[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 4.11.2008

COM(2008) 670 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročila držav članic glede načinov ravnanja, ki so resno kršila pravila skupne ribiške politike v letu 2006

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročila držav članic glede načinov ravnanja, ki so resno kršila pravila skupne ribiške politike v letu 2006

1. UVOD

Da bi povečali raven preglednosti na področju tega, kako države članice izpolnjujejo svoje obveznosti glede uveljavljanja pravil Skupnosti, je Uredba Sveta (ES) št. 1447/1999[1] uvedla obveznost, da države članice letno poročajo Komisiji, koliko „resnih“ prekrškov je bilo odkritih in koliko naloženih kazni. V ta namen navedena uredba določa seznam 19 vrst kršitev pravil Skupnosti, ki se štejejo za posebno resna. Države članice morajo zagotoviti, da se ustrezno ukrepa proti fizični ali pravni osebi, ki krši pravila skupne ribiške politike[2].

Načini ravnanja, ki so navedeni na seznamu, so povezani z najpomembnejšimi obveznostmi, ki jih nalagajo pravila Skupnosti glede ohranjanja staleža, spremljanja in trženja ribiških proizvodov.

Postopek za sporočanje potrebnih informacij Komisiji je določen v Uredbi Komisije (ES) št. 2740/1999[3]. Podatki, ki se sporočijo v elektronski obliki, bi morali omogočati primerjavo med državami članicami glede učinkovitosti njihovih sistemov izvrševanja. Glavni cilj zakonodajalca je postopoma doseči enotne pogoje delovanja za ribiče, ki bi tako imeli večje zaupanje v nadzorne organe po vsej Evropski skupnosti in bi upoštevali pravila Skupnosti o ohranjanju ribolovnih virov.

To sporočilo se nanaša na primere resnih kršitev pravil skupne ribiške politike, za katere je nacionalni organ odprl dosje leta 2006.

To je sedmo sporočilo glede te zadeve. Komisija je predložila najpomembnejše podatke za leto 2000 v svojem sporočilu z dne 12. novembra 2001[4], za leto 2001 v svojem sporočilu z dne 5. decembra 2002[5], za leto 2002 v svojem sporočilu z dne 15. decembra 2003[6], za leto 2003 v svojem sporočilu z dne 20. maja 2005[7] in za leto 2005 v svojem sporočilu z dne 25. julija 2007[8].

2. POROčILA DRžAV čLANIC ZA LETO 2006

Uredba Komisije št. 2740/1999 določa podrobna pravila za predložitev podatkov o načinih vedenja, ki pomenijo resno kršenje pravil skupne ribiške politike. Podatki se predložijo z elektronskimi sredstvi, tako da lahko službe Komisije pripravijo razpredelnice, ki se priložijo sporočilu. Te razpredelnice so oblikovane tako, da so iz njih razvidni najzanimivejši podatki, ki izhajajo iz poročil držav članic.

Prikazane podatke so predložile države članice, ki so imele možnost pregledati številke, preden je Komisija dokončala to sporočilo.

Pripombe, ki so jih poslale države članice, so se upoštevale in vključile z izrecnim sklicevanjem, kjer je to primerno.

3. DODATNE INFORMACIJE, KI JIH ZAGOTOVIJO DRžAVE čLANICE

Ker je tolmačenje zbranih informacij težavno, saj sestojijo izključno iz nizov številk in bi bili nekateri podatki lahko nekoliko zavajajoči, je Komisija države članice pozvala, da zagotovijo dodatne informacije, za katere menijo, da so koristne za razjasnitev analize številk.

A. DODATNE SPLOšNE INFORMACIJE

Glavne točke so naslednje:

- Postopki (administrativni ali kazenski), sproženi za sankcioniranje kršitev pravil skupne ribiške politike, so običajno dolgotrajni in v različnih državah članicah trajajo od 1–2 mesecev do 1–2 let. V povprečju traja celoten postopek od 8 do 12/18 mesecev. Kazenski postopki so najdaljši (na Finskem in Švedskem se na primer uporabljajo predvsem kazenski postopki) in v nekaterih državah članicah lahko z vsemi pritožbenimi stopnjami trajajo do 10 let. Administrativni postopki so krajši in običajno trajajo od 1 do 2 meseca.

