[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 10.6.2009

COM(2009) 266 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Metodologija za spremljanje izvajanja Evropskega pakta o priseljevanju in azilu

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Metodologija za spremljanje izvajanja Evropskega pakta o priseljevanju in azilu

1. UVOD

Evropski svet je 15. in 16. oktobra 2008 sprejel Evropski pakt o priseljevanju in azilu[1] na podlagi sporočila Komisije iz junija 2008 „Skupna politika priseljevanja za Evropo: načela, ukrepi in orodja“[2]. Pakt temelji na napredku, doseženem v 10 letih, in je nadaljnji korak k splošni migracijski politiki EU. Evropski svet sprejema pet temeljnih zavez, ki se bodo naprej razvijale in prenašale v konkretne ukrepe zlasti v programu, ki bo sledil Haaškemu programu:

- organizirati zakonito priseljevanje ob upoštevanju prednostnih nalog, potreb in zmogljivosti za sprejem, ki jih določi vsaka država članica, ter spodbujati integracijo,

- preprečevati nezakonito priseljevanje z zagotavljanjem, da se nezakoniti priseljenci vrnejo v njihovo državo izvora ali državo tranzita,

- okrepiti učinkovitost mejnega nadzora,

- vzpostaviti Evropo azila,

- vzpostaviti vsestransko partnerstvo z državami izvora in tranzita, da bi se spodbujale sinergije med migracijami in razvojem.

Ob sprejetju Pakta se je Evropski svet odločil, da bo izvedel letno razpravo o politikah priseljevanja in azila. Navedena letna razprava bo Evropskemu svetu omogočila spremljati, kako Evropska unija in države članice izvajajo Pakt in naslednji večletni program svobode, varnosti in pravice, ki bo leta 2010 sledil Haaškemu programu.

Evropski svet je v zvezi s to razpravo v Paktu samem:

- pozval Komisijo k predstavitvi letnega poročila Svetu na podlagi poročil držav članic, ki so mu po potrebi priloženi predlogi priporočil Evropske unije in držav članic za izvajanje navedenega pakta in programa, ki bo sledil Haaškemu programu,

- določil, da bo razprava Evropskemu svetu tudi omogočila, da bo obveščen o najpomembnejših načrtovanih ukrepih posameznih držav članic pri izvajanju njihove politike priseljevanja in azila.

V pripravi na razpravo je Evropski svet pozval Komisijo, naj Svetu predlaga metodologijo. To sporočilo je odgovor na ta poziv.

Namen metodologije, opisane v tem sporočilu, je priprava na prvo letno razpravo Evropskega sveta, ki bo junija 2010.

Metodologija bo postopek, po katerem bo Komisija pripravila letno poročilo Svetu (v nadaljnjem besedilu: letno poročilo Komisije) ob uporabi poročil držav članic in informacij o dejstvih iz različnih virov na način in v časovnem okviru, navedenem v nadaljevanju.

2. LETNO POROčILO KOMISIJE („OUTPUT“)

Glede na naravo letne razprave, opisane v Paktu, bo letno poročilo Komisije sestavljeno iz dveh delov:

- kratkega političnega povzetka poročila o glavnih ukrepih v obdobju poročanja in najpomembnejših načrtovanih ukrepih na ravni EU in držav članic ter morebitnih priporočilih Komisije,

- daljšega in podrobnejšega poročila o glavnih izvedenih ukrepih ter najpomembnejših načrtovanih ukrepih na ravni EU in držav članic za vsako izmed zavez iz Pakta.

Od leta 2011 naprej bi bilo metodologijo treba razširiti tudi na zaveze v okviru programa, ki bo sledil Haaškemu programu, in njegovega akcijskega načrta. Poleg tega bo metodologija prenovljena in izboljšana ob upoštevanju izkušenj in skupne metodologije, ki jo je Komisija predlagala v sporočilu iz junija 2008: „Skupna politika priseljevanja za Evropo: načela, ukrepi in orodja“[3]. Zlasti se lahko zaveze iz Pakta in programa, ki bo nasledil Haaški program, ustrezno prevede v skupne cilje in kazalce z namenom povečati primerljivost izvedenih ukrepov ter zagotoviti preglednost in vzajemno zaupanje. Vključiti bi bilo treba tudi nove zaveze, s katerimi bo soglašal Evropski svet.

3. VIRI INFORMACIJ LETNEGA POROčILA KOMISIJE („INPUT“)

Informacije, ki jih zahteva metodologija, bodo morale zagotoviti države članice ali pa bodo Komisiji neposredno dostopne s pomočjo mehanizmov, ki so bili razviti kot del migracijske politike EU.

