RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA (EU, EURATOM) 2018/1314

z dne 18. aprila 2018

s pripombami, ki so del sklepov o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2016, oddelek III – Komisija in izvajalske agencije

EVROPSKI PARLAMENT,

— ob upoštevanju sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2016, oddelek III – Komisija,

— ob upoštevanju sklepov o razrešnici glede izvrševanja proračunov izvajalskih agencij za proračunsko leto 2016,

— ob upoštevanju člena 93 in Priloge IV Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenj drugih zadevnih odborov (A8-0137/2018),

A. ker so odhodki Unije pomembno orodje za doseganje ciljev politik in v povprečju znašajo 1,9 % splošne javne porabe držav članic;

B. ker Parlament pri podelitvi razrešnice Komisiji preverja, ali so bila sredstva porabljena pravilno in ali so bili doseženi cilji politik;

C. ker organ za podelitev razrešnice med postopkom podelitve razrešnice poudarja posebni pomen nadaljnje krepitve demokratične legitimnosti institucij Unije z izboljšanjem preglednosti in odgovornosti, izvajanjem koncepta oblikovanja proračuna glede na uspešnost in dobrim upravljanjem človeških virov;

D. ker je treba pri oblikovanju in izvrševanju proračuna Unije spoštovati proračunska načela enotnosti, točnosti, enoletnosti, ravnotežja, univerzalnosti, specifikacije, dobrega finančnega poslovodenja in preglednosti;

E. ker je cilj odhodkov iz proračuna Unije izboljšati življenjske razmere in kakovost življenja državljanov, zato je treba odpraviti vrzel v njenih socialnih politikah;

F. ker je treba v proračunu Unije upoštevati izvajanje socialnega stebra;

G. ker je kohezijska politika vir javnih naložb, njen cilj pa je prinesti jasno dodano vrednost ter izboljšati kakovost življenja državljanov Unije;

Politične prednostne naloge

1. poziva Komisijo in države članice, naj uskladijo cilje politik in finančne cikle Unije, zakonodajno obdobje Parlamenta in mandat Komisije;

2. poziva Komisijo, naj Parlamentu predloži vmesno oceno sedanjega in oceno preteklih finančnih obdobij ter tako opredeli programe, ki niso prinesli nikakršne dodane vrednosti, nato pa naj opravi pregled porabe;

3. opozarja, da bi morala Komisija v svojih predlogih za novi večletni finančni okvir upoštevati, da se nekatera področja politik, kot so kohezija ali raziskave, pogosto zanašajo na dolgoročnejše načrtovanje in potrebujejo več časa, da dosežejo politične cilje, kot druga; kljub temu meni, da bi bilo treba v izrednih razmerah poskrbeti za ustrezno prožnost;

4. vztraja, da je treba proračun Unije zaradi „pobude o proračunu, usmerjenem v rezultate“, predstaviti v skladu s političnimi cilji Unije za večletni finančni okvir; opozarja, da bi moral biti proračun Unije tudi v obdobju večletnega finančnega okvira po letu 2020 proračun, ki bo prinašal dejansko evropsko dodano vrednost, si prizadeval za uresničevanje skupnih ciljev Unije ter podpiral trajnostni gospodarski in socialni razvoj celotne Unije, česar države članice same ne morejo doseči, zato ga ne bi smeli obravnavati zgolj kot neto bilanco ali koristi posameznih držav članic;

5. poudarja, da je treba ustanoviti neodvisen organ za razkritja, svetovanje in napotitve, ki bo žvižgačem pomagal uporabiti prave kanale za razkrivanje informacij o morebitnih nepravilnostih, obenem pa bo zaščitil njihovo zaupnost in jim ponudil potrebno pomoč in nasvete;

6. poziva Komisijo, naj se v naslednjem večletnem finančnem okviru zaveže, da bo na podlagi ugotovitev Računskega sodišča opravila temeljito revizijo sheme za mlade kmete in sheme za ekologizacijo;

7. poziva Komisijo, naj v poročila o smotrnosti vključuje ocene kakovosti uporabljenih podatkov in izjavo o kakovosti informacij o smotrnosti;

8. poziva Komisijo, naj bolj uravnoteženo poroča Parlamentu in Računskemu sodišču ter v poročila o smotrnosti vključuje bolj pregledne informacije o izzivih, težavah in neuspehih;

9. poziva Komisijo, naj pospeši izvajanje programov kohezijske politike in s tem povezanih plačil, da bi skrajšala obdobje izvajanja najprej na leto n+2;

10. poziva Komisijo, naj uresniči svoj prvotni cilj glede 20-odstotne porabe ter začne v različne programe porabe Unije vključevati ukrepe v okviru boja proti podnebnim spremembam;

11. vztraja, naj Komisija vsem svojim generalnim direktoratom končno naroči, naj v svojih letnih poročilih o dejavnostih objavijo svoje predloge za priporočila za posamezno državo v skladu s pozivom Parlamenta;

12. poziva Komisijo, naj izboljša preglednost financiranja migracijske politike, kot je priporočilo Računsko sodišče v svojem letnem poročilu za leto 2016, prav tako pa naj dejavno spremlja postopke javnega naročanja, kadar potekajo v izrednih razmerah;

13. prav tako poziva Komisijo, naj poveča preglednost politik na področju raziskav in razvoja podeželja, da bi opredelila in odpravila vzroke za izjemno visoke in vztrajne stopnje napak, navedenih v letnih poročilih Računskega sodišča;

14. poziva Komisijo, naj poveča preglednost skrbniških skladov in poročil o upravljanju zunanje pomoči ter redno posreduje razpoložljive podatke;

15. poziva Komisijo, naj izpogaja znižanje pristojbin, ki jih zaračunava Evropska investicijska banka za ustvarjanje in upravljanje finančnih instrumentov, ter redno predstavlja informacije o upravičencih in rezultatih, doseženih s temi instrumenti;

16. poziva Komisijo, naj pospeši pripravo zaključnega računa Unije, zagotovi, da se informacije iz držav članic o deljenem upravljanju porabe pridobijo hitreje ter predstavi mnenje vodstva o porabi sredstev Unije bolj zgodaj in skupaj z zaključnim računom, da se sklep o razrešnici sprejeme v letu n+1, obenem pa zagotovita visoka kakovost podatkov in dobro finančno poslovodenje;

Izjava Računskega sodišča o zanesljivosti

17. pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče – kot vsako leto od leta 2007 – podalo pozitivno mnenje o zanesljivosti računovodskih izkazov za leto 2016 ter ugotovilo, da med prihodki v letu 2016 ni bilo pomembnih napak; z zadovoljstvom ugotavlja, da so obveznosti, povezane z izkazi za proračunsko leto, ki se je končalo 31. decembra 2016, v vseh pomembnih vidikih zakonite in pravilne;

18. pozdravlja pozitiven trend najverjetnejše stopnje napake, ki jo je izreklo Računsko sodišče v primerjavi s stopnjo iz preteklih let, saj je pri plačilih v letu 2016 veljala najverjetnejša stopnja napake 3,1 %; opozarja, da je bila najverjetnejša stopnja napake pri plačilih v proračunskem letu 2015 ocenjena na 3,8 %, v proračunskem letu 2014 na 4,4 %, v proračunskem letu 2013 na 4,7 %, v proračunskem letu 2012 na 4,8 %, v proračunskem letu 2011 na 3,9 %, v proračunskem letu 2010 na 3,7 %, v proračunskem letu 2009 na 3,3 %, v proračunskem letu 2008 na 5,2 % in v proračunskem letu 2007 na 6,9 %; meni, da je pri ocenjevanju učinkovitosti financiranja Unije pomembno upoštevati stopnjo preostale napake, saj ocenjena stopnja napake Računskega sodišča ni dokončna;

19. poudarja, da ocenjena stopnja napake za področje kohezije zaradi razlik v metodologiji izračuna ne vključuje količinske opredelitve izplačil v finančne instrumente za leto 2016, ki znašajo 2,5 milijarde EUR in so po mnenju Računskega sodišča izven obdobja upravičenosti, določenega v členu 56(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 ( 1 ) ; ugotavlja, da bi bila, če bi Računsko sodišče količinsko opredelilo te očitne nepravilnosti, najverjetnejša stopnja napake precej višja; obžaluje, da je Komisija samovoljno sklenila, da bo sprejela odhodke do 31. marca 2017; poudarja, da bi morala pripraviti potreben zakonodajni predlog, s katerim bi odpravila to nepravilnost;

20. obžaluje, da vse pogostejša uporaba teh finančnih instrumentov za zmanjševanje vrednosti proračuna Unije predstavlja večje tveganje za odgovornost in usklajevanje politik in operacij Unije;

21. poudarja, da ni na voljo dovolj informacij za ustrezno oceno finančnih instrumentov, zlasti glede njihovega vpliva na družbo in okolje; poudarja, da finančni instrumenti lahko dopolnijo nepovratna sredstva, ne bi pa jih smeli nadomestiti;

22. z zadovoljstvom ugotavlja, da je Računsko sodišče prvič v 23 letih izdalo mnenje s pridržkom (ne pa negativno mnenje) o zakonitosti in pravilnosti plačil, povezanih z računovodskimi izkazi, kar pomeni, da je bilo po mnenju Računskega sodišča doseženo pomembno izboljšanje v upravljanju financ Unije ter da je bila bistvena napaka omejena predvsem na odhodke, ki temeljijo na povračilih in predstavljajo približno polovico revidiranih plačil;

23. obžaluje, da so že 23. leto zapored na plačila pomembno vplivale napake, ker so upravni in kontrolni sistemi le delno učinkoviti pri zagotavljanju dobrega finančnega poslovodenja in pravočasnih izplačil;

24. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da bi skupna ocenjena stopnja napake v primeru, da bi Računsko sodišče revidiralo plačila, za katera niso bili uporabljeni popravljalni ukrepi držav članic in Komisije, namesto 3,1 % znašala 4,3 % (oziroma enako kot leta 2015; glej letno poročilo Računskega sodišča za leto 2016, odstavek 1.34);

25. ugotavlja, da način upravljanja zelo malo vpliva na stopnjo napake, saj je Računsko sodišče za deljeno upravljanje z državami članicami in za vse vrste odhodkov iz poslovanja, ki jih neposredno upravlja Komisija, izračunalo skoraj enako ocenjeno stopnjo napake, in sicer 3,3 %;

26. poudarja, da je bila po izračunih Računskega sodišča ocenjena stopnja napake najvišja pri izdatkih za razvoj podeželja, okolje, podnebne ukrepe in ribištvo (4,9 %), ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo (4,8 %) ter konkurenčnost za rast in delovna mesta (4,1 %), najnižja pa pri upravnih odhodkih (0,2 %);

27. na podlagi ugotovitev Računskega sodišča opaža, da na stopnjo napake na posameznih področjih porabe najbolj vplivajo različni vzorci tveganja pri povračilu stroškov in pri izplačilih na osnovi pravic; ugotavlja, da je stopnja napake v primerih, ko je Unija povrnila upravičene stroške dejavnosti na osnovi izjav o stroških, ki so jih predložili upravičenci, znašala 4,8 % (5,2 % leta 2015), v primerih, ko so bila plačila opravljena na osnovi izpolnjevanja pogojev in ne na povračilu stroškov, pa je znašala 1,3 % (1,9 % leta 2015);

Letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja (2): dosežki pri upravljanju

28. opozarja, da se navkljub navideznim konvergentnim sklepom Komisije in Računskega sodišča izjava Računskega sodišča iz letnega poročila in analiza Komisije o poročilu o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za leto 2016 deloma razhajata;

29. zlasti ugotavlja, da Komisija v svojem letnem poročilu o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za leto 2016 izpostavlja, da se je obseg pridržkov, ki so jih izrekli generalni direktorji v svojih letnih poročilih o dejavnostih, povečal in znaša 35,3 milijarde EUR, kar ustreza 26 % plačil (leta 2015 je znašal 29,8 milijarde EUR oziroma 21 % plačil);

30. poudarja, da se je po ugotovitvah Komisije dejanski finančni učinek glede tveganega zneska leta 2016 prav tako povečal na 1,6 milijarde EUR (leta 2015 je znašal 1,3 milijarde EUR);

31. opozarja, da Komisija v svojem poročilu o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za leto 2016 ugotavlja poslabšanje kazalnikov finančnega upravljanja glede pridržkov v letnih poročilih o dejavnostih, kar pojasnjuje s težavami pri uvajanju novih in zahtevnejših shem, zlasti ekologizacije ( 3 ) , Računsko sodišče pa medtem prav na tem področju poudarja očitno izboljšanje;

32. zlasti ugotavlja, da Računsko sodišče navaja, „da na Evropski kmetijski jamstveni sklad, katerega stopnja napake znaša 1,7 %, niso pomembno vplivale napake, kar je velik napredek v primerjavi z letom 2015, ko je stopnja napake znašala 2,2 %, in ocenjuje, da stopnja napake za odhodke na podlagi pravic znaša 1,3 %, pri tem pa ugotavlja, da je bil največji del prvega stebra skupne kmetijske politike (SKP) vključen v to vrsto odhodkov;

33. je seznanjen s trditvijo Računskega sodišča, da napaka pri odhodkih ni „vseobsegajoča“ (odstavek 1.8 poročila Računskega sodišča za leto 2016); poziva Komisijo in Računsko sodišče, naj pred objavo naslednjega letnega poročila ali poročila o dejavnostih uskladita metode, pri tem pa uporabita mednarodne revizijske standarde;

34. poudarja, da Komisija v svojem letnem poročilu o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za leto 2016 ugotavlja, da je na porabo vplivala pomembna stopnja napake, saj je povprečna skupna stopnja napake vseh zadevnih odhodkov Komisije ocenjena med 2,1 % in 2,6 % (leta 2015 je bila med 2,3 % in 3,1 %), s tem povezani ocenjeni skupni znesek, pri katerem obstaja tveganje ob plačilu, pa je med 2,9 in 3,6 milijarde EUR (leta 2015 pa je bil med 3,3 in 4,5 milijarde EUR);

