P6_TA(2007)0137

Boj proti virusu HIV/aidsu v Evropski uniji in sosednjih državah za obdobje 2006 - 2009

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 24. aprila 2007 o boju proti virusu HIV/aidsu v Evropski uniji in sosednjih državah za obdobje 2006 - 2009 (2006/2232(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. julija 2006 o "HIV/AIDS: čas za ukrepanje" [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 30. novembra 2006 o aidsu [2],

- ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 6. junija 2005 o boju proti virusu HIV/aidsu,

- ob upoštevanju sporočila generalnega sekretarja Sveta z dne 24. novembra 2005 o "Svetovnem dnevu aidsa — izjava EU o preprečevanju okužbe z virusom HIV — za generacijo brez aidsa",

- ob upoštevanju strategije EU na področju drog (2005-2012), ki jo je Evropski svet sprejel 17. decembra 2004,

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o"boju proti virusu HIV/aidsu v Evropski uniji in sosednjih državah za obdobje 2006 - 2009" (KOM(2005)0654),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o "podlagi skladne evropske politike za zunanje ukrepe v boju proti boleznim HIV/AIDS, malarija in tuberkuloza" (KOM(2004)0726),

- ob upoštevanju sporočila Komisije o Strateškem dokumentu o evropski sosedski politiki (KOM(2004)0373),

- ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o krepitvi evropske sosedske politike (KOM(2006)0726),

- ob upoštevanju Dublinske deklaracije o partnerstvu za boj proti okužbam z virusom HIV/aidsom v Evropi in Srednji Aziji, ki jo je sprejela ministrska konferenca "Premostimo ovire - partnerstvo za boj proti virusu HIV/aidsu v Evropi in Srednji Aziji", ki je potekala v okviru irskega predsedovanja EU dne 23. in 24. februarja 2004,

- ob upoštevanju Vilenske deklaracije o ukrepih za močnejši odziv na HIV/aids v Evropski uniji in sosednjih državah, ki so jo sprejeli ministri in predstavniki vlad Evropske unije in sosednjih držav na konferenci "Evropa in HIV/aids — novi izzivi, nove priložnosti" v Vilni v Litvi dne 16. in 17. septembra 2004,

- ob upoštevanju Deklaracije tisočletja Združenih narodov, ki jo je sprejela Generalna skupščina Združenih narodov na svojem 55. zasedanju 8. septembra 2000, kot tudi ob upoštevanju razvojnih ciljev tisočletja Združenih narodov, še posebej cilja, da se do leta 2015 zaustavi širjenje virusa HIV/aidsa,

- ob upoštevanju deklaracije o zavezi za soočanje z okužbo z virusom HIV/aidsom, ki jo je sprejela generalna skupščina Združenih narodov na posebnem zasedanju o virusu HIV/aidsu 27. junija 2001,

- ob upoštevanju resolucije, ki jo je v zvezi z deklaracijo o zavezi za soočanje z okužbo z virusom HIV/aidsom sprejela Generalna skupščina Združenih narodov 2. avgusta 2001,

- ob upoštevanju spremljanja — s strani Generalne skupščine ZN — izvajanja deklaracije o zavezi za soočanje z okužbo z virusom HIV/aids "Do splošne dostopnosti: ocena Programa Združenih narodov za HIV/aids o okrepljenem preprečevanju okužbe z virusom HIV, zdravljenju, negi in podpori" z dne 24. marca 2006,

- ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja Združenih narodov v zvezi z deklaracijo o zavezi za soočanje z okužbo z virusom HIV/aids: pet let pozneje, z dne 24. marca 2006,

- ob upoštevanju politične deklaracije o virusu HIV/aidsu, sprejete na Generalni skupščini Združenih narodov 2. junija 2006,

- ob upoštevanju programa Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) v zvezi z virusom HIV/aidsom "Splošna dostopnost do leta 2010" iz leta 2006,

