativnim strukturam. Komisija se s tem problemom sooča tudi z onlikovanjem dolgoročne perspektive (obveza za več kot dve leti in daljše obdobje izplačila), okrepitvijo administracije (tako krepi zmogljivosti) in izogibanjem področij, na katere so se osredotočili drugi donatorji.

33. Področja v Indoneziji in Šri Lanki, ki jih je prizadel cunami, so bila in ostajajo konfliktna področja. Obstaja možnost za povečanje napetosti, če se ne upošteva pokonfliktnih potreb. Čeprav morajo vse rešitve teh konfliktov najti izključno države same, EU poskuša pomagati na politični ravni v obeh državah, na primer v Šri Lanki s pomočjo EU procesa sopredsedovanja. Komisija zagotavlja tudi dodatno pomoč za rešitev konfliktov v okviru mehanizma za hitro ukrepanje (ki financira prizadevanja za posredovanje v Acehu) in v okviru drugih nacionalnih programov, ki niso del odziva na cunami, kot je obnova v območjih severne Šri Lanke, ki jih je prizadela vojna. Komisija nazadnje zagotavlja, da se s svojo pomočjo odziva na konfliktne situacije – na primer, uporabljena bo najširša definicija za regije, „ki jih je prizadel cunami“, vključenost lokalnih skupnosti in provinc v skrbniške sklade bo odprla komunikacijske kanale in zgradila zaupanje med obema stranema.

34. Na vseh ravneh je zagotovljena utemeljitev za porabo sredstev pomoči. ECHO zahteva utemeljitev preko partnerskih sporazumov z nevladnimi organizacijami. Zagotovljen je pogost nadzor nad humanitarnimi projekti in revizijski načrt ECHO za leto 2005 vključuje vse projekte v zvezi s cunamijem. Nadzorovanje in revizija skrbniških skladov (običajno s strani Svetovne banke) ter neposrednih projektov bosta zagotovila smiselno in učinkovito finančno poslovanje z obnovitvenimi skladi.

35. PARTNERSTVA

36. Akcijski načrt EU, ki ga je sprejel GAERC 31. januarja, je posebej obravnaval pobude držav članic za spodbujanje vzpostavitve partnerstev med regijami, mesti in javnimi ali zasebnimi podjetji. Komisija podpira takšne pobude vedno, kadar je to mogoče, na primer, kar zadeva tesno sodelovanje med bolnišnicami, da bi pomagale vladam obnoviti osnovne storitve v splošnih klinikah, bolnišnicah, laboratorijih in manjših operacijskih enotah. V sodelovanju s predsedstvom EU bi to olajšalo razporeditev pomoči, ki temelji na oceni WHO. Azijski program Pro eco cunami, ki ga je odobrila Komisija 17. marca 2005, bo prav tako podpiral projekte, nastale v partnerstvu med nevladnimi udeleženci, nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi oblastmi iz držav članic in prizadetih držav, in sicer na področjih, kot so upravljanje obalnih območij, urbano okoljsko načrtovanje, prevoz, upravljanje z vodnimi viri in sanitarije.

37. 18. marca 2005 je ECHO podpisal sporazume o finančni pomoči z več kot 30 nevladnimi organizacijami in mednarodnimi organizacijami za izvajanje humanitarne pomoči prebivalstvu, ki ga je prizadel cunami. ECHO je izkoristil prednost svojih dolgoletnih vezi z nevladnimi organizacijami in izbral najbolj izkušene in učinkovite za takojšnjo izvedbo ukrepov Komisije za primer nesreče.

38. SPREMLJAJOčI UKREPI

39. Takoj po uničenju, ki ga je povzročil cunami, sta Komisija in Evropska investicijska banka (EIB) hitro začeli preučevati možnosti, kako bi EIB vzpostavila dolgoročno posojilno pomoč ter tako pomagala financirati obnovitvena prizadevanja, ter se lotili skupnih misij v prizadetih regijah. Glede na ogromne in nepričakovane zneske finančnih sredstev, ki so jih prispevali javni in zasebni donatorji, bo večina infrastrukturnih obnovitvenih potreb v zadevnih državah rešenih s pomočjo razpoložljivih posojil in zelo ugodnega posojilnega financiranja. To se je potrdilo v skupnih misijah. Komisija je zato mnenja, da bi bilo potrebno vzpodbujati EIB k posojilom za projekte v državah, ki jih je prizadel cunami, iz preostalih virov znotraj obstoječih pooblastil za Azijo in Latinsko Ameriko (ALA). Pooblastila za ALA pokrivajo vse prizadete države, razen Maldivov. Komisija tako namerava podati predlog za spremembo trenutne odločbe Sveta, tako da bi dodali Maldive na seznam primernih držav. Komisija bi zagotovila posojilno pomoč skupaj s posojili EIB za skupne projekte, če in ko bo to potrebno.

