P7_TA(2014)0122

Pogoji za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega in neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela in dela varušk au pair ***I

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. februarja 2014 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega in neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela in dela varušk au pair (prenovitev) (COM(2013)0151 – C7-0080/2013 – 2013/0081(COD))

(Redni zakonodajni postopek – prenovitev)

(2017/C 285/38)

Evropski parlament,

ob upoštevanju člena 294(2) in člena 79(2)(a) in (b) Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu (C7-0080/2013),

ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter mnenj Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in Odbora za pravne zadeve (A7-0377/2013),

ker po mnenju posvetovalne skupine pravnih služb Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije predlog ne vsebuje bistvenih sprememb, razen tistih, ki so v njem opredeljene kot take, in ker je, kar zadeva kodifikacijo nespremenjenih določb prejšnjih aktov z omenjenimi spremembami, predlog zgolj kodifikacija obstoječih besedil brez vsebinskih sprememb;

sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju in kakor je bilo prilagojeno v skladu s predlogi posvetovalne skupine pravnih služb Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije;

(1) UL C 341, 21.11.2013, str. 50.

(2) UL C 114, 15.4.2014, str. 42.

(3) UL C 77, 28.3.2002, str. 1.

P7_TC1-COD(2013)0081

Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 25. februarja 2014 z namenom sprejetja Direktive 2013/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega in neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela in dela varušk au pair (prenovitev)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti točk (a) in (b) člena 79(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktivo Sveta 2004/114/ES (4) in Direktivo Sveta 2005/71/ES (5) je treba znatno spremeniti. Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeni direktivi prenoviti.

(2) Ta direktiva bi morala ustrezati potrebi, opredeljeni v poročilih o izvajanju navedenih dveh direktiv (6), da bi se odpravile ugotovljene pomanjkljivosti , zagotovili preglednost in pravna varnost ter ponudil skladen pravni okvir za različne skupine oseb, ki prihajajo v Unijo iz tretjih držav. Zato bi bilo treba poenostaviti in posodobiti veljavne določbe v zvezi z različnimi skupinami oseb v enotnem pravnem aktu. Te skupine oseb imajo kljub razlikam tudi številne skupne značilnosti, zaradi katerih jih je mogoče obravnavati v skupnem pravnem okviru na ravni Unije. [Sprememba 1]

(3) Ta direktiva bi morala prispevati k cilju Stockholmskega programa, da se uskladi nacionalna zakonodaja o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav. Priseljevanje iz držav zunaj Unije je eden od virov visoko usposobljene delovne sile, čedalje več pa je povpraševanja zlasti po študentih in raziskovalcih. Ti imajo pomembno vlogo pri oblikovanju človeškega kapitala, ključnega za Unijo, saj zagotavljajo pametno, trajnostno in vključujočo rast ter tako prispevajo k doseganju ciljev strategije Evropa 2020.

(4) Pomanjkljivosti, na katere je bilo opozorjeno v poročilih o izvajanju zadevnih dveh direktiv, se v glavnem nanašajo na pogoje za sprejem, pravice, postopkovna jamstva, dostop študentov do trga dela med študijem, določbe o mobilnosti znotraj Unije in na neusklajenost, saj je bila izbira o vključitvi nekaterih skupin oseb, kot so prostovoljci, učenci in neplačani pripravniki, prepuščena državam članicam. Nadaljnja obširnejša posvetovanja so tudi izpostavila potrebo po boljših zaposlitvenih možnostih za raziskovalce in študente ter boljši zaščiti varušk au pair in plačanih pripravnikov, ki niso zajeti v veljavnih pravnih aktih.

(5) Za postopno vzpostavitev področja svobode, varnosti in pravice Pogodba predvideva ukrepe, ki jih je treba sprejeti na področju azila, priseljevanja in varstva pravic državljanov tretjih držav.

(6) Cilj te direktive bi moral biti tudi spodbujanje medsebojnih človeških stikov in mobilnosti kot pomembnih elementov zunanje politike Unije, zlasti kar zadeva države evropske sosedske politike ali strateške partnerje Unije. Direktiva bi morala omogočiti boljši prispevek h globalnemu pristopu k vprašanju migracij in mobilnosti ter njegovim partnerstvom za mobilnost, ki nudijo oprijemljiv okvir za dialog in sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami, vključno z omogočanjem zakonitih zakonsko urejenih migracij in njihovo organizacijo. [Sprememba 2]

(7) Za namene te direktive bi moralo priseljevanje podpirati ustvarjanje in pridobivanje znanja in spretnosti. Predstavlja obliko vzajemnega bogatenja za zadevne migrante, njihovo državo izvora in državo članico gostiteljico ter spodbuja boljše razumevanje med kulturami , obenem pa krepi kulturne povezave in bogati kulturno raznolikost . [Sprememba 3]

(8) Ta direktiva bi morala promovirati Unijo kot privlačen kraj za raziskovanje in inovacije ter omogočiti njen napredek v okviru tekmovanja za privabljanje nadarjenih kadrov na svetovni ravni , s čimer bi se povečala splošna konkurenčnost Unije in njene stopnje rasti, obenem pa bi se ustvarjala nova delovna mesta, ki bi več prispevala k rasti BDP . Odprtje Unije za državljane tretjih držav, ki se lahko sprejmejo za namene raziskovanja, je tudi del vodilne pobude „Unija inovacij“. Poleg tega je bila vzpostavitev odprtega trga dela za raziskovalce Unije in za raziskovalce iz tretjih držav potrjena kot ključni cilj evropskega raziskovalnega prostora (European Research Area – ERA), tj. enotnega območja, v katerem prosto krožijo raziskovalci, znanost in tehnologija. [Sprememba 4]

(9) Primerno je, da se raziskovalcem olajša sprejem s postopkom sprejema, ki ni odvisen od pravnega razmerja med njimi in raziskovalno organizacijo gostiteljico, ter z ukinitvijo zahteve, da morajo imeti poleg dovoljenja za prebivanje ali vizuma za dolgoročno bivanje tudi delovno dovoljenje. Ta postopek bi moral temeljiti na sodelovanju med raziskovalnimi organizacijami in organi za priseljevanje v državah članicah. Raziskovalne organizacije bi tako imele glavno vlogo pri postopku sprejema, kar naj bi olajšalo in pospešilo vstop in prebivanje raziskovalcev iz tretjih držav v Uniji, hkrati pa bi države članice ohranilej pristojnosti v zvezi s politiko priseljevanja. Za raziskovalne organizacije, ki jih države članice vnaprej odobrijo, je nujno, da lahko z državljani tretjih držav sklenejo sporazum o gostovanju za namene izvajanja raziskovalnega projekta. Države članice bi morale na podlagi sporazuma o gostovanju izdati dovoljenje, če so izpolnjeni pogoji za vstop in prebivanje.

(10) Prizadevanja, da bi dosegli cilj investiranja 3 % BDP v raziskovanje, zadevajo predvsem zasebni sektor, ki mora v ta namen v naslednjih letih zaposliti večje število raziskovalcev, zato bi morale raziskovalne organizacije, ki jih je mogoče odobriti v skladu s to direktivo, pripadati tako javnemu kot zasebnemu sektorju.

(11) Da bi Unija postala privlačnejša za raziskovalce in študente , ki so državljani tretjih držav, bi bilo treba skupaj z njimi sprejeti njihove družinske člane, kakor so opredeljeni v Direktivi Sveta 2003/86/ES (7) Morali bi imeti koristi od določb o mobilnosti znotraj Unije in tudi dostop do trga dela.

(12) Kadar je to primerno, bi bilo treba države članice spodbujati, da obravnavajo kandidate za doktorski študij kot raziskovalce.

(13) Izvajanje določb te direktive ne sme spodbujati bega možganov iz nastajajočih držav in držav v razvoju. Ukrepe za pomoč raziskovalcem pri ponovni integraciji v njihovih državah izvora bi bilo treba sprejemati v sodelovanju z državami izvora, da bi tako oblikovali celovito migracijsko politiko.

(14) Za promoviranje celotne Evrope kot svetovnega centra odličnosti za študij in usposabljanje bi bilo treba izboljšati , poenostaviti in olajšati pogoje za vstop in prebivanje tistih, ki želijo priti v Unijo za te namene. To je v skladu s cilji programa za posodobitev evropskih visokošolskih sistemov (8), zlasti v okviru internacionalizacije evropskega visokošolskega izobraževanja. Del tega je usklajevanje zadevnih nacionalnih zakonodaj držav članic , tako da bi dosegli ugodnejša pravila za državljane tretjih držav . [Sprememba 6]

(15) Razširitev in poglobitev bolonjskega procesa, ki se je začel z bolonjsko deklaracijo (9), sta povzročili postopno zbliževanje sistemov visokošolskega izobraževanja ne samo v sodelujočih državah članicah, ampak tudi v drugih državah. Nacionalni organi so spodbudili mobilnost študentov in akademskega osebja, visokošolski zavodi pa so jo vključili v svoje učne načrte. To morajo odražati primernejše določbe o mobilnosti študentov znotraj Unije. Oblikovanje privlačnega in konkurenčnega evropskega visokošolskega izobraževanja je eden od ciljev bolonjske deklaracije. Bolonjski proces je privedel do vzpostavitve evropskega visokošolskega prostora. Zaradi posodobitve evropskega sektorja visokošolskega izobraževanja se je več študentov, ki so državljani tretjih držav, začelo odločati za študij v Evropi. Zaradi sodelovanja številnih tretjih držav v bolonjskem procesu ter v programih Unije za mobilnost študentov je bistveno, da se uvedejo harmonizirana in poenostavljena pravila o mobilnosti za državljane teh držav. [Sprememba 7]

(16) Trajanje in druge pogoje pripravljalnih tečajev za študente, ki jih pokriva ta direktiva bi morale določiti države članice v skladu s svojimi nacionalnimi zakonodajami.

