(3)Pogajanja o Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko unijo in Republiko Singapur (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) so se zaključila in zato bi bilo treba Sporazum podpisati v imenu Unije, s pridržkom zaključka postopkov, potrebnih za njegovo poznejšo sklenitev –

Poleg tega bo v skladu s pogajalskimi smernicami sporazum o zaščiti naložb, ki ga je izpogajala Komisija, ponujal vlagateljem možnost sodobnega in reformiranega mehanizma reševanja naložbenih sporov. Ta sistem zagotavlja spoštovanje pravil o zaščiti naložb ter poskuša najti ravnovesje med zaščito vlagateljev na pregleden način in varstvom pravice države do urejanja zaradi uresničevanja ciljev javne politike. Sporazum vzpostavlja stalni mednarodni in popolnoma neodvisni sistem za reševanje sporov, ki ga sestavljajo sodišča na prvi stopnji in pritožbena sodišča, ki bodo reševali spore na pregleden in nepristranski način.

V skladu s cilji iz pogajalskih smernic je Komisija zagotovila, da bodo evropski vlagatelji in njihove naložbe v Singapurju obravnavani pravično in enakopravno ter da ne bodo diskriminirani v primerjavi s singapurskimi naložbami v podobnem položaju. Sporazum o zaščiti naložb hkrati tudi varuje evropske vlagatelje in njihove naložbe v Singapurju pred razlastitvijo, razen če je to za javne namene, v skladu z dolžnim pravnim postopanjem, na nediskriminatorni podlagi ter proti plačilu takojšnjega in ustreznega nadomestila glede na pošteno tržno vrednost razlaščene naložbe.

Sporazum vključuje vse novosti novega pristopa EU k zaščiti naložb in mehanizme izvrševanja, ki jih ni v 12 obstoječih dvostranskih naložbenih sporazumih med Singapurjem in državami članicami EU. Zelo pomemben vidik tega sporazuma je, da nadomešča in posledično tudi izboljšuje 12 obstoječih dvostranskih naložbenih sporazumov.

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem bo zagotovil visoko raven zaščite naložb, hkrati pa bo varoval pravice EU in Singapurja do urejanja in uresničevanja legitimnih ciljev javne politike, kot so varovanje javnega zdravja, zagotavljanje varnosti in varstvo okolja.

(8)celovito poglavje o trgovini in trajnostnem razvoju, katerega cilj je zagotoviti, da trgovina podpira varstvo okolja in družbeni razvoj ter spodbuja trajnostno gospodarjenje z gozdovi in ribištvom. To poglavje določa tudi, kako bodo socialni partnerji in civilna družba vključeni v njegovo izvajanje in spremljanje;

(5)zavezo Singapurja, da ne bo zvišal tarif (ki so trenutno večinoma prostovoljno ne uporabljajo) za uvoz iz EU, ter cenejši dostop evropskih podjetij in potrošnikov do proizvodov iz Singapurja;

(3)odpravo tehničnih in regulativnih trgovinskih ovir za trgovino z blagom, kot je podvajanje preskusov, zlasti s spodbujanjem uporabe tehničnih in regulativnih standardov, ki so znani v EU v sektorjih motornih vozil, elektronike, farmacevtskih izdelkov, medicinskih pripomočkov in zelene tehnologije;

(1)celovito liberalizacijo storitev in naložbenih trgov, vključno s horizontalnimi pravili o izdajanju dovoljenj in medsebojnem priznavanju diplom ter sektorskimi pravili za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev za evropska podjetja;

Sporazum izpolnjuje merila iz člena XXIV Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini (glede odprave carin in drugih omejitvenih predpisov v trgovini za pretežni del trgovine z blagom med pogodbenicama) in člena V Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami, ki določa podobno merilo v zvezi s storitvami.

Oba cilja sta bila v celoti izpolnjena, saj sporazum presega veljavne zaveze v okviru STO na številnih področjih, kot so storitve, javna naročila, netarifne ovire in zaščita intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami. Na vseh teh področjih se je Singapur strinjal tudi z novimi zavezami, ki zelo presegajo to, kar je bil predhodno pripravljen sprejeti, med drugim tudi v sporazumu o prosti trgovini z ZDA.

Komisija si je pri pogajanjih o tem sporazumu prizadevala za dva glavna cilja, in sicer zagotoviti čim boljše pogoje za dostop gospodarskih subjektov EU do singapurskega trga ter določiti pomembno referenčno točko za druga pogajanja EU v regiji.

Sporazum o prosti trgovini med EU in Singapurjem določa pogoje, v katerih lahko gospodarski subjekti EU v celoti izkoristijo priložnosti v Singapurju kot poslovnem in prometnem središču jugovzhodne Azije.

Kot je bilo poudarjeno v sporočilu „Trgovina za vse“, Komisija namenja vse več sredstev učinkovitemu izvajanju in izvrševanju trgovinskih in naložbenih sporazumov. Leta 2017 je objavila prvo letno poročilo o izvajanju sporazumov o prosti trgovini. Glavni namen poročila je bil zagotoviti objektivno sliko o izvajanju sporazumov EU o prosti trgovin ter izpostaviti doseženi napredek in pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti. Poročilo naj bi bilo podlaga za odprto razpravo in sodelovanje z državami članicami, Evropskim parlamentom in civilno družbo na splošno v zvezi z delovanjem in izvajanjem sporazumov o prosti trgovini. Vsakoletna objava poročila bo omogočila redno spremljanje trendov in napredka pri reševanju opredeljenih prednostnih vprašanj. V poročilo bo z začetkom veljavnosti zajet tudi sporazum o prosti trgovini med EU in Singapurjem.

V poglavju o institucionalnih določbah sporazuma o zaščiti naložb je določena ustanovitev odbora, katerega glavna naloga bo, da nadzoruje in olajšuje izvajanje in uporabo sporazuma. Med drugim bo lahko po izpolnitvi zadevnih zakonskih zahtev in zaključku postopkov obeh strani imenoval člane sodišč v okviru sistema sodišč za naložbe, določil njihove mesečne honorarje in sprejel zavezujoče razlage sporazuma.

Odbor za trgovino bo moral tudi komunicirati z vsemi zainteresiranimi stranmi, vključno z zasebnim sektorjem in civilno družbo, v zvezi z delovanjem in izvajanjem sporazuma. V sporazumu obe strani priznavata pomen preglednosti in odprtosti ter se zavezujeta, da bosta upoštevali mnenja predstavnikov javnosti, da bi pri izvajanju sporazuma imeli na voljo veliko različnih vidikov.

V poglavju o institucionalnih določbah sporazuma o prosti trgovini je določena ustanovitev odbora za trgovino, katerega glavna naloga bo, da nadzoruje in olajšuje izvajanje in uporabo sporazuma. Odbor za trgovino bodo sestavljali predstavniki EU in Singapurja, ki se bodo sestali vsaki dve leti ali na zahtevo ene od strani. Odbor za trgovino bo nadzoroval delo vseh specializiranih odborov, ustanovljenih v skladu s sporazumom (odbora za trgovino z blagom, odbora za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, odbora za carine ter odbora za trgovino s storitvami, naložbe in javna naročila).

Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem vključujeta institucionalne določbe, ki določajo strukturo izvedbenih organov za stalno spremljanje izvajanja, delovanja in učinka sporazumov. Ker bosta sporazuma sestavni del splošnih dvostranskih odnosov med EU in Singapurjem, kot jih ureja sporazum o partnerstvu in sodelovanju, bo navedena struktura del skupnega institucionalnega okvira s sporazumom o partnerstvu in sodelovanju.

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem naj bi imel finančne posledice za proračun EU na strani odhodkov. Sporazum bo drugi sporazum EU (po Celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu s Kanado), ki bo vključeval sistem sodišč za naložbe za reševanje sporov med vlagatelji in državami. Za financiranje stalne strukture, ki bo vključevala sodišče prve stopnje in pritožbeno sodišče, se od leta 2018 (odvisno od začetka veljavnosti sporazuma) predvidevajo dodatni letni odhodki v višini 200 000 EUR. Hkrati pa sporazum vključuje uporabo upravnih virov iz proračunske vrstice XX 01 01 01 (Odhodki za uradnike in začasne uslužbence, zaposlene v instituciji), saj se ocenjuje, da bo za naloge v skladu s tem sporazumom pooblaščen en upravni uslužbenec v ekvivalentu polnega delovnega časa. To je navedeno v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, veljajo pa tam navedeni pogoji.

Sporazum o prosti trgovini med EU in Singapurjem bo imel finančne posledice za proračun EU na strani prihodkov. Ocenjuje se, da bi lahko nepobrane dajatve po začetku celovitega izvajanja sporazuma dosegle 248,8 milijona EUR. Ocena temelji na povprečnem uvozu, predvidenem za leto 2025, ob odsotnosti sporazuma in predstavlja letno izgubo prihodkov zaradi odprave tarif EU za uvoz iz Singapurja.

Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem nista predmet postopkov programa ustreznosti in uspešnosti predpisov. Vendar vsebujeta številne določbe, ki bodo poenostavile trgovinske in naložbene postopke ter znižale stroške v zvezi z izvozom in naložbami, kar bo več malim podjetjem omogočilo poslovanje na obeh trgih. Pričakovane koristi vključujejo manj obremenjujoča tehnična pravila, zahteve glede skladnosti s predpisi, carinske postopke in pravila o poreklu, varstvo pravic intelektualne lastnine ter znižanje stroškov sodnih postopkov v okviru sistema sodišč za naložbe za tožnike, ki so MSP.

V oceni učinka trgovine na trajnostni razvoj, ki jo je izvedel zunanji izvajalec in je bila zaključena leta 2009, je bilo ugotovljeno, da bi ambiciozen sporazum o prosti trgovini med EU in združenjem ASEAN imel pomembne pozitivne učinke (v smislu BDP, prihodkov, trgovine in zaposlovanja) za EU in Singapur. Učinki na nacionalne prihodke za EU so bili ocenjeni na 13 milijard EUR, za Singapur pa na 7,5 milijarde EUR. Te številke jih morda podcenjujejo, saj temeljijo na trgovinskih tokovih v letu 2007, vendar se je trgovina od takrat znatno povečala (+32 %).

Pred in med pogajanji so bile države članice EU redno obveščane ter so sodelovale v ustnih in pisnih posvetovanjih o različnih vidikih pogajanj prek Odbora Sveta za trgovinsko politiko. Evropski parlament je bil prav tako redno obveščan in je sodeloval v posvetovanjih, in sicer prek svojega Odbora za mednarodno trgovino in zlasti prek njegove skupine za spremljanje sporazuma o prosti trgovini med EU in Singapurjem. Besedili, ki sta se postopoma oblikovali na podlagi pogajanj, sta bila ves čas na voljo obema institucijama.

Tako so poročilo o oceni učinka trgovine na trajnostni razvoj in posvetovanja med njegovo pripravo Komisiji zagotovila informacije, ki so bile zelo koristne za vsa od takrat začeta dvostranska trgovinska in naložbena pogajanja s posameznimi državami članicami združenja ASEAN.

Izvajalec se je med pripravo ocene učinka trgovine na trajnostni razvoj posvetoval z notranjimi in zunanjimi strokovnjaki ter organiziral javna posvetovanja v Bruslju in Bangkoku ter dvostranska srečanja in intervjuje s civilno družbo v EU in združenju ASEAN. Posvetovanja v okviru ocene učinka trgovine na trajnostni razvoj so zagotovila platformo za vključitev ključnih zainteresiranih strani in civilne družbe v dialog o trgovinski politiki v zvezi z jugovzhodno Azijo.

Pred začetkom dvostranskih pogajanj s Singapurjem je zunanji izvajalec izvedel oceno učinka trgovine na trajnostni razvoj v okviru sporazuma o prosti trgovini med EU in združenjem ASEAN, da bi proučil morebitne gospodarske, socialne in okoljske učinke tesnejšega gospodarskega partnerstva med regijama.

Poleg tega ocene na podlagi gospodarskih modelov ne morejo upoštevati strateške vrednosti, ki jo imata sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem za EU, saj gre za ključna sporazuma v okviru širše agende EU v regiji, ki jo pokriva združenje ASEAN, in celotni Aziji. Po sporazumu o prosti trgovini med EU in Korejo bo sporazum o prosti trgovini med EU in Singapurjem drugi pomemben trgovinski sporazum EU s ključnim azijskim partnerjem, medtem ko bo sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem prvi tovrsten sporazum EU z azijskim partnerjem.

Ker Singapur deluje kot središče za trgovino z blagom in storitvami med Evropo in jugovzhodno Azijo, je verjetno tudi, da bodo koristi od sporazuma še večje, če in ko bo EU sklenila sporazume z drugimi državami članicami združenja ASEAN.

Kar zadeva sporazum o zaščiti naložb, je Sodišče potrdilo, da ima EU v skladu s členom 207 PDEU izključno pristojnost v zvezi z vsemi materialnimi določbami o zaščiti naložb, če se uporabljajo za neposredne tuje naložbe. Potrdilo je tudi izključno pristojnost EU v zvezi z mehanizmom za reševanje sporov med državami glede zaščite naložb. Poleg tega je navedlo, da ima EU deljeno pristojnost v zvezi s posrednimi naložbami in reševanjem sporov med vlagatelji in državo (ki je bilo pozneje v sporazumu o zaščiti naložb nadomeščeno s sistemom sodišč za naložbe), v katerih so države članice tožene stranke. Teh elementov ni mogoče smiselno ločiti od materialnih določb ali reševanja sporov med državami in zato bi jih bilo treba vključiti v sporazume na ravni EU.

Unija podpiše sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem v skladu s sklepom Sveta na podlagi člena 218(5) PDEU ter ga sklene v skladu s sklepom Sveta na podlagi člena 218(6) PDEU po odobritvi Evropskega parlamenta in ratifikaciji s strani držav članic v skladu z njihovimi notranjimi postopki.

V skladu z mnenjem 2/15 vsa področja, ki jih zajema sporazum o prosti trgovini med EU in Singapurjem, spadajo v pristojnost EU, zlasti na področje uporabe člena 91, člena 100(2) in člena 207 PDEU. Vse materialne določbe o zaščiti naložb v okviru sporazuma o zaščiti naložb so, v kolikor se uporabljajo za neposredne tuje naložbe, zajete s členom 207 PDEU.

