Ravni predhodnega financiranja za sklade kohezijske politike (skladi za obdobje 2014–2020 in skladi za obdobje 2021–2027) bodo zlasti vplivale na prva leta naslednjega finančnega okvira. Predlogi Komisije za naslednjo uredbo o skupnih določbah in za spremembo sedanje uredbe o skupnih določbah upoštevajo zahteve po financiranju na začetku novega obdobja ter omejitve, ki jih prinaša zgornja meja virov lastnih sredstev v višini 1,20 % bruto nacionalnega dohodka EU. Čeprav je Komisija predlagala povečanje zgornje meje virov lastnih sredstev, da bi ta odražala osnovo bruto nacionalnega dohodka za 27 držav članic, se bo sedanja raven morda še vedno uporabljala v prvih letih naslednjega finančnega okvira, saj bo postopek ratifikacije novega sklepa o virih lastnih sredstev verjetno dolgotrajen.

V primerjavi z lanskim poročilom ni sprememb glede novih obveznosti. Kot v preteklem letu ta plačila sledijo predlogu Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 z dne 2. maja 2018 in z njim povezanim predpostavkam (glej podrobnosti v oddelku 3: predpostavke v napovedi). Posodobitev teh ocen bi bila mogoča šele po zaključku pogajanj o naslednjem finančnem okviru in povezani sektorski zakonodaji.

Skoraj vsa plačila v letu 2020 se nanašajo na obveznosti, prevzete v okviru programov za obdobje 2014–2020. Manj kot 1 % plačil bo namenjenih kritju neporavnanih obveznosti iz razdelkov 1a in 4 finančnega okvira za obdobje pred letom 2014. Večina programov kohezijske politike za obdobje 2007–2013 naj bi se zaključila do konca leta 2019, za leto 2020 pa niso načrtovana nobena nadaljnja plačila.

Poročilo vsebuje ocene iz predloga proračuna za leto 2020, ki je zadnje leto veljavnega finančnega okvira. Napoved za ravni plačil v letu 2020 je skupno za 7 milijard EUR nižja kot v lanskoletni dolgoročni napovedi. To se nanaša predvsem na razdelke 1b, 2 in 4. Kar zadeva sredstva v okviru deljenega upravljanja, predlog proračuna temelji na najnovejših projekcijah izvrševanja, ki so jih države članice predložile januarja 2019 in so nekoliko nižje od njihovih projekcij iz julija 2018, na katerih je temeljila lanskoletna napoved. Na področju zunanjega delovanja so zneski iz predloga proračuna za leto 2020 dejansko pod ravnjo iz prejšnjega leta, predvsem zaradi manjših zneskov plačil za instrument za begunce v Turčiji.

Kar zadeva plačila v zvezi s prevzetimi obveznostmi za obdobje po letu 2021 so, glede na to, da pogajanja o naslednjem večletnem finančnem okviru še vedno potekajo, te ocene še naprej skladne s parametri predloga Komisije za prihodnje finančno obdobje, kot je razvidno iz lanskoletnega poročila.

V primerjavi z napovedjo iz preteklega leta, ki je zajemala obdobje 2019–2023, nova napoved zajema eno dodatno leto (2024). Ocene plačil za prevzete obveznosti iz sedanjega finančnega okvira so posodobljene, da se upoštevajo dejanski rezultati izvrševanja za leto 2018, proračun za leto 2019 in predlagane spremembe proračuna za leto 2019 (predlogi spremembe proračuna št. 1, št. 2 in št. 3) ter predlog proračuna za leto 2020.

Napoved zajema elemente sedanjega finančnega okvira in naslednjih okvirov. Temelji na ravni odobrenih proračunskih sredstev za leto 2020, kot so bila vključena v predlog proračuna za navedeno leto. Za leta 2021–2024 se upoštevajo prevzete obveznosti iz predloga Komisije za naslednji večletni finančni okvir.

To poročilo zajema dolgoročno napoved prihodnjih prilivov in odlivov za naslednjih pet let (2020–2024), kot to zahteva člen 247(1)(c) finančne uredbe. V analizi se upoštevajo načela in pogoji, določeni v osnutku sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo.

