V okviru sporočila o boljšem pravnem urejanju se je Komisija zavezala, da bo sprejela več ukrepov za izboljšanje mehanizmov, s katerimi bo bolje prisluhnila državljanom in deležnikom, ter da bo odprta za njihove povratne informacije v vseh fazah postopka oblikovanja politik. V zvezi z izvedbenimi akti se je zavezala, da bodo pomembni izvedbeni akti, o katerih mora izreči mnenje posamezen odbor, javno dostopni štiri tedne, kar bo deležnikom omogočalo, da predložijo pripombe, preden države članice o aktu glasujejo v zadevnem odboru. To bo znatno izboljšalo preglednost izvedbenih aktov v fazi pred glasovanjem odbora.

Uredba (EU) št. 182/2011 določa celovit in izčrpen pravni okvir za izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije. Na podlagi pogajanj o medinstitucionalnem sporazumu o boljšem pravnem urejanju so se institucije zavezale, da v zakonodajo Unije ne bodo vključevale dodatnih postopkovnih zahtev, s katerimi bi spreminjale nadzorne mehanizme, vzpostavljene z Uredbo (EU) št. 182/2011.

Na podlagi izkušenj je bilo s členom 3 Uredbe uvedenih več določb v zvezi z delovanjem odborov, ki odražajo skupno prakso, vendar prej v zakonodaji niso bile izrecno določene. To vključuje določbe o uporabi pisnega postopka, izrecno zahtevo, da predsednik poišče rešitve, ki bodo deležne največje možne podpore v odboru, in možnost spremembe osnutkov aktov pred glasovanjem, da se upoštevajo razprave odbora. Te skupne določbe so bile še naprej učinkovite in koristne pri zagotavljanju pravilnega delovanja odborov. Pisni postopek se pogosto uporablja (leta 2014 je bilo 773 sej odborov in 893 pisnih postopkov, podatki pa so podobni tudi za prejšnja leta) in je učinkovito orodje. Delo odborov se opravlja soglasno: močno prevladujejo pozitivna mnenja (več kot 90 %), pri čemer se jih večina sprejme soglasno ali s soglasjem članov odbora, negativnih mnenj skorajda ni, razmeroma majhno število mnenj pa ni bilo podanih.

Na splošno ti podatki kažejo, da je Uredba omogočila nemoteno delovanje sistema. Primerjava podatkov od leta 2011 naprej s podatki iz let pred začetkom uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 kaže, da sta število odborov in njihovih dejavnosti ostala stabilna. Leta 2009 je bilo 266 odborov in leta 2014 jih je bilo 287. Podobno je bilo leta 2009 sprejetih 1 808 ukrepov, leta 2014 pa 1 728.

Komisija v svojih letnih poročilih Evropskemu parlamentu in Svetu poroča o delu odborov. Spodnja tabela prikazuje povzetek podatkov o delu odborov od začetka veljavnosti Uredbe (EU) št. 182/2011 in za dve leti pred tem. Letna poročila zajemajo tudi podatke o regulativnem postopku s pregledom (RPP), ki je določen v Sklepu 1999/468/ES in se še vedno uporablja, kadar je to določeno v temeljnem aktu.

Prehodne določbe iz člena 13, ki določajo samodejno uporabo novih postopkov za obstoječo zakonodajo, in iz člena 14, ki obravnavajo postopke v teku, so omogočile takojšnjo uporabo Uredbe (EU) št. 182/2011, s 1. marcem 2011, in s tem nemoten prehod.

Uredba (EU) št. 182/2011 je začela veljati 1. marca 2011. Od držav članic ni zahtevala sprejetja nikakršnih ukrepov. Komisija je standardizirani poslovnik za odbore iz člena 9 Uredbe (EU) št. 182/2011 sprejela 8. julija 2011 in ga objavila v Uradnem listu Evropske unije 12. julija 2011 . Poslovniki posameznih obstoječih odborov so bili sčasoma prilagojeni novemu standardiziranemu poslovniku. Register, ki je bil določen v členu 10 Uredbe, je obstajal že od leta 2002, leta 2008 in 2011 je bil temeljito prenovljen ter se še naprej izboljšuje.

V skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 182/2011 mora Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o izvajanju navedene uredbe pet let po začetku njene veljavnosti. Zahteva je s tem poročilom izpolnjena. Pri tem se sporočilo osredotoča na nove elemente, ki jih uvaja Uredba (EU) št. 182/2011 v primerjavi s Sklepom Sveta 1999/468/ES, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2006/512/ES, ki je določal veljavni okvir pred Uredbo (EU) št. 182/2011.