3.1. Informacije, ki jih zagotovijo države članice

Določitev glavnih izvedenih ukrepov in najpomembnejših načrtovanih ukrepov na ravni posamezne države članice bo zahtevala prispevek držav članic. Evropski pakt s tem v zvezi določa, da mora letno poročilo Komisije temeljiti na poročilih držav članic. Posledično morajo pristojni organi v državah članicah predložiti letni prispevek, sestavljen iz kratkega „političnega“ poročila in informacij o dejstvih. Države članice bodo pozvane, naj za ta poročila uporabijo enotno strukturo. Enotna struktura poročila Komisije leta 2010 temelji na zavezah iz Pakta in je priložena temu sporočilu. Da bi povečali primerljivost nacionalnih poročil, bo Komisija septembra 2009 v formalni zahtevi državam članicam poslala nadaljnja navodila.

Vplivi sedanje gospodarske krize na migracijske tokove se bodo začeli kazati leta 2009. Vendar pa, kot je opisano v nadaljevanju, harmonizirane statistike Skupnosti za leto 2009 (razen za področje azila) ne bodo pravočasno na voljo, da bi jih lahko upoštevali v letnem poročilu Komisije leta 2010. Komisija bo zato v skladu z navedbami iz Priloge zahtevala od držav članic, naj zagotovijo razpoložljive ustrezne podatke za prvi del leta 2009. Navedeni podatki se ne bodo zbrali v skladu s harmoniziranimi standardi in zato ne bodo primerljivi, vendar pa bodo morda lahko nakazali trende.

Poročila držav članic morajo izpolnjevati potrebe procesa sledenja in hkrati ne nalagati bremen poročanja, ki so pretežka ali vodijo k podvajanju dela. V tem oziru bi se lahko države članice ob predložitvi svojega letnega poročila, če menijo, da je to primerno v izogib podvajanju dela, sklicevale na informacije o dejstvih v letnih poročilih politike ustrezne nacionalne kontaktne točke evropske migracijske mreže. Navedena poročila so med več viri informacij držav članic, ki so neposredno dostopni Komisiji in so obravnavani v nadaljevanju.

3.2. Informacije, ki so na voljo Komisiji

V zvezi s statističnimi podatki Uredba o statistikah št. 862/2007 določa vrsto harmoniziranih in primerljivih statistik Skupnosti o migraciji in azilu ter z njima povezanih postopkov in procesov[4]. Na podlagi Uredbe morajo države članice Komisiji (Eurostatu) zagotoviti podatke v skladu z različnimi časovnimi razporedi glede na vrsto zadevnih podatkov; določene podatke o azilu je treba predložiti prej kot podatke o migraciji[5]. Podatki Komisije (Eurostata), izdani na njihovi podlagi, ki so že uporabljeni v drugih poročilih, kot so statistična poročila evropske migracijske mreže, bodo ključni vir informacij za metodologijo.

Glede azila se bo letno poročilo Komisije lahko sklicevalo na podatke o prošnjah za azil in prvostopenjskih odločbah, ki so relativno novi; poročilo leta 2010 bo lahko vključevalo takšne podatke vsaj za prva tri četrtletja leta 2009. Čeprav podatki o pravnomočnih odločbah o azilu za leto 2009 ne bodo na voljo za poročilo Komisije leta 2010, pa jih bo Komisija (Eurostat) dala na voljo pred letno razpravo na Evropskem svetu junija 2010.

Druge migracijske statistike za leto 2009 žal še ne bodo na razpolago, da bi jih upoštevalo poročilo Komisije leta 2010. Vendar pa bo Komisija (Eurostat) podatke za leto 2009, ki ji jih morajo v skladu z Uredbo predložiti države članice v treh mesecih od konca leta (vključno s podatki o nezakonitem vstopu in prebivanju ter vračanju), dala na voljo pred letno razpravo na zasedanju Evropskega sveta.

