Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Mehanizmi obdavčenja za zmanjšanje emisij CO2

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 364/03)

Poročevalec: Krister ANDERSSON

Sklep plenarne skupščine 20. 2. 2020 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 24. 6. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 16. 7. 2020 Plenarno zasedanje št. 553 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 209/1/6

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) meni, da obstajajo utemeljeni razlogi za vzpostavitev enotnih pravil v EU za boj proti globalnemu segrevanju in za začetek mednarodnih razprav z drugimi trgovinskimi bloki na podlagi teh pravil.

1.2 Doslej so se razprave osredotočale na predpise in okoljske davke, zlasti na davke za zmanjšanje emisij. EESO meni, da je treba globalno segrevanje obravnavati na svetovni ravni, celovito in simetrično ter pri tem upoštevati raven CO 2 v ozračju.

1.3 Komisija se pri svojem delu v zvezi z zmanjševanjem emisij CO 2 osredotoča na sistem trgovanja z emisijami. EESO meni, da bi bilo v prihodnje koristno in nujno zasnovati tudi nove ukrepe obdavčitve, s katerimi bi bilo mogoče dopolniti sedanji sistem trgovanja z emisijami in nacionalne davke na ogljikov dioksid, da bi dosegli učinkovit in simetričen okvir politike za odpravljanje naraščajočih emisij CO 2 .

1.4 EESO pozdravlja pristop Komisije, saj meni, da je to primeren korak za vzpostavitev učinkovitejšega oblikovanja cen ogljika v celotnem gospodarstvu. Tak instrument bi bilo treba uskladiti z drugimi dodatnimi instrumenti, tudi z novim pristopom k obdavčenju na notranjem trgu EU v celovitem okviru politike ter z drugimi podobnimi instrumenti, ki se uporabljajo v drugih jurisdikcijah po svetu.

1.5 EESO spodbuja Evropsko komisijo, naj pripravi konkretne pobude za vzpostavitev podobnih davkov na ogljikov dioksid v državah članicah, da bi se uskladila prizadevanja za učinkovito zmanjšanje ravni CO 2 . Idealen rezultat bi bil, da se na enotnem trgu EU vzpostavijo enotni pogoji glede emisij oziroma zmanjšanj, ki jih je treba obdavčiti, ter konkretnih metod in stopenj obdavčenja za enak vpliv na raven CO 2 v ozračju.

1.6 EESO meni, da se bo globalno segrevanje kljub uvedbi novih davkov in dodatnih ukrepov verjetno nadaljevalo, razen če bo mogoče že izpuščeni CO 2 odstraniti iz ozračja.

1.7 EESO spodbuja, da se z namenskimi naložbami razvijata tehnologiji za zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporabo ogljikovega dioksida na ravni EU in nacionalni ravni, saj prispevata k cilju zmanjševanja vpliva emisij CO 2 in, splošneje, k ciljem trajnostnega razvoja, ki jih spodbuja OZN, ter ciljem iz Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah.

1.8 Države članice bi morale zlasti sprejeti celovito in simetrično politiko okoljskih davkov za obravnavo vpliva CO 2 na globalno segrevanje. Uvesti je treba davke s pozitivnimi in negativnimi stopnjami. Prihodke, zbrane z davki na CO 2 , bi bilo treba uporabiti za financiranje spodbud za tehnike zmanjševanja emisij CO 2 na lokalni, regionalni in nacionalni ravni.

1.9 EESO opozarja na druge instrumente politike za zmanjšanje emisij ogljika. Ti segajo od novih tehnologij do praks gospodarjenja z zemljišči, ki bi jih bilo treba spodbujati in podpirati na ravni EU in nacionalni ravni. Predvsem gozdovi naravno odstranjujejo ogljikov dioksid in drevesa zlasti dobro shranjujejo ogljik, odstranjen iz ozračja s fotosintezo. Torej je mogoče s razširitvijo in obnovo gozdov ter pravilnim gospodarjenjem z njimi okrepiti delovanje fotosinteze za obvladovanje CO 2 .

1.10 Prodaja gozdnih proizvodov je sicer obdavčena kot dohodek lastnika, vendar bi bilo treba priznati, da se s sajenjem dreves in rastjo gozda zmanjša količina CO 2 v ozračju, zato bi bilo treba v okviru simetričnega davčnega pristopa h globalnemu segrevanju to spodbujati z negativnim davkom na CO 2 . To bi bil pomemben ukrep za dosego podnebnih ciljev.

