[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 20.1.2009

COM(2009) 5 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

O IZVAJANJU SMERNIC ZA VSEEVROPSKO PROMETNO OMREŽJE 2004–2005v skladu s členom 18 Odločbe 1692/96/ES {SEC(2009) 18}

KAZALO

1 Uvod 3

2 Ozadje politike 3

Poglavje 1 6

1.1 IZVAJANJE NA SPLOŠNO 6

1.2 IZVAJANJE GLEDE NA NAČIN IN SEKTOR 6

1.2.1 Cestno omrežje TEN-T 6

1.2.2 Železniško omrežje TEN-T 7

1.2.3 Omrežje celinskih plovnih poti TEN-T 7

1.2.4 Pristanišča TEN-T 7

1.2.5 Letališča TEN-T 7

1.2.6 Omrežje kombiniranega prometa 8

1.2.7 Sistemi za upravljanje prometa in navigacijo 8

Poglavje 2 9

2.1 HORIZONTALNA VPRAŠANJA 9

2.1.1 Interoperabilnost 9

2.1.2 Raziskave in razvoj 9

2.1.3 Varstvo okolja 9

Poglavje 3 10

3.1 SPLOŠNA OCENA IZVAJANJA TEN-T V OBDOBJU 2004–2005 10

3.2 PREDNOSTNI PROJEKTI 11

3.3 VIRI FINANCIRANJA 12

3.3.1 Proračun TEN-T 12

3.3.2 Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) 12

3.3. Kohezijski sklad 13

3.3.4 Posojila Evropske investicijske banke 13

Splošna ocena virov financiranja 13

SKLEPNE UGOTOVITVE 14

POROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

O IZVAJANJU SMERNIC ZA VSEEVROPSKO PROMETNO OMREŽJE 2004–2005v skladu s členom 18 Odločbe 1692/96/ES

1 Uvod

Komisija v tem poročilu ocenjuje razvoj vseevropskega prometnega omrežja (TEN-T) v skladu s smernicami TEN-T iz Odločbe 1692/96/ES. Te smernice so splošni referenčni okvir za izvajanje omrežja in opredelitev projektov skupnega interesa. Smernice vključujejo naslednje prevozne infrastrukture: cestna in železniška omrežja ter omrežja celinskih plovnih poti, pomorske avtoceste, morska pristanišča in pristanišča na celinskih plovnih poteh, letališča ter druga prometna vozlišča med modalnimi omrežji ter tudi sisteme za upravljanje prometa in navigacijo.

Na podlagi člena 18(3) Odločbe mora Komisija s pomočjo držav članic vsaki dve leti poročati o izvajanju smernic.

To poročilo zajema obdobje dveh let od leta 2004 do konca leta 2005. Vsebuje podatke o naložbah za EU-15[1], EU-25[2] od 1. maja 2004 in EU-27[3] od 1. januarja 2007.

2 Ozadje politike

Evropski parlament in Svet sta julija 1996 sprejela Odločbo št. 1692/96/ES o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (TEN-T). Smernice TEN-T so splošni referenčni okvir za izvajanje omrežja in opredelitev projektov skupnega interesa. Evropski svet je leta 1994 v Essnu 14 od teh projektov pripisal poseben pomen.

Komisija je septembra 2001 sprejela belo knjigo z naslovom „Evropska prometna politika za leto 2010: čas odločitve.“ Glede na povečevanje zastojev na cestah in naraščajoče zunanje stroške prevoza se je zavzela za večji poudarek skupne prometne politike na modalnem prehodu kot načinu za dosego trajnosti v skupni prometni politiki.

Na splošno se prevoz potnikov ne povečuje tako hitro kot BDP, prevoz blaga pa se povečuje hitreje kot BDP. Cestni promet se povečuje s približno enako stopnjo kot BDP, tako kot tudi pomorski in zračni promet. Glede na to je očitno, da se določeni načini prevoza razvijajo hitreje kot drugi in da se železniški prevoz počasi marginalizira, zlasti prevoz tovora.

[pic]

Slika 1: Potrebe po prevozu v primerjavi z rastjo BDP od leta 1995 do leta 2006 v EU-25[4].

