SL Uradni list Evropske unije C 318/26

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o Medsebojnem učinkovanju med storitvami in evropsko predelovalno industrijo ter učinkih na zaposlovanje, konkurenčnost in produktivnost

(2006/C 318/04)

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 19. januarja 2006 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji Medsebojno učinkovanje med storitvami in evropsko predelovalno industrijo ter učinki na zaposlovanje, konkurenčnost in produktivnost.

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji, zadolžena za pripravo dela na tem področju, je mnenje sprejela 31. avgusta 2006. Poročevalec je bil g. CALLEJA, soporočevalec g. ROHDE.

Odbor je na 429. plenarnem zasedanju 13. in 14. septembra 2006 (seja z dne 13. septembra) s 183 glasovi za, 3 glasovi proti in 4 vzdržanimi glasovi sprejel naslednje mnenje:

Sklepi in priporočila

S tem mnenjem se Evropski ekonomsko-socialni odbor izreka za naslednje:

Splošna ugotovitev

Treba je priznati pomen poslovnih storitev za stopnjo rasti, konkurenčnosti in zaposlovanja v evropski predelovalni industriji in v storitvenem sektorju. Uporabo konkurenčnih poslovnih storitev bi bilo treba pospeševati z vrsto koherentnih ukrepov na evropski ravni. Akcijski načrt EU, ki ga je leta 2005 pripravil Evropski forum za poslovne storitve, ponuja dobro osnovo za nadaljnje razprave.

Politični cilji in spremljanje

Podpreti je treba pozitivno vlogo poslovnih storitev — tako na javnem kot zasebnem področju — za razvoj industrije in storitev. To je mogoče doseči na različne načine. EESO na ravni EU močno priporoča naslednje ukrepe:

— neposredni in dopolnilni ukrepi za dovršitev notranjega trga za poslovne storitve in še posebej za odstranitev ovir za nemoteno delovanje sektorja (ovire za združevanje trgov, mobilnost delovne sile in gospodarsko rast);

— čimprejšnje priznanje poslovnih storitev kot neločljivega dela vsakršne industrijske politike; Evropska komisija bi morala to upoštevati in sprejeti ukrepe za razširitev obsega evropske industrijske politike z vključitvijo poslovnih storitev;

— vzpostavitev evropske opazovalnice za poslovne storitve s ciljem, da zbira informacije, spodbuja raziskave in razprave, predlaga priporočila za politične strategije ter spremlja njihovo uresničevanje;

— okrepljeno spodbujanje socialnega dialoga, da se spremljajo in presojajo spremembe delovnih razmer in zaposlitvenih možnosti, ki nastajajo ob strukturnih spremembah, ter tako utrjuje podlaga poslovnih storitev kot moderne gospodarske oblike.

Na splošno pa je treba na ravni trga sprejeti tudi druge ukrepe, ki jih mora spodbujati tudi javna uprava:

— spodbujanje poslovnih storitev kot sredstva za izboljšanje gospodarske in industrijske produktivnosti in zato, da se dosežejo konkurenčne prednosti za tekmovanje na svetovnem trgu z državami, kjer so proizvodni stroški nizki, in drugimi konkurenčnimi državami;

— spodbujanje obsežnejše in učinkovitejše uporabe poslovnih storitev, ki jih izvajajo MSP;

— spodbujanje zaposlovanja in izboljševanje delovnih razmer pri poslovnih storitvah kot sredstva za povečevanje produktivnosti, kakovosti storitev in življenjske ravni;

— usmerjeni programi usposabljanja in dopolnilnega izobraževanja za krepitev sposobnosti prilagajanja in za izboljševanje zaposlitvenih možnosti delojemalcev, na katere vplivajo strukturne spremembe.

Raziskave in razvoj, inovacije ter digitalno izvrševanje

— Z javnimi sredstvi financirani programi raziskav in razvoja na nacionalni ravni in ravni EU bi morali posebej upoštevati ukrepe in projekte, ki imajo za cilj povečevanje proizvodnje in uporabo inovativnih poslovnih storitev.

— Pozornost bi morali namenjati izbranim projektom za storitve v industriji, ki terjajo veliko znanja in ki vodijo k inovacijam, visoki produktivnosti in velikim možnostim rasti (npr. storitve informacijsko-komunikacijskih tehnologij in raziskav ter razvoja).

— Poslovne storitve so v gospodarstvu, ki temelji na znanju, vir inovacij. Raziskave bi morali spodbujati k temu, da nadaljujejo razvoj „znanosti poslovnih storitev“ in še zlasti metodološko znanje, ki ga je treba uporabljati v procesih podjetij.

— Zaščito pravic intelektualne lastnine bi bilo treba okrepiti s sprejetjem patentne zakonodaje v pripravi, da se podjetja spodbujajo k vlaganjem v raziskave in razvoj ter v inovacije.

— Priznati in spodbujati je treba vlogo informacijsko-komunikacijskih tehnologij — s ciljem, da se zagotovi opravljanje storitev, še zlasti za MSP, s hitrim širokopasovnim internetnim dostopom povsod v Evropi, in si pri tem prizadevati za rešitev vprašanj varnosti in varstva zasebne sfere v zvezi z digitalnimi mrežami e-gospodarstva. V tem okviru ima pomembno vlogo pobuda Evropske komisije i2010.

Inženiring storitev in standardizacija

— Inženiring storitev je nova strokovna disciplina, ki služi kot osnova za izboljševanje kakovosti poslovnih storitev z boljšim sistematičnim načrtovanjem. Ta inovativni pristop je treba kot posebnost nadalje razvijati za raziskave in izobraževanje na univerzah, visokih poslovnih šolah in drugih izobraževalnih ustanovah.

— Standardizacija se lahko izkaže za koristno pri izboljševanju kakovosti storitev in močnejšem združevanju trgov EU. Zato bi bilo treba spodbujati prostovoljno standardiziranje storitev nasploh in še posebej poslovnih storitev.