Glede na mnenje Sodišča ter poznejše obsežne razprave o strukturi s Svetom in Evropskim parlamentom je bilo prvotno izpogajano besedilo prilagojeno tako, da sta bila oblikovana dva samostojna sporazuma, tj. sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb.

Sodišče je v mnenju 2/15 z dne 16. maja 2017 potrdilo izključno pristojnost EU v zvezi z vsemi zadevami, ki jih zajema sporazum, ki je bil izpogajan s Singapurjem, razen za posredne naložbe ter reševanje sporov med vlagatelji in državo, v katerih so države članice tožene stranke, pri katerih gre po mnenju Sodišča za deljeno pristojnost med EU in državami članicami. Besedilo o reševanju sporov med vlagatelji in državo je bilo pozneje v sporazumu o zaščiti naložb nadomeščeno s sistemom sodišč za naložbe. Sodišče je izključno pristojnost EU osnovalo ob upoštevanju področja uporabe skupne trgovinske politike v skladu s členom 207(1) PDEU in člena 3(2) PDEU (na podlagi vpliva na obstoječa skupna pravila iz sekundarne zakonodaje).

Poleg tega sporazuma tako kot vsi drugi trgovinski in naložbeni sporazumi, ki jih je Komisija izpogajala, v celoti varujeta javne službe ter v celoti ohranjata pravico vlad do urejanja v javnem interesu in to pravico obravnavata kot temeljno načelo.

Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem sta v celoti v skladu s politikami Unije in EU zaradi njiju ne bo morala spremeniti svojih pravil, predpisov ali standardov na nobenem reguliranem področju (npr. tehnična pravila in standardi za proizvode, sanitarni in fitosanitarni predpisi, predpisi o hrani in varnosti, zdravstveni in varnostni standardi, pravila o GSO, varstvu okolja, varstvu potrošnikov itd.).

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Singapurjem bo z datumom začetka veljavnosti razveljavil in nadomestil dvostranske naložbene pogodbe med Republiko Singapur in državami članicami EU, ki so navedene v Prilogi 5 (sporazumi iz člena 4.12) k sporazumu o zaščiti naložb.

Dolgotrajno trgovinsko in gospodarsko partnerstvo med EU in Singapurjem se je do zdaj razvijalo brez posebnega pravnega okvira. Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb, ki sta bila izpogajana, bosta posebna sporazuma, ki bosta uveljavljala trgovinske in naložbene določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, ter sestavni del splošnih dvostranskih odnosov med EU in Singapurjem.

Pogajanja o sporazumu o prosti trgovini in sporazumu o zaščiti naložb so potekala vzporedno s pogajanji Evropske službe za zunanje delovanje o sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Singapur na drugi strani, ki je bil parafiran oktobra 2013. Ko bo slednji začel veljati, bo zagotovil pravni okvir za nadaljnji razvoj že tako dolgotrajnega in močnega partnerstva med EU in Singapurjem na številnih področjih, vključno s političnim dialogom, trgovino, energijo, prometom, človekovimi pravicami, izobraževanjem, znanostjo in tehnologijo, pravosodjem, azilom in migracijami.

Na podlagi pogajalskih smernic, ki jih je Svet sprejel leta 2007 in ki so bile leta 2011 dopolnjene, da bi vključevale zaščito naložb, se je Komisija pogajala z Republiko Singapur o ambicioznem in celovitem sporazumu o prosti trgovini in sporazumu o zaščiti naložb, da bi se ustvarile nove priložnosti in pravna varnost za razvoj trgovine in naložb med obema partnericama. Pravno revidirani besedili sporazumov sta bili javno objavljeni in sta na voljo na naslednji povezavi:

Svet se je 22. decembra 2009 dogovoril o začetku dvostranskih pogajanj s posameznimi državami članicami združenja ASEAN na podlagi pooblastila in pogajalskih smernic iz leta 2007, vendar je ohranil strateški cilj medregionalnega sporazuma. Tako je pooblastil Komisijo, da začne dvostranska pogajanja o sporazumu o prosti trgovini s Singapurjem, ki bi bil prvi korak k pravočasnemu začetku takih pogajanj z drugimi zadevnimi državami članicami združenja ASEAN. Dvostranska pogajanja s Singapurjem so se začela marca 2010, EU pa je od takrat začela dvostranska pogajanja o sporazumu o prosti trgovini z drugimi državami članicami združenja ASEAN, in sicer Malezijo (2010), Vietnamom (2012), Tajsko (2013), Filipini (2015) in Indonezijo (2016).

Svet je 23. aprila 2007 pooblastil Komisijo, da začne pogajanja o medregionalnem sporazumu o prosti trgovini z državami članicami združenja ASEAN. Pooblastilo je bilo sicer namenjeno pogajanjem o medregionalnem sporazumu o prosti trgovini, vendar je omogočalo tudi dvostranska pogajanja, če ne bilo mogoče doseči dogovora o skupnih pogajanjih s skupino držav članic združenja ASEAN. Glede na težave pri medregionalnih pogajanjih sta obe strani priznali, da so pogajanja na mrtvi točki, in se dogovorili, da jih bosta začasno prekinili.

Znotraj združenja ASEAN je Singapur daleč največji partner EU, saj predstavlja malo manj kot tretjino trgovine z blagom in storitvami med EU in združenjem ter približno dve tretjini naložb med regijama. V Singapurju ima sedež več kot 10 000 družb EU, ki državo uporabljajo kot središče za poslovanje v vseh državah pacifiškega obroča.

Dinamično rastoča gospodarstva jugovzhodne Azije, ki vključujejo več kot 600 milijonov potrošnikov in hitro rastoči srednji razred, so ključni trgi za izvoznike in vlagatelje iz Evropske unije. Združenje držav jugovzhodne Azije (v nadaljnjem besedilu: združenje ASEAN) kot celota je s trgovino z blagom v skupni vrednosti 208 milijard EUR in trgovino s storitvami v skupni vrednosti 77 milijard EUR (2016) tretji največji trgovinski partner EU zunaj Evrope za ZDA in Kitajsko. Hkrati je EU z neposrednimi tujimi naložbami v združenju ASEAN v skupni vrednosti 263 milijard EUR (2016) prva neposredna tuja vlagateljica v združenju, medtem ko je slednje kot celota z neposrednimi tujimi naložbami v skupni vrednosti 116 milijard EUR (2016) drugi največji azijski neposredni tuji vlagatelj v EU.

o opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in metodah upravnega sodelovanja (vključuje priloge in skupne izjave)

Unija – Seznam posebnih zavez v skladu s členoma 8.15 (Ključno osebje in diplomirani pripravniki) in 8.16 (Ponudniki poslovnih storitev)

1. Ta sporazum je sestavni del splošnih dvostranskih odnosov, kakor so določeni v Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, in del skupnega institucionalnega okvira. Je poseben sporazum, s katerim začnejo veljati trgovinske določbe Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju.

Priloge, dodatki, skupne izjave, protokoli in dogovori o razlagi k temu sporazumu so njegov sestavni del.

3. Uradna obvestila se pošljejo generalnemu sekretarju Sveta Unije ter direktorju oddelka za Severno Ameriko in Evropo na singapurskem ministrstvu za trgovino in industrijo ali njunim zadevnim naslednikom.

(c) pogodbenicama preprečuje ukrepanje za ohranjanje mednarodnega miru in varnosti.

(iii) v zvezi s fisijskimi in fuzijskimi materiali ali z materiali, iz katerih so ti pridobljeni; ali

(i) v zvezi s proizvodnjo ali trgovino z orožjem, strelivom in vojaškim materialom, v zvezi s trgovino z drugim blagom in materialom ter v zvezi z gospodarskimi dejavnostmi, ki se izvajajo neposredno ali posredno z namenom oskrbe vojaških sil;

1. V izjemnih okoliščinah, kadar obstajajo ali grozijo, da bi nastale resne težave v delovanju gospodarske in monetarne ali tečajne politike v kateri od pogodbenic, lahko zadevna pogodbenica začasno sprejme zaščitne ukrepe v zvezi s pretokom kapitala, plačili ali prenosi. Ti ukrepi morajo biti nujno potrebni, v nobenem primeru ne smejo presegati obdobja šestih mesecev ter ne smejo postati sredstvo za samovoljno ali neutemeljeno diskriminacijo med pogodbenico in nepogodbenico v podobnih razmerah.

Na posvetovanjih se preuči skladnost morebitnih omejevalnih ukrepov z odstavkoma 1 in 2. Sprejmejo se vse ugotovitve glede statističnih in drugih dejstev, ki jih je predložil Mednarodni denarni sklad, povezane z deviznim poslovanjem, denarnimi rezervami in plačilno bilanco, sklepi pa temeljijo na oceni Mednarodnega denarnega sklada plačilne bilance in zunanje finančne situacije zadevne pogodbenice.

(c) alternativni popravni ukrepi, ki so morda na voljo.

(a) narava in obseg plačilnobilančnih in zunanjih finančnih težav;

4. Kadar se takšne omejitve sprejmejo ali ohranijo, se takoj skliče posvetovanje v Odboru za trgovino. Na takšnih posvetovanjih se ocenijo plačilnobilančni položaj zadevne pogodbenice in omejitve, ki se sprejmejo ali ohranijo na podlagi tega člena, pri čemer se med drugim upoštevajo dejavniki, kot so:

2. Pogodbenici si prizadevata izogniti se uporabi omejevalnih ukrepov iz odstavka 1. Kateri koli omejevalni ukrepi, ki se sprejmejo ali ohranijo v skladu s tem členom, so nediskriminacijski in časovno omejeni ter ne presegajo ukrepov, ki so potrebni za izboljšanje plačilnobilančnega in zunanjega finančnega položaja. Ukrepi so v skladu s pogoji, določenimi v Sporazumu STO, in v skladu s Statutom Mednarodnega denarnega sklada, kakor je ustrezno.

1. Kadar je pogodbenica v resnih plačilnobilančnih in zunanjih finančnih težavah ali ji te grozijo, lahko sprejme ali ohrani omejevalne ukrepe v zvezi s pretokom kapitala, plačili ali prenosi v povezavi trgovino z blagom, storitvami in ustanovitvami podjetij.

2. Pogodbenici se medsebojno posvetujeta z namenom, da bi omogočili lažji pretok kapitala med njima v okviru področja uporabe tega sporazuma, zlasti za postopno liberalizacijo kapitalskega in finančnega računa, z namenom podpore stabilnega in varnega okvira za dolgoročne naložbe.

2. Nobena določba tega sporazuma ne vpliva na pravice in obveznosti bodisi Singapurja bodisi Unije ali katere koli od njenih držav članic v skladu s katerim koli davčnim sporazumom med Singapurjem in Unijo ali katero koli od njenih držav članic. V primeru neskladnosti med tem sporazumom in katerim koli takšnim sporazumom prevlada tisti sporazum v obsegu neskladnosti. Če med Singapurjem in eno ali več državami članicami Unije obstaja davčni sporazum, so pristojni organi v skladu z navedenim sporazumom edini odgovorni, da ugotovijo obstoj neskladnosti med tem sporazumom in navedenim sporazumom.

Če se katera koli določba iz Sporazuma STO, ki sta jo pogodbenici vključili v ta sporazum, spremeni, se pogodbenici posvetujeta v okviru Odbora za trgovino, da bi poiskali obojestransko zadovoljivo rešitev, kadar je to potrebno. Kot rezultat take proučitve lahko pogodbenici s sklepom Odbora za trgovino ustrezno spremenita ta sporazum.

3. Če ta sporazum ne določa drugače, se specializirani odbori sestajajo vsaki dve leti na ustrezni ravni, izmenično v Uniji ali Singapurju, ali nemudoma na zahtevo katere koli od pogodbenic ali Odbora za trgovino. Sopredsedujejo jim predstavniki Singapurja in Unije. Specializirani odbori se dogovorijo o časovnem razporedu sestankov in določijo dnevni red.

2. Sestava, pristojnosti, naloge in, odvisno od primera, delovanje specializiranih odborov so opredeljeni v ustreznih določbah tega sporazuma ali jih opredeli Odbor za trgovino.

5. Odbor za trgovino obvesti skupni odbor, ustanovljen na podlagi sporazuma o partnerstvu in sodelovanju o svojih dejavnostih in dejavnostih specializiranih odborov, kot je ustrezno, na rednih sestankih skupnega odbora.

(d) sprejme razlage določb tega sporazuma, ki so zavezujoče za pogodbenici in vse organe, ustanovljene na podlagi tega sporazuma, vključno z arbitražnimi sveti iz poglavja XIV (Reševanje sporov);

(c) upošteva spremembe k temu sporazumu ali spremeni določbe tega sporazuma v primerih, ki so jasno določeni v tem sporazumu;

(c) nadzoruje delo vseh specializiranih odborov, delovnih skupin in drugih organov, ustanovljenih na podlagi tega sporazuma;

(b) nadzoruje in olajšuje izvajanje in uporabo tega sporazuma ter spodbuja njegove splošne cilje;

2. Odbor za trgovino se sestane vsaki dve leti izmenično v Uniji ali Singapurju ali nemudoma na zahtevo ene od pogodbenic. Odboru za trgovino sopredsedujeta singapurski minister za trgovino in industrijo ter član Evropske komisije, odgovoren za trgovino, oziroma njuna pooblaščenca. Odbor za trgovino se dogovori o časovnem razporedu sestankov in določi dnevni red.

Pogodbenici se pet let po začetku veljavnosti tega sporazuma posvetujeta, ali je treba spremeniti postopek mediacije glede na pridobljene izkušnje in razvoj ustreznega mehanizma v STO.

3. Brez poseganja v odstavek 6 člena 15.5 (Pravila pri postopku mediacije) in če se pogodbenici ne dogovorita drugače, so vse faze v postopku, vključno z vsemi nasveti ali predlagano rešitvijo, zaupne. Vendar lahko katera koli pogodbenica razkrije javnosti, da poteka mediacija.

