EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 27.2.2017 COM(2017) 120 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU RAČUNSKEMU SODIŠČU, SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU Odgovori držav članic na letno poročilo Evropskega računskega sodišča za leto 2015 {SWD(2017) 101 final}



Kazalo 1. Uvod 2. Povzetek odgovorov držav članic 2.1. Temeljni vzroki za napake in ukrepi za obravnavanje napak 2.2. Smotrnost poslovanja proračuna EU 2.3. Spremljanje izvajanja priporočil Računskega sodišča državam članicam 3. Zaključek Priloga I: Konsolidirani rezultati za vse države članice za skupno kmetijsko politiko ter ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo 1.Uvod Ko je Evropsko računsko sodišče (v nadaljevanju: Računsko sodišče) 13. oktobra 2016 objavilo letno poročilo za proračunsko leto 2015, je Komisija v skladu s finančno uredbo takoj obvestila države članice o vsebini tega poročila, ki se nanaša na upravljanje sredstev, za katera so odgovorne. Države članice so bile tudi pozvane, da odgovorijo na vprašalnik s poudarkom na treh glavnih temah: (1) pravilnost transakcij na najpomembnejših področjih porabe EU v okviru deljenega upravljanja s posebnim poudarkom na temeljnih vzrokih za napake; (2) smotrnost poslovanja proračuna EU, ki poudarja povezave med prednostnimi nalogami EU v okviru strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast ter nacionalnimi prednostnimi nalogami na eni strani in uspešnostjo na ravni projektov v okviru deljenega upravljanja na drugi strani; (3) spremljanje izvajanja priporočil Računskega sodišča državam članicam. Poročilo zajema povzetek odgovorov držav članic. Priložen mu je delovni dokument služb Komisije, ki podrobneje predstavlja odgovore držav članic. 2.Povzetek odgovorov držav članic 2.1. Temeljni vzroki za napake in ukrepi za obravnavanje napak

Države članice so prejele seznam 19 primerov glavnih temeljnih vzrokov za napake v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo pri odhodkih EU in bile zaprošene, da jih označijo po pomembnosti s kategorijami „zelo pomembno“, „pomembno v večini vidikov“, „pomembno v določenih vidikih“ in „ni pomembno“. Primeri so temeljili na ugotovitvah Računskega sodišča in Komisije in tudi zadržkih iz letnih poročil o dejavnostih zadevnih generalnih direktoratov Komisije v obdobju dveh let. Konsolidirani odgovori v zvezi s skupno kmetijsko politiko (SKP) in kohezijsko politiko so povzeti v preglednici 1, ki prikazuje poglavitne štiri izjave, ki so jih države članice opredelile s kategorijo „zelo pomembno“ ali „ni pomembno“. Pregled konsolidiranih odgovorov držav članic je prikazan v grafu 1 in grafu 2 v Prilogi 1. Preglednica 1 – Glavni temeljni vzroki za napake v SKP in kohezijski politiki glede na odgovore držav članic Izjave, ki so jih države članice pogosteje opredelile s kategorijo „zelo pomembno“ Izjave, ki so jih države članice pogosteje opredelile s kategorijo „ni pomembno“ Izjava 17 „Potreba po več pobudah za zagotavljanje dejanske poenostavitve za upravičence in izvajanje programov“ (15 DČ – BE, BG, CY, DE, EE, EL, ES, FI, FR, HU, LU, PT, RO, SE, UK) Izjava 1 „Število in zapletenost pravil in njihovo čezmerno prenašanje“ (9 DČ – AT, CZ, DE, EL, ES, FI, FR, LU, SE) Izjava 11 „Potreba po ozaveščanju, ciljno usmerjenem usposabljanju ter razvoju in izvajanju podrobne metodološke podpore in smernic za nacionalne in regionalne organe in končne upravičence“ (8 DČ – BE, BG, CY, EE, EL, PL, RO, SK) in Izjava 18 „Izmenjava znanja in izkušenj ter