Evropski parlament in Svet sta 22. maja 2001 sprejela Odločbo št. 1346/2001/ES[5] o spremembi smernic TEN-T glede morskih pristanišč, pristanišč na celinskih vodah in intermodalnih terminalov, ki poudarja multimodalno razsežnost omrežja in tako upošteva novejši razvoj.

Oktobra 2001 je Komisija predlagala spremembo Odločbe 1692/96/ES o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja. Evropski parlament je odobril predlog na prvi obravnavi z nekaj spremembami. Ker se Svet ni strinjal s predlogom, se je Komisija odločila, da pripravi bolj celostno spremembo smernic in ustanovi skupino na visoki ravni, ki ji predseduje nekdanji podpredsednik Komisije Van Miert ter jo sestavljajo predstavniki EU-27 in Evropske investicijske banke. Komisija je 1. oktobra 2003 predložila nov predlog, ki dopolnjuje predlog iz leta 2001, in sicer na podlagi dela skupine na visoki ravni in ob upoštevanju pripomb Evropskega parlamenta s prve obravnave. Po priporočilih skupine na visoki ravni je v predlogu opredeljenih 30 prednostnih projektov, ki so zelo pomembni za mednarodni promet. Prednostni projekti so zajemali tudi projekte v novih državah članicah.

Aprila 2004 sta Evropski parlament in Svet z Odločbo št. 884/2004/ES[6] o spremembi Odločbe št. 1692/96/ES sprejela spremenjene smernice. Spremenjene smernice dajejo večjo prednost ključnim projektom in omejena sredstva namenjajo projektom evropskega interesa, kot so čezmejni odseki in naravne ovire, kot rok za zaključek projektov pa določajo leto 2020.

Poleg splošnega cilja zagotavljanja trajnostne mobilnosti oseb in blaga je treba tudi vzpostaviti mehanizme za podporo razvoju pomorskih avtocest med državami članicami, da se zmanjšajo zastoji na cestah in/ali izboljša dostop do obrobnih ter otoških območij in držav.

IZVAJANJE

Sredstva, dodeljena za izvajanje TEN-T v letih 2004 in 2005, so bila za pripravo tega poročila analizirana po projektih in državah članicah s posebnim poudarkom na prednostnih projektih.

Naložbe v omrežje TEN-T v EU-27 v dvoletnem obdobju 2004–2005 so skupaj znašale približno 101,74 milijard EUR.

Iz splošne ocene virov naložb v TEN-T v obdobju 2004–2005 je razvidno, da so nacionalna javna sredstva z deležem 76,9 % daleč največji vir financiranja, skupaj s posojili EIB pa prispevajo več kot 91 % proračuna TEN-T.

Poglavje 1

1.1 IZVAJANJE NA SPLOŠNO

Skupne naložbe v omrežje TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 50,4 milijarde EUR, leta 2005 pa 51,3 milijarde EUR.

Glede na način prevoza so bile naložbe v obdobju 2004–2005 osredotočene na železnice (57 %), sledijo pa ceste (27 %), letališča (9 %), pristanišča (5 %) in celinske plovne poti (2 %). Iz te porazdelitve je razvidno, da so se naložbe v železnice glede na obdobje 1996–2003 povečale.

[pic]

Slika 2: naložbe glede na način prevoza v letih 2004 in 2005

1.2 IZVAJANJE GLEDE NA NAČIN IN SEKTOR

1.2.1 Cestno omrežje TEN-T

Smernice opredeljujejo cestno omrežje TEN-T kot omrežje, sestavljeno iz avtocest in drugih cest visoke kakovosti. Dolžina cestnega omrežja TEN-T v EU-27 kar zadeva obstoječe in načrtovane ceste ter ceste, ki se bodo posodobile, je bila leta 2005 približno 98 500 km.

Skupna dolžina cest TEN-T, ki vključujejo avtoceste in ceste visoke kakovosti, je bila leta 2005 v EU-27 približno 70 200 km. Preostale ceste je treba še izgraditi ali posodobiti, da bo izpolnjen splošni cilj iz smernic. Leta 2005 je bilo okrog 28 300 km obstoječih cest še vedno uvrščenih med običajne ceste.

