[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 7.3.2007

COM(2007) 86 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU IN EVROPSKEMU RAČUNSKEMU SODIŠČU

Poročilo o napredku glede Akcijskega načrta Komisije za integriran okvir notranje kontrole

{SEC(2007) 311}

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU IN EVROPSKEMU RAČUNSKEMU SODIŠČU

Poročilo o napredku glede Akcijskega načrta Komisije za integriran okvir notranje kontrole

Del 1: GLAVNA SPOROčILA

Ambiciozni „Akcijski načrt za integriran okvir notranje kontrole“[1], ki ga je pripravila Komisija in je bil sprejet januarja 2006, temelji na priporočilih Evropskega računskega sodišča (Mnenje ERS št. 2/2004[2]) in poudarja odločenost Komisije pri izboljšanju finančnega upravljanja in doseganju uspešnega in učinkovitega okvira kontrole. Načrt ni namenjen obravnavanju vseh vprašanj notranje kontrole na Komisiji, marveč si prizadeva za odpravo ugotovljenih pomanjkljivosti v okviru. Leta 2006 se je v zvezi z notranjo kontrolo zgodilo še marsikaj pomembnega. Predvsem je Komisija s sprejetjem zbirnega poročila o dosežkih Komisije pri upravljanju sprejela polno politično odgovornost za upravljavske dejavnosti generalnih direktorjev in vodij služb na podlagi zagotovil in pridržkov, ki so jih ti izrazili v letnih poročilih.

Leto po sprejetju načrta je treba oceniti napredek in prilagoditi ukrepe na nekaterih področjih. Del 1 tega poročila povzema napredek. Dodatne podrobnosti o 16 prvotnih ukrepih iz načrta so v delu 2, povzetek s kazalci uresničevanja pa je v prilogi.

Komisija je pri akcijskem načrtu dosegla dejanski napredek.

V preteklem letu so bili izvedeni naslednji ukrepi:

- Boljša ocena sistemov upravljanja in kontrole pri strukturnih skladih . Določeni so bili ocenjevanje elementov kontrole za vsako državo članico ter kazalci zakonitosti in nepravilnosti, ki bodo prispevali h globalni analizi pridobljenih kontrol in zagotovil.

- Boljša opredelitev in dodelitev odgovornosti za kontrolo pri deljenem upravljanju . Zakonodaja glede kmetijstva in strukturnih ukrepov za leta 2007–13 zajema več določb, namenjenih zagotavljanju zanesljivejše strukture kontrole z boljšo opredelitvijo odgovornosti držav članic pri dajanju zagotovil. Te vključujejo obširnejše poročanje o rezultatih revizij držav članic in boljše usklajevanje dejavnosti revizije med GD z uporabo skupnih sistemov in postopkov. Doslej sta bili podpisani dve „pogodbi o zaupanju“ glede kakovosti nacionalnih sistemov kontrol, strategij revizije in poročanja. Medinstitucionalni sporazum o finančni perspektivi in spremenjena finančna uredba zahtevata, da v zvezi z izjavami uprave države članice zagotovijo povzetke razpoložljivih revizij in izjav. Za kmetijstvo je bila ta nova zahteva že uveljavljena v sektorskih pravilih.

- Okrepljeno preverjanje plačilnih agencij in agencij za potrjevanje pri deljenem upravljanju. V kmetijskem sektorju so bile plačilne agencije novih držav članic akreditirane po pristopu. Poleg tega v skladu z novimi pravili, ki veljajo od proračunskega leta 2007, za vse plačilne agencije v državah EU-27 velja mehanizem pregleda, ki od organov, pristojnih za akreditacijo, zahteva, da izvajajo nad plačilnimi agencijami stalen nadzor ter vsaka tri leta Komisijo obvestijo o rezultatih tega nadzora, vključno s tem, ali plačilne agencije še vedno izpolnjujejo merila za akreditacijo. V novem obdobju bo za strukturne sklade morala vsaka država članica akreditirati sistem upravljanja in kontrole, vključno z organom upravljanja in organom potrjevanja. Ta postopek bo vsako leto ponovljen z letnim mnenjem revizijskega organa, ki bo upošteval strategijo revizije, ki jo odobri Komisija. Na obeh področjih lahko Komisija, odvisno od ocene tveganja, revidira izpolnjevanje meril za akreditacijo in po potrebi financiranje prekine ali določi finančne popravke.

