Posebno poročilo Na prioriteto EU,  
da spodbuja  
na znanju temelječe 
podeželsko gospodarstvo, 
vpliva slabo upravljanje 
ukrepov prenosa znanja  
in svetovanjaSL 2015  št. 12
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE

EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-naslov: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2015
Print ISBN 978-92-872-3008-9 ISSN 1831-094X doi:10.2865/145476 QJ-AB-15-013-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-2965-6 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/497085 QJ-AB-15-013-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-2984-7 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/3805 QJ-AB-15-013-SL-E
© Evropska unija, 2015
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Za uporabo ali reprodukcijo fotografij Usposabljanje kmetic in Delovna skupina kmetov (terenski obisk)   
na strani 10 je treba pridobiti dovoljenje neposredno od imetnika avtorskih pravic.
Printed in Luxembourg
Na prioriteto EU,  
da spodbuja  
na znanju temelječe 
podeželsko 
gospodarstvo, vpliva 
slabo upravljanje ukrepov 
prenosa znanja in 
svetovanja
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2015  št. 12
02
 Revizijska ekipa
V posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča so predstavljeni rezultati njegovih revizij smotrnosti poslovanja in 
skladnosti za posamezna proračunska področja ali teme upravljanja. Sodišče te revizijske naloge izbere in zasnuje tako,  
da imajo kar največji učinek, in pri tem upošteva tveganja za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov ali pora ‑
be, prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat I, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Augustyn Kubik in ki 
je specializiran za področje ohranjanja in upravljanja naravnih virov. Revizijo je vodil član Evropskega računskega sodišča 
Jan Kinšt, pri njej pa so sodelovali vodja njegovega kabineta Alejandro Ballester Gallardo, vodja enote Michael Bain, vodja 
ekipe Klaus Stern in namestnica vodje ekipe Els Brems. V revizijski ekipi so bili Stuart Ballantine, Malgorzata Frydel,  
Athanasios Koustoulidis, Lorenzo Pirelli, Maria Eulàlia Reverté i Casas, Michael Spang in Diana Voinea. Administrativno 
pomoč je zagotavljala Terje Teppan‑Niesen, jezikovno pomoč pa Milosz Aponowicz, Cathryn Lindsay, Michał Machowski, 
Paulina Pruszko in Charlotta Törneling.
03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar
I–XI Povzetek
1–15  Uvod
1–3 Naložbe v znanje in spretnosti v Evropski uniji
4–12 Podpora v okviru razvoja podeželja za storitve prenosa znanja in svetovanja
13–15 Usklajevanje z drugimi vrstami podpore EU za storitve prenosa znanja in svetovanja
16–21  Obseg revizije in revizijski pristop
22–88  Opažanja
22–51 Del I  – Postopki za opredeljevanje in izbiranje najuspešnejših storitev prenosa znanja in svetovanja
23–29 Države članice so potrebe podeželskih subjektov po spretnostih opredelile tako široko, da bi lahko bile 
financirane skoraj vse vrste dejavnosti
30–34 Države članice ne preverijo vedno usposobljenosti in izkušenosti izvajalcev
35–46 Pri izboru dejavnosti in izvajalcev ni zagotovljena poštena in pregledna konkurenca
47–51 Komisija je le deloma usmerjala države članice pri ukrepih prenosa znanja in svetovanja
52–65 Del II  – Postopki, ki jamčijo stroškovno učinkovito in usklajeno izvajanje storitev prenosa znanja in 
svetovanja
52–53 Države članice so dejavnosti usposabljanja odobrile brez učinkovitih preverjanj razumnosti stroškov,...
54–55 ... obstajajo pa tudi znaki, da so včasih preveč plačale za storitve usposabljanja oziroma svetovanja, ki niso 
bile dovolj upravičene
56–57 Obseg revizije, ki jo je izvedla Komisija, ni zagotovil dovolj informacij o slabostih, ki jih je odkrilo Sodišče
58–65 Skladi EU in drugi skladi niso usklajeni pri zagotavljanju učinkovitega izvajanja storitev prenosa znanja in 
svetovanja
04 Kazalo
66–88 Del III  – Postopki za spremljanje in vrednotenje rezultatov dejavnosti prenosa znanja in svetovanja
69–73  Izvajalci usposabljanj pri udeležencih pogosto zbirajo neposredne povratne informacije, vendar jih organi 
držav članic le redko uporabijo za izboljšanje nadaljnjih ukrepov
74–78  Obstaja nekaj primerov dobrih praks, ko si države članice prizadevajo zbrati koristne informacije v zvezi 
z vplivom dejavnosti prenosa znanja in svetovanja
79–88  Zbrani podatki kažejo, da združeni rezultati storitev prenosa znanja in svetovanja na ravni EU niso zanesljivi
89–102  Zaključki in priporočila
 Priloga I –  Izvajanje ukrepov prenosa znanja in svetovanja v revidiranih državah članicah
 Priloga II – Kirkpatrickov model štirih ravni
 Odgovor Komisije
05
 Glosar
CMEF : skupni okvir spremljanja in vrednotenja za vso EU za razvoj podeželja v programskem obdobju 2007–2013.
CMES : skupni sistem spremljanja in vrednotenja za vso EU za razvoj podeželja v programskem obdobju 2014–2020.
Deljeno upravljanje : metoda izvrševanja proračuna EU, pri kateri so naloge izvrševanja prenesene na države 
članice.1 V ta namen države članice imenujejo organe, odgovorne za upravljanje sredstev EU in nadzor nad njimi.
Evropski strukturni in investicijski skladi (skladi ESI ali ESIF) : novo ime za pet skladov EU, iz katerih se 
v programskem obdobju 2014–2020 zagotavlja podpora v okviru kohezijske politike.  
Med teh pet skladov spadajo: Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), Evropski socialni sklad (ESS), Kohezijski 
sklad (KS), Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) in Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo.
Javno naročanje : postopek, ki ga morajo izvesti javni organi pri nabavi blaga, gradenj in storitev, katerih cena 
presega neko mejno vrednost. Cilj je dobiti ekonomsko najugodnejšo ponudbo, in sicer z ustvarjanjem ustrezne 
konkurence med dobavitelji, ter zagotoviti, da se naročila oddajo pošteno, pregledno in brez diskriminacije. 
Direktiva 2004/18/ES in Direktiva 2004/17/ES določata pravni okvir za javno naročanje, ki ga morajo izvajati 
nacionalni organi.
Okvirni sporazum : sporazum med enim ali več javnimi naročniki in enim ali več gospodarskimi subjekti, katerega 
predmet je določitev pogojev za naročila, ki se bodo oddajala v nekem obdobju, zlasti v zvezi s ceno in, če je 
smiselno, predvideno količino.2
Organ upravljanja : nacionalni ali regionalni organ, ki ga država članica imenuje za upravljanje programa razvoja 
podeželja (PRP).
Podeželski subjekti : če ni določeno drugače, se v tem poročilu se kmetje, lastniki gozdov ter druga podeželska 
podjetja in deležniki omenjajo kot „podeželski subjekti”.
Program razvoja podeželja (PRP) : dokument, ki ga za načrtovanje in spremljanje izvajanja politike razvoja 
podeželja pripravi država članica ali regija, odobri pa Komisija.
Programsko obdobje : večletni okvir za načrtovanje in izvajanje politik EU, npr. politike razvoja podeželja.
SKP : skupna kmetijska politika – sklop zakonodaje in praks, ki jih je Evropska unija sprejela, da bi zagotovila skupno 
in poenoteno politiko na področju kmetijstva.
Učinek mrtvih izgub : položaj, v katerem bi bila subvencionirana dejavnost ali projekt v celoti ali deloma izvedena 
brez pomoči v obliki nepovratnih sredstev.
Ukrep : shema pomoči za izvajanje politike. Vsak ukrep ima posebna pravila, ki jih je treba upoštevati pri projektih 
ali dejavnostih, ki jih je mogoče financirati. Obstajata dve glavni vrsti ukrepov: naložbeni ukrepi in pomoč, vezana 
na površino.
1 Člen 59 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni 
proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26. 10. 2012, str. 1).
2 Člen 1(5) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in 
storitev (UL L 134, 30. 4. 2004, str. 114).
06
 Povzetek
I
Dejavnosti prenosa znanja in svetovanja so postale 
zelo pomembna prioriteta za EU kot celoto in zlasti 
za razvoj podeželja. Pomen poklicnega izobraževanja 
in usposabljanja, razvoja spretnosti, vseživljenjskega 
učenja in prenosa znanja je poudaril tudi Evropski par ‑
lament in zaporedni komisarji EU za kmetijstvo, kaže 
pa se tudi v pravnem okviru EU.
II
Pri reviziji je bilo preverjeno zagotavljanje dejavnosti 
prenosa znanja in svetovanja, ki so sofinancirane iz 
proračuna EU za razvoj podeželja (EKSRP) ter lastnih 
proračunov držav članic za obdobje 2007–2013. 
Skupno financiranje EU, dodeljeno za omenjene dejav ‑
nosti v tem obdobju, znaša 1,3 milijarde EUR. Skupaj 
s sofinanciranjem bo skupna javna podpora dosegla 
2,2 milijarde  EUR.
III
Da bi bila sredstva, dodeljena za dejavnosti prenosa 
znanja in svetovanja, učinkovita in da bi dosegla želeni 
učinek, jih je treba porabiti glede na ugotovljene 
potrebe in jih zagotoviti po razumni ceni, izvesti pa 
jih morajo ustrezno usposobljeni in izkušeni izvajalci. 
Rezultati morajo biti izmerljivi in ocenjeni, da se dobijo 
informacije o tem, kaj je bilo dejansko doseženo. Ven ‑
dar je Sodišče pri reviziji ugotovilo, da zaradi slabosti 
pri upravljanju dejavnosti s strani držav članic in Komi ‑
sije to ni bilo uresničeno.
IV
Revizija je pokazala, da izvajanje dejavnosti prenosa 
znanja in svetovanja ni bilo dovolj dobro glede na 
pomembnost ukrepov in pričakovanih rezultatov teh 
dejavnosti. Države članice so se prepogosto zanašale 
na predloge izvajalcev in katera koli vrsta usposablja ‑
nja je štela kot dobra in upravičena do prejemanja 
javne podpore, čeprav je bila le redko opravljena 
ustrezna analiza o tem, ali bodo imela usposabljanja 
resničen učinek.
Povzetek 07
V
Obstoječi postopki niso vedno zagotavljali poštene in 
pregledne konkurence, ki bi spodbujala izbiro visoko ‑
kakovostnih izvajalcev ter dejavnosti prenosa znanja in 
svetovanja po najboljši ceni.
VI
Stroškovno učinkovito zagotavljanje storitev prenosa 
znanja in svetovanja je bistveno za zaščito javne 
blagajne na ravni proračuna EU in nacionalnih prora ‑
čunov. Sodišče je pri pregledih, ki jih morajo opraviti 
države članice, ugotovilo slabosti v fazi oddaje vlog in 
v fazi plačil. Obstajajo dokazi, da so države članice za 
nekatere storitve plačale preveč in da s tem povezani 
stroški niso bili dovolj utemeljeni.
VII
Revizija je pokazala tudi, da je veliko podobnih stori ‑
tev financiranih iz različnih skladov EU (npr. iz ESS in 
tudi EKSRP). To pomeni tveganje dvojnega financiranja 
in zahteva podvajanje dragih struktur upravljanja, kar 
Sodišče ocenjuje kot negospodarno. V programskem 
obdobju 2014–2020 je dopolnjevanje med skladi EU 
pomembnejše od prejšnje politike razmejitve, kar 
pomeni večjo potrebo po usklajevanju, da bi se izog ‑
nili zgoraj omenjenim tveganjem.
VIII
Ni bilo podrobne ocene o tem, kaj je bilo dejansko 
doseženo z javnimi sredstvi, poleg tega pa so bili 
zbrani le precej enostavni kazalniki, kot je število tečaj ‑
nikov ali število financiranih dni usposabljanja. Sodišče 
je odkrilo tudi probleme z zanesljivostjo podatkov, ki 
se zbirajo.IX
Slabosti, navedene v tem poročilu, se v glavnem nana ‑
šajo na upravljanje ukrepov v državah članicah. Vendar 
pa je bilo ugotovljeno, da glede na pomembnost 
dejavnosti prenosa znanja in svetovanja tudi vloga 
Komisije pri vodenju in spremljanju držav članic ni bila 
ustrezna in jo je treba izboljšati.
X
Na podlagi teh ugotovitev je Sodišče pripravilo vrsto 
priporočil, katerih cilj je izboljšati razmere za sedanje 
obdobje programa razvoja podeželja (2014–2020) in 
zagotoviti večje možnosti za doseganje visoko zastav ‑
ljenih ciljev za dejavnosti.
XI
Sodišče zlasti priporoča, naj:
 ο imajo države članice vzpostavljene postopke za 
analizo potreb podeželskih subjektov po znanju 
in spretnostih, ki presegajo določitev širokih tem, 
zlasti v obdobjih razpisov za zbiranje predlogov 
ali oddajo javnih naročil. Države članice bi morale 
v okviru ponavljajočih se postopkov zagotoviti, da 
so ustrezne storitve prenosa znanja in svetovanja 
opredeljene in izbrane na podlagi take analize, in 
se izogniti tveganju, da bi postopek postal prilago ‑
jen izvajalcem;
 ο Komisija zagotovi dodatna navodila o tem, kako bi 
morale države članice izvajati takšne ponavljajoče 
se analize, ter jih spodbuja, naj analize zasnujejo 
v specifičnih in ne splošnih okvirih;
 ο države članice zagotovijo, da je podpora za 
vzpostavljanje novih storitev svetovanja zagotov ‑ 
ljena le, če na zadevnem področju primanjkuje 
ustreznih storitev in če se pojavi potreba po finan ‑
ciranju novega osebja, prostorov in/ali opreme;
08 Povzetek
 ο države članice izvajalce storitev, ki bodo prejeli 
javna sredstva, izberejo s poštenimi in preglednimi 
postopki, ne glede na to, ali uporabijo razpise za 
zbiranje predlogov ali formalne postopke javnega 
naročanja. Države članice bi morale zlasti zagoto ‑
viti, da njihova merila za izbor oziroma oddajo ne 
dajejo prednosti določenim izvajalcem ali vrstam 
izvajalcev;
 ο Komisija zagotovi dodatna posebna navodila o no ‑
tranjem izvajanju, sklepanju pogodb s podizvajalci 
in ocenjevanju storitev, ki jih izvajajo konzorciji. 
Poleg tega bi morala Komisija ustrezno spremljati 
postopke držav članic, da bi zagotovila, da je izbira 
dejavnosti prenosa znanja in svetovanja konku ‑
renčna, poštena in pregledna;
 ο Komisija in države članice v zvezi z učinkovitim 
preverjanjem razumnosti stroškov izvajajo priporo ‑
čila iz posebnega poročila Sodišča o tej temi.3 Dr‑
žave članice bi morale zlasti za dejavnosti prenosa 
znanja in svetovanja oceniti potrebo po podpornih 
dejavnosti, ki so na voljo na trgu po razumni ceni. 
Če je ta potreba upravičena, bi morale države čla ‑
nice zagotoviti, da stroški podprtih dejavnosti niso 
višji od stroškov podobnih dejavnosti, ponujenih 
na trgu;
 ο se Komisija opre na prve ukrepe, ki so bili sprejeti 
za zagotavljanje dopolnjevanja med skladi EU, na 
primer posebne medsektorske delovne skupine, 
da bi opravila temeljito oceno dopolnjevanja med 
različnimi skladi EU, ki jo države članice predlagajo 
za programsko obdobje 2014–2020. To ocenjeva ‑
nje bi moralo zagotoviti usklajen pristop pri podpi ‑
ranju dejavnosti prenosa znanja, da bi se zmanj ‑
šalo tveganje dvojnega financiranja in podvajanje 
uprave; ο države članice vzpostavijo sisteme povratnih infor ‑
macij, ki bi spremljanje in vrednotenje informacij 
uporabili za izboljšanje prihodnjih razpisov za 
zbiranje predlogov ali postopkov javnega naroča ‑
nja. Ti sistemi bi morali od izvajalcev zahtevati, da 
ne le predložijo informacije o zadovoljstvu udele ‑
žencev s storitvami, temveč tudi preverijo, ali so se 
udeleženci naučili, kar bi se morali;
 ο Komisija zagotovi navodila o tem, kako lahko 
države članice izvajajo takšne ponavljajoče se 
postopke za pridobivanje povratnih informaciji, in 
nadzoruje, da bodo postopki v državah članicah 
vzpostavljeni. Rezultate teh povratnih informacij 
bi ocenjevalci lahko uporabili tudi, da bi se pri 
ocenjevanju osredotočili na analize dejavnosti na 
ravni rezultatov in učinkov;
 ο Komisija poleg tega nemudoma razširi profil tve ‑
ganja za ukrepe prenosa znanja in svetovanja ter 
ustrezno okrepi svoj nadzor in upravljanje, s čimer 
bi zagotovila boljše jamstvo, da države članice 
učinkovito izvajajo te storitve.
3 Glej Posebno poročilo št. 22/2014 z naslovom „Doseganje 
gospodarnosti: obvladovanje stroškov projektov za razvoj podeželja, 
ki jih z nepovratnimi sredstvi financira EU” ( http://eca.europa.eu ).
09
 Uvod
Naložbe v znanje in 
spretnosti v Evropski uniji
01 
Pomen poklicnega izobraževanja in 
usposabljanja, razvoja spretnosti, vse ‑
življenjskega učenja in prenosa znanja 
omenjajo številni politiki. Poudarjen 
je bil tudi v več dokumentih na visoki 
ravni, vključno s strategijo Evropa 2020 
za pametno, trajnostno in vključujočo 
rast.4
„Izboljšanje baze znanja  
našega kmetijskega sektorja  
je pomemben vidik programov 
razvoja podeželja”5
Phil Hogan (evropski komisar za kmetijstvo 
in razvoj podeželja)
„Kmetijstvo prihodnosti mora  
temeljiti na znanju”6
Dacian CIOLOȘ (nekdanji evropski komisar 
za kmetijstvo in razvoj podeželja)
02 
Pogodba o delovanju Evropske unije 
(PDEU) izrecno omenja „učinkovito 
usklajevanje prizadevanj na področju 
poklicnega usposabljanja, raziskav in 
razširjanja znanja na področju kme ‑
tijstva” za doseganje ciljev skupne 
kmetijske politike (SKP).703 
Zakonodaja EU za programsko ob ‑
dobje 2014–20208 namenja posebno 
pozornost storitvam prenosa znanja in 
svetovanja kot osrednjim dejavnostim 
za doseganje trajnostnega razvoja po ‑
deželskih območij. Spodbujanje preno ‑
sa znanja in inovacij v kmetijstvu, 
gozdarstvu in na podeželskih obmo ‑
čjih je horizontalna prednostna naloga 
za razvoj podeželja in velja za pomem ‑
ben instrument za izboljšanje izvajanja 
drugih prednostnih nalog in ukrepov 
na področju razvoja podeželja.
Podpora v okviru razvoja 
podeželja za storitve 
prenosa znanja  
in svetovanja
04 
Finančna podpora za storitve prenosa 
znanja in svetovanja na podeželskih 
območjih se odobri iz Evropskega 
kmetijskega sklada za razvoj podeže ‑
lja (EKSRP). V programskem obdobju 
2007–2013 je bila ta podpora zago ‑
tovljena v okviru naslednjih štirih 
ukrepov:9
 ο ukrep 111 – poklicno usposabljanje 
in informacijski ukrepi,
 ο ukrep 114 – uporaba svetovalnih 
storitev,
 ο ukrep 115  – ustanavljanje služb 
za upravljanje, nadomeščanje in 
svetovanje,
 ο ukrep 331 – usposabljanje in 
informiranje.4 COM(2010) 2020 final z dne 
3. marca 2010 z naslovom 
„Evropa 2020 – Strategija za 
pametno, trajnostno in 
vključujočo rast”.
5 Evropska komisija – sporočilo 
za medije: „Zelena luč za 
dodatnih 18 programov 
razvoja podeželja”, Bruselj, 
13. februarja 2015 ( http://
europa.eu/rapid/
press‑release_IP ‑15‑4424_
en.htm ).
6 Izjava o kmetijstvu, ki temelji 
na znanju, z 12. oktobra 2011 
(https://www.youtube.com/
watch?v=QqOqVed_atA ).
7 Člen 41 PDEU.
8 Uredba (EU) št. 1305/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. decembra 2013 
o podpori za razvoj podeželja 
iz Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) in razveljavitvi Uredbe 
Sveta (ES) št. 1698/2005 
(UL L 347, 20. 12. 2013, str. 487).
