2009
UPRAVLJANJE RAZVOJNE 
IN VALIDACIJSKE FAZE PROGRAMA GALILEOEVROPSKO 
RAČUNSKO SODIŠČE
Posebno poročilo  št. 7
SL
ISSN 1831-094X

UPRAVLJANJE RAZVOJNE 
IN VALIDACIJSKE FAZE PROGRAMA GALILEOPosebno poročilo št. 7   2009
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE(V skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) ES)
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo2
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUKSEMBURG 
Tel. +352 4398-45410
Faks +352 4398-46410
E-naslov: euraud@eca.europa.eu
Spletni naslov: http://www.eca.europa.eu
Posebno poročilo št. 7   2009
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Kataloški podatki so navedeni na koncu te publikacije.Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2009ISBN 978-92-9207-329-9doi: 10.2865/47326
© Evropski skupnosti, 2009
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Printed in Belgium
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo3
KAZALO
Odstavek
 KRATICE
I–XII  POVZETEK
1–2 UVOD
3–29  ZGODOVINA GALILEA
3–8  ZGODNJE OBDOBJE (PRED LETOM 1999)
9–12  TEHNIČNA OPREDELITEV (1999–2002)
13–26  RAZVOJ IN VALIDACIJA V OKVIRU GJU (2003–2006)
27–29  RAZVOJ IN VALIDACIJA PO GJU (OD LETA 2006)
30–33  OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP
34–74  OPAŽANJA
35–42  KONCESIJSKA POGAJANJA NISO USPELA
43–50  DEJAVNOSTI TEHNOLOŠKEGA RAZVOJA SO ZAMUJALE IN PRESEGLE PRORAČUN
51–57  OMEJENA KORISTNOST DEJAVNOSTI RTR
58–65  INTEGRACIJA EGNOS LE DELNO USPEŠNA
66–74  NEUSTREZNO VODENJE S STRANI JAVNEGA SEKTORJA
75–86  ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
 PRILOGA I –  EVROPSKA VESOLJSKA AGENCIJA
 PRILOGA II –  DEJSTVA, ŠTEVILČNI PODATKI IN PONAZORITVENI PRIMERI V ZVEZI Z EGNOS 
 PRILOGA III –  MEDNARODNO SODELOVANJE V ZVEZI Z GALILEOM  PRILOGA IV –  MERILA, KI JIH JE EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE UPORABILO ZA OCENO KONCESIJSKEGA POSTOPKA, KI 
GA JE ZA GALILEO UPRAVLJAL JAVNI SEKTOR, S POVZETKOM OCENE
 PRILOGA V –  GLOSAR IZRAZOV, UPORABLJENIH V TEM POROČILU
 ODGOVORI KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo4
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo5
KRATICE
ARTES  Program naprednih raziskav v telekomunikacijskih sistemih ( Advanced Research in 
Telecommunications Systems )
CNES  Francoska vesoljska agencija ( Centre national d’etudes spatiales )
CS komercialna storitev
ES Evropski skupnosti
EGNOS  Skupna evropska geostacionarna navigacijska storitev ( European Geostationary 
Navigation Overlay Service )
EOIG  operaterji in infrastrukturna skupina EGNOS ( EGNOS Operator and Infrastructure 
Group )
ESA  Evropska vesoljska agencija
6. OP  Šesti okvirni program Evropske skupnosti na področju raziskav, tehnološkega 
razvoja in predstavitvenih dejavnosti, ki prispeva k oblikovanju Evropskega raziskovalnega prostora in k inovacijam (2002–2006)
GCC  kontrolni center Galileo
GCS  segment zemeljskega nadzora
BDP  bruto domači proizvod
GIOVE  satelit Galilea v orbiti ( Galileo In-Orbit Validation Element )
GJU  Skupno podjetje Galileo
GMS  segment operacij na tleh
GNSS  globalni satelitski navigacijski sistem ( Global Navigation Satellite System )
GPS  globalni sistem za določanje položaja ( Global Positioning System )
GSA  Nadzorni organ za evropski GNSS 
GSTB  testno okolje sistema Galileo ( Galileo System Test Bed )
HoT  glavni pogodbeni pogoji
INTOSAI  Mednarodna organizacija vrhovnih revizijskih institucij
IOV  validacija v orbiti ( In-Orbit-Validation)
JTI skupna tehnološka pobuda
NRSCC  Kitajski nacionalni center za daljinsko zaznavanje ( National Remote Sensing Centre 
of China )
OS odprta storitev
PB-Nav  Upravni odbor za satelitske navigacijske programe ( Programme Board on Satellite 
Navigation )
PFI zasebna finančna pobuda
JZP  javno-zasebno partnerstvo
PRS  regulirana javna storitev
PwC  PricewaterhouseCoopers
RTR  raziskave in tehnološki razvoj
SAR  iskanje in reševanje ( Search and Rescue )
SESAR  raziskave o upravljanju zračnega prometa enotnega evropskega neba ( Single 
European Sky ATM Research )
SoL  varovanje življenj ( Safety of Life )
TEN-T  vseevropsko prometno omrežje
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo6
POVZETEK
I.
Programa EGNOS in Galileo sta se začela sredi 
1990-ih z namenom vzpostavitve evropskega 
globalnega satelitskega navigacijskega sis-
tema (GNSS). EGNOS je regionalni satelit-
ski sistem razširjenih storitev za Evropo,  
ki temelji na geostacionarnih satelitih in  izboljšuje signale iz obstoječih satelitskih  
navigacijskih sistemov, kot je GPS. Galileo  
je trenutno v izgradnji kot evropski globalni 
satelitski navigacijski sistem. 
II.
Evropska komisija in Evropska vesoljska  
agencija (ESA) sta za upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo ustanovili posebno strukturo, Skupno podjetje Galileo 
(GJU), ki je delovalo od septembra 2003 do 
konca leta 2006. Leta 2007 so bile dejavnosti GJU prenesene na Nadzorni organ za evrop-
ski GNSS, ki je agencija Skupnosti.
III.
Program Galileo je z več vidikov oral ledino: ESA in Komisija sta prvič tesno sodelovali pri 
tako velikem vesoljskem programu, bil je prvi industrijski program, ki naj bi bil upravljan 
na evropski ravni, in Komisija naj bi prvič  
sodelovala v javno-zasebnem partnerstvu. IV.
Pogajanja z zasebnim sektorjem o konce-sijskem sporazumu so v začetku leta 2007  
zastala, zato sta se Parlament in Svet jeseni 
2007 odločila, da program opredelita na  
novo. Tehnološki razvoj je zamujal za pet  
let. Konec leta 2008 ni bil izstreljen še  noben operativni satelit, ocenjeni stroški za 
razvojno fazo in validacijsko fazo pa so se  
skoraj podvojili z 1,1 na 2,1 milijarde EUR.  
Sodišče je pri reviziji razvojne in validacijske faze programa Galileo preučilo: 
kateri dejavniki so bili odgovorni za ne- (i) 
uspeh koncesijskega postopka;
kateri dejavniki so bili odgovorni za  (ii) 
zamude in prekoračitve stroškov tehno-
loškega razvoja;
v kolikšnem obsegu je poraba za dejav- (iii) 
nosti raziskav in razvoja koristila pro-
gramu Galileo;
kako dobro je GJU integriral EGNOS  (iv) 
v Galileo;
ali je bil program Galileo ustrezno  (v) 
voden.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo7
V.
Sodišče je prišlo do zaključka, da je bilo  
upravljanje razvojne in validacijske faze  
neustrezno. Program Galileo se je soočal  
s težavami na različnih ravneh: 
GJU ni bil močan upravitelj programa  (i) 
niti ni bila ta vloga dodeljena nobenemu drugemu organu. Večine svojih ciljev  ni dosegel, vendar je bilo to posledica  dejavnikov, ki so bili v veliki meri zunaj njegovega nadzora.
Program ni imel močnega strateškega  (ii) 
pokrovitelja in nadzornika: Komisija  ni aktivno usmerjala programa, zato je  ostal brez krmarja. 
Države članice so zaradi različnih priča- (iii) 
kovanj, ki so jih imele v zvezi s progra-
mom, posredovale v korist svojih domačih 
industrij in zadrževale sprejemanje odlo-
čitev. Sprejeti kompromisi so privedli do 
težav pri izvajanju, zamud in nazadnje  
tudi do prekoračitve stroškov.
VI.
Javno-zasebno partnerstvo ni bilo ustrezno 
pripravljeno in zasnovano. Zaradi tega se je 
moral GJU pogajati o javno-zasebnem par-
tnerstvu, ki je bilo nestvarno.
VII.
Nadziranje dejavnosti tehnološkega razvoja, 
kar je bila naloga GJU, je bilo resno omejeno 
zaradi vprašanj vodenja, nepopolnega pro-
računa, zamud in industrijske organizacije  
razvojne in validacijske faze.POVZETEK
VIII.
Omejeno koristnost rezultatov RTR na podro-čju Galilea so povzročile prekinitve, neustre-
znost šestega okvirnega programa (6. OP)  
za financiranje dejavnosti za razvoj trga,  
pomanjkanje celovitega pristopa k razvoju 
trga in zamude. 
IX.
Integracija EGNOS v Galileo je bila le delno 
uspešna, ker pooblastila GJU niso bila jasno določena, odločitev o vključitvi EGNOS  v koncesijska pogajanja je zadržala dokon-
čanje programa EGNOS, institucionalni okvir EGNOS ni bil jasen in GJU je posvetil le malo pozornosti razvoju trga za EGNOS. 
X.
Vodenje programa je bilo neustrezno. Deli-tev vlog med subjekti, ki so sodelovali pri  
razvojni in validacijski fazi programa (države 
članice EU in ESA, Komisija, GJU in ESA), ni 
bila jasno opredeljena. Komisija ni zagotav-
ljala ustreznega vodenja pri razvijanju in  
upravljanju Galilea.
XI.
Če naj bo ponovna opredelitev programov 
EGNOS in Galileo, sprejeta sredi leta 2007, 
uspešna, mora Komisija znatno okrepiti  
svoje upravljanje programov. V tem poročilu so številna priporočila, namenjena v pomoč 
Komisiji pri tej nalogi.
XII.
Če bi se EU odločila za izvajanje drugih veli-kih infrastrukturnih programov, mora Komi-
sija poskrbeti, da ima dostop do ustreznih  upravljavskih orodij.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo8
UVOD
 1.  V tem revizijskem poročilu je obravnavana dejavnost Evropske unije na 
področju satelitske navigacije v obdobju 2003–2006.
 2.  Strategija Evropske unije na področju satelitske navigacije vsebuje dva 
programa: EGNOS1 in Galileo. 
EGNOS je regionalni sistem za Evropo, ki nadzira in popravlja  (a) 
signale, ki jih oddajajo obstoječi satelitski navigacijski sis-
temi2, tako da izboljšuje njihovo točnost in ocenjuje njihovo  
zanesljivost. 
Galileo je evropski globalni satelitski navigacijski sistem (GNSS) (b) 
v izgradnji. To je evropska različica ameriškega GPS ter skupna  
pobuda Evropske komisije in Evropske vesoljske agencije (ESA)  (glej Prilogo I ). 1 Skupna evropska geostacionarna 
navigacijska storitev.
2 GPS (globalni sistem za 
določanje položaja) je GNSS, ki ga 
je razvilo in ga upravlja ministrstvo 
ZDA za obrambo; GLONASS je 
GNSS, ki ga je razvila nekdanja 
Sovjetska zveza in ga zdaj upravlja vlada Ruske federacije s svojimi 
vesoljskimi silami.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo9
ZGODNJE OBDOBJE (PRED LETOM 1999)
 3.  Zgodovina Galilea se je začela leta 1994, ko je Evropska komisija predla-
gala, da se Evropa vključi v satelitsko navigacijo3. Na podlagi tega  
predloga je Svet Evropske unije decembra 1994 Komisijo pozval, da 
sproži potrebne dejavnosti4.
 4.  Prvotna strategija Komisije za razvoj GNSS je bila sestavljena iz dveh 
stopenj. Na prvi (GNSS-1) naj bi razvili dopolnilo k obstoječima sis-temoma GPS in GLONASS. Imenuje se EGNOS in jo sestavljajo trije  transponderji na geostacionarnih satelitih in mreža zemeljskih postaj, ki pokrivajo celotno Evropo ter se uporabljajo za izboljšanje točnosti GPS in GLONASS (glej opombo 2) in za oceno zanesljivosti njunih  signalov. 
 5.  EGNOS se je začel izvajati leta 1994 kot program ESA s financiranjem iz 
več virov (države članice ESA, Evropska komisija, Eurocontrol in več 
nacionalnih prevoznikov v civilnem letalstvu ter druge organizacije5). 
Na začetku je bil mišljen kot predstavitvena dejavnost, vendar je bila 
postopno sprejeta odločitev, da se spremeni najprej v predoperativni 
in nato v operativni program (glej tudi Prilogo II ).
 6.  Na drugi stopnji (GNSS-2) naj bi se vzpostavil civilni globalni satelitski 
navigacijski sistem, imenovan Galileo. Ko bo končan, ga bo sestavljalo 
30 satelitov na stalni višini približno 23 000 km in mreža zemeljskih 
postaj, nudil pa bo pet ravni storitev (glej okvir 1 ).ZGODOVINA GALILEA 
3 COM(94) 248 – Satelitske 
navigacijske storitve: evropski 
pristop.
4 Resolucija Sveta Evropske unije 
z dne 19. decembra 1994o evropskem prispevku k razvoju 
globalnega satelitskega 
navigacijskega sistema (GNSS).
5 Združeni v skupino operaterji 
in infrastrukturna skupina EGNOS 
(EOIG).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo10
 7.  Nastanek Galilea so spodbudili trije motivi: 
politični (Galileo je izraz volje do izgradnje in upravljanja neod- (a) 
visnega evropskega GNSS); 
gospodarski (Galileo naj bi bil sposoben ekonomsko preživeti in (b) 
je bil utemeljen z napovedmi o precejšnjih gospodarskih in druž-
benih koristih);
tehnološki (Galileo naj bi postal najbolj dodelan razpoložljiv navi- (c) 
gacijski sistem).
 8.  Na začetku je bil program Galileo razdeljen na štiri faze (glej tabelo 1 ): 
tehnična opredelitev; (a) 
razvoj in validacija; (b) 
uvajanje; (c) 
komercialna uporaba. (d) 
PET STORITEV GALILEO
Odprta storitev (OS) bo za uporabnike brezplačna in bo zagotavljala uspešno določanje položaja in 
točnega časa, ki bo konkurenčno z drugimi sistemi GNSS. 
Storitev varovanje življenj (SoL) bo zagotavljala okrepljeno delovanje (skupaj s storitvijo zagotavljanja 
integritete podatkov, npr. pravočasno opozarjanje na zmanjšano natančnost) in certifikacijo ter bo 
kritičnim prometnim skupnostim, npr. letalstvu in pomorstvu, nudila garancijo na storitve. 
Komercialna storitev (CS) bo nudila dostop do dveh dodatnih (zakodiranih) signalov, kar bo omogočilo 
višjo stopnjo prenosa podatkov in uporabnikom omogočilo izboljšanje natančnosti. 
Regulirana javna storitev  (PRS) bo zagotavljala določanje položaja in točnega časa specifičnim uporab-
nikom, ki potrebujejo neprekinjeno storitev (npr. urgentne službe, varnostne sile in vojska), dostop do nje pa bo omejen. 
Kot zadnje bo Galileo s svojo storitvijo 
iskanje in reševanje (SAR) prispeval tudi k mednarodnemu satelit-
skemu sistemu za iskanje in reševanje (COSPAS-SARSAT). Galileovi sateliti bodo lahko zaznali signale iz oddajnikov za klic v sili, ki so na ladjah, letalih ali jih nosijo posamezniki pri sebi, ter jih poslali naprej naci-onalnim reševalnim centrom, kar bo slednjim omogočilo, da natančno vedo, kje se je zgodila nesreča.OKVIR 1
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo11
FAZE PROGRAMA GALILEO, KOT SO BILE PREDVIDENE NOVEMBRA 2000TABELA 1
Faze in glavni cilji Prvotni časovni načrt Vodstvena struktura*
Opredelitvena faza
Tehnične dejavnosti
tehnične študije• 
tehnološke predpriprave• 
Druge dejavnosti
priprava vodstvenih struktur za naslednjo • 
fazo
pravne študije in študije izvedljivosti • 
poslovnega razvojamednarodni sporazumi
• 1999–2000 Evropska komisija in ESA ločeno 
ter koordinacija prek odbora za upravljanje programa, urada za program Galileo in GISS (vmesna podporna struktura za Galileo)
Razvojna in validacijska faza
Tehnične dejavnosti
podrobna opredelitev vesoljskega, • 
zemeljskega in uporabniškega segmenta
razvoj in izgradnja prototipskih satelitov in • 
minimalnega zemeljskega segmentavalidacija sistema „v orbiti“
• 
Druge dejavnosti
donacije za raziskave (6. OP)• 
razvoj poslovnega načrta• 
koncesijska pogajanja• 
integracija EGNOS • 
mednarodni sporazumi• 2001–2005 Evropska komisija in ESA prek 
GJU
Faza uvajanja
Tehnične dejavnosti
sestavljanje in izstrelitve satelitov• 
namestitev celotnega zemeljskega • 
segmenta
Druge dejavnosti
poslovni razvoj• 2006–2007 Nadzorni organ za evropski 
GNSS (GSA) + koncesionar
Faza komercialne uporabe
Tehnične dejavnosti
obnova satelitov• 
delovanje centrov• 
vzdrževanje• 
Druge dejavnosti
komercialne dejavnosti• 2008+ Nadzorni organ za evropski 
GNSS (GSA) + koncesionar
* Spremembe upravljavske strukture za Galileo, predlagane v nedavnih sporočilih Komisije in 
resolucijah Sveta (2007), v tej tabeli niso upoštevane.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo12
TEHNIČNA OPREDELITEV (1999–2002)
 9.  Začetek programa Galileo sega v leto 1999, ko je Svet odobril začetek 
opredelitvene faze6. V tej fazi sta tako Komisija kot ESA izvedli teh-
nične študije, predpriprave in študije izvedljivosti. Sredstva iz pro-
računa Evropske skupnosti so bila dodeljena predvsem prek četrtega 
in petega okvirnega programa za raziskave in razvoj7, sredstva ESA 
pa prek njenega programa GalileoSat.
 10.  Komisija je novembra 20008 Evropskemu parlamentu in Svetu predsta-
vila rezultate opredelitvene faze. Ti so vsebovali konkretne predloge 
o opredelitvi sistema, o njegovih gospodarskih in tehničnih vidikih ter 
o njegovi upravljavski strukturi. Za naslednje faze programa Galileo je bil določen naslednji časovni načrt (glej tudi tabelo 1 ): 
razvojna in validacijska faza naj bi potekala od leta 2001 do  (a) 
2005; 
faza uvajanja naj bi potekala od leta 2006 do 2007; (b) 
faza komercialne uporabe naj bi se začela leta 2008. (c) 
  V sporočilu je bilo načrtovano, da bo EGNOS začel delovati leta 2003. 
 11.  Komisija je v istem sporočilu navedla, da bo sodeč po študijah stro-
škov in koristi Galileo stroškovno učinkovit in dovolj privlačen, da  
od leta 2007 ne bo več potrebno nobeno dodatno javno financiranje 
v obliki subvencij. Sistem Galileo naj bi skupno stal 3,3 milijarde EUR (podrobna razčlenitev je v tabeli 2 ). Komisija je menila, da je javno-
zasebno partnerstvo bistveni dejavnik za uspeh programa Galileo.  V sporočilu je bilo prav tako poudarjeno, da je nujno treba sprejeti 
politično odločitev o nadaljevanju programa na Evropskem svetu  
v Nici decembra 2000.6 Resolucija Sveta z dne 19. julija 
1999 o vključevanju Evrope v novo 
generacijo satelitskih navigacijskih 
storitev – Galileo – opredelitvena 
faza. 
7 Sklep št. 1110/94/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 26. aprila 1994 o četrtem okvirnem 
programu za dejavnosti Evropske 
skupnosti na področju raziskav 
in tehnološkega razvoja ter 
predstavitev (1994 do 1998) (UL L 126, 18.5.1994, str. 1); Sklep 
št. 182/1999/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 22. 
decembra 1998 o petem okvirnem 
programu Evropske skupnosti za 
raziskave, tehnološki razvoj in 
predstavitvene dejavnosti (1998 do 2002) (UL L 26, 1.2.1999, str. 1).
8 COM(2000) 750 z dne 22. 
novembra 2000 – Sporočilo 
Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – o Galileu.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo13
 12.  Na zahtevo Sveta Evropske unije iz njegove resolucije z dne 5. aprila 
2001 je Komisija izdelala več študij poslovnega načrta za Galileo.  
V teh študijah je bil priporočen „koncesijski model“ javno-zasebnega partnerstva
9. Svet je potrdil izbiro koncesije za financiranje uvajalne 
in obratovalne faze programa Galileo in se marca 2002 strinjal, da si 
bo za uvajalno fazo prizadeval zagotoviti takšno razdelitev stroškov, 
da jih največ 1/3 bremeni proračun Skupnosti in najmanj 2/3 zasebni 
sektor. 
RAZVOJ IN VALIDACIJA V OKVIRU GJU (2003–2006)
NAMEN
 13.  S tehničnega vidika je razvojna in validacijska faza zaobjela tehnološki 
razvoj dela sistema – začetne osnovne satelitske mreže, sestavljene 
iz dveh poskusnih in štirih obratovalnih satelitov, z njimi poveza-
nega zemeljskega segmenta in poskusnih uporabniških segmentov, 
kar bi omogočilo validacijo s preizkusi v orbiti in na zemlji (kar se  
imenuje tudi validacija v orbiti ali IOV). Za izvedbo teh dejavnosti  tehnološkega razvoja je bila odgovorna ESA prek svojega programa 
GalileoSat.
 14.  Komisija se je med razvojno in validacijsko fazo vzporedno s tehnološkim 
razvojem osredotočila na druge dejavnosti, namenjene premostitvi 
vrzeli med sistemom in njegovimi prihodnjimi uporabniki, da bi se 
pripravila na naslednje faze programa, in sicer s poslovnim razvo-
jem in mobiliziranjem denarnih sredstev. Hiter razvoj uporabniških segmentov se je zdel ključen za poznejšo uporabo sistema Galileo, če naj bi se ustvarjali neposredni prihodki. Zato se je Komisija usmerila na udeležbo zasebnega sektorja prek javno-zasebnega partnerstva. Poleg tega je bila osredotočena na financiranje dejavnosti RTR prek šestega okvirnega programa za raziskave (6. OP)
10, da bi podprla tako 
tehnološki razvoj kot razvoj trga, ter na uporabo EGNOS kot predhod-
nega programa za pripravo trga na sistem Galileo. EGNOS bo zagota-vljal regionalne storitve, podobne trem od petih prihodnjih storitev 
Galilea – OS, SoL in SAR (glej okvir 1 ).9 Struktura javno-zasebnega 
partnerstva DBFO ( design-
build-finance-operate ), kjer si 
zasebna stran povrne stroške z zaračunavanjem uporabnin ali 
plačil glede na razpoložljivost.
10 Sklep št. 1513/2002/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 
o šestem okvirnem programu 
Evropske skupnosti na področju 
raziskav, tehnološkega razvoja 
in predstavitvenih dejavnosti, ki 
prispeva k oblikovanju Evropskega 
raziskovalnega prostora in k inovacijam (2002–2006) 
(UL L 232, 29.8.2002, str. 1).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo14
SKUPNO PODJETJE GALILEO – ORGAN ZA UPRAVLJANJE 
RAZVOJNE IN VALIDACIJSKE FAZE
 15.  Razvojno in validacijsko fazo naj bi upravljal GJU, posebej za ta namen 
ustanovljena struktura, ki sta jo Komisija in ESA ustanovili po odobri-
tvi Sveta Evropske unije in Sveta ESA. Sklep Sveta Evropske unije, da 
se v celoti nadaljuje z razvojem in validacijo, je bil sprejet šele marca 
200211, 15 mesecev pozneje, kot je bilo pričakovano. Zamudo so pov-
zročila dolgotrajna pogajanja med državami članicami EU o uporabi 
sistema za vojaške namene ter o sodelovanju zasebnega sektorja pri programu in njegovem finančnem prispevku. Svet ESA je nadaljevanje razvoja in validacije uradno odobril s še večjo zamudo, in sicer maja 
2003. To je bilo posledica dolgih razprav med državami članicami ESA 
o sodelovanju njihovih industrij v programu. GJU je bil ustanovljen 
z uredbo ES maja 2002
12 13, njegov ustanovitveni akt je bil podpisan 
junija 2003, delovati pa je začel septembra 2003.