(17) Dokazilo, da je bil študent sprejet v visokošolski zavod, je lahko med drugim tudi v obliki pisma ali potrdila, ki potrjuje njegov vpis.

(18) Pri oceni razpoložljivosti zadostnih sredstev bi bilo treba upoštevati tudi štipendije.

(19) Čeprav so imele države članice diskrecijsko pravico glede uporabe Direktive 2004/114/ES za učence, prostovoljce in neplačane pripravnike, pa bi morale zdaj te skupine oseb spadati na področje uporabe te direktive, da se olajšata njihov vstop in prebivanje ter zagotovi spoštovanje njihovih pravic. Ta direktiva bi morala veljati tudi za varuške au pair in plačane pripravnike, da se zagotovita spoštovanje njihovih zakonitih pravic in njihova varnost.

(20) Plačani pripravniki, ki pridejo na delo v Unijo v okviru premestitve znotraj podjetja, ne bi smeli biti zajeti v tej direktivi, saj spadajo na področje uporabe [Direktive 2013/XX/EU o premestitvah znotraj podjetja].

(21) Ker trenutno na ravni Unije ni pravnega okvira, ki bi zagotavljal pravično obravnavo varušk au pair z državljanstvom tretjih držav, bi bilo treba uvesti določbe za obravnavanje njihovih posebnih potreb kot posebej ranljive skupine oseb. Ta direktiva bi morala določiti pogoje, ki bi jih morali izpolnjevati varuška au pair in družina gostiteljica, zlasti glede pogodbe, ki bi morala vsebovati elemente, kot je prejemanje žepnine (10).

(22) Ko so izpolnjeni vsi splošni in posebni pogoji za sprejem, bi morale države članice v določenih rokih izdati dovoljenje, tj. vizum za dolgoročno bivanje in/ali dovoljenje za prebivanje , česar ne bi smeli ovirati ali onemogočati z dodatnimi zahtevami . Če država članica izda dovoljenje za prebivanje samo za svoje ozemlje in so izpolnjeni vsi pogoji iz te direktive, ki se nanašajo na sprejem, bi morala država članica zadevnemu državljanu tretje države zagotoviti potrebne vizume. [Sprememba 8]

(23) V dovoljenjih bi morali biti navedeni status zadevnega državljana tretje države in ustrezni programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti. Države članice lahko navedejo dodatne informacije v papirni ali elektronski obliki, če to ne pomeni dodatnih pogojev.

(24) Različna obdobja veljavnosti dovoljenj v skladu s to direktivo bi morala odražati posebno naravo bivanja posamezne skupine oseb.

(25) Države članice lahko prosilcem za obravnavo vlog za izdajo dovoljenja zaračunajo pristojbino bi morale razmisliti o opustitvi pristojbine za vstop in prebivanje za državljane tretjih držav za namene te direktive . Če države članice od državljanov tretjih držav zahtevajo plačilo pristojbine, bi morale biti te sorazmerne z namenom bivanja in ne bi smele ovirati uresničevanja ciljev te direktive . [Sprememba 9]

(26) Pravice, podeljene državljanom tretjih držav v skladu s to direktivo, ne bi smele biti odvisne od tega, ali je dovoljenje izdano v obliki vizuma za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje.

(27) Izraz sprejem pokriva vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v državi članici za namene, določene v tej direktivi.

(28) Za namene te direktive se sprejem lahko zavrne na podlagi ustrezno utemeljenih razlogov. Sprejem je lahko zavrnjen predvsem, če država članica na osnovi ugotovljenih dejstev v posameznem primeru meni, da zadevni državljan tretje države predstavlja potencialno nevarnost za javni red ali javno varnost ali javno zdravje. [Sprememba 10]

(29) Če obstaja dvom glede utemeljitve vloge za sprejem, lahko države članice zahtevajo vse potrebne dokaze za ugotovitev verodostojnosti, zlasti na osnovi nameravanega študija ali usposabljanja prosilca, da se tako preprečita zloraba in napačna uporaba postopkov, določenih s to direktivo.

(30) Nacionalni organi bi morali obvestiti državljana tretje države, ki zaprosi za sprejem v državi članici v okviru te direktive, o odločitvi o njegovi vlogi. To bi morali storiti pisno takoj, ko je to mogoče, in najpozneje v 60 dneh od datuma vložitve vloge, v primeru raziskovalcev in študentov, zajetih v programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, pa najpozneje v 30 dneh od datuma vložitve vloge. Države članice bi morale prosilca čim prej obvestiti, če bi bile za obravnavo njegove prošnje potrebne nadaljnje informacije. V primeru, da je na podlagi nacionalnega prava možna upravna pritožba zoper negativno odločitev, bi morali nacionalni organi prosilcu sporočiti svojo odločitev v 30 dneh od datuma vložitve pritožbe . [Sprememba 11]

(31) Mobilnost nacionalnih raziskovalcev, študentov in plačanih pripravnikov, ki so državljani tretjih držav, znotraj Unije bi bilo treba olajšati. Za raziskovalce bi bilo treba s to direktivo izboljšati pravila v zvezi z obdobjem, v katerem bi moralo dovoljenje, ki ga je izdala prva država članica, omogočati bivanje v drugi državi članici brez sklenitve novega sporazuma o gostovanju. Izboljšati bi bilo treba položaj študentov in nove skupine plačanih pripravnikov, tako da se jim dovoli bivanje v drugi državi članici za obdobja od tri do šest mesecev, če izpolnjujejo splošne pogoje iz te direktive. Za pripravnike, ki so državljani tretjih držav in pridejo v Unijo v okviru premestitev znotraj podjetja, bi bilo treba glede na naravo njihove premestitve uporabiti posebne določbe za mobilnost znotraj Unije v skladu z [Direktivo 2013/xx/EU o premestitvah znotraj podjetja].

(32) Pravila Unije o priseljevanju in programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, bi se morala bolje dopolnjevati. Raziskovalci , študenti, prostovoljci in študenti pripravniki , ki so državljani tretjih držav in jih zajemajo takšni programi Unije, bi morali imeti pravico, da se preselijo v predvidene druge države članice na podlagi dovoljenja, ki ga izda prva država članica, če je pred vstopom v Unijo znan celoten seznam teh držav članic. Takšno dovoljenje bi jim moralo omogočiti mobilnost, ne da bi jim bilo treba predložiti kakršne koli dodatne informacije ali vložiti dodatne vloge. Države članice se spodbujajo, naj olajšajo mobilnost prostovoljcev, ki so državljani tretjih držav, znotraj Unije, če programi prostovoljstva zajemajo več kot eno državo članico. [Sprememba 12]

(33) Da bi študenti, državljani tretjih držav, lažje krili delež svojih stroškov študija, bi morali imeti več možnosti dostopa poln dostop na trg delovne sile v skladu s pogoji te direktive, kar pomeni pravico do dela najmanj 20 ur na teden Načelo dostopa študentov na trg delovne sile bi se moralo uporabljati kot splošno pravilo. V izrednih pogojih pa bi morale imeti države članice možnost upoštevati razmere na svojih nacionalnih trgih delovne sile, čeprav ne sme obstajati tveganje, da se pravica do dela v celoti ukine. [Sprememba 13]

(34) Države članice bi morale kot del prizadevanj za dobro usposobljeno delovno silo v prihodnosti dovoliti študentom ter za spoštovanje in vrednotenje dela in splošnega prispevka študentov , ki diplomirajo v Uniji, tem študentom dovoliti, da ostanejo na njihovem ozemlju z namenom iskanja dela ali ustanovitve podjetja, v obdobju za obdobje 12 mesecev po izteku veljavnosti prvotnega dovoljenja. To bi morale dovoliti tudi raziskovalcem po zaključku njihovega raziskovalnega projekta, kot je določen v sporazumu o gostovanju, kar pa ne bi smelo pomeniti samodejne pridobitve pravice dostopa do trga dela ali ustanovitve podjetja. Od njih se lahko zahteva, da predložijo dokazilo v skladu s členom 24. [Sprememba 14]

(35) Določbe te direktive ne posegajo v pristojnost držav članic, da urejajo število državljanov tretjih držav, ki se sprejmejo za namene dela.