9 Ukrep 341 (pridobivanje 
spretnosti in animacija za 
pripravo in izvedbo lokalne 
razvojne strategije) in 
ukrep 431 (vodenje lokalne 
akcijske skupine, pridobivanje 
spretnosti, animacija) 
vključujeta tudi usposabljanje, 
vendar se nanašata le na 
skupino LEADER in podobne 
skupine v okviru ukrepov osi 3 
ter sta namenjena pomoči 
tovrstnim skupinam pri 
izvajanju njihovih lokalnih 
strategij, zato nista več 
obravnavana v okviru te 
revizije.
10 Uvod
05 
Cilj prvih treh ukrepov je bil povečanje 
konkurenčnosti kmetov in lastnikov 
gozdov. Ukrep 331 je bil namenjen 
drugim podeželskim podjetjem in 
deležnikom zaradi povečanja njihovih 
zmožnosti za prispevanje k diverzifi ‑
kaciji podeželskega gospodarstva ter 
izboljšanja kakovosti življenja na po ‑
deželskih območjih. Ukrepa 111 in 331 
sta zajemala tečaje usposabljanja, 
delavnice, obiske kmetij, coaching itd. 
in sta obravnavana kot ukrepa prenosa 
znanja. Ukrepa 114 in 115 sta bila sve ‑
tovalna ukrepa, katerih namen je bil 
zagotoviti usmerjanje za posameznike 
oziroma skupine kmetov in lastnikov 
gozdov. Posamezne storitve prenosa 
znanja in svetovanja so bile udeležen ‑
cem ponujene bodisi brezplačno ali po 
nižji ceni.Kmetje, lastniki gozdov ter druga 
podeželska podjetja in deležniki se 
v nadaljevanju omenjajo kot pode ‑
želski subjekti.
Primeri storitev prenosa znanja in svetovanja, ki jih financira EKSRPOkvir 1
© ZAMm/ Gerald LechnerUsposabljanje kmetic
© Evropsko računsko sodiščeUsposabljanje kmetov
© BMLFUW/LFI/weinfranz 
Delovna skupina kmetov (terenski obisk)
11 Uvod
06 
Za ukrepe prenosa znanja in svetova ‑
nja v okviru politike razvoja podeželja 
se uporablja deljeno upravljanje Komi ‑
sije in držav članic. Programe razvoja 
podeželja (PRP) predlagajo države 
članice in odobri Komisija. Države čla ‑
nice nato izberejo projekte, za katere 
se na podlagi predloženih programov dodelijo sredstva. Slika 1 prikazuje, 
kako poteka dodeljevanje finančnih 
sredstev za ustrezne projekte v okviru 
regulativnega okvira.Slika 1Regulativni okvir za dodeljevanje sredstev EKSRP za projekte
Vir: Evropsko računsko sodišče.
€Predlaga 
Komisija in 
odobri Svet
Predlaga država 
članica in odobri 
Komisija
Izbor 
projektovPodrobna pravila in postopki na ravni držav članic Strateško programsko načrtovanje na ravni držav članicPolitika razvoja podeželja, vzpostavljena na ravni EU
Sredstva, dodeljena za projekte prenosa znanja 
in svetovanja(nacionalna ali regionalna zakonodaja, postopki, navodila)(nacionalni strateški načrt, program razvoja podeželja)(strateške smernice Skupnosti, Uredba Sveta)
12 Uvod
07 
V obdobju 2007–2013 je bilo približno 
1,3 milijarde EUR ali 1,4 % sredstev 
EKSRP namenjenih za ukrepe prenosa 
znanja in svetovanja. Do 31. decem ‑
bra 2013 so države članice porabile 
približno 744 milijonov EUR ali 57 % 
načrtovanih sredstev EKSRP . Države 
članice sofinancirajo vse ukrepe (za 
podrobnosti glej tabelo 1 ). Vendar pa, 
kot je bilo že omenjeno, splošna po ‑
membnost ukrepov prenosa znanja in 
svetovanja daleč presega njihovo zgolj 
denarno vrednost.
08 
Ni nujno, da države članice izvajajo vse 
štiri ukrepe prenosa znanja in svetova ‑
nja v okviru EKSRP . Analiza podatkov 
za leto 2012, prejetih od Komisije, je 
pokazala, da od skupno 88 progra ‑
mov razvoja podeželja ukrep 111 ni bil 
uporabljen v 19 %, ukrep 114 v 52 %, 
ukrep 331 v 66 % in ukrep 115 v 74 % 
teh programov.09 
Za programsko obdobje za razvoj po ‑
deželja 2014–2020 so bili štirje ukrepi 
združeni v dva:
 ο ukrep 01  – dejavnosti prenosa 
znanja in informiranja,
 ο ukrep 02 – službe za svetovanje, 
službe za pomoč pri upravljanju 
kmetij in službe za zagotavljanje 
nadomeščanja na kmetijah.
10 
Načrtovani odhodki EKSRP za ukrep 01 
znašajo 1,16 milijarde EUR, za ukrep 02 
pa 742 milijonov EUR, torej skupno 
1,9 milijarde  EUR.10 Skupaj z nacional ‑
nim sofinanciranjem bi skupna javna 
poraba lahko presegla 4  milijarde  EUR. 
To pomeni povečanje odhodkov, 
načrtovanih v prejšnjem programskem 
obdobju, za približno 46 %.Tabela 1Skupni javni odhodki (EKSRP in nacionalno sofinanciranje) in odhodki EKSRP  
po ukrepih
Ukrep Opis ukrepaNačrtovani odhodki za obdobje 2007–2013 Nastali odhodki med letoma 2007 in 2013
EKSRP (EUR)Skupni javni 
odhodki (EUR)EKSRP (EUR)Skupni javni 
odhodki (EUR)
111Dejavnosti poklicnega usposablja -
nja in informiranja947 013 157 1 599 928 390 556 561 212 974 023 090 
114 Uporaba svetovalnih storitev 197 958 811 338 640 512 98 320 876 169 488 261 
115Ustanavljanje služb za upravlja -
nje, nadomeščanje in svetovanje50 307 450 76 068 793 26 540 966 43 419 212 
331 Usposabljanje in informiranje 115 516 980 226 388 227 62 498 154 122 427 257 
Ukrepi prenosa znanja in svetovanja 1 310 796 398 2 241 025 922 743 921 208 1 309 357 820 
Vir: podatki Evropske mreže za razvoj podeželja (posodobljeni februarja 2014).10 Številke temeljijo na 
informacijah, ki jih je predložila 
Evropska komisija. Vključujejo 
podatke za 56 od 118 
odobrenih programov razvoja 
podeželja in tistih, ki so še 
v obravnavi. Podatki so torej 
za zdaj okvirni (10. 7. 2015).
13 Uvod
11 
V programskem obdobju 2007–2013 
so bili upravičenci udeleženci usposa ‑
bljanj in prejemniki svetovanj pa tudi 
izvajalci storitev, kar se je zdaj spreme ‑
nilo. V obdobju 2014–2020 bodo upra ‑
vičenci do finančne pomoči v okviru 
ukrepov 01 in 02 izvajalci storitev, in 
sicer subjekti, ki zagotavljajo svetova ‑
nje ali usposabljanje končnim preje ‑
mnikom (podeželskim subjektom).
12 
Nekatere države članice so v program ‑
skem obdobju 2007–2013 že upora ‑
bljale postopke javnega naročanja 
za izbiro izvajalcev storitev prenosa 
znanja in svetovanja, čeprav to ni bilo 
obvezno. V skladu z novo zakonoda ‑
jo je treba pred sklenitvijo pogodb 
o storitvah z izvajalci storitev v okviru 
ukrepa 02 uporabiti predpise o javnem 
naročanju. V okviru ukrepa 01 javno 
naročanje za izbiro izvajalcev storitev 
ni obvezno.Usklajevanje z drugimi 
vrstami podpore EU  
za storitve prenosa znanja 
in svetovanja
13 
Podpora EU za storitve prenosa znanja 
in svetovanja ni omejena na področje 
politike razvoja podeželja. Na zelo 
splošni ravni in ob upoštevanju pod ‑
ročja delovanja posameznega sklada 
projekte usposabljanja podpirata 
Evropski socialni sklad (ESS) in Evrop ‑
ski sklad za regionalni razvoj (ESRR), 
katerih cilj je prispevanje k rasti in 
delovnim mestom. Ti skladi, vključno 
z EKSRP in dvema drugima skladoma, 
se imenujejo evropski strukturni in 
investicijski skladi (skladi ESI). Zako ‑
nodajni okvir za obdobje 2014–2020 
zahteva boljše usklajevanje med skladi 
ESI, kot je bilo prej na ravni EU in držav 
članic. Nov okvir je prikazan na sliki 2 .
14 
Evropski strukturni in investicijski skla ‑
di so sredstvo za izvajanje strategije 
Evropa 2020. Da bi zagotovili učinko ‑
vito podporo, bi se morali skladi ESI 
osredotočiti na prispevanje k 11 temat ‑
skim ciljem.11 V uredbah o posameznih 
skladih so ti cilji dodatno razčlenjeni 
v prednostne naložbe.
15 
Za to revizijo je pomemben tematski 
cilj št. 10, ki zajema „vlaganje v izo ‑
braževanje, usposabljanje in poklicno 
usposabljanje za spretnosti ter vseživ ‑ 
ljenjsko učenje”. Nadaljnje podrobne 
prednostne naložbe so opredeljene 
v posebnih uredbah o ESS, ESRR in 
EKSRP12 (glej sliko 2 ).11 Kot je določeno v členu 9 
Uredbe (EU) št. 1303/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 17. decembra 2013 
o skupnih določbah 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj, Evropskem 
socialnem skladu, Kohezijskem 
skladu, Evropskem kmetijskem 
skladu za razvoj podeželja in 
Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo, 
o splošnih določbah 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj, Evropskem 
socialnem skladu, Kohezijskem 
skladu in Evropskem skladu za 
pomorstvo in ribištvo ter 
o razveljavitvi Uredbe Sveta 
(ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 
20. 12. 2013, str. 320).
12 Prednostne naložbe 
posameznih skladov so 
opredeljene v naslednjih 
dokumentih:  
– ESS: člen 3 Uredbe (EU) 
št. 1303/2013,  
– ESRR: člen 5 Uredbe (EU) 
št. 1301/2013 Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
17. decembra 2013 
o Evropskem skladu za 
regionalni razvoj in posebnih 
določbah o cilju naložbe za 
rast in delovna mesta ter 
razveljavitvi Uredbe (ES) 
št. 1080/2006 (UL L 347, 
20. 12. 2013, str. 289),  
– EKSRP: člen 5 Uredbe (EU) 
št. 1305/2013.
14 Uvod Slika 2Pravni okvir za programsko obdobje 2014–2020
Vir: Evropsko računsko sodišče.
Evropa 2020
Spodbude za pametno, trajnostno in  
vključujočo rast
Sporazum o partnerstvu     
Prednostne naložbe za posamezne sklade, ki odražajo tematske ciljeOdraža strategijo Evropa 2020 z 11 skupnimi tematskimi cilji
(EKSRP , ESS, ESRR)(10) vlaganje v izobraževanje, usposabljanje in 
poklicno usposabljanje za spretnosti ter vseživ-ljenjsko učenje 
Operativni programi
Programi razvoja podeželjaDokument o predvideni uporabi sredstev
iz skladov ESI        
Skladi ESI – uredbe za posamezne skladeSkladi ESI – skupni strateški načrt             
15
 Obseg revizije  
in revizijski pristop
16 
Sodišče je opravilo revizijo postopkov 
za upravljanje in nadzor porabe za 
ukrepe prenosa znanja in svetovanja 
v programskem obdobju 2007–2013 
(glej tudi odstavek 4), da bi zagotovilo 
smiselna priporočila v zvezi z novim 
programskim obdobjem. Države čla ‑
nice jih lahko upoštevajo pri pripravi 
izvedbenih pravil in postopkov za 
svoje programe, Komisija pa jih lahko 
uporabi zlasti za izboljšanje svojega 
spremljanja sistemov upravljanja in 
nadzora držav članic.
17 
Revizija je bila osredotočena na iskanje 
odgovora na naslednje vprašanje:
Ali obstajajo sistemi upravljanja in 
nadzora za uspešno izvajanje ukre -
pov prenosa znanja in svetovanja 
za razvoj podeželja?
18 
V zvezi s tem poročilo Sodišča odgo ‑
varja na naslednja podvprašanja:
 ο Ali obstajajo postopki za določanje 
in izbiranje najustreznejših storitev 
prenosa znanja in svetovanja za 
podeželske subjekte?
 ο Ali obstajajo postopki, ki omo ‑
gočajo stroškovno učinkovito in 
usklajeno zagotavljanje storitev 
prenosa znanja in svetovanja?
 ο Ali obstajajo postopki za sprem ‑ 
ljanje in vrednotenje rezultatov 
dejavnosti prenosa znanja in 
svetovanja?19 
Revizija je zajela programsko obdob ‑
je 2007–2013 in, če je bilo mogoče, 
vzpostavila povezavo z naslednjim 
programskim obdobjem, v katerem 
bodo upravičenci v okviru ukrepov le 
izvajalci usposabljanja in svetovanja 
končnim prejemnikom (podeželskim 
subjektom). Revizija se je zato v ob ‑
dobju 2007–2013 osredotočila na to 
vrsto upravičencev.
20 
Revizija je potekala med julijem 2014 
in februarjem 2015. Revizijski dokazi so 
bili zbrani s pregledi dokumentacije ter 
revizijskimi obiski organov upravljanja 
in izvajalcev storitev v petih državah 
članicah13 (v Španiji (Galicija), Avstriji, 
na Poljskem, Švedskem in v Združenem 
kraljestvu (Anglija)) ter raziskavo14. Sta ‑
nje v zvezi z različnimi ukrepi, ki so bili 
izvedeni v obiskanih državah članicah, 
je prikazano v  Prilogi I .13 Za namene tega poročila 
lahko izraz „država članica” 
označuje državo, regijo ali 
avtonomno skupnost v tej 
državi.
14 Sodišče je izvedlo raziskavo 
o 19 državah članicah, ki je 
zajela vzorec 25 programov 
razvoja podeželja, da bi 
ugotovilo, zakaj države članice 
niso v celoti izkoristile vseh 
razpoložljivih ukrepov.
16 Obseg revizije in revizijski pristop 
21 
Odhodki, ki so bili načrtovani in so 
nastali v zvezi z ukrepi prenosa znanja 
in svetovanja, so bili v teh državah 
članicah visoki (glej sliko 3 ). Sodišče 
je države članice izbralo na podlagi 
svojega cilja, da bi zajelo vse štiri 
ukrepe (glej odstavek 4) in zagotovilo 
uravnoteženo geografsko porazdelitev. 
Revizijski obiski in raziskava so zajeli 
države članice, ki so odgovorne za več 
kot 65 % odhodkov za ukrepe prenosa 
znanja in svetovanja. Slika 3Obdobje razvoja podeželja 2007–2013: ukrepi prenosa znanja in svetovanja – 
20 programov razvoja podeželja z največjimi odhodki decembra 2012
Vir: podatki Evropske mreže za razvoj podeželja.0 10 20 30 40 50 60 70 80
...................................................................................................................................................... ................ ................ ................ ............ .... ................ ..........................................................................................................................................................................................
........................ ................ ................ ................ ............ .... ................ ........................................................................................................................ .... ................ ........................................ ........ .... ...... ....
.................... ................ .... ................ .................................................... ...... ........ ........ .... ................ .... ................ .................... ................ ........ .... ....
................................................................................................ .................. ..
.... ............................................................................
Ukrepi svetovanja Ukrepi prenosa znanjaV milijonih EUR
Švedska
ZK – Anglija
Avstrija
Madžarska
Francija – otok Reunion
Danska
Francija – celinska
Poljska
Finska – celinska
Slovaška
Portugalska – celinska
Španija – Galicija
Španija – Andaluzija
Belgija – Flamska
Češka
ZK – Wales
Litva
Romunija
Italija – Piemont
Francija – Guadeloupe
17
 Opažanja
Del I – Postopki za 
opredeljevanje in 
izbiranje najustreznejših 
storitev prenosa znanja  
in svetovanja
22 
Sodišče je za oceno, ali so bile izbrane 
najustreznejše dejavnosti prenosa zna ‑
nja in svetovanja, uporabilo naslednja 
merila:
 ο EKSRP se sme uporabljati le za fi ‑
nanciranje dejavnosti, ki prispevajo 
k doseganju specifičnih ciljev držav 
članic, predvidenih v ukrepih, da 
se prepreči poljubno financiranje 
katerega koli usposabljanja ali 
svetovanja podeželskim subjek ‑
tom. Predpogoj za to je analiza 
potreb podeželskih subjektov po 
znanju in spretnostih, ki je dovolj 
natančna, da državi članici omogo ‑
či usmerjanje pomoči na konkretne 
dejavnosti;
 ο EKSRP bi moral financirati le vi ‑
sokokakovostno usposabljanje in 
svetovanje. Visokokakovostni izva ‑
jalci so ključnega pomena, zato bi 
morali imeti pristojni organi držav 
članic uvedene ustrezne zahteve in 
postopke;
 ο izvajalci in dejavnosti bi morali 
biti izbrani na podlagi poštene in 
pregledne konkurence;
 ο Komisija bi morala odobriti samo 
tiste programe razvoja podeželja, 
v katerih so jasno opredeljene 
potrebe podeželskih subjektov 
po znanju in spretnostih. Komisi ‑
ja bi morala po potrebi državam 
članicam zagotoviti smernice, ki 
bi jim pomagale vzpostaviti boljše 
postopke za oceno potreb.Države članice so potrebe 
podeželskih subjektov po 
spretnostih opredelile tako 
široko, da bi lahko bile 
financirane skoraj vse vrste 
dejavnosti
23 
Za izbor in izvajanje dejavnosti, ki 
temeljijo na potrebah, morajo države 
članice analizirati in ugotoviti posa ‑
mezne želje podeželskih subjektov ter 
opredeliti objektivne potrebe pode ‑
želskega gospodarstva in družbe po 
znanju in spretnostih, preden začnejo 
načrtovati in/ali izbirati dejavnosti 
usposabljanja. Te potrebe se lahko 
spremenijo v kratko ‑ ali srednjeročnem 
obdobju. Zato morajo biti postopki 
analiz in načrtovanja dovolj prožni, da 
se lahko odzivajo na te spremembe.
24 
Sodišče torej od držav članic priča ‑
kuje, da bodo potrebe po znanju in 
spretnostih strateško preučevale skozi 
daljše časovno obdobje (iz praktičnih 
razlogov bi to bilo programsko ob ‑
dobje) in vzpostavile ponavljajoče se 
postopke za določanje kratkoročnih in 
srednjeročnih potreb. Omenjene anali ‑
ze bi morale državam članicam zago ‑
toviti dovolj informacij za opredelitev 
storitev, ki bodo zahtevane v razpisih 
za zbiranje predlogov oziroma odda ‑
jo javnih naročil, kar je prikazano na 
sliki 4 .
18 Opažanja
25 
Sodišče je pregledalo nacionalne stra ‑
teške načrte in programe razvoja po ‑
deželja ter druge strateške dokumente 
in razpoložljive študije, izvedbena 
pravila in specifikacije storitev, pove ‑
zane s posebnimi naročili za tovrstne 
dejavnosti. Ugotovilo je, da so revidira ‑
ne države članice potrebe podeželskih 
subjektov po znanju in spretnostih 
opredelile in določile zgolj v širšem 
smislu, ki služi strateškim namenom. 
Vendar pa nobena od revidiranih držav 
članic ni opredelila najpomembnejših 
dejavnosti (torej konkretnih tečajev 
usposabljanja) na teh področjih. To na ‑
kazuje tveganje, da bodo financirane 
dejavnosti splošne oziroma prilagoje ‑
ne izvajalcem, kot so na primer osnov ‑
ni računalniški tečaji, ki ne temeljijo na 
ugotovljenih potrebah (glej okvir 2 ).Slika 4Ponavljajoče se analize potreb za izbiro dejavnosti prenosa znanja in svetovanja  
za razvoj podeželja
Vir: Evropsko računsko sodišče.Končno vrednotenjeAnaliza in načrtovanje dolgoročnih potreb
Naslednje obdobje
2. leto7. leto 3. leto 1. leto
Vrednotenje Analiza 
kratkoročnih 
potrebIzbor
projektov
Izvedba
projektov
Opredelitev 
javnih 
naročil
19 Opažanja
Primeri širokih opredelitev potreb po znanju in spretnostih, ki niso 
podrobneje opredeljeni za javno naročanje
Združeno kraljestvo (Anglija)
V Združenem kraljestvu (Anglija) so se postopki za opredelitev potreb podeželskih subjektov po znanju in 
spretnostih uporabljali na več upravnih ravneh. Vendar pa to ni dalo podrobnih specifikacij za storitve preno ‑
sa znanja za javno naročanje, zato so se upravni organi zanašali na podrobne predloge izvajalcev.