- Boljša predstavitev zagotovil v letnih poročilih GD o dejavnostih . Jedrnat obrazec, ki omogoča dosledno predstavitev strategij kontrole in virov zagotovil, je bil pripravljen za uporabo v letnih poročilih služb o dejavnostih za leto 2006. Strategije kontrole, rezultate, kazalnike zakonitosti in pravilnosti ter splošna zagotovila na ravni GD je treba postopoma standardizirati, da se s tem olajša doseganje globalnih zagotovil, tudi s pridržkom, kadar je to upravičeno.

- Vzorčenje na podlagi mednarodnih standardov. Nov pristop vzorčenja[3] za šesti okvirni program za raziskave skuša dajati prednost odkrivanju in odpravljanju sistematičnih napak pri pomembnejših upravičencih, pri tem pa zajema primeren reprezentativni vzorec populacije, pri kateri je bila opravljena revizija.

- Potrjevanje metodologij za izračun stroškov. Zaradi odprave pomembnega vira napak iz preteklih programov je za sedmi okvirni program Komisija določila postopke za preverjanje metodologij, ki jih upravičenci uporabljajo za izračun stroškov na začetku projekta. Namen tega ukrepa je zmanjšanje števila napak pri uporabi povprečnih stroškov.

- Obvezni postopki za potrjevanje revizij. Zaradi zagotavljanja homogene kakovosti potrjevanja revizij je Komisija razvila „dogovorjene postopke“ za revizorje porabe v zvezi s sedmim okvirnim programom za raziskave.

- Usklajevanje standardov za revizijo ter razširjanje smernic in dobre prakse pri strukturnih skladih . Komisija je zagotovila harmonizacijo metodologij vzorčenja, ki jih morajo uporabljati države članice v novem obdobju, ter izdala smernice in navodila o dobri praksi glede kontrol, ki jih opravljajo organi držav članic, izterjav, zahtev pri zaključevanju in informacij upravičencem.

- Boljše sodelovanje z nacionalnimi vrhovnimi revizijskimi institucijami . Komisija je vrhovnim revizijskim institucijam predložila poročila o plačilih, izvedenih v njihovi državi leta 2005, in razvila dvostranske odnose s številnimi vrhovnimi revizijskimi institucijami. Ti bodo poglobljeni leta 2007, da bi se raziskalo, kako lahko Komisija vrhovnim revizijskim institucijam še bolj olajša delo v zvezi s sredstvi Skupnosti, porabljenimi v državah članicah[4], ter pridobi na podlagi tega dela zagotovila in pri tem spoštuje neodvisnost vrhovnih revizijskih institucij.

Preostali izzivi

Na podlagi izkušenj iz prvega leta izvajanja akcijskega načrta so bili ugotovljeni nadaljnji izzivi, na katere se je treba odzvati. Zakonodajalec tudi ni podprl nekaterih predlaganih ukrepov. Zato se predlagajo nekateri prilagojeni ali spremenjeni ukrepi:

- Okrepitev povezave med razumnimi zagotovili in plačili. Zakonodaja določa, da se, kadar je to upravičeno, plačila prekinejo ter izvedejo finančni popravki in izterjave. V skladu s pristopom iz zbirnega poročila za leto 2005 bo Komisija uporabljala zakonske določbe ter bo v letnih poročilih o dejavnostih jasno določila in proračunskemu organu sporočila pridržke v zvezi z globalnimi zagotovili, kadar je pomembno, tudi po sektorjih ali državah članicah, ter informacije o izvedenih popravkih in izterjavah.

- Pojasnitev pomembnosti izterjav. V letu 2006 je Računsko sodišče pojasnilo, da so po njegovem mnenju izterjave pomembne za DAS. Sodišče je tudi menilo, da je znesek izterjav, ki so jih izvedle Komisija in države članice, prenizek v primerjavi z domnevno splošno stopnjo napak. Kot pomoč pri krepitvi uspešnosti Komisije pri izterjavah bodo, za neposredno centralizirano upravljanje in strukturne sklade, z dodatnim podukrepom ugotovljeni zneski, izterjani leta 2005 in 2006, ter njihovo ujemanje z napakami, ki so bile ugotovljene med kontrolami.

