[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24.10.2005

KOM(2005) 517 končno

.

POROČILO KOMISIJE

Letno poročilo o dejavnostih Evropske unije na področju raziskavin tehnološkega razvoja v letu 2004{SEK(2005) 1326}

POROČILO KOMISIJE

Letno poročilo o dejavnostih Evro pske unije na področju raziskav in tehnološkega razvoja v letu 2004

Uvod

To letno poročilo zajema razvojne dosežke in dejavnosti v letu 2004. Pripravljeno je bilo v skladu s členom 7 Pogodbe Euratom[1], členom 173 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti[2] ter tudi členom 4 sklepa o šestem okvirnem programu[3].

Poročilo spremlja priložen delovni dokument osebja Komisije s podrobnejšimi informacijami in statističnimi podatki. Glavna poglavja zadevajo dejavnosti in rezultate, dosežene v letu 2004, ter razvojne dejavnosti in dejavnosti na področju tehnološkega razvoja v državah članicah Evropske unije. Statistične tabele so v ločeni prilogi.

DEJAVNOSTI SKUPNOSTI NA PODROčJU RAZISKAV IN TEHNOLOšKEGA RAZVOJA

Izvajanje šestega okvirnega programa

Izvajanje šestega okvirnega programa (OP6) je bilo uspešno. Začel se je leta 2002 s proračunskimi sredstvi v višini 17,5 milijard EUR za obdobje 2002–2006, ki so bila kasneje s širitvijo Unije povečana na 19,2 milijard EUR. Poleg tega si je program še zlasti prizadeval spodbujati udeležbo novih držav članic.

V letu 2004 je bilo prejetih skoraj 16,000 predlogov z več kot 84,400 udeleženci. Približno 2,000 od teh predlogov je bilo izbranih za financiranje (s približno 13,700 udeleženci).

Skupno je bilo podpisanih skoraj 2,100 pogodb s skupnim prispevkom ES v višini več kot 4,200 milijonov EUR.

V okviru dejavnosti pod naslovom „Povezovanje in krepitev ERP“ je bilo predloženih več kot 7,300 predlogov, od katerih jih je bilo skoraj 1,100 z več kot 11,400 udeleženci izbranih za financiranje. Večina teh predlogov (približno 4,200 predlogov) je izhajala iz sedmih tematskih prednostnih področij šestega okvirnega programa in znatno število iz horizontalnih dejavnosti, ki so vključevale MSP in posebne ukrepe v podporo mednarodnemu sodelovanju.

Nove dejavnosti OP6 na področju SSP (znanstvene podpore politiki) in NEST (novih in nastajajočih znanosti in tehnologij) so se z več kot 120 predlogi, izbranimi za financiranje, prav tako izkazale za uspešne.

V okviru dejavnosti pod naslovom „Oblikovanje ERP“ je bilo v letu 2004 prejetih več kot 8,500 predlogov, od tega velika večina (okrog 7,900 predlogov) v okviru ukrepov na področju človeških virov in mobilnosti. Več kot 800 predlogov je bilo izbranih za financiranje, od tega jih je bilo 90 % za človeške vire in mobilnost; ostali pa so za ukrepe financiranja na področju raziskav in inovacij, raziskovalnih infrastruktur ter znanosti in družbe.

Od predlogov, predloženih v letu 2004, je približno 900 predlogov zadevalo nove instrumente integriranih projektov in mrež odličnosti, od teh jih je bilo približno 150 izbranih za financiranje. V letu 2004 je bilo podpisanih 165 pogodb za integrirane projekte in 76 za mreže odličnosti.

Delovni programi za posebne programe šestega okvirnega programa so bili večkrat posodobljeni. Do konca leta 2004 je bil program ES „Povezovanje in krepitev ERP“ posodobljen 14-krat, program ES „Oblikovanje ERP“ osemkrat in delovni program za program Euratom „Fisija in fuzija“ dvakrat. Vsaka posodobitev ustvari vsebino za nove pozive k oddaji predlogov in do konca leta 2004 je bilo v okviru OP6 objavljenih več kot 120 pozivov k oddaji predlogov.

Neodvisni svet na visoki ravni pod vodstvom profesorja R. Marimóna je konec leta 2003 začel s pregledom učinkovitosti instrumentov šestega okvirnega programa. Poročilo sveta[4] je bilo predloženo konec junija 2004. Svet, ki je ocenil nove instrumente (mreže odličnosti in integrirane projekte), je potrdil cilje, ki naj bi se s temi instrumenti dosegli, vendar je predlagal nekaj prilagoditev pri njihovem izvajanju. Komisija je na poročilo uradno odgovorila konec avgusta 2004, nadaljevala z izvajanjem korektivnih ukrepov ter poleg tega uvedla akcijski načrt za racionalizacijo in pospešitev, namenjen izboljšanju izvajanja okvirnega programa.

Petletno ocenjevanje za obdobje 1999–2003 je opravil svet strokovnjakov na visoki ravni, ki mu je predsedoval dr. E. Ormala. Svet je poudaril pomembnost okvirnih programov pri razvijanju evropske baze znanja in pri odpravljanju pomanjkljivosti na področju evropskih raziskav, zlasti glede povezovanja raziskovalcev in dejavnosti v mreže. Priporočila sveta so zadevala šesti okvirni program in tudi prihodnje okvirne programe, zlasti odobritev znatnega povečanja sredstev za raziskave ter ustanovitev Evropskega raziskovalnega sveta in tehnoloških platform. Ta ocena je bila podprta z vrsto naknadnih študij vpliva. V študiji vpliva petega okvirnega programa je bilo ugotovljeno, da je le-ta spodbujal strateško pomembne raziskave, ki se brez podpore EU ne bi izvajale.

Drugi ukrepi za oblikovanje Evropskega raziskovalnega prostora

Poleg okvirnega programa je Evropska unija naredila številne druge pomembne korake na poti k oblikovanju Evropskega raziskovalnega prostora, ki je pomemben cilj GD za raziskave.

Akcijski načrt „Vlaganje v raziskave“, ki je trenutno v teku, je že pokazal prve dejanske rezultate, kot je na primer vzpostavitev približno 25 tehnoloških platform. Veliko od teh tehnoloških platform je že zelo naprednih pri razvoju agend strateškega raziskovanja. Izvaja se tudi usklajevanje nacionalnih raziskovalnih politik s pomočjo tako imenovane odprte metode usklajevanja (OMC), ki vključuje Odbor za znanstvene in tehnološke raziskave (CREST) (glej oddelek 3.1 v nadaljevanju).

Da bi privabili najboljše raziskovalce v Evropo in izboljšali njihovo možnost poklicnega napredovanja, so se izvajale različne pobude, kot na primer: dodelitev vizumov za raziskovalce iz tretjih držav[5]; priprava predloga priporočila za listino evropskih raziskovalcev in kodeks ravnanja za zaposlovanje raziskovalcev; mreža ERA-link, ki povezuje evropske raziskovalce na delu v Združenih državah, in mreža ERA-MORE med centri za mobilnost evropskih raziskovalcev.

Sporočilo „K evropski strategiji za nanotehnologijo“[6] je sprožilo politično razpravo o tej ključni tehnologiji 21. stoletja, katere cilj je razviti izdelke, tehnike in sisteme v atomskem in molekularnem merilu, ki bodo olajšali življenje in se lahko uporabljajo na številnih področjih, kot so zdravje, okolje in varnost.

Da bi prispevala k vzpostavitvi neodvisne evropske zmogljivosti za satelitsko opazovanje in daljinsko zaznavanje, je Komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko vesoljsko agencijo predstavila načrt za izvajanje druge faze (2004–2008) pobude za Globalno nadzorovanje okolja in varnosti (GMES)[7]. Ta pobuda bo skupaj z zelo strateškim projektom za satelitsko navigacijo GALILEO sestavni del Evropskega vesoljskega programa, ki je v pripravi.

Skupini za opazovanje Zemlje (GEO), katere cilj je do februarja 2005 razviti 10-letni izvedbeni načrt za celovit, usklajen in trajnosten Globalni sistem sistemov za opazovanje zemlje (GEOSS), sopredsedujejo Evropska komisija, Združene države, Japonska in Južna Afrika. Od 55 držav članic skupine GEO jih je 20 % iz Evrope. Komisija tesno podpira pripravo izvedbenega načrta za GEOSS in usklajuje evropsko stališče.

Evropska unija si je prizadevala zagotoviti soglasje med pogodbenicami, da se za lokacijo projekta ITER (mednarodnega termonuklearnega poskusnega reaktorja) izbere Cadarache (Francija), ki ga je Svet določil soglasno, in o dopolnilnih dejavnostih reaktorja ITER. Namen projekta ITER je izgradnja reaktorja za jedrsko fuzijo v partnerstvu med Evropsko unijo, Japonsko, Združenimi državami, Kitajsko, Južno Korejo in Rusijo. Prikaz izvedljivosti takšnega ekološkega vira energije bi bil bistven korak pri izpolnjevanju naraščajočih potreb po energiji.

Namen novega pripravljalnega ukrepa za raziskave na področju varnosti[8] je podpirati razvoj agende strateškega raziskovanja, da bi zapolnili vrzel med civilnimi raziskavami, ki jih podpirajo okvirni programi Skupnosti, ter nacionalnimi in medvladnimi pobudami.

Podpis sporazumov o znanstveno tehnološkem sodelovanju z Brazilijo in Mehiko ter ratifikacija sporazumov s Tunizijo in Marokom v letu 2004 sta povečala mednarodno razsežnost Evropskega raziskovalnega prostora.

Sporočilo z naslovom „Evropa in temeljne raziskave“[9] je bilo predstavljeno v začetku leta 2004 in je opredelilo potrebo po novem mehanizmu za podporo temeljnim raziskavam, ki temelji zgolj na merilu znanstvene odličnosti, tj. preko Evropskega raziskovalnega sveta. Razprava o tem sporočilu je prispevala tudi k pripravi predloga za sedmi okvirni program.

Razvoj v državah članicah in uporaba odprte metode usklajevanja

Odprta metoda usklajevanja v podporo doseganju barcelonskih ciljev

Odprta metoda usklajevanja (OMC) je odziv Skupnosti, s katerim bo prispevala k političnemu učenju in političnemu vključevanju s spodbujanjem in lajšanjem medsebojne izmenjave znanja in najboljše prakse. Leta 2004 je bil uspešno zaključen prvi krog uporabe odprte metode usklajevanja v raziskovalni politiki. Poročilo CREST-a o tem prvem krogu izvajanja odprte metode usklajevanja v okviru akcijskega načrta 3 % je bilo sprejeto oktobra ter predloženo Svetu in Komisiji. Vsebuje 30 političnih priporočil. Dodano vrednost odprte metode usklajevanja, uporabljene v raziskavah, so priznali države članice in Svet. Kasneje se je začel drugi krog.

V prvem krogu je bilo nekaj kritik glede zahtev po informacijah držav članic, ki so bile razmeroma visoke. Kot posledica tega se je v začetku leta 2005 začel drugi krog z jasnejšimi in enostavnejšimi postopki. Usmerjen je na naslednjih pet tem:

- spodbujati reformo javnih raziskovalnih središč in univerz, zlasti pospeševati prenos tehnologije na družbo in industrijo;

- oblikovati ukrepe za pospeševanje rasti mladih raziskovalno intenzivnih MSP;

- oblikovati in oceniti fiskalne ukrepe za pospeševanje raziskav, razvoja in inovacij v podjetjih;

- izboljšati obliko in izvajanje mešanic nacionalnih politik ter

- izboljšati sisteme za ureditev pravic intelektualne lastnine v javnem sektorju.

