Kriza zaradi koronavirusa je zdaj pandemija, ki se je razširila po vsem svetu, z zabeleženimi primeri na petih celinah. Globalizacija in mednarodno gibanje ljudi ustvarjata razmere, ki omogočajo širjenje virusa prek meja. Kriza na področju javnega zdravja je zaradi potovanj v več državah privedla do veliko „uvoženih“ primerov, ki so vedno pogosteje povzročali lokalne izbruhe s postopnim, vendar obsežnim prenašanjem znotraj skupnosti. Prej ko se izgubi povezava med verigo prenašanja in potovanjem, hitreje se okrepi lokalno prenašanje, kar ustvarja velik pritisk na sisteme zdravstvenega varstva.

Trenutno velja, da je Evropska unija središče pandemije COVID-19. V zadnjih nekaj tednih so države članice sprejele številne drastične ukrepe za omejitev širjenja virusa. Vendar se je število primerov okužbe s COVID-19 v kratkem času skokovito povečalo, zaradi česar so se sistemi zdravstvenega varstva v državah članicah znašli pod velikim pritiskom, ki se prav tako iz dneva v dan skokovito povečuje.

Čeprav po mnenju Svetovne zdravstvene organizacije omejitve potovanj na splošno ne veljajo za najučinkovitejši način boja proti pandemiji, je zaradi hitrega širjenja COVID-19 bistveno, da EU in države članice sprejmejo nujne, takojšnje in usklajene ukrepe, ne le za varovanje javnega zdravja naših prebivalcev, temveč tudi za preprečevanje nadaljnjega širjenja virusa iz EU v druge države, kot je bilo zaznano v zadnjih tednih.

Omejitve potovanj bi morale biti osredotočene na drastično zmanjšanje števila prihajajočih potnikov na zunanjih mejah Unije, s čimer bi se tudi upočasnil prenos v druge države ob njihovem vračanju, in odvračanje državljanov EU in drugih oseb, ki prebivajo na širšem območju EU, od potovanja v druge države.

Komisija s tem sporočilom priporoča Evropskemu svetu, naj ukrepa, da bi voditelji držav oziroma vlad držav članic schengenskega območja, skupaj z njihovimi partnerji v pridruženih schengenskih državah, hitro sprejeli usklajeno odločitev o uporabi začasne omejitve nenujnih potovanj iz tretjih držav na širše območje EU.

****

Zunanja meja EU mora delovati kot varnostni pas za vse schengenske države. To je v skupnem interesu in je skupna odgovornost. V trenutnih razmerah, ko je koronavirus zdaj razširjen po vsej EU, režim zunanje meje ponuja priložnost za usklajeno ukrepanje držav članic, da bi omejili širjenje virusa po svetu.

Morebitne ukrepe na zunanji meji je treba izvajati na vseh delih zunanje meje EU. Začasna omejitev potovanj bi lahko bila učinkovita le, če jo bodo schengenske države hkrati in enotno sprejele ter izvajale za vse zunanje meje. Neusklajeno omejevanje potovanj s strani posameznih držav članic na njihovih delih zunanjih meja je lahko neučinkovito. Vsako enostransko odločitev schengenske države o uporabi začasne omejitve potovanj na njenem delu zunanjih meja bi lahko zlahka ogrozili tisti, ki bi vstopili na schengensko območje na drugem delu zunanjih meja; podobno usklajena odločitev zahteva sodelovanje vseh.

Tak ukrep bi omogočil tudi odpravo nadzora na notranjih mejah, ki ga je več držav članic nedavno ponovno uvedlo v prizadevanju za omejitev širjenja virusa. Ta ukrep bi lahko resno vplival na delovanje enotnega trga, ker je za EU in schengensko območje značilna visoka stopnja povezanosti, saj vsak dan milijoni ljudi prečkajo notranje meje.

Področje uporabe

Začasna omejitev potovanj bi se morala uporabljati za vsa nenujna potovanja iz tretjih držav na širše območje EU.

Da bi imela začasna omejitev potovanj želeni učinek v smislu zajezitve širjenja virusa, je treba izjeme omejiti na potovanja za nujne namene.

Iz začasne omejitve potovanj morajo biti izvzeti državljani vseh držav članic EU in pridruženih schengenskih držav, ki se vračajo domov. Ta izjema mora veljati za:

– vse državljane EU in državljane pridruženih schengenskih držav ter njihove družinske člane;

– državljane tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas v skladu z direktivo o dolgoročnem prebivanju, in osebe, ki imajo pravico do prebivanja na podlagi drugih direktiv EU ali nacionalne zakonodaje ali ki imajo nacionalne vizume za dolgoročno prebivanje.

Omejitev se prav tako se ne bi smela uporabljati za druge potnike, ki opravljajo nujno funkcijo ali imajo nujno potrebo, kar vključuje:

-zdravstvene delavce, zdravstvene raziskovalce in tiste, ki skrbijo za starejše;

-obmejne delavce;