SL Uradni list Evropske unije C 129/44

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pobuda za podporo zaposlenim staršem in oskrbovalcem pri usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja

[COM(2017) 252 final]

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev ter razveljavitvi Direktive Sveta 2010/18/EU

[COM(2017) 253 final – 2017/0085 (COD)]

(2018/C 129/07)

Poročevalka: Erika KOLLER Soporočevalka: Vladimíra DRBALOVÁ

Zaprosilo Komisija, 17. 11. 2017 Svet Evropske unije, 10. 5. 2017 Evropski parlament, 15. 5. 2017 Pravna podlaga člen 153(1)(i) in člen 153(2)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije Sklep plenarne skupščine 8. 12. 2015 Pristojnost strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 8. 11. 2017 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 6. 12. 2017 Plenarno zasedanje št. 530 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 182/11/4

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja pobudo Evropske komisije za večjo udeležbo staršev z majhnimi otroki, zlasti žensk, na trgu dela, s tem da jim pomaga doseči boljše ravnovesje med zasebnim in poklicnim življenjem, s čimer bi lahko sprostili celoten potencial njihovih znanj in spretnosti.

1.2 Poleg tega meni, da bi bilo treba predloge iz svežnja še dodatno preučiti ob upoštevanju dejanskih razmer v posameznih državah članicah ter stroškov in organizacijskega dela za podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP). Sprejeti bi bilo treba tudi ukrepe za boj proti stereotipom, razširjanje dobrih praks in oblikovanje nacionalnih akcijskih načrtov za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja.

1.3 Sodobne politike za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja bi morale družinam dati na voljo ustrezno izbiro, obenem pa upoštevati potrebe podjetij. EESO spodbuja socialne partnerje v vsej Evropi, naj preučijo nadaljnje praktične rešitve za spodbujanje usklajevanja med enim in drugim, ki bi ustrezalo posebnostim posameznega delovnega mesta (1).

1.4 EESO se zaveda, da bo izvajanje predlogov pomenilo stroške za države članice in podjetja, vendar pa je prepričan, da bodo dolgoročne koristi odtehtale kratkoročno višje stroške. Meni, da bi bilo treba dodatno preučiti ukrepe v podporo malim in srednjim podjetjem.

1.5 EESO je mnenja, da bi morali tako ženske kot moški imeti individualno pravico do dopusta. Zaveda pa se, da se zaradi povečanja obsega te pravice v podjetjih, zlasti MSP, lahko pojavijo organizacijske težave. Vsako težavo, ki nastane zaradi izvajanja te določbe, je treba obravnavati v skladu z nacionalno zakonodajo, kolektivnimi pogodbami in/ali prakso.

1.6 EESO meni, da je sveženj o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja korak v pravo smer, vendar pa je tudi mnenja, da bi ga bilo treba v prihodnje izboljšati na podlagi ustrezne ocene učinka.

1.7 EESO poudarja, da je treba več vlagati v kakovostne, cenovno dosegljive in dostopne storitve in zmogljivosti oskrbe za vsako družino, ter poziva Komisijo, naj v okviru evropskega semestra s priporočili za posamezne države ter s sredstvi za regionalni razvoj spodbudi države članice k okrepitvi prizadevanj.

1.8 Čeprav so v predlogu direktive obravnavani tudi davčni sistemi, EESO z obžalovanjem ugotavlja, da ni dovolj daljnosežen. Način, kako so davčni sistemi zasnovani, lahko vpliva na odločitev ljudi za vstop na trg dela. Preučiti bi bilo treba možnosti za davčne olajšave, ki bi zaposlenim staršem pomagale, da lahko še naprej delajo.

2. Uvod

2.1 Enakost spolov je temeljna vrednota in načelo Evropske unije (2). V zadnjih šestdesetih letih je EU dosegla velik napredek, saj je na področju enakosti in boja proti diskriminaciji sprejela vrsto direktiv, programov politik in instrumentov za financiranje (3). Pravni okvir EU za oblike dopusta iz družinskih razlogov in prožne ureditve dela je bil vzpostavljen v 90. letih prejšnjega stoletja in se vseskozi posodablja; zadnja direktiva o starševskem dopustu je bila sprejeta leta 2010 (4). Poleg zakonodajnega okvira imajo svojo vlogo tudi priporočila v okviru evropskega semestra (5), sredstva EU in smernice politike (6).