Teme so bile opredeljene glede na rezultate prvega kroga in jih bodo razširile ter poglobile analizo. Skupine, ki so dejavne v okviru tem, bodo poročale CREST-u, ki ohranja svojo posebno vlogo poročevalca tako Komisiji kot tudi Svetu. Pričakuje se, da bo CREST marca 2006 sprejel poročilo o drugem krogu.

Poleg dela, opravljenega v prvem krogu, je revidirana Lizbonska strategija uvedla usmerjeno nacionalno poročanje o Lizbonski strategiji. Države članice morajo predvsem sprejeti nacionalne programe reforme, ki se predložijo Komisiji. V nacionalne programe reforme bo vključeno poročanje o večini odprtih metod usklajevanja, vključno z odprto metodo usklajevanja 3 %, ki se uporablja v raziskavah.

V zvezi z odprto metodo usklajevanja, ki se uporablja za človeške vire v raziskavah, od leta 2002 deluje usmerjevalna skupina za izvajanje strategije mobilnosti. Usmerjevalno skupino sestavljajo predstavniki držav članic in njeno delo je pripeljalo do oprijemljivih rezultatov pri izboljšanju okolja za mobilnost raziskovalcev, kot se letno poroča v tako imenovanih poročilih o izvajanju in CREST-u v okviru izvajanja akcijskega načrta 3 %. To je bila tako za države članice kot tudi za službe Komisije zelo pozitivna izkušnja.

Trendi na področju vlaganja v raziskave

Skupni trend intenzivnosti raziskav in razvoja v EU-25 je v obdobju 2000–2003 skoraj stagniral[10]. Tako slaba rast je predvsem posledica nizke stopnje rasti intenzivnosti raziskav in razvoja v treh državah, ki namenjajo največ sredstev za raziskave in razvoj – Nemčiji, Franciji in Združenem kraljestvu – in predstavljajo okrog dve tretjini skupnih odhodkov za raziskave in razvoj v EU-25.

Letna stopnja rasti intenzivnosti raziskav in razvoja v višini 0,7 % (povprečna letna rast med letoma 2000 in 2003) še zdaleč ni zadostna za dosego cilja 3 % do leta 2010. Če bo ta trend ostal nespremenjen ( tj. bo izhajal iz linearne napovedi trenda v obdobju 2000–2003), bo intenzivnost raziskav in razvoja v EU do leta 2010 približno 2,20 %. Vendar se je intenzivnost raziskav in razvoja v EU povečala hitreje kot v ZDA, kjer so se izdatki zasebnega sektorja v raziskave in razvoj od leta 2000 znatno zmanjšali. Posledica tega je, da EU-25 kot celota počasi dohiteva ZDA. Rast intenzivnosti raziskav in razvoja na Japonskem je višja kot v EU in ZDA, čeprav se to navidezno uspešnost lahko delno razloži z nizko stopnjo rasti japonskega BDP (imenovalec) v zadnjih letih.

Na ravni EU-25 je delež bruto odhodkov za raziskave in razvoj (GERD), ki jih financira zasebni sektor, znatno nižji kot v ZDA in na Japonskem. Prispevek zasebnega sektorja k financiranju raziskav se je v zadnjih letih celo zmanjšal tako v EU kot tudi v ZDA, čeprav je bilo zmanjšanje v ZDA večje. V nasprotju s tem pa se je delež odhodkov za raziskave in razvoj, ki jih financira poslovni sektor, na Japonskem povečal.

Pogosto je bilo poudarjeno, da lizbonski cilj 3 % ni samo cilj v zvezi z odhodki. Pomeni znatno povečanje števila raziskovalcev v Evropi in to zahteva dejansko povečanje obsega usposabljanja raziskovalcev ter večje število razpoložljivih privlačnejših raziskovalnih poklicev. Ocenjeno je bilo, da je za izpolnitev lizbonskih/barcelonskih ciljev potrebnih 1,2 milijona dodatnih raziskovalcev: 500,000 za obnovo delovne sile na področju raziskav (za nadomestitev oseb, ki se upokojijo) in 700,000 neto novih delovnih mest za raziskovalce. Število raziskovalcev se je od leta 1997 do leta 2002 povečalo za 22,5 % (ali 105,000 ekvivalentov polne zaposlitve).

Število podiplomskih študentov (vključno z bodočimi doktorji znanosti) in število diplom, podeljenih vsako leto na področju znanosti in tehniških ved, na ravni EU omogoča nadaljnje povečanje števila raziskovalnega osebja v tempu, opazovanem od leta 1997. Od leta 1998 do leta 2001 je v povprečju 76,750 ljudi letno pridobilo naziv doktorja znanosti, od tega jih je bilo 44 % na področju znanosti in tehniških ved. V zadnjih letih je število diplomantov na področju raziskav v Evropi v celoti naraslo za približno 4 % na leto, čeprav je bilo v nekaj državah opaženo nazadovanje na posebnih področjih, kot sta kemija in fizika.

Glede razpoložljivosti človeških virov na področju raziskav so izsledki mešani. Slabe možnosti poklicnega napredovanja v znanstvenih poklicih se pogosto navajajo kot eden glavnih razlogov za to, da se mladi ne odločajo za znanstvene študije, vendar je v EU zaenkrat malo dokazov za močan zagon plač za poklice na področju znanosti in tehnologije. Zdi se, da so težave bolj na strani povpraševanja kot na strani ponudbe. EU bi lahko dosegla barcelonski cilj, če bi se okrog 60 % diplomantov na področju znanosti in tehniških ved odločilo za poklic raziskovalca. Vendar pa podatki zadnjih statističnih raziskav kažejo, da le 40 % zaposlenih doktorantov v Združenem kraljestvu opravlja dejavnosti na področju raziskav na univerzah (22 %) ali izven njih (18 %). To nakazuje temeljite spremembe na trgu delovne sile za raziskovalce. Povpraševanje po znanstvenikih prihaja od veliko bolj različnih strani kot prej (npr. povpraševanje s strani storitev, nadnacionalnih podjetij in na novo ustanovljenih podjetij). Na področju storitev s poudarkom na znanju, vključno s storitvami kot so izobraževanje, zdravje in socialno delo, je zaposlena večina teh visoko kvalificiranih ljudi.

Povečana mednarodna mobilnost raziskovalcev in povečana konkurenčnost, da bi privabili „najboljše“ bo izvajala dodaten pritisk na upravljanje človeških virov za raziskave in razvoj v državah članicah.

Trendi na področju raziskovalne politike

Čeprav je javno financiranje raziskav in razvoja doživelo znaten pritisk zaradi splošnih proračunskih omejitev, so jasno vidni skupni trendi na področju nadgradnje mešanic politik in upravnih struktur za raziskave v skladu z Lizbonsko agendo. Natančno določena vrsta ukrepov in instrumentov se znatno razlikuje od države do države, prav tako tudi relativna „teža“ politik, vendar pa se vse vedno bolj zavedajo potrebe po izboljšani skladnosti in povezovanju politik.

Prvi trend je zbliževanje konceptualnih pristopov k politiki na področju raziskav in tehnološkega razvoja v državah članicah v smeri tako imenovanega „sistemskega“ okvira. Ta politični okvir se izrecno uporablja pri oblikovanju politike v državah, kot so Finska, Nemčija, Švedska in Nizozemska. Osredotoča se na splošni „sistem“ institucij in organizacij – značilen za vsako državo – ki spodbujajo raziskovanje in inovacije ter pogojujejo povezave med akterji, poleg tega poudarja soodvisnost med različnimi vrstami politik.

Drugi trend je večanje kompleksnosti mešanic politik . Vrsta dolgotrajnih politik za financiranje raziskav (subvencije za raziskave in razvoj, prenos tehnologije) je razširjena z dodatnimi finančnimi instrumenti (vključno z operacijami tveganega kapitala) in veliko raznolikimi dopolnilnimi politikami, povezanimi z izobraževanjem ter usposabljanjem in mobilnostjo raziskovalcev, raziskovalnimi infrastrukturami, povezovalnimi politikami, programi sodelovanja, ureditvijo pravic intelektualne lastnine, ureditvenimi politikami, vlogo javnega sektorja kot uporabnika raziskav in tehnološkega razvoja, ustanavljanjem družb, trajnostnim razvojem itd. Ta „horizontalizacija“ raziskav in tehnološkega razvoja je zameglila mejno črto med politikami in zagovarja večje povezovanje politik.