Izboljševanje znanja in zaposlenosti v evropskih poslovnih storitvah

— Iskanje rešitev za krepitev človeškega kapitala v EU in preobrat trenda vse močnejšega odseljevanja raziskovalcev iz EU.

— Uvedba novih pobud za zasebni sektor, da se poveča njegov delež dejavnosti raziskav in razvoja v skladu z lizbonsko strategijo.

— Izboljšanje podatkov in informacij o poslovnih storitvah in o storitvah, ki jih ponujajo industrijska podjetja.

— Izboljšanje tržne transparentnosti dobaviteljev poslovnih storitev.

— Zagotavljanje več sredstev za boljše splošno in poklicno izobraževanje, e-učenje in znanje jezikov, da se omogoči razvoj čezmejnih poslovnih storitev.

Obrazložitev

1. Uvod

1.1 To mnenje proučuje učinke poslovnih storitev na zaposlovanje, konkurenčnost in produktivnost evropske industrije ter možnosti nadaljnjega razvoja tega sektorja v skladu z lizbonskim programom. Posebna pozornost je namenjena razvoju novega strokovnega področja, znanega kot „inženiring storitev“, in učinkom eksternalizacije — oddajanja storitev zunanjim izvajalcem.

1.2 Obstaja zaskrbljenost glede možnosti evropskega gospodarstva in vprašanja, kako se bo v prihodnosti soočilo z močno konkurenco držav z nizkimi proizvodnimi stroški. V Evropi so tako proizvodna podjetja kot podjetja s področja poslovnih storitev izgubila več tisoč delovnih mest v korist držav, ki imajo primerjalno prednost na področju stroškov in usposabljanja (npr. Kitajske na področju proizvodnje in Indije na področju poslovnih storitev). Kljub temu razvoju ima industrija v evropskem gospodarstvu še vedno ključno vlogo. Po najnovejših statističnih podatkih za leto 2004 je bila EU največja izvoznica blaga, v vrednosti več kot 1.200 milijard dolarjev (1).

1.3 Industrija še naprej velja za glavno gonilo tehničnih sprememb in inovacij v EU. Vendar je treba ugotoviti, da ji v minulem desetletju pogosto ni uspelo, da bi svoje dejavnosti na področju višje tehnologije in večje dodane vrednosti v pravem trenutku okrepila. Rast na področju poslovnih storitev — še posebej z uporabo storitev, ki terjajo veliko znanja — je dodatna pot za razvoj novih tehnologij, odpiranja novih zaposlitvenih možnosti in pridobivanja novih konkurenčnih prednosti. Poslovne storitve so tudi vir za netehnične inovacije (npr. organizacijske narave), ki spodbujajo nematerialno imetje podjetij in znanje zaposlenih.

1.4 Izredne spremembe potrošnje v visokorazvitih narodnih gospodarstvih, vse do storitev, ne kažejo, kot včasih domnevajo, na deindustrializacijo. Ta razvoj je mogoče obravnavati kot statistični odraz vse globlje delitve dela v razvitih gospodarstvih in kot razdruževanje nekoč združenih vertikalnih verig ustvarjanja vrednosti. Storitve, ki so jih doslej interno izvajala industrijska podjetja, zdaj ponujajo specializirani ponudniki storitev. Nastala so nova storitvena podjetja in ta podpirajo prizadevanje evropske industrije, da poveča svojo učinkovitost in uporabi nove tehnologije, ki ustvarjajo nove izdelke z večjo dodano vrednostjo.

1.5 Najnovejše raziskave kažejo, da so v zdaj razvijajočem se gospodarstvu storitve in industrija združene in se medsebojno dopolnjujejo. Povpraševanje po storitvah obstaja povsod, kjer je močno industrijsko gospodarstvo, in razvija se kot posledica tega. Niso izključna alternativa (2).

1.6 To mnenje se ne zavzema za posebno pospeševanje storitev na račun zapostavljanja industrije, temveč poudarja soodvisnost med proizvodnjo in storitvenim sektorjem (3) in pozitivni potencial za izboljšanje in razširjanje poslovnih storitev. EESO poudarja pozitiven prispevek poslovnih storitev za višjo produktivnost in konkurenčnost evropskega industrijskega sektorja. Obenem pa ponudniki poslovnih storitev povečujejo svojo lastno produktivnost z inovacijami, vključno s hitrim odpiranjem do novih tehnologij, z ustvarjanjem spodbud za višje kvalificirane delavce in z izboljševanjem delovnih razmer (4).

1.7 Eksternalizacija oziroma oddaja izvajanja storitev zunanjim specializiranim ponudnikom storitev, ki lahko izkoriščajo učinke racionalizacije in stalne inovacijske procese, pozitivno vpliva na stroške in produktivnost. Očitno pa se mala in srednje velika podjetja znanja in inovativnih poslovnih storitev še ne poslužujejo v zadostni meri. Poleg tega je treba delavcem z ustreznimi prešolanji omogočiti, da bodo zaposlitev v industriji lažje zamenjali za zaposlitev na področju poslovnih storitev.

1.8 Večino poslovnih storitev zdaj ponujajo domači ponudniki. Vendar pa ni nobenega jamstva, da bo tako tudi v prihodnosti. Nekatere poslovne storitve je mogoče zaupati zunanjim izvajalcem v širšem evropskem okviru — vključno z novimi državami članicami in državami kandidatkami — ali celo svetovnem okviru (tako imenovani near-shoring in offshore outsourcing). Najnovejši podatki Eurostata kažejo, da je EU-25 v letu 2004 v trgovini s storitvami imela presežek 42,8 milijarde EUR (v primerjavi z letom 2003 za 5,8 milijarde EUR več) (5).