(36) Da bi Unija postala privlačnejša za raziskovalce, študente, učence, pripravnike, prostovoljce in varuške au pair, ki so državljani tretjih držav, je pomembno, da se zagotovi njihova pravična obravnava v skladu s členom 79 Pogodbe. Te skupine oseb imajo pravico do enake obravnave kot državljani države članice gostiteljice v skladu z Direktivo 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta (11). Poleg pravic v okviru Direktive 2011/98/EU bi bilo treba za raziskovalce, ki so državljani tretjih držav, ohraniti ugodnejše pravice do enake obravnave, kot so je deležni državljani države članice gostiteljice na področjih socialne varnosti, kakor so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (12). Trenutno navedena direktiva državam članicam omogoča omejevanje enake obravnave na področjih socialne varnosti, vključno z družinskimi prejemki, in ta možnost omejevanja bi lahko vplivala na raziskovalce. Poleg tega bi morali biti študenti, učenci, prostovoljci, neplačani pripravniki in varuške au pair upravičeni do enake obravnave kot državljani države članice gostiteljice, kar zadeva dostop do blaga in storitev ter zagotavljanje blaga in storitev, dostopnih javnosti, ne glede na to, ali jim pravo Unije ali nacionalno pravo države članice gostiteljice omogoča dostop do trga dela. [Sprememba 15]

(37) Ta direktiva v nobenem primeru ne bi smela vplivati na uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1030/2002 (13).

(38) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so bila sprejeta z Listino Evropske unije o temeljnih človekovih pravicah, kakor je navedena v členu 6 Pogodbe o Eropski uniji.

(39) Države članice bi morale uveljaviti določbe te direktive brez diskriminacije na podlagi spola, rase, barve kože, etničnega ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

(40) V skladu s skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih z dne 28. septembra 2011 so se države članice zavezale, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile enega ali več dokumentov, v katerih se pojasni razmerje med elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih pravnih aktov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičeno.

(41) Ker cilja te direktive, in sicer pogojev za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, neplačanega ali plačanega usposabljanja, prostovoljnega dela ali dela varušk au pair, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega ali učinkov direktive lažje doseže na ravni Unije, Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja.

(42) Vsaka država članica bi morala zagotoviti, da je splošni javnosti predvsem na svetovnem spletu dostopnih kar največ redno posodobljenih informacij o raziskovalnih organizacijah, odobrenih v skladu s to direktivo, s katerimi bi lahko raziskovalci sklenili sporazum o gostovanju, ter o pogojih in postopkih za vstop in prebivanje na njenem ozemlju za namene raziskovanja, kakor so sprejeti v skladu s to direktivo, ter informacij o zavodih, opredeljenih s to direktivo, o študijskih programih, katere lahko vpišejo državljani tretjih držav, ter o pogojih in postopkih za vstop in prebivanje na njenem ozemlju za te namene.

(42a) Vsaka država članica mora državljane tretjih držav obvestiti o pravilih, ki se uporabljajo za njihovo zadevo, s čimer se jim zagotovita preglednost in pravna varnost ter se jih spodbudi, da pridejo v Unijo. Vse informacije, ki so pomembne za postopek, vključno s splošno dokumentacijo o študiju, programih izmenjave ali znanstvenih programih, pa tudi specifične informacije o pravicah in obveznostih prosilca, bi bilo torej treba zagotoviti tako, da bi bile državljanom tretjih držav zlahka dostopne in razumljive. [Sprememba 16]

(43) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske v zvezi s področjem svobode, varnosti in pravice, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 omenjenega protokola ti državi članici ne sodelujeta pri sprejemanju te direktive, ki zanju ni zavezujoča niti se v razmerju do njiju ne uporablja.

(44) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, priloženega k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejemanju te direktive, ki zanjo ni zavezujoča niti se v razmerju do nje ne uporablja.

(45) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi s predhodnima direktivama. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz predhodnih direktiv.

(46) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos direktiv v nacionalno pravo in začetka njune uporabe, določenih v delu B Priloge I –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Področje urejanja

Namen te direktive je določiti:

(a) pogoje za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic za obdobje, ki je daljše od 90 dni, za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega in neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela in dela varušk au pair;

(b) pogoje za vstop in prebivanje študentov in plačanih pripravnikov, ki so državljani tretjih držav, v obdobju, daljšem od 90 dni, v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive;

(c) pogoje za vstop in prebivanje raziskovalcev, ki so državljani tretjih držav, v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za državljane tretjih držav, ki zaprosijo za sprejem na ozemlje države članice zaradi raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega ali neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela ali dela varušk au pair.

2. Ta direktiva se ne uporablja za državljane tretjih držav:

(a) ki prebivajo v državi članici kot prosilci za azil ali na podlagi subsidiarne oblike zaščite ali programov začasne zaščite;

(b) katerih izgon je bil začasno preklican zaradi dejanskih ali pravnih razlogov;

(c) ki so družinski člani državljanov Unije, ki so uveljavili svojo pravico do prostega gibanja v Uniji;

(d) ki imajo v državi članici status rezidenta za daljši čas v skladu z Direktivo Sveta 2003/109/ES (14) in uveljavljajo svojo pravico do bivanja v drugi državi članici za namene študija ali poklicnega usposabljanja;

(e) ki so po nacionalni zakonodaji zadevne države članice samozaposlene osebe;

(f) ki imajo skupaj s svojimi družinski člani in ne glede na svoje državljanstvo v skladu s sporazumi bodisi med Unijo in državami članicami bodisi med Unijo in tretjimi državami pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije;

(g) pripravnike, ki pridejo v Unijo v okviru premestitve znotraj podjetja, v skladu z [Direktivo 2013/xx/EU o premestitvah znotraj podjetja].

Člen 3

Opredelitve pojmov

Za namene te direktive:

(a) „državljan tretje države“ pomeni osebo, ki ni državljan Evropske unije v smislu člena 20(1) Pogodbe;

(b) „raziskovalec“ pomeni državljana tretje države z ustreznimi visokošolskimi kvalifikacijami, ki omogočajo vpis v programe doktorskih študijev, ki ga raziskovalna organizacija izbere za izvajanje raziskovalnega projekta, za katerega se navadno zahtevajo zgoraj omenjene kvalifikacije;

(c) „študent“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet v visokošolski zavod in ki je sprejet na ozemlje države članice, da lahko opravlja svoj osnovni namen, ki je redni študij v visokošolskem izobraževalnem programu, ki ga priznava država članica, vključno z diplomami, spričevali ali doktorati, pridobljenimi v visokošolskem zavodu, to pa lahko vključuje pripravljalni tečaj pred omenjenim izobraževanjem v skladu z nacionalno zakonodajo;

(d) „učenec“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za namen obiskovanja srednješolskega izobraževalnega programa v okviru programa izmenjav, ki ga izvaja pooblaščena organizacija države članice v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso;

(e) „neplačan pripravnik“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za obdobje usposabljanja brez plačila v skladu z nacionalno zakonodajo zadevne države članice;

(f) „plačan pripravnik“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za obdobje usposabljanja, za kar prejme plačilo v skladu z nacionalno zakonodajo zadevne države članice;

(g) „prostovoljec“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice, da bi sodeloval v priznanem programu prostovoljnega dela;

(ga) „ponudnik prostovoljnega dela“ pomeni organizacijo, odgovorno za program prostovoljnega dela, v katerega je napoten državljan tretje države. Te organizacije in skupine so neodvisne in samoupravne, tako kot drugi neprofitni subjekti, na primer javni organi. Delujejo na javnem področju in vsaj deloma za javno dobro (15) . [Sprememba 17]

(h) „program prostovoljnega dela“ pomeni program dejavnosti praktične solidarnosti, ki je osnovan na programu, ki ga prizna država članica ali Unija in neprofitno uresničuje cilje splošnega interesa; [Sprememba 18]

(i) „varuška au pair“ pomeni državljana tretje države, ki ga začasno sprejme družina na ozemlju države članice v zameno za lažja gospodinjska dela in skrb za otroke, da bi izboljšal svoje jezikovne sposobnosti in poznavanje države gostiteljice v zameno za lažja gospodinjska dela in skrb za otroke ; [Sprememba, ki ne zadeva vseh jezikov]

(j) „raziskovanje“ pomeni sistematično ustvarjalno delo, katerega namen je povečati zalogo znanja, vključno z znanjem o ljudeh, kulturi in družbi, ter izkoriščanje tega znanja pri iskanju novih možnosti uporabe;

(k) „raziskovalna organizacija“ pomeni vsako javno ali zasebno organizacijo, ki izvaja raziskave in jo je za namene te direktive odobrila država članica v skladu s svojo zakonodajo ali upravno prakso;

(l) „izobraževalni zavod“ pomeni javni ali zasebni zavod, ki ga priznava država članica in/ali katerega izobraževalni programi se na podlagi preglednih meril priznajo v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso za namene, določene v tej direktivi;

(la) „subjekt gostitelj“ pomeni izobraževalni zavod, raziskovalno organizacijo, podjetje, poklicni izobraževalni zavod, organizacijo, ki izvaja programe izmenjav učencev, ali organizacijo, odgovorno za program prostovoljnega dela, kamor je državljan tretje države napoten, ne glede na pravno obliko tega zavoda ali organizacije, ki ima v skladu z nacionalnim pravom sedež na ozemlju države članice; [Sprememba 20]

(lb) „družina gostiteljica“ pomeni družino, ki varuško au pair na podlagi sporazuma, sklenjenega med družino gostiteljico in varuško au pair, začasno sprejme na ozemlju države članice in jo vključi v vsakodnevno družinsko življenje; [Sprememba 21]

(m) „plačilo“ pomeni nagrado v vseh oblikah, ki se prejme v zameno za opravljeno storitev in je po nacionalni zakonodaji ali ustaljeni praksi sestavni del delovnega razmerja;