Lizbonska pogodba je z razlikovanjem med delegiranimi in izvedbenimi pooblastili bistveno spremenila okvir za prenos pooblastil na Komisijo. Člen 291(3) PDEU določa, da se v nasprotju z delegiranimi akti iz člena 290 PDEU, splošna pravila in načela, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije, določijo vnaprej z uredbami, sprejetimi po rednem zakonodajnem postopku. Na podlagi tega je bila sprejeta Uredba (EU) št. 182/2011.

3.2 Vzpostavitev odbora za pritožbe

Odbor za pritožbe je novost, ki jo je uvedla Uredba (EU) št. 182/2011 z namenom vzpostavitve dodatne ravni za obravnavanje vprašanj, o katerih se odbor ni mogel dogovoriti. Predložitev zadeve odboru za pritožbe je dokaj izjemen ukrep v postopku. Omogoča nadaljevanje postopka v primeru, ko je mnenje negativno ali ni podano in ima prekluzivni učinek, če se oceni, da je izvedbeni akt potreben.

Odbor za pritožbe je svoj poslovnik sprejel 29. marca 2011. Komisija je v skladu s členom 14 poslovnika (klavzula o pregledu) že opravila prvo oceno o delovanju tega poslovnika v praksi. Rezultati pregleda so bili vključeni v letno poročilo o delu odborov v letu 2013.

Skupno število zadev, predloženih odboru za pritožbe Zadevni GD / zadevna področja politike Odbor za pritožbe – pozitivno mnenje Odbor za pritožbe – negativno mnenje Odbor za pritožbe – mnenje ni podano Ukrepi, sprejeti kadar mnenje ni podano 2011 8 fitofarmacevtska sredstva, zdravila 2 1 5 5 2012 6 gensko spremenjena živila in krma 0 0 6 6 2013 9 gensko spremenjena živila in krma, fitofarmacevtska sredstva, biocidni proizvodi, carinski zakonik Skupnosti 0 0 9 8 2014 13 gensko spremenjena živila in krma, pravila in standardi glede pregledov ladij 2 0 11 11 Skupaj 36 4 1 31 30

Tabela 2: podatki temeljijo na registru komitologije in letnih poročilih.

Odbor za pritožbe je bil doslej največkrat sklican za eno področje, in sicer za področje zdravja in varstva potrošnikov, zlasti kar zadeva gensko spremenjena živila in krmo ter fitofarmacevtska sredstva. V teh primerih je odbor za pritožbe doslej potrdil izid odbora, da se mnenja ne poda. Sporočilo Komisije „Pregled postopka odločanja o gensko spremenjenih organizmih (GSO) “ vsebuje podrobno analizo postopka odločanja na področju gensko spremenjenih živil in krme.

Na splošno je bila pogostost predložitev zadeve odboru za pritožbe primerljiva s prejšnjimi napotitvami na Svet, ki v skladu z novim institucionalnim okvirom niso več dovoljene. Te predložitve so se nanašale na podobna področja in so imele podobne izide. Kar zadeva praktični vidik, izkušnje kažejo, da so države članice doslej v skoraj vseh primerih zastopali člani stalnega predstavništva.

3.3 Prilagodljivost, da Komisija sprejme akt, kadar mnenje ni podano (postopek pregleda)

Uredba (EU) št. 182/2011 je uvedla večjo prilagodljivost za Komisijo, kadar v odboru pri postopku pregleda ni dosežena kvalificirana večina za ali proti osnutku (tj., ko mnenje ni podano). Prej sta upravni in regulativni postopek določala, da v primeru, kadar mnenje v odboru ni bilo podano oziroma kadar Svet ni ukrepal, Komisija „sprejme“ ukrep. Uredba (EU) št. 182/2011 pa določa, da Komisija „lahko“ sprejme ukrep v primeru, ko v odboru ali v odboru za pritožbe mnenje ni podano. Večja prilagodljivost je bila uvedena, da Komisija lahko ponovno prouči osnutek ukrepov in se odloči, ali jih bo sprejela ali ne oziroma, da spremenjeni osnutek predloži odboru, pri čemer med drugim upošteva stališča, izražena v odboru.