(d) ko pogodbenica predloži pisno izjavo po proučitvi sporazumnih rešitev v okviru postopka mediacije in po obravnavi morebitnih nasvetov in predlaganih rešitev mediatorja, na dan te izjave.

3. Mediator lahko svetuje in predlaga rešitev, ki jo pogodbenici obravnavata in jo lahko nato sprejmeta ali zavrneta oziroma se dogovorita o drugačni rešitvi. Vendar pa mediator ne daje nasvetov ali pripomb v zvezi s skladnostjo spornega ukrepa s tem sporazumom.

2. Mediator določi najprimernejši način za pojasnitev ukrepa in njegovih morebitnih negativnih vplivov na trgovino in naložbe. Zlasti lahko mediator organizira sestanke med pogodbenicama, se posvetuje s pogodbenicama skupaj ali posamezno, prosi za pomoč ali nasvet ustrezne strokovnjake in zainteresirane strani ter zagotovi vsakršno dodatno podporo, ki jo zahtevata pogodbenici. Vendar pa se pred prošnjo za pomoč ali nasvet ustreznih strokovnjakov in zainteresiranih strani mediator posvetuje s pogodbenicama.

1. Pogodbenica, ki je začela postopek mediacije, v desetih dneh od imenovanja mediatorja mediatorju in drugi pogodbenici predloži podroben opis težave v pisni obliki, zlasti delovanja spornega ukrepa ter njegovih negativnih vplivov na trgovino in naložbe. Druga pogodbenica lahko v dvajsetih dneh od datuma prejema tega opisa predloži pisne pripombe k opisu težave. Obe pogodbenici lahko v opis ali pripombe vključita kakršne koli informacije, ki so po njunem mnenju pomembne.

5. Mediator pogodbenicama na nepristranski in pregleden način pomaga pojasniti ukrep in njegove možne negativne vplive na trgovino in naložbe ter poiskati sporazumno rešitev. Za mediatorje se smiselno uporablja Priloga 14-B. Prav tako se smiselno uporabljajo pravila 4 do 9 in pravila 46 do 49 Priloge 14-A.

(c) pojasniti, kako so po mnenju pogodbenice, ki je predložila zahtevo, ti vplivi povezani z ukrepom.

Pogodbenici lahko s sklepom Odbora za trgovino spremenita to poglavje in njegove priloge.

4. To poglavje pogodbenici v ničemer ne preprečuje uporabe začasne opustitve obveznosti, ki jo dovoljuje Dogovor o pravilih in postopkih za reševanje sporov. Sporazum STO se ne uporabi za to, da bi se pogodbenici preprečila začasna opustitev obveznosti, kakor je določeno s tem poglavjem.

(a) se šteje, da se postopki reševanja sporov v skladu s Sporazumom STO začnejo, ko pogodbenica predloži zahtevo za ustanovitev sveta v skladu s členom 6 Dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov, ter končajo, ko organ za reševanje sporov sprejme poročilo sveta in poročilo pritožbenega organa, odvisno od primera, v skladu s členom 16 in členom 17(14) Dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov; ter

2. Ne glede na odstavek 1, kadar je pogodbenica v zvezi z določenim ukrepom sprožila postopek reševanja spora v skladu s tem poglavjem ali Sporazumom STO, ne more sprožiti postopka reševanja spora v zvezi z istim ukrepom pri drugem razsodišču, dokler se prvi postopek ne konča. Poleg tega pogodbenica ne sproži postopka reševanja sporov v skladu s tem poglavjem in Sporazumom STO, razen če se spor nanaša na bistveno različne obveznosti na podlagi obeh sporazumov ali če izbrano razsodišče iz procesnih razlogov oziroma razlogov v zvezi s pristojnostjo ne sprejme ugotovitev v zvezi z zahtevkom za odpravo kršitev te obveznosti, pod pogojem da napaka razsodišča ni posledica nevestnega ravnanja pogodbenice v sporu.

4. Arbitri imajo strokovno znanje ali izkušnje iz prava in mednarodne trgovine ali reševanja sporov v zvezi z mednarodnimi trgovinskimi sporazumi. So samostojni, delujejo v svoji individualni pristojnosti in niso povezani z vlado nobene od pogodbenic ter ravnajo v skladu s Prilogo 14-B.

2. Odbor za trgovino najpozneje v šestih mesecih od začetka veljavnosti tega sporazuma sestavi seznam vsaj desetih posameznikov, ki so pripravljeni in sposobni opravljati nalogo arbitra. Vsaka pogodbenica ob začetku veljavnosti tega sporazuma predlaga vsaj pet posameznikov, ki bodo opravljali nalogo arbitrov.

1. Pogodbenici ob začetku veljavnosti tega sporazuma sestavita seznam petih posameznikov, ki so pripravljeni in sposobni opravljati nalogo predsednika arbitražnega sveta iz člena 14.5 (Ustanovitev arbitražnega sveta).

2. Vsaka odločitev arbitražnega sveta je zavezujoča za pogodbenici in ne ustvarja nikakršnih pravic ali obveznosti za fizične ali pravne osebe. Odločitev zajema ugotovitve o dejstvih, veljavnost zadevnih določb iz člena 14.2 (Področje uporabe) ter argumente za sprejete ugotovitve in sklepe. Odbor za trgovino daje odločitve arbitražnega sveta v celoti na voljo javnosti, razen če odloči drugače z namenom zagotoviti zaupnost kakršnih koli informacij, ki jih je katera od pogodbenic opredelila kot zaupne.

Arbitražni svet razlaga določbe iz člena 14.2 (Področje uporabe) v skladu z običajnimi pravili razlage mednarodnega javnega prava, vključno s pravili Dunajske konvencije o pogodbenem pravu. Če je obveznost iz tega sporazuma enaka obveznosti iz Sporazuma STO, arbitražni svet upošteva vse razlage, ki so skladne s katero koli zadevno razlago iz odločitev Organa STO za reševanje sporov (v nadaljnjem besedilu: organ za reševanje sporov). Odločitve arbitražnega sveta ne morejo dodati ali zmanjšati pravic in obveznosti iz določb v členu 14.2 (Področje uporabe).

1. Na zahtevo pogodbenice ali na lastno pobudo lahko arbitražni svet pridobi informacije iz katerega koli vira, tudi od pogodbenic, vključenih v spor, za katerega meni, da je primeren za postopek arbitražnega sveta. Arbitražni svet ima prav tako pravico pridobiti mnenje strokovnjakov, kadar meni, da je to primerno. Pred izbiro teh strokovnjakov se posvetuje s pogodbenicama. Tako pridobljene informacije je treba razkriti pogodbenicama in jima jih predložiti, da izrazita pripombe.

1. Na zahtevo obeh pogodbenic arbitražni svet kadar koli začasno prekine svoje delo, in sicer za obdobje, o katerem se dogovorita pogodbenici in ne presega dvanajst mesecev, ter ga nadaljuje po izteku tega dogovorjenega obdobja na pisno zahtevo pogodbenice pritožnice ali pred koncem tega dogovorjenega obdobja na pisno zahtevo obeh pogodbenic. Če pogodbenica pritožnica ne zahteva nadaljevanja dela arbitražnega sveta pred iztekom dogovorjenega obdobja prekinitve, se postopki reševanja sporov, sproženi v skladu s tem oddelkom, štejejo za ustavljene. Ob upoštevanju člena 14.21 (Razmerje do obveznosti STO) začasna prekinitev in ustavitev dela arbitražnega sveta ne vplivata na pravice katere koli od pogodbenic v drugem postopku.

2. Če pogodbenici v tridesetih dneh od dneva prejema uradnega obvestila ne dosežeta dogovora o tem, ali pogodbenica, proti kateri je vložena pritožba, s sprejetjem priglašenega ukrepa izpolnjuje določbe iz člena 14.2 (Področje uporabe), pogodbenica pritožnica pisno zahteva, da o zadevi odloči prvotni arbitražni svet. Obvestilo o taki zahtevi se hkrati pošlje drugi pogodbenici in Odboru za trgovino. Arbitražni svet o svoji odločitvi uradno obvesti pogodbenici in Odbor za trgovino v petinštiridesetih dneh od dneva predložitve zahteve. Če arbitražni svet odloči, da je kakršen koli ukrep, sprejet za izpolnitev odločitve, v skladu z določbami iz člena 14.2 (Področje uporabe), se opustitev obveznosti zaključi.

1. Pogodbenica, proti kateri je vložena pritožba, pogodbenico pritožnico in Odbor za trgovino uradno obvesti o vseh ukrepih, ki jih je sprejela za izpolnitev odločitve arbitražnega sveta, in o svoji zahtevi, da pogodbenica pritožnica zaključi opustitev obveznosti.

3. Če pogodbenica, proti kateri je vložena pritožba, meni, da raven začasne opustitve ni enakovredna izničenju ali poslabšanju zaradi kršitve, lahko pisno zahteva, da o zadevi presodi prvotni arbitražni svet. Uradno obvestilo o taki zahtevi se pošlje pogodbenici pritožnici in Odboru za trgovino pred iztekom desetdnevnega obdobja iz odstavka 2. Potem ko arbitražni svet po potrebi zaprosi za mnenja strokovnjakov, o svoji odločitvi glede ravni začasne opustitve obveznosti v tridesetih dneh od dneva predložitve zahtevka uradno obvesti pogodbenici in Odbor za trgovino. Obveznosti se začasno ne opustijo, dokler prvotni arbitražni svet ne pošlje uradnega obvestila o svoji odločitvi, vsaka začasna opustitev pa mora biti v skladu z odločitvijo arbitražnega sveta.

2. Če se pogodbenici ne strinjata glede razumnega obdobja za izpolnitev odločitve arbitražnega sveta, pogodbenica pritožnica v dvajsetih dneh od prejema uradnega obvestila pogodbenice, zoper katero je bila vložena pritožba, iz odstavka 1 od arbitražnega sveta pisno zahteva, da določi dolžino razumnega obdobja. Obvestilo o taki zahtevi se hkrati pošlje drugi pogodbenici in Odboru za trgovino. Prvotni arbitražni svet svojo odločitev predloži pogodbenicama in uradno obvesti Odbor za trgovino v dvajsetih dneh od dneva predložitve zahteve.

1. Arbitražni svet svojo odločitev predloži pogodbenicama in Odboru za trgovino v 150 dneh od dneva ustanovitve arbitražnega sveta. Kadar meni, da tega roka ni mogoče upoštevati, predsednik arbitražnega sveta o tem pisno obvesti pogodbenici ter Odbor za trgovino in navede razloge za odlog in datum, ko namerava arbitražni svet predložiti svojo odločitev. V nobenem primeru ne sme arbitražni svet svoje odločitve predložiti pozneje kot 180 dni od dneva svoje ustanovitve.

4. Po preučitvi kakršnih koli pisnih pripomb pogodbenic o vmesnem poročilu lahko arbitražni svet svoje poročilo spremeni in zagotovi vsakršen nadaljnji pregled, za katerega meni, da je potreben. Ugotovitve končne odločitve sveta zajemajo zadovoljivo obrazložitev argumentov iz stopnje vmesnega pregleda in dajejo jasen odgovor na pisne pripombe obeh pogodbenic.

3. V nujnih primerih, vključno s tistimi, ki so povezani s pokvarljivim ali, če je primerno, sezonskim blagom ali storitvami, si arbitražni svet vsestransko prizadeva predložiti vmesno poročilo, vsaka pogodbenica pa lahko arbitražnemu svetu predloži pisno zahtevo za pregled določenih vidikov vmesnega poročila v obdobju, ki je za polovico krajše od obdobij iz odstavkov 1 in 2.

1. Arbitražni svet izda vmesno poročilo pogodbenicama, v katerem navede ugotovitve o dejstvih in uporabi zadevnih določb ter osnovna načela, ki so bila podlaga njegovih ugotovitev in priporočil, najpozneje devetdeset dni od dneva ustanovitve arbitražnega sveta. Kadar meni, da tega roka ni mogoče upoštevati, mora predsednik arbitražnega sveta o tem pisno obvestiti pogodbenici ter Odbor za trgovino in navesti razloge za odlog in datum, ko namerava arbitražni svet predložiti svoje vmesno poročilo. V nobenem primeru se vmesno poročilo ne sme predložiti pozneje kot 120 dni od dneva ustanovitve arbitražnega sveta.

8. Zamenjava arbitra je možna samo iz razlogov in v skladu s postopki, ki so podrobneje opisani v točkah 19 do 25 Priloge 14-A.

2. Zahteva za ustanovitev arbitražnega sveta je predložena v pisni obliki pogodbenici, proti kateri je vložena pritožba, in Odboru za trgovino. Pogodbenica pritožnica v svoji zahtevi opredeli zadevni sporni ukrep in pojasni, kako tak ukrep krši določbe iz člena 14.2 (Področje uporabe) v tolikšni meri, da to pomeni pravno podlago za pritožbo.

3. Posvetovanja se opravijo v tridesetih dneh od dneva prejema zahteve in, če se pogodbenici ne dogovorita drugače, potekajo na ozemlju pogodbenice, proti kateri je vložena pritožba. Posvetovanja se štejejo za zaključena v šestdesetih dneh od dneva prejema zahteve, razen če se pogodbenici dogovorita drugače. Posvetovanja so zaupna in brez poseganja v pravice katere koli pogodbenice v nadaljnjih postopkih.

2. Pogodbenica zahteva posvetovanja s pisno zahtevo, ki jo predloži drugi pogodbenici, izvod pa pošlje tudi Odboru za trgovino in navede razloge za zahtevo, vključno z opredelitvijo spornih ukrepov, določb iz člena 14.2 (Področje uporabe), ki se uporabljajo, in razlogov za uporabo takšnih določb.

To poglavje se uporablja v zvezi s kakršnim koli sporom glede razlage in uporabe določb tega sporazuma, razen če je izrecno določeno drugače.

Cilj tega poglavja je izogibanje in reševanje vsakršnih sporov med pogodbenicama glede razlage in uporabe tega sporazuma, da se, kadar je to mogoče, doseže vzajemno sprejemljiva rešitev.

2. Pogodbenici sprejmeta načela dobrega upravnega ravnanja in se strinjata, da bosta sodelovali pri spodbujanju takega ravnanja v svojih organih z izmenjavo informacij in najboljših praks.