- Tudi številni postopki za kršitve, ugotovljene lansko leto, še vedno niso zaključeni.

- Na splošno so vrste, ki jih najbolj zadevajo resne kršitve, tiste vrste, za katere se izvajajo načrti za obnovitev ali strogi nacionalni ukrepi, in tiste, ki imajo veliko tržno vrednost, t.j. pridnene vrste, trska, morski list, losos, sardina in sardon.

- Zdi se, da največ kršitev odkrijejo države članice v conah ICES, kot so vzhodno Sredozemlje, Severno morje, Baltsko morje, območja Skagerraka in Kattegatta, Andaluzija in Galicija, cona ICES 30, severna Grčija – coni FAO 34.3.1 in 34.2.2.

- Večina kršitev je bila odkrita med inšpekcijskimi pregledi na morju.

B. NOVA ZAKONODAJA IN NAJBOLJšE PRAKSE

Zaradi razširitve področja uporabe Sporočila to sporočilo prvič vsebuje sklic na nacionalno zakonodajo in najboljše prakse. Med nedavno sprejetimi novimi pravnimi instrumenti in dobrimi praksami za nadzor ribištva, je treba omeniti:

- Španija je sprejela nova pravila o začasnih administrativnih ukrepih za nekatere domnevne resne kršitve, namenjene preprečevanju in zmanjševanju njihovih škodljivih vplivov. Ti ukrepi vključujejo predvsem zadržanje plovila v pristanišču, dokler ni položena varščina. Pokazalo se je že, da ima ta ukrep odvračilen učinek, saj zmanjšuje število kršitev. Vzpostavljena je bila spletna stran o uporabljenih sankcijah za primere kršitev, ki služi kot smernica za pravna in sodna merila za prihodnje postopke.

- Francija je okrepila nadzorne dejavnosti zlasti v zvezi z neizpolnjevanjem najmanjše velikosti rib. Leta 2006 se je prvič uporabljal sistem administrativnih sankcij na podlagi zakona št. 2006-11 o usmeritvah v kmetijstvu.

- Grčija je vzpostavila Center za spremljanje ribištva, ki deluje 24 ur dnevno in v skladu z nacionalno zakonodajo lahko naloži sankcije plovilom, udeleženim v kršitvah.

- Italija je začela uporabljati novi sistem za obdelavo podatkov FINSIEL, s katerim se zbirajo elektronski podatki z italijanskih ribiških plovil, tako da izpolnjuje svoje obveznosti v skladu z zakonodajo ES in sodbo Sodišča ES C-161/05.

- Slovenija je prav tako vzpostavila nov informacijski sistem in izboljšala komunikacijo z zainteresiranimi stranmi, da bi povečala osveščenost o pravilih SRP. Nedavno je bil ustanovljen Center za spremljanje ribištva, kjer se zbirajo in navzkrižno preverjajo podatki o ribištvu, tako da se podatki VMS kombinirajo s sistemom InfoRib za informacije iz ladijskih dnevnikov, prve prodaje in deklaracij o iztovarjanju.

- Švedska zakonodaja določa znesek kazni za resne kršitve glede na moč motorja plovila – najmanj 10- in največ 500-krat toliko, kolikor znaša njegova moč v kilovatih. Predvideva tudi odvzem strokovnih dovoljenj za ribolov in navigacijo, vendar zaenkrat le po pravnomočni kazenski obsodbi. V primeru ponavljajočih se kršitev subjekta je odvzem lahko dokončen. Okrepljen je bil nadzor na stopnji prve transakcije, s čimer je bilo odkritih več primerov kršitev.

4. PRIMERJAVA MED šTEVILOM RIBIšKIH PLOVIL V VSAKI DRžAVI čLANICI IN šTEVILOM RESNIH KRšITEV

Naslednja razpredelnica, ki prikazuje število aktivnih plovil za leto 2006, kaže 10-odstotno zmanjšanje v primerjavi s plovili, ki so bila 31. decembra 2005 za vsako državo članico vpisana v register ribiških plovil, ter skupno število resnih kršitev, ki so jih odkrile in sporočile države članice za (izključno) tista plovila, ki plujejo pod njihovimi zastavami. Čeprav bi bilo netočno, da bi sprejeli trdne sklepe s primerjavo držav članic in teh številk, ker se kršitve ne nanašajo vedno na kršitve ribičev, temveč tudi drugih gospodarskih subjektov, pa kaže, da za večino držav članic število odkritih kršitev, ko jih primerjamo z velikostjo ribiškega ladjevja, opozarja na slabo delovanje nadzora ali celo pomanjkanje nadzora v nekaterih državah članicah.

