Komisija je na podlagi priporočil vseh deležnikov in petletnega pregledovanja izvajanja sedanje uredbe razvila vrsto zakonodajnih in nezakonodajnih možnosti politike. Po predizboru, v katerem so bile izključene nekatere možnosti, so bile kot alternativa referenčnemu scenariju podrobno ocenjene naslednje možnosti politike: ·možnost 1 – ta možnost je sestavljena iz operativnih sprememb, ki prilagajajo obseg ocenjevanj, vendar ohranjajo trenutno razdrobljenost na področju politike (za reševanje težave 1 in doseganje specifičnega cilja 1), pospešujejo proces ocenjevanja, hkrati pa ohranjajo trenutne postopke odločanja in nadaljnjega ukrepanja (težavi 2 in 3 ter cilj 2), bolje vključujejo strokovnjake iz držav članic in organe/agencije EU (težavi 1 in 2 ter cilj 4) ter krepijo ocenjevanje temeljnih pravic (težava 2 in cilj 3); ·možnost 2 – na podlagi operativnih sprememb (v skladu z možnostjo 1) so pri tej možnosti predlagane ciljno usmerjene zakonodajne spremembe za povečanje pravne varnosti. Ta možnost povečuje prožnost glede ocenjenih področij in akterjev ter načrtovanja programov (težava 1 in cilj 1). Poenostavlja postopke in obveznosti ter ustvarja jasen časovni načrt za vse udeležene akterje, hkrati pa ohranja enako institucionalno ravnovesje (težavi 2 in 3 ter cilj 2). Uvaja prožnost glede velikosti skupine za ocenjevanje in izboljšuje usklajevanje z organi in agencijami EU (težavi 1 in 2 ter cilj 4). Poleg tega povečuje pravno varnost glede elementov, pomembnih za ocenjevanje temeljnih pravic, in poudarja njihovo vidnost in politični pomen (težava 2 in cilj 3); ·možnost 3 – pri tej možnosti so predstavljene ambiciozne zakonodajne spremembe za vključitev ukrepov, predlaganih v možnostih 1 in 2, ki so združene z dodatnimi spremembami v zasnovi in delovanju Delovne skupine za schengensko evalvacijo. Ta možnost razširja področje uporabe mehanizma na ciljno usmerjena področja zunaj schengenskega pravnega reda, vzpostavlja celovita ocenjevanja, ki niso razčlenjena po področjih politike, temveč po državah članicah na podlagi ocene tveganja in spremljanja razmer, podaljšuje trajanje cikla ocenjevanja na sedem let in ustvarja dodatna prilagojena orodja za ocenjevanje in spremljanje (težavi 1 in 2 ter cilj 1). Predlagane so spremembe institucionalnega ravnovesja v postopku odločanja (kombinirano sprejemanje ocenjevalnih poročil in priporočil s strani Komisije s Svetom, ki se osredotoča na sprejemanje priporočil v politično pomembnih primerih, in sicer v primeru „resnih pomanjkljivosti“, „prvih ocenjevanj“ in „tematskih ocenjevanj“) in v postopkih nadaljnjega ukrepanja ter uvaja skrajšani postopek za resne pomanjkljivosti (težava 3 in cilj 2). Možnost spreminja postopek imenovanja strokovnjakov iz držav članic, tudi z oblikovanjem nabora strokovnjakov, poleg tega pa kar najbolj povečuje usklajevanje z organi in agencijami EU ter drugimi mehanizmi za nadzor kakovosti (težavi 1 in 2 ter cilj 4) in uvaja posebna ocenjevanja temeljnih pravic (težava 2 in cilj 3); ·možnost 4 – pri tej možnosti je predlagan kombiniran pristop ukrepov, predlaganih v okviru drugih možnosti (ki so kumulativne in ne alternativne), odvisno od področja ukrepanja in ravni ambicij. Pri možnosti 4 je predlagano ohranjanje trenutnega obsega, ki zajema vse vidike schengenskega pravnega reda, hkrati pa prilagajanje prednostnih nalog (področij politike) novim razmeram in akterjem s prožnejšim načrtovanjem programov (v skladu z možnostjo 2; obravnavanje težave 1 in doseganje cilja 1) ter podaljšanje cikla ocenjevanja na sedem let (v skladu z možnostjo 3; težava 1 in cilj 1). Možnost razširja nabor razpoložljivih orodij in pojasnjuje merila in pogoje za njihovo uporabo (v skladu z možnostjo 3; težavi 1 in 2 ter cilj 1). Vključuje ukrepe za pospešitev poenostavitve postopkov (v skladu z možnostjo 2; težava 3 in cilj 2) ter spreminja postopek odločanja in ustvarja skrajšan postopek za resne pomanjkljivosti (v skladu z možnostjo 3; težavi 2 in 3, cilj 2) . Združuje vse ukrepe, predlagane v okviru drugih možnosti za optimizacijo sodelovanja strokovnjakov iz držav članic in izboljšanje vključevanja organov in agencij EU (težavi 1 in 2 ter cilj 4). Možnost 4 uvaja spremembe za povečanje pravne varnosti glede elementov, pomembnih za temeljne pravice (v skladu z možnostjo 2; težava 2 in cilj 3). Po podrobni oceni in primerjavi učinka vseh možnosti politike in ob upoštevanju priporočil deležnikov, s katerimi so bila opravljena posvetovanja, je prednostna možnost politike možnost 4. Dejavniki, ki vodijo k izbiri možnosti 4, so naslednji: učinkovitost in uspešnost ukrepov, potencial za poenostavitev in zmanjšanje upravnega bremena, realna ocena stališč različnih skupin deležnikov ob upoštevanju praktične in pravne izvedljivosti predlaganih ukrepov. Druge možnosti politike so izključene, saj težave obravnavajo le do določene mere in/ali jih je težko sprejeti/izvajati.