1.9 Obstaja potreba po stalni in natančni analizi strukture in procesov podjetij, da se določijo takšna področja nalog, ki jih lahko ponujajo specializirani ponudniki poslovnih storitev ali mrež podjetij (skupnih služb), ki lahko takšne naloge izvajajo učinkoviteje, ker lahko delujejo v večjem obsegu in združujejo svoje strokovno znanje. Čeprav bi to utegnilo imeti posledice za zaposlitveni položaj v industriji, se s tem morda v nekaterih primerih preprečuje potencialne negativne učinke eksternalizacije prek državnih meja (offshore outsorcing), ohranja industrijo v Evropi in povečuje povpraševanje po delovnih mestih na področju poslovnih storitev. Z okrepljenim ustvarjanjem delovnih mest na področju poslovnih storitev za kvalificirane delavce v podjetjih nastajajo nove konkurenčne prednosti.

2. Izzivi za evropsko industrijo: izziv za poslovne storitve

2.1 Učinke globalizacije in potrebo, da se s spremembami prilagajajo novim okoliščinam, občutijo na vseh področjih evropskega gospodarstva. V tem kontekstu lahko industrijska politika igra pozitivno vlogo. V svojem sporočilu Industrijska politika za razširjeno Evropo: Pospeševanje industrijskih sprememb (6) je Evropska komisija objavila svojo namero, da razvija primerno industrijsko politiko za spremljanje sprememb v industriji. — Evropska industrija se mora soočiti s procesom strukturnih sprememb, ki je v celoti vzeto koristen in ki ga morajo spodbujati politični ukrepi, ki olajšujejo ustvarjanje in uporabo znanja. — Internacionalizacija gospodarstva evropski industriji ponuja možnosti, dokler industrijska politika podpira potreben razvoj in dokler k aktivnosti usmerjen trg dela ter ukrepi socialne politike preprečujejo negativne učinke na delojemalce. — Širitev EU ni prinesla le širitve notranjega trga, temveč tudi možnost preoblikovanja verig ustvarjanja vrednosti po vsej celini, da bi konkurenčne prednosti novih držav članic ustvarile kar največ koristi. — Odločilen bo prehod k gospodarstvu znanja. Vendar pa bo potrebna določena regulativna zadržanost, da ne bi preveč obremenjevali industrijske konkurenčnosti v novih državah članicah.

EESO se zavzema za to, da bi bilo treba v industrijski politiki EU hitreje napredovati s konkretnimi dosežki in za to, da se v ta okvir vključi poslovne storitve.

2.2 Evropska komisija je nedavno objavila sporočilo Izvajanje lizbonskega programa Skupnosti: politični okvir za krepitev proizvodnje EU — za celovitejši pristop k industrijski politiki (7). V tem okviru za industrijsko politiko je Komisija napovedala sedem velikih medsektorskih ukrepov: — pobudo za pravice intelektualne lastnine in proti ponarejanju; — skupino na visoki ravni za konkurenco, energijo in okolje; — zunanje vidike konkurenčnosti in dostopa na trg; — nov program poenostavitve pravnih in upravnih predpisov; — izboljšanje sektorskih kvalifikacij z ugotavljanjem ustreznih kvalifikacijskih zahtev in kvalifikacijskih vrzeli; — upravljanje strukturnih sprememb v industriji; — celostni evropski pristop k industrijskemu raziskovanju in inovacijam. Velika pomanjkljivost tega sporočila je zanemarjanje storitev nasploh in poslovnih storitev še posebej. EESO je prepričan, da morajo biti poslovne storitve v celoto vključen sestavni del vsake industrijske politike. Evropsko komisijo poziva, da z vključitvijo poslovnih storitev razširi pristope k prihodnji industrijski politiki. Učinkovita industrijska politika mora upoštevati tudi socialne posledice sprememb v industriji in njihove učinke na zaposlitveno strukturo. To pomeni, da je treba bolj poudarjati politiko vseživljenjskega učenja in mobilnost delojemalcev.

2.3 Evropa mora v večji meri in temeljiteje osvojiti informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT). Večja uporaba IKT in njihova vključenost v industrijo sta prav tako pomembni kot na področju poslovnih storitev. Evropa na področju informacijske tehnologije zaostaja za svojimi glavnimi tekmeci. Izdatki za informacijsko tehnologijo so bili v letu 2004 v zahodni Evropi 732 EUR na prebivalca, v ZDA 1 161 EUR in na Japonskem 1 012 EUR. Delež izdatkov za informacijsko tehnologijo je v primerjavi z BDP znašal v zahodni Evropi 3,08 %, v ZDA 4,55 % in na Japonskem 3,59 % (8). V tem okviru ima pomembno vlogo task-force Evropske komisije za konkurenčnost IKT.

2.4 Zaostajanje produktivnosti evropske industrije pogosto pripisujejo premajhni uporabi tehnologije in nezadostni uporabi potenciala IKT, zlasti v malih in srednje velikih podjetjih. Zdi pa se, da problem ne tiči v stroških strojne opreme, temveč v pomanjkanju znanja s področja IKT v malih in srednje velikih podjetjih, kar tem podjetjem otežuje soočanje s hitrimi spremembami in vse večjo zapletenostjo informacijskih in komunikacijskih tehnologij. Med malimi in srednje velikimi podjetji obstaja torej „digitalni prepad“ — s posledico, da celotni potencial IKT in modelov e-poslovanja vse doslej še ni bil izkoriščen (9). Vloga poslovnih storitev je pomembna za takšno oblikovanje sektorja IKT, da se poveča njegova učinkovitost in tako doseže trajnostno povečanje produktivnosti.

2.5 Notranji trg za storitve na splošno in za poslovne storitve še posebej še ni dovršen, in še naprej obstaja veliko ovir za učinkovitost, konkurenčnost in ustvarjanje novih delovnih mest. Veliko ovir je bilo opisanih v poročilu Komisije Stanje notranjega trga za storitve (10). Vendar je bil odtlej dosežen določen napredek z uresničevanjem lizbonske strategije. Na najvišjem mestu ureditvenih vidikov za trge poslovnih storitev so v poročilu opisane dopolnilne politike, s katerimi se zagotavlja potrebna konkurenčnost EU na svetovnem trgu, a tudi socialni in gospodarski napredek.

