POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Tretje poročilo o vrednotenju izvajanja direktive o krepitvi varnosti v pristaniščih

1.Uvod

Glavni cilj Direktive 2005/65/ES o krepitvi varnosti v pristaniščih (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) je dopolniti ukrepe, ki so bili leta 2004 sprejeti z Uredbo (ES) št. 725/2004 o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih (v nadaljnjem besedilu: Uredba).

Področje uporabe navedene Uredbe je omejeno na varnostne ukrepe na krovu ladij ter neposredne stike med ladjami in pristanišči. Države članice so se prednostno zavezale prav tem obveznostim, ki izhajajo predvsem iz Kodeksa ISPS (Mednarodni kodeks o zaščiti ladij in pristanišč), preden so se strinjale, da bodo izvedle dodatne obveznosti v okviru sprejetja Direktive. Z Direktivo se dopolnjuje mehanizem, tako da se uvaja sistem varnosti na celotnem območju pristanišča, da bi se zagotovila visoka in enotna stopnja varnosti v vseh evropskih pristaniščih, ki zagotavljajo neposredne pomorske storitve.

Vzdolž 70 000 km dolge obale v Evropski uniji, ki je ena od svetovnih regij z največjim številom pristanišč, se upravlja več kot 1 200 komercialnih pomorskih pristanišč. Od teh jih približno tisoč (glej točko 6.1) spada na področje uporabe Direktive, namreč vsa pristanišča z eno ali več pristaniškimi infrastrukturami, ki jih ureja varnostni načrt pristanišča, odobren v skladu z Uredbo.

Cilj Direktive je izboljšati usklajevanje varnosti na območjih pristanišč, za katera se Uredba ne uporablja, in poleg tega doseči, da bi izboljšanje varnosti v pristaniščih podprlo varnostne ukrepe, sprejete na podlagi Uredbe. Medtem ko je za izvajanje varnostnih ukrepov na ravni pristaniške infrastrukture odgovoren predvsem njen upravljavec, so za ustrezne varnostne ukrepe na ravni pristanišča odgovorni predvsem pristaniški organ in organi, ki so odgovorni za ohranjanje javnega miru ter varnosti in varnostnih ukrepov na pristaniškem območju (na javnih in delovnih območjih).

Člen 19 Direktive določa, da mora Komisija oceniti upoštevanje Direktive in učinkovitost sprejetih ukrepov do 15. decembra 2008 in nato vsakih pet let.

Prvo poročilo je bilo sprejeto 20. januarja 2009, drugo pa 18. novembra 2013. V tem tretjem poročilu o napredku pri izvajanju Direktive so opisani ukrepi, sprejeti za spodbujanje izvajanja enotnih varnostnih ukrepov v pristaniščih na ravni Unije, napredek, dosežen v zadnjem petletnem referenčnem obdobju, in težave, ki so se pojavile med obdobjem izvajanja in še niso odpravljene.

Poročilo temelji na:

–povratnih informacijah organov držav članic, pristojnih za pomorsko varnost, in drugih zainteresiranih strani;

–rezultatih številnih inšpekcijskih pregledov varnosti v pristaniščih, ki jih je Komisija opravila zaradi spremljanja izvajanja te direktive v referenčnem obdobju;

–nenehnem dialogu z nacionalnimi organi in različnimi akterji iz pomorskega in pristaniškega sektorja.

Poročilo opozarja na nekatere težave, ki so se pojavile pri doseganju želenih učinkov, pa tudi na splošni učinek izvajanja Direktive.

2.Sklepne ugotovitve prvega in drugega poročila

V prvem poročilu je bilo poudarjeno, da je večina zadevnih držav članic določbe Direktive prenesla z veliko zamudo, čeprav je bila Direktiva v Evropskem parlamentu sprejeta na prvi obravnavi in s široko podporo, v Svetu pa soglasno. Zato so bili sproženi postopki za ugotavljanje kršitev, pri katerih je bila v dveh izrečena sodba zaradi neizpolnjevanja obveznosti.

Na koncu tega obdobja vrednotenja je velika večina držav članic končno prenesla določbe Direktive v nacionalno pravo. Žal pa so se pri zagotavljanju njihovega praktičnega izvajanja še vedno pojavljale organizacijske in funkcionalne težave na ravni pristanišč, ker lokalne uprave še vedno niso imele vseh potrebnih sredstev za zagotovitev praktičnega izvajanja Direktive. Glavna težava se je nanašala na določitev meja pristanišča z vidika varnosti.

Iz drugega poročila je razvidno, da je bil dosežen precejšen napredek, vendar da je treba ukrepe, potrebne za izvajanje vseh določb Direktive v celoti, v večini držav članic še vedno izboljšati. Raven varnosti v evropskih pristaniščih se je zvišala, kombinacija izvajanja Uredbe in uporabe Direktive pa je omogočila vzpostavitev verodostojnega okvira za preprečevanje kršitev varnosti v pristaniščih ter zagotovitev ustrezne zaščite za pomorske in pristaniške dejavnosti. Uvedba varnostnih ukrepov je pogosto privedla do pregleda organizacije pristanišč, na primer premeščanja in skladiščenja blaga, nadzora nad dostopom do različnih delov pristanišča ali določitve območij z omejenim dostopom. Ti ukrepi so se izkazali za zelo pomembne za povečanje učinkovitosti pristaniških dejavnosti v zelo konkurenčnem okolju.