 16.  Glavni razlog za ustanovitev GJU je bila potreba po koordinacijski  
platformi med ESA in Komisijo. Poleg tega so to zahtevali še drugi  
dejavniki14, kot sta bili potreba po vodenju programa prek ene same 
strukture in sposobnost privabljanja zasebnih sredstev za razvoj  
in validacijo. Čeprav je zasebni sektor s podpisom memoranduma  
o soglasju nakazal, da je pripravljen za razvojno in validacijsko fazo 
prispevati do 200 milijonov EUR15, se ta namera ni nikoli uresničila.
 17.  Po določbah svojega statuta bi GJU moral: 
nadzirati vse dejavnosti programa Galileo, načrtovane za razvojno (a) 
in validacijsko fazo;
sprejeti vse potrebne popravke glede na dogodke, ki bi se lahko (b) 
zgodili med razvojno in validacijsko fazo; 
izvesti priprave na uvajalno in obratovalno fazo. (c) 11 Predhodna odobritev za 
nekatere dejavnosti je bila sprejeta 
aprila 2001.
12 Uredba Sveta (ES) št. 876/2002 
z dne 21. maja 2002 o ustanovitvi 
skupnega podjetja Galileo (UL L 138, 28.5.2002, str. 1).
13 Člen 171 Pogodbe ES: „Skupnost 
lahko ustanovi skupna podjetja 
ali kakršno koli drugo strukturo, potrebno za učinkovito izvajanje 
raziskovalnih, tehnološkorazvojnih 
in demonstracijskih programov 
Skupnosti.“
14 Uredba (ES) št. 876/2002; Sklepi 
Evropskega sveta iz marca 2001; COM(2001) 336 z dne 20. junija 
2001 – predlog za uredbo Sveta 
o ustanovitvi skupnega podjetja 
Galileo.
15 Uvodna izjava št. 13 Uredbe (ES) 
št. 876/2002.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo15
 18.  Glavne naloge GJU, kot so bile določene v njegovem statutu, so bile:
upravljanje razpisnega postopka, ki bi privedel do sklenitve kon- (a) 
cesijskega sporazuma;
nadziranje dejavnosti tehnološkega razvoja, ki jih je izvajala  (b) 
ESA;
začenjanje in upravljanje raziskovalnih dejavnosti; (c) 
integracija EGNOS v Galileo. (d) 
 19.  Na začetku sta GJU sestavljali samo njegovi ustanovni članici ESA in 
Komisija. Kitajski nacionalni center za daljinsko zaznavanje (NRSCC) se je GJU pridružil oktobra 2004, septembra 2005 pa mu je sledilo  
izraelsko podjetje MATIMOP (glej tudi Prilogo III ). Vodstvena struktura 
GJU je predstavljena v diagramu 2 .
FINANCIRANJE
 20.  Med razvojno in validacijsko fazo so bila sredstva EU (iz TEN-T16 in 6. OP) 
usmerjena prek GJU, medtem ko je ESA sofinancirala program Galileo 
prek svojih programov GalileoSat in ARTES ( diagram 1 ). Od leta 1999 
do 2007 so bila Galileu dodeljena sredstva v višini 1,94 milijarde  
EUR. 
NAPREDEK
 21.  Komisija je oktobra 2004 Parlamentu in Svetu poslala sporočilo o napredku 
programa17. To sporočilo je pripravilo podlago za zasedanje Sveta za 
promet decembra 2004, kjer je bila sprejeta odločitev, da se preide 
na uvajalno fazo programa. Komisija ni predstavila posodobljenega časovnega načrta. Takrat je tehnološki razvoj zamujal že približno tri 
leta. 16 Uredba Sveta (ES) št. 2236/95 
z dne 18. septembra 1995 
o določitvi splošnih pravil za 
dodelitev finančne pomoči Skupnosti na področju 
vseevropskih omrežij (UL L 228, 
23.9.1995, str. 1); Odločba 
št. 1692/96/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za 
razvoj vseevropskega prometnega 
omrežja (UL L 228, 9.9.1996, 
str. 1), kakor je bila spremenjena 
z Odločbo št. 1346/2001/ES 
(UL L 185, 6.7.2001, str. 1).
17 COM(2004) 636 konč. Sporočilo 
Komisije Evropskemu parlamentu 
in Svetu – Prehod v fazi uvajanja 
in uporabe evropskega programa 
satelitske radionavigacije.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo16
RAZVOJNA IN VALIDACIJSKA FAZA GALILEA – POTEK FINANCIRANJA ( 1999–2007)*DIAGRAM 1
Države članice ESA
902 milijonaEvropska komisija
946 milijonovDrugo
92 milijonov
Skupno podjetje Galileo
892 milijonov
Evropska vesoljska agencija
1 716 milijonov
Razvoj infrastrukture
1 716 milijonovRTR
110 milijonovDelovanje in
dejavnosti GJU 
114 milijonov   92 mio             114 mio
            110 mio
   750 mio
   196 mio
   50 mio
   852 mio   668 mio
   1 716 mioNRSCC
MatimopBelgijaTEN-T
6. OPTEN-T GalileoSat
ARTESGalileoSat
6. OP
* Kitajski in izraelski prispevek sta bila sestavljena iz prispevka k osnovnemu kapitalu GJU (5 milijonov oziroma 4 
milijone EUR) in prispevka, ki naj bi bil uporabljen za financiranje dejavnosti njunih nacionalnih industrijskih panog 
(prek pogodb z ESA). Slednje ni bilo v celoti dano na voljo.
Vir: ocena Evropskega računskega sodišča.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo17
 22.  V sporočilu je bilo navedeno, da je GJU uspešno „izvedel postopek izbire 
prihodnjega koncesionarja“. Vendar je bila faza izbire koncesionarja 
tik pred tem podaljšana do konca januarja 2005. Poleg tega GJU  februarja 2005 med konzorcijema, ki sta kandidirala
18, ni izbral bolj 
zaželenega ponudnika. Namesto tega sta ponudnika predlagala, da 
se združita v skupni konzorcij, s čimer se je GJU strinjal junija 2005, 
tako da sta nato vložila skupno ponudbo.
 23.  Od julija do decembra 2005 so bile tako koncesijska pogajanja kot dejav-
nosti tehnološkega razvoja blokirane zaradi posegov nekaterih držav članic. Te se zlasti niso strinjale o sestavi združenega konzorcija, ki naj bi oddal ponudbo za koncesijsko pogodbo, ter o lokaciji centrov dejavnosti, infrastrukture na tleh in sedeža sistema. S pomočjo media-cije
19 je bil decembra 2005 dosežen sporazum. Pogajanja z združenim 
konzorcijem so se dejansko začela januarja 2006.
 24.  Prvi poskusni satelit GIOVE-A je bil uspešno izstreljen 28. decembra 
2005, kar je zagotovilo dostop do frekvenc Galilea, ki jih je dodelila 
Mednarodna telekomunikacijska zveza.
 25.  Junija 200620 je Komisija objavila posodobljen časovni načrt za Galileo21. 
Razvojna in validacijska faza bi v skladu s tem načrtom zdaj trajala do začetka leta 2009, uvajanje pa bi potekalo v letih 2009 in 2010  
(triletni zamik glede na prvotni časovni načrt). V tem sporočilu Komi-
sije je bil tudi proračun za razvojno in validacijsko fazo povečan na 
1,5 milijarde EUR (400 milijonov EUR več od prvotnega proračuna). 
Glede koncesijskih pogajanj je Komisija izjavila: „Zato se je odloči-tev za koncesijo zdela najprimernejša glede na posebne značilnosti programa. […] Pred koncem leta 2006 bo sprejeta ocena prihodkov in stroškov, določen pa bo tudi prispevek javnega sektorja. Poleg  tega bo konsolidiran finančni načrt in sestavljene glavne pogodbene določbe.“ 
 26.  Novembra 2006 so pogajalci iz GJU in združenega konzorcija parafirali 
prvo različico glavnih pogodbenih pogojev (HoT) za javno-zasebno 
partnerstvo Galileo, kar je bil prvi osnutek izjave, ki ni bila pogodbeno 
zavezujoča. S tem dokumentom se je GJU najbolj približal koncesij-skemu sporazumu.18 Konzorcija Eurely in iNavsat. 
Tretji predhodno izbrani konzorcij, 
ki ga je vodil Eutelsat, se je 
poleti 2004 umaknil iz izbirnega postopka.
19 Podpredsednik Evropske 
komisije je oktobra 2005 za 
mediatorja imenoval nekdanjega evropskega komisarja – Sporočilo 
za tisk IP/05/1345.
20 COM(2006) 272 z dne 7. 
junija 2006 – Sporočilo Komisije 
Evropskemu parlamentu in Svetu – 
Pregled stanja programa Galileo.
21 Komisija je ta načrt prvič 
objavila v opombi urednikom 
v sporočilu za tisk IP/05/1345 z dne 
25. oktobra 2005.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo18
RAZVOJ IN VALIDACIJA PO GJU (OD LETA 2006)
 27.  GJU je konec leta 2006 menil, da je uspešno dokončal svoje glavne 
naloge22. Dokončno je bil ukinjen decembra 200623, njegove dejavnosti 
pa so bile prenesene na Nadzorni organ za evropski GNSS (GSA), ki je bil ustanovljen julija 2004 za upravljanje tistih vidikov programov evropskega GNSS, ki so v interesu javnosti, ter kot regulatorni organ 
za programe med uvajalno in obratovalno fazo Galilea
24. S tem preno-
som dejavnosti se je spremenila vloga GSA, kar ob njeni ustanovitvi ni bilo predvideno.
 28.  Koncesijska pogajanja z združenim konzorcijem so v začetku leta 2007 
zastala. Evropska komisija je v sporočilu iz maja 200725 priznala, da 
so pri EGNOS in Galileu nastale precejšnje zamude (pet let glede na prvotni časovni načrt) in prekoračitve stroškov. Leta 2007 se je Svet Evropske unije
26 odločil, da program ponovno opredeli: v skladu s tem 
bi bil sistem uveden do leta 2013 in v celoti financiran iz proračuna 
Skupnosti (glej tabelo 2 ), ESA pa bi imela vlogo pooblaščenega organa 
za javna naročila. Na tej podlagi sta Evropski parlament in Svet spre-jela uredbo o nadaljnjem izvajanju programov GNSS
27. Komisija je za 
nakup infrastrukture za sistem Galileo 1. julija 2008 objavila razpis 
za prijavo interesa s šestimi razdelki (sistemska podpora, segment  
operacij na tleh, segment zemeljskega nadzora, vesoljski segment  
(sateliti), storitve in operacije pri izstrelitvah). Po predizbiri primer-
nih kandidatov so bili konec leta 2008 prejeti predhodni predlogi.  
Postopek konkurenčnega dialoga naj bi bil končan v letu 2009.22 Sporočilo za tisk GJU z dne 30. 
novembra 2006 – Naslednji korak 
pri programu Galileo; prenos 
upravljanja s skupnega podjetja 
Galileo na Nadzorni organ za 
evropski GNSS.
23 Uredba Sveta (ES) št. 1942/2006 
z dne 12. decembra 2006 
o spremembah Uredbe (ES) 
št. 1321/2004 o vzpostavitvi 
upravljavskih struktur Evropskega 
satelitskega radio-navigacijskega 
sistema (UL L 367, 22.12.2006, str. 18); Uredba Sveta (ES)
št. 1943/2006 z dne 
12. decembra 2006 o spremembah 
Uredbe (ES) št. 876/2002 
o ustanovitvi skupnega podjetja Galileo (UL L 367, 22.12.2006, 
str. 21).
24 Uredba Sveta (ES) št. 1321/2004 
z dne 12. julija 2004 o vzpostavitvi 
upravljavskih struktur Evropskega 
satelitskega radio-navigacijskega sistema (UL L 246, 20.7.2004, str. 1).
25 Sporočilo Komisije Evropskemu 
parlamentu in Svetu – Galileo 
na razpotju: izvajanje evropskih programov sistema za globalno 
satelitsko navigacijo (GNSS), 
SEC(2007) 624, 16. maj 2007.
26 Resolucije in sklepi Sveta z dne 
6.–8. junija, 1.–2. oktobra in 29.–30. 
novembra 2007.
27 Uredba (ES) št. 683/2008 
Evropskega parlamenta in Sveta 
z dne 9. julija 2008 o nadaljevanju 
izvajanja evropskih satelitskih navigacijskih programov (EGNOS in 
Galileo) (UL L 196, 24.7.2008, str. 1).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo19
 29.  Komisija je v svojem sporočilu iz maja 2007 zelo podrobno analizirala ne-
uspeh koncesijskih pogajanj. Namen tega dokumenta je bil odstraniti 
ovire za ponovno opredelitev programa. S tega vidika nudi pregled nad nekaterimi razlogi za neuspeh, vendar ta pregled ni izčrpen.  
V sporočilu je obravnavano dejstvo, da so „bile morda“ Komisijine  
predpostavke o časovnem načrtu, proračunu ter prenosu tržnega tve-ganja in tveganja pri zasnovi „optimistične“. Ukvarja se tudi z vpra-šanji, kot sta javno upravljanje in upravljanje s strani zasebnega  
sektorja, ter dejstvom, da so nacionalni interesi držav članic prevladali 
nad dolgoročnimi strateškimi cilji. Vendar ne obravnava vprašanj,  kot sta priprava javno-zasebnega partnerstva (vključno s časom in  
strokovnim znanjem) in poročanje, dejavnika, ki sta podrobneje obrav-
navana v tem poročilu.
OCENE STROŠKOV ZA GALILEATABELA 2
Prvotna ocena 
stroškov v milijonih EUR 
(COM(2000) 750)Posodobljena ocena 
stroškov v milijonih 
EUR (COM(2007) 261 in 
dokumenti ESA)
Opredelitvena faza 80 80
Razvojna in 
validacijska faza1 100 2 100
Uvajanje 2 150 3 400
Skupaj3 330 
(od tega naj bi 1 800 milijonov 
pokril javni sektor)*5 580
(celoten znesek bo 
pokril javni sektor)**
* Letni stroški delovanja, vključno z zamenjavami v satelitski mreži, so bili ocenjeni 
na 220 milijonov EUR.
** Plačila glede na razpoložljivost (fiksni del) za stroške delovanja, vzdrževanje in 
obresti dolga pri obnavljanju do leta 2030 so ocenjeni na 5 300 milijonov EUR.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo20
 30.  Sodišče je revizijo upravljanja razvojne in validacijske faze Galilea izvedlo 
tako, da je preučilo: 
kateri dejavniki so bili odgovorni za neuspeh koncesijskega  (a) 
postopka;
kateri dejavniki so bili odgovorni za zamude in prekoračitve stroš- (b) 
kov tehnološkega razvoja;
v kolikšnem obsegu je poraba za dejavnosti raziskav in razvoja  (c) 
koristila programu Galileo;
kako dobro je GJU integriral EGNOS v Galileo; (d) 
ali je bil program Galileo ustrezno voden. (e) 
 31.  Revizija je zajela obdobje, v katerem je razvojno in validacijsko fazo 
upravljal GJU (september 2003–december 2006), osredotočena pa  
je bila zlasti na njegova pooblastila, proces njegove ustanovitve in 
upravljanje njegovih nalog. Revizijsko delo je bilo izvedeno v letih 2007 in 2008. Sodišče je razvoju programa sledilo do konca leta 2008, 
kar je zajelo tudi njegovo ponovno opredelitev.
 32.  Sodišče je revizijske dokaze zbralo s pregledi dokumentacije in pogovori 
v GJU, na Komisiji in v ESA ter s pogovori z drugimi zainteresiranimi stranmi pri programu Galileo, kot so predstavniki držav članic, GSA 
(Nadzorni organ za GNSS), upravičenci raziskovalnih projektov, pred-stavniki evropske vesoljske industrije, podjetja, ki so oddala ponudbo za koncesijo, in svetovalci, ki jih je najel GJU. 
 33.  Da bi ocenilo, kako kakovostno je GJU upravljal raziskovalne in razvojne 
dejavnosti, je Sodišče izvedlo anketo med 482 upravičenci enega ali več raziskovalnih projektov, financiranih v okviru prednostne teme 6. OP „aeronavtika in vesolje“. OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo21
 34.  Naslednje revizijske ugotovitve se nanašajo na različne naloge GJU med 
razvojno in validacijsko fazo (odstavki 35 do 65) ter na vprašanja,  
povezana z upravljanjem s strani javnega sektorja (odstavki 66 do  74). V vsakem oddelku so podrobno opisani cilji GJU, ki so upora-
bljeni tudi kot merilo za presojanje njegovih rezultatov. Nato Sodi-
šče oceni razloge, zaradi katerih GJU ni dosegel večine svojih ciljev. Kjer je ustrezno, so bile kot merilo presojanja uporabljene izkušnje obstoječih programov, projektov ali organizacij. V drugih primerih 
so bila uporabljena splošno sprejeta načela, ki veljajo za upravljanje 
projektov. Sodišče je zlasti pri odstavkih 35 do 42 uporabilo tudi sku-pek revizijskih meril, izpeljanih iz najboljše prakse pri ustanavljanju 
javno-zasebnih partnerstev
28 (ta analiza je podrobno predstavljena 
v Prilogi IV ). 
KONCESIJSKA POGAJANJA NISO USPELA
CILJ
 35.  Najpomembnejša naloga GJU je bila, da s pogajanji doseže javno-zasebno 
partnerstvo, v katerem bi zasebni sektor v partnerstvu z Evropsko  
komisijo vložil sredstva v izgradnjo in uporabo infrastrukture Gali-
leo. Prvotno je bilo predvideno, da bo koncesionar (zadevna zasebna 
podjetja) izbran pred koncem leta 2004, da bo GJU zaključil pogajanja 
v letu 2005 in da bo GSA dodelila koncesijsko pogodbo do konca leta 
2005.
REZULTATI
 36.  Kot je bilo načrtovano, je GJU začel izvajati koncesijski postopek po 
korakih (predizbor, izbor, pogajanja). Aprila 2004 je izdal prvi sklop 
razpisne dokumentacije ter nato organiziral postopek konkurenčnega dialoga in ponudnikom zagotovil osnutek koncesijske pogodbe in  merila za ocenjevanje. 
 37.  GJU ni mogel izbrati bolj zaželenega ponudnika niti oktobra 2004 niti 
februarja 2005 po podaljšanju izbirne faze. Pogajanja so se začela  
šele januarja 2006, ko sta se ponudnika združila v novi konzorcij.OPAŽANJA
28 INTOSAI Guidelines on Best 
Practice for the Audit of Public/
Private Finance and Concessions  
(INTOSAI ) (Smernice INTOSAI 
o najboljši praksi pri revidiranju 
javno-zasebnih financ in 
koncesij) – november 2007.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo22
 38.  Rok za dodelitev koncesijske pogodbe je bil dvakrat preložen, najprej 
z decembra 2005 na december 2006 in nato na december 2007.  
Komisija in GSA sta se v začetku leta 2007 odločili, da pogajanja  odpovesta. 
RAZLOGI ZA NEUSPEH
 39.  Javno-zasebno partnerstvo je bilo neustrezno pripravljeno in zasnovano. 
Zaradi tega se je moral GJU pogajati o javno-zasebnem partnerstvu, 
ki je bilo nestvarno.
PRIPRAVA
 40.  V državah članicah in tretjih državah imajo precej izkušenj s projekti 
javno-zasebnega partnerstva. Te kažejo, da najboljša praksa vključuje 
naslednje elemente.
Pravilna priprava: javni sektor bi moral jasno opredeliti zahteve (a) 
projekta, oceniti zmogljivosti zasebnega sektorja, ovrednotiti  
možne koristi, preučiti alternativne načine za zadovoljitev svo-
jih potreb, raziskati ustrezno razporeditev tveganja, razmisliti  
o finančni dosegljivosti in stroškovni učinkovitosti ter pripraviti 
projektni spis. Pred izbiro določene vrste javno-zasebnega par-
tnerstva bi bilo treba pripraviti ustrezno oceno tveganj.
Dovolj časa: izkušnje drugih organizacij (b) 29 kažejo, da je za oprede-
litev stabilnega pristopa k javno-zasebnemu partnerstvu in stališč javnega sektorja tudi pri projektih javno-zasebnega partnerstva, ki so manj zapleteni kot Galileo, potrebno več kot leto dni.
Ustrezni vodstveni viri: upravljanje javno-zasebnega partner- (c) 
stva zahteva pravočasno sestavljeno predano ekipo z ustreznim 
znanjem.
 Ohranjanje učinkovite konkurence. (d) 
Redno pregledovanje tekočega projekta javno-zasebnega partner- (e) 
stva, da se zagotovi, da še naprej nudi vrednost za denar.29 Izvajanje PPP/PFI v Združenem 
kraljestvu.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo23
 41.  Komisija v času priprave javno-zasebnega partnerstva za program Galileo 
kar nekaj teh najboljših praks ni upoštevala30:
Pravilna priprava: Komisija kljub temu, da je naročila izvedbo več (a) 
študij, ni nikoli raziskala tradicionalnih javnih naročil in nikoli  
ni izdelala primerjalnika za javni sektor31. Poleg tega ni vnaprej 
raziskala, kako se lahko tveganje stvarno razporedi med javni in zasebni sektor, na kateri stopnji projekta ali pri katerem delu  dejavnosti Galilea je za javno-zasebno partnerstvo najbolj ver-
jetno, da bo uspelo, ali kakšne so relativne prednosti različnih  modelov javno-zasebnega partnerstva
32. Komisija je za uvajalno 
in obratovalno fazo Galilea predlagala javno-zasebno partner-
stvo, ki ga je Svet tudi potrdil, da bi se dosegel politični konsenz. 
Po preučitvi možnosti za naložbe javnega in zasebnega sektorja 
z več študijami je Komisija za javno-zasebno partnerstvo izbrala „koncesijo“ (glej odstavek 12). V Komisijini dokumentaciji so bile opredeljene značilnosti koncesije, vendar so argumenti temeljili na splošnih izjavah in ne na razlogih, specifičnih za program Gali-
leo, za javna naročila pa je bil predlagan ambiciozen časovni načrt. 
Čeprav je bilo med pripravljalno fazo opredeljenih več tveganj in 
težav, ki bi jih bilo treba premostiti
33, Komisija ni jasno ocenila, 
kako bi lahko te vplivale na izvedljivost dogovora ali kako bi jih lahko javni sektor uspešno reševal.
Dovolj časa: glede na ambiciozen časovni načrt, v skladu s kate- (b) 
rim bi morala Komisija Svetu za promet poročati decembra 2004, 
Komisija GJU ni dala dovolj časa
34 za opredelitev koncesijskega 
pristopa. Več ponudnikov je izrazilo tudi zaskrbljenost, da med 
postopkom konkurenčnega dialoga ni bilo dovolj časa za pripravo verodostojnega poslovnega načrta. Posledično v prvotni razpisni 
dokumentaciji, ki jo je pripravil GJU, niso bili določeni specifični cilji, zlasti v njej ni bila obravnavana večina težav, značilnih za koncesijski model. Zaradi tega v ponudbah industrije ni bilo jasno 
opredeljenih cen ali zavez, hkrati pa so bile v tolikšni meri polne pogojev in opozoril, da niso predstavljale zadostne osnove za pri-
merjavo in ovrednotenje. Iz istega razloga GJU ni imel trdnih meril 
za vrednotenje, po katerih bi primerjal in ovrednotil ponudbe,  
ki jih je prejemal. Prva jasna izjava o stališčih javnega sektorja  glede številnih vprašanj, pomembnih za Galileo, so bili „glavni  pogodbeni pogoji“, o katerih je bil sklenjen dogovor s ponudniki ob koncu leta 2006.30 Podroben pregled meril, ki so 
bila uporabljena pri reviziji tega, 
kako je javni sektor upravljal koncesijski postopek za Galileo, je 
skupaj s povzetkom ocene za vsako 
merilo v Prilogi IV . 
31 Primerjalnik za javni sektor je 
ocena stroškov, ki bi nastali pri 
uporabi tradicionalnih metod javnih naročil. Uporablja se 
kot pomoč pri ugotavljanju, 
ali zasebno financiranje nudi 
boljšo vrednost za denar kot 
tradicionalna javna naročila.