razširjanje dobre prakse na nacionalni ravni in/ali na ravni EU o izboljšanju razširjenih slabosti/pomanjkljivosti/napak“ (8 DČ – BE, CY, EL, LU, PT, RO, SK, UK) imata enako težo Izjava 12 „Potreba po več in boljših virih ter gradnja upravnih zmogljivosti“ (6 DČ – ES, HR, IT, PT, RO, SK) Izjava 2 „Nepravilen prenos veljavne zakonodaje EU v nacionalno zakonodajo“ (24 DČ – BE, BG, CY, DE, DK, EE, EL, ES, FI, FR, HR, HU, IE, IT, LT, LU, MT, NL, PT, RO, SE, SI, SK, UK) Izjava 10 „Nezadostni mehanizem sankcij za neskladnost ali nizka stopnja sankcij za neskladnost“ (21 DČ – AT, BG, CY, DE, DK, EE, EL, ES, FI, FR, IE, LT, LU, MT, NL, PT, RO, SE, SI, SK, UK) Izjava 7 „Nezadostna kakovost in posodobljenost identifikacijskega sistema za zemljišča (LPIS)“ (17 DČ – BE, BG, DE, DK, ES, FI, FR, HU, IE, LT, LU, NL, PL, SE, SI, SK, UK) Izjava 16 „Nezadostno uvajanje sprememb z novimi pravnimi in/ali regulativnimi in/ali postopkovnimi okviri, ki bodo verjetno imeli znaten učinek na vzroke napak“ (16 DČ – AT, BG, CY, DE, DK, EL, ES, FR, IE, LT, LU, NL, PT, RO, SE, SK). Opravljena je bila tudi dodatna analiza posameznih najpomembnejših področij porabe EU, ki potrjuje težnje konsolidiranih odgovorov, razen naslednjega: Za SKP in kohezijsko politiko so države članice prav tako razvrstile kot „zelo pomembno“ za temeljne vzroke za napake zadostno znanje o uporabi pravil o javnem naročanju ali državni pomoči, in samo za SKP – zapletena pravila o upravičenosti. Za kohezijsko politiko so države članice prav tako razvrstile kot „ni pomembno“ za temeljne vzroke za napake boljšo uporabo informacij za odkrivanje in popravljanje napak. Države članice so navedle primere ukrepov za obravnavanje temeljnih vzrokov za napake: I)Poenostavitev pravil Več držav članic, na primer DE, EL, FR, HR, HU, PT, SE, UK, je menilo, da so zapletena pravila, naraščajoče število zakonodajnih razlik in razlik v sodni praksi ter pravnih in revizijskih razlik pri razlagi različnih pravnih določb in predpisov, prekomerna revizijska dokumentacija in upravno breme, potrebe po gradnji upravnih zmogljivosti, težave pri uporabi izjem od splošnih pravnih predpisov ali pravil med glavnimi vzroki za visoka tveganja in napake pri odhodkih EU. Države članice, npr. CZ, DE, DK, FI, FR, LT, LU, LV, MT, NL, PT, SI, SK, UK, so glede izboljšanja razmer navedle, da si še naprej prizadevajo za poenostavitev, kot na primer za racionalizacijo nacionalnih pravil o upravičenosti na najmanjšo potrebno mero in proti čezmernemu prenašanju predpisov EU, s poenostavljenim obračunavanjem stroškov, pavšalnimi nepovratnimi sredstvi, uporabo posrednih stroškov ali stroškov na enoto ali povprečnih stroškov, uvedbo standardne stopnje za posredne stroške ali možnosti pavšala, ki so predvideni v pravnem okviru in povezanih delegiranih aktih. Primer je navedla DE, ki je odgovorila, da „je bil za operativni program ESS 2014–2020 na zvezni ravni sistem poravnave za pet smernic za pomoč uspešno poenostavljen, tako da se posamezno poravnavajo samo izdatki za osebje in honorarji za strokovno osebje. Vse druge stroškovne postavke, kot so posredni administrativni in materialni stroški, se zdaj poravnava z uporabo pavšala, poleg izdatkov za osebje in honorarjev, ki se poravnavajo posamezno. Za izdatke, poravnane z uporabo pavšala, niso potrebni podporni dokumenti.