Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o usmeritvenem jedrskem programu, predloženem v skladu s členom 40 Pogodbe Euratom v mnenje Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru

COM(2006) 844 konč.

(2007/C 256/11)

Evropska Komisija je 10. januarja 2007 sklenila, da v skladu s členom 40 Pogodbe Euratom Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o zgoraj omenjenem dokumentu.

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 19. junija 2007. Poročevalka je bila ga. Sirkeinen.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 437. plenarnem zasedanju 11. in 12. julija 2007 (seja z dne 12. julija 2007) z 81 glasovi za, 28 glasovi proti in 15 vzdržanimi glasovi.

1. Povzetek

Leta 2004 je EESO v mnenju z naslovom Pomen jedrske energije za proizvodnjo električne energije zapisal, da si je treba „prizadevati za obveščanje o resničnih vprašanjih jedrskega sektorja – zanesljivosti dobave, odpravi emisij CO2, konkurenčnih cenah, varnosti in ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom – da bo lahko organizirana civilna družba opravila kritično analizo razprav o teh vprašanjih“. Novi usmeritveni jedrski program (PINC) ponuja takšne podatke. EESO se strinja z analizo in opisom v sporočilu Komisije, ki obravnava večino bistvenih vidikov jedrske energije in jih po mnenju Odbora ustrezno opisuje. EESO poleg tega opozarja še na nekatere druge vidike jedrske energije, ki jih je prav tako treba upoštevati.

Jedrska energija, ki je leta 2004 v EU znašala 31 % porabe elektrike in 15 % celotne porabe primarne energije, ima ključno vlogo na energetskem trgu. Poleg tega popolnoma izpolnjuje cilje energetske politike EU. Stroški jedrske energije so dandanes nedvomno konkurenčni. Odvisnost od zunanjih virov je majhna, viri goriva pa so raznovrstni in varni, s čimer so izpolnjene zahteve po zanesljivosti dobave. Jedrska energija je danes največji vir energije brez ogljikovega dioksida v Evropi.

V skladu s sklepom Evropskega sveta o ciljih za emisije toplogrednih plinov za leto 2020 in naprej mora vsa dodatna proizvodna zmogljivost energije z nizko vsebnostjo ogljika – bodisi obnovljivi viri, jedrska energija bodisi potencialno izkoriščanje čistega premoga – zamenjati proizvodnjo energije, ki povzroča emisije CO2, ter s tem prispevati k skupni proizvodnji elektrike z nizkimi emisijami CO2. Konkretno to pomeni, da če ne bo ohranjen vsaj sedanji delež jedrske energije, dokler ne bodo na voljo popolnoma nove rešitve čiste energije, podnebni in drugi energetski cilji ne bodo doseženi.

EESO poudarja izredno pomembno vlogo EU pri nadaljnjem razvoju čim bolj naprednega okvira za jedrsko energijo v državah članicah, ki so se odločile za jedrsko energijo, v skladu z najvišjimi standardi varnosti, zanesljivosti in neširjenja, ki jih predpisuje Pogodba Euratom.

Najpomembnejši nalogi sta rešitev vprašanja radioaktivnih odpadkov in zlasti končna odstranitev izrabljenega jedrskega goriva, za katero že obstaja tehnologija, političnih odločitev pa še ni. Poleg tega se EESO strinja s Komisijo o drugih vprašanjih, ki jih je še vedno treba obravnavati na ravni EU – o jedrski varnosti in radiološki zaščiti, ki sta v Evropi na zelo visoki ravni, ter o zagotovljenih dolgoročnih sredstvih za razgradnjo.

EESO opozarja na nekatere druge vidike jedrske energije, ki jih osnutek PINC ne obravnava; in sicer na nevarnost terorizma in vprašanje zadostne razpoložljivosti s hladilno vodo v nekaterih jedrskih elektrarnah.

Ena od zaskrbljujočih točk za države članice, ki želijo vztrajati pri jedrski energiji, bi lahko bilo tudi vprašanje pomanjkanja privlačnosti tega sektorja kot delodajalca in raziskovalnega področja. EESO se strinja s Komisijo, da je strokovno znanje o radiološki zaščiti in jedrski tehnologiji bistveno za EU, zato se je treba posvetiti izobraževanju, usposabljanju in raziskavam na teh področjih.

2. Uvod

V skladu s členom 40 Pogodbe Euratom naj bi Komisija „v rednih časovnih presledkih objavlja usmeritvene programe, v katerih so navedeni predvsem cilji proizvodnje jedrske energije in vse vrste naložb, ki so potrebne za njihovo uresničitev. Preden Komisija objavi te programe, zahteva o njih mnenje Ekonomsko-socialnega odbora.“ Od leta 1958 so bili objavljeni štirje taki usmeritveni programi in ena dopolnitev, nazadnje leta 1997.

Komisija je osnutek usmeritvenega jedrskega programa (PINC) objavila 10. januarja 2007 v okviru paketa za energijo in podnebje Energetska politika za Evropo. Končno različico bo pripravila in objavila, ko bo prejela mnenje EESO.