Država članica | Število aktivnih plovil | Resne kršitve |

Belgija | 107 | 29 |

Danska | 3 136 | 323 |

Nemčija | 2 017 | 101 |

Grčija | 17 878 | 351 |

Estonija | 994 | 0 |

Španija | 13 357 | 2 061 |

Francija | 7 698 | 1 360 |

Irska | 1 843 | 223 |

Italija | 14 093 | 3 868 |

Ciper | 872 | 88 |

Latvija | 897 | 94 |

Litva | 266 | 4 |

Malta | 1 413 | 0 |

Nizozemska | 831 | 96 |

Poljska | 884 | 129 |

Portugalska | 8 715 | 1 352 |

Slovenija | 179 | 22 |

Finska | 3 196 | 11 |

Švedska | 1 567 | 80 |

Združeno kraljestvo | 6 761 | 170 |

SKUPAJ: | 86 704 | 10 362 |

5. POROčILA DRžAV čLANIC

Skupno število zadev, ki so jih sporočile države članice, je 10 362 in zajema celotni seznam kršitev iz seznama kršitev v Uredbi Sveta (ES) št. 1447/1999. Število je od leta 2005 nižje za manj kot 1 %, kar je treba interpretirati z upoštevanjem zmanjšanja skupnega števila aktivnih plovil v EU za 10 %: pravega izboljšanja glede stopnje skladnosti s pravili SRP torej ni bilo. Kar zadeva absolutne rezultate, so države članice odkrile le 81 kršitev manj kot leta 2005. Za olajšanje primerjave in ob upoštevanju smeri razvoja je treba navesti, da je bilo število resnih kršitev, odkritih v prejšnjih letih, naslednje: 7 298 leta 2000, 8 139 leta 2001, 6 756 leta 2002, 9 502 leta 2003, 9 660 leta 2004 in 10 443 leta 2005.

Glavne lastnosti priloženih razpredelnic se lahko povzamejo:

83 % kršitev so odkrile Španija, Italija, Francija in Portugalska. Te države so tudi med tistimi z večjim številom plovil. Leta 2006 se je večina resnih kršitev (20 %) zgodila med skladiščenjem, predelavo, dajanjem v promet in prevozom ribiških proizvodov, ki ne izpolnjujejo veljavnih tržnih standardov, medtem ko je na drugem mestu nedovoljeni ribolov z 18 % primerov. Poneverjanje podatkov ali neizveden vpis podatkov je na tretjem mestu s 13 % primerov, na četrtem pa neizpolnjevanje pravil o najmanjši velikosti z 10 %. Ostale vrste resnih kršitev so znašale manj kot 10 % vseh primerov. Ti odstotki so podobni kot za leto 2005, le da je naraslo število primerov skladiščenja, predelave, dajanja v promet in prevoza ribiških proizvodov, ki ne izpolnjujejo veljavnih tržnih standardov, ter ribolova brez dovoljenja in ponarejanja ali neizvedenega vpisa elektronskih podatkov. Število primerov nedovoljenega poseganja v sistem spremljanja plovil (VMS) je v primerjavi s prejšnjimi leti prav tako naraslo.

Leta 2006 se je 7 973 postopkov zaključilo s sankcijo, kar pomeni 77 % skupnega števila odkritih kršitev – manj kot leto prej, ko se je s sankcijo zaključilo 83 % primerov. Zanimiva je ugotovitev, da je bilo 72 % začetih postopkov administrativnih, 25 % jih je bilo kazenskih, ostali pa so bili mešani.

