EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 24.3.2021 COM(2021) 142 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ EMPTY Strategija EU o otrokovih pravicah



Potrebujemo strategijo, ki vključuje vse otroke in podpira otroke v ranljivem položaju ter ki spodbuja in podpira našo pravico do sodelovanja pri odločitvah, ki na nas vplivajo. Odločitve o otrocih se namreč ne bi smele sprejemati brez otrok. Čas je, da normaliziramo udeležbo otrok. (sklepi o otrocih, 13. evropski forum o otrokovih pravicah, 2020) Uvod Otrokove pravice so človekove pravice. Vsak otrok v Evropi in po svetu bi moral uživati enake pravice in biti sposoben živeti brez kakršne koli diskriminacije, obtoževanja ali ustrahovanja. To je socialna, moralna in človeška nujnost, od katere so odvisni otroci, ki predstavljajo skoraj petino ljudi, ki živijo v EU , in tretjino ljudi na svetu , ter širša skupnost. Gre za zagotavljanje, da lahko vsi otroci uresničijo svoj potencial in imajo vodilno vlogo v družbi, ne glede na to, ali se borijo za pravičnost in enakost, krepijo demokracijo ali spodbujajo zeleni in digitalni prehod. Zato je varstvo in spodbujanje otrokovih pravic temeljni cilj dela Evropske unije doma in v tujini . To je zapisano v Listini EU o temeljnih pravicah , ki zagotavlja varstvo otrokovih pravic pri izvajanju prava Unije. Nanaša se na vsa področja politike in je del osrednjih prednostnih nalog Evropske komisije, kot so določene v političnih usmeritvah predsednice von der Leyen. Glavni cilj te strategije je ustvariti najboljše možno življenje za otroke v Evropski uniji in po vsem svetu. Strategija odraža pravice in vlogo otrok v naši družbi. Otroci so navdih in imajo vodilno vlogo pri ozaveščanju o naravnih in podnebnih krizah, diskriminaciji in krivicah. Otroci niso le prihodnji državljani in voditelji, ampak so to že danes. Namen te strategije je izpolniti našo skupno odgovornost, da združimo moči za spoštovanje, varstvo in uresničevanje pravic vsakega otroka ter skupaj z otroki zgradimo bolj zdravo, odporno, pravičnejšo in enakopravno družbo za vse. Naše ukrepanje na tem področju še naprej usmerja Konvencija Združenih narodov o otrokovih pravicah, ki so jo ratificirale vse države članice EU. Več kot 30 let po začetku njene veljavnosti je bil dosežen znaten napredek in vse bolj se priznava, da imajo otroci lasten sklop pravic. Konvencija priznava pravico vseh otrok do najboljšega možnega začetka v življenju, do srečnega in zdravega odraščanja ter do razvoja svojega polnega potenciala. To vključuje pravico do življenja na čistem in zdravem planetu, do varnega in skrbnega okolja, do sprostitve, igranja in kulturnih in umetniških dejavnosti ter do uživanja in spoštovanja naravnega okolja. Družinam in skupnostim je treba zagotoviti tudi potrebno podporo, da lahko zagotovijo dobrobit in razvoj otrok. Otroci v EU še nikoli niso uživali toliko pravic, priložnosti in varnosti, kot jih uživajo danes. To je predvsem rezultat ukrepov politike, zakonodaje in financiranja EU ter sodelovanja z državami članicami v zadnjem desetletju. V preteklosti je Komisija predložila pomembne pobude, ki so obravnavale trgovino z otroki, spolno zlorabo in izkoriščanje otrok ter pogrešane otroke ter so spodbujale otrokom prijazne pravosodne sisteme. Pripravili smo otrokom prijazne določbe ter jih vključili v azilne in migracijske politike in zakonodajo. Okrepili smo prizadevanja za varnejši internet za otroke ter se še naprej borimo proti revščini in socialni izključenosti. Prenovljene smernice EU iz leta 2017 za spodbujanje in varstvo otrokovih pravic so bile skupaj s številnimi humanitarnimi in razvojnimi programi, ki spodbujajo pravico do zdravja in izobraževanja, mejnik za otrokove pravice na svetovni ravni. Učinek teh pobud je v veliki meri izboljšal življenje otrok v EU in dejansko uresničevanje njihovih pravic. Ta napredek je bilo težko doseči, zato ga ne bi smeli jemati za samoumevnega. Zdaj je čas, da nadgradimo ta prizadevanja, obravnavamo obstoječe in nastajajoče izzive ter opredelimo celovito strategijo za varstvo in spodbujanje otrokovih pravic v današnjem spreminjajočem se svetu. Preveč otrokom se še naprej hudo in redno kršijo njihove pravice. Otroci so še vedno žrtve različnih oblik nasilja, trpijo zaradi socialno-ekonomske izključenosti in diskriminacije, zlasti na podlagi svojega spola, spolne usmerjenosti, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja ali invalidnosti oziroma spola, spolne usmerjenosti, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja ali invalidnosti svojih staršev. Pomisleki otrok niso dovolj obravnavani in njihova mnenja v zadevah, ki so zanje pomembne, pogosto niso dovolj upoštevana. Pandemija COVID-19 je zaostrila obstoječe in ustvarila nove izzive in neenakosti. Otroci so bili pogosteje izpostavljeni nasilju v družini, spletni zlorabi in izkoriščanju ter spletnemu ustrahovanju , na spletu pa je bilo tudi več vsebin o spolni zlorabi otrok . Pri postopkih, kot so postopki za azil ali združitev družine, je prihajalo do zamud. Prehod na učenje na daljavo je zaradi pomanjkanja dostopa do internetnih povezav in opreme IT nesorazmerno prizadel zelo majhne otroke, tiste s posebnimi potrebami ter tiste, ki živijo v revščini, v marginaliziranih skupnostih, kot so romski otroci, ali na oddaljenih ali podeželskih območjih. Številni otroci so izgubili svoj najbolj hranljiv dnevni obrok in dostop do storitev, ki jih zagotavljajo šole. Pandemija je močno prizadela tudi duševno zdravje otrok, saj naj bi se po poročilih povečali anksioznost, stres in osamljenost. Mnogi niso mogli sodelovati v športnih, prostočasnih, umetniških in kulturnih dejavnostih, ki so bistvene za njihov razvoj in dobrobit. EU potrebuje nov in celovit pristop, ki bo odražal nove razmere in obstoječe izzive. Komisija se je s sprejetjem te prve celovite strategije o otrokovih pravicah zavezala, da bo s svojimi notranjimi in zunanjimi ukrepi ter v skladu z načelom subsidiarnosti otroke in njihove koristi postavila v središče politik EU. Cilj te strategije je združiti vse nove in obstoječe zakonodajne, politične in finančne instrumente EU v celovit okvir. V njej so predlagani številni ciljno usmerjeni ukrepi na šestih tematskih področjih, pri čemer vsako določa prednostne naloge za ukrepe EU v prihodnjih letih. To bo podprto z boljšim vključevanjem otrokovih pravic v vse ustrezne politike EU. Posebne potrebe nekaterih skupin otrok, vključno s tistimi, ki so ranljivi zaradi več dejavnikov in se soočajo s prekrivajočimi se oblikami diskriminacije, so ustrezno upoštevane. Ta strategija gradi na prejšnjih sporočilih Komisije o otrokovih pravicah ter na obstoječem pravnem in političnem okviru . Poleg tega prispeva k doseganju ciljev evropskega stebra socialnih pravic. Strategija temelji na Konvenciji ZN o otrokovih pravicah in njenih treh izbirnih protokolih in Konvenciji ZN o pravicah invalidov ter bo prispevala k doseganju ciljev Združenih narodov glede trajnostnega razvoja, povezana pa je tudi s standardi Sveta Evrope o otrokovih pravicah in njegovo strategijo o otrokovih pravicah (2016–2021). Strategija temelji tudi na znatnih prispevkih Evropskega parlamenta , držav članic, organizacij za otrokove pravice ter drugih deležnikov in posameznikov, zbranih v pripravljalni fazi, med drugim tudi v okviru odprtega javnega posvetovanja in evropskega foruma o otrokovih pravicah 2020 . Ta strategija je bila razvita za otroke in skupaj z njimi. Pri njeni pripravi so bili upoštevani mnenja in predlogi več kot 10 000 otrok. Otroci so sodelovali tudi pri pripravi otrokom prijazne različice . To je novo poglavje in pomemben korak EU k resnični udeležbi otrok v njenih postopkih odločanja.

