Delovni dokument služb Komisije

o oceni Evropskega soglasja o razvoju iz leta 2005, ki je priložen pobudi „Predlog novega Evropskega soglasja o razvoju“

Povzetek

Ta delovni dokument služb Komisije spremlja sporočilo Evropskemu parlamentu in Svetu z naslovom „Predlog novega Evropskega soglasja o razvoju“. Namen delovnega dokumenta služb Komisije je, da v skladu z načrtom zagotovi pregled rezultatov ocenjevanja, ki so na voljo. Pri tem je v delovnem dokumentu služb Komisije analizirano, v kolikšnem obsegu so EU in njene države članice svoje politike in strategije prilagodile ciljem, vrednotam in načelom Evropskega soglasja o razvoju, ter proučeno, v kolikšnem obsegu je soglasje usmerjalo dejavnosti razvojnega sodelovanja, zaupane EU, in kako so bile izvedene.

Ugotovitve kažejo, da so EU in države članice cilje evropskega soglasja, kot so zmanjševanje revščine, trajnostni razvoj in doseganje razvojnih ciljev tisočletja, na splošno vključile v svoje razvojne politike. Opaziti je bilo tudi širšo skladnost s skupnimi vrednotami soglasja, ki so spoštovanje človekovih pravic, temeljne svoboščine, mir, demokracija, dobro upravljanje, enakost spolov, načelo pravne države, solidarnost in pravičnost. Vidna je precejšnja stopnja skladnosti med načeli soglasja, kot so prevzemanje odgovornosti in partnerstvo, politični dialog, udeležba civilne družbe, spol in ranljivost, ter politikami EU in držav članic, čeprav nekaterim načelom niso vedno sledile jasno opredeljene strategije. EU in države članice so z boljšim sodelovanjem izkazale visoko stopnjo zavezanosti k izboljšanju usklajevanja in dopolnjevanja ter učinkovitosti pomoči in razvoja. To jasno dokazujejo njihova vodilna vloga v mednarodnih forumih in konkretni ukrepi za izboljšanje preglednosti, vključujočih partnerstev in usklajevanja, zadnje navedeno predvsem z velikim napredkom pri skupnem načrtovanju programov.

Dokazi kažejo na ustreznost in učinkovitost soglasja pri usmerjanju razvojnega sodelovanja EU in prispevanju k njegovim ciljem, zlasti zmanjševanju revščine, predvsem s podporo prehranski varnosti, izobraževanju in zdravstvu, ter doseganju rasti, in sicer s podporo makroekonomski stabilnosti, trgovini in infrastrukturi. Podobno se je soglasje uporabilo pri prerazporeditvi dodeljenih sredstev državam, ki jih najbolj potrebujejo, uporabo inovativnih načinov zagotavljanja pomoči in večji zavezanosti k usklajenosti politik za razvoj.

Z medsebojnimi pregledi Odbora za razvojno pomoč Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj (OECD/DAC) je bilo ugotovljeno, da je bilo soglasje „velik strateški uspeh“ in „ključni mejnik“. Dokazi dejansko kažejo, da je imelo soglasje dodano vrednost pri spodbujanju skupnega pogleda na razvojno sodelovanje EU in držav članic, v primeru novih držav članic pa je neposredno vplivalo na oblikovanje razvojnih politik. Soglasje je imelo tudi pomembno vlogo pri usmerjanju razvojnega sodelovanja EU, ki se je postopno prilagodilo njegovim prednostnim nalogam in načelom. Ker je EU omogočilo prevzeti vodilno vlogo, je tudi povečalo njeno dodano vrednost, na primer s spodbujanjem skupnega načrtovanja programov ter jasno opredelitvijo stališč EU in držav članic v mednarodnih sporazumih. Na splošno je imelo soglasje ključno vlogo pri tem, da je spodbujalo razvojno politiko in ji dajalo nov zagon.