(n) „zaposlitev“ pomeni izvajanje dejavnosti, ki zajemajo opravljanje kakršne koli oblike dela, urejene z nacionalnim pravom , veljavno kolektivno pogodbo ali ustaljeno prakso, za delodajalca, po njegovih navodilih in pod njegovim nadzorom; [Sprememba 22]

(na) „delodajalec“ pomeni vsako fizično osebo ali pravni subjekt, za katerega ali po navodilih in/ali pod nadzorom katerega se zaposlitev izvaja; [Sprememba 23]

(nb) „družinski člani“ pomeni državljane tretjih držav, kakor so opredeljeni v členu 4 Direktive 2003/86/ES; [Sprememba 24]

(o) „prva država članica“ pomeni državo članico, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive;

(p) „druga država članica“ pomeni vsako državo članico, ki ni prva država članica;

(q) „programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti“ pomenijo programe, ki jih financira Unija in spodbujajo priseljevanje državljanov tretjih držav v Unijo;

(r) „dovoljenje“ pomeni dovoljenje za prebivanje, ki ga izdajo organi države članice in na podlagi katerega lahko državljan tretje države zakonito biva na njenem ozemlju v skladu s členom 1(2)(a) Uredbe (ES) št. 1030/2002, ali vizum za dolgoročno bivanje;

(s) „vizum za dolgoročno bivanje“ pomeni dovoljenje, ki ga izda država članica v skladu s členom 18 Schengenske konvencije ali se izda v skladu z nacionalno zakonodajo držav članic, ki ne izvajajo v celoti schengenskega pravnega reda.

Člen 4

Ugodnejše določbe

1. Ta direktiva ne posega v ugodnejše določbe:

(a) dvostranskih ali večstranskih sporazumov, sklenjenih med Unijo ali Unijo in njenimi državami članicami ter eno ali več tretjimi državami; ali

(b) dvostranskih ali večstranskih sporazumov, sklenjenih med eno ali več držav članic in eno ali več tretjimi državami.

2. Ta direktiva ne posega v pravico države članice, da sprejme ali ohrani določbe, ki so ugodnejše za osebe, za katere se uporabljajo, kar zadeva člene 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33 in 29 34 , in sicer zlasti v okviru partnerstev za mobilnost. [Sprememba 25]

POGLAVJE II

SPREJEM

Člen 5

Načelo

1. Sprejem državljanov tretjih držav v skladu s to direktivo je pogojen s preverjanjem pisnih dokazil o izpolnjevanju splošnih pogojev iz člena 6 in posebnih pogojev iz enega od členov 7 do 14, ki se uporablja za ustrezno kategorijo.

2. Ko so izpolnjeni vsi splošni in posebni pogoji za sprejem, so prosilci upravičeni do vizuma za dolgoročno bivanje in/ali dovoljenja za prebivanje. Če država članica izdaja dovoljenja za prebivanje samo na svojem ozemlju in ne drugod in če so izpolnjeni vsi pogoji za sprejem iz te direktive, zadevna država članica državljanu tretje države izda potrebni vizum.

Člen 6

Splošni pogoji

Državljan tretje države, ki zaprosi za vstop za namene, navedene v tej direktivi:

(a) predložiti veljavno potno listino v skladu z nacionalno zakonodajo. Države članice lahko zahtevajo, da veljavnost potne listine pokriva najmanj obdobje načrtovanega bivanja;

(b) za načrtovano bivanje predložiti dovoljenje staršev ali enakovreden dokument, če je po nacionalni zakonodaji države članice gostiteljice prosilec mladoleten;

(c) imeti zdravstveno zavarovanje za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice;

(d) veljati za nenevarnega ni nevaren za javni red, javno varnost ali javno zdravje; [Sprememba 26]

(e) predložiti dokazilo, če to zahteva država članica, da je prosilec poravnal pristojbino za obravnavo vloge po členu 31;

(f) na zahtevo države članice predložiti dokazilo o zadostnih sredstvih za kritje svojih življenjskih stroškov med bivanjem, stroškov usposabljanja in povratka, kar ne vpliva na preučitev vsakega posameznega primera. Predložitev dokazila ni potrebna, če lahko državljan tretje države dokaže, da prejema štipendijo, da je pridobil garantno izjavo od družine gostiteljice ali trdno ponudbo za delo, ali če organizacija, ki izvaja program izmenjave učencev ali program prostovoljnega dela, prevzame odgovornost za bivanje učenca ali prostovoljca za ves čas njegovega bivanja v zadevni državi članici. [Sprememba 27]

Člen 7

Posebni pogoji za raziskovalce

1. Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene raziskovanja, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) predloži sporazum o gostovanju, sklenjen z raziskovalno organizacijo v skladu s členom 9(1) in 9(2);

(b) če je to primerno, predloži izjavo o prevzemu finančne odgovornosti, ki jo je v skladu s členom 9(3) izdala raziskovalna organizacija.

2. Države članice lahko preverijo pogoje, na katerih temelji in pod katerimi je bil sklenjen sporazum o gostovanju.

3. Če se s preverjanji iz odstavkov 1 in 2 ugotovi, da so pogoji izpolnjeni, se raziskovalec sprejme na ozemlje države članice za izvajanje sporazuma o gostovanju.

4. Vloge državljanov tretjih držav, ki želijo raziskovati v Uniji, se obravnavajo in preučijo, ko zadevni državljan tretje države prebiva zunaj ozemlja države članice, v katero želi biti sprejet.

5. Države članice lahko v skladu s svojo nacionalno zakonodajo predloženo vlogo sprejmejo preučijo tudi, če je zadevni državljan tretje države že na njihovem ozemlju. [Sprememba 28]

6. Države članice določijo, ali mora vlogo za izdajo dovoljenja vložiti zadevni raziskovalec ali zadevna raziskovalna organizacija.

Člen 8

Odobritev raziskovalnih organizacij

1. Vsako raziskovalno organizacijo, ki želi gostiti raziskovalca v skladu s postopkom za sprejem, določenim v tej direktivi, v ta namen najprej odobri zadevna država članica.

2. Odobritev raziskovalnih organizacij mora biti skladna s postopki, določenimi v nacionalni zakonodaji ali upravni praksi držav članic. Tako javne kot zasebne organizacije podajo vloge za odobritev v skladu s temi postopki ter jih ustrezno utemeljijo z njihovimi statutarnimi nalogami ali poslovnimi nameni, kakor je primerno, ter z dokazili, da izvajajo raziskave.

Odobritev se raziskovalnim organizacijam dodeli za obdobje najmanj petih let. Izjemoma lahko države članice dodelijo odobritev za krajše obdobje.

3. ržave članice lahko v skladu z nacionalno zakonodajo od raziskovalne organizacije zahtevajo pisno zavezo, da je v primerih, ko raziskovalec nezakonito ostane na ozemlju zadevne države članice, ta organizacija dolžna poravnati stroške v zvezi z bivanjem in povratkom raziskovalca, ki so se krili iz javnih sredstev. Finančne obveznosti raziskovalne organizacije prenehajo veljati najkasneje 6 mesecev po prenehanju veljavnosti sporazuma o gostovanju.

4. Države članice lahko določijo, da odobrene organizacije v roku dveh mesecev od datuma prenehanja veljavnosti sporazuma o gostovanju pristojnim organom, ki jih v ta namen imenujejo države članice, predložijo potrdilo, da je bilo delo v zvezi z vsemi raziskovalnimi projekti, za katere je bil podpisan sporazum o gostovanju v skladu s členom 9 opravljeno.

5. Pristojni organi v vsaki državi članici objavljajo in obnavljajo sezname raziskovalnih organizacij, odobrenih za namene te direktive, ko se ti seznami spremenijo.

6. Država članica lahko, poleg drugih ukrepov, raziskovalni organizaciji zavrne podaljšanje ali odvzame odobritev, če ta ne izpolnjuje več pogojev iz odstavkov 2, 3 in 4, če je bila odobritev pridobljena na nepošten način ali če je raziskovalna organizacija z državljanom tretje države sklenila sporazum o gostovanju na nepošten ali malomaren način. Če je bila odobritev zavrnjena ali odvzeta, se lahko zadevni organizaciji prepove vložitev vloge za ponovno odobritev za obdobje največ petih let od datuma izdaje odločitve o odvzemu ali zavrnitvi podaljšanja.

7. Države članice lahko v svoji nacionalni zakonodaji določijo, kakšne bodo posledice odvzema odobritve ali zavrnitve podaljšanja odobritve obstoječih sporazumov o gostovanju, sklenjenih v skladu s členom 9, kot tudi za dovoljenja za prebivanje zadevnih raziskovalcev.

Člen 9

Sporazum o gostovanju

1. Raziskovalna organizacija, ki želi gostiti raziskovalca, z njim sklene sporazum o gostovanju, če so izpolnjeni pogoji iz členov 6 in 7.

Sporazum o gostovanju vsebuje vsaj naslednje elemente:

(a) naslov in namen raziskovalnega projekta;

(b) zavezo raziskovalca, da bo dokončal raziskovalni projekt;

(c) izjavo organizacije o zavezi, da bo gostila raziskovalca, da bo lahko dokončal raziskovalni projekt;

(d) datum začetka in konca raziskovalnega projekta;

(e) informacije o pravnem razmerju med raziskovalno organizacijo in raziskovalcem;

(f) informacije o delovnih pogojih raziskovalca.