1.Udeležba v političnem in demokratičnem življenju: EU, ki otrokom omogoča, da postanejo aktivni državljani in člani demokratičnih družb „Kdo, če ne mi?“ (16-letni fant), 13. evropski forum o otrokovih pravicah, 2020) Ključni ukrepi Evropske komisije: -skupaj z Evropskim parlamentom in organizacijami za otrokove pravice vzpostaviti platformo EU za udeležbo otrok, ki bo povezovala obstoječe mehanizme za udeležbo otrok na lokalni in nacionalni ravni ter ravni EU ter otroke vključila v postopke odločanja na ravni EU; -ustvariti prostor za otroke, da bodo lahko dejavno sodelovali v evropskem podnebnem paktu z zavezami ali tako, da postanejo ambasadorji pakta. Z vključevanjem šol v izobraževanje o trajnostnem podnebju, energiji in okolju bo izobraževalna koalicija za podnebje pomagala otrokom, da postanejo nosilci sprememb pri izvajanju podnebnega pakta in evropskega zelenega dogovora; -pripraviti in spodbujati dostopne, digitalno vključujoče in otrokom prijazne različice in oblike Listine o temeljnih pravicah ter drugih ključnih instrumentov EU; -pripraviti in spodbujati smernice o uporabi otrokom prijaznega jezika v dokumentih ter na prireditvah in srečanjih deležnikov, ki se jih udeležijo tudi otroci; -vključiti otroke v forum o temeljnih pravicah Agencije EU za temeljne pravice (FRA) in konferenco o prihodnosti Evrope; -organizirati posebna posvetovanja za otroke v zvezi z zadevnimi prihodnjimi pobudami; -okrepiti strokovno znanje in prakso o udeležbi otrok med osebjem Komisije in agencij EU, med drugim tudi o politikah za zaščito in varstvo otrok. Evropska komisija poziva države članice, naj:

2.Socialno-ekonomsko vključevanje, zdravje in izobraževanje: EU, ki se bori proti revščini otrok ter spodbuja vključujoče in otrokom prijazne družbe ter zdravstvene in izobraževalne sisteme „Mislim, da včasih čutim določeno anksioznost. Želel bi se pogovoriti s psihologom, ki bi mi lahko svetoval, kako naj se s stvarmi spopadem.“ (otrok, Grčija) „V šoli se lahko odprem svetu in pogovarjam z ljudmi. Šola je življenje.“ (otrok, ki prosi za azil, Francija) Vsak otrok ima pravico do ustreznega življenjskega standarda in enakih možnosti že od najzgodnejšega obdobja življenja. Povečanje socialno-ekonomske vključenosti otrok je bistveno za obravnavanje medgeneracijskega prenosa revščine in prikrajšanosti. V zvezi s tem sta bistvenega pomena socialna zaščita in podpora družinam. Vsak otrok ima pravico do najvišjega dosegljivega standarda zdravstvenega varstva in kakovostnega izobraževanja ne glede na njegovo okolje in kraj bivanja. Vendar je pri otrocih, ki jim grozita revščina in socialna izključenost, bolj verjetno, da bodo imeli težave pri dostopu do osnovnih storitev, zlasti na podeželskih, oddaljenih in prikrajšanih območjih. Evropski steber socialnih pravic in priporočilo Komisije iz leta 2013 z naslovom „Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti“ sta še naprej pomembni orodji za zmanjšanje revščine otrok in izboljšanje njihove dobrobiti. Za podporo tem ciljem politike so ključni tudi instrumenti financiranja EU. Med letoma 2021 in 2027 bodo morale države članice, v katerih je stopnja otrok, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, višja od povprečja EU (v obdobju 2017–2019), nameniti 5 % sredstev iz Evropskega socialnega sklada plus (ESS+) boju proti revščini otrok, medtem ko bi morale ostale prav tako nameniti ustrezna sredstva. Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) bo prispeval k naložbam v infrastrukturo, opremo ter dostop do splošnih in kakovostnih storitev, pri čemer bo velik poudarek na najrevnejših regijah Unije, v katerih so javne storitve običajno manj razvite. Mehanizem za okrevanje in odpornost bo pripomogel k hitremu in vključujočemu okrevanju po pandemiji COVID-19, med drugim tudi s spodbujanjem politik za otroke in mladino ter krepitvijo ekonomske, socialne in teritorialne kohezije. 2.1Boj proti revščini otrok in spodbujanje enakih možnosti Kljub zmanjšanju v zadnjih letih je leta 2019 22,2 % otrok v EU grozila revščina ali socialna izključenost. Tveganje revščine je pri otrocih, ki odraščajo z enim staršem ali v družinah s tremi ali več otroki, na podeželskih ali najbolj oddaljenih območjih EU ali v migrantskih ali romskih družinah, dva do trikrat večje kot pri drugih otrocih, odvisno od države članice . Približno polovici otrok, katerih stopnja izobrazbe staršev je bila nizka, je grozila revščina ali socialna izključenost, medtem ko ta delež znaša manj kot 10 % pri otrocih, katerih stopnja izobrazbe staršev je bila visoka. Otroci iz družin z nizkimi dohodki imajo večje tveganje resne stanovanjske prikrajšanosti ali prenaseljenosti stanovanja in so bolj izpostavljeni brezdomstvu. To povzroča veliko neenakost možnosti, kar je še vedno težava za otroke tudi v državah z nizko stopnjo revščine in socialne izključenosti. V primerjavi z vrstniki, ki živijo bolje, je za otroke iz prikrajšanih okolij manj verjetno, da bodo uspešni v šoli, da bodo zdravi in da bodo v celoti izkoristili svoj potencial pozneje v življenju. Vsi otroci, vključno z otroki s posebnimi potrebami in otroki iz prikrajšanih skupin, imajo enako pravico do življenja s svojimi družinami in v skupnosti. Integrirani sistemi za zaščito otrok, vključno z učinkovitim preprečevanjem, zgodnjim posredovanjem in družinsko podporo, bi morali otrokom, ki nimajo starševske oskrbe ali jim grozi njena izguba, zagotoviti potrebne pogoje za preprečevanje ločitve družine. Revščina nikoli ne bi smela biti edini razlog za namestitev otrok v oskrbo. Zagotoviti je treba prehod na kakovostno oskrbo v skupnosti in družini ter podporo otrokom, ki prerastejo oskrbo. Z akcijskim načrtom za izvajanje evropskega stebra steber socialnih pravic je Komisija določila ambiciozen cilj, da se v EU do leta 2030 zmanjša število ljudi, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, za vsaj 15 milijonov, vključno z vsaj petimi milijoni otrok. Eden od glavnih rezultatov Komisije je njen predlog priporočila Sveta o vzpostavitvi evropskega jamstva za otroke, ki dopolnjuje to strategijo in v katerem se poziva k posebnim ukrepom za otroke, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost. V predlogu se državam članicam priporoča, naj pomoči potrebnim otrokom zagotovijo dostop do kakovostnih ključnih storitev, kot so predšolska vzgoja in varstvo, izobraževanje (vključno s šolskimi dejavnostmi), zdravstveno varstvo, prehrana in stanovanje. Komisija spremlja, kako države članice obravnavajo revščino ali socialno izključenost otrok, v okviru evropskega semestra in po potrebi predlaga ustrezna priporočila za posamezne države. Okrepljeno jamstvo za mlade določa, da bi morali vsi mladi, stari vsaj 15 let, v štirih mesecih po tem, ko postanejo brezposelni ali se prenehajo formalno izobraževati, prejeti ponudbo za zaposlitev, izobraževanje, pripravništvo ali vajeništvo. Ključni ukrepi Evropske komisije: -vzpostaviti evropsko jamstvo za otroke; -zagotoviti dopolnjevanje z evropsko strategijo za pravice invalidov, da se zagotovi odziv na potrebe otrok s posebnimi potrebami ter boljši dostop do osnovnih storitev in neodvisnega življenja. Evropska komisija poziva države članice, naj: -v Svetu hitro sprejmejo predlog Komisije za priporočilo Sveta o vzpostavitvi evropskega jamstva za otroke in izvajajo njegove določbe; -izvajajo okrepljeno jamstvo za mlade in spodbujajo vključevanje mladih v storitve v okviru tega jamstva.