1. Pogodbenici se strinjata, da bosta sodelovali pri spodbujanju kakovosti in izvajanja pravne ureditve svojih regulativnih politik prek izmenjave informacij in najboljših praks.

(b) sklepa na podlagi dokazov in predložitve evidence ali, kadar to zahteva njena zakonodaja, evidence, ki jo pripravi upravni organ.

1. Vsaka pogodbenica v skladu z domačim pravom vzpostavi ali ohrani sodne organe, organe, ki odločajo kot sodišče, oziroma upravne svete ali postopke za namene takojšnjega pregleda in, kadar je to upravičeno, popravo upravnega ukrepa v zvezi z zadevami iz tega sporazuma. Taki organi so nepristranski in neodvisni od urada ali organa, pristojnega za upravno izvrševanje, in rezultat zadeve ni v bistvenem interesu teh organov.

(c) zagotovi, da njeni postopki temeljijo na njenem pravu in da so v skladu z njim.

(b) takim zainteresiranim osebam zagotovi ustrezno priložnost, da predložijo dejstva in argumente, s katerimi podprejo svoja stališča pred kakršnim koli končnim upravnim ukrepom, če to dovoljujejo čas, narava postopka in javni interes; ter

7. Vsaka pogodbenica vzpostavi ali ohrani ustrezne mehanizme, katerih naloga je poiskati učinkovito rešitev težav za zainteresirane osebe druge pogodbenice, ki lahko nastanejo pri izvajanju katerega koli ukrepa v splošni uporabi. Taki postopki morajo biti enostavno dostopni, časovno omejeni, ciljno naravnani in pregledni. Ne posegajo v noben postopek pritožbe ali pregleda, ki ga pogodbenici vzpostavita ali ohranita. Prav tako ne posegajo v pravice in obveznosti pogodbenic iz poglavja XIV (Reševanje sporov) in poglavja XV (Mehanizem mediacije).

6. Pogodbenica na zahtevo druge pogodbenice takoj predloži informacije in se odzove na vprašanja v zvezi z vsakršnimi dejanskimi ali predlaganimi ukrepi v splošni uporabi, za katere pogodbenica, ki je predložila zahtevo, meni, da bi lahko vplivali na delovanje tega sporazuma, ne glede na to, ali je bila pogodbenica, ki je predložila zahtevo, predhodno obveščena o tem ukrepu.

3. Vsaka pogodbenica vzpostavi ali ohrani ustrezne mehanizme za odzivanje na poizvedbe zainteresiranih oseb druge pogodbenice glede vseh ukrepov v splošni uporabi, ki se predlagajo ali so že začeli veljati, in njihova uporabe. Poizvedbe se lahko predložijo prek kontaktnih točk, vzpostavljenih v skladu z odstavkom 1, ali po potrebi prek katerega koli drugega mehanizma.

(c) na voljo dovolj časa med objavo in začetkom veljavnosti takih ukrepov, razen kadar to ni mogoče zaradi nujnosti.

(a) zagotovljena takojšnja razpoložljivost takih ukrepov na nediskriminatoren način zainteresiranim osebam prek uradno določenega medija in, kadar je to izvedljivo in mogoče, prek elektronskih sredstev, tako da se zainteresiranim osebam in drugi pogodbenici omogoči, da se z njimi seznanijo;

2. Pogodbenici ob ponovi potrditvi svojih zavez iz Sporazuma STO določata pojasnitve in boljše dogovore za preglednost, posvetovanje in boljše izvajanje ukrepov v splošni uporabi.

1. Pogodbenici si ob priznavanju vpliva, ki ga ima lahko njuno zakonodajno okolje na trgovino in naložbe med njima, prizadevata za učinkovito in predvidljivo regulativno okolje za gospodarske subjekte, zlasti za mala in srednja podjetja, ki poslujejo na njunih ozemljih.

9. Pogodbenice razpravljajo o ustreznih ukrepih, ki jih je treba izvesti ob upoštevanju poročila in priporočil skupine strokovnjakov. Zadevna pogodbenica svoje zainteresirane strani, prek posvetovalnih mehanizmov iz odstavka 5 člena 12.15 (Institucionalna ureditev in spremljevalni mehanizem), in drugo pogodbenico obvesti o svojih odločitvah o kakršnih koli dejavnostih ali ukrepih, ki jih je treba sprejeti, najpozneje tri mesece po tem, ko je bilo poročilo predloženo pogodbenicama. Spremljanje izvajanja poročila in priporočil skupine strokovnjakov spremlja odbor. Zainteresirane strani lahko v zvezi s tem predložijo pripombe o delu odbora.

8. Skupina strokovnjakov pogodbenicama predloži vmesno in končno poročilo. V poročilih so razložene ugotovitve v zvezi z dejstvi, uporabo ustreznih določb in osnovne utemeljitve vseh ugotovitev in priporočil. Skupina strokovnjakov pogodbenicama najpozneje v devetdesetih dneh po dnevu ustanovitve predloži vmesno poročilo. Katera koli pogodbenica lahko skupini strokovnjakov predloži pisne pripombe o vmesnem poročilu. Po proučitvi kakršnih koli tovrstnih pisnih pripomb lahko skupina strokovnjakov poročilo spremeni in opravi kakršen nadaljnji pregled, za katerega meni, da je ustrezen. Skupina strokovnjakov pogodbenicama najpozneje 150 dni po dnevu ustanovitve predloži končno poročilo. Kadar meni, da rokov iz tega odstavka ne bo mogoče upoštevati, predsednik skupine strokovnjakov o tem pisno obvesti pogodbenici in navede razloge za odlog in datum, na katerega namerava skupina predložiti svoje vmesno ali končno poročilo. Skupina strokovnjakov predloži končno poročilo najpozneje 180 dni po dnevu svoje ustanovitve, razen če se pogodbenici dogovorita drugače. To končno poročilo se javno objavi, razen če pogodbenici odločita drugače.

7. Skupina strokovnjakov lahko pridobi informacije iz katerega koli vira, za katerega meni, da je primeren. V zadevah v zvezi s spoštovanjem večstranskih sporazumov, kot je določeno v členu 12.3 (Večstranski standardi in sporazumi na področju dela) in 12.6 (Večstranski okoljski standardi in sporazumi), bi morala skupina strokovnjakov zaprositi za informacije in nasvet MOD ali organe večstranskih okoljskih sporazumov. Vse informacije, pridobljene na podlagi tega odstavka, je treba razkriti obema pogodbenicama in jima jih predložiti, da izrazita pripombe.

5. Skupino strokovnjakov sestavljajo trije člani, razen če se pogodbenici dogovorita drugače. V tridesetih dneh od dneva, ko zaprošena pogodbenica prejme zahtevo za ustanovitev skupine strokovnjakov, se pogodbenici posvetujeta, da bi se dogovorili o njeni sestavi. Če se v tem času pogodbenici ne moreta dogovoriti o sestavi skupine strokovnjakov, sporazumno s podseznama iz odstavka 3 izbereta predsednika, če pa se v dodatnih sedmih dneh ne moreta sporazumeti, ga izbereta z žrebom. Vsaka pogodbenica izbere enega strokovnjaka, ki izpolnjuje zahteve iz odstavka 4, v štirinajstih dneh po izteku 30-dnevnega roka. Pogodbenici se lahko dogovorita o kakršnih koli drugih strokovnjakih, ki izpolnjujejo zahteve iz odstavka 4 in ki bodo sodelovali v skupini strokovnjakov. Če skupina strokovnjakov ni sestavljena v tem 44-dnevnem časovnem okviru od dneva, ko je zaprošena stran prejela zahtevo za ustanovitev skupine strokovnjakov, se ostali strokovnjak(-i) v sedmih dneh izbere(-jo) z žrebom s podseznama(-ov) iz odstavka 3 izmed posameznikov, predlaganih s strani pogodbenice ali pogodbenic, ki je (so) ali ni (niso) končala(-e) postopka. Če tak seznam še ni sestavljen, so strokovnjaki izbrani z žrebom izmed posameznikov, ki jih je uradno predlagala ena pogodbenica ali sta jih uradno predlagali obe pogodbenici. Dan ustanovitve skupine strokovnjakov je dan, ko je izbran zadnji od treh strokovnjakov.

4. Seznam iz odstavka 3 vsebuje posameznike s posebnim ali strokovnim znanjem v zvezi z vprašanji iz tega poglavja, delovnega ali okoljskega prava ali reševanja sporov, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov. So neodvisni, delujejo v svoji individualni pristojnosti, v zvezi s spornimi vprašanji ne sprejemajo navodil od nobene organizacije ali vlade in niso povezani z vlado Singapurja, vlado države članice Unije ali Unijo.

3. Odbor na svojem prvem sestanku od začetka veljavnosti tega sporazuma sestavi seznam vsaj dvanajstih posameznikov, ki so pripravljeni in sposobni opravljati nalogo strokovnjaka v skupini. Ta seznam je sestavljen iz treh podseznamov: enega podseznama za vsako pogodbenico ter enega podseznama posameznikov, ki niso državljani nobene od pogodbenic in opravljajo nalogo predsednika skupine strokovnjakov. Vsaka pogodbenica na svoj podseznam uvrsti vsaj štiri posameznike, ki bodo opravljali nalogo strokovnjaka. Vsaka pogodbenica prav tako predlaga vsaj dva posameznika, ki se po dogovoru obeh pogodbenic lahko uvrstita na podseznam predsednikov. Na svojih sestankih bo odbor seznam pregledal in zagotavljal, da se ohrani vsaj na tej ravni.

4. Če pogodbenica meni, da je potrebna nadaljnja razprava, lahko s predložitvijo pisne zahteve kontaktni točki druge pogodbenice zahteva, da se odbor sestane in obravnava zadevo. Odbor se sestane takoj in si prizadeva za dogovor o rešitvi zadeve.

3. Pogodbenici si prizadevata za rešitev vprašanja, ki je zadovoljiva za obe strani. Pogodbenici upoštevata dejavnosti MOD ali zadevnih večstranskih okoljskih organizacij ali organov, da se spodbudita boljše sodelovanje in usklajenost med delom pogodbenic in teh organizacij. Kadar je to primerno, lahko pogodbenici na podlagi vzajemnega dogovora prosita za mnenje te organizacije ali organe oziroma katere koli osebe ali organe, ki so po njunem mnenju primerni, da v celoti proučijo zadevo.

1. V primeru nesoglasja o katerem koli vprašanju iz tega poglavja pogodbenici uporabita samo postopke iz člena 12.16 (Posvetovanja na vladni ravni) in člena 12.17 (Skupina strokovnjakov). Poglavje XIV (Reševanje sporov) in poglavje XV (Mehanizem mediacije) se za to poglavje ne uporabljata.

5. Vsaka pogodbenica vzpostavi nove ali uporabi obstoječe posvetovalne mehanizme, da se z ustreznimi domačimi zainteresiranimi stranmi posvetuje o izvajanju tega poglavja, na primer z domačimi svetovalnimi skupinami. Taki mehanizmi vključujejo uravnoteženo zastopanost neodvisnih gospodarskih, družbenih in okoljskih zainteresiranih strani. Te zainteresirane strani vključujejo delodajalske in delavske organizacije ter nevladne organizacije. Te zainteresirane strani lahko na lastno pobudo svoji pogodbenici predložijo mnenja ali priporočila o izvajanju tega poglavja.

1. Vsaka pogodbenica se zaveže, da bo spremljala, ocenjevala in pregledovala vpliv izvajanja tega sporazuma na trajnostni razvoj, skupaj z drugo pogodbenico ali neodvisno od nje, prek svojih ustreznih participativnih postopkov in institucij, v skladu z obstoječo prakso.

Vsaka pogodbenica zagotovi, da se vsak splošno veljaven ukrep, katerega cilj je varstvo okolja ali delovnih pogojev in ki lahko vpliva na trgovino in naložbe med pogodbenicama, oblikuje, uvede in izvaja pregledno ter tako, da so zainteresirane osebe o njem primerno obveščene in lahko predložijo svoja stališča v skladu s svojim domačim pravom in poglavjem XIII (Preglednost).

4. Pri spodbujanju trgovine in naložb bi si morali pogodbenici posebej prizadevati za spodbujanje prostovoljno sprejetih praks družbene odgovornosti podjetij. V zvezi s tem se vsaka pogodbenica sklicuje na ustrezna mednarodno sprejeta načela, standarde ali smernice, o katerih se je dogovorila ali k njim pristopila, kot so smernice Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj za večnacionalna podjetja, pobuda ZN za globalni dogovor ter tristranske deklaracije MOD o načelih večnacionalnih podjetij in socialne politike. Pogodbenici se zavezujeta k izmenjavi informacij in sodelovanju pri krepitvi družbene odgovornosti podjetij.

3. Pogodbenici priznavata potrebo po zagotovitvi, da se pri razvoju javnih podpornih sistemov za fosilna goriva ustrezno upošteva potreba po zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in v največji možni meri omeji izkrivljanje trgovine. Medtem ko se pododstavek (2)(b) člena 11.7 (Prepovedane subvencije) ne uporablja za subvencije za premogovništvo, je skupni cilj pogodbenic postopno zmanjševanje subvencij za fosilna goriva. Takšno zmanjšanje je lahko povezano z ukrepi za ublažitev socialnih posledic, povezanih s prehodom na nizkoogljična goriva. Poleg tega bosta obe pogodbenici dejavno spodbujali razvoj trajnostnega in varnega nizkoogljičnega gospodarstva, kot so naložbe v obnovljive energije in energetsko učinkovite rešitve.

2. Pogodbenici posvečata posebno pozornost olajševanju odstranjevanja ovir za trgovino ali naložbe v zvezi s podnebju prijaznim blagom in storitvami, kot so blago trajnostno obnovljive energije in povezanimi storitvami ter energetsko učinkovitih proizvodov in storitev, vključno s sprejetjem okvirov politike, ki spodbujajo uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij, ter s spodbujanjem standardov, ki ustrezajo okoljskim in gospodarskim potrebam ter zmanjšajo tehnične ovire za trgovino.