Program razvoja podeželja se navadno osredotoča na pomanjkanje spretnosti v kmetijskem, živilskem in 
gozdarskem sektorju, zato je usposabljanje prednostna naloga za izboljšanje konkurenčnosti in prispevek 
k boljšemu okolju ter zdravim in uspešnim skupnostim. S podporo skupščine deležnikov je bil razvit širok okvir 
šestih skupin tečajev, ki so podlaga za vse razpisne postopke upravnih organov. Nato je bila izvedena vrsta 
manjših razpisov za naročilo dejanskih dejavnosti. Vendar je Sodišče ugotovilo, da so specifikacije storitev za 
manjše razpise ostale zelo splošne in da so se upravni organi zanašali na izvedbene načrte izvajalcev, ki so bili 
predloženi skupaj s posameznimi ponudbami.
Avstrija
Podobno je bilo v Avstriji, kjer se je program razvoja podeželja osredotočal na prioritete EU in nizko formal ‑
no izobrazbo v primarnem sektorju. Tematska področja posameznih ukrepov so bila opredeljena v ustreznih 
izvedbenih pravilih,15 vendar so ostala dokaj široka (npr. izboljšanje učinkovitosti in konkurenčnosti kmetijskih 
in gozdarskih podjetij). Izvedbena pravila določajo, da je treba na tematski konferenci, na kateri sodeluje ‑
jo tudi deležniki, ministrstvu za kmetijstvo (BMLFUW) predlagati podrobnejše specifikacije in prioritete, ki 
jih morajo organi za izdajo dovoljenj upoštevati pri izboru projektov. Organiziranih je bilo deset sestankov, 
vendar podrobne specifikacije niso bile predložene, zato so bili projekti izbrani le na podlagi širokih tematskih 
področij, navedenih v izvedbenih pravilih.
15 Posebna uredba zveznega ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo, okolje in upravljanje voda o izvajanju ukrepov v okviru avstrijskega programa 
razvoja podeželja 2007–2013 z naslovom Sonderrichtlinie des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft zur 
Umsetzung von Maßnahmen im Rahmen des Österreichischen Programms für die Entwicklung des ländlichen Raums 2007  – 2013 „Sonstige 
Maßnahmen” .Okvir 2

20 Opažanja
26 
Revidirane države članice so v pro ‑
ces opredeljevanja prioritet oziroma 
tematskih področij za storitve prenosa 
znanja in svetovanja vključile izvajalce 
storitev in deležnike, in sicer s sode ‑
lovanjem na srečanjih in v delovnih 
skupinah ali z možnostjo predložitve 
pisnih predlogov. Vključevanje deležni ‑
kov in izvajalcev storitev naj bi prived ‑
lo do boljšega odzivanja na potrebe 
ciljnih skupin. Vendar pa bi bili delež ‑
niki namesto za odpravljanje dejanskih 
vrzeli v znanju in spretnostih pode ‑
želskih subjektov lahko zainteresirani 
za promoviranje storitev, ki so splošno 
priljubljene oziroma že dostopne. 
Države članice torej lahko upoštevajo 
zunanja mnenja in predloge, vendar 
morajo nato sprejeti nepristransko 
odločitev o tem, ali so dejavnosti, ki jih 
predlagajo izvajalci storitev, dejansko 
namenjene resničnim potrebam pode ‑
želskih subjektov in so lahko dostopne 
na trgu po razumni ceni. Sodišče ni 
našlo dokazov, da je bilo res tako. Zato 
so se upravni organi zanašali na posto ‑
pek, ki je dejansko potekal od spodaj 
navzgor in v okviru katerega so izva ‑
jalci sami predlagali tečaje, ki bi morali 
biti predmet naročanja, namesto da bi 
se odzvali na jasno opredeljene potre ‑
be, ki jih izrazijo upravni organi.27 
Nezadostna analiza predlogov izvajal ‑
cev storitev ne pomeni le tveganja za 
financiranje nepotrebnih dejavnosti, 
temveč tudi tveganje za podvajanje 
dejavnosti usposabljanj, ki so že do ‑ 
stopne na trgu, in plačevanje po ce ‑
nah, ki so višje od tržnih (glej odstav ‑
ka 54 in 55). To povzroča nepotrebne 
javne odhodke in lahko izkrivi obstoje ‑
če trge storitev.
21 Opažanja
28 
Drug primer slabega ocenjevanja 
v zvezi s tem se nanaša na ukrep 115. 
EKSRP bi moral v okviru ukrepa 115 
financirati stroške, ki nastanejo pri 
vzpostavljanju storitev (kot so stroški 
osebja, stroški za nove prostore, opre ‑
mo itd.).16 Vendar je Sodišče ugotovilo, 
da je bil ukrep 115 včasih uporabljen za 
financiranje že obstoječih svetovalnih 
organov pri vzpostavljanju storitev, 
ki pravzaprav niso bile nove. Šlo je za 
vključitev novih področij (ki izhajajo 
iz novih zahtev uredbe) v svetovanje. 
Medtem ko so morali v Združenem 
kraljestvu (Anglija) potencialni izvajalci 
novih storitev dokazati pomanjkanje 
ustreznega svetovanja na nekem 
področju, v Španiji (Galicija) ni bilo 
tako (glej okvir 3 ). V drugih revidira ‑
nih državah članicah ukrep 115 ni bil 
uporabljen.
Španija (Galicija)  – Financiranje vzpostavitve „novih” storitev, ki 
pravzaprav niso bile nove
Španija (Galicija) financira izvajalce za vzpostavitev svetovalnih storitev, ki naj bi bile „nove”, dejansko pa so 
obstajale še pred izvajanjem programa za razvoj podeželja v obdobju 2007–2013. Sredstva so namenjena sve ‑
tovanju o temah, ki se štejejo za nove, ne glede na to, ali je bila izkazana potreba oziroma zahteva podeželskih 
subjektov in/ali obstoječe strukture zadostujejo za vključitev novih tem (torej ali zagotavljanje svetovanja 
o novih temah zahteva zaposlovanje novega osebja, najemanje dodatnih objektov in/ali nakup nove opreme).
Revidirani izvajalec storitev je ob koncu petletnega programskega obdobja zmanjšal število svojega osebja, 
torej kaže, da je odvisen od financiranja iz EKSRP pri kritju svojih tekočih stroškov.
Poleg financiranja obstoječih izvajalcev storitev obstaja tudi tveganje prekomernega financiranja stroškov 
dela izvajalcev. Stroški dela so vključeni v ukrep 115, vendar so financirani tudi v okviru ukrepa 114, ki subven ‑
cionira honorarje, ki jih kmetje plačujejo izvajalcem za svetovanje.Okvir 3 
16 Člen 25 Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 z dne 
20. septembra 2005 o podpori 
za razvoj podeželja 
Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) (UL L 277, 21. 10. 2005, 
str. 1): „podpora [...] se dodeli 
za kritje stroškov, nastalih pri 
ustanovitvi služb za pomoč pri 
upravljanju kmetij, 
nadomeščanje na kmetijah, 
kmetijsko in gozdarsko 
svetovanje ter se postopno 
zmanjšuje v obdobju največ 5 
let po ustanovitvi”.
22 Opažanja
29 
Revizija je pokazala, da EKSRP kljub 
nezadostni analizi potreb financira 
zadevne dejavnosti prenosa znanja in 
svetovanja. Vendar to ni bila posledica 
ugotavljanja posebnih potreb in osre ‑
dotočanja nanje (glej okvir 4 ).
Primeri financiranja ustreznih in inovativnih projektov
Švedska  – „Generationsskifte”
Izraz „Generationsskifte” (menjava generacij) se nanaša na predajo kmetije starejše generacije mlajši. To je ob 
upoštevanju trenda staranja prebivalstva, ki se aktivno ukvarja s kmetijstvom (več kot 50 % kmetov na Šved ‑
skem in v EU je starih 55 let ali več), vse bolj pomembno.17 Enodnevno usposabljanje, ki je bilo preučeno na 
Švedskem, zagotavlja predvsem informacije o gospodarskih in finančnih vprašanjih (zlasti obdavčenju) in ci ‑
vilnopravnih zadevah. Psihološki in čustveni vidiki, ki so tudi pomembni pri predaji družinske kmetije, so sicer 
upoštevani, vendar pa so podrobneje obravnavani v okviru coachinga, ki je prav tako na voljo.
Švedska – „Grön Arena”
„Grön Arena” je projekt, katerega cilj je podpirati kmetije, ki zagotavljajo storitve, povezane s socialnim 
varstvom, izobraževanjem, zdravjem in rekreacijo, npr. dejavnosti na kmetijah za starejše osebe in varstvo 
otrok po šoli, dejavnosti za dobro počutje na podeželju oziroma dejavnosti z živalmi ipd. Projekt služi družbe ‑
nim potrebam in je možnost za diverzifikacijo dohodkov kmetov. Po opravljenem preskusu v eni regiji je bil 
projekt razširjen na celotno državo.
Avstrija – Tečaj poslovodenja za ženske na podeželju
Cilj tečaja poslovodenja je bil spodbuditi ženske in jim omogočiti prevzem odgovornih položajev v pode ‑
želskih poslovnih in družbenih skupinah, da bi na ta način postale vzornice in spodbudile druge ženske, da 
postanejo bolj dejavne pri razvoju podeželja. Pomembnost tega tečaja očitno izhaja iz strateških smernic 
Skupnosti za programsko obdobje 2007–201318, ki določa jasne cilje za spodbujanje vstopa žensk na trg dela in 
za preučitev potreb po usposabljanju žensk (za dodatne informacije o tečaju glej tudi okvir 9 ).
17 Evropska komisija (2015): Predstavitvene preglednice po državah članicah (Švedska, str. 13 in Evropska unija, str. 17)  
(http://ec.europa.eu/agriculture/statistics/factsheets/index_en.htm ).
18 Sklep Sveta 2006/144/ES z dne 20. februarja 2006 o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013) 
(UL L 55, 25. 2. 2006, str. 20).Okvir 4

23 Opažanja
Države članice ne preverijo 
vedno usposobljenosti  
in izkušenosti izvajalcev
30 
Za zagotavljanje kakovosti in učinkovi ‑
tosti ponujenih storitev prenosa znanja 
in svetovanja bi morali imeti organi, ki 
zagotavljajo takšne storitve, ustrezno 
kvalificirane in izkušene delavce, ki se 
redno usposabljajo, ter ustrezne uprav ‑
ne in tehnične zmogljivosti.
31 
Sodišče je v zvezi s svetovalnimi storit ‑ 
vami ugotovilo, da so bili pričakovani 
standardi19 doseženi v vseh državah 
članicah, kar je kmetom in lastnikom 
gozdov omogočilo, da so lahko izbirali 
s seznama pooblaščenih izvajalcev. 
Na Švedskem pa so se zahteve glede 
usposobljenosti in izkušenj nanašale le 
na svetovanje o navzkrižni skladnosti 
in varnosti pri delu, saj so bile druge 
vrste svetovanja kmetom ponujene 
v okviru ukrepa 111, pri katerem takšne 
zahteve ne obstajajo.32 
Ker ustrezni predpisi EU ne obstajajo, 
Švedska ni opredelila nobene zahteve 
glede ukrepov prenosa znanja. Druge 
revidirane države članice so določile 
merila za upravičenost oziroma oddajo 
javnega naročila, vendar je revizija 
kljub nekaterim dobrim praksam pri 
njih pokazala, da so postopki za oceno 
usposobljenosti izvajalcev precej 
neuspešni.
33 
Avstrija in Združeno kraljestvo (Anglija) 
imata na ravni izvajalcev visoke zahte ‑
ve. V Avstriji so izvajalci storitev preno ‑
sa znanja upravičeni do sodelovanja le, 
če imajo veljaven certifikat kakovosti 
za ustanove za poklicno usposablja ‑
nje odraslih, v Združenem kraljestvu 
(Anglija) pa morajo zainteresirani izva ‑
jalci storitev dokazati svojo finančno, 
tehnično ali strokovno usposobljenost 
na prvi stopnji tristopenjskega postop ‑
ka javnega razpisa. Vendar pa se je 
pri reviziji v obeh primerih pokazalo, 
da organi niso sistematično preverjali 
usposobljenosti in izkušenosti podjetij, 
ki izvajajo tečaje, in njihovih izvajalcev 
usposabljanja (glej tudi okvir 5 ).
Avstrija: certifikati kakovosti izvajalcev usposabljanj niso bili preverjeni
Avstrijski organi so na svoje kontrolne sezname vključili ustrezne točke, da bi preverili merilo 
za upravičenost, ki zahteva, da morajo imeti izvajalci storitev prenosa znanja certifikat kakovosti. Vendar je 
Sodišče ugotovilo, da so organi v štirih od 30 primerov potrdili ustrezno točko na kontrolnem seznamu, čeprav 
izvajalci niso imeli certifikata kakovosti.
Javni odhodki, nakazani tem štirim izvajalcem, so znašali 3,6 milijona EUR (EKSRP: 1,8 milijona EUR), od tega 
približno 3,1 milijona EUR (EKSRP: 1,6 milijona EUR) enemu samemu izvajalcu. Ta izvajalec je oktobra 2014  
naznanil, da je pridobil certifikat kakovosti, čeprav usposabljanja izvaja že od leta 2007.Okvir 5
19 Glej člen 15(2) Uredbe Komisije 
(ES) št. 1974/2006 z dne 
15. decembra 2006 
o podrobnih pravilih glede 
uporabe Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 o podpori za 
razvoj podeželja iz EKSRP 
(UL L 368, 23. 12. 2006, str. 15):  
„2. Oblasti in organi, izbrani za 
nudenje svetovalnih storitev 
kmetom, morajo imeti na voljo 
ustrezne vire v obliki 
usposobljenega osebja, 
upravnih in tehničnih 
zmogljivosti ter izkušenj 
s svetovanjem in zanesljivosti 
glede na zahteve, pogoje in 
standarde iz točk (a) in (b) 
drugega pododstavka 
člena 24(1) Uredbe (ES) 
št. 1698/2005.”
24 Opažanja
34 
Podobne težave z nezadostnim pre ‑
verjanjem kvalifikacij izvajalcev so bile 
opažene tudi na Poljskem in v Španiji 
(Galicija). Upravni organi so se zana ‑
šali na informacije izvajalcev, ne da bi 
jih preverili na podlagi dokazil. Ko so 
organi v Španiji (Galicija) začeli sami 
izvajati usposabljanja, sta bili usposob ‑ 
ljenost in izkušenost njihovih usluž ‑
bencev ter njihove tehnične in upravne 
zmogljivosti samoumevne in jih ni 
nihče preverjal.
Pri izboru dejavnosti in 
izvajalcev ni zagotovljena 
poštena in pregledna 
konkurenca
35 
Konkurenca spodbuja izvajalce, da 
izboljšajo kakovost svojih storitev, 
ponudijo ugodne cene in predlagajo 
storitve, ki se osredotočajo na potrebe, 
ter tako zagotovijo večjo vrednost za 
denar evropskih davkoplačevalcev. 
Osnovni načeli konkurence sta poš ‑
tenost in preglednost. Poleg tega, 
kot je že navedeno v odstavku 24, bi 
morali imeti pristojni organi jasno 
predstavo o potrebnih storitvah, da bi 
lahko določili storitve, ki bodo zahte ‑
vane v razpisih za zbiranje predlogov 
oziroma oddajo javnih naročil, ali pa 
vzpostaviti primerna merila za izbor 
ustreznih dejavnosti.36 
Revidirane države članice imajo v zvezi 
z ukrepi prenosa znanja različne načine 
izbiranja izvajalcev in storitev, vse od 
popolne odsotnosti konkurenčnih 
postopkov do notranjega zagotavlja ‑
nja storitev s strani organa ali pove ‑
zanih teles, posameznih razpisov za 
zbiranje predlogov in uporabe postop ‑
kov javnega naročanja. Vendar pa je 
Sodišče ugotovilo, da so bili običajno 
kljub širokemu obsegu uporabljenih 
postopkov prenosa znanja največkrat 
izbrani dolgoletni in dobro uveljavljeni 
izvajalci storitev, ki so prejeli tudi veči ‑
no sredstev EKSRP . Sodišče meni, da je 
bilo to posledica pomanjkanja konku ‑
rence in/ali pomanjkanja poštenosti in 
preglednosti.
37 
V naslednjih odstavkih Sodišče pred ‑
stavlja postopke, na katere je naletelo 
v različnih revidiranih državah člani ‑
cah, ter nekatera tveganja in ugoto ‑
vitve, povezane s temi postopki.
Odsotnost konkurenčne izbire 
izvajalcev in storitev  – Avstrija 
in Švedska
38 
Predlogi za projekte so bili lahko 
zahtevani ali predloženi kadar koli 
v programskem obdobju, tj. brez 
vnaprej določenih obdobij ali rokov. 
Zaradi tega konkurenčno ocenjeva ‑
nje ter izbor projektov in izvajalcev 
nista bila mogoča, izvajalci pa niso bili 
spodbujeni k predlaganju storitev, ki 
bi bile prilagojene potrebam in dobro 
zasnovane, kar pomeni veliko tvega ‑
nje, da bo velik del finančne podpore 
porabljen za storitve, ki so bile prilago ‑
jene izvajalcem.
25 Opažanja
39 
V času revizije je skupina ustanov za 
usposabljanje javnih organov v Av ‑
striji prejela 77,3 % finančnih sredstev 
EKSRP , ki so bila na voljo za ukrep 111, 
in 54,3 % sredstev za ukrep 331. Te 
ustanove za usposabljanje imajo kon ‑
kurenčno prednost pred drugimi izva ‑
jalci, saj noben drug izvajalec ni imel 
priložnosti, da bi se udeležil uradnih 
srečanj, ki so jih organizirali pristojni 
organi in na katerih so razpravljali 
o novih tečajih in izvedbenih pravilih. 
V poročilu o oceni, ki so ga naročili 
avstrijski organi, je bilo ugotovljeno, 
da so zvezne dežele odobrile skoraj 
izključno tečaje, ki so jih že ponudile 
omenjene ustanove, s potencialno 
visokimi učinki mrtvih izgub20.
Notranje zagotavljanje 
storitev  – Španija (Galicija)  
in Švedska
40 
Notranje zagotavljanje storitev je bilo 
obsežno v Španiji (Galicija) (89 % pro ‑
računa za ukrep 111) in na Švedskem 
(61 % proračuna za ukrep 111 in 35 % 
za ukrep 331). Zasebni izvajalci niso do ‑
bili priložnosti za izvajanje teh projek ‑
tov, saj so jih odobravali neposredno 
organi držav članic. Sodišče ni našlo 
dokumentiranega postopka odločanja, 
v katerem bi bila določena zgornja 
finančna meja in/ali upravičena no ‑ 
tranja izvedba (npr. obstoj notranjega 
strokovnega znanja in zmogljivosti 
oziroma potreb po spretnostih, ki jih 
trg ne bi mogel pokriti).41 
Na Švedskem so bili notranji projekti 
obravnavani na enak način kot pro ‑
jekti, ki so jih izvajali zunanji izva ‑
jalci usposabljanj, kar pomeni, da je 
dejavnost odobrila druga organiza ‑
cijska enota istega organa. Vendar pa 
projekti niso bili prednostno razvrščeni 
in Sodišče je ugotovilo, da je bilo več 
preverjanj opravljenih le formalno (glej 
odstavek 53).
42 
Notranji projekti so bili oddani tudi 
zunanjim izvajalcem, vendar so bili 
stroški s tem povezanih upravnih 
dejavnosti (npr. priprava postopka 
javnega naročanja, preverjanje prejetih 
ponudb), ki so sicer del običajnih nalog 
organov, zaračunani v okviru projekta. 
Poleg tega so bili pri reviziji odkriti 
primeri izvajanja notranjih projektov 
s strani organov, ki so bili znatno dražji 
od tistih, ki so že na voljo na trgu brez 
podpore EKSRP (glej odstavek 55).20 Mandl, C. in Kuttner, T., 
Bildungsevaluierung ländliche 
Entwicklung LE 07–13 – 
Endbericht , Dunaj, 2013, 
str. 107.  
Učinek mrtvih izgub: položaj, 
v katerem bi bila 
subvencionirana dejavnost ali 
projekt v celoti ali deloma 
izvedena brez pomoči v obliki 
nepovratnih sredstev.
26 Opažanja
Razpisi za zbiranje predlogov – 
Španija (Galicija)
43 
V Španiji (Galicija) je bilo le 11 % prora ‑
čuna za ukrep 111 izvršenega v okviru 
konkurenčnega izbirnega postopka, 
tj. letnih razpisov za zbiranje predlo ‑
gov. Prejeti predlogi so bili ocenjeni 
na podlagi sistema vrednostnih točk 
za različna merila, ki je bil posredovan 
morebitnim izvajalcem. Vendar je revi ‑
zija pokazala, da ni obstajala objektiv ‑
na metoda za dodeljevanje teh točk. 
