Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o obveščanju Komisije o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v Evropski uniji in nadomestitvi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 /* COM/2013/0153 final - 2013/0082 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Zaradi sodbe Sodišča Evropske unije, ki je razveljavila Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 o obveščanju Komisije o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v Evropski uniji in ohranila njene učinke do sprejetja nove uredbe na ustrezni pravni podlagi, in sicer člena 194(2) PDEU, Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predlaga novo uredbo. Področje uporabe predlagane uredbe je enako področju uporabe razveljavljene uredbe. Države članice morajo vsaki dve leti predložiti Komisiji podatke in informacije o investicijskih projektih na področju proizvodnje, skladiščenja in prevoza nafte, zemeljskega plina ter električne energije (vključno z električno energijo iz obnovljivih virov), biogoriv ter zajemanja in skladiščenja ogljikovega dioksida. Investicije, o katerih je treba obvestiti Komisijo, obsegajo načrtovane projekte in projekte v izgradnji, spremembo obstoječe infrastrukture in projekte opustitve obratovanja določene velikosti, nanašajo pa se na obdobje petih let na ozemlju držav članic, vključno s povezavami s tretjimi državami. Za zadevna podjetja bi morala veljati obveznost uradnega obveščanja držav članic o takih podatkih in informacijah. Sodba Sodišča z dne 6. septembra 2012 je bila sprejeta potem, ko je Evropski parlament oktobra 2010 proti Svetu sprožil sodni postopek, kjer je izpodbijal izbiro pravne podlage, ki je bila uporabljena za sprejetje Uredbe št. 617/2010 in zahteval od Sodišča, da jo razveljavi (zadeva C-490/10). Svet je za pravno podlago uporabil člen 337 PDEU in člen 187 PESAE z obrazložitvijo, da se uredba nanaša na dejavnost zbiranja splošnih informacij. Sodišče je ugodilo zahtevi Parlamenta in Uredbo št. 617/2010 razveljavilo, toda ohranilo njene učinke do sprejetja nove uredbe na ustrezni pravni podlagi v razumnem roku. Da bi ugodila sodbi Sodišča in zagotovila stalnost pri spremljanju investicijskih projektov na področju energetske infrastrukture, Komisija predlaga uredbo z enako vsebino kot v primeru razveljavljene uredbe in predlaga nekatere popravke, ki so nujno potrebni zaradi novega zakonodajnega postopka. Ti popravki se nanašajo na novi zakonodajni postopek (redni zakonodajni postopek), datum pregleda uredbe (31. december 2016 namesto 23. julij 2015) in datum za poročanje. V skladu s sodbo Sodišča se učinki razveljavljene uredbe ohranijo do sprejetja nove uredbe. Čeprav se pričakuje hitro sprejetje nove uredbe v letu 2013, ni verjetno, da bo sprejeta pred julijem 2013, ki je naslednji rok za države članice, do katerega morajo v skladu z razveljavljeno uredbo poročati o investicijah. Poročanje v letu 2013 bi zato še vedno moralo potekati na podlagi razveljavljene uredbe. V predlagani novi uredbi bi se obveščanje o podatkih začelo 1. januarja 2015 in nato vsaki dve leti. Oblika in tehnične podrobnosti obvestila za Komisijo o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture so določene v Prilogi k Uredbi Komisije (EU, Euratom) št. 833/2010 z dne 21. septembra 2010 o izvajanju razveljavljene Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010. Uredba Komisije št. 833/2010 bo ostala v veljavi do revizije, ki bo sledila sprejetju te predlagane uredbe. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Glede na to, da (i) so ustrezna ocena učinka in posvetovanja z zainteresiranimi stranmi bila opravljena, ko je bila predlagana Uredba št. 617/2010 in da (ii) je vsebina predlagane uredbe enaka vsebini Uredbe št. 617/2010, Komisija ni izdelala nove ocene učinka, niti ni začela novih posvetovanj z zainteresiranimi stranmi. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih ukrepov Predlagana uredba vzpostavlja skupni okvir za obveščanje Komisije o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v sektorjih nafte, plina, električne energije in biogoriv ter o investicijskih projektih v zvezi z ogljikovim dioksidom, proizvedenim v navedenih sektorjih. Vsaki dve leti bi morale države članice ali subjekti, ki bi jih te za to pooblastile, zbrati in sporočiti podatke in informacije o investicijskih projektih v zvezi s proizvodnjo, prevozom in skladiščenjem. Da bi kar najbolj zmanjšali upravno breme, se uvedeta dva elementa za prožnost in poenostavitev: – če države članice ne odločijo drugače, bi imela podjetja obveznost, da državam članicam oziroma pristojnemu subjektu zagotovijo informacije o svojih investicijskih projektih, vključno s projekti opustitve obratovanja; – države članice bi bile izvzete iz obveznosti poročanja, če že zagotavljajo enakovredne informacije Komisiji na podlagi posebne zakonodaje EU za energetski sektor. Izvzetje bi veljalo tudi, če organi, pristojni za načrte razvoja omrežja za plin in električno energijo, zbirajo zadevne podatke. V tem primeru bi se od njih zahtevalo, da sporočijo zadevne podatke Komisiji, po potrebi z ustreznimi pripombami držav članic. Zbrani podatki in informacije (vrsta investicije, načrtovane zmogljivosti in glavne ovire…) bi zagotavljali glavne trende za investiranje v energetsko infrastrukturo EU. Poskrbeti je treba, da podatki in informacije, sporočeni Komisiji, ustrezajo splošno sprejetim standardom ter da se podatki in informacije sprejmejo, shranijo in obdelujejo z ustreznimi orodji IT ter v popolni skladnosti s pravnim okvirom za zaščito podatkov posameznikov kot tudi da so podatki ter informacije javno dostopni, razen kadar so poslovno občutljivi. Na podlagi sprejetih podatkov in informacij bo Komisija zagotovila redno in medsektorsko analizo strukturnega razvoja in razvojnih možnosti energetskega sistema EU ter katero koli drugo posebno analizo, ki bo potrebna. To bi omogočilo določitev potencialnih prihodnjih razkorakov med ponudbo in povpraševanjem ter ovir za investiranje. S temi analizami bo Komisija v boljšem položaju, da spodbuja najboljše prakse in da vzpostavi večjo preglednost za udeležence na trgu. Da bi se pripravila skupna mnenja o teh zadevah, bi se z zainteresiranimi stranmi razpravljalo o rezultatih teh analiz, ki bi se jih tudi objavilo. Pravna podlaga Pravna podlaga tega predloga je člen 194 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Načelo subsidiarnosti Cilj tega osnutka predloga je krepitev okvira za zbiranje podatkov in informacij za naloge Komisije. Z ustreznimi podatki bosta Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg (Market Observatory for Energy) lažje spremljala razvoj energetskega sistema EU z medsektorskega vidika in na ravni EU ter potencialne probleme, ki bi lahko upočasnili energetske projekte ali jih ovirali. Glede na medsebojno povezanost energetskih podsektorjev (npr. podsektorja za električno energijo in podsektorja za plin) in obstoj notranjega trga postaja razsežnost celotne EU vse pomembnejša, kar upravičuje vlogo institucij EU in zlasti Komisije. Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti. Ta predlog ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zastavljenih ciljev. Države članice bodo ohranile znatno prožnost pri izbiranju načinov za zbiranje podatkov. Izbira instrumentov Predlagani instrument je uredba, saj nadomešča že obstoječo uredbo. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog bo imel omejen vpliv na proračun Skupnosti, krili pa se bodo zlasti izdatki za informacijsko tehnologijo in, če se bo Komisija tako odločila, izdatki za nakup podatkov ter denarna nadomestila za storitve strokovnjakov. Predlog naj ne bi imel večjih neposrednih posledic za proračune držav članic. 