40. Komisija je začela sprejemati številne ukrepe, povezane s trgovino, ki so usmerjeni v izboljšanje dostopa zadevnih držav do trga EU. Takšni ukrepi bi jim lahko omogočili, da razširijo svoj izvoz na nediskriminatorni osnovi, v skladu z zahtevami STO. Komisija je še posebej povezano delovala z državami članicami in Evropskim parlamentom, da bi pospešila začetek veljave novega splošnega sistema preferencialov EU (GSP), in s tem čimprejšnjo uporabo v njem zajetih ugodnosti. Novi režim bo v okviru koncesij odprl okoli 3 bilijone evrov vredne nove trgovinske tokove za države, ki jih je prizadel cunami. Komisija je pripravljena tudi ponovno preučiti primere podjetij, ki so pod ukrepi trgovinske zaščite, ko gre za podjetja, ki so bila neposredno prizadeta.

41. Kot je napovedano v akcijskem načrtu, je Komisija 16. marca 2005 sprejela sporočilo, ki predlaga poenostavitev preferencialnih pravil o poreklu in jih tako narediti bolj prijazne razvoju. V okviru novih pravil, ki bodo sprejeta, bi lahko razvijajoče se države, vključno s tistimi, ki jih je prizadel cunami, bolje izkoristile tarifne preferenciale, ki jim jih ponuja EU. Komisija prav tako dela na ukrepih, ki bi lahko kratkoročno pomagali državam, ki jih je prizadel cunami, pri izboljšanju dostopnosti njihovih njihovih izdelkov na trgu EU.

42. Komisija je predlagala dve pobudi za pomoč sektorju ribištva v prizadetih državah. Prva pobuda je dala donatorjem na voljo skupino strokovnjakov na področju ribištva, da pomaga ustreznim organom oblasti v prizadetih državah. Drugi predlog, ki ga je Svet sprejel 16. marca 2005, omogoča sprostitev pravil, ki urejajo prepustitev ribiških plovil, ki jih je EU vzela iz prometa, v prizadete države. Komisija zdaj skupaj s FAO in zadevnimi državami preučuje, ali plovila, ki se jih da dostaviti, zadovoljujejo lokalne zahteve in pogoje. Cilj je obnoviti ribiško industrijo na trajnostni in odgovorni ravni.

43. Na področju vprašanj o pravičnosti, svobodi in varnosti se je pričelo delo na ukrepih za okrepitev koordinacije, ki zadeva identifikacijo žrtev nesreče, ter konzularnega in diplomatskega sodelovanja med državami članicami. Preučujejo se predlogi, ki so bili podani v okviru programa AENEAS in morda bo odobrena pomoč za pilotske programe na področju trgovanja z ljudmi.

44. Komisija je tesno sodelovala z WHO ter dala organizaciji na razpolago široko paleto strokovnega zdravstvenega znanja EU. V prizadete države so poslali strokovnjake interventne epidemiologije in Komisija je aktivno vključena v izvajanje odzivnih načrtov glede izbruhov epidemij in ukrepov v boju proti njim v okviru WHO. Na učinke cunamija na domačih tleh se je Komisija hitro odzvala s sistemom zgodnjega opozarjanja in odzivanja mreže Skupnosti za nadzor epidemij in prenosljivih bolezni. Ta sistem je namenjen izmenjavi informacij med organi oblasti držav članic in zdravniki o vseh povečanih tveganjih vnosa prenosljivih bolezni.

45. PRIPRAVLJENOST NA NESREčE V AZIJI

46. Evropska Komisija s pomočjo ECHO podpira ocenjevanje in okrepitev sistemov za zgodnje obveščanje in pripravljenost na nesreče v državah, ki jih je prizadel cunami. Kot je bilo zastavljeno na svetovni konferenci o zmanjšanju nesreč v Kobeju, se 2 milijona evrov dodeli OCHA/UNISDR (mednarodna strategija za zmanjšanje nesreč), da se poudari jasna vodilna koordinacijska vloga pobud EU na tem področju. Takoj po cunamiju je Komisija tesno sodelovala z OCHA in drugimi partnerji (kot je Evropska vesoljska agencija), da bi vzpostavila informacijski sistem o vplivu cunamija. Skupno raziskovalno središče Komisije je koordiniralo vzpostavitev takšnega sistema, ki je glavnim udeležencem v operacijah pomoči zagotovil satelitske podatke, zemljevide in ocene za celotno prizadeto območje.