1. Pogodbenici sta si odločeni trajno prizadevati za olajšanje in spodbujanje trgovine in naložbe z okoljskim blagom in storitvami, tudi prek odpravljanja povezanih netarifnih ovir. Pogodbenici prav tako priznavata koristnost prizadevanja za spodbujanje trgovine z blagom, ki je predmet prostovoljnih ali zasebnih sistemov zagotavljanja trajnostnega razvoja, kot so ekološko označevanje ali pravična in etična trgovina.

(f) sodelovanje pri trgovinskih vidikih sedanjega in prihodnjega mednarodnega režima o podnebnih spremembah, vključno z načini obravnavanja škodljivih učinkov trgovine na podnebje ter sredstvi za spodbujanje nizkoogljičnih tehnologij in energetske učinkovitosti;

(d) izmenjavo informacij in sodelovanje pri zasebnih in javnih shemah za certificiranje in označevanje, vključno z ekološkim označevanjem in zelenimi javnimi naročili;

(c) sodelovanje pri spodbujanju ratifikacije in učinkovitega izvajanja večstranskih okoljskih sporazumov v zvezi s trgovino;

(b) sodelovanje v mednarodnih forumih, ki obravnavajo okoljske vidike trgovine in trajnostnega razvoja, vključno s STO, v okviru Okoljskega programa Združenih narodov in večstranskih okoljskih sporazumov;

(a) izmenjavo stališč o pozitivnih in negativnih vplivih tega sporazuma na okoljske vidike trajnostnega razvoja in načinih za njihovo spodbujanje, preprečevanje ali omejevanje, ob upoštevanju ocenjevanja trgovinskih trajnostnih učinkov, ki ga opravi ena ali obe pogodbenici;

Vsaka pogodbenica med pripravo in izvajanjem ukrepov, katerih cilj je varstvo okolja in ki lahko vplivajo na trgovino ali naložbe med pogodbenicami, upošteva znanstvene dokaze in ustrezne mednarodne standarde, smernice ali priporočila, če so obstajajo, ter previdnostno načelo.

(d) podpiranje načel Sporazuma FAO o pospeševanju usklajevanja ribiških plovil na odprtem morju z mednarodnimi ukrepi za ohranjanje in upravljanje na odprtem morju in spoštovanje ustreznih določb Sporazuma FAO o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in zakonsko neurejenega ribolova.

(c) sprejetje učinkovitih ukrepov za spremljanje in nadzor za zagotovitev skladnosti z ohranitvenimi ukrepi, na primer ustreznih ukrepov države pristanišča; ter

(b) uvajanje in izvajanje učinkovitih ukrepov za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, vključno s sodelovanjem z regionalnimi organizacijami za upravljanje ribištva in izvajanjem njihovih sistemov dokumentacije ali potrdil o ulovu za izvoz rib in ribiških proizvodov, če je potrebno. Pogodbenici prav tako olajšata preprečevanje dostopa proizvodov, pridobljenih z nezakonitim, neprijavljenim in zakonsko neurejenim ribolovom, do trgovinskih tokov in izmenjavo informacij o dejavnostih nezakonitega, neprijavljenega in zakonsko neurejenega ribolova;

(a) spoštovanje dolgoročnih ohranitvenih ukrepov in trajnostnega izkoriščanja staležev rib, kot so opredeljeni v mednarodnih instrumentih, ki sta jih ratificirali zadevni pogodbenici, ter uveljavitev načel Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (v nadaljnjem besedilu: FAO) in ustreznih instrumentov OZN v zvezi s temi vprašanji;

(c) sodelovanje pri spodbujanju učinkovitosti ukrepov ali politik za ukrepanje proti trgovini z nezakonito pridobljenim lesom in lesnimi proizvodi ter

(b) spodbujanje globalnega izvrševanja zakonodaje na področju gozdov in upravljanja gozdov ter ukrepanje proti trgovini z nezakonito pridobljenim lesom in lesnimi proizvodi, na primer s spodbujanjem uporabe lesa in lesnih proizvodov iz zakonito in trajnostno upravljanih gozdov, vključno s shemami preverjanja in certificiranja;

(a) izmenjavo informacij o pristopih za spodbujanje trgovine in potrošnje lesa in lesnih izdelkov iz zakonito in trajnostno upravljanih gozdov ter spodbujanje seznanjenosti s temi pristopi;

3. Pogodbenici ponovno potrjujeta svojo zavezo k doseganju končnega cilja Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (v nadaljnjem besedilu: konvencija o podnebnih spremembah) in njenega Kjotskega protokola na način, ki je skladen z načeli in določbami konvencije o podnebnih spremembah. Zavezujeta se, da bosta sodelovali pri krepitvi večstranske ureditve, ki temelji na jasnih pravilih v okviru konvencije o podnebnih spremembah, gradili na skupnih odločitvah konvencije o podnebnih spremembah, ter podpirali prizadevanja za oblikovanje mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah po letu 2020 v okviru konvencije o podnebnih spremembah, ki bi veljala za vse strani.

1. Pogodbenici priznavata pomen mednarodnega okoljskega upravljanja in sporazumov kot odziv mednarodne skupnosti na globalna ali regionalna okoljska vprašanja ter poudarjata potrebo po okrepitvi vzajemne podpore med trgovinskimi in okoljskimi politikami, predpisi ter ukrepi. V tem okviru se bosta posvetovali in po potrebi sodelovali pri pogajanjih o okoljskih vprašanjih, povezanih s trgovino, ki so v vzajemnem interesu.

Vsaka pogodbenica med pripravo in izvajanjem ukrepov, katerih cilj je varnost in zdravje pri delu, ki lahko vplivajo na trgovino ali naložbe med pogodbenicama, upošteva ustrezne znanstvene in tehnične informacije ter zadevne mednarodne standarde, smernice ali priporočila, če obstajajo, vključno s previdnostnim načelom, kakor je zapisan v teh mednarodnih standardih, smernicah ali priporočilih.

(e) sodelovanje pri trgovinskih vidikih Agende MOD za dostojno delo, vključno z medsebojnimi povezavami med trgovino ter polno in produktivno zaposlenostjo, prilagajanjem na trgu delovne sile, temeljnimi delovnimi standardi, statistiko dela, razvojem človeških virov in vseživljenjskim učenjem, socialno zaščito in socialnim vključevanjem, socialnim dialogom in enakostjo spolov ter

(c) izmenjavo stališč o pozitivnih in negativnih vplivih sporazuma na delovne vidike trajnostnega razvoja in načinih za njihovo spodbujanje, preprečevanje ali omejevanje, ob upoštevanju ocenjevanja trgovinskih trajnostnih učinkov, ki ga opravi ena ali obe pogodbenici;

(b) izmenjavo informacij in dobrih praks na področjih, kot so delovne zakonodaje in prakse, skladnost in sistemi izvrševanja, upravljanje delovnih sporov, posvetovanje na področju dela, sodelovanje med delavci in delodajalci ter varnosti in zdravja pri delu;

(a) sodelovanje v mednarodnih forumih za obravnavo delovnih vidikov trgovine in trajnostnega razvoja, ki vključuje, vendar ni omejeno na MOD in azijsko-evropski vrh;

4. Pogodbenici si bosta stalno in trajno prizadevali za ratifikacijo in učinkovito izvajanje temeljnih konvencij MOD ter si izmenjavali informacije v zvezi s tem. Poleg tega bosta proučili možnost ratifikacije in učinkovitega izvajanja drugih konvencij MOD ob upoštevanju domačih razmer. V zvezi s tem si bosta izmenjali informacije.

(a) svobodo združevanja in učinkovito priznavanje pravice do kolektivnih pogajanj;

3. Pogodbenici se v skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz članstva v MOD, ter Deklaracijo MOD o temeljnih načelih in pravicah pri delu in njene dopolnitve, ki je bila sprejeta na 86. mednarodni konferenci dela leta 1998, zavežeta, da bosta spoštovali, spodbujali in izvajali načela v zvezi s temeljnimi pravicami pri delu, in sicer:

2. Pogodbenici ponovno potrjujeta svoje zaveze v okviru Ministrske deklaracije Ekonomsko-socialnega sveta ZN o ustvarjanju polne in produktivne zaposlitve ter dostojnega dela za vse iz leta 2006 glede priznavanja polne in produktivne zaposlitve ter dostojnega dela za vse kot ključni element trajnostnega razvoja za vse države in kot prednostni cilj mednarodnega sodelovanja. Pogodbenici sta odločeni spodbujati razvoj mednarodne trgovine na način, ki spodbuja polno in produktivno zaposlenost ter dostojno delo za vse.

1. Pogodbenici priznavata pomen mednarodnega sodelovanja in sporazumov na področju okolja in dela kot odziv mednarodne skupnosti na gospodarske, zaposlitvene in socialne izzive in priložnosti, ki izhajajo iz globalizacije. Zavezujeta se, da se bosta primerno posvetovali in da bosta sodelovali pri vprašanjih s področja zaposlovanja in dela, povezanih s trgovino, ki so v vzajemnem interesu.

2. Pogodbenici še naprej izboljšujeta te zakone in politike ter si prizadevata za zagotavljanje in spodbujanje visoke ravni varstva okolja in zaščite delavcev.

1. Pogodbenici priznavata pravico vsake pogodbenice, da določi svojo raven varstva okolja in zaščite delavcev ter da ustrezno sprejme ali spremeni svoje zadevne zakone in politike, skladno z načeli mednarodno priznanih standardov ali sporazumov, katerih pogodbenica je, navedenih v členih 12.3 (Večstranski standardi in sporazumi na področju dela) in 12.6 (Večstranski standardi in sporazumi na področju okolja).

Pravica do zakonskega urejanja in ravni varstva

4. Pogodbenici priznavata, da je njun cilj okrepiti svoje trgovinske odnose in sodelovanje na načine, ki spodbujajo trajnostni razvoj v smislu odstavkov 1 in 2. Glede na posebne okoliščine vsake pogodbenice njun namen ni uskladiti delovnih in okoljskih standardov pogodbenic.

3. Pogodbenici priznavata, da je neprimerno spodbujanje trgovine ali naložb z zmanjševanjem ali zniževanjem zagotovljenega varstva pri domači delovni in okoljski zakonodaji. Hkrati pogodbenici poudarjata, da se okoljski in delovni standardi ne smejo uporabljati v protekcionistične trgovinske namene.

2. Pogodbenici priznavata, da so gospodarski razvoj, socialni razvoj in varstvo okolja sestavni deli trajnostnega razvoja, ki so med seboj odvisni in se vzajemno krepijo. Poudarjata koristi sodelovanja pri socialnih in okoljskih vprašanjih, povezanih s trgovino, kot del globalnega pristopa k trgovini in trajnostnemu razvoju.

1. Pogodbenici upoštevata Agendo 21 o okolju in razvoju iz leta 1992, preambulo k Sporazumu STO, Singapursko ministrsko deklaracijo STO iz leta 1996, Johannesburški načrt o izvajanju trajnostnega razvoja iz leta 2002, Ministrsko deklaracijo Ekonomsko-socialnega sveta ZN o zagotovitvi polne in produktivne zaposlitve ter dostojnega dela za vse iz leta 2006, ter Deklaracijo Mednarodne organizacije dela (v nadaljnjem besedilu: MOD) o socialni pravičnosti za pravičnejšo globalizacijo iz leta 2008. Glede na te instrumente pogodbenici ponovno potrjujeta svojo zavezanost razvoju in spodbujanju mednarodne trgovine ter svojega dvostranskega trgovinskega in gospodarskega odnosa tako, da prispevata k trajnostnemu razvoju.

2. Pogodbenici na zahtevo ene od njiju nemudoma obravnavata kakršna koli vprašanja, ki izhajajo iz razlage ali uporabe oddelka A (Protimonopolne zadeve in združitve), oddelka B (Javna podjetja, podjetja s posebnimi ali izključnimi pravicami in državni monopoli) ali oddelka D (Splošne zadeve).

1. Za spodbujanje medsebojnega razumevanja med pogodbenicama ali obravnavanje posebnih zadev, ki izhajajo iz oddelka A (Protimonopolne zadeve in združitve), oddelka B (Javna podjetja, podjetja s posebnimi ali izključnimi pravicami in državni monopoli) ali oddelka D (Splošne zadeve), vsaka pogodbenica na zahtevo druge pogodbenice začne posvetovanja o stališčih druge pogodbenice. Če je to ustrezno, pogodbenica v svoji zahtevi navede, kako zadeva vpliva na trgovino med pogodbenicama.

Pogodbenici priznavata pomen sodelovanja in usklajevanja, da se dodatno okrepi učinkovit kazenski pregon. Njuni zadevni organi si prizadevajo za usklajevanje in sodelovanje pri kazenskem pregonu, da se izpolni cilj tega sporazuma, ki je svobodna in neizkrivljena konkurenca v njunih trgovinskih odnosih.

2. Šteje se, da je tako poročilo predloženo, če pogodbenici dasta na voljo ustrezne informacije ali so dane na voljo v njunem imenu na javno dostopnem spletišču do junija drugega koledarskega leta po dodelitvi subvencij.

1. Vsaka pogodbenica zagotovi preglednost pri subvencijah v zvezi s trgovino z blagom in opravljanjem storitev. V ta namen vsaka pogodbenica vsaki dve leti drugi pogodbenici poroča o pravni podlagi, obliki, in, v največjem možnem obsegu, znesku ali proračunu in prejemniku subvencij, ki jih odobrijo njena vlada ali kateri koli javni organ.

1. Pogodbenici se strinjata, da bosta po svojih najboljših močeh z uporabo svojih zakonodaj o konkurenci ali kako drugače odpravili ali odstranili izkrivljanje konkurence, do katerega pride zaradi drugih posebnih subvencij v zvezi s trgovino z blagom in storitvami, ki niso zajete v členu 11.7 (Prepovedane subvencije), kolikor te vplivajo ali bodo verjetno vplivale na trgovino katere koli pogodbenice, ter preprečili pojav takih okoliščin. Priloga 11-A vsebuje napotke zlasti glede vrste subvencij, ki nimajo teh vplivov.