1.11 EESO želi poudariti, da je treba učinkovite ukrepe uvesti na način, ki je družbeno sprejemljiv za vse.

2. Splošne ugotovitve

2.1 Globalno segrevanje je zaskrbljujoče za vse in vlade iščejo učinkovite metode za omejitev svetovnega naraščanja temperature. H globalnemu segrevanju prispeva več dejavnikov, med njimi pa so zlasti pomembne emisije ogljikovega dioksida (CO 2 ).

2.2 2 je toplogredni plin, ki največkrat nastaja zaradi človekovih dejavnosti in katerega prispevek h globalnemu segrevanju zaradi vpliva človeka znaša 64 % COje toplogredni plin, ki največkrat nastaja zaradi človekovih dejavnosti in katerega prispevek h globalnemu segrevanju zaradi vpliva človeka znaša 64 % ( 1 ) . Koncentracija toplogrednega plina v ozračju se je v več desetletjih znatno povečala in je trenutno 40 % višja, kot je bila na začetku industrijske dobe.

2.3 Povprečna temperatura zemeljskega površja se je od konca 19. stoletja zvišala za 0,9 stopinje Celzija ( 2 ) . To spremembo so sprožile vse večje emisije ogljikovega dioksida in druge emisije, ki jih povzroča človek, v ozračje, kar je po mnenju številnih raziskovalcev vzrok za splošno naraščanje svetovne temperature.

2.4 Človek s svojimi dejavnostmi spreminja ogljikov cikel tako z dodajanjem več CO 2 v ozračje – kar vpliva na zmogljivost naravnih ponorov, kot so gozdovi, da odstranjujejo CO 2 iz ozračja – kot z vplivanjem na zmogljivost tal za shranjevanje ogljika. Glavna človekova dejavnost, pri kateri se proizvaja CO 2 , je uporaba fosilnih goriv – premoga, zemeljskega plina in nafte – za energijo in promet, sledijo pa nekateri industrijski postopki in prakse rabe zemljišč.

2.5 Azija je trenutno največji regionalni emisijski vir na svetu, saj prispeva 53 % svetovnih emisij, od tega Kitajska 10 milijard ton (kar presega četrtino skupnih svetovnih emisij), Severna Amerika je drugi največji emisijski vir (18 % svetovnih emisij), Evropa pa ji tesno sledi s 17 % ( 3 )

2.6 Vpliv emisij CO 2 na temperaturo planeta in podnebne spremembe postaja vse pomembnejši za javno mnenje in civilno družbo ter politične stranke na evropski in nacionalni ravni.

2.7 Evropska komisija je razvoj konkretnih pobud za boj proti podnebnim spremembam določila za pomembno prednostno nalogo svoje politične agende, npr. v zelenem dogovoru ( 4 ) , preden se je bila v prvih mesecih leta 2020 prisiljena osredotočiti na izredne razmere v zvezi s COVID-19.

2.8 Zeleni dogovor ( 5 ) je eden od temeljev politične agende nove Evropske komisije. Prizadeva si za učinkovit odziv na trenutne okoljske izzive in je strategija rasti, namenjena doseganju ničelne stopnje neto emisij toplogrednih plinov v EU do leta 2050.

2.9 Zeleni dogovor zajema najpomembnejše sektorje evropskega gospodarstva, vključno s prometom, energetiko, kmetijstvom, stavbami in posameznimi panogami, kot so jeklarska, cementna, tekstilna in kemična industrija ter industrija IKT. Komisija pripravlja prva evropska podnebna pravila in dodatne posebne strategije in naložbe v prid zeleni gospodarski rasti. Sklad za pravični prehod je pomemben, vendar bodo morda potrebna dodatna sredstva ( 6 )

3. Instrumenti politike, ki bi jih bilo mogoče uporabiti za zmanjšanje emisij CO2 (7)

3.1 Številne dejavnosti lahko povzročijo onesnaženje, ki vpliva na druge akterje v gospodarstvu. Teh posledic se morda ne vzame v obzir pri sprejemanju odločitev o njihovem izvajanju. Tako se določena dejavnost opravlja brez upoštevanja njenih zunanjih učinkov, tj. njenih dejanskih družbenih stroškov. Pomembno je, da se družbeni stroški vključijo v sprejemanje odločitev, kar je mogoče narediti z obdavčitvijo dejavnosti. Zunanji učinki bodo tako internalizirani, tj. upoštevani pri sami odločitvi, in onesnaževanje se bo zmanjšalo skladno s stroški, ki jih povzroča.

3.2 Z dejavnostjo pa se lahko splošna raven onesnaženosti tudi zmanjša in nastane pozitiven zunanji učinek. Takšne dejavnosti bi bilo treba spodbujati, da bi se njihovo opravljanje povečalo do te mere, da bi njihova kompenzacija v celoti odtehtala koristi. To je mogoče narediti z določitvijo subvencije ali negativnega davka.

3.3 2 učinkujejo na svetovni ravni, bi morala biti cena onesnaževanja za enakovredne negativne učinke povsod enaka. Šele takrat bo obdavčenje stroškovno učinkovito. Potreben je torej globalen pristop Ker emisije COučinkujejo na svetovni ravni, bi morala biti cena onesnaževanja za enakovredne negativne učinke povsod enaka. Šele takrat bo obdavčenje stroškovno učinkovito. Potreben je torej globalen pristop ( 8 )

3.4 Vendar je težko natančno oceniti, koliko CO 2 ustvari posamezna dejavnost, niti ni svetovnega tržišča, na katerem bi bilo mogoče dejavnosti, ki proizvajajo CO 2 , enotno obdavčiti. Države so se morale zato zateči k delnim ukrepom. Pomembno je, da se sprejeti ukrepi razširijo na širše regije in več dejavnosti, ki so večji vir onesnaževanja.

3.5 EESO meni, da obstajajo utemeljeni razlogi za vzpostavitev enotnih pravil v EU in začetek mednarodnih razprav z drugimi trgovinskimi bloki na podlagi teh pravil.

3.6 Uporaba dovoljenj za trgovanje v EU in drugod je metoda za obravnavanje potrebe po določitvi enotne cene na tono emisij CO 2 .

3.7 Vendar so se razprave doslej osredotočale na predpise in okoljske davke, zlasti na davke za zmanjšanje emisij. EESO meni, da je treba globalno segrevanje obravnavati celovito in simetrično ter pri tem upoštevati raven CO 2 v ozračju.

3.8 Ker se z zmanjšanjem ravni CO 2 v ozračju borimo proti globalnemu segrevanju, je zmanjšati emisije CO 2 za določeno količino enako koristno kot odstraniti enako količino CO 2 iz ozračja. Zato bi bilo treba prispevanje k zvišanju in znižanju ravni CO 2 obravnavati simetrično. To pomeni, da bi bili za izpust CO 2 v ozračje (onesnaževanje) določeni dodatni stroški (davek), medtem ko bi morale dejavnosti, ki znižujejo raven CO 2 , prejemati subvencijo (negativni davek).

3.9 Doslej je bil poudarek skoraj izključno na preprečevanju nadaljnjih emisij. Globalno segrevanje se bo kljub uvedbi novih davkov in dodatnih ukrepov verjetno nadaljevalo, razen če bo mogoče že izpuščeni CO 2 odstraniti iz ozračja. EESO zato meni, da bi morale države članice uvesti simetrične ukrepe.

3.10 2 v ozračju je vplivati na ravnanje in internalizirati zunanje učinke globalnega segrevanja. Vendar bosta davek oziroma subvencija vplivala na proizvodnjo in zaposlitvene možnosti v vseh sektorjih gospodarstva. Pri tem ni vnaprej jasno, ali bi morali biti davčni stopnji pozitivnega in negativnega davka enako visoki Namen davka na emisije ogljikovega dioksida in negativnega davka na znižanje ravni COv ozračju je vplivati na ravnanje in internalizirati zunanje učinke globalnega segrevanja. Vendar bosta davek oziroma subvencija vplivala na proizvodnjo in zaposlitvene možnosti v vseh sektorjih gospodarstva. Pri tem ni vnaprej jasno, ali bi morali biti davčni stopnji pozitivnega in negativnega davka enako visoki ( 9 )

3.11 Izjemno pomembna je uskladitev različnih spodbud za trajnostne naložbe, če se upoštevajo z njimi povezani pozitivni zunanji učinki. Usklajena metodologija za nizkoogljične indekse bi morala biti vodilo za izračun drugih učinkov.

3.12 Da bi bil prehod na brezogljično gospodarstvo ekonomsko trdnejši in politično verodostojnejši, bi bilo treba čim prej ukrepati tako, da se zmanjšajo neposredne in posredne subvencije za sektor fosilnih goriv, ki je odgovoren za visoke okoljske stroške.