2.2 Toda napredek, dosežen v preteklih desetletjih, se je skoraj ustavil (7), kot potrjujeta vztrajna razlika v plačah na podlagi spola, ki znaša 16,3 %, ter neenaka vloga in udeležba žensk na trgu dela, na katerem 31 % žensk dela s krajšim delovnim časom, v primerjavi s samo 8,2 % moških, medtem ko je udeležba žensk na trgu dela na splošno še naprej za več kot 12 odstotnih točk nižja od stopnje zaposlenosti moških (8). Študije obenem kažejo, da razlika v pokojninah na podlagi spola znaša skoraj 40 %. Iz vsega tega je razvidno, da si je treba še bolj proaktivno prizadevati za zagotavljanje enakosti žensk in moških na vseh področjih življenja ter se pri tem še zlasti osredotočiti na feminizacijo revščine.

2.3 Neenaka udeležba žensk na trgu dela je tesno povezana z neenako porazdelitvijo odgovornosti za oskrbo. K nastajanju razlik pri zagotavljanju oskrbe prispeva tudi pomanjkanje ustreznih, dostopnih, cenovno dosegljivih in kakovostnih storitev oskrbe od otroškega varstva do storitev oskrbe v skupnosti za starejše družinske člane in invalide (9).

2.4 Ovire in prepreke za ravnovesje med poklicnim in zasebnim življenjem niso zgolj dejavniki, ki ženskam preprečujejo polno udeležbo na trgu dela, temveč vplivajo tudi na demografski razvoj, gospodarstvo in vlogo moških kot enakovrednih oskrbovalcev. Kar zadeva gospodarski učinek, je v nedavni študiji Eurofound (10) ocenjeno, da znaša gospodarska škoda zaradi razlik v zaposlenosti na podlagi spola 370 milijard EUR letno. V nekaterih državah članicah je zaradi obveznosti v zvezi z oskrbo ekonomsko neaktivnih več kot 25 % žensk. Zaradi ekonomskih razlogov danes redko kdo še ostane doma, vendar pa se v družbi še vedno pričakuje, da bodo ženske opravljale stereotipno vlogo glavnih oskrbovalk, moški pa preživljali družino. Dokazi potrjujejo, da bodo matere, ki vse svoje aktivno življenje ali del aktivnega življenja preživijo doma, ekonomsko bolj odvisne in imele manj možnosti za kariero, v starosti pa bodo bolj verjetno izkusile revščino. Politike za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja so orodja, ki bodo ženskam in moškim omogočila, da odločitve sprejemajo z istega izhodišča. EESO poudarja, da bi bilo treba v določbah o času počitka delavcev in ravnovesju med zasebnim in poklicnim življenjem, če je primerno, upoštevati skupni dan tedenskega počitka glede na uveljavljeno tradicijo in običaje v državi ali regiji pa tudi ustrezne (sektorske) kolektivne pogodbe in uveljavljene prakse na lokalni ravni in na ravni podjetij.

2.5 Evropska komisija je svojo pobudo New start to address the challenges of work-life balance faced by working families (Nov začetek za obravnavo izzivov ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem v delovno aktivnih družinah) (11) objavila v načrtu iz avgusta 2015. Novembra 2015 je v skladu s členom 154(2) PDEU začela dvostopenjsko posvetovanje (12) z evropskimi socialnimi partnerji, da bi pridobila njihova stališča glede te pobude. Socialni partnerji niso začeli pogajanj. Za evropske delodajalce je bil sedanji pravni okvir EU ustrezen, medtem ko so se evropski sindikati zavzeli za močnejši zakonodajni okvir. Komisija je začela tudi javno posvetovanje, ki je pokazalo, da si 60 % anketirancev želi zakonodajni okvir EU o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja. Komisija je 26. aprila 2017 sprejela predlog za evropski steber socialnih pravic, ki poleg nezakonodajnih predlogov vključuje tudi predlog direktive v podporo zaposlenim staršem in oskrbovalcem pri usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja.

