[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 7.3.2007

SEC(2007) 291 konč.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2006–2009

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Splošno ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Latvije je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.

Ozadje ocene dopolnitve programa

Komisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, predloženo 12. januarja 2007, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).

Kot ozadje za oceno proračunske strategije v dopolnitvi konvergenčnega programa naslednji odstavki povzemajo:

1. gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,

2. najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa),

3. oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.

Nedavna ekonomska in proračunska uspešnost

Latvija je država, ki poskuša nadoknaditi zaostanek in je v procesu strukturnega preoblikovanja z zelo visoko gospodarsko rastjo, kar zadeva prihodke na prebivalca pa je viden občuten napredek pri odpravljanju razlik z EU-25. Spopada se z relativno visoko inflacijo, ki odraža konvergenčni proces in nefleksibilnost proizvodnega trga in tržnih dejavnikov, v zadnjem času pa tudi vedno bolj očitno pregretje. Nezaposlenost se je zmanjšala (čeprav je v nekaterih regijah še vedno visoka), v ključnih sektorjih pa se je pojavilo pomanjkanje delovne sile. Stopnja vključenosti na trgu dela je majhna. Pomanjkanje delovne sile, ki je še večje zaradi odseljevanja, ter progresivno zmanjševanje aktivnega prebivalstva skupaj s pritiskom povpraševanja vplivata na povečevanje plač. Zato se stroški dela na enoto kljub naraščajoči produktivnosti dela povečujejo hitreje kot pri glavnih trgovinskih partnerjih Latvije, kar zmanjšuje njeno konkurenčnost. Visoki primanjkljaji v trgovini z blagom so le deloma pokriti s presežki v storitvah. Zunanji primanjkljaj povzroča strukturna vrzel med prihranki in vlaganji v zasebnem sektorju; naraščajoče prihranke v zasebnem sektorju so prehitela še hitreje naraščajoča vlaganja v zasebnem sektorju. Velika zunanja neravnovesja kažejo na odvisnost od ustrezno visokih finančnih prilivov, predvsem v obliki bančnih kreditov, zaradi njihovega obsega pa se je delež bruto zunanjega dolga glede na BDP povečal na zelo visoko raven. V zvezi z dolgoročno vzdržnostjo se zdijo javne finance v Latviji zdrave, saj je delež javnega dolga majhen, dolgoročna potencialna proizvodna rast pa relativno visoka. Vendar s stališča makrofinančne stabilnosti nominalni javnofinančni primanjkljaj kljub temu, da je bil v zadnjih letih zmeren, prikriva znatna povečanja povpraševanja prek odhodkov, financiranih iz skladov EU, v okviru očitnega pregrevanja pa je zelo zaskrbljujoča temeljna prociklična proračunska naravnanost.

Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programu

Svet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2008. Glede na „potrebo po zagotavljanju trajnostne konvergence, vključno z zmanjševanjem neravnovesja v zunanjem saldu in zadrževanjem inflacije, Svet Latvijo poziva, da si prizadeva za bolj ambiciozen proračunski položaj od načrtovanega, tudi za leto 2006, predvsem z dajanjem prednosti uresničevanju srednjeročnega cilja, določenega v programu, ohranjanjem tega cilja v programskem obdobju in izogibanjem prociklični proračunski politiki ob ugodnih gospodarskih razmerah“.

Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006

Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Latvije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 17. oktobra 2006. Nacionalni program reform Latvije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: zagotavljanje makroekonomske stabilnosti, spodbujanje znanja in inovacij, razvoj ugodnega in privlačnega okolja za naložbe in delo, povečevanje zaposlovanja ter izboljšanje izobraževanja in veščin.

Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku iz decembra 2006[2]) je pokazala, da Latvija napreduje pri izvajanju svojega nacionalnega programa reform, zlasti na mikroekonomskem področju in področju zaposlovanja. Vendar odgovori politike za reševanje ključnega makroekonomskega izziva niso tako celoviti.

Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Latviji priporoča, da si prizadeva za bolj restriktivno proračunsko politiko; da sprejme ukrepe na področju raziskav in razvoja ter inovacij ter da z izboljšanjem mobilnosti, izobraževanja in usposabljanja poveča ponudbo delovne sile in produktivnost dela.

Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |

- Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2006–2009

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

4. Svet je [27. marca 2007] preučil dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, ki zajema obdobje od 2006 do 2009[6].

5. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, za gospodarstvo predvideva t.i. „mehak pristanek“ z zaustavitvijo realne rasti BDP z 11,5 % v letu 2006 na povprečno 8 % v preostalem programskem obdobju. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Kljub temu obstaja precejšnja verjetnost, da bo makroekonomski razvoj zaradi velikih zunanjih neravnovesij in pregretosti latvijskega gospodarstva precej manj ugoden. Napovedi v programu glede inflacije se zdijo nekoliko nizke.

6. Napoved služb Komisije iz jeseni 2006 je javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenila na 1 % BDP, pri čemer je bil ciljni primanjkljaj v prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa 1,5 % BDP. Dopolnitev programa ocenjuje, da bo primanjkljaj znašal 0,4 % BDP, kar je verjetno zaradi dejstva, da so bili prihodki višji od pričakovanih, in kljub vplivu proračunskih sprememb, sprejetih v oktobru 2006, zaradi katerih so se odhodki po ocenah povečali za 1,5 % BDP.

7. Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije je postopno izboljšanje proračunskega stanja in uravnotežen proračun do leta 2010. Po poslabšanju za skoraj 1,5 odstotne točke BDP v letih 2006 in 2007 bodo potrebni precejšnji napori na področju konsolidacije, da bi dosegli ta cilj. Načrtovana prilagoditev v letih 2008 in 2009 je za ugotovljeni in primarni saldo identična, tj. 0,4 oziroma 0,5 odstotne točke BDP. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo so načrtovani proračunski cilji bolj strogi, vendar je prilagoditev predvidena za konec programa ob bolj ugodnem makroekonomskem scenariju. Po precejšnjem zrahljanju deleža odhodkov v razmerju do BDP v letu 2007 program v obdobju 2008–2009 predvideva konsolidacijo proračuna s povečanjem deleža prihodkov v razmerju do BDP za 0,4 odstotne točke letno in na splošno konstantnem deležu odhodkov v razmerju do BDP. Delež prihodkov v razmerju do BDP naj bi se povečal izključno zaradi višjih „drugih“ prihodkov, kar predstavlja večji priliv sredstev EU. Skladno s tem se povečuje delež odhodkov za bruto povečanje trajnih sredstev, kar se bo po letu 2007 bolj ali manj izravnalo z zmanjšanjem „drugih“ odhodkov (h katerim se v programu šteje tudi del odhodkov gospodinjstev) za 0,75 odstotne točke v letu 2008 in zmanjšanjem socialnih transferjev za 0,5 odstotne točke v letu 2009.

8. Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se poslabšal s primanjkljaja v višini 1 % BDP v letu 2006 na primanjkljaj v višini 1,75 % BDP v letu 2007, do leta 2009 pa naj bi se izboljšal na presežek v višini 0,25 %. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 1% BDP, ki ga namerava doseči okrog leta 2008, tako kot prejšnja dopolnitev. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (glede na primanjkljaj v višini okoli 2 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.

9. Tveganja glede proračunskih napovedi v programu se zdijo za leto 2007 v glavnem uravnotežena, od leta 2008 pa bi lahko bili zaradi tveganj za makroekonomski scenarij proračunski rezultati slabši od napovedanih v programu. Proračunska strategija se zanaša na povečanje deleža prihodkov v razmerju do BDP in na zmanjšanje deležev socialnih transferjev in „drugih odhodkov“ (h katerim se v programu šteje tudi del odhodkov gospodinjstev) v razmerju do BDP, kar bi bilo lahko bolje utemeljeno, če upoštevamo, da se od leta 2008 naprej v skladu z dopolnitvijo načrtuje uvedba formalnega srednjeročnega okvira za načrtovanje in nadzor javnih financ.

10. Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se do leta 2008 doseže srednjeročni cilj, kot je predvideno v programu. Vendar se zdi, da zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Razen za leto 2007 je hitrost prilagoditve k srednjeročnemu cilju iz programa na splošno v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora biti prilagoditev hitrejša ob ugodnih gospodarskih razmerah, ob slabih gospodarskih razmerah pa je lahko počasnejša. Kljub temu je očitno, da se Latvija v letu 2007 ob ugodnih gospodarskih razmerah odmika od srednjeročnega cilja, kar ni v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Za podporo stabilnemu makroekonomskemu konvergenčnemu procesu in omejevanje tveganj neuravnotežene gospodarske rasti bi bila na začetku programa primerna močnejša strukturna prilagoditev.

11. V skladu s Paktom stabilnosti in rasti je treba pri opredeljevanju poteka prilagoditve na srednjeročni cilj upoštevati „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Srednjeročna proračunska strategija, opisana v programu, vključuje začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj v letu 2007. Program ugotavlja, da bo pokojninska reforma, ki je v teku, postopoma zmanjšala prispevke za socialno varnost v javnofinančnem saldu in da se bodo prispevki za pokojninske sheme drugega stebra povečali z 0,4 BDP v letu 2006 na 1,7 % BDP do leta 2009. Strukturni saldo se bo po predvidevanjih programa v letu 2007 poslabšal za 0,5 % BDP, in sicer zaradi prilagoditve učinku postopnega izvajanja pokojninske reforme, sledili pa bosta izboljšanji za 1,5 % v letu 2008 in 1,25 % v letu 2009. Medtem ko se pri oceni poteka prilagoditve srednjeročnemu cilju lahko upoštevajo neto stroški pokojninske reforme, pa prilagoditev v letu 2007 kljub upoštevanju teh stroškov ni v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Po drugi strani zdravstvena reforma in projekti javnih naložb iz programa ne morejo veljati za strukturne reforme, na katerih lahko temelji začasno odstopanje, saj ti ukrepi niso dovolj podrobni, iz programa pa ni razvidno, da bi imeli občuten ugoden učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ.

12. Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 10,7% BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 1,3 odstotne točke BDP in do leta 2009 dosegel 9,4 % BDP.

13. Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Latviji je manjši od povprečja EU, odhodki zaradi staranja prebivalstva glede na delež BDP pa naj bi se v naslednjih desetletjih zaradi reforme pokojninskega sistema zmanjšali. Trenutna stopnja bruto javnega dolga je v Latviji zelo nizka, izboljšanje strukturnega proračunskega položaja, ki