Zato so nekatere vloge prejele 0 točk 
(kadar so v vlogi manjkale zahtevane 
informacije) oziroma največje mogoče 
število točk (kadar so bila zahtevana 
polja izpolnjena, tudi če niso vsebovala 
specifičnih informacij). Izbirni posto ‑
pek torej ni bil pregleden in ni zago ‑ 
tavljal, da so bili izbrani najboljši izva ‑
jalci in storitve.
Javno naročanje – Združeno 
kraljestvo (Anglija) in Poljska
44 
Javno naročanje je konkurenčni izbirni 
postopek, ki sledi formaliziranim 
pravilom. Pravilna izvedba postopka 
daje razumno zagotovilo za poštenost 
in preglednost ter dobre rezultate pri 
izbiri izvajalcev in projektov. Vendar je 
Sodišče odkrilo več zadev, ki vzbujajo 
skrb.45 
Zadeva, ki se pojavlja v Združenem 
kraljestvu (Anglija), se nanaša na skle ‑
panje pogodb s podizvajalci. Postopek 
javnih naročil, ki poteka v več fazah, 
in velikost sklopov dajeta prednost 
večjim izvajalcem. Manjši izvajalci so 
lahko v izvedbeni strukturi udeleženi 
le kot podizvajalci. Angleški organi 
od izvajalcev zahtevajo, da predložijo 
ustrezne informacije, npr. sporazu ‑
me s podizvajalci, upravljanje naročil 
in načrtovano komunikacijo, da se 
zagotovi doseganje želenega rezultata. 
Po drugi strani pa nimajo neposredne ‑
ga nadzora nad sklepanjem pogodb 
s podizvajalci, zato se pri njihovi izbiri 
in izdajanju računov za opravljene sto ‑
ritve zanašajo na glavnega izvajalca. To 
je povzročilo prekomerne dobičke, ki 
so jih organi plačali glavnemu pogod ‑
beniku. Gre za vidik, ki je podrobneje 
obravnavan v delu 2 tega poročila (glej 
okvir 8 ).
46 
Na Poljskem je postopek javnega na ‑
ročanja ogrozil slabo zasnovan sistem 
oddaje javnih naročil, ki daje uveljav ‑
ljenim konzorcijem prednost pred 
novimi izvajalci. Ugotovitve Sodišča 
kažejo tudi, da ne zadostuje, če organi 
izvedejo skupno ocenjevanje prijavlje ‑
nih konzorcijev, temveč je treba oceniti 
tudi zmogljivosti in vloge posameznih 
članov (glej okvir 6 ).
27 Opažanja
Komisija je le deloma 
usmerjala države članice  
pri ukrepih prenosa znanja  
in svetovanja
47 
Komisija je programe razvoja pode ‑
želja odobrila na začetku program ‑
skega obdobja in od držav članic ni 
zahtevala, naj v svojih programskih 
dokumentih jasno opredelijo potrebe 
podeželskih subjektov po znanju in 
spretnostih ali opišejo svoje izbirne 
postopke. Poleg tega Komisija v pro ‑
gramskem obdobju 2007–2013 ni pred ‑
ložila ustreznih navodil, ki bi državam 
članicam lahko pomagale uvesti boljše 
postopke. Kar se tiče novega program ‑
skega obdobja, je Komisija pripravila 
obširnejša navodila o ukrepih, ne da 
bi podrobno določila, kako ugotovi ‑
ti potrebe po znanju in spretnostih 
(npr. s prilagodljivimi postopki analize 
in načrtovanja). Sodišče na podlagi 
programskih dokumentov, ki so bili na voljo v času revizije, ni našlo dokazov, 
da bi države članice izboljšale analizo 
potreb po znanju in spretnostih (glej 
odstavke od 23 do 29).Sistem oddaje javnih naročil na Poljskem je slabo zasnovan in izveden
Novoustanovljeni izvajalci z manj kot dvema letoma izkušenj ne morejo doseči zahtevanega naj ‑
nižjega števila točk pri organizacijskih izkušnjah in so že vnaprej izključeni iz finančne podpore, ne glede na 
kakovost dejavnosti, ki jih ponujajo.
Poleg tega izvedbena uredba na Poljskem omogoča dodeljevanje treh točk za „izmenjavo izkušenj pri organi ‑
ziranju usposabljanja (...)”, kadar je članica konzorcija, ki pošlje ponudbo, tudi kmetijska organizacija. Sodišče 
je ugotovilo, da so organi takim konzorcijem dodelili tri točke, čeprav je bila vloga kmetijske organizacije pri 
zagotavljanju storitve majhna in ni organizacija ni bila udeležena pri plačilu. Analiza več uspešnih ponudb je 
pokazala, da so omenjene tri točke lahko ključne za uspeh pri razpisu.Okvir 6 

28 Opažanja
48 
Komisija ni izdala smernic za države 
članice, ki bi skupaj z obstoječimi prav ‑
nimi določbami za svetovalne storitve 
v obdobju 2007–2013 zagotovile, da 
so izvajalci storitev prenosa znanja in 
svetovanja zanesljivi, ustrezno uspo ‑
sobljeni in izkušeni ter imajo potrebne 
upravne in tehnične zmogljivosti. 
V zvezi s programskim obdobjem 
2014–2020 se lahko pričakuje nekatere 
izboljšave, zlasti ker so bile določbe 
EU o zmogljivosti in usposobljenosti 
izvajalcev razširjene, tako da zajemajo 
storitve prenosa znanja21 (glej odstav ‑
ke od 30 do 34).
49 
Komisija se ni vedno zavedala proble ‑
mov v programskem obdobju 2007–
2013, povezanih z obstoječimi postop ‑
ki za izbiro izvajalcev in storitev in zato 
od držav članic ni mogla zahtevati, naj 
izvedejo popravne ukrepe (glej odstav ‑
ke od 35 do 46).
50 
Za programsko obdobje 2014–2020 
zakonodaja zahteva, da se postopek 
za izbiro izvajalcev storitev svetova ‑
nja vodi skladno z zakonom o javnem 
naročanju.22 Zato obstaja tveganje, da 
bo pri javnem naročanju uspešen le 
en izvajalec na posameznem geograf ‑
skem in/ali tematskem področju, kar bi 
zmanjšalo izbiro za podeželske su ‑
bjekte. To tveganje se da zmanjšati, saj 
lahko države članice podpišejo okvirne 
sporazume z različnimi izvajalci23, kar 
podeželskim subjektom omogoča, da 
izbirajo med več izvajalci storitev.51 
V ustrezni zakonodaji ni izrecnih 
določb za izbiro izvajalcev in storitev 
prenosa znanja, vendar lahko države 
članice izbirajo med različnimi postop ‑
ki v skladu s svojo nacionalno zakono ‑
dajo, vključno z javnim naročanjem in 
notranjimi postopki.24 Brez dodatnih 
podrobnejših navodil Komisije pro ‑
blemi, ki jih je Sodišče odkrilo v zvezi 
s programskim obdobjem 2007–2013, 
kot so notranje izvajanje brez pre ‑
glednih postopkov odločanja ali 
utemeljitve, sklepanje pogodb s po ‑
dizvajalci, pri katerih se niso upora ‑
bili administrativna kontrola in enaki 
standardi kot pri običajnih naročilih, in 
postopki oddaje javnih naročil, ki niso 
transparentni in/ali pošteni, morda ne 
bodo odpravljeni.
Del II – Postopki, ki 
jamčijo stroškovno 
učinkovito in usklajeno 
zagotavljanje storitev 
prenosa znanja  
in svetovanja
Države članice so dejavnosti 
usposabljanja odobrile 
brez učinkovitih preverjanj 
razumnosti stroškov, ...
52 
Zagotovitev, da so stroški nepovrat ‑ 
nih sredstev za razvoj podeželja pod 
nadzorom, je ključni element dobrega 
finančnega poslovodenja, ki je zahte ‑
vano v finančnih uredbah EU, v skladu 
s katerimi se od vseh subjektov, ki 
upravljajo proračun EU, pričakuje, da 
bodo upoštevali načelo gospodarnosti 
in torej podprli prave stvari po pravi 
ceni. To bi bilo treba storiti s predho ‑
dnim preverjanjem stroškov, tj. pred 
odobritvijo nepovratnih sredstev in 
pred plačilom.21 Člena 14(3) in 15(3) Uredbe 
(EU) št. 1305/2013.
22 Člen 15(3) Uredbe (EU) 
št. 1305/2013.
23 V skladu s členom 32 Direktive 
2004/18/ES.
24 Dokument o ukrepih 
Knowledge transfer and 
information actions , različica iz 
oktobra 2014.
29 Opažanja
53 
Kot je Sodišče poudarilo v svojem po ‑
sebnem poročilu št. 22/2014,25 organi 
držav članic ne storijo dovolj, da bi 
zagotovili, da bodo stroški, povezani 
z odobritvijo nepovratnih sredstev za 
razvoj podeželja, razumni. Pri ukre ‑
pih prenosa znanja projektne vloge 
pogosto ne vsebujejo dovolj natančnih 
podatkov, ki bi omogočali smiselno 
oceno stroškov, povezanih z načrtova ‑
nimi dejavnostmi. Kljub temu so organi 
v Avstriji in na Švedskem odobrili 
takšne splošne projektne vloge in 
v svojih kontrolnih seznamih navedli, 
da je bila razumnost stroškov prever ‑
jena. Drugi primeri, ki ponazarjajo sla ‑
bosti predhodnih pregledov v državah 
članicah, so navedeni v  okvirju 7 .... obstajajo pa tudi znaki, 
da so včasih preveč plačale 
za storitve usposabljanja 
oziroma svetovanja, ki niso 
bile ustrezno utemeljene
54 
Kot je opisano zgoraj, morajo organi 
držav članic preverjati, ali nepovratna 
sredstva, ki jih odobrijo, temeljijo na 
razumnih stroških. Vendar pa se po ‑
gosto zgodi, da se nastali stroški razli ‑
kujejo od stroškov, ki so bili odobreni 
v fazi prijave: tako specifikacije kot 
cene se lahko spremenijo. Zato morajo 
imeti organi držav članic pravila in sis ‑
teme za odkrivanje bistvenih odsto ‑
panj od odobrenih stroškov projekta in 
pred izplačilom nepovratnih sredstev 
preveriti, ali so spremenjeni stroški še 
vedno razumni.25 Glej Posebno poročilo  
št. 22/2014 z naslovom 
„Doseganje gospodarnosti: 
obvladovanje stroškov 
projektov za razvoj podeželja, 
ki jih z nepovratnimi sredstvi 
financira EU” ( http://eca.
europa.eu ).
Primeri, ki ponazarjajo slabosti predhodnih pregledov razumnosti 
stroškov
Združeno kraljestvo (Anglija)
Organi so v odzivu na razpis za oddajo javnih naročil prejeli ponudbo enega samega izvajalca usposabljanj. 
Ponudbo so sprejeli brez primerjave cen s preteklimi stroški oziroma drugih referenčnih preverjanj. Sodišče je 
ugotovilo, da je vsota na udeleženca usposabljanja, ki jo je izvajalec zahteval od organov, med dva ‑ in osem ‑
krat višja od običajne cene, objavljene v zloženki izvajalca.
Španija (Galicija)
Povečanje proračuna za projekt usposabljanja je bilo sprejeto, ne da bi bila zahtevana dokazila za utemeljitev 
predlaganega povečanja.
Avstrija
Proračun za velik projekt se je dvakrat povečal, zaradi česar je vsota nepovratnih sredstev znašala 2,7 milijo ‑
na EUR. Organi so povečanje proračuna odobrili z utemeljitvijo, da so predloženi izračuni stroškov temeljili 
na dejanskih izplačilih za podobne dejavnosti v prejšnjih letih. Vendar pa Sodišče ni našlo nobenih dokazov 
o ustreznih preverjanjih.Okvir 7

30 Opažanja
55 
Sodišče je v fazi plačil odkrilo več 
slabosti v postopkih, kar je povzro ‑
čilo nepravilna plačila, preplačila ali 
negotovosti glede točnosti plačanega 
zneska, kot je prikazano spodaj:
 ο obvezna usposabljanja za kmete, ki 
so jih zagotovili sami regionalni or ‑
gani, npr. o ravnanju s fitosanitar ‑
nimi proizvodi (za ceno 2 680 EUR) 
in dobrobiti živali (za ceno 
2 030 EUR), so na tem območju na 
voljo po veliko nižji ceni (150 oziro ‑
ma 200 EUR) (Španija – Galicija);
 ο plačila niso bila prilagojena na 
podlagi dejanske prisotnosti ude ‑
ležencev usposabljanja, čeprav bi 
moral biti projekt zaračunan na tej 
podlagi (Španija  – Galicija);
 ο seznami udeležencev niso bili 
zanesljivi: bili so bodisi vnaprej 
podpisani, kazali znake, da jih 
je spremenil nekdo drug, ki ni 
bil udeleženec, ali pa jih ni bilo 
mogoče razumeti zaradi uporabe 
različnih oznak in kod (Poljska, 
Španija  – Galicija);
 ο stroški, ki so bili zaračunani organu 
države članice za tečaje usposab ‑ 
ljanja, so bili občutno višji od zne ‑
skov, ki so bili dejansko izplačani 
podizvajalcem (Združeno kra ‑
ljestvo  – Anglija, glej okvir 8 ); ο pri projektih, ki jih izvajajo sami 
organi držav članic, ni bilo mogoče 
vzpostaviti povezave med stroški 
posamezne dejavnosti usposab ‑ 
ljanja in ustreznim zahtevkom 
za plačilo, ki je bil v razumnem 
času predložen plačilni agenciji 
(Švedska);
 ο vodenje evidence porabljenega 
časa ni bilo obvezno ali pa so bila 
pravila za beleženje časa nejasna 
oziroma niso omogočala, da bi iz ‑
vajalci ali javni organi pravilno ob ‑
računavali dejanski čas, porabljen 
za usposabljanje (Švedska, Poljska, 
Španija). Pri javnih organih to po ‑
meni, da obstaja tveganje, da bodo 
dejavnosti, ki spadajo v običajni 
obseg dejavnosti organov, zaraču ‑
nane projektom, ki jih sofinancira 
Evropski kmetijski sklad za razvoj 
podeželja (glej tudi odstavek 42);
 ο nekatere svetovalne storitve so 
bile financirane v celoti (Švedska), 
kar je v nasprotju s pravnimi določ ‑
bami, ki omejujejo stopnjo financi ‑
ranja na 80 %;
 ο z zunanjimi izvajalci usposabljanja 
ali govorniki niso vedno sklenjeni 
jasni sporazumi, njihovi računi pa 
niso dovolj podrobni, da bi lahko 
zagotovili pravilnost in razumnost 
stroškov ter povezavo s projektom 
(Avstrija in Švedska).
31 Opažanja
Pretirano visoki dobički v Združenem kraljestvu (Anglija)
V Združenem kraljestvu (Anglija) so organi države članice kljub uporabi postopka javnega naročanja za več 
tečajev usposabljanja plačali pretirano visoke cene. Zahtevek za plačilo treh tečajev, ki ga je predložil izvajalec, 
je pokazal, da so bili stroški 13,8 ‑krat višji od neposrednih stroškov usposabljanja, ki jih je ta izvajalec plačal 
svojim podizvajalcem. Na pomanjkanje smotrnosti te pogodbe je opozoril tudi inšpektor plačilne agencije 
(pred revizijo Sodišča), vendar to ni imelo posledic za izvršitev plačila. Zato nameravajo organi Združenega 
kraljestva vzpostaviti strožjo ureditev za spremljanje načrta izvajanja.
1 Nekateri drugi stroški zajemajo stroške oglaševanja in upravne stroške.  
2 V skladu z zahtevkom za plačilo.
Vir: Evropsko računsko sodišče.Okvir 8
Plačila skupaj ²
(plačila udeležencev
 in javno ﬁnanciranje)
13 %8 %9 %
CBA
87 %92 %91 %Tečaj
9 420 GBP16 540 GBP5 536 GBP
Bruto dobičekNeposredni stroški usposabljanja, plačani podizvajalcem1
32 Opažanja
Obseg revizije, ki jo je 
izvedla Komisija, ni zagotovil 
dovolj informacij o slabostih, 
ki jih je odkrilo Sodišče
56 
Komisija mora z revizijami spremljati 
sisteme upravljanja in nadzora, ki so 
vzpostavljeni v državah članicah.26 
Storitve prenosa znanja in svetova ‑
nja veljajo za izjemno pomembne za 
nadaljnji razvoj podeželske družbe in 
njenega gospodarstva, vendar obseg 
revizije, ki jo je Komisija izvedla za 
spremljanje upravljanja teh ukrepov, ni 
zagotovil dovolj ustreznih informacij 
o postopkih izvajanja in nadzora držav 
članic in ni odkril ali odpravil nobenih 
prej poudarjenih slabosti.
57 
Komisija v obdobju med letoma 2007 
in 2013 ni izvedla nobenih posebnih 
revizij ukrepov prenosa znanja in 
svetovanja z utemeljitvijo, da je znesek 
sredstev financiranja razmeroma nizek. 
Obsežnejša revizija je leta 2010 zajela 
ukrep 111. Razkrila je številne slabosti 
v sistemu upravljanja in nadzora (ključ ‑
ne kontrole) in privedla do finančnega 
popravka27.Skladi EU in drugi skladi niso 
usklajeni pri zagotavljanju 
učinkovitega izvajanja 
storitev prenosa znanja  
in svetovanja
58 
Kot je bilo navedeno v odstavku 13, je 
mogoče storitve prenosa znanja in sve ‑
tovanja za podeželske subjekte finan ‑
cirati tudi iz drugih virov poleg EKSRP . 
Sodišče je med revizijskimi obiski in 
na podlagi raziskave (glej odstavek 20) 
ugotovilo, da tako financiranje za ‑
gotavljajo tudi drugi skladi EU (zlasti 
Evropski socialni sklad) ter nacionalni 
in regionalni viri financiranja.
59 
Da bi preprečili dvojno financiranje 
istih dejavnosti iz različnih skladov, 
morajo države članice vzpostaviti raz ‑
mejitve med različnimi skladi v svojih 
PRP28 in izvajati učinkovite postopke 
upravljanja29.
60 
Vendar pa razmejitev med različnimi 
skladi EU ni bila le odgovornost držav 
članic. Začeti bi se morala na ravni Ko ‑
misije z ustreznim usklajevanjem med 
generalnimi direktorati, odgovornimi 
za različne sklade. Komisija bi morala 
oceniti primernost razmejitve in jo 
odobriti kot del nacionalnih strateških 
načrtov za razvoj podeželja, izdati 
navodila in preveriti izvajanje ukrepov 
v državah članicah.26 Člen 59(2) Uredbe (EU, 
Euratom) št. 966/2012.
27 Komisija lahko izvede finančne 
popravke, kadar so odhodki, 
transakcije ali prakse 
nepravilni in jih države članice 
ne popravijo. Finančni 
popravki se lahko izvedejo 
tudi, kadar obstaja resna 
slabost v sistemu upravljanja 
in nadzora, ki ogroža že 
plačani prispevek EU za 
program, ali kadar država 
članica ni preverila 
nepravilnosti in izvedla 
zahtevanih popravkov.
28 Člen 60 Uredbe (ES) 
št. 1698/2005.
29 Člen 24(5) Uredbe Komisije 
(ES) št. 65/2011 z dne  
27. januarja 2011 o določitvi 
podrobnih pravil za izvajanje 
Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 glede izvajanja 
kontrolnih postopkov in 
navzkrižne skladnosti v zvezi 
z ukrepi podpore za razvoj 
podeželja (UL L 25, 28. 1. 2011, 
str. 8).
33 Opažanja
61 
Komisija za programsko obdobje 2007–
2013 ni pripravila nobenih navodil za 
razmejitev ali preprečevanje tveganja 
dvojnega financiranja in je odobrila 
programe razvoja podeželja držav čla ‑
nic, ne da bi zahtevala več podrobnosti 
o obstoječih mehanizmih za prepreče ‑
vanje dvojnega financiranja. Sodišče 
je odkrilo več primerov, v katerih so 
bile podobne dejavnosti financirane iz 
različnih skladov in je bila razmejitev 
med skladi nejasna. Očitna slabost 
takih okoliščin je nevarnost podvoje ‑
vanja struktur upravljanja. Več kot je 
nejasnosti pri razmejitvi skupaj z neu ‑
činkovitimi postopki upravljanja, večje 
je tveganje, da bo prišlo do dvojnega 
financiranja.