32 Raziskana sta bila samo model 
skupnega podjetja in koncesijski 
model.
33 Poudarjenih je bilo več omejitev 
javno-zasebnega partnerstva, kot so negotovost prihodkov (tržno 
tveganje), tehnološka tveganja, 
soodvisnost razvojne in uvajalne 
faze (tveganje pri zasnovi) 
in industrijska koncentracija 
v sektorju vesoljske tehnologije.
34 GJU je izdal prvi sklop razpisne 
dokumentacije manj kot osem 
mesecev po tem, ko je začel 
delovati.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo24
Ustrezni vodstveni viri: GJU je bil nova organizacija z novo pravno (c) 
ureditvijo, novo ekipo, novim upraviteljem in brez preteklih izku-
šenj s koncesijskimi pogajanji. Zunanji svetovalci so bili povabljeni k sodelovanju šele septembra 2004 (tj. po izdaji razpisne doku-
mentacije in po začetni stopnji konkurenčnega dialoga).
Ohranjanje konkurence: od jeseni 2004 sta obstajala dva kon- (d) 
kurenčna industrijska konzorcija. Maja 2005 sta predlagala, da  združita moči in predstavita skupno ponudbo. GJU se je strinjal z združitvijo pod določenimi pogoji
35 in v upanju, da bo dosegel 
večjo vrednost za denar. Ker ni bil pripravljen primerjalnik za javni sektor, v postopku ni bilo nobenega elementa konkurence.
Redno pregledovanje: javni sektor bi moral redno pregledovati  (e) 
tekoči projekt javno-zasebnega partnerstva, da bi zagotovil, da še naprej nudi vrednost za denar. Čeprav je GJU v svojih poročilih o vrednotenju koncesije opredelil več tveganj in težav
36, je bilo 
njegovo poročanje o napredku programa neupravičeno pozitivno. 
V svojih rednih uradnih izjavah se ni nikoli spraševal o izvedljivo-
sti koncesije, ampak je vsako leto samo odložil rok za dodelitev 
pogodbe za nadaljnjih dvanajst mesecev. Posledično tiste države 
članice, ki so se zanesle na GJU, niso imele dovolj informacij, na podlagi katerih bi zahtevale popravne ukrepe (glej tudi odstavek 
74(f)). 
IZBRANI  MODEL  JAVNO -ZASEBNEGA  PARTNERSTVA
 42.  Javno-zasebno partnerstvo v obliki koncesije je predlagala Komisija, 
sprejel pa ga je Svet kot politični konsenz med državami članicami. To koncesijsko javno-zasebno partnerstvo, na podlagi delitve stroškov, po kateri javni sektor prispeva največ 1/3, zasebni pa vsaj 2/3, kakr-
šnega naj bi s pogajanji dosegel GJU, se je v več vidikih precej razliko-valo od vseh drugih takrat obstoječih javno-zasebnih partnerstev
37: 
Stopnja tehnološkega tveganja je pri Galileu zelo visoka, saj sle- (a) 
dnji zajema mrežo 30 satelitov v srednji zemeljski orbiti z novimi komponentami (kot je nova vrsta atomskih ur), ki doslej še niso bile preizkušene v vesolju.
Ustvarjanje prihodkov je težko napovedati, saj so odprti signali GPS (b) 
na voljo brezplačno. Model izkoriščanja je treba še opredeliti. 35 Skladnost z zakonodajo EU 
o javnih naročilih in konkurenci, 
strog časovni okvir, precejšnje izboljšanje ponudbe glede na 
prejšnji posamezni ponudbi in 
zavezanost združenega konzorcija 
k skupni in ustrezni pravni 
strukturi.
36 Ocenjevalna poročila iz oktobra 
2004, februarja 2005 in junija 2005. 
37 Tradicionalni infrastrukturni 
projekti javno-zasebnega 
partnerstva se nanašajo na primer 
na predore in ceste. Vendar 
se najbolj primerljivo javno-zasebno partnerstvo, Paradigm/ 
Skynet (britanski obrambni 
telekomunikacijski sistem) na 
več načinov razlikuje od Galilea: 
ima nižje tehnološko tveganje, britansko ministrstvo za obrambo 
predstavlja zanesljiv izhodiščni vir 
prihodkov, na voljo je obstoječa 
evidenca operacij, projekt pa vodi 
en sam pokrovitelj z izkušnjami 
pri javno-zasebnih partnerstvih 
(ministrstvo ZK za obrambo).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo25
Koncesija za Galileo naj bi se začela šele potem, ko bi javni sektor (c) 
zasnoval sistem in delno razvil infrastrukturo, in ne prej. Čeprav 
je bilo javno-zasebno partnerstvo za Galileo blizu obliki konce-sije DBFO ( design – build – finance – operate ), se je od nje močno 
razlikovalo po tem, da se je od zasebnega koncesionarja priča-
kovalo, da se bo zavezal k izgraditvi, financiranju in upravljanju obratovanja novega sistema, ki ga je zasnoval in mu ga predal  javni sektor ( okvir 2 ). 
GLAVNA TVEGANJA KONCESIJE
Glavni trije dejavniki, ki so ovirali koncesijska pogajanja, so bili prenos tržnega tveganja, tveganja pri 
zasnovi in mehanizma za kritje škode, povzročene tretjim osebam, z javnega na zasebni sektor.
Za prenos tržnega tveganja  je bilo potrebno zaupanje, da se lahko dosežejo tržni prihodki v skladu 
z dogovorjenim izhodiščnim scenarijem za razvoj trga. Vendar so tržna negotovost, možnost prihodkov šele daleč v prihodnosti in pričakovana glavna vloga javnega sektorja v razvoju trga otežile prenos tega tveganja na zasebni sektor.
Za prenos 
tveganja pri zasnovi  je bilo potrebno zagotovilo, da zasnova sama (ki jo je pripravila ESA med 
razvojno in validacijsko fazo) ne vsebuje težav, ki bi lahko privedle do nepravilnega ali preskromnega 
delovanja sistema (za kar bi bil med obratovanjem odgovoren koncesionar). To tveganje je bilo težko 
prenesti, ne samo zaradi tehnične zapletenosti zasnove Galilea in rezultatov, ki so se pričakovali od 
koncesionarja med obratovalno fazo, ampak tudi zaradi razdelitve nalog med zasnovo in razvojem (ESA) na eni strani ter uvajanjem, obratovanjem in vzdrževanjem (koncesionar) na drugi strani.
Mehanizem za kritje škode, povzročene tretjim osebam , se nanaša na nepogodbene obveznosti do more-
bitnih žrtev nedelovanja Galilea, za katere ni na voljo noben poseben pravni ali zavarovalniški model.OKVIR 2
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo26
DEJAVNOSTI TEHNOLOŠKEGA RAZVOJA SO ZAMUJALE 
IN PRESEGLE PRORAČUN
CILJ
 43.  Druga od štirih glavnih nalog GJU je bila nadziranje dejavnosti teh-
nološkega razvoja, ki jih je izvajala ESA in katerih namen je bil  
zagotoviti izgradnjo in delovanje zadostnega števila satelitov in  zemeljskih segmentov, da se dokažeta zmogljivost in zanesljivost  
sistema v načrtovanem času in v mejah načrtovanega proračuna (glej 
odstavek 13).
REZULTATI
 44.  Decembra 2006 je obratoval samo en poskusni satelit (GIOVE-A), ki je 
uspešno zavaroval dostop do frekvenc Galilea, ki jih je dodelila Med-
narodna telekomunikacijska zveza. Drugi poskusni satelit (GIOVE-B) je bil izstreljen aprila 2008, 30 mesecev pozneje, kot je bilo prvotno 
načrtovano. Po sedanjem časovnem načrtu
38 naj bi se razvojna in  
validacijska faza končala leta 2010 – s petletno zamudo. V skladu  
z ocenami, ki jih je julija 2008 izdelala ESA39, bodo stroški razvojne in 
validacijske faze za 1 milijardo EUR presegli prvotni proračun v višini 
1,1 milijarde EUR (glej tabelo 3 ).
PRIMERJAVA OCEN PRORAČUNA ZA RAZVOJNO IN VALIDACIJSKO FAZO  
IZ LETA 2001 IN 2008 (V MILIJONIH EUR – PO CENAH IZ LETA 2001)TABELA 3
Dejavnost Prvotna ocena proračuna Ocena proračuna iz julija 2008
Testno okolje sistema Galileo 
(GSTB-V2)85 173
Nosilne rakete 90 224
Validacija v orbiti (IOV) 747 1 253
Strošek ESA 110 303
Drugo 68 151Skupaj 1 100 2 104
Vir: ESA38 Uredba (ES) št. 683/2008.
39 Pred tem so bile ocene 
posodobljene februarja 2005 in 
maja 2007.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo27
RAZLOGI ZA ZAMUDE IN PREKORAČITVE STROŠKOV
 45.  Nadziranje dejavnosti tehnološkega razvoja, ki je bilo naloga GJU, je 
bilo resno omejeno zaradi vprašanj vodenja, nepopolnega proračuna, 
zamud in industrijske organizacije razvojne in validacijske faze.
 46.  GJU je dobil nalogo, da nadzira tehnološki razvoj, vendar ta naloga ni 
bila podrobneje opredeljena. V praksi je ESA delovala brez nadzora GJU, vendar v skladu s svojimi pravili in postopki. Nadzorna vloga  GJU v odnosu do ESA ni bila v skladu z njegovo vodstveno strukturo. To je podrobneje obravnavano kot vprašanje vodenja v odstavkih 66 do 74. 
 47.  Galileov proračun  za razvoj in validacijo, kakršen je bil predstavljen 
Svetu40, ni bil popoln . V njem ni bil izrecno predviden noben varno-
stni proračun ali rezerva41. Proračun je bil z 1,1 milijarde EU manjši od 
ocen stroškov, ki so izhajale iz opredelitvene faze. Poleg tega ni bil upoštevan prispevek v višini 50 milijonov EUR, ki ga je Komisija dala 
GJU, varnostne zahteve (120 milijonov EUR) pa niso bile vračunane
42. 
Skupne zahteve po virih in stroški projekta bi morali biti ugotovljeni 
na stopnji načrtovanja, vključno s proračunom za spremembe in var-
nostno rezervo, kjer je potrebno. Izkušnje drugih organizacij kažejo, 
da vesoljski programi običajno potrebujejo varnostni proračun v višini 
od 10 % do 40 %, kar je odvisno od zapletenosti programa, stopnje inovativnosti in števila neznank.
 48.  Razvojna in validacijska faza se je začela šele maja 2003, 29 mesecev  
pozneje, kot je bilo načrtovano  (glej odstavek 15). Po izračunih ESA, ki 
jih je potrdil tudi GJU, je mogoče približno 142 milijonov EUR dodat-
nih stroškov pripisati tej zamudi43. 40 COM(2000) 750 z dne 22. 
novembra 2000.
41 Za sodelovanje ESA v razvojni 
in validacijski fazi (kar je polovica 
skupnega proračuna) se uporablja 
dejanski varnostni dodatek v višini 20 %: če je skupna prekoračitev 
stroškov manjša od 20 % finančne 
ovojnice programa, se ne sme 
nobena sodelujoča država članica 
umakniti iz programa.
42 Varnostne zahteve so bile 
upoštevane prepozno v programu: 
leta 2004 je varnostni svet Galilea 
napovedal dodatne zahteve, za 
katere je bilo ocenjeno, da bodo 
povzročile za 120 milijonov EUR dodatnih stroškov. 1 000 zahtev za 
spremembe, ki so izhajale iz tega, 
je imelo daljnosežne posledice za 
tehnično izhodišče in zato tudi na 
tekoče razvojne dejavnosti.
43 Ta znesek zajema:
(a) 41 milijonov EUR za razvoj 
drugega preizkusnega satelita za 
ublažitev tveganja, ki je nastalo pri 
zavarovanju dostopa do frekvenc 
pred junijem 2006, saj je bilo tveganje s samo enim satelitom 
preveliko; (b) 15 milijonov EUR 
za dodatni razvoj na področju 
koristnega tovora; (c) 40 milijonov 
EUR dodatnih stroškov, ki jih je 
imela ESA zaradi velike spremembe 
časovnega načrta; (d) 46 milijonov EUR dodatnih stroškov dela za 
industrijo zaradi spreminjajočih se 
gospodarskih pogojev.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo28
 49.  Industrijska organizacija  razvojne in validacijske faze, za katero je značilna 
posebna ureditev, ki temelji na ad hoc  glavnem pogodbenem izva-
jalcu, je povzročila zamude in prekoračitve stroškov.  Od konkurenčnega 
okolja se pričakuje, da bo pripomoglo k pravočasnemu doseganju  rezultatov v okviru danega proračuna. Leta 2000 je bilo ustanovljeno skupno podjetje vodilnih evropskih vesoljskih družb
44, ki naj bi delo-
valo kot glavni industrijski izvajalec pri razvoju in dokončanju infra-strukture Galileo. V oligopolističnem okolju, kot je evropska vesoljska industrija, je ustanovitev skupnega podjetja še dodatno zmanjšala  konkurenco. ESA ni imela druge izbire, kot da temu skupnemu podje-
tju med julijem 2001 in decembrom 2004 odda več naročil. Pri števil-
nih od njih je prišlo do pomembnih zamud in prekoračitev stroškov. 
Po poročilih ESA je bilo te težave moč pripisati problematičnemu  
upravljanju, nejasnosti glede hierarhije poročanja in odločanja ter  
dejstvu, da je izbira podizvajalcev temeljila na distribucijskih ome-jitvah, ki si jih je industrija sama določila namesto na stroškovni in 
časovni učinkovitosti. ESA je decembra 2007 zaradi resnih težav pri 
izvajanju glavnega naročila v razvojni in validacijski fazi sklenila,  
da bistveno spremeni industrijsko organizacijo in pogodbeni okvir  
za validacijo v orbiti. Prevzela je naloge in odgovornosti skupnega 
glavnega odgovornega pogodbenega izvajalca. Ta reorganizacija bo 
pomenila, da bodo med razvojno in validacijsko fazo nastali dodatni stroški
45. Po ocenah ESA bo to zajemalo 350 milijonov EUR za preno-
vljen pogodbeni okvir z industrijo in 194 milijonov EUR za stroške  
ESA46.
 50.  Zastoj koncesijskih pogajanj  v drugi polovici leta 2005 (glej odstavek 23) 
je vplival tudi na tehnološki razvoj: program je zamujal za štiri mesece 
in pol, tej zamudi in izvajanju sporazuma z dne 5. decembra 2005 pa 
je mogoče pripisati dodatne stroške v višini 103 milijone EUR47.
OMEJENA KORISTNOST DEJAVNOSTI RTR
CILJ
 51.  Tretja naloga GJU48 je bila začenjanje in upravljanje raziskovalnih dejav-
nosti, potrebnih za podpiranje doseganja ključnih nalog in ciljev  
razvojne in validacijske faze Galilea (tj. tehnološki razvoj in zgodnji 
razvoj uporabniških segmentov – glej tudi odstavke 13 in 14). 44 Lokacija in funkcije sedeža, 
upravljavska struktura podjetja in 
dodelitev posameznih sklopov del različnim podizvajalcem so bile 
predmet dogovora med različnimi 
vladami.
45 Vključno s odpovedjo pogodbe 
o validaciji v orbiti.
46 Podaljšanje pokritja validacije 
v orbiti do leta 2010 in določitev 
nalog za javna naročila za polno 
obratovalno zmogljivost.
47 Partnerji v združenem 
konzorciju so se dogovorili, da 
bodo vzpostavili dva identična 
kontrolna centra Galileo (GCC), 
sestavljena iz GMS (segment 
operacij na tleh) in GCS (segment 
zemeljskega nadzora), vendar bosta GCC delovala navzkrižno 
z GMS v Nemčiji in GCS v Italiji, 
namesto da bi imeli en delujoči 
in en rezervni GCC. Prav tako je 
bilo dogovorjeno, da se vzpostavi tretji GMS, ki se bo vključil, kadar 
bo prišlo do nedelovanja glavnega 
sistema, in tretji GCS. 
48 Komisija je za to pooblastila 
GJU v svojem delovnem programu 
za 6. OP z dne 9. decembra 2002 (tematska prednostna naloga 1.4: 
„aeronavtika in vesolje“). To je 
privedlo do treh letnih pogodb 
v okviru posebnega podpornega 
ukrepa (6. OP), sklenjenih z GJU.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo29
REZULTATI
 52.  GJU je med septembrom 2003 in decembrom 2006 izbral, opravil poga-
janja in spremljal skupno 70 raziskovalnih projektov, vrednih 110  
milijonov EUR, ki so bili financirani iz 6. OP prek več razpisov za  
zbiranje predlogov. Dejavnosti so bile osredotočene na razvoj upo-rabniškega segmenta s spodbujanjem inovativnih storitev in aplikacij ustrezne tehnologije (sprejemniki, lokalne komponente) ter na razvoj trga v različnih skupnostih uporabnikov. Dejavnosti RTR so vključe-
vale tudi nekatere vidike tehnološkega razvoja sistema Galileo in  
predstavitvene dejavnosti za EGNOS.
 53.  Revizija je pokazala49, da so GJU večinoma zaznavali kot učinkovito 
strukturo za izvajanje tistega dela delovnega programa 6. OP, ki se 
nanaša na Galileo50. Raziskovalni projekti so vzbudili zanimanje in  
povečali osveščenost v skupnostih uporabnikov ter uspešno pove-
zali različne organizacije in zainteresirane strani. Vendar je končna 
uporaba dejavnosti RTR za program Galileo omejena. GJU ni dovolj 
izkoristil rezultatov projektov, da bi oblikoval skladen niz zahtev, ki bi jih potrdili uporabniki in bi jih lahko ESA uporabila kot osnovo za 
specifikacije sistema Galileo. Številni projekti so vsebovali podrobno 
analizo zakonodajnih prizadevanj, potrebnih tako na ravni EU kot na 
ravni držav članic za spodbujanje aplikacij GNSS v številnih gospo-
darskih in družbenih sektorjih, vendar ni bilo nobenega nadaljnjega ukrepanja na podlagi teh rezultatov. 
RAZLOGI ZA OMEJENO KORISTNOST 
 54.  Za omejeno koristnost rezultatov Galilea na področju RTR so odgovorne 
prekinitve, neustreznost 6. OP za financiranje dejavnosti za razvoj  
trga, pomanjkanje celovitega pristopa k razvoju trga in zamude. 
 55.  Ko je Komisija predlagala ukinitev GJU, je nameravala zagotoviti kontinu-
iteto  programa z nemotenim prenosom dejavnosti na GSA51. Vendar je 
prenos naloge spremljanja več kot 50 projektov z GJU na GSA povzro-
čil zamude in težave pri podpiranju projektov, njihovem nadaljnjem 
spremljanju in razširjanju njihovih rezultatov52. 49 Zlasti prek ankete in pogovorov 
z udeleženci 6. OP.
50 Rezultati ankete kažejo pozitiven 
skupni pogled na upravljanje GJU, 
zlasti na naslednjih področjih: 
razpisna dokumentacija (izjave o delu), upravljanje pogodb, 
spremljanje in pregledi. Izboljšati 
bi bilo med drugim treba politiko 
glede pravic intelektualne 
lastnine ter razširjanje in uporabo rezultatov.
51 COM(2006) 261 – Predlog 
uredbe Sveta o spremembi Uredbe 
(ES) št. 1321/2004 o vzpostavitvi 
upravljavskih struktur Evropskega 
satelitskega radio-navigacijskega sistema, 2. junij 2006.
52 75 % od 482 anketirancev je 
poročalo o negativnem učinku na 
njihove projekte.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo30
 56.  Instrument za dodeljevanje subvencij 6. OP ni ustrezen za financiranje 
dejavnosti za razvoj trga. Donacije 6. OP (po razpisu za zbiranje pre-
dlogov) v bistvu sledijo pristopu „od spodaj navzgor“ brez centra-liziranega izkoriščanja rezultatov. V idealnem primeru bi bilo treba 
dejavnosti podpreti s konsolidacijo njihovih rezultatov z izčrpnim  
pristopom k razvoju trga od zgoraj navzdol  na ravni GJU/GSA (glej  
tudi EGNOS – odstavek 65). Brez takšnega aktivnega pristopa je težko zagotoviti, da bodo projekti tudi takrat, ko bodo končani, še naprej koristni za program Galileo.
 57.  Rezultati ankete so tudi potrdili, da so skupne zamude pri programu  
(pri tehnološkem razvoju, operacijah EGNOS in koncesijskih pogaja-
njih) negativno vplivale tako na izvajanje projektov 6. OP (na primer z nerazpoložljivostjo signala EGNOS) kot na prihodnje izkoriščanje  
rezultatov projektov (zaradi njihovega učinka na poslovne in razisko-
valno razvojne priložnosti GNSS).
INTEGRACIJA EGNOS LE DELNO USPEŠNA
CILJ
 58.  Kot predhodnik Galilea ima EGNOS ključno vlogo pri zgodnjem razvoju 
uporabniških segmentov (glej tudi odstavek 14). Četrta naloga GJU je bila „nadzorovati optimalno integracijo EGNOS v Galileo“ (glej  opombo 12). Ker sta EGNOS in Galileo dva popolnoma neodvisna sis-
tema (za podrobno primerjavo med EGNOS in Galileom glej Prilogo II ), 
se integracija ne nanaša na tehnično delitev infrastrukture, ampak na 
naslednje: 
Zaradi reševanuja vprašanj, kot so sklenitev sporazuma med  (a) 
lastniki EGNOS53, združitev financiranja za EGNOS in Galileo54 ter 
časovni okvir za imenovanje gospodarskega operaterja za EGNOS, 
se je štela za potrebno integracija v vodstvene in upravljavske  
strukture Galilea.
Na tržni ravni je bil namen integracije utreti pot za uvedbo Galilea (b) 
na trg tako, da se EGNOS uporabi kot predhodnik sistema, saj bo 
zagotovil regionalne storitve, podobne trem od petih prihodnjih 
storitev Galilea. 53 Imenovan tudi okvirni sporazum 
EGNOS.
54 Ta cilj je nastal zaradi težav 
s financiranjem, s katerimi se je 
januarja 2006 soočal EGNOS. 
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo31
REZULTATI
 59.  Na politični ravni sta bila EGNOS in Galileo združena v enotno evropsko 
politiko GNSS. Podobno je bilo s finančnega vidika Komisijino finan-
ciranje EGNOS vključeno v financiranje Galilea. 
 60.  Vendar je pri EGNOS prišlo do zamud in še vedno so nerešeni glavni 
izzivi programa, kot so razvoj trga, certifikacija in vloga različnih  
zainteresiranih strani:
Od oktobra 2004 potekajo pogajanja o okvirnem sporazumu glede (a) 
lastništva in prihodnjega izkoriščanja EGNOS. Septembra 2008  še ni bil sklenjen noben tak sporazum. Tehnično je signal odprte 
storitve EGNOS na voljo od julija 2006, vendar brez gospodarskega 
operaterja ni mogoče razglasiti začetka delovanja
55;
Načrt GJU o prodoru na trg ni bil nikoli izvršen, različice EGNOS, (b) 
ki se lahko certificira, pa po pričakovanjih ne bo do marca 2009, 
kar je vsaj dve leti pozneje, kot je bilo pričakovano56.
RAZLOGI ZA OMEJEN USPEH
 61.  Uspeh GJU pri doseganju njegovega četrtega cilja je oviralo več  
dejavnikov: 
vloga in pooblastila GJU v zvezi z EGNOS niso bila jasna; (a) 
EGNOS je odločitev o njegovi integraciji v Galileo škodovala; (b) 
institucionalni okvir EGNOS je zelo zapleten; (c) 
GJU se je premalo posvečal dejavnostim za razvoj trga. (d) 55 Zaradi vprašanj v zvezi 
z odgovornostjo in negotovosti 
glede prihodnosti financiranja in 
vodenja EGNOS. 