47. V okviru svojega „programa za pripravljenost na nesreče“ bo ECHO nudil podporo projektom za pripravljenost na nesreče, ki temeljijo na skupnosti, vključno s podporo sistemom zgodnjega obveščanja, usmerjenih k ljudem, ki temeljijo na skupnosti, zviševanjem ozaveščanja, usposabljanjem in manjšimi ublažitvenimi dejavnostmi v Aziji. Nprej se bo razvijal globalni sistem obveščanja o nesrečah, ki je del teh prizadevanj, za spopadanje s situacijami, nastalimi po cunamiju.

48. V političnem dialogu med EU in državami v Aziji, ki jih ogrožajo nesreče, bo namenjena posebna pozornost pripravljenosti na nesreče, in sicer vzpostavitev sistema za zgodnje obveščanje za Indijski ocean, predvidena je možnost črpanja iz rezervnih skladov okvirnega programa za cunami 2005–2006 za podporo regionalnim pristopom znotraj globalnega konteksta ZN, kot dodatek pomoči, ki jo je zagotovil ECHO. Cilj ukrepov mora biti tudi povečevanje zmogljivosti lokalnih skupnosti v smislu komunikacijske infrastrukture in načrtovanja nujnega komuniciranja. V načrtovanje in izvajanje obnovitvenih programov je potrebno sistematično vključiti tudi pristope za zmanjšanje tveganja.

49. Nobena pobuda za pripravljenost na nesreče ne more spregledati ogromnega tveganja izbruhov ptičje gripe, kakršnih še ni bilo. Poleg prizadevanj za obnovo po cunamiju je potrebno ustrezno pozornost nameniti nadzoru ptičje gripe. Komisija je izdelala številne ukrepe v zvezi z obširnim izbruhom ptičje gripe v jugovzhodni Aziji, ki je že povzročil veliko gospodarsko škodo, ocenjeno na 8–12 bilijonov evrov, in smrt okoli 50 ljudi. Trenutno kaže, da je ptičja gripa postala endemična v nekaterih državah jugovzhodne Azije (vključno s Tajsko in Indonezijo). Komisija je že zagotovila nekaj nujne tehnične in finančne podpore za zadevne države. V skladu z mednarodno konferenco v Vietnamu leta 2005 in pozivom donatorjem s strani FAO in WHO se trenutno preučuje možnost odobritve nadaljnje podpore.

50. PREGLEDNOST IN DOBRO FINANčNO POSLOVANJE

51. Komisija je odločena izpolniti svoje obveze na zelo učinkovit in pregleden način.

52. EU je največja donatorska skupina, ki prispeva k obnovi po cunamiju in mora težiti k zagotovitvi, da se mobilizirana pomoč v celoti porabi za predvideni namen. Najprej je Komisija vzpostavila virtualno mrežo, s pomočjo katere javnost lahko spremlja jamstva in finančne odločitve Komisije in držav članic o pomoči pri sanaciji in obnovidržavam, ki jih je prizadel cunami, in je dostopna na spletni strani Komisije http://europa.eu.int/comm/world/tsunami/index.htm (glej tudi odstavek 4 zgoraj). Čeprav so bile vse informacijske točke določene do marca, je treba pospešiti posredovanje podatkov držav članic o jamstvih in finančnih odločitvah. Glede humanitarne pomoči, se uporablja obstoječa virtualna mreža (14-točkovni sistem).

53. V Acehu bo ustanovljena „Evropska hiša“ za koordinacijo in pospeševanje skupnih dejanj držav članic in Komisije, pri čemer Komisija pričakuje polno pripravljenost držav članic za sodelovanje v prizadevanjih za dobrobit lokalnega prebivalstva.

54. Ustrezen nadzor porabe sredstev mora biti zagotovljen tudi s pomočjo zadostnega zastopstva Evropske Komisije/EU v upravljavskih organih skrbniških skladov, ki se ustanavljajo v Indoneziji in na Šri Lanki. Mehanizmi nadzora in presoje, določeni v okvirnem sporazumu o skrbniških skladih in sofinanciranju, sprejetem med Komisijo in Svetovno banko, nudijo trdna zagotovila za dobro, učinkovito in pregledno poslovanje s skladi Skupnosti.

55. Komisija ima stroge sisteme za zagotovitev dobrega finančnega poslovanja s pomočjo Skupnosti. Ti vključujejo skrbno izbiranje izvajalskih partnerjev, sistematsko spremljanje tekočih projektov s strani strokovnjakov na terenu, nadzor in zunanjo naknadno oceno. Ti bodo v celoti uporabljeni za pomoč pri cunamiju.