3. Pomen poslovnih storitev in njihovo vzajemno učinkovanje z industrijo

3.1 Opredelitev pojma poslovne storitve

Poslovne storitve se običajno opredeljujejo kot podskupina (NACE 70-74) storitev, ki se nanašajo na podjetja (npr. poslovne storitve in prometne ter komunikacijske storitve, trgovina in finančne storitve) (11). Merilo za opredelitev so za oba sistema stranke, ki so jim storitve namenjene. Storitve niso namenjene predvsem končnim potrošnikom, temveč prej podjetjem. So konkretne dejavnosti, ki vplivajo predvsem na konkurenčnost podjetij (kar ne izključuje storitev, namenjenim potrošnikom) tako, da se uporabljajo kot produkcijska sredstva v verigi ustvarjanja vrednosti in prav tako tudi zaradi prednosti na področju kakovosti ter inovacij, ki nastajajo iz vzajemnega delovanja med dobavitelji, odjemalci in izvajalci storitev. Poslovne storitve imajo posebno značilnost, da jih je večidel mogoče izvajati v sami hiši ali pa jih s pogodbo oddati zunanjemu specializiranemu podjetju (outsourcing).

3.2 K poslovnim storitvam sodijo zelo različne dejavnosti, od storitev, ki terjajo veliko znanja (npr. inženirske in knjigovodske storitve ter pravno svetovanje) do storitev z visoko dodano vrednostjo (npr. storitve IKT in podjetniško svetovanje) ter storitve, povezane z osebjem (npr. izbor osebja in posredovanje dela, pomoč pri preusmerjanju v poklicu (outplacement), delo za določen čas), vse do podpornih storitev, vključno s tistimi, ki imajo nizko dodano vrednost (npr. čiščenje poslopij, varnostne službe, gostinstvo) in tistimi z rastočo dodano vrednostjo (kot so upravljanje z energijo, oskrba in ravnanje z vodo in drugimi tekočinami, ter ravnanje z zrakom in odpadki). V navedenih skupinah dejavnosti je treba delovnim razmeram in socialnim standardom namenjati še posebno pozornost. Preglednica 1: Najpomembnejše storitve, odločilne za uspeh podjetja (funkcionalni pristop) (12) Naloge v podjetjih Najpomembnejše storitve, ki se nanašajo na podjetja Naloge v podjetjih Najpomembnejše storitve, ki se nanašajo na podjetja Uprava svetovanje pri upravljanju pravne storitve revizija in davčno svetovanje Upravljanje z informacijami računalniške storitve in storitve informacijske tehnologije telekomunikacije Človeški viri začasno delo zaposlovanje osebja strokovno usposabljanje Trženje in prodaja oglaševanje trgovina odnosi z javnostjo sejmi in razstave poprodajne storitve Finančno posredništvo bančništvo zavarovanje najem in lizing Prevoz in logistika logistika storitve prevoza hitra pošta Proizvodnja in tehnika inženirske in tehnične storitve preizkusi in nadzor kakovosti raziskovalne in razvojne storitve industrijsko oblikovanje vzdrževanje in popravila opreme Upravljanje z objekti varnostne storitve storitve čiščenja gostinske storitve okoljske storitve/ odstranjevanje odpadkov oskrba z energijo in vodo nepremičnine in stanovanja (skladišča)

3.3 Mesto poslovnih storitev v gospodarstvu

Poslovne storitve so pomembna sestavina evropskega tržnega gospodarstva. Najpomembnejši vidik poslovnih storitev pa je, da so navzoče na vseh stopnjah verige ustvarjanja vrednosti in njihov sestavni del. Rast na področju poslovnih storitev običajno pojasnjujejo s tem, da se zaradi oddajanja storitev zunanjim izvajalcem vedno več zaposlenih seli iz industrije v storitvene dejavnosti. Toda razlogov za rast je več. Drugi pomembni dejavniki so spremembe v proizvodnih sistemih, večja prožnost, močnejša konkurenca na mednarodnih trgih, naraščajoča vloga IKT in znanja ter pojav novih vrst storitev. Sektor storitev, ki se nanašajo na podjetja (brez finančnih storitev), je po podatkih strukturne statistike podjetij leta 2001 obsegal 53 % celotnega števila delovnih mest v tržnem gospodarstvu EU, medtem ko jih je bilo v celotni proizvodnji 29 % (ali približno 29 milijonov zaposlenih). Na področju storitev, ki se nanašajo na podjetja, so leta 2001 ustvarili povprečno 54 %, v industriji pa 34 % celotne ustvarjene vrednosti (13).

3.4 Danes je vse več proizvodnih podjetij, ki si storitve upajo izvajati sama. Ne ponujajo samo storitev za stranke, temveč kot del svojega poslovanja vse bolj odkrivajo tudi dodano vrednost, ki nastaja s prodajo njihovega strokovnega znanja — s področja tehnike, oblikovanja ali inovacij v postopkih — drugim podjetjem. Nastaja nova, mešana oblika podjetja, ki obsega podjetniške dejavnosti tako na področju proizvodnje kot tudi storitev. Odjemalci vse bolj zahtevajo „rešitve“ in ne samo preprosto izdelkov. Konkurenčna prednost za proizvodno podjetje pogosto nastane s sposobnostjo, da je podjetje zmožno ponujati dodatne storitve.