35. ugotavlja, da je po mnenju Komisije do tega zmanjšanja prišlo predvsem zaradi nižjega tveganja napake pri koheziji za programe sedanjega večletnega finančnega okvira; je presenečen nad tem pojasnilom glede na zelo nizko raven izvrševanja proračuna na tem področju; poziva Komisijo, naj natančneje obrazloži zadevo;

36. poudarja, da je mogoče nizko raven izvrševanja obrazložiti z dejstvom, da na področju kohezije izdatki niso bili potrjeni v računovodskih izkazih, predloženih Komisiji v letu 2016, prav tako tudi ni bilo finančnih popravkov, ki jih je po lastni revizijski dejavnosti opravila Komisija ( 4 )

37. je seznanjen z oceno Komisije, da bo v prihodnjih letih odkrila in popravila napake v približni vrednosti med 2,0 in 2,1 milijarde EUR oziroma med 1,5 % in 1,6 %;

38. se strinja z mnenjem Računskega sodišča, da se je metodologija Komisije za ocenjevanje stopnje napake z leti sicer izboljševala, vendar posamezni generalni direktorati pri ocenah ravni nepravilne porabe ne uporabljajo dosledne metodologije; poziva Komisijo, naj s to metodologijo oceni stopnjo napake za vse generalne direktorate ter o napredku obvesti organ za podelitev razrešnice;

39. ugotavlja, da Komisija kljub izboljšavam ni odpravila tveganja, da se učinek popravljalnih ukrepov oceni previsoko;

40. zlasti opozarja na dejstvo, da so generalni direktorati Komisije za več kot tri četrtine odhodkov v letu 2016 svoje ocene tveganih zneskov utemeljili na podatkih, ki so jih posredovali nacionalni organi, čeprav je iz letnih poročil o dejavnostih zadevnih generalnih direktoratov Komisije (zlasti GD AGRI in GD REGIO) na žalost mogoče razbrati, da kontrolna poročila držav članic sicer odražajo napake, ki so jih odkrile države članice, a je zanesljivost nekaterih upravnih in kontrolnih sistemov še vedno vprašljiva; poudarja, kako pomembna je zanesljivost podatkov, ki jih posredujejo države članice;

41. poudarja, da so večletni programi specifične narave in da je mogoče napake popraviti še več kot deset let po njihovem nastanku, zato je zelo pomanjkljivo in nenaravno, da se ocenjeni učinek prihodnjih popravkov utemeljuje na popravkih iz zadnjih šestih let;

42. poudarja, da Komisija v razpravi o računovodskih izkazih in njihovi analizi poroča, da skupni izvedeni finančni popravki in izterjave znašajo 3,4 milijarde EUR (leta 2015 so znašali 3,9 milijarde EUR), da je bilo od tega 0,6 milijarde EUR (1,2 milijarde EUR leta 2015) popravkov in izterjav povrnjenih pri viru (še preden je Komisija odhodke potrdila), od preostale 2,8 milijarde EUR pa približno 0,6 milijarde EUR predstavlja zahtevke, ki so jih države članice umaknile, potem ko so bili odhodki že odobreni, saj so neupravičene zneske nadomestile z novimi kohezijskimi projekti;

43. znova odločno poziva Komisijo in države članice, naj uvedejo dobre postopke za potrjevanje časa, izvora in zneska popravljalnih ukrepov ter predložijo informacije, ki bodo omogočile čim boljšo uskladitev leta izvršenega plačila, leta odkritja s tem povezane napake in leta razkritja izterjav ali finančnih popravkov v pojasnilih k računovodskim izkazom;

Orodja Komisije za notranje upravljanje

44. opozarja na stališče Računskega sodišča iz posebnega poročila št. 27/2016, da razlikovanje med politično odgovornostjo komisarjev in operativno odgovornostjo generalnih direktorjev, ki je bilo uvedeno s Kinnock-Prodijevo reformo, pomeni, da ni vedno jasno, ali politična odgovornost zajema odgovornost za izvrševanje proračuna generalnih direktoratov ali nima s tem nobene zveze;

45. poudarja, da kolegij komisarjev ne pripravi letne izjave o upravljanju v skladu s primeri dobre prakse in običajno prakso držav članic; poziva Komisijo, naj pripravi letno izjavo o upravljanju, da bi zagotovila večjo preglednost in odgovornost svojega kolegija;

46. poziva Komisijo, naj izvede priporočilo št. 2 iz posebnega poročila Računskega sodišča št. 27/2016 in poleg tega svojim računovodskim izkazom priloži letno izjavo o upravljanju in notranjih kontrolah, ki bi zajemala zlasti: (a) opis orodij Komisije za notranje upravljanje; (b) oceno letnih dejavnosti, ki prinašajo operativno ali strateško tveganje, in izjavo o srednje- in dolgoročni javnofinančni vzdržnosti;

Pridržki glede politik

47. podpira pridržke, ki so jih v letnih poročilih o dejavnostih izrazili generalni direktorji GD REGIO, GD EMPL, GD MARE, GD HOME, GD DEVCO in GD AGRI; meni, da ti pridržki kažejo, da lahko kontrolni postopki, ki so jih uvedle Komisija in države članice, zagotovijo potrebno jamstvo glede zakonitosti in pravilnosti vseh z izkazi povezanih transakcij na ustreznih področjih politik, če se uspešno izvedejo potrebni postopki finančnih popravkov;

Upravljanje proračuna in finančno poslovodenje

48. poudarja, da so zamude pri izvajanju programov v prvih treh letih sedanjega večletnega okvira, do katerih je prišlo zaradi poznega sprejetja večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 in precejšnjih novosti za to obdobje, ki so kljub prizadevanjem za poenostavitev zakrivile upravne zaplete, povzročile prenos sredstev za prevzem obveznosti iz leta 2014, zlasti v leti 2015 in 2016, in nizko stopnjo plačil v letu 2016 (pa tudi 7-odstotno izvrševanje proračuna Unije v obdobju 2014–2016 sedanjega večletnega okvira); poudarja, da je leto 2017 prvo leto pospešenega izvajanja programov v sklopu evropskih strukturnih in investicijskih skladov; pričakuje, da se bo ta trend nadaljeval tudi v letih 2018 in 2019; meni, da bi bilo treba za nemoteno izvajanje te politike zagotoviti zadostne ravni sredstev za plačila in za prevzem obveznosti;

49. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da zapletena mreža predpisov znotraj in zunaj proračuna Unije zmanjšuje odgovornost, preglednost, javni pregled in demokratični nadzor nad proračunom Unije ter z njim povezane finančne predpise; v zvezi s tem obžaluje, da proračun Unije ni enoten, in se v celoti strinja s pomislekom Računskega sodišča v zvezi s kompleksnostjo proračuna Unije;

50. izraža zaskrbljenost, da kljub obsežni uporabi posebnih instrumentov (rezerva za nujno pomoč, Solidarnostni sklad Evropske unije, Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji in instrument prilagodljivosti) in rezerv, neporabljeni zneski morda ne bodo zadoščali za financiranje nepredvidenih dogodkov, do katerih lahko še vedno pride pred letom 2020;

51. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je prišlo do rekordne ravni neporavnanih obveznosti, ki je do konca leta 2016 dosegla doslej najvišji znesek 238 milijard EUR, ki je 72 % višji od zneska iz leta 2007 in je enak plačilom v obdobju 2,9 leta, medtem ko je leta 2007 ta znesek znašal 2,2 leta; meni, da so se tako povečali tudi zneski, ki jih Unija dolguje, in s tem tudi finančna izpostavljenost proračuna Unije;

52. obžaluje, da se je skupna finančna izpostavljenost proračuna Unije povečala, velike dolgoročne obveznosti, jamstva in pravne obveznosti pa pomenijo, da bo v prihodnosti potrebno skrbno upravljanje;

53. opozarja, da Unija povečuje uporabo finančnih instrumentov, in obžaluje, da ustanovitev Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI) ustvarja nove ureditve upravljanja s stopnjo javnega nadzora, ki ostaja nezadovoljiva, zaradi česar mora Parlament izvajati natančnejši nadzor; poudarja, da bi moral vsak zakonodajni predlog znatno izboljšati geografsko pokritost EFSI; opozarja, da bi moral EFSI ostati dodatno orodje za spodbujanje naložb, kohezijska politika pa bi morala ostati naložbena politika Unije; ugotavlja pa, da se sklad uspešno izvaja in da mu je uspelo zbrati visok znesek zasebnega kapitala, prav tako pa se zaveda dodatnih izboljšav v zvezi z njegovo preglednostjo, dogovorjenih med pogajanji o podaljšanju veljavnosti EFSI pod imenom EFSI 2.0; poziva Računsko sodišče, naj okrepi nadzor nad fazama načrtovanja in uporabe evropskih investicijskih in strukturnih skladov;

54. opozarja, da je v zvezi s tem pregled finančne uredbe pomemben korak naprej, saj na podlagi pobude Parlamenta predlaga učinkovitejšo predstavitev finančnih instrumentov, prvič pa so zajeta tudi proračunska jamstva in finančna pomoč;

55. poudarja, da skladi Unije, kakor je določeno v načelih kohezijske politike, predstavljajo velik delež izdatkov nekaterih držav članic, in zlasti da v devetih državah članicah (Litva, Bolgarija, Latvija, Romunija, Madžarska, Poljska, Hrvaška, Estonija, Slovaška) neporavnane obveznosti za evropske strukturne in investicijske sklade predstavljajo finančno pomoč v višini več kot 15 % splošne javne porabe; prav tako poziva Komisijo, naj pripravi pozitivno oglaševalsko kampanjo, da bi državljane teh držav podrobneje seznanila z neposrednimi koristmi članstva;

56. izraža bojazen, da bi lahko imele države članice, kadar evropski investicijski in strukturni skladi predstavljajo pomemben delež splošne javne porabe, težave pri iskanju visokokakovostnih projektov, za katere bi lahko porabile razpoložljiva sredstva Unije oziroma bi jih sofinancirale; poziva Komisijo in Računsko sodišče, naj bosta bolj pozorna na vidik trajnosti predlaganih naložbenih projektov, prav tako pa naj kritično ocenita njihovo primernost;

57. je zaskrbljen nad razlogi, zaradi katerih so države članice tri leta po začetku programskega obdobja 2014–2020 določile le 77 % organov, pristojnih za programe, ki bodo odgovorni za izvajanje evropskih investicijskih in strukturnih skladov; je pa zadovoljen, da ta delež trenutno znaša 99 %; se sprašuje, ali je treba ob začetku vsakega programskega obdobja spreminjati postopke; poziva Komisijo, naj natančno analizira, zakaj imajo nekatere regije še vedno nizko stopnjo črpanja sredstev, in sprejme posebne ukrepe, s katerimi bi odpravili strukturne težave;

58. poudarja, da imata lahko obseg sredstev Unije in čas njihovega prejetja precejšen makroekonomski vpliv, npr. na naložbe, rast in delovna mesta;

59. poudarja, da so potrebne javne naložbe, s katerimi bi zapolnili naložbeno vrzel, spodbudili zaposlovanje in rast ter zagotovili socialne standarde v Uniji;

60. ugotavlja, da je Komisija uporabila različne vire za obvladovanje begunske in migracijske krize, vendar obžaluje, da ni vzpostavila strukture za izčrpno poročanje o porabi teh sredstev; obžaluje, da trenutno ni mogoče vedeti, koliko denarja se porabi za posameznega migranta ali begunca;

61. ugotavlja, da se glede finančnih instrumentov v kohezijski politiki poroča, da so plačila končnim prejemnikom ob zaključku (31. marca 2017) znašala 15 192,18 milijona EUR, pri čemer je bilo 10 124,68 milijona EUR strukturnih skladov, kar pomeni, da je stopnja izplačil končnim prejemnikom znašala skoraj 93 % zneskov operativnega programa, izplačanih za instrumente finančnega inženiringa, kar predstavlja 20-odstotno povečanje glede na znesek, ki je bil sporočen ob koncu leta 2015;

62. ugotavlja, da so se sporočene stopnje izplačil končnim prejemnikom med instrumenti finančnega inženiringa precej razlikovale, ne samo med državami članicami (od 60 % do 99 %), ampak tudi med področji ukrepanja;

63. izraža bojazen, da se lahko proti koncu trenutnega večletnega finančnega okvira in v prvih letih naslednjega pojavi zaostanek pri plačilih; meni, da bo financiranje novega večletnega finančnega okvira zahtevalo realna proračunska sredstva za kritje napovedanih neporavnanih obveznosti;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

64. poziva Komisijo, naj: (a) v svoji napovedi sredstev za plačila za naslednji večletni finančni okvir upošteva rast neporavnanih obveznosti, da bi pomagala zagotoviti ustrezno ravnovesje med sredstvi za prevzem obveznosti in sredstvi za plačila; (b) Parlamentu in Svetu predstavi predloge za zagotovitev usklajenega pristopa za reševanje vprašanja, ali se posebni instrumenti štejejo v zneske pod zgornjimi mejami za odobritve plačil, ki veljajo za večletni finančni okvir; (c) za namene upravljanja in poročanja določi način za evidentiranje proračunskih odhodkov Unije, ki bi omogočal poročanje o vseh finančnih sredstvih v zvezi z begunsko in migracijsko krizo; (d) Parlamentu v okviru postopka razrešnice posreduje celovito poročilo proračunskih virih Unije, ki jih ob zunanjem mandatu, ki se je začel s proračunskim letom 2017, posredno upravlja in izvršuje skupina EIB (Evropska investicijska banka (EIB) in Evropski investicijski sklad (EIS)); (e) v okviru razprave o prihodnosti Evrope razmisli o tem, kako bi bilo mogoče reformirati proračunski sistem Unije, da bi zagotovili ustrezen proračun, ki bi omogočal financiranje načrtovanih politik, boljše ravnovesje med predvidljivostjo in odzivnostjo, ter kako bi bilo najlažje zagotoviti, da splošne ureditve financiranja ne bodo bolj zapletene, kot je potrebno, da se dosežejo cilji politike Unije ter zagotovi odgovornost; (f) razmisli tudi o možnosti, da bi imenovanim ali akreditiranim organom, ki so se v obdobju 2014–2020 izkazali kot sposobni za opravljanje funkcij vodenja, certificiranja in revidiranja, te funkcije brez prekinitve ali zamude zaupali tudi v naslednjem programskem obdobju; (g) vsako leto pripravi novo dolgoročno napoved denarnih tokov za obdobje od sedmih do desetih let, ki bo zajemala proračunske omejitve, plačilne potrebe, omejitve zmogljivosti in morebitno razveljavitev prevzetih obveznosti, da bo lahko bolje usklajevala potrebe po plačilih in razpoložljiva sredstva; (h) proaktivno pomaga državam članicam, ki se soočajo s težavami, pri pravočasnem in gladkem črpanju razpoložljivih sredstev Unije, pri tem pa na pobudo Komisije uporabi sredstva, ki so na voljo za tehnično pomoč;