- ob upoštevanju poročila UNAIDS iz leta 2006 o svetovni epidemiji aidsa,

- ob upoštevanju publikacije "AIDS Epidemic Update" iz decembra 2006,

- ob upoštevanju vmesnega poročila EuroHIV za leto 2005 iz avgusta 2006,

- ob upoštevanju Evrobarometra o preprečevanju aidsa iz februarja 2006,

- ob upoštevanju resolucije Parlamentarne skupščine Sveta Evrope 1399 (2004) kakor tudi njenega priporočila 1675 (2004) o evropski strategiji za spodbujanje spolnega in reproduktivnega zdravja,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varno hrano ter mnenja Odbora za pravice žensk in enake možnosti (A6-0091/2007),

A. ker po podatkih iz publikacije "Aids Epidemic Update" za leto 2006 39,5 milijonov ljudi po svetu živi z virusom HIV, v letu 2006 pa je bilo z virusom HIV na novo okuženih 4,3 milijona ljudi, in ker 95 % okuženih z virusom HIV/aidsom živi v državah v razvoju,

B. ker vmesno poročilo EuroHIV 2005 kaže, da je bilo v obdobju 1998-2005 v Evropski uniji na novo okuženih 215510 ljudi, v evropski regiji Svetovne zdravstvene organizacije pa 646142 ljudi,

C. ker po EuroHIVu skoraj ena četrtina vseh novih okužb z virusom HIV prizadene ljudi, mlajše od 25 let,

D. ker so ljudje, okuženi z virusom HIV/aidsom, žrtve stigmatizacije in diskriminacije,

E. ker je nedavni napredek na področju zdravljenja virusa HIV/aidsa skupaj z zmanjšanjem finančnih sredstev za preprečevanje prispeval k povečanju nevarnega vedenja in s tem k povečanju števila novih okužb z virusom HIV,

F. ker poročili EuroHIV in UNAIDS potrjujeta, da število novih okužb z virusom HIV še vedno zaskrbljujoče hitro narašča tako znotraj Evropske unije kot tudi v sosednjih državah in da je v nekaterih državah ocenjeno število ljudi, okuženih z virusom HIV, skoraj trikrat višje od uradnih številk,

G. ker se je v letu 2005 kljub povečanemu številu okužb z virusom HIV nadaljevalo stalno upadanje števila ugotovljenih primerov aidsa v zadnjih letih, in sicer je bilo število odkritih primerov leta 2005 v primerjavi z letom 1998 več kot za polovico manjše,

H. ker velik delež okužb z virusom HIV ostaja neodkrit; ker veliko ljudi ne ve, da so seropozitivni in to ponavadi odkrijejo šele, ko zbolijo za boleznijo, povezano z virusom HIV/aidsom [3],

I. I ker okužbe z virusom HIV ob prisotnosti drugih spolno prenosljivih bolezni (kot so gonoreja, klamidija, herpes in sifilis) hitro naraščajo,

J. ker skupine, najbolj izpostavljene tveganju okužbe z virusom HIV, vključujejo osebe, ki si vbrizgavajo droge, moške, ki imajo spolne odnose z moškimi, spolne delavce in njihove stranke, migrante, zapornike in mlade v starosti manj kot 25 let,

K. ker je epidemija med intravenoznimi uživalci drog eden od razlogov za hitro širjenje okužb z virusom HIV v številnih državah vzhodne Evrope,

L. ker publikacija "Epidemic Update 2006" organizacije UNAIDS objavlja ugotovitev, da je približno tri četrtine okužb s HIV med heteroseksualci v zahodni in srednji Evropi med priseljenci in migranti,

M. ker prisotnost virusa HIV v darovani krvi v večini držav srednje in zahodne Evrope ostaja majhna; ker pa najnovejši podatki za nekatere vzhodnoevropske države kažejo nasprotno gibanje,

N. ker Dublinska deklaracija priznava, da so spodbujanje enakopravnosti med ženskami in moškimi ter dekleti in fanti, spoštovanje pravice do reproduktivnega in spolnega zdravja, dostop do spolne vzgoje ter informacijskih in zdravstvenih storitev in odprtost na področju spolnosti osnovni dejavniki v boju proti pandemiji,