3. Pododstavka 2(a) in 2(b) ne preprečujeta pogodbenici, da zagotovi subvencije, ki so odobrene za odpravljanje resne motnje v njenem gospodarstvu. Resna motnja v gospodarstvu pogodbenice pomeni izjemno, začasno in znatno krizo, ki vpliva na celotno gospodarstvo pogodbenice, ne na določeno regijo ali gospodarski sektor pogodbenice.

(b) podpora za plačilno nesposobna podjetja ali podjetja v težavah (kot so posojila in jamstva, gotovinske donacije, dokapitalizacija, zagotavljanje premoženja pod tržno ceno ali davčne oprostitve) brez zanesljivega načrta za prestrukturiranje na podlagi realističnih domnev, da se zagotovi dolgoročna sposobnost preživetja podjetij v težavah v razumnem času, in ne da bi podjetje samo bistveno prispevalo h kritju stroškov prestrukturiranja,

(a) katera koli pravna ureditev, pri kateri je vlada ali kateri koli javni organ pristojen za kritje dolgov ali obveznosti določenih podjetij brez omejitev, pravno ali dejansko, v višini zneska teh dolgov in obveznosti ali trajanja take odgovornosti; ter

2. V zvezi s trgovino z blagom in storitvami so prepovedane naslednje subvencije:

1. V zvezi s subvencijami, povezanimi z blagovno menjavo, pogodbenici potrjujeta svoje pravice in obveznosti smiselno v skladu s členom 3 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih, ki je vključen v ta sporazum in je njegov sestavni del.

3. Členi 11.7 (Prepovedane subvencije), 11.8 (Druge subvencije) in 11.10 (Klavzula o pregledu) ter Priloga 11-A se ne uporabljajo za subvencije ribištva, subvencije, ki se nanašajo na proizvode iz Priloge 1 Sporazuma o kmetijstvu, in druge subvencije iz Sporazuma o kmetijstvu.

2. To poglavje velja za subvencijo samo, če je specifična v smislu člena 2 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih. Kakršna koli subvencija, ki spada na področje uporabe člena 11.7 (Prepovedane subvencije), se šteje za specifično.

1. V tem sporazumu je subvencija ukrep, ki smiselno izpolnjuje pogoje iz člena 1.1 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih, ne glede na to, ali se subvencija odobri v zvezi s proizvodnjo blaga ali storitev.

Čeprav se nobena določba tega poglavja ne razlaga tako, da pogodbenici preprečuje določitev ali ohranitev državnega monopola, vsaka pogodbenica prilagodi državne monopole poslovne narave, s čimer se zagotovi, da ni diskriminacije s strani takšnih monopolov v zvezi s pogoji, pod katerimi se blago in storitve dobavljajo in tržijo fizičnim ali pravnim osebam druge pogodbenice.

4. Singapur zagotovi, da kakršno koli javno podjetje ali podjetje s posebnimi ali izključnimi pravicami deluje izključno v skladu s tržnimi interesi pri nakupu ali prodaji blaga ali storitev, na primer v zvezi s ceno, kakovostjo, razpoložljivostjo, tržljivostjo, prevozom in drugimi pogoji nakupa ali prodaje, ter zagotavlja nediskriminacijsko obravnavanje poslovnih enot Unije, blaga Unije in ponudnikov storitev Unije tudi v zvezi z njegovim nakupom ali prodajo, v primeru podjetja s posebnimi ali izključnimi pravicami, ki se nanaša na izvrševanje posebnih ali izključnih pravic.

2. Vsaka pogodbenica zagotovi, da za javna podjetja in podjetja s posebnimi ali izključnimi pravicami velja zakonodaja iz oddelka A (Protimonopolne zadeve in združitve), če uporaba takšnih pravil ne ovira izvajanja, ne pravno ne dejansko, posebnih nalog, ki so jim dodeljene.

2. Pogodbenici bosta svojo zakonodajo iz odstavka 2 člena 11.1 (Načela) uporabljali na pregleden in nediskriminacijski način, ob upoštevanju načel proceduralne poštenosti in pravic zadevnih strank do obrambe, vključno s pravico zadevnih strank do zaslišanja pred sprejetjem odločitve o zadevi.

1. Vsaka pogodbenica ohrani samostojnost pri razvoju in izvrševanju svoje zakonodaje. Pogodbenici se zavezujeta, da bosta kljub temu ohranili pristojne organe in jih ustrezno opremili za učinkovito izvrševanje zakonodaje iz odstavka 2 člena 11.1 (Načela).

(a) horizontalne in vertikalne sporazume med podjetji, odločitve združenj podjetij in usklajene prakse, katerih cilj ali učinek je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence na celotnem ozemlju ali znatnem delu ozemlja katere koli pogodbenice;

1. Pogodbenici priznavata pomen svobodne in neizkrivljene konkurence v svojih trgovinskih odnosih. Pogodbenici priznavata, da lahko protikonkurenčno poslovno ravnanje ali protikonkurenčne transakcije popačijo pravilno delovanje njunih trgov in ogrozijo koristi liberalizacije trgovine.

2. Brez poseganja v odstavek 1 se pogodbenici strinjata, da se določijo kontaktne točke za namene ohranjanja dialoga, ki vključuje, če je to koristno, sklic sestankov o vprašanjih intelektualne lastnine med njunimi tehničnimi strokovnjaki za zadeve, ki jih obravnava to poglavje.

(e) izmenjavo informacij in sodelovanje v zvezi z vprašanji intelektualne lastnine, kadar je to ustrezno in pomembno za razvoj okolju prijazne tehnologije; ter

(d) krepitev zmogljivosti in tehnično sodelovanje, ki je povezano z naslednjim vendar nanj ni omejeno: upravljanje, izdaja dovoljenj, vrednotenje in izkoriščanje pravic intelektualne lastnine; tehnologija in tržne informacije; olajševanje sodelovanja znotraj sektorja, tudi o pravicah intelektualne lastnine, ki se lahko uporabi za varovanje ali izboljšanje okolja, ki lahko vključuje vzpostavitev platforme ali zbirke podatkov; ter javno-zasebna partnerstva za podporo kulture in inovacij;

(c) izmenjavo informacij in sodelovanje pri obveščanju javnosti ter ustrezne pobude za seznanjanje s koristmi pravic intelektualne lastnine in sistemov;

(a) izmenjavo informacij o pravnih okvirih v zvezi s pravicami intelektualne lastnine, vključno z izvajanjem zakonodaje na področju intelektualne lastnine in sistemov, ki so usmerjeni v spodbujanje učinkovite registracije pravic intelektualne lastnine;

Za olajšanje učinkovitega izvrševanja pravic intelektualne lastnine carinski organi sprejmejo več različnih pristopov za identifikacijo pošiljk, ki vsebujejo blago s ponarejeno znamko, piratsko avtorsko blago, piratsko blago z modelom in blago s ponarejeno geografsko označbo. Ti pristopi vključujejo tehnike analize tveganja, med drugim temelječe na podatkih, ki jih predložijo imetniki pravic, zbranih obveščevalnih podatkih in pregledih tovora.

3. Pogodbenicama ni treba določiti postopkov, na katere se nanašata odstavka 1 in 2, v zvezi z blagom v tranzitu. To ne posega v odstavek 2 člena 10.51 (Sodelovanje).

(d) „piratsko avtorsko blago“ pomeni vse blago, ki so kopije, izdelane brez soglasja imetnika pravice ali osebe, ki jo je nosilec pravice ustrezno pooblastil v državi proizvodnje, in ki so izdelane neposredno ali posredno iz izdelka, pri čemer bi izdelava te kopije pomenila kršitev avtorske ali sorodne pravice na podlagi domačega prava pogodbenice, v kateri se blago nahaja;

(c) „blago v tranzitu“ pomeni blago, katerega prehod preko ozemlja pogodbenice, s pretovarjanjem ali brez njega, ki je ali ni iztovorjeno na ozemlju pogodbenice, skladiščenje, delitev tovora ali sprememba načina ali sredstva prevoza, je samo del celotnega potovanja, ki se začne in konča zunaj meja pogodbenice, na ozemlju katere poteka promet;

4. Vsaka pogodbenica lahko v svojem domačem pravu predpiše pogoje, ki jih morajo ponudniki storitev izpolnjevati, da so upravičeni do izjem ali omejitev iz tega člena. Brez poseganja v odstavke od 1 do 3 lahko vsaka pogodbenica vzpostavi ustrezne postopke za učinkovito obveščanje o domnevnih kršitvah in učinkovito povratno obveščanje tistih, katerih material se odstrani ali onemogoči zaradi napake ali napačne identifikacije.

1. Ob upoštevanju odstavkov 2 do 6 vsaka pogodbenica določi izjeme ali omejitve po domačem pravu glede odgovornosti ponudnikov storitev ali obseg pravnih sredstev, ki so na voljo zoper njih, za kršitve avtorske oziroma sorodnih pravic ali znamk, ki potekajo prek sistemov ali omrežij pod njihovim nadzorom ali ti upravljajo oziroma se upravljajo v njihovem imenu.

Vsaka pogodbenica zagotovi, da imajo njeni sodni organi po potrebi pristojnost ob koncu civilnih sodnih postopkov v zvezi s kršitvami pravic intelektualne lastnine odrediti, da se plačilo stroškov stranke, ki je v postopku uspela, in sicer sodnih stroškov ali pristojbin in ustreznega plačila odvetniku oziroma kakršnih koli drugih stroškov v skladu z njenim domačim pravom, naloži stranki, ki v postopku ni uspela.

4. Ta člen nobeni pogodbenici v ničemer ne preprečuje, da bi določila, da lahko sodni organi, kadar se je kršitelj nevede ukvarjal z dejavnostmi, ki so predmet kršitve, ali ni imel utemeljenih razlogov, da bi to vedel, naložijo vračilo dobička ali plačilo odškodnine, ki je lahko določena vnaprej.

2. Pri določanju zneska odškodnine zaradi kršenja pravic intelektualne lastnine, so sodni organi pogodbenice pristojni, da med drugim upoštevajo vsako zakonito merilo vrednosti ki ga predloži imetnik pravice in lahko vključuje izgubljen dobiček, vrednost blaga ali storitev, pri katerih so bile kršene pravice, merjeno glede na tržno ceno, ali predlagano maloprodajno ceno. Vsaj v primerih kršitve avtorskih ali sorodnih pravic in ponarejanja znamk vsaka pogodbenica zagotovi, da so njeni sodni organi pristojni, da kršilcu odredijo, naj imetniku pravice plača svoj dobiček, ki ga je mogoče pripisati kršitvi, in sicer bodisi namesto odškodnine bodisi poleg nje ali kot njen del.

1. Vsaka pogodbenica zagotovi, da so v civilnih sodnih postopkih v zvezi z izvrševanjem pravic intelektualne lastnine njeni sodni organi pristojni, da kršilcu, ki je namenoma kršil ali bi moral iz utemeljenih razlogov to vedeti, naložijo, naj imetniku pravice plača ustrezno odškodnino za nadomestilo škode, ki jo je imetnik pravice utrpel zaradi kršitve.

Vsaka pogodbenica lahko v svojem domačem pravu določi, da so v civilnih sodnih postopkih, v katerih se sprejme sodna odločba, s katero se ugotavlja kršitev pravice intelektualne lastnine imetnika pravice, v ustreznih primerih in na zahtevo osebe, za katero bodo verjetno veljali ukrepi iz člena 10.41 (Druga pravna sredstva) in/ali člena 10.42 (Sodne odredbe), njeni sodni organi pristojni naložiti plačilo denarnega nadomestila oškodovani stranki, namesto da uporabijo ukrepe iz člena 10.41 (Druga pravna sredstva) in/ali člena 10.42 (Sodne odredbe), če ta oseba ni ravnala namerno ali iz malomarnosti, ter če bi ji uporaba zadevnih ukrepov povzročila nesorazmerno škodo in če se oškodovani stranki denarno nadomestilo zdi razumno zadovoljivo.

(b) naložijo, naj se materiali in pripomočki, ki se v pretežni meri uporabljajo v proizvodnji ali oblikovanju takega spornega blaga, brez nepotrebnega odlašanja in brez kakršnega koli nadomestila, uničijo ali umaknejo iz trgovinskih tokov tako, da se zmanjša tveganje nadaljnjih kršitev.

2. Ustrezne informacije iz odstavka 1 lahko vključujejo informacije o kakršni koli osebi, udeleženi v katerem koli vidiku kršitve ali domnevne kršitve in o načinu proizvodnje ali distribucijskih kanalih spornega ali domnevno spornega blaga ali storitev, vključno z identifikacijo tretjih oseb, ki naj bi bile udeležene v proizvodnji in distribuciji tovrstnega blaga ali storitev, ter njihovih poslovnih zvez.

Dokazi in pravica do obveščenosti

5. Če se začasni ukrepi prekličejo ali če zapadejo zaradi dejanja ali opustitve dejanja s strani vložnika ali kadar se naknadno ugotovi, da ni prišlo do kršitve pravice intelektualne lastnine, imajo sodni organi pristojnost vložniku na zahtevo tožene stranke naložiti, da se toženi stranki zagotovi ustrezno nadomestilo za kakršno koli škodo, ki so jo povzročili ti ukrepi.

4. Vsaka pogodbenica zagotovi, da imajo njeni organi pristojnost v zvezi z začasnimi ukrepi od vložnika zahtevati, da zagotovi vse razumno razpoložljive dokaze, na podlagi katerih lahko z zadostno mero gotovosti ugotovijo, ali je pravica vložnika kršena oziroma je takšna kršitev neizbežna, in vložniku naložiti, naj zagotovi varščino ali enakovredno jamstvo, ki zadostuje za zaščito tožene stranke in preprečitev zlorab. Taka varščina ali enakovredno jamstvo ne sme nerazumno odvračati od postopkov za take začasne ukrepe.

3. Vsaj v primerih kršitve avtorskih ali sorodnih pravic in ponarejanja znamk vsaka pogodbenica določi, da so v civilnem sodnem postopku njeni sodni organi pristojni za odreditev zasega ali drugačnega zadržanja sumljivega blaga ter materialov in pripomočkov, ki se nanašajo na kršitev, in, vsaj v primerih ponarejanja znamk, dokumentarnih dokazil, bodisi izvirnikov ali kopij, ki se nanašajo na kršitev.