3.13 Ker so za evropski zeleni dogovor potrebna zelo velika finančna sredstva, skupni proračunski viri EU pa so precej omejeni, ima pomembno vlogo zasebni sektor. To je treba upoštevati v dogovoru o večletnem finančnem okviru. Davki na CO 2 so predvsem rezultat potrebe po spremembi ravnanja gospodinjstev, podjetij in javnih subjektov in niso nastali kot vir prihodkov. EESO želi poudariti, da je treba učinkovite ukrepe uvesti na način, ki je družbeno sprejemljiv za vse.

4. Sistemi za trgovanje z emisijami

4.1 2 je evropski sistem za trgovanje z emisijami Eden od možnih instrumentov politike za zmanjšanje emisij COje evropski sistem za trgovanje z emisijami ( 10 ) . Temelji na načelu sistema trgovanja s pokrovom. V skladu s tem načelom se določi najvišja skupna količina nekaterih toplogrednih plinov, ki jih lahko oddajajo obrati, za katere se sistem uporablja. Ta zgornja meja se sčasoma znižuje, s čimer se morajo zmanjšati skupne količine emisij. V okviru te zgornje meje gospodarske družbe, za katere se sistem uporablja, prejemajo ali kupujejo emisijske kupone, s katerimi se po potrebi lahko trguje ( 11 )

4.2 Evropski zeleni dogovor (COM(2019) 640 final) napovedala, da bo v svojih prizadevanjih za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do junija 2021 pregledala več relevantnih instrumentov politike, povezanih s podnebjem. Komisija je v sporočilu(COM(2019) 640 final) napovedala, da bo v svojih prizadevanjih za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov do junija 2021 pregledala več relevantnih instrumentov politike, povezanih s podnebjem. ( 12 ) To bo vključevalo veljavni sistem za trgovanje z emisijami, ki bo morda razširjen na nove sektorje, ter dodatne posege v zvezi s: (i) cilji držav članic za zmanjšanje emisij v sektorjih, ki niso vključeni v sistem za trgovanje z emisijami, in (ii) uredbo o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu.

4.3 EESO pozdravlja pristop Komisije, saj meni, da je to primeren korak za vzpostavitev učinkovitejšega oblikovanja cen ogljika v celotnem gospodarstvu. Takšno orodje bi bilo treba uskladiti z drugimi dodatnimi instrumenti, tudi z novim pristopom k obdavčenju na notranjem trgu EU v skladnem okviru politike ter z drugimi podobnimi orodji, ki se uporabljajo v drugih jurisdikcijah po svetu.

4.4 V mednarodnem merilu se je število sistemov za trgovanje z emisijami v svetu povečalo. Poleg sistema EU za trgovanje z emisijami že delujejo ali so v pripravi nacionalni ali podnacionalni sistemi v Kanadi, na Kitajskem, Japonskem, Novi Zelandiji, v Južni Koreji, Švici in Združenih državah Amerike.

4.5 EESO pozdravlja regionalne pobude, ki si prizadevajo za bistveno zmanjšanje emisij CO 2 , saj gre za nujne korake za učinkovito spopadanje s podnebnimi spremembami, ki jih povzročajo emisije CO 2 . V zvezi s tem EESO spodbuja Evropsko komisijo, naj nadaljuje in izboljša svoja prizadevanja, da bi Evropa na tem področju postala vodilna regija.

5. Davki na emisije ogljika

5.1 Drugi možen instrument politike so davki na ogljikov dioksid. Z njimi se emisije zmanjšujejo predvsem na dva načina: s (i) povečanjem stroškov goriv in elektrike na osnovi ogljika in (ii) posledičnim spodbujanjem gospodarskih družb, da preidejo na čisto energijo, na primer vodno, sončno ali vetrno.