2. Raziskovalne organizacije lahko sklenejo sporazume o gostovanju le, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) raziskovalni projekt so potrdili ustrezni organi v organizaciji, potem ko so preučili: (i) namen in trajanje raziskave ter razpoložljivost potrebnih finančnih sredstev za njeno izvedbo; (ii) raziskovalčeve kvalifikacije glede na cilje raziskave, kakor jih dokazuje overjena kopija potrdila o kvalifikacijah v skladu s členom 2(b).

3. Po sklenitvi sporazuma o gostovanju se lahko od raziskovalne organizacije v skladu z nacionalno zakonodajo zahteva, da raziskovalcu predloži individualno izjavo o prevzemu finančne odgovornosti za stroške v smislu člena 8(3).

4. Sporazum o gostovanju samodejno preneha veljati, če se raziskovalec ne sprejme ali če se prekine pravno razmerje med raziskovalcem in raziskovalno organizacijo.

5. Raziskovalne organizacije nemudoma obvestijo organ, ki ga v ta namen imenujejo države članice, o vseh okoliščinah, ki bi lahko ovirale izvajanje sporazuma o gostovanju.

Člen 10

Posebni pogoji za študente

1. Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene študija, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) predloži dokazilo, da je s strani visokošolskega zavoda sprejet na študij v okviru izobraževalnega programa;

(b) predloži dokazila, če to zahteva država članica, da je študent poravnal pristojbine, ki jih zaračunava zavod;

(c) predloži dokazila, če to zahteva država članica, o zadostnem znanju jezika izobraževalnega programa, ki ga je študent vpisal.

2. Za študente, ki so zaradi vpisa v visokošolski zavod samodejno upravičeni do zdravstvenega zavarovanja za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice, se šteje, da izpolnjujejo pogoj iz člena 6(1)(c).

Člen 11

Posebni pogoji za učence

1. Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem v okviru programa izmenjave učencev, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) star je najmanj toliko ali največ toliko, kot določa zadevna država članica;

(b) predloži dokazila o sprejemu v srednješolski izobraževalni zavod;

(c) predloži dokazila o sodelovanju v priznanem programu izmenjave učencev, ki ga izvaja priznana organizacija v državi članici v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso;

(d) predloži dokazila o tem, da organizacija programa izmenjave učencev za njega prevzame odgovornost za ves čas njegovega bivanja na ozemlju zadevne države članice zlasti glede življenjskih stroškov med bivanjem, izobraževanja, zdravstvenega varstva in povratka;

(e) ves čas bivanja je nastanjen pri družini, ki izpolnjuje pogoje, katere določi zadevna država članica, in je izbrana na podlagi pravil programa izmenjave učencev, v katerem učenec sodeluje.

2. Države članice lahko omejijo sprejem učencev, ki sodelujejo v programu izmenjave na državljane tistih tretjih držav, ki nudijo isto možnost njihovim državljanom. [Sprememba 29]

Člen 12

Posebni pogoji za neplačane in plačane pripravnike [Sprememba 30]

1. Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem kot neplačan ali plačan pripravnik, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) podpisal je pogodbo predloži dokazilo o podpisani pogodbi o usposabljanju ali zaposlitvi , ki jo po potrebi potrdi ustrezni organ zadevne države članice v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso, za praktično usposabljanje v javnem ali zasebnem podjetju ali v poklicnem izobraževalnem zavodu, ki jih priznava država članica v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso; [Sprememba 31]

(b) dokaže, če to zahteva država članica, da ima predhodno ustrezno izobrazbo, kvalifikacije ali poklicne izkušnje, da bi imel koristi od delovne izkušnje; [Sprememba 32]

(c) če država članica to zahteva, se mora jezikovno usposabljati, da pridobi potrebno znanje za namene praktičnega usposabljanja.

V pogodbi iz točke (a) je opisan program usposabljanja, določeni so trajanje programa, pogoji, pod katerimi se nadzoruje pripravnik pri izvajanju tega programa, njegove delovne ure, pravno razmerje s subjektom gostiteljem in če je pripravnik plačan, njegovo plačilo.

2. Države članice lahko od subjekta gostitelja zahtevajo izjavo, da državljan tretje države ne zaseda delovnega mesta.

Člen 13

Posebni pogoji za prostovoljce

Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem v okviru programa prostovoljnega dela, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) predloži pogodbo, sklenjeno z organizacijo v zadevni državi članici, ki je odgovorna za program /projekt prostovoljnega dela, v katerem sodeluje, v kateri so navedeni naslov in cilje projekta prostovoljnega dela, datum začetka in konca projekta, opis nalog, pogoje nadzora izvedbe teh nalog, delovne ure, razpoložljiva sredstva za kritje potnih stroškov, življenjskih stroškov med bivanjem in stroškov nastanitve ter žepnino v obdobju njegovega bivanja in, če je to primerno, usposabljanje, ki ga bo opravil za potrebe prostovoljnega dela; [Sprememba 33]

(b) predloži dokazila, da je organizacija, odgovorna za program prostovoljnega dela, v katerem sodeluje, pridobila polico obveznega zavarovanja;

(c) in, če država članica to posebej zahteva, je poučen o osnovah jezika, zgodovine ter političnih in družbenih struktur države članice.

Člen 14

Posebni pogoji za varuške au pair

Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene dela varuške au pair, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje:

(a) star je vsaj 17 in največ 30 let, izjemoma v posameznih upravičenih primerih več kot 30 let;

(b) predloži dokazila o tem, da je družina gostiteljica zanj prevzela odgovornost za ves čas njegovega prebivanja na ozemlju zadevne države članice, zlasti glede življenjskih stroškov med bivanjem, nastanitve, zdravstvenega varstva, materinstva ali tveganja nesreče; [Sprememba 34]

(c) predloži pogodbo med varuško au pair in družino gostiteljico, v kateri so opredeljene njegove pravice in obveznosti, vključno z določbami o žepnini, ki jo prejme, in ustreznim dogovorom, ki mu omogoča, o času , ko naj bi sodelovala pri vsakodnevnih družinskih opravilih, pri čemer se navede največje število ur na dan, ki se lahko namenijo za sodelovanje pri teh opravilih , vključno z dodelitvijo najmanj enega prostega celega dneva v tednu ter možnostjo, da se udeleži tečajev, ter sodelovanjem pri vsakodnevnih družinskih opravilih. [Sprememba 35]

POGLAVJE III

DOVOLJENJA IN TRAJANJE PREBIVANJA

Člen 15

Dovoljenja

Na vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje je naveden naziv „raziskovalec“, „študent“, „prostovoljec“, „učenec“, „plačan pripravnik“, „neplačan pripravnik“ ali „varuška au pair“. Pri raziskovalcih in študentih, ki so državljani tretjih držav in prihajajo v Unijo v okviru posebnega programa Unije, ki vključuje ukrepe za spodbujanje mobilnosti, je v dovoljenju naveden poseben program.

Po uspešni izdaji dovoljenja in vizuma se subjekt gostitelj registrira v akreditacijskem sistemu, da se olajšajo postopki obravnavanja vlog v prihodnje. [Sprememba 36]

Člen 16

Trajanje prebivanja

1. Države članice izdajo dovoljenje za raziskovalce za obdobje najmanj enega leta in ga podaljšajo, če so pogoji iz členov 6, 7 in 9 še vedno izpolnjeni. Če se za raziskovalni projekt načrtuje, da bo trajal manj kot leto dni, se izda dovoljenje za obdobje trajanja projekta.

2. Države članice izdajo dovoljenje za študente za obdobje najmanj enega leta eno leto oziroma, če študij traja dlje kot eno leto, za celotno trajanje njihovega študija in ga po potrebi podaljšajo, če so še vedno izpolnjeni pogoji iz členov 6 in 10. Če se za obdobje študija načrtuje, da bo trajalo manj kot leto dni, se izda dovoljenje za obdobje trajanja študija. [Sprememba 37]

3. Za učence in varuške au pair države članice izdajo dovoljenje , ki zajema celotno trajanje programa izmenjave učencev ali sporazuma med družino gostiteljico in varuško au pair za največ eno leto. [Sprememba 38]

4. Obdobje veljavnosti dovoljenja pripravnikov je enako obdobju praktičnega usposabljanja ali je največ eno leto. V izrednih primerih in če nosilec še vedno izpolnjuje pogoje iz členov 6 in 12, se lahko samo enkrat in v obliki dovoljenja podaljša za obdobje, potrebno za pridobitev poklicne usposobljenosti, ki jo prizna država članica v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso.

5. Dovoljenje za prostovoljce se izda za obdobje največ enega leta. Če v izrednih razmerah zadevni izobraževalni program traja več kot eno leto, lahko potrebno dovoljenje velja za obdobje takega programa.

6. V primerih, v katerih države članice dovolijo vstop in prebivanje na podlagi vizuma za dolgoročno bivanje, se dovoljenje za prebivanje izda ob prvem podaljšanju prvotnega obdobja bivanja. Če je veljavnost vizuma za dolgoročno bivanje krajša od dovoljenega trajanja bivanja, se vizum za dolgoročno bivanje nadomesti z dovoljenjem za prebivanje brez dodatnih formalnosti pred iztekom veljavnosti vizuma.