- Zagotovitev sorazmernosti med stroški kontrol in tveganjem napake . Pojma „dopustnega tveganja“ (ki je povezan s stroškovno učinkovitostjo kontrole) zakonodajalec ni vključil v spremenjeno finančno uredbo. Vendar Komisija še vedno želi zagotoviti, da so sredstva, namenjena kontrolam, uporabljena stroškovno učinkovito in da je strošek kontrole upravičen glede na ugotovljeno stopnjo napake, odvračilne učinke in druge koristi v smislu kakovosti. Trenutno se na podlagi skupne metodologije ugotavlja cena kontrol v sektorju kmetijstva in pri strukturnih skladih. Ocenjujejo se cene kontrol tudi na raziskovalnem področju, pilotna študija, dodana ukrepu 10, pa se bo osredotočila na oblikovanje strategij kontrole, vključno s proučevanjem prednosti in slabosti „razumnega“ in „absolutnega“ zagotovila ter zadevnega vpliva tveganja.

- Poenostavitev in pojasnitev pravil. Ob upoštevanju kompleksnosti poenostavljanja podrobne zakonodaje v smislu zahtev za upravičenost in stopnje napredka pri pogajanjih je bila za programsko obdobje 2007–2013 možna samo omejena poenostavitev. Vendar je bil pred tem v nekaterih sektorjih dosežen dogovor glede pomembnih poenostavitev, ki zmanjšujejo tveganja napake zlasti pri deljenem upravljanju. Zdaj je izziv poenostavitev in pojasnitev delovanja novih pravil v praksi.

- Izmenjava podatkov o revizijah. Opirajoč se na izmenjavo podatkov, ki že obstaja na področju raziskav in strukturnih skladov, bo Komisija še naprej raziskovala, kako povečati učinkovitost izmenjave podatkov o revizijah, vključno s podatki o načrtovanih revizijah in o rezultatih revizij sistemov pri upravičencih, ki prejemajo sredstva iz različnih programov.

Del 2: PODROBNI PREGLED NAPREDKA IN NADALJNJI DOGODKI

POENOSTAVITEV IN SKUPNA NAČELA KONTROLE (UKREPI 1–4)

Ukrep 1: Pregled predlagane zakonodaje za obdobje 2007–2013 z namenom poenostavitve

Ob sprejetju akcijskega načrta je poleg določb, za katere je že bil dosežen dogovor, ostal na voljo omejen spekter možnosti za nadaljnjo poenostavitev zakonodaje za programsko obdobje 2007–13. Poenostavitev sicer ni bila tako obsežna, kakor se je upalo, vendar so se v posebnih sektorjih uvedli nekateri elementi, namenjeni zmanjšanju števila upravičencev, ki nehote predložijo napačne zahtevke. Službe Komisije imajo zdaj več prostora za uporabo pavšalnih plačil, kar zmanjšuje tveganje nepravilnosti. Poenostavljeni so bili tudi obrazci za poročanje o stroških in opredelitev upravičenih stroškov, da bi se s tem zmanjšalo tveganje napake. Pri strukturnih skladih naj bi se z akreditacijo nacionalnih sistemov, Komisijino odobritvijo revizijskih strategij držav članic in preprostejšimi postopki za prekinitev plačil povečala zagotovila. Komisija je decembra 2006 sprejela novo uredbo, ki je utrdila in okrepila kontrole in sankcije na področju razvoja podeželja. Pri posrednem centraliziranem upravljanju na področju izobraževanja in kulture so bili okrepljeni korektivni ukrepi in države članice bodo morale predložiti predhodno izjavo o kontrolnih sistemih nacionalnih agencij.

Ukrep 2: Vključitev skupnih načel notranje kontrole v predlog spremenjene finančne uredbe

Čeprav je zakonodajalec zavrnil posebno dodatno določbo v finančni uredbi (FU), člen 28a določa, da se „proračun izvršuje v skladu z uspešno in učinkovito notranjo kontrolo“, pri čemer se izvaja „ustrezno obvladovanje tveganj v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi“. Glavni cilj podkrepitve temeljnih konceptov okvira notranje kontrole je bil kot tak v uredbi dosežen.