“ Treba je omeniti, da so države članice na splošno menile, da so ukrepi za poenostavitev pozitivna izkušnja in dobra praksa. Države članice so z možnostmi za poenostavitev pridobile praktične izkušnje. Vendar je potrebna nadaljnja poenostavitev, zlasti glede zmanjšanja upravnega bremena in učinkovitosti nadzora ob vzdrževanju razumnih stroškov. II)Nadaljnje izboljšanje sistemov in spodbujanje dobrih praks Države članice si še naprej prizadevajo za izboljšanje sistemov za upravljanje evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) z osredotočanjem na preventivne ukrepe in dobre prakse na številnih področjih, na primer: priprava načrta za izvajanje javnih naročil, vzpostavitev posebne svetovalne skupine za javna naročila in sistema IT za javna naročila,

izvajanje upravljalnega preverjanja in revizij sistemov (zlasti v zvezi z javnimi naročili in pravili o državni pomoči) pred plačilom izdatkov EU in/ali pred končnim plačilom, če in kjer je to mogoče, izvajanje akcijskih načrtov, zlasti v zvezi s prekinitvijo rokov za plačila in začasnimi ustavitvami, kar obravnava temeljne vzroke za napake, slabosti v upravljavskih in kontrolnih sistemih in pomanjkljivosti pri porabi sredstev EU, izvajanje srečanj z upravičenci, deležniki in lokalnimi organi, ki so pomembni prejemniki nepovratnih sredstev in sredstev EU za razpravljanje o splošni upravičenosti, javnih naročilih, državni pomoči in drugih vprašanjih ter pripravo študij primerov dobrih praks. Predhodna pogojenost na področju javnih naročil in državne pomoči je bila koristna za določitev preventivnih ukrepov in izboljšanje sistemov za programsko obdobje 2014–2020. Države članice so zavezane zagotavljanju učinkovitega delovanja upravljavskih in kontrolnih sistemov. Vendar so še naprej potrebni boljše strokovno znanje in izkušnje, izmenjava izkušenj in razširjanje dobre prakse na ravni EU in nacionalni ravni. III)Krepitev preventivnih in popravljalnih zmogljivosti Več držav članic (npr. AT, BE, CY, LU, IE, PL, PT, SK) je poudarilo pomen proaktivnih preventivnih ukrepov, ukrepov za odkrivanje in popravljalnih ukrepov v SKP in kohezijski politiki s posebnim poudarkom na primer na rednem usposabljanju, celovitih smernicah in natančnih kontrolnih seznamih, ter odpravo pogojev, ki jih je težko izpolniti ali preveriti. Drugi ukrepi vključujejo srečanja med pristojnimi nacionalnimi in regionalnimi organi ter predstavniki projektov EU in deležniki (zlasti za razpravljanje o upravljanju in delovanju skladov ESI, pravilih o upravičenosti itd.) ter sistem za ocenjevanje tveganja, ki bi omogočil osredotočanje preverjanj na tvegane kategorije izdatkov. Za investicijske ukrepe je omenjeno tudi novo računalniško navzkrižno preverjanje stalnih plačil in že izvršenih plačil skupaj z okrepljenim navzkrižnim preverjanjem geografskih informacij, navedenih v vlogi za pomoč, in informacij, zbranih med obiski na kraju samem. Več držav članic, na primer CZ, LT, LV, NL, RO, SI, je v okviru SKP omenilo izvajanje akcijskih načrtov za odpravo napak, ki se jih redno pošilja Komisiji. FR je poudarila, da sta akcijska načrta za EKJS in EKSRP prispevala k obravnavanju nekaterih tveganj in temeljnih vzrokov za napake. Nekatere države članice so izpostavile izboljšanja svoje preventivne zmogljivosti, ki so bila prilagojena programskemu obdobju 2014–2020. PL je na primer navedla, da je za kohezijo „Evropska komisija izvajala mehanizem predložitve letnih izkazov odhodkov, ki sta jim priložena izjava o upravljanju in letni povzetek končnih poročil revizij in inšpekcijskih pregledov, kar je prispevalo k krepitvi kontrolnih dejavnosti pred razkritjem odhodkov v letnih izkazih“. Pridobljene izkušnje so vodile k okrepljeni preventivni in popravljalni zmogljivosti