Še vedno obstajajo presenetljive in nerazložljive razlike za isto vrsto kršitve po EU in povprečni znesek globe po EU v postopkih, ki so se leta 2006 končali s kaznijo, znaša 1 548 EUR . Ta številka je presenetljivo natanko enaka kot povprečni znesek globe za leto 2005, ki v različnih državah članicah znaša od 170 EUR do 6070 EUR. Povprečna globa je manj kot polovica povprečne globe iz leta 2003 (4 664 EUR) in manj kot povprečna globa, naložena v letu 2004 (2 272 EUR). Predvsem pa so najvišje globe po različnih državah članicah znašale od 170 EUR vse do 120 000 EUR.

Odvzetih je bilo 1082 dovoljenj, žal le v 10 % primerov. Za primerjavo: leta 2004 je bilo odvzetih 1 226 dovoljenj v 13 % primerov. Poudariti je treba, da sta ta ukrep najpogosteje uporabili Grčija (v 71 % primerov) in Španija (v 36 % primerov), medtem ko je bil na Danskem in Nizozemskem uporabljen v nekoliko manj kot 10 % primerov, v ostalih državah članicah pa le v 2 % primerov ali manj.

Znesek, ki ga je ribiški sektor plačal kot posledico denarnih kazni, naloženih v letu 2006 (9 281 milijonov EUR), ostaja zanemarljiv in je prizadel le 0,04 % vseh aktivnih ribiških plovil.

6. SPLOšNE PRIPOMBE NA POROčILA DRžAV čLANIC

Ob ponovnem poudarjanju, kako zahtevno je tolmačenje nizov številk iz razpredelnic brez pojasnil držav članic, Komisija sklepa, da se stanje v primerjavi s prejšnjim letom ni bistveno izboljšalo.

Posebno zaskrbljujoče je, da tako neustrezno sankcioniranje v večini odkritih primerov kot tudi nizka verjetnost, da bi bili odkriti pri samem dejanju in preganjani s strani nadzornih organov, lahko prepriča ribiče, da so ekonomske koristi, ki jih imajo od kršenja pravil, večje od tveganja. Zaradi te nesorazmernosti v stopnji kazni lahko ribiška industrija meni, da se naložene kazni za kršitve skupne ribiške politike štejejo za običajen tekoči strošek podjetja, kar izničuje njihov dejanski namen spodbujanja spoštovanja pravil.

Odvzem dovoljenj za ribolov ali opravljanje poklicne dejavnosti je zelo učinkovit ukrep za spodbujanje skladnosti s pravili SRP, ker se lahko uporabi hitro in s takojšnjim učinkom. Komisija je opazila, da so nekatere države članice uvedle ta ukrep, ki je bil prvotno v njihovem pravnem sistemu nepoznan. Na žalost pa večina držav članic tega orodja še vedno ne uporablja, vsaj ne v primerih, ko je kršitev pravil dovolj resna, da bi zahtevala začetek kazenskega postopka.

7. KRšITVE, KI SO BILE ODKRITE PRI REGIONALNIH RIBIšKIH ORGANIZACIJAH

Več regionalnih ribiških organizacij je pripravilo nadzorne programe, ki predvidevajo beleženje kršitev. Takšni programi na primer obstajajo znotraj Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO) in Organizacije za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC).

Regionalne ribiške organizacije so sestavile svoje sezname kršitev pravil, sprejetih za ohranitev ciljev, ki se štejejo za „resne“. Te kršitve niso sporočene kot take v okviru tega sporočila, vendar Komisija predvideva, da so kršitve pravil SRP, za katere so odgovorna plovila, ki delujejo v okviru zgoraj navedenih regionalnih ribiških organizacij, evidentirana med primeri, uradno sporočenimi Komisiji za potrebe tega sporočila.

Na tej točki je treba opomniti, da Evropska skupnost omenjenim organizacijam posreduje letna poročila o kršitvah, ki so jih nacionalni nadzorni organi odkrili in sporočili službam Komisije. Vendar podatkov, posredovanih regionalnim ribiškim organizacijam, in podatkov, navedenih v prilogah k temu sporočilu, ni mogoče primerjati, saj ne gre za iste vrste kršitev.

