Evropska zakonodaja določa raznovrstne ukrepe, s katerimi se zagotavlja, da so gospodarska vozila na evropskih cestah v primernem tehničnem stanju, kar je v interesu varnosti v cestnem prometu, varstva okolja in poštene konkurence. Ti ukrepi vključujejo:

To je peto poročilo o načinu izvajanja Direktive 2000/30/ES v državah članicah in vključuje obdobje 2013–2014. Podatke, ki so jih zbrale države članice in se nanašajo na to obdobje, je bilo treba Komisiji sporočiti najpozneje do 31. marca 2015.

Cestni pregledi se običajno izvajajo po korakih. Najprej se na vozilu v mirujočem stanju opravi vizualna ocena vzdrževanosti vozila, nato sledi preverjanje dokumentacije o nedavnem cestnem in tehničnem pregledu vozila. Na kraju samem ali v bližnjem centru za tehnične preglede je mogoče opraviti tudi podroben pregled v zvezi z nepravilnostmi na podlagi seznama postavk iz Direktive. V primeru podrobnega pregleda je treba rezultate cestnega pregleda dokumentirati v poročilu o cestnem pregledu tehnične brezhibnosti, ki je pripravljeno po vzorcu iz Direktive. Te informacije so podlaga za informacije, ki jih morajo države članice sporočiti Komisiji.

Pri izbiri gospodarskih vozil, ki so predmet cestnega pregleda tehnične brezhibnosti, bi bilo treba sprejeti ciljno usmerjen pristop, pri katerem se posebna pozornost nameni identifikaciji vozil, za katera je najverjetneje, da so slabo vzdrževana.

Vse cestne preglede tehnične brezhibnosti je treba opraviti nediskriminatorno glede na državljanstvo voznika ali državo, v kateri je bilo gospodarsko vozilo registrirano ali v kateri se je začelo uporabljati. Ob tem jih je treba opraviti tako, da se čim bolj znižajo stroški in zmanjšajo zamude za voznike in prevoznike.

Sprememba Direktive 2010/47/EU je uvedla drugačen način razvrščanja vozil z navedbo njihove kategorije v skladu z zakonodajo o homologaciji. S tem je vozilo, ki bi se prej lahko razvrstilo v različne razrede, zdaj lahko navedeno v le eni kategoriji vozil. Poleg tega je treba vlečno vozilo in priklopno vozilo navesti ločeno. Ob upoštevanju, da je mogoče vlečno vozilo in priklopno vozilo registrirati v različnih državah članicah, tako razlikovanje omogoča natančnejše informacije, poleg tega je pomembno tudi glede obveznosti obveščanja države članice registracije, kadar so na posameznem vozilu ugotovljene resne pomanjkljivosti.

Pred spremembo so bila vozila v poročilu o cestnem pregledu (Priloga I) opredeljena glede na razrede, na primer cestni vlačilec s priklopnim vozilom, kar je pomenilo vsako motorno vozilo za prevoz blaga z največjo maso, ki presega 3,5 tone (kategoriji N2 in N3) in je povezano s priklopnim vozilom (kategoriji O3 in O4). Hkrati je bilo treba vozila kategorije N2 označiti kot „lahko tovorno vozilo“, vozila kategorije N3 kot „tovornjak“ ter vozila kategorij O3 in O4 kot „priklopno vozilo“ oziroma „polpriklopnik“.

Z Direktivo 2010/47/EU so se 1. januarja 2012 spremenili kategorije vozil in seznam postavk v Prilogi I k Direktivi.

Direktiva, kakor je bila spremenjena in ki se uporablja do 19. maja 2018, določa številne pogoje za opravljanje cestnih pregledov tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil, ki vozijo v EU.

Evropski parlament in Svet sta leta 2014 pregledala pravila in postopke za cestne preglede tehnične brezhibnosti gospodarskih vozil. Dne 3. aprila 2014 je bila sprejeta Direktiva 2014/47/EU, ki jo morajo države članice uporabljati od 20. maja 2018. Nova direktiva med drugim uvaja zahtevo, da mora skupno število začetnih cestnih pregledov v EU ustrezati vsaj 5 % skupnega števila vozil, registriranih v državah članicah. Prvo poročilo, v katerem je treba ta cilj upoštevati, se mora predložiti do 31. marca 2021 za leti 2019 in 2020.

V Direktivi je navedenih devet točk (glej oddelek 4 v nadaljevanju), ki so lahko predmet cestnega pregleda tehnične brezhibnosti. Če katera izmed preverjenih postavk ni v skladu z zadevnimi zahtevami glede varnosti v cestnem prometu, se lahko prepove uporaba vozila. Vsako pomanjkljivost pregledanega vozila je treba navesti v poročilu o pregledu, ki se izroči vozniku vozila. V Direktivi je določeno, da mora Komisija na podlagi podatkov, ki jih prejme od držav članic, Svetu in Evropskemu parlamentu predložiti poročilo o izvajanju te direktive, skupaj s povzetkom doseženih rezultatov.