O. ker so programi za preprečevanje, vključno z izobraževanjem, povečanim dostopom do informacij in kondomov, dostopom do zdravljenja in odvajanja od drog ter storitev zmanjševanja škode najučinkovitejše sredstvo za boj proti virusu HIV/aidsu,

P. ker se ženski kondomi še vedno premalo uporabljajo, čeprav gre za edini pripomoček, katerega rabo nadzorujejo ženske, ki je že na voljo in ki ženske zaščiti pred nezaželeno nosečnostjo, virusom HIV in drugimi spolno prenosljivimi boleznimi,

Q. ker EuroHIV ne razpolaga z nacionalnimi podatki iz Španije ali Italije, čeprav po podatkih EuroHIV obe veljata za območji velikih epidemij,

R. ker nedavni podatki potrjujejo, da je obseg novih okužb z virusom HIV, kot tudi število ljudi, ki živijo z aidsom, v različnih državah članicah in v sosednjih državah različno, kakor so različne tudi skupine, ki veljajo za najbolj ogrožene,

S. ker sedaj ženske predstavljajo 50 % vseh ljudi na svetu, ki živijo z aidsom, njihove posebne potrebe, povezane z reproduktivnim zdravjem, pomembnim za načrtovanje družine, varna rojstva in dojenje, pa so pogosto prezrte; ker se je po ocenah UNAIDS v zadnjih dveh letih število žensk in deklet, okuženih z virusom HIV, povečalo povsod po svetu, pri čemer število zlasti hitro narašča v vzhodni Evropi, Aziji in Latinski Ameriki; in ker so po podatkih Svetovne zdravstvene organizacije zaradi bioloških dejavnikov pri heteroseksualnih odnosih ženske verjetno bolj podvržene okužbi z virusom HIV kot moški,

T. ker se vse več žensk s HI-virusom nevede okuži v zasebnem življenju v nezaščitenih heteroseksualnih stikih ter postanejo prenašalke virusa, ki ga nato lahko prenesejo na svoje potomstvo; ker je treba za učinkovit odziv na aids obravnavati dejavnike, ki še naprej ogrožajo ženske in povečujejo njihovo ranljivost, kot so pomanjkanje njihove odločnosti, nasilje nad ženskami in trgovina z njimi, revščina in spolna diskriminacija,

U. ker je zadnji Evrobarometer o preprečevanju aidsa iz februarja 2006 pokazal, da 54 % prebivalstva EU-25 verjame ali so prepričani, da se je mogoče okužiti z virusom HIV s "poljubljanjem na usta z nekom, ki ima aids ali ki je HIV-pozitiven", 42 % pa jih verjame ali so prepričani, da se je mogoče okužiti z virusom HIV s "pitjem iz istega kozarca, ki ga je ravnokar uporabil nekdo z aidsom ali nekdo, ki je HIV-pozitiven",

V. ker so v Dublinski deklaraciji predsedniki vlad iz Evrope in Srednje Azije obljubili, da bodo na ravni šefov držav in vlad spodbujali odločno in odgovorno vodenje za zaščito ljudi pred to grožnjo njihovi prihodnosti, da bodo spodbujali človekove pravice, se borili proti označenosti teh ljudi in zagotovili dostop do izobraževanja, informacij in storitev za vse, ki to potrebujejo, boj proti virusu HIV/aidsu pa bo postal redna točka na dnevnih redih naših območnih institucij in organizacij,

W. ker so ministri in predstavniki vlad Evropske unije in sosednjih držav zaveze, sprejete z Dublinsko deklaracijo, ponovno potrdili z Vilensko deklaracijo; obe deklaraciji poudarjata potrebo po odločnih in obsežnih spremljevalnih ukrepih v podporo v njih začrtanim dejavnostim,

X. ker Vilenska deklaracija izrecno omenja uporabo nacionalnih finančnih instrumentov kot tudi sredstev Skupnosti, vključno s strukturnimi skladi, za izvajanje politik soočanja z virusom HIV/aidsom,