V paketu je zajet tudi predlog ciljev podnebnih sprememb, da je treba vrednosti toplogrednih plinov iz leta 1990 do leta 2020 v razvitih državah zmanjšati za 30 %, v EU pa v vsakem primeru za 20 %. Paket obravnava še notranji trg plina in elektrike, povezavo električnih in plinskih omrežij, predloge za podporo trajnostne proizvodnje energije iz fosilnih goriv; načrt za spodbujanje obnovljivih virov energije, vključno z zavezujočim ciljem, da morajo obnovljivi viri energije v skupni mešanici energetskih virov EU leta 2020 znašati 20 % in da morajo energetske zaloge do leta 2020 doseči cilj 20-odstotnega povečanja učinkovitosti, ter prihodnji Evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo. Evropski svet je 9. marca 2007 podprl cilje in bistveno politično vsebino paketa.

3. Povzetek dokumenta Komisije

Vsaka država članica se mora sama odločiti, ali bo za proizvodnjo elektrike uporabljala jedrsko energijo. Finska in Francija sta pred kratkim sklenili, da bosta povečali uporabo jedrske energije. Nizozemska, Poljska, Švedska, Češka, Litva, Estonija, Latvija, Slovaška, Velika Britanija, Bolgarija in Romunija so ponovno začele razpravo o svojih politikah jedrske energije. Nemčija, Španija in Belgija kljub neprekinjenim razpravam nadaljujejo s sedanjimi politikami postopne opustitve jedrskih elektrarn. Od 27 držav članic jih 12 ne proizvaja jedrske energije.

Po mnenju Komisije bi lahko bila krepitev proizvodnje jedrske energije ena od možnosti za zmanjšanje emisij CO2 in bi imela pomembno vlogo pri obravnavi globalnih podnebnih sprememb. Jedrska energija praktično ne vsebuje emisij ogljikovega dioksida in je del načrta Komisije za zmanjševanje ogljika, ki vključuje zmanjševanje emisij CO2. To bi bilo treba resno upoštevati tudi v razpravi o prihodnjem sistemu za trgovanje z emisijami.

Najpomembnejši dejavnik, ki vpliva na možnosti rasti jedrske energije, je njen gospodarski vidik. Začetna naložba za jedrsko elektrarno namreč znaša od 2 do 3,5 milijarde EUR. Stroški gradnje jedrske elektrarne so sicer višji kot pri elektrarnah na fosilna goriva, stroški obratovanja pa so bistveno nižji glede na začetne naložbe. Komisija to pojasnjuje tako:

„Gospodarska tveganja za jedrsko elektrarno so povezana z večjo naložbo kapitala na začetku in zahtevajo skoraj brezhibno delovanje v prvih 15 do 20 letih njene 40-60 let trajajoče življenjske dobe, da se začetna naložba povrne. Poleg tega pa tudi razgradnja in ravnanje z odpadki zahtevata dovolj razpoložljivih finančnih sredstev za 50 do 100 let po zaprtju reaktorja.“

„V EU-27 (1) obratuje skupno 152 jedrskih reaktorjev v 15 državah članicah. Povprečna starost jedrskih elektrarn (NPP) je približno 25 let (2) . V Franciji, ki ima največje število (59) jedrskih reaktorjev, kar predstavlja skoraj 80 % njene proizvodnje električne energije, ter v Litvi, le z eno NPP, ki pa predstavlja 70 %, je povprečna starost okoli 20 let. NPP v Združenem kraljestvu, ki obsegajo 23 NPP, so v povprečju stare skoraj 30 let, medtem ko je v Nemčiji povprečna starost 17 delujočih elektrarn 25 let.“

„Jedrska energija je navadno pokazala kombinacijo višjih stroškov gradnje in nižjih stroškov obratovanja kot proizvodnja energije na podlagi fosilnih goriv, ki kaže nižje stroške kapitala, a višje in morda spremenljive cene goriva in s tem tudi stroške poslovanja.“

Proizvodnja jedrske energije večinoma ne občuti sprememb v ceni surovin, saj lahko že skromna količina urana, ki večinoma prihaja iz politično stabilnih regij sveta, poganja reaktor več desetletij. Znani viri urana, ki so ustrezno zagotovljeni in jih je možno izkoriščati za predelavo po konkurenčnih cenah, lahko pri sedanji ravni porabe zadovoljujejo zahteve jedrskega sektorja še najmanj 85 let. Zato nove jedrske elektrarne v večini industrijskih držav predstavljajo gospodaren način za proizvodnjo električne energije pri osnovni obremenitvi.

Jedrski sektor je od leta 1997 veliko investiral. Komisija meni, da je ključnega pomena ohraniti tehnološko vodstvo na področju jedrske energije, in podpira nadaljnji razvoj najnaprednejšega okvira za jedrsko energijo, ki obsega neširjenje, ravnanje z odpadki in razgradnjo. Od nastanka Pogodbe Euratom sta bili jedrska varnost in radiološka zaščita javnosti glavni prizadevanji Evropske komisije, ob prejšnjih in današnjih širitvah EU pa sta postali še pomembnejši.