Vir informacij o zakonodajnem in političnem napredku zlasti vključuje:

1. letna poročila politike iz evropske migracijske mreže (EMM). Namen EMM je zadovoljiti potrebe institucij Skupnosti in nacionalnih organov po informacijah o migracijah in azilu, in sicer z zagotavljanjem najnovejših, objektivnih, zanesljivih in primerljivih informacij o migracijah in azilu v pomoč pri oblikovanju politik Evropske unije[6]. Vsaka nacionalna kontaktna točka mora vsako leto pripraviti poročilo o razmerah na področjih migracij ter azila v zadevni državi članici, ki mora vključevati razvoj politik[7]. Komisija bo pozvala EMM, naj ponovno prouči specifikacije in časovni okvir njenih letnih poročil politike, da bi jih napravili uporabnejše za metodologijo;

2. informacije, ki jih predložijo države članice v okviru izvajanja štirih skladov splošnega programa „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“: Evropskega sklada za begunce, Sklada za zunanje meje, Evropskega sklada za vključevanje državljanov tretjih držav in Evropskega sklada za vračanje;

3. mehanizem vzajemnega obveščanja v zvezi z ukrepi držav članic na področju azila in priseljevanja[8]; to je pot izmenjave informacij in mnenj o nacionalnih azilnih ukrepih in ukrepih v zvezi s priseljevanjem, ki lahko pomembno vplivajo na več držav članic ali na EU kot celoto;

4. obstoječa poročila, ki jih je pripravila Komisija, kot je letno poročilo o nezakonitem priseljevanju[9], in poročila o razvoju trga dela[10];

5. poročila agencij (zlasti Frontexa) in organov (na primer Cirefija)[11]. Uporaba nekaterih virov informacij bo omejena, saj bo letno poročilo Komisije javni dokument in bo zato temeljil le na javno dostopnih informacijah;

6. informacije, pridobljene pri izvajanju skupnega načrta za integracijo[12] (npr. informacije nacionalnih kontaktnih točk za integracijo, priročniki o integraciji, evropska spletna stran o integraciji);

7. informacije, prevzete iz študij zunanjih izvedencev, poročil Komisije in postopkov kršitev.

Obstajajo tudi drugi viri informacij, ki bi jih lahko upoštevali, vključno z delom na mednarodnih forumih, kot je OECD, in raziskovalnimi projekti, zlasti tistimi, ki se financirajo iz raziskovalnih programov Skupnosti.

4. POSTOPEK IN čASOVNI NAčRT

Okvirni časovni načrt letnega poročila Komisije za leto 2010

Datum | Države članice | Komisija |

začetek septembra 2009 | formalna zahteva, naj države članice predložijo poročilo |

od novembra | začetek priprav letnega poročila glede izvajanja na ravni EU |

sredina novembra | države članice predložijo poročilo o izvajanju na nacionalni ravni |

sredina januarja 2010 | države članice po potrebi prenovijo svoje poročilo |

sredina aprila | sprejem in predstavitev letnega poročila |

od aprila do sredine junija | pripravljalne razprave v Svetu |

3. teden junija | letna razprava na zasedanju Evropskega sveta |

julija in septembra | pregled in ocena postopka ter predlog izboljšav za naslednje obdobje |

Na podlagi letnega pregleda in ocene bi se moral postopek postopno izboljšati. Prvi pomemben korak k razvoju metodologije bo vključitev programa, ki sledi Haaškemu programu. Metodologija bo lahko izkoristila tudi nove mehanizme poročanja, zlasti letna poročila o azilnih razmerah v EU, za katera je Komisija predlagala, naj jih pripravi bodoči urad za podporo prosilcem za azil[13].

Poleg tega je treba pravočasno izpolniti druge obveznosti poročanja Komisije, zlasti predložiti poročila o nezakonitem priseljevanju[14] in informacije, prenesene v okviru mehanizma vzajemnega obveščanja[15], ter namesto teh zagotoviti ustrezne informacije v letnem poročilu Komisije o izvajanju Pakta.

5. ZAKLJUčEK

Metodologija bo področju priseljevanja in azila dodala strukturiran letni ciklus poročanja in politično razpravo na visoki ravni. Letno poročilo bo ključna politična izjava Komisije o politikah priseljevanja in azila, ki se izvajajo na ravni EU in nacionalni ravni. Izvedba letne razprave na zasedanju Evropskega sveta opozarja, da sta priseljevanje in azil pomembni politični vprašanji evropske integracije. Proces bo tako zagotovil ohranjanje novega zagona Evropskega pakta in prihodnjega večletnega programa o svobodi, varnosti in pravici ter nadaljnji razvoj skupne politike priseljevanja in azilne politike ob upoštevanju posebnih potreb posamezne države članice in v skupnem interesu Evropske unije.

Priloga: Enotna struktura poročil držav članic

I. Kratko „politično“ poročilo

V zvezi s petimi področji politik Pakta, prosimo, povzemite politično oceno vaše države glede napredka od sprejema Pakta oktobra 2008.