1. Vsaka pogodbenica določi, da so njeni sodni organi pristojni, da odredijo takojšnje in učinkovite začasne ukrepe:

(b) „pravice intelektualne lastnine“ pomenijo vse kategorije intelektualne lastnine, ki so predmet oddelkov 1 do 6 dela II Sporazuma TRIPS.

(a) „imetniki pravic“ vključuje imetnike izključne licence, pa tudi zveze in združenja, ki lahko zakonito zahtevajo take pravice; ter

1. Pogodbenici dasta na voljo, v svojem domačem pravu, in imetnikom pravic, civilne ukrepe, postopke in pravna sredstva iz oddelka C (Izvrševanje pravic intelektualne lastnine v civilnem postopku) za pravice intelektualne lastnine, kot so opredeljene v odstavku 2.

V civilnih sodnih postopkih, uvedenih zaradi kršitve pravic intelektualne lastnine, vsaka pogodbenica sprejme ustrezne ukrepe v skladu s svojim domačim pravom in politikami, da objavi ali javnosti da na voljo informacije o pravnomočnih sodnih odločbah. Ta člen v ničemer ne zahteva od katere koli pogodbenice, da razkrije zaupne informacije, katerih razkritje bi oviralo izvrševanje zakonodaje ali bilo kako drugače v nasprotju z javnim interesom oziroma bi posegalo v legitimne trgovinske interese posameznih javnih ali zasebnih podjetij. Pogodbenice lahko določijo tudi druge dodatne ukrepe obveščanja javnosti, ki so ustrezni v posebnih okoliščinah, vključno z vidnim oglaševanjem.

3. To poglavje v ničemer ne vpliva na možnosti pogodbenic, da izvršujeta svoje domače pravo na splošno, ali ustvarja kakršne koli obveznosti katere koli pogodbenice, da spremeni obstoječo zakonodajo, ki se nanaša na izvrševanje pravic intelektualne lastnine. Brez poseganja v prej navedena splošna načela to poglavje v ničemer ne ustvarja nikakršne obveznosti za katero koli od pogodbenic:

(b) so pravični in pošteni;

1. Pogodbenici ponovno potrjujeta svoje zaveze iz členov od 41 do 50 Sporazuma TRIPS in določita ukrepe, postopke in pravna sredstva v skladu z njunim ustreznim domačim pravom zoper dejanja, ki kršijo pravice intelektualne lastnine, zajete v tem poglavju, ki so v skladu s temi zavezami.

1. Ko pogodbenica zahteva predložitev podatkov iz preskusov ali študij o varnosti in učinkovitosti kmetijskega kemičnega izdelka pred izdajo dovoljenja za trženje takega izdelka v tej pogodbenici, pogodbenica v obdobju vsaj desetih let od datuma dovoljenja v tej pogodbenici ne dovoli tretjim osebam, da tržijo isti ali podoben izdelke na podlagi tržnega dovoljenja, podeljenega stranki, ki je predložila podatke iz preskusov ali študije, razen če stranka, ki je predložila podatke iz preskusov ali študije, s tem soglaša.

Ko pogodbenica zahteva predložitev podatkov iz preskusov ali študij o varnosti in učinkovitosti farmacevtskega izdelka pred izdajo dovoljenja za trženje takega proizvoda, pogodbenica v obdobju vsaj petih let od datuma dovoljenja v tej pogodbenici ne dovoli tretjim osebam, da tržijo isti ali podoben izdelek na podlagi tržnega dovoljenja, podeljenega stranki, ki je predložila podatke iz preskusov ali študije, razen če stranka, ki je predložila podatke iz preskusov ali študije, s tem soglaša.

Pogodbenici priznavata, da je za farmacevtske izdelke, zaščitene s patentom na njunih posameznih ozemljih, lahko potreben upravni postopek dovoljenja za trženje, preden so dana na njuna trga. Pogodbenici omogočita podaljšanje obdobja veljavnosti pravic, zagotovljenih z zaščito patenta, da se lastniku patenta zagotovi nadomestilo za skrajšanje dejanske veljavnosti patenta zaradi upravnega postopka dovoljenja za trženje. Podaljšanje obdobja veljavnosti pravic, zagotovljenih z zaščito patenta, ne sme biti daljše od pet let.

1. Pogodbenici priznavata pomen Deklaracije o Sporazumu TRIPS in javnem zdravju, ki je bila sprejeta 14. novembra 2001 na ministrski konferenci STO v Dohi. Pri razlagi ter izvajanju pravic in obveznosti iz pododdelka E (Patenti) in pododdelka F (Varstvo podatkov iz preskusov, predloženih za pridobitev upravnega dovoljenja za trženje z namenom dajanja farmacevtskega izdelka na trg) pogodbenici zagotovita doslednost s to deklaracijo.

Pogodbenici ponovno potrjujeta obveznosti v skladu s Pogodbo o sodelovanju na področju patentov (podpisana v Washingtonu 19. junija 1970, spremenjena 28. septembra 1979, spremenjena 3. februarja 1984). Pogodbenici si, če je primerno, po najboljših močeh prizadevata za uskladitev s členi od 1 do 16 Pogodbe o patentnem pravu (sprejete v Ženevi 1. junija 2000) na način, ki je v skladu z njunim domačim pravom in postopki.

Pogodbenici omogočita, da za model, registriran v pogodbenici v skladu s pododdelkom D (Modeli), ni v celoti izključena zaščita v skladu z domačim pravom o avtorski pravici te pogodbenice. Obseg take zaščite in pogoje, pod katerimi se zaščita odobri, določi ta pogodbenica.

Pogodbenici lahko določita omejene izjeme pri zaščiti modelov, če take izjeme niso v nerazumnem nasprotju z običajno uporabo zaščitenih modelov in ne posegajo nerazumno v pravne interese lastnika zaščitenega modela, ob upoštevanju pravnih interesov tretjih oseb.

1. Pogodbenici zagotovita zaščito neodvisno ustvarjenih modelov, ki so novi ali izvirni. To varstvo se zagotovi z registracijo in imetnikom zagotovi izključne pravice v skladu z določbami pododdelka D (Modeli).

9. Pogodbenica lahko določi, da mora biti vsaka zahteva na podlagi pododdelka C (Geografske označbe) v zvezi z uporabo ali registracijo znamke vložena v petih letih po tem, ko je postala škodljiva uporaba zaščitene označbe splošno znana v tej pogodbenici ali po datumu registracije znamke v tej pogodbenici, pod pogojem da je bila znamka objavljena do tega datuma, če je ta datum zgodnejši od datuma, na katerega je postala škodljiva uporaba v tej pogodbenici splošno znana, pod pogojem da se geografska označba ne uporablja ali ni registrirana v slabi veri.

2. Kar zadeva kmetijske proizvode in živila, nič v pododdelku C (Geografske označbe) od pogodbenice ne zahteva, da prepreči stalno in podobno uporabo katere koli geografske označbe druge pogodbenice v povezavi z blagom ali storitvami katerih koli svojih državljanov ali rezidentov, ki so to geografsko označbo stalno uporabljali v zvezi z istim ali povezanim blagom oziroma storitvami na ozemlju te pogodbenice bodisi:

1. Uvoz, izvoz in trženje proizvodov iz pododdelka C (Geografske označbe) na ozemlju pogodbenice ureja domače pravo te pogodbenice.

ukrepi, sprejeti za izvajanje pododdelka C (Geografske označbe) ne posegajo v izpolnjevanje pogojev za registracijo ali veljavnost znamke ali pravico do uporabe znamke na podlagi dejstva, da je znamka enaka ali podobna geografski označbi.

3. Če je bila znamka prijavljena ali registrirana v dobri veri ali če so bile pravice do znamke pridobljene z uporabo v dobri veri, če to možnost zagotavlja zadevno domače pravo pogodbenic, in sicer bodisi:

1. Ob upoštevanju člena 10.22 (Splošna pravila) glede geografskih označb iz Priloge 10-B in ostalih, zaščitenih kot geografskih označb v skladu s sistemom pogodbenice, kot je navedeno v odstavku 2 člena 10.17 (Sistem zaščite geografskih označb), se registracija znamke za blago, ki vsebuje geografsko označbo za podobne izdelke oziroma je sestavljena iz takšne geografske označbe, zavrne ali razveljavi po uradni dolžnosti, če domače pravo pogodbenice to dovoljuje, ali na zahtevo zainteresirane strani, v zvezi z blagom, ki nima porekla geografske označbe, če je vloga za registracijo znamke predložena po datumu vloge za registracijo geografske označbe na zadevnem ozemlju.

6. Kadar pogodbenica prejme zahtevek za registracijo ali zaščito geografske označbe, ki je enakozvočnica ene od geografskih označb iz Priloge 10-B, bo ta pogodbenica upoštevala mnenja in stališča vložnika in zadevnih proizvajalcev pri določanju pogojev, pod katerimi se geografske označbe med seboj razlikujejo.

(c) geografske označbe spremljajo izrazi, kot so „vrsta“, „tip“, „stil“, „imitacija“ ali podobno.

3. Ob upoštevanju člena 10.22 (Splošna pravila) vsaka pogodbenica glede geografskih označb kmetijskih proizvodov in živil iz Priloge 10-B in ostalih, zaščitenih kot geografske označbe v skladu z njenim sistemom, kot je navedeno v odstavku 2 člena 10.17 (Sistem zaščite geografskih označb), zainteresiranim stranem zagotavlja pravna sredstva, s katerimi se prepreči uporaba kakršne koli takšne geografske označbe izdelka za podoben izdelek, ki nima porekla iz kraja, ki ga navaja zadevna geografska označba, tudi kadar:

(c) geografske označbe spremljajo izrazi, kot so „vrsta“, „tip“, „stil“, „imitacija“ ali podobno.

2. Ob upoštevanju člena 10.22 (Splošna pravila) vsaka pogodbenica glede geografskih označb vin in žganih pijač iz Priloge 10-B in ostalih, zaščitenih kot geografske označbe v skladu z njenim sistemom, kot je navedeno v odstavku 2 člena 10.17 (Sistem zaščite geografskih označb), zainteresiranim stranem zagotavlja pravna sredstva, s katerimi se prepreči uporaba kakršne koli takšne geografske označbe vin za vina, ki nimajo porekla iz kraja, ki ga navaja zadevna geografska označba, ali žganih pijač za žgane pijače, ki nimajo porekla iz kraja, ki ga navaja zadevna geografska označba, tudi kadar:

Pogodbenici se strinjata o možnosti spremembe seznama geografskih označb za vina, žgane pijače, kmetijske proizvode in živila, naštete v Prilogi 10-B, ki jih ščiti vsaka pogodbenica v skladu s pododdelkom C (Geografske označbe). Ta take spremembe Priloge 10-B veljajo geografske označbe, ki so bile in ostale zaščitene v skladu s sistemom zadevne pogodbenice, kot je navedeno v odstavku 2 člena 10.17 (Sistem zaščite geografskih označb).

3. Pogodbenici se takoj, ko je to mogoče, potem ko so bili zaključeni postopki za zaščito geografskih označb v vsaki pogodbenici za vse nazive s seznama v Prilogi 10-A, sestaneta in sprejmeta sklep v okviru Odbora za trgovino iz člena 16.1 (Odbor za trgovino) v zvezi z navedbo v Prilogi 10-B nazivov iz Priloge 10-A vsake pogodbenice, ki so bila in ostajajo zaščitena kot geografske označbe v skladu s sistemom zadevne pogodbenice, kakor je navedeno v odstavku 2.

(d) pravna sredstva, ki omogočajo popravek in izbris vpisov iz domačega registra iz pododstavka 2(a), ki upoštevajo pravne interese tretjih oseb in nosilcev pravic zadevnih registriranih geografskih označb.

1. Vsaka pogodbenica z začetkom veljavnosti tega sporazuma vzpostavi sisteme za registracijo in zaščito geografskih označb na svojem ozemlju za kategorije vin in žganih pijač ter kmetijskih proizvodov in živil, za katere meni, da je to ustrezno.

2. Za geografske označbe pogodbenice, ki jih mora druga pogodbenica zaščititi, velja Pododdelek C (Geografske označbe) samo, če so priznane in registrirane kot geografske označbe v državi porekla.

1. Pododdelek C (Geografske označbe) se uporablja za priznavanje in zaščito geografskih označb za vina, žgane pijače, kmetijske proizvode in živila s poreklom z ozemelj pogodbenic.

Pogodbenice zaščitijo znane znamke v skladu s Sporazumom TRIPS. Pri ugotavljanju, ali je znamka znana, pogodbenici upoštevata Skupno priporočilo glede predpisov o zaščiti znanih znamk (Joint Recommendation Concerning Provisions on the Protection of Well-Known Marks), ki sta ga sprejeli Skupščina Pariške unije za varstvo industrijske lastnine in Generalna skupščina WIPO na štiriintridesetem krogu sej skupščin držav članic WIPO, od 20. do 29. septembra 1999.

1. Za varstvo informacij v zvezi z elektronskim upravljanjem pravic vsaka pogodbenica določi ustrezno pravno varstvo in učinkovita pravna sredstva zoper vse osebe, ki namenoma nepooblaščeno izvajajo katero koli od naslednjih dejanj, čeprav se zavedajo ali bi v primeru civilnopravnih sredstev na podlagi utemeljenih razlogov lahko vedele, da bo to povzročilo, omogočilo, olajšalo oziroma prikrilo kršitev avtorskih ali sorodnih pravic. Ta dejanja so:

3. Pri zagotavljanju zadovoljivega pravnega varstva in učinkovitih pravnih sredstev v skladu z odstavkom 1 lahko pogodbenica sprejme ali ohrani ustrezne omejitve ali izjeme od ukrepov za izvajanje odstavkov 1 in 2. Obveznosti iz odstavkov 1 in 2 ne posegajo v pravice, omejitve, izjeme ali zaščito v zvezi s kršitvijo avtorskih ali sorodnih pravic po domačem pravu vsake pogodbenice.