62 
Sodišče pa je odkrilo, da nekatere drža ‑
ve članice uporabljajo dobre prakse 
za zmanjševanje tveganja dvojnega 
financiranja, kot so žigosanje računov 
(Španija (Galicija), Avstrija, Poljska), 
izjave upravičencev (Španija (Galicija)) 
ter posvetovanja med pristojnimi or ‑
gani in obvezni pregledi v fazi oddaje 
vloge (Švedska).63 
V zvezi z razmejitvami med različnimi 
skladi EU je Sodišče preverilo nacional ‑
ne strateške načrte in programe razvo ‑
ja podeželja držav članic za program ‑
sko obdobje 2007–2013 in ugotovilo 
naslednje slabost:
 ο v Španiji (Galicija) lahko ukrepe 
usposabljanja, ki ne spadajo v obi ‑
čajno izobraževanje na podeželju, 
podpre Evropski kmetijski sklad 
za razvoj podeželja, Evropski 
socialni sklad ali Evropski sklad za 
regionalni razvoj. Vendar ustrezna 
razmejitvena merila niso določena. 
Odkriti so bili primeri tečajev IT na 
podeželju in tečajev o zadružnem 
podjetništvu na podeželju, ki so 
bili financirani iz EKSRP (v okviru 
ukrepa 111), ESRR ali ESS;
 ο v Združenem kraljestvu (Anglija) 
so bili tečaji o vodenju in upravlja ‑
nju, IT in pisarniških spretnostih, 
ki se financirajo iz ESS, na voljo 
vsem podjetjem, vključno s pode ‑
želskimi, čeprav se zdi, da so bila 
ta glede na razmejitvena merila 
izključena;
 ο na Poljskem so bile podobne de ‑
javnosti usposabljanja financirane 
v okviru operativnega programa 
razvoja človeških virov ESS in 
uk rep a 111;
 ο v Belgiji (Valonija) so bile podob ‑
ne dejavnosti lahko financirane 
v okviru ukrepa 331 in ESS. Ta 
ukrep se je začel s financiranjem 
razvoja podeželja, pozneje pa je bil 
opuščen. Belgijski organi so pojas ‑
nili, da imajo izvajalci usposabljanj 
raje financiranje v okviru ESS, saj 
so pravila o povračilu stroškov ESS 
po njihovem mnenju manj stroga 
kot pravila EKSRP .
34 Opažanja
64 
V Španiji (Galicija) je revizija pokazala, 
da je bil sistem podvržen tveganju 
dvojnega financiranja v okviru ukre ‑
pa 115 in ESS in da so bili stroški dela 
za novozaposlene kriti iz obeh skladov. 
Odkrit je bil primer, ko je bil izvajalec 
storitev hkrati upravičenec do finan ‑
ciranja iz ESS (122 400 EUR) v zvezi 
z ustvarjanjem delovnih mest in ukre ‑
pa 115 (124 700 EUR).
65 
Ustrezne uredbe v novem program ‑
skem obdobju 2014–2020 poudarjajo 
pomen večje usklajenosti med skladi 
EU. Novi pristop namenja večjo pozor ‑
nost dopolnjevanju kot razmejitvi, ven ‑
dar Komisija ni zagotovila operativnih 
navodil. Sodišče je analiziralo sporazu ‑
me o partnerstvu in za več držav članic 
ni jasno, kako bodo v novem obdobju 
odpravljene slabosti pri usklajevanju, 
do katerih je prišlo v programskem 
obdobju 2007–2013.Del III – Postopki za 
spremljanje in 
vrednotenje rezultatov 
dejavnosti prenosa znanja 
in svetovanja
66 
Ključni element pri zagotavljanju 
dobre porabe proračunskih sredstev 
EU je spremljanje in vrednotenje.30 Kot 
je prikazano na sliki 4  in v odstavku 1, 
lahko spremljanje in ocenjevanje zago ‑
tovita podatke za kratkoročne analize 
in specifikacije programa v 7 ‑letnem 
programskem obdobju in pri snovanju 
dolgoročnih programov za prihodnost.
67 
Ker model, ki bi ga za to uporabila 
Komisija, ni na voljo, se Sodišče pri 
vrednotenju programov usposablja ‑
nja sklicuje na priznani Kirkpatrickov 
model štirih ravni. Načela tega modela 
se lahko uporabljajo za vse programe 
usposabljanja (glej Prilogo II ). Kirkpa ‑
trickove štiri ravni so zasnovane kot 
zaporedje načinov ocenjevanja progra ‑
mov usposabljanja. Pri prehodu z ene 
ravni na naslednjo postane proces 
težji in bolj zamuden, vendar vsaka 
naslednja raven prinaša koristnejše 
informacije.3130 Spremljanje je redno 
preučevanje odhodkov, 
izložkov in rezultatov, ki 
zagotavlja ažurne informacije 
o tem, ali programi 
napredujejo po načrtih. 
Vrednotenje je periodično 
zbiranje in analiza dokazov, 
vključno z informacijami, 
pridobljenimi za spremljanje, 
zaradi oblikovanja zaključkov 
o uspešnosti in učinkovitosti 
programa ali politike.
31 Kirkpatrick, Donald L. in 
Kirkpatrick, James D., 2006, 
Evaluating Training Programs: 
The Four Levels , 3. izdaja, str. 21.
35 Opažanja
68 
Informacije, pridobljene na ravneh 1 
in 2 (reakcija in učenje), so predvsem 
pomoč pri odkrivanju težav, povezanih 
s kakovostjo zagotovljene storitve, 
obsegom dejavnosti itd. Te informacije 
lahko služijo kot vhodni podatek za 
natančnejšo opredelitev specifikacij 
nadaljnjih ukrepov ali za izboljšanje 
izbora izvajalcev v poznejših javnih 
razpisih za zbiranje predlogov oziroma 
oddajo javnih naročil. Ravni 3 in 4 (ve ‑
denje in rezultati) se lahko uporabita 
za oceno vplivov in posledic ukrepov 
in služita strateškim namenom, kot so 
ponovna ocena potreb, opredelitev 
novih potreb itd.
Izvajalci usposabljanj  
pri udeležencih pogosto 
zbirajo neposredne povratne 
informacije, vendar jih 
organi držav članic le redko 
uporabijo za izboljšanje 
nadaljnjih ukrepov
69 
Sodišče je ugotovilo, da za ukrepe 
prenosa znanja v okviru EKSRP večina 
držav članic zbira takojšnje povratne 
informacije od udeležencev usposab ‑ 
ljanja, vendar pa jih ne uporabijo 
v obsegu, ki omogoča oceno kakovosti 
usposabljanja ali prilagajanje tečajev. 
Le nekatere države članice spremljajo 
podatke o samem učenju (raven 2).70 
V večini revidiranih držav članic ude ‑
leženci usposabljanj izpolnijo obrazce 
za povratne informacije (ki se imenu ‑
jejo tudi „seznami sreče” ali „seznami 
zadovoljstva”) takoj po končanem 
usposabljanju. To se večinoma izvaja 
na pobudo izvajalca storitev, nekateri 
organi držav članic pa so oblikovali 
smernice ali standardizirane obraz ‑
ce za povratne informacije (glej tudi 
okvir 9 ).
71 
Vendar pa v mnogih primerih orga ‑
ni držav članic zbranih podatkov ne 
uporabijo v celoti. Na Poljskem so 
upravnim organom v končnem poro ‑
čilu v fazi plačila posredovani zbirni 
rezultati zgolj enega vprašanja o kako ‑
vosti. V Avstriji upravnim organom niso 
posredovani niti obrazci za povratne 
informacije niti njihova analiza. V Špa ‑
niji (Galicija) koordinatorji projektov za 
izobraževalne dejavnosti, ki se uprav ‑
ljajo prek neposrednega posredovanja, 
osrednjim službam upravnih organov 
ne pošiljajo izpolnjenih obrazcev.
36 Opažanja
72 
Večina organov držav članic, ki so bili 
obiskani med revizijo, ne spremlja, 
v kolikšni meri udeleženci dejansko 
pridobijo predvideno znanje, spretnos ‑
ti in naravnanost na podlagi njihovega 
sodelovanja pri izobraževanju (enako ‑
vredno Kirkpatrickovi ravni 2 (učenje)). 
V Španiji, na primer, organi niso preve ‑
rili, koliko udeležencev usposabljanja 
je pozneje dejansko opravljalo izpit, 
za katerega je bil ponujen priprav ‑
ljalni tečaj. V Združenem kraljestvu 
(Anglija) organi ne spremljajo stopnje uspešnega opravljanja tečajev za 
pridobivanje certifikatov in Sodišče je 
odkrilo primere, ko celo glavni izva ‑
jalec ni poznal stopnje uspešnega 
opravljanja tečajev, ki jih je organiziral 
njegov podizvajalec. Na Poljskem ni 
preskusov ali razgovorov pred uspo ‑
sabljanjem in po njem, s katerimi bi 
se ocenjevalo, kaj se je tečajnik naučil. 
Udeleženci ob koncu usposabljanja 
prejmejo certifikat, ki potrjuje le 
njihovo udeležbo, ne pa tudi uspešno 
opravljenega preizkusa.Primeri dobre prakse pri zbiranju informacij za vrednotenje projekta
Poljski  organi izvajalcem storitev zagotavljajo standardizirane obrazce za povratne informacije, ki vsebujejo 
11 vprašanj o kakovosti.
Organi v  Združenem kraljestvu (Anglija)  izvajalcem omogočajo, da uporabljajo lastne obrazce za vredno ‑
tenje, vendar s smernicami zagotavljajo, da obrazci ustrezajo minimalnim zahtevam. Udeleženci usposabljanj 
lahko izbirajo med tremi ali več možnimi odgovori (npr. zelo zadovoljen, zadovoljen, nezadovoljen), ki se 
nanašajo na šest različnih vidikov: hitrost izvajanja in vsebina tečaja, gradivo, prostor in oprema, raven preda ‑
vateljeve podpore, splošna kakovost in ustreznost spretnosti. Udeleženci morajo prav tako potrditi ustreznost 
spretnosti in verjetnost, da jih bodo uporabili v praksi. Na voljo je tudi nekaj prostora za pripombe in predloge 
za izboljšanje.
V Združenem kraljestvu (Anglija)  pristojni organi izvajajo tudi telefonske raziskave naključno izbranih tečaj ‑
nikov. Prvotni cilj telefonske raziskave je preverjanje prisotnosti, hkrati pa je to tudi uporaben mehanizem za 
pridobivanje povratnih informacij.
Sodišče je v  Avstriji  odkrilo dober primer, pri katerem je bilo ocenjevanje vključeno v koncept inovativnega 
tečaja poslovodenja za ženske, ki so dejavne v razvoju podeželja. Tečaj je vključeval oceno kakovostnih ele ‑
mentov posameznega modula, kot so vzdušje med učenjem, vsebina in praktični pomen tečajev ter kakovost 
predavateljev in učnih dokumentov. Predavatelji so morali opraviti samoocenjevanje, ki se je primerjalo z oce ‑
no udeležencev, nato pa je sledila razprava o povratnih informacijah med izvajalcem in avstrijskimi organi. 
Udeleženci so morali predložiti tudi dokument o preverjanju znanja, ki so ga pripravljali skozi celotno uspo ‑ 
sabljanje, izvajalec pa načrtuje izvedbo raziskave po 1–2 letih, s katero bo preveril, ali udeleženci še vedno 
uporabljajo pridobljena znanja in spretnosti. Razgovori z udeleženci, ki potrjujejo pozitivne rezultate ocenje ‑
vanja, so na voljo tudi na spletu.Okvir 9

37 Opažanja
73 
Nasprotno pa morajo v Avstriji udele ‑
ženci tečajev za pridobitev certifikata 
opraviti izpit. Izvajalci morajo tečaje 
spremljati in ocenjevati v skladu z do ‑
ločenimi merili in povzetek rezultatov 
predložiti nacionalnim kmetijskim 
zbornicam. Po posredovanih podatkih 
je letno podeljenih več kot 850 cer ‑
tifikatov, kar pomeni, da je stopnja 
uspešnosti približno 95 %.
Obstaja nekaj primerov 
dobrih praks, ko si države 
članice prizadevajo zbrati 
koristne informacije v zvezi 
z vplivom dejavnosti prenosa 
znanja in svetovanja
74 
Kot je navedeno v prejšnjem razdelku, 
države članice ne izkoriščajo v celoti 
možnosti za vrednotenje projekta. 
Nekatere države članice so naročile 
raziskave ali ocenjevalne študije na 
ravni programov usposabljanja zaradi 
pridobivanja informacij o vedenjskih 
spremembah (Kirkpatrickova raven 3) 
in učinkov (Kirkpatrickova raven 4). 
Na začetku teh študij je treba zbrati 
osnovne podatke za vrednotenje, vča ‑
sih dolgo po zaključku tečajev, zaradi 
česar je oblikovanje smiselnih ugoto ‑
vitev še dodatno oteženo in zahteva 
veliko časa.75 
Na Švedskem redne raziskave po pošti, 
ki jih izvaja švedski statistični urad, 
zagotovijo povratne informacije za vse 
štiri ravni vrednotenja. Zadnja raziska ‑
va je bila izvedena spomladi leta 2010 
in je vključevala 8000 oseb, ki so sode ‑
lovale pri dejavnostih prenosa znanja 
oziroma svetovanja za razvoj pode ‑
želja. Podobni študiji sta bili izvedeni 
v letih 1999 in 2006, nova raziskava pa 
je načrtovana za leto 2015.32
76 
Avstrijski organi so naročili poseb ‑
no vrednotenje ukrepov 111 in 331. 
Avtorji študije so uporabili naslednje 
štiri metode: analizo nacionalnih in 
mednarodnih študij, poročil in drugih 
dokumentov; spletno raziskavo med 
podeželskimi subjekti (udeleženci in 
neudeleženci ukrepov usposablja ‑
nja), izvajalci usposabljanj in uradni ‑
ki; dvostranske razgovore, ki trajajo 
1–2 uri, in „kavarne za vrednotenje”. 
Avtorji zagotavljajo veliko podrobnih 
informacij, npr. o predvidenih koristih 
ukrepov usposabljanja na splošno in 
različnih vrst dejavnosti ali o ovirah za 
sodelovanje. Istočasno pa tudi opozar ‑
jajo na slabosti v avstrijskem sistemu 
in predlagajo uvedbo konkurenčne 
izbire projektov z uporabo posebnih 
kazalnikov uspešnosti za posamezen 
projekt.33
77 
Podatki, zbrani z zunanjimi študijami 
v Združenem kraljestvu (Anglija) in na 
Švedskem, omogočajo tudi sprejema ‑
nje sklepov o koristih usposabljanja in 
svetovanja (glej okvir 10 ).32 Jordbruksverket, 
Kompetensutveckling inom 
landsbygdsprogrammet 
–  Rapport från en statistisk 
undersökning genomförd,  
Rapport 2010:30.  
Jordbruksverket, Analys av 
kompetensutvecklingen inom 
landsbygdsprogrammet 
–  Fördjupning av rapport 
2010:30,  Rapport 2011:39.
33 Mandl, C. in Kuttner, T., 
Bildungsevaluierung Ländliche 
Entwicklung LE 07-13 – 
Endbericht , Dunaj, 2013.
38 Opažanja
78 
Na Švedskem pobuda z naslovom 
Greppa Näringen (osredotočanje na 
hranilne snovi)35 zagotavlja brezplačno 
okoljsko svetovanje za kmetije, večje 
od 50 hektarov in/ali z več kot 25 ži ‑
valskimi enotami. Sredstva se pridobi ‑
jo iz EKSRP in s ponovnim vlaganjem 
okoljskih davkov. Pobuda med drugim 
ponuja tečaje za kmete in svetovalce ter zagotavlja orodja za izračun bilan ‑
ce hranil. Vrednotenje kmetijskega 
svetovanja je vključeno v obiske za 
spremljanje in četrtletne raziskave. 
Zadovoljstvo kmetov s svetovalnimi 
obiski je precej visoko in, kar je še po ‑
membnejši pokazatelj uspeha, zmanj ‑
šali so se presežki dušika in fosforja 
ter amonijakovih emisij na posamezno 
kmetijo.Primeri študij o vplivu prenosa znanja in svetovanja, ki je financiran v okviru 
razvoja podeželja
Združeno kraljestvo (Anglija)
Leta 2013 je raziskovalni inštitut za podeželje in skupnosti (univerza Gloucestershire) pripravil 
poročilo34, v katerem je želel oceniti socialni donos naložb 1. in 3. osi programa razvoja podeželja 
v Angliji z uporabo štirih področjih analize.
V zaključku poročila je med drugim navedeno, da ugotovljene koristi (npr. izboljšana trajnost kmetij, vklju ‑
čevanje živinorejskega sektorja v povezavi z zdravjem in spretnostmi na področju živali, izboljšanje praks za 
upravljanje tal in zemljišč ter razvoj lokalnih zmogljivosti za dodano vrednost v okviru osi 1) odražajo stopnje 
vlaganja v usposabljanje in svetovanje.
Švedska
Študija o spremljanju pesticidov na majhni kmetijski površini na južnem Švedskem (ob reki 
Vemmenhög), ki se je začela izvajati leta 1990, kaže, da se je prisotnost ostankov pesticidov v vo ‑
dotokih znižala za 90 %, čeprav se količina kemikalij, uporabljenih za zaščito rastlin, skoraj ni spremenila. Ana ‑
liza kaže, da je to zlasti rezultat večje ozaveščenosti kmetov o varni uporabi pesticidov, ki je posledica uvedbe 
svetovalnih storitev na tem področju leta 1994.
34 Ocena socialnega donosa naložb 1. in 3. osi programa razvoja podeželja za Anglijo z naslovom An assessment of the Social Return on Investment of 
Axes 1 and 3 of the Rural Development Programme for England . Končno poročilo, ki ga je pripravil raziskovalni inštitut za podeželje in skupnosti 
v imenu ministrstva za okolje, prehrano in podeželje, 1. november 2013.Okvir 10
35 http://www.greppa.nu
39 Opažanja
Zbrani podatki kažejo,  
da združeni rezultati storitev 
prenosa znanja in svetovanja 
na ravni EU niso zanesljivi
79 
V prejšnjih razdelkih sta spremljanje in 
vrednotenje večinoma obravnavana 
kot orodji za izboljšanje specifikacij 
in izvajanja storitev prenosa znanja in 
svetovanja na ravni držav članic. Na 
ravni EU je bil z uredbo za razvoj pode ‑
želja uveden skupni okvir spremljanja 
in vrednotenja (CMEF) za obdobje 
2007–13.36 To je bil nov sistem, uveden 
leta 2007, s skupnimi kazalniki, ki naj bi 
napredek pri ciljih za razvoj podeželja 
prikazali tako, da bi bilo mogoče pri ‑
merjati posamezne programe razvoja 
podeželja ter združevati podatke. 
Uredba Komisije37 določa podrobnejše 
zahteve in seznam skupnih temeljnih 
kazalnikov ter kazalnikov izložkov, re ‑
zultatov in vpliva. Ker skupni kazalniki 
ne morejo v celoti zajeti vseh učinkov 
posameznih programov razvoja pode ‑
želja, so lahko države članice določile 
še omejeno število dodatnih kazalni ‑
kov. Vendar pa nobena od revidiranih 
držav članic ni opredelila dodatnih 
kazalnikov za ukrepe prenosa znanja in 
svetovanja.
80 
Revizija Sodišča je potrdila resne sla ‑
bosti pri razpoložljivosti in kakovosti 
informacij o spremljanju in vrednote ‑
nju v zvezi s porabo za razvoj pode ‑
želja, kot je poudarjeno v posebnem 
poročilu št. 12/201338.81 
V okviru te revizije je Sodišče ugotovilo 
naslednje slabosti:
 ο uporabljena metoda izraču ‑
na na Poljskem ni bila v skladu 
s smernicami CMEF, kar je pri ‑
vedlo do velikih razlik v zvezi 
s številom dejanskih delovnih dni 
usposabljanja;39
 ο Združeno kraljestvo (Anglija) in 
Španija (Galicija) nista mogli v celo ‑
ti zagotoviti zahtevanih podatkov, 
Avstrija pa je projekte pripisala 
napačnim vrstam CMEF (zato sta 
število udeležencev in število dni 
usposabljanja za različne vrste 
dejavnosti nezanesljivi).
82 
Pozitiven primer pa je Švedska, kjer 
morajo izvajalci storitev in organi na 
spletu evidentirati udeležence po ‑
sameznih dejavnosti usposabljanj 
ali svetovanja v skupni podatkovni 
zbirki. Finančni podatki in informacije 
o upravnem preverjanju projektov se 
beležijo v drugo podatkovno zbirko. 
Za sporočanje podatkov o spremljanju 
Komisiji morata biti podatkovni zbirki 
povezani s številko projekta. Vendar 
pa zaradi ločevanja v dve podatkovni 
zbirki ni mogoče zagotoviti finančnih 
informacij na ravni posameznih dejav ‑
nosti usposabljanja ali svetovanja, npr. 
stroškov na udeleženca in/ali na dan 
usposabljanja. Poleg tega so povezave 
med podatkovnima zbirkama proble ‑
matične in Sodišče je odkrilo probleme 
pri zanesljivosti podatkov.36 Člen 80 Uredbe (ES) 
št. 1698/2005.