I. Zakonito priseljevanje – integracija

Glavna zaveza: organizirati zakonito priseljevanje ob upoštevanju prednostnih nalog, potreb in zmogljivosti za sprejem, ki jih določi posamezna država članica, ter spodbujati integracijo.

II. Nezakonito priseljevanje

Glavna zaveza: preprečevanje nezakonitega priseljevanja predvsem z zagotavljanjem, da se nezakoniti priseljenci vrnejo v njihovo državo izvora ali državo tranzita.

III. Mejni nadzor

Glavna zaveza: okrepiti učinkovitost mejnega nadzora.

IV. Azil

Glavna zaveza: vzpostaviti Evropo azila.

V. Globalni pristop k migracijam

Glavna zaveza: vzpostaviti vsestransko partnerstvo z državami izvora in tranzita, da bi se spodbujale sinergije med migracijami in razvojem.

II. Informacije o dejstvih

Komisija bo določila glavne ukrepe, izvedene na ravni EU. Države članice morajo za poročanje o glavnih izvedenih in načrtovanih ukrepih na nacionalni ravni uporabiti spodnjo razpredelnico. Spodaj določene zaveze so prenesene iz Evropskega pakta.

Zaveza | Glavni ukrepi, izvedeni na ravni države članice | Najpomembnejši ukrepi, načrtovani na ravni države članice |

I. Zakonito priseljevanje – integracija |

Glavna zaveza: organizirati zakonito priseljevanje ob upoštevanju prednostnih nalog, potreb in zmogljivosti za sprejem, ki jih določi posamezna država članica, ter spodbujati integracijo. |

(a) pozvati države članice in Komisijo k izvajanju politik za delovno migracijo ob ustreznem upoštevanju pravnega reda in preferenc Skupnosti, možnosti človeških virov v EU ter uporabi najprimernejših sredstev, ki upoštevajo vse potrebe trga dela posamezne države članice v skladu z zaključki Evropskega sveta z dne 13. in 14. marca 2008; | Prosimo, poročajte tudi o tem, kako je gospodarska kriza vplivala na vašo nacionalno delovnopravno migracijsko zakonodajo in/ali politiko. Če so na voljo, prosimo, predložite podatke in trende delovne migracije v prvem delu leta 2009. |

(b) povečati privlačnost EU za visoko kvalificirane delavce | Prosimo, poročajte tudi o tem, kako je gospodarska kriza vplivala na vašo nacionalno zakonodajo in/ali politike za vstop visoko kvalificiranih delavcev. Če so na voljo, prosimo, predložite podatke in trende v zvezi z visoko kvalificiranimi delavci v prvem delu leta 2009. |

in izvesti nove ukrepe za nadaljnje lajšanje sprejema študentov in raziskovalcev ter njihovega gibanja v EU; | Prosimo, poročajte tudi o tem, kako je gospodarska kriza vplivala na vašo nacionalno zakonodajo in/ali politike za vstop študentov in raziskovalcev. Če so na voljo, prosimo, predložite podatke in trende v zvezi s študenti in raziskovalci v prvem delu leta 2009. |

(c) s spodbujanjem začasne ali krožne migracije v skladu z zaključki Evropskega sveta z dne 14. decembra 2007 zagotoviti, da navedene politike ne stopnjujejo bega možganov; |

(d) učinkoviteje regulirati družinsko migracijo, tako da se vsako državo članico v skladu z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin pozove, naj jo upošteva v svoji nacionalni zakonodaji, razen posameznih določenih vrst, glede na njene zmogljivosti sprejema in zmožnosti vključitve družine, ocenjene glede na sredstva družine in njeno nastanitev v namembni državi ter, na primer, njeno znanje jezika države; |

(e) okrepiti vzajemno obveščanje o migraciji z izboljšanjem obstoječih instrumentov, kjer je to potrebno; |

(f) izboljšati obveščanje o možnostih in pogojih zakonite migracije, zlasti s čim prejšnjo umestitvijo instrumentov, potrebnih v ta namen; | Prosimo, poročajte tudi, ali ste kot posledico gospodarske krize spremenili politike obveščanja. |

(g) države članice v skladu s skupnimi načeli, ki jih je Svet potrdil leta 2004, pozvati, naj na način in s sredstvi, ki se jim zdijo ustrezna, uvedejo ambiciozne politike za spodbujanje usklajene integracije v državah gostiteljicah priseljencev, ki se bodo verjetno stalno naselili; | Prosimo, poročajte tudi, ali ste kot posledico gospodarske krize spremenili politike integracije. |

navedene politike, katerih izvajanje bo zahtevalo resnična prizadevanja držav gostiteljic, morajo temeljiti na ravnovesju med pravicami migrantov (zlasti do izobraževanja, dela, varnosti ter javnih in socialnih storitev) in obveznostmi migrantov (ravnanje v skladu s predpisi države gostiteljice). |

Obsegale bodo tudi posebne ukrepe za spodbujanje učenja jezika in dostopa do zaposlitve, ključnih dejavnikov integracije; |

poudarile bodo spoštovanje identitet držav članic in EU ter njihovih temeljnih vrednot, kot so človekove pravice, svoboda izražanja, demokracija, tolerantnost, enakopravnost moških in žensk ter obvezno šolanje otrok. |

Evropski svet tudi poziva države članice, naj s pomočjo ustreznih ukrepov upoštevajo potrebo po boju zoper vse oblike diskriminacije, ki so jim migranti lahko izpostavljeni; |

(h) spodbujati izmenjavo informacij o najboljših praksah glede sprejetja in integracije, izvedenih v skladu s skupnimi načeli, ki jih je Svet potrdil leta 2004, ter o ukrepih EU v podporo nacionalnih politik integracije. |

II. Nezakonito priseljevanje |

Glavna zaveza: preprečevati nezakonito priseljevanje predvsem z zagotavljanjem, da se nezakoniti priseljenci vrnejo v njihovo državo izvora ali državo tranzita. |

(a) iz humanitarnih in gospodarskih razlogov v skladu z nacionalnim pravom uporabiti regulacijo glede na posamezni primer, ne pa splošne regulacije; | Prosimo, poročajte tudi, ali ste kot posledico gospodarske krize spremenili politike regulacije. |

(b) skleniti sporazume o ponovnem sprejemu na ravni EU ali dvostranski ravni z državami, s katerimi je to potrebno, da ima vsaka država članica pravne instrumente za zagotavljanje pregona nezakonitih priseljencev; | Prosimo, poročajte o dvostranskih sporazumih, ki ste jih sklenili. |

učinkovitost sporazumov EU o ponovnem sprejemu bo ocenjena; |

neuspešne pogajalske direktive je treba pregledati; |

države članice in Komisija bodo tesno sodelovale pri pogajanjih o prihodnjih sporazumih EU o ponovnem sprejemu; |

(c) zagotoviti, da se prepreči neredna migracija v okviru modalitet politik za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav ali, kadar je to primerno, drugih politik, vključno z modalitetami okvira za svobodo gibanja; |

(d) razviti sodelovanje med državami članicami, in sicer prostovoljno in po potrebi na podlagi skupnih sporazumov za zagotavljanje izgona nezakonitih priseljencev (biometrična identifikacija nezakonitih priseljencev, skupni leti ipd.); |

(e) pospešiti sodelovanje z državami izvora ali tranzitnimi državami v okviru globalnega pristopa k vprašanju migracij, da bi preprečevali nezakonito priseljevanje, zlasti da bi zasledovali ambiciozno politiko o policijskem in pravosodnem sodelovanju v boju proti mednarodnim kriminalnim organizacijam, ki se ukvarjajo s tihotapljenjem migrantov in trgovino z ljudmi, |

ter zagotoviti boljše informacije ogroženim skupnostim, da bi se izognili tragedijam, ki se lahko zgodijo, zlasti na morju; |

(f) pozvati države članice, zlasti s podporo instrumentov Skupnosti, da oblikujejo sisteme spodbud za pomoč pri prostovoljni vrnitvi | Prosimo, poročajte tudi, ali je gospodarska kriza vplivala na vašo politiko prostovoljne vrnitve. |

ter da se o tem medsebojno obveščajo, da bi preprečile goljufivo vrnitev subjektov, ki prejmejo navedeno pomoč, v EU; |

(g) pozvati države članice k strogim ukrepom, tudi v korist priseljencev, z uporabo odvračilnih in sorazmernih kazni zoper tiste, ki izkoriščajo nezakonite priseljence (delodajalce itd.); |

(h) v celoti izvrševati določbe Skupnosti, v skladu s katerimi se odločba o izgonu, ki jo izda ena država članica, uporablja v vsej EU, ter v tem okviru opozorilo o navedeni odločbi, vneseno v schengenski informacijski sistem (SIS), zavezuje druge države članice, da zadevni osebi preprečijo vstop na svoje ozemlje ali prebivanje na njem. |