Doseganje rezultatov s proračunom Unije

65. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da Komisija za merjenje smotrnosti svojih služb in programov porabe uporablja dve vrsti ciljev in kazalnikov, ki se med seboj skorajda ne dopolnjujejo, to pa onemogoča primerjanje različnih vrst dokumentov o smotrnosti; obžaluje, da domala ni uporabnih in učinkovitih kazalnikov učinka in rezultatov za merjenje in razširjanje informacij o smotrnosti odhodkov Unije;

66. poudarja, da se v letnih poročilih o dejavnostih generalnih direktorjev poroča o letnih plačilih generalnih direktoratov po vrstah dejavnosti oziroma programov za porabo sredstev, o smotrnosti pa se glede na doseganje splošnih in specifičnih ciljev poroča brez navedbe zadevnih odhodkov; se ne strinja s Komisijo, da ni mogoče oceniti, koliko sredstev je bilo porabljenih za doseganje zastavljenih ciljev; poziva Komisijo, naj začne v celoti izvajati na rezultatih temelječe načelo načrtovanja in izvrševanja proračuna ter poročanja o njem, s čimer bo mogoče naknadno poročati o sredstvih, porabljenih za uresničevanje ciljev;

67. želi spomniti, da je Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) leta 2016 v državah OECD in na Komisiji izvedla anketo o proračunu, ki temelji na rezultatih; je v zvezi s tem zadovoljen, da je organizacija OECD potrdila kakovost podatkov in izvrševanja proračuna Unije; spominja, da je po mnenju OECD okvir smotrnosti, ki ga uporablja Komisija, najbolj obsežen, kar je delno mogoče pojasniti s številom pravnih zahtev v Uniji;

68. ugotavlja, da je v diagramu OECD navedeno, da uporaba in posledice tega okvira za sprejemanje odločitev ne odražajo te višje ravni specifikacije (letno poročilo Računskega sodišča za leto 2016, odstavek 3.21);

69. ugotavlja, da izjave o programih za predlog splošnega proračuna EU za leto 2017 vsebujejo 294 ciljev in 709 kazalnikov, ki so še posebej močno skoncentrirani v razdelkih 1a, 3 in 4 večletnega finančnega okvira, in da Komisija na podlagi pobude za „proračun, usmerjen v rezultate“, trenutno izvaja pregled svojih kazalnikov, da bi tako prispevala k naslednji generaciji programov za porabo sredstev; poudarja, da bi morala uporabljati predvsem indikatorje rezultatov, katerih vrednost se nanaša na smotrnost;

70. poudarja, da je potreben pregleden in demokratičen proces določanja kazalnikov smotrnosti, ki bi vključeval vse institucije Unije, partnerje in deležnike, da bi zagotovili ustreznost kazalnikov za merjenje izvrševanja proračuna Unije in se odzvali na pričakovanja državljanov Unije;

71. poziva Komisijo, naj se posvetuje z akademiki, da bi opredelila ustrezne kazalnike uspešnosti, potrebne za merjenje proračuna, usmerjenega v rezultate, ter dala prednost naložbam v javne dobrine in se tako odzvala na skrbi državljanov;

72. obžaluje, da so letna poročila o dejavnostih generalnih direktorjev Komisije, ki jih je pregledalo Računsko sodišče, vsebovala le malo informacij o pomanjkljivostih in izzivih, povezanih s cilji generalnih direktoratov (letno poročilo Računskega sodišča za leto 2016, odstavek 3.26);

73. obžaluje, da v letnih poročilih o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za leti 2015 in 2016 smotrnost ni bila celovito zajeta, poleg tega pa sta bili poročili preveč pozitivni, saj so edine omenjene pomanjkljivosti zamude pri izvrševanju; obžaluje, da za poročili poleg tega velja naslednje: (a) dajeta nepopoln vpogled v rezultate strategije Evropa 2020, čeprav je to zahteval Parlament v svojem sklepu o razrešnici za leto 2014; (b) v njih ni vedno jasno razložen vpliv zunanjih dejavnikov na rezultate; (c) sta bili objavljeni prepozno, da bi ju Računsko sodišče lahko preučilo v okviru svojega letnega poročila;

74. podpira stališče, ki ga je izrazilo Računsko sodišče (letno poročilo Računskega sodišča za leto 2016, odstavek 3.38), da bi morali dati ocenjevalci priporočila za Komisijo, vključno z akcijskimi načrti za obravnavo pomanjkljivosti;

75. obžaluje, da Komisija od leta 2005 ni izvedla ali naročila študije o svoji uporabi rezultatov vrednotenja;

76. opozarja, da Komisija nima dokumentiranega institucionalnega sistema za redno nadaljnje spremljanje vrednotenj;

77. zlasti opozarja, da z načrti upravljanja generalnih direktoratov za leto 2016 v praksi ni bila vzpostavljena podlaga za nadaljnje spremljanje vrednotenj;

78. nadalje obžaluje, da glede na to, da Komisija nima pregleda nad sklepi, priporočili ali akcijskimi načrti, ki izhajajo iz njenih vrednotenj, niti ne spremlja, kako se izvajajo na institucionalni ravni ali na ravni generalnega direktorata, deležnikov ne more obveščati o pozitivnih učinkih vrednotenj;

79. poudarja, da letna poročila o dejavnostih ne vsebujejo izjave o kakovosti sporočenih podatkov o smotrnosti in da kolegij komisarjev pri sprejemanju letnega poročila o upravljanju in smotrnosti izvrševanja zato prevzema splošno politično odgovornost za upravljanje proračuna Unije, ne pa tudi za informacije o smotrnosti in rezultatih;

80. pozdravlja ugotovitev Računskega sodišča o okvirih smotrnosti in poročanju po entitetah v Uniji in zunaj nje ter jo sprejema v vednost, zlasti ko gre za kakovost podatkov o smotrnosti in izjavah o kakovosti teh podatkov;

81. ugotavlja, da ni osrednjega spletnega mesta za smotrnost z informacijami vseh oddelkov Komisije o vsakem področju proračuna Unije;

82. se strinja z mnenjem Računskega sodišča, da bi utegnilo sprejetje mednarodnih dobrih praks koristiti okviru za poročanje o smotrnosti;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

83. poziva Komisijo, naj: (a) racionalizira poročanje o smotrnosti tako, da: — bo še zmanjšala število ciljev in kazalnikov, ki jih uporablja za svoja različna poročila o smotrnosti, in se bo osredotočila na tiste, s katerimi se najbolje meri smotrnost porabe proračuna Unije; pri pripravi naslednjega večletnega finančnega okvira naj Komisija predlaga manjše število primernejših kazalnikov rezultatov in učinka za pravni okvir naslednje generacije programov; zato naj v tem okviru razmisli tudi o relevantnosti kazalnikov, za katere je mogoče informacije pridobiti šele po več letih, — finančne informacije predstavi tako, da bodo primerljive z informacijami o smotrnosti in bo s tem povezava med porabo in smotrnostjo jasna, — pojasni in izboljša splošno skladnost svojih dveh sklopov ciljev in kazalnikov, enega za programe, drugega pa za generalne direktorate; (b) bolj uravnovesi poročanje o smotrnosti tako, da bo jasno predstavila informacije o glavnih izzivih, ki jih je treba še obravnavati; (c) bolje pokaže, da so rezultati vrednotenj dobro uporabljeni, tako, da zlasti zahteva, da vrednotenja vedno vsebujejo zaključke ali priporočila, ki bi jih potem morala Komisija spremljati; (d) prevzame splošno politično odgovornost v okviru letnega poročila o upravljanju in smotrnosti izvrševanja za informacije o smotrnosti in rezultatih ter po svoji najboljši vednosti navede, ali so predložene informacije o smotrnosti dovolj kakovostne; (e) olajša dostop do informacij o smotrnosti tako, da bo razvila poseben spletni portal in iskalnik;

Predstavitev proračuna Unije

84. ugotavlja, da je proračun Unije predstavljen v obliki razdelkov, ki ustrezajo dejavnostim, ki jih izvajajo institucije (oblikovanje proračuna po dejavnostih); meni, da ta predstavitev ne omogoča, da bi jasno in hitro razumeli zastavljene cilje; nasprotno ugotavlja, da je večletni finančni okvir predstavljen po razdelkih, ki ustrezajo področjem politik;

85. ugotavlja, da operativni programi, ki spremljajo predlog proračuna, povezujejo posamezne proračunske vrstice z zastavljenimi političnimi cilji;

86. poziva Komisijo, naj predstavi proračun Unije v skladu s političnimi cilji večletnega finančnega okvira;

Prihodki

87. pozdravlja, da revizijski dokazi Računskega sodišča v glavnem kažejo, da na prihodke ne vpliva pomembna stopnja napake in da so preučeni sistemi, povezani s prihodki, v splošnem učinkoviti; a hkrati ugotavlja, da so ključne notranje kontrole v nekaterih državah članicah, ki jih je obiskalo Računsko sodišče, za tradicionalna lastna sredstva le delno učinkovite;

88. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) na začetku leta 2017 končal preiskavo primera goljufije v Združenem kraljestvu, ki vključuje morebitno izgubo v višini 1,987 milijarde EUR za proračun Unije v obliki carin na tekstil in obutev, v obdobju 2013–2016 prek Združenega kraljestva uvoženo s Kitajske; opozarja, da je bila na podlagi preiskave ugotovljena tudi znatna utaja DDV v zvezi z uvozom prek Združenega kraljestva z zlorabo odloga plačila DDV (carinski postopek št. 42);

89. z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je v zvezi s prihodki za leto 2016 generalni direktor GD za proračun zaradi primera goljufije v zvezi s carinami Združenega kraljestva, ki ga je obravnaval OLAF, podal pridržek za prihodke iz tradicionalnih lastnih sredstev;

90. poudarja, da za leto 2016 prihodki, na katere se nanaša pridržek, znašajo 517 milijonov EUR, celotni znesek tradicionalnih lastnih sredstev pa 20,1 milijarde EUR; tj. gre za 2,5 % tradicionalnih lastnih sredstev ali 0,38 % vseh sredstev; poziva Komisijo, naj zagotovi natančne informacije o tem primeru goljufije, ki utegne posredno vplivati tudi na osnovo davka na dodano vrednost za nekatere države članice in s tem na sredstva iz naslova davka na dodano vrednost ter bilanco Komisije ( 5 ) , pripravljeno na podlagi BND;

91. obžaluje, da so ugotovitve Komisije pokazale, da britanski organi do oktobra 2017 niso uvedli popravnih ukrepov, da bi preprečili dodatne izgube tradicionalnih lastnih sredstev; ugotavlja, da so organi Združenega kraljestva 12. oktobra 2017 za nekatere trgovce začeli pri carinjenju začasno uveljavljati zgornjo mejo za vrednost blaga (tako imenovana carinska operacija Swift Arrow ), zaradi česar se je izguba tradicionalnih lastnih sredstev, do katere je prihajalo v Združenem kraljestvu, korenito zmanjšala;

92. obžaluje odstopanja v pogostosti carinskih pregledov med različnimi državami članicami; poudarja, kako pomembno je uskladiti preglede na vseh vstopnih točkah v carinsko unijo, in poziva države članice, naj poskrbijo za usklajeno, enotno in učinkovito izvajanje sistema za nadzor meja, ki bi države članice odvračal od uporabe različnih praks in zmanjšal število vrzeli v sistemih carinskih pregledov; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj preuči različne prakse carinskih pregledov v Uniji in njihov vpliv na izogibanje trgovine, pri tem pa se osredotoči zlasti na carinsko prakso Unije na zunanjih mejah, prav tako pa naj oblikuje referenčne analize in zbere informacije o carinskih operacijah in postopkih, ki se uporabljajo v državah članicah;

93. poziva Komisijo, naj pripravi akcijski načrt, s katerim bi poskrbela za popolno in pravočasno izvajanje predpisov o DDV v vseh državah članicah, da bi zagotovila ta vir lastnih sredstev Unije;

94. opozarja, da je bilo v novem sklepu o sistemu virov lastnih sredstev Unije ( 6 ) , ki je začel veljati 1. oktobra 2016 z retroaktivnim učinkom od 1. januarja 2014, določeno, da bi bilo treba pri obravnavi BND za namene lastnih sredstev uporabiti računovodski okvir Evropskega sistema nacionalnih in regionalnih računov (ESR 2010) in da je treba v skladu s tem izdatke za raziskave in razvoj obravnavati kot naložbe (in ne kot tekoče odhodke po prejšnjem okviru ESR 95); ugotavlja, da bi bilo treba to metodo uporabiti tudi za druge programe, ki prinašajo visoko dodano vrednost Unije, na primer instrument za povezovanje Evrope;

95. ugotavlja, da se je sporočeni BND Irske leta 2015 močno povečal zaradi multinacionalnih družb, ki prenašajo sredstva za raziskave in razvoj v to državo;

96. opozarja, da mora Komisija opraviti dodatno delo, da bi preverila morebitne posledice dejavnosti multinacionalnih družb za nacionalne račune tako z vidika metodologije kot z vidika postopka preverjanja in da bi na podlagi tega lahko bili prilagojeni prispevki držav članic na podlagi BND;

97. opozarja, da sta Računsko sodišče in Komisija v zvezi z upravljanjem tradicionalnih lastnih sredstev v nekaterih državah članicah ugotovila pomanjkljivosti pri upravljanju terjatev („računi B“);