3.5 Pomanjkanje posebnih statističnih podatkov o poslovnih storitvah (14). Ni dovolj statističnih podatkov o povpraševanju po storitvah. Vzajemno delovanje med različnimi sektorji ni dovolj dokumentirano. Informacije o dejavnostih izvajalcev storitev in o njihovem prispevku k narodnim gospodarstvom držav članic EU bo, upajmo, mogoče izboljšati z revizijo klasifikacijskega sistema NACE za gospodarske panoge, ki jo pričakujejo v letu 2007. Revidirana klasifikacija bo omogočala boljši vpogled v strukturo in razvoj storitvenega sektorja (15). Tudi informacij o tem, katere storitve izvajajo proizvodna podjetja in v kakšnem obsegu, ni.

3.6 Razdrobljenost in pomanjkanje informacij in analiz, ki se nanašajo na poslovne storitve — EESO ugotavlja, da obstaja potreba po Evropski opazovalnici poslovnih storitev, namenjeni zbiranju informacij, pospeševanju raziskav, spodbujanju razprav in pripravljanju političnih priporočil oziroma njihovemu spremljanju. Vzpostavitev opazovalnice ali podobni ukrepi bi vodili do boljšega razumevanja najnovejših dogajanj na tem področju, ki potekajo zelo hitro, in bi služili kot vmesnik med političnimi nosilci odločitev ter udeleženci.

3.7 Standardizacija storitev. Nadaljnja pospešitev prostovoljne standardizacije storitev na podlagi zahtev trga dela in jasnih izhodišč terja vzpostavitev temeljnih standardov varnosti, kakovosti in storilnosti ter spodbujanje konkurence ter inovativnosti v izvajanju storitev. Ta izziv morajo sprejeti CEN (Evropski odbor za standardizacijo), ISO (International Standard Organisation) in nacionalni standardizacijski organi. Razvoj prostovoljnih standardov v storitvenem sektorju bi nedvomno spodbujal čezmejne trgovinske storitve in prispeval k pospeševanju notranjega trga storitev.

4. Kako poslovne storitve izboljšujejo konkurenčnost industrije (16)

4.1 Poslovne storitve so zelo pomembne za sektor malih in srednje velikih podjetij, da lahko prispeva svoj potencialni delež k inovativnosti in rasti. Obstajajo znamenja, da najbolj dinamični MSP izdatno uporabljajo poslovne storitve. Spričo pritiska internacionalizacije je treba spodbujati močnejšo uporabo teh storitev pri večjem številu MSP.

4.2 Nacionalna inovacijska sposobnost. Sposobnost države, da poraja nove zamisli in da trajno trži tok inovativnih tehnologij, je odvisna od različnih dejavnikov (17): — celotne infrastrukture za inovacije; — osnovnih okvirnih pogojev in spremljajočih ukrepov politike; — medsebojne povezanosti celotnega inovacijskega sistema; — splošnih izobraževalnih sistemov.

4.3 85 % raziskav EU (v ZDA 66 %) je osredotočenih na industrijo, za razčlenitev raziskav in razvoja v storitvenem sektorju pa ni zanesljivih podatkov. Od celotnih raziskav in razvoja, ki se nanašajo na industrijo, jih 87,5 % poteka na osmih področjih (kemija, strojna industrija, pisarniški stroji, elektrotehnika, polprevodniška tehnika in komunikacije, instrumenti, motorna vozila ter letalstvo in vesoljski poleti).

4.4 Pri absolutnih izdatkih za raziskave in razvoj Evropski uniji ni uspelo premostiti prepada med EU in ZDA; temveč se je ta v zadnjem desetletju še poglobil.

4.5 Močnejše osredotočenje financiranja raziskav in razvoja na visoke tehnologije in storitve, ki terjajo veliko znanja (z visokimi deleži dobička) je za konkurenčnost evropske industrije odločilnega pomena. „Cilj 3 %“ (18) BDP Evropske unije, ki naj bi jih namenjali za raziskave in razvoj, bi bil laže dosegljiv, če bi izdatneje pospeševali raziskave in razvoj v storitevah, ki se nanašajo na podjetja.

4.6 Evropski tehnološki inštitut, kot ga je predlagala Evropska Komisija v enem svojih nedavnih sporočil (19), je sicer koristen, a tehnologijo morajo spremljati učinkovite trženjske in organizacijske strategije.

4.7 Učinki inovativnih funkcij storitev, ki se nanašajo na podjetja, je prikazan v naslednji preglednici. Preglednica 2: Inovativne funkcije storitev, ki se nanašajo na podjetja (20) Inovativne funkcije Glavni elementi inovativnosti Poslovne storitve (nekateri reprezentativni sektorji) Tehnološke inovacije — močnejše vključevanje tehnologije — uporaba obstoječe tehnologije — prilagajanje tehnologije potrebam podjetij — učinkovitost v naprednih postopkih obveščanja in komuniciranja — avtomatizacija rutinskih postopkov — fleksibilizacija proizvodnih struktur — izboljšanje kakovosti — storitve informacijske tehnologije — storitve inženiringa — storitve konstruiranja — telekomunikacijske storitve — omrežne storitve za elektronsko komuniciranje — storitve za nadzor kakovosti Organizacijske inovacije — učinkovitost notranje organizacije — določanje postopkov nadzora in usklajevanja — izboljšanje izbora sodelavcev, njihovega usposabljanja in angažiranja — izboljšave v različnih specializacijah — svetovanje pri upravljanju in upravljanje — revizije in pravne službe — kadrovske službe (izbor, usposabljanje in začasna zaposlitev) Strateške inovacije — prožnost za dinamična okolja — umeščanje na kompleksnih trgih — strateške informacije o partnerstvih — informacije o prilagajanju izdelkov — informacije o lokacijah in trgih — obramba v spornem pravnem okolju — storitve upravljanja — omrežne storitve — revizijske storitve — pravne storitve — sejmi in razstave — storitve trženja Tržne inovacije — konkurenčna oblika izdelka — inovativna prodaja — izkoriščanje tržnih priložnosti — pridobivanje odjemalcev in odnosi z njimi — inovativno trženje — negovanje podobe — storitve oblikovanja — sejmi in razstave — oglaševanje — neposredno trženje — odnosi z javnostjo — poprodajne storitve Inovacije na področju dela — funkcionalna delitev dela — osredotočanje na ključna področja — zadeve operativne zmogljivosti — negovanje podobe — jezikovne storitve — dostavne storitve — varnostne storitve — storitve na področju dela Vir: Rubalcaba (1999), Business services in European Industry (Poslovne storitve v evropski industriji), Evropska komisija, Bruselj