56 Po previdni oceni, saj za EGNOS 
ni jasnih mejnikov in načrtovanja.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo32
 62.  Vloga in pooblastila  GJU v zvezi z  EGNOS  niso bila jasna.  V statutu GJU je 
bilo navedeno samo, da bo GJU nadziral optimalno integracijo EGNOS 
v Galileo. V skladu s tripartitnim sporazumom57 je bila ESA prek svo-
jega programa ARTES-9 odgovorna za tehnični razvoj in delovanje  EGNOS. Vendar v teh pravnih besedilih ni pojasnjeno, kdo je bil skupni upravitelj programa EGNOS. Ker EGNOS ni imel upravitelja programa , 
mu je očitno primanjkovalo dolgoročne strateške vizije
58, kar je pri-
vedlo do negotovosti, zamud in prekoračitev stroškov ( Priloga II ). 
 63.  Čeprav je odločitev o vključitvi  EGNOS v koncesijska pogajanja  zagoto-
vila neprekinjeno financiranje s strani Skupnosti, je hkrati zadrževala 
dokončanje programa EGNOS, ker:
so bili zaradi zamud pri koncesijskih pogajanjih prestavljeni roki (a) 
za tehnološki razvoj EGNOS in
ker so bile ustavljene vse dejavnosti v zvezi z imenovanjem gospo- (b) 
darskega operaterja za EGNOS, saj je bil za to odgovoren konce-
sionar za Galileo. 
  Poleg tega so postala koncesijska pogajanja bolj zapletena, ker je bilo 
treba skleniti okvirni sporazum za EGNOS.
 64.  Institucionalni okvir  EGNOS je zelo zapleten . Različni investitorji v EGNOS 
imajo različne prednostne naloge. ESA kot lastnica sredstev EGNOS v obdobju trajanja programa ARTES-9 deluje v imenu držav, ki imajo finančni interes pri tem programu. Vsak prenos lastništva je odvisen 
od njihovega soglasja
59. Komisija nima lastninske pravice do EGNOS, 
vendar bi morala v skladu z Uredbo (ES) št. 1321/2004 prek GSA postati 
lastnica sredstev EGNOS. Ker GJU kot upravitelj programa EGNOS  ni imel jasnih pooblastil, so se pojavili dvomi, ali je pooblaščen za 
pogajanja o okvirnem sporazumu za EGNOS.57 Sporazum med Evropsko 
skupnostjo, Evropsko vesoljsko 
agencijo in Evropsko organizacijo za varnost zračne plovbe 
o evropskem prispevku k razvoju 
sistema za globalno satelitsko 
navigacijo (GNSS), podpisan leta 
1998 (UL L 194, str. 16).
58 Na primer: dolgoročna finančna 
obveznost, stabilni tehnični 
temelji, jasne smernice za 
prihodnje vodenje, jasna hierarhija 
ciljev pri razširitvi EGNOS zunaj 
Evrope, jasna vizija o združljivosti EGNOS in Galilea.
59 V skladu z dvostranskimi 
sporazumi med ESA in osmimi 
nacionalnimi ponudniki storitev 
(upravljanja) zračnega prometa ter 
drugimi agencijami. 
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo33
 65.  Poleg tega je GJU pozornost posvečal predvsem vprašanjem institucio-
nalnega, finančnega in mednarodnega sodelovanja, le malo časa in  
virov pa je bilo namenjenih  zgodnjemu razvoju sklopa elementov za  
omogočanje storitev za EGNOS: GJU ni centralizirano izkoristil rezulta-
tov razvoja trga pri 6. OP (odstavek 56) in ni izvedel načrta o prodoru 
EGNOS na trg.
NEUSTREZNO VODENJE S STRANI JAVNEGA SEKTORJA
 66.  Naslednji razdelki se osredotočajo na razdelitev vlog in na to, kako 
je Komisija izpolnjevala svojo vlogo glavne pobudnice programa  
Galileo.
NEJASNA RAZDELITEV VLOG
 67.  Razdelitev vlog med subjekti, ki so sodelovali pri razvojni in validacijski 
fazi programa (države članice EU in ESA, Komisija, GJU in ESA), ni bila 
jasno opredeljena.
 68.  Sposobnost GJU za uspešno upravljanje programa sta omejevali:
njegova vodstvena struktura ( (a) diagram 2 ). 
GJU je bila po njegovem statutu dodeljena nadzorna vloga v zvezi 
z dejavnostmi tehnološkega razvoja, ki naj bi jih opravila ESA.  
Vendar je bila ESA ustanovna članica GJU (in je bila torej zasto-
pana v izvršilnem komiteju in upravnem odboru) in „pogodbena izvajalka“ (prejemnica finančnih sredstev in odgovorna za izva-
janje v skladu s sporazumom med ESA in GJU). Zaradi navzkrižja 
interesov za ESA znotraj GJU je GJU v praksi tako ni mogel uspešno 
nadzirati. 
njegova začasna narava. (b) 
Zaprtje GJU pred koncem razvojne in validacijske faze je ogrozilo njegovo avtoriteto
60.60 Komisija je v svojem sporočilu 
iz maja 2007 priznala, da se je 
izkazalo, da časovni okvir za prenos dejavnosti z GJU na GSA 
1. januarja 2007 ni optimalen (…). 
GSA je bila še v procesu izgradnje, 
njeni odnosi s Komisijo in ESA pa 
niso bili urejeni.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo34
 69.  Sporazum med ESA in GJU o izvajanju dejavnosti tehnološkega razvoja 
v razvojni in validacijski fazi (ki ga je Komisija s pogajanji dosegla, 
preden je GJU začel delovati61) ni bil dovolj podroben (boljši bi bil 
model sporazumov med ESA in EUMETSAT62 63). Zato so bila pravila, ki 
urejajo naročanje64, prenos lastništva, poročanje in izvajanje65, pre-
malo jasna. V sporazumu niso bile pojasnjene vloge različnih akter-jev. V duhu okvirnega sporazuma med ESA in Evropsko skupnostjo
66 
bi se morale te vloge dopolnjevati: ESA kot pristojni tehnični organ, Komisija, ki obravnava politično razsežnost, ter GJU, ki obravnava  uporabniške zahteve in certifikate. 
 70.  ESA je sodelovala pri upravljanju programa (prek GJU), odgovorna pa je 
bila tudi za tekoče upravljanje tehnološkega razvoja tako Galilea kot EGNOS. 
 71.  Zaradi nejasne delitve vlog je prišlo do nejasne razdelitve odgovorno-
sti. Na številne odločitve v zvezi z Galileom je vplivalo dejstvo, da  
noben akter (Komisija, GJU, ESA, države članice) ni prevzel popolne odgovornosti: odločitev za ločenost razvojne in uvajalne faze, izbira 
javno-zasebnega partnerstva, sprejetje predloga ponudnikov o zdru-
žitvi, sporazum med ESA in GJU, pomanjkljivo načrtovanje proračuna, 
zamude pri tehnološkem razvoju EGNOS in industrijska organizacija 
za validacijo v orbiti.
 72.  Upravljanje so dodatno otežili posegi držav članic v upravljanje posa-
meznih delov programa (odstavka 23 in 49).61 Pozneje ga je uradno sprejel 
upravni odbor GJU in podpisal 
direktor.
62 EUMETSAT (Evropska 
organizacija za uporabo 
meteoroloških satelitov) je 
medvladna organizacija, ki je bila 
ustanovljena za nudenje storitev 
skupno 21 državam članicam in devetim sodelujočim državam.
63 ESA je odgovorna za razvoj 
vesoljskega segmenta programov 
EUMETSAT, EUMETSAT pa je 
odgovoren za celoten sistem. 
Sporazumi med ESA in EUMETSAT so bolj dodelani pri vidikih kot so:
finančna odgovornost, njena • 
razčlenitev na industrijsko ceno 
in stroške ESA ter postopki, ki 
zagotavljajo spoštovanje mej finančne odgovornosti;
uporaba upravljavske provizije • 
in postopkov odobravanja;
vzpostavitev jasne • 
komunikacijske verige;
jasni postopki za obravnavanje • 
sprememb pogodbe, ki niso bile predvidene v prvotno 
predvidenih delih;
lastništvo fizične in • 
intelektualne lastnine.
64 ESA kot del svoje industrijske politike uporablja načelo „pravičnega vračila“. Z drugimi besedami, država, ki ESA plačuje pris pevek, 
prejme, v določeni meri, industrijske pogodbe, katerih vrednost je enakovredna temu prispevku. Teoretično se to načelo uporablj a 
za samo 50 % proračuna, namenjenega razvoju in validaciji. V praksi teh pravil ni možno uporabljati za 50 % dejavnosti, ki se u pravlja 
kot samostojna in nedeljiva enota.
65 Na primer v zvezi z izvajanjem in financiranjem določenih sprememb pogodbe, kot so avtentifikacija, izmenjava podatkov, zelo 
natančna storitev določanja položaja in sporazum z dne 5. decembra.
66 Okvirni sporazum med Evropsko skupnostjo in Evropsko vesoljsko agencijo (UL L 261, 6.8.2004, str. 64).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo35
VODSTVENA STRUKTURA GJUDIAGRAM 2
Nadzorni odbor GJU
(države članice EU)Upravni odbor za satelitske 
navigacijske programe ESA 
(države članice ESA)Varnostni odbor
za Galileo
Upravni odbor GJU
Direktor GJU Izvršilni komite GJU
ESA IndustrijaStrokovni 
svetovalciDrugi izvajalciSporazum ESA-GJU Donacije za raziskave
in razvojPogodbe za
izvedbo študijeSkupno podjetje Galileo
GJU so vodili direktor, štirje odbori in izvršilni komite. Vsa vprašanja na dnevnem redu upravnega 
odbora so bila pripravljena na sejah izvršilnega komiteja, o njih pa sta najprej razpravljala nadzorni 
odbor na ravni držav članic EU in upravni odbor za satelitske navigacijske programe na ravni držav članic ESA. ESA in Komisija sta imeli enako število glasov v upravnem odboru, zato je bilo potrebno soglasje o vseh odločitvah.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo36
PROGRAM NI IMEL MOČNEGA STRATEŠKEGA 
POKROVITELJA IN NADZORNIKA
 73.  Med letoma 1999 in 2004 je Komisija aktivno izvajala svojo vlogo – spro-
žitev in začetek izvajanja programa. V letu 2005 so postale očitne  zamude in prekoračitve stroškov, vendar do marca 2007 niso bili uve-deni nobeni bistveni popravni ukrepi.
 74.  V celotnem trajanju programa Komisija kot ključna pobudnica programa 
ni upoštevala kar nekaj načel upravljanja, kot so:
določanje jasnih, stvarnih in sprejemljivih ciljev: program je imel (a) 
več ciljev, zato so bila pričakovanja zainteresiranih strani zelo  različna. Države članice so poleg svojih političnih, gospodarskih 
in tehnoloških motivov (odstavek 7) Galileo dojemale kot sred-
stvo za konsolidacijo evropske vesoljske industrije. Za nekatere 
države članice je bil enako pomemben cilj možnost uporabe sis-
tema v vojaške ali obrambne namene. Komisija ciljev programa 
ni prednostno razvrstila.
opredeljevanje ustreznih strategij in instrumentov za njihovo  (b) 
izvajanje: v zvezi s programoma EGNOS in Galileo si Komisija ni 
prizadevala za dolgoročno strateško vizijo
67, ampak se je osredo-
točala na kratkoročne cilje in odločitve. To ponazarjajo: 
neobstoj časovnega načrta za EGNOS in Galileo. Vprašanja,  (i) 
na primer glede prihodnjega modela izkoriščanja Galilea in  EGNOS, izvajanja prednostnih nalog sistema (npr. katero sto-ritev naj se izvaja najprej) alirazvoja necivilnih letalskih trgov 
za EGNOS ob koncu leta 2008 še vedno niso bila razrešena;
težave, ki so se pojavljale pri pogajanjih o okvirnem sporazumu (ii) 
za EGNOS. Ker EGNOS in Galileo tvorita del evropske satelitske 
navigacijske politike, je Komisija predlagala njuno združitev 
v enoten projekt: evropski satelitski navigacijski programi.  Vendar je bilo to storjeno brez predhodnega dogovora z dru-gimi zainteresiranimi stranmi pri EGNOS (odstavka 5 in 64) in z zelo majhnim upoštevanjem zapletenosti institucionalnega 
okvira. GJU (in pozneje GSA) je bil zadolžen za izvedbo poga-
janj o takem dogovoru, vendar ob koncu leta 2008 ni bil dose-
žen noben napredek. Zato ni bil razen za tehnična vprašanja 
(ki jih upravlja ESA) noben subjekt pooblaščen za sprejemanje 
ključnih odločitev v zvezi z EGNOS in za vodenje programa;
Komisija se je predvsem ukvarjala s tem, da je program krma- (iii) 
rila od ene seje Sveta do naslednje (glej na primer odstavka 21 
in 22 v zvezi s sporočilom Komisije z dne 6. oktobra 2004).67 Kot so dopolnjevanje teh dveh 
programov, modeli za prihodnje 
izkoriščanje EGNOS in Galilea 
ali izvajanje prednostnih nalog 
sistema.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo37
Vzpostavljanje prihodnje (stalne) organizacije: med julijem 1999 (c) 
in decembrom 2006 je Komisija za zagotavljanje tehnične pod-
pore za upravljanje programa Galileo ali celo za njegovo dejansko upravljanje zadolžila šest različnih začasnih struktur. GJU je bil 
peta taka pobuda. Kot prožna in posebej temu upravljanju name-
njena organizacija s podjetniško miselnostjo bi lahko bil uspešen upravitelj programa. Vendar je bil njegov položaj ogrožen zaradi njegove začasne narave
68, vodstvene strukture ( diagram 2 ) in  
pomanjkanja strokovnega znanja.
Zagotavljanje primernih veščin za izvajanje vseh sestavnih delov (d) 
programa, ki jih upravlja in nadzira javni sektor: Komisija pri usta-
navljanju GJU ni namenila dovolj pozornosti dejstvu, da je to nova 
organizacija ter da ima premalo izkušenj in strokovnega znanja za 
opravljanje svojih nalog (glej tudi odstavek 41(c)).
Sprejetje ukrepov za obvladovanje tveganja: Komisija ob začetku (e) 
programa ni ustrezno obravnavala tveganj, povezanih s koncesijo 
za Galileo (npr. tržno tveganje, tveganje pri zasnovi in tehnološko 
tveganje) (glej tudi odstavek 41(a) in okvir 2 ) in je torej začela 
postopek za oddajo koncesije brez potrebne priprave.
Sprejemanje pravočasnih odločitev v zvezi z vsemi vidiki pro- (f) 
grama: Komisija ni dovolj kritično pregledala ali spremljala poročil 
o napredku GJU. Sporočila Komisije so dosledno odražala pozitivni 
ton uradnih izjav GJU. Posledično Komisija do marca 2007 ni zah-
tevala ali uvedla bistvenih popravnih ukrepov, čeprav je bil rok za 
koncesijo vsako leto preložen za nadaljnjih dvanajst mesecev. 68 Že pred začetkom delovanja 
GJU je Komisija objavila predlog 
za uredbo Sveta, ki vzpostavlja GSA kot naslednika GJU 
(COM(2003) 471 konč. z dne 31. 
julija 2003).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo38
ZAKLJUČKI 
IN PRIPOROČILA
 75.  Upravljanje razvojne in validacijske faze je bilo neustrezno. Program 
Galileo se je soočal s težavami na različnih ravneh: 
GJU ni bil močan upravitelj programa niti ni bila ta vloga dodeljena (a) 
nobenemu drugemu organu. Večine svojih ciljev ni dosegel – ven-
dar je bilo to posledica dejavnikov, ki so bili v veliki meri zunaj njegovega nadzora. 
Program ni imel močnega strateškega pokrovitelja in nadzor- (b) 
nika: Komisija ni aktivno usmerjala programa, zato je ostal brez krmarja. Pri upravljanju programa so nastale številne pomanjklji-
vosti: pomanjkanje stvarnih ciljev, primerne strategije in veščin; 
nezadostna pripravljalna dela in dolg odzivni čas pred uvedbo  
popravnih ukrepov.
Države članice so se zaradi različnih pričakovanj, ki so jih imele (c) 
v zvezi s programom, vmešavale v interesu svojih domačih indu-
strij in zadrževale sprejemanje odločitev. Iz tega izhajajoči kom-
promisi so privedli do težav pri izvajanju, zamud in nazadnje tudi 
do prekoračitve stroškov.
KATERI DEJAVNIKI SO BILI ODGOVORNI 
ZA NEUSPEŠNOST KONCESIJSKEGA POSTOPKA?
 76.  Javno-zasebno partnerstvo je bilo neustrezno pripravljeno in zasnovano. 
Zaradi tega se je moral GJU pogajati o javno-zasebnem partnerstvu, ki je bilo nestvarno (odstavki 35 do 42).
KATERI DEJAVNIKI SO BILI ODGOVORNI 
ZA ZAMUDE IN PREKORAČITVE STROŠKOV TEHNOLOŠKEGA RAZVOJA?
 77.  Nadziranje dejavnosti tehnološkega razvoja, ki je bilo naloga GJU, je 
bilo resno omejeno zaradi vprašanj vodenja, nepopolnega prora-čuna, zamud in industrijske organizacije razvojne in validacijske faze (odstavki 43 do 50).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo39
V KOLIKŠNEM OBSEGU JE PORABA ZA DEJAVNOSTI 
RAZISKAV IN RAZVOJA KORISTILA PROGRAMU GALILEO?
 78.  Omejeno koristnost rezultatov RTR so povzročile prekinitve, neustreznost 
6. OP za financiranje dejavnosti za razvoj trga, pomanjkanje celovitega pristopa k razvoju trga in zamude (odstavki 51 do 57). 
KAKO DOBRO JE GJU INTEGRIRAL EGNOS V GALILEO? 
 79.  Integracija EGNOS v Galileo je bila le delno uspešna, ker pooblastila GJU 
niso bila jasna, odločitev o vključitvi EGNOS v koncesijska pogaja-nja je zadrževala dokončanje programa EGNOS, institucionalni okvir EGNOS ni bil jasen in GJU je posvetil le malo pozornosti razvoju trga za EGNOS (odstavki 58 do 65). 
ALI JE BIL PROGRAM GALILEO USTREZNO VODEN?
 80.  Vodenje programa je bilo neustrezno. Delitev vlog med subjekti, ki so 
sodelovali pri razvojni in validacijski fazi programa (države članice 
EU in ESA, Komisija, GJU in ESA), ni bila jasno opredeljena. Komisija 
ni zagotovila ustreznega vodenja pri razvijanju in upravljanju Galilea 
(odstavki 66 do 74).
SPOZNANJA ZA PRIHODNOST 
 81.  Organizacija programa Galileo se je od leta 2007 precej spremenila. Ven-
dar so mnoga spoznanja, pridobljena pri GJU, pomembna za nadalje-
vanje programa Galileo ter za morebitna nadaljnja skupna podjetja in za industrijske programe. 
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo40
 82.  Komisija je za upravitelja programa  predlagala sebe, to pa je zahtevna 
vloga, za katero ima malo izkušenj. Medtem ko je ta rešitev krat-
koročno morda smotrna, bi morala Komisija razmisliti, ali bi bila ta ureditev najprimernejša tudi dolgoročno. Sodišče podaja naslednja 
priporočila.
PRIPOROČILO 1
Če želi Komisija pridobiti avtoriteto kot upraviteljica programa,  bi morala svoje vire ter pravne in finančne instrumente prilago-
diti specifičnim značilnostim razvoja in upravljanja industrijskega 
programa:
število in strokovno znanje njenih človeških virov bi morala biti (a) 
sorazmerna z njeno nalogo upraviteljice programa;
vzpostaviti bi bilo treba primeren okvir sodelovanja med EU  (b) 
in ESA;
Komisija bi morala zagotoviti, da so ji na voljo finančni instru- (c) 
menti za financiranje infrastrukture (poleg financiranja z dona-
cijami) in se zavezati, da bo na dolgi rok krila letne operativne 
stroške in stroške obnove te infrastrukture;
vodenje programa bi moralo upravitelju programa omogočati (d) 
dosledno izvajanje nalog programa (opredeliti pričakovanja,  dodeliti pristojnosti in preveriti uspešnost).
 83.  Galileo za uspešnost potrebuje jasno usmerjenost. Komisija ne more 
sama sprejemati odločitev o njegovi prihodnosti, vendar je največjega 
pomena jasno vodstvo.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo41
PRIPOROČILO 2
Komisija bi morala čim prej razjasniti politične cilje programa in 
jih prenesti v strateške in operativne cilje , kar bo Galileu zagoto-
vilo trden časovni načrt od sedaj do njegove popolne uvedbe. Na 
primer: 
Kakšen bi moral biti položaj Galilea kot komercialnega sistema? (a) 
Ali mora pokrivati lastne stroške ali bo potreboval stalno pod-
poro javnega sektorja? Ali gre pri Galileu za čim večje ustvarja-nje dohodkov ali čim večje makroekonomske koristi in oskrbo 
celotne vrednostne verige Galileo s storitvami in blagom, ki ga 
ustvarjajo njegove aplikacije?
Kakšna bo povezava med EGNOS in Galileom, ko bo Galileo  (b) 
deloval v celoti? Bosta obstajala sočasno in tako zagotavljala koristno odvečnost pri zagotavljanju storitev ali bo EGNOS  
ukinjen?
 84.  Neuspeh koncesijskih pogajanj ne pomeni, da ni osnove za koncesijo za 
Galileo v prihodnosti. Vendar morajo vsi prihodnji poskusi za vklju-
čitev zasebnega financiranja temeljiti na stvarnejši oceni o tem, kaj 
je tržljivo in ali v resnici obstajajo tehtni razlogi za javno-zasebno  
partnerstvo. Poudariti je treba, da obstajajo uspešni modeli izkori-
ščanja pri drugih mednarodnih satelitskih projektih, kot so Inmarsat, 
Intelsat, Eutelsat ali Eumetsat.
PRIPOROČILO 3  
Komisija bi si morala vzeti dovolj časa za pripravo faze komerci-
alne uporabe, pri tem pa se opreti na najboljšo prakso v državah 
članicah, razmisliti o različnih modelih pobud v zasebnem sektorju 
ter upoštevati izkušnje v primerljivih sektorjih.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo42
 85.  Odvisno od odločitve o tem, kakšen položaj naj bi imel Galileo kot komer-
cialni sistem (glej priporočilo 2), se bo morala Evropska unija bodisi 
posvetiti spodbujanju zgodnjega razvoja trga za prihodke Galilea/EGNOS (za ustvarjanje neposrednih prihodkov, ki se izravnajo s stro-
ški) ali pa prevzeti financiranje vseh potencialnih stroškov za Galileo 
(v naslednjih 20 letih potencialno 10 milijard EUR). V prvem primeru bi bilo treba ustvariti primeren okvir za uporabnike. 
PRIPOROČILO 4
Komisija bi morala poskrbeti, da se obravnavajo naslednja  
vprašanja: 
analiza, konsolidacija ter validacija relevantnih in nespremen- (a) 
ljivih uporabniških zahtev;
razvoj ustreznih ukrepov (kot je potreben pravni in zakonski (b) 
okvir);
promoviranje EGNOS kot odskočne deske za Galileo tako, da se (c) 
certificira storitev varovanja življenj EGNOS in omogoči zdru-
žljivost modelov izkoriščanja EGNOS in Galilea;
razvoj jasne in skladne cenovne politike ali projekcije prihodkov (d) 
za storitve Galilea in EGNOS ter politike kritja škode, povzro-
čene tretjim osebam.
 86.  Komisija je medtem ustanovila druga skupna podjetja (SESAR, ITER in več 
skupnih tehnoloških pobud). Izkušnje z Galileom kažejo, da bi moral biti pristop k tem novim projektom dobro načrtovan in stvaren.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo43
PRIPOROČILO 5
V zvezi z vsemi prihodnjimi skupnimi podjetji in industrijskimi pro-
grami, v katerih se EU odloči sodelovati, bi Komisija morala:
zagotoviti, da obstajajo jasni in prepričljivi razlogi za ustano- (a) 
vitev skupnega podjetja; 
zagotoviti, da so bile pravilno upoštevane vse stvarne možnosti (b) 
glede sodelovanja zasebnega sektorja; 
prizadevanja usmeriti v zagotovitev vodstvene strukture, ki skup- (c) 
nega podjetja ne ovira pri ustreznem upravljanju programa.
  To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zase-
danju dne 14. maja 2009.
