o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Libanonsko republiko o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Libanona za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PRIPOROČILA

V globaliziranem svetu, v katerem so huda kazniva dejanja in terorizem vedno bolj nadnacionalni in raznovrstni, bi morali biti organi kazenskega pregona v celoti opremljeni za sodelovanje z zunanjimi partnerji, da bi lahko zagotovili varnost svojih državljanov. Zato bi morala biti Europolu omogočena izmenjava osebnih podatkov z organi kazenskega pregona iz tretjih držav v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog.

Komisija je od 1. maja 2017, ko se je začela uporabljati Uredba (EU) 2016/794, in v skladu s Pogodbo odgovorna za pogajanja v imenu Unije o mednarodnih sporazumih s tretjimi državami o izmenjavi osebnih podatkov z Europolom. Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

Ob upoštevanju politične strategije, kot je bila začrtana v evropski agendi za varnost, sklepih Sveta in globalni strategiji, ter ob upoštevanju operativnih potreb organov kazenskega pregona iz vse EU in morebitnih koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju Komisija meni, da je treba kmalu začeti pogajanja z osmimi državami, ki so bile opredeljene v 11. poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije.

Komisija je pri svoji oceni prednostnih držav upoštevala operativne potrebe Europola. V strategiji Europola za obdobje 2016–2020 je kot prednostna regija za okrepljeno partnerstvo opredeljeno sredozemsko območje. Tudi v zunanji strategiji Europola za obdobje 2017–2020 je poudarjena potreba po tesnejšem sodelovanju med Europolom in državami Bližnjega vzhoda in severne Afrike, in sicer zaradi trenutne teroristične grožnje in izzivov, povezanih z migracijami.

Europol ni sklenil sporazuma še z nobeno državo s tega območja.

To priporočilo se nanaša posebej na pogajanja z Libanonom, vendar je treba sodelovanje s katero koli državo Bližnjega vzhoda in severne Afrike upoštevati z vidika regije kot celote. Trenutna nestabilnost na tem območju, zlasti razmere v Siriji in Iraku, je pomembna dolgoročna varnostna grožnja za EU, ki jo je treba nujno obravnavati. To pomeni tako učinkovit boj proti terorizmu in povezanemu organiziranemu kriminalu kot tudi reševanje izzivov, povezanih z migracijami, kot sta omogočanje nedovoljenih migracij in trgovina z ljudmi. Za obravnavanje teh izzivov je ključnega pomena sodelovanje z lokalnimi organi kazenskega pregona.

Na podlagi tehničnih dialogov za opredelitev skupnih ukrepov, namenjenih izboljšanju izmenjave informacij in skupnega operativnega ukrepanja na področju kazenskega pregona za boj proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem, se je EU z Libanonom že dogovorila o seznamu ukrepov za okrepitev sodelovanja med organi kazenskega pregona iz EU ter držav Bližnjega vzhoda in severne Afrike, pomoči pri razvoju zmogljivosti znotraj ustreznih regionalnih in/ali bilateralnih programov ter oblikovanju operativnih ukrepov na podlagi skupno dogovorjenega okvira. Libanon je prav tako izrazil zanimanje za sodelovanje z organi kazenskega pregona iz EU na področju boja proti terorizmu, zlasti za usposabljanje, ki ga organizira CEPOL. Vendar pa to ne zajema prenosa osebnih podatkov.

Politični okvir

EU in Libanon sta ključni partnerici, ki se srečujeta s skupnimi izzivi, povezanimi z dolgotrajnimi krizami in nestabilnostjo v sosedstvu. Partnerstvo med EU in Libanonom je trdno in zajema številna področja, navedena v pridružitvenem sporazumu, ki velja od leta 2006. Libanon se sooča z velikimi gospodarskimi, družbenimi in varnostnimi izzivi. Poleg že obstoječih težav je konflikt v Siriji povečal pritisk na institucije, infrastrukturo in okolje v Libanonu ter oslabil njegovo socialno-ekonomsko stabilnost. Poleg približno 300 000 palestinskih beguncev, ki so v državi bili že prej, Libanon gosti tudi več kot milijon registriranih sirskih beguncev.

EU in Libanon sta 11. novembra 2016 sprejela prednostne naloge partnerstva za obdobje 2016–2020 in tako določila ambiciozno strateško agendo za poglobitev odnosov ter stabilizacijo države in širše regije, kot je bilo začrtano v prenovljeni evropski sosedski politiki in globalni strategiji EU. Opredeljene prednostne naloge so: varnost in boj proti terorizmu, upravljanje in pravna država, spodbujanje rasti in delovnih mest ter migracije in mobilnost.

EU in Libanon sta sprejela tudi pakt, ki vsebuje skupne zaveze in prednostne ukrepe v skladu z izjavo o nameri z lanskoletne konference v Londonu (februar 2016). Zaveze, ki so bile obnovljene na konferenci v Bruslju (5. april 2017) o podpori prihodnosti Sirije in širše regije, so še utrdile skupno odgovornost za odpravo posledic krize v Siriji.

Libanon je že večkrat izrazil zanimanje za pogajanja o sporazumu z Europolom, zlasti 26. januarja 2016 v okviru dialoga o boju proti terorizmu in dogovorjenega načrta.

Dialog o varnosti/boju proti terorizmu z Libanonom še poteka, v tem okviru pa je bil sprejet akcijski načrt, ki zajema razvoj nacionalne strategije za boj proti terorizmu, sodelovanje na področju kazenskega pregona, pravosodno sodelovanje, boj proti financiranju terorizma, upravljanje meja, varnost na letališčih in v letalstvu ter boj proti nasilnemu ekstremizmu.

Operativne potrebe

Sodelovanje z Libanonom je na podlagi podatkov iz ocene SOCTA 2017 in poročila TE-SAT 2017, prej navedenih razprav ter, med drugim, Europolovega internega strokovnega znanja potrebno zlasti zaradi boja proti naslednjim oblikam kriminala:

Terorizem: destabilizacija Sirije (in možni učinki prelitja) ter širitev Daiša in drugih terorističnih skupin sta neposredna varnostna grožnja za Libanon in EU, ki sta oba že bila tarča terorizma. Evropski in libanonski teroristi so potovali zlasti v Sirijo, Irak in na druga konfliktna območja, da bi se izurili in borili.

Tesnejše sodelovanje na področju kazenskega pregona, vključno z izmenjavo osebnih podatkov, bo prispevalo k odkrivanju in pregonu oseb, osumljenih terorističnih dejanj, preprečevanju potovanj teroristov (vključno s tveganjem infiltracije v migracijske tokove ali premestitve na druga konfliktna območja) in preprečevanju financiranja terorizma (vključno s povezavo z organiziranim kriminalom).