5. NEOBVEZNI ELEMENTI Poenostavitev Ker ta predlog upošteva obstoječe obveznosti poročanja in mehanizme spremljanja, ne povečuje po nepotrebnem upravnega bremena, tisti njegov del, ki se nanaša na poročanje, pa bi se moral uporabljati le, če enakovredni podatki in informacije niso predpisani v sektorski zakonodaji. Klavzula o pregledu Do 31. decembra 2016 bo Komisija pregledala mehanizem poročanja in spremljanja, določen v novi uredbi. 2013/0082 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o obveščanju Komisije o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v Evropski uniji in nadomestitvi Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 194 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Za Komisijo je bistveno, da si ustvari celovito podobo o razvoju investiranja v energetsko infrastrukturo v Uniji, da lahko opravlja svoje naloge na področju energetike. Komisija redno prejema najnovejše podatke in informacije, kar bi ji moralo omogočiti, da opravi potrebne primerjave in ocenjevanja ali predlaga ustrezne ukrepe na podlagi ustreznih številskih podatkov in analiz, zlasti glede prihodnjega ravnotežja med ponudbo in povpraševanjem na področju energetike. (2) Razmere na področju energetike v Uniji in zunaj nje so se v zadnjih letih občutno spremenile, zato so postale naložbe v energetsko infrastrukturo bistvenega pomena za zagotavljanje oskrbe Unije z energijo, delovanje notranjega trga ter za prehod na nizkoogljični energetski sistem, ki ga je Unija začela uporabljati. (3) Nove razmere na področju energetike zahtevajo večje investiranje v vse vrste infrastrukture v vseh energetskih sektorjih ter razvoj novih vrst infrastrukture in novih tehnologij, ki jih bo trg sprejel. Liberalizacija energetskega sektorja in nadaljnja integracija notranjega trga zagotavljata gospodarskim subjektom pomembnejšo vlogo pri investiranju. Hkrati bodo nove zahteve politike, na primer cilji na področju mešanice goriv, spremenile politike držav članic glede nove in/ali posodobljene energetske infrastrukture. (4) V tem smislu bi bilo treba investiranju v energetsko infrastrukturo v Uniji posvetiti večjo pozornost, zlasti zato, da bi se lažje predvidele težave in spodbujale najboljše prakse ter da bi bil prihodnji razvoj energetskega sistema Unije čim bolj pregleden. (5) Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg bi zato morala imeti na voljo natančne podatke in informacije o investicijskih projektih, vključno s projekti opustitve obratovanja, v najpomembnejših sestavnih delih energetskega sistema Unije. (6) Podatki in informacije o predvidljivem razvoju v proizvodnji, prenosu in skladiščenju ter o projektih v različnih energetskih sektorjih koristijo Uniji in so pomembni za prihodnje investicije. Zato je treba Komisiji zagotoviti, da bo obveščena o investicijskih projektih, v katerih se je izgradnja ali opustitev obratovanja že začela ali glede katerih je bila končna odločitev o investicijah že sprejeta. (7) V skladu s členoma 41 in 42 Pogodbe Euratom morajo podjetja obvestiti Komisijo o svojih investicijskih projektih. Te informacije je treba dopolniti zlasti z rednim poročanjem o izvajanju investicijskih projektov. To dodatno poročanje ne posega v izvajanje členov 41 do 44 Pogodbe Euratom. (8) Da bi imela Komisija usklajeno mnenje o prihodnjih razvojnih gibanjih celotnega energetskega sektorja Unije, je potreben harmoniziran poročevalni okvir za investicijske projekte, temelječ na posodobljenih kategorijah uradnih podatkov in informacij, ki jih morajo poslati države članice. (9) Države članice bi morale v ta namen Komisijo uradno obvestiti o podatkih in informacijah o investicijskih projektih v energetski infrastrukturi, povezanih s proizvodnjo, skladiščenjem in prevozom nafte, zemeljskega plina, električne energije, vključno z energijo iz obnovljivih virov, biogoriv ter zajemanjem