4.8 Med ponudniki poslovnih storitev je resda nekaj najbolj inovativnih evropskih podjetij, a splošna raven raziskav in razvoja v storitvenem sektorju je prenizka in nestrukturirana. Novi storitveni in poslovni modeli pogosto nastajajo iz dragih in zamudnih poskusov ter napak posameznih podjetij. EU mora podpirati raziskave na izbranih področjih, da bi tako posodabljala znanje podjetij na področju vodilnih svetovnih vrhunskih tehnologij.

4.9 Treba je najti poti za izboljšanje dostopa malih in srednje velikih podjetij do izsledkov raziskav, in ta podjetja je treba podpirati pri njihovem kratkoročnem razvoju izdelkov.

4.10 Če naj podjetja več vlagajo v inovacije ter v raziskave in razvoj, mora Evropska komisija zagotoviti primerno zaščito pravic intelektualne lastnine in izvesti ukrepe za uresničitev zdajšnjega predloga za patentiranje računalniško izvedenih izumov.

4.11 Potrebni so boljši pravni predpisi in ureditve.

5. Sistem EU za pridobivanje znanja

5.1 Sistem EU za pridobivanje znanja je treba korenito predelati. To vključuje: — preusmerjanje dejavnosti raziskav in razvoja v podjetja, ki izdelujejo vrhunsko tehnologijo s področja IKT; — zaustavitev odseljevanja znanstvenikov iz EU v ZDA (iz poklicnih razlogov se v ZDA seli dvakrat toliko raziskovalcev iz EU, kot se seli ameriških raziskovalcev v EU, in 40 % raziskav in razvoja v ZDA izvajajo znanstveniki, usposobljeni v EU); — povečanje skupnih izdatkov za raziskave, da bi dosegli lizbonski cilj 3 % BDP; — znanje s področja IKT in informatike ter izkušnje v e-poslovanju morajo veljati za ključno strokovno znanje; poučevanje veščin IKT je treba v učne načrte vključiti že zgodaj; — napredna fiksna in brezžična širokopasovna infrastruktura bo v tem stoletju infrastruktura gospodarstva, ki temelji na znanju; v tej zvezi ima pomembno vlogo pobuda i2010, ki jo je sprožil GD za informacijsko družbo leta 2005.

6. Vloga „storitvenega inženiringa“

6.1 Inovativnost storitev je v Nemčiji predmet poglobljenih razprav in raziskav že od sredine 90. let. Inženiring storitev je ustvaril velik del zagona tako za teoretično kot tudi za praktično delo na tem področju. To se je razvilo v tehnično disciplino, ki se ukvarja s sistematičnim razvojem in oblikovanjem storitvenih izdelkov, pri katerih uporabljajo primerne modele, metode in orodja. Čeprav inženiring storitev zajema tudi področja upravljanja storitev, je njegovo težišče razvoj novih storitvenih izdelkov. Hkrati se inženiring storitev ukvarja tudi z oblikovanjem sistemov razvoja, t.j. s tistimi vprašanji splošnega upravljanja raziskav in razvoja ter inovacij, ki so povezana s storitvami.

6.2 Temeljne raziskave za razvoj novih poslovnih modelov, metod in orodij bodo inženiringu storitev pomagale pri vzponu. Močno se bodo uveljavili celostni pristopi za skupno tehnično načrtovanje materialnih dobrin, programske opreme in storitev. Končno bo vse močnejše usklajevanje standardov za storitve spodbudilo specializacijo in učinkovit razvoj novih storitev (21).

6.3 Inženiring storitev je eno od maloštevilnih področij v storitvenem sektorju, ki so ga bistveno oblikovale evropske raziskave. Močnejša vključenost v mednarodna omrežja in sistematičen razvoj lastnih neodvisnih strokovnjakov za inženiring storitev sta nepogrešljiva za ohranjanje vodilne vloge na tem področju v prihodnosti (22).

7. Pomen digitalnega opravljanja storitev

7.1 Trend krepitve opravljanja storitev prek interneta. Povečuje se interes za rast in učinke na IKT oprtega mednarodnega opravljanja storitev informacijske tehnologije in storitev za procese v podjetjih. Uporaba informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter premiki k močnejšemu opravljanju storitev prek interneta prinašajo novo preusmeritev za poslovne storitve. Poudarek je na digitalnem opravljanju storitev na področjih, kot so storitve s področja programske opreme, raziskave in razvoj ter storitve tehničnega preskušanja, storitve svetovanja in usposabljanja osebja ter storitve posredovanja dela. Storitve večinoma usmerja trg, to pa zaradi: — povpraševanj in pričakovanj novih odjemalcev; — pritiska v smeri pridobivanja in širjenja trgov; — izboljševanja kakovosti in poglabljanja odnosov z odjemalci; — povečevanja učinkovitosti poslovanja in koristi na podlagi ekonomije obsega; — zniževanja stroškov z izboljševanjem in povečevanjem proizvodnje ter dobave z nizkimi stroški.