37 Uredba (ES) št. 1974/2006. 
Celoten seznam skupnih 
kazalnikov je naveden 
v Prilogi  VIII.
38 Posebno poročilo št. 12/2013 
z naslovom „Ali lahko Komisija 
in države članice dokažejo, da 
so bila proračunska sredstva 
EU, dodeljena za politiko 
razvoja podeželja, dobro 
porabljena?” ( http://www.eca.
europa.eu ).
39 V skladu s smernicami CMEF 
se kazalnik „število dni 
usposabljanja” izračuna tako, 
da se vsoto števila ur 
usposabljanja vseh kandidatov 
deli z osem (število ur). Poljski 
organi pa so v svojih 
statističnih podatkih CMEF za 
leto 2013 navedli le število 
opravljenih dni usposabljanja.
40 Opažanja
83 
Hkrati je analiza zbranih podatkov, ki 
jih posreduje Komisija, očitno zavajajo ‑
ča za več držav članic (glej  okvir 11 ).
84 
Komisija usklajuje CMEF, saj uslužbenci 
Komisije pregledajo letna poroči ‑
la o napredku in združijo podatke 
o spremljanju. Kot opazovalci lahko 
sodelujejo v nadzornih odborih držav 
članic in se vsako leto sestanejo z or ‑
gani upravljanja, da za vsak program 
razvoja podeželja preučijo glavne re ‑
zultate preteklega leta. Komisija mora 
pripraviti tudi več poročil o izvajanju in 
dosežkih politike razvoja podeželja.85 
Vendar pa se Komisija ne zaveda 
vedno nepravilnosti in problemov pri 
zbiranju podatkov v državah članicah, 
zato je objavila zbrane podatke, ne da 
bi zagotovila njihovo doslednost. Za ‑
radi pomanjkanja zanesljivih podatkov 
Komisija torej ne more presoditi, ali 
so sredstva EKSRP za ukrepe prenosa 
znanja in svetovanja dobro porabljena 
in dosegajo zastavljene cilje ukrepov.
Primeri nenatančnih podatkov kazalnika CMEF
Uk rep 111
 Sodišče je ugotovilo, da CMEF navaja nerealno visoke številke na Danskem . Izhodni podatki na primer kažejo 
7 770 EUR odhodkov EKSRP na udeleženca usposabljanja in 123 708 EUR na dan usposabljanja v obdobju 
2007–2011. Podatki za obdobje 2007–2012 še vedno kažejo primerljive vrednosti.
 Podobno so izhodni podatki za Francijo (Martinik, Guadeloupe in Reunion)  za obdobje 2007–2012 prikazali 
nerealno visoke vrednosti odhodkov EKSRP na dan usposabljanja oziroma na udeleženca (npr. 382 333 EUR/
dan usposabljanja v Martiniku ali 31 498 EUR/udeleženca v Guadeloupu), ker so bili denarni zneski vneseni 
za celoten ukrep, dnevi usposabljanja oziroma udeleženci pa so bili vneseni za podukrep.
Ukrep 115
 Izhodni podatki kažejo, da ukrep 115 podpira 373 novih svetovalnih storitev v  Španiji  (tj. več kot 50 % vseh 
novih svetovalnih storitev, podprtih v EU). Vendar se je izkazalo, da so bila vsa letna plačila istim izvajalcem 
storitev upoštevana kot nove storitve, zato znesek ne ustreza dejanskemu številu novih svetovalnih storitev, 
vzpostavljenih s podporo ukrepa, ki je precej nižje.Okvir 11

41 Opažanja
86 
Zakonodaja določa nov skupni sistem 
spremljanja in vrednotenja (CMES) na 
področju razvoja podeželja v obdobju 
2014–2020.40 Glede na prejšnji okvir 
vključuje več sprememb, med drugim 
zbiranje manj podatkov in vmesna 
vrednotenja v skladu s potrebami držav 
članic. Nova kazalnika učinkov sta:
 ο ukrep 01: število podprtih de ‑
javnosti, število opravljenih dni 
usposabljanja, število udeležencev 
usposabljanja;
 ο ukrep 02: število podprtih de ‑
javnosti, število upravičencev 
svetovanja, število usposobljenih 
svetovalcev.41
87 
Poročanje v okviru ukrepa 01 bo izve ‑
deno glede na vrsto dejavnosti, kar naj 
bi preprečilo, da bi se o dejavnostih 
z majhnim številom udeležencev in 
dogodkih z velikim številom udeležen ‑
cev poročalo v okviru istega kazalnika. 
V zvezi z ukrepi prenosa znanja in 
svetovanja se skupno vprašanje za 
vrednotenje glasi: Koliko je ukrepanje 
v okviru programa razvoja podeželja 
podprlo vseživljenjsko učenje in po ‑
klicno usposabljanje v kmetijskem in 
gozdarskem sektorju?4288 
Seveda pa Sodišče v času revizije ni 
moglo oceniti, v kolikšni meri bo novi 
CMES odpravil zgoraj omenjene sla ‑
bosti. Vseeno pa ocenjevanje uspeš ‑
nosti ukrepov samo na podlagi števila 
udeležencev ali števila izvedenih dni 
usposabljanja oziroma na podlagi 
širšega vprašanja za vrednotenje ne 
zagotavlja natančnih povratnih infor ‑
macij o uspešnosti ali neuspešnosti 
ukrepom dodeljenih sredstev.40 Členi od 14 do 16 Izvedbene 
uredbe Komisije (EU) 
št. 808/2014 z dne 17. julija 
2014 o določitvi pravil za 
uporabo Uredbe (EU) 
št. 1305/2013 Evropskega 
parlamenta in Sveta o podpori 
za razvoj podeželja iz 
Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) (UL L 227, 31. 7. 2014, 
str. 18).
41 Kazalniki učinka 11–14: glej 
Prilogo IV k Izvedbeni uredbi 
Komisije (EU) št. 808/2014.
42 Priloga V k Izvedbeni uredbi 
Komisije (EU) št. 808/2014.
42
 Zaključki in priporočila
89 
Dejavnosti prenosa znanja in svetova ‑
nja so postale zelo pomembna priori ‑
teta za razvoj podeželja. Pomen poklic ‑
nega izobraževanja in usposabljanja, 
razvoja spretnosti, vseživljenjskega 
učenja in prenosa znanja je poudaril 
tudi Evropski parlament in komisarji EU 
za kmetijstvo ter se odraža v pravnem 
okviru EU.
90 
Revizija Sodišča je postavila naslednje 
vprašanje:
Ali obstajajo sistemi upravljanja in 
nadzora za uspešno izvajanje ukre -
pov prenosa znanja in svetovanja 
za razvoj podeželja?
91 
Da bi bila sredstva, ki se dodelijo 
za ukrepe usposabljanja in preno ‑
sa znanja, učinkovita in bi dosegla 
želeni učinek, morajo biti porabljena 
kot odziv na ugotovljene potrebe po 
znanju in spretnostih, ki se lahko med 
programskim obdobjem spremenijo. 
Dejavnosti, izbrane za obravnavanje 
teh potreb, morajo izvajati ustrezno 
usposobljeni in izkušeni izvajalci na 
stroškovno učinkovit način, pri če ‑
mer morajo biti rezultati izmerljivi in 
ocenjeni, da se zagotovijo informacije 
o tem, kaj je bilo dejansko doseženo. 
Vendar je Sodišče pri reviziji ugo ‑
tovilo, da zaradi slabosti v sistemih 
upravljanja in nadzora držav članic in 
pri nadzoru Komisije nad ukrepi to ni 
bilo tako.92 
Na splošno upravljanje in nadzor 
dejavnosti prenosa znanja in sveto ‑
vanja nista bila ustrezna glede na 
pomembnost ukrepov in pričakovani 
rezultat teh dejavnosti. Prepogosto je 
bila vsaka vrsta usposabljanja ozna ‑
čena kot dobra in primerna za preje ‑
manje javne podpore, čeprav se je le 
redko zgodilo, da so bile opravljene 
ustrezne analize in so bile dejavnosti 
usposabljanja namenjene področjem, 
na katera so resnično lahko vplivale. 
Slabosti, navedene v tem poročilu, se 
v glavnem nanašajo na upravljanje 
ukrepov v državah članicah. Vendar pa 
se ne sme podcenjevati vloge Komisije 
pri vodenju in spremljanju držav članic.
43 Zaključki in priporočila
93 
Sodišče je ugotovilo, da so bili po ‑
stopki držav članic za določitev in 
izbor ustreznih izvajalcev storitev 
slabi. Čeprav so države članice izva ‑
jale postopke za določanje potreb 
podeželskih subjektov po znanju 
in spretnostih, so bile ugotovljene 
potrebe preširoko opredeljene. Države 
članice niso podrobneje opredelile 
najpomembnejših dejavnosti na teh 
področjih (tj. konkretnih tečajev uspo ‑
sabljanja) in so se večinoma zanašale 
na predloge izvajalcev. Po mnenju 
Sodišča lahko vključevanje izvajalcev 
in deležnikov privede do boljšega 
izvajanja ukrepov, vendar končno 
odgovornost nosijo organi držav članic 
(odstavki 23 do 27).
94 
Podpora EKSRP pri vzpostavljanju 
svetovalnih storitev (prejšnji ukrep 115) 
je bila včasih uporabljena za financira ‑
nje že obstoječih svetovalnih organov 
pri vzpostavljanju storitev, ki dejansko 
niso bile nove (odstavek 28 in okvir 3 ).Priporočilo 1  
Analiza potreb
(a) Države članice bi morale imeti 
vzpostavljene postopke za analizo 
potreb podeželskih subjektov po 
znanju in spretnostih, ki presegajo 
določitev širokih tem, zlasti v ob ‑
dobjih razpisov za zbiranje pred ‑ 
logov ali oddajo javnih naročil. 
Države članice bi morale v okviru 
ponavljajočih se postopkov (glej 
odstavek 24 in sliko 4 ) zagotoviti, 
da so ustrezne storitve prenosa 
znanja in svetovanja opredelje ‑
ne in izbrane na podlagi takšne 
analize in se izogniti tveganju, 
da bi postopek postal prilagojen 
izvajalcem.
(b) Komisija bi morala zagotoviti 
dodatna navodila o tem, kako bi 
morale države članice izvajati take 
ponavljajoče se analize, ter jih 
spodbujati, naj analize zasnujejo 
v specifičnih in ne splošnih okvirih.
(c) Zlasti v zvezi z vzpostavitvijo 
svetovalnih storitev (prejšnji ukrep 
115) bi morale države članice za ‑
gotoviti, da se v programskem ob ‑
dobju 2014–2020 podpora EKSRP 
dodeli le, če na zadevnem podro ‑
čju primanjkuje ustreznih storitev 
in če se pojavi potreba po financi ‑
ranju novega osebja, prostorov in/
ali opreme.
(d) Komisija bi morala državam 
članicam nemudoma zagotoviti 
dodatna posebna navodila o vzpo ‑
stavitvi svetovalnih storitev in 
v nadaljevanju spremljati skladnost 
držav članic.
44 Zaključki in priporočila
95 
V programskem obdobju 2007–2013 
so bile države članice pravno zaveza ‑
ne zagotoviti, da so bili lahko izbra ‑
ni samo visokokakovostni izvajalci 
storitev svetovanja.43 Takšna določba 
za izvajalce usposabljanja ni obstajala 
in v zvezi s tem je revizija pokazala 
več slabosti v upravljanju držav članic. 
Uvedba pravnih zahtev glede ustrez ‑
nih zmogljivosti izvajalcev usposablja ‑
nja v novem programskem obdobju 
bi lahko prispevala k reševanju teh 
problemov (odstavki 30 do 34).44
96 
Vendar pa je Sodišče ugotovilo, da 
države članice pri izbiri dejavnosti 
prenosa znanja in izvajalcev storitev 
niso vedno zagotovile poštene in 
pregledne konkurence. Zgolj uporaba 
javnega naročanja ne zagotavlja kon ‑
kurenčne izbire, zlasti ker ni nobenih 
jasnih navodil v zvezi z notranjim izva ‑
janjem, sklepanjem pogodb s podiz ‑
vajalci in ocenjevanjem zagotavljanja 
storitev konzorcijev, čeprav so te pra ‑
kse zelo razširjene. Večina revidiranih 
držav članic ni zagotovila poštene ali 
pregledne konkurence pri izbiri izvajal ‑
cev storitev (odstavki 35 do 46).Priporočilo 2  
Izbira izvajalcev
(a) Za novo programsko obdobje 
2014–2020 bi morale države članice 
dejavnosti prenosa znanja in izva ‑
jalce storitev, ki bodo prejeli javna 
sredstva, izbrati na podlagi pošte ‑
ne in pregledne konkurence, ne 
glede na to, ali uporabijo razpise 
za zbiranje predlogov ali formalne 
postopke javnega naročanja. Drža ‑
ve članice bi morale zlasti izboljšati 
svoje ocenjevanje usposobljenosti 
in izkušenosti izvajalcev usposab ‑
ljanja v skladu z novo zakonodajo 
in zagotoviti, da njihova merila za 
izbor oziroma oddajo ne dajejo 
prednosti določenim izvajalcem ali 
vrstam izvajalcev.
(b) Komisija bi morala nemudoma za ‑
gotoviti dodatna posebna navodila 
o notranjem izvajanju, sklepanju 
pogodb s podizvajalci in ocenjeva ‑
nju storitev, ki jih izvajajo konzor ‑
ciji. Poleg tega bi morala Komisija 
ustrezno spremljati postopke držav 
članic, da bi zagotovila konku ‑
renčno, pošteno in pregledno 
izbiro dejavnosti prenosa znanja in 
svetovanja.43 Člen 15(2) Uredbe (ES) 
št. 1974/2006.
44 Člen 14(3) Uredbe (EU) 
št. 1305/2013.
45 Zaključki in priporočila
97 
Sodišče je ugotovilo tudi, da države 
članice niso zagotovile stroškovne 
učinkovitosti financiranih dejavnosti 
oziroma njihove ustrezne usklajenosti 
z drugimi skladi EU. Stroškovno učin ‑
kovito zagotavljanje storitev prenosa 
znanja in svetovanja je bistveno za za ‑ 
ščito javne blagajne na ravni proračuna 
EU in nacionalnih proračunov. Sodišče 
je pri pregledih, ki jih morajo opraviti 
države članice, ugotovilo slabosti v fazi 
oddaje vlog in v fazi plačil. Obstajajo 
dokazi, da so države članice za nekate ‑
re storitve plačale preveč in da s tem 
povezani stroški niso bili dovolj uteme ‑
ljeni (odstavki 52 do 55).
98 
Revizija je pokazala tudi, da je veliko 
število podobnih storitev financira ‑
nih iz različnih skladov EU (npr. iz ESS 
in tudi EKSRP). To pomeni tveganje 
dvojnega financiranja in zahteva pod ‑
vajanje dragih struktur upravljanja, kar 
Sodišče ocenjuje kot negospodarno. 
V programskem obdobju 2014–2020 
je dopolnjevanje med skladi EU 
pomembnejše od prejšnje politike 
razmejitve, kar pomeni večjo potrebo 
po usklajevanju, da bi se izognili zgoraj 
opisanim tveganjem (odstavki 58 
do 64).Priporočilo 3  
Stroškovna učinkovitost
(a) Komisija in države članice bi mo ‑
rale v zvezi z učinkovitim preverja ‑
njem razumnosti stroškov izvajati 
priporočila iz posebnega poročila 
Sodišča o tej temi.45 Natančneje, 
države članice bi morale oceniti 
potrebo po podpiranju dejavnosti, 
ki so že na voljo na trgu po razu ‑
mni ceni. Če je ta potreba upra ‑
vičena, bi morale države članice 
zagotoviti, da stroški podprtih 
dejavnosti niso višji od stroškov 
podobnih dejavnosti, ponujenih na 
trgu.
(b) Komisija bi se morala opreti na 
prve ukrepe, ki so bili sprejeti za 
zagotavljanje dopolnjevanja med 
skladi EU, na primer posebne med ‑
sektorske delovne skupine za pre ‑
gled stanja, da bi opravila temeljito 
oceno dopolnjevanja med različni ‑
mi skladi EU, ki so jo države članice 
predlagale za programsko obdob ‑
je 2014–2020. To ocenjevanje bi 
moralo zagotoviti usklajen pristop 
k podpori dejavnosti prenosa 
znanja, da bi se zmanjšalo tveganje 
dvojnega financiranja in podvaja ‑
nja uprave v državah članicah.45 Glej Posebno poročilo  
št. 22/2014 z naslovom 
„Doseganje gospodarnosti: 
obvladovanje stroškov 
projektov za razvoj podeželja, 
ki jih z nepovratnimi sredstvi 
financira EU” ( http://eca.
europa.eu ).
46 Zaključki in priporočila
99 
Sodišče je v zvezi s spremljanjem in 
vrednotenjem rezultatov dejavnosti 
prenosa znanja in svetovanja prišlo do 
zaključka, da Komisija in države članice 
nimajo vzpostavljenih učinkovitih in 
uspešnih postopkov. Sodišče ni našlo 
nobenih primerov vzpostavljenih 
sistemov, pri katerih bi se rezultati iz 
prejšnjih razpisov za zbiranje predlo ‑
gov ali oddajo javnih naročil upoštevali 
pri analizah znanja in spretnosti, kar bi 
pomagalo pri pripravi izbirnih postop ‑
kov v prihodnosti (odstavki 66 do 78).
100  
Poleg tega je Sodišče dobilo dodatno 
potrditev, da podatki skupnega okvira 
spremljanja in vrednotenja (CMEF) niso 
zanesljivi.46 Po mnenju Sodišča štetje 
upravičencev zagotavlja le informaci ‑
je o splošni priljubljenosti nekaterih 
storitev, ne pa o njihovi kakovosti in 
učinkovitosti. Iz tega izhaja, da Komisi ‑
ja in države članice kljub porabljenim 
več milijonom EUR in organiziranju več 
milijonov dni usposabljanj ne poznajo 
vpliva zagotovljenih ukrepov niti ne 
vedo, katere dejavnosti največ prispe ‑
vajo k doseganju zastavljenih ciljev 
(odstavki 79 do 83 in 86 do 88).Priporočilo 4  
Spremljanje, vrednotenje 
in povratne informacije
(a) Države članice bi morale vzposta ‑
viti sisteme povratnih informacij, 
ki bi spremljanje in vrednotenje 
informacij uporabili za izboljšanje 
prihodnjih razpisov za zbiranje 
predlogov ali oddajo javnih naročil 
(glej odstavek 24 in sliko 4 ). Izva ‑
jalci bi morali ne le posredovati 
informacije o zadovoljstvu udele ‑
žencev s storitvami, temveč tudi 
preveriti, ali so se udeleženci nau ‑
čili, kar bi se morali. Te rezultate bi 
lahko uporabili tudi ocenjevalci, saj 
bi jim omogočili, da se pri vred ‑
notenju osredotočijo na analizo 
dejavnosti na ravni rezultatov in 
učinkov.
(b) Komisija bi morala zagotoviti navo ‑
dila o tem, kako lahko države člani ‑
ce izvajajo takšne ponavljajoče se 
postopke za pridobivanje povrat ‑
nih informacij, in nadzorovati, da 
bodo postopki v državah članicah 
vzpostavljeni. Poleg tega bi morala 
Komisija zagotoviti, da države 
članice posredujejo ustrezne in 
zanesljive informacije o kakovo ‑
sti in učinkovitosti svojih storitev 
prenosa znanja in svetovanja.46 Glej tudi Posebno poročilo 
št. 12/2013 z naslovom „Ali 
lahko Komisija in države 
članice dokažejo, da so bila 
proračunska sredstva EU, 
dodeljena za politiko razvoja 
podeželja, dobro porabljena?” 
(http://www.eca.europa.eu ).
47 Zaključki in priporočila
101  
Upravljanje ukrepov s strani Komisije 
ne ustreza zastavljenim ciljem dejav ‑
nosti ali pričakovanemu prispevku 
k prioritetam EU. Po mnenju Sodišča 
Komisija ni ustrezno izpolnila svoje 
odgovornosti v okviru dogovorov 
o deljenem upravljanju, zlasti v zvezi 
s spremljanjem sistemov upravljanja in 
nadzora, ki so vzpostavljeni v državah 
članicah (odstavki 47 do 51; odstav ‑
ka 56 in 57; odstavek 65 in odstavki 
84 do 88).
102  
Obseg porabe za ukrepe prenosa zna ‑
nja in svetovanja v primerjavi z drugimi 
ukrepi razvoja podeželja v relativnem 
smislu ni visok. Vendar pa potencial ‑
ni multiplikativni učinek dejavnosti 
prenosa znanja in svetovanja pomeni, 
da si zaslužijo boljše upravljanje in 
spremljanje.Priporočilo 5  
Nadzor Komisije
Komisija bi morala nemudoma razširiti 
profil tveganja za ukrepe prenosa zna ‑
nja in svetovanja ter ustrezno okrepiti 
svoj nadzor in upravljanje, s čimer bi 
zagotovila boljše jamstvo, da države 
članice učinkovito izvajajo zadevne 
storitve.