in skladiščenjem ogljikovega dioksida, ki se načrtujejo ali že potekajo na njihovem ozemlju, vključno s povezavami s tretjimi državami. Za zadevna podjetja bi morala veljati obveznost uradnega obveščanja držav članic o takih podatkih in informacijah. (10) Glede na časovni okvir investicijskih projektov v energetskem sektorju bi moralo poročanje vsaki dve leti zadoščati. (11) Da bi se izognili nesorazmerno velikemu upravnemu bremenu in kar najbolj zmanjšali stroške državam članicam in podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem, bi ta uredba morala omogočiti, da se države članice in podjetja izvzamejo iz obveznosti poročanja, pod pogojem, da se Komisiji dostavljajo enakovredne informacije na podlagi zakonodaje Unije na področju energije, ki so jo sprejele institucije Unije in katere namen je doseči cilje konkurenčnosti energetskih trgov Unije, vzdržnosti energetskega sistema Unije in zanesljive oskrbe Unije z energijo. Zato se je treba izogniti vsakršnemu podvajanju zahtev po poročanju, določenim v tretjem svežnju ukrepov za notranji trg električne energije in naravnega plina. (12) Da bi Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg lahko obdelovala podatke ter zagotavljala preprostejše in varno uradno obveščanje o podatkih, bi morala imeti možnost sprejeti vse ustrezne ukrepe, zlasti uporabiti integrirana orodja in postopke IT. (13) Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice, ureja Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES[1], varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvaja Komisija, pa ureja Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta[2]. Ta uredba teh določb ne spreminja. (14) Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti in Komisija bi morali ohraniti zaupnost poslovno občutljivih podatkov ali informacij. Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti bi zato morali takšne podatke in informacije, razen podatkov in informacij v zvezi s projekti čezmejnega prenosa, agregirati na nacionalni ravni, preden jih predložijo Komisiji. Komisija bi morala po potrebi dodatno agregirati te podatke, in sicer tako, da nobenih podrobnosti o posameznih podjetjih in instalacijah ne bi bilo mogoče razkriti ali jih ugotoviti s sklepanjem. (15) Komisija in zlasti njen observatorij za energetski trg bi morala zagotavljati redno in medsektorsko analizo strukturnega razvoja in perspektiv energetskega sistema Unije ter, kadar je primerno, bolj podrobno analizo nekaterih vidikov tega energetskega sistema. Ta analiza bi morala zlasti pripomoči k določanju morebitnih infrastrukturnih in investicijskih vrzeli v ravnotežju ponudbe in povpraševanja na področju energetike. Obenem bi ta analiza morala biti del razprave na ravni Unije v zvezi z energetskimi infrastrukturami, zaradi česar bi jo bilo treba posredovati Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, na voljo pa bi morala biti tudi zainteresiranim stranem. (16) Komisiji lahko pri oblikovanju splošnega razumevanja morebitnih infrastrukturnih vrzeli in s tem povezanih nevarnosti ter pri ustvarjanju bolj preglednih prihodnjih razvojnih gibanj pomagajo strokovnjaki iz držav članic ali kateri koli drugi pristojni strokovnjaki. (17) Ta uredba nadomešča Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 z dne 24. junija 2010, ki jo je 6. septembra 2012 razveljavilo Sodišče Evropske unije in čigar učinki se ohranijo do sprejetja nove uredbe[3]. (18) Oblika in tehnične podrobnosti obvestila za Komisijo o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture so določene v Uredbi Komisije (EU, Euratom) št. 833/2010 z dne 21. septembra 2010 o izvajanju Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010. Uredba Komisije (EU, Euratom) št. 833/2010 se uporablja do revizije, ki bo sledila sprejetju te uredbe – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Vsebina in področje uporabe 1. Ta uredba vzpostavlja skupni okvir za uradno obveščanje Komisije o podatkih in informacijah o investicijskih projektih na področju energetske infrastrukture v sektorjih nafte, zemeljskega plina, električne energije, tudi električne energije iz obnovljivih virov, in biogoriv ter o investicijskih projektih v zvezi z zajemanjem in skladiščenjem ogljikovega dioksida, proizvedenega v navedenih sektorjih. 2. Ta uredba se uporablja za vrste investicijskih projektov, navedenih v Prilogi, v katerih se je izgradnja ali opustitev obratovanja že začela ali glede katerih je bila končna odločitev o investicijah že sprejeta. Države članice lahko poleg tega predložijo okvirne podatke ali predhodne informacije o vrstah investicijskih projektov, navedenih v Prilogi, za katere je v roku petih let načrtovan začetek izgradnje, ter o tistih, za katere je v roku treh let načrtovana opustitev obratovanja, vendar pa o njih še ni bila sprejeta končna odločitev o investicijah. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve: 1. „infrastruktura“ pomeni vsako vrsto instalacij ali dela instalacij, povezano s proizvodnjo, prenosom in skladiščenjem; 2. „investicijski projekti“ pomenijo projekte, katerih namen je: (i) izgradnja nove infrastrukture; (ii) predelava, posodobitev, povečanje ali zmanjšanje zmogljivosti obstoječe infrastrukture; (iii) delna ali popolna opustitev obratovanja obstoječe infrastrukture. 3. „končna odločitev o investicijah“ pomeni odločitev na ravni podjetja, da dokončno nameni sredstva za investicijsko fazo projekta, pri čemer je investicijska faza tista, med katero poteka izgradnja ali opustitev obratovanja ter nastanejo kapitalski stroški. Investicijska faza izključuje fazo načrtovanja, med katero se pripravi načrt izvajanja projekta in ki vključuje, kjer je to ustrezno, oceno izvedljivosti, pripravljalno in tehnično študijo, pridobitev dovoljenj in pooblastil ter nastale kapitalske stroške. 4. „investicijski projekti, ki potekajo“ pomenijo investicijske projekte, pri katerih se je gradnja že začela in so kapitalski stroški že nastali; 5. „opustitev obratovanja“ pomeni fazo, pri kateri se infrastruktura za vedno vzame iz obratovanja; 6. „proizvodnja“ pomeni proizvodnjo električne energije in predelavo goriv, vključno z biogorivi; 7. „prenos“ pomeni prevoz energetskih virov ali proizvodov ali ogljikovega dioksida po omrežju, zlasti: (i) po cevovodih, razen po pridobivalnem cevovodnem omrežju in po delu cevovodov, ki se uporabljajo predvsem za lokalno distribucijo; ali (ii) po medsebojno povezanih sistemih za najvišje napetosti in visoke napetosti ter po sistemih, ki se ne uporabljajo predvsem za lokalno distribucijo; 8. „skladiščenje“ pomeni stalno ali začasno shranjevanje energije ali energetskih virov v nadzemni ali podzemni infrastrukturi ali v geoloških skladiščnih lokacijah ali shranjevanje ogljikovega dioksida v podzemnih geoloških formacijah; 9. „podjetja“ pomenijo vse fizične ali pravne, zasebne ali javne osebe, ki odločajo o investicijskih projektih ali jih izvajajo; 10. „energetski viri“ pomenijo: (i) primarne energetske vire, kot so nafta, zemeljski plin ali premog; (ii) pretvorjene energetske vire, kot je električna energija; (iii) energijo iz obnovljivih virov, vključno s hidroelektrično energijo, energijo iz biomase, energijo iz bioplina, vetrno in sončno energijo, energijo plimovanja in valovanja ter geotermalno energijo; in (iv) energetske proizvode, kot so proizvodi iz rafinirane nafte in biogoriva; 11. „posebno telo“ pomeni telo, ki je v skladu z zakonodajo Unije na področju energije pooblaščeno za pripravo in sprejetje večletnih razvojnih načrtov omrežij in investicijskih načrtov za energetsko infrastrukturo za celotno Unijo, kot sta Evropska mreža operaterjev prenosnih sistemov za električno energijo („ENTSO-E“) iz člena 4 Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije[4] in Evropska mreža operaterjev prenosnih sistemov za plin („ENTSO-G“) iz člena 4 Uredbe (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina[5]. Člen 3 Uradno obveščanje o podatkih 1. Ob ohranjanju sorazmernosti bremena zbiranja podatkov in poročanja o njih države članice ali subjekt, ki ga pooblastijo za to nalogo, zbirajo vse podatke in informacije, določene v tej uredbi od 1. januarja 2015 in od takrat naprej vsaki dve leti. O podatkih in relevantnih projektnih informacijah, določenih v tej uredbi, uradno obvestijo Komisijo leta 2015, ki je prvo poročevalsko leto in od takrat naprej vsaki dve leti. To uradno obvestilo se predloži v agregirani obliki, razen v primeru podatkov in relevantnih informacij v zvezi s projekti čezmejnega prenosa. Države članice ali subjekti, ki jih pooblastijo za to nalogo, uradno obvestijo o agregiranih podatkih in relevantnih projektnih informacijah do 31. julija zadevnega poročevalskega leta. 2. Države članice ali njihovi pooblaščeni subjekti so izvzeti od obveznosti iz odstavka 1 pod pogojem, in kolikor je v skladu z zakonodajo Unije na področju energije in Pogodbo Euratom: (a) da je zadevna država članica oziroma njen pooblaščeni subjekt Komisijo že uradno obvestila o zahtevanih podatkih oziroma informacijah, ki so enakovredne zahtevam iz te uredbe, ter navedla datum uradnega obvestila in zadevni pravni predpis; ali (b) da je posebno telo zadolženo za pripravo večletnega investicijskega načrta za energetsko infrastrukturo na ravni Unije ter v ta namen zbira podatke in informacije, ki so enakovredni zahtevam iz te uredbe. V tem primeru in za namene te uredbe posebno telo Komisijo uradno obvesti o vseh zadevnih podatkih in informacijah. Člen 4 Viri podatkov Zadevna podjetja pred 1. junijem vsakega poročevalskega leta uradno obvestijo države članice, na katerih ozemlju načrtujejo izvajanje investicijskih projektov, oziroma pooblaščene subjekte teh držav članic o podatkih ali informacijah iz člena 3. Podatki ali informacije iz uradnega obvestila odražajo stanje investicijskih projektov dne 31. marca zadevnega poročevalskega leta. Vendar se pododstavek 1 ne uporablja za podjetja, za katera se zadevna država članica odloči, da bo uporabila druga sredstva za pošiljanje podatkov oziroma informacij iz člena 3 Komisiji. Člen 5 Vsebina obvestila 1. V uradnem obvestilu iz člena 3 je za vrste investicijskih projektov iz Priloge, kadar je to primerno, navedeno: (a) obseg zmogljivosti, ki se načrtujejo ali že gradijo; (b) vrsta in glavne značilnosti infrastrukture ali zmogljivosti, ki se načrtujejo ali že gradijo, pa tudi lokacijo projektov čezmejnega prenosa, če je to ustrezno; (c) leto predvidenega začetka obratovanja; (d) uporabljena vrsta energetskega vira; (e) instalacije, s katerimi se bo mogoče odzivati na krizo pri oskrbi, na primer oprema za povratne tokove ali za prehod na drugo gorivo; in (f) oprema sistemov za zajemanje ogljika ali mehanizmi za nadgradnjo sistemov, da se zajema in skladišči ogljik. 2. Glede katere koli predlagane opustitve obratovanja zmogljivosti obvestilo iz člena 3 navaja: (a) lastnosti in zmogljivosti zadevne infrastrukture; in (b) leto predvidene opustitve obratovanja. 3. Vsako uradno obvestilo iz člena 3 po potrebi navaja celotni obseg instaliranih zmogljivosti proizvodnje, prenosa in skladiščenja, ki se uporabljajo ob začetku zadevnega poročevalskega leta ali katerih delovanje je prekinjeno za obdobje, daljše od treh let. Države članice, njihovi pooblaščeni subjekti ali posebno telo iz člena 3(2)(b) lahko k svojemu obvestilu dodajo relevantne pripombe, na primer pripombe o zamudah ali ovirah pri izvajanju investicijskih projektov. Člen 6 Kakovost in količina podatkov 1. Države članice, njihovi pooblaščeni subjekti ali, kadar je to primerno, posebna telesa, si prizadevajo za zagotovitev kakovosti, relevantnosti, natančnosti, jasnosti, pravočasnosti in usklajenosti podatkov in informacij, o katerih uradno obveščajo Komisijo. V primeru, da o podatkih in informacijah uradno obveščajo posebna telesa, se tem podatkom in informacijam lahko priložijo ustrezne pripombe držav članic. 2. Komisija lahko objavi podatke in informacije, ki so ji bili poslani v skladu s to uredbo, zlasti v analizah iz člena 10(3), pod pogojem, da so podatki in informacije objavljeni v agregirani obliki in da nobenih podrobnosti glede posameznih podjetij in instalacij ni mogoče razkriti ali jih ugotoviti s sklepanjem. 3. Države članice, Komisija ali njihovi pooblaščeni subjekti ohranijo zaupnost poslovno občutljivih podatkov ali informacij, ki jih imajo. Člen 7 Izvedbene določbe Komisija v mejah, določenih s to uredbo, dva meseca po začetku njene veljavnosti, sprejme določbe, potrebne za njeno izvajanje, glede oblike in drugih tehničnih podrobnosti uradnega obvestila o podatkih in informacijah, navedenih v členih 3 in 5. Do takrat se uporablja Uredba Komisije (EU, Euratom) št. 833/2010 z dne 21. septembra 2010 o izvajanju Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010. Člen 8 Obdelava podatkov Komisija je odgovorna za razvoj, shranjevanje, upravljanje in vzdrževanje virov IT, potrebnih za sprejemanje, shranjevanje in obdelavo podatkov oziroma informacij o energetski infrastrukturi, o katerih je bila v skladu s to uredbo uradno obveščena. Člen 9 Varstvo posameznikov pri obdelavi podatkov Ta uredba ne posega v zakonodajo Unije in zlasti ne spreminja obveznosti držav članic glede obdelave osebnih podatkov, določenih v Direktivi 95/46/ES, ali obveznosti, ki jih imajo institucije in organi Unije na podlagi Uredbe (ES) št. 45/2001 glede obdelave osebnih podatkov, ki jo izvajajo pri izpolnjevanju svojih nalog. Člen 10 Spremljanje in poročanje 1. Na podlagi poslanih podatkov in informacij ter, kadar je primerno, katerih koli drugih podatkovnih virov, vključno s podatki, ki jih Komisija kupi, in ob upoštevanju zadevnih analiz, kot so večletni razvojni načrti omrežij za plin in električno energijo, Komisija vsaki dve leti Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru pošlje medsektorsko analizo strukturnega razvoja in razvojnih možnosti energetskega sistema Unije in jo objavi. Namen te analize je zlasti: (a) določiti potencialna prihodnja neskladja med povpraševanjem in ponudbo na področju energije, ki so pomembna z vidika energetske politike Unije; (b) ugotavljati ovire za investicije in spodbujati najboljše prakse za njihovo odstranjevanje; in (c) povečati preglednost za udeležence in morebitne nove udeležence na trgu. Komisija lahko na podlagi teh podatkov in informacij pripravi tudi kakršno koli posebno analizo, ki je po njenem mnenju potrebna ali primerna. 2. Pri pripravi analiz iz odstavka 1 lahko Komisiji pomagajo strokovnjaki iz držav članic in/ali kateri koli drugi strokovnjaki ter poklicna združenja s posebnim znanjem z zadevnega področja. Komisija omogoči vsem državam članicam, da predložijo pripombe o osnutku analize. 3. Komisija o analizi razpravlja z zainteresiranimi stranmi, kot so ENTSO-E, ENTSO-G, koordinacijska skupina za plin in skupina za preskrbo z nafto. Člen 11 Ponovni pregled Do 31. decembra 2016 Komisija pregleda izvajanje te uredbe in predloži poročilo o rezultatih tega pregleda Evropskemu parlamentu in Svetu. Komisija v pregledu med drugim preuči, ali bi bilo mogoče razširiti področje uporabe, da bi to zajemalo tudi pridobivanje plina, nafte in premoga. Člen 12 Razveljavitev Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 617/2010 se razveljavi na dan, ko začne veljati ta uredba. Člen 13 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik PRILOGA INVESTICIJSKI PROJEKTI 1. NAFTA 1.1. Rafiniranje – destilacijski obrati z zmogljivostjo najmanj 1 milijon ton na leto, – povečanje destilacijske zmogljivosti na več kot 1 milijon ton na leto, – obrati za reforming/krekiranje z zmogljivostjo najmanj 500 ton na dan, – obrati za razžvepljevanje kurilnega olja/plinskega olja/surovin/drugih naftnih proizvodov, – kemijski obrati, ki ne proizvajajo kurilnega olja in/ali motornih goriv ali ki jih proizvajajo le kot stranske proizvode, so izključeni. 1.2. Prevoz – naftovodi za surovo nafto z zmogljivostjo najmanj 3 milijonov metričnih ton na leto in razširitev ali podaljšanje teh naftovodov za najmanj 30 kilometrov, – cevovodi za naftne proizvode z zmogljivostjo najmanj 1,5 milijonov ton na leto in razširitev ali podaljšanje teh cevovodov za najmanj 30 kilometrov, – cevovodi, ki pomenijo bistvene povezave v nacionalnih ali mednarodnih povezovalnih omrežjih, in cevovodi ter projekti skupnega pomena, določeni v smernicah iz člena 171 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Izključeni so cevovodi za vojaške namene in tisti, ki oskrbujejo obrate izven področja uporabe točke 1.1. 1.3. Skladiščenje – skladiščne instalacije za surovo nafto in naftne proizvode (instalacije z zmogljivostjo 150 000 m3 ali več oziroma, v primeru cistern, z zmogljivostjo najmanj 100 000 m3). Izključene so cisterne za vojaške namene in tiste, ki oskrbujejo obrate izven področja uporabe točke 1.1. 2. PLIN 2.1. Prenos – plinovodi za prenos plina, vključno z zemeljskim plinom in bioplinom, ki so del omrežja, ki v glavnem zajema visokotlačne plinovode, vanj pa niso zajeti ne plinovodi, ki so del pridobivalnega plinovodnega omrežja, ne visokotlačni plinovodi, ki se uporabljajo predvsem za lokalno distribucijo zemeljskega plina, – plinovodi in projekti skupnega interesa, opredeljeni v smernicah iz člena 171 PDEU. 2.2. Terminali za utekočinjeni zemeljski plin – terminali za uvoz utekočinjenega zemeljskega plina z zmogljivostjo ponovnega uplinjanja najmanj 1 milijarde m3 letno. 2.3. Skladiščenje – skladiščne instalacije, povezane s prenosnimi cevovodi iz točke 2.1. Izključeni so plinovodi, terminali in instalacije za vojaške namene in za oskrbo kemijskih obratov, ki ne proizvajajo energentov ali ki jih proizvajajo le kot stranske proizvode. 3. ELEKTRIČNA ENERGIJA 3.1. Proizvodnja – termoelektrarne in jedrske elektrarne (generatorji z zmogljivostjo 100 MWe ali več), – instalacije za proizvodnjo električne energije iz biomase/tekočih biogoriv/odpadkov (z zmogljivostjo 20 MW ali več), – elektrarne s soproizvodnjo električne energije in uporabne toplote (instalacije z električno zmogljivostjo 20 MW ali več), – hidroelektrarne (instalacije z zmogljivostjo 30 MW ali več), – vetrne elektrarne z zmogljivostjo 20 MW ali več, – instalacije na koncentrirano termično sončno energijo in geotermalno energijo (z zmogljivostjo 20 MW ali več), – fotonapetostne instalacije (z zmogljivostjo 10 MW ali več). 3.2. Prenos – nadzemni prenosni vodi, če so bili načrtovani za napetost, ki se običajno uporablja na nacionalni ravni za povezovalne daljnovode, in če so bili načrtovani za napetost 220 kV ali več, – podzemni in podmorski prenosni kabli, če so bili načrtovani za napetost 150 kV ali več, – projekti skupnega interesa, določeni v smernicah iz člena 171 PDEU. 4. BIOGORIVO 4.1. Proizvodnja – instalacije za proizvodnjo ali rafiniranje biogoriv (instalacije z zmogljivostjo najmanj 50 000 ton na leto). 5. OGLJIKOV DIOKSID 5.1. Prevoz – cevovodi za CO2, povezani s proizvodnimi instalacijami iz točk 1.1 in 3.1. 5.2. Skladiščenje – skladiščne instalacije (skladiščne lokacije ali skladiščni kompleksi z zmogljivostjo skladiščenja 100 kt ali več). Izključene so skladiščne instalacije, namenjene raziskovanju ali tehnološkemu razvoju. [1] UL L 281, 23.11.1995, str. 31. [2] UL L 8, 12.1.2001, str. 1. [3] Zadeva C-490/10, Evropski parlament proti Svetu Evropske unije (UL C 331/2, 27.10.2012). [4] UL L 211, 14.8.2009, str. 15. [5] UL L 211, 14.8.2009, str. 36.