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO se strinja, da so potrebne proaktivne politike, s katerimi bi spodbujali skupno odgovornost moških in žensk za varstvo otrok. Študije tudi kažejo, da vključevanje moških v obveznosti oskrbe koristi tako družinam kot evropskemu gospodarstvu in konkurenčnosti. Spodbujanje udeležbe žensk na trgu dela bi poleg tega izboljšalo dostop podjetij do kvalificirane delovne sile in talenta ter pripomoglo k sprostitvi celotnega potenciala žensk v času, ko se obseg delovne sile v EU krči, prebivalstvo se stara, demografska krivulja pa še naprej predstavlja resen izziv za javne finance. Te politike bi morale biti usmerjene tudi v ustvarjanje spodbud za delodajalce, da povečajo ponudbo delovne sile, zagotavljanje podpore za varstvo otrok ter različne oblike dopusta in prožne ureditve dela.

3.2 EESO opozarja na temeljno vlogo, ki jo morajo imeti Komisija in države članice (v posvetovanju s socialnimi partnerji in širšo civilno družbo) pri odpravljanju stereotipov (med drugim z izobraževanjem in kampanjami za ozaveščanje javnosti), zmanjševanju segregacije na trgu dela in zagotavljanju, da si posamezniki pridobijo posodobljena in izpopolnjena znanja in spretnosti, ki bodo ustrezala prihodnjim potrebam na trgu dela.

3.3 EESO pozdravlja sveženj ukrepov Komisije za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, saj v njih predlaga bolj enakopravno delitev nalog, s čimer odpravlja nekatere pomembnejše strukturne ovire za zaposlovanje žensk.

4. Posebne ugotovitve

4.1 Očetovski dopust

4.1.1 EESO meni, da je korak v pravo smer, da se je Komisija odločila premajhno izrabo očetovskega dopusta reševati z uvedbo individualne pravice do vsaj desetih delovnih dni neprenosljivega očetovskega dopusta, ki je plačan vsaj na ravni nadomestila za odsotnost z dela iz zdravstvenih razlogov, skupaj z analizo stroškov in koristi na nacionalni ravni. Vendar pa opozarja, da se „nadomestila za odsotnost z dela iz zdravstvenih razlogov“ po Evropi precej razlikujejo in zajemajo vse od pavšalnih zneskov, ki so precej nižji od plač, do 100-odstotnega nadomestila plače. Poudarja, da bi moralo biti nadomestilo ustrezno in bi moralo tudi očete spodbuditi, da prevzamejo svojo odgovornost, ter staršem dati na voljo več možnosti tako pred rojstvom otroka kot po njem, pri čemer se upoštevajo nacionalne prakse v zvezi z nadomestilom med porodniškim dopustom.

4.1.2 EESO je seznanjen s tem, da v 21 državah članicah že veljajo določbe o očetovskem dopustu, ki povprečno traja dva dni in pol (13), vendar pa meni, da je to zelo kratkotrajen dopust, in obžaluje, da se večinoma ne izrabi, kar bi bilo treba podrobneje proučiti. Zato meni, da predlog Komisije izpolnjuje potrebo po zagotavljanju spodbud za očete, da izkoristijo očetovski dopust, pri čemer so upoštevane tudi uspešne prakse v nekaterih državah članicah, poudarjena pa je tudi enakovredna vloga očetov pri družinskih obveznostih (14).

4.1.3 EESO kljub temu poudarja, da je po njegovem mnenju pravica do desetdnevnega dopusta, ki je v ta namen določen v predlogu direktive, prvi korak v pravo smer za dosego cilja predloga, ki je bistveno povečati udeležbo očetov. Meni pa, da bi bil za uresničitev tega cilja bolj primeren daljši dopust, npr. do enega meseca, po dogovoru med delodajalci in delavci.

4.2 Starševski dopust

4.2.1 Delež moških, ki izkoristijo starševski dopust, se giblje od 40 % pa do zgolj 2 % v nekaterih državah članicah (15). V okviru sedanje ureditve starševskega dopusta in sedanjega načina razmišljanja razlogi za premajhno izrabo tega dopusta niso bili zadostno obravnavani.

4.2.2 EESO se zaveda, da se lahko v podjetjih, zlasti v malih in srednjih podjetjih ter mikropodjetjih pojavijo organizacijske težave, če se starost otrok, do katere je mogoče vzeti starševski dopust, poviša z 8 na 12 let.