ter funkcionalnostim IT, ki krepijo učinkovitost kontrol. IV)Analiza tveganja Nekatere države članice, na primer BG, DE, FR, MT, NL, so pojasnile, da sta ocenjevanje in analiza tveganja neprekinjen postopek, ki bi moral upoštevati različne rezultate kontrol in revizij, zlasti da bi opredelil temeljne vzroke za napake. PL je navedla „predhodno oceno, ki je bila izvedena v zvezi s preverljivostjo in možnostjo kontrole posebnih ukrepov v okviru programov za razvoj podeželja za obdobje 2014–2020. Sklicevala se je na smernice Komisije na področju ‚Preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov: ocena tveganja napak‘. Ocena je upoštevala prakse, izkušnje in rezultate kontrol iz predhodnega programskega obdobja“. CY je v zvezi s kohezijo odgovoril, da „je bila razvita metodologija vzorčenja, ki upošteva oceno ugotovljenih tveganj in izvaja učinkovite, preventivne in sorazmerne ukrepe za boj proti goljufijam“. ES je v zvezi z ESS omenila, da „je bil pripravljen sistem za analizo tveganj in preprečevanje goljufij, ki ga sestavlja instrument za samoocenjevanje za ugotavljanje in obravnavanje tveganj pri odhodkih EU za obdobje 2014–2020“. HU je poudarila tudi, da „organi upravljanja izvajajo letno oceno tveganja goljufij v skladu s smernicami Komisije na to temo“. Države članice so bile mnenja, da se je manjšim napakam nemogoče izogniti ob vzdrževanju razumnih stroškov. Tehnike za analizo tveganj prispevajo k boljši ciljni usmerjenosti kontrol in sredstev. Vendar se je manjšim napakam nemogoče izogniti ob vzdrževanju razumnih stroškov. V)Povezava med podlago za plačilo in ocenjeno stopnjo napake pri odhodkih EU

Glede povezave med podlago za plačilo (povračilo stroškov in pravice) in stopnjo napak na najpomembnejših področjih porabe EU so odgovori držav članic zelo različni. Več držav članic je sprejelo argument, da takšna povezava obstaja. IE je na primer poudarila, da „je soodvisnost med podlago za plačilo in stopnjo napake očitna. V primerih, ko je podlaga za plačilo bolj statična, tako kot na področjih, na katerih izračuni temeljijo na pravicah, ki se v določenem obdobju ne spreminjajo preveč, je stopnja napake večinoma nizka. V zapletenejših shemah, kot so tiste, ki vključujejo zagotavljanje informacij, kot so računi in potrdila, ki predstavljajo podlago za plačilo, je tveganje napak veliko večje. Izkušnja ESS je, da bolj ko so zapleteni podlaga in pravila za plačilo, večje je tveganje napak, povezanih s takšnimi plačili. Vendar pa se za ESRR stopnja napake povečuje, kadar koli pride do znatne zamude med izvajanjem in potrditvijo projekta“. Druge države članice so glede kmetijske in kohezijske politike zavzele drugačna stališča. LV je na primer omenila, da „je stopnja napake bolj odvisna od narave projekta kot od odhodkov. Ukrepi podpore za naložbe predstavljajo veliko večje tveganje za napako kot podporni ukrepi za neposredno plačilo / plačilo na površino, ker je izvajanje ukrepov podpore za naložbe zapleteno, obsežno in dolgotrajno, temelji na uspešnosti zapletenih, natančnih preverjanjih in zahteva veliko človeških virov“. Države članice imajo zelo različna mnenja o možni povezavi med podlago za plačilo (povračilo stroškov in pravice) in stopnjo napake. 