Ukrep 3: Vzpostavitev in boljša uskladitev predstavitve strategij kontrole in dokazov za razumna zagotovila

Z uporabo pilotnih predlog obrazcev za raziskave in strukturne sklade naj bi letna poročila služb o dejavnostih, ki se nanašajo na leto 2006, opredeljevala strategije kontrole v postopoma vse bolj usklajeni obliki. To vključuje jasno predstavitev virov zagotovil in rezultate kontrol, vključno s kazalci zakonitosti in pravilnosti. Zagotovitev popolne doslednosti pri pristopu zahteva čas, vendar se pričakuje, da bo ta ukrep povečal ozaveščenost glede struktur kontrole in virov zagotovil ter bo pomagal pri ugotovitvi slabosti in določanju izboljšav.

Da bi se okrepila povezava med razumnimi zagotovili in plačili, bo od zbirnega poročila za leto 2006 dalje Komisija jasno določila in proračunskemu organu sporočila pridržke v zvezi z globalnimi zagotovili, kadar je pomembno, tudi po sektorjih ali državah članicah, ter informacije o ustreznih finančnih popravkih ali prekinitvah plačil.

Ukrep 4: Začetek medinstitucionalnega dialoga o dopustnih tveganjih pri transakcijah, povezanih z računovodskimi izkazi

Akcijski načrt je spodbudil pomembno razpravo o dopustnem tveganju. S tem, da je sledila priporočilu Evropskega računskega sodišča o izrecnem predvidevanju politične sprejemljivosti tveganja, je Komisija z zakonskim besedilom poskušala opredeliti, kar je bilo prej implicitno izraženo v strategijah kontrole. Zakonodajalec je sicer zavrnil njegovo vključitev v finančno uredbo, vendar je izrazil podporo Komisiji pri nadaljnjem raziskovanju koncepta. Komisija meni, da je izjemno pomembno nadaljevati medinstitucionalni dialog o sprejemljivem tveganju in bo ukrep nadaljevala na podlagi potrebnih osnovnih podatkov, pridobljenih iz izvajanja ukrepov 10 in 11.

IZJAVE UPRAVE IN REVIZIJSKA ZAGOTOVILA (UKREPI 5–8)

Ukrep 5: Spodbujanje izjav uprave na operativni ravni in zbirnih poročil na nacionalni ravni

Člen 53b spremenjene finančne uredbe določa, da „bodo države članice vsako leto na ustrezni nacionalni ravni pripravile povzetek razpoložljivih revizij in izjav“. Ta revizijska poročila in izjave glede revizij bodo prvič prejeti v letu 2008. To se bo zgodilo zunaj časovnega okvira tega akcijskega načrta, Komisija pa bo za vrednotenje kakovosti letnih revizijskih poročil in izjav uporabila rezultate lastnih revizij in kontrol, da bi se s tem zagotovilo učinkovito delovanje sistemov upravljanja in kontrole. Če bodo rezultati pozitivni, bo to zagotovilo steber za splošno zagotovilo. Negativni rezultati lahko povzročijo pridržke in prekinitev plačil ali po potrebi izterjavo. Komisija bo spremljala napredek na tem področju in ocenila, kako najbolje sodelovati z državami članicami, da bi se zagotovile stalne povratne informacije glede rezultatov in bile vključene v letni cikel načrtovanja in poročanja.

Ukrep 6: Proučitev koristnosti izjav uprave na področjih zunaj deljenega in posrednega centraliziranega upravljanja

Za ukrep 6a, ki je vključeval proučitev vprašanja, ali izjave zagotavljajo dodano vrednost v neposrednem centraliziranem upravljanju, je bilo ugotovljeno, da verjetno ne more biti uspešen. Zaradi pomanjkanja posredniških organov med Komisijo in končnim upravičencem s funkcijo preverjanja bi ob drugih zahtevah, povezanih s finančnim upravljanjem, pridobitev izjave od upravičenca ne bila stroškovno učinkovita. Ta ukrep je bil umaknjen iz načrta, toda glavni cilj je obravnavan v ukrepu 7 s potrjevanjem metodologije.

Ukrep 7: Spodbujanje najboljših praks za izboljšanje razmerja med stroški in koristmi pri revizijah na ravni projektov

Da bi se povečala zagotovila glede izvedbe projekta, so bila za šesti okvirni program za raziskave določena revizijska potrdila. Vendar so izkušnje pokazale, da revizorji, pristojni za potrjevanje, zlasti zaradi nepoznavanja zahtev za upravičenost večkrat ne odkrijejo napak, ki jih lahko na kraju samem ugotovi Komisija.