98. poudarja, da je Računsko sodišče ugotovilo, da so bile v Belgiji kontrole po carinjenju določene na podlagi značilnosti posameznih transakcij in ne glede na profil tveganja podjetja in da se revizije po carinjenju v glavnem niso izvajale (točka 4.18 letnega poročila Računskega sodišča za leto 2016);

99. obžaluje, da je Komisija opozorila na to, da šest držav članic (Belgija, Estonija, Italija, Portugalska, Romunija in Slovenija) bodisi ni izvajalo revizij po carinjenju bodisi o teh revizijah ni predložilo nobenih informacij;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

100. zahteva, da Komisija: (a) sprejme vse potrebne ukrepe, da bi zagotovila izterjavo sredstev iz lastnih virov Unije, ki jih organi Združenega kraljestva niso pobrali pri uvozu tekstila in obutve iz Kitajske, ter naredi konec utajam DDV; (b) razmisli o pravočasnem začetku postopka za ugotavljanje kršitve v povezavi s primerom goljufije s carinami v Združenem kraljestvu; (c) v sodelovanju z državami članicami analizira vse morebitne posledice večnacionalnih dejavnosti na oceno BND ter zanje pripravi navodila o tem, kako jih obravnavati pri sestavi državnih računovodskih izkazov; (d) med ciklom preverjanja BND potrdi, da so bila sredstva za raziskave in razvoj pravilno pripoznana v državnih računovodskih izkazih držav članic, pri tem pa posebno pozornost nameni vrednotenju sredstev za raziskave in razvoj ter merilu rezidentstva pri prenosu večnacionalnih dejavnosti v drugo državo; (e) pripravi predloge za nove vire lastnih sredstev, da bi zagotovila stabilnost proračuna Unije;

Konkurenčnost za rast in delovna mesta

Ugotovitve Računskega sodišča

101. ugotavlja, da je Računsko sodišče prvič podalo mnenje s pridržkom o zakonitosti in pravilnosti plačil, povezanih z računovodskimi izkazi; poudarja, da so pri shemah za povračilo stroškov napake še vedno pogostejše kot pri shemah izplačil na podlagi pravic; vseeno poudarja, da se podatki, evidentirani v poglavju „Konkurenčnost za rast in delovna mesta“, v primerjavi s prejšnjimi leti niso bistveno spremenili;

102. spominja, da je za raziskave in inovacije namenjenih 59 % porabe, in sicer iz sredstev sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti 2007–2013 (v nadaljnjem besedilu: sedmi okvirni program za raziskave) in okvirnega programa za raziskave in inovacije za obdobje 2014–2020 (v nadaljnjem besedilu: Obzorje 2020);

103. ugotavlja, da je Računsko sodišče ocenilo, da stopnja napake znaša 4,1 % ter da so neupravičeni neposredni stroški za osebje znašali 44 %, drugi neupravičeni neposredni stroški 12 %, posredni stroški 16 %, neupravičeni projekti oziroma upravičenci pa 16 %; vseeno ugotavlja, da so imeli Komisija ali neodvisni revizorji v 19 primerih, v katerih so upravičenci naredili količinsko opredeljive napake, dovolj informacij, da bi te napake lahko preprečili ali odkrili in popravili, preden so bili odhodki sprejeti;

104. ugotavlja, da bi bila ocenjena stopnja napake za to poglavje za 1,2 % nižja, če bi Komisija ali neodvisni revizorji ustrezno uporabili vse informacije, ki so jih imeli;

105. ceni, da je Komisija veliko prizadevanj namenila poenostavitvam, s katerimi je zmanjšala upravno zapletenost z uvedbo nove opredelitve dodatnega plačila za raziskovalce, racionalizacijo delovnega programa Obzorja 2020 za obdobje 2018–2020, zagotovitvijo ciljne podpore za zagonska podjetja in inovatorje ter razširitvijo uporabe poenostavljenega obračunavanja stroškov; ugotavlja pa, da nadaljnja poenostavitev pravnega okvira po mnenju Računskega sodišča prinaša priložnosti in tveganja;

106. potrjuje, da se je Računsko sodišče ukvarjalo z vprašanji uspešnosti pri projektih raziskav in inovacij; vseeno meni, da bi bilo treba rezultate – glede na izide, stroške in širjenje – šteti za predhodne;

Letno poročilo o dejavnostih generalnega direktorata za raziskave in inovacije (GD R&I)

107. je seznanjen, da si je GD R&I, v skladu s strateškim načrtom za obdobje 2016–2020, prizadeval za uresničevanje štirih ciljev: (a) nova spodbuda za delovna mesta, rast in naložbe; (b) povezan enotni digitalni trg; (c) trdna energetska unija s podnebno politiko, usmerjeno v prihodnost, ter (d) postati močnejši svetovni akter;

108. pozdravlja, da je komisar Moedas pri uresničevanju teh ciljev določil tri prednostne naloge, in sicer „odprte inovacije“, „odprto znanost“ in „odprtost svetu“;

109. je seznanjen, da je GD R&I za merjenje napredka pri teh ciljih uporabil pet ključnih kazalnikov uspešnosti: (a) delež sredstev, dodeljenih malim in srednjim podjetjem v okviru programa Obzorje 2020 za obravnavanje družbenih izzivov in spodbujanje omogočitvenih in industrijskih tehnologij, delež finančnega prispevka Unije, ki se dodeli prek instrumenta za ta podjetja; (b) delež novih prosilcev med uspešnimi prosilci v okviru programa Obzorje 2020; (c) odhodki, povezani s podnebjem in trajnostjo v okviru programa Obzorje 2020; (d) delež sodelujočih iz tretjih držav v Obzorju 2020; (e) delež podpisanih sporazumov o nepovratnih sredstvih z rokom 245 dni do dodelitve sredstev;

110. potrjuje, da je GD R&I v svojih odgovorih na pisna vprašanja objavil seznam držav, na katere se nanašajo njegova priporočila za posamezne države; poziva GD R&I, naj svoje predloge priporočil za posamezne države v skladu z večkratnimi pozivi Parlamenta objavi neposredno v svojem letnem poročilu o dejavnostih;

111. spominja, da je bila ocena sedmega okvirnega programa za raziskave obravnavana v prejšnji resoluciji o razrešnici ( 7 )

112. pozdravlja napredek pri doseganju splošnih ključnih kazalnikov uspešnosti direktorata za Obzorje 2020: (a) 23,9 % finančnega prispevka Unije je bilo namenjenega malim in srednjim podjetjem (cilj za leto 2020 je 20 %); (b) 55 % uspešnih prosilcev je bilo novih (cilj za leto 2020 je 70 %); (c) 26 % finančnih prispevkov Unije je bilo povezanih s podnebjem (cilj za leto 2020 je 25 %); (d) 54,9 % finančnih prispevkov Unije je bilo povezanega s trajnostjo (cilj za leto 2020 je 60 %); (e) tretje države sodelujejo pri 3,6 % projektov v programu Obzorje 2020 (cilj za leto 2020 je 4,73 %); (f) v 91 % primerov je GD R&I spoštoval rok 245 dni do dodelitve sredstev (cilj za leto 2020 je 100 %);

113. izpostavlja, da je geografska porazdelitev Obzorja 2020 vidno omejena, saj je šlo 72,5 % (12 121 milijonov EUR) financiranja iz programa Obzorje 2020 v Nemčijo (3 464 milijonov EUR), Združeno kraljestvo (3 083 milijonov EUR), Francijo (2 097 milijonov EUR), Španijo (1 813 milijonov EUR) in Italijo (1 664 milijonov EUR);

114. je seznanjen, da je bilo 183 sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev za Obzorje 2020 v letu 2016 podpisanih z udeleženci iz tretjih držav; poudarja, da je bilo 299,5 milijona EUR dodeljenih udeležencem iz Švice v okviru sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev, podpisanih v letu 2016, medtem ko je prispevek Švice k Obzorju 2020 znašal 180,9 milijona EUR; zavrača dodelitev „statusa neto prejemnice“ eni najbogatejših držav sveta; poziva Komisijo, naj predloži uredbo, ki bo izravnala to neravnotežje;

115. potrjuje uspešnost skupnega podpornega centra in njegovega prispevka k zagotavljanju poenostavitve ter pravnega in tehničnega svetovanja; sprašuje GD R&I, katere ukrepe za poenostavitev namerava predlagati za obdobje po letu 2020;

116. je seznanjen z odobritvami plačil za GD R&I v letu 2016:

Odobritve plačil za GD R&I, vključno s prispevkom EFTA

Način upravljanja Izvrševanje v milijonih EUR Odstotne točke Skupna pristojnost ali nadaljnji prenos pristojnosti na druge GD 161,20 5,34 Neposredno GD R&I 1 878,28 62,17 GD R&I za organe iz člena 185 86,40 2,86 GD R&I za EIB 312,72 10,35 GD R&I za skupna podjetja 582,37 19,28 Skupaj 3 020,97 100 %

117. poudarja, da je bilo 14,39 % proračuna, kar znaša skoraj 444 milijonov EUR, izvršenega preko finančnih instrumentov;

118. poudarja tudi, da so 39,36 % (28,14 % leta 2015) proračuna GD R&I upravljali drugi subjekti izven Komisije, zlasti so izvajali dele okvirnega programa v sklopu (posrednega) upravljanja nepovratnih sredstev in kontrolnih sistemov finančnih instrumentov;

119. se je z zanimanjem seznanil, da je GD R&I oblikoval strategijo nadzora finančnih instrumentov, in bi zato želel izvedeti, kako GD R&I pride do sklepa, ali so bili finančni cilji in cilji na področju raziskav doseženi;

120. je seznanjen z oceno GD R&I, da splošna stopnja ugotovljene napake znaša 4,42 %, stopnja preostale napake pa 3,03 %;

121. ugotavlja, da je Komisija ocenila, da skupni tvegani znesek ob zaključku znaša med 73,5 milijona EUR in 104 milijoni EUR;

122. pozdravlja, da je GD R&I preučil stroškovno učinkovitost neposrednega in posrednega upravljanja nepovratnih sredstev;

123. obžaluje, da je GD R&I ponovno podal horizontalni pridržek glede stopnje preostale napake v zvezi z zahtevki za povračilo stroškov v sedmem okvirnem programu za raziskave, ki ga sam neposredno izvaja;

124. želi spomniti na mnenje, ki ga je podal v odstavku 76 resolucije o razrešnici Komisiji za leto 2015, in sicer, naj Komisija: „vendarle osnuje bolj smiseln, na tveganju temelječ pristop, in se k posebnim pridržkom zateka takrat, ko je to res potrebno“;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

125. poziva GD R&I, naj v svojem letnem poročilu o dejavnostih objavi svoje predloge priporočil za posamezne države;

126. poziva GD R&I, naj ukrepa na podlagi priporočil službe za notranjo revizijo, ki je odkrila slabosti pri zagotavljanju doslednega spremljanja projektov pri vseh organih, ki izvajajo program Obzorje 2020;

127. poziva GD R&I, naj poroča o napredku skupne službe za revizijo pri izboljšanju zrelosti njenih notranjih postopkov;

128. poziva GD R&I, naj pristojnemu odboru Parlamenta poroča o svoji strategiji nadzora finančnih instrumentov in o tem, kako GD R&I pride do sklepa, ali so bili finančni cilji in cilji na področju raziskav doseženi;

129. poziva GD R&I, naj pristojnemu odboru Parlamenta pojasni, katere ukrepe je sprejel za preprečevanje horizontalnih pridržkov, kar zadeva stopnjo preostale napake pri zahtevkih za povračilo stroškov;

130. meni, da pri projektih raziskav in inovacij ter usklajevalnih in podpornih ukrepih standardi in standardizacija podpirajo učinek rezultatov raziskav na različnih ravneh tehnološke pripravljenosti, saj povečujejo tržljivost in prenosljivost inovativnih proizvodov in rešitev; je seznanjen tudi, da standardi in z njimi povezane dejavnosti podpirajo razširjanje projektnih rezultatov Obzorja 2020, tako da znanje razširjajo tudi po zaključku projektov, s tem da ga naredijo javno dostopnega; poziva Komisijo, naj okrepi vključenost standardizacije v prihodnje razpise in naj razvije ključne kazalnike uspešnosti, ki bodo upoštevali standardizacijske dejavnosti;

Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija

Uvod

131. na podlagi sedmega poročila o ekonomski, socialni in teritorialni koheziji (COM(2017) 583) ugotavlja, da je na eni strani konvergenca krhek proces, ki ga gospodarske krize zlahka zaustavijo in preobrnejo, a je na drugi strani mogoče z javnimi naložbami zmanjšati posledice kriz;

132. je zadovoljen, da je stopnja zaposlenosti v letu 2016 znova dosegla predkrizno raven iz leta 2008 in je znašala 71 %, vendar se razmere po vsej Uniji opazno razlikujejo, raven pa je znatno pod ciljem iz strategije Evropa 2020, ki znaša 75 %; z zaskrbljenostjo ugotavlja, da stopnja brezposelnosti ostaja previsoka, zlasti med mladimi in dolgotrajno brezposelnimi;

133. pozdravlja, da je GD REGIO v odgovoru na vprašanja Parlamenta podrobno pojasnil svoja priporočila za posamezne države;

134. se zaveda, da naj bi nekatere določbe revidirane finančne uredbe, ki zadevajo kohezijsko politiko, veljale retroaktivno;

135. je zaskrbljen, ker lahko takšne spremembe privedejo do dodatnih napak, saj so bili programi in projekti izbrani na podlagi predpisov, ki so začeli veljati 1. januarja 2014;

Ugotovitve Računskega sodišča

136. ugotavlja, da je Računsko sodišče prvič podalo mnenje s pridržkom o zakonitosti in pravilnosti plačil, povezanih z računovodskimi izkazi; poudarja, da so pri shemah za povračilo stroškov napake še vedno pogostejše kot pri shemah izplačil na podlagi pravic; vseeno poudarja, da se podatki, evidentirani v poglavju „Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija“, v primerjavi s prejšnjim letom niso bistveno spremenili;