Skupne naložbe v cestno omrežje TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 12,70 milijarde EUR, leta 2005 pa 14,55 milijarde EUR (skupaj 27,26 milijarde EUR v obdobju 2004–2005). V primerjavi z naložbami iz prejšnjih let so povprečna letna sredstva, naložena v ceste, v obdobju 2004–2005 ostala na isti ravni.

Skupna dolžina avtocest in cest visoke kakovosti, ki so se začele uporabljati v obdobju 2004–2005, je bila 1 442 km.

1.2.2 Železniško omrežje TEN-T

Leta 2005 je bila skupna dolžina železniškega omrežja TEN-T – za konvencionalne in visoke hitrosti – okrog 97 600 km. Skupna dolžina dokončanih prog za visoke hitrosti, novih in posodobljenih, se je leta 2005 povečala na 10 677 km.

Skupne naložbe v železniško omrežje TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 30,22 milijarde EUR, leta 2005 pa 28,36 milijarde EUR (skupaj 58,58 milijarde EUR v obdobju 2004–2005). V primerjavi z naložbami iz prejšnjih let so se povprečna letna sredstva, naložena v železnice, v obdobju 2004–2005 močno povečala.

Skupna dolžina železniških prog za visoke hitrosti, ki so se začele uporabljati v obdobju 2004–2005, je bila 460 km.

1.2.3 Omrežje celinskih plovnih poti TEN-T

Celinske plovne poti TEN-T obsegajo reke, kanale ter različne rečne rokave in povezave med njimi. Minimalne tehnične značilnosti za vodne poti, ki tvorijo del omrežja, so tiste, ki so določene za vodno pot razreda IV. Te omogočajo prehod plovil ali sestavov potiskanih plovil dolžine od 80 do 85 m in širine 9,50 m.

Države s celinskimi plovnimi potmi, ki so vključene v omrežje TEN-T v EU-27 so Avstrija, Belgija, Bolgarija, Češka, Finska, Francija, Italija, Litva, Luksemburg, Madžarska, Nemčija, Nizozemska, Poljska, Portugalska, Romunija in Slovaška.

Skupna dolžina celinskih plovnih poti TEN-T v EU-27 je bila leta 2005 približno 14 100 km. Glavni osi omrežja sta Ren in Donava.

Skupne naložbe v omrežje celinskih plovnih poti TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 1 044 milijonov EUR, leta 2005 pa 1 029 milijonov EUR (skupaj 2 074 milijonov EUR v obdobju 2004–2005).

1.2.4 Pristanišča TEN-T

Evropski parlament in Svet sta 22. maja 2001 sprejela Odločbo št. 1346/2001/ES[7] o spremembi smernic iz leta 1996 glede morskih pristanišč, pristanišč na celinskih vodah, intermodalnih terminalov in projekta št. 8 v Prilogi III. Odločba navaja, da so točke medsebojne povezave, vključno z morskimi pristanišči in pristanišči na celinskih vodah ter intermodalnimi terminali, predpogoj za vključevanje različnih načinov prevoza v multimodalno omrežje.

K pristaniščem TEN-T spada 407 pristanišč (pristanišča kategorije A in pristanišča na celinskih vodah).

Skupne naložbe v pristanišča TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 2,08 milijarde EUR, leta 2005 pa 2,53 milijarde EUR (skupaj 4,61 milijarde EUR v obdobju 2004–2005).

1.2.5 Letališča TEN-T

K letališčem TEN-T je leta 2005 spadalo 407 letališč, vključno z 71 mednarodnimi letališči, 77 letališči Skupnosti in 259 regionalnimi letališči.

Skupne naložbe v letališča TEN-T v EU-27 so bile leta 2004 4,37 milijarde EUR, leta 2005 pa 4,83 milijarde EUR (skupaj 9,21 milijarde EUR v obdobju 2004–2005).

1.2.6 Omrežje kombiniranega prometa

Vseevropsko omrežje za kombinirani promet obsega železnice in celinske plovne poti, primerne za kombinirani in ladijski prevoz, ki omogočajo prevoz blaga na dolge razdalje, ter intermodalne terminale, opremljene z napravami, ki omogočajo pretovor med železnicami, celinskimi plovnimi potmi, morskimi plovnimi potmi in cestami. Vključen je tudi ustrezen vozni park. Namen vključitve kombiniranega prevoza v smernice je poudariti multimodalno razsežnost omrežja.