Da bi se zagotovilo, da vsi revizorji v službi Komisije dosledno izvajajo revizije v sedmem okvirnem programu, so bili določeni „dogovorjeni postopki“ z obveznim nizom postopkov za vse take revizije. Ta pristop bo revizorju omogočil, da ugotovi izjeme in opozori nanje, kar bo Komisiji omogočilo, da pripravi svoje sklepne ugotovitve na podlagi boljšega razumevanja vprašanj, ki se lahko pojavijo.

Pri posrednem centraliziranem upravljanju, morajo zaradi pravnih podlag za program Vseživljenjsko učenje in program Mladi v akciji za leta 2007–2013 države članice dajati predhodna in letna zagotovila. Pripravljeni so bili obrazci za predhodne izjave in objavljene so bile smernice za nacionalne organe. Delo v skladu z akcijskim načrtom za sedmi okvirni program za raziskave poskuša obravnavati enega od ključnih virov napak v prejšnjih programih, namreč uporabo določanja povprečnih cen s strani upravičencev. Da bi zmanjšala te napake, je Komisija določila postopke za vnaprejšnjo analizo sistemov stroškovnega računovodstva in z njimi povezanih metodologij za izračun stroškov, tako da se s tem ugotovijo sistematične napake. S tem se delno tudi izpolnjuje cilj ukrepa 6a, namreč tako, da se upravičenci seznanijo s pomembnostjo določitve metodologije, ki je v skladu s pogodbo, poleg tega pa lahko s preprečitvijo napak koristi tudi „utiranju poti prihodnosti“.

Ukrep 8: Olajšanje pridobivanja dodatnih zagotovil vrhovnih revizijskih institucij

Komisija je izboljšala svoje sodelovanje z vrhovnimi revizijskimi institucijami. Komisija je s povečanjem preglednosti v korist vrhovnim revizijskim institucijam prevzela vlogo pobudnika in je vrhovni revizijski instituciji vsake države članice predložila poročilo o plačilih iz proračuna Skupnosti za zadevno državo v letu 2005. Na podlagi povratnih informacij je bilo oblikovano standardno poročilo s podrobnejšimi informacijami. Poročila o plačilih v letu 2006 bodo v kratkem poslana vrhovnim revizijskim institucijam.

Komisija meni, da pomeni vzpostavitev trajnega sodelovanja z vrhovnimi revizijskimi institucijami uspešno izvedbo ukrepa ter pomemben preboj pri izboljšanju splošnega kontrolnega okolja pri deljenem upravljanju. Vloga vrhovnih revizijskih institucij v različnih nacionalnih pobudah glede izjav na ravni držav je koristna zaradi povečanega osredotočanja na upravljanje skladov Skupnosti v teh državah članicah.

Nov podukrep: Da bi izkoristila zagon, ki ga je dal ta ukrep, bo Komisija poglobila stike z vrhovnimi revizijskimi institucijami ter s tem določila, kako je mogoče uporabiti njihovo delo pri dajanju zagotovil za izvedbo njenih programov v državah članicah. Začela bo tudi študijo primerov glede ključnih vprašanj, ki jih vrhovne revizijske institucije rešujejo pri pregledovanju odhodkov Skupnosti.

PRISTOP ENOTNE REVIZIJE: IZMENJAVA REZULTATOV TER DAJANJE PREDNOSTI RAZMERJU MED STROŠKI IN KORISTMI (UKREPI 9–11)

Ukrep 9: Izdelava uspešnih orodij za izmenjavo rezultatov revizij in kontrol ter spodbujanje pristopa enotne revizije

Z novim računovodskim sistemom ABAC, uvedenim leta 2005, lahko zdaj Komisija preprosteje usklajuje informacije o upravljanju, ki so bile zbrane in shranjene v lokalne sisteme služb. Leta 2006 je bil izveden modul ABAC, ki se nanaša na pravne osebe in omogoča vnos in iskanje informacij o revizijah ter ustrezno sledenje. Leta 2007 bo ta modul podprt z avtomatiziranim vmesnikom za lokalne sisteme služb, ki bo omogočil pregled nad revizijsko dejavnostjo Komisije v zvezi z neposrednimi upravičenci, ne da bi bilo potrebno nadaljnje ročno vnašanje podatkov. Podrobna podatkovna baza revizijskih dejavnosti zagotavlja potencial za boljše načrtovanje in obvladovanje tveganja za celotno Komisijo.