Na ravni EU je treba še naprej razvijati čim bolj napreden okvir za jedrsko energijo v državah članicah, ki so se zanjo odločile, v skladu z najvišjimi standardi zaščite, varnosti in neširjenja, ki jih predpisuje Pogodba Euratom. V to je treba vključiti ravnanje z jedrskimi odpadki in razgradnjo.

v zgodnji fazi 7. okvirnega programa Euratoma (7OP) vzpostavljanje tehnoloških platform za zagotavljanje tesnejšega sodelovanja na področju raziskav v nacionalnih in industrijskih programih ter programih Skupnosti na področjih trajne jedrske cepitve in geološkega odlaganja;

vzpostavitev skupine na visoki ravni za jedrsko varnost in zaščito, katere naloga bo postopno razviti skupni dogovor ter po potrebi dodatna evropska pravila o jedrski varnosti in zaščiti;

4. Splošne ugotovitve

EESO pozdravlja novi osnutek usmeritvenega jedrskega programa Komisije. V desetih letih po objavi zadnjega programa se je prizorišče energetske politike bistveno spremenilo. Zlasti v zadnjih nekaj letih so nove in velike spremembe pozornost usmerile na vse tri vidike energetske politike – zanesljivost dobave, konkurenčnost in sprejemljive cene ter okolje, zlasti podnebne spremembe. EU se je na očitne težave in izzive odzvala s predlogi o evropski energetski politiki. V zvezi s tem je treba analizirati področje jedrske energije in pripraviti ustrezne predloge. Komisija umešča jedrsko energijo v splošen energetski kontekst in daje nujne informacije za razpravo in opredelitev evropske energetske politike.

Leta 2004 je EESO v mnenju o pomenu jedrske energije za proizvodnjo električne energije zapisal, da si je treba „prizadevati za obveščanje o resničnih vprašanjih jedrskega sektorja – zanesljivosti dobave, odpravi emisij CO2, konkurenčnih cenah, varnosti in ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom – da bo lahko organizirana civilna družba opravila kritično analizo razprav o teh vprašanjih“. Novi PINC vsebuje te podatke in EESO se v mnogih pogledih strinja z analizo in opisom v sporočilu Komisije, ki obravnava večino bistvenih vidikov jedrske energije in jih po mnenju Odbora ustrezno opisuje. EESO poleg tega opozarja še na nekatere druge vidike jedrske energije, ki jih je treba prav tako upoštevati.

Jedrska energija, ki je leta 2004 v EU znašala 31 % porabe elektrike in 15 % celotne porabe primarne energije, ima ključno vlogo na energetskem trgu. Poleg tega popolnoma izpolnjuje cilje energetske politike EU. Stroški jedrske energije so dandanes nedvomno konkurenčni, zlasti pri proizvodnji električne energije za osnovno obremenitev. Odvisnost od zunanjih virov je majhna, viri goriva pa so raznovrstni in varni, s čimer so izpolnjene zahteve po zanesljivosti dobave. Jedrska energija je danes največji vir energije brez ogljikovega dioksida v Evropi (glej točko 4.8).

Najpomembnejši cilj energetske politike je izboljšanje energetske učinkovitosti, vključno s soproizvodnjo električne energije in toplote, in s tem nadzor povpraševanja. V EU so še vedno potrebne velike naložbe v proizvodnjo energije, da bo mogoče zamenjati stare elektrarne in zadovoljiti morebitno dodatno povpraševanje, saj lahko tržni in tehnološki razvoj povzročita povečanje deleža elektrike v celotnem povpraševanju po energiji.

Odbor opozarja na dejanske načrte za podaljšanje delovanja elektrarn, ki jim je poteklo obdobje komercialnega obratovanja (od 30 do 40 let). Komisija v svojem dokumentu ne obravnava poglobljeno vprašanja staranja evropskih elektrarn, zato je treba to dopolniti. Ker je v sporočilu Komisije zapisano, da v „nekaterih državah članicah vlade še vedno nosijo nekatera finančna in okoljska tveganja, kot so odgovornost za objekte in naprave za dolgoročno odlaganje odpadkov in ravnanje z njimi“, bodo na tem področju v prihodnosti potrebni predpisi.

Nove naložbe bi morale biti usklajene s cilji zanesljivosti dobave, konkurenčnosti in boja proti podnebnim spremembam. Glede na značilnosti in potenciale drugih oblik proizvodnje energije je treba pričakovati podaljšanje življenjske dobe obstoječih jedrskih elektrarn, pa tudi nove naložbe. EESO se glede tega strinja s Komisijo.

Komisija meni, da bodo viri urana ob trenutni porabi zadostovali za 85 let. Podatki različnih virov so raznoliki in napovedujejo zaloge za 85 do 500 let. Ker je razpoložljivost goriva pomembna za zanesljivost oskrbe z energijo, mora Komisija podati natančnejše podatke o razpoložljivosti jedrskega goriva.