2.2Zagotavljanje pravice do zdravstvenega varstva za vse otroke Cepljenje je glavno orodje za preprečevanje resnih, nalezljivih in včasih smrtonosnih bolezni ter je osnovni element otroškega varstva. Zaradi razširjenega cepljenja so bile črne koze izkoreninjene in v Evropi ni primerov otroške paralize. Vendar zaradi nezadostnih stopenj precepljenosti še vedno prihaja do izbruhov bolezni, ki jih je mogoče preprečiti s cepljenjem. Pandemija COVID-19 je ogrozila tudi nadaljevanje programov cepljenja otrok v Evropi. Evropska komisija in države članice EU imajo enake cilje glede boja proti dezinformacijam, izboljšanja zaupanja v cepiva in zagotavljanja enakega dostopa do cepiv za vse. Leta 2020 je bila več kot 15 500 otrokom in mladostnikom v EU postavljena diagnoza rak, bolezen pa je zahtevala življenja več kot 2 000 mladih pacientov. Rak je glavni vzrok smrti zaradi bolezni pri osebah, starejših od enega leta. Do 30 % otrok z rakom ima hude dolgoročne posledice in število otrok, ki so premagali to bolezen, še naprej narašča. Z zdravim in aktivnim življenjskim slogom v mladosti se zmanjša tveganje za nastanek raka pozneje v življenju. Evropski načrt za boj proti raku krepi zgodnje preventivne ukrepe in uvaja nove pobude v zvezi z rakom pri otrocih, da bi mladi pacienti lažje okrevali in da bi se jim zagotovila optimalna kakovost življenja. Otroci z rakom imajo pogosto na voljo manjšo izbiro potrjenih zdravljenj. Cilj revidirane uredbe o zdravilih za otroke, ki je vodilna pobuda v okviru strategije EU za zdravila, je spodbujati ciljno usmerjena zdravila za otroke, med drugim tudi na področju pediatrične onkologije. Otroštvo je ključna življenjska faza, ki določa prihodnje telesno in duševno zdravje. Vendar so težave z duševnim zdravjem otrok zelo razširjene in jih je včasih mogoče povezati z osamitvijo, izobraževalnim okoljem, socialno vključenostjo, revščino ter dolgotrajno uporabo digitalnih orodij. Do 20 % otrok po svetu ima težave z duševnim zdravjem, ki v primeru nezdravljenja močno vplivajo na njihov razvoj, stopnjo izobrazbe in možnosti, da živijo polno življenje. Šola je priznana kot eden od temeljnih dejavnikov duševnega zdravja otrok. Duševno zdravje in dobrobit v izobraževanju bosta obravnavana tudi v okviru evropskega izobraževalnega prostora. Kulturno udejstvovanje, preživljanje časa v naravi in telesna vadba lahko pozitivno vplivajo na duševno zdravje otrok, saj krepijo samozavest, samospoštovanje in občutek lastne vrednosti. Otroci migranti imajo pogosto težave z duševnim zdravjem zaradi izkušenj, ki so jih doživeli v državi izvora ali na migracijski poti, ali zaradi negotovosti ali ponižujočega ravnanja v državi prihoda. Nadaljnje delo mreže za ranljive skupine pri Evropskem azilnem podpornem uradu (EASO) se med drugim osredotoča na duševno zdravje prosilcev za azil. Nekatere druge skupine otrok, kot so otroci s posebnimi potrebami in otroci LGBTIQ, imajo lahko posebne potrebe v zvezi z duševnim in telesnim zdravjem, ki jih je treba ustrezno obravnavati. Zdrava prehrana in redna telesna dejavnost sta ključni za celovit telesni in duševni razvoj otrok. Celo danes nekateri otroci v EU trpijo za lakoto, zlasti romski otroci in otroci skupine Travellers , zaradi česar so bolj dovzetni za bolezni, pravilen razvoj njihovih možganov pa je oviran. Podobne težave imajo tudi brezdomski otroci in otroci migranti, ki živijo v prenatrpanih ali podstandardnih sprejemnih objektih. Po drugi strani pa se v zadnjih 30 do 40 letih zaradi večje razpoložljivosti in cenovne dostopnosti visoko predelanih in nezdravih živil povečujeta prekomerna telesna teža in debelost. Vsak tretji otrok v EU med šestim in devetim letom starosti je pretežek ali debel. To lahko poveča tveganje sladkorne bolezni, raka, bolezni srca in ožilja ali prezgodnje smrti. Ukrepi Komisije vključujejo shemo za sadje, zelenjavo in mleko v šolah ter akcijski načrt EU za preprečevanje debelosti v otroštvu za obdobje 2014–2020 , ki bosta ocenjena v okviru nadaljnjega spremljanja. V strategiji Komisije „od vil do vilic“ sta živilska industrija in maloprodajni sektor pozvana, naj zagotovita čim večjo razpoložljivost in cenovno dostopnost zdravih in trajnostnih možnosti prehranjevanja. V zvezi s tem bo Komisija predlagala usklajeno obvezno označevanje hranilne vrednosti na sprednji strani embalaže, da bi olajšala sprejemanje informiranih odločitev o zdravi hrani, ter določila profile hranil, da bi se omejilo promoviranje (s prehranskimi ali zdravstvenimi trditvami) živil z visoko vsebnostjo maščob, sladkorjev in soli. V okviru kampanje HealthyLifestyle4All se bo spodbujal zdrav način življenja za vse generacije in družbene skupine, zlasti otroke. Ključni ukrepi Evropske komisije: -pospešiti izvajanje priporočila Sveta za okrepitev sodelovanja EU na področju bolezni, ki jih je mogoče preprečiti s cepljenjem ; -zagotoviti informacije in izmenjavo dobrih praks za obravnavo duševnega zdravja otrok prek portala dobrih praks in platforme za zdravstveno politiko; -pregledati pravni okvir EU za šolske sheme, da bi se sheme preusmerile v zdravo in hrano; -razviti dobre prakse in prostovoljni kodeks ravnanja za zmanjšanje spletnega trženja proizvodov z visoko vsebnostjo sladkorja, maščob in soli otrokom v okviru skupnega ukrepa za izvajanje potrjenih dobrih praks na področju hrane prehrane. Evropska komisija poziva države članice, naj: -v svojih nacionalnih strategijah za duševno zdravje otroke opredelijo kot prednostno ciljno skupino; -vzpostavijo mreže z družinami, šolami, mladimi ter drugimi deležniki in ustanovami, ki se ukvarjajo z duševnim zdravjem otrok. 2.3Vzpostavitev vključujočega in kakovostnega izobraževanja

Vsi otroci imajo pravico, da razvijajo svoje ključne kompetence in talente že v zgodnjem otroštvu ter med celotnim šolanjem in poklicnim usposabljanjem, med drugim tudi v neformalnih učnih okoljih. Dostop do vključujočega, nesegregiranega in kakovostnega izobraževanja bi bilo treba med drugim zagotoviti tudi z nediskriminatornim obravnavanjem ne glede na raso in narodnost, vero ali prepričanje, invalidnost, državljanstvo, prebivališče, spol in spolno usmerjenost. Predšolska vzgoja in varstvo še posebej koristita kognitivnemu, jezikovnemu in družbenemu razvoju otrok. Na ravni EU so bili doseženi tako merilo ET 2020 kot tudi barcelonski cilji glede udeležbe otrok v predšolski vzgoji in varstvu, čeprav obstajajo med državami članicami velike razlike. Stopnje vpisa otrok s posebnimi potrebami, otrok iz prikrajšanih skupin, otrok z migrantskim ozadjem in romskih otrok v predšolsko vzgojo in varstvo so precej nižje, čeprav bi imele te skupine največ koristi od udeležbe. Države so sprejele ciljno usmerjene ukrepe za olajšanje dostopa do predšolske vzgoje in varstva otrokom, ki živijo v revščini, vendar jih je le malo sprejelo ciljno usmerjene ukrepe za podporo otrokom z migrantskim ozadjem ali otrokom iz regionalnih ali etničnih manjšin. To je zlasti problematično za otroke z migrantskim ozadjem, za katere je dostop do predšolske vzgoje in varstva še posebej koristen za jezikovni razvoj. Komisija bo predlagala revizijo barcelonskih ciljev, da bi podprla nadaljnjo konvergenco k višjim standardom med državami članicami glede udeležbe v predšolski vzgoji in varstvu. Oblikovanje vključujočega šolskega izobraževanja pomeni pridobivanje smiselnih učnih izkušenj v različnih okoljih. V ta namen bo Komisija predstavila predloge za podporo spletnemu učenju in učenju na daljavo v osnovnošolskem in srednješolskem izobraževanju, ki bodo spodbujali razvoj prožnejšega in vključujočega izobraževanja s kombinacijo različnih učnih okolij (v šoli in na daljavo) in (digitalnih, vključno s spletnimi, in nedigitalnih) orodij, pri čemer bo upoštevala posebne okoliščine prikrajšanih skupin in skupnosti. Kljub nedavnemu napredku mladi, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje, še vedno predstavljajo približno 10 % mladih v EU (med mladimi Romi ta delež znaša 60 %), le 83 % pa jih je zaključilo višje srednješolsko izobraževanje (med Romi le 28 %). Med romskimi otroki v osnovnošolskem izobraževanju jih 44 % obiskuje ločene osnovne šole, kar zmanjšuje njihove možnosti za uspeh v naslednjih stopnjah izobraževanja. Otroci s posebnimi potrebami zgodaj opustijo šolanje in manj študentov s posebnimi potrebami konča univerzitetni študij (razlika za 14,4 odstotne točke). Še vedno so prisotne tudi razlike med spoloma, pri čemer predčasno opusti šolanje več fantov kot deklet. Poleg tega rezultati Programa mednarodne primerjave dosežkov učencev (PISA) Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za leto 2018 kažejo, da vsak peti mladi Evropejec še vedno nima ustreznih bralnih, matematičnih ali naravoslovnih kompetenc. Da bi Komisija pripomogla k obravnavi tega trenda in podprla vse učence pri dokončanju višjega srednješolskega izobraževanja, bo pripravila priporočilo za odprtje poti do uspeha v šoli, pri čemer bo poudarek na prikrajšanih učencih. Poklicno izobraževanje in usposabljanje lahko prispevata k temu, da učenci pridobijo uravnoteženo kombinacijo poklicnih znanj in spretnosti ter ključnih kompetenc za uspeh na razvijajočem se trgu dela in v družbi ter da se spodbujajo vključenost in enake možnosti. Ključni ukrepi Evropske komisije: -podpirati države članice pri izvajanju priporočila Sveta iz leta 2020 o poklicnem izobraževanju in usposabljanju za trajnostno konkurenčnost, socialno pravičnost in odpornost; -spodbujati nabor orodij za vključevanje v predšolsko vzgojo in varstvo. Evropska komisija poziva države članice, naj: -si prizadevajo doseči cilje, predlagane v okviru evropskega izobraževalnega prostora; -v tesnem sodelovanju z Evropsko komisijo še naprej v celoti izvajajo vse ustrezne ukrepe, priporočene v akcijskem načrtu za integracijo in vključevanje za obdobje 2021–2027 na področju izobraževanja in usposabljanja. 3.Boj proti nasilju nad otroki in zagotavljanje zaščite otrok: EU, ki otrokom pomaga odraščati brez nasilja „Dejstvo, da živimo v ustanovi, ne pove prav ničesar o nas, razen da smo v življenju že marsikaj prestali.“ (otrok, Slovenija)

„Želim si, da v moji družini ne bi bilo toliko prepiranja in napetosti.“ (otrok, Grčija) Nasilje nad otroki v vseh možnih oblikah je zelo razširjeno. Otroci so lahko žrtve, priče in tudi storilci nasilja, in sicer doma, v šoli, pri prostočasnih in rekreacijskih dejavnostih, v pravosodnem sistemu, na spletu in zunaj njega. Ocenjuje se, da je polovica otrok po svetu vsako leto žrtev določene oblike nasilja. Skoraj tri četrtine otrok po svetu med drugim in četrtim letom starosti se redno sooča s fizičnim kaznovanjem in/ali psihološkim nasiljem s strani staršev in skrbnikov. V Evropi je vsak peti otrok žrtev določene oblike spolnega nasilja in otroci predstavljajo skoraj četrtino žrtev trgovine z ljudmi v EU, pri čemer so to večinoma deklice, s katerimi se trguje za namene spolnega izkoriščanja. Več kot 200 milijonov žensk in deklic po vsem svetu je žrtev pohabljanja spolnih organov, od tega več kot 600 000 v EU. 62 % interseksualnih oseb, pri katerih je bilo opravljeno zdravljenje ali kirurški poseg za spremembo njihovih spolnih znakov, je izjavilo, da niti oni niti njihovi starši niso dali popolnoma informiranega soglasja. Zaradi pandemije COVID-19 so nekatere oblike nasilja, kot je nasilje v družini, postale pogostejše, mehanizmi za pritožbe in poročanje pa se morajo prilagoditi novim okoliščinam. Izboljšati je treba zmogljivosti in dostop do dežurnih številk za pomoč otrokom (116 111) in prijavo pogrešanih otrok (116 000). Izpostavljenost nasilju močno vpliva na telesni, psihološki in čustveni razvoj otrok. To lahko vpliva na njihovo sposobnost, da hodijo v šolo, vzpostavljajo družbene stike in so uspešni, kar lahko privede do težav z duševnim zdravjem, kroničnih bolezni, nagnjenj k samopoškodovanju in celo do samomorov. Prizadeti so lahko zlasti otroci v ranljivem položaju. Nasilje v šolah in med vrstniki je pogosto. Glede na rezultate PISA za leto 2018 je 23 % učencev navedlo, da so bili vsaj nekajkrat mesečno v šoli ustrahovani (fizično ali verbalno ustrahovanje ali škodovanje družbenemu ugledu). V nedavni anketi Agencije za temeljne pravice (FRA) med LGBTI je bilo ugotovljeno, da je 51 % anketirancev, starih od 15 do 17 let, poročalo o nadlegovanju v šoli. Leta 2019 je bilo 12 % (oziroma 33 milijonov) vseh mednarodnih migrantov po svetu otrok. Otroci v migracijah, vključno z begunskimi otroki, so zelo pogosto izpostavljeni tveganju zlorabe in so bili pred prihodom na ozemlje EU in/ali po njem žrtve skrajnih oblik nasilja, kot so vojne, nasilni konflikti, izkoriščanje, trgovina z ljudmi ali fizična, psihološka in spolna zloraba. Otroci so lahko pogrešani ali ločeni od svojih družin. Tveganja so še večja, kadar otroci potujejo brez spremstva ali si morajo deliti prenatrpane objekte z odraslimi neznanci. Posebna ranljivost otrok pri migracijah ali zaradi njihovega migrantskega ozadja zahteva dodatno in ciljno usmerjeno zaščito in podporo. To velja tudi za otroke zunaj EU, na primer za skoraj 30 000 otrok, vključno z otroki tujih borcev, ki naj bi živeli v taborišču Al Hol v Siriji ter ki trpijo zaradi pretresov, ki so posledica konfliktov, in izredno slabih življenjskih razmer. Komisija bo obravnavala nasilje nad vsemi otroki, vključno z nasiljem na podlagi spola, in podpirala države članice v boju proti njemu. V okviru tega bo še naprej podpirala države članice in spremljala izvajanje ukrepov, opredeljenih v sporočilu iz leta 2017 o zaščiti otrok pri migracijah. Komisija bo sodelovala tudi z vsemi deležniki, da bi povečala ozaveščenost o vseh oblikah nasilja ter zagotovila učinkovito in otroku prijazno preprečevanje, zaščito in podporo za otroke, ki so žrtve ali priče nasilja. Program za državljane, enakost, pravice in vrednote bo še naprej financiral projekte za zaščito otrok. Komisija bo poiskala rešitve za odpravo pomanjkanja primerljivih ter po starosti in spolu razčlenjenih podatkov o nasilju nad otroki na nacionalni ravni in ravni EU ter se bo po potrebi oprla na strokovno znanje FRA. Ta strategija bo dopolnila in po potrebi okrepila ukrepe, predvidene v okviru nove strategije EU za boj proti trgovini z ljudmi in strategije EU za učinkovitejši boj proti spolni zlorabi otrok. V okviru tega Komisija proučuje tudi ustanovitev evropskega centra za preprečevanje spolne zlorabe otrok in boj proti njej, ki bi sodeloval s podjetji in organi kazenskega pregona, odkrival žrtve in pomagal privesti storilce pred sodišče. Spodbujanje integriranih sistemov za zaščito otrok je neločljivo povezano s preprečevanjem nasilja in zaščito pred njim. Otrok bi moral biti v središču sodelovanja med vsemi ustreznimi organi in službami, ki si prizadevajo za zaščito, podporo in korist otroka. Komisija bo še naprej podpirala ustanavljanje hiš za otroke (Barnahus) v EU. Poleg tega bi bilo treba posebno pozornost nameniti preventivnim ukrepom, vključno s podporo družinam. Ključni ukrepi Evropske komisije: -predložiti zakonodajni predlog za boj proti nasilju nad ženskami na podlagi spola in nasilju v družini ter hkrati podpirati dokončanje pristopa EU h Konvenciji Sveta Evrope o preprečevanju nasilja in boju proti njemu; -predložiti priporočilo o preprečevanju škodljivih praks proti ženskam in deklicam, vključno s pohabljanjem ženskih spolnih organov; -predstaviti pobudo za podporo razvoju in krepitvi integriranih sistemov za zaščito otrok, ki bo vse ustrezne organe in službe spodbudila k boljšemu sodelovanju v okviru sistema, ki otroka postavlja v središče; -podpirati izmenjavo dobrih praks o odpravi nenujnih kirurških in zdravstvenih posegov pri interseksualnih dojenčkih in mladostnikih, da bi ustrezali običajni opredelitvi moškega ali ženskega spola, brez popolnoma informiranega soglasja teh oseb ali njihovih staršev (pohabljanje spolnih organov interseksualnih oseb). Evropska komisija poziva države članice, naj: -povečajo ozaveščenost o (i) učinkovitejšem preprečevanju nasilja ter (ii) zaščiti žrtev in prič, vključno s potrebnimi zaščitnimi ukrepi za otroke, ki so osumljene ali obdolžene osebe, ter vlagajo v povečanje zmogljivosti in ukrepe v zvezi s tem;

-zagotovijo ustrezno podporo ranljivim otrokom, ki so žrtve nasilja, med drugim tudi nasilja v šolah; -sprejmejo zakonodajo, ki prepoveduje telesno kaznovanje v vseh okoljih, če še ni na voljo, in si prizadevajo za odpravo telesnega kaznovanja; -izboljšajo delovanje sistemov za zaščito otrok na nacionalni ravni, in sicer zlasti naj: üvzpostavijo (če še nista na voljo) in izboljšajo dežurni številki za pomoč otrokom (116 111) in prijavo pogrešanih otrok (116 000), med drugim tudi s financiranjem in krepitvijo zmogljivosti; üspodbujajo nacionalne strategije in programe za pospešitev deinstitucionalizacije in prehoda na kakovostne storitve oskrbe v družini in skupnosti, med drugim tudi z ustreznim poudarkom na pripravi otrok, vključno z otroki migranti brez spremstva, da zapustijo oskrbo. 4.Otrokom prijazno pravosodje: EU, v kateri pravosodni sistem ščiti pravice in potrebe otrok „[Otrokom prijazno pravosodje je...] otrok, ki ga obkroža sistem, ki ga ščiti / mu prisluhne / ga varuje.“ (17-letno dekle, Romunija) Otroci so lahko žrtve, priče, osumljene ali obdolžene osebe v kazenskem postopku ali stranke v sodnem postopku, in sicer v civilnem, kazenskem ali upravnem postopku. V vseh primerih bi se morali otroci počutiti lagodno in varno, da bi lahko učinkovito sodelovali in da bi lahko bili zaslišani. Sodni postopki morajo biti prilagojeni njihovi starosti in potrebam, spoštovati vse njihove pravice in upoštevati predvsem koristi otroka. Čeprav je bilo ukrepanje EU na tem področju do zdaj precejšnje in so bili v okviru Sveta Evrope določeni standardi, morajo biti nacionalni pravosodni sistemi bolje opremljeni za obravnavanje potreb in pravic otrok. Pravosodni delavci včasih niso usposobljeni za komuniciranje z otroki na način, ki ustreza njihovi starosti, vključno s komuniciranjem glede rezultatov postopka, in za upoštevanje koristi otroka. Pravica otroka do zaslišanja se ne spoštuje vedno, mehanizmi za preprečevanje večkratnih zaslišanj otroka ali zbiranja dokazov pa niso vedno vzpostavljeni. Otroci se soočajo s težavami pri dostopu do pravnega varstva in pridobivanju učinkovitih pravnih sredstev v primeru kršitev njihovih pravic, tudi na evropski in mednarodni ravni. Ranljivi otroci so pogosto izpostavljeni številnim in prekrivajočim se oblikam diskriminacije. Otroci s posebnimi potrebami imajo težave zaradi manjše dostopnosti do pravosodnih sistemov in sodnih postopkov ter nimajo dostopnih informacij o pravicah in pravnih sredstvih. Izboljšati bi bilo treba zbiranje podatkov o otrocih v sodnih postopkih, vključno s postopki specializiranih sodišč. S pandemijo COVID-19 so se povečali izzivi, povezani z otroki in pravosodjem. Nekateri sodni postopki so se ustavili ali so bili odloženi, pandemija pa je vplivala tudi na pravico do obiska družinskih članov v zaporu. Otroci so po razvezi ali ločitvi staršev ali ob posvojitvi (namestitvi v oskrbo) v stiku s sistemom civilnega pravosodja. Materialno družinsko pravo je v nacionalni pristojnosti. V čezmejnih zadevah sta uredba Bruselj IIa (vključno z njeno prenovitvijo iz leta 2019) ali uredba o preživninah ter tesnejše pravosodno sodelovanje ključna za zaščito pravic otrok in zagotovitev njihovega dostopa do pravnega varstva. Čeprav bilo treba preprečiti nepotrebno ločitev družine, bi morala vsaka odločitev o namestitvi otroka v oskrbo zagotoviti spoštovanje otrokovih pravic. Če so sodišča ali nacionalni organi seznanjeni, da obstaja tesna povezava med otrokom in drugo državo članico, bi bilo treba v čim zgodnejši fazi razmisliti o ustreznih ukrepih za zagotovitev teh pravic. Komisija bo leta 2022 posodobila praktični vodnik za uporabo uredbe Bruselj IIa (prenovitev). Posebni izzivi se pojavljajo v čezmejnih primerih, tudi za družine, v katerih so starši ločeni ali razvezani, ter za mavrične družine. Leta 2020 so tretjino vseh, ki so vložili prošnjo za azil, predstavljali otroci. Glavno vodilo pri vseh ukrepih ali odločitvah v zvezi z otroki mora biti načelo največje koristi otrok v migracijah. Kljub dosedanjemu napredku, vključno z izvajanjem sporočila iz leta 2017 o zaščiti otrok pri migracijah, otrokom še naprej niso vedno zagotovljene informacije o postopkih, ki bi bile primerne za njihovo starost, prav tako tudi ne smernice in podpora med celotnim azilnim postopkom ali postopkom vračanja. V paktu o migracijah in azilu je bila poudarjena potreba tako po izvajanju kot po okrepitvi standardov o zaščiti in varstvu za otroke migrante. Po sprejetju bodo nova pravila pospešila imenovanje predstavnikov za otroke brez spremstva in zagotovila sredstva v podporo njihovim posebnim potrebam, vključno s prehodom v odraslost in neodvisno življenje. Otrokom bosta v vseh postopkih vedno zagotovljena ustrezna nastanitev in pomoč, vključno s pravno pomočjo. Nova pravila bodo okrepila tudi solidarnost med državami članicami pri zagotavljanju popolne zaščite otrok brez spremstva. Celo danes v Evropi obstajajo otroci brez državljanstva, bodisi od rojstva bodisi pogosto zaradi migracij. Odsotnost državljanstva otežuje dostop do nekaterih osnovnih storitev, kot sta zdravstveno varstvo in izobraževanje, ter lahko privede do nasilja in izkoriščanja. V zvezi z otroki, ki so žrtve kaznivih dejanj, pogosto prihaja do nezadostnih prijav zaradi starosti žrtve, pomanjkanja ozaveščenosti o njihovih pravicah ter pomanjkanja dostopnih, starosti in spolu primernih služb za prijavljanje in podporo. Pri odkrivanju žrtev nekaterih kaznivih dejanj, kot sta trgovina z ljudmi ali spolna zloraba, se pojavljajo posebni izzivi, kakor je bilo poudarjeno v strategiji EU o pravicah žrtev. V globalni študiji Združenih narodov o otrocih, ki jim je bila odvzeta prostost, iz leta 2019 je bilo poudarjeno, da je še vedno preveč otrok, ki jim je odvzeta prostost, ker so v navzkrižju z zakonom ali zanje potekajo migracijski in azilni postopki. Nacionalni organi, tudi v državah članicah EU, morajo zagotoviti in povečati uporabo izvedljivih in učinkovitih ukrepov brez odvzema prostosti v skladu s pravnim redom EU ter zagotoviti, da se pridržanje uporabi le kot zadnja možnost in za najkrajši možni čas. V primerih, ko so starši v zaporu, bi bilo treba tudi spodbujati politike in prakse, ki spoštujejo pravice njihovih otrok. Popolno in pravilno izvajanje in uporaba direktive o procesnih jamstvih bosta v praksi zagotovila boljšo zaščito otrok, ki so osumljene ali obdolžene osebe v kazenskem postopku. Ključni ukrepi Evropske komisije: -v letu 2022 predložiti horizontalno zakonodajno pobudo, ki bo podpirala vzajemno priznavanje starševstva med državami članicami; -prispevati k usposabljanju pravosodnih delavcev na področju otrokovih pravic in otrokom prijaznega pravosodja v skladu z evropsko strategijo za izobraževanje v pravosodju za obdobje 2021–2024 ter prek Evropske mreže institucij za izobraževanje v pravosodju (EJTN), programa za pravosodje in programa za državljane, enakost, pravice in vrednote ter evropske platforme za izobraževanje v okviru portala EU e-pravosodje; -skupaj s Svetom Evrope okrepiti izvajanje smernic o otrokom prijaznem pravosodju iz leta 2010;

-zagotoviti ciljno usmerjeno finančno podporo za mednacionalne in inovativne projekte za zaščito otrok v migracijah v okviru novega sklada za azil, migracije in vključevanje (AMIF); -podpirati države članice pri razvoju učinkovitih in izvedljivih alternativ pridržanju otrok v migracijskih postopkih. Evropska komisija poziva države članice, naj: -podpirajo ponudnike izobraževanja v pravni stroki in vse ustrezne strokovne organe, da se pri njihovih dejavnostih obravnavajo otrokove pravice ter otrokom prijazno in dostopno pravosodje. V ta namen naj dodelijo potrebna sredstva za zgoraj navedene dejavnosti krepitve zmogljivosti in izkoristijo podporo FRA, da se okrepijo zmogljivosti na področjih, kot so otrokom prijazno pravosodje in otroci v migracijah; -razvijejo zanesljive alternative sodnim ukrepom: kot alternative pridržanju naj uporabijo restorativno pravičnost in mediacijo v okviru civilnega pravosodja; -izvajajo priporočilo Sveta Evrope o otrocih s starši v zaporu; -okrepijo skrbniške sisteme za vse otroke brez spremstva, tudi s sodelovanjem pri dejavnostih evropske skrbniške mreže; -spodbujajo in zagotavljajo splošen, brezplačen in takojšnji dostop do vpisa rojstva v matični register in potrdila o rojstvu za vse otroke. Poleg tega naj povečajo zmogljivost uradnikov na terenu kot odziv na težave, povezane z apatridnostjo in državljanstvom v okviru migracij; -okrepijo sodelovanje v primerih s čezmejnimi posledicami, da se zagotovi polno spoštovanje otrokovih pravic. 5.Digitalna in informacijska družba: EU, v kateri so lahko otroci varni v digitalnem okolju in izkoristijo njegove priložnosti „Nisem imela računalnika, v moji vasi ni bilo interneta in nisem imela nobenih podatkov. (…) zadnje tri mesece nisem imela povezave in sem zato morala ponavljati razred.“ (15-letno dekle, Španija) Vendar prisotnost otrok na spletu povečuje njihovo izpostavljenost škodljivim ali nezakonitim vsebinam, kot so vsebine, povezane s spolno zlorabo ali izkoriščanjem otrok, pornografija in vsebine za odrasle, seksting, sovražni govor na spletu ali napačne informacije ali dezinformacije, ker ni učinkovitih sistemov starševskega nadzora / preverjanja starosti. Pri spletni izpostavljenosti obstaja tudi tveganje za škodljive in nezakonite stike, kot so spletno pridobivanje otrok za spolne namene, ustrahovanje na spletu ali spletna zloraba in nadlegovanje. Skoraj tretjina deklic in 20 % dečkov je v preteklem letu enkrat mesečno naletela na vsebino, ki vzbuja zaskrbljenost, otroci iz manjšin pa na neprijetne vsebine na spletu naletijo še večkrat. Od anketiranih oseb LGBTI, starih od 15 do 17 let, jih je 15 % doživelo kibernetsko nadlegovanje zaradi njihove spolne usmerjenosti. Vse več trgovcev z ljudmi uporablja internetne platforme za novačenje in izkoriščanje žrtev, pri čemer so otroci še posebej ranljiva ciljna skupina. V okviru strategije EU za učinkovitejši boj proti spolni zlorabi otrok je Komisija predložila začasni predlog, s katerim bi podjetjem na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) omogočila, da organom, kolikor so take prakse zakonite, še naprej prostovoljno prijavijo spolno zlorabo otrok in poziva sozakonodajalca, naj se hitro dogovorita o njegovem sprejetju. Dolgoročno bo Komisija predstavila zakonodajni predlog za učinkovit boj proti spolni zlorabi otrok na spletu. Prevelika izpostavljenost zaslonom in spletnim dejavnostim je zaskrbljujoča za zdravje in duševno dobrobit otrok, saj povzroča povečan stres, pomanjkljivo pozornost, težave z vidom ter pomanjkanje telesne dejavnosti in športa. EU je razvila pravne instrumente in politične pobude za otrokove pravice v digitalnem okolju. Po potrebi bi jih bilo treba prilagoditi in posodobiti ob pojavu novih groženj ali ob spreminjanju razvoja in tehnologij. Z revidirano direktivo o avdiovizualnih medijskih storitvah se je okrepila zaščita otrok pred škodljivo vsebino in neprimernimi komercialnimi sporočili. V nedavnem aktu o digitalnih storitvah se predlagajo obveznosti glede potrebne skrbnosti za ponudnike storitev, da se zagotovi varnost uporabnikov na spletu, vključno z otroki. S kodeksom ravnanja v zvezi z dezinformacijami bo vzpostavljen koregulativni sistem, prilagojen obravnavanju tveganj, povezanih s širjenjem dezinformacij. Novi akcijski načrt za digitalno izobraževanje (2021–2027) spodbuja digitalno pismenost v boju proti dezinformacijam ter v središče teh prizadevanj postavlja izobraževanje in usposabljanje. Na mednarodni ravni so bile pravkar objavljene smernice o razlagi otrokovih pravic v digitalnem okolju.

Komisija bo prek digitalnega programa še naprej zagotavljala podporo centrom za varnejši internet in platformi za boljši internet za otroke, da bi povečala ozaveščenost o ustrahovanju na spletu, o prepoznavanju napačnih informacij in dezinformacij ter o spodbujanju zdravega in odgovornega vedenja na spletu ter okrepila zmogljivosti v zvezi s tem. Prihodnja pobuda Poti do šolskega uspeha bo spodbujala preprečevanje ustrahovanja na spletu. Program Erasmus+ bo financiral pobude za podporo vsem otrokom pri pridobivanju digitalnih znanj in spretnosti. Umetna inteligenca močno vpliva in bo tudi v prihodnosti imela velik vpliv na otroke in njihove pravice, na primer na področju izobraževanja, prostega časa in zdravstvenega varstva. Vendar lahko vključuje tudi nekatera tveganja, povezana z zasebnostjo, varnostjo in zaščito. V prihodnjem predlogu Komisije o horizontalnem pravnem okviru za umetno inteligenco bo opredeljena uporaba sistemov umetne inteligence z visokim tveganjem, ki predstavljajo znatna tveganja za temeljne pravice, tudi za otroke. Ključni ukrepi Evropske komisije: -v letu 2022 sprejeti posodobljeno strategijo za boljši internet za otroke; -oblikovati in omogočiti proces, ki ga vodi otrok in katerega cilj je razvoj sklopa načel, ki jih mora industrija spodbujati in spoštovati; -spodbujati razvoj in uporabo dostopnih IKT in podpornih tehnologij za otroke s posebnimi potrebami, kot so prepoznavanje govora, zaprto podnaslavljanje in drugo, tudi na konferencah in dogodkih Komisije; -zagotavljati polno izvajanje evropskega akta o dostopnosti; -okrepiti boj proti vsem oblikam spolne zlorabe otrok na spletu, na primer s predlogom potrebne zakonodaje, ki bo vključevala obveznosti zadevnih ponudnikov spletnih storitev, da odkrivajo in prijavljajo poznane vsebine, povezane s spolno zlorabo otrok na spletu. Evropska komisija poziva države članice, naj:

6.Globalna razsežnost: EU, ki podpira, varuje in opolnomoča otroke po vsem svetu, tudi med krizo in konflikti „EU ima moč, da združi številne države sveta za mir, sodelovanje, enakost med ljudmi in da financira projekte za organizacije, ki si prizadevajo za varstvo otrokovih pravic.“ (otrok, Albanija) „Z vrvjo smo morali globoko v rudarsko jamo, vzeti smo morali, kar nam je bilo naročeno, in se nato vrniti na površje. V jami sem se zaradi nezadostnega kisika skoraj zadušil.“ (11-letni deček, Tanzanija) Zaveza EU, da bo spodbujala, varovala, izpolnjevala in spoštovala otrokove pravice, je globalna zaveza. S to strategijo želi EU okrepiti tudi svoj položaj ključnega svetovnega akterja na tem področju. EU že ima vodilno vlogo pri varovanju in podpiranju otrok na svetovni ravni, saj krepi dostop do izobraževanja, storitev, zdravstva in zaščite pred vsemi oblikami nasilja, zlorab in zanemarjanja, tudi v humanitarnem okviru. Kljub znatnemu napredku v zadnjih desetletjih še vedno preveč otrok po svetu trpi zaradi kršitev človekovih pravic, humanitarne krize, okoljske in podnebne krize, pomanjkanja dostopa do izobraževanja, slabe prehranjenosti, revščine, neenakosti in izključenosti oziroma so izpostavljeni tem tveganjem. Položaj deklic je še posebej težaven, saj so še vedno žrtve diskriminacije in nasilja na podlagi spola, vključno z otroškimi, zgodnjimi in prisilnimi porokami, ter pohabljanja ženskih spolnih organov že od četrtega leta starosti dalje. Skoraj dve tretjini otrok na svetu živi v državi, ki jo je prizadel konflikt. Od tega vsak šesti živi v oddaljenosti 50 km od konfliktnega območja. To ne ogroža le telesnega in duševnega zdravja otrok, temveč jih lahko pogosto prikrajša za izobraževanje in negativno vpliva na njihove prihodnje življenjske priložnosti, pa tudi na možnosti skupnosti, iz katerih prihajajo. Otroci so tudi žrtve novačenja in uporabe v oboroženih spopadih. Njihova udeležba v konfliktu resno vpliva na njihovo fizično, psihično in čustveno dobrobit. Deklice in dečki vojaki so pogosto žrtve spolnega nasilja, ki se prepogosto uporablja kot vojno orožje. Ocenjuje se, da vsako leto umre 5,2 milijona otrok, mlajših od 5 let, večinoma zaradi vzrokov, ki jih je mogoče preprečiti in zdraviti, od katerih so številni posledica revščine, socialne izključenosti, diskriminacije, spolnih norm in zanemarjanja temeljnih človekovih pravic. Zaradi pandemije COVID-19 in podnebnih sprememb so še poslabšale obstoječe oblike diskriminacije otrok ter izpostavljenost otrok in družin v ranljivem položaju po vsem svetu. Na vrhuncu pandemije je približno 1,6 milijarde otrok po vsem svetu opustilo šolanje. Ukrepanje EU z zunanjo razsežnostjo bo v skladu z zavezami, določenimi v okviru akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2020–2024, podpirali pa ga bodo usmerjeni ukrepi iz drugih zadevnih pobud, kot so smernice EU za spodbujanje in varstvo otrokovih pravic, smernice o otrocih v oboroženih spopadih, akcijski načrt EU za enakost spolov za zunanje delovanje (2021–2025) in nabor instrumentov na področju otrokovih pravic. EU bo v vseh pogledih še naprej prispevala k zagotavljanju kakovostnega, varnega in vključujočega izobraževanja, socialne zaščite, zdravstvenih storitev, prehrane, čiste pitne vode, stanovanj, čistega zraka v zaprtih prostorih in ustreznih sanitarij. Razvojne politike EU bodo zlasti (i) spodbujale splošno zdravstveno varstvo, da se zagotovijo osnovne storitve za zdravje mater, novorojenčkov, otrok in mladostnikov, vključno z njihovim duševnim zdravjem in psihosocialno podporo; (ii) pozivale, naj prehranski sistemi zagotavljajo hranljivo, varno, cenovno dostopno in trajnostno prehrano, ki ustreza potrebam in pravicam otrok, ter (iii) dodatno vlagale v razvoj kakovostnih in dostopnih izobraževalnih sistemov, vključno s predšolsko vzgojo ter osnovnošolskim, srednješolskim in višjim srednješolskim izobraževanjem. Poleg tega bo finančna pomoč podprla dostop do cenovno dostopne in trajnostne povezljivosti za šole ter vključitev digitalnih znanj in spretnosti v šolske učne načrte in usposabljanje učiteljev. V humanitarnih krizah bo EU še naprej podpirala otroke, pri čemer bo uporabljala pristop, ki temelji na potrebah, v skladu s humanitarnimi načeli ter zagotavljala, da bo njena pomoč prilagojena spolu in starosti. EU bo še naprej poudarjala zaščito otrok, obravnavala vse vrste nasilja nad otroki ter zagotavljala podporo za duševno zdravje in psihosocialno podporo. Poleg tega je stalen dostop do varnega, kakovostnega in vključujočega izobraževanja zelo pomemben, da otroci in mladi pridobijo osnovna znanja in spretnosti ter da se zagotovita zaščita in občutek normalnosti, prispeva pa tudi k miru, ponovnemu vključevanju in odpornosti. Skupno 152 milijonov otrok (9,6 % vseh otrok po svetu) je žrtev dela otrok, pri čemer 73 milijonov otrok opravlja nevarno delo, ki lahko škoduje njihovemu zdravju, varnosti in razvoju. Komisija je v političnih smernicah napovedala pristop ničelne tolerance do dela otrok, s čimer bo prispevala k svetovnim prizadevanjem v letu 2021, ki so ga ZN razglasili za mednarodno leto odpravo dela otrok. Akcijski načrt EU za človekove pravice in demokracijo vključuje tudi ukrepe za znatno zmanjšanje pogostosti dela otrok po svetu v skladu s ciljnim datumom do leta 2025, ki so ga Združeni narodi razglasili za leto popolne odprave dela otrok po vsem svetu. To bo zajemalo podporo brezplačnemu in lahko dostopnemu obveznemu šolanju za otroke, dokler ne dosežejo minimalne starosti za zaposlitev, ter razširitev programov socialnega varstva za pomoč družinam pri izhodu iz revščine. EU bo v skladu z akcijskim načrtom za človekove pravice in demokracijo okrepila svoja prizadevanja za zagotovitev smiselne udeležbe otrok, za preprečevanje vseh oblik nasilja nad otroki, vključno z nasiljem na podlagi spola, boj proti njim in odzivanje nanje ter za odpravo zgodnjih, prisilnih in otroških porok, pohabljanja ženskih spolnih organov, trgovine z otroki, tihotapljenja, prosjačenja, (spolnega) izkoriščanja in zanemarjanja. Okrepila se bodo tudi prizadevanja za preprečevanje in odpravo hudih kršitev pravic otrok, prizadetih v oboroženih spopadih, med drugim tudi prek dejavnosti zagovorništva, ki spodbujajo spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava. Akcijski načrt podpira tudi partnerske države pri vzpostavljanju in krepitvi otrokom prijaznih pravosodnih sistemov in sistemov za zaščito