1.2.7 Sistemi za upravljanje prometa in navigacijo

Smernice TEN-T vključujejo telematsko infrastrukturo za sisteme za upravljanje prometa in informacijske storitve na področju prometa. Cilj je zagotoviti interoperabilnost in kontinuiteto čezmejnih storitev.

Od pričetka večletnega indikativnega programa leta 2001 je več regij v Evropi uskladilo svoje načrte za inteligentne prevozne sisteme (ITS) v evropskih regionalnih projektih CENTRICO, ARTS, CORVETTE, STREETWISE, VIKING in SERTI. Maja 2004 je bil pričet nov evropski regionalni projekt, CONNECT (Co-ordination and stimulation of innovative ITS activities in Central and Eastern European countries; Usklajevanje in spodbujanje inovativnih dejavnosti ITS v državah srednje in vzhodne Evrope). Pri projektu CONNECT sodelujejo javni organi, uprave za ceste in ponudniki prometnih informacij iz držav srednje in vzhodne Evrope. Namen sodelovanja partnerjev iz Avstrije, Češke, Nemčije, Madžarske, Italije, Poljske, Slovaške in Slovenije je izboljšati čezmejni promet in prevoz z izvedbo usklajenih in sinhroniziranih aplikacij ITS na avtocestnem omrežju na tem območju.

Evropski parlament in Svet sta sprejela direktivo (2004/52) o interoperabilnosti elektronskih cestninskih sistemov. Ta direktiva bo zelo pomembna za interoperabilnost in kontinuiteto vseevropskega cestnega omrežja.

Poglavje 2

2.1 HORIZONTALNA VPRAŠANJA

2.1.1 Interoperabilnost

Eden od glavnih ciljev TEN-T je interoperabilnost nacionalnih omrežij. Interoperabilnost mora vključevati nacionalne železniške sisteme za konvencionalne in visoke hitrosti, da bodo mednarodne storitve učinkovitejše in tako konkurenčne. Večja interoperabilnost, tj. zmogljivost vlakov, da prečkajo nacionalne meje, ne da bi se morali ustaviti ali tehnično prilagoditi, znatno povečuje prometno zmogljivost in zmanjšuje operativne stroške. EU je leta 2004 sprejela „drugi železniški paket“, ki obsega dve direktivi, 2004/49 in 2004/50, ter Uredbo 881/2004 o ustanovitvi Evropske železniške agencije.

2.1.2 Raziskave in razvoj

Raziskave in razvoj spadajo med širše ukrepe, ki jih zajemajo smernice TEN-T. V skladu s petim (1998–2002) in šestim okvirnim programom (2002–2006) za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti je bilo uvedenih več ključnih ukrepov v okviru posameznih posebnih programov, kot so trajnostna mobilnost in intermodalnost, kopenski promet ter pomorske tehnologije, učinkoviti energetski sistemi in storitve za državljane.

K politiki EU o vseevropskem prometnem omrežju je prispeval zlasti program za raziskave prometa, tako da je zagotovil podporo načrtovanju in financiranju investicijskega programa ter razvoju nove infrastrukture in storitev. Da bi lahko oblikovalci politik lažje ocenjevali vpliv različnih infrastrukturnih načrtov, so bile zagotovljene metodologije za vrednotenje in programska orodja. Ocenjene so bile tudi nove rešitve za učinkovito delovanje omrežij in terminalov.

2.1.3 Varstvo okolja

Trajnostni razvoj in varstvo okolja sta pomembni medsektorski vprašanji, ki sta zelo pomembni za razvoj omrežja TEN-T in tudi za različna horizontalna vprašanja. Za različna okoljska vprašanja v zvezi s prometom že obstajajo mednarodne obveznosti, standardi in priporočila.

Člen 8 smernic 1692/96 določa, da morajo pri razvijanju in izvajanju projektov države članice v skladu z Direktivo 85/337/EGS in ob uporabi Direktive 92/43/EGS upoštevati varstvo okolja s presojo o tem, kako projekti v skupnem interesu, ki jih je treba izvesti, vplivajo na okolje.