Y. ker so nevladne organizacije pogosto odvisne od javnega financiranja; ker so razpisni postopki za programe, ki jih financira Skupnost, pogosto zapleteni, članstvo v EU pa pogosto pomeni nenaden konec finančne podpore nevladnim organizacijam iz drugih mednarodnih virov,

Z. ker vse države članice nimajo enakega dostopa do zdravljenja in zdravil in ker obstajajo v več državah članicah, zlasti novih, neenakosti glede razpoložljivosti sredstev in virov,

AA. AA ker države članice potrebujejo podporo pri oblikovanju programov za spodbujanje testiranja, usposabljanje svetovalcev in programov za vseživljenjsko spremljanje in podporo ljudem, okuženih z virusom HIV, zlasti ker zdravljenje traja vse življenje in pogosto prinaša stranske učinke ter ker zaradi nenatančnega spoštovanja navodil za zdravljenje virusa HIV sevi virusa po tako začetem zdravljenju lahko postanejo odporni,

AB. ker je v zadnjih letih ostra konkurenca na področju generičnih zdravil, v tem primeru antiretroviralnih zdravil za začetno zdravljenje, prispevala k znižanju cen za skoraj 99 %, od 10000 ameriških dolarjev na približno 130 ameriških dolarjev na bolnika na leto, vendar, ker cene dodatnih zdravil, ki jih bolnik potrebuje, ko se po naravni poti razvije odpornost, ostajajo visoke, zlasti zaradi povečanih patentnih ovir v ključnih državah proizvajalkah generičnih zdravil,

AC. ker za virus HIV ni cepiva in ker se raziskave na področju mikrobicidov ter druge dejavnosti, povezane z inovativnimi novimi zdravili, nadaljujejo,

AD. ker je Svetovna zdravstvena organizacija pet let po izjavi iz Dohe, po kateri ima vsaka država članica Svetovne trgovinske organizacije pravico dodeliti obvezne licence in je svobodna pri določanju pogojev, pod katerimi se te licence dodeljujejo, opozorila na dejstvo, da 74 % zdravil proti aidsu še vedno ščiti patent,

AE. ker Svetovna zdravstvena organizacija ocenjuje, da je 10 % vseh novih okužb z virusom HIV povezanih z vbrizgavanjem drog, in da ima manj kot 5% oseb na svetu, ki si drogo vbrizgavajo, dostop do učinkovitega preprečevanja, zdravljenja in nege okužbe z virusom HIV,

AF. ker tuberkuloza pospešuje napredovanje okužbe z virusom HIV v aids in ker 90 % HIV-pozitivnih oseb umre od tuberkuloze nekaj mesecev potem, ko so se pri njih razvili aktivni simptomi tuberkuloze, ker niso bili ustrezno zdravljeni, in zaradi česar se ocenjuje, da predvidoma eno tretjino smrti zaradi aidsa povzroči tuberkuloza,

1. pozdravlja sporočilo Komisije o boju proti virusu HIV/aidsu v Evropski uniji in sosednjih državah 2006 - 2009 ter podpira predlagane dejavnosti in pobude znotraj Evropske unije;

2. ponovno poudarja pravico vsakega človeka do zdravstvenega izobraževanja, pravilnega obveščanja, preprečevanja obolenj, zdravstvenega varstva, medicinskih storitev in dostopa do zdravil;

3. zahteva, naj Komisija analizira najnovejše dostopne podatke o novih okužbah z virusom HIV, da bi ugotovila, katere države in skupine prebivalstva je ta epidemija najbolj prizadela, in da svoje ugotovitve posreduje zadevnim državam članicam;

4. poziva Komisijo, naj v skladu z nacionalnimi podatki, ki so jih posredovale države članice, podrobno opredeli najbolj občutljive skupine v vsaki družbi in sestavi obsežen seznam takšnih skupin, zato da jih bodo Komisija in države članice lahko dosegle in se začele, upoštevajoč posebnosti njihovih držav, z njimi učinkovito ukvarjati, ter da jih bodo poučile o tem, kako naj zaščitijo sebe in svoje partnerje;