7.2 Sondiranje možnih prednosti offshoringa za gospodarstvo EU. Novi globalni izzivi nastajajo s stalno ponudbo storitev, ki so jih podjetja oddala zunanjim izvajalcem, z vseh koncev sveta. Zato bi morala biti Evropa pripravljena ponujati visokokakovostne storitve in jih izvažati v preostali svet. Digitalno izvajanje in s tem povezana podpora e-poslovanja se bosta zagotovo okrepila. Mednarodno oddajanje storitev, ki se nanašajo na podjetja, se zdaj pojavlja predvsem pri dejavnostih back-office (23) (npr. storitve informacijske tehnologije, finančne in knjigovodske storitve, dejavnosti call-centrov). Na področju storitev z višjo dodano vrednostjo, kot so inženiring informacijskih tehnologij, raziskave in analize, se EU še vedno drži. Vendar pa bodo tehnični razvoj ter globalna razpoložljivost kvalifikacij in s tem povezani stroški na globalnem trgu v prihodnosti zagotovo bolj vplivali na odločitve evropskih podjetij. Izziv za evropski trg dela je v tem, da ustvari zaposlitvene možnosti za bolje usposobljene delojemalce in da prepreči brezposelnost (24).

7.3 Ovire za elektronsko opravljanje storitev. Za razvoj elektronskega opravljanja storitev obstajajo ovire, ki jih je treba temeljito preiskati in zanje poiskati rešitve, da bi lahko evropski ponudniki poslovnih storitev delovali ofenzivneje in se močneje širili zunaj EU. Med temi ovirami so med drugim pomanjkljiva standardizacija in interoperabilnost, pomanjkanje zaupanja v elektronsko trgovino in njeno varnost, premalo naložb v brezžično in fiksno širokopasovno infrastrukturo ter še vedno premajhno sprejemanje IKT v MSP.

8. Potencial zaposlovanja v poslovnih storitvah

8.1 V zadnjih desetletjih se je število zaposlenih na področju poslovnih storitev močno povečalo. V obdobju od leta 1979 do 2002 so letne stopnje rasti znašale okoli 4,5 %; to je veliko več kot v katerem koli drugem gospodarskem sektorju. Delež zaposlenosti v sektorju poslovnih storitev je v primerjavi s celotno zaposlenostjo leta 2003 v EU-15 znašal 9 %, v EU-25 pa 8,6 %. Storitveni sektor nasploh in zlasti sektor poslovnih storitev bosta v prihodnosti posebnega pomena pri ustvarjanju novih delovnih mest in bosta s tem nadomeščala izgubljanje delovnih mest v industriji.

8.2 Preglednica 3 kaže povečevanje zaposlenosti v sektorju poslovnih storitev v primerjavi s celotnim gospodarstvom do leta 2002. Preglednica 3: Letne stopnje rasti zaposlenosti na področju poslovnih storitev, 1979-2002 (25) Država Celotno gospodarstvo Poslovne storitve Nepremičnine Najemnine Strokovne storitve g („Profes-sional services“) Pogodbene raziskave in razvoj Storitve IK Storitve za podjetja LU 2,6 7,6 5,2 4,4 7,5 6,5 12,4 7,4 PT 0,4 6,9 6,5 5,5 6,7 7,7 8,1 7,0 IE 2,0 6,4 5,3 4,6 6,0 0,8 10,5 6,5 IT 0,5 6,4 4,4 8,0 6,1 4,1 6,5 6,7 DE 0,6 5,3 4,2 3,4 4,5 2,9 6,5 5,8 FI 0,1 5,4 1,0 1,6 4,3 3,3 8,5 6,0 ES 1,1 5,4 3,7 6,0 4,9 3,2 7,4 5,8 NL 1,6 4,7 3,7 5,3 4,1 3,4 8,1 4,7 AT 0,3 4,8 1,4 2,6 4,3 4,0 9,6 4,8 SV 0,2 4,7 1,2 2,7 4,3 4,2 6,1 4,7 EL 0,8 4,6 5,9 3,4 4,2 4,0 8,1 4,8 UK 0,4 3,3 4,8 2,2 2,8 -0,4 6,9 3,5 FR 0,5 3,2 1,3 4,1 2,5 1,7 4,7 3,8 DK 0,3 3,1 1,5 2,8 1,8 -0,8 5,8 4,3 BE 0,3 3,6 3,9 0,9 3,2 -1,7 5,0 4,0 EU-15 0,6 4,4 3,3 3,3 3,9 1,7 6,4 4,7 ZDA 1,4 4,7 1,6 3,5 3,5 2,9 8,8 5,3

8.3 Dinamična rast zaposlovanja v storitvenem sektorju in zlasti v sektorju poslovnih storitev, ki terjajo veliko znanja, je značilnost sodobnih gospodarstev. Čeprav se delež zaposlenosti v poslovnih storitvah in tudi njihove stopnje rasti v Evropi od države do države razlikujeta, je mogoče ugotoviti, da „ni revne države s številnimi poslovnimi storitvami, pa tudi ne bogate z maloštevilnimi“ (26).

8.4 Treba je pričakovati, da se bo rast zaposlovanja v storitvenem sektorju in zlasti v sektorju poslovnih storitev, ki terjajo veliko znanja, še nadaljevala, čeprav bolj umirjeno. Kljub temu pa bo po preglednici 4 višja od pričakovane rasti zaposlovanja v drugih gospodarskih panogah. Pričakujejo, da bo rast v novih državah članicah precej višja, ker se razvoj storitev v teh državah začenja z veliko nižje absolutne ravni. Preglednica 4: Gibanje zaposlovanja v zahodnoevropskih gospodarskih panogah Opomba: Zahodna E vropa tu pomeni EU-15 z Norveško in Švico Vir: Cambridge Econometrics Press Release, What has happened to the Lisbon Agenda? (Kaj se je zgodilo z lizbonsko agendo?), november 2005.