Pravne določbe o strateški okoljski presoji so bile vzpostavljene z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o oceni učinkov nekaterih načrtov in programov na okolje. Države članice bi morale to direktivo prenesti v nacionalno zakonodajo do julija 2004. Direktiva se uporablja za vse prometne načrte in programe, ki predvidevajo prihodnje projekte, za katere je potrebna ocena učinkov na okolje, vključno s tistimi, ki so povezani z vseevropskimi omrežji. Države članice morajo pri pripravi teh načrtov in programov upoštevati rezultate te ocene učinkov na okolje.

Poglavje 3

3.1 SPLOŠNA OCENA IZVAJANJA TEN-T V OBDOBJU 2004–2005

Skupne naložbe v omrežje TEN-T v EU-27 so bile v obdobju 2004–2005 101,74 milijarde EUR.

Večina teh sredstev je bila namenjenih železnicam (okrog 58,6 milijard EUR), sledijo pa ceste (približno 27,2 milijard EUR) in letališča (približno 9,2 milijard EUR).

[pic]

Slika 3: naložbe v omrežje TEN-T v EU-27 v letih 2004 in 2005 v primerjavi z naložbami v obdobju 2002–2003 v milijardah EUR

V obdobju 2004–2005 so največ vlagale Italija (17,89 milijarde EUR), Združeno kraljestvo (17,17 milijarde EUS), Španija (13,91 milijarde EUR), Nemčija (10,47 milijarde EUR), Francija (9,10 milijarde EUR) in Nizozemska (6,58 milijarde EUR).

[pic]

Slika 4: naložbe v omrežje TEN-T glede na državo in način prevoza za 14 držav EU-27, ki so v letih 2004 in 2005 največ vlagale, v milijonih EUR

[pic]

Slika 5: naložbe v omrežje TEN-T glede na državo in način prevoza za ostale države EU-27 za leti 2004 in 2005, v milijonih EUR

3.2 PREDNOSTNI PROJEKTI

Vseevropsko prometno omrežje zajema veliko projektov skupnega interesa. Vendar imajo nekateri projekti poseben pomen za Evropsko unijo zaradi njihovega obsega, vloge pri podpiranju mednarodne trgovine in pri krepitvi kohezije Unije, ali zaradi obsega, v katerem pomagajo pri preusmerjanju prometa na dolge razdalje na okolju prijazne načine prevoza.

Smernice 1996[8] vključujejo 14 prednostnih projektov, ki morajo biti zaključeni do leta 2010. Evropski parlament in Svet sta 29. aprila 2004 sprejela spremenjene smernice[9], ki vključujejo 30 prednostnih projektov, ki morajo biti zaključeni do leta 2020.

Od leta 2001 so že bili zaključeni trije prednostni projekti:

PP9 železniška os Cork-Dublin-Belfast-Stranraer (Irska, Združeno kraljestvo) v obdobju 1989–2001;

PP10 letališče Malpensa (Milano, Italija) v obdobju 1995–2001;

PP11 stalna povezava Öresund (Danska, Švedska) v obdobju 1992–2000.

Naložbe v prednostne dele prednostnih projektov so do konca leta 2005 znašale 108,1 milijarde EUR. Ostale naložbe v te projekte v obdobju 2006–2020 bodo okrog 289,1 milijarde EUR. Skupni stroški teh prednostnih projektov, ki so jih sporočile države članice leta 2008, znašajo 397,2 milijarde EUR za celotno obdobje 1996–2020.

Če se bodo države članice v prihodnje osredotočale na naložbe v prednostne projekte, bo mogoče do leta 2020 zaključiti večino projektov.

3.3 VIRI FINANCIRANJA

Poleg nacionalnega financiranja (prek javnih organov) se določen delež naložb v omrežje TEN-T sofinancira z različnimi sredstvi Skupnosti, na primer iz proračuna TEN-T, Kohezijskega sklada, Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) ter sredstev Evropske investicijske banke (EIB). Za te vire pomoči veljajo posebna merila primernosti, cilji in pogoji financiranja. Iz zasebnega sektorja se financira le majhno število projektov, predvsem tistih, ki se nanašajo na letališča, pristanišča in ceste.