Člen 17

Dodatne informacije

Države članice lahko navedejo dodatne informacije v zvezi z bivanjem državljana tretje države, kot je celoten seznam držav članic, v katere glede na svojo napoved namerava iti raziskovalec ali študent v skladu s členom 27(1)(a) , v papirni obliki ali shranijo te podatke v elektronski obliki, kakor je navedeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 1030/2002 in v točki 16(a) Priloge k navedeni uredbi. [Sprememba 39]

POGLAVJE IV

Razlogi za zavrnitev izdaje, odvzem ali nepodaljšanje dovoljenj

Člen 18

Razlogi za zavrnitev vloge izdaje dovoljenja

1. Države članice zavrnejo vlogo izdajo dovoljenja v naslednjih primerih:

(a) če niso izpolnjeni splošni pogoji iz člena 6 in ali ustrezni posebni pogoji iz členov 7 in 10 do 16;

(b) če je bila predložena dokumentacija pridobljena na goljufiv način oziroma je bila ponarejena ali prirejena;

(c) če je bil subjekt gostitelj ali izobraževalni zavod ustanovljen izključno z namenom olajšanja vstopa;

(d) če je bil subjekt gostitelj kaznovan v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi neprijavljenega dela in/ali nezakonitega zaposlovanja ali ne izpolnjuje pravnih obveznosti glede socialne varnosti in/ali obdavčitve, določenih v nacionalni zakonodaji, oziroma je prijavil stečaj ali je drugače plačilno nesposoben;

(e) če je bila družina gostiteljica ali, če je to relevantno, posredniška organizacija, ki sodelujejo pri namestitvi varuške au-pair, kaznovana v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi kršitve pogojev in/ali ciljev namestitve varuške au-pair in/ali nezakonitega zaposlovanja.

2. Države članice lahko zavrnejo vlogo, če se izkaže, da je subjekt gostitelj namerno ukinil delovna mesta, ki jih skuša zapolniti z novo vlogo, v zadnjih 12 mesecih pred datumom vloge izdajo dovoljenja v naslednjih primerih:

(a) če je bil subjekt gostitelj kaznovan v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi neprijavljenega dela in/ali nezakonitega zaposlovanja ali ne izpolnjuje pravnih obveznosti glede socialne varnosti in/ali obdavčitve, določenih v nacionalni zakonodaji, oziroma je prijavil stečaj ali je drugače plačilno nesposoben;

(b) če je bila družina gostiteljica ali, če je to relevantno, posredniška organizacija, ki sodeluje pri namestitvi varuške au pair, kaznovana v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi kršitve pogojev in/ali ciljev namestitve varuške au pair in/ali nezakonitega zaposlovanja;

(c) če je bil subjekt gostitelj ali izobraževalni zavod ustanovljen izključno z namenom olajšanja vstopa. [Sprememba 40]

Člen 19

Razlogi za odvzem ali nepodaljšanje dovoljenja

1. Države članice dovoljenje odvzamejo dovoljenje ali zavrnejo njegovo podaljšanje v naslednjih primerih:

(a) če imetnik dovoljenja ne izpolnjuje več splošnih pogojev iz člena 6 ali ustreznih posebnih pogojev iz členov 7, 10 do 14 ali 16;

(a b ) če so bili dovoljenja in predložena dokumentacija pridobljeni na goljufiv način oziroma so bili ponarejeni ali prirejeni;

(b) če je namen prebivanja državljana tretje države drugačen kot namen, za katerega je dobil dovoljenje;

(c) če je bil subjekt gostitelj ustanovljen izključno z namenom olajšanja vstopa;

2. Države članice lahko dovoljenje odvzamejo ali zavrnejo njegovo podaljšanje v naslednjih primerih:

(d a ) če subjekt gostitelj ne izpolnjuje pravnih obveznosti glede socialne varnosti in/ali obdavčitve, določenih v nacionalni zakonodaji, oziroma je prijavil stečaj ali je drugače plačilno nesposoben. Če se to zgodi v času trajanja študijskega programa, bi bilo treba dati študentu na voljo dovolj časa, da najde enakovreden študijski program, da bo lahko dokončal svoj študij;

(e b ) če je bila družina gostiteljica ali, če je to relevantno, posredniška organizacija, ki sodelujejo pri namestitvi varuške au-pair, kaznovana bil subjekt gostitelj kaznovan v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi kršitve pogojev neprijavljenega dela in/ali ciljev namestitve varuške au-pair in/ali nezakonitega zaposlovanja ali ne izpolnjuje pravnih obveznosti glede socialne varnosti in/ali obdavčitve, določenih v nacionalni zakonodaji, oziroma je prijavil stečaj ali je drugače plačilno nesposoben ;

(c) če je bil subjekt gostitelj ustanovljen izključno z namenom olajšanja vstopa;

(d) če je bila družina gostiteljica ali, če je to relevantno, posredniška organizacija, ki sodeluje pri namestitvi varuške au pair, kaznovana v skladu z nacionalno zakonodajo zaradi kršitve pogojev in/ali ciljev namestitve varuške au-pair in/ali nezakonitega zaposlovanja;

(e) če je namen prebivanja državljana tretje države drugačen kot namen, za katerega je dobil dovoljenje;

(f) za študente, če se ne upoštevajo roki za dostop do gospodarskih dejavnosti v skladu s členom 23 ali če zadevni študent ne doseže zadovoljivega napredka pri zadevnem študiju v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso.

(g) za študente, če ne dosežejo zadovoljivega napredka pri zadevnem študiju v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso. Država članica lahko na tej podlagi dovoljenje odvzame ali zavrne njegovo podaljšanje le z odločbo, v kateri navede posamezne razloge na podlagi ocene izobraževalnega zavoda, s katerim se je treba posvetovati o študentovem napredku, razen če zavod na prošnjo za mnenje ne odgovori v razumnem roku;

2. Države članice lahko odvzamejo dovoljenje iz

(h) zaradi razlogov javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja. Razlogi javnega reda in javne varnosti temeljijo izključno na osebnem vedenju posameznega državljana tretje države. Razlogi javnega zdravja temeljijo na objektivni analizi dejanskih tveganj in se ne bi smeli uporabljati dikriminatorno v primerjavi z državljani zadevne države članice.

2a. Če država članica na podlagi enega od razlogov iz odstavka 2(a), (b) ali (c) odvzame dovoljenje, ima državljan tretje države pravico ostati na ozemlju te države članice, če si poišče drug subjekt gostitelj ali družino gostiteljico za zaključek svojega študija ali raziskovanja oziroma za drug namen kot namen, za katerega je bilo izdano dovoljenje. [Sprememba 41]

Člen 20

Razlogi za nepodaljšanje dovoljenja

1. Države članice lahko zavrnejo podaljšanje dovoljenja v naslednjih primerih:

(a) če so bili dovoljenje in predložena dokumentacija pridobljeni na goljufiv način oziroma so bili ponarejeni ali prirejeni;

(b) če se zdi, da imetnik ne izpolnjuje več splošnih pogojev za vstop in bivanje iz člena 6 ter ustreznih posebnih pogojev iz členov 7, 9 in 10;

(c) za študente, če se ne upoštevajo roki za dostop do gospodarskih dejavnosti v skladu s členom 23 ali če študent ne doseže zadovoljivega napredka pri zadevnem študiju v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso.

2. Države članice lahko zavrnejo podaljšanje dovoljenja iz razlogov javnega reda, javne varnosti in javnega zdravja. [Sprememba 42]

POGLAVJE V

PRAVICE

Člen 21

Enaka obravnava

1. Z odstopanjem od člena členov 12(2) (a) in (b) Direktive 2011/98/EU so raziskovalci in študentje , ki so državljani tretjih držav, upravičeni do enake obravnave kot državljani države članice gostiteljice, kar zadeva izobraževanje, poklicno usposabljanje in področja socialne varnosti, vključno z družinskimi prejemki, kakor so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004. [Sprememba 43]

2. Študenti, učenci, prostovoljci, neplačani pripravniki in varuške au pair so upravičeni do enake obravnave, kar zadeva dostop do blaga in storitev ter dobavo blaga in opravljanje storitev, dostopnih javnosti, razen postopkov za pridobitev nastanitve v skladu z nacionalnim pravom, in sicer ne glede na to, ali imajo dovoljenje za delo v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom. [Sprememba 44]

2a. Državljani tretjih držav, ki so zajeti v področju uporabe te direktive in imajo dovoljenje za vstop v državo članico in bivanje na ozemlju države članice na podlagi vizuma za dolgoročno bivanje, so upravičeni do enakega obravnavanja kot državljani države članice gostiteljice, kar zadeva pravice iz odstavkov 1 in 2 tega člena. [Sprememba 45]

Člen 22

Poučevanje, ki ga izvajajo raziskovalci

Raziskovalci, ki se sprejmejo na podlagi te direktive, lahko poučujejo v skladu z nacionalno zakonodajo.. Države članice lahko določijo največje število ur ali dni poučevanja.

