[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.5.2007

COM(2007) 256 konč.

2007/0090 (CNS)

Predlog

ODLOČBA SVETA

v skladu s členom 122(2) Pogodbe o uvedbi enotne valute na Cipru 1. januarja 2008

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Svet je 3. maja 1998 sprejel odločitev, da Belgija, Nemčija, Španija, Francija, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska, Avstrija in Finska izpolnjujejo potrebne pogoje za uvedbo enotne valute 1. januarja 1999. Danska in Združeno kraljestvo sta izkoristila možnost nesodelovanja, zato ju Svet ni ocenjeval. Svet je Grčijo in Švedsko obravnaval kot državi članici z odstopanjem. Svet je 19. junija 2000 sprejel odločitev, da Grčija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura 1. januarja 2001. Države, ki so se pridružile Evropski uniji 1. maja 2004 (Češka republika, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška), so postale države članice z odstopanjem v skladu s členom 4 ustreznega Akta o pristopu. Svet je 11. julija 2006 sprejel odločitev, da Slovenija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura 1. januarja 2007. Bolgarija in Romunija, ki sta se pridružili Evropski uniji 1. januarja 2007, sta postali državi članici z odstopanjem v skladu s členom 5 ustreznega Akta o pristopu.

Člen 122(2) določa postopke za odpravo odstopanj. Te postopke je treba sprožiti najmanj enkrat vsaki dve leti ali na zahtevo države članice z odstopanjem. Na podlagi teh postopkov morata Komisija in Evropska centralna banka poročati Svetu v skladu s členom 121(1) o napredku, ki so ga države članice z odstopanjem dosegle pri izpolnjevanju svojih obveznosti glede uresničevanja ekonomske in monetarne unije. Komisija lahko na podlagi lastnega poročila in poročila ECB Svetu predloži predlog za odločbo Sveta za odpravo odstopanja držav članic, ki izpolnjujejo potrebne pogoje.

Komisija in ECB sta leta 2006 ocenili vse države z odstopanjem. Ciper je 13. februarja 2007 predložil zahtevo za novo oceno konvergence, da bi 1. januarja 2008 uvedel euro, če bi bilo odstopanje odpravljeno. Komisija in ECB sta v odgovor na to zahtevo pripravili konvergenčni poročili za Ciper.

Kolegij je sprejel konvergenčno poročilo Komisije za leto 2007 o Cipru 16. maja 2007. Tega dne je svoje poročilo sprejela tudi ECB. Poročili vključujeta preverjanje združljivosti nacionalne zakonodaje Cipra, skupaj s statutom njegove nacionalne centralne banke, s členoma 108 in 109 Pogodbe ter Statutom ESCB in ECB. V poročilih je preverjeno tudi doseganje visoke stopnje trajnostne konvergence, pri čemer se upoštevajo izpolnjevanje konvergenčnih meril in številni drugi dejavniki iz zadnjega pododstavka člena 121(1).

Komisija je v svojem konvergenčnem poročilu ugotovila, da je Ciper dosegel visoko stopnjo trajnostne konvergence.

Komisija je na podlagi lastnega poročila in poročila ECB sprejela priloženi predlog za odločbo Sveta za odpravo odstopanja Cipra, ki začne veljati 1. januarja 2008.

2007/0090 (CNS)

Predlog

ODLOČBA SVETA

v skladu s členom 122(2) Pogodbe o uvedbi enotne valute na Cipru 1. januarja 2008

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti odstavka 2 člena 122 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju poročila Komisije[1],

ob upoštevanju poročila Evropske centralne banke[2] ,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ob upoštevanju razprave Sveta v sestavi voditeljev držav ali vlad,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Tretja faza ekonomske in monetarne unije (EMU; economic and monetary union) se je začela 1. januarja 1999. Svet je na zasedanju 3. maja 1998 v Bruslju v sestavi voditeljev držav ali vlad odločil, da Belgija, Nemčija, Španija, Francija, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Avstrija, Portugalska in Finska izpolnjujejo potrebne pogoje za uvedbo enotne valute 1. januarja 1999.[3]

(2) Svet je 19. junija 2000 sprejel odločitev, da Grčija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo enotne valute 1. januarja 2001.[4] Svet je 11. julija 2006 sprejel odločitev, da Slovenija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo enotne valute 1. januarja 2007.[5]

(3) V skladu z odstavkom 1 Protokola o nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velike Britanije in Severne Irske, ki je priloga k Pogodbi, je Združeno kraljestvo uradno obvestilo Svet, da 1. januarja 1999 ne namerava preiti v tretjo fazo EMU. To uradno obvestilo ostaja nespremenjeno. V skladu z odstavkom 1 Protokola o nekaterih določbah v zvezi z Dansko, ki je priloga k Pogodbi, in s sklepom, ki so ga decembra 1992 voditelji držav ali vlad sprejeli v Edinburghu, je Danska uradno obvestila Svet, da ne bo sodelovala v tretji fazi EMU. Danska ni zahtevala sprožitve postopka iz člena 122(2) Pogodbe.