5. v zaskrbljenosti nad vse številčnejšimi primeri odpornosti sevov na več zdravil in sevov tuberkuloze, odpornih na več ali na vsa zdravila, poziva Komisijo, naj o tem vodi posebno statistiko ter najde in posreduje najboljšo prakso preprečevanja teh pojavov;

6. poziva Komisijo, naj razmisli o ustreznih ukrepih, s katerimi bi dosegli skupine migrantov in priseljencev v Evropski uniji, še posebej, če ti prihajajo iz držav z visoko stopnjo razširjenosti, zato da bi upočasnili zelo zaskrbljujoč trend novih okužb z virusom HIV med temi skupinami;

7. vztraja, naj države članice v celoti izvajajo Direktivo 2002/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o določitvi standardov kakovosti in varnosti za zbiranje, preskušanje, predelavo, shranjevanje in razdeljevanje človeške krvi in komponent krvi [4], zlasti glede sistematskega presejalnega testiranja darovane krvi na prisotnost virusa HIV;

8. poudarja pomen posredovanja pravilnih podatkov; poudarja, da mora biti zbiranje podatkov zaupno in mora temeljiti na anonimnem in prostovoljnem testiranju; poziva države članice, naj izboljšajo kakovost svojih postopkov testiranja in poročanja;

9. ugotavlja, da bo Evropski center za preprečevanje in nadzor bolezni v letu 2008 prevzel polno odgovornost za nadzorovanje, zbiranje in objavljanje podatkov v zvezi z virusom HIV/aidsom; poziva Komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe za preprečevanje morebitne vrzeli v posredovanju novih podatkov; poziva omenjeni evropski center, naj pri objavljanju poročil upošteva občutljivost teme;

10. poziva Španijo in Italijo, naj centru posredujeta svoje nacionalne podatke;

11. poziva Komisijo, naj uporabi razpoložljive instrumente, kot so sosedska politika in instrumenti politike Severne dimenzije, da bi dosegli občutljive skupine prebivalstva v sosednjih državah, pri tem pa nameni posebno pozornost območju Kaliningrada v Rusiji;

12. poziva Komisijo, naj razvija programe, ki bodo podprti z dokazi, in spodbuja izvajanje preventivnih ukrepov in ukrepov za zmanjševanje škode, vključno z uporabo kondomov, nadomestnim zdravljenjem odvisnosti od drog, dostopom do prostovoljnega testiranja, izmenjavo čistih igel in brizgalk ter svetovanjem za skupine, ki veljajo za ogrožene, prizadete zaradi virusa HIV ali okužene z njim, ter spodbuja in razširja najboljše prakse preprečevanja prenosa tega virusa ter zagotovi letno poročilo o izvajanju teh ukrepov;

13. poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo komunikacijske akcije, ki bodo prebivalstvu zagotovile jasne informacije v zvezi z okužbo z virusom HIV, načini preprečevanja okužbe, tveganim ravnanjem in ravnanjem, ki pomaga pri preprečevanju okužb z virusom HIV;

14. poziva države članice in Komisijo, naj glede na to, da so ženske, okužene z virusom HIV, pogosto žrtve nasilja moškega partnerja ter da je pri ženskah tveganje za okužbo z virusom HIV večje, sprejmejo ukrepe za boj proti nasilju, zapisane v resoluciji z dne 2. februarja 2006 o trenutnih razmerah v boju proti nasilju nad ženskami in možnih prihodnjih ukrepih [5];

15. pozdravlja pobudo Komisije za vzpostavitev foruma civilne družbe in Komisijo spodbuja k nadaljevanju in povečanju sodelovanja s civilno družbo v okviru tega foruma;

16. spodbuja države članice, naj raziščejo možnosti za vzpostavitev forumov civilne družbe na nacionalni ravni, da bi izboljšali sodelovanje med javnimi organi nacionalnih vlad, storitvami zdravstvenega varstva in lokalnimi nevladnimi organizacijami, ki delujejo na področju HIV/aidsa;