Za Računsko sodišče
a aču s o sod šče
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Predsednik
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo44
EVROPSKA VESOLJSKA AGENCIJA
ESA je medvladna organizacija, ki je bila v sedanji obliki ustanovljena leta 
1975, z združitvijo dveh obstoječih agencij, ELDO ( European Launcher Deve-
lopment Organisation ) in ESRO ( European Space Research Organisation ). ESA 
ima 18 držav članic: Avstrijo, Belgijo, Češko, Dansko, Finsko, Francijo, Nem-čijo, Grčijo, Irsko, Italijo, Luksemburg, Nizozemsko, Norveško, Portugalsko, Španijo, Švedsko, Švico in Združeno kraljestvo. Nacionalni organi, ki so v teh državah odgovorni za vprašanja, povezana z vesoljem, so zastopani v Svetu ESA.
Namen ESA je izključno v miroljubne namene zagotoviti in spodbujati sodelo-
vanje med evropskimi državami na področju vesoljskih raziskav in tehnologije ter njihove uporabe v vesolju, z namenom njihove uporabe v znanstvene namene in za operativne sisteme vesoljskih aplikacij.
Dejavnosti ESA sodijo v dve kategoriji – „obvezne“ in „neobvezne“. Pro-
grami, ki se izvajajo v okviru splošnega proračuna in proračuna za znanstvene 
programe, so „obvezni“; zajemajo osnovne dejavnosti Evropske vesoljske 
agencije (študije o prihodnjih projektih, tehnološke raziskave, skupne teh-nične naložbe, informacijske sisteme in programe usposabljanja). K tem pro-
gramom prispevajo vse države članice na podlagi svojega BDP. Pri drugih 
programih, ki so znani kot „neobvezni“’, sodeluje manjše število držav članic, 
ki se prostovoljno odločijo o svoji stopnji udeležbe. ARTES-9 in GalileoSat 
sta neobvezna programa. Poraba iz proračuna ESA za leto 2006 je znašala skoraj 3 milijarde EUR. 
ESA in Evropska skupnost sta medsebojno neodvisni organizaciji. Nimata 
istih držav članic, urejajo pa ju različni pravila in postopki. ESA ne zavezujejo uredbe EU.
Sodelovanje med tema dvema institucijama je bilo formalizirano z okvir-
nim sporazumom med ESA in Evropsko skupnostjo (v veljavi od maja 2004). 
Evropska vesoljska politika, podpisana maja 2007, združuje pristop ESA s pri-
stopi posameznih držav članic EU in prvič ustvarja skupni politični okvir za 
vesoljske dejavnosti v Evropi. PRILOGA I
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo45
DEJSTVA, ŠTEVILČNI PODATKI IN PONAZORITVENI PRIMERI V ZVEZI Z EGNOS
PRIMERJAVA MED EGNOS IN GALILEOMPRILOGA II
EGNOS Galileo
Povezava z drugimi GNSS Krepi signala GPS in GLONASS Popolnoma neodvisen od drugih GNSS
Storitve 3: OS, SoL, SAR 5: OS, CS, PRS, SoL, SAR
Pokritost Regionalna (Evropa) Globalna
Vesoljski segment3 transponderji na geostacionarnih 
satelitih v orbiti na višini 36 000 km 30 satelitov v srednji zemeljski orbiti na 
višini 23 000 km 
Zemeljski segment4 kontrolni centri za misije ( Mission 
Control Centres )
34 postaj za nadzor območja in 
popolnosti delovanja ( Ranging and 
Integrity Monitoring Stations )
6 postaj za prizemno pozicioniranje 
(Navigation Land Earth Stations )3 kontrolni centri Galileo ( Galileo Control 
Centres )
20 senzorskih postaj Galileo ( Galileo 
Sensor Stations )
5 postaj za povezavo S-frekvenčnega 
spektra ( S-band up-link stations )
10 postaj za povezavo C-frekvenčnega 
spektra ( C-band up-link stations )
FinanciranjeESA, Evropske komisije, Eurocontrol, 
EOIG, zainteresirane strani v GJU ESA, Evropska komisija, Kitajska, Izrael
VIRI FINANCIRANJA EGNOS
Viri financiranja EGNOS (skupno 630 milijonov EUR, po cenah iz leta 2001)
Sredstva, dodeljena med letoma 1995 in 2007
EOIG
26 %Eurocontrol
2 %zainteresirane
strani pri GJU
7 % Evropska
komisija
(TEN-T + 7. OP)
28 %
države
članice ESA
(ARTES)
37 %
Vir: ocena Evropskega računskega sodišča.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo46
EGNOS JE PRIMANJKOVALO DOLGOROČNE VIZIJE
Med preobrazbo programa iz predstavitvenega v popolnoma razvit opera-
tivni program so se njegovi cilji postopoma spremenili. EGNOS se je soočal s težavami zaradi pomanjkljive dolgoročne strategije in premajhne politične zavezanosti. Nekateri primeri:
donacije Evropske komisije za EGNOS so se izplačevale v letnih tranšah in (a) 
so sistematično prihajale z zamudo. Prav tako so imeli zamudo prispevki 
držav članic ESA. Nekatere dejavnosti programa so zato zamujale, kar je 
povzročilo negotovost glede načrtovanja uvajanja programa. 
Spreminjajoče se vmesne zahteve, razvijajoči se standardi in novi pogledi (b) 
na certifikacijo sistema so povzročili zamude in dodatne stroške.
Septembra 2008 za EGNOS še vedno ni bilo nobenega časovnega (c) 
načrta. 
Čeprav je signal odprte storitve EGNOS postal dostopen julija 2006, (d) 
v septembru 2008 še vedno ni bil razglašen začetek delovanja zaradi 
vprašanj v zvezi s kritjem škode, povzročene tretjim osebam, negotovosti 
o prihodnosti programa v smislu financiranja in vodenja ter Komisijine 
nepripravljenosti, da bi odobrila tehnično plat sistema. 
Čeprav sta si ESA in GJU prizadevala za prikaz zmogljivosti EGNOS v tujini (e) 
(npr. v Afriki, na Kitajskem in v Južni Ameriki), ni prave strategije, ki bi podpirala EGNOS zunaj Evrope.
V organizacijski strukturi GJU je bil EGNOS dodeljen tehničnemu oddelku, (f) 
namesto da bi bil obravnavan kot polno razvit medsektorski program. GJU do leta 2006 od Komisije ni prejemal finančnih sredstev, potrebnih 
za posebne študije v zvezi z EGNOS.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo47
MEDNARODNO SODELOVANJE V ZVEZI Z GALILEOM
EU je v zvezi z Galileom sklenila več mednarodnih sporazumov. 
Za zagotovitev medobratovalnosti in združljivosti Galilea in obstoječih GNSS, 
kot sta GPS in GLONASS, sta bila podpisana sporazuma o sodelovanju z Zdru-ženimi državami (2004) in Rusijo (2006). 
S sporazumoma o sodelovanju s Kitajsko (2003) oziroma z Izraelom (2004) 
sta NRSCC in MATIMOP postala člana GJU. 
Z Ukrajino (2005), Indijo (2005), Marokom (2005) in Južno Korejo (2006) so 
bili podpisani splošni sporazumi o sodelovanju, vendar nikoli niso privedli do konkretne udeležbe ali članstva v GJU. 
Namen vseh teh sporazumov je bil kar najbolj zmanjšati tehnološka in poli-
tična tveganja, spodbujati in krepiti industrijsko ter politično strokovno zna-
nje in izkušnje, pospeševati zagotavljanje sistemskih aplikacij, omogočiti 
prodor na trge tretjih držav, promovirati Galileo kot mednarodni standard 
in pripraviti podlago za namestitev komponent prizemnih segmentov v raz-ličnih regijah sveta.
Odnosi s kitajskim in izraelskim podjetjem so se poslabšali, ko je GJU prenehal 
delovati, pri prenosu relevantnih sporazumov na GSA pa so se pojavile težave. 
Po zaprtju GJU so bile prekinjene tudi razprave o sodelovanju z več drugimi 
državami, kot so Brazilija, Mehika, Čile, Kanada, Argentina in Avstralija. PRILOGA III
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo48MERILA, KI JIH JE EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE UPORABILO ZA OCENO KONCESIJSKEGA POSTOPKA,  
KI GA JE ZA GALILEO UPRAVLJAL JAVNI SEKTOR, S POVZETKOM OCENEPRILOGA IV
Merila (na podlagi
Smernic INTOSAI
za revidiranje koncesij 
(revidirane))Odgovorni 
organSo bila merila 
izpolnjena?Povzetek ocene
A. Določitev obsega projekta
A.1 Izbor projekta
Kako je revidiranec možne projekte 
razvrstil po prednosti? Ali jih je izvajal po tem prednostnem redu?Komisija (Svet) Neocenjeno
(politična izbira)Galileo je bil edinstven projekt in odločitev o njegovem izvajanju je bila politične narave. Po pobudi Komisije, ki 
je bila sprožena v začetku 1990-ih let, je Svet odobril program Galileo in Evropsko komisijo zadolžil za njegovo upravljanje.
Pozneje je bila na predlog Komisije in zaradi sprožitve razvojne faze s političnim konsenzom držav članic sprejeta 
odločitev o javno-zasebnem partnerstvu/koncesiji. Predvideno je bilo, da bosta upravljanje in fi  nanciranje naslednjih 
faz potekala po tem scenariju. Glej zaporedna sporočila Komisije, študije Komisije in sklepe Sveta od leta 1994 do leta 2003. 
A.2 Opredelitev zahtev projektaAli je revidiranec že na začetku jasno 
navedel svoje zahteve in jih izrazil kot izložke ter jasno navedel vse posebne omejitve, ki jih bo moral upoštevati zasebni sektor?Komisija (Svet) Delno Kot je mogoče sklepati iz pripravljalnih del Komisije in odločitev, ki jih je sprejel Svet, je evropski jav ni sektor 
svoje zahteve navedel zelo na splošno. Predlagana koncesija naj bi zajemala fi  nanciranje in upravljanje uvajanja 
in obratovanja – vključno z obnovo – sistema Galileo. V ta namen bi koncesionar v obdobju koncesije oskrboval, lansiral, upravljal, izkoriščal in vzdrževal sistem in njegove sestavne dele, da zagotovi pet satelitskih storitev Galileo in nadaljnji razvoj posledičnih aplikacij. Razmislek je bil namenjen tudi vključitvi upravljanja EGNOS in zagotovitvi storitev EGNOS v pogodbenih ureditvah za koncesijo za Galileo.
Ko je Komisija opravila pripravljalna dela za koncesijo, je ostalo še precej negotovosti glede ključnih vprašanj, kot je 
na primer s tem povezana projekcija prihodkov in prehod iz razvojne v uvajalno fazo. Čeprav so bile pri pripravljalnih delih na kratko ugotovljene nekatere omejitve, s katerimi bi se soočal zasebni sektor pri svojem sodelovanju v projektu, ni bila začrtana strategija javnega sektorja, ki bi jo bilo mogoče predlagati zasebnemu sektorju.
Pripravljalna dela Komisije zasebnemu sektorju tako niso zagotovila jasnih zahtev in omejitev za predlagano 
koncesijo za Galileo. 
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo49A.3 Zmogljivosti zasebnega sektorja
Ali je revidiranec opravil predhodno 
oceno zmogljivosti, ki jih ima zasebni sektor za izpolnjevanje zahtev?Komisija Delno Pripravljalna dela Komisije so podala pozitivne, vendar splošne zaključke o izvedljivosti koncesije v primerjavi 
z alternativnim modelom skupnega podjetja (v obliki kapitalskih deležev v GJU). Ocenjeno je bilo, da zasebni sektor ni naklonjen sodelovanju in naložbam v slednje zaradi negotovosti glede pričakovanega dobička ter možnosti navzkrižja interesov v razvojni in validacijski fazi.
Pozitivni so bili tudi zaključki o tem, da ima evropski zasebni sektor s svojim uveljavljenim tehničnim znanjem in 
dokazanimi izkušnjami pri fi  nanciranju in upravljanju velikih projektov potrebne zmogljivosti za zagotovitev sistema 
in storitev Galileo. 
Toda, kot je navedeno v točki A.2, projektne zahteve niso bile dovolj jasne, zato je bila ocena zmogljivosti zasebnega 
sektorja za izpolnjevanje teh zahtev presplošna. 
Zato Komisija ni mogla podati predhodne ocene zmogljivosti zasebnega sektorja.
A.4 Vrednotenje možnih koristi
Ali je revidiranec izvedel predhodno 
vrednotenje želenih koristi?Komisija (Svet) Delno Razlogi za izvajanje Galilea prek javno-zasebnega partnerstva so zajemali naslednje argumente (glej sporoči lo 
Komisije z dne 10. februarja 1999): dopolnilno fi  nanciranje, izboljšano projektno zasnovo, skupno vrednost za denar, 
boljše izkoriščanje storitev, osrednji pomen potreb uporabnikov in boljše upravljanje stroškov.
Rezultat ene od študij, ki je bila izvedena na zahtevo Komisije, je bil seznam ciljev: čim prej doseči polno obratovalno 
zmogljivost, v idealnem primeru do začetka leta 2008, da se izkoristijo priložnosti na trgu GNSS, pridobiti pomemben delež za stroške uvajanja prek zasebnega fi  nanciranja (z okvirnim dvotretjinskim deležem), zagotoviti vrednost 
za denar (z optimizacijo tehnične rešitve in tehničnega sistema, optimizacijo konkurenčnosti in učinkovitosti pri naročilih, doseganjem ustrezne stopnje prenosa tveganja in ustvarjanjem fi  nančnih spodbud za uspešnost), vključiti 
evropsko industrijo tako, da bi lahko imela koristi od pogodb za izgradnjo sistema in izdelavo uporabniške opreme, zasebnemu sektorju dati odgovornost za zagotavljanje, da specifi  kacije in delovanje sistema izpolnjujejo zahteve 
za učinkovito delovanje trga in javnega sektorja, optimizirati ustvarjanje prihodkov na trgu, zmanjšati potrebo po javnih odhodkih in javne prispevke razporediti čez daljše obdobje ter optimizirati stroške življenjskega cikla s povečanjem primerjav učinkovitosti zasebnega sektorja. V študiji je bilo priznano, da bo zaradi tako velikega števila projektnih ciljev potrebno sklepanje kompromisov. 
Vendar v pripravljalnih delih Komisije niso bili predstavljeni nobeni kompromisi. Še več, ti splošni cilji niso bili 
dovolj specifi  čni za predlagano koncesijo za Galileo. Komisija bi bila morala opisati strategijo, pri tem pa na primer 
navesti: (i) preference javnega sektorja glede komercialnega izkoriščanja Galilea; (ii) strategijo javnega sektorja za zagotavljanje praktičnega prehoda, da se razrešijo soodvisnosti med razvojno in uvajalno fazo.
Taki elementi bi pozneje lahko služili kot smiselna merila za vrednotenje in izbiro, po katerih bi presojali ponudbe, 
predložene v konkurenčnem postopku oddaje javnega naročila.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo50A.5 Širši cilji politike (vključno z regulativnimi vidiki)
Ali je revidiranec ocenil učinek, ki bi ga 
lahko imeli vsi širši cilji na projekt?Komisija (Svet) Delno Projekt Galileo ovirajo strateški pomisleki (npr. možnost vojaške uporabe). Mnenja držav članic o teh vpraš anjih 
se razhajajo. Kljub temu naj bi približno tretjino možnih prihodkov Galilea ustvarila uporaba PRS (regulirane javne storitve) prek npr. urgentnih služb, varnostnih sil, vojske.
Tudi razvoj aplikacij GNSS je močno odvisen od regulativnih ukrepov, ki jih bo treba uvesti na ravni držav članic 
in EU. Tudi pri tem je bilo ocenjeno, da je približno tretjina možnih prihodkov odvisnih od zakonodajne podpore javnega sektorja, brez katere zasebni sektor ne more pričakovati prihodkov. Vendar Komisija ni predstavila načrta za spodbujanje možnosti za uspeh Galilea z regulativnimi ukrepi.
A.6 Izbira najprimernejše oblike partnerstvaAli je revidiranec, preden je izbral 
možnost javno-zasebnega fi  nanciranja in koncesij, preučil vrsto alternativnih načinov za izpolnjevanje svojih potreb, kot so tradicionalna javna naročila v javnem sektorju ali privatizacija?Komisija (Svet) Ne Komisija v okviru svojih pripravljalnih del ni raziskala tradicionalnih javnih naročil. Omejila se je na preuč evanje (i) 
razvoja poslovnega načrta za program Galileo in (ii) primerne strukture javno-zasebnega partnerstva. V okviru svojih pripravljalnih del je predlagala javno-zasebno partnerstvo v obliki koncesijskega modela v nasprotju z modelom skupnega podjetja. 
V nasprotju s priporočili dveh študij, ki jih je izvedlo podjetje PricewaterhouseCoopers (november 2001 in januar 
2003), ni bil za javni sektor pozneje pripravljen noben primerjalnik, ki bi zagotovil merilo uspešnosti, po katerem bi lahko merili skupne koristi ponudb zasebnega sektorja za javno-zasebno partnerstvo, da bi se izboljšalo pogajalsko izhodišče javnega sektorja. 
A.7 InovacijeAli je revidiranec predhodno ugotovil 
možnosti za inovacije na področjih, kot so zasnova in gradnja, delovanje in fi  nanciranje projekta?Komisija Delno Komisija je v okviru svojih pripravljalnih del priznala potrebo po inovacijah v predlagani koncesiji za Galileo, v endar 
ni natančno opredelila, kje ali kako bi jih bilo možno uresničiti.
Komisija ni izvedla nobenih nadaljnjih pripravljalnih del. Na začetku postopka izbire koncesionarja je razpisna 
dokumentacija ponudnike spodbujala k predložitvi inovativnih rešitev, tako da jim je dovoljevala predstavitev več različic ponudbe. 
Vendar zaradi pomanjkanja jasnih zahtev za koncesijo za Galileo (glej točko A.2) inovacij v izbirnem postopku ni bilo 
mogoče upoštevati kot prednostnega dejavnika.
A.8 Ocena tveganjAli je revidiranec predhodno raziskal, 
kakšna bi bila ustrezna razporeditev projektnih tveganj med udeležence iz zasebnega in javnega sektorja, ki jih zadeva projekt?Komisija Ne V pripravljalni fazi razporeditev tveganja ni bila preučena. To bi bilo možno, če bi bile za zasebni sektor določene 
jasne zahteve.Merila (na podlagi
Smernic INTOSAI
za revidiranje koncesij 
(revidirane))Odgovorni 
organSo bila merila 
izpolnjena?Povzetek ocene
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo51A.9 Cenovna dostopnost in verjetna vrednost za denar
Je revidiranec pred začetkom postopka 
za oddajo javnega naročila upošteval obseg cenovne dostopnosti projekta in njegove vrednosti za denar?Komisija Ne Čeprav so bila tveganja in težave, ki jih je bilo treba odpraviti pred sklenitvijo koncesije z zasebnimi partnerji, 
ugotovljene v pripravljalni fazi, ni bilo ocene o tem, v kolikšnem obsegu lahko te negotovosti vplivajo na izvedljivost projekta. Preučene so bile možne koristi projekta Galileo, vendar argumenti za koncesijski pristop in proti njemu niso bili v celoti razviti.
Pred začetkom postopka javnih naročil nista bili upoštevani cenovna dostopnost in verjetna vrednost za denar 
koncesije za Galileo.
A.10 Opis projektnega spisaAli je revidiranec pripravil ustrezen 
projektni spis, ki podpira odločitev o začetku postopka za oddajo javnega naročila za projekt?Komisija Delno Komisija se je na zahtevo Sveta (Resolucija Sveta z dne 5. aprila 2001) lotila nekaterih pripravljalnih del za pod poro 
razvoju poslovnega načrta za program Galileo in iskanju primernega modela (projektni spis) za javno-zasebno partnerstvo.
Čeprav so bili rezultati tega dela v prid podpori javnega sektorja in navajali trdno razmerje med stroški in koristmi, 
niso jasno predstavili prednosti in slabosti uporabe koncesijskega modela.
B. Upravljanje projekta
B.1 Projektna ekipa
Ali je revidiranec ocenil, katere veščine bo 
potreboval za uspešno izvedbo projekta? Kje bi jih revidiranec lahko pridobil, npr. od internega osebja ali od zunanjih svetovalcev? Je revidiranec pravočasno sestavil svojo projektno ekipo?Deljeno 
Komisija – GJUDelno GJU je začel delovati septembra 2003, ko je prevzel obstoječe osebje vmesne podporne strukture za Galileo (GISS). 
Izvajalo se je dodatno zaposlovanje, vendar GJU ni uspelo zaposliti osebja s predhodnimi neposrednimi izkušnjami z vodenjem postopka za vzpostavljanje javno-zasebnega partnerstva in koncesij.
GJU je zunanje svetovalce imenoval šele proti koncu izbirnega procesa (tj. po objavi razpisne dokumentacije in 
konkurenčnem dialogu).
B.2 Raziskava trga
Ali je revidiranec pred začetkom 
uradnega postopka za oddajo javnega naročila raziskal trg, da bi ugotovil, ali obstajajo dobavitelji, ki so pripravljeni vložiti ponudbo za projekt?Komisija Delno Komisija je v zvezi s „koncesijo za Galileo“ 22. februarja 2003 objavila razpis za prijavo interesa podjetij (UL C  43, 
22.2.2003, str. 12). Cilj tega razpisa je bil oblikovati podatkovno zbirko zainteresiranih podjetij in jim omogočiti, da se pripravijo na razpisni postopek. V podatkovni zbirki je bilo registriranih 85 podjetij, ki so izrazila interes. Čeprav je bil za zainteresirane strani organiziran informativni dan, ni bilo nič storjeno za to, da bi se ocenilo njihovo razumevanje in dojemanje predlaganih koncesijskih zahtev.
Na splošno je obstajal interes za projekt Galileo s strani možnih dobaviteljev, vendar so pred sklenitvijo koncesije 
potrebovali natančnejše zahteve.
B.3 Pogodbene zadeveAli je revidiranec ugotovil, katera vpraša-
nja se bodo verjetno pojavila pri javnih naročilih, in pripravil osnutek pogodbe, v katerem so bili navedeni prvotni pre-dlogi v zvezi z vsakim vprašanjem?GJU Delno Osnutek pogodbe je bil pripravljen v fazi izbiranja in konkurenčnega dialoga.
Vendar se je izkazalo, da je bil osnutek pogodbe pripravljen še precej prezgodaj, saj so obstajale številne 
negotovosti, med katerimi ni bila najmanjša ta, da ni bilo preferenc glede veljavnega prava.
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo52B.4 Strategija razpisa
Ali je revidiranec pripravil strategijo 
razpisa, ki pokriva število krogov razpisa, ki jih je treba organizirati, število ponudb, ki jih je treba sprejeti v vsakem krogu razpisa, revidirančev pristop h komuniciranju s ponudniki in stvaren časovni razpored za razpisni postopek?Deljeno 
Komisija – GJUDelno Komisija je med svojimi pripravljalnimi deli pripravila okvirni načrt za izbiro in pogajanja v zvezi z oddajo javnega 
naročila, v katerem je predvidela razpis za prijavo interesa, razpis za podelitev koncesije, predizbirno fazo in izbirno fazo. Predvideno je bilo, da bo naročilo oddano v 14 mesecih od začetka postopka. Kljub zapoznelemu začetku dejavnosti GJU sta se Komisija in GJU prvotno držala načrta, ki je predvideval organiziranje izbire in pogajanj v kratkem časovnem obdobju, v letih 2003 in 2004 (obvestilo o koncesiji UL 2003/S 200 – 179789). 
Vendar je bil ta časovni razpored preveč ambiciozen. Praksa javno-zasebnega partnerstva in zasebnih fi  nančnih 
pobud v Združenem kraljestvu kaže, da celo pri povprečnem in ne preveč zapletenem projektu javno-zasebnega partnerstva traja precej dlje (obdobje 18 mesecev ni nobena izjema), da se opredelijo specifi  čni in jasni cilji. Utečene 
prakse javnih naročil ESA kažejo tudi, da v evropski vesoljski industriji za opredelitev robustnega pristopa celo izkušena organizacija potrebuje veliko več kot leto dni.
B.5 Časovni razpored projektaJe revidiranec pripravil verodostojen 
časovni razpored projekta, v katerem je bilo določeno, po katerih mejnikih bi bilo možno meriti napredek in v katerih fazah postopka naj bi revidiranec preveril nadaljnjo izvedljivost projekta?Deljeno 
Komisija – GJUDelno Med letoma 2000 in 2004 je bil večkrat objavljen prvotni skupni časovni razpored programa Galileo (glej tabelo 1 ).