Plačila za obveznosti pred letom 2021

Predlagana raven plačil v predlogu proračuna za leto 2020 vpliva tudi na potrebe po plačilih v naslednjih letih. Pričakuje se, da bo nižja raven plačil za leto 2020 v primerjavi s prejšnjimi napovedmi privedla do dodatnih potreb v naslednjih letih. Zato ocene skupnih plačil za obdobje 2021–2024 za približno 5 milijard EUR presegajo zgornjo mejo za plačila, ki jo je Komisija predlagala za naslednje obdobje, pri čemer naj bi bilo za 4 milijarde EUR plačil izvedenih v letu 2024.

Te dodatne potrebe bo treba v povezavi z učinkom prihodnjih načinov izvajanja skladov kohezijske politike upoštevati pri določanju zgornjih mej plačil za naslednji finančni okvir, sicer bodo samodejno privedle do potrebe po uporabi posebnih instrumentov, zlasti varnostne rezerve, ki bi – v skladu s predlogom Komisije – omogočila mobilizacijo plačil v višini do 0,03 % bruto nacionalnega dohodka EU v danem letu (to bi se v naslednjih letih odštelo od zgornjih mej).

2.1.3.Sprostitve obveznosti

Skupni znesek napovedanih sprostitev obveznosti za obdobje 2020–2024 je 8 milijard EUR. Približno 77 % sprostitev obveznosti se nanaša na programe iz obdobja 2014–2020 (6 milijard EUR), medtem ko se sprostitve obveznosti programov iz obdobja pred letom 2014 še naprej postopno zmanjšujejo, kot to velja tudi za z njimi povezana plačila. Za obveznosti, predlagane za finančni okvir za obdobje 2021–2027, se sprostitve obveznosti ne pričakujejo.

Ravni sprostitev obveznosti se po razdelkih razlikujejo, saj se pri napovedi upoštevajo že izvedene sprostitve obveznosti in sprostitve obveznosti, ki so bile opredeljene v času priprave predloga proračuna za leto 2020. Sprostitve obveznosti se načeloma napovejo za celotno trajanje programskega obdobja. Glede na to, da za večino programov in ukrepov ni pravil o samodejni sprostitvi obveznosti, bi bila vsaka letna razčlenitev sprostitev obveznosti zelo nenatančna. Za oceno obsega sprostitev obveznosti samo do leta 2024 so napovedane sprostitve obveznosti razčlenjene sorazmerno s povezanimi letnimi plačili.

Za evropske strukturne in investicijske sklade (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020 se pripravi posebna napoved, v kateri se upoštevajo izkušnje z zaključevanjem programov za obdobje 2007–2013. Ker je dejansko leto sprostitve obveznosti odvisno od specifičnih datumov za zaključek za vsako državo članico in ob upoštevanju veljavnega pravila n+3 v zvezi s sprostitvijo obveznosti, bodo sprostitve obveznosti verjetno segale v obdobje 2024–2026. Glede na to, da je v to poročilo zajeto le leto 2024, se okvirno ocenjuje, da bi se v navedenem letu sprostila približno tretjina vseh obveznosti skladov ESI za obdobje 2014–2020.

V primerjavi z lanskoletnim poročilom se je ocena 5-letnih sprostitev obveznosti povečala za okoli 1,6 milijarde EUR. To je kombinirani učinek povečanih napovedi sprostitev obveznosti za razdelka 1b in 2 ter zmanjšanj po drugih razdelkih. Povečanje za razdelka 1b in 2 je mehanski učinek vključitve dodatnega leta (2024), ki v lanskoletnem poročilu ni bilo vključeno. Zmanjšanja v drugih razdelkih so prav tako posledica predvsem enoletnega zamika obdobja poročanja. Na primer, v letu 2018 je bilo v okviru razdelka 1a sproščenih za 0,7 milijarde EUR obveznosti, povezanih s programi iz obdobja pred letom 2014, in ustrezno ta znesek ni več vključen v prihodnje ocene. V razdelku 3 so se pričakovane sprostitve obveznosti zmanjšale, in sicer zaradi upoštevanja sprememb relevantne zakonodaje. V razdelku 4 je zmanjšanje posledica kombiniranega učinka enoletnega zamika in posodobitve predpostavk za prihodnja leta v skladu s predlogom proračuna za leto 2020.