5.2 Če so davki na ogljikov dioksid pravilno zasnovani, so skladni z načelom „onesnaževalec plača“, v skladu s katerim bi moral stroške ukrepov za zmanjšanje onesnaženja nositi onesnaževalec glede na razsežnost škode, povzročene družbi, kot je zapisano v Deklaraciji OZN iz Ria ( 13 ) (1992) in Direktivi 2004/35/ES o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode ( 14 )

5.3 2 osredotočala na sistem za trgovanje z emisijami. EESO meni, da bi bilo v prihodnje koristno in nujno zasnovati tudi nove ukrepe obdavčenja, s katerimi bi bilo mogoče dopolniti sedanji sistem za trgovanje z emisijami in nacionalne davke na ogljikov dioksid, da bi dosegli učinkovit in simetričen okvir politike za obravnavanje naraščajočih emisij CO 2 . Izjemno pomembno je usklajevanje prizadevanj na svetovni ravni, kot je ustrezno pojasnil Mednarodni denarni sklad Komisija se je pri svojem delu v zvezi z zmanjševanjem emisij COosredotočala na sistem za trgovanje z emisijami. EESO meni, da bi bilo v prihodnje koristno in nujno zasnovati tudi nove ukrepe obdavčenja, s katerimi bi bilo mogoče dopolniti sedanji sistem za trgovanje z emisijami in nacionalne davke na ogljikov dioksid, da bi dosegli učinkovit in simetričen okvir politike za obravnavanje naraščajočih emisij CO. Izjemno pomembno je usklajevanje prizadevanj na svetovni ravni, kot je ustrezno pojasnil Mednarodni denarni sklad ( 15 )

5.4 Več držav v Evropi je uvedlo energetske davke ali energetske davke, ki delno temeljijo na vsebnosti ogljika. Med njimi so Švedska, Danska, Finska, Nizozemska, Norveška, Slovenija, Švica in Združeno kraljestvo ( 16 )

5.5 Švedska zaračunava najvišjo stopnjo davka na ogljikov dioksid v višini 112,08 EUR na tono emisij ogljika in je svoje emisije v zadnjih 25 letih zmanjšala za 23 %. Švedski davek na ogljikov dioksid je bil uveden leta 1991 s stopnjo, ki je ustrezala 250 SEK (23 EUR) na tono emisij ogljikovega dioksida iz fosilnih goriv in ki je bila postopno povišana na 1 190 SEK (110 EUR) v letu 2020; še vedno je temelj švedske podnebne politike ( 17 )

5.6 Švedski davek na ogljikov dioksid je zagotovil spodbude za zmanjšanje porabe energije, izboljšanje energetske učinkovitosti in povečanje uporabe alternativnih obnovljivih virov energije. S postopnim zviševanjem davka so imele zainteresirane strani čas za prilagajanje, s čimer se je politična sprejemljivost zviševanja davka sčasoma izboljšala.

5.7 Švedska izkušnja je na splošno pokazala, da je mogoče zmanjšati emisije, čeprav je za to potrebno občutno preoblikovanje gospodarstva. V obdobju 1990–2017 se je BDP povečal za 78 %, domače emisije toplogrednih plinov pa so se v istem obdobju zmanjšale za 26 %, s čimer je Švedska osma država glede na indeks svetovne konkurenčnosti.

5.8 Finska je leta 1990 postala prva država na svetu, ki je uvedla davek na ogljikov dioksid. Davek je sprva temeljil samo na vsebnosti ogljika v povezavi s proizvodnjo toplote in elektrike. Nato je bil razširjen, da je zajel obdavčitev ogljika in energije, vključena pa so bila tudi pogonska goriva v prometu.

5.9 Danska je davek na ogljikov dioksid uvedla leta 1992, zajemal pa je vso porabo fosilnih goriv (zemeljskega plina, surove nafte in premoga). Na Norveškem davek na ogljikov dioksid zajema do 55 % vseh emisij; preostale emisije so vključene v nacionalni sistem za trgovanje z emisijami ( 18 )

5.10 EESO spodbuja Evropsko komisijo, naj pripravi konkretne pobude za vzpostavitev podobnih davkov na ogljikov dioksid v državah članicah, da bi se uskladila prizadevanja za učinkovito zmanjšanje ravni CO 2 . Idealen rezultat bi bil, da se na enotnem trgu EU vzpostavijo enotni pogoji glede emisij oziroma zmanjšanj, ki jih je treba obdavčiti, ter konkretnih metod in stopenj obdavčitve za enak vpliv na raven CO 2 v ozračju. Vendar pa je za tak izid lahko potrebnega kar nekaj časa glede na potrebe posameznih držav.

5.11 S sprejetjem podobnih davkov na CO 2 v državah članicah bi bilo treba vplivati na trgovinske partnerice, da sprejmejo podobne ukrepe, ter tako prizadevanja razširiti po svetu in omejiti učinek na evropsko konkurenčnost. Potrebna je globalna rešitev, da se ne bi oblikovala zapletena kompenzacijska pravila.