2.2. Smotrnost poslovanja proračuna EU Države članice so navedle primere povezav med prednostnimi nalogami EU v okviru strategije Evropa 2020 (vključno z Obzorjem 2020) in nacionalnimi prednostnimi nalogami. Omenile so tudi ukrepe, sprejete za doseganje sinergij in dopolnilnih učinkov med skladi ESI in nacionalnimi programi. V odgovorih držav članic so bile posebno poudarjene povezave med političnimi prednostnimi nalogami EU in projekti, ki jih financira EU, pa tudi s tem povezana sistem, usmerjen v rezultate, in spremljanje. I)Povezovanje političnih prednostnih nalog EU in nacionalnih prednostnih nalog Več držav članic, na primer CY, CZ, EL, FR, HU, IE, LU, MT, PT, PL, SI, SK, UK, je pojasnilo, da sporazumi o partnerstvu opredeljujejo razvojne potrebe posamezne države in določajo povzetek glavnih rezultatov, ki se pričakujejo za vsak izbrani tematski cilj (prenos ciljev strategije Evropa 2020), kot zahteva zakonodaja EU. Prav tako usmerjajo sredstva na omejeno število področij politike, s čimer prispevajo k ciljem strategije Evropa 2020. To osredotočanje zagotavlja seznam enajstih tematskih ciljev, ki neposredno uresničujejo cilje strategije Evropa 2020. S tem je zagotovljeno usmerjanje financiranja na ključne teme rasti, s čimer se poveča učinek naložb EU. Pomembno število držav članic, vključno s CZ, CY, DE, DK, EL, FR, HU, IE, LT, RO, SI, je podalo izčrpnejše odgovore o raziskovalnih in razvojnih programih in dosežkih ter o povezavah med prednostnimi nalogami EU in nacionalnimi prednostnimi nalogami ter s tem povezani skladnosti z Obzorjem 2020. IE je na primer poudarila, da „so nacionalne prednostne naloge za raziskave in inovacije določene v programu za prednostno razvrščanje raziskav, ki zajema petletno obdobje 2013–2017. Strategija za prednostno razvrščanje je bila razvita v obdobju 2011–2012, nanjo pa so močno vplivale nastajajoče teme in struktura Obzorja 2020. Zato so nacionalni programi in programi EU tesno usklajeni“. Države članice so navedle tudi primere sinergij med programi EU in nacionalnimi programi. CY je na primer omenil, da „se boljše usklajevanje in največje možne sinergije med vsemi skladi dosega predvsem z delom Usmerjevalnega odbora za načrtovanje in strateško spremljanje. Sinergije in dopolnilne učinke med skladi ESI in nacionalnimi programi se doseže, ker so vsi ukrepi, ki prejmejo financiranje iz skladov ESI ali iz nacionalnih sredstev, del sektorskih nacionalnih strategij (npr. digitalna strategija, strategija za ravnanje z odpadki, strategija za prilagajanje podnebnim spremembam itd.)“. Države članice so zavezane krepitvi osredotočanja na povezovanje političnih prednostnih nalog EU, kot sta Evropa 2020 in Obzorje 2020, ter nacionalnih prednostnih nalog. II)Povezovanje projektov, ki jih financira EU, in političnih prednostnih nalog EU Več držav članic, na primer DE, PT, UK, je navedlo, da regulativni okvir EU za programsko obdobje 2014–2020 zahteva povezavo med prednostnimi nalogami EU in uporabo skladov ESI. Cilji so določeni v sporazumih o partnerstvu in posameznih operativnih programih za vsak sklad ESI. Države članice, na primer PT, so omenile tudi prispevek nekaterih tematskih področij, kot so raziskave in razvoj, zaposlovanje in socialna vključenost, k prednostnim nalogam EU. DE je poudarila zlasti, da „je izhodiščna točka strategije za vsak operativni program ESRR, krepitev prispevka zadevne zvezne dežele (Bundesland) k pametni, trajnostni in vključujoči rasti v Evropi in obravnavanje skupnih vprašanj pomoči iz sklada ESI. Tematski cilji in prednostne naložbene naloge, ki jih določi vsaka dežela (Land), so že bili povezani s strategijo Evropa 2020. Kazalniki izložkov so bili uvedeni na ravni projektov. Ker je vsaka prednostna os in tako tudi vsak ukrep del sistema ocenjevanja/smotrnosti poslovanja, ki zagotavlja izpolnjevanje posebnih ciljnih vrednosti, kot so kazalniki rezultatov, obstaja samodejna povezava s cilji strategije Evropa 2020. Zato (dejansko) ni bil / ne bo vzpostavljen dodaten sistem za merjenje“. RO je odgovorila, da „so bili operativni programi, ki so financirani iz skladov ESI za obdobje 2014–2020, oblikovani predvsem ob upoštevanju ciljev strategije Evropa 2020, priporočil za posamezno državo in zadevnih evropskih sektorskih strategij.“