Vendar je bil časovni razpored zelo splošen in ni vseboval vmesnih mejnikov, ki bi se uporabljali za preverjanje 
izvedljivosti programa. Posodobitve časovnega razporeda so bile uradno objavljene v letih 2006 in 2007.
Vmesni mejniki v zvezi s koncesijskim postopkom so bili večkrat preloženi, vendar brez pripomb o nadaljnji 
izvedljivosti projekta.
B.6 Primerjava stroškov in koristiAli je revidiranec ocenil, kolikšni so 
stroški in koristi pri možnosti javno-zasebnega fi  nanciranja v primerjavi z alternativno možnostjo javnih naročil?Deljeno 
Komisija – GJUNe Pripravljalna dela Komisije so zajemala analizo stroškov in koristi projekta Galileo, vendar ni bila opravljena nobena 
taka analiza za primerjavo predlaganega koncesijskega pristopa z alternativno možnostjo javnih naročil.
Kot je navedeno v točki A.6, je bila v študijah, ki jih je izvedlo podjetje PricewaterhouseCoopers, priporočena 
priprava robustnega primerjalnika za javni sektor. Vendar to priporočilo ni bilo nikoli upoštevano.
B.7 Seznam ponudnikov
Ali je revidirancu uspelo sestaviti 
ustrezen seznam ponudnikov?Deljeno 
Komisija – GJUDelno Predhodno izbrani konzorciji (glej tudi točko B.2) so zajemali širok razpon evropskih industrijskih zmogljivosti, 
primernih za vzpostavitev sistema Galileo. 
Vendar je vesoljska industrija operaterje in industrije v poproizvodni fazi potisnila na obrobje. To stanje se je še 
poslabšalo, ko se je eden od treh predhodno izbranih konzorcijev poleti leta 2004 odločil, da se umakne iz izbirnega postopka.Merila (na podlagi
Smernic INTOSAI
za revidiranje koncesij 
(revidirane))Odgovorni 
organSo bila merila 
izpolnjena?Povzetek ocene
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo53B.8 Natančna opredelitev zahtev
Ali je revidiranec podrobno opredelil 
zahteve?GJU Ne Razpisna dokumentacija GJU je ponudnikom služila predvsem kot pomoč pri oblikovanju njihovih predlogov. Toda 
čeprav so bila v njej navedena splošna načela, ni odražala specifi  čnih ciljev, jasnih stališč glede tveganja ali želenih 
pristopov, ki jih je podprl GJU kot predstavnik javnega sektorja. V razpisni dokumentaciji zlasti niso bile obravnavane pomanjkljivosti v zasnovi in težave, ki so bile del predlagane koncesijske sheme. GJU na primer ni jasno navedel, kateri možnosti (ali alternativnim možnostim) za razvoj trga daje prednost, ampak je ponudnike zgolj pozval, naj predložijo pristope, ki jih predlagajo. Nadalje, čeprav je GJU ponudnike pozval, naj opišejo svojo strategijo v zvezi s sprejemanjem rezultatov validacije v orbiti in „kritjem škode, povzročene tretjim osebam“, ni določil prava, ki bi se uporabljalo za koncesijsko pogodbo, čeprav bi to ponudnikom lahko služilo kot podlaga za njihovo analizo. Edina izjema je bila povezana z možnostmi izstrelitve, glede katere je GJU jasno navedel, da daje prednost Ariane 5 in Soyuzu.
Posledično ponudniki niso imeli dovolj podrobnih podatkov o stališču in željah javnega sektorja, zato so bili pri 
predložitvi ponudb prepuščeni lastni presoji, brez smernic za svoje predloge in brez možnosti, da bi se natančno odzvali na jasne zahteve.
B.9 Ohranjanje konkurenceAli je revidirancu pri oddaji naročila 
uspelo ohranjati konkurenčni pritisk in uspešno voditi pogajanja z želenim ponudnikom?GJU Ne Glede na to, da GJU ob dveh priložnostih ni mogel izbrati želenega ponudnika in je odobril združitev, ni ohranjal 
konkurenčnega pritiska.
B.10 Redni pregledi
Ali je revidiranec med postopkom 
oddaje javnega naročila redno ocenjeval, ali projekt še vedno nudi vrednost za denar?Deljeno 
Komisija – GJUNe GJU je v svojih sporočilih redno izkazoval svojo trdno zavezanost k sklenitvi sporazuma z zasebnim sektorjem, 
vendar ni ocenil izvedljivosti in možne vrednosti za denar (glej tudi točko B.5).
B.11 Proračun za stroške projekta
Ali je revidiranec določil in kontroliral 
stvarne proračune za vse stroške projekta, vključno z notranjimi in zunanjimi viri?Deljeno Da GJU je bil pri vsaki od svojih nalog odvisen od odobritev letnih proračunov. 
Vendar Komisija in GJU nista ocenila stopnje odhodkov javnega in zasebnega sektorja za celotni postopek izbire in 
pogajanj. Zasebni sektor je oktobra 2005 predstavil oceno v višini 24,5 milijona EUR.
B.12 Imenovanje svetovalcev
Ali je revidiranec po razpisu imenoval 
kakovostne zunanje svetovalce?Deljeno Delno GJU je imenoval izkušene zunanje svetovalce v konkurenčnem postopku za oddajo javnega naročila, vendar šele 
proti koncu izbirnega procesa (tj. po objavi razpisne dokumentacije in konkurenčnem dialogu).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo54B.13 Upravljanje stroškov
Kako je revidiranec spremljal in 
upravljal stroške svojega projekta, vključno z notranjimi in zunanjimi viri?Deljeno Delno GJU je prek okvirnih pogodb, sklenjenih po javnem razpisu, zaposlil zunanje svetovalce in strokovne svetovalce. 
Nadzor stroškov se je izvajal prek izdajanja posameznih delovnih nalogov. 
Vendar GJU ni imel dolgoročne politike v zvezi s stroški za zunanje svetovalce.
C. Javni razpisi
C.1 Predlogi ponudnikov
Ali so ponudniki predlagali dober razpon rešitev? Delno Ponudbe, ki jih je prejel GJU, so odražale strokovno znanje in izkušnje ponudnikov, ki v evropskem merilu zavzemajo 
vodilno mesto v industriji.
Toda, ker javni sektor ni navedel natančnih specifi  kacij (glej točko B.8), ponudniki niso imeli smernic za svoje 
predloge in niso imeli možnosti, da se natančno odzovejo na jasne zahteve.
To težavo je ugotovil en predhodno izbran ponudnik, ki je spomladi leta 2004 točno predvidel izid koncesijskega 
postopka (zapisnik sestanka, organiziranega v okviru konkurenčnega dialoga): 
Razpisna dokumentacija GJU vsebuje veliko dobrih navodil in odločitev, da se vsakih 14 dni organizirajo 
dvostranski sestanki (tj. prek sestankov v okviru konkurenčnega dialoga), je modra, vendar še obstajajo pomembni pomisleki. Za analizo zahtev GJU, pripravo poslovnega načrta družbe za upravljanje Galilea in predstavitev ponudbe do 1. septembra letos še zdaleč ni dovolj časa. Pri pisnih ponudbah, pripravljenih v razpoložljivem času, se bo treba v veliki meri zateči k ugibanju. Verbalne izjave, ki ponudnike spodbujajo, naj storijo, kar je v njihovi moči, so lahko v nasprotju s pisnimi navodili, ki zahtevajo, da se pripravi in predstavi pravno zavezujoča ponudba. GJU nima sredstev za tehtno primerjavo ponudb, ki bi temeljila na dodani vrednosti javnega sektorja. GJU ne ustvarja poslovnega načrta za javni sektor, ki bi omogočal te primerjave, in tega ne more storiti v časovnem okviru razpisa. Zlasti bodo nedosledna merila za vrednotenje ponudb, ker: (i) obstaja potreba, da ponudniki svojim ponudbam dodajo veliko pridržkov v obliki pogojev, ki se bodo med ponudniki razlikovali in jih GJU ne bo mogel oceniti; (ii) GJU od ponudnikov zahteva, da v zvezi z izložki oblikujejo lastne ključne zaveze, ki se bodo med ponudbami prav tako razlikovale in jih GJU ne bo mogel oceniti. Zato se ponudniki pri javnem naročilu soočajo s tveganjem, ki je nesorazmerno s sprejetimi načeli javno-zasebnega partnerstva.
Kot se je predvidevalo, predloženi ponudbe niso vsebovale fi  ksnih cen in zavez, zato je bil GJU prisiljen v podaljšanje 
izbirne faze. Tehnična opomba, ki jo je decembra 2004 podal svetovalec GJU, je potrdila zgoraj navedeno mnenje: 
Pomanjkljiva vsebina predlogov ponudnikov je v več ozirih odražala negotovost glede zahtev GJU. Posledica 
te negotovosti so bile precejšnje strukturne razlike med ponudbami (kar je oteževalo neposredno primerjavo), oba ponudnika pa sta ponudila le okvirno ceno.Merila (na podlagi
Smernic INTOSAI
za revidiranje koncesij 
(revidirane))Odgovorni 
organSo bila merila 
izpolnjena?Povzetek ocene
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo55C.2 Ocena ponudb
Ali je revidiranec izvedel obsežno oceno ponudb? Delno GJU je prejete ponudbe vrednotil in točkoval v skladu s svojimi predhodno vzpostavljenimi splošnimi merili 
vrednotenja (fi  nančna, tehnična, upravljavska).
Vendar je GJU nazadnje vsem konkurenčnim ponudbam februarja 2005 dal enako skupno oceno (glej tudi točko 
C.1).
C.3 Izbira ponudnikaAli je revidiranec ocenil rezultate vrednotenj, da bi lahko 
izbral ponudbo, ki je nudila najboljšo vrednost za denar?Delno GJU je pri vrednotenju ponudb uporabil svoja uradna merila za vrednotenje razpisov. Vendar ni razpolagal 
s podrobnimi in natančnimi merili za vrednotenje, ki bi odražale natančne zahteve, po katerih bi se presojale in primerjale konkurenčne ponudbe (glej tudi točko A.4).
GJU je dvakrat izjavil, da ne more izbrati želenega ponudnika: oktobra 2004 in po podaljšanju izbirne faze februarja 
2005.
C.4 Spremembe, nastale med pogajanji z uspešnim ponudnikomAli je revidiranec med zaključnimi pogajanji z uspešnim 
ponudnikom karseda zmanjšal spremembe v zvezi s pogoji sporazuma?Ne Po odobritvi združitve in predložitvi skupne ponudbe GJU ni več mogel voditi postopka pogajanj. Ni mogel uveljaviti 
zahteve, da se spoštujejo pogoji združitve, pogajanja pa so trpela zaradi sestave združenega konzorcija in njegove nezmožnosti, da doseže konsenz (zaradi številnih delničarjev, njihovih različnih interesov, izkušenj z javno-zasebnim partnerstvom itd.).
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo56
GLOSAR IZRAZOV, UPORABLJENIH V TEM POROČILU
Plačilo glede na razpoložljivost : Periodično plačilo, ki ga javni organ izplača 
koncesionarju za zagotavljanje razpoložljive opreme.
Projektni spis : Informacije, ki opisujejo upravičenost vzpostavitve in nada-
ljevanja projekta. V njem so glede projekta navedeni razlogi in odgovori na 
vprašanje „zakaj?“.
Poslovni načrt : Formalna izjava o nizu poslovnih ciljev, razlogih, zaradi katerih 
naj bi bili dosegljivi, in načrtu za doseganje teh ciljev.
Koncesijski sporazum : Sporazum med javnimi in zasebnimi partnerji, ki sled-
njim priznava izključno pravico do upravljanja, vzdrževanja in izvajanja naložbe v javnem podjetju.
Navzkrižje interesov : Položaj, ko določena oseba ali organizacija deluje 
v dveh vlogah, katerih cilji ali interesi si nasprotujejo.
Konkurenčni pritisk : Stanje, ko so konkurenti svoje blago/storitve/ponudbe 
prisiljeni naročniku ponuditi čim bolj privlačno, da ne bi izgubili svojega 
položaja glede na tekmece, zaradi česar lahko organ, ki oddaja naročilo, 
doseže boljšo ponudbo.
Uporabniški segment Galileo : V nasprotju z vesoljskim segmentom in 
zemeljskim segmentom sistema uporabniški segment prevede signale 
v storitve za končne uporabnike. Sestavljen je iz različnih vrst uporabniških 
sprejemnikov.
Vodstvene strukture : Sistem nadzora, ki je vzpostavljen, da vodstvu omogoča 
ohranjanje kontrole nad projektom, vključno z razdelitvijo upravljavskih 
odgovornosti ter procesi in sistemi za poročanje vodstvu.
Javno-zasebno partnerstvo : Vladna služba ali zasebno podjetje, ki se finan-
cira in vodi prek partnerstva med vlado ter eno ali več družbami zasebnega sektorja.PRILOGA V 
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo57
Primerjalnik za javni sektor : Ocena stroškov projekta, ki bi nastali pri uporabi 
metod tradicionalnih naročil. Uporablja se kot pomoč pri ugotavljanju, ali zasebno financiranje nudi boljšo vrednost za denar kot tradicionalni način naročanja.
Razporeditev tveganja : Dogovor med pogodbenima stranema javno-zaseb-
nega finančnega dogovora ali koncesije, ki določa, katera stran je odgovorna, 
da krije finančne ali druge posledice zapleta, zmanjša možnost nastanka 
takšnega zapleta in da ublaži njegov učinek.
Prenos tveganja : Prenos tveganja, ki ga običajno nosi naročnik, na ponudnika 
storitev v zasebnem sektorju.
Razpisni postopek : Praksa objave razpisa za ponudbe, prejema in vrednotenja 
ponudb različnih podjetij zasebnega sektorja za izvajanje storitev v okviru 
javno-zasebne in koncesijske pogodbe, da se doseže najboljša vrednost za 
denar.
Tradicionalni način naročanja : Pogodba, po kateri stranka pogodbenemu 
izvajalcu plača samo za zagotovitev dobrine, medtem ko so dela za razvoj 
te dobrine v teku. Take dobrine se plačajo v celoti, ko so dokončane. Vzdr-
ževanje teh dobrin obravnavajo ločene pogodbe, medtem ko za njihovo delovanje ostane odgovoren javni sektor.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo58
ODGOVORIKOMISIJE
POVZETEK
I.–V. 
Galileo in EGNOS sta pionirska programa,  
katerih cilj je vzpostavitev evropskega glo-
balnega satelitskega navigacijskega sistema. Evropska vesoljska agencija (ESA) in Komisija sta začeli ta programa izvajati v okviru sku-
pne pobude in zanju pridobili močno pod-
poro zadevnih držav članic.
ESA je prevzela vodenje tehnološkega  
razvoja, Komisija pa je bila odgovorna za  oblikovanje politike. Skupaj sta ustanovili  skupno podjetje Galileo (GJU) kot koordina-cijsko platformo za nadzor izvajanja razvojne in validacijske faze.
Za uvajalno in obratovalno fazo je Svet  
na predlog Komisije ustanovil regulativno  
agencijo (GSA – „Nadzorni organ za evropski 
GNSS“), da bi predstavljala interese javnega sektorja v javno-zasebnem partnerstvu.
Države članice in ESA so imele ključno vlogo 
od samega začetka programa Galileo. Po  težavah s pridobitvijo zasebnega financira-nja je postal združeni program Galileo/Egnos leta 2008 program EU, v celoti financiran iz proračuna EU. Od takrat je Komisija prevzela vlogo upravitelja programa. Z novo uredi-
tvijo so se razjasnile pristojnosti in Komisija 
danes meni, da je na pravi poti k doseganju 
svojih ciljev. Komisija priznava, da je priha-jalo do zamud in prekoračitev stroškov, ven-
dar glede na inovativno naravo in tehnično zapletenost predhodnega projekta Komisija meni, da je ocena Sodišča glede upravljanja 
razvojne in validacijske faze preveč nega-
tivna. Po tej pridobljeni izkušnji se zdi, da bi 
lahko bilo narejeno več, da bi se prej rešile nekatere težave.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo59
V.
(i)
GJU je bil ustanovljen, da bi deloval kot  vmesni člen med agencijo ESA, pristojno za izvajanje dejavnosti tehnološkega razvoja  (IOV ali faza validacije v orbiti), in Evropsko komisijo, pristojno za politične vidike. 
(ii)
Komisija je stalno nadzirala program, ne  da bi posegala v pristojnosti ESA, zlasti  
v zvezi s tehničnimi in industrijskimi zade-
vami. Komisija je ukrepala, kadar koli je bilo potrebno, da so se preprečile blokade, in  predlagala prilagoditve programa.
VI. 
Izbira javno-zasebnega partnerstva je bila  
politična odločitev, ki jo je sprejel Svet.  
Komisiji je bil podeljen jasen politični man-
dat za pripravo javno-zasebnega partnerstva 
v omejenem časovnem okviru in pripravila ga je na osnovi razpoložljivih informacij  
v tistem času v tem zelo specifičnem in ino-
vativnem sektorju. Industrija se je na razpis 
za koncesijo javno-zasebnega partnerstva  odzvala z resnimi in realističnimi predlogi.
VIII. 
Komisija je prek GJU in nato GSA upora-bila sredstva 6OP, da bi z njimi financirala  
dejavnosti tehnološkega razvoja in aplika-
tivnega RTR. Rezultati teh projektov RTR in 
zlasti aplikativnega RTR se bodo pokazali  srednjeročno in dolgoročno (2009–2015),  
izkoriščanje takega dela pa je treba vklju-čiti v prihodnji „akcijski načrt za aplikacije GNSS“.IX. 
Predlog Komisije, da EGNOS vključi v Galileo, je dejansko rešil program EGNOS in zagoto-
vil razpoložljivost potrebnega financiranja 
za nadaljevanje tega projekta. Komisija je  
ta pristop integracije ohranila tako med kot tudi po koncesijskih pogajanjih.
X. 
Izjava Sodišča ne upošteva v celoti dejan-skega stanja v tistem času. V program je  
bilo vključenih veliko zainteresiranih strani 
iz javnega sektorja (države članice EU in ESA, ESA, tretje države, Komisija) z različnimi  institucionalnimi vlogami in pristojnostmi  in Komisija si je dejavno prizadevala, da bi našla orodja za ustrezno vključitev teh zain-teresiranih strani. Komisija je dosegla velik 
napredek na področju mednarodnega sode-
lovanja. Ustanovitev GJU in GSA ter predlogi 
za preusmeritev programa, ki so se realizirali 
s sprejetjem Uredbe št. 683/2008, so pona-zoritve vodenja Komisije, pri čemer je bila  
primerna pozornost namenjena ustreznim  
vlogam zainteresiranih strani.
XI. 
Komisiji je bil podeljen jasen mandat za pre-
vzem upravljanja programa v uvajalni fazi  
in je zato začela prilagajati svoje upravi-
teljske zmogljivosti, tako znotraj institucije 
kot tudi prek podpore kvalificiranih zunanjih 
svetovalcev.
XII. 
Izkušnje, pridobljene s programom Galileo, se delijo z državami članicami in drugimi  zainteresiranimi stranmi, da bi se izbolj-
šalo upravljanje velikih infrastrukturnih  
programov.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo60
UVOD
2.
Evropska vesoljska agencija (ESA) in Komisija 
sta začeli izvajati EGNOS in Galileo v okviru 
skupne pobude in za programa pridobili  močno podporo zadevnih držav članic.
ESA je prevzela vodenje tehnološkega  
razvoja, Komisija pa je bila odgovorna za  oblikovanje politike. Skupaj sta ustanovili  
skupno podjetje Galileo kot koordinacij-
sko platformo za nadzorovanje izvajanja  razvojne in validacijske faze.
Za uvajalno in obratovalno fazo je Svet  
na predlog Komisije ustanovil regulativno  agencijo (GSA – „Nadzorni organ za evropski GNSS“), da bi predstavljala interese javnega 
sektorja v javno-zasebnem partnerstvu.
ZGODOVINA GALILEA
15.
Za izvajanje razvojne faze programa Galileo je bil ustanovljen GJU, da bi zagotovil enot-
nost uprave in finančni nadzor projekta za 
raziskovalno, razvojno in predstavitveno fazo 
programa Galileo in da za ta namen sprosti 
finančna sredstva, dodeljena navedenemu  
programu (člen 1 Uredbe (ES) št. 876/2002). 
Odgovornost za tehnične zadeve v tej fazi  
je bila podeljena ESA v okviru njenega pro-grama GalileoSat. S tem, ko so države čla-
nice ESA odobrile program GalileoSat, so se začele tudi industrijske dejavnosti. GJU je bil koordinacijska platforma med ESA in Komi-
sijo za razvojno in validacijsko fazo.17.–18.
V skladu s členom 2 statuta GJU so njegove 
glavne naloge:
1)  nadzorovati integracijo skupne evrop-
ske geostacionarne navigacijske storitve 
(„European Geostationary Navigation  
Overlay Service“ – EGNOS) v program Gali-leo ter izvajanje razvojne in validacijske 
faze Galilea;
2)  v sodelovanju z ESA začeti industrijske  
dejavnosti v okviru razvojne faze;
3)  v sodelovanju s Komisijo in ESA pripraviti 
uvajalne in obratovalne faze z upravlja-
njem razpisnega postopka, ki bi privedel 
do sklenitve koncesijskega sporazuma;
4)  nadzorovati izvajanje vseh programov.21.
Svet za promet na zasedanju marca 2004 ni 
določil, naj Komisija v svojem sporočilu iz  oktobra 2004 poroča o napredku razvojne in 
validacijske faze, temveč o začetku uvajalne 
in obratovalne faze.
Takrat je veljalo stališče, da ta zamuda  
v tehnološkem razvoju (IOV ali faza valida-
cije v orbiti), ni ovira za začetek dejavnosti 
uvajalne faze programa v letu 2006.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo61
22.
Po podatkih, ki so bili takrat na voljo, je  
bilo mogoče sklepati, da je utemeljeno pri-
čakovati ugoden izid postopka oddaje jav-nega naročila. V Sporočilu je bilo navedeno, da je postopek do takrat potekal uspešno,  
in v njem je bil izražen poziv za potrditev  
Sveta, s katerim
—  bi skupno podjetje zaključilo pogajanja za 
koncesijsko pogodbo, ki naj bi bila pod-pisana v letu 2005, in
—  bi se zainteresiranim stranem zasebnega 
sektorja omogočilo, da potrdijo svoje  ponudbe in finančne zaveze.
23.
Komisija je izpolnila svojo politično odgo-
vornost, ki ji je bila dodeljena, in ustvarila pogoje, da se sklene sporazum med drža-
vami članicami, s tem, da je nekdanjega  
komisarja Van Mierta pozvala, naj posre-
duje. Komisiji je uspelo, da je odpravila  blokado v koncesijskih pogajanjih in tisti  
del dejavnosti razvojne in validacijske faze, 
v katerem je prišlo do zastoja zaradi nespo-
razumov med državami članicami od julija  
do decembra 2005.
26.
V letu 2006, še posebno pa v drugi polovici istega leta, je GJU z močno podporo Komi-
sije in Evropske investicijske banke zmanj-šal različna stališča med seboj in združenim konzorcijem na nekaj bistvenih vprašanj, ki 
pa so ostala nerešljiva. Izzid teh pogajanj in 
pogajalska skupina ter druge dejavnosti GJU 
so se konec leta 2006 prenesli na GSA.27.
Konec leta 2005 je Komisija pripravila pod-
lago za uvajalno fazo s tem, ko je začela  
postopek za zagotovitev prenosa iz GJU, ki je bil ustanovljen za izvajanje razvojne faze, na GSA, ki je bil ustanovljen za upravljanje 
interesov javnega sektorja v shemi javno-
zasebnega partnerstva za uvajalno in obra-tovalno fazo.
Ti ukrepi Komisije so bili izvedeni na pod-
lagi dveh predpostavk: 1.) da bi se konce-sijska pogajanja lahko končala do konca  leta 2006, in sicer je tej postavki določeno mero verodostojnosti dajal status pogajanj po združitvi konzorcijev, in 2.) da je zaradi zamud v fazi IOV, ki so zdaj postale očitne, 
pomenilo, da se bo ta faza izvajala dlje od 
življenjske dobe podjetja GJU.
28.