4.2.3 EESO zlasti pozdravlja predlog Komisije o individualni pravici do starševskega dopusta in njeni neprenosljivosti. Opozarja, da je treba zagotoviti dostojno nadomestilo za odsotnost z dela vsaj na ravni nadomestila za odsotnost iz zdravstvenih razlogov, za katerega se lahko določi kakršna koli zgornja meja v skladu z nacionalno zakonodajo (16), ter pripraviti analizo stroškov in koristi na nacionalni ravni, potrebne pa so tudi določbe o nediskriminaciji, saj lahko vse to pozitivno vpliva na izrabo starševskega dopusta pri očetih.

4.2.4 EESO poleg tega meni, da je treba pri pogajanjih o predlogu ohraniti ravnovesje med potrebami delavcev in delodajalcev. Iz ocene učinka, ki jo je pripravila Komisija, je razvidno, da je učinek predloga mešan, odvisno od časovnega okvira. Stroški predlaganih ukrepov (ki so predvsem posledica znižanja obsega proizvodnje zaradi upravnega bremena, povezanega z obdelavo vlog in potrebo po začasnem nadomeščanju osebja) se bodo kratko- do srednjeročno zvišali, na daljši rok pa bodo imela podjetja zaradi izvajanja svežnja zgolj omejene stroške (17).

4.3 Oskrbovalski dopust

4.3.1 EESO ugotavlja, da tudi pomanjkanje ustreznih določb za dopust, namenjen zagotavljanju oskrbe sorodnikov, ki potrebujejo pomoč, prispeva k neenaki porazdelitvi odgovornosti za oskrbo, pri čemer breme oskrbe pogosto nosijo zgolj ženske. To vpliva na njihovo telesno in duševno zdravje ter ovira njihovo socialno vključenost in udeležbo na trgu dela, kar prispeva k temu, da nimajo dostojnih pokojnin.

4.3.2 Zakonodajo o dostopu do dopusta za oskrbovalce so sprejele skoraj vse države članice EU, vendar pa se njihove določbe glede trajanja dopusta in upravičenosti do njega, ravni prejemkov in upravičenosti do pravic socialne varnosti močno razlikujejo (18). EESO zato pozdravlja predlog o vzpostavitvi minimalnih evropskih pogojev z uvedbo individualne pravice do petih dni oskrbovalskega dopusta letno, ki je plačan vsaj na ravni nadomestila za odsotnost z dela iz zdravstvenih razlogov. Vendar pa je to zgolj prvi korak in Komisija bo morala storiti več, da bi države članice podprla in jih dopolnila pri prizadevanjih pomagati družinam, da se bodo lažje soočale z vedno večjimi obveznostmi oskrbe. Uvedbo te individualne pravice bi bilo treba povezati z razvojem mehanizmom podpore za oskrbovalce.

4.3.3 EESO pozdravlja pristop Komisije, ki je predlagala ukrepe za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja delavcev skozi vse življenje, vključno z ženskami iz t. i. vmesne generacije, ki morajo prevzeti obveznosti oskrbe sorodnikov iz dveh generacij. Ti delavci, zlasti ženske, so zaradi pomanjkanja storitev oskrbe pogosto prisiljeni, da zapustijo plačano zaposlitev le nekaj let pred upokojitvijo, obenem pa se soočajo še z ovirami pri ponovnem vstopu na trg dela po 50. letu starosti.

4.3.4 EESO tudi poudarja, da dopust za posamezne oskrbovalce ne bi smel biti nadomestilo za strokovne, dostopne, cenovno sprejemljive in kakovostne storitve oskrbe v skupnosti, ki bodo ravno tako bistveno prispevale k prihodnjemu gospodarskemu razvoju.

4.3.5 EESO poleg tega ugotavlja, da ni mogoče v celoti in natančno primerjati različnih oblik dopusta za oskrbo, saj se oskrba starejše osebe razlikuje od oskrbe otroka, lahko pa vključuje tudi razširjeno družino, med drugim tudi pri sprejemanju odločitev.

4.3.6 Pomemben vidik oskrbe invalidov je ločevanje strokovne oskrbe od oskrbe v družini, kar je poskus, da bi, kolikor je le mogoče, zmanjšali breme za družine. Oskrbovalci morajo ne glede na obliko oskrbe, ki jo zagotavljajo, imeti dostop do sistema socialne varnosti.

4.4 Prožne ureditve dela

4.4.1 Prožnost ureditve dela je bistvenega pomena, da lahko podjetja prilagodijo svojo delovno silo spreminjajočim se gospodarskim razmeram. Je tudi uporabno sredstvo za izboljšanje učinkovitosti in produktivnosti (19), delavcem pa omogoča obvladovanje ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem. Zato je treba te vidike obravnavati v okviru socialnega dialoga na lokalni in sektorski ravni ter vzpostaviti oblike dela, ki omogočajo usklajevanje zasebnega in poklicnega življenja.