(4) V skladu z Odločbo 1998/317/ES velja za Švedsko odstopanje, kakor je opredeljeno v členu 122 Pogodbe. V skladu s členom 4 Akta o pristopu[6] velja za Češko republiko, Estonijo, Ciper, Latvijo, Litvo, Madžarsko, Malto, Poljsko in Slovaško odstopanje, kakor je opredeljeno v členu 122 Pogodbe. V skladu s členom 5 ustreznega Akta o pristopu[7] velja za Bolgarijo in Romunijo odstopanje, kakor je opredeljeno v členu 122 Pogodbe.

(5) Evropska centralna banka (ECB) je bila ustanovljena 1. julija 1998. Evropski monetarni sistem je zamenjal mehanizem deviznega tečaja, katerega vzpostavitev je bila sprejeta z resolucijo Evropskega sveta z dne 16. junija 1997 o ustanovitvi mehanizma deviznega tečaja v tretji fazi ekonomske in monetarne unije.[8] Postopke, predvidene za mehanizem deviznega tečaja v tretji fazi ekonomske in monetarne unije (ERM II), določa Sporazum z dne 1. septembra 1998 med ECB in nacionalnimi centralnimi bankami držav članic zunaj območja eura, ki določa postopke delovanja za mehanizem deviznega tečaja v tretji fazi ekonomske in monetarne unije.[9]

(6) Člen 122(2) Pogodbe določa postopke za odpravo odstopanja zadevnih držav članic. V skladu s tem členom Komisija in ECB poročata Svetu vsaj enkrat na vsaki dve leti ali na zahtevo države članice, za katero velja odstopanje, v skladu s postopkom, določenim v členu 121(1) Pogodbe. Ciper je 13. februarja 2007 predložil uradno zahtevo za oceno konvergence.

(7) Nacionalna zakonodaja držav članic, vključno s statuti nacionalnih centralnih bank, se po potrebi prilagodi, da se zagotovi združljivost s členoma 108 in 109 Pogodbe in Statutom ESCB. Poročili Komisije in ECB vsebujeta podrobno oceno združljivosti zakonodaje Cipra s členoma 108 in 109 Pogodbe ter Statutom ESCB.

(8) V skladu s členom 1 Protokola o konvergenčnih merilih iz člena 121 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti merilo stabilnosti cen iz prve alinee člena 121(1) Pogodbe pomeni, da država članica dosega trajno stabilnost cen in povprečno stopnjo inflacije v letu pred preverjanjem, ki ne presega za več kakor eno in pol odstotne točke povprečne stopnje inflacije največ treh po stabilnosti cen najuspešnejših držav članic. Pri ocenjevanju izpolnjevanja merila stabilnosti cen se bo stopnja inflacije merila z usklajenimi indeksi cen življenjskih potrebščin (HICP; harmonised indices of consumer prices), določenimi v Uredbi Sveta (ES) št. 2494/958. [10] Za oceno izpolnjevanja merila stabilnosti cen se inflacija v državah članicah meri z odstotno razliko med aritmetično sredino dvanajstih mesečnih indeksov in aritmetično sredino dvanajstih mesečnih indeksov iz prejšnjega obdobja. V enoletnem obdobju do konca marca 2007 so bile po stabilnosti cen najuspešnejše države članice Finska, Poljska in Švedska, katerih stopnje inflacije so znašale 1,3 %, 1,5 % in 1,6 %. Komisija in ECB sta v svojih poročilih upoštevali referenčno vrednost, izračunano tako, da se navadni aritmetični sredini stopenj inflacije treh po stabilnosti cen najuspešnejših držav članic prišteje 1,5 odstotne točke. Po tem izračunu je referenčna vrednost za obdobje enega leta do marca 2007 znašala 3,0 %.

(9) V skladu s členom 2 Protokola o konvergenčnih merilih iz člena 121 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti merilo proračunskega položaja iz druge alinee člena 121(1) Pogodbe pomeni, da v času preverjanja država članica ni predmet odločbe Sveta o čezmernem primanjkljaju, sprejete na podlagi člena 104(6) Pogodbe.

(10) V skladu s členom 3 Protokola o konvergenčnih merilih iz člena 121 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti merilo o sodelovanju v mehanizmu deviznega tečaja Evropskega monetarnega sistema iz tretje alinee člena 121(1) Pogodbe pomeni, da je država članica brez hujših napetosti vsaj zadnji dve leti pred preverjanjem upoštevala normalne meje nihanj, ki jih predpisuje mehanizem deviznega tečaja (ERM) Evropskega monetarnega sistema. Država članica zlasti ni smela na lastno pobudo devalvirati dvostranskega centralnega tečaja svoje valute v odnosu do valute katere koli druge države članice v istem obdobju. Od 1. januarja 1999 ERM II zagotavlja okvir za ocenjevanje izpolnjevanja merila deviznega tečaja. Pri ocenjevanju izpolnjevanja tega merila sta Komisija in ECB v svojih poročilih preverili ustreznost za dveletno obdobje do 26. aprila 2007.