Pri primerjavi okoljskih vplivov različnih virov energije je treba oceniti okoljski vpliv celotnega procesa od pridobivanja, proizvodnje in prevoza surovin, do proizvodnje energije, recikliranja in odlaganja. Svetovni energetski svet (WEC) je objavil zbirno poročilo (Comparison of Energy Systems Using Life Cycle Assessment, WEC, julij 2004), v katerem obravnava in ocenjuje številne obstoječe študije ocenjevanja življenjskega kroga. Glede na poročilo so emisije CO2 na kilovatno uro električne energije, proizvedene z jedrsko energijo, enako nizke kot pri proizvodnji električne energije z vetrom, biomaso in vodno energijo, in sicer znašajo 1-5 % emisij, ki jih proizvedejo premogovne elektrarne.

V skladu s sklepom Evropskega sveta o ciljih za toplogredne pline za leto 2020 in naprej mora vsa dodatna proizvodna zmogljivost energije z nizko vsebnostjo ogljika – bodisi obnovljivi viri, jedrska energija bodisi potencialno izkoriščanje čistega premoga – zamenjati proizvodnjo energije, ki povzroča emisije CO2, ter s tem prispevati k skupni proizvodnji elektrike z nizkimi emisijami CO2. Konkretno to pomeni, da če ne bo ohranjen vsaj sedanji delež jedrske energije, dokler ne bodo na voljo popolnoma nove energetske rešitve, podnebni in drugi energetski cilji ne bodo doseženi na gospodarsko sprejemljiv način. Po drugi strani pa je jasno, da bi rastoč delež jedrske energije in obnovljivih virov energije omogočil stroškovno učinkovitejši boj proti podnebnim spremembam.

EESO spodbuja cilj internalizacije zunanjih stroškov pri cenah vseh dejavnosti energetskega trga in drugih trgov. V skladu s študijo Komisije o zunanjih stroških (ExternE) (3) so zunanji stroški za jedrsko energijo približno 0,4 centov/kWh. Zunanji stroški proizvodnje premogovnih elektrarn so po ocenah več kot desetkrat višji, pri proizvodnji biomase še nekajkrat višji, pri proizvodnji vetrne in vodne energije pa na enaki ravni kot pri jedrski energiji.

Komisija opaža, da je ključno vprašanje, ali je jedrsko energijo treba vključiti v okvir političnega ukrepanja. Vse tehnologije čiste energije bi morali obravnavati enakovredno. Treba je najti mehanizme za spodbujanje raziskovanja naslednje generacije reaktorjev in z njo povezanega jedrskega gorivnega ciklusa. Predvideli bi lahko subvencioniranje popolnoma novih – pilotskih – razvojnih projektov. Tradicionalna oblika jedrske energije ne potrebuje subvencij in ne bi smela prejemati sredstev.

Komisija ocenjuje, da sta javno mnenje in dojemanje jedrske energije ključnega pomena za prihodnost jedrske politike. S tem se strinjamo, opozarjamo pa, da se odobravanje jedrske energije razlikuje od države do države. Treba je izboljšati dostop do informacij za javnost in preglednost postopkov sprejemanja odločitev, saj raziskave kažejo, da javnost EU ni dobro obveščena o področju jedrske energije. Komisija bi lahko pri tem igrala koristno vlogo. Kot je EESO že večkrat poudaril, je treba na zaskrbljenost javnosti odgovoriti z dejanskimi ukrepi.

Poudarjamo izredno pomembno vlogo EU pri nadaljnjem razvoju čim bolj naprednega okvira za jedrsko energijo v državah članicah, ki so se odločile za jedrsko energijo, v skladu z najvišjimi standardi zaščite, varnosti in neširjenja, ki jih predpisuje Pogodba Euratom.

Najnujnejši nalogi sta rešitev vprašanja radioaktivnih odpadkov in zlasti končna odstranitev izrabljenega jedrskega goriva, za katero že obstaja tehnologija, političnih odločitev pa še ni. To vprašanje je izjemno pomembno, saj se nanaša na učinke na okolje in zdravje ter javno odobravanje jedrske energije. V usmeritvenem jedrskem programu je zapisano, da do sedaj ni še nobena država izvedla predlagane končne rešitve. Kljub temu je napredek opazen na Finskem, ki je izbrala mesto odlagališča, na Švedskem in v Franciji pa so bili storjeni pomembni koraki pri izbiranju tega mesta.

V PINC ni omenjena nova nevarnost terorizma. Jedrske elektrarne ter tudi številne tovarne in javne zgradbe po vsem svetu so v resni nevarnosti. Vse nove jedrske elektrarne bi morale biti zasnovane tako, da bi prenesle trčenje velikega potniškega letala, ne da bi pri tem prišlo do uhajanja radioaktivnih emisij iz elektrarne. Tudi tehnične varnostne sisteme in sisteme varnostnikov je treba načrtovati in z njimi upravljati tako, da teroristični napadi znotraj jedrskih elektrarn ne bodo mogoči. Komisija bi morala v sodelovanju s pristojnimi oblastmi in operaterji začeti izvajati pobude za zagotavljanje primernih preventivnih protiterorističnih ukrepov v vsaki jedrski elektrarni.