137. želi spomniti, da je v letu 2016 razpoložljivi znesek v razdelku „Ekonomska in socialna kohezija“ znašal 51,25 milijarde EUR in je predstavljal 33 % proračuna Unije;

138. je seznanjen z oceno Računskega sodišča, da stopnja napake na tem področju politike znaša 4,8 %, pa tudi z njegovo ugotovitvijo, da ocenjena stopnja napake za področje kohezije ne vključuje količinske opredelitve nakazil v finančne instrumente za leto 2016, ki znašajo 2,5 milijarde EUR in ki so po mnenju Računskega sodišča zunaj obdobja upravičenosti, določenega v členu 56(1) Uredbe (ES) št. 1083/2006 (poročilo Sodišča za leto 2016, odstavka 6.20 in 6.21); opaža, da bi ta izplačila predstavljala ocenjeno stopnjo napake za skupne odhodke Unije v višini 2,0 % (poročilo Sodišča za leto 2016, okvir 1.2, opomba 1);

139. poudarja, da so napake na področju kohezije prispevale k 43 % skupne ocenjene stopnje napake, ki je znašala 3,1 %; ugotavlja, da je eden od razlogov za visoko stopnjo napake zapletenost ureditev Unije in držav članic;

140. je seznanjen, da je Računsko sodišče preučilo vzorec 180 transakcij iz 54 vmesnih plačil za obdobje 2007–2013, ki so se nanašale na 92 projektov Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), 36 projektov Kohezijskega sklada, 40 projektov Evropskega socialnega sklada (ESS), 11 finančnih instrumentov ESRR in na en finančni instrument ESS;

141. poziva Komisijo, naj ustrezno upošteva pripombe Računskega sodišča, ki je odkrilo neskladja v analizi smotrnosti najmanj štirih izmed dvanajstih finančnih instrumentov ESRR in ESS, ki jih je preučilo v poročilu za leto 2016; se strinja s pomisleki Računskega sodišča, ki je poudarilo, da je zaradi teh napak smotrnost precenjena in bi lahko, če ne bodo popravljene, umetno zvišale prijavljeni znesek upravičenih odhodkov ob zaključku, zlasti v primeru jamstvenih skladov;

142. je seznanjen tudi, da so 42 % napak povzročili neupravičeni stroški, vključeni v izjave o odhodkih, 30 % napak se nanaša na resne pomanjkljivosti pri spoštovanju pravil javnih naročil, 28 % pa na neupravičene projekte, dejavnosti ali upravičence;

143. z obžalovanjem ugotavlja, da je eden glavnih virov napak v zvezi z odhodki iz poglavja ekonomska, socialna in teritorialna kohezija še vedno kršenje pravil javnega naročanja; opozarja, da resno neupoštevanje pravil javnega naročanja vključuje neupravičene neposredne oddaje naročil, dodatna dela ali storitve, nezakonito izključitev ponudnikov, primere nasprotja interesov ter diskriminatorna merila za izbor; meni, da je za obravnavo napak in kršitev pravil bistvena politika popolne preglednosti v zvezi z informacijami o izvajalcih in podizvajalcih;

144. pozdravlja, da je Računsko sodišče poudarilo, da je pri projektih, pri katerih se uporablja poenostavljeno obračunavanje stroškov, manj možnosti za napake kot pri povračilu dejanskih stroškov;

145. izraža zaskrbljenost, ker je vzorec vseboval tudi tri velike projekte, za katere je bila potrebna odobritev Komisije, organi države članice pa do roka, ki je bil 31. marca 2017, niso predložili potrebne vloge; ugotavlja, da bi morala Komisija zato izterjati odhodke;

146. izraža nezadovoljstvo, ker bi lahko bila stopnja napake kot v prejšnjih letih za 3,7 točke nižja, torej 1,1 %, če bi države članice uporabile informacije, s katerimi so razpolagale, da bi preprečile ali odkrile in popravile napake pri preverjanju na prvi stopnji, preden so Komisiji posredovale izjave o odhodkih;

147. je zaskrbljen, ker so države članice več let po začetku programskega obdobja 2014–2020 določile le 77 % organov, pristojnih za programe, ki bodo odgovorni za sklade na področju kohezijske politike; do 1. marca 2017 je Komisija prejela končni zaključni račun z odhodki, ki zajemajo le 0,7 % proračuna, ki je bil dodeljen za celotno programsko obdobje; do sredine leta 2017 so bile zamude pri izvrševanju proračuna večje kot ob istem času v obdobju 2007–2013; ugotavlja, da utegnejo biti posledično neporavnane obveznosti ob koncu sedanjega obdobja financiranja celo večje kot v prejšnjem;

148. ceni, da razdelek „Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija“ vključuje tudi del o uspešnosti projektov; vseeno obžaluje, da se ta del pretežno osredotoča na kvantitativne informacije, torej na število vzpostavljenih sistemov za merjenje uspešnosti;

Instrumenti finančnega inženiringa

149. opozarja, da je bil povzetek podatkov o napredku, doseženem pri financiranju in izvajanju instrumentov finančnega inženiringa v letu 2016, objavljen šele 20. septembra 2017 in se zato Računsko sodišče ni moglo izreči o tem dokumentu;

150. je seznanjen, da so za leto 2016 ključne naslednje številke: (a) 25 držav članic uporablja instrumente finančnega inženiringa, pri čemer jih 25 te instrumente uporablja za podporo podjetjem, 11 za razvoj mest in 9 za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije; (b) v Uniji je 1 058 instrumentov finančnega inženiringa, med katerimi je 77 holdinških skladov in 981 posebnih skladov; (c) 89 % teh instrumentov finančnega inženiringa zagotavlja podporo za podjetja, 7 % za razvoj mest, 4 % za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije; (d) plačila v instrumente finančnega inženiringa znašajo 16,4 milijarde EUR, vključno z 11,3 milijarde EUR v strukturne sklade; (e) plačila končnim upravičencem znašajo 15,2 milijarde EUR, vključno z 10,1 milijarde v strukturnih skladih, torej 93 % vseh plačil v instrumente finančnega inženiringa; (f) na podlagi poročil 81 % instrumentov finančnega inženiringa so stroški upravljanja in pristojbine skupaj znašali 0,9 milijarde EUR oziroma 6,7 % vseh plačil v zadevne instrumente finančnega inženiringa; (g) 8,5 milijarde EUR sredstev je bilo vrnjenih; (h) podporo je dobilo 314 000 končnih upravičencev;

151. poudarja, da se je skozi leta in obdobja financiranja korenito povečevala uporaba instrumentov finančnega inženiringa, zaradi česar je postalo financiranje iz strukturnih skladov bolj zapleteno, to pa je privedlo do tveganj z vidika demokratične odgovornosti; je seznanjen, da naj bi bilo do konca leta 2020 prek instrumentov finančnega inženiringa zagotovljenih 20,1 milijarde EUR sredstev iz ESRR in Kohezijskega sklada;

152. v zvezi s tem izraža zaskrbljenost, da nacionalni revizijski organi niso v zadostni meri obravnavali izvajanja instrumentov finančnega inženiringa;

153. ugotavlja, da je bilo 63 % (675) instrumentov finančnega inženiringa vzpostavljenih na Poljskem (247), v Franciji (152), na Madžarskem (139) in v Italiji (137);

154. obžaluje, da je bilo 6,7 % vseh plačil za te instrumente finančnega inženiringa (900 milijonov EUR) namenjenih za stroške upravljanja in pristojbine; meni, da je ta znesek neprimerno visok;

155. je seznanjen, da pri poročanju podatkov ostaja več napak in razhajanj, med katere sodijo majhni, a pomembni zneski iz sredstev za operativne programe, ki so bili dodeljeni s pogodbami o financiranju, a instrumentom finančnega inženiringa niso bili izplačani ob zaključku, večja izplačila prevzetih obveznosti več instrumentom finančnega inženiringa po 31. decembru 2015 in v nekaterih primerih dejstvo, da so bili končnim upravičencem plačani višji zneski kot instrumentom finančnega inženiringa ( 8 )

Letno poročilo o dejavnostih generalnega direktorata za regionalno in mestno politiko (GD REGIO)

156. ugotavlja, da iz naknadne ocene ESRR in Kohezijskega sklada izhaja, da je bila regionalna konvergenca v programskem obdobju 2007–2013 sicer nezadostna, da pa bi brez kohezijske politike prišlo do razhajanja, saj je finančna kriza v obdobju 2007–2008 prinesla neugodne pogoje za naložbe in konvergenco;

157. poudarja, da vse ugotovitve, ki zadevajo uspešnost, ostajajo omejene, saj bi bil zanje potreben celovitejši pregled podatkov o uspešnosti programov iz obdobja 2007–2013, ki bi moral biti dokončan šele avgusta 2017; poziva Komisijo, naj Odbor za proračunski nadzor obvesti o rezultatih pregleda;

158. opaža, da Komisija glede izvrševanja obdobja financiranja 2014–2020 poroča, da je bilo izbranih več kot 50 000 projektov, kar je skupaj predstavljalo 64,1 milijarde EUR naložb, da je bilo ustvarjenih 45 000 projektov sodelovanja med podjetji in raziskovalnimi ustanovami in da je iz kohezijskega financiranja podporo prejelo več kot 380 000 malih in srednjih podjetij, kar ustvarilo več kot 1 000 000 delovnih mest;

159. ugotavlja, da Komisija za isto obdobje financiranja poroča tudi, da se z več kot 75 milijardami EUR iz ESRR in Kohezijskega sklada podpirajo cilji energetske unije in prilagajanje podnebnim spremembam; poleg tega je bilo na terenu izbranih več kot 5 000 projektov za podpiranje nizkoogljičnega gospodarstva;

160. ugotavlja, da spodnja preglednica prikazuje skupna sredstva za prevzem obveznosti in plačila, odobrena v letu 2016:

2016, v milijonih EUR Odobrena sredstva za prevzem obveznosti Odobrena sredstva za plačila Upravni odhodki na področju regionalne in mestne politike 16,75 24,52 Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) in druge regionalne dejavnosti 27 163,16 22 911,83 Kohezijski sklad (KS) 8 775,98 7 456,71 Instrument za predpristopno pomoč – regionalni razvoj ter regionalno in teritorialno sodelovanje 54,14 522,95 Solidarnostni sklad 81,48 68,48 Skupaj 36 091,51 30 984,47

161. vseeno pripominja, da ti statistični podatki nudijo le malo informacij o vzdržnosti in uspešnosti teh projektov;

162. želi spomniti na velik pomen, pripisan predhodnemu pogojevanju za določitev sektorsko prilagojenih in horizontalnih pogojev za zagotavljanje učinkovite porabe skladov ESI; po izpolnitvi predhodnih pogojev in z zadržanjem 10 % plačil, kot predvideva veljavna revidirana uredba, bi moralo biti izvajanje projektov lažje in manj nagnjeno k napakam; vendar ugotavlja, da se Računsko sodišče v posebnem poročilu št. 15/2017 sprašuje, v kakšnem obsegu je to dejansko vodilo k spremembam na terenu;

163. obžaluje, da je bilo do konca leta 2016 imenovanih le 87 % (181 od 209) organov za potrjevanje programov in da ni bil imenovan organ za 28 glavnih programov (v Avstriji je bil imenovan organ samo za en program, v Belgiji samo za dva, v Nemčiji samo za osem, na Finskem samo za enega, v Franciji samo za dva, na Irskem samo za dva, v Italiji samo za šest, v Romuniji samo za štiri, na Slovaškem samo za enega, v Združenem kraljestvu samo za enega);

164. presenečeno ugotavlja, da so bile glavne težave v postopku imenovanja povezane z zasnovo sistemov IT, ki naj bi vključevali nove elemente za obdobje 2014–2020, kar zadeva poročanje in zasnovo postopkov za zagotavljanje čvrstega nadzora upravnih organov nad posredniškimi organi;

165. obžaluje tudi, da je bilo ob koncu leta 2016 na splošno izbranih le 26,1 % projektov in črpanih le 3,7 % razpoložljivih sredstev strukturnih skladov, kljub pospešitvi postopkov izbire v letu 2017; meni, da utegne počasni začetek privesti do velikega števila neporavnanih obveznosti ob koncu sedanjega obdobja financiranja; poziva Komisijo, naj zagotovi dodatna prizadevanja za okrepitev upravnih zmogljivosti nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov;

166. poudarja, da so bili postopki izbire izrazito počasni v Španiji, na Cipru, v Romuniji, Avstriji, na Češkem, Hrvaškem in Slovaškem;

167. je seznanjen, da posledično v računih niso bili potrjeni zneski (prisotni so bili ničelni računi, „zero accounts“ ) za večino operativnih programov (247 od 295), saj do 31. julija 2016 ni bil prijavljen noben izdatek;

168. izraža zadovoljstvo, ker Komisija na podlagi predhodnih revizijskih mnenj o prejetih svežnjih zagotovil ni zaznala pomembnih nedoslednosti;

169. je vseeno zaskrbljen, ker je 7 od 9 revizij visoko tveganih operativnih programov ali področij, ki jih je opravila Komisija, razkrilo večje pomanjkljivosti (na Madžarskem – operativni programi za promet ter elektronsko upravo in izvajanje; v Italiji – prednostna naloga 3: Reti e mobilità , istruzione in operativni program tehnične pomoči; v Romuniji – operativna programa za konkurenčnost in okolje);

170. je seznanjen, da je 278 od 322 upravnih in nadzornih sistemov prejelo mnenje brez pridržka oziroma mnenje z zmernim pridržkom; Komisija pa je v 40 primerih podala mnenje s pomembnim pridržkom;

171. je seznanjen, da je Komisija izračunala, da skupni tvegani znesek pri plačilih znaša med 644,7 milijona EUR in 1 257,3 milijona EUR, ter da je v svoji nadzorni vlogi v letu 2016 izvedla finančne popravke v višini 481 milijonov EUR;