Hkrati s temi dogodki je imela ESA v letih  
2006 in 2007 še naprej hude težave pri  
upravljanju programov EGNOS in Galileo.  Pri programu EGNOS so bile težave veči-
noma tehnične. Pri industrijski organizaciji 
programa Galileo in njegovem upravljanju  
s strani agencije ESA je prišlo do precej-
šnjih zamud in prekoračitev stroškov. ESA  
je začela veliko reorganizacijo pogodbenih 
odnosov, ki jih je vzpostavila za program  
GalileoSat.
Zaradi teh težav in zastoja pri koncesijskem 
postopku je Komisija Svetu in Parlamentu  predlagala, da bi preusmerila program, finan-cirala uvajalno fazo iz proračuna Skupnosti, postala upraviteljica programa in uporabila agencijo ESA kot organ za javna naročila za uvajalno fazo. Uredba št. 683/2008 o nada-ljevanju izvajanja evropskih satelitskih navi-gacijskih programov (EGNOS in Galileo) je  bila sprejeta 9. julija 2008.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo62
29.
Področje poročanja Sporočila iz maja 2007 ni vključevalo podrobnega opisa razlogov za neuspeh koncesijskih pogajanj, ampak popis rezultatov pogajanj in predloge za nadaljnje ukrepanje.
OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
31.
V obdobju, za katerega je Sodišče opravilo revizijo (september 2003–december 2006), je bil GJU ustanovljen, da zagotovi enotnost uprave in finančni nadzor projekta za razi-skovalno, razvojno in predstavitveno fazo  programa Galileo in da sprosti finančna sred-
stva, dodeljena navedenemu programu.
OPAŽANJA
39.
Zasnova javno-zasebnega partnerstva je  
temeljila na študijah in poročilih, ki so bila izdelana med opredelitveno fazo programa 
Galileo, na podlagi katerih se je možnost  
uvedbe, obratovanja in komercialne uporabe 
v okviru strukture javno-zasebnega partner-
stva, ki vsebuje zasebno financiranje, poka-
zala kot izvedljiva. Izbiro javno-zasebnega  
partnerstva je spodbujal in nazadnje tudi  
odobril Svet. Priprava javno-zasebnega par-tnerstva je bila časovno omejena. Industrija 
se je na razpis za koncesijo javno-zasebnega partnerstva odzvala z resnimi in realističnimi predlogi.
41.
Kakor so pokazale študije, ki so na voljo  Komisiji, so bile najboljše prakse na podro-
čju javno-zasebnega partnerstva nedvomno upoštevane. Vendar pa so bile te najboljše prakse razvite pri uveljavljenih industrijskih panogah in storitvah (avtoceste, bolnišnice, elektrarne ...), pri katerih so tveganja že  
sorazmerno dobro opredeljena in je primer-jalnike stroškov mogoče enostavno določiti 
na podlagi obstoječih podatkov o stroških. 
Pri uvedbi, obratovanju in komercialni upo-
rabi programa Galileo pa še zdaleč ni bilo  tako in tudi danes je stanje enako.(a)
Ker podobnega projekta, kot je Galileo,  v preteklosti še ni bilo, je bilo najboljše  prakse javno-zasebnega partnerstva, kot je razvoj zanesljivega primerjalnika za javni  sektor, zaradi nepopolnih podatkov zelo  težko uporabiti.
Zaradi razlike glede področja uporabe med 
IOV in FOC (polna obratovalna zmogljivost) ni bilo mogoče uporabiti podatkov iz IOV,  
da bi se razvilo tak primerjalnik.
Iz študij, ki sta jih naročila Komisija in GJU, 
so bila jasno razvidna tveganja pri uvedbi, obratovanju in komercialni uporabi predla-gane infrastrukture, prav tako pa so poka-zale, da je učinkovita razporeditev v okviru 
javno-zasebnega partnerstva/koncesijske  
sheme izvedljiva.
(b)
Zaradi časovnega pritiska in težav pri iskanju 
dovolj precedensov, po katerih bi se lahko 
zgledovala, sta se Komisija in GJU pri izvedbi 
javnega razpisa odločila za postopek konku-renčnega dialoga, da bi se razpisne specifi-
kacije lahko postopno izpopolnjevale.
Postopek konkurenčnega dialoga se upo-
rablja za zapletene primere, kakršno je  
javno-zasebno partnerstvo programa Gali-
leo in njegova tehnična, finančna in pravna 
organizacija.
Neznani elementi javno-zasebnega partner-
stva programa Galileo naj bi se razjasnili  med tem postopkom v komunikaciji z izre-dno resnimi in zavzetimi ponudniki.
Postopek je bil podaljšan, da bi se kandi-
datom omogočilo, da predložijo izpopol-
njene in verodostojnejše poslovne načrte  in finančne modele.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo63
S podaljšanjem postopka dialoga in komuni-
kacijo med GJU in kandidati, celo po njihovi združitvi, so bili doseženi pomembni rezul-tati, ki so bili vključeni v glavne pogodbene pogoje.
(c)
Osebje GJU je vključevalo strokovnjake, ki so 
imeli specifične izkušnje na področju vesolja in vesoljskih projektov ter specifične izku-
šnje upravljanja v zvezi z infrastrukturnimi 
projekti v javnem sektorju in financiranjem projektov. V primerjavi s skupinami v indu-striji ni bilo nobene „vrzeli v znanju“.
Izkušeni svetovalci so bili vključeni v fazo  
zasnove programa (glej zlasti študijo  
o zasnovi). Od začetka aktivne faze kon-
kurenčnega dialoga so GJU pri pogajanjih  
bodisi pred bodisi po združitvi kandidatov in 
v okviru samega postopka združitve poma-gali izkušeni svetovalci (Price water house-
Coopers, Lovell's, …) in vodilno osebje  
Evropske investicijske banke.
(d)
Niti GJU niti Komisija nista spodbujala ali  
podpirala združitve ponudb. Da bi ublažila 
učinke postopka, ki ga je opisalo Sodišče  
(dejansko izgubo konkurence), je Komisija  
za odobritev združitve postavila nekatere  
pogoje.
GJU je po skrbnem pregledu skupnega pre-
dloga s pomočjo visoko usposobljenih sve-tovalcev menil, da je skupni predlog bolj  stroškovno učinkovit v primerjavi s posa-
meznima ponudbama.(e)
Uradno poročanje GJU ni bilo edini vir  podatkov za države članice, saj so bile zasto-pane v nadzornem odboru GJU, ki je dobi-val obširna poročila o napredku pogajanj in redne podatke o napredku programa.
Države članice so bile zastopane tudi v poseb-
nih delovnih skupinah, zlasti na sestankih  
strokovnjakov javno-zasebnih partnerstev,  da bi lahko bolj natančno spremljale poga-
jalski postopek, imele pa so tudi celoten pre-
gled nad težavami, do katerih je prihajalo  med pogajanji, zlasti v zvezi z zadevami, ki se nanašajo na koncesijo.
Pogajanja so bila zapletena, vendar so bila 
kljub temu strukturirana in sta jih obe strani 
opravili resno in strokovno, poleg tega pa na 
njihovi podlagi ni bilo mogoče najti dovolj 
razlogov, da bi GJU podvomil v izvedljivost 
koncesije. Poročila GJU so bila namenjena  širši javnosti kot so države članice in kot taka 
niso smela razkriti nekaterih komercialnih  
informacij.
42.
Model javno-zasebnega partnerstva, ki ga je 
predlagala Komisija, se je razlikoval od dru-
gih modelov javno-zasebnega partnerstva, 
ki so obstajali takrat. Zaradi zelo specifične 
narave dejavnosti in tveganj ostalih obsto-
ječih projektov ni bilo mogoče primerjati  
s projektom Galileo, kar zadeva delitev tve-ganj in financiranja med javnim in zasebnim 
sektorjem.
(a)
Vse zadevne zainteresirane strani in zlasti  
zasebni sektor dobro razumejo, kako tehno-
loško zapleten je projekt Galileo.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo64
(b)
Študije o zasnovi projekta so jasno pokazale, 
da je ustvarjanje prihodkov težko napove-dati, vendar pa tega niso prikazovale kot  
razlog za prenehanje izvajanja sheme javno-
zasebnega partnerstva.
Veljalo je stališče, da so plačila javnega  
sektorja glede na razpoložljivost primeren  
instrument za zagotovitev finančne sposob-nosti preživetja.
V glavne pogodbene pogoje je bila vključena 
možna struktura plačil glede na razpoložlji-
vost, glede katere je bil z zasebnim sektor-jem dosežen sporazum na visoki ravni.
(c)
Dejstvo, da je bil za zasnovo v razvojni fazi 
odgovoren javni sektor, je bilo zasebnemu 
sektorju znano in je bilo tudi poudarjeno kot 
element zapletenosti pri ustrezni razdelitvi tveganj v okviru koncesijske sheme.
Kljub temu poročila strokovnjakov na tem  
področju tega nikoli niso navajala kot  
bistveno oviro za izvedljivost koncesijske  sheme.
Treba je opozoriti, da je bila industrija, ki  
je razvila zasnovo projekta v razvojni fazi,  večinoma zastopana med kandidati za kon-cesijsko pogodbo.
Okvir 2 Tržno tveganje, tveganje pri zasnovi in  
v manjši meri tveganja škode, povzročene  tretjim osebam, so bila med spornejšimi  področji med pogajanji.Kljub temu pa je bil med pogajanji dose-
žen napredek vsaj glede razdelitve tveganj škode in tržnega tveganja.
Poleg tega je verjetno, da se lahko neuspeh 
koncesijskih pogajanj pripiše tudi drugim  dejavnikom, na primer spoznanju indu-strije, da obstajajo ugodnejše možnosti  
financiranja.
Težave pri prenosu 
tržnih tveganj  so bile  
opredeljene in priznane, zato je bila v glav-
nih pogodbenih pogojih jasno poudarjena  
možnost sklenitve sporazuma, po katerem bi bil prenos tveganj v prvi fazi minimalen, in 
bi nato predvideval mehanizme za postopno 
povečanje stopnje prenosa tržnega tveganja 
med izvajanjem pogodbe.
Prenos 
tveganja pri zasnovi  je bilo najspor-
nejše vprašanje pogajanj glede javno-zaseb-nega partnerstva.
Fazo IOV, ki je bila prvotno zasnovana, da bi 
se zmanjšala tveganja pri zasnovi, je zasebni 
sektor videl kot glavno omejitev pri prevze-manju tveganj.
Stališče industrije, da zavrača vsa prevzema-
nja tveganj pri zasnovi na podlagi pomanj-kanja zmogljivosti na področju preglednosti, vključenosti in validacije v fazi IOV, je bilo 
močno omajano med pogajanji, saj je bil  potencialni koncesionar sestavljen večinoma 
iz istih industrijskih akterjev, ki so v fazi  
zasnove delovali pregledno.
O temeljnih elementih strukture za ublaži-
tev 
škode, povzročene tretjim osebam , je bil 
dosežen dogovor glede glavnih pogodbenih pogojev.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo65
43.
Uredba o ustanovitvi GJU temu skupnemu  
podjetju daje nalogo, naj agenciji ESA  „poveri izvajanje dejavnosti, potrebnih med 
razvojno fazo v zvezi z vesoljskim segmen-
tom in zemeljskim segmentom, povezanim s sistemom.“
Te dejavnosti je ESA izvajala v okviru pro-
grama GalileoSat, ki je so ga ustanovile  skupaj države članice ESA na prostovoljni  
podlagi in Evropski skupnosti.
45.
ESA je bila odgovorna za izvajanje pro-grama GalileoSat in je GJU poročala o nje-govih dejavnostih. Kakor je bilo navedeno  v odstavku 4 člena 2 je bil nadzor GJU ome-
jen na zagotavljanje pravilne usklajenosti  
vseh faz programa in ni bil namenjen temu, 
da bi nadomestil strokovne izkušnje in zna-
nje agencije ESA.
47.
Proračun programa Galileo za razvoj in vali-
dacijo je bil določen na podlagi študij, ki jih 
je naročila Komisija, ESA pa ga je sprejela  
v deklaraciji GalileoSat.
Deklaracija GalileoSat je predvidela stan-
dardno prožnost agencije ESA v višini 20 % njenih prispevkov, kar ustvarja dejanski var-nostni dodatek skupnemu proračunu v višini 
10 %, vendar se je izkazalo za nezadostno  zaradi zapletenosti programa.
48.
Ker so države članice ESA začele pozno izva-jati program GalileoSat, je prišlo do hitrih in velikih zamud ter povečanih stroškov, ki niso bili nikoli povrnjeni.49.
Javna naročila v fazi IOV je izvajala ESA po 
svojem sistemu javnih naročil.
ESA je izbrala industrijsko organizacijo, na 
čelu katere je bil samo eden glavni pogod-beni izvajalec, vendar je kljub temu vsaj za tisti del programa, ki so ga financirale države 
članice ESA, zagotovila geografsko porazde-
litev podizvajalcev.
Galileo je bil prvi in edini program GNSS, ki 
je bil dejansko odprt za sodelovanje z evrop-
sko vesoljsko industrijo. Zato je bilo verjet-
no, da bo izbrani glavni pogodbeni izvajalec imel odločilno konkurenčno prednost na pri-
hodnjih natečajih (v glavnem v uvajalni fazi). 
To je zelo vplivalo na industrijsko politiko, 
ki jo je podpirala ESA.
Zaradi tega in zaradi ukrepov več zaintere-
siranih držav članic je bil dokončno izbrani glavni pogodbeni izvajalec konzorcij podje-
tij z nasprotujočimi si interesi, ki nikoli niso 
uspela učinkovito sodelovati.
Zaradi vse večjih stroškov in zamud se je ESA 
decembra 2007 nazadnje odločila za različno industrijsko organizacijo in pogodbeni okvir, na podlagi katerih je prevzela neposredne  odgovornosti glavnega pogodbenega izva-jalca in različne sklope del dodelila nepo-
sredno podizvajalcem.
53.
Raziskovalne dejavnosti, financirane iz 6OP, 
so bile osredotočene na vse glavne sektorje 
porabe ter so se nanašale na aplikacije in  druge vidike (standardizacija, pravni vidiki in vidiki zagotavljanja storitev, trg …), ki  bodo omogočali uporabo programa Galileo v prihodnosti. Raziskovalni projekti v raz-
ličnih sektorjih porabe so običajno vklju-čevali razvojne, testne in predstavitvene  
dejavnosti.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo66
Izkoriščanje takega dela je treba vključiti  
v prihodnji „akcijski načrt za aplikacije  GNSS“.
Storitve, ki so bile uporabljene kot osnova 
za specifikacije sistema, so bile oprede-ljene predhodno pri financiranju iz sredstev 5OP.
54.
Cilj OP je spodbujati razvoj tehnologij in  
storitev, pri tem pa tržnim akterjem pustiti 
svobodo, da lahko izberejo, na katerem  
področju bo ta razvoj potekal. Ta pristop se je izkazal za ustreznega z vidika, da je več  
podjetij, zlasti MSP, pridobilo znanje in izku-
šnje, s katerimi so postala vodilna na trgu. 
Treba je omeniti podjetji Ifen in Septentrio 
za dvojne Galileo/GPS sprejemnike, podje-
tje Polestar za rešitve ugotavljanja položaja 
v zaprtih prostorih in podjetje Telesys za  lokacijsko odvisne storitve.
Kakor velja za vse raziskovalne dejavnosti, 
rezultati projektov niso gotovi in so odvisni 
od več dejavnikov, na katere Komisija nima vpliva. Za odločitev glede uporabe rezultatov 
na komercialnem trgu morajo biti še naprej odgovorni sami projektni konzorciji.
55.
Spremljanje projektov, za katerega je bil  
odgovoren GSA, je večinoma opravljalo ose-bje, ki je bilo prej zaposleno v GJU in se je 
ukvarjalo s temi projekti. GSA je spodbujal 
razširjanje projektnih rezultatov z ustano-
vitvijo spletne podatkovne zbirke projek-tnih rezultatov, organizacijo dveh uspešnih konferenc z naslovom „Growing Galileo“,  namenjenih pregledu stanja teh rezultatov, in objavo zbirke teh rezultatov.Veliko projektov v okviru 6OP je imelo  
zamude, vendar je analiza posameznih pro-jektov pokazala različne vzroke, ki niso bili 
nujno povezani s prenosom.
56.
Dejavnosti, financirane iz 6OP, vključujejo  razvoj novih aplikacij, oceno potencialnih  zadevnih trgov, proučitev mogočih poslov-nih modelov ter raziskave o poslovnih načr-tih, primernih za njihovo komercializacijo.  Izkušnje na področju razvoja trga in tehnolo-ških inovacij kažejo, da večino tržnih inovacij ustvari trg in ne pristop „od zgoraj navzdol“. To še posebno velja za nezrele trga, kot je 
ta, na katerem bi imela GJU/GSA težave pri 
oblikovanju celovitih razvojnih strategij.
57.
Z zamudami pri programu Galileo/EGNOS je 
mogoče delno pojasniti zamude pri nekate-rih projektih v okviru 6OP.
60.
Pri programu EGNOS je prišlo do zamud, ki 
so v glavnem posledica tehnoloških težav,  ki jih Komisija ne more nadzorovati in zaradi 
katerih nastajajo zamude pri razvoju.
(a)
Izkazalo se je, da je bilo sklepanje sporazuma za EGNOS zaradi vprašanj, ki so izhajala iz  odnosov med različnimi strankami, ki so  sodelovale v programu EGNOS, težavno. Spo-razum je bil dokončno oblikovan do konca leta 2008 in podpisan 31. marca 2009. Poleg tega se program agencije ESA za EGNOS  (ARTES 9), v okviru katerega EGNOS trenu-tno deluje, izteče 31. marca 2009, tj. takrat ko bi moral biti sistem skladen s tehničnimi specifikacijami, ki jih gospodarski operaterji potrebujejo za njegovo uporabo.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo67
(b)
Sistem se bo marca 2009 lahko dejansko  
certificiral, certifikacija operaterja pa je  predvidena do leta 2010 v skladu z uredbo 
o enotnem evropskem nebu.
61.
(b)Integracija programa EGNOS v Galileo je  s pogodbenega vidika vedno povzročala  težave, čeprav je bila potrjena kot cilj na  politični ravni.
Zato je bila kandidatom za koncesijsko  
pogodbo postavljena zahteva, da integra-cijo programa EGNOS v Galileo preučijo kot 
alternativen scenarij.
Prejete ponudbe so jasno kazale, da integra-
cija obeh sistemov prinaša koristi, in poga-
janja za koncesijsko pogodbo po združitvi  
obeh kandidatov so bila opravljena na pod-lagi scenarija, ki je predvideval integracijo.
(c)
Institucionalni okvir EGNOS je zapleten  
zaradi dogodkov, ki so spremljali njegovo  vzpostavitev.
(d)
GJU je naročil pripravo več poslovnih načr-tov za EGNOS in študije o možni komerciali-zaciji njegovih storitev, ki so pokazale dokaj 
omejen potencial glede zmožnosti programa EGNOS, da ustvarja prihodke.
Razprave s sektorjem letalstva so pokazale, 
da je težko vzpostaviti mehanizem ustvar-janja prihodkov za sam signal EGNOS, ki je za vsakega uporabnika odprt in dostopen  zastonj.S tem v zvezi je treba poudariti, da se s teh-
ničnega vidika storitvi programa EGNOS OS (odprta storitev) in SoL (Safety of Life – varo-
vanje življenj) ne razlikujeta glede na njuno 
dostopnost za uporabnike. Razlikujeta se  samo z vidika certifikacije.
Na podlagi teh predpostavk je bil uteme-
ljen pristop GJU, da ne vlaga v dejavnosti  za razvoj trga v okviru EGNOS.
62.
Program EGNOS se je upravljal kot program 
agencije ESA (ARTES 9), ki so ga večinoma  financirale države članice ESA in EOIG (EGNOS Operator and Infrastructure Group – ope-raterji in infrastrukturna skupina EGNOS).  
Financiranje s strani EU je bilo omejeno.
Zaradi različnih tehničnih razlogov so nastale 
zamude in prekoračitve stroškov v okviru  programa ARTES 9.
63.
(a)
Poleg težav pri koncesijskem postopku se je 
pri programu EGNOS pojavila vrsta tehnolo-
ških vprašanj, na katere nista mogla vplivati niti Komisija niti GJU, zaradi česar je prav  
tako prišlo do programskih zamud.
(b)
Zelo težko je imenovati operaterja za upra-vljanje infrastrukture, ki še ni dokončana  
s tehničnega vidika. Poleg tega bi bilo nemo-
goče, da bi Komisija to nalogo zaupala ope-
raterju in ne bi imela pravice, da upravlja  s premoženjem.
Imenovanje gospodarskega operaterja za  
program EGNOS je sedaj v fazi dokončne  
priprave, za to pa nosi odgovornost Evropska 
Komisija.
Potreba po sklenitvi okvirnega sporazuma je 
le malo vplivala na koncesijska pogajanja.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo68
64.
GJU je pridobil jasen mandat, da EGNOS  
integrira v Galileo, zaradi česar je bilo treba izpogajati okvirni sporazum z različnimi  
zainteresiranimi strani v okviru EGNOS, da  
bi se pripravila podlaga za dokončni prenos lastništva programa EGNOS.
Pogajanja o okvirnem sporazumu, ki jih je  
vodil GJU, nazadnje niso bila uspešna zaradi zapletenega institucionalnega okvira, ki ga 
je priznalo Sodišče samo, vendar pa so slu-
žila kot trdna podlaga za sedanji dokončni 
sporazum s Komisijo.
65.
Zaradi nastalih zamud v zvezi s programom, 
GJU ni izvedel načrta o prodoru EGNOS na  
trg.
67.
Razdelitev nalog med stranke v razvojni fazi je bila izvedena na podlagi načela sodelova-
nja med strankami, da bi se ustvarila skupna 
platforma za razvoj programa.
Ta pristop se je za namene uvajalne faze  
ponovno proučil v uredbi o GNSS, v kateri  
je jasno določena stroga razdelitev vlog in odgovornosti med zadevnimi strankami.
68.
(a)
Kar zadeva glavne naloge GJU, glej stališče Komisije iz točke 17.
Komisija opozarja, da sta bili ta vodstvena 
struktura in zlasti dvojna vloga agencije  ESA jasno opredeljeni v uredbi o ustanovitvi GJU.(b)
Ukinitev GJU nima nobenega vpliva na vlogo 
GJU v zadevni fazi programa.
Po drugi strani je bilo zaprtje GJU potrebno, 
da se je preprečilo podvajanje vlog med GJU in GSA.
69.
V sporazumu med ESA in GJU naj bi bilo  opredeljeno partnerstvo med strankami, ki 
sofinancirajo projekt, v skladu s katerim bi 
agencija ESA uporabljala lastna pravila za  
naročanje.
Ker gre za sporazum o sodelovanju, izvajanje 
in poročanje ni bilo tako podrobno urejeno 
kot pri standardnih pogodbenih odnosih.  
Posebne načine poročanja je določil izvršilni 
komite GJU, ko so začele zapadati obvezno-
sti plačil do agencije ESA.
Sporazum o prenosu pooblastil med Komi-
sijo in ESA, ki je bil podpisan decembra 2008 
za uvajalno fazo, določa stroge obveznosti 
spremljanja in poročanja.
70.
ESA je bila odgovorna tako za fazo IOV kot tudi za program EGNOS prek dveh svo-
jih programov, in sicer GalileoSat oziroma  ARTES 9.
71.
Komisija meni, da je ESA jasno odgovorna za 
rezultate dejavnosti tehnološkega razvoja, 
ki jih izvaja. Komisija je jasno prevzela  
svoje politične odgovornosti iz programa.  Za vsako odločitev je mogoče opredeliti  organ, kateremu je bila zaupana naloga, da jo sprejme.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo69
73.
Komisija je imela vlogo glavne pobudnice za 
programe GNSS.
Koncesijska pogajanja so potekala v obdo-
bju 2005–2007 in na njihovi podlagi so bili decembra 2006 sklenjeni pričakovani glavni pogodbeni pogoji.
Ko je postalo jasno, da koncesijska pogaja-
nja ne bodo uspela, so bili sprejeti popravni ukrepi.
Na podlagi težav pri pogajanjih do konca  
leta 2006 ni bilo mogoče sklepati, da infra-strukture programa Galileo ne bo mogoče  vzpostaviti v okviru koncesijske sheme  v obliki javno-zasebnega partnerstva.