To poročilo je sprejel senat I, ki ga vodi g. Augustyn KUBIK, član  
Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 22. julija 2015.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik

48
 Prilogi Priloga IIzvajanje ukrepov prenosa znanja in svetovanja v revidiranih državah članicah
Država članica Ukrep 111 Ukrep 114 Ukrep 115 Ukrep 331
Avstrija izveden ni izveden ni izveden izveden
Španija (Galicija) izveden izveden izveden ni izveden
Združeno kraljestvo  (Anglija) izveden izveden izveden izveden
Poljska izveden izveden ni izveden ni izveden
Švedska1izveden izveden ni izveden izveden
1 Svetovalne storitve na Švedskem so bile običajno financirane v okviru ukrepov 111 in 331.  
Samo svetovanje o navzkrižni skladnosti in varnosti pri delu je bilo financirano v okviru ukrepa 114.
49 Prilogi Priloga IIKirkpatrickov model štirih ravni1
Ker ni bilo modela, ki bi ga Komisija ali države članice uporabile za analizo potreb po znanju in spretnostih ter za 
vrednotenje dejavnosti prenosa znanja in svetovanja, je Sodišče poiskalo strokovno podporo. To je privedlo do 
uporabe Kirkpatrickovega modela štirih ravni, zelo vplivne metodologije vrednotenja programov usposabljanja 
v poslovnem svetu. Model se lahko uporablja tudi v obratnem vrstnem redu za zagotavljanje koristnih navodil 
za analizo potreb po znanju in spretnostih udeležencev („konec je začetek”).
(a) Ocenjevanje
Raven 1 – Reakcija : v kolikšnem obsegu udeleženci pozitivno reagirajo na usposabljanje? Ta raven se običajno 
vrednoti z obrazci za povratne informacije, verbalnimi reakcijami, raziskavami po usposabljanju ali vprašalniki.
Raven 2 – Učenje : v kolikšnem obsegu udeleženci pridobijo predvideno znanje, spretnosti in naravnanost na 
podlagi njihovega sodelovanja pri usposabljanju? Ta raven se običajno oceni s testi pred usposabljanjem in po 
njem. Poleg tega se lahko uporabi tudi razgovore ali opazovanje.
Raven 3 – Vedenje : v kolikšnem obsegu udeleženci po povratku na delo uporabljajo med treningom pridoblje ‑
no znanje? Pri vrednotenju te ravni je treba čez čas izvesti opazovanje in razgovore, da se oceni sprememba ter 
ustreznost in vzdržnost te spremembe.
Raven 4 – Rezultati : v kolikšnem obsegu so doseženi načrtovani cilji, ki so posledica usposabljanja in poznejše ‑
ga utrjevanja? Pri vrednotenju te ravni so ukrepi običajno že na voljo v okviru običajnih sistemov upravljanja in 
poročanja – izziv je te spremembe prenesti na tečajnika.
(b) Analiza potreb in oblikovanje ukrepov
Vprašanje 1 : Kateri so konkretni problemi in izzivi za podeželska območja držav članic oziroma regij in ali dejav ‑
nosti prenosa znanja in svetovanja prispevajo k njihovemu reševanju oziroma ali so ustrezne?
Vprašanje 2 : Kako naj podeželski subjekti ravnajo („se vedejo”), da bi prispevali k reševanju ugotovljenih pro ‑
blemov in izzivov?
Vprašanje 3 : Kateri so konkretno potrebni učenje, znanja in spretnosti, s katerimi bi bilo podeželskim subjek ‑
tom omogočeno ravnati na želeni način, kot je opisano v vprašanju 2?
Vprašanje 4 : Kakšne so želje podeželskih subjektov v zvezi z učnim okoljem, pogoji, metodami in orodji?
50 Prilogi
Načela Kirkpatrickovega modela je smiselno upoštevati pri analizi potreb podeželskih subjektov po znanju in 
spretnostih ter vrednotenju storitev prenosa znanja in svetovanja. Vendar pa Sodišče želi poudariti, da načelom 
ne daje izrecne prednosti oziroma ne priporoča njihove izključne uporabe. Obstajajo tudi drugi modeli za vred ‑
notenje programov usposabljanja, kot je Phillipsova metodologija z inštituta ROI2 ali okvir za zasnovo in analizo 
svetovalnih storitev v kmetijstvu, ki ga je objavil Mednarodni raziskovalni inštitut za prehransko politiko3.
1 Kirkpatrick, J. in Kirkpatrick, W. Kayser, The Kirkpatrick Four Levels: A Fresh Look After 50 Years (1959 – 2009) , april 2009.
2 Glej http://www.roiinstitute.net/ .
3 Regina Birner, Kristin Davis, John Pender, Ephraim Nkonya, Ponniah Anandajayasekeram, Javier Ekboir, Adiel Mbabu, David J. Spielman, Daniela 
Horna, Samuel Benin in Marc Cohen (2006): From “Best Practice” to “Best Fit”: A Framework for Analyzing Pluralistic Agricultural Advisory Services 
Worldwide.  Washington DC (glej http://www.ifpri.org/publication/best‑practice‑best‑fit ‑0).Priloga II
51 Odgovori  
Komisije
Povzetek
III
Države članice in regije ukrepe in dejavnosti, ki 
se bodo izvajale prek programov razvoja podeže ‑
lja, izberejo v skladu s potrebami, opredeljenimi 
na programskem območju. Te potrebe je treba 
podrobneje določiti na ravni konkretnih ukrepov 
usposabljanja, ki se bodo izvajali. Komisija zagotovi, 
da so programi razvoja podeželja skladni s cilji poli ‑
tike in pravnimi zahtevami. Za dejansko izvajanje 
so odgovorne države članice. Komisija je obveščena 
v okviru sestankov nadzornih odborov in s poročili 
o izvajanju, ki jih predložijo države članice.
IV
Potrebna so usposabljanja in druge dejavnosti 
prenosa znanja za izboljšanje tehničnih in mehkih 
veščin. Na ta način prispevajo k večji uspešnosti 
podeželskih subjektov. Ponudniki storitev se odzi ‑
vajo na razpise za zbiranje predlogov ali oddajo 
javnih naročil, ki se pripravijo na podlagi potreb, 
ugotovljenih z analizo SWOT držav članic. Vendar 
Komisija meni, da bi bilo mogoče izboljšati naknad ‑ 
no analizo, ki jo izvedejo države članice.
V
Da bi se lahko izbrali najboljši ponudniki storitev, 
Komisija priznava, da bi morala izbira temeljiti na 
odpri in pošteni konkurenci, izmerjeni kot razmerje 
med ceno in kakovostjo. Za zagotavljanje, da so 
ti postopki vzpostavljeni, so odgovorne države 
članice.
VI
Države članice morajo zagotoviti, da so stroški, 
povezani z izvajanjem ukrepov na podlagi pro ‑
gramov razvoja podeželja, razumni. Kadar se med 
revizijo skladnosti ugotovijo pomanjkljivosti, so 
potrebni finančni popravki.VII
Vprašanje razmejitev se je obravnavalo v progra ‑
mih razvoja podeželja. Za obdobje 2014–2020 so se 
s t. i. dokumenti služb Komisije o stališčih, priprav ‑
ljenimi za vsako državo članico, zagotovile smernice 
o usklajenih ukrepih skladov ESI. Da bi se države 
članice izognile dvojnemu financiranju, so morale 
zagotoviti dopolnjevanje, usklajenost in skladnost 
z drugimi instrumenti EU1.
Regulativni okvir za programsko obdobje 2014–
2020 naj bi zagotovil boljše dopolnjevanje in uskla ‑
jevanje med skladi, da bi se preprečilo prekrivanje 
dejavnosti prek sporazumov o partnerstvu, v katerih 
morajo države članice opisati uporabo skladov ESI, 
da bi zagotovile dopolnjevanje in sinergije ukrepov.
Poleg tega se je na področju razvoja podeželja 
vprašanje dopolnjevanja obravnavalo v poglavju 14 
programov razvoja podeželja z naslovom „Informa ‑
cije o dopolnjevanju“.
Nadzorni odbori v državah članicah so odgovorni 
za zagotavljanje pravilnega izvajanja programov in 
dopolnjevanja med vsemi skladi EU.
Službe Komisije sodelujejo, da bi med fazo odo ‑
britve zadevnih programov zagotovile usklajen 
pristop k dopolnjevanju skladov ESI.
1 Člen 5 Uredbe (ES) št. 1698/2005.
Odgovori Komisije 52
XI, tretja alinea
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
XI, četrta alinea
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
XI, peta alinea
Komisija sprejema to priporočilo in ga je začela 
izvajati.
Navodila o notranjem izvajanju, sklepanju pogodb 
in izvajanju storitev so se že zagotovila v obliki 
podatkovnega lista o službah za svetovanje, služ ‑
bah za pomoč pri upravljanju kmetij in službah za 
zagotavljanje nadomeščanja na kmetijah. To je bilo 
večkrat predstavljeno in obravnavano z državami 
članicami v Odboru za razvoj podeželja. Poleg tega 
sta Komisija in Evropska mreža za razvoj podeželja 
v Bruslju marca 2015 organizirali posebno usposab ‑ 
ljanje za nacionalne in regionalne organe z naslo ‑
vom „Razumnost stroškov in javnega naročanja“.
Kar zadeva spremljanje postopkov držav članic, bo 
Komisija pri načrtovanju revizij upoštevala profil 
tveganja ukrepov prenosa znanja in svetovanja.
XI, šesta alinea
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija priporočila iz Posebnega poročila 
št. 22/20142 izvaja z zagotavljanjem posebnih uspo ‑
sabljanj za organe upravljanja in plačilne agencije, 
ustreznejšo oceno preverljivosti in možnostjo kon ‑
trole ukrepov ter spodbujanjem poenostavljenega 
obračunavanja stroškov. Poleg tega bodo sistemi, 
vzpostavljeni za zagotavljanje, da so stroški pro ‑
jektov razumni, ocenjeni v okviru revizij skladnosti. 
V primerih neskladnosti se bodo uporabili finančni 
popravki.
2 Posebno poročilo št. 22/2014 „Doseganje gospodarnosti: 
obvladovanje stroškov projektov za razvoj podeželja, ki jih 
z nepovratnimi sredstvi financira EU“ ( http://eca.europa.eu ).VIII
Za vrednotenje programov razvoja podeželja so 
odgovorne države članice. Ocenjevanje učinkovi ‑
tosti ukrepov glede na cilje programov je zahtevna 
naloga, ki mora biti sorazmerna z uporabo vred ‑
notenja. To nalogo opravljajo neodvisni strokovni 
ocenjevalci. Slednji sprejmejo ugotovitve o števil ‑
nih dejavnikih in metodoloških pristopih, vključno 
s temeljito oceno logike ukrepanja programov, 
študijami primerov in analizo na terenu, analizo 
medsebojne povezanosti in učinkom prelivanja 
med različnimi ukrepi itd. Sklop kazalnikov sku ‑
pnega okvira spremljanja in vrednotenja je le eno 
od orodij za obravnavanje vprašanj za vrednote ‑
nje. Ta sklop kazalnikov je namenjen enotnemu 
strukturiranju poročil o vrednotenju, ob celovitem 
obravnavanju strateških prednostnih nalog na ravni 
Unije. Komisija spodbuja izmenjavo dobrih praks 
pri vrednotenju, kar se lahko izvaja prek Evropske 
mreže za razvoj podeželja.
IX
Komisija je vedno prevzela svoje obveznosti v zvezi 
s spremljanjem sistemov upravljanja in nadzora, 
vzpostavljenih v državah članicah. Izvajanje ukre ‑
pov nadzoruje prek postopka odobritve programov 
razvoja podeželja, in sicer v okviru nadzornih odbo ‑
rov, ki vključujejo deležnike, in dvostranskih letnih 
pregledovalnih sej organov upravljanja.
XI, prva alinea
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
XI, druga alinea
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija se strinja, da bi bilo treba redne analize 
potreb po dejavnostih usposabljanja, ki jih izvajajo 
države članice, spodbujati kot dobro prakso, in bo 
posodobila podatkovni list o prenosu znanja ter 
v zvezi s tem izvedla dejavnosti informiranja. Spod ‑
bujala bo tudi izmenjavo dobrih praks o metodolo ‑
ških pristopih v okviru dejavnosti mreženja.
Odgovori Komisije 53
Opažanja
25
Usposabljanje in ukrepi svetovanja, financirani iz 
Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeže ‑
lja (EKSRP), ustrezajo potrebam, opredeljenim na 
programskem območju. Te potrebe se ocenijo in 
opišejo v programu razvoja podeželja, nato pa bi 
bilo treba v okviru ureditev za izvajanje ukrepov 
načrtovati posebne dejavnosti usposabljanja in 
svetovanja.
Ob upoštevanju, da se potrebe po usposabljanju 
spreminjajo, bi morali organi upravljanja in ponud ‑ 
niki storitev svoje ponudbe prilagoditi spremenlji ‑
vim potrebam podeželskih subjektov.
26
V skladu z načelom partnerstva se z gospodarskimi 
in socialnimi partnerji in drugimi deležniki, zlasti 
podeželskimi subjekti, izvedejo tesna posvetovanja 
o pripravi in izvajanju programa razvoja podeželja. 
Podeželski subjekti imajo prek nadzornih odborov 
in neformalnih mehanizmov sodelovanja in posve ‑
tovanja možnost, da izrazijo svoje potrebe, nadzorni 
odbori, ki so na koncu odgovorni za opredelitev 
strategije in izvajanje programa, vključno z izbiro 
zadevnih dejavnosti, ki so v skladu s strateškimi cilji 
programa, pa bi morali te potrebe upoštevati.
28
Vzpostavitev storitev za svetovanje mora ustrezati 
posebni potrebi, opredeljeni na programskem 
območju.
Nova storitev se lahko razume kot organ/subjekt, 
ustanovljen na novo za zagotavljanje storitve 
o določenih strokovnih temah/področjih, potreb ‑
nih v regiji. Vendar se lahko vzpostavitev novega 
organa/oddelka v že obstoječi službi za svetovanje, 
s katero se omogoči razširitev obsega storitev, ki so 
se že zagotavljale, prav tako šteje za novo storitev. 
Predpostavlja se, da bi morala biti nova storitev 
zmožna zagotavljati svetovanje na področjih, na 
katerih ne bi bila pristojna brez vzpostavitve nove 
storitve.XI, sedma alinea
Komisija sprejema to priporočilo in ga je začela 
izvajati.
Komisija je že vzpostavila delovne postopke in 
ustanovila ustrezne mešane delovne skupine, da 
bi se ocenili vprašanji dopolnjevanja in dvojnega 
financiranja med različnimi skladi EU (npr. mreža 
za razlago skladov ESI, druge mreže o posebnih 
elementih zakonodaje, kot so delovna skupina za 
poenostavitev stroškov, tematske mreže ali plat ‑
forma za usmerjanje finančnih instrumentov).
Komisija bo nadalje proučila, ali je potrebna še 
kakšna struktura (npr. posebna mešana delovna 
skupina).
XI, osma alinea
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
XI, deveta alinea
Komisija se delno strinja s tem priporočilom.
Komisija bo še naprej zagotavljala smernice o izva ‑
janju skupnega sistema spremljanja in vrednotenja, 
vzpostavljenega v zadevnih uredbah.
Standardne metodologije zagotavljajo uporabo 
postopkov za povratne informacije, spremljanje in 
vrednotenje rezultatov ter učinek dejavnosti uspo ‑
sabljanja. Komisija bo spodbujala izmenjavo dobrih 
praks v okviru Evropske mreže za razvoj podeželja.
Vendar Komisija v skladu s pravnim okvirom ni 
odgovorna za spremljanje, da so takšni postopki za 
povratne informacije vzpostavljeni.
XI, deseta alinea
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija bo pri načrtovanju revizij upoštevala profil 
tveganja ukrepov prenosa znanja in svetovanja.
Odgovori Komisije 54
Zahteva, da je treba izvesti analizo SWOT glede 
stanja in opredeliti potrebe, ki jih je treba obravna ‑
vati na geografskem območju, zajetem v programu, 
je vsebovana v zakonodaji o razvoju podeželja obeh 
programskih obdobij. To analizo dopolnjuje pred ‑
hodno vrednotenje programa in vključuje znanje 
in spretnosti podeželskih subjektov. Analizo SWOT 
programov, opredelitev potreb in strateško usmer ‑
jenosti programov v te potrebe Komisija temeljito 
preveri med fazo odobritve programov.
Komisija je objavila osnovne smernice za program ‑
sko obdobje 2007–2013, da bi državam članicam 
pomagala pri pripravi programov razvoja podeželja.
Kar zadeva programsko obdobje 2014–2020, je 
Komisija pripravila obsežnejše in okrepljene smer ‑
nice in podatkovne liste3, o katerih se je z državami 
članicami večkrat razpravljalo v Odboru za razvoj 
podeželja. Komisija je zagotovila tudi odgovore na 
vprašanja, ki so jih države članice predložile v zvezi 
s pripravo programov.
49
Komisija se zaveda, da je javno naročanje eden od 
glavnih vzrokov za stopnje napak. Komisija je v tem 
okviru in v skladu z načelom sorazmernosti sprejela 
ukrepe, da opredelijo in preprečijo ali popravijo 
ustrezna tveganja. Informacije o tveganjih v zvezi 
z izvajanjem ukrepa in blažilne ukrepe je treba na 
primer vključiti v program razvoja podeželja. Pravne 
določbe in smernice Komisije o javnem naročanju 
so za programsko obdobje 2014–2020 v primerjavi 
s prejšnjim programskim obdobjem okrepljene.
3 Smernice o: 1) analizi SWOT, 2) javnem naročanju na 
področju razvoja podeželja za obdobje 2014–2020, 3) pogojih za 
upravičenost in merilih za izbiro za obdobje 2014–2020,  
4) elementih za strateški program, 5) preverljivosti in možnosti 
kontrole (člen 62), 6) podatkovnem listu v skladu s členom 14 
o prenosu znanja, 7) podatkovnem listu v skladu s členom 15 
o službah za svetovanje.Skupni odgovor na točki 35 in 36
Države članice morajo zagotoviti odprto, pošteno 
in pregledno izbiro ponudnikov storitev v skladu 
z evropskim in nacionalnimi pravnimi okviri. 
Zahteva po večji preglednosti je bila okrepljena 
v programskem obdobju 2014–2020. Zlasti člen 15 
Uredbe št. 1305/2013 uvaja zahtevo po razpisih 
za oddajo javnih naročil za izbiro upravičencev. 
Upravičence je treba izbrati v skladu z opredelje ‑
nimi merili. Subjekti, ki izvajajo dejavnosti prenosa 
znanja in informiranja, imajo ustrezne zmogljivosti 
v smislu kvalificiranega osebja in morajo izvajati 
redne dejavnosti usposabljanja.
Glej tudi odgovor na točko 40.
38
Komisija je to vprašanje opredelila kot pomanj ‑
kljivost. Smernice o upravičenosti in izbiri izrecno 
priporočajo, da se je treba izogniti predložitvi pred ‑ 
logov kadar koli v programskem obdobju.
40
Države članice imajo možnost, da notranje zago ‑
tavljajo storitve, če izpolnjujejo pogoj za upravi ‑
čenost, določen za ukrep. Primeri, v katerih bi bila 
uprava edinstveni upravičenec ukrepa, bi morali biti 
ustrezno utemeljeni.
Komisija je po oceni programa razvoja podeželja za 
obdobje 2014–2020 Galiciji poslala dopis z opažanji, 
v katerem jo je zaprosila za informacije o ukrepih, ki 
bi jih neposredno izvajala uprava, in o tem, kako bi 
se zagotovila najboljša stroškovna učinkovitost.
Skupni odgovor na točki 47 in 48
Programi razvoja podeželja, ki jih je odobrila 
Komisija, so v skladu z zakonodajo, ki velja za 
programsko obdobje 2007–2013, vključevali infor ‑
macije o opredelitvi potreb in postopkov za izbiro 
upravičencev.
Odgovori Komisije 55
55, peta alinea
Odbor za kmetijstvo ne poroča o odhodkih na 
ravni dejavnosti. Vse stroške bi bilo treba povezati 
z izvajanjem projekta, da bi se ga lahko štelo kot 
upravičenega za podporo. Če se odhodki za upravni 
nadzor ne štejejo za del izvajanja projekta, se stroški 
odbijejo.