Politične prednostne naloge EU, kot je Evropa 2020, so povezane s projekti, ki jih financira EU, predvsem z okvirom smotrnosti poslovanja, ki ga določajo sporazumi o partnerstvu in operativni programi. III)V rezultate usmerjeni sistem projektov, ki jih financira EU Več držav članic, na primer AT, DE IE, FR, LU, SI, SK, UK, je navedlo, da je usmerjenost programov in projektov v rezultate določena v skladu s pravnimi zahtevami za obdobje 2014–2020. Sklicujejo se na opredelitev dobro premišljene intervencijske logike za vsako oblikovanje programa, ki posebne cilje, ki jih je treba doseči, povezuje s kazalniki (finančni kazalniki, kazalniki izložkov, kazalniki rezultatov) z izhodišči, mejniki in cilji. Vendar pa zagotavljanje skladnosti terminologije, povezane s smotrnostjo poslovanja, ostaja izziv. Države članice izražajo različna stališča o koristnosti določanja ciljev na vseh ravneh izvajanja. CZ je na primer navedla, da „so bili v okviru načrtovanja za vsak posebni cilj določeni kazalniki, da se zagotovi merljivost izložkov in povezanih rezultatov, ki se nanašajo neposredno na cilje programa,“ in da „se na splošno raje osredotočamo predvsem na povezavo med količinsko opredeljenimi kazalniki in kazalniki rezultatov, namesto da spremljamo kazalnike rezultatov na ravni projektov. Glede na naravo kazalnikov rezultatov je pogosto težko spremljati in ocenjevati tako natančno“. AT je odgovorila, da za kmetijstvo „obstaja povezava z nacionalnimi določbami in da bi povezava na ravni projektov vključevala več birokracije“. DE je pojasnila, da „nabor kazalnikov meri, ali so bili cilji doseženi, z uporabo kazalnikov izložkov na ravni projektov in kazalnikov rezultatov na ravni programov. Na ravni projektov niso določeni kazalniki rezultatov (v skladu s pravnimi podlagami). Kazalniki rezultatov kažejo vse spremembe stanja in redno merijo relativni delež. Tega ni mogoče storiti za posamezne projekte. Domneva se, da je potrebno določeno število projektov, da spremembe postanejo očitne in jih je mogoče izmeriti. Zato se klasične kazalnike rezultatov ocenjuje samo na ravni programov.“ Razmišljanja držav članic se spreminjajo in se ob prizadevanjih za uvedbo okvirov smotrnosti poslovanja nagibajo k osredotočanju na rezultate. To zagotavlja, da imajo programi in projekti EU učinek na številne različne načine in na več ravneh. Vendar pa zagotavljanje skladnosti terminologije, povezane s smotrnostjo poslovanja, ostaja izziv. IV)Okvir za spremljanje Na splošno države članice spremljanje v rezultate usmerjenih sistemov vidijo s širšega vidika, pri čemer navajajo predhodne ocene za namen priprave partnerskih sporazumov in operativnih programov in/ali druge ocene, študije in ocene učinka, ki so predvidene za obdobje 2014–2020. Njihovi odgovori vsebuje tudi različna sklicevanja na nenehno in redno ocenjevanje ter stalno spremljanje dosežkov splošnih in posebnih ciljev, (splošnih) kazalnikov izložkov in kazalnikov rezultatov. Nekatere države članice (na primer DE, FR, PL) so navedle tudi določanje vrednosti ciljev in mejnikov za leto 2023. Natančneje, več držav članic