Komisija je imela šele na začetku leta 2007 
na voljo elemente, ki so ji omogočali oceno, 
da podaljšanje koncesijskega postopka ne bi bilo ugodno za javni sektor, in zaradi katerih 
se je zato odločila končati pogajanja.
Komisija se sklicuje tudi na svoj odgovor  
v točki 23.
74.
Težave v razvojni fazi so nastale zaradi razlo-gov, na katere Komisija ni imela vpliva in na katere tudi načela upravljanja, ki usmerjajo 
njene ukrepe, večinoma niso vplivala.
(a)
Komisiji je uspelo določiti jasne cilje za pro-
grame evropskega GNSS, ki sta jih odobrila 
Svet in Parlament.Za program te razsežnosti je verjetno, da bo 
vzbudil različna pričakovanja zainteresiranih strani in zlasti države članice so lahko imele 
ali spodbujale drugačne cilje, vendar to ni 
spremenilo ciljev, zastavljenih na začetku  programa.
(b)
Izbira koncesijskega modela v obliki javno-zasebnega partnerstva, ki lahko zajema  
različne faze projekta (uvedba, obratova-
nje, komercialna uporaba) dejansko ustreza 
dolgoročni strateški viziji in načrtovanju.
Neuspeh tega procesa ne vpliva na dolgo-
ročni pristop, ki ga je sprejel Svet.
(i)
Za model izkoriščanja in časovni načrt je  
v okviru koncesijske sheme v obliki javno-
zasebnega partnerstva odgovoren zasebni  sektor.
Eden izmed razlogov za izbiro tega modela 
je bilo prav dejstvo, da je veljalo stališče, da 
zasebni sektor to lahko izpolni.
V skladu z uredbo o GNSS bo Komisija  
hkrati odgovorna za pripravo takega  časovnega načrta za Galileo in za uvedbo  infrastrukture.
Pri programu EGNOS pa bo priprava časov-
nega načrta predmet pogajanj v okviru izbire 
prihodnjega operaterja EGNOS.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo70
(ii)
Do težav pri pogajanjih za okvirni sporazum 
za EGNOS je prihajalo večinoma zaradi dina-mike med zainteresiranimi stranmi v okviru EGNOS.
Pogajanja o sporazumu je prevzel GSA,  
zaključila pa jih je Komisija, ne da bi se pri tem pojavljali kakršni koli prelomi ali osla-bitve pogajalske moči.
Sporazum med EK in EOIG je bil dokončno  
oblikovan decembra 2008 in podpisan  31. marca 2009.
(iii)
Ob upoštevanju politične in strateške narave 
programa je Komisija Svet na njegovih sejah 
redno obveščala in preverjala soglasje.
(c)
Komisija je morala zaradi določb iz Pogodbe 
ustvariti dve pravni strukturi: GJU (v skladu 
s členom 171) kot instrument sodelovanja  
z agencijo ESA pri razvojni in validacijski fazi 
ter GSA (v skladu s členom 308) za vodenje uvajalne in obratovalne faze. Da bi se ustva-
rila podlaga za ti strukturi, so se izvedle pod-porne dejavnosti na podlagi štirih različnih pogodb, vendar te pogodbe niso vključevale 
ustanovitve pravnih struktur.
(d)
Glej pripombe Komisije iz točke 41(c).(e)
Model za obvladovanje tveganj za koncesijo 
je bil razvit v celoviti obliki med fazo dia-loga, pri tem pa so pomagali izkušeni sve-tovalci GJU.
Med pogajanji s kandidati za koncesijsko  
pogodbo je bila pripravljena obširna vrsta  dokumentov o opredelitvi in možni razdeli-tvi takih tveganj.
Zaradi narave projekta, kakor je opisana zgo-
raj, ni bilo mogoče izčrpno določiti in oceniti obsega teh tveganj že na začetku.
(f)
Komisija je imela vlogo glavne pobudnice  
za programe GNSS. Ko je postalo jasno, da 
koncesijska pogajanja ne bodo uspela, so bili sprejeti popravni ukrepi.
Na podlagi težav pri pogajanjih do konca  
leta 2006 ni bilo mogoče sklepati, da infra-
strukture programa Galileo ne bo mogoče  
vzpostaviti v okviru koncesijske sheme  
v obliki javno-zasebnega partnerstva.
Komisija je imela šele na začetku leta 2007 
na voljo elemente, ki so ji omogočali oceno, da podaljšanje koncesijskega postopka ne bi bilo ugodno za javni sektor, in zaradi katerih se je zato odločila končati pogajanja.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo71
SKLEPI 
IN PRIPOROČILA
75.
Glede na inovativno naravo in tehnično  
zapletenost projekta Komisija meni, da je  ocena Sodišča glede upravljanja razvojne in validacijske faze preveč negativna.
(a)
GJU ni bil zasnovan kot močan operativni  upravitelj programa. Uredba (ES) št. 876/2002 jasno določa: „Za izvajanje razvojne faze  programa Galileo se s tem ustanavlja skupno podjetje Galileo v smislu člena 171 Pogodbe za štiriletno obdobje. Cilj skupnega podje-tja je zagotoviti enotnost uprave in finančni nadzor projekta za raziskovalno, razvojno  in predstavitveno fazo programa Galileo in da za ta namen sprosti finančna sredstva,  dodeljena navedenemu programu.“ Uredba poleg tega zahteva, naj GJU agenciji ESA  „poveri izvajanje dejavnosti, potrebnih med 
razvojno fazo v zvezi z vesoljskim segmen-
tom in zemeljskim segmentom, povezanim 
s sistemom,“ s čimer je ESA priznala odgo-
vornost za izvajanje dejavnosti tehnološkega 
razvoja.
(b)
Komisija je v okviru svojih odgovorno-sti stalno nadzirala in usmerjala program.  Komisija je ukrepala, kadar koli je bilo to  
potrebno za preprečitev blokad, zagotovitev dodatnih sredstev in prilagoditev strukture 
programa.Skladno s preureditvijo programa, kot jo je 
v letu 2008 predlagala Komisija, je bila vloga upravitelja programa jasno dodeljena Komi-siji, da bi tako obravnavali vprašanje, ki ga 
je izpostavilo Sodišče. 
76.
Javno-zasebno partnerstvo je bilo pri-
pravljeno ob ravni informacij, ki so bile  
takrat na voljo, na podlagi pripravljalnih  
del ob dostopu do vrhunskega zunanjega  svetovanja.
Zasnova javno-zasebnega partnerstva je  
temeljila na študijah in poročilih, ki so bila 
izdelana med opredelitveno fazo programa 
Galileo, na podlagi katerih se je možnost  
uvedbe, obratovanja in komercialne uporabe v okviru strukture javno-zasebnega partner-
stva, ki vsebuje zasebno financiranje, poka-
zala kot izvedljiva. Izbiro javno-zasebnega  
partnerstva je spodbujal in nazadnje tudi  
odobril Svet. Priprava javno-zasebnega par-
tnerstva je bila časovno omejena. Posebni  
izzivi JZP Galileo, ki se nanašajo predvsem na tehnične in tržne specifike, v veliki meri 
pojasnjujejo nezmožnost zaključka konce-sijskega postopka.
77.
ESA se je soočila s tehničnimi in program-
skimi težavami, ki pojasnjujejo zamude in  
prekoračitev stroškov.
78.
Dejavnosti RTR so igrale koristno vlogo pri opredelitvi poslanstva in uspešnosti pro-grama Galileo, osredotočene so bile na vse glavne sektorje porabe ter so se nanašale  raziskave o aplikacijah in drugih vidikih, ki bodo omogočali uporabo programa Galileo 
v prihodnosti.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo72
Navedene dejavnosti so v skupnostih upo-
rabnikov vzbudile precejšnje zanimanje ter razvile tehnologije in znanje, ki bodo izkori-
ščeni v poznejši fazi komercializacije.
79.
Integracija EGNOS v Galileo je bila bistvena za zagotovitev neprekinjenega delovanja pro-grama EGNOS in potrebnega financiranja.
Kljub tehnološkim težavam in zahvalju-
joč razjasnitvi institucionalnega okvira  
na pobudo Komisije bo EGNOS postal prvi  
evropski delujoči program GNSS.
80.
Komisija je morala med potekom programa 
izvajati svojo vlogo pobudnice ter pri tem  
upoštevati vse zainteresirane strani, zlasti  
ESA, ki ima v tej skupni pobudi vlogo partne-
rice. Komisija je dejavno upravljala situacijo in redno prevzemala pobudo pri odpravlja-
nju blokad in spodbujanju programa.
81.
Komisija je prenovila upravljanje programa 
in pri tem upoštevala mnoga priporočila  
Računskega sodišča.
82.
Komisija se je odločila predlagati prevzem upravljanja Galilea v odločujočem tre-nutku za program. Svet in Parlament sta ta predlog podprla s sprejetjem Uredbe (ES)  št. 683/2008. Gre za del pristojnosti Komi-sije, da predlaga dolgoročno najustreznejšo rešitev.Priporočilo 1
Komisija je že napravila zelo konkretne  
korale za prilagoditev svojih virov ter prav-nih In finančnih instrumentov, da bi delovala 
kot upravitelj programa. Za spodbuditev  
tega procesa je bil ustanovljen medinstitu-cionalni odbor za Galileo (GIP).
(a)
Komisija je zagotovila prehod 30 izkušenih delavcev iz GSA (izkušnje nekaterih segajo 
nazaj vse do GJU) in zaključila interni posto-
pek zaposlovanja ter tako sestavila ekipo,  
namenjeno programu Galileo.
(b)
Uredba (ES) št. 683/2008 pojasnjuje vloge in 
odgovornosti ESA in Komisije. Ob izvajanju 
te uredbe je Komisija z ESA sklenila pogodbi 
o prenosu pooblastil za izvajanje dejavnosti 
javnega naročanja za FOC in za dejavnosti  
nadaljnjega razvoja EGNOS.
(c)
Uredba (ES) št. 683/2008 je Komisiji zagoto-
vila namensko proračunsko vrstico za Galileo 
za financiranje infrastrukture. Komisija infra-
strukturo kupuje z javnimi naročili.
Komisija v zvezi z operativnimi stroški in  
stroški obnove pripravlja naslednji finančni okvir za zagotovitev zadostnega proračun-skega kritja. Pregledala bo tudi finančne  
instrumente, ki jih ponuja njena finančna  uredba, ter zagotovila, da so zadostni za  
financiranje programa.
(d)
Okvir upravljanja, ki ga ustvarja Uredba  (ES) št. 683/2008, jasno razdeljuje vloge in odgovornosti.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo73
83.
Uredba (ES) št. 683/2008 je Komisiji jasno  
naložila, da mora prevzeti vodilno vlogo ter Svetu in Parlamentu predlagati scenarije za 
Galileo po fazi uvajanja. Poleg tega je bil  
ustanovljen medinstitucionalni odbor za  Galileo.
Priporočilo 2
V Uredbi (ES) št. 683/2008 so ponovno nave-deni politični cilji programa, ki so skozi  
pretekla leta ostali enaki. Programu zago-
tavlja trden časovni načrt za fazo uvaja-
nja in določa, da Komisija v letu 2010 izda 
obvestilo o prihodnosti programa Galileo po zaključku faze uvajanja.
(a)
Sporočilo Komisije bo med drugim zajemalo 
strateške in operativne cilje programa Gali-
leo. Obravnavalo bo vprašanje modela za  
dejavnosti sistema ob upoštevanju razmer  na trgu in zaželene razvrstitve sistema v vre-
dnostni verigi, ter jasno orisalo posledice  
predlaganih modelov v zvezi s proračunsko 
odgovornostjo in odgovornostjo javnega  
sektorja.
(b)
Sporočilo bo obravnavalo vprašanje integra-cije programa EGNOS v Galileo.
84.
Komisija je z različnimi zainteresiranimi  stranmi že začela sodelovati pri sestavlja-
nju tega sporočila in je poiskala pomoč  
zunanjih svetovalcev, ki ji bodo pomagali  
pregledati izobilje informacij, zbranih v več-letnem obdobju, zahvaljujoč zlasti izkušnjam s pogajanji o koncesijah.Priporočilo 3
Komisija je začela pripravljalna dela za  
obratovalno fazo, da bi bila pripravljena ob koncu faze uvajanja. Upoštevala bo izkušnje, 
ki so na razpolago.
85.
Komisija bo analizirala možnosti, kot to  predvideva Uredba 683/2008, in svoj sklep predstavila v letu 2010.
Priporočilo 4
(a + b)
Komisija v okviru sporočila zbira uporabni-
ške zahteve in preiskuje ustrezne ukrepe, ki so potrebni za spodbujanje uporabe tehno-logije GNSS. To bo Komisiji omogočilo, da  bo lahko predlagala ustrezen regulativni  
okvir.
(c)
Komisija je sprejela ukrepe za zagotovitev, da bo delujoč EGNOS izpolnjeval potrebe svojih 
uporabnikov, zlasti v sektorju letalstva, in  
je v ta namen izbrala izkušenega operaterja 
z bogatimi izkušnjami v letalstvu.
86.
Komisija je ustanovila skupna podjetja in jih bo morda ustanovila še več. Vsako izmed njih 
je temeljito načrtovano in se v vsakem pri-meru posebej ocenjuje v skladu z merili, ki so relevantna za njihovo dejavnost.
Priporočilo 5
Komisija za vsak primer posebej preuči ute-
meljitev in optimalen sistem upravljanja  
posameznega novega skupnega podjetja.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo74
PRILOGA II
Program EGNOS se je izvajal v okviru izbir-
nega programa ESA (ARTES 9), ki ga je uprav-
ljala ESA. Bil je prvi delujoči program ESA,  
zato so se pri njem pojavila številne tehnične 
težave.
(b)
Ta raziskovalni program je potekal več kot 10 let; v tem obdobju so se tehnične zahteve 
spreminjale, okolje za certifikacijo pa se je 
razvijalo.
(c)
Zaradi neuspeha koncesijskih pogajanj je  
bilo treba časovni načrt za EGNOS spre-
meniti v skladu z novim vodenjem, ki ga je 
julija 2008 določila Uredba 683/2008.
(d)
Med glavnimi razlogi, zakaj EGNOS ni začel delovati, so bile težave, ki jih je imela ESA pri 
zagotavljanju signala na takšni ravni kako-
vosti in zanesljivosti, ki omogoča njegovo  
certifikacijo.
Tehnično sprejetje ESA velja šele od začetka 
marca 2009. To je predpogoj za predajo sis-
tema EK, ki bo sistem sprejela šele takrat,  
ko bo izpolnjeval cilje, ki si jih je ESA zadala v programu ARTES 9.(e)
Prizadevanja ESA in GJU, da bi zmogljivosti programa EGNOS dokazala v tujini, je uskla-jevala in financirala Komisija. Komisija se bo na podlagi teh pripravljalnih študij odločila, ali bo predlagala razširitev programa EGNOS zunaj meja Evrope.
(f)
GJU je od Komisije iz TEN-T 2004 in TEN-T 2005 
prejel sredstva, posebej namenjena pro-
gramu EGNOS, poleg tega pa je v letu 2005 
dobil sredstva tudi od GD AIDCO. S progra-
mom EGNOS je bilo povezanih tudi nekaj  projektov 6OP. Nenazadnje je GJU izkoristil 
tudi diskrecijski proračun za študije, ki ga  
vsako leto odobri njegov upravni odbor, ki bi 
ga, če bi se uprava GJU tako odločila, lahko 
uporabili za financiranje specifičnih študij  
v povezavi s programom EGNOS.
PRILOGA III
Pogodbe z NRSCC, MATIMOP in GJU so se  
prenesle na GSA. Dogovor z MATIMOP in  NRSCC o ukinitvi GJU je bil sklenjen na ravni 
upravnih odborov. Pogovorov s tretjimi drža-
vami ni upravljal GJU, ampak Komisija, zato 
ukinitev GJU nanje ni vplivala. 
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo75
PRILOGA IV
Komisija se v splošnem sklicuje na zgoraj  
navedene odgovore na besedilo poročila  
Sodišča, zlasti na odstavke 39, 41 in 42.
A.2.
Glede na to, da takšnega projekta v preteklo-sti še ni bilo, ni bilo mogoče doseči tolikšne stopnje zrelosti pri zahtevah in omejitvah  kot pri uveljavljenih industrijskih panogah 
in storitvah (avtoceste, bolnišnice, elek-
trarne ...), pri katerih so tveganja že soraz-
merno dobro opredeljena in je primerjalnike 
stroškov mogoče enostavno določiti na pod-lagi obstoječih podatkov o stroških. Zaradi 
časovnega pritiska in težav pri iskanju dovolj 
precedensov, po katerih bi se lahko zgle-
dovala, sta se Komisija in GJU pri izvedbi  
javnega razpisa odločila za postopek konku-
renčnega dialoga, da bi se razpisne specifi-
kacije lahko postopno izpopolnjevale.
Postopek konkurenčnega dialoga se upo-
rablja za zapletene primere, kakršno je  
javno-zasebno partnerstvo programa Gali-
leo in njegova tehnična, finančna in pravna organizacija.
Neznani elementi javno-zasebnega partner-
stva programa Galileo naj bi se razjasnili med tem postopkom v dialogu z izredno resnimi in zavzetimi ponudniki.
S podaljšanjem postopka dialoga in komuni-
kacijo med GJU in kandidati, celo po njihovi 
združitvi, so bili doseženi pomembni rezul-
tati, ki so bili vključeni v glavne pogodbene 
pogoje.A.3.
Glej odgovor na A.2.
A.4.
Glej odgovor na A.2.
A.5.
Komisija je v vse svoje nedavne zadevne  regulativne dejavnosti vključila določbe  za spodbujanje aplikacij GNSS (glej na  primer evropski sistem elektronskega  
cestninjenja).
Vendar pa je Komisija pazila, da ni izkrivila 
konkurence v korist programa Galileo ali  
EGNOS.
Ustrezne deleže prihodkov, neposredno ali 
posredno odvisne od javnega sektorja, so  
med pogajanji ocenili bodoči koncesionarji. 
Sporočilo o prihodnosti programa Galileo bo te številke ponovno ocenilo in predlagalo  
ustrezne regulativne ukrepe.
A.6.
Izbiro javno-zasebnega partnerstva je spod-bujal in nazadnje tudi odobril Svet.
Razvoj zanesljivega primerjalnika za javni  
sektor ni bil realen, ker za razliko od bolj raz-širjenih panog zanj ni ustreznih podatkov.
Zaradi razlike glede področja uporabe med 
IOV in FOC (polna obratovalna zmogljivost) 
za razvoj takšnega primerjalnika ni bilo  
mogoče uporabiti niti podatkov iz IOV (vali-
dacija v orbiti).
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo76
A.7.
V konkurenčnem dialogu so ponudniki ustva-
rili in predlagali inovativne rešitve ter o njih temeljito razpravljali.
Posebna pozornost je bila namenjena oceni 
inovativnih rešitev za komercializacijo, ki so jih našli ponudniki. Komisija je v tem procesu dobila vpogled v nove aplikacije in trge.
A.9.
Te teme so obravnavale predhodne razi-
skave, ki jih je izvedla družba Price water-
house Coopers, in katerih rezultati so podprli 
stroškovno učinkovitost izbire javno-zaseb-nega partnerstva.
B.1.
Osebje GJU je vključevalo strokovnjake, ki so 
imeli specifične izkušnje na področju vesolja 
in vesoljskih projektov ter specifične izku-
šnje upravljanja v zvezi z infrastrukturnimi projekti v javnem sektorju in financiranjem 
projektov. V primerjavi s skupinami v indu-
striji ni bilo nobene „vrzeli v znanju“.
Izkušeni svetovalci so bili vključeni v fazo  
zasnove programa (glej zlasti študijo  
o zasnovi). Od začetka aktivne faze kon-kurenčnega dialoga so GJU pri pogajanjih  
bodisi pred bodisi po združitvi kandidatov in v okviru samega postopka združitve poma-gali izkušeni svetovalci (Price water house-
Coopers, Lovell's, …) in vodilno osebje  Evropske investicijske banke.B.2.
Ves čas faze konkurenčnega dialoga je bila 
vsa pozornost posvečena ocenjevanju in  krepitvi razumevanja vseh strank, kakšne  
so zahteve za sklenitev koncesije.
To je bil eden izmed razlogov za izbiro  
postopka konkurenčnega dialoga.
B.3.
V fazi konkurenčnega dialoga je bil osnutek pogodbe podrobneje opredeljen in razšir-jen, odvijala se je obsežna debata o izbiri  veljavne zakonodaje.
B.4.
Načrtovanje je bilo ambiciozno in GJU ga  
je spremenil ob upoštevanju dejstva, da je 
zapletenost pogajanj presegla sprva priča-
kovano raven.
B.5.
Nadaljnja izvedljivost projekta je bila redno 
predmet preverjanja in pripomb, zlasti v spo-
ročilih Komisije.
B.6.
Glej odgovor na A.6.
B.7.
Kot je navedlo Sodišče, je razpisni posto-pek uspel pritegniti raznolik nabor evropskih podjetij, resno predanih projektu. Povsem  
naravno je, da je pri inovativnem in zahtev-nem vesoljskem projektu vidno vlogo v kon-
zorciju prevzela vesoljska industrija. Vseeno 
so bili operaterji prisotni v vseh tekmujočih 
konzorcijih.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo77
B.8.
Glej odgovor na A.2.
B.11.
Stroški zasebnega sektorja niso bili ocenjeni, 
ker ni bilo nikakršne namere, da bi jih finan-cirali z javnimi sredstvi.
B.12.
Glej odgovor na B.1.
B.13.
Stroški zunanjih svetovalcev so bili ves čas 
pod nadzorom.
C.1.
Glej odgovor na B.2.
C.2.
Ponudbe so bile temeljito ocenjene in  
primerjane.
C.4.
Kljub združitvi je GJU uspel spodbujati  
pogajalski proces in doseči konvergenco pri 
mnogih temah, kar se je odrazilo v glavnih 
pogodbenih pogojih, ki so bili konec leta  
2006 podpisani z združenim konzorcijem.

ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 7/2009 – Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo79
Evropsko računsko sodišče
Posebno poročilo št. 7/2009
Upravljanje razvojne in validacijske faze programa Galileo
Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti2009 – 77 str. – 21 × 29,7 cmISBN 978–92–9207–329-9doi: 10.2865/47326

Kako do publikacij EU
Publikacije, ki so naprodaj:
• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);• z naročilom v knjigarni, z navedbo naslova, založnika in/ali številke ISBN;•  z vzpostavitvijo neposrednega stika z našimi pooblaščenimi prodajalci.
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://bookshop.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
Brezplačne publikacije:• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);•  na predstavništvih ali delegacijah Evropske komisije. 
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://ec.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
PROGRAM GALILEO, KI SE JE ZAČEL SREDI 1990-IH, JE BIL NA MENJEN 
VZPOSTAVITVI EVROPSKEGA GLOBALNEGA SATELITSKEGA  NAVIGACIJSKEGA SISTEMA. PRI NJEGOVEM IZVAJANJU JE PRIŠLO DO 
POMEMBNIH ZAMUD IN PREKORAČITEV STROŠKOV. SODIŠČE V TEM 
POSEBNEM POROČILU PREDSTAVLJA REZULTATE SVOJE REVIZIJE RAZVOJNE IN VALIDACIJSKE FAZE PROGRAMA GALILEO TER OBRAVNAVA DEJAVNIKE, KI SO ODGOVORNI ZA NEUSPEHE. SODIŠČE JE PRIŠLO DO ZAKLJUČKA, DA UPRAVLJANJE RAZVOJNE IN VALIDACIJSKE FAZE NI BILO USTREZNO. SREDI LETA 2 007 STA BILA PROGRAMA EGNOS IN 
GALILEO NA NOVO OPREDELJENA IN ZA USPEŠNOST TEGA UKREPA MORA KOMISIJA MOČNO OKREPITI SVOJE UPRAVLJANJE PROGRAMOV. POROČILO VSEBUJE VEČ PRIPOROČIL, KI NAJ BI BILA KOMISIJI V POMOČ PRI TEJ NALOGI, IN ČE BI SE EU ODLOČILA ZA IZVAJANJE DRUGIH 
VELIKIH INFRASTRUKTURNIH PROGRAMOV, MORA KOMISIJA PRI NJIH 
UPORABLJATI USTREZNA UPRAVLJAVSKA ORODJA.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČEQJ-AB-09-006-SL-C
ISBN 978-92-9207-329-9