o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1108/70 o uvedbi računovodskega sistema izdatkov za infrastrukturo v železniškem in cestnem prometu ter prometu po celinskih plovnih poteh in Uredbe Komisije (ES) št. 851/2006 o določitvi vsebine postavk v računovodskih obrazcih iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 1108/70

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Ta predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o razveljavitvi uredb (EGS) št. 1108/70 in (ES) št. 851/2006 je predložen v okviru programa Komisije o ustreznosti in uspešnosti predpisov in zaveze o boljši pripravi zakonodaje. Cilj je zagotoviti zakonodajni okvir, ki ustreza svojemu namenu in je visoke kakovosti, kakor to določa medinstitucionalni sporazum med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Evropsko komisijo o boljši pripravi zakonodaje. V ta namen je Komisija te akte določila kot zastarele in predlaga njihovo razveljavitev.

Komisija je v svojem delovnem programu za leto 2020 napovedala, da namerava razveljaviti Uredbo (EGS) št. 1108/70. Na podlagi člena 91 Pogodbe o delovanju Evropske unije (nekdanji člena 71 PES in nekdanji člen 75 PEGS) Uredba (EGS) št. 1108/70 zahteva zbiranje podatkov o izdatkih za infrastrukturo za železnice, ceste in celinske plovne poti ter zbiranje statističnih podatkov o uporabi pripadajoče infrastrukture. Glavni cilj Uredbe je bil zbrati informacije o izdatkih za prometno infrastrukturo in uporabi prometne infrastrukture (v nadaljnjem besedilu: podatki) v državah članicah za razvoj sistema zaračunavanja pristojbin za uporabo infrastrukture v okviru skupne prometne politike.

Zaradi težav, s katerimi se soočajo države članice pri sporočanju zahtevanih podatkov, je bila Uredba (EGS) št. 1108/70 spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1384/79. S to uredbo so bile uvedene poenostavitve in popravki, da bi bile zahteve v zvezi s podatki enostavnejše. Po pristopu novih držav članic so bile v Uredbo (EGS) št. 1108/70 vnesene štiri nadaljnje spremembe.

Poleg tega Uredba (EGS) št. 2598/70, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EGS) št. 2116/78, Uredbo Komisije (ES) št. 906/2004 in Uredbo Komisije (ES) št. 851/2006, vsebuje opredelitve nekaterih postavk, ki bi jih bilo treba vključiti v različne postavke računov iz Uredbe (EGS) št. 1108/70.

V skladu s členom 9(3) Uredbe (EGS) št. 1108/70 bi morala Komisija Svetu vsako leto predložiti kratko poročilo, v katerem navede najpomembnejše statistične podatke o izdatkih za prometno infrastrukturo in njeni uporabi. Komisija je do zdaj predložila 15 poročil. 15. poročilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o izdatkih za železniško in cestno infrastrukturo ter infrastrukturo celinskih plovnih poti in uporabi navedenih infrastruktur, ki zajema podatke za obdobje 1987–1989, je bilo objavljeno leta 1994. Kljub večkratnim opominom več držav članic ni predložilo vseh podatkov za leta, ki so predmet pregleda, ali ni predložilo podatkov v obliki, ki jo zahteva Uredba. To je ogrozilo rednost objav in povzročilo, da ni bilo mogoče izračunati zbirnih podatkov EU.

Komisija od leta 1998 ni pripravila nobenih novih poročil, predvsem zato, ker od držav članic ni prejela skoraj nobenih podatkov in ker so bili prejeti podatki večinoma nepopolni. Od leta 2005 so samo štiri države članice Komisiji sporočile podatke o naložbah v infrastrukturo na podlagi Uredbe (EGS) št. 1108/70.

Poleg tega so opredelitve in klasifikacije, uporabljene v Uredbi, zastarele. Najočitnejša primera sta oddelka A.1 in A.2 Priloge II k Uredbi, v katerih so navedeni vsi prevozniki v železniškem prometu v Evropi, za katere bi morale države članice zbirati ustrezne izdatke za infrastrukturo, pri čemer se ne upoštevajo proces odpiranja trga v železniškem sektorju, ki je bil uveden z različnimi železniškimi svežnji, in spremembe upravljanja, zlasti ločevanje med upravljavci infrastrukture in železniškimi podjetji, do katerih je prišlo pri nekaterih podjetjih, navedenih v Prilogi. Prav tako ni priporočljivo, da se v zakonodajnem aktu navedejo imena prevoznikov v železniškem prometu, saj se lahko sčasoma spremenijo zaradi reorganizacij in bi zato priloga postala zastarela.