17. poudarja pomen Dublinske deklaracije in Vilenske deklaracije ter poziva Komisijo, naj spremlja njuno izvajanje;

18. poudarja potrebo po tem, da Komisija racionalizira svoje napore za boj proti virusu HIV/aidsu v okviru različnih odgovornih generalnih direktoratov ter da izboljša različne upravne postopke in mehanizme ter na ta način ponudi najboljše in kolikor je mogoče usklajene ukrepe v izogib dvojnim standardom in za doseganje najboljših možnih sinergij;

19. spodbuja Komisijo, naj nudi politično podporo in tehnično pomoč sosednjim državam, ki se soočajo s problemi javnega zdravja in ki nameravajo izkoristiti prožnost, ki jo omogoča sporazum TRIPS, in naj nudi podporo pri vzpostavljanju infrastrukture za svetovanje in testiranje virusa HIV ter pri razdeljevanju zdravil in spremljanju zdravljenja;

20. obžaluje, da sedanja pravila o neposrednem financiranju nevladnih organizacij s strani Skupnosti, pa tudi pravila o udeležbi v projektih, financiranih iz programov Skupnosti, niso bila usklajena; poziva Komisijo, naj oceni sedanje postopke, da bi nevladne organizacije dobile boljši dostop do različnih oblik financiranja Skupnosti;

21. ponovno poudarja, da članstvo v EU pogostokrat pomeni nenaden konec finančne podpore nevladnim organizacijam iz mednarodnih virov zunaj EU; zato poziva Komisijo, naj nujno spremlja položaj v Bolgariji in Romuniji ter predlaga ukrepe za premostitev finančne vrzeli;

22. poziva Komisijo, naj jasno določi pravila za uporabo strukturnih skladov in socialnih skladov za projekte in/ali programe, povezane z virusom HIV/aidsom;

23. spodbuja Komisijo, naj uporabi vse možnosti, ki jih ponuja sedmi okvirni program za raziskave in razvoj, da bi se še naprej financirali in odkrivali nadaljnji obetajoči projekti v zvezi z raziskavami o virusu HIV-u/aidsu in s področja razvoja novih inovativnih antiretroviralnih zdravil, cepiv in mikrobicidov; poziva Komisijo, naj zagotovi, da so raziskave virusa HIV in aidsa uravnotežene po spolu ter da zajemajo razne fiziološke in biološke vidike glede na naravo virusov, ki se prenašajo;

24. pozdravlja namen Komisije, da podpre razvoj raziskav in ocenjevanja načinov preventivnega ravnanja, ter jo spodbuja k oblikovanju programov preventivnega ravnanja, ki bodo podprti z dokazi;

25. poziva Komisijo in države članice, naj več državnih sredstev namenijo raziskavam zdravil z zahtevo, da koristniki teh sredstev določen del svojih raziskav posvetijo tem boleznim;

26. poziva Komisijo, naj nameni sredstva za preventivne ukrepe v okviru akcijskega programa javnega zdravja za boj proti virusu HIV/aidsu;

27. poziva Komisijo, naj razišče vse možnosti in praktična sredstva ter naj uporabi izsledke kliničnih raziskav za boj proti virusu HIV/aidsu v partnerskih državah, na zahodnem Balkanu in v osrednji Aziji, in sicer po postopkih zunanje pomoči ter ob spoštovanju direktiv za ukrepanje, dogovorjenih v strateških dokumentih z ustreznimi državami in indikativnih programih;

28. meni, da je paliativna oskrba pri negi ljudi z virusom HIV/aidsom zelo pomembna in poziva k njenemu razvoju in razširjanju po vsej Evropski uniji;

29. poziva Komisijo, naj posebno pozornost nameni spodbujanju zdravstvenih programov za področje spolnosti in reprodukcije za ženske, da bi se zoperstavili povečanemu širjenju epidemije med ženskami;