Člen 23

Gospodarske dejavnosti študentov

1. Ob upoštevanju predpisov in pogojev, ki veljajo za zadevne dejavnosti v državi članici gostiteljici, imajo študenti pravico, da se ob študiju zaposlijo, lahko pa so upravičeni tudi do opravljanja gospodarske dejavnosti kot samozaposlene osebe. Pri tem se lahko upoštevajo pogoji na trgu delovne sile države članice gostiteljice , vendar ne sistematično, saj bi lahko bili študenti zaradi tega izključeni iz trga dela . [Sprememba 46]

2. Po potrebi države članice študentom in/ali delodajalcem izdajo predhodno dovoljenje v skladu z nacionalno zakonodajo.

3. Vsaka država članica za tako dejavnost določi največje število dovoljenih ur na teden ali dni ali mesecev na leto, ki ne sme biti manj kot 20 ur na teden ali temu ustrezno število dni ali mesecev na leto.

4. Država članica lahko zahteva od študentov, da organu, ki ga je določila zadevna država članica, predhodno ali kako drugače sporočijo, da se ukvarjajo z gospodarsko dejavnostjo. Njihovi delodajalci so lahko tudi zavezani, da to dejavnost predhodno ali kako drugače sporočijo.

Člen 24

Iskanje dela in podjetništvo raziskovalcev in študentov

1. Po dokončanju raziskave ali študija v državi članici imajo državljani tretjih držav pravico, da ostanejo na ozemlju države članice v obdobju 12 18 mesecev zaradi iskanja dela ali ustanovitve podjetja, če so še vedno izpolnjeni pogoji, določeni v točkah (a) in (c) do (f) člena 6. V obdobju, daljšem od 3 šestih mesecev in krajšem od 6 devetih mesecev, se lahko od državljanov tretjih držav zahteva predložitev dokumentacije, da še naprej iščejo zaposlitev ali so v postopku ustanovitve podjetja. Po šestih devetih mesecih se lahko od državljanov tretjih držav zahteva tudi predložitev dokaza, da imajo dejansko možnost za zaposlitev ali ustanovitev podjetja.

2. Države članice zadevnim državljanom tretjih držav in po potrebi njihovim družinskim članom v skladu z nacionalnim pravom izdajo dovoljenje za namene iz odstavka 1 tega člena, če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (c) do (f) člena 6. [Sprememba 47]

Člen 25

Družinski člani raziskovalcev in študentov

1. Z odstopanjem od člena 3(1) in člena 8 Direktive 2003/86/ES združitev družine ni odvisna od tega, ali ima imetnik dovoljenja za bivanje za namene raziskovanja ali študija realne možnosti za pridobitev pravice do stalnega prebivanja in ali je prestal določeno minimalno obdobje prebivanja.

2. Z odstopanjem od zadnjega pododstavka člena 4(1) in člena 7(2) Direktive 2003/86/ES se lahko pogoji in merila za integracijo iz teh določb uporabljajo samo po tem, ko se zadevnim osebam odobri združitev družine.

3. Z odstopanjem od prvega pododstavka člena 5(4) Direktive 2003/86/ES se izdajo dovoljenja za družinske člane, če so izpolnjeni pogoji za združitev družine, v roku 90 dni od datuma vložitve vloge oziroma v roku 60 dni od datuma prvotne vloge za družinske člane raziskovalcev in študentov , ki so državljani tretjih držav in so zajeti v ustreznih programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti.

4. Z odstopanjem od člena 13(2) in (3) Direktive 2003/86/ES dovoljenje za družinske člane velja tako dolgo, kot velja dovoljenje raziskovalca ali študenta , če to dopušča obdobje veljavnosti njihovih potnih listin.

5. Z odstopanjem od drugega stavka člena 14(2) Direktive 2003/86/ES države članice za dostop do trga delovne sile ne določijo nikakršnega roka. [Sprememba 48]

POGLAVJE VI

MOBILNOST MED DRŽAVAMI ČLANICAMI

Člen 26

Pravica do mobilnosti med državami članicami za raziskovalce, študente , prostovoljce in plačane pripravnike

1. Državljan tretje države, ki je bil sprejet kot raziskovalec na podlagi te direktive, lahko del svoje raziskave izvede v drugi državi članici pod pogoji iz tega člena.

Če ostane raziskovalec v drugi državi članici do šest mesecev, lahko izvaja raziskovalno delo na podlagi sporazuma o gostovanju, sklenjenega v prvi državi članici, če ima za to v drugi državi članici zagotovljena zadostna sredstva in ne predstavlja nevarnosti ni nevaren za javni red, javno varnost ali javno zdravje v drugi državi članici.

Če raziskovalec ostane več kot šest mesecev, lahko država članica zahteva nov sporazum o gostovanju za izvajanje raziskovalnega dela v zadevni državi članici. Če države članice zahtevajo dovoljenje za izvajanje mobilnosti, se takšno dovoljenje izda v skladu s postopkovnimi jamstvi iz člena 30 29 . Države članice od raziskovalca ne bodo zahtevale, naj zapusti njihovo ozemlje, da bi lahko zaprosil za dovoljenje.

2. Za obdobja, daljša od treh mesecev in krajša od šest mesecev, se državljanu tretje države, ki je bil v skladu s to direktivo sprejet kot študent , prostovoljec ali plačani pripravnik, dovoli opravljanje dela študija/pripravništva /prostovoljne dejavnosti v drugi državi članici, če pred premestitvijo v navedeno državo članico pristojnemu organu druge države članice predloži naslednje:

(a) veljavno potno listino;

(b) dokaz o zdravstvenem zavarovanju za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice;

(c) dokaz, da je bil sprejet v visokošolski zavod ali subjekt gostitelj, ki ponuja usposabljanje ali prostovoljno delo ;

(d) dokazilo o zadostnih sredstvih za kritje njegovih življenjskih stroškov med bivanjem, stroškov študija in povratka.

3. Za mobilnost študentov , prostovoljcev in pripravnikov iz prve države članice v drugo državo članico organi druge države članice o svoji odločitvi obvestijo organe prve države članice. Uporabljajo se postopki sodelovanja iz člena 32.

4. Državljanu tretje države, ki je bil sprejet kot študent, se lahko dovolijo premestitve v drugo državo članico, ki presegajo šest mesecev, in sicer pod istimi pogoji, kot se uporabljajo za mobilnost za obdobje, daljše od treh mesecev in krajše od šest mesecev. Če države članice zahtevajo novo vlogo za izdajo dovoljenja za izvajanje mobilnosti za obdobje, daljše od šestih mesecev, se takšno dovoljenje izda v skladu s členom 29.

5. Države članice ne zahtevajo od študentov prostovoljcev ali pripravnikov , naj zapustijo njihovo ozemlje, da bi lahko vložili vloge za izdajo dovoljenj za mobilnost med državami članicami. [Sprememba 49]

Člen 27

Pravice raziskovalcev , prostovoljcev, neplačanih in plačanih pripravnikov ter študentov, zajetih v programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti

1. Države članice državljanom tretjih držav, ki so bili sprejeti kot raziskovalci , prostovoljci, neplačani oziroma plačani pripravniki ali študenti v skladu s to direktivo in so zajeti v programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, izdajo dovoljenje za celotno obdobje njihovega bivanja v zadevnih državah članicah:

(a) če je pred vstopom v prvo državo članico znan celoten seznam držav članic, v katere po svoji napovedi namerava iti raziskovalec , prostovoljec, neplačani oziroma plačani pripravnik ali študent;

(b) v primeru študentov, če lahko prosilec predloži dokazilo, da je bil za namene študija sprejet v zadevni visokošolski izobraževalni zavod.

(ba) v primeru prostovoljcev, če lahko prosilec predloži dokazila, da je bil sprejet v ustrezno organizacijo ali program, ki izvaja prostovoljno delo, kot je Evropska prostovoljna služba;

(bb) v primeru pripravnika, če lahko prosilec predloži dokazilo, da je bil sprejet s strani ustreznega subjekta gostitelja.

2. Dovoljenje izda prva država članica, v kateri prebiva raziskovalec , prostovoljec, neplačani oziroma plačani pripravnik ali študent.

3. Če pred vstopom v prvo državo članico ni znan celoten seznam držav članic:

(a) se za raziskovalce uporabljajo pogoji, kot so navedeni v členu 26, za bivanje v drugi državi članici za obdobje največ šestih mesecev;

(b) se za študente , neplačane ali plačane pripravnike in prostovoljce uporabljajo pogoji, kot so navedeni v členu 26, za bivanje v drugi državi članici za obdobje med tremi in šestimi meseci. [Sprememba 50]

Člen 28

Prebivanje v drugi državi članici za družinske člane

1. Če se raziskovalec preseli v drugo državo članico v skladu s členoma 26 in 27 ter si je že ustvaril družino v prvi državi članici, imajo člani njegove družine pravico, da ga spremljajo ali se mu pridružijo.

2. Najpozneje en mesec po vstopu na ozemlje druge države članice zadevni družinski član ali raziskovalec v skladu z nacionalno zakonodajo pri pristojnih organih navedene države članice vloži vlogo za izdajo dovoljenja za prebivanje družinskega člana.

Če veljavnost dovoljenja za prebivanje družinskega člana, ki ga je izdala prva država članica, med postopkom poteče ali imetniku ne omogoča več zakonitega prebivanja na ozemlju druge države članice, države članice osebi dovolijo, da ostane na njihovem ozemlju, po potrebi z izdajo začasnega nacionalnega dovoljenja za prebivanje ali enakovrednega dovoljenja, ki prosilcu omogoča, da še naprej zakonito biva na njihovem ozemlju z raziskovalcem, dokler pristojni organi druge države članice ne sprejmejo odločitve o vlogi.