56. Upravljanje predlaganega programa bo naložilo lokalnim delegacijam Evropske Komisije na Šri Lanki in v Indoneziji pomembne obveznosti. Zaradi tega bo delegacija na Šri Lanki povišana v kvalificirano delegacijo. Delegacija v Indoneziji bo znotraj predlagane „Evropske hiše“ ustanovila bazo v Acehu.

PRILOGA II

Programi Komisije za zgodnje opozarjanje in pripravljenost na nesreče

1. INDIJSKI OCEAN

ECHO je prispeval 2 milijona evrov za delo sekretariata mednarodne strategije za zmanjšanje nesreč pri ocenjevanju in okrepitvi sistemov zgodnjega opozarjanja v Indijskem oceanu. Komisija z zanimanjem spremlja delo IOC pri grajenju sistema za zgodnje opozarjanje na cunami v Indijskem oceanu, v skladu s pooblastili, dodeljeni na konferenci v Kobeju. Morda bo preučila možnost finančne podpore takšnega sistema, če bodo ponujeni izvedljivi predlogi, ki bodo dobili soglasje v regiji.

ECHO bo v naslednjih dveh letih prispeval okoli 9,7 milijonov evrov za projekte pripravljenosti v Južni Aziji, temelječe na skupnosti.

2. AFRIKA, KARIBI, PACIFIK

Karibske države so še posebej izpostavljene tropskim nevihtam in so jih prav tako prizadeli cunamiji. Na podlagi svojih razvojno kooperacijskih sredstev Komisija prispeva 13,2 milijona evrov za regionalni sistem zgodnjega opozarjanja, temelječ na radarju, ter oblikuje na 3 milijone evrov vreden projekt za okrepitev regionalnih zmogljivosti pri obvladovanju nesreč. Ima tudi 39 milijonov evrov vreden program za okrepitev morske obrambe v Gvajani. ECHO bo nadaljeval svoje dolgoletno delo in s tempodpiral pripravljenost na nesreče na ravni skupnosti v regiji.

Pacifiku je Komisija namenila vsa razpoložljiva rezervna sredstva („B“ kuverte) za preprečevanje in pripravljenost na nesreče. Še posebej namerava sodelovati z regionalnimi organizacijami in drugimi donatorji, da bi se soočila s tveganjem ciklonov.

Komisija trenutno razpravlja o pobudi sekretariata ACP, da bi ustanovili pomoč za primere naravne nesreče v okviru Sporazuma iz Cotonouja. Ta bi se osredotočila na okrepitev nacionalnih zmogljivosti za upravljanje sistemov zgodnjega opozarjanja ter na zagotavljanje ustreznega posredovanja opozoril prebivalstvu.

3. MEDITERAN IN ATLANTIK

Medtem ko so sistemi za poplave in potrese relativno dobro vzpostavljeni, je malo narejenega na področju zgodnjega opozarjanja, pripravljenosti na nesreče in nujnih načrtov pri cunamijih v državah, ki mejijo na Mediteran. Komisija bo razširila svoj program usposabljanja za civilno zaščito, tako da bo vključila naloge v zvezi s tveganji pri cunamiju.

Evropski projekt Med Bridge, vreden dva milijona, se ukvarja z ustvarjanjem sistema ublažitve, preprečevanja in obvladovanja naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, na obeh straneh Mediterana.

4. RAZISKAVE IN RAZVOJ TER ZNANSTVENO SODELOVANJE

Strokovni posvetovalni sestanki bodo še naprej financirani v okviru šestega in sedmega raziskovalnega okvirnega programa (prioritete raziskovanja globalnih sprememb in ekosistema). Nedavni dogodki so se osredotočili na prepoznavanje trenutnega stanja, vrzeli in raziskovalnih potreb, povezanih s sistemi zgodnjega opozarjanja. Raziskovanje, ki ga financira Komisija, bo prav tako prispevalo k izboljšanju znanosti o cunamijih, vključujoč spremljanje globokih oceanov, socialno ekonomski vpliv cunamijev in njihove posledice v smislu zdravja in uporabe zemlje.

Programi Tehnologije informacijske družbe Komisije so namenili 40 milijonov evrov za projekte, povezane z integracijo in situ senzorjev za spremljanje tveganj in javno varnostno komunikacijo, vključno z mehanizmi opozoranjanja oblasti in prebivalcev v nevarnosti, z uporabo vseh ustreznih sredstev obveščanja. Pripravlja se poseben poziv s ciljem razviti in predstaviti zmogljivosti zgodnjega opozarjanja na cunami, pomembne za Evropo in Indijski ocean. Te raziskave bodo podpirale prihodnje razvijanje infrastrukture, ki je omenjeno zgoraj.