30. močno spodbuja Komisijo in države članice, da subvencionirajo in zagotovijo denar za raziskave in razvoj mikrobicidov in ženskih kondomov, ki ženskam omogočajo, da zaščitijo sebe in moškega partnerja pred virusom HIV/aidsom s partnerjevim soglasjem ali brez njega, saj v uporabo kondomov, ki so še vedno najbolj znana in splošno dostopna zaščita pred virusom HIV/aidsom in spolno prenosljivimi boleznimi, mora privoliti moški partner [6];

31. poziva države članice, naj razvijejo nacionalne strategije za povečanje zmožnosti žensk in mladih deklet, da se zaščitijo pred okužbo z virusom HIV;

32. poudarja, da je treba povečati sinergije med preprečevanjem virusa HIV/aidsa ter programi za podporo spolnim pravicam in zdravju;

33. poziva države članice, naj spoštujejo spolne in reproduktivne pravice oseb, okuženih z virusom HIV/aids;

34. poziva države članice, naj spodbujajo po spolu uravnoteženo sodelovanje žensk in moških pri odzivu na aids; poziva jih, naj pregledajo delovanje nacionalnih usklajevalnih organov za aids;

35. poziva Komisijo in države članice, naj vsem prizadetim, zlasti nosečnicam, omogočijo dostop do zdravil proti virusu HIV, da se zmanjša pogostost prenosa bolezni na nerojene otroke;

36. od Komisije zahteva, naj še naprej nudi finančno pomoč in vso podporo pomembnim naporom Svetovnega sklada za boj proti aidsu, tuberkulozi in malariji; države članice poziva, naj storijo isto;

37. poudarja, da je sočasna okužba z virusom HIV in tuberkulozo vzrok smrti ene tretjine HIV-pozitivnih oseb; zato Komisiji in državam članicam močno priporoča, naj to dejstvo prepoznajo ter vzpostavijo in spodbujajo programe za istočasen boj proti obema okužbama; ugotavlja zaskrbljujoč razvoj sevov tuberkuloze, odpornih na več ali na vsa zdravila; poleg tega opaža, da je pogosta dvojna diagnoza virusa HIV, hepatitisa in depresije, ter poziva k ukrepom za zdravljenje in nego takšnih bolnikov;

38. poudarja pomen odgovornosti nacionalnih, regionalnih in lokalnih vlad, izvajalcev zdravstvenih storitev, farmacevtske industrije, nevladnih organizacij in civilne družbe za uresničitev ciljev, povezanih s preprečevanjem, zdravljenjem in nego v svetovnem merilu;

39. je zaskrbljen zaradi velikih stroškov novih zdravil in zdravil druge izbire za zdravljenje aidsa; poziva k temeljiti razpravi o patentnem pravu; meni, da se lahko majhne spremembe proizvodov ali aktivnih sestavin dovolijo le ob sorazmernem podaljšanju obdobja patentnega varstva;

40. poziva države članice, naj premislijo o podelitvi pooblastila Komisiji (ki bo omejeno glede na področjem uporabe in časovno) v skladu s členoma 300 in 308 Pogodbe ES za pogajanja v imenu EU s farmacevtsko industrijo o sporazumu, katerega namen je znižanje cen antiretroviralnih zdravil v Evropski uniji;

41. poziva države članice, naj spodbujajo večjo uporabo medijev in najustreznejših distribucijskih kanalov za povečanje informacij za prebivalstvo, zlasti mladostnike in mlade, o okužbi z virusom HIV, načinih prenašanja, testiranju za virus HIV in preventivnem vedenju;

42. poziva Komisijo, naj preuči možnosti, da se v evropski mladinski portal vključi razdelek o boju proti aidsu, skupaj s podatki o virih informacij, usmerjanja in oskrbe pri virusu HIV/aidsu, ki so na voljo v državah članicah;