III. Mejni nadzor |

Glavna zaveza: okrepiti učinkovitost mejnega nadzora. |

(a) pozvati države članice in Komisijo, naj mobilizirajo vsa razpoložljiva sredstva za zagotovitev učinkovitejšega nadzora zunanjih meja na zemlji, morju in v zraku; |

(b) posplošiti vprašanje biometričnih vizumov najkasneje od 1. januarja 2012 kot posledice vizumskega informacijskega sistema (VIS), |

takoj izboljšati sodelovanje med konzulati držav članic, |

kolikor je to mogoče, združiti sredstva in postopno na prostovoljni podlagi vzpostaviti skupne konzularne storitve za vizume; |

(c) ob ustreznem upoštevanju vloge in pristojnosti držav članic agenciji Frontex dodeliti sredstva, da bo lahko v celoti izvajala svojo nalogo koordinatorja pri nadzoru zunanjih meja Evropske unije, odzivanju na krizne razmere in na zahtevo držav članic izvajanju potrebnih začasnih ali stalnih operacij, zlasti v skladu s sklepi Sveta z dne 5. in 6. junija 2008. |

Na podlagi rezultatov ocene agencije bodo njena vloga in operativni viri okrepljeni, lahko pa se sprejme tudi odločitev o ustanovitvi specializiranih uradov agencije, s čimer se upoštevajo različne okoliščine, zlasti glede kopenskih meja na vzhodu in morskih meja na jugu: ustanovitev takšnih uradov pa ne sme neugodno vplivati na enotnost agencije Frontex. |

Poleg tega bi lahko preučili tudi možnost vzpostavitve evropskega sistema mejnih straž; |

(d) v duhu solidarnosti bolje upoštevati težave držav članic, v katere vstopa nesorazmerno veliko število migrantov, in v ta namen pozvati Komisijo, naj pripravi predloge; |

(e) uporabiti moderno tehnologijo, ki bo zagotovila interoperabilnost sistemov in omogočila učinkovito celovito upravljanje zunanje meje v skladu s sklepi Evropskega sveta z dne 19. in 20. junija 2008 ter sklepi Sveta z dne 5. in 6. junija 2008. |

Odvisno od predlogov Komisije bo od leta 2012 posebno pozornost treba nameniti vzpostavitvi sistema za elektronsko beleženje vstopov in izstopov in uvedbi skrajšanega postopka za evropske državljane in druge potnike; |

(f) poglobiti sodelovanje med državami izvora in tranzitnimi državami z namenom okrepiti nadzor zunanjih meja in preprečevati nezakonito priseljevanje s povečanjem pomoči Evropske unije za izobraževanje in opremo osebja teh držav, ki je pristojno za upravljanje migracijskih tokov; |

(g) izboljšati načine in pogostost izvajanja schengenskih evalvacij v skladu s sklepi Sveta z dne 5. in 6. junija 2008. |

IV. Azil |

Glavna zaveza: vzpostaviti Evropo azila. |

(a) v letu 2009 ustanoviti evropski urad za podporo, katerega naloga bo olajševati izmenjavo informacij, analiz in izkušenj med državami članicami ter v praksi razvijati sodelovanje med organi, pristojnimi za obravnavo prošenj za azil. Ta urad, ki ne bo pooblaščen niti za obravnavo prošenj niti za sprejemanje odločitev, bo na podlagi skupnega poznavanja držav izvora spodbujal usklajevanje nacionalnih praks in postopkov ter posledično sprejemanje nacionalnih odločitev; |

(b) pozvati Komisijo, naj pripravi predloge, da bi po možnosti že leta 2010, najpozneje pa leta 2012 uvedli enoten azilni postopek, ki bo vključeval skupna procesna jamstva, ter sprejeli enotne predpise o statusu begunca in statusu oseb, ki uživajo pravico do subsidiarne zaščite; |

(c) v primeru krize v državi članici zaradi množičnega prihoda prosilcev za azil vzpostaviti postopke za dodelitev uradnikov drugih držav članic, ki bodo pomagali tej državi, in postopke za hitrejšo mobilizacijo obstoječih programov Skupnosti, da se zagotovi učinkovita solidarnost. |