V zadnjih vročih in sušnih poletjih se je pojavilo tudi vprašanje zadostne razpoložljivosti hladilne vode iz rek za kondenzacijske elektrarne. Težava je bila do zdaj le lokalna, poleg tega se ni pojavljala pogosto in ni trajala dolgo, vendar bi lahko v določenih primerih sčasoma postala resnejša, zato jo je treba upoštevati pri načrtovanju jedrskih elektrarn in izbiri lokacij zanje.

Ena od zaskrbljujočih točk je tudi vprašanje privlačnosti sektorja jedrske energije kot delodajalca in raziskovalnega področja po 20 letih skoraj popolne opustitve v Evropi. Posledica je pomanjkanje zanimanja študentov in strokovnjakov, ki deluje kot ozko grlo za splošni razvoj jedrske energije, lahko pa bi tudi ogrozilo varnost. EESO se strinja s Komisijo, da je strokovno znanje o radiološki zaščiti in jedrski tehnologiji bistveno za EU, zato se je treba posvetiti izobraževanju, usposabljanju in raziskavam na teh področjih. Treba je poskrbeti tudi za ohranjanje in prenos znanja generacije znanstvenikov in inženirjev, ki so zgradili današnje elektrarne v Evropi, kajti v številnih državah že dolga leta ni vstopil v ta sektor noben mlad strokovnjak.

5. Ugotovitve glede predlogov za ukrepe

Skupina na visoki ravni za jedrsko varnost in zaščito, ki jo sestavljajo predstavniki pristojnih nacionalnih oblasti, bi lahko pripomogla k procesu usklajevanja in pomagala izboljšati stike z mednarodnimi konvencijami o jedrski varnosti.

Tehnološke platforme so se izkazale kot zelo uspešen instrument pri oblikovanju javno-zasebnih partnerstev za razvijanje evropskih agend strateškega raziskovanja, zato EESO podpira zamisel Komisije, da bi ga uporabila na področju trajne jedrske cepitve in geološkega odlaganja. Poleg tega bi lahko postal tudi nepogrešljiv instrument, s katerim bi pritegnili mlade znanstvenike v ta sektor.

Za zagotovitev popolne pokritosti stroškov obratovanja od začetka do konca in enakopravnih okoliščin na ravni EU je ključno, da operaterji zagotovijo dovolj sredstev iz skladov za razgradnjo tako v EU kot na svetovni ravni. Odbor meni, da v primeru spoštovanja načela celovitega in varnega kritja ter preglednosti ni potrebe po popolni uskladitvi upravljanja s temi skladi.

Če želimo bolje predvideti časovno obdobje do začetka obratovanja pri projektih gradenj in s tem omogočiti natančnejše načrtovanje in izračune stroškov, je treba spoštovati najvišje varnostne standarde in hkrati poenostaviti postopke izdajanja dovoljenj ter jih postopno uskladiti na podlagi sodelovanja nacionalnih upravnih organov. Varnost pri tem ne sme biti ogrožena.

EESO meni, da je usklajen program odgovornosti, ki vključuje mehanizem za zagotavljanje razpoložljivosti sredstev v primeru škode, nastale zaradi jedrske nesreče, ne da bi pri tem potreboval javna sredstva, prav tako ključnega pomena za večjo sprejemljivost jedrske energije. Trenutni sistem (zavarovalna vsota 700 milijonov USD) ne ustreza tem zahtevam. Problem zavarovalniškega kritja zaradi izjemno majhne možnosti nesreče v povezavi s potencialno zelo resnimi in cenovno visokimi škodami je treba obravnavati na odprt, konstruktiven in praktičen način. Ena od možnosti bi lahko bil sistem poola za zavarovanje.

Države članice bi lahko opozorili na možnost ponovnega povečanja potreb po izobraževanju in usposabljanju na širokem področju jedrske energije in tehnologije, predvsem glede izobraževanja in usposabljanja za jedrsko varnost. Izobraževanje ni le način, s katerim lahko zagotovimo nove strokovnjake na področju jedrske energije, temveč tudi večjo seznanjenost javnosti s tem področjem, ki je temeljnega pomena za oblikovanje javnega mnenja.

Raziskati je treba druge morebitne težave v okviru naložb v jedrsko energijo na odprtem energetskem trgu, zlasti glede dolgega obdobja do začetka obratovanja, in najti možne tržne rešitve.

Evropska jedrska tehnologija ima v svetu vodilno mesto, kar zagotavlja delovna mesta na visoki ravni in je zaradi odličnih rezultatov na področju varnosti obenem koristno za svetovno jedrsko varnost. Če želi jedrska industrija obdržati to vodilno mesto, jo je treba – glede na to, da se pričakuje eksplozija naložb v ta sektor na svetovni ravni – skupaj s sektorji, ki zanjo dobavljajo polizdelke, obravnavati kot ciljno področje novega pristopa Komisije za sektorsko industrijsko politiko.

(1) Priloga 2: Informacije posameznih držav o tekočih dejavnostih jedrskega gorivnega cikla.

(2) Priloga 1: Glej diagrama 6 in 7, ki kažeta NPP glede na njihovo starost in razporeditev po starosti v državi.