V skladu z Direktivo 2000/30/ES (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) se na gospodarskih vozilih ter njihovih priklopnikih in polpriklopnikih, ki vozijo na ozemljih držav članic, opravijo cestni pregledi tehnične brezhibnosti za izboljšanje varnosti v cestnem prometu in varstvo okolja.

Elementi, ki jih države članice preverijo in vključijo v poslane podatke, morajo zajemati vsaj tiste, ki so navedeni v točki 10 vzorčnega poročila iz Priloge I k Direktivi 2000/30/ES. Ti elementi so:

Države članice so sporočale različno popolne podatke. Avstrija, Češka, Romunija, Nizozemska, Grčija, Luksemburg, Poljska in Hrvaška so predložile tudi podatke o vozilih, registriranih zunaj EU in razvrščenih po državi registracije, Belgija in Italija pa sta glede držav nečlanic EU predložili le skupni podatek.

Nemčija je ob tem uporabila razrede vozil, ki so veljali pred spremembami Direktive 2010/47/EU, in ni mogla predložiti podatkov glede na kategorije vozil, kot se zahtevajo na podlagi sprememb. Posledično podrobnosti glede kategorij vozil ni mogoče določiti, zato je bilo v tem poročilu uporabljeno le skupno število.

Francija je sporočila le združene podatke o dveh kategorijah težkih tovornih vozil (N2 in N3) in dveh kategorijah avtobusov (M2 in M3), namesto da bi ju ločila. Poleg tega Francija ni predložila nobenih informacij o priklopnih vozilih (kategoriji O3 in O4). Zato je bilo v tem poročilu uporabljeno le skupno število, za primerjavo podrobnosti pa podatki, ki jih je predložila Francija, niso bili upoštevani.

Vendar vsi podatki niso bili sporočeni pravočasno. Osemnajst držav članic (Belgija, Bolgarija, Hrvaška, Danska, Estonija, Finska, Grčija, Madžarska, Latvija, Litva, Malta, Nizozemska, Poljska, Romunija, Slovenija, Španija, Švedska in Združeno kraljestvo) je sporočilo podatke o številu preverjenih vozil, razvrščenih po kategorijah in državi registracije, ter o preverjenih postavkah in ugotovljenih pomanjkljivostih. Po pogovorih med Komisijo in preostalimi desetimi državami članicami jih je osem sporočilo zahtevane podatke. Med pogovori s Francijo in Nemčijo se je izkazalo, da ti dve državi članici ne moreta predložiti zahtevanih podatkov v skladu z zahtevami iz Direktive.

Komisija je v začetku marca 2015 državam članicam poslala informativni dopis z vzorcem preglednice, da bi jim tako olajšala izpolnitev obveznosti poročanja. Ta vzorec so skupaj pripravili Komisija in strokovnjaki iz držav članic, da bi se olajšalo zbiranje zelo kompleksih zbirk podatkov in poročanje o njih, vendar njegova uporaba ni obvezna. Vsaka država članica, ki je obveznost izpolnila, je uporabila vzorec in podatke predložila v elektronski obliki, kar je precej olajšalo nadaljnjo analizo.

V primerjavi s predhodnim obdobjem je bilo v obdobju 2013–2014 opravljenih 2 561 820 manj preverjanj, kar je 31,5-odstotno zmanjšanje.

Pomembno spremembo je mogoče zaznati pri podatkih, ki jih je sporočila Finska in ki ne zajemajo preverjanj vozil zunaj EU, zaradi česar je skupno število preverjanj za polovico manjše od tistega v predhodnem obdobju, delež vozil, registriranih na Finskem, pa se je povečal za 30 %.

Čeprav je Poljska predložila tudi podatke za države nečlanice EU, znaša skupno število preverjanj le polovico od števila v predhodnem obdobju. Hkrati se je delež preverjenih poljskih vozil zmanjšal z 92,1 % na 47,3 %, kar pomeni, da se je Poljska bolj osredotočila na preverjanje tujih vozil, zlasti tistih, ki so bila registrirana v državah nečlanicah EU, saj je število teh preverjanj petkrat višje kot v obdobju 2011–2012.

Belgija in Luksemburg sta poročala o večjem deležu tujih vozil, ki so bila predmet cestnega pregleda, podobno je bilo tudi v obeh predhodnih obdobjih (2011–2012 in 2009–2010). Preostale države članice s precejšnjim tranzitnim prometom so poročale o bolj uravnoteženi porazdelitvi preverjanj domačih in tujih vozil. Ciper in Irska sta zaradi svojega geografskega položaja poročala le o lokalno registriranih vozilih, zelo velik delež domačih vozil pa izkazujejo tudi Malta, Estonija in Romunija.