172. je seznanjen, da je Komisija ocenila, da je bila v letu 2016 splošna povprečna stopnja napake za plačila za programe ESRR/Kohezijskega sklada v obdobju 2007–2013 nekje med 2,2 % in 4,2 %, preostala stopnja napake ob zaključku pa približno 0,4 %; znova poudarja, da je k ocenjeni stopnji napake za leto 2016 največ prispevalo področje kohezije, sledila pa so mu področja naravni viri, konkurenčnost in Evropa v svetu; poziva Komisijo, naj še naprej sodeluje z državami članicami, da bi izboljšala njihove sisteme upravljanja in kontrol, ter še naprej uporablja razpoložljiva pravna nadzorna orodja, da bi zagotovila odpravo vseh pomembnih napak;

173. je seznanjen, da je Komisija zabeležila 68 pridržkov za preteklo in 2 pridržka za sedanje obdobje financiranja;

Posebna vprašanja

Grčija

174. pozdravlja prizadevanja GD REGIO, da bi dosegel napredek pri prednostnih projektih v Grčiji;

175. v zvezi s tem pozdravlja: (a) koncesije za štiri avtoceste (Atene–Solun, Korint–Tripoli–Kalamata, Korint–Patras in Patras–Joanina; skupaj več 1 000 km cest), ki so že odprte in uporabniki so z njimi zelo zadovoljni; (b) program varčevanja energije v gospodinjstvih (instrument finančnega inženiringa v povezavi z nepovratnimi sredstvi), ki je izboljšal energijsko učinkovitost v 46 000 gospodinjstvih in ustvaril 6 000 delovnih mest; povpraševanje je bilo tako veliko, da je bil nemudoma oblikovan program, ki ga je nasledil v obdobju 2014–2020; (c) finančne instrumente, zlasti JEREMIE, ki so omogočili odprtje ali ohranitev več kot 20 000 delovnih mest; (d) projekt e-receptov za zdravila, v katerem se mesečno obdela več kot 5,5 milijona elektronskih receptov in 2,4 milijona napotnic in v katerem sodeluje 13 000 lekarn in 50 000 zdravnikov, v grškem proračunu za javno zdravstvo pa je omogočil velikanske prihranke;

176. po drugi strani obžaluje: (a) hude zamude pri projektih podzemne železnice v Atenah (podaljšanje proge 3 v Pirej) in Solunu (osnovna proga), zaradi katerih je bilo treba projekta nadaljevati še v programskem obdobju 2014–2020; (b) opustitev nekaterih ključnih projektov v železniškem, digitalnem in energetskem sektorju oziroma zamude pri njihovem izvajanju, zaradi katerih so bili podaljšani ali v celoti preloženi na programsko obdobje 2014–2020; (c) velik del infrastrukture za odpadne vode in trdne odpadke ostaja nedokončan;

177. pozdravlja dejstvo, da je OLAF dokončal upravno preiskavo češkega projekta Štorkljino gnezdo; je seznanjen, da so o tej zadevi poročali češki mediji; obžaluje, da je OLAF naletel na hude nepravilnosti;

178. poziva GD REGIO, naj izterja sredstva, ki jih je sofinancirala Unija, tj. 1,67 milijona EUR, in uveljavi ustrezne sankcije;

179. je seznanjen, da je Češka republika projekt Štorkljino gnezdo 25. januarja 2018 umaknila iz financiranja Unije in da se ob upoštevanju načela subsidiarnosti na Češkem za projekt že izvaja sodni pregled;

180. je zaskrbljen zaradi ugotovitve Komisije, da je delež oddanih naročil, za katera je prispela samo ena ponudba, na Madžarskem 36 %; je seznanjen, da je povprečje Unije 17 %; poziva Komisijo, naj v procesih zbiranja ponudb spodbuja konkurenco;

181. pozdravlja pozitivno oceno desetletnega mehanizma za sodelovanje in preverjanje za Bolgarijo in Romunijo ( 9 ) ; je zaskrbljen zaradi nedavnega nazadovanja v boju proti korupciji na visoki ravni v Bolgariji in Romuniji; poziva Komisijo, naj podpira in spodbuja organe pregona in protikorupcijske organe v obeh državah članicah; poudarja zavidanja vredne rezultate protikorupcijske agencije v Romuniji pri reševanju primerov korupcije na srednji in visoki ravni; poudarja, da je ohranjanje teh prizadevanj izjemno pomembno za utrditev boja proti korupciji;

182. obsoja nedavni zločin, katerega žrtev je bil slovaški novinar in ki bi lahko bil povezan z njegovim preiskovalnim delom; poziva Komisijo, naj Parlament obvesti o kmetijskih skladih Unije na Slovaškem;

183. ugotavlja, da je OLAF opravil tudi upravno preiskavo posojila, ki ga je skupini Volkswagen Group odobrila Evropska investicijska banka (EIB);

184. je seznanjen z izjavo predsednika EIB Wernerja Hoyerja, ki se glasi: „Še vedno ne moremo izključiti, da je bilo eno od naših posojil v vrednosti 400 milijonov EUR podjetju Volkswagen Antrieb RDI povezano s tehnologijami za nadzor emisij v času, ko je bila razvita in uporabljena odklopna programska oprema. Ugotovitve urada OLAF bomo pregledali in pretehtali vse razpoložljive in primerne ukrepe. […] Zelo smo razočarani nad trditvijo OLAF po preiskavi, namreč da je VW banko EIB zavajal glede uporabe te odklopne naprave.“;

Letno poročilo o dejavnostih generalnega direktorata za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje (GD EMPL)

185. je seznanjen, da je GD EMPL navedel svoj prispevek k ciljem Unije za leto 2020: (a) stopnja zaposlenosti v Uniji za starostno skupino od 20 do 64 let je v tretjem četrtletju leta 2016 dosegla 71,2 %; ta stopnja je prvič presegla doslej najvišjo vrednost iz leta 2008 (70,3 %), in če se bo ta trend nadaljeval, bo morda dosežena celo ciljna stopnja strategije Evropa 2020; (b) skupna stopnja brezposelnosti se še naprej zmanjšuje in je tako za Unijo kot za evroobmočje padla pod 10 %; stopnja brezposelnosti mladih in dolgotrajne brezposelnosti pa še vedno ostaja eden glavnih izzivov za Unijo, čeprav se je zmanjšala z 19,5 % v decembru 2015 na 18,6 % v decembru 2016 oziroma s 4,3 % v tretjem četrtletju 2015 na 3,8 % v tretjem četrtletju 2016; (c) gospodarsko okrevanje, ki se je začelo leta 2013, je spremljalo stalno, čeprav nezadostno zmanjševanje revščine, izmerjeno kot zmanjšanje stopnje števila ljudi, ki jim grozi revščina, s 24,7 % leta 2012 na 23,7 % leta 2015, vendar pa okrevanje še ne dosega vseh delov družbe, leta 2016 pa sta 118 milijonom ljudi grozila revščina in družbena izključenost (1,7 milijona ljudem več kot leta 2008), kar je daleč od uresničitve cilja strategije Evropa 2020 glede revščine in družbene izključenosti; (d) naložbe za izboljšanje pogojev geografske in poklicne mobilnosti ob preprečevanju izkrivljanja in zlorab so prispevale k postopnemu povečanju stopnje mobilnosti v Uniji, ki je leta 2015 dosegla 3,6 % prebivalstva;

186. obžaluje pa, da so se razlike v porazdelitvi prihodka med letoma 2013 in 2014 povečale in čeprav so od takrat ostale stabilne, so se v nekaterih primerih še povečevale; je zaskrbljen, da je v letu 2016 najbogatejših 20 % prebivalstva imelo razpoložljiv dohodek, ki je bil približno petkrat višji od razpoložljivega dohodka najrevnejših 20 %, pri čemer so bile med državami velike razlike (v nekaterih pa se je neenakost povečala);

187. pozdravlja naknadno oceno programskega obdobja 2007–2013 ESS, ki je bila končana 12. decembra 2016; ugotavlja, da je konec leta 2014 vsaj 9,4 milijona evropskih prebivalcev našlo službo s podporo ESS, 8,7 milijona jih je pridobilo kvalifikacije ali spričevalo, 13,7 milijona udeležencev pa je doseglo druge pozitivne rezultate, na primer izpopolnilo svoje veščine; ugotavlja, da je ESS glede na makroekonomske simulacije pozitivno vplival tudi na bruto domači proizvod (BDP) 28 držav članic (povečanje za 0,25 %) in produktivnost;

188. ugotavlja, da ti kvantitativni podatki res kažejo pozitivni trend, zelo malo pa povedo o uspešnosti in trajnosti ukrepov;

189. izraža odločno kritiko na račun GD EMPL, ker ni objavil predlogov direktorata za priporočila posameznim državam, čeprav je Parlament to večkrat zahteval;

190. ugotavlja, da spodnja preglednica prikazuje skupna sredstva za prevzem obveznosti in plačila, odobrena v letu 2016:

2016, v milijonih EUR Odobrena sredstva za prevzem obveznosti Odobrena sredstva za plačila Evropski socialni sklad (ESS) in pobuda za zaposlovanje mladih 12 438,2 8 132 Sklad za evropsko pomoč najbolj ogroženim (FEAD) 534,7 278 Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji 27,6 27,6 Instrument za predpristopno pomoč – razvoj človeških virov (IPA-HRD) 0 82,3 Neposredno upravljanje (program za zaposlovanje in socialne inovacije, program za pravice, enakost in državljanstvo, Erasmus+) in agencije 289 275 Skupaj 13 290 8 795

191. pozdravlja dejstvo, da je GD EMPL razvil metodologijo za letno ocenjevanje uspešnosti programov, vendar dvomi o informativni vrednosti meril, kot so „dobro“, „sprejemljivo“ in „slabo“;

192. je zaskrbljen, da je bilo do marca 2017 imenovanih samo 87 % organov za potrjevanje;

193. pozdravlja dejstvo, da je GD EMPL do 15. februarja 2017 prejel celoten sveženj zagotovil, vključno z računovodskimi izkazi, letnim poročilom o nadzoru in revizijskimi mnenji o računovodskih izkazih, upravnem in kontrolnem sistemu ter zakonitosti in pravilnosti povezanih transakcij, pa tudi izjavo o zanesljivosti in letni povzetek za vse programe; ugotavlja, da je imel GD EMPL v splošnem samo manjše pripombe in da je letne računovodske izkaze potrdil;

194. pozdravlja dejstvo, da je GD EMPL do izteka leta 2016 v celoti uresničil svoj večletni revizijski načrt, in sicer je bilo revidiranih 89 izmed 92 revizijskih organov za 115 izmed 118 operativnih programov;

195. ugotavlja, da je GD EMPL v letu 2016 izvedel finančne popravke v vrednosti 255,8 milijona EUR, da je kumulativni sprejeti oziroma določeni znesek finančnih popravkov za programsko obdobje 2007–2013 konec leta 2016 znašal 1 454 milijonov EUR ter da so države članice za isto obdobje prijavile finančne popravke v višini 2 253,8 milijona EUR;

196. obžaluje, da je GD EMPL ponovil oziroma na novo izrazil pridržke o: (a) upravnih in kontrolnih sistemih enega od operativnih programov ESS v Italiji za programsko obdobje 2000–2006 (pridržek glede ugleda); (b) upravnih in kontrolnih sistemih 23 specifičnih operativnih programov ESS v programskem obdobju 2007–2013 ter (c) upravnih in kontrolnih sistemih 3 operativnih programov ESS oziroma pobude za zaposlovanje mladih in 1 operativnega programa FEAD v programskem obdobju 2014–2020;

197. ugotavlja, da je bil skupni znesek tveganja za ustrezne odhodke v letu 2016 ocenjen na 279 milijonov EUR;

Posebna vprašanja

Pobuda za zaposlovanje mladih

198. je bil obveščen o prvih ugotovitvah študije o izvajanju pobude za zaposlovanje mladih, namreč da: (a) se je do konca leta 2016 število mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (NEET) in so sodelovali v projektih s podporo pobude za zaposlovanje mladih za izpopolnitev veščin ali pridobivanje delovnih izkušenj, v primerjavi s koncem leta 2015 potrojilo (1,3 v primerjavi z 0,5 milijona ljudi); (b) je 712 000 brezposelnih in neaktivnih udeležencev, ki se ne izobražujejo ali usposabljajo, dokončalo ukrep, ki se je financiral iz pobude za zaposlovanje mladih; jih je več kot polovica (približno 346 000) doseglo pozitiven rezultat, saj so se po koncu ukrepa začeli izobraževati ali usposabljati, so pridobili kvalifikacijo ali se zaposlili (vključno s samozaposlitvijo); (c) je v Italiji analiza hipotetičnih scenarijev pokazala, da so nove inovativne politike, v veliki meri podprte iz pobude za zaposlovanje mladih, izboljšale možnosti za zaposlitev mladih za 7,8 %, kljub precejšnjim razlikam med regijami, iz katerih izhaja, da so na območjih z najvišjo stopnjo brezposelnosti mladih večje težave;

199. ugotavlja tudi, da: (a) sta Italija in Španija kljub še vedno veliki brezposelnosti mladih z ukrepi pobude za zaposlovanje mladih privabili veliko število mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo; (b) se je Slovaška od programov javnih del za mlade preusmerila k učinkovitejšim ukrepom, kot je večja ponudba poklicnega usposabljanja; (c) je v Italiji analiza hipotetičnih scenarijev pokazala, da so nove inovativne politike, v veliki meri podprte iz pobude za zaposlovanje mladih, izboljšale možnosti za zaposlitev mladih za 7,8 %, kljub precejšnjim razlikam med regijami; (d) so se na Portugalskem programi podjetništva, ki so se sofinancirali iz pobude za zaposlovanje mladih, izkazali za uspešnejše kot ukrepi visokošolskega izobraževanja; (e) je Grčija ugotovila, da mora pregledati sistem kuponov za zaposlovanje in usposabljanje mladih; (f) je na Poljskem 62 % udeležencev pobude za zaposlovanje mladih dobilo ponudbo za delo, usposabljanje ali izobraževanje, zadovoljstvo udeležencev pa je bilo v splošnem zelo veliko;

200. vseeno obžaluje, da je bilo uporabljenih le 30 % razpoložljivih sredstev, in sicer v obliki začetnih vnaprejšnjih in vmesnih plačil;