Za povečano prilagodljivost veljajo številne izjeme, ki so navedene v členu 5(4) Uredbe (EU) št. 182/2011, in sicer v zvezi z nekaterimi področji (davki, finančnimi storitvami, zaščito zdravja ali varnosti ljudi, živali ali rastlin, ali dokončnimi večstranskimi zaščitnimi ukrepi), kadar temeljni akt določa, da osnutek izvedbenega akta ne sme biti sprejet, če mnenje ni podano (klavzula o nepredložitvi mnenja), ali kadar aktu nasprotuje navadna večina članov odbora. V teh primerih Komisija ne sme sprejeti osnutka. Kadar se oceni, da je izvedbeni akt kljub temu potreben, lahko predsednik predloži spremenjeno različico izvedbenega akta odboru ali odboru za pritožbe. Klavzulo o nepredložitvi mnenja se lahko vključi v temeljni akt, če obstaja posebna potreba in če to utemelji zakonodajalec. Komisija je od začetka veljavnosti Uredbe (EU) št. 182/2011 dala izjave za približno 30 zadev, za katere je zakonodajalec uvedel takšne klavzule v temeljne akte, vendar jih ni utemeljil. Večina dejanskih glasovanj brez podanega mnenja se je doslej nanašalo na področja, ki so že zajeta v posebna področja politike iz člena 5(4) in jih Komisija ne more sprejeti, ne da bi sklicala sejo odbora za pritožbe, ali na področja (predvsem carino, kmetijstvo, razvojno sodelovanje in trgovino), za katera ne velja nobena od treh izjem in bi Komisija v vsakem primeru lahko sprejela akt brez sklica seje odbora za pritožbe.

V postopku pregleda mnenje ni bilo podano Komisija je sprejela ukrep Komisija ni sprejela ukrepa 2011 67 63 4 2012 73 70 3 2013 49 47 2 2014 45 42 3 Skupaj 234 222 12

Tabela 3: podatki temeljijo na registru komitologije (brez odbora za pritožbe) in se lahko razlikujejo od podatkov v letnem poročilu.

Zgornji podatki kažejo, da Komisija pogosto ne izkoristi možnosti, da akta ne sprejme, kadar mnenje ni podano. V praksi je prilagodljivost za Komisijo bistveno manjša v primerih, ki se nanašajo na odobritev proizvodov in snovi, na primer na področju gensko spremenjenih živil in krme, saj mora Komisija sklep (o odobritvi ali prepovedi dajanja proizvoda v promet) sprejeti v razumnem času. Stališče mora zavzeti. V takšnih primerih Komisija prav tako ne sme sprejeti osnutka akta, če odbor ne poda mnenja, temveč ga lahko sprejme šele, potem ko je osnutek akta predložila odboru za pritožbe. To delno pojasnjuje tudi, zakaj je bil odbor za pritožbe doslej večinoma sklican za omenjeno področje. Komisija je za reševanje posebnih okoliščin na področju gensko spremenjenih živil in krme, in potem, ko je bila najdena rešitev na področju dovoljenj za gojenje, aprila 2015 sprejela predlog za spremembo zakonodajnega okvira. Medtem ko je postopek odobritve ohranjen, predlog določa, da lahko države članice na svojem ozemlju omejijo ali prepovejo uporabo gensko spremenjenih živil ali krme. Uporaba te možnosti mora temeljiti na razlogih, ki niso povezani s tveganjem za zdravje ljudi in živali ter za okolje, saj se ti obravnavajo na ravni EU.

Novo pridobljena prilagodljivost za Komisijo, da odloči, ali bo sprejela osnutek izvedbenega akta, kadar mnenje ni podano, je koristna. Čeprav jo je Komisija doslej uporabila v le nekaj primerih, ji je omogočila, da ponovno preuči osnutek ukrepa, kadar je na podlagi izida glasovanja in razprave v odboru razvidno, da osnutek ni bil deležen največje možne podpore v odboru.

3.4 Merila za izbiro postopka

Uredba (EU) št. 182/2011 določa merila za izbiro postopka. Člen 2(2) določa več primerov, v katerih se na splošno predpostavlja, da se uporabi postopek pregleda. Svetovalni postopek se načeloma uporablja za vse primere, za katere se ne uporabi postopek pregleda. Merila za izbiro postopka pregleda so podobna merilom iz sklepa o postopku v odboru iz leta 1999. Na splošno se zdi, da izbira postopka ni bila sporna. Pomembna izjema je primer spravnega odbora, ki je razpravljal predvsem o izbiri postopka (v zvezi z makrofinančno pomočjo Gruziji).

Akti, sprejeti s postopkom pregleda Akti, sprejeti s svetovalnim postopkom 2011 1 311 77 2012 1 591 121 2013 1 579 143 2014 1 437 122

Tabela 4: podatki temeljijo na registru komitologije in se lahko razlikujejo od podatkov v letnem poročilu.

Jasno je, da se v večini primerov uporablja postopek pregleda, le približno 10 % mnenj pa se sprejme s svetovalnim postopkom. To je v veliki meri posledica razdelitve med upravljalnim/regulativnim in svetovalnim postopkom v skladu s predhodno ureditvijo.

3.5 Pravica Evropskega parlamenta in Sveta do nadzora pri temeljnih aktih, sprejetih po rednem zakonodajnem postopku