Preglednica 2: Izvor preverjenih vozil

Država članica poročevalka Registrirana v državi članici Registrirana v drugi državi članici Registrirana zunaj EU Skupaj Vozila države članice (v %) Belgija 6 203 11 287 583 18 073 34,3 % Bolgarija 254 651 65 752 922 321 325 79,3 % Češka 81 711 51 945 3 325 136 981 59,7 % Danska 1 748 333 2 081 84,0 % Nemčija 989 524 541 168 70 036 1 600 728 61,8 % Estonija 1 669 20 1 689 98,8 % Irska 12 939 12 939 100,0 % Grčija 14 922 1 424 470 16 816 88,7 % Španija 652 259 70 991 723 250 90,2 % Francija* 460 918 572 841 19 933 1 053 692 43,7 % Italija 10 153 4 576 414 15 143 67,0 % Ciper 1 174 1 174 100,0 % Latvija 4 196 1 711 194 6 101 68,8 % Litva 64 531 15 329 79 860 80,8 % Luksemburg 125 584 17 726 17,2 % Madžarska 164 307 52 197 216 504 75,9 % Malta 3 968 44 4 012 98,9 % Nizozemska 4 373 4 256 231 8 860 49,4 % Avstrija 23 416 23 932 1 536 48 884 47,9 % Poljska 420 147 74 007 393 957 888 111 47,3 % Portugalska 602 29 631 95,4 % Romunija 7 404 516 215 8 135 91,0 % Slovenija 3 948 1 165 5 113 77,2 % Slovaška 11 135 5 076 16 211 68,7 % Finska 9 250 1 902 11 152 82,9 % Švedska 46 059 7 468 53 527 86,0 % Združeno kraljestvo 174 678 118 160 292 838 59,7 % Skupaj 3 455 127 1 629 421 499 616 5 584 164 61,9 %

* Francija ni sporočila podatkov o kategorijah priklopnih vozil O3 in O4.

5.2 Vozila s prepovedjo uporabe

Če imajo vozila nevarne pomanjkljivosti, ki pomenijo resno nevarnost za potnike v njih ali druge udeležence v cestnem prometu, se njihova nadaljnja uporaba lahko prepove, dokler navedene pomanjkljivosti niso odpravljene. V skladu z informacijami, ki so jih sporočile države članice, se delež vozil s prepovedjo uporabe glede na vsa preverjena vozila precej razlikuje po posameznih državah članicah, pri čemer je največji v Estoniji z 90,1 % in najmanjši na Češkem z 0,2 % in celo 0 % na Portugalskem.

Deleži prepovedi uporabe, izrečene za vozila, registrirana doma, v primerjavi z vozili, ki so bila registrirana v drugih državah članicah, kažejo, da je za domača vozila verjetneje, da bodo slabše vzdrževana, vozila za v tujino pa bolje vzdrževana. Precejšnje razlike se kažejo v Estoniji, z 90,1 % prepovedi uporabe domačih vozil in 45 % prepovedi uporabe vozil iz drugih držav članic. Ustrezni deleži na Švedskem so 82,3 % in 39,6 %, na Malti 48,7 % in 13,6 %, v Italiji pa 44,6 % in 26,1 %.

Avstrija je poročala o razmeroma velikem, vendar uravnoteženem deležu prepovedi uporabe domačih (55,9 %) in tujih vozil (58,7 %). Podatki kažejo, da Avstrija preglede uspešneje usmerja na slabo vzdrževana vozila, kar izboljšuje operativno učinkovitost in zmanjšuje upravno breme. Nekatere države članice, na primer Estonija (90,1 % in 45 %), Finska (56 % in 34,9 %) ali Italija (44,6 % in 26,1 %) so uspešnejše pri usmerjenosti v domača vozila, medtem ko iz deleža prepovedi uporabe vozil, registriranih v drugih državah članicah, izhaja, da je za slabo vzdrževana vozila manj verjetno, da bodo predmet cestnega pregleda. Iz očitno majhnega deleža prepovedi uporabe domačih in tujih vozil na Češkem (0,5 % in 0,2 %), v Bolgariji (1,7 % in 2,3 %), Latviji (0,7 % in 1,1 %), Litvi (1 % in 2 %) ali na Nizozemskem (1,2 % in 1,3 %) izhaja, da metoda ciljne usmerjenosti v gospodarska vozila ni dovolj razvita.