201. pozdravlja, da so vse članice, za katere je veljala vnaprejšnja pogojenost glede Romov (Avstrija, Belgija, Bolgarija, Češka republika, Francija, Nemčija, Grčija, Madžarska, Litva, Poljska, Portugalska, Romunija, Slovaška in Španija), do oktobra 2017 pogoj izpolnile, torej sprejele državno strategijo za vključevanje Romov;

202. ugotavlja, da v programskem obdobju 2014–2020 dve prednostni naložbi ESS neposredno zadevata nediskriminacijo in vključevanje Romov (glej spodnjo tabelo);

Prednostna naložba Države članice, ki so izbrale prednostno naložbo Finančni prispevek (v mio. EUR) Boj proti vsem oblikam diskriminacije in spodbujanje enakih možnosti 11 držav članic (BE, CY, CZ, DE, ES, FR, GR, IE, PL, PT in SK). 447 Socialno-ekonomsko vključevanje marginaliziranih skupnosti, kot so Romi 12 držav članic (AT, BE, BG, CZ, ES, FR, GR, HU, IT, PL, RO in SK). 1 600 Večina financiranja (1,2 milijona EUR) je koncentrirana v naslednjih državah: BG, CZ, HU in RO

203. je seznanjen, da ima Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji največji letni proračun v višini 150 milijonov EUR, da pa je bilo leta 2016 iz rezerve mobiliziranih le 28 milijonov EUR za obveznosti, in sicer v korist osmih držav članic;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

204. zato poziva države članice in Komisijo, naj v finančnem obdobju po letu 2020 večjo pozornost posvetijo naslednjim vprašanjem: (a) ustvarjanju dodane vrednosti Unije s kohezijsko politiko; (b) vzpostavitvi trdnejšega usklajevanja med kohezijo, gospodarskim upravljanjem in evropskim semestrom, pri čemer bi se med drugim upoštevale pozitivne spodbude za krepitev uresničevanja ciljev kohezijske politike za preseganje razlik in neenakosti, kot je navedeno v Pogodbah, in sicer v njenih treh razsežnostih – ekonomski, socialni in teritorialni; (c) oblikovanju sistema, ki bo omogočil koncentracijo kohezijskega financiranja v regijah, ki ga najbolj potrebujejo; (d) zagotavljanju strateške upravne podpore za regije, ki imajo težave pri črpanju financiranja; (e) pripravi enotnih pravil za strukturne sklade; (f) doseganju napredka pri uvajanju načela enotne revizije; (g) hitrejšemu izvajanju programov in projektov z namenom spoštovanja sedemletnega finančnega obdobja (ne n+3); (h) omogočanju nacionalnim revizijskim organom, da opravijo revizijo finančnih instrumentov v okviru proračuna EU, zmanjšanju števila finančnih instrumentov in uvedbi strožjih pravil za poročanje s strani upravljavcev sredstev, tudi s strani skupine EIB in drugih mednarodnih finančnih institucij v zvezi z uspešnostjo in doseženimi rezultati, s čimer bi se povečali preglednost in odgovornost; (i) upoštevanju izkušenj, pridobljenih v sedanjem obdobju, in potrebi po večji poenostavitvi, da bi vzpostavili uravnotežen sistem, ki bo zagotavljal doseganje rezultatov in dobrega finančnega poslovodenja brez prekomerne upravne obremenitve, ki bi odvrnila morebitne upravičence in vodila k dodatnim napakam; (j) geografski in družbeni uravnoteženosti, da bi zagotovili, da se bodo naložbe opravile tam, kjer so najbolj potrebne;

205. vztraja, da morata GD REGIO in GD EMPL svoje predloge priporočil za posamezne države objaviti v svojih letnih poročilih o dejavnostih, kot je Parlament že večkrat zahteval;

206. poziva GD REGIO, naj: (a) pristojnemu odboru Parlamenta poroča o tekočih zadevah OLAF, potem ko bodo povezani pravni postopki dokončani; (b) v sklopu nadaljnjega ukrepanja na osnovi razrešnice Komisiji za leto 2016 pristojnemu odboru Parlamenta poroča o napredku pri vseh zgoraj navedenih projektih;

207. poziva EIB, naj nemudoma preuči ugotovitve OLAF in sprejme potrebne sklepe; poziva jo tudi, naj Parlament obvesti o teh sklepih in sprejetih ukrepih;

208. poziva Komisijo, naj spodbuja uporabo poenostavljenega obračunavanja stroškov, ki je bilo uvedeno s pregledom finančne uredbe;

209. poziva GD EMPL, naj uresniči priporočilo službe za notranjo revizijo glede predčasnega izvajanja strategije nadzora za ESIF in Parlament obvesti, ko bo naloga opravljena;

210. poziva Komisijo, naj zagotovi nadaljnjo poenostavitev pravil in zmanjšanje upravnega bremena, da bi pripomogla k nadaljnjemu zmanjšanju stopnje napake;

Naravni viri

Ključni kazalniki uspešnosti in pravična SKP

211. poudarja, da sta se glede na letno poročilo o dejavnostih GD AGRI (stran 15 – ključni kazalnik uspešnosti št. 1: faktorski dohodek kmetijstva na delavca za poln delovni čas) dodana vrednost in produktivnost sektorja v letu 2016 znova nekoliko zmanjšali in da GD AGRI „ne more z gotovostjo pojasniti, kaj povzroča splošno upadanje faktorskega dohodka od leta 2013“;

212. želi spomniti, da ključni kazalnik uspešnosti št. 4 – stopnja zaposlenosti na podeželju – ni relevanten, saj na to stopnjo pri razvoju podeželja ne vplivajo samo ukrepi SKP;

213. obžaluje, da Komisija ni upoštevala priporočil Parlamenta iz resolucije, priložene sklepu o razrešnici za proračunsko leto 2015, in ni na novo opredelila ključnega kazalnika uspešnosti št. 4, da bi „poudarila poseben učinek ukrepov SKP na zaposlovanje na teh območjih“;

214. poudarja, da je 51 % upravičencev do neposrednih plačil v letu 2016 prejelo manj kot 1 250 EUR, kar skupaj znaša 4 % vseh neposrednih plačil ( 10 )

215. želi spomniti na svoje pripombe ( 11 ) o netrajnostni strukturi odhodkov SKP: 44,7 % vseh kmetij Unije je imelo dohodek nižji od 4 000 EUR letno, leta 2016 pa je zgornjih 10 % upravičencev do neposredne podpore v okviru SKP v povprečju prejelo približno 60 % plačil ( 12 ) ; ugotavlja, da porazdelitev neposrednih plačil v veliki meri ustreza koncentraciji lastništva zemlje, saj ima 20 % kmetov v lasti 80 % zemlje (odgovor na vprašanje za pisni odgovor št. 17 na predstavitvi v Odboru parlamenta za proračunski nadzor z g. Hoganom 28. novembra 2017); je zaskrbljen zaradi visoke koncentracije upravičencev in poudarja, da je treba poiskati boljše ravnotežje med velikimi in malimi upravičenci;

216. ugotavlja, da se približno 72 % pomoči izplača kmetijam, velikim od 5 do 250 hektarov, ki so večinoma v družinski lasti;

217. poziva, naj GD AGRI opredeli cilje, pospremljene s kazalniki, da bi v prihodnjem večletnem finančnem okviru zmanjšal neenakosti v prihodkih kmetij;

218. znova poudarja, da neposredna plačila ne morejo v celoti odigrati vloge mehanizma varnostne mreže za stabilizacijo dohodka kmetij, zlasti manjših, saj porazdelitev teh plačil ni uravnotežena;

219. meni, da večje kmetije v obdobju nestabilnosti prihodkov ne potrebujejo nujno enake stopnje podpore za stabilizacijo kot manjše kmetije, saj lahko izkoristijo ekonomijo obsega, zaradi katere so odpornejše, zato priporoča, da Komisija z drsečo lestvico odpravi to neravnovesje, pri čemer bi se subvencije zmanjševale sorazmerno s povečevanjem velikosti kmetij;

220. poziva Komisijo, naj zagotovi dejansko poenostavitev postopka, vključno z zahtevano dokumentacijo, da bi se vzpostavil dostop do financiranja, ne da bi se pri tem zapostavila načela nadzora in spremljanja; poziva, naj se posebna pozornost nameni upravni podpori za male proizvajalce, za katere je financiranje bistven predpogoj za preživetje njihove dejavnosti;

Stopnja napake

221. poudarja, da je Računsko sodišče ocenilo, da stopnja napake za poglavje naravnih virov kot celoto znaša 2,5 % (2,9 % v letu 2015 in 3,6 % v letu 2014); pozdravlja pozitivno gibanje stopnje napake in ugotavlja, da je v letu 2016 presegla prag pomembnosti;

222. pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče v oceni Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) ugotovilo, da pri plačilih tržne in neposredne podpore v letu 2016 ni odkrilo pomembnih napak, najverjetnejša stopnja napake pa je po njegovi oceni znašala 1,7 % (2,2 % v letu 2015);

223. poudarja, da je Računsko sodišče odkrilo manj napak zaradi prijavljanja prevelikih ali neupravičenih zemljišč, kar je posledica prožnejše opredelitve trajnega travinja, uresničitve akcijskih načrtov za večjo kakovost podatkov v identifikacijskih sistemih za zemljišča (LPIS) in novega spletnega geoprostorskega sistema za oddajo vlog;

224. ugotavlja, da so bila plačila za ekologizacijo vir napak, saj so prispevala k 17 % stopnje napake, ki jo je izračunalo Računsko sodišče, in da so bile napake v glavnem povezane z zahtevami za površine z ekološkim pomenom, čeprav je bila stopnja napake za EKJS pod pragom pomembnosti; v zvezi s tem pozdravlja znižanje stopnje napake za EKJS na 1,7 %;

225. poudarja, da je Računsko sodišče pomanjkljivosti odkrilo pri zaščiti trajnega travinja, saj Češka republika in Poljska nista imeli zgodovinskih podatkov, s katerimi bi bilo mogoče preveriti skladnost z obveznostjo, da mora na ornih zemljiščih pet let zapored rasti trava, medtem ko Nemčija, Francija, Italija, Portugalska in Združeno kraljestvo trajnega travinja niso klasificirali na povsem zanesljiv način;

226. poudarja pozitivno gibanje stopnje napake, o katerem je poročalo Računsko sodišče, kljub gibanju tveganih zneskov, o katerih je poročal GD AGRI v letnem poročilu o dejavnostih, namreč njegovemu povečanju z 1,38 % v letu 2015 na 1,996 % v letu 2016 (tržni ukrepi s stopnjo napake 2,85 % niso vključeni) oziroma za 4 % v obeh proračunskih letih na področju razvoja podeželja; se zaveda, da to ne pomeni statistično pomembnega odklona;

227. obžaluje, da je stopnja napake pri plačilih na področju razvoja podeželja, okolja, podnebnih ukrepov in ribištva v letu 2016 presegla prag pomembnosti, pri čemer je bila najverjetnejša stopnja napake ocenjena na 4,9 % (5,3 % v letu 2015); ugotavlja, da bi bila ocenjena stopnja napake za 1,5 odstotne točke nižja, če bi državni organi vse informacije, ki so jih imeli, uporabili za odpravo napak;

228. je seznanjen, da so na področju razvoja podeželja tri največje napake v zvezi z upravičenostjo naredili upravičenci, ki niso razkrili, da so pod nadzorom povezanih podjetij, da vlagajo zahtevke skupaj s povezanimi podjetji ali da od njih kupujejo, s čimer so kršili pravila Unije ali nacionalna pravila (letno poročilo Računskega sodišča za leto 2016, odstavek 7.26);

Upravljavski in kontrolni sistemi

229. poudarja, da je generalni direktor GD AGRI v letnem poročilu o dejavnostih izrazil pridržek glede neposrednih plačil prek 18 plačilnih agencij v 12 državah članicah in da je znesek, ki so ga upravljale te agencije in za katerega je bil odrejen strožji nadzor, 13 618,6 milijona EUR, pri čemer je dejanski tvegani znesek za odhodke, za katere je bil izražen pridržek, 541,2 milijona EUR;

230. poudarja, da so bile pomanjkljivosti odkrite zlasti pri upravnih in nadzornih sistemih na Madžarskem (zamude plačilnih agencij pri predložitvi izjav o upravljanju in pomanjkljivosti pri plačilih za ekologizacijo), v Bolgariji (ekologizacija in status ekoloških kmetij), na Poljskem (plačila za ekologizacijo) in v Italiji (pomanjkljivosti pri ugotavljanju upravičenosti zemljišč in aktivnih kmetov);

231. obžaluje nedavne primere goljufij v zvezi s plačilnimi agencijami v Italiji; poziva Komisijo, naj dejavno spremlja razmere in Parlamentu v okviru nadaljnjih ukrepov po postopku razrešnice predloži ustrezne podrobnosti;

232. poziva Komisijo, naj pospeši postopek potrjevanja skladnosti, ki ga je začela 8. januarja 2016, da bi pridobila podrobne in točne informacije o nevarnosti nasprotja interesov pri državnem kmetijskem intervencijskem skladu v Češki republiki; je seznanjen, da neustrezno ukrepanje v primeru nasprotja interesov lahko privede do tega, da pristojni organ plačilni agenciji odvzame dovoljenje oziroma da Komisija naloži finančne popravke; poziva Komisijo, naj Parlament brez odlašanja obvesti, če bo OLAF ob zaključku postopka potrjevanja skladnosti GD AGRI posredoval informacije o morebitnih goljufijah, korupciji ali drugih nezakonitih dejavnostih, ki bi lahko vplivale na finančne interese Unije;

Zanesljivost podatkov, ki jih sporočijo države članice

233. poudarja, da so v upravljavskih in kontrolnih sistemih nekaterih držav članic prisotne pomanjkljivosti in da GD AGRI zato prilagaja sporočene kontrolne statistične podatke predvsem na podlagi revizij Komisije in Računskega sodišča, opravljenih v zadnjih treh letih, pa tudi na podlagi mnenja certifikacijskega organa za zadevno proračunsko leto;