Čedalje večja pomembnost vprašanja usklajenosti je postala tretja tendenca, ki v različni meri vpliva na vse države. Finsko izkušnjo s svetom za znanstveno in tehnološko politiko so začele posnemati številne države (npr. Nizozemska). Vendar so raziskovalni sistemi v mnogo državah preveč „razdrobljeni“ in obstaja potreba po tesnejšem povezovanju strategij različnih agencij in institucij.

„Evropeizacija“ raziskovalnih politik držav članic je v skladu z naraščajočo ozaveščenostjo glede soodvisnosti in učinkov nove stopnje v globalizaciji na prestrukturiranje raziskovalnih sistemov. V številnih državah je na dnevnem redu razprava o internacionalizaciji raziskovalnih sistemov. Lizbonski proces implicitno podpira politiko modernizacije v vseh državah članicah, v skladu z različnimi ukrepi akcijskega načrta 3 %. Tudi sprejetje ciljev za vlaganje v raziskave in razvoj v skladu s ciljem 3 % je v mnogo državah članicah eksplicitno sklicevanje na akcijski načrt 3 %.

Obeti za prihodnost

Vodilna vloga raziskav v družbi znanja ter na področju konkurenčnosti in rasti v Evropi je bila priznana in utemeljena s podvojitvijo sredstev za raziskave v predlogih Komisije za finančne perspektive Unije za obdobje 2007–2013[11].

Junija 2004 se je s sporočilom „Znanost in tehnologija, ključna pojma za prihodnost Evrope“[12] začela politična razprava o smernicah za prihodnjo evropsko politiko in dejavnosti na področju raziskav. S tem se je začela priprava sedmega okvirnega programa, ki predlaga krepitev evropskih raziskovalnih prizadevanj ter povečanje vpliva dejavnosti Unije tako, da so le-te zasnovane okrog šestih pomembnih ciljev: ustanavljati centre odličnosti s pomočjo raziskovanja s sodelovanjem; uvesti glavne evropske tehnološke pobude; spodbujati temeljne raziskave (in ustanoviti Evropski raziskovalni svet); narediti Evropo privlačnejšo za najboljše raziskovalce; razvijati raziskovalne infrastrukture evropskega interesa in izboljšati usklajenost nacionalnih raziskovalnih programov.

Sporočilu sta sledili dve večji posvetovanju zainteresiranih strani, ena o splošnih smernicah za pot naprej in druga o prihodnjih tematskih prednostnih področjih. Pripravljeni sta bili študija vpliva in predhodna ocena sedmega okvirnega programa, zlasti v zvezi z gospodarskimi, družbenimi in okoljskimi vplivi programa ter zaradi vključitve socialno-ekonomskega vidika in vidika napovedovanja med prednostne naloge.

Po koncu te razprave je Komisija aprila 2005 predstavila svoja predloga za sedmi okvirni program[13].

Ta predloga dopolnjujejo predlogi Komisije za naslednjo generacijo programov strukturnega sklada, ki prav tako poudarjajo vlaganja v raziskave in inovacije kot vir gospodarske rasti.

VIRI NADALJNJIH INFORMACIJ

Več podrobnosti vsebuje delovni dokument Komisije, ki je priložen temu poročilu. Nadaljnje informacije najdete v naslednjih dokumentih, ki so na voljo javnosti:

- Letna poročila o spremljanju za okvirni program in posebne programe, ki zagotavljajo kratek, neodvisen povzetek napredka in kakovosti ukrepov, sprejetih za izvajanje programov.

- Poročila o petletnem ocenjevanju, ki preverjajo izvajanje in dosežke raziskovalnih dejavnosti Skupnosti v predhodnih petih letih.