(11) V skladu s členom 4 Protokola o konvergenčnih merilih iz člena 121 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti merilo konvergence obrestnih mer iz četrte alinee člena 121(1) Pogodbe pomeni, da v enoletnem obdobju pred preverjanjem povprečna nominalna dolgoročna obrestna mera države članice ni za več kakor dve odstotni točki presegala povprečne nominalne dolgoročne obrestne mere največ treh po stabilnosti cen najuspešnejših držav članic. Za preverjanje izpolnjevanja merila konvergence obrestnih mer so bile uporabljene primerljive obrestne mere za primerljive desetletne državne obveznice. Da bi ocenili izpolnjevanje merila obrestnih mer, poročili Komisije in ECB upoštevata referenčno vrednost, izračunano tako, da se navadni aritmetični sredini nominalnih dolgoročnih obrestnih mer treh po stabilnosti cen najuspešnejših državah članicah prištejeta dve odstotni točki. Po tem izračunu je referenčna vrednost za obdobje enega leta do marca 2007 znašala 6,4 %.

(12) V skladu s členom 5 Protokola o konvergenčnih merilih iz člena 121 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti bo podatke za trenutno ocenjevanje izpolnjevanja konvergenčnih meril zagotovila Komisija. Za pripravo tega predloga je podatke zagotovila Komisija. Proračunske podatke je Komisija zagotovila na podlagi poročil, ki so jih države članice predložile do 1. aprila 2007 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 3605/93 z dne 22. novembra 1993 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti.[11]

(13) Na podlagi poročil, ki sta jih predstavili Komisija in ECB o napredku, ki ga je Ciper dosegel pri izpolnjevanju svojih obveznosti glede uresničevanja ekonomske in monetarne unije, Komisija ugotavlja:

Ciprska nacionalna zakonodaja je vključno s statutom nacionalne centralne banke združljiva s členoma 108 in 109 Pogodbe ter Statutom ESCB.

Glede ciprskega izpolnjevanja konvergenčnih meril, ki so navedena v štirih alineah člena 121(1) Pogodbe:

- povprečna stopnja inflacije je na Cipru v enoletnem obdobju pred marcem 2007 znašala 2,0 %, kar je pod referenčno vrednostjo, in bo verjetno ostala pod referenčno vrednostjo tudi v prihodnjih mesecih;

- za Ciper Svet ni sprejel odločbe o čezmernem javnofinančnem primanjkljaju;

- Ciper je od 2. maja 2005 član ERM II; v dveletnem obdobju do 26. aprila 2007 ciprski funt (CYP) ni bil izpostavljen velikim napetostim in Ciper ni na lastno pobudo razvrednotil dvostranskega centralnega tečaja CYP v odnosu do eura;

- v letu do marca 2007 je bila dolgoročna obrestna mera na Cipru v povprečju 4,2 %, kar je pod referenčno vrednostjo.

Ciper je po teh merilih dosegel visoko stopnjo trajnostne konvergence in izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura.

(14) Svet na predlog Komisije s kvalificirano večino odloči, katere države članice, za katere velja odstopanje, izpolnjujejo potrebne pogoje za uvedbo enotne valute, in odpravi odstopanje zadevnih držav članic –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Ciper izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo enotne valute. Odstopanje v korist Cipra v skladu s členom 4 Akta o pristopu se razveljavi s 1. januarjem 2008.

Člen 2

Ta odločba je naslovljena na države članice.

Člen 3

Ta odločba se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V

Za Svet

Predsednik[pic][pic][pic]

[1] Poročilo, sprejeto 16. maja 2007 – [COM(2007) 255].

[2] Poročilo, sprejeto 16. maja 2007.

[3] Odločba Sveta 1998/317/ES z dne 3. maja 1998 (UL L 139, 11.5.1998, str. 30).

[4] Odločba Sveta 2000/427/ES z dne 19. junija 2000 (UL L 167, 7.7.2000, str. 19).

[5] Odločba Sveta 2006/495//ES z dne 11. julija 2006 (UL L 195, 15.7.2006, str. 25).

[6] UL L 236, 23.9.2003, str. 33.

[7] UL L 157, 21.6.2005, str. 203.

[8] UL C 236, 2.8.1997, str. 5.

[9] UL C 345, 13.11.1998, str. 6, kakor je bil spremenjen s Sporazumom z dne 14. septembra 2000 (UL C 362, 16.12.2000, str. 11).

[10] Uredba Sveta (ES) št. 2494/95 z dne 23. oktobra 1995 o harmoniziranih indeksih cen življenjskih potrebščin (UL L 257, 27.10.1995, str.1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

[11] UL L 332, 31.12.1993, str. 7. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2103/2005 (UL L 337, 22.12.2005, str. 1).