se je sklicevalo na nekatere regulativne določbe, ki bi krepile zanesljivost podatkov za spremljanje izvajanja ciljev politike v obdobju 2014–2020, kot so obvezna uporaba skupnih kazalnikov z izhodišči, mejniki in cilji ter enotni standardi za merjenje po vsej EU. BE je odgovorila, da „je cilj sistema spremljanja operativnega programa ‚Valonija-2020.EU‘ spremljanje uresničevanja ciljev in doseganja ciljev določenih kazalnikov. Poleg tega so bili opredeljeni mejniki za spremljanje napredka rezultatov, ki bodo vodili k izpolnitvi ciljev. Nazadnje načrt ocenjevanja za Valonijo, ki ga je Odbor za spremljanje potrdil 11. decembra 2015, predvideva izvajanje ocenjevanj, da se oceni izpolnjevanje ciljev glede na os (s posebnim poudarkom na zaposlovanju)“. FR je navedla, da „bo za ERSS spremljanje izložkov izvedeno na ravni projektov, spremljanje rezultatov pa na makroravni glede na posebne cilje, ki jih je treba doseči. Predpisi ne določajo spremljanja kazalnikov rezultatov na ravni projektov. Za ESS se spremljanje izložkov in rezultatov izvede na ravni projektov“. Nazadnje se lahko z vidika organizacijske ureditve navede primer HU s „skupino za spremljanje in ocenjevanje, ki spremlja kazalnike, politične kazalnike in horizontalne zahteve, opredeljene v sistemu za spremljanje in informacije, in tudi osrednjo enoto za spremljanje, ki med drugim mesečno spremlja kazalnike uspešnosti v sodelovanju z organi upravljanja“. Države članice preučujejo, kako kratkoročno, srednjeročno in dolgoročno spremljati napredek v smeri doseganja ciljev in rezultatov financiranja EU. 2.3. Spremljanje izvajanja priporočil Računskega sodišča državam članicam

Države članice so skoraj soglasno odgovorile, da so vzpostavile sisteme za spremljanje izvajanja priporočil Računskega sodišča, oblikovanih v njegovih letnih in posebnih poročilih. Nekatere države članice so pojasnile, da izvajanje priporočil Računskega sodišča in Komisije spremljajo organi, pristojni za upravljanje sredstev EU, vključno s certifikacijskimi organi in revizijskimi organi. Vendar pa se postopki spremljanja razlikujejo: DK je za EKSRP/EKJS navedla, da „je Danska agencija za kmetijstvo in ribištvo od leta 2012 sistematično spremljala izvajanje vseh priporočil iz revizij. Vodstvo je vsako četrtletje obveščeno o dosežkih in lahko sprejme ustrezne ukrepe. Pristojne enote prejmejo tudi poročila, posebna poročila itd. v vednost, tudi če ne zajemajo posebnih priporočil za Dansko“. DE, IE in LU so navedle, da se izvajanje priporočil Računskega sodišča spremlja tudi v različnih forumih na ravni EU, ki jih organizira Komisija, ali med strukturiranimi dvostranskimi srečanji s Komisijo. LU in SE sta navedli, da poročila Računskega sodišča in z njimi povezane sklepe Sveta obravnavajo delovne skupine Sveta. PT je odgovorila, da „se trenutno razvija informacijski sistem. Zajemal bo vse informacije o preverjanjih/revizijah v zvezi s skladi in rezultate teh preverjanj in revizij. Ta sistem se bo uporabljal za spremljanje izvajanja priporočil in odpravo ugotovljenih napak.