- Evropsko poročilo o znanstveno-tehnoloških kazalnikih, ki vsebuje opis, statistične podatke in podrobne analize evropskih in nacionalnih dejavnosti RTR v svetovnem okviru.

- Letno objavljena poročila s ključnimi podatki, v katerih so navedeni številni kazalniki, s katerimi je mogoče oceniti položaj Evrope na področju znanosti, tehnologije in inovacij.

- Statistični podatki o znanosti in tehnologiji, ki jih pripravlja Eurostat o R&R, inovacijah, človeških virih na področju znanosti in tehnologije, patentih in visokotehnoloških industrijah (na voljo brezplačno na spletni strani Eurostata – glej naslov spodaj – v okviru področja „Znanost in tehnologija“).

- Statistični podatki o znanosti in tehnologiji v Evropi, objavljeni v okviru zbirke „Panorama Evropske unije“ (GD za raziskave/Eurostat).

- Študije in analize, ki so objavljene v okviru programov RTR Skupnosti in ki obravnavajo posebna vprašanja na področjih RTR, ki jih pokrivajo.

Večina teh dokumentov je na voljo ali jih je mogoče naročiti na spletnih straneh Komisije:

- Splošna spletna stran Komisije EUROPA: http://europa.eu.int/

- Spletna stran CORDIS, ki vsebuje izčrpne informacije o okvirnem programu RTR: http://www.cordis.lu

- Spletna stran Generalnega direktorata za raziskave Komisije: http://europa.eu.int/comm/research

- Spletna stran Generalnega direktorata za informacijsko družbo Komisije:http://europa.eu.int/information_society/index_en.htm

- Spletna stran Generalnega direktorata za podjetništvo Komisije:http://europa.eu.int/comm/dgs/enterprise/

- Spletna stran Generalnega direktorata za energetiko in promet Komisije:http://europa.eu.int/comm/dgs/energy_transport/index.html

- Spletna stran Skupnega raziskovalnega središča (JRC): http://www.jrc.cec.eu.int/

- Spletna stran Eurostata: http://epp.eurostat.cec.eu.int

[1] „Komisija zagotavlja izvajanje teh programov in o tem predloži letno poročilo Svetu.“

[2] „Komisija na začetku vsakega leta pošlje Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo. Poročilo zajema informacije o raziskovalnih in tehnološkorazvojnih dejavnostih ter o razširjanju njihovih rezultatov v predhodnem letu, pa tudi delovni program za tekoče leto.“

[3] Sklep št. 1513/2002/ES z dne 27. junija 2002. Člen 4 „V okviru letnega poročila, ki ga mora Komisija predložiti skladno s členom 173 Pogodbe, Komisija podrobno poroča o napredku pri izvajanju šestega okvirnega programa, še zlasti napredku pri doseganju njegovih ciljev in prednostnih nalog…“; vključene so tudi informacije o finančnih vidikih in uporabi instrumentov.

[4] COM(2004) 574; SEC(2004) 1057, 27.8.2004.

[5] COM(2004) 178, 16.3. 2004

[6] COM(2004) 338, 12.5.2004.

[7] COM(2004) 65, 3.2.2004.

[8] COM(2004) 72, 3.2.2004.

[9] COM(2004) 9, 14.1.2004.

[10] Intenzivnost raziskav in razvoja je razmerje med bruto odhodki za raziskave in razvoj (GERD) in bruto domačim proizvodom (BDP). Vsi kazalniki so iz dokumenta „Ključni p odatki o znanosti, tehnologiji in inovacijah za leto 2005 . K evropskemu območju znanja“ (ki bo objavljen leta 2005). Podatki temeljijo na najnovejših razpoložljivih časovnih vrstah OECED-a (MSTI-2005-1) in Eurostata.

[11] COM(2004) 101, 10.2.2004; COM(2004) 487, 14.7.2004.

[12] COM(2004) 353, 16. 6.2004

[13] COM(2005) 119 konč., 6.4.2004.