(3) External Costs – Research results on socio-environmental damages due to electricity and transport, Evropska komisija, 2003.

(4) (Western European Nuclear Regulatory Authorities).

PRILOGA

k mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Naslednji amandmaji so bili med razpravo zavrnjeni, vendar so prejeli več kot četrtino glasov:

Točka 1.1

Besedilo se spremeni tako:

„Leta 2004 je EESO v mnenju z naslovom Pomen jedrske energije za proizvodnjo električne energije zapisal, da si je treba ‚prizadevati za obveščanje o resničnih vprašanjih jedrskega sektorja – zanesljivosti dobave, odpravi emisij CO2, konkurenčnih cenah, varnosti in ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom – da bo lahko organizirana civilna družba opravila kritično analizo razprav o teh vprašanjih‘. Novi usmeritveni jedrski program (PINC) ponuja nekaj takšnih e podatkov e. EESO se delno strinja z analizo in opisom v sporočilu Komisije, vendar ugotavlja tudi, da ne obravnava pomembnih tem (glej npr. točko 1.6). ki obravnava večino bistvenih vidikov jedrske energije in jih po mnenju Odbora ustrezno o pisuje. EESO poleg tega opozarja še na nekatere druge vidike jedrske energije, ki jih je prav tako treba upoštevati.“

Obrazložitev

Amandma utemeljujejo drugi amandmaji in točka 1.6 osnutka mnenja, v kateri je zapisano, da pomembni vidiki (terorizem, hladilna voda) niso ustrezno obravnavani.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 49

Število glasov proti: 52

Število vzdržanih glasov: 11

Točka 1.2

Besedilo se spremeni tako:

„Jedrska energija, ki je leta 2004 v EU zagotavljala 31 % elektrike in znašala 15 % celotne porabe primarne energije, ima ključno vlogo na energetskem trgu. Poleg tega popolnoma izpolnjuje cilje energetske politike EU. Stroški jedrske energije so dandanes nedvomno konkurenčni. Odvisnost od zunanjih virov je majhna, viri goriva pa so raznovrstni in varni, s čimer so izpolnjene zahteve po zanesljivosti dobave. Jedrska energija je danes eden največjih virov energije brez ogljikovega dioksida v Evropi. Drugi vplivi jedrske energije na okolje so omejeni in pod nadzorom.“

Obrazložitev

V dokumentu Komisije ni omenjen „največji“, temveč „eden največjih“ virov energije v Evropi, ki ne proizvaja ogljikovega dioksida. Navedek mora biti pravilen.

Drugi vplivi na okolje: glej druge amandmaje.

Rezultat glasovanja (OP.: zadnji del amandmaja, črtanje stavka, je bil sprejet na plenarnem zasedanju)

Število glasov za: 57

Število glasov proti: 60

Število vzdržanih glasov: 3

Točka 1.3

„V skladu s sklepom Evropskega sveta o ciljih za emisije toplogrednih plinov za leto 2020 in naprej mora vsa dodatna proizvodna zmogljivost energije z nizko vsebnostjo ogljika – bodisi obnovljivi viri, jedrska energija bodisi potencialno izkoriščanje čistega premoga – zamenjati proizvodnjo energije, ki povzroča emisije CO2, ter s tem prispevati k skupni proizvodnji elektrike z nizkimi emisijami CO2. Odbor se je seznanil s podatkom v sporočilu Komisije, da ‚je v Uniji [trenutno] več kot 110 jedrskih objektov v različnih fazah razgradnje. Napovedujejo, da bo v razširjeni Evropski uniji treba najmanj eno tretjino od 152 JE, ki trenutno obratujejo, razgraditi do leta 2025 (ne da bi pri tem upoštevali kakršno koli morebitno podaljšanje življenjske dobe JE).‘ Ker je bila Komisija doslej obveščena o gradnji samo enega novega reaktorja, bo delež jedrske energije pri proizvodnji električne energije najverjetneje močno upadel. Vendar študija urada nemškega zveznega kanclerstva o razmerah v Nemčiji kaže, da je kljub temu mogoče doseči podnebne cilje, kar pa bo zahtevalo dodatna prizadevanja za varčevanje z energijo ter učinkovitost in izkoriščanje obnovljivih virov energije. Konkretno to pomeni, da če ne bo ohranjen vsaj sedanji delež jedrske energije, dokler ne bodo na voljo popolnoma nove rešitve čiste energije, podnebni in drugi energetski cilji ne bodo doseženi.“

Obrazložitev

Obrazložitev je razvidna iz besedila Komisije in navedene študije.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 49

Število glasov proti: 65

Število vzdržanih glasov: 6

Točka 1.7

„Ena od zaskrbljujočih točk za države članice, ki želijo vztrajati pri jedrski energiji, bi lahko bilo je tudi vprašanje pomanjkanja privlačnosti tega sektorja kot delodajalca in raziskovalnega področja po 20 letih skoraj popolne opustitve v Evropi. EESO se strinja s Komisijo, da je strokovno znanje o radiološki zaščiti in jedrski tehnologiji bistveno za EU, zato se je treba posvetiti izobraževanju, usposabljanju in raziskavam na teh področjih. Za to so primarno odgovorni upravljavci elektrarn.“

Obrazložitev

O „popolni opustitvi“ ne moremo govoriti. Poleg tega so za usposabljanje itd. odgovorna predvsem podjetja, ne država oz. skupnost držav.