4.4.2 Prožne ureditve dela lahko pripomorejo k izpolnjevanju številnih obveznosti oskrbe, vendar pa ne bi smele negativno vplivati na zaposlitvene možnosti oskrbovalcev, ki so zaposleni. V predlogu direktive je določeno, da lahko zaposleni starš ali oskrbovalec sorodnikov, ki potrebujejo oskrbo ali pomoč, zaprosi za prožno ureditev dela.

4.4.3 V predlogu je uvedena možnost, da delavci izrabijo (i) skrajšanje delovnega časa, (ii) gibljivi delovni čas in (iii) možnosti dela na daljavo. EESO poudarja, da morajo takšne prožne ureditve dela ustrezati potrebam večine delavcev in vključevati pristop na podlagi življenjskega cikla. Ta vprašanja bi bilo treba reševati s socialnim dialogom in kolektivnimi pogajanji na ravni, ki je najbližja zadevnemu vprašanju. Zagotoviti je treba tudi pravico do vrnitve k prvotni razporeditvi delovnega časa. Hkrati je treba spoštovati pravico delodajalcev, da zahtevo za prožno ureditev dela preučijo ob upoštevanju svojih potreb in potreb delavcev. Vsako težavo, ki nastane zaradi izvajanja te določbe, je treba obravnavati v skladu z nacionalno zakonodajo, kolektivnimi pogodbami in/ali prakso.

4.4.4 Digitalizacija delovnega mesta in delovnih razmerij lahko pripelje celo do preoblikovanja tradicionalnih razporeditev delovnega časa. Zato je potreben nadaljnji razmislek o dojemanju dopusta za oskrbo, ki tradicionalno velja za ključno odločitev pri usklajevanju poklicnega in družinskega življenja. Vse prepogosto so ženske tiste, ki izkoristijo prožne ureditve dela, da lahko izpolnjujejo obveznosti, povezane z oskrbo, hkrati pa še vedno delajo. To ovira njihov napredek na delovnem mestu tako z vidika plačila kot njihovega poklicnega razvoja. EESO poleg tega želi poudariti, da prožne ureditve dela ne bi smele veljati za „vprašanje žensk“ in se osredotočiti zgolj na matere ali ženske, ki morajo skrbeti za svoje sorodnike, potrebne pomoči. Podjetja morajo spodbujati prožne ureditve dela za moške in ženske ter prispevati h kulturnim spremembam, ki so v skladu s prizadevanji moških in žensk ter spodbujajo večjo poklicno enakopravnost. Prožne ureditve dela morajo biti tudi v celoti reverzibilne, delavcem prijazne in na voljo v vseh vrstah pogodb o delu. V zvezi s tem je treba še zlasti dejansko zagotoviti pravico do vrnitve k prvotni razporeditvi delovnega časa.

4.4.5 Digitalizacija sicer lahko podpre prožne ureditve dela, ker delavcem omogoča delo na daljavo, vendar pa lahko povzroči tudi določene izzive in tveganja.

4.5 Nezakonodajne pobude

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev ter razveljavitvi Direktive Sveta 2010/18/EU dopolnjuje več nezakonodajnih pobud, skupaj pa so del celotnega svežnja o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja. EESO pozdravlja dodatne nezakonodajne predloge, ki dopolnjujejo navedeni sveženj in so opisani v nadaljevanju.

4.5.1 Varstvo otrok in dolgotrajna oskrba

4.5.1.1 Pomanjkanje storitev varstva otrok in visoki stroški varstva so med najpomembnejšimi dejavniki, ki prejemnika drugega dohodka v gospodinjstvu z dvema dohodkoma odvrnejo od tega, da bi se vrnil na delo. V EU je bilo leta 2014 v formalnem otroškem varstvu samo 28 % otrok, starih do 3 leta, in 83 % otrok, starih od 3 let do šoloobvezne starosti. Te številke so nižje od barcelonskih ciljev iz leta 2001, ki naj bi jih dosegli do leta 2010. Zato EESO obžaluje, da barcelonski cilji o varstvu otrok, s katerimi naj bi na ravni držav članic zagotovili ustrezno, dostopno, cenovno dosegljivo in kakovostno varstvo otrok, niso bili izpolnjeni.