3.3.1 Proračun TEN-T

V obdobju 2004–2005 je bilo iz proračuna TEN-T skupaj izplačanih 1,36 milijard EUR. V skladu s smernicami TEN-T je bila večina sredstev namenjena železnicam, in sicer 61,3 % celotne pomoči TEN-T v tem obdobju. Razen tega je bil v obdobju 2004–2005 ponovno poudarjen pomen globalnih satelitskih navigacijskih sistemov (GNSS). Sistemu Galileo je bilo namenjenih okrog 250 milijonov EUR (18,4 %).

3.3.2 Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR)

Proračun EU za leto 2004 je prvi vključeval 25 držav članic (EU-25). Zaradi pristopa 10 novih držav članic (EU-10) maja 2004 so se povečale proračunske potrebe, ki so se krile s popravki proračuna.

Plačila iz strukturnih skladov so bila leta 2004 absolutno največja, predvsem zaradi dobrega napredka s programi EU-15, pa tudi zaradi plačil novim državam (EU-10).

Leto 2005 je bilo posvečeno temu, da se „programsko obdobje 2000–2006“ uspešno zaključi in da se pripravijo novi „programi kohezijske politike za obdobje 2007–2013“.

V obdobju 2000–2006 je bilo več kot 8,8 milijarde EUR iz ESRR porabljenih predvsem za projekte TEN-T.

3.3. Kohezijski sklad

Dne 1. maja 2004 je vseh 8 novih držav članic, ki so prej prejemale sredstva v skladu s programom ISPA, tako kot tudi Malta in Ciper, izpolnjevalo merila upravičenosti do sredstev iz Kohezijskega sklada. Projekti, ki so prej spadali v program ISPA, so se avtomatično prenesli v Kohezijski sklad.

Za strukturno pomoč v 10 novih državah (za obdobje 2004–2006) je bilo skupaj namenjenih 24 milijard EUR, od česar je bilo 8,5 milijard EUR namenjenih Kohezijskemu skladu.

Sredstva Kohezijskega sklada za obveznosti so leta 2004 za 13 upravičenih držav članic znašala 5,62 milijarde EUR, leta 2005 pa 5,13 milijarde EUR.

Leta 2004 je prometnemu sektorju pripadala dobra polovica (51,8 %), leta 2005 pa malo manj kot polovica (49,8 %) obveznosti Kohezijskega sklada. Da bi se skupni saldo izboljšal, je Komisija držav članice tako kot v preteklosti zaprosila, da dajo prednost železniškim projektom.

3.3.4 Posojila Evropske investicijske banke

EIB financira veliko projektov TEN-T, če so bili pozitivno ocenjeni s tehničnega, finančnega in okoljskega stališča in so skladni s cilji EU.

Ključni vidik posojil EIB je, da lahko pokrivajo do 50 % stroškov projekta, druga prednost v primerjavi s komercialnimi bankami pa je, da imajo daljši rok odplačevanja. Poleg tega so posojila EIB na voljo brez posebnih premij glede na projekt, ker EIB zahteva, da se posojila krijejo s poroštvom.

Posojila EIB so bila v letih 2004 in 2005 skoraj 13,75 milijard EUR, v obdobju 2004–2013 pa ima EIB na voljo približno 75 milijard EUR za posojila projektom TEN-T.

Za obdobje 2007–2013 je EIB skupaj z ES in EBRD vzpostavila nov instrument JASPERS (Joint Assistance to Support Projects in European Regions), da bi zlasti novim državam članicam pomagala pri pripravi večjih infrastrukturnih projektov, za katere je potrebno financiranje iz Kohezijskega sklada, Strukturnega sklada in EIB.

Splošna ocena virov financiranja

Zaključiti je mogoče, da se naložbe v TEN-T financirajo iz različnih virov, vključno z nacionalnimi sredstvi, različnimi programi financiranja Evropske skupnosti in posojili. Iz splošne ocene virov naložb TEN-T je razvidno, da je v obdobju 2004–2005 skoraj 78 % proračuna TEN-T izhajalo iz javnih sredstev financiranja, kar je daleč največji delež. Drugi največji delež, približno 13,5 %, so predstavljala posojila Evropske investicijske banke. Skupaj so ti viri predstavljali več kot 90 % proračuna TEN-T.

Čeprav je težko določiti, koliko točno znašajo zasebne naložbe (za infrastrukturo v zasebni lasti, na primer pristanišča in letališča, je težko dobiti podatke o naložbah), se ocenjuje, da predstavljajo le majhen delež. Zato so nacionalna javna sredstva še vedno glavni vir financiranja projektov, povezanih s TEN-T.