234. poudarja, da so organi držav članic za potrjevanje od leta 2015 sicer obvezani preveriti zakonitost in pravilnost transakcij, vendar drži naslednje: (a) GD AGRI je za tržne ukrepe prilagodil skupaj 32 programov (tj. manj kot 20 % vseh programov, za katere so bili v letu 2016 prijavljeni odhodki); (b) pri neposrednih plačilih so bile prilagoditve opravljene v 52 primerih (od skupno 69), in čeprav večina teh prilagoditev ni presegla 1 %, jih je bilo 7 v razponu od 1 % do 2 %, 9 pa jih je preseglo 2 %; (c) na področju razvoja podeželja so bila povečana sredstva 39 izmed 72 plačilnih agencij, prav tako pa je bilo opravljenih 21 prilagoditev v višini več kot 1 % in 16 prilagoditev, ki so presegle 2 %;

Uspešnost na področju razvoja podeželja

235. pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče preučilo nekatera vprašanja v zvezi z uspešnostjo za vzorčne transakcije na področju razvoja podeželja v zadnjih treh letih; z zadovoljstvom ugotavlja, da je bilo 95 % projektov, dokončanih v času revizije, izvedenih po načrtih, obžaluje pa, da ni bilo dovolj dokazov, da so bili stroški razumni;

236. poudarja, da je bilo skoraj pri vseh projektih, ki jih je revidiralo Računsko sodišče, uporabljeno načelo povračila nastalih stroškov, in ugotavlja, da lahko države članice v programskem obdobju 2014–2020 kot nadomestno možnost uporabljajo poenostavljeno obračunavanje stroškov, in sicer standardne stroške na enoto, enkratne zneske in pavšalno financiranje, kar učinkovito zmanjšuje tveganje pretiranih cen;

Ekologizacija

237. ugotavlja, da je Računsko sodišče v letnem poročilu za leto 2016 (odstavek 7.17) v zvezi s plačili za ekologizacijo, izvršenimi za 63 kmetij, ki jih je obiskalo, navedlo, da: (a) zahteve izpolnjujejo vse tiste, za katere velja zahteva po diverzifikaciji kmetijskih rastlin; (b) je največ kršitev v zvezi z ekologizacijo zadevalo zahteve za površine z ekološkim pomenom; (c) so bila zemljišča pravilno evidentirana v LPIS, kar zadeva ohranjanje obstoječega trajnega travinja; (d) vse trajno travinje ni bilo pravilno evidentirano kot tako;

238. vendar je zelo zaskrbljen zaradi prvih sklepnih ugotovitev Komisije v delovnem dokumentu njenih služb, „Pregled ekologizacije po enem letu“ SWD (2016) 218, drugi del, stran 14, da bi: „na splošno kmetje morali zamenjati pridelek na manj kot 1 % skupne površine ornih zemljišč v Uniji, da bi izpolnili zahtevo po diverzifikaciji posevkov, in ker za veliko večino ornih zemljišč v Uniji veljajo zahteve po diverzifikaciji posevkov, se zdi, da ta omejeni učinek odraža sedanje prakse kmetov, ki že izpolnjujejo zahteve“;

239. poudarja, da Računsko sodišče v svojem letnem poročilu (odstavki 7.43 do 7.54) potrjuje analizo, ki jo je opravila Komisija, in poudarja, da diverzifikacija posevkov in shema za površine z ekološkim pomenom nista privedli do sprememb za večino kmetij, ki jih je obiskalo (89 % za diverzifikacijo posevkov in 67 % za površine z ekološkim pomenom);

240. je posebno zaskrbljen, da glede na posebno poročilo Računskega sodišča št. 21/2017 z naslovom „Okolju prijaznejše: shema dohodkovne podpore je bolj zapletena, a še ni okoljsko uspešna“: „Ozelenitev verjetno ne bo zagotovila bistvenih okoljskih in podnebnih koristi […], ker zahteve ozelenitve na splošno niso zahtevne in da večinoma odražajo običajne kmetijske prakse“;

241. poleg tega poudarja, da Računsko sodišče določa, da je zaradi obsežnih izjem večina kmetov (65 %) lahko upravičenih do plačil za zeleno komponento, ne da bi dejansko morali izpolnjevati obveznosti ekologizacije; ekologizacija zato privede do pozitivnih sprememb kmetijskih praks na zelo omejenem deležu kmetijskih zemljišč v Uniji;

242. obžaluje, da so sheme ekologizacije bolj instrument za podpiranje dohodka kmetov kot za krepitev okoljske in podnebne smotrnosti SKP; meni, da bi morale za kmetijske programe za obravnavanje okoljskih in podnebnih potreb vključevati cilje smotrnosti in financiranje, ki bi odražalo nastale stroške in izpadle dohodke zaradi dejavnosti, ki presegajo okoljsko izhodišče;

243. obžaluje dejstvo, da bi lahko sheme ekologizacije v dejanski zasnovi programov povečale neravnovesja v porazdelitvi podpore SKP, saj so del plačil na površino; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj razmisli o upoštevanju priporočil Računskega sodišča iz posebnega poročila št. 21/2017;

244. je seznanjen, da Komisija meni: „dejanski vpliv (shem za ekologizacijo) na okoljske rezultate je odvisen od odločitev držav članic in kmetov ter dejstva, da je do sedaj le malo držav članic izkoristilo možnosti za omejitev uporabe pesticidov in gnojil na površinah z ekološkim pomenom“;

245. poudarja, da je za javno upravo breme ekologizacije predvsem v razvoju novih orodij za upravljanje, kot je sloj površine z ekološkim pomenom LPIS, kar delno pojasnjuje, zakaj je GD AGRI povečal število pridržkov in akcijskih načrtov, ki so naloženi državam članicam;

246. je seznanjen, da ekologizacija bistveno povečuje zapletenost SKP zaradi prekrivanj z njenimi drugimi okoljskimi instrumenti (navzkrižna skladnost in okoljski ukrepi drugega stebra); v zvezi s tem je seznanjen s posebnim poročilom Računskega sodišča št. 21/2017 o ozelenitvi, v katerem je navedeno, da „Komisija in države članice blažijo s tem povezano tveganje mrtvih izgub in dvojnega financiranja“;

Shema za mlade kmete

247. opozarja, da je zaradi velikih razlik v razvoju kmetijskega sektorja po vsej Uniji glavni problem demografski izziv, ki zahteva politike, ki obravnavajo pomanjkanje mladih kmetov, da bi zagotovili dolgoročno trajnost kmetijstva v Uniji;

248. poudarja, da se mladi kmetovalci soočajo s posebnimi težavami pri dostopu do finančnih sredstev in nizkimi prihodki v prvih letih poslovanja, skupaj s počasno generacijsko pomladitvijo in težavami pri dostopu do kmetijskih zemljišč;

249. poudarja, da je zaradi upadajočega števila mladih v sektorju generacijska pomladitev težja in lahko pomeni izgubo dragocenih spretnosti in znanja, ko se starejši in izkušeni ljudje upokojijo; zaradi tega vztraja, da je potrebna podpora za kmete, ki odhajajo v pokoj, in mlade naslednike, ki prevzemajo kmetijo;

250. je posebno zaskrbljen zaradi dejstva, da v posebnem poročilu št. 10/2017 o podpori za mlade kmete Računsko sodišče ugotavlja, da za neposredna plačila pomoč mladim kmetom: (a) ni temeljila na dobri oceni potreb; (b) ne odraža splošnega cilja spodbujanja generacijske pomladitve; (c) ni vedno zagotovljena mladim kmetom, ki jo potrebujejo, ter (d) se včasih zagotavlja gospodarstvom, v katerih imajo mladi kmetje zgolj manjšo vlogo;

251. obžaluje, da je Računsko sodišče v zvezi s podporo za mlade kmete preko shem za razvoj podeželja ugotovilo, da ukrepi na splošno temeljijo na nejasni oceni potreb in da ni prave koordinacije med plačili v okviru stebra 1 in podporo mladim kmetom v okviru stebra 2;

Ukrepi, ki jih je treba sprejeti

252. poziva: (a) Komisijo, naj temeljito preuči vzroke splošnega zmanjšanja faktorskega dohodka od leta 2013 in opredeli nov ključni cilj uspešnosti za naslednji večletni finančni okvir, skupaj s kazalniki učinkov in rezultatov, namenjenimi blažitvi dohodkovnih neenakosti med kmeti; (b) države članice, naj si še naprej prizadevajo, da bi v svojo podatkovno zbirko LPIS vključile zanesljive in posodobljene informacije; (c) Komisijo, naj pregleda pristop, ki ga uporabljajo plačilne agencije za razvrščanje in posodabljanje kategorij zemljišč v svojih LPIS in za izvajanje zahtevanih navzkrižnih pregledov, da bi zmanjšale tveganje napake v plačilih za zeleno komponento; (d) Komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe, na podlagi katerih bodo morali akcijski načrti držav članic na področju razvoja podeželja vključevati popravljalne ukrepe za obravnavo pogosto ugotovljenih vzrokov za napake; (e) Komisijo, naj zagotovi smernice in razširja najboljšo prakso med nacionalnimi organi ter upravičenci in njihovimi združenji, da bi zagotovila, da se z njihovimi pregledi odkrijejo povezave med vlagatelji in drugimi deležniki, ki sodelujejo pri podprtih projektih razvoja podeželja; (f) Komisijo, naj bo še naprej pozorna na preverjanje, ki ga izvajajo organi držav članic, in podatke, ki jih sporočajo, ter svoje ugotovitve upošteva pri razporejanju revizijskega bremena na osnovi ocen tveganja; (g) države članice, pa tudi upravičence in njihova združenja, naj v celoti izkoristijo možnosti, ki jih ponuja sistem poenostavljenih možnosti obračunavanja stroškov pri razvoju podeželja; (h) Komisijo, naj za prihodnjo reformo skupne kmetijske politike pripravi in razvije celovito intervencijsko logiko za okoljsko in podnebno ukrepanje Unije na področju kmetijstva, vključno s specifičnimi cilji in na podlagi najnovejših znanstvenih spoznanj o zadevnih pojavih;

253. poziva Komisijo, naj sledi naslednjim načelom pri oblikovanju novega predloga v zvezi z ekologizacijo: (a) kmetje bi smeli biti do plačil SKP upravičeni samo, če izpolnjujejo enoten sklop osnovnih okoljskih standardov, vključno z zahtevami dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev ter zahtevami ekologizacije, ki presegajo zahteve okoljske zakonodaje; v zvezi s tem pozdravlja logiko pristopa k proračunu, usmerjenega v rezultate, ki ga je ubrala Komisija; meni, da bi moral biti prihodnji sistem izvajanja bolj odvisen od rezultatov; (b) specifične lokalne potrebe v zvezi z okoljem in podnebjem je mogoče ustrezno obravnavati z učinkovitejšim in usmerjenim načrtovanim ukrepanjem na področju kmetijstva; (c) če imajo države članice pri izvajanju skupne kmetijske politike možnost izbire, bi morale pred izvajanjem dokazati, da so rešitve, za katere so se odločile, uspešne in učinkovite pri doseganju ciljev politike, zlasti tistih v zvezi z varnostjo in kakovostjo hrane ter njunim učinkom na zdravje, ekologizacijo, upravljanjem zemljišč in podeželja ter bojem proti odseljevanju v Uniji;

254. poziva Komisijo, naj: (a) izvede celovito oceno vseh obstoječih politik in orodij SKP, ki jih je mogoče združiti, da bi pomagali mladim kmetom in opredelili ovire za uporabo obstoječih kmetij in ustanavljanje novih kmetij za mlade kmete, kar bi lahko obravnavali pri prihodnjem pregledu SKP; (b) v sklopu kmetijske reforme poskrbi za nadaljnje izboljšave okvira za razvoj podeželja, kot je med drugim določeno v izjavi 2.0 iz Corka, da bo zagotovila uspeh podpornih programov za mlade kmete; (c) v zakonodajo za SKP po letu 2020 vključi (ali zahteva, da države članice to navedejo v skladu z določbami o deljenem upravljanju) jasno intervencijsko logiko za instrumente politike, ki so namenjeni obravnavanju generacijske pomladitve v kmetijstvu; intervencijska logika bi morala zajemati: — zanesljivo oceno potreb mladih kmetov, — oceno, katere potrebe je mogoče obravnavati z instrumenti politik Unije in katere bi se lahko bolje obravnavale s politikami držav članic ali pa se že, ter analizo, katere oblike pomoči (npr. neposredna plačila, pavšalni zneski, finančni instrumenti) so najprimernejše za obravnavanje ugotovljenih potreb, — ozaveščanje organov, upravičencev in njihovih združenj o možnih oblikah pomoči za predčasno predajo kmetije nasledniku ter spremne storitve ali ukrepe svetovanja, na primer zadovoljivo upokojitveno shemo na podlagi nacionalnih ali regionalnih dohodkov ali prihodkov v kmetijskem, živilskem in gozdarskem sektorju, — opredelitev ciljev v skladu z načeli SMART z jasnimi in količinsko opredeljivimi pričakovanimi rezultati instrumentov politike glede pričakovane stopnje generacijske pomladitve in prispevka k sposobnosti preživetja kmetijskih gospodarstev, ki so prejela podporo; zlasti bi moralo biti jasno, ali naj bo cilj instrumentov politike podpora čim večjega števila mladih kmetov ali ciljna usmerjenost v specifično skupino mladih kmetov; (d) zagotovi, da bo skupaj z državami članicami (v skladu z določbami o deljenem upravljanju) prek zakonodaje o SKP po letu 2020, ki jo predlaga, izboljšala sistem spremljanja in vrednotenja;

Evropa v svetu

Stopnje napake

255. poudarja, da je v skladu z ugotovitvami Računskega sodišča na porabo v razdelku „Evropa v svetu“ vplivala pomembna stopnja napake, pri čemer je ocenjena stopnja napake 2,1 %, (2,8 % leta 2015 in 2,7 % leta 2014); pozdravlja pozitivni trend stopnje napake na tem področju politike;

256. obžaluje, da je stopnja napake za specifične transakcije, ki jih neposredno upravlja Komisija, znašala 2,8 % (3,8 % l