1. Vsaka pogodbenica zagotovi ustrezno pravno varstvo in učinkovita pravna sredstva proti izogibanju veljavnim tehnološkim ukrepom, ki jih uporabljajo avtorji, izvajalci ali proizvajalci fonogramov v povezavi z uresničevanjem svojih pravic glede svojih del, izvedb in fonogramov, ki jih niso odobrili zadevni avtorji, izvajalci ali proizvajalci fonogramov ali ki jih ne dovoljuje domače pravo, oziroma ki omejujejo dejanja v zvezi z njihovimi deli, izvedbami in fonogrami.

Pogodbenici si prizadevata za spodbujanje dialoga in sodelovanja med svojimi organizacijami kolektivnega upravljanja z namenom zagotavljanja lažjega dostopa do vsebin in njihovega razširjanja med ozemljema pogodbenic ter prenosa licenčnin, ki izhajajo iz uporabe avtorskih del ali drugih avtorsko zaščitenih vsebin.

Pogodbenici se strinjata, da si bosta izmenjevali stališča in informacije o praksah in politikah v zvezi s sledno pravico umetnikov.

4. Trajanje varstva pravic za fonograme ni krajše od petdeset let po koncu njihove izdelave in, če so objavljeni v tem obdobju, ni krajše od sedemdeset let od prve zakonite objave.

3. Varstvo za kinematografska dela traja najmanj sedemdeset let po tem, ko je bilo delo javno objavljeno z avtorjevim soglasjem, ali najmanj sedemdeset let od konca izdelave takega dela, če delo najmanj petdeset let od izdelave ni bilo javno objavljeno z avtorjevim soglasjem.

1. Vsaka pogodbenica zagotovi, da kadar se obdobje varstva dela izračuna na podlagi avtorjevega življenja, to obdobje ni krajše od življenjske dobe avtorja in sedemdeset let po avtorjevi smrti.

Pogodbenici bosta ravnali v skladu s pravicami in obveznostmi, določenimi v Bernski konvenciji za varstvo književnih in umetniških del (z dne 9. septembra 1886, kakor je bila nazadnje revidirana v Parizu dne 24. julija 1971), Pogodbi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o avtorskih pravicah (ki je bila sprejeta v Ženevi 20. decembra 1996), Pogodbi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o izvedbah in fonogramih (ki je bila sprejeta v Ženevi 20. decembra 1996) ter Sporazumom TRIPS. Pogodbenice lahko določijo tudi varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radiodifuznih organizacij v skladu z ustreznimi določbami Mednarodne konvencije za varstvo izvajalcev, proizvajalcev fonogramov in radiodifuznih organizacij (sklenjena v Rimu 26. oktobra 1961).

(a) vse kategorije intelektualne lastnine, ki so predmet oddelkov 1 do 7 dela II Sporazuma TRIPS, in sicer:

1. Pogodbenice ponovno potrjujejo svojo zavezanost mednarodnim pogodbam na področju intelektualne lastnine, vključno s Sporazumom TRIPS in Pariško konvencijo za varstvo industrijske lastnine (z dne 20. marca 1883, kakor je bila revidirana v Stockholmu dne 15. julija 1967; v nadaljnjem besedilu: Pariška konvencija). Določbe tega poglavja dopolnjujejo pravice in obveznosti pogodbenic na podlagi Sporazuma TRIPS ter drugih mednarodnih pogodb na področju intelektualne lastnine, katerih pogodbenici sta obe.

2. V tem poglavju se smiselno uporabljajo cilji in načela, določeni v delu I Sporazuma TRIPS, zlasti v členu 7 (Cilji) in členu 8 (Načela).

(b) povečati koristi trgovine in naložb prek ustrezne in učinkovite ravni varstva pravic intelektualne lastnine ter sprejemanje ukrepov za učinkovito izvrševanje teh pravic.

(a) olajšati proizvodnjo in trženje inovativnih in ustvarjalnih izdelkov ter opravljanje storitev med pogodbenicama ter

Če je revidirani GPA spremenjen ali nadomeščen z drugim sporazumom, pogodbenici s sklepom Odbora za trgovino s storitvami, naložbe in javna naročila, ustanovljenega v skladu s členom 16.2 (Specializirani odbori), ustrezno spremenita to poglavje.

Pogodbenici lahko v Odboru za trgovino s storitvami, naložbe in javna naročila, ustanovljenim v skladu s členom 16.2 (Specializirani odbori) sprejmeta katero koli odločitev, potrebno za namene pododstavkov (a) do (h).

(c) kateri koli zahtevek v zvezi s potrebo po kompenzacijski prilagoditvi ali njeni ravni, ki izhaja iz spremembe, o kateri je bilo poslano obvestilo v skladu z odstavkom 1. Prilagoditve lahko vključujejo bodisi izravnalno razširitev zajetih naročil s strani pogodbenice, ki predlaga spremembo, ali umik enakovrednih zajetih naročil s strani pogodbenice, ki je vložila ugovor, z namenom ohranjanja ravnovesja med pravicami in obveznostmi ter primerljive ravni medsebojno dogovorjenih zajetih naročil, določenih v tem poglavju.

(c) imajo udeleženci pravico do zastopanja in spremljanja;

2. V primeru pritožbe ponudnika, nastale v okviru zajetih naročil, v katerih ima ponudnik interes ali ga je imel v preteklosti, zaradi kršenja ali neizpolnjevanja obveznosti iz odstavka 1, pogodbenica naročnika, ki izvaja naročilo, spodbuja svojega naročnika in ponudnika, da poskušata najti rešitev za pritožbo s posvetovanjem. Naročnik vse take pritožbe obravnava nepristransko in pravočasno ter tako, da s tem ne posega v sodelovanje ponudnika v tekočih ali prihodnjih naročilih ali v njegovo pravico do popravnih ukrepov v okviru upravnega ali sodnega postopka pregleda.

Postopkovna pravila za vse pritožbe so v pisni obliki in splošno dostopna prek elektronskih sredstev in/ali tiskanih medijev.

1. Pogodbenica na zahtevo druge pogodbenice nemudoma zagotovi vse potrebne informacije za ugotovitev, ali je bilo naročilo izvedeno pošteno, nepristransko in v skladu s tem poglavjem, vključno z informacijami o značilnostih in relativnih prednostih uspešnega ponudnika. Kadar bi objava teh informacij posegala v konkurenco pri prihodnjih razpisih, pogodbenica, ki te informacije prejme, informacij ne posreduje nobenemu ponudniku, razen če se o tem posvetuje s pogodbenico, ki je te informacije zagotovila, in se ta pogodbenica s tem strinja.

4. Vsaka pogodbenica se strinja, da drugi pogodbenici sporoči razpoložljive in primerljive statistične podatke, ki so pomembni za naročila, zajeta v tem poglavju.

(a) dokumentacijo in poročila o razpisnih postopkih in oddaji naročil v zvezi s zajetimi naročili, vključno s poročili, zahtevanimi v skladu s členom 9.12 (Omejeni razpisi); ter

(c) ime in naslov uspešnega ponudnika;

1. Naročnik nemudoma obvesti sodelujoče ponudnike o svojih odločitvah v zvezi z oddajo naročil in na zahtevo ponudnika v pisni obliki. Naročnik v skladu z odstavkoma 2 in 3 člena 9.16 (Razkritje informacij) neuspešnemu ponudniku na zahtevo zagotovi pojasnilo razlogov, zakaj naročnik ni izbral njegove ponudbe, in zadevnih prednosti ponudbe uspešnega ponudnika.

5. Razen če naročnik ugotovi, da oddaja naročila ni v javnem interesu, naročnik odda naročilo ponudniku, za katerega je ugotovil, da je sposoben izpolnjevati pogoje naročila in da je, izključno na podlagi meril za ocenjevanje, določenih v obvestilih in razpisni dokumentaciji, predložil:

4. Ponudba se obravnava, če je predložena v pisni obliki in ob odpiranju izpolnjuje bistvene zahteve iz obvestil in razpisne dokumentacije ter jo je predložil ponudnik, ki izpolnjuje pogoje za sodelovanje.

1. Naročnik prejema, odpira in obravnava vse ponudbe v skladu s postopki, ki zagotavljajo poštenost in nepristranskost razpisnega postopka ter zaupnost ponudb.

2. Naročnik pripravi pisno poročilo za vsako naročilo, oddano v skladu z odstavkom 1. Poročilo vsebuje ime naročnika, vrednost in vrsto naročenega blaga ali storitev ter izjavo o okoliščinah in pogojih, opisanih v odstavku 1, zaradi katerih je bila uporaba omejenega razpisnega postopka upravičena.

(f) če naročnik naroča prototipe ali prvo blago ali storitve, ki se razvijajo na njegovo zahtevo v okviru določenega naročila za raziskave, poskuse, študijo ali izvirni razvoj ali za tako naročilo. Izvirni razvoj prvega blaga ali storitve lahko vključuje omejeno proizvodnjo ali dobavo, da se dodajo rezultati preskusov na terenu in se dokaže, da sta blago ali storitev primerna za proizvodnjo ali dobavo v večjem obsegu v skladu s sprejemljivimi standardi kakovosti, ne vključuje pa masovne proizvodnje ali dobav zaradi ugotavljanja komercialne primernosti ali povračila stroškov raziskav in razvoja;

(c) za dodatne dobave prvotnega ponudnika blaga in storitev, ki niso bile vključene v prvotno naročilo, če sprememba ponudnika tega dodatnega blaga in storitev:

1. Pod pogojem, da te določbe ne uporabi za izogibanje konkurenci med dobavitelji ali na način, ki diskriminira ponudnike druge pogodbenice ali varuje domače ponudnike, lahko naročnik uporabi omejeni razpis in se odloči, da ne bo uporabil člena 9.6 (Obvestila), člena 9.7 (Pogoji za sodelovanje), člena 9.8 (Kvalificiranost ponudnikov), odstavkov 8 do 13 člena 9.9 (Tehnične specifikacije in razpisna dokumentacija), člena 9.10 (Časovna obdobja), člena 9.11 (Pogajanja), člena 9.13 (Elektronske dražbe) in člena 9.14 (Obravnava ponudb in oddaja naročil), samo v naslednjih primerih:

(v) vse razpoložljive informacije, ki se zahtevajo za obvestilo o nameravanem naročilu v skladu z odstavkom 2 člena 9.6 (Obvestila) in ki so na voljo;

(a) je naročnik obvestilo o načrtovanem naročilu iz odstavka 4 člena 9.6 (Obvestila) objavil vsaj štirideset dni in ne več kot dvanajst mesecev pred objavo obvestila o nameravanem naročilu in obvestilo o načrtovanem naročilu vsebuje:

(c) čas, potreben za pošiljanje ponudb prek neelektronskih sredstev s tujih in domačih lokacij če se ne uporabljajo elektronska sredstva.

1. Naročnik v skladu s svojimi razumnimi potrebami ponudnikom zagotovi dovolj časa za pripravo in oddajo vlog za sodelovanje in ustreznih ponudb, pri čemer upošteva takšne dejavnike, kot so:

11. Merila ocenjevanja, določena v obvestilu o nameravanem naročilu ali drugem obvestilu, ki se uporabi kot obvestilo o nameravanem naročilu, oziroma v razpisni dokumentaciji, lahko med drugim vključujejo ceno in druge dejavnike stroškov, kakovost, tehnično ustreznost, okoljske značilnosti in pogoje dobave.

10. Naročniki lahko določijo okoljske pogoje v zvezi z izvajanjem naročila, če so ti pogoji v skladu s pravili, ki jih določa to poglavje, in so navedeni v obvestilu o nameravanem javnem naročilu ali v drugem obvestilu, uporabljenem kot obvestilo o nameravanem naročilu oziroma v razpisni dokumentaciji.

9. Pri določitvi datuma za dobavo blaga ali izvedbo storitev, ki se naročajo, naročnik upošteva dejavnike, kot so kompleksnost naročila, pričakovani obseg oddaje naročila podizvajalcem in realen čas, potreben za proizvodnjo blaga, njegovo odpremo iz skladišča in prevoz iz nabavnega mesta ali za izvedbo storitev.

(f) kadar bo odprtje ponudb javno, datuma, časa in kraja odprtja ponudb in po potrebi oseb, ki so lahko prisotne;

(c) vseh meril ocenjevanja, ki jih bo naročnik uporabil pri oddaji naročila, in relativni pomen takih meril, razen kadar je cena edino merilo;

(c) so te specifikacije na voljo vsem zainteresiranim stranem.

(a) so navedene tehnične specifikacije ustrezne za določitev značilnosti blaga ali storitev, ki so predmet naročila;

(a) določi tehnične specifikacije z vidika zahtev za zmogljivost in funkcionalnost in ne z vidika oblikovnih ali opisnih lastnosti ter

(b) naročnik ponudnikom, ki so naročniku sporočili svoj interes za zadevno javno naročilo, takoj zagotovi zadostne informacije, da lahko ocenijo svoj interes za javno naročilo, vključno z vsemi preostalimi informacijami, ki jih zahteva odstavek 2 člena 9.6 (Obvestila), kolikor so te informacije na voljo.

(a) je obvestilo objavljeno v skladu z odstavkom 7 in vključuje informacije iz odstavka 8, vse razpoložljive informacije iz odstavka 2 člena 9.6 (Obvestila), ter izjavo, da predstavlja obvestilo o nameravanem naročilu, ali, da bodo samo ponudniki z večnamenskega seznama še naprej prejemali obvestila o naročilih, ki so zajeta v večnamenskem seznamu, ter

11. Če ponudnik, ki ni vključen na večnamenski seznam, odda vlogo za sodelovanje pri naročilu, ki temelji na večnamenskem seznamu, in vse s tem povezane zahtevane dokumente v časovnem obdobju iz odstavka 2 člena 9.10 (Časovna obdobja), naročnik vlogo preuči. Naročnik ne izključi ponudnika iz obravnave v zvezi z naročilom, ker naročnik ni imel dovolj časa za preučitev vloge, razen če v izjemnih primerih zaradi zapletenosti naročila naročnik ne more zaključiti preučitve vloge v časovnem obdobju, določenem za oddajo ponudb.

(c) ime in naslov naročnika ter druge podatke, potrebne za vzpostavitev stika z naročnikom in pridobitev vseh ustreznih dokumentov, povezanih s seznamom,

5. Naročnik vsem kvalificiranim ponudnikom omogoči sodelovanje pri določenem naročilu, raz