3. Druga država članica lahko od zadevnega družinskega člana zahteva, da vlogi za izdajo dovoljenja za prebivanje priloži:

(a) svoje dovoljenje za prebivanje v prvi državi članici in veljavno potno listino ali overjene kopije teh dokumentov ter vizum, če se ta zahteva;

(b) dokazilo, da je v prvi državi članici prebival kot družinski član raziskovalca;

(c) dokazilo, da ima sklenjeno zdravstveno zavarovanje, ki krije vsa tveganja v drugi državi članici, ali da ima raziskovalec sklenjeno takšno zavarovanje zanj.

4. Druga država članica lahko od raziskovalca zahteva predložitev dokazil o tem, da ima imetnik:

(a) nastanitev, ki se šteje kot normalna za primerljivo družino v isti regiji in ki ustreza splošnim zdravstvenim in varnostnim merilom zadevne države članice;

(b) stalna in redna sredstva, ki zadoščajo za vzdrževanje njega in njegovih družinskih članov, ne da bi potreboval socialno pomoč zadevne države članice.

Države članice ta sredstva ocenijo glede na njihovo naravo in rednost ter lahko upoštevajo raven minimalnih nacionalnih plač in pokojnin ter število družinskih članov.

POGLAVJE VII

POSTOPEK IN PREGLEDNOST

Člen 29

Postopkovna jamstva in preglednost

1. Pristojni organi držav članic odločijo o popolni vlogi za izdajo dovoljenja in o tem čim prej ter najpozneje v 60 dneh od datuma vložitve vloge, v primeru raziskovalcev in študentov, ki so državljani tretjih držav in so zajeti v programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, pa v 30 dneh od datuma vložitve vloge, uradno pisno obvestijo prosilca v skladu s postopki obveščanja, določenimi v nacionalni zakonodaji zadevne države članice. Če je na podlagi njihovega nacionalnega prava možna pritožba pri upravnem organu, pristojni organi države članice o pritožbi odločijo najpozneje v 30 dneh od datuma vložitve pritožbe. [Sprememba 53]

2. Če so podatki v podporo vlogi pomanjkljivi, pristojni organi prosilca obvestijo, da mora predložiti dodatne podatke, in pri evidentiranju vloge navedejo razumen rok za njeno dopolnitev vloge. Rok iz odstavka 1 ne teče, dokler organi ne prejmejo dodatnih zahtevanih informacij. [Sprememba 54]

3. Sklep o zavrnitvi izdaje vloge za izdajo dovoljenja se uradno sporoči zadevnemu državljanu tretje države v skladu s postopki obveščanja po ustrezni nacionalni zakonodaji. Uradno obvestilo vsebuje pravni pouk, nacionalno sodišče ali organ, pri katerem lahko zadevna oseba vloži pritožbo, in roke ter vse pomembne praktične informacije za lažje uveljavljanje njegovih pravic . [Sprememba 55]

4. Če je vloga izdaja dovoljenja zavrnjena ali je dovoljenje, izdano na podlagi te direktive, odvzeto, ima zadevna oseba pravico do pravnega sredstva pred organi zadevne države članice. [Sprememba 56]

Člen 29a

Skrajšani postopek za izdajo dovoljenj za prebivanje ali vizumov študentom, učencem in raziskovalcem

Sporazum o uvedbi skrajšanega postopka za izdajo dovoljenj za prebivanje in vizumov na ime državljana tretje države se lahko sklene med organom države članice, ki je odgovoren za vstop in prebivanje študentov, učencev ali raziskovalcev, ki so državljani tretjih držav, in izobraževalnim zavodom ali organizacijo, ki izvaja programe študijske izmenjave in je bila odobrena za ta namen, ali raziskovalno organizacijo, ki jo je zadevna država članica odobrila v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso. [Sprememba 57]

Člen 30

Preglednost in dostop do informacij

Države članice dajo na voljo zlahka dostopne in razumljive informacije o pogojih vstopa in prebivanja za državljane tretjih držav, ki spadajo na področje uporabe te direktive, vključno z zahtevanimi najmanjšimi mesečnimi sredstvi, pravicami, vsemi pisnimi dokazili, potrebnimi za vlogo, in veljavnimi pristojbinami. Države članice dajo na voljo informacije o raziskovalnih organizacijah, odobrenih v skladu s členom 8. [Sprememba 58]

Člen 31

Pristojbine

Države članice lahko zahtevajo od prosilcev plačilo pristojbin za obravnavo obravnavanje vlog v skladu s to direktivo. Znesek takšnih Višina teh pristojbin ne ogrozi izpolnjevanja sme biti pretirana ali nesorazmerna, tako da bi ovirala izpolnjevanje ciljev Direktive. Če te pristojbine plača državljan tretje države, je ta upravičen do tega, da mu subjekt gostitelj oziroma družina gostiteljica ta znesek povrne. [Sprememba 59]

POGLAVJE VIII

KONČNE DOLOČBE

Člen 32

Kontaktne točke

1. Države članice imenujejo kontaktne točke, pristojne za prejemanje in posredovanje informacij, ki so potrebne za izvajanje členov 26 in 27.

2. Države članice zagotovijo ustrezno sodelovanje pri izmenjavi informacij iz odstavka 1.

2a. Države članice olajšajo postopek obravnavanja vlog tako, da državljanom tretjih držav omogočijo vlaganje prošenj in izvedbo postopkov s katero koli državo članico na tistem veleposlaništvu ali konzulatu države članice, ki prosilcu najbolj ustreza. [Sprememba 60]

Člen 33

Statistični podatki

Države članice Komisiji vsako leto, prvič pa najpozneje do […], v skladu z Uredbo (ES) št. 862/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (16) sporočijo statistične podatke o številu državljanov tretjih držav, ki jim je bilo izdano dovoljenje. Poleg tega in kolikor je to mogoče, Komisiji sporočijo statistične podatke o številu državljanov tretjih držav, katerih dovoljenja so bila podaljšana ali odvzeta v prejšnjem koledarskem letu, pri čemer navedejo njihovo državljanstvo. Na enak način ji sporočijo statistične podatke o družinskih članih raziskovalcev, ki so bili sprejeti.

Statistični podatki iz odstavka 1 se nanašajo na referenčna obdobja enega koledarskega leta in se sporočijo Komisiji v šestih mesecih od konca referenčnega leta. Prvo referenčno leto je […].

Člen 34

Poročanje

Komisija oceni uporabo te direktive ter Evropskemu parlamentu in Svetu redno poroča, prvič najkasneje do [pet let po datumu prenosa te direktive], o uporabi te direktive v državah članicah in predlaga morebitne spremembe.

Člen 35

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do [dve leti po začetku veljavnosti]. Besedilo teh predpisov takoj sporočijo Komisiji.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v veljavnih zakonih in drugih predpisih sklicevanja na direktivi, razveljavljeni s to direktivo, razlagajo kot sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja in obliko izjave določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 36

Razveljavitev

Direktivi 2005/71/ES in 2004/114/ES se razveljavita z učinkom od [dan po datumu, določenem v prvem pododstavku člena 35(1) te direktive], brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos direktiv v nacionalno pravo, ki so določeni v delu B Priloge I.

Sklicevanja na razveljavljeni direktivi se razlagajo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.

Člen 37

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 38

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.

V …, Za Evropski parlament Predsednik Za Svet Predsednik

(1) UL C 341, 21.11.2013, str. 50.

(2) UL C 114, 15.4.2014, str. 42.

(3) Stališče Evropskega parlamenta z dne 25. februarja 2014.

(4) Direktiva Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (UL L 375, 23.12.2004, str. 12).

(5) Direktiva Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja (UL L 289, 03.11.2005, str. 15).

(6) COM(2011)0587 in COM(2011)0901.

(7) Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, 3.10.2003, str. 12).

(8) COM(2011)0567.

(9) Skupna izjava evropskih ministrov za izobraževanje z dne 19. junija 1999.

(10) Svet Evrope: Evropski sporazum o zaposlitvi au pair, člen 8.

(11) Direktiva 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici (UL L 343, 23.12.2011, str. 1).

(12) Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL L 166, 30.4.2004, str. 1).

(13) Uredba Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav (UL L 157, 15.6.2002, str. 1).

(14) Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL L 16, 23.1.2004, str. 44).

(15) Sporočilo Komisije o spodbujanju vloge prostovoljnih organizacij in ustanov v Evropi, COM(1997)0241.

(16) Uredba (ES) št. 862/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o statistikah Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 311/76 o zbiranju statističnih podatkov o tujih delavcih (UL L 199, 31.7.2007, str. 23).

PRILOGA I Del A Razveljavljena direktiva in seznam njenih naknadnih sprememb (kakor je navedeno v členu 37) Direktiva 2004/114/ES Sveta (UL L 375, 23.12.2004, str. 12) Direktiva 2005/71/ES Sveta (UL L 289, 3.11.2005, str. 15) Del B Seznam rokov za prenos v nacionalno zakonodajo [in začetek uporabe] (kakor je navedeno v členu 36) Direktiva Rok za prenos Datum začetka uporabe 2004/114/ES 2005/71/ES 12.1.2007 12.10.2007