Rezultat glasovanja (glasovali so samo o drugem delu amandmaja, prvi del je bil sprejet)

Število glasov za: 45

Število glasov proti: 71

Število vzdržanih glasov: 2

Točka 3.6.1

Doda se nova točka 3.6.1:

„Odbor ugotavlja, da glede razpoložljivosti z viri urana obstajajo razlike med sporočilom Komisije in povzetkom zadnje publikacije IAEA ‚Red Book‘. V povzetku je zapisano, da ‚glede na najnovejše napovedi zmogljivost oskrbe z naravnim uranom – vključno z obstoječimi, določenimi, načrtovanimi in potencialnimi rudniki, ki temeljijo na znanih zalogah – zadostuje za kritje predvidenih svetovnih potreb po uranu leta 2010, če bodo vse širitve in otvoritve rudnikov potekale v skladu z načrti ter bo povsod ohranjena polna storilnost pridobivanja urana. […] Ker bodo sekundarni viri zlasti po letu 2015 najverjetneje izgubili pomen, bo treba potrebe reaktorjev vse bolj kriti s širitvijo obstoječih in odpiranjem novih rudnikov ali izkoriščanjem alternativnih jedrskih gorivnih ciklusov. Oba procesa sta draga in dolgotrajna. Kot spodbuda za pravočasno odpiranje potrebnih znanih zalog bo v bližnji prihodnosti potrebno vztrajno močno povpraševanje po uranu. Zaradi dolgotrajne priprave na odkrivanje in odpiranje novih virov (običajno 10 let in več) lahko pride do ozkih grl pri oskrbi z uranom, s tem pa do vztrajne dražitve urana, na kar vpliva tudi vse večja izčrpanost sekundarnih virov.‘ Odbor pričakuje, da bo Komisija to področje razjasnila.“

Obrazložitev

Očitne razlike je treba omeniti, ne pa jih zamolčati.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 49

Število glasov proti: 65

Število vzdržanih glasov: 5

Točka 4.1

Besedilo se spremeni tako:

„EESO pozdravlja se je seznanil z novim osnutekom usmeritvenega jedrskega programa Komisije. V desetih letih po objavi zadnjega programa se je prizorišče energetske politike bistveno spremenilo. Zlasti v zadnjih nekaj letih so nove in velike spremembe pozornost usmerile na vse tri vidike energetske politike – zanesljivost dobave, konkurenčnost in sprejemljive cene ter okolje, zlasti podnebne spremembe. EU se je na očitne težave in izzive odzvala s predlogi o evropski energetski politiki. V zvezi s tem je treba analizirati področje jedrske energije in pripraviti ustrezne predloge. Komisija umešča jedrsko energijo v splošen energetski kontekst in daje nekatere nujne informacije za razpravo in opredelitev evropske energetske politike.“

Obrazložitev

Poročevalka je sama zapisala, da niso obravnavani vsi vidiki (npr. terorizem).

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 50

Število glasov proti: 69

Število vzdržanih glasov: 2

Točka 4.5

Besedilo se spremeni tako:

„Nove naložbe bi morale biti usklajene s cilji zanesljivosti dobave, konkurenčnosti in boja proti podnebnim spremembam. Glede na značilnosti in potenciale drugih oblik proizvodnje energije Odbor ugotavlja, da v nekaterih državah članicah poteka razprava o je treba pričakovati podaljšanje u življenjske dobe obstoječih jedrskih elektrarn, pa tudi nove ih naložbe. EESO se glede tega strinja s Komisijo.“

Obrazložitev

Avtor amandmaja v dokumentu Komisije ne najde podatka o tem, da bi bilo treba „pričakovati“ podaljšanje življenjske dobe. Gre torej samo za domnevo.

Glej tudi točko 1.5, ki je bila spremenjena na seji strokovne skupine, kjer smo izrazili zaskrbljenost glede morebitnega podaljšanja življenjske dobe.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 50

Število glasov proti: 67

Število vzdržanih glasov: 6

Točka 4.6

Na koncu točke se doda naslednji stavek:

„Komisija meni, da bodo viri urana ob trenutni porabi zadostovali za 85 let. Podatki različnih virov so raznoliki in napovedujejo zaloge za 85 do 500 let. Ker je razpoložljivost goriva pomembna za zanesljivost oskrbe z energijo, mora Komisija podati natančnejše podatke o razpoložljivosti jedrskega goriva. Hkrati je treba znova poudariti, da glede vprašanja razpoložljivosti virov urana obstajajo velike razlike.“

Obrazložitev

Obrazložitev je razvidna iz besedila.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 55

Število glasov proti: 68

Število vzdržanih glasov: 0

Točka 4.8

Besedilo se spremeni tako:

„Zato je treba nujno upoštevati pomemben prispevek jedrske energije k preprečevanju nastajanja toplogrednih plinov. Če upoštevamo sedanjo mešanico energetskih virov, uporaba jedrske energije v EU letno prepreči nastanek približno 600 milijonov ton CO2. Po celem svetu se na tak način prepreči nastanek okoli 2 milijard ton CO2, kar je enako trenutni količini emisij CO2, ki jih skupaj proizvedejo Francija, Nemčija in Velika Britanija. Če bodo določene države članice nadaljevale z načrtovano postopno opustitvijo, bo treba številne današnje jedrske elektrarne v Evropi zamenjati z drugimi energetskimi viri brez emisij, ukrepi za energetsko učinkovitost ali varčevalnimi ukrepi. Če obstoječih jedrskih elektrarn ob koncu njihove življenjske dobe ne bodo zamenjali z novimi, bo treba vso jedrsko energijo srednjeročno zamenjati z drugo energijo brez emisij, ukrepi za energetsko učinkovitost in varčevalnimi ukrepi.“

Obrazložitev

Razmisliti je treba o več rešitvah, ne le o zamenjavi enega proizvajalca električne energije z drugim. Na to je EESO že večkrat opozoril.

Dodatne pripombe avtorja amandmaja: poročevalko sem prosil, naj dokaže vrednosti v zvezi s prihrankom CO2, ker sta v delovnem dokumentu navedena vrednost 300 milijonov ton in tudi vir tega podatka. Odgovora žal nisem prejel.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 61

Število glasov proti: 61

Število vzdržanih glasov: 2

Točka 4.9

Na konec točke se doda naslednji stavek:

„V skladu s sklepom Evropskega sveta o ciljih za toplogredne pline za leto 2020 in naprej mora vsa dodatna proizvodna zmogljivost energije z nizko vsebnostjo ogljika – bodisi obnovljivi viri, jedrska energija bodisi potencialno izkoriščanje čistega premoga – zamenjati proizvodnjo energije, ki povzroča emisije CO2, ter s tem prispevati k skupni proizvodnji elektrike z nizkimi emisijami CO2. Konkretno to pomeni, da če ne bo ohranjen vsaj sedanji delež jedrske energije, dokler ne bodo na voljo popolnoma nove energetske rešitve, podnebni in drugi energetski cilji ne bodo doseženi na gospodarsko sprejemljiv način. Po drugi strani pa je jasno, da bi rastoč delež jedrske energije in obnovljivih virov energije omogočil stroškovno učinkovitejši boj proti podnebnim spremembam. Vendar študije (npr. študija urada zveznega kanclerstva o razmerah v Nemčiji) kažejo, da je kljub temu mogoče doseči podnebne cilje, vendar bodo za to potrebna dodatna prizadevanja za varčevanje z energijo ter učinkovitost in izkoriščanje obnovljivih virov energije.“

Obrazložitev

Obrazložitev je razvidna iz besedila.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 58

Število glasov proti: 65

Število vzdržanih glasov: 1

Točka 4.11.1

Doda se nova točka 4.11.1:

„V sporočilu Komisije je zapisano, da ‚odgovornost za jedrske nesreče v državah članicah EU-15 uravnava Pariška konvencija iz leta 1960, ki je ustvarila usklajen mednarodni sistem o odgovornosti za jedrske nesreče, ki trenutno omejuje odgovornost za škodo v primeru jedrskih nesreč na upravljavce v znesku približno 700 milijonov USD‘. EESO vidi v tem posredno subvencioniranje jedrske energije in zahteva, da se morajo tudi upravljavci zavezati, da bodo sklenili ustrezno zavarovanje za vse primere potencialne škode.“

Obrazložitev

Na sejah študijske skupine je poročevalka opozorila, da „je treba najti rešitev“ in da „je to tudi izvedljivo“. Besedilo tega ne izraža, zato skuša amandma to popraviti.

Opozorilo: Za avtomobile je treba v Nemčiji skleniti obvezno zavarovanje za zavarovalno vsoto v višini 100 milijonov EUR, jedrske elektrarne pa so zavarovane za 700 milijonov USD, kar je glede na potencialno škodo smešno nizek znesek.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 41

Število glasov proti: 44

Število vzdržanih glasov: 3

Točka 4.14

Besedilo se spremeni tako:

„Najnujnejši nalogi sta rešitev vprašanja radioaktivnih odpadkov in zlasti končna odstranitev izrabljenega jedrskega goriva, za katero že obstaja tehnologija, političnih odločitev pa še ni. To vprašanje je izjemno pomembno, saj se nanaša na učinke na okolje in zdravje ter javno odobravanje jedrske energije. V usmeritvenem jedrskem programu je zapisano, da do sedaj ni še nobena država izvedla predlagane končne rešitve. Kljub temu je napredek opazen na Finskem, ki je izbrala mesto odlagališča, na Švedskem in v Franciji pa so bili storjeni pomembni koraki pri izbiranju tega mesta.“

Obrazložitev

Tehnologije za to ni.

Rezultat glasovanja

Število glasov za: 55

Število glasov proti: 69

Število vzdržanih glasov: 4