Pri regionalnih ribiških organizacijah sta bili za leto 2006 odkriti dve resni kršitvi, ki sta se nanašali na plovila Skupnosti na območju NEAFC. Za primerjavo: v istem obdobju so bile na območju NEAFC odkrite tri resne kršitve, ki so se nanašale na plovila drugih pogodbenic. Na območju NAFO so EU in druge pogodbenice uradno sporočile 15 domnevnih kršitev s strani plovil Skupnosti. Število kršitev se je zmanjšalo v primerjavi z letom 2005, ko jih je bilo uradno sporočenih 21. Za drugo primerjavo se lahko vzame 12 kršitev, za katere so bile leta 2006 odgovorne druge pogodbenice. Poleg tega je zanimiva ugotovitev, da se je leta 2006 na območju NAFO povečalo število inšpekcijskih pregledov, ki so med drugim vključevali preglede iztovarjanj v pristaniščih v primerjavi s sporočenimi količinami, primerjavo virov podatkov s podatki o ulovu ter kartiranje globine vode v primerjavi z usmerjenimi vrstami.

8. NADALJNJI RAZVOJ

Pomen vsakoletne objave sporočila o „resnih kršitvah“ je treba ponovno temeljito preučiti kot sredstvo za primerjavo uspešnosti držav članic pri zagotavljanju skladnosti s pravili SRP glede na bližajočo se reformo sistema nadzora na področju skupne ribiške politike. Nujno je treba zagotoviti, da v različnih državah članicah v praksi veljajo enotni pogoji. Splošno mnenje je, da je zelo pomembno zagotoviti popolno preglednost glede sankcij, ki jih države članice uporabljajo za kršitve pravil SRP, da se izboljša izvajanje. Vendar je iz izkušenj s sporočili o „resnih kršitvah“ od leta 2000 do 2006 jasno razvidno, da to ne bo mogoče brez večjih prilagoditev pravnih dokumentov Skupnosti in uskladitve postopkov nadzora na ravni Skupnosti.

Komisija opaža velika razhajanja med sankcijami, ki se uporabljajo v različnih državah članicah za iste vrste resnih kršitev, in poudarja, da v povprečju naložene sankcije niso dovolj odvračilne, saj ne pomenijo prave spodbude za upoštevanje pravil. Posledica tega je, da sistemi nadzora niso sposobni odkrivati in preprečevati kršitev. Komisija ugotavlja, da se nacionalni sistemi razlikujejo, ker ni splošnih standardov za inšpekcijske preglede, ki tako ne morejo zagotoviti ustreznega nadzornega pritiska in izboljšati nadzornih dejavnosti.

V zvezi s tem se lahko oblikujeta dva glavna sklepa: prvič, še vedno obstajajo resne pomanjkljivosti pri nadzoru in izvajanju sankcij za resne kršitve, kar ogroža učinkovitost skupne ribiške politike; drugič, zaradi neenotnosti je izvajanje na ravni ES nepravično.

Računsko sodišče je sprejelo enake sklepe v svojem izjemno kritičnem posebnem poročilu 07/2007, v katerem je poudarilo, da morajo biti sankcije odvračilne in usklajene.

Ob upoštevanju zgoraj navedenega namerava Komisija začeti obsežno reformo politike EU za nadzor ribištva. Pobuda se mora na čim bolj poglobljen, vsestranski in celosten način spopasti z ugotovljenimi pomanjkljivostmi. V okviru reforme nadzora bo treba uvesti administrativne sankcije, usklajene na ravni ES, ter jasnejše opredelitve resnih kršitev in ukrepov za izvajanje. Reforma bo namenjena zagotavljanju enakopravnosti in poštene konkurence, da bi preprečili selitev storilcev v države članice, kjer so kazni za kršitve milejše, ter med gospodarskimi subjekti vzpostavili kulturo spoštovanja pravil. Nadalje bo oblikovala nov usklajen pristop za inšpekcijske preglede in nadzor, okrepila učinkovitost navzkrižnega preverjanja podatkov, izboljšala sposobnost Komisije za zagotavljanje skladnosti s pravili ES na področju SRP, spodbujala uporabo sodobne tehnologije in negovala kulturo spoštovanja pravil. Sprejem tega predloga Komisije je predviden oktobra 2008.