Izmenjava podatkov o revizijah je predvidena tudi v drugih načinih upravljanja. Na področju izobraževanja in kulture sklep ES o odgovornosti Komisije, držav članic in nacionalnih agencij v skladu s pristopom enotne revizije natančno določa vrsto in stopnje kontrol. Poseben priročnik za nacionalne agencije navaja zlasti vrsto in najnižje število kontrol, ki jih je treba izvesti. Pri deljenem upravljanju se poročanje držav članic o rezultatih revizij in njihova uporaba s strani Komisije stalno izboljšujeta s standardiziranimi obrazci in postopki ocenjevanja, zgodnejšimi koordinacijskimi sestanki in orodji za spremljanje podatkovnih baz.

Nov podukrep: Da bi nadzorovala začetne stopnje izmenjave podatkov v ABAC, bo Komisija pregledala uporabo izmenjave podatkov in poročanja o upravljanju za šesti okvirni program in s tem skušala ugotoviti ključne dejavnike za uspeh pri boljšem vključevanju izmenjave podatkov v celotnem procesu kontrol.

Ukrep 10: Začetna ocena in analiza stroškov kontrol

Za deljeno upravljanje je bila določena metodologija za oceno stroškov kontrol, za kmetijstvo in strukturne sklade pa je bila uvedena raziskava. Na področju kmetijstva so vključene vse države članice, pri strukturnih skladih pa je, preden se razširi na ostale države članice, izvedba na začetku omejena na Wales, Madžarsko in Portugalsko. Za neposredno upravljanje Komisija določa stroške kontrol za dva pilotna GD (EAC in INFSO).

Nov podukrep: Da bi nadalje raziskala razmerje med stroški in koristmi pri kontrolah, bo Komisija proučila učinke oblikovanja programov in zahtev za upravičenost na stroške kontrol ter s tem razvila podrobno empirično analizo dopustnega tveganja.

Ukrep 11: Začetek pilotnih projektov za ovrednotenje koristi kontrol

Koristi kontrol so lahko finančne (izterjave pomotoma izvedenih plačil) in kakovostne (na primer odvračilni učinek možnosti, da je upravičenec predmet kontrole in sankcij, tega spodbuja k boljšemu preverjanju zahtevkov za plačila). Vendar je zaradi pomanjkanja kontrolne populacije, na podlagi katere bi se primerjal monetarni učinek povečane kontrole, in težav pri primerjavah med sektorji ob razlikah v politikah in kontrolnih strukturah ocenitev odvračilnega učinka kontrol težavna.

Zato se ta ukrep osredotoča na količinsko opredeljive koristi v GD INFSO in EAC ter je namenjen ocenitvi izterjav v letu 2005 za napake, odkrite v zvezi s programi teh GD. Kljub temu je ob upoštevanju večletne narave nekaterih programov ter tega, da je napake iz leta N mogoče odkriti in ustrezne zneske izterjati samo v naslednjih letih, še vedno možno, da se s tem pristopom podcenjujejo neposredne koristi kontrol. Da bi se zagotovila upravičenost stroškov kontrol v smislu ugotovljene stopnje napake, bo pilotna študija nadalje raziskala to vprašanje. Z vključevanjem tako neposrednega centraliziranega kot deljenega upravljanja bodo, ob upoštevanju večletne narave programov, s tem zagotovljene informacije o izterjavah in finančnih popravkih v letu 2005 ter o načinu uporabe tveganj pri določitvi strategij kontrole. Upoštevale se bodo tudi koristi, povezane s kakovostjo.

Nov podukrep: Da bi na podlagi ugotovitve zneskov, izterjanih leta 2005 in 2006, ter njihove skladnosti z napakami, ki so bile ugotovljene med kontrolami, določila, ali sistemi izterjave in izravnave delujejo učinkovito, bo pri neposrednem upravljanju Komisija opredelila tipologijo napak in njihovo povezavo z izterjavami, finančnimi popravki in prilagoditvami plačil, za strukturne sklade pa bo proučila zanesljivost nacionalnih sistemov spremljanja in poročanja.