Urad v državah članicah, katerih nacionalni azilni sistemi se soočajo s posebnimi in nesorazmernimi pritiski, ki so zlasti posledica njihovega geografskega ali demografskega položaja, podpira vzpostavitev mehanizmov solidarnosti, katerih cilj je prostovoljno in usklajeno spodbujati boljšo razporeditev upravičencev do mednarodne zaščite iz teh držav članic v druge države članice, pri čemer je treba paziti, da azilni sistemi ne postanejo predmet zlorab. V skladu z navedenimi načeli bo Komisija – po potrebi po posvetovanju z Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) – omogočila takšno prostovoljno in usklajeno prerazporeditev. |

Za takšno prerazporeditev bi se morala v okviru finančnih instrumentov EU v skladu s proračunskimi postopki zagotoviti posebna finančna sredstva; |

(d) okrepiti sodelovanje z Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce, da se zagotovi boljša zaščita oseb, ki zaprosijo za zaščito in ne živijo v državah članicah EU, zlasti s: spodbujanjem prostovoljne preselitve oseb, ki uživajo zaščito Urada visokega komisarja Združenih narodov za begunce, na ozemlje EU, zlasti v okviru programov regionalne zaščite; |

predlogi, ki naj jih pripravi Komisija v sodelovanju z Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce, za sodelovanje s tretjimi državami pri krepitvi zmogljivosti njihovih sistemov zaščite; |

(e) pozvati države članice, naj poskrbijo, da se osebju, pristojnemu za nadzor na zunanjih mejah, ponudi usposabljanje o pravicah in obveznostih, ki se nanašajo na mednarodno zaščito. |

V. Globalni pristop k migracijam |

Glavna zaveza: vzpostaviti vsestransko partnerstvo z državami izvora in tranzita, da bi se spodbujale sinergije med migracijami in razvojem. |

(a) na ravni Skupnosti ali dvostranski ravni skleniti sporazume z državami izvora in tranzitnimi državami, ki bodo po potrebi vključevali ustrezne določbe o možnostih za zakonito migracijo, prilagojeno razmeram na trgu dela v državah članicah, preprečevanju nezakonitega priseljevanja in ponovnem sprejemu ter razvoju držav izvora in tranzitnih držav. |

Evropski svet poziva države članice in Komisijo, naj se obveščajo in posvetujejo o ciljih in omejitvah takšnih dvostranskih sporazumov in sporazumov o ponovnem sprejemu; |

(b) spodbujati države članice, naj državljanom partnerskih držav, ki ležijo vzhodno in južno od Evrope, po svojih zmožnostih zagotovijo možnosti zakonitega priseljevanja, prilagojene razmeram na trgu dela držav članic, ki bodo tem državljanom omogočale pridobitev izobrazbe ali poklicnih izkušenj ter prihranke, ki jih bodo lahko uporabili v korist njihovih držav. |

Evropski svet poziva države članice, naj v zvezi s tem spodbujajo različne oblike začasnih ali krožnih migracij, da bi tako preprečile beg možganov; |

(c) izvajati politike sodelovanja z državami izvora in tranzitnimi državami, zlasti s krepitvijo zmogljivosti teh držav, zaradi preprečevanja nezakonitega priseljevanja ali odvračanja od njega; |

(d) učinkoviteje povezati migracijske in razvojne politike s preučevanjem, v kolikšni meri lahko te politike, skladno z drugimi vidiki razvojne politike in razvojnimi cilji novega tisočletja, koristijo regijam, iz katerih izvira priseljevanje. |

Evropski svet poziva države članice in Komisijo, naj ob tej priložnosti in v okviru sektorskih prioritet, ki se določijo v sodelovanju s partnerskimi državami, prednostno podpirajo projekte za solidarni razvoj, katerih cilj je izboljšati življenjske razmere prebivalstva z vidika prehrane, zdravstvenega varstva, izobraževanja, poklicnega usposabljanja in zaposlovanja; |

(e) spodbujati ukrepe za partnerski razvoj, ki omogočajo migrantom sodelovanje pri razvoju njihovih držav izvora. |

Evropski svet priporoča državam članicam, naj podpirajo sprejetje posebnih finančnih instrumentov, ki bodo spodbujali varen in cenejši prenos prihrankov migrantov, namenjenih za financiranje naložb ali socialnega varstva, v njihove države izvora; |

(f) odločno izvajati partnerstvo med EU in Afriko, sklenjeno decembra 2007 v Lizboni, sklepe prve evro-mediteranske ministrske konference o migracijah, ki je potekala novembra 2007 v Albufeiri, in akcijski načrt iz Rabata ter na drugem evro-afriškem ministrskem srečanju o migracijah in razvoju, ki bo jeseni 2008 v Parizu, pozvati k sprejemu konkretnih ukrepov; |

v skladu s sklepi iz junija 2007 nadalje oblikovati splošni pristop k vprašanju migracij na vzhodu in jugovzhodu Evrope in v zvezi s tem pozdraviti pobudo za ministrsko konferenco, ki bo potekala aprila 2009 v Pragi in bo namenjena temu vprašanju; |