4.5.1.2 Visoki stroški za starše in delovni čas ustanov za varstvo otrok, ki niso združljivi s polnim delovnim časom, so še vedno izziv. Poročilo Komisije dokazuje, da se mora tudi v prihodnje vlagati v kakovostne storitve. Evropski parlament ugotavlja tudi, da pomanjkanje infrastrukture in kakovost razpoložljivih storitev 27 % Evropejcem preprečuje dostop do teh storitev (20).

4.5.1.3 EESO ugotavlja, da Komisija predlaga spremembo ciljev izobraževanja in usposabljanja, ni pa omenjeno doseganje barcelonskih ciljev. Cilj izobraževanja in usposabljanja na področju predšolske vzgoje in varstva je vsekakor omejen, saj je osredotočen zgolj na otroke od 4. leta starosti do šoloobvezne starosti. EESO zato poziva k takojšnjemu ukrepanju in razširitvi navedenega cilja, da bo usklajen z barcelonskimi cilji (in bo med drugim vključeval tudi cilje za otroke, mlajše od 4 let). Novi cilji na podlagi te revizije bi morali biti zastavljeni višje od sedanjih barcelonskih ciljev. EESO poleg tega poziva k oblikovanju referenčnih meril na ravni EU za varstvo po pouku in storitve dolgotrajne oskrbe.

4.5.1.4 EESO pozdravlja namero Komisije, da bo bolje usmerjala in nadzorovala zagotavljanje storitev oskrbe v državah članicah v okviru evropskega semestra ter spodbujala izmenjavo dobrih praks. Zavzema se tudi za izboljšanje zbiranja podatkov na ravni EU in podpira načrt za revizijo ciljev izobraževanja in usposabljanja na področju predšolske vzgoje za leto 2020. EESO se poleg tega še posebej zavzema za uporabo različnih evropskih instrumentov financiranja, ki so prilagojeni specifičnim razmeram držav članic. V zvezi s tem je EESO že večkrat pozval k veliko bolj ambicioznemu spodbujanju socialnih naložb, zlasti ob upoštevanju „večkratne vrednosti“ naložb v zmogljivosti za varstvo otrok (21).

4.5.1.5 EESO meni, da so krepitev zmogljivosti in informativni seminarji, pri katerih sodelujejo vsi deležniki, izjemno pomembni spremljevalni ukrepi, vendar ugotavlja, da bi morali biti veliko bolj obsežni, kot je trenutno predlagano. Še posebej so nujni informativni seminarji o zaščiti pred odpustitvijo po vrnitvi z materinskega dopusta.

4.5.2 Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja ter fiskalna politika

4.5.2.1 Čeprav so v predlogu direktive obravnavani tudi davčni sistemi, EESO z obžalovanjem ugotavlja, da ni dovolj daljnosežen. Davčni sistemi lahko neposredno vplivajo na udeležbo na trgu dela, zlasti udeležbo prejemnikov drugega dohodka v gospodinjstvu, od katerih je večina žensk. Način, kako so davčni sistemi zasnovani, lahko vpliva na odločitev ljudi za vstop na trg dela. Preučiti bi bilo treba možnosti za davčne olajšave, ki bi zaposlenim staršem pomagale, da lahko še naprej delajo.

4.5.2.2 EESO meni, da bo predlog Evropske komisije za odpravo fiskalnih odvračilnih dejavnikov dopolnil in podprl druge ukrepe iz svežnja. Zlasti podpira opredelitev ovir, ki nastajajo v posameznih državah zaradi sistemov davčnih olajšav, ki so pristranski glede na spol, ter predlaga, da se to vprašanje rešuje s priporočili v okviru evropskega semestra.

4.5.3 Vloga akterjev civilne družbe

4.5.3.1 Socialno gospodarstvo in nevladni sektor lahko omogočita izpolnjevanje potrebe po kakovostnih, dostopnih in cenovno dosegljivih javnih storitvah, vključno z varstvom otrok ter oskrbo starejših sorodnikov in drugih odvisnih oseb, obenem pa koristno prispevata k zagotavljanju storitev v podporo ravnovesju med poklicnim in zasebnim življenjem. V številnih primerih brez njunega delovanja teh storitev ne bi bilo mogoče zagotavljati.