POMANJKLJIVOSTI POSAMEZNIH SEKTORJEV (UKREPI 12–16)

Ukrep 12: Odprava pomanjkljivosti, ki so jih ugotovile sodelujoče službe

Od ocene pomanjkljivosti sredi leta 2005 so imeli GD možnost, da vključijo posebne elemente v svoje letne načrte upravljanja, ki bodo obravnavani v poročilih o dejavnostih za leto 2006 in 2007. Nekateri GD so bili tudi sposobni vključiti ugotovitve v zvezi z oceno pomanjkljivosti v svojo zakonodajo za leta 2007–13. Na področju notranjih politik so GD za raziskave vzpostavili in izvajajo večletno strategijo naknadnih revizij za šesti okvirni program na podlagi usklajenega načrta revizij s težiščem na tem, da bi se sistematično izboljšali zahtevki za plačila pomembnejših upravičencev, in pri tem zagotovila zadostna vključenost celotne populacije, pri kateri je bila izvedena revizija.

Nov podukrep: Da bi se zagotovilo učinkovito dajanje dodatnih zagotovil, bo leta 2007 Komisija izvedla 300 revizij za šesti okvirni program v primerjavi s 45, izvedenimi leta 2006. Poleg tega, ker je v sklopu ukrepa 16b oblikovala sistematični pristop k analizi in vzorčenju populacije upravičencev šestega okvirnega programa, bo Komisija nadaljevala ugotavljanje in odpravljanje napak upravičencev, ki so prejemniki najpomembnejšega dela proračuna. To bo do konca leta 2007 zagotovilo tudi reprezentativno sliko narave in stopnje nepravilnosti v proračunu za raziskave kot celoti.

Ukrep 13: Analiza kontrol v okviru deljenega upravljanja (zlasti strukturnih skladov) na regionalni ravni in pomen obstoječih izjav

Natančnejša ocena učinkovitosti sedanjih kontrol in izjav z zagotovili držav članic bo na voljo v letnih poročilih o dejavnostih za leto 2006. S predložitvijo ocene o sistemih upravljanja in kontrolnih sistemih za vsako državo članico, s podrobnostmi vse do ravni sistema ali programa, GD REGIO in GD EMPL še naprej izboljšujeta svoje postopke za določitev zagotovil glede plačil. Ocenjujeta se skladnost in učinkovitost kontrolnih elementov sistemov, pri čemer se uporablja lestvica, podobna tisti, ki jo uporablja Računsko sodišče, tako da so glede na doseženo stopnjo zagotovil programi razvrščeni v 3 skupine: razumna zagotovila, zagotovila z omejitvami in omejena zagotovila/brez zagotovil. Ta dva GD sta tudi razvila kazalce zakonitosti in pravilnosti, ki bodo dopolnili predstavitev strategije kontrole v letnem poročilu o dejavnostih za leto 2006.

Ukrep 14: Zagotovitev natančnejših smernic za strukturne sklade o obvladovanju tveganja napake

Za ukrep 14a je Komisija zahtevala, naj države članice zagotovijo, da so upravičenci do strukturnih skladov seznanjeni s kontrolami in tveganjem preklica financiranja. Objavljene so bile dodatne smernice o informacijah, ki jih morajo države članice poslati Komisiji glede izterjav in preklicev financiranja zaradi nepravilnosti, in določena je bila sprememba določb o poročanju[5]. Smernice glede zaključka za programe iz let 2000–06 je Komisija objavila avgusta 2006. Objavljene so bile tudi smernice, ki prikazujejo dobre prakse v kontrolah uprave na operativni ravni in kontrolah plačilnih organov.

Za ukrep 14b pripravlja Komisija smernice za razlago v zvezi z več vprašanji, vključno s „finančnim inženiringom“, ki bodo objavljene po razpravi z državami članicami.

Ukrep 15: Spodbujanje pobude „pogodb o zaupanju“ za strukturne sklade

GD REGIO še naprej spodbuja pogodbe zaupanja, da bi se s tem povečala stopnja zagotovil za programsko obdobje 2000–06 ter postavili koristni temelji za obdobje 2007–13. Dve pogodbi o zaupanju sta bili uradno sklenjeni na področju strukturnih skladov (Wales in Avstrija), razprave pa se nadaljujejo s štirimi drugimi državami članicami.