Vir financiranja | 2004 | 2005 | 2004–05 | v % |

Proračun TEN-T | 526,52 | 564,38 | 1 090,9 | 1,1% |

Kohezijski sklad (vklj. z ISPA) | 1 611,84 | 1 459,77 | 3 071,61 | 3,0 % |

EIB | 6 374 | 7 371 | 13 745 | 13,5 % |

EBRD | 197,3 | 176,2 | 373,5 | 0,4 % |

ESRR (ocenjeno) | 2 045,9 | 1 855,6 | 3 901,5 | 3,8 % |

Državni proračun in zasebni viri | 39 669,39 | 39 889,34 | 79 558,73 | 78,2% |

Skupaj | 50 424,05 | 51 316,29 | 101 770,2 | 100,0 % |

Tabela Error! No text of specified style in document. -1: porazdelitev virov financiranja TEN-T v EU-27 v milijonih EU

SKLEPNE UGOTOVITVE

Skupne naložbe v omrežje TEN-T v EU-27 v dveletnem obdobju 2004–2005 so se v primerjavi s predhodnim obdobjem 2000–2003 v povprečju vsako leto povečale, pri čemer je bilo v povprečju porabljenih že okrog 51 milijard EUR, kar je veliko več kot v predhodnih letih.

Poleg tega so se povprečne skupne naložbe v odstotku BDP v EU-27 povečale z 0,43 % v obdobju 2002–2003 na 0,47 % v obdobju 2004–2005.

Eden od razlogov je vsekakor povečanje nepovratnih sredstev zaradi tega, ker je bilo od 1. maja 2004 do teh sredstev upravičenih 10 novih držav članic.

Vendar je iz podrobnejše analize naložb razvidno, da so bile v nekaterih državah, zlasti v EU-15 (Danska, Francija, Nemčija), skupne naložbe v odstotku BDP precej pod povprečjem EU.

V zvezi s financiranjem je mogoče zaključiti, da se je daleč največji delež naložb v omrežje TEN-T še vedno financiral z nacionalnimi javnimi sredstvi. Da bi se omejena sredstva skladov Skupnosti čim bolje izkoristila in da bi se olajšalo usklajeno izvajanje nekaterih projektov, zlasti čezmejnih, je Komisija v soglasju z zadevnimi državami članicami in po posvetovanju z Evropskim parlamentom imenovala „evropske koordinatorje“. Evropski koordinatorji delujejo v imenu in po pooblastilu Komisije ter morajo pospeševati izvajanje projektov skupnega interesa.

Izvajanje 30 prednostnih projektov za mednarodni promet, ki naj bi bili zaključeni do leta 2020, poteka na splošno po načrtih. Ob skupnih letnih naložbah v višini 50 milijard EUR je mogoče prometno infrastrukturo občutno izboljšati, kljub temu pa pri odpravljanju čezmejnih ozkih grl ni zadostnega napredka, kar je treba popraviti.

[1] Avstrija, Belgija, Danska, Finska, Francija, Grčija, Irska, Italija, Luksemburg, Nemčija, Nizozemska, Portugalska, Španija, Švedska in Združeno kraljestvo.

[2] Avstrija, Belgija, Danska, Finska, Francija, Grčija, Irska, Italija, Luksemburg, Nemčija, Nizozemska, Portugalska, Španija, Švedska in Združeno kraljestvo; Ciper, Češka, Estonija, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovaška in Slovenija.

[3] EU-25 ter Bolgarija in Romunija.

[4] Vir: Statistični podatki o energiji in prometu v EU za leto 2005 – statistična knjižica.

[5] Odločba št. 1346/2001/ES o spremembi Odločbe št. 1692/96/ES glede morskih pristanišč, pristanišč na celinskih vodah, intermodalnih terminalov in projekta št. 8 v Prilogi III (Uradni list 2001, L 185/1).

[6] Odločba št. 884/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o spremembi Odločbe št. 1692/96/ES o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja, UL L 201, 7.6.2004.

[7] Op. cit.: 6.

[8] Op. cit.: 1.

[9] Op. cit.: 7.