Komisija poudarja, da bodo države članice tudi po reformi nadzora še naprej v prvi vrsti odgovorne za zagotavljanje izvajanja pravil SRP, in jih znova poziva, naj z ustrezno pozornostjo obravnavajo zahtevo za zagotavljanje skladnosti s pravili SRP z vsemi razpoložljivimi sredstvi. Še zlasti jih poziva k krepitvi medsebojnega sodelovanja pri odkrivanju in nadaljnjem spremljanju kršitev. Komisija mora poudariti, da države članice ne izpolnjujejo vseh svojih obveznosti iz pravil SRP. En primer bo zadostoval: države članice še vedno niso ustrezno opremljene s potrebnimi sredstvi, ki bi jim omogočala zbiranje, obdelavo in vrednotenje podatkov glede „resnih kršitev“ pravil SRP, kot bi morale biti. Države članice niso vzpostavile podatkovnih zbirk za kodiranje pomembnih vidikov za vsak posamezen primer.

Komisija se želi tej točki dodatno posvetiti. Brez računalniško vodene zbirke podatkov, ki bo na primer vsebovala informacije o kršitelju zakona, plovilu ali podjetju, pravnih določbah, vrstah in ribiških območjih, gospodarskem okviru, upravnih stroških, naloženih glavnih in pomožnih kaznih, ne bo mogoče ustrezno oceniti ravnanja, upravne uspešnosti in učinkovitosti veljavne zakonodaje. Samo z obdelavo teh podatkov in podatkov iz podatkovnih zbirk, že predvidenih v zakonodaji Skupnosti (kot so ladijski register, statistika, evidenca VMS), bi bilo mogoče oceniti uspešnost držav članic, jih primerjati ter morebiti prilagoditi upravne postopke in zakonodajne dokumente, da bi se pravila SRP uspešno uveljavila. Pomanjkanje navzkrižnega preverjanja podatkov je prav tako nujen problem, ki ga je treba rešiti. Glede tega v več državah članicah že obstajajo primeri dobre prakse – vzpostavljeni so bili sistemi za avtomatsko obravnavo inšpekcijskih poročil, ki so dali zelo dobre rezultate. Prednosti teh sistemov vključujejo poenotenje postopkov, centralizacijo podatkov, prijaznost do uporabnika, s čimer se prihranijo stroški usposabljanja, večjezično podporo za vse formule, prilagodljivost na spremembe v zakonodaji in izboljšano zaščito s formalno identifikacijo.

Komisija je že predlagala obliko, ki naj jo nacionalne uprave uporabljajo za navedeni namen. Tudi finančno je prek obstoječih proračunskih postavk pripravljena pomagati državam članicam, da vzpostavijo nova orodja.Zato Komisija, medtem ko pripravlja celovito reformo nadzornega okvira, države članice poziva k sodelovanju ter ustreznemu izvajanju njihove zakonodaje in upravne organizacije.

Seznam razpredelnic v Prilogi

I število resnih kršitev po državah članicah za leto 2006;

II kršitve po državi in nacionalnosti za leto 2006;

III število primerov, ko so bile izrečene kazni, in število kršitev glede na vrsto resne kršitve in državo članico za leto 2006;

IV povprečna globa in število kršitev po vrsti resne kršitve in državi članici za leto 2006;

V število zasegov in število kršitev po vrsti resne kršitve in državi članici za leto 2006;

VI število odvzetih dovoljenj in resnih kršitev po državah članicah za leto 2006;

VI A število odvzetih začasnih dovoljenj in resnih kršitev po državah članicah za leto 2006;

VI B število odvzetih stalnih dovoljenj in resnih kršitev po državah članicah za leto 2006;

VII znesek, ki ga je ribiški sektor plačal v vsaki državi članici zaradi resnih kršitev v letu 2006;

VIII število resnih kršitev po conah za leto 2006;

IX število resnih kršitev po ribiških pristaniščih za leto 2006;

X vrsta sproženega postopka po resnih kršitvah in državah članicah za leto 2006.

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] UL L 167, 2.7.1999, str. 5.

[2] Člen 25 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike, UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[3] UL L 328, 22.12.1999, str. 62.

[4] COM(2001) 650, 12.11.2001.

[5] COM(2002) 687, 5.12.2002.

[6] COM(2003) 782, 15.12.2003.

[7] COM(2005) 207, 30.5.2005.

[8] COM(2007) 448, 25.7.2007.