Poleg tega so številni pojmi in klasifikacije zastareli (npr. potniški vlaki, razvrščeni kot „hitri vlaki na dolge razdalje in ekspresni vlaki“ ter „drugo“; tovorni vlaki, razvrščeni kot „hitri prevoz“ in „redni prevoz“; „prevoženi kilometri“, ki se običajno navajajo le kot „kilometri“) in niso ustrezno opredeljeni. Drugo je nezdružljivo z zdajšnjimi razvrstitvami. Uredba na primer zahteva kazalnike za kategorijo „kombinirana vozila s skupno dovoljeno maso naloženega vozila manj kot 3 metrične tone“, medtem ko je zdajšnja zakonodaja – uredbi (ES) št. 1071/2009 in (ES) št. 1072/2009 – usmerjena na lahka tovorna vozila z največjo dovoljeno maso naloženega vozila med 2,5 in 3,5 tone).

2.Rezultati posvetovanj z deležniki in ocena učinka

2.1 Posvetovanje

Komisija je leta 2017 izvedla ciljno usmerjeno posvetovanje z nacionalnimi statističnimi uradi o težavah držav članic pri izpolnjevanju zahtev iz Uredbe (EGS) št. 1108/70. Glavni sklep posvetovanja je bil, da so bili podatki o izdatkih za prometno infrastrukturo na splošno na voljo na ravni ministrstva, vendar niso bili podrobni v taki meri, kakor to zahteva zakonodaja. Prometna statistika v zvezi z uporabo prometne infrastrukture (v nadaljnjem besedilu: podatki) je bila manj na voljo. Te informacije na splošno zbirajo nacionalni statistični uradi v skladu z različnimi sektorskimi statističnimi uredbami (Uredba (EU) št. 70/2012 o statističnih poročilih v zvezi s cestnim prevozom blaga, Uredba (EU) 2018/974 o statistiki prevoza blaga po celinskih plovnih poteh in Uredba (EU) 2018/643 o statistiki železniškega prevoza). Vendar razčlenitve, ki jih zahteva Uredba (EGS) št. 1108/70, večinoma niso na voljo.

Na podlagi informacij, zbranih iz 15 poročil in posvetovanja z nacionalnimi statističnimi uradi, je ustrezna služba Komisije ocenila Uredbo (EGS) št. 1108/70 z vidika njene uspešnosti in učinkovitosti, skladnosti, ustreznosti in dodane vrednosti EU.

Uspešnost in učinkovitost: Zaradi nizkih ravni zahtevanega poročanja in tehničnih težav pri zbiranju podatkov je zaradi uredbe zbiranje podatkov za države članice še naprej pretirano obremenjujoče, namesto uspešno in učinkovito.

Skladnost: Uredba (EGS) št. 1108/70 se delno prekriva z drugimi, novejšimi pravili o zbiranju podatkov, ki so trenutno v veljavi. Kar zadeva podatke o izdatkih za infrastrukturo, se podatki najbolj jasno prekrivajo z zbiranjem podatkov na podlagi uredbe o TEN-T (Uredba (EU) št. 1315/2013), ki zbira znatno količino tehničnih in finančnih informacij o jedrnem in celovitem omrežju TEN-T. V raziskavi o spremljanju trga železniških storitev, ki temelji na Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/1100, se zbirajo tudi informacije o železnicah v Evropi, vključno z izdatki za železniško infrastrukturo za vzdrževanje, obnovo, nadgradnjo in novo infrastrukturo. Kar zadeva podatke o uporabi infrastrukture, Eurostat zbira različne statistične podatke o cestnem tovornem prometu, železniškem prometu in prometu po celinskih plovnih poteh, ki se delno prekrivajo s kazalniki prometa iz Uredbe (EGS) št. 1108/70. Mednarodni prometni forum (ITF/OECD) od leta 1995 od svojih članov redno zbira informacije o prometni infrastrukturi in vzdrževanju ter objavlja podatke o izdatkih za ceste (tudi ločene podatke za avtoceste), železnice, celinske plovne poti, pomorska pristanišča in letališča. Uredba (EGS) št. 1108/70 je zato neskladna in nezdružljiva s temi novejšimi pravnimi akti, v skladu s katerimi morajo države članice poročati o podatkih o naložbah v prometno infrastrukturo.

Ustreznost: Uredba (EGS) št. 1108/70 je bila pripravljena v času, ko so imeli trije načini notranjega prometa največjo vlogo v prometni politiki devetih držav članic Evropske gospodarske skupnosti. Notranji promet ostaja najpomembnejši način prevoza v Evropi, vendar proces globalizacije in povečanje dostopnosti in povezljivosti letalstva dodatno postavljata v ospredje izdatke za infrastrukturo za pomorska pristanišča in letalstvo, ki jih uredba ne zajema.

Dodana vrednost EU: jasna dodana vrednost je v enem samem viru podatkov o izdatkih za prometno infrastrukturo na evropski ravni (ki ga zdaj ni) namesto pridobivanja teh informacij od vsake države članice posebej. Zaradi nizke zahtevane ravni podrobnosti in tehničnih težav pri zbiranju podatkov so te informacije sporočale samo štiri države članice. Prejete informacije se ne uporabijo za nobeno politično pobudo ali tehnično analizo.