5.12 Poleg tega bi lahko davki, če bodo pravilno zasnovani, prispevali h gospodarski rasti, med drugim s spodbujanjem produktivnih naložb v nove tehnologije. To zlasti velja za razvoj tehnologij za znižanje obstoječih ravni CO 2 v ozračju.

6. Tehnologiji zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe ogljikovega dioksida

6.1 Še en možen instrument politike je uporaba tehnik za znižanje obstoječih ravni CO 2 v ozračju. Verjetno bodo poleg sistema za trgovanje z emisijami in davkov na CO 2 potrebne tudi te tehnike. Potreben je simetričen pristop. Dejavnosti, s katerimi se znižuje raven CO 2 , ki je že v ozračju, so enako koristne za omejevanje globalnega segrevanja kot zmanjševanje dejavnosti, ki so vir emisij CO 2 .

6.2 2 , sta zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporaba ogljikovega dioksida 2 črpa iz ozračja, komprimira in odpelje na kraj hrambe. Tehnologiji imata velik potencial za blažitev podnebnih sprememb Glavni tehnologiji, namenjeni zniževanju ravni CO, sta zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporaba ogljikovega dioksida ( 19 ) . Pri obeh tehnologijah se COčrpa iz ozračja, komprimira in odpelje na kraj hrambe. Tehnologiji imata velik potencial za blažitev podnebnih sprememb ( 20 ) . Obstajajo tudi druge tehnologije, v bližnji prihodnosti pa naj bi se jih razvilo še veliko več.

6.3 Razlika med zajemanjem in shranjevanjem ter zajemanjem in uporabo je v končni namembnosti zajetega CO 2 . Pri zajemanju in shranjevanju se zajeti CO 2 prepelje na primerno mesto za dolgotrajno skladiščenje, pri zajemanju in uporabi pa se z zajetim CO 2 izdelajo komercialni proizvodi.

6.4 Zajemanje in uporaba pomeni, da se CO 2 zajame in uporabi kot surovina pri proizvodnji mineralov, kemičnih sestavin, sintetičnih goriv in gradbenega materiala. To tehnologijo je mogoče uporabiti za omejevanje emisij CO 2 z recikliranjem CO 2 v proizvode, za trajno sekvestracijo CO 2 v gradbenem materialu, kot je beton, ter recirkulacijo CO 2 z neposrednim zajemanjem iz zraka. Omogoča tudi shranjevanje električne energije s proizvodnjo sintetičnega metana.

6.5 EU je pripravila regulativni okvir za komercializacijo in subvencioniranje te nove tehnologije, čeprav so stroški zajemanja in shranjevanja še vedno pomemben negativen dejavnik. Trenutno je najdražji del postopka zajemanje.

6.6 Največje zmogljivosti za zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporabo ogljikovega dioksida so trenutno v ZDA.

6.7 2 letno in ga shranjuje na ustreznih mestih, kar je doslej najuspešnejša evropska izkušnja z uporabo tehnologije zajemanja in shranjevanja. V zadnjih letih so dodatne oblike tehnologije zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe ogljikovega dioksida razvili na Švedskem, Nizozemskem, v Belgiji, Franciji in na Irskem V Evropi tehnike zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe od leta 1996 uporablja Norveška ( 21 ) . Pri proizvodnji zemeljskega plina v več namenskih obratih zajame več milijonov ton COletno in ga shranjuje na ustreznih mestih, kar je doslej najuspešnejša evropska izkušnja z uporabo tehnologije zajemanja in shranjevanja. V zadnjih letih so dodatne oblike tehnologije zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe ogljikovega dioksida razvili na Švedskem, Nizozemskem, v Belgiji, Franciji in na Irskem ( 22 )

6.8 EESO spodbuja, da se tehnologiji za zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporabo ogljikovega dioksida z namenskimi naložbami razvijata na ravni EU in nacionalni ravni, saj prispevata k cilju zmanjševanja vpliva emisij CO 2 in, splošneje, k ciljem trajnostnega razvoja, ki jih spodbuja OZN, ter ciljem iz Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah.

6.9 Če želimo globalno segrevanje uspešno in stroškovno učinkovito zmanjšati, je treba spodbujati tehnologiji zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe ogljikovega dioksida ( 23 ) . Zlasti nacionalni proračuni bi morali imeti ključno vlogo pri okrepljeni uporabi teh tehnologij s spodbujanjem javnih naložb in davčnimi spodbudami. V zvezi s tem Evropska komisija razmišlja o reviziji ustreznih smernic o državni pomoči, vključno z okoljskimi in energetskimi smernicami, ki bodo dopolnjene do leta 2021, da se državam članicam omogoči večja prožnost.