2.1.4.Gibanje ravni neporavnanih obveznosti

Kopičenje neporavnanih obveznosti (ali RAL za reste-a-liquider) je naravna posledica izvrševanja proračuna EU z diferenciranimi sredstvi in nominalnega povečanja obsega proračuna EU skozi leta. Pričakuje se, da bo RAL na začetku obdobja poročanja znašal približno 291 milijard EUR ter do konca sedanjega finančnega okvira dosegel 303 milijarde EUR. Za primerjavo: v lanskoletnem poročilu je bil napovedan RAL ob koncu leta 2020 v višini 295 milijard EUR. To povečanje napovedi RAL je predvsem rezultat posodobitve napovedi za leto 2020 glede na dejanske projekcije iz predloga proračuna.

Do konca leta 2024 naj bi RAL znašal približno 313 milijard EUR, kar pomeni 8-odstotno povečanje nominalne vrednosti v petih letih, ki so bila analizirana. Vendar letno gibanje obsega RAL ni enakomerno, saj se RAL razvija glede na razmerje med letnimi plačili in letnimi obveznostmi. Plačila se bodo približala prevzetim obveznostim v obdobju 2023–2024 predvsem zaradi kombinacije prvega cilja glede samodejnih sprostitev obveznosti za nove programe v skladu z uredbo o skupnih določbah in cilja n+3 v zvezi s sprostitvami obveznosti za zadnjo tranšo skladov ESI za obdobje 2014–2020 in zaključka teh programov. Tako se pričakuje, da bodo plačila v letu 2023 na skoraj enaki ravni kot obveznosti, v letu 2024 pa naj bi celo presegla raven obveznosti. To bi pomenilo ohranitev stabilne ravni RAL ob koncu leta 2023 in celo njeno rahlo zmanjšanje v letu 2024.

2.2. Prihodki

Proračun EU se financira iz lastnih sredstev in drugih prihodkov. Skupni znesek lastnih sredstev, potreben za financiranje proračuna, se določi tako, da se od skupnih odhodkov odštejejo drugi prihodki. V skladu s tem napoved proračunskih prihodkov EU za obdobje 2020–2024 temelji na načelu, da morajo biti odhodki usklajeni s prihodki; zato morajo biti skupni prihodki enaki skupnim odhodkom.

3.Predpostavke v napovedi

3.1. Specifične predpostavke po glavnih elementih porabe

3.1.1.Skladi ESI za obdobje 2014–2020 in skladi kohezijske politike za obdobje 2021–2027

Napoved plačil za sklade ESI za obdobje 2014–2020 temelji na preteklih izkušnjah z zahtevki za vmesna plačila, predloženimi kot odstotek skupnih sredstev. Pregled smotrnosti se izvaja v letu 2019, s tem povezane obveznosti, rezervirane od leta 2014, pa bi privedle do prvih plačil v letu 2020. Za vsak sklad se uporabljajo posebni plačilni profili.

Za sklade kohezijske politike za obdobje 2021–2027 so bile za to poročilo uporabljene tudi ustrezne določbe iz predloga Komisije z dne 2. maja 2018 za naslednji finančni okvir (0,5 % kot letno predhodno financiranje za vsako leto v obdobju od 2021 do 2026, 10-odstotna stopnja zadržanih sredstev, brez rezerve za uspešnost). Profili zahtevkov za vmesna plačila so bili ocenjeni na podlagi statističnih podatkov o zahtevanih zneskih na leto v programih za obdobje 2007–2013 s pravilom n+2 v zvezi s sprostitvijo obveznosti, kot so bila spremenjena, da so dovoljena nekatera odstopanja za prve tranše obveznosti. Kakršna koli sprememba navedenih predpostavk bi vplivala na plačila v zvezi s skladi kohezijske politike za obdobje 2021–2027.

3.1.2.Neposredna plačila in tržni ukrepi v okviru skupne kmetijske politike

Kar zadeva odobritve za Evropski kmetijski jamstveni sklad, gre večinoma za nediferencirane odobritve in večina teh odobritev, povezanih z neposrednimi plačili kmetom, je običajno povrnjena državam članicam v prvih mesecih naslednjega proračunskega leta.