otrok, tudi za otroke migrante, begunske in prisilno razseljene otroke ter otroke, ki pripadajo manjšinam, zlasti Romom. EU bo še naprej podpirala preselitev otrok in drugih ranljivih oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, v EU. Poleg tega bo podprla ukrepe za reševanje vprašanja otrok z ulice ter naložbe v razvoj kakovostne alternativne oskrbe in prehod z institucionalne oskrbe na kakovostno oskrbo v družini in skupnosti za otroke brez starševske oskrbe in otroke s posebnimi potrebami. EU bo otrokove pravice še naprej vključevala v politični dialog s partnerskimi državami, zlasti v okviru pristopnih pogajanj in stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Spodbujala bo tudi ukrepe za boj proti nasilju in diskriminaciji, zlasti proti ranljivim otrokom, vključno s podporo organizacijam civilne družbe. Prav tako bo podpirala spremljanje in zbiranje razčlenjenih podatkov o položaju otrok v regiji ter o tem še naprej poročala v letnem širitvenem paketu s poročili za posamezne države. Za dosego teh ciljev bo EU usklajevala uporabo vseh razpoložljivih programov za porabo sredstev v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027, zlasti instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI), instrumenta za predpristopno pomoč III (IPA III) in instrumenta za humanitarno pomoč. Spodbujala bo tudi ukrepe v večstranskih in regionalnih forumih za človekove pravice, zagovorništvo in kampanje za ozaveščanje ter sodelovala s civilno družbo, otroki in mladostniki, nacionalnimi institucijami za človekove pravice, akademskimi krogi, poslovnim sektorjem in drugimi ustreznimi deležniki. Ključni ukrepi Evropske komisije:

-10 % celotnega financiranja v okviru instrumenta NDICI v podsaharski Afriki, Aziji in Pacifiku ter v Severni in Južni Ameriki in na Karibih nameniti izobraževanju; -še naprej namenjati 10 % sredstev za humanitarno pomoč izobraževanju v izrednih razmerah in dolgotrajnih krizah ter spodbujati sprejetje deklaracije o varnih šolah; -si prizadevati, da v dobavnih verigah podjetij EU ne bo dela otrok, zlasti z zakonodajno pobudo o trajnostnem upravljanju podjetij; -spodbujati in zagotavljati tehnično pomoč za okrepitev sistemov inšpekcij dela za spremljanje in izvrševanje zakonodaje o delu otrok; -zagotavljati tehnično pomoč kot Ekipa Evropa upravam partnerskih držav prek svojih programov in objektov, kot so SOCIEUX+, instrument za izmenjavo informacij in tehnično pomoč (TAIEX) ter programi TWINNING; -do leta 2022 pripraviti akcijski načrt za mlade, da se spodbudita vključevanje in udeležba mladih in otrok; -določiti kontaktne točke za mlade in okrepiti zmogljivosti za zaščito otrok v delegacijah EU. 7.Vključitev otrokovega vidika v vse ukrepe EU Da bi dosegli cilje iz strategije, bo Komisija zagotovila, da se vidik otrokovih pravic vključi v vse ustrezne politike, zakonodajo in programe financiranja. To bo del prizadevanj za oblikovanje otrokom prijazne kulture pri oblikovanju politik EU in bo podprto z usposabljanjem in krepitvijo zmogljivosti osebja EU ter okrepljenim notranjim usklajevanjem prek skupine koordinatorja Komisije za otrokove pravice. Oblikovan bo kontrolni seznam za vključevanje otrokovih pravic. Za razvoj politik, ki temeljijo na dokazih, so potrebni zanesljivi in primerljivi podatki. Komisija bo pozvala FRA, naj državam članicam še naprej zagotavlja tehnično pomoč in metodološko podporo, med drugim tudi pri načrtovanju in izvajanju zbiranja podatkov. Nadaljevalo se bo tudi razčlenjevanje podatkov Eurostata po starosti in spolu, še naprej se bodo zbirali podatki, ki so jih pridobile druge agencije EU, in še naprej bodo potekale raziskave o posebnih tematskih področjih, ki jih zajema ta strategija. To bo doseženo z okvirnim programom za raziskave in inovacije Obzorje Evropa (2021–2027). Strategija bo pripomogla tudi k vključevanju in usklajevanju pobud na nacionalni ravni in med ključnimi deležniki, da se zagotovi boljše izvajanje obstoječih pravnih obveznosti EU in mednarodnih pravnih obveznosti. V ta namen bo Komisija do konca leta 2021 vzpostavila tudi mrežo EU za otrokove pravice. Mreža bo na podlagi prizadevanj obstoječe neformalne strokovne skupine za otrokove pravice okrepila dialog in vzajemno učenje med EU in državami članicami v zvezi z otrokovimi pravicami ter podprla izvajanje, spremljanje in ocenjevanje strategije. Sestavljali jo bodo nacionalni predstavniki, v nekatere njene dejavnosti pa bodo med drugim vključeni tudi mednarodne in nevladne organizacije, predstavniki lokalnih in regionalnih oblasti ter otroci. Komisija bo razvila tudi tesnejše sodelovanje z regionalnimi in lokalnimi organi ter drugimi ustreznimi institucijami, regionalnimi in mednarodnimi organizacijami, civilno družbo in varuhi otrokovih pravic. To strategijo bi bilo treba brati v povezavi s strategijo za okrepitev uporabe Listine o temeljnih pravicah v EU in akcijskim načrtom za evropsko demokracijo. Strategija dopolnjuje usmerjena prizadevanja za večjo oprijemljivost pravic in vrednot EU na področjih, kot so zaščita otrok v migracijah, enakost in vključevanje, enakost spolov, boj proti rasizmu in pluralizem, pravice iz državljanstva EU, pravice žrtev, boj proti spolni zlorabi otrok, socialne pravice ter vključujoče izobraževanje in usposabljanje. Prav tako je v skladu s prednostnimi nalogami iz akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo. 7.1 Prispevek sredstev EU k izvajanju strategije Financiranje EU je ključno za podporo izvajanju politik EU v državah članicah Komisija bo s to strategijo podprla države članice, da v svojih pobudah za varstvo in uresničevanje otrokovih pravic kar najbolje izkoristijo sredstva EU. Prav tako bi morala spodbujati pripravo proračuna za otrokove pravice in preučiti načine za sledenje porabe sredstev iz proračuna EU na tem področju, da bi se sredstva usmerila v najbolj pereče potrebe. Države članice bi morale v programih financiranja EU dati prednost financiranju otrokovih pravic v skladu z ugotovljenimi potrebami na nacionalni in regionalni ravni. V večletnem finančnem okviru 2021–2027 Evropski socialni sklad plus (ESS+) in Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) podpirata naložbe v razvoj človeških zmogljivosti in infrastrukture, opremo in dostop do storitev na področju izobraževanja, zaposlovanja, stanovanj, socialnega varstva, zdravstva in otroškega varstva ter prehod z institucionalnih storitev na storitve v družini in skupnosti. Države članice, katerih stopnja otrok, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, presega povprečje EU (v obdobju 2017–2019), bodo morale nameniti 5 % sredstev ESS+ za boj proti revščini otrok, medtem ko bodo morale druge države članice nameniti ustrezen znesek. V programskem obdobju 2021–2027 bi morale države članice izpolniti več omogočitvenih pogojev, ki bi lahko bili tesno povezani z ukrepi na področju otrokovih pravic. To vključuje okvire politike na področju zmanjševanja revščine, vključevanja Romov ter skladnosti s Konvencijo ZN o pravicah invalidov in Listino. Novi Sklad za azil, migracije in vključevanje bo okrepil zaščito otrok migrantov brez spremstva s priznavanjem in zagotavljanjem finančne podpore in spodbud za njihov sprejem, nastanitev in druge posebne potrebe, pri čemer se stopnja sofinanciranja v višini do 75 % lahko poviša na 90 % za projekte, ki se izvajajo v okviru posebnih ukrepov. Za uresničevanje otrokovih pravic se lahko uporabijo druga sredstva in programi EU, kot so program za pravosodje, program za državljane, enakost, pravice in vrednote, Erasmus+, pobuda Obzorje 2020, digitalni program, mehanizem za okrevanje in odpornost, Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP), REACT-EU in program InvestEU. Poleg tega lahko instrument za tehnično podporo na zahtevo zagotovi tehnično podporo državam članicam pri razvoju ukrepov za povečanje zmogljivosti. Strategija obravnava tudi neenakosti, ki jih je kriza zaradi COVID-19 še povečala in ki so nesorazmerno prizadele ranljive otroke. Komisija bo v okviru teh prizadevanj spodbujala države članice, naj v celoti izkoristijo možnosti, ki jih ponuja instrument za okrevanje NextGenerationEU za ublažitev nesorazmernih posledic krize, ter jim pomagala pri vključevanju otrokovih pravic v oblikovanje in izvajanje reform v okviru instrumenta za tehnično podporo.