6.10 Države članice bi morale zlasti sprejeti celovito in simetrično politiko okoljskih davkov za obravnavo vpliva CO 2 na globalno segrevanje. Uvesti je treba davke s pozitivnimi in negativnimi stopnjami. Prihodki, zbrani z davki na CO 2 , bi se po možnosti uporabljali za financiranje spodbud za tehnike zmanjševanja emisij CO 2 .

6.11 Evropska sredstva, namenjena raziskavam na področju zajemanja in shranjevanja ter zajemanja in uporabe ogljikovega dioksida, bi lahko finančno okrepili in strateško ciljno usmerili, da bi dosegali boljše, konkretne rezultate v smislu zmogljivosti zajemanja CO 2 in alternativ za njegovo shranjevanje.

7. Dodatna orodja za zmanjšanje emisij

7.1 Nazadnje EESO opozarja na druge instrumente politike za zmanjšanje ogljika. Ti segajo od novih tehnologij do praks gospodarjenja z zemljišči, ki bi jih bilo treba spodbujati in podpirati na ravni EU in nacionalni ravni. Predvsem gozdovi naravno odstranjujejo ogljikov dioksid in drevesa zlasti dobro shranjujejo ogljik, odstranjen iz ozračja s fotosintezo. Torej je mogoče z razširitvijo in obnovo gozdov ter pravilnim gospodarjenjem z njimi okrepiti delovanje fotosinteze za obvladovanje CO 2 .

7.2 Prodaja gozdnih proizvodov je sicer obdavčena kot dohodek lastnika, vendar bi bilo treba priznati, da se s sajenjem dreves in rastjo gozda zmanjša količina CO 2 v ozračju, zato bi bilo treba v okviru simetričnega davčnega pristopa h globalnemu segrevanju to spodbujati z negativnim davkom na CO 2 . To bi bil pomemben ukrep za dosego podnebnih ciljev.

7.3 Poleg tega se ogljik naravno shranjuje v tleh. Z zadnjo reformo SKP so bili uvedeni nekateri ukrepi ekologizacije, namenjeni povečanju prispevka evropskega kmetijstva k zeleni rasti v Evropi. Takšne ukrepe bi bilo treba spodbujati, če so združljivi z naraščajočo potrebo po proizvodnji hrane in uresničevanjem okoljskih ciljev. Krožno gospodarstvo lahko pomeni tudi več možnosti za doseganje okoljskih in podnebnih ciljev.

V Bruslju, 16. julija 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Vzroki podnebnih sprememb, Evropska komisija (Energija, podnebne spremembe, okolje) – https://ec.europa.eu/clima/change/causes_sl.

(2) Global Climate Change (Svetovne podnebne spremembe), NASA – https://climate.nasa.gov/evidence/.

(3) Global Carbon Project, emisije CO2 – http://www.globalcarbonatlas.org/en/CO2-emissions.

(4) Glej sporočilo Evropske komisije Evropski zeleni dogovor – Postati prva podnebno nevtralna celina.

(5) Glej mnenje EESO Naložbeni načrt za evropski zeleni dogovor (v pripravi) in mnenje EESO UL C 282, 20.8.2019, str. 51.

(6) Glej mnenje EESO Sklad za pravični prehod in spremembe uredbe o skupnih določbah (UL C 311, 18.9.2020, str. 55).

(7) V zvezi s svetovnimi prizadevanji glej Emissions Gap Report (Poročilo o emisijski vrzeli), UNEP, 2019.

(8) Brez resnično globalne rešitve vprašanje obravnave izdelkov iz tretjih držav postane problem in pojavijo se potreba po mehanizmu za prilagoditev davka na meji glede na emisije ogljika in njegove posledice.

(9) Zagovarjati je mogoče stališče, da bi morala biti subvencija na tono zmanjšanja količine CO2 večja od davčne stopnje na emisije CO2, ker bo zmanjšana proizvodnja v dejavnostih, ki so vir emisij CO2, verjetno povzročila nekaj trajne brezposelnosti. Poleg tega je verjetno lažje dobiti podporo javnosti za strukturne spremembe v gospodarstvu, ki vodijo v razvoj nove tehnologije, kot za zmanjšanje obstoječih metod proizvodnje.