Ukrep 16: Vzpostavitev skupnih smernic po skupinah politik

V skladu z ukrepom 16a so bile v posodobljenem revizijskem priročniku, ki naj bi ga uporabljal pogodbeni revizor za šesti okvirni program, zagotovljene boljše smernice za raziskave in notranje politike. Komisija je tudi ugotovila potrebo po smernicah glede prilagoditve strategij revizije različnim kontrolnim okoljem ob ohranitvi temeljnih skupnih standardov. Rok za ta ukrep je bil podaljšan, da bi bilo na tem področju mogoče zbrati in predstaviti najboljše prakse v različnih politikah.

Ukrep 16b je z dajanjem prednosti začetnemu globalnemu pregledu in oceni populacije upravičencev prispeval k strategiji revizije šestega okvirnega programa. S tem je bil vzpostavljen pristop, temelječ na mednarodnih standardih, ki združuje stratifikacijo z metodami vzorčenja denarne enote (MUS) ter vključuje odpravo sistematičnih napak z odkrivanjem skupne stopnje napake na podlagi statističnega vzorca.

Za ukrep 16c, GD REGIO pregleduje revizijski priročnik za strukturne sklade. S tem se bodo med drugim upoštevale nove zakonodajne zahteve in vključile smernice o uporabi mednarodnih revizijskih standardov.

SPLOšNE SKLEPNE UGOTOVITVE IN POT NAPREJ

Sklepne ugotovitve so na splošno pozitivne. Čeprav je prišlo do nekaterih zamud (glej prilogo), Komisija meni, da bo še vedno lahko izpolnila cilj, da se do konca leta 2007 temeljito pripravi na primerno obvladovanje tveganja napak in na dajanje večjih zagotovil, kakor je bilo predvideno v akcijskem načrtu. Rezultati ukrepov bodo postopoma vidni in dokazljivi, na začetku na primer v smislu preglednejšega in jasnejšega pristopa do kontrol. To naj bi z boljšim odpravljanjem in preprečevanjem napak omogočilo zmanjšanje stopnje napak.

Izkušnje so pokazale, da je treba pojasniti več ukrepov ter s tem zagotoviti dodaten zagon in povečana zagotovila, Komisija pa je zato predlagala nove podukrepe na teh področjih. Glede na izključno odgovornost Komisije na tem področju so novi podukrepi osredotočeni na neposrednem centraliziranem upravljanju. Novi podukrepi bodo zaključeni v skladu z izvirnim časovnim razporedom za akcijski načrt (konec leta 2007) in bodo, skupaj z obstoječimi ukrepi, zagotovili vzpostavitev okvira do tega datuma, tako da bo lahko integrirani okvir notranje kontrole začel izvajati načrtovani učinek na zagotovila.

Če Komisija dobi dodatna zagotovila, ima Evropsko računsko sodišče možnost, da se opre nanje za svojo izjavo o zanesljivosti. Komisija bo zato še naprej gojila tesne stike s Sodiščem v zvezi z izvajanjem in učinkom akcijskega načrta, zavezala pa se je tudi k izboljšanju kontradiktornega postopka. Časovni razpored ostaja izziv na vseh področjih izvrševanja proračuna. Na področju deljenega upravljanja približno polovica odgovorov držav članic na izjave s predhodnimi ugotovitvami, ki jih je poslalo Sodišče, ni bila pravočasno na voljo za kontradiktorni postopek v zvezi z letnim poročilom za leto 2005[6]. Potencialno pomembne povratne informacije držav članic glede predhodnih ugotovitev Sodišča torej prihajajo prepozno za DAS.

Komisija bo v začetku leta 2008 predložila zaključno poročilo o izvajanju akcijskega načrta. To poročilo bo pomenilo prvi pregled učinka različnih ukrepov na zagotovila in bo pripravilo sklepne ugotovitve za prihodnjo konsolidacijo integriranega okvira notranje kontrole.

[1] COM(2006) 9 in SEC(2006) 49.

[2] UL C 107, 30.4.2004, str. 1 (Mnenje o „enotni reviziji“).

[3] (odst. 48) ERS št. 02/2004.

[4] Posebna izdaja Kontrola Państwowa, december 2006http://www.nik.gov.pl/docs/kp/kp_2006_referaty_calosc.pdf

[5] Uredba št. 448/2001, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1978/2006 z dne 22. decembra 2006 (UL L 368, 23.12.2006, str. 89).

[6] Opomba: Poročilo o odgovorih držav članic na letno poročilo Evropskega računskega sodišča za leto 2005/trenutno v CIS.