V nekaterih državah članicah iz rezultatov izhaja precejšen napredek metod ciljnega usmerjanja v primerjavi z deleži prepovedi uporabe iz predhodnih obdobij. Skupni delež prepovedi uporabe za EU na Švedskem v obdobju 2011–2012 je bil 17,8 %, v tem obdobju pa je 76,4 %. Tudi Italija poroča o precejšnjem izboljšanju z le 12,9 % v predhodnem obdobju na 38,9 % v tem obdobju, podatki za Slovaško pa so 22,6 % in 38 %. Ob tem iz podatkov izhaja precejšen padec v Romuniji, kjer se je delež prepovedi uporabe zmanjšal z 39,9 % na 4,3 %, in v Luksemburgu, kjer se je ta delež zmanjšal z 58,9 % na 4,4 %. Na Irskem je bilo zmanjšanje za 37,4 odstotne točke, saj je bil delež prepovedi uporabe v predhodnem obdobju 43,4 %, v tem obdobju pa 6 %, pri čemer je treba upoštevati, da je Irska v obeh obdobjih poročala le o preverjanjih domačih vozil. Razlogi za zmanjšanje deleža prepovedi uporabe Komisiji niso znani.

Iz deleža prepovedi uporabe v Estoniji (90,1 %), na Švedskem (82,3 %) in na Cipru (146,4 %) izhajajo morebitne razlike ne samo v metodah preskušanja in oceni pomanjkljivosti, ampak tudi v metodi zbiranja podatkov za poročilo v posameznih državah članicah. Na Cipru so na primer poročali o več prepovedih uporabe, kot je bilo pregledanih vozil; domneva se, da če je bila prepoved uporabe izrečena na podlagi več pomanjkljivosti, so bile te pomanjkljivosti sporočene kot ločene prepovedi uporabe. Opozoriti je treba tudi, da čeprav je treba v skladu z Direktivo sporočiti „število preverjenih gospodarskih vozil“, lahko ista država članica v zadevnem obdobju zadevno vozilo pregleda večkrat, zaradi česar poročilo dejansko zajema „število izvedenih pregledov“.

Preglednica 3: Delež vozil s prepovedjo uporabe glede na vsa preverjena vozila iz EU

Država

članica

poročevalka Vozila, registrirana v državi članici poročevalki Vozila, registrirana v EU (vključno z državo članico poročevalko) Število

preverjenih

vozil Število

prepovedi uporabe Delež

prepovedi uporabe (v %) Število

preverjenih

vozil Število

prepovedi uporabe Delež

prepovedi uporabe (v %) Belgija 6 203 452 7,3 % 17 490 972 5,6 % Bolgarija 254 651 4 319 1,7 % 320 403 5 804 1,8 % Češka 81 711 402 0,5 % 133 656 507 0,4 % Danska 1 748 432 24,7 % 2 081 532 25,6 % Nemčija 989 524 13 628 1,4 % 1 530 962 32 125 2,1 % Estonija 1 669 1 504 90,1 % 1 689 1 513 89,6 % Irska 12 939 779 6,0 % 12 939 779 6,0 % Grčija 14 922 202 1,4 % 16 346 228 1,4 % Španija 652 259 79 872 12,2 % 723 250 83 280 11,5 % Francija* 460 918 77 327 16,7 % 1 033 759 165 465 16,0 % Italija 10 153 4 533 44,6 % 14 729 5 728 38,9 % Ciper 1 174 1 719 146,4 % 1 174 1 719 146,4 % Latvija 4 196 28 0,7 % 5 907 47 0,8 % Litva 64 531 625 1,0 % 79 860 933 1,2 % Luksemburg 125 8 6,4 % 709 31 4,4 % Madžarska 164 307 2 955 1,8 % 216 504 5 651 2,6 % Malta 3 968 1 931 48,7 % 4 012 1 937 48,3 % Nizozemska 4 373 51 1,2 % 8 629 107 1,2 % Avstrija 23 416 13 078 55,9 % 47 348 27 123 57,3 % Poljska 420 147 28 697 6,8 % 494 154 29 740 6,0 % Portugalska 602 11 1,8 % 631 11 1,7 % Romunija 7 404 326 4,4 % 7 920 342 4,3 % Slovenija 3 948 386 9,8 % 5 113 477 9,3 % Slovaška 11 135 4 738 42,6 % 16 211 6 154 38,0 % Finska 9 250 5 177 56,0 % 11 152 5 840 52,4 % Švedska 46 059 37 917 82,3 % 53 527 40 871 76,4 % Združeno kraljestvo 174 678 37 310 21,4 % 292 838 80 283 27,4 % Skupaj 3 455 127 319 420 9,2 % 5 084 818 499 837 9,8 %

* Francija ni sporočila podatkov o kategorijah priklopnih vozil O3 in O4.