43. poziva Komisijo, države članice, civilno družbo in privatni sektor, naj sprožijo ali podprejo programe in razvijejo akcije obveščanja in osveščanja za boj proti homofobiji, stigmatizaciji ljudi z virusom HIV/aidsom in diskriminaciji ogroženih skupin in ljudi, okuženih z virusom HIV, da bi se odpravile ovire, ki upočasnjujejo učinkovito spoprijemanje z virusom HIV/aidsom; poziva države članice, naj prepovejo diskriminacijo ljudi, ki živijo z virusom HIV/aidsom, še posebej v storitvenem sektorju (npr. pri zavarovanjih, bančnih storitvah in zdravstvenem varstvu);

44. poziva Komisijo in države članice, naj oblikujejo politiko in programe za socialno vključevanje in dostop ljudi, ki živijo z virusom HIV/aidsom, na trg dela;

45. spodbuja Komisijo in države članice, naj prevzamejo vodstvo pri spodbujanju in financiranju dostopa do izobraževanja na področju virusa HIV/aidsa na evropski, nacionalni in lokalni ravni, vključno s svetovanjem o odgovornem spolnem vedenju in preprečevanju spolno prenosljivih bolezni, ter dostopa do informacij, testiranja in s tem povezanih storitev, ob ustreznem upoštevanju načel zaupnosti in soglasja po obveščanju;

46. poziva države članice, naj zaradi osveščanja in spodbujanja varnega spolnega vedenja spodbujajo zdravstveno vzgojo v šolah;

47. poziva države članice, da zagotovijo spolno vzgojo in informacije, ki vključujejo spoštovanje in odgovornost do partnerja ter enake pravice za homoseksualce, biseksualce in transseksualce, vsem državljanom ter poudarja pomembnost spolne vzgoje v šolah;

48. poziva Komisijo in države članice, naj ugotovijo stopnjo usposobljenosti in znanja o virusu HIV/aidsu osebja, zaposlenega v osnovnem zdravstvu, ter naj predvidi dodatno izobraževanje zdravstvenega osebja, da bo usposobljeno za pravilno seznanjanje in osveščanje prebivalstva;

49. poziva države članice, naj v celoti podprejo ženske in moške, ki so odgovorni za dnevno nego ljudi z aidsom in/ali ki skrbijo za njihove otroke in sirote; poudarja, da jim je treba zagotoviti usposabljanje za nego na domu in osveščanje o preprečevanju okužbe z virusom HIV ali aidsom ter o koristih dobrega zdravljenja in nege za ljudi z aidsom;

50. poziva Komisijo, naj oceni možnosti vzpostavitve javno-zasebnih partnerstev v sosednjih državah, da bi spodbudili dodatne načine boja proti virusu HIV/aidsu;

51. pozdravlja pobudo nemškega predsedstva za organiziranje konference "Odgovornost in partnerstvo - skupaj proti HIV/aidsu" dne 12. in 13. marca 2007 v Bremnu, pa tudi dejstvo, da bo Madrid gostitelj XI. evropske konference o aidsu od 24. do 27. oktobra 2007;

52. poudarja, da imajo občine, občinske organizacije, nevladne organizacije in ljudje, ki živijo z virusom HIV/aidsom, ključen pomen v boju proti virusu HIV/aidsu;

53. predlaga vzpostavitev izmenjave informacij na ravni EU za zbiranje in razčlenjevanje najboljših praks vseh ustanov in organizacij, dejavnih v boju proti virusu HIV/aidsu; verjame, da bi tak mehanizem pomagal opredeliti pomanjkljivosti v obstoječih dejavnostih in oblikovati nove strategije;

54. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropskemu centru za preprečevanje in nadzor bolezni, Svetovni zdravstveni organizaciji (regionalni pisarni za Evropo) in vladam držav članic.

[1] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0321.

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0526.

[3] HIV/AIDS in Europe, Svet Evrope, Odbor za socialne, zdravstvene in družinske zadeve, poročevalec: Christine McCafferty, dok. 11033, 27. september 2006.

[4] UL L 33, 8.2.2003, str. 30.

[5] UL C 288 E, 25.11.2006, str. 66.

[6] "Women and HIV/AIDS: Confronting the Crisis" skupno poročilo UNAIDS/UNFPA/UNIFEM 2004:45.

--------------------------------------------------