55, šesta alinea
Kar zadeva poglobljen pregled podpore EU za 
razvoj podeželja na Švedskem leta 2013, je Odbor 
za kmetijstvo poročal o izboljšavah nadzora. Kar 
zadeva novo programsko obdobje, so predvidene 
nadaljnje spremembe.
Skupni odgovor na točki 56 in 57
Komisija v skladu z zahtevami iz člena 59(2) 
finančne uredbe spremlja sisteme upravljanja in 
nadzora, vzpostavljene v državah članicah, pri 
čemer upošteva načelo sorazmernosti in upošteva 
stopnjo ocenjenega tveganja. Revizijski delovni 
program se določi na podlagi ocene tveganja, njen 
najpomembnejši element pa je raven odhodkov. Ker 
je znesek sredstev financiranja razmeroma nizek, 
se je izvedlo le nekaj posebnih revizij skladnosti za 
storitve prenosa znanja ali svetovanja.
58
Storitve prenosa znanja in svetovanja je mogoče 
podpreti z različnimi viri odvisno od ciljne skupine 
in zajetih tem. EKSRP na primer podpira usposablja ‑
nje in svetovanje za ljudi, aktivne v kmetijskem in 
gozdarskem sektorju, od leta 2014 pa je usmerjen 
tudi v MSP na podeželskih območjih; podpora na 
podlagi ESS je usmerjena na brezposelnost.
Države članice in regije morajo zagotoviti dopol ‑
njevanje instrumentov ter preprečiti prekrivanje in 
dvojno financiranje.Komisija izvajanje spremlja z izvrševanjem obve ‑
znosti poročanja, prek letnih pregledovalnih sej 
in nadzornih odborov. Kadar se izvedejo revizije 
skladnosti, se oceni izbira ponudnikov.
Glej tudi odgovore na točke 38, 40 in 43. 
51
Posebni podatkovni list o prenosu znanja za pro ‑
gramsko obdobje 2014–2020 je precej podrobnejši 
od tistega, razvitega v prejšnjem programskem 
obdobju in vključuje informacije v zvezi s postop ‑
kom za izbiro upravičencev. Dopolnjuje ga sklop 
celovitih zadevnih horizontalnih smernic (npr. 
o načrtovanju programov in javnem naročanju).
Komisija je o tem vprašanju obsežno razpravljala 
z državami članicami v okviru Odbora za razvoj 
podeželja in dvostransko ter je na zastavljena vpra ‑
šanja predložila odgovore. Poleg tega sta Komisija 
in Evropska mreža za razvoj podeželja v Bruslju 
marca 2015 organizirali posebno usposabljanje 
za nacionalne in regionalne organe z naslovom 
„Razumnost stroškov in javnega naročanja“.
Države članice morajo tudi v primerih, v katerih ne 
uporabijo postopkov javnega naročanja, zagoto ‑
viti, da se upravičenci izberejo na odprt, pošten in 
pregleden način.
Notranje zagotavljanje storitev je možnost, ki je 
v zakonodaji o javnem naročanju predvidena, kadar 
ima naročnik ustrezna sredstva za notranjo izvedbo 
dejavnosti.
Glej tudi odgovore na točke 47, 48, 49 in 50.
55
Glej odgovor na točko 40.
Odgovori Komisije 56
Komisija je razvila obsežne smernice za načrtovanje 
programov na obeh ravneh (sporazumov o part ‑ 
nerstvu in programov). V zvezi s tem se je določil 
tudi skupni sklop pravnih določb (uredba o skupnih 
določbah) in skupni strateški okvir za vse sklade ESI, 
da se okrepijo usklajevanje, dopolnjevanje in siner ‑
gije med skladi.
Glej tudi odgovora na točki 60 in 61.
67
Vrednotenje programov razvoja podeželja opravijo 
zunanji ocenjevalci na odgovornost držav članic. 
Da ocenjevalec predlaga najboljšo metodologijo za 
vrednotenje, je njegova poklicna odgovornost.
80
Skupni okvir spremljanja in vrednotenja za obdobje 
2007–2013 je prvi celostni okvir spremljanja in 
vrednotenja (CMEF). Kar zadeva spremljanje, se je 
izkazalo, da ima nekatere omejitve. Skupni okvir 
spremljanja in vrednotenja za obdobje 2014–2020 
se je izboljšal z uvedbo, na primer, jasne razdelitve 
usposabljanja in komunikacijskih dogodkov.
Okvir 11, prva alinea
Ukrep 111 v zvezi z Dansko zajema podukrep, ki 
vključuje ukrepa 111 in 123 (predstavitveni projekti). 
Zato s preprosto delitvijo skupnega zneska podpore 
s številom oseb, ki se je usposabljalo, ni mogoče 
izračunati stroška usposabljanja na osebo ali na dan 
usposabljanja.
85
Komisija, ki v glavnem ostaja odvisna od zbranih 
podatkov, ki jih zberejo in predložijo države čla ‑
nice, se je zavedala omejitev v zvezi s kakovostjo 
teh podatkov. Zato je skupni okvir spremljanja 
in vrednotenja za obdobje 2014–2020 izboljšala 
z jasno razdelitvijo usposabljanja in komunikacijskih 
dogodkov, zaradi katerih so se zastavila vprašanja 
v zvezi z zbiranjem podatkov.
Podatki o spremljanju so eden od elementov, ki 
se uporabi pri vrednotenju. Ali je bila podpora 
EKSRP dobro porabljena, se bo ocenilo v okviru 
naknadnega vrednotenja programov razvoja 
podeželja.Skupni odgovor na točki 60 in 61
Dejavnosti, povezane s prenosom znanja, so do 
sredstev upravičene v okviru različnih tokov, zato 
bi moral za upravljanje takšnih dejavnosti ostati 
odgovoren zadevni organ. Podobne dejavnosti se 
lahko podprejo v okviru več skladov na način, da 
se dopolnjujejo. Cilj razmejitve je zagotoviti, da se 
z izvajanjem različnih politik ustvarijo sinergije ter 
preprečita prekrivanje in dvojno financiranje. Komi ‑
sija je med postopkom odobritve, spremembami 
programa in rednimi dvostranskimi sestanki zahte ‑
vala več informacij o razmejitvi, kjer je primerno.
Komisija je med postopkom odobritve in oceno 
naknadnih sprememb programa ocenila primernost 
razmejitve z drugimi skladi. Vsi programi razvoja 
podeželja so se ocenili tudi v posvetovanjih med 
službami, v katerih si GD, pristojni za različne sklade, 
prizadevajo, da bi preprečili morebitne nedosled ‑
nosti ali prekrivanja. Poleg tega ima nadzorni odbor, 
ki vključuje člane, ki predstavljajo druge sklade EU, 
pomembno vlogo pri zagotavljanju razmejitve.
Glej tudi odgovor na točko 58.
64
Komisija je v dopisu z opažanji, ki ga je po oceni 
programa razvoja podeželja za obdobje 2014–2020 
poslala Galiciji, poudarila potrebo po izogibanju 
dvojnemu financiranju. Po potrebi bi bilo treba tve ‑
ganje dvojnega financiranja opredeliti v programu 
razvoja podeželja in predlagati blažilne ukrepe.
65
V zakonodaji za programsko obdobje 2014–2020 je 
določenih več pravil za zagotavljanje usklajenosti 
ukrepov, podprtih s sredstvi EU in nacionalnimi 
sredstvi.
Dopolnjevanje se najprej obravnava v sporazumih 
o partnerstvu, v katerih države članice opredelijo 
mehanizme za usklajevanje podpore, prejete na 
podlagi skladov ESI. To se nato določi v programih 
razvoja podeželja, v katere se je vključil poseben 
oddelek o dopolnjevanju (poglavje 14 programa 
razvoja podeželja).
Odgovori Komisije 57
93
Da bi se lahko izbrali najboljši ponudniki storitev, 
Komisija priznava, da bi morala izbira temeljiti na 
odpri in pošteni konkurenci, izmerjeni kot razmerje 
med ceno in kakovostjo. Za zagotavljanje, da so 
ti postopki vzpostavljeni, so odgovorne države 
članice.
Glej tudi odgovor na točko 92.
94
Vzpostavitev storitev za svetovanje mora ustrezati 
posebni potrebi, opredeljeni na programskem 
območju.
Nova storitev se lahko razume kot organ/subjekt, 
ustanovljen na novo za zagotavljanje storitve 
o določenih strokovnih temah/področjih, potreb ‑
nih v regiji. Vendar se lahko vzpostavitev novega 
organa/oddelka v že obstoječi službi za svetovanje, 
s katero se omogoči razširitev obsega storitev, ki so 
se že zagotavljale, prav tako šteje za novo storitev. 
Predpostavlja se, da bi morala biti nova storitev 
zmožna zagotavljati svetovanje na področjih, na 
katerih ne bi bila pristojna brez vzpostavitve nove 
storitve.
Priporočilo 1 (a)
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
Priporočilo 1 (b)
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija se strinja, da bi bilo treba redne analize 
potreb po dejavnostih usposabljanja, ki jih izvajajo 
države članice, spodbujati kot dobro prakso, in bo 
posodobila podatkovni list o prenosu znanja ter 
v zvezi s tem izvedla dejavnosti informiranja. Spod ‑
bujala bo tudi izmenjavo dobrih praks o metodolo ‑
ških pristopih v okviru dejavnosti mreženja.
Priporočilo 1 (c)
To priporočilo je naslovljeno na države članice.88
Za vrednotenje programov razvoja podeželja so 
odgovorne države članice. Ocenjevanje učinkovi ‑
tosti ukrepov glede na cilje programov je zahtevna 
naloga, ki mora biti sorazmerna z uporabo vred ‑
notenja. To nalogo opravljajo neodvisni strokovni 
ocenjevalci. Slednji sprejmejo ugotovitve o števil ‑
nih dejavnikih in metodoloških pristopih, vključno 
s temeljito oceno logike ukrepanja programov, 
študijami primerov in analizo na terenu, analizo 
medsebojne povezanosti in učinkom prelivanja 
med različnimi ukrepi itd. Sklop kazalnikov sku ‑
pnega okvira spremljanja in vrednotenja je le eno 
od orodij za obravnavanje vprašanj za vrednotenje. 
Ta sklop kazalnikov je namenjen enotnemu struktu ‑
riranju poročil o vrednotenju, ob celovitem obrav ‑
navanju strateških prednostnih nalog na ravni Unije.
Zaključki in priporočila
91
Države članice in regije ukrepe in dejavnosti, ki 
se bodo izvajale prek programov razvoja podeže ‑
lja, izberejo v skladu s potrebami, opredeljenimi 
na programskem območju. Te potrebe je treba 
podrobneje določiti na ravni konkretnih ukrepov 
usposabljanja, ki se bodo izvajali. Komisija zagotovi, 
da so programi razvoja podeželja skladni s cilji poli ‑
tike in pravnimi zahtevami. Za dejansko izvajanje 
so odgovorne države članice. Komisija je obveščena 
v okviru sestankov nadzornih odborov in s poročili 
o izvajanju, ki jih predložijo države članice.
92
Potrebna so usposabljanja in druge dejavnosti 
prenosa znanja za izboljšanje tehničnih in mehkih 
veščin. Na ta način prispevajo k večji uspešnosti 
podeželskih subjektov. Ponudniki storitev se odzi ‑
vajo na razpise za zbiranje predlogov ali oddajo 
javnih naročil, ki se pripravijo na podlagi potreb, 
ugotovljenih z analizo SWOT držav članic. Vendar 
Komisija meni, da bi bilo mogoče izboljšati nakna ‑
dno analizo, ki jo izvedejo države članice.
Odgovori Komisije 58
97
Države članice morajo zagotoviti, da so stroški, 
povezani z izvajanjem ukrepov na podlagi pro ‑
gramov razvoja podeželja, razumni. Kadar se med 
revizijo skladnosti ugotovijo pomanjkljivosti, so 
potrebni finančni popravki.
98
Vprašanje razmejitev se je obravnavalo v programih 
razvoja podeželja.
Za obdobje 2014–2020 so se s t. i. dokumenti služb 
Komisije o stališčih, pripravljenimi za vsako državo 
članico, zagotovile smernice o usklajenih ukre ‑
pih skladov ESI. Da bi se države članice izognile 
dvojnemu financiranju, so morale zagotoviti 
dopolnjevanje, usklajenost in skladnost z drugimi 
instrumenti EU4.
Regulativni okvir za programsko obdobje 2014–
2020 naj bi zagotovil boljše dopolnjevanje in uskla ‑
jevanje med skladi, da bi se preprečilo prekrivanje 
dejavnosti prek sporazumov o partnerstvu, v katerih 
morajo države članice opisati uporabo skladov ESI, 
da bi zagotovile dopolnjevanje in sinergije ukrepov.
Poleg tega se je na področju razvoja podeželja 
vprašanje dopolnjevanja obravnavalo v poglavju 14 
programov razvoja podeželja z naslovom „Informa ‑
cije o dopolnjevanju“.
Nadzorni odbori v državah članicah so odgovorni 
za zagotavljanje pravilnega izvajanja programov in 
dopolnjevanja med vsemi skladi EU.
4 Člen 5 Uredbe (ES) št. 1698/2005.Priporočilo 1 (d)
Komisija sprejema to priporočilo in ga je začela 
izvajati.
Komisija je objavila smernice o členu 15 Uredbe (EU) 
št. 1305/2013, da bi državam članicam/regijam 
pomagala pri izvajanju ukrepov. Vendar smernice 
niso pravno zavezujoče, njihova uporaba pa je odvi ‑
sna od držav članic. Odgovorila je tudi na številna 
vprašanja, ki so jih zastavile države članice.
O izvajanju programov razvoja podeželja, vključno 
z ustanovitvijo služb za svetovanje, se razpravlja 
v nadzornih odborih, na letnih pregledovalnih sejah 
in v revizijah skladnosti.
Komisija bo po potrebi še naprej posodabljala in 
razširila veljavne smernice.
96
Komisija je zagotovila smernice o javnem naro ‑
čanju v okviru razvoja podeželja. Zlasti smernice 
o členu 15 Uredbe (EU) št. 1305/2013 pojasnijo zah ‑
teve glede notranjega zagotavljanja storitve.
Priporočilo 2 (a)
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
Priporočilo 2 (b)
Komisija sprejema to priporočilo in ga je začela 
izvajati.
Navodila o notranjem izvajanju, sklepanju pogodb 
in izvajanju storitev so se že zagotovila v obliki 
podatkovnega lista o službah za svetovanje, služ ‑
bah za pomoč pri upravljanju kmetij in službah za 
zagotavljanje nadomeščanja na kmetijah. To je bilo 
večkrat predstavljeno in obravnavano z državami 
članicami v Odboru za razvoj podeželja. Poleg tega 
sta Komisija in Evropska mreža za razvoj podeželja 
v Bruslju marca 2015 organizirali posebno usposab ‑ 
ljanje za nacionalne in regionalne organe z naslo ‑
vom „Razumnost stroškov in javnega naročanja“.
Kar zadeva spremljanje postopkov držav članic, bo 
Komisija pri načrtovanju revizij upoštevala profil 
tveganja ukrepov prenosa znanja in svetovanja.
Odgovori Komisije 59
Skupni odgovor na točki 99 in 100
Za vrednotenje programov razvoja podeželja so 
odgovorne države članice. Ocenjevanje učinkovi ‑
tosti ukrepov glede na cilje programov je zahtevna 
naloga, ki mora biti sorazmerna z uporabo vred ‑
notenja. To nalogo opravljajo neodvisni strokovni 
ocenjevalci. Slednji sprejmejo ugotovitve o števil ‑
nih dejavnikih in metodoloških pristopih, vključno 
s temeljito oceno logike ukrepanja programov, 
študijami primerov in analizo na terenu, analizo 
medsebojne povezanosti in učinkom prelivanja 
med različnimi ukrepi itd. Sklop kazalnikov skup ‑ 
nega okvira spremljanja in vrednotenja je le eno 
od orodij za obravnavanje vprašanj za vrednote ‑
nje. Ta sklop kazalnikov je namenjen enotnemu 
strukturiranju poročil o vrednotenju, ob celovitem 
obravnavanju strateških prednostnih nalog na ravni 
Unije. Komisija spodbuja izmenjavo dobrih praksi 
pri vrednotenju, kar se lahko izvaja prek Evropske 
mreže za razvoj podeželja.
Priporočilo 4 (a)
To priporočilo je naslovljeno na države članice.
Priporočilo 4 (b)
Komisija se delno strinja s tem priporočilom.
Komisija bo še naprej zagotavljala smernice o izva ‑
janju skupnega sistema spremljanja in vrednotenja, 
vzpostavljenega v zadevnih uredbah.
Standardne metodologije zagotavljajo uporabo 
postopkov za povratne informacije, spremljanje in 
vrednotenje rezultatov ter učinek dejavnosti uspo ‑
sabljanja. Komisija bo spodbujala izmenjavo dobrih 
praks v okviru Evropske mreže za razvoj podeželja.
Vendar Komisija v skladu s pravnim okvirom ni 
odgovorna za spremljanje, da so takšni postopki za 
povratne informacije vzpostavljeni.Službe Komisije sodelujejo, da bi med fazo odo ‑
britve zadevnih programov zagotovile usklajen 
pristop k dopolnjevanju skladov ESI.
Priporočilo 3 (a) 
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija priporočila iz Posebnega poročila 22/20145 
izvaja z zagotavljanjem posebnih usposabljanj za 
organe upravljanja in plačilne agencije, ustreznejše 
ocene preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov 
ter spodbujanjem poenostavljenega obračunavanja 
stroškov. Poleg tega bodo sistemi, vzpostavljeni za 
zagotavljanje, da so stroški projektov razumni, oce ‑
njeni v okviru revizij skladnosti. V primerih neskla ‑
dnosti se bodo uporabili finančni popravki.
Priporočilo 3 (b)
Komisija sprejema to priporočilo in ga je začela 
izvajati.
Komisija je že vzpostavila delovne postopke in 
ustanovila ustrezne mešane delovne skupine, da 
bi se ocenili vprašanji dopolnjevanja in dvojnega 
financiranja med različnimi skladi EU (npr. mreža 
za razlago skladov ESI, druge mreže o posebnih 
elementih zakonodaje, kot so delovna skupina za 
poenostavitev stroškov, tematske mreže ali plat ‑
forma za usmerjanje finančnih instrumentov).
Komisija bo nadalje proučila, ali je potrebna še 
kakšna struktura (npr. posebna mešana delovna 
skupina).
5 Glej Posebno poročilo št. 22/2014 „Doseganje gospodarnosti: 
obvladovanje stroškov projektov za razvoj podeželja, ki jih 
z nepovratnimi sredstvi financira EU“ ( http://eca.europa.eu ).
Odgovori Komisije 60
101
Komisija je vedno prevzela svoje obveznosti v zvezi 
s spremljanjem sistemov upravljanja in nadzora, 
vzpostavljenih v državah članicah. Komisija izva ‑
janje ukrepov nadzoruje prek postopka odobritve 
programov razvoja podeželja, in sicer v okviru 
nadzornih odborov, ki vključujejo deležnike, in 
dvostranskih letnih pregledovalnih sej organov 
upravljanja.
Revizijski delovni program se določi na podlagi ana ‑
lize tveganja, njen najpomembnejši element pa je 
raven odhodkov. Ker je znesek sredstev financiranja 
razmeroma nizek, se je izvedlo le nekaj posebnih 
revizij skladnosti o odhodkih za storitve prenosa 
znanja ali svetovanja.
Priporočilo 5
Komisija sprejema to priporočilo.
Komisija bo pri načrtovanju revizij upoštevala profil 
tveganja ukrepov prenosa znanja in svetovanja.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Sodišče je preverilo, ali so prizadevanja Komisije in držav 
članic za zagotavljanje visokokakovostnih dejavnosti prenosa 
znanja in svetovanja namenjena uresničevanju dveh zelo 
pomembnih prioritet politike EU za razvoj podeželja, in sicer 
vseživljenjskega učenja in prenosa znanja. Pri reviziji je 
ugotovilo, da ni bilo tako. Države članice se prepogosto 
zanašajo na predloge izvajalcev usposabljanj, poleg tega pa 
so vse vrste usposabljanja štele kot dobre in upravičene do 
prejemanja javne podpore. Le redko je bilo ustrezno 
analizirano, ali imajo lahko take dejavnosti resnični učinek. 
Države članice niso vedno zagotovile poštene in pregledne 
konkurence pri izbiri dejavnosti usposabljanja in so preveč 
plačale za nekatere storitve. Revizija je v zvezi s spremljanjem 
odkrila, da ne obstaja podrobna ocena tega, kaj je bilo 
dejansko doseženo z javnimi sredstvi. Sodišče v svojih 
priporočilih zlasti spodbuja države članice, naj dejavnosti 
prenosa znanja in svetovanja, ki so jih izbrale, 
s ponavljajočimi se postopki analiz in vrednotenj prilagodijo 
razvijajočim se potrebam podeželskih subjektov.
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE