[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24.11.2005

KOM(2005) 597 končno

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o izboljšani učinkovitosti, povečani interoperabilnosti in sinergijah med evropskimi zbirkami podatkov na področju pravosodja in notranjih zadev

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o izboljšani učinkovitosti, povečani interoperabilnosti in sinergijah med evropskimi zbirkami podatkov na področju pravosodja in notranjih zadev

1. O ZADJE

OB šTEVILNIH PRILOžNOSTIH IN V OKVIRU BOJA PROTI TERORIZMU TER IZBOLJšANJA NOTRANJE VARNOSTI STA EVROPSKI SVET IN SVET EVROPSKE UNIJE POZVALA KOMISIJO K PREDLOžITVI PREDLOGOV ZA IZBOLJšANO UčINKOVITOST, POVEčANO INTEROPERABILNOST IN SINERGIJO MED EVROPSKIMI ZBIRKAMI PODATKOV (DEKLARACIJA Z DNE 25. MARCA 2004 O BOJU PROTI TERORIZMU [1], Haaški program[2], Deklaracija Sveta z dne 13. julija 2005, sprejeta po bombnih napadih v Londonu).

Evropski svet in Svet sta tudi večkrat poudarila pomembnost uporabe biometričnih podatkov v zbirkah podatkov in potovalnih dokumentih za zvišanje stopnje varnosti Evropske unije.

2. OPREDELITVE IN NAMEN TEGA SPOROČILA

2.1. Namen tega sporočila

Ozadje, iz katerega je zahteva po zasnovanju tega sporočila – boj proti terorizmu in kriminalu – kaže, da sega njegov namen dlje od bistvenega izboljšanja tehnične interoperabilnosti in sinergije sistemov informacijske tehnologije (IT) na področju pravosodja in notranjih zadev.

Namen tega sporočila je poudariti, kako lahko preko svojih sedanjih ciljev ti sistemi učinkoviteje podpirajo politike, vezane na prosti pretok oseb, in služijo cilju boja proti terorizmu in hudim oblikam kriminala.

Treba je najti občutljivo ravnovesje med doseganjem teh ciljev in varstvom temeljnih pravic (predvsem varstvom osebnih podatkov), kakor je zajeto v Evropski konvenciji o človekovih pravicah in Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Treba se je zavedati, da lahko sistemi IT služijo za varstvo in krepitev temeljnih pravic posameznika.

Sporočilo mora sprožiti poglobljeno razpravo o dolgoročni obliki in arhitekturi sistemov IT. Pri ugotavljanju možnih scenarijev, vključno s tistimi, ki so glede na ambicije in vpliv daljnosežni, to sporočilo ne posega v rezultate poglobljene debate z narekovanjem mnenja o tem kdaj in pod katerimi pogoji bi bilo treba te scenarije izvesti. Poleg tega glede na svoj politični in strateški pristop, sporočilo ne obravnava ali ocenjuje podrobno pravnega[3], tehničnega, organizacijskega ali socialnega vpliva možnih rešitev. Pred vsakim zakonodajnim ukrepom bo treba natančno oceniti vplive, zlasti glede sorazmernosti. V teh ocenah je treba obravnavati tudi vpliv na druge obstoječe ali načrtovane načine sodelovanja med organi, pristojnimi za notranjo varnost (npr. preko Europola).

Na začetku sporočila je kratek opis trenutne situacije obstoječih in prihodnjih vseevropskih sistemov IT in pomanjkljivosti, ugotovljenih pri doseganju njihovih obstoječih ciljev. Potem bodo predstavljeni scenariji za učinkovitejšo uporabo teh sistemov in za oblikovanje možnih prihodnjih sistemov. Na koncu bo raziskano vprašanje, ali so tehnične in operativne možnosti sorazmerne in združljive s potrebo po varstvu pravic posameznika.

Sporočilo ne predlaga ukrepov za prihodnjo interoperabilnost in sinergijo na nacionalni ravni. Čeprav obstaja verjetnost, da bodo imeli ukrepi, sprejeti na evropski ravni, vpliv na nacionalne sisteme, bo vsaka država članica sama proučila načine izboljšanja vzajemnega delovanja nacionalnih sistemov.

2.2. Pojmi

Preden se spustimo v podrobnosti, je treba razjasniti naslednje pojme.

„Interoperabilnost“ je „sposobnost sistemov IT in poslovnih procesov, ki jih podpirajo, za izmenjavo podatkov in omogočanje skupne uporabe informacij in znanja“[4]. „Interoperabilnost“ je bolj tehnični pojem kot pa pravni ali politični. To je ločeno od vprašanja, ali je izmenjava podatkov pravno ali politično dopustna ali zahtevana[5].

„Povezljivost“ je splošni izraz za povezovalne naprave za prenos podatkov.

„Sinergija“ obsega tehnične, ekonomske in organizacijske elemente. Tehnično pomeni „sinergija“ vzajemno ugodno zvezo več elementov. Ekonomsko pomeni povečano vrednost sredstev ali ekonomijo obsega. Organizacijsko pomeni „sinergija“ združevanje predhodno ločenih sredstev ali poenostavitev obstoječe organizacije za povečanje učinkovitosti.

„Načelo dostopnosti“ pomeni, da morajo organi, pristojni za notranjo varnost v eni državi članici, ali uradniki Europola, ki potrebujejo informacije za opravljanje svojih nalog, pridobiti te informacije od druge države članice, če so tam na voljo.

3. STATUS IN NAMEN OBSTOJEČIH IN PRIHODNJIH SISTEMOV IT

Sporočilo se osredotoča na SIS II, VIS in EURODAC kot sisteme, ki sta jih Evropski svet in Svet v svojem naročilu še posebej izpostavila. Namen vsakega sistema je doseči poseben cilj; osebni podatki, ki jih obdelujejo, niso nujno enaki, saj so omejeni na tiste, ki so ustrezni za doseganje cilja posameznega sistema. Enako organi, pooblaščeni za dostop do osebnih podatkov, niso vedno isti.

3.1. SIS II

Druga generacija Schengenskega informacijskega sistema (SIS II) bo v razširjeni Evropski uniji olajšala prehod meje brez ogrožanja varnosti. Organom v državah članicah bo omogočal sodelovanje z izmenjavo informacij, da se bo ustvarilo območje brez kontrole na notranjih mejah. Pridobljene informacije se bodo uporabljale za preverjanje oseb na zunanjih mejah ali na državnem ozemlju ter za izdajanje vizumov in dovoljenj za bivanje, kot tudi za policijsko in pravosodno sodelovanjem v kazenskih zadevah[6].

3.2. VIS

Vizumski informacijski sitem (VIS) bo z izboljšanjem postopkov za izdajanje vizumov koristil dobrovernim potnikom. Izboljšal bo upravljanje skupne vizumske politike in konzularno sodelovanje, da bi: preprečil grožnje notranji varnosti in trgovanje z vizumi („visa shopping“); olajšal boj proti goljufijam; pomagal pri identifikaciji in vračanju nezakonitih priseljencev; in olajšal izvajanje Uredbe Dublin II[7].

Svet je 7. marca 2005 sklenil, da morajo imeti organi, pristojni za notranjo varnost, dostop do VIS. Komisija bo sestavila predlog, ki bo omogočal Europolu in organom, pristojnim za notranjo varnost, dostop do VIS za jasno opredeljene namene.

3.3. EURODAC

Namen sistema EURODAC je pomoč pri določanju, katera država članica je v skladu z Uredbo Dublin II odgovorna, in olajšanje njenega izvajanja. EURODAC je nujno potreben za zagotavljanje učinkovitosti evropskega azilnega sistema.

4. UGOTOVLJENE POMANJKLJIVOSTI

Čeprav se to sporočilo osredotoča na sisteme SIS II, VIS in EURODAC, obravnava tudi druga vprašanja v zvezi z bojem proti terorizmu in kriminalu.

4.1. Nezadostna uporaba obstoječih sistemov

Trenutno noben obstoječ sistem ni popolnoma izkoriščen. To se nanaša na npr. nekatere kategorije razpisov ukrepov v SIS, kot je razpis ukrepov izdan za prikrito evidentiranje ali za namensko kontrolo, ki se uporablja na omejen in heterogen način. Povečana in bolj skladna uporaba teh razpisov ukrepov bi lahko okrepila boj proti terorizmu. Končno poleg podatkov, obdelanih v skupnih sistemih, številne države članice vodijo ločene sezname za enak namen, na primer za zavrnitev vstopa, kar za številne države članice pomeni podvajanje dela.

Uredba EURODAC je tudi nezadostno uporabljena. Čeprav Uredba EURODAC obvezuje države članice, naj vzamejo prstne odtise vseh oseb, starejših od 14 let, ki nepravilno prečkajo meje svoje države in jih ni mogoče vrniti, pomeni količina takih podatkov, poslanih v EURODAC, presenetljivo majhen del celotnega migracijskega toka.

4.2. Omejitve alfanumeričnih iskanj

Alfanumerično iskanje ne more biti uspešno, če niso informacije precej zanesljive. Kar zadeva osebe, se verjetnost, da se ne bodo pridobili pravilni rezultati, veča z obsegom zbirke podatkov. Več imen kot vsebuje zbirka podatkov, težje je najti osebo in večja je verjetnost, da bo oseba nepravilno identificirana. Napačne informacije (npr. ime ali datum rojstva na ponarejenem dokumentu ali napačen prepis istega imena) dajejo napačne rezultate. Poleg tega bo alfanumerično iskanje s podatki, ki niso edinstveni, postalo s kopičenjem podatkov, shranjenih v zbirki podatkov, manj natančno, kar bo imelo za posledico dolge sezname „zadetkov“, ki jih je treba preveriti v delovno intenzivnem postopku, ki ga je na območju mejnih kontrol včasih nemogoče izvesti.

4.3. Nobenih ugodnosti za pogoste dobroverne potnike

Od vseh tistih, ki zaprosijo za schengenski vizum, je 20 % ocenjenih kot rednih potnikov, tj. tistih, ki zaprosijo za vizume za večkratni vstop. Za te potnike je manevrski prostor za pospešitev izdaje vizuma majhen. Če se potovalni dokumenti izgubijo ali so ukradeni, mora dobroverni potnik za pridobitev novih potovalnih dokumentov skozi zapleten postopek.

4.4. Težave pri identifikaciji nezakonitih priseljencev

Veliko prijetih nezakonitih priseljencev nima s seboj identifikacijskih dokumentov ali uporabljajo ponarejene ali lažne dokumente. V takih primerih je postopek identifikacije dolgotrajen in drag. Če so bili potovalni dokumenti uničeni, oblasti trenutno nimajo sistema za preverjanje identitete.

4.5. Neučinkovitosti pri izvajanju Uredbe Dublin II

Uredba opredeljuje merila za določitev države, odgovorne za obravnavanje prošenj za azil. Osnovno merilo je, ali je država članica prosilcu za azil izdala ali podaljšala vizum. Trenutno države članice nimajo učinkovitih sredstev za preverjanje, ali je prosilcu za azil izdala vizum druga država, za preverjanje identitete osebe in za ugotavljanje veljavnosti vizuma.

4.6. Pomanjkanje možnosti za uporabo podatkov v zvezi z azilom, priseljevanjem in vizumi za namene notranje varnosti

V zvezi s ciljem boja proti terorizmu in kriminalu Svet sedaj ugotavlja, da pomanjkanje dostopa organov za notranjo varnost do podatkov VIS pomeni pomanjkljivost. Enako velja za vse podatke o priseljevanju SIS II in podatke EURODAC. Skupnost organov pregona sedaj to šteje za resno pomanjkljivost pri identifikaciji osumljencev hudega kaznivega dejanja.

4.7. Ne preverja se vseh kategorij državljanov tretjih držav

VIS se trenutno ukvarja samo z državljani tretjih držav, ki morajo imeti vizum. Preverjanje identitete ali zakonitosti vstopa drugih kategorij državljanov tretjih držav, ki pogosto prečkajo meje, npr. imetniki vizuma za daljše bivanje ali dovoljenja za bivanje ali državljani tretjih držav, ki ne potrebujejo vizuma, bi tudi lahko bilo bolj učinkovito. Skupnosti notranje varnost in obveščevanja so to opredelile kot pomanjkljivost.

4.8. Nepopoln nadzor vstopa in izstopa državljanov tretjih držav

Čeprav bo VIS omogočal preverjanje zgodovine vloge za izdajo vizuma in preverjanje, ali je oseba, ki na meji predloži vizum, res oseba, kateri je bil vizum izdan, VIS ne spremlja vstopov imetnikov vizuma iz tretjih držav; niti ne spremlja, ali državljani tretjih držav odidejo pred iztekom njihove pravice do bivanja. Z drugimi besedami, niti VIS (niti SIS II, kar se tega tiče) ne moreta identificirati oseb, ki nezakonito ostanejo v EU.

4.9. Pomanjkanje orodij za biometrično identifikacijo

Osnovna zahteva za organe, pristojne za boj proti kriminalu in terorizmu, je identifikacija oseb, za katere so na voljo samo biometrični podatki, npr. fotografija, prstni odtis ali DNK koda. Avtomatični identifikacijski sistem prstnih odtisov (AFIS) in zbirke podatkov DNK omogočajo takšno identifikacijo. Ker take zbirke podatkov sedaj obstajajo v večini držav članic, službe Komisije trenutno pripravljajo predlog za medsebojno povezavo nacionalnih zbirk podatkov DNK. V zvezi s prstnimi odtisi namerava Komisija naslednje leto tudi predstaviti pravni instrument. Glede na sedanji razvoj bo SIS II omogočil samo uvedbo razpisa ukrepa, če bodo v sistem lahko vnešene vsaj osnovne alfanumerične informacije. Dejstvo, da bo Pogodba iz Prüma, ki jo je dne 27. maja 2005 podpisalo sedem držav članic, uvedla izmenjavo podatkov o prstnih odtisih in podatkov DNK na dvostranski podlagi, medtem ko takšen instrument na evropski ravni še ni sprejet, kaže na to pomanjkljivost.

4.10. Državljani EU niso registrirani na evropski ravni

Identifikacija državljanov EU na podlagi potovalnih in osebnih dokumentov bo z uvedbo biometričnih identifikatorjev kmalu izboljšana. Vendar, čeprav bo imela večina držav članic centralno zbirko izdanih dokumentov in biometričnih identifikatorjev, vezano na določeno identiteto, se lahko s poizvedbo v tej centralni zbirki preveri samo, ali je bil v isti državi članici že izdan dokument isti osebi z drugim imenom. Poleg tega je trenutno nemogoče sprožiti poizvedbo o osebi, ki se na primer išče zaradi kaznivega dejanja terorizma, na podlagi tega, ali je bil tej osebi kdaj izdan potovalni ali osebni dokument.

To je bilo tudi opredeljeno kot pomanjkljivost v boju proti kraji identitete, ki med organi, pristojnimi za notranjo varnost, povzroča vedno večjo zaskrbljenost in znatno škoduje evropskemu gospodarstvu.

4.11. Identifikacija žrtev nesreč in neznanih trupel

Za identifikacijo žrtev nesreč in neznanih trupel ni celovite zbirke podatkov. Svet je obravnaval možnost uporabe Interpolove zbirke podatkov v ta namen. Vendar taka zbirka podatkov ne bo mogla zajeti vseh primerov.

5. NADALJNJE MOŽNOSTI RAZVOJA

5.1. Boljša uporaba obstoječih sistemov

Učinkovitejša uporaba sedanjih sistemov se lahko doseže predvsem s povečano uporabo obstoječih možnosti: boljši nadzor kakovosti vnešenih podatkov, večja skladnost glede vnosa kategorij podatkov in izboljšana prijaznost do uporabnika. V zvezi s tem bo koristno širše in neposrednejše posvetovanje z državami članicami in izmenjava najboljših praks. Čeprav se mora to posvetovanje najprej zagotoviti v obstoječih delovnih skupinah in odborih, bi lahko pomagale tudi redne konference uporabnikov. S temi dodatnimi posvetovanji bi se lahko ugotovilo, kje obstaja potreba po izboljšanju, in sklepi posvetovanja bi se lahko vključili v zakonodajni postopek in/ali vsakdanjo prakso.

Poleg tega bi morale države članice zagotoviti doslednejšo uvedbo in uporabo določenih podatkov (na primer SIS II opozarja na osebe, za katere obstaja verjetnost, da bodo storile huda kazniva dejanja, in podatki EURODAC o osebah, ki nepravilno prečkajo meje itd.).

5.2. Nadaljnji razvoj obstoječih sistemov in načrtovani sistemi

5.2.1. Biometrična iskanja v SIS II

Identificiranje oseb v zbirkah podatkov z več milijoni vnosov je bilo urejeno s sistemom EURODAC in bo obravnavano v VIS z uporabo biometričenga iskanja, kar bo omogočalo natančnost, kot je še ni bilo. Predlogi za pravne instrumente SIS II omogočajo obdelavo biometričnih podatkov (fotografije in prstni odtisi). Vendar glede na to, da je SIS II danes šele v nastajanju, se bodo biometrični podatki uporabljali samo za potrjevanje identifikacije iskanih oseb (iskane osebe v smislu „osebe za katere je bila izdan razpis ukrepa“, vključno z osebami, katerim je treba zavrniti vstop) na podlagi alfanumeričnega iskanja.

Ko bo biometrično iskanje na voljo, bo to iskanje omogočalo natančnejšo identifikacijo iskanih oseb. Vendar bi SIS II lahko shranjeval samo biometrične podatke, ki bi lahko bili pravno vezani na razpis ukrepa v SIS II.

5.2.2. Celovitejši dostop organov, pristojnih za azil in priseljevanje, do VIS in SIS II

Zakonodajni predlogi predvidevajo dostop organov, pristojnih za azil, do VIS in SIS II. Na eni strani bosta VIS in SIS II vsebovala podatke, ki bi lahko kazali, da je eno od meril za določanje odgovorne države članice izpolnjeno: izdaja vizuma ali nezakonito bivanje v državi članici. Na drugi strani bi lahko VIS in SIS II vsebovala podatke, ki bi dopolnili presojo prošnje za azil: podatki o vizumu lahko pomagajo pri presoji verodostojnosti vloge za azil in podatki v SIS II lahko pokažejo, ali pomeni iskalec azila grožnjo javnemu redu ali državni varnosti. Preverba v sistemih EURODAC, SIS II in VIS bi omogočila organom, pristojnim za azil, preverjanje podatkov v vseh treh sistemih hkrati.

Dostop do VIS in določeni biometrični podatki v SIS II bi bistveno vplivali na boj proti nezakonitemu priseljevanju. Nezakoniti priseljenci, ki nimajo ustreznih dokumentov, bi se zlahka identificirani. To bi pomagalo pri preverjanju, ali so osebe vstopile zakonito, in tudi pri dokumentiranju oseb, ki jih je treba odstraniti.

5.2.3. Dostop organov, pristojnih za notranjo varnost

Glede VIS je Komisija predložila osnutek pravnega instrumenta, ki razširja dostop organov, pristojnih za notranjo varnost, za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj terorizma.

Glede podatkov SIS II v zvezi z zavrnitvijo vstopa mora biti za organe, pristojne za notranjo varnost, predvidena razširitev dostopa za namene preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja kaznivega dejanja. To mora biti jasno izraženo v okviru drugih obstoječih možnosti za obdelovanje podatkov o osebah, ki pomenijo grožnjo za varnost. Obravnavati bo treba tudi posebna vprašanja, kot je vzajemnost med državami članicami, ki ne sodelujejo v celoti v politikah, vezanih na prosti pretok oseb.

Glede sistema EURODAC je edini razpoložljiv podatek za identifikacijo oseb lahko biometrični podatek, vsebovan v sistemu EURODAC, če je bila oseba, osumljena kaznivega dejanja ali terorizma, registrirana kot prosilec za azil, vendar je ni v nobeni drugi zbirki podatkov ali je zgolj registrirana z alfanumeričnimi, nepravilnimi podatki (na primer če je ta oseba navedla napačno identiteto ali uporabila ponarejene dokumente). Organi, pristojni za notranjo varnost, bi lahko tako imeli dostop do sistema EURODAC v točno določenih primerih, kadar gre za utemeljen sum, da je storilec hudega kaznivega dejanja zaprosil za azil. Ta dostop ne bi smel biti neposreden, ampak preko organov, odgovornih za EURODAC.

Dostop do teh sistemov bi lahko tudi pomagal pri identifikaciji žrtev nesreč in neznanih trupel.

5.3. Dolgoročni scenariji in nadaljnji razvoj

5.3.1. Oblikovanje evropskega kazenskega Avtomatičnega identifikacijskega sistema prstnih odtisov (AFIS)

Preko že omenjenega predloga o primerjavi DNK profilov bi se lahko oblikoval evropski AFIS, ki bi združeval vse podatke o prstnih odtisih, ki so trenutno na voljo samo v nacionalnih kazenskih AFIS sistemih. Ta AFIS bi bil ali centraliziran evropski AFIS ali decentralizirana rešitev (ki bi povezovala obstoječe sisteme AFIS). Uporabljal bi se za namene policijskega preiskovanja in bi presegal zgoraj opisano biometrično iskanje „zadetek/ni zadetka“, značilno za SIS II.

Ta sistem bi prispeval tudi k identifikaciji žrtev nesreč in neznanih trupel.

5.3.2. Oblikovanje vstopno-izstopnega sistema in uvedba sheme, ki bi olajšala položaj osebam, ki pogosto prečkajo mejo

Glavna namena vzstopno-izstopnega sistema sta zagotoviti preverjanje ljudi, ki prihajajo in odhajajo, ter zbiranje informacij o njihovem priseljevanju in statusu bivanja. Državljani tretjih držav se bodo pri vstopanju in izstopanju iz Evropske unije registrirali z uporabo biometričnih identifikatorjev. Vendar razširitev takega vstopno-izstopnega sistema na državljane EU še ne more biti načrtovana, saj bi bilo to nezdružljivo z načelom prostega pretoka.

Pojavi se lahko vprašanje, ali je takšna rešitev glede na visoko število vsakodnevnih potnikov, ki prečkajo meje Evropske unije, izvedljiva. Za zmanjšanje števila pregledov bi se za znane dobroverne potnike (npr. dnevni migranti - delavci) lahko uvedel program, ki bi olajšal in avtomatiziral postopek prečkanja mej. Podoben program poteka med Združenimi državami, Kanado in Mehiko, kjer se dobrovernim potnikom po zelo skrbnem preverjanju preteklosti izda „izkaznica za zaupanja vredne potnike“ (trusted traveller card), ki omogoča prečkanje mej na skoraj popolnoma avtomatiziran način. Registracija izstopa bi lahko potekala preko samoregistracijskega postopka; ta način se spodbuja v primeru če izstop ni bil registriran, naslednji vstop lahko ne ni odobren ali je odobren samo po opravljenem posebnem postopku.

Čeprav bi vzstopno-izstopni sistem omogočil učinkovitejši in uspešnejši mejni nadzor, bi pomenil velik organizacijski korak in bi zato bilo njegovo izvajanje lahko tvegano in drago. Vendar bi lahko stanje ponovno ocenili, ko bo VIS deloval.

V vsakem primeru bo treba izvesti ocenjevanje učinkov ali podobne ukrepe, da bi ocenili sorazmernost tega in drugih predlaganih scenarijev.

5.3.3. Evropski register(-tri) za potovalne dokumente in osebne izkaznice

Večina držav članic bo vzpostavila svoje zbirke podatkov izdanih potovalnih dokumentov in osebnih izkaznic, vključno z biometričnimi identifikatorji, posredovanimi pri prijavi. Učinkovitost teh zbirk podatkov bi se lahko znatno povečala, če bo vzpostavljen register indeksov na evropski ravni. Lahko pa se medsebojno poveže nacionalne zbirke podatkov. Ne glede na sprejeto odločitev bi ti registri lahko vsebovali le zelo omejen sklop podatkov (številka dokumenta in biometrični podatek), vendar bi omogočali preverjanje avtentičnosti vsakega potovalnega ali osebnega dokumenta, izdanega v državi članici, in z uporabo biometričnih informacij omogočali določitev identitete vsake osebe, kateri je bil potovalni ali osebni dokument izdan.

Ta pristop bi lahko tudi prispeval k identificiranju žrtev nesreč in neznanih trupel.

5.4. Spremembe v arhitekturi in organizaciji

Brez podrobne analize zahtevanih tehničnih in organizacijskih sprememb, potrebnih za izvajanje zgoraj navedenih scenarijev, bi razvoj arhitekture evropskih sistemov IT, usmerjene v storitve, pripomogel k povečanju sinergij in ohranil investicije na stvarni ravni. Arhitektura, usmerjena v storitve, je način delitve nalog na prožen in stroškovno učinkovit način brez združevanja obstoječih sistemov. Konkretno bi bila tak primer uporaba zelo uspešnega prihodnjega AFIS dela sistema VIS, ki bi nudil storitve, vezane na AFIS (tj. biometrična iskanja za druge aplikacije, kot je EURODAC, ali po možnosti register biometričnih potnih listov). Shranjevanje podatkov in pretok podatkov bi bila lahko še vedno strogo ločena.

Na organizacijski ravni je jasno, da bi tudi združitev vsakodnevnega upravljanja (tj. ne nujno strateškega ali političnega upravljanja) teh sistemov v okviru ene organizacije povzročilo znatne sinergijske učinke. Upravljanje aplikacije v enotnem organizacijskem okolju je tako možnost, ki jo je treba proučiti kot dolgoročni cilj. V zvezi s cilji predlaganega Programa svoboda[8] je vprašanje zaupanja nalog, vezanih na upravljanje obsežnih sistemov IT (EURODAC, SIS II, VIS), Agenciji za zunanje meje na kasnejši stopnji ena od možnosti, ki jo je treba raziskati.

6. ZDRUŽLJIVOST MOŽNIH UKREPOV S ČLOVEKOVIMI PRAVICAMI, VKLJUČNO Z VARSTVOM PODATKOV

Kar zadeva boljšo identifikacijo iskanih oseb, se lahko ugotovi, da je shranjevanje osebnih podatkov v kazenskih zbirkah podatkov zaradi preteklega dejanskega ali domnevnega obnašanja posameznika (ki mora biti dokazano) upravičeno, vendar to ne velja za EURODAC ali VIS. Niti prošnja za azil niti vloga za vizum v nobenem primeru ne kažeta na to, da bo doslej nedolžen posameznik storil kaznivo ali teroristično dejanje.

Načelo sorazmernosti zato zahteva preverjanje v teh zbirkah podatkov samo za namene preprečevanja in preiskovanja hudih kaznivih dejanj ali kaznivih dejanj terorizma ali identifikacije osumljenca kaznivega ali terorističnega dejanja, kadar obstaja prevladujoča skrb za javno varnost, tj. če je dejanje storilca kaznivega dejanja ali terorista, ki ga je treba identificirati, tako hudo, da upravičuje poizvedovanje v zbirki podatkov, kamor so vpisane nekaznovane osebe. Prag za organe, pristojne za notranjo varnost, za iskanje v sistemu EURODAC, podatkih o priseljevanju v SIS II ali VIS, mora biti zato vedno znatno višji kot prag za iskanje v kazenskih zbirkah podatkov. Za zagotovitev popolnega spoštovanja pravic, kot je določeno v členih 6, 7, 8, 48 in 49 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, mora biti obseg dostopa omejen na kazniva dejanja terorizma, kot je določeno v Okvirnem sklepu Sveta 2002/475/PNZ in na kazniva dejanja v pristojnosti Europola.

Kar zadeva primerjanje DNK profilov, omejitev preverjanja na način „zadetek/ni zadetka“ v primerjavi s preverjanjem samega DNK profila (alfanumerična veriga števil brez drugih osebnih informacij) omogoča popolno spoštovanje načela sorazmernosti.

Načelo sorazmernosti je zlasti pomembno v zvezi z vzpostavitvijo evropskega registra za potovalne dokumente in osebne izkaznice. Treba je opozoriti, da so vsi zadevni organi za varstvo podatkov, vključno s tistimi, ki odobravajo vzpostavitev nacionalnih registrov, priporočili, da se zaradi možnosti zlorabe evropski register ne vzpostavi. Vzpostavitev takšnega registra se mora zato predvideti le, če je dostop strogo omejen in če je iskanje v registru upravičil prevladujoč in nujen interes javne varnosti.

In nenazadnje, kar zadeva vse možne ukrepe je potrebno poudariti, da bo celovit nadzor pristojnih organov za varstvo podatkov nujno potreben. V vsakem primeru bo Komisija pri predložitvi možnih prihodnjih predlogov v skladu s Sporočilom COM(2005)172[9] nadaljevala z ocenjevanjem posebnih učinkov glede temeljnih pravic.

[1] Svet Evropske unije 7906/04 Deklaracija o boju proti terorizmu z dne 29. marca 2004.

[2] Haaški program: Krepitev svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji, 10. maj 2005.

[3] Vključno z obsegom sodelovanja držav, ki niso udeležene (v celoti) v „schengenskem pravnem redu“.

[4] Evropski okvir za medobratovalnost za vseevropske e-vladne storitve, Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2004, točka 1.1.2.

[5] Podrobnosti o tem, kako se organizacije dogovorijo za medsebojno tehnično sodelovanje, razen kadar izmenjujejo podatke, so običajno navedene v okviru interoperabilnosti, ki je mogoče opredeliti kot sklop standardov in smernic, glej Evropski okvir za medobratovalnost za vseevropske e-vladne storitve, Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2004, točka 1.1.2.

[6] Pogoji, ki urejajo obdelovanje osebnih podatkov, bodo opredeljeni v pravnih instrumentih, ki urejajo SIS II.

[7] Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države, UL L 50, 25.2.2003.

[8] Predlog odločbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega sklada za begunce za obdobje 2008–2013 kot del splošnega programa „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“.

[9] Sporočilo z dne 27. aprila 2005 COM(2005)172 konč. Spoštovanje listine o temeljnih pravicah v zakonodajnih predlogih Komisije (vzpostavitev metodologije za notranji nadzor temeljnih pravic, njihovo integracijo v ocenjevanje učinkov odvisno od obsega možnih učinkov in vključitev v uradni izjavi Listine).