“ Glede medsektorskega spremljanja izvajanja na nacionalni ravni je DE navedla, da „pristojni zvezni in regionalni organi redno skupaj razpravljajo o najpogostejših virih napak in možnih ukrepih za njihovo odpravo. To vključuje tudi vzpostavitev tematskih zveznih in regionalnih delovnih skupin za ugotovitve ERS, ki so sistemske in nadregionalne (npr. strokovna skupina za javna naročila in državno pomoč revizijskega organa za sklade ESI)“. Nazadnje je AT navedla, da „v letnih ali posebnih poročilih ERS načeloma ni priporočil za posamezne države članice. Opisi ugotovitev so običajno zelo splošni in pogosto niso namenjeno niti določeni državi članici niti določenemu programu ali projektu. Zaradi tega je spremljanje izvajanja težje. Za ESRR se v vsakem primeru izvede ustrezno spremljanje izvajanja posameznih ugotovitev revizij“. Države članice so zavezane spremljanju izvajanja priporočil Računskega sodišča, vendar so sistemi in postopki za spremljanje izvajanja zelo različni. 3.Zaključek Komisija je zavezana nadaljnjemu tesnemu sodelovanju z državami članicami v smeri manjše stopnje napak, izboljšanega finančnega upravljanja in dodane vrednosti proračuna EU. Države članice v svojih odgovorih kažejo, da se zavedajo glavnih temeljnih vzrokov za napake in so predane nadaljnjemu delu za zagotavljanje učinkovitega delovanja upravljavskih in kontrolnih sistemov. Države članice obravnavajo temeljne vzroke za napake z uporabo različnih možnosti za poenostavitev in krepitvijo svoje preventivne in popravljalne zmogljivosti, zlasti na podlagi pridobljenih izkušenj, okrepljenih informacijskih tehnologij, orodij za podatkovno rudarjenje in tehnik za obvladovanje tveganj. Države članice po potrebi tudi izvajajo akcijske načrte, o katerih redno poročajo Komisiji. Predhodna pogojenost, zlasti na področju javnih naročil in državne pomoči, je bila uporabljena tudi za določitev preventivnih ukrepov in izboljšanje sistemov za programsko obdobje 2014–2020. Odgovori potrjujejo, da države članice uporabljajo večletni cikel kontrol in revizij ter da se lahko popravljalni ukrepi izvajajo do zaključka programskega obdobja. V zvezi s tem je Poljska poudarila, da „je treba letno stopnjo napake, ki jo izračuna Računsko sodišče, obravnavati v okviru večletne narave posredovanj EU (vključno z neto finančnimi popravki in izterjanimi zneski)“. Države članice so bile tudi mnenja, da se je manjšim napakam nemogoče izogniti ob vzdrževanju razumnih stroškov. Države članice so zavezane zagotavljanju povezave med političnimi prednostnimi nalogami EU na področju pametne, trajnostne in vključujoče rasti in nacionalnimi prednostnimi nalogami. Njihovi odgovori kažejo, da pri opredelitvi naravnanosti nacionalnih politik, usmerjanju razvoja in izvajanju nacionalnih ukrepov, npr. v skladu s priporočili za posamezne države, upoštevajo prednostne naloge EU. Odgovori iz tega leta kažejo, da so politične prednostne naloge EU povezane s projekti, ki jih financira EU, predvsem z okvirom smotrnosti poslovanja, ki ga določajo sporazumi o partnerstvu in operativni programi, o katerih se dogovorijo Komisija in države članice. Razmišljanja držav članic se spreminjajo in se ob prizadevanjih in namenjanju sredstev za uvedbo okvira splošnih ciljev, posebnih ciljev in operativnih ciljev nagibajo k osredotočanju na rezultate. To zagotavlja, da imajo programi in projekti EU učinek na številne različne načine in na več ravneh. Vendar pa zagotavljanje skladnosti terminologije, povezane s smotrnostjo poslovanja, ostaja izziv. Zato se mora nadaljevati osredotočanje na smotrnost poslovanja proračuna EU. Države članice so zavezane spremljanju izvajanja priporočil Računskega sodišča, vendar so sistemi in postopki za spremljanje izvajanja zelo različni.



Priloga I: Konsolidirani rezultati za vse države članice za skupno kmetijsko politiko ter ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo Graf 1 – Glavni temeljni vzroki na najpomembnejših področjih porabe EU, razvrščeni glede na kategorijo „zelo pomembno“