(10) Glej mnenje EESO Pregled sistema EU za trgovanje z emisijami (UL C 71, 24.2.2016, str. 57).

(11) Sistem za trgovanje z emisijami in cena pravic do emisije sta sprožila veliko razprav. Na ceno pravic do emisije močno vplivata število teh pravic in poslovni cikel. Tudi sedanje gospodarske razmere, po krizi zaradi COVID-19, bodo verjetno sprožile ponovno razpravo o sistemu za trgovanje z emisijami.

(12) Glej mnenje EESO Naložbeni načrt za evropski zeleni dogovor (UL C 311, 18.9.2020, str. 63).

(13) Glej poročilo s Konference Združenih narodov o okolju in razvoju in direktivo ES o okoljski odgovornosti v zvezi s preprečevanjem in sanacijo okoljske škode.

(14) UL L 143, 30.4.2004, str. 56.

(15) Publikacija MDS Fiscal Monitor, How to Mitigate Climate Change (Kako ublažiti podnebne spremembe), 2019, str. IX. V njej je zapisano, da „imajo različni instrumenti politike prednosti in pomanjkljivosti, vendar je podnebna kriza resna in eksistencialna, zato so ključni deležniki pozvani, naj uvedejo vse ustrezne ukrepe politike. Finančni ministri se lahko s to krizo spopadejo z uvedbo davka na ogljikov dioksid ali podobnih politik, da bo blažitev podnebnih sprememb z davčnimi ukrepi ali ukrepi porabe, ki se dopolnjujejo, postala sprejemljivejša, z zagotovitvijo ustreznega proračuna za naložbe v čisto tehnologijo ter z mednarodnim usklajevanjem strategij.“

(16) Uvedba ali povečanje davkov na emisije ogljika pogosto pomenijo težavne kompromise. Davki sprožijo potrebo po spremembi proizvodnih tehnik in prevoznih sredstev, ki lahko povzroči brezposelnost v nekaterih sektorjih in nujnost prehoda na drugačno zaposlitev. Za prizadete so socialni stroški lahko visoki. Države imajo različne možnosti za zagotavljanje socialne zaščite, kar je treba upoštevati, da bi bilo izvajanje družbeno sprejemljivo.

(17) Švedski davek na ogljikov dioksid, Švedski vladni uradi – https://www.government.se/government-policy/taxes-and-tariffs/swedens-carbon-tax/.

(18) Putting a Price on Carbon with a Tax (Določitev cene ogljika z davkom), Skupina Svetovne banke – https://www.worldbank.org/content/dam/Worldbank/document/SDN/background-note_carbon-tax.pdf.

(19) The potential for CCS and CCU in Europe (Potencial za zajemanje in shranjevanje ter zajemanje in uporabo ogljikovega dioksida v Evropi), Evropska komisija – https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/iogp_-_report_-_ccs_ccu.pdf.

(20) Glej mnenje EESO (UL C 341, 21.11.2013, str. 82).

(21) Carbon capture and storage (Zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida), Norsk Petroleum – https://www.norskpetroleum.no/en/environment-and-technology/carbon-capture-and-storage/.

(22) How European CO2 Transport and Storage Infrastructure can enable an Innovative Industrial Transition (Kako lahko evropska infrastruktura za prevoz in skladiščenje CO2 omogoči prehod na inovativno industrijo), Evropski parlament – https://zeroemissionsplatform.eu/wp-content/uploads/ZEP-Conference-Presentations.pdf.

(23) Švedski vladni odbor je leta 2020 ugotovil, da bi lahko Švedska dosegla ogljično nevtralnost do leta 2045, če bi prihodke od davkov na CO2 uporabila za subvencioniranje odstranjevanja CO2 iz ozračja. Davčni stopnji pozitivnega in negativnega davka bi bili enako visoki. Glej SOU 2020:4, javne preiskave švedske vlade.

(24) To je bilo poudarjeno v publikaciji Public Procurement for a Circular Economy (Javno naročanje za krožno gospodarstvo), ki jo je oktobra 2017 objavila Evropska komisija: https://ec.europa.eu/environment/gpp/circular_procurement_en.htm. Tudi Svetovna banka je poudarila vlogo pravil o javnem naročanju pri svojem naročanju: https://www.worldbank.org/en/about/corporate-procurement/vendors.

(25) UL L 94, 28.3.2014, str. 65.

(26) UL L 94, 28.3.2014, str. 243.

(27) UL L 94, 28.3.2014, str. 1.