8.5 Posebna značilnost zaposlovanja v sektorju poslovnih storitev je visoka stopnja izobrazbe. Kot kaže anketa EU o zaposlenih, je bilo zaposlenih z visoko izobrazbo leta 2003 41 %; še leta 1998 jih je bilo 38 %. Nizkokvalificiranih je bilo 17 %; še leta 1998 jih je bilo 25 %. Dejstvo, da sta za večino delovnih mest v sektorju poslovnih storitev potrebni visoka in srednja izobrazba, je izziv tudi za izobraževalne sisteme v Evropi (in zlasti za politiko vseživljenjskega učenja), ker strukturna preobrazba evropskega gospodarstva zahteva, da se bo moralo več zaposlenih z drugih sektorjev zaposlovati v sektorju poslovnih storitev. Odločno uresničevanje lizbonskega programa 2010 za izobraževanje bo zato glede na to izrednega pomena. Preglednica 5 kaže stopnje izobrazbe v različnih sektorjih. Tabela 5: Izobrazba v pomembnih gospodarskih sektorjih in poslovnih storitvah, EU-15, 2003 (27)

V Bruslju, 13. septembra 2006 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) Trgovinska statistika STO (WTO Trade Statistics), 2004.

(2) Poslovne storitve v evropski industriji (Business Services in European Industry), Luis Rubalcaba-Bermejo — Evropska komisija, 1999.

(3) Povzetek zaključnega poročila: The significance of competitive manufacturing industries for the development of the services sectors (Pomen konkurenčne predelovalne industrije za razvoj storitvenega sektorja), Kalmbach et al., Univerza v Bremnu, december 2003.

(4) Glej mnenje EESO o temi Izzivi konkurenčnosti evropskih podjetij, v katerem je poudarjen pomen zagotavljanja primernih socialnih razmer, medtem ko je obenem cilj povečevanje produktivnosti in konkurenčnosti. Glej zlasti točke 2.5 do 2.5.3; v točki 2.5.2 EESO npr. ugotavlja: „Prav tako pa postaja za Evropo nujno, da postane bolj konkurenčna, in sicer v okvirih, ki bodo zagotavljali njen gospodarski in družbeni razvoj, njeno kohezijo, delovna mesta in ohranjanje okolja“.

(5) Eurostat News Release, št. 17, 13.2.2006.

(6) COM(2004) 274 konč. Mnenje EESO sprejeto 15.12.2004 (poročevalec: g. van Iersel, soporočevalec: g. Legelius), UL C 157, 28.6.2005, str. 75 in naslednje.

(7) COM(2005) 474 konč. Mnenje EESO sprejeto 20.4.2006 (poročevalec: g. Ehnmark), UL C 185, 8.8.2006, str. 80 in naslednje. Glej tudi dopolnilno mnenje komisije CCMI (poročevalec: g. Pezzini).

(8) EITO 2005, str. 263.

(9) E-Business Report, 2005.

(10) COM(2002) 441 konč., 30.7.2002.

(11) Glej sporočilo Evropske komisije o temi: Konkurenčnost storitev, ki se nanašajo na podjetja, in njihov prispevek k storilnosti evropskih podjetij (COM(2003) 747 konč., 4.12.2003). Dostopno je na spletni strani

http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/cnc/2003/com2003_0747en01.pdf (glej zlasti točko 1.2 in okvir 1).

(12) Vir: Konkurenčnost storitev, ki se nanašajo na podjetja, in njihov prispevek k storilnosti evropskih podjetij (COM(2003) 747 konč.) Priloga I (Klasifikacije storitev in dodatni statistični podatki). Dostopna je prek interneta:

http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/cnc/2003/com2003_0747en01.pdf.

(13) COM(2003) 747 konč., točka II., 2., str. 11.

(14) Glej sektorsko raziskavo preseljevanja podjetij: podatki o stanju (zlasti strani 107 in 177–179), ki jo je naročila komisija CCMI in jo uporabila kot osnovo za informacijsko poročilo o sektorski raziskavi preseljevanja podjetij (poročevalec: g. van Iersel, soporočevalec: g. Calvet Chambon).

(15) Poročilo Foruma EU o storitvah, ki se nanašajo na podjetja, junij 2005.

(16) Glej COM(1998) 534 konč. in COM(2003) 747 konč.

(17) Stern, Furman, Porter, 2002.

(18) Glej mnenje EESO o 7. okvirnem programu, točka 2.5: v skladu z lizbonsko strategijo je „Evropski svet v Barceloni (spomladi 2002) določil količinske cilje za spodbujanje raziskav: skupni izdatki v EU se morajo do leta 2010 dvigniti na 3 % BDP, z dvotretjinskim deležem financiranja iz zasebnega sektorja (cilj 3 %)“. Vendar pa Odbor opozarja, da je ta cilj spričo globalne tekme naložb „premikajoča se tarča“; kdor ga doseže prepozno, vedno bolj zaostaja.

(19) COM(2006) 77 konč.

(20) Vir: The Contribution of Business Services to European Employment, Innovation and Productivity (Prispevek poslovnih storitev k zaposlovanju, inovacijam in produktivnosti v Evropi), Luis RUBALCABA und Henk KOX, izide v kratkem pri založbi Palgrave-Macmillan.

(21) Service Engineering — methodical development of new service products (Inženiring storitev — metodični razvoj novih storitvenih izdelkov), Hans-Jörg Bullinger, Klaus-Peter Fähnrich, Thomas Meiren.

(22) Thomas Meiren, Fraunhofer Institut Arbeitswissenschaft und Organisation (Fraunhofski inštitut za znanost o delu in organizacijo), Stuttgart.

(23) back-office (zaledna pisarna): del podjetja, v katerem opravljajo dejavnosti, potrebne za delovanje podjetja samega (op. prev.).

(24) Evropski forum o storitvah, ki se nanašajo na podjetja, poročilo 2005.

(25) The Contribution of Business Services to European Employment, Innovation and Productivity (Prispevek poslovnih storitev k zaposlovanju, inovativnosti in produktivnosti v Evropi), Luis Rubalcaba in Henk Kox (izide 2006 pri založbi Palgrave-Macmillan).

(26) Rubalcaba, Kox, 2006, str. 42.

(27) Vir: Rubalcaba in Kox (2006), na podlagi podatkov Eurostata, anketa o zaposlenih, 2004.