še naprej temeljiti na obstoječem političnem in sektorskem dialogu, še zlasti z latinskoameriškimi, karibskimi in azijskimi državami, s čimer bi poglobili medsebojno razumevanje izzivov, povezanih z migracijami, ter okrepili obstoječe sodelovanje; |

(g) pospešiti razvoj instrumentov v okviru splošnega pristopa k vprašanju migracij, tj. migracijskih bilanc, platform za sodelovanje, partnerstev za mobilnost in programov krožnih migracij, ter zagotoviti ravnotežje med migracijskimi tokovi z juga in tistimi z vzhoda in jugovzhoda ter pri tem upoštevati izkušnje, pridobljene med pogajanji o sporazumih Skupnosti in dvostranskih sporazumih o migracijah in ponovnem sprejemu z državami izvora in tranzitnimi državami, ter pilotna partnerstva za mobilnost; |

(h) pri izvajanju teh različnih ukrepov zagotoviti, da bodo skladni z drugimi vidiki politike razvojnega sodelovanja, predvsem Evropskega soglasja o razvoju iz leta 2005, pa tudi drugih politik EU, zlasti sosedske politike. |

[1] Sklepi predsedstva, dokument št. 14368/08. Pakt je v dokumentu št. 13440/08.

[2] COM(2008) 359 konč.

[3] COM(2008) 359 konč.

[4] Uredba (ES) št. 862/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o statistikah Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 311/76 o zbiranju statističnih podatkov o tujih delavcih, UL L 199, 31.7.2007, str. 23.

[5] V zvezi z azilom morajo države članice Komisiji (Eurostatu) predložiti mesečne, četrtletne ali letne statistike (odvisno od vrste podatkov). Mesečne (prošnje za azil) in četrtletne (prvostopenjske odločbe o prošnjah za azil) podatke je treba poslati v dveh mesecih od konca referenčnega obdobja. V zvezi z drugimi migracijskimi statistikami morajo države članice predložiti letne podatke v treh, šestih ali 12 mesecih (odvisno od vrste podatkov) od konca referenčnega leta. Časovni razporedi so določeni v Uredbi in predstavljajo najkrajše roke, v katerih bodo primerljivi podatki na voljo v vseh državah članicah.

[6] Odločba Sveta 2008/381/ES z dne 14. maja 2008 o ustanovitvi Evropske migracijske mreže, UL L 131, 21.5.2008, str. 7, člen 1(2).

[7] Člen 9(1) Odločbe.

[8] Odločba Sveta 2006/688/ES z dne 5. oktobra 2006 o vzpostavitvi mehanizma vzajemnega obveščanja glede ukrepov držav članic na področjih azila in priseljevanja, UL L 283, 14.10.2006, str. 40.

[9] Tretje letno poročilo o razvoju skupne politike o nezakonitem priseljevanju, tihotapljenju in trgovini z ljudmi, zunanjih mejah in vračanju nezakonitih priseljencev, SEC(2009) 320 konč.

[10] Glej na primer poročilo Zaposlovanje v Evropi 2008, katerega del je poglavje o razmerah na trgu dela in vplivu novih migrantov iz tretjih držav.

[11] Center za informacije, razprave in izmenjave podatkov o prečkanju meja (CIREFI) je bil ustanovljen leta 1992 na podlagi odločitve ministrov, pristojnih za priseljevanje. Njegove dejavnosti so bile razširjene leta 1994, in sicer z zbiranjem informacij o zakoniti migraciji, nezakonitem priseljevanju in prebivanju, pomoči pri nezakonitem priseljevanju ter o uporabi nezakonitih ali ponarejenih potnih listin, UL C 274, 19.9.1996, str. 50.

[12] COM(2005) 389 konč.

[13] Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega urada za podporo prosilcem za azil, COM(2009) 66 konč., člen 12. Zaradi usklajenosti različnih pravnih instrumentov na področju azila bo Komisija preučila možnost spreminjanja odločbe Sveta, ki ustanavlja EMM.

[14] To je zahteval Evropski svet na zasedanju v Solunu leta 2003.

[15] Ki ga določa člen 4 Odločbe Sveta 2006/688/ES.