4.5.3.2 Socialni partnerji imajo posebno vlogo pri izvajanju politik za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja, zlasti prek pogajanj in kolektivnih pogodb. EESO izraža zadovoljstvo, da se evropski socialni partnerji v svojih delovnih programih v zadnjih letih zavzemajo za enakost spolov in si prizadevajo za konkretne rezultate.

V Bruslju, 6. decembra 2017 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Georges DASSIS

(1) Glej Eurofound, Work-life balance and flexible working arrangements in the EU (Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja ter prožne ureditve dela v EU), seja Sveta EPSCO, Talin, 19. in 20. julij 2017.

(2) Člena 19 in 153 PDEU; Listina temeljnih pravic (člena 23 in 33).

(3) Direktive 2006/54/EU, 2014/124/EU, 79/7/EU, 2004/113/EEC, 92/85/EEC in 2010/18/EU.

(4) Glej Direktivo 2010/18/EU (UL L 68, 18.3.2010), Direktivo 2006/54/EC (UL L 204, 26.7.2006), Direktivo 92/85/EEC (UL L 348, 28.11.1992) in Direktivo 97/81/EC (UL L 14, 20.1.1998). Direktiva o materinskem dopustu (Direktiva 92/85/EGS) je bila sprejeta leta 1992 in od takrat še ni bila spremenjena. Direktiva o starševskem dopustu, ki je bila sprejeta leta 1996, je bila leta 2010 revidirana in izboljšana.

(5) Za več informacij glej https://ec.europa.eu/info/strategy/european-semester_en.

(6) Svet je že leta 1992 izdal priporočilo o varstvu otrok (92/241/EGS, UL L 123, 8.5.1992).

(7) Eurostat, Razlika v plačah na podlagi spola:

http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&init=1&language=en&pcode=tsdsc340&plugin=1.

(8) Eurostat, Anketa o delovni sili, 2016.

(9) Glej naslednja mnenja EESO: UL C 21, 21.1.2011, str. 39, UL C 218, 23.7.2011, str. 7, UL C 12, 15.1.2015, str. 16, UL C 332, 8.10.2015, str. 1, UL C 487, 28.12.2016, str. 7.

(10) Eurofound (2016), The gender employment gap: Challenges and solutions (Razlike v zaposlenosti na podlagi spola: izzivi in rešitve), Urad za publikacije Evropske unije, Luxembourg.

(11) http://ec.europa.eu/smart-regulation/roadmaps/docs/2015_just_012_new_initiative_replacing_maternity_leave_directive_en.pdf.

(12) Dopis Michela Servoza evropskim socialnim partnerjem, št. (2015)5003207, 11. november 2015.

(13) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/ATAG/2016/593543/EPRS_ATA(2016)593543_EN.pdf.

(14) RAND Europe, Janna van Belle, poročilo Paternity and parental leave policies across the European Union (Politike na področju očetovskega in starševskega dopusta v Evropski uniji).

(15) http://www.oecd.org/social/parental-leave-where-are-the-fathers.pdf.

(16) Člen 11(3) Direktive 92/85/EGS.

(17) Delovni dokument služb Komisije o oceni učinka, priloženi sporočilu z naslovom Pobuda za podporo zaposlenim staršem in oskrbovalcem pri usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja.

(18) Glej Bouget, D., Spasova, S. in Vanhercke, B. (2016), Work-life balance measures for persons of working age with dependent relatives in Europe. A study of national policies (Ukrepi za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja delovno sposobnih ljudi z oskrbovanimi sorodniki v Evropi. Študija nacionalnih politik), Evropska mreža za socialno politiko (ESPN), Bruselj: Evropska komisija, https://webgate.ec.europa.eu/emplcms/social/BlobServlet?docId=16325&langId=en.

(19) Chung, H., (2017) Work Autonomy, Flexibility and Work Life Balance (Delovna samostojnost, prilagodljivost ter usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja) – končno poročilo je na voljo na: http://wafproject.org/research-outputs/final-report/.

(20) Glej resolucijo Evropskega parlamenta z dne 13. septembra 2016 – Ustvarjanje ugodnih razmer na trgu dela za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja (2016/2017(INI)).

(21) Med drugim glej mnenja EESO UL C 271, 19.9.2013, str. 91, UL C 226, 16.7.2014, str. 21 in UL C 125, 21.4.2017, str. 10.