Raziskovalni infrastrukturni program Komisije je vzpostavil hitro globalno telekomunikacijsko mrežo, da bi povezal mednarodne raziskovalne organizacije in druge javne organe. Evropska vesoljska agencija in satelitski urad ZN (UNOSAT) že izkoriščata te vire, tudi pri odzivanju na cunami v Indijskem oceanu (letna vrednost okoli 60 milijonov evrov). Komisija je pripravljena razširiti ta vir še na druge organizacije, na primer za podporo centra zgodnjega opozarjanja v Indijskem oceanu.

Globalni nadzor za okolje in varnost (GMES) je pobuda Evropske vesoljske agencije ES, ki zagotavlja satelitske in zemeljske informacijske storitve. Še naprej bo glavni donator humanitarnih programov in programov za pomoč pri nesrečah.

V pripravi so dodatni ukrepi pomoči in R&R aktivnosti, ki skrbijo za podporo za evropsko politiko zmanjševanja nesreč in raziskav ICT. Ti vključujejo:

- prenos tehnologije med EU in državami, ki jih ogroža cunami in regijami, ki mejijo na Indijski ocean, za izmenjavo najboljše prakse pri uporabi naprednih tehnologij prenosa podatkov za sisteme zgodnjega opozarjanja, pospeševanje standardov in prilagajanje le-teh lokalnim potrebam in pogojem;

- sodelovanje s specializiranimi zavodi v državah, ki mejijo na Mediteransko morje, z namenom pospeševanja skladnega pristopa k zgodnjemu opozarjanju na cunami za mediteransko področje;

- druge ustrezne delavnice in industrijski forumi za obravnavo pomanjkljivosti obstoječih tehnologij za zgodnje opozarjanje in pospeševanje interoperabilnosti.

[1] Operativni pogoji, ki so potrebni za nevtralno, nepristransko in nediskriminatorno zagotovitev humanitarne pomoči in za zagotovitev prostega in neposrednega pristopa do žrtev nesreč.

[2] Svet je „zaveze iz Barcelone“ sprejel 14. marca 2002. Te temeljijo na mednarodno dogovorjenih praksah, vključno s tistimi iz delovne skupine za razvojno pomoč o donatorski praksi OECD, in so del procesa harmonizacije politik ter postopkov za zunanjo pomoč, dogovorjenih med državami članicami in Skupnostjo.

[3] Odredba Sveta (ES) št. 381/2001 z dne 26. februarja 2001, ki vzpostavlja mehanizem za hitro ukrepanje.

[4] Izraz „obsežne izredne razmere“ se nanaša na humanitarne krizne razmere v konfliktnih območjih.

[5] „Smernice iz Osla“ 1994 v zvezi z naravnimi nesrečami in „Smernicami MCDA“' 2003 v zvezi z nesrečami, ki jih povzroči človek.

[6] Na primer: UNHRC za begunce, UNICEF za otroke, ICRC za zaščito civilnega prebivalstva in zapornikov in za uporabo mednarodnega humanitarnega zakona, UNOCHA za koordinacijo humanitarne pomoči, itd.

[7] Skupine ZN za ocenjevanje in koordinacijo nesreč.

[8] Skupina za ocenjevanje in koordinacijo na terenu.

[9] Člen III-321§5 Ustavne pogodbe.

[10] Odločba Sveta z dne 23. oktobra 2001, ki vzpostavlja mehanizem Skupnosti za pospeševanje okrepljenega sodelovanja v intervencijah pomoči civilne zaščite (2001/792/ES Euratom).

[11] COM(2005)137 z dne 20.4.2005.

[12] Glej predlog Komisije za instrument za hitro odzivanje in pripravljenost v večjih nesrečah COM(2005)113 konč. z dne 6.4.2005 ter njen predlog za instrument stabilnosti COM(2004)630 konč. z dne 29.9.2004.

[13] Glej tudi odstavek 3.3. sporočila Komisije „Mehanizem za krepitev sodelovanja na področju civilne zaščite“ COM(2005)137 konč. z dne 20.4.2005. To bo popolnoma v skladu z načrtovanim sistemom Komisije ARGUS, ki povezuje vse specializirane sisteme hitrega opozarjanja znotraj Komisije.

[14] Vključujoč dostopna informacijska sredstva Kriznih sob RELEX ter znanstvena sredstva Skupnega raziskovalnega središča in mreže ARGUS, ko bo vzpostavljena.

[15] Člen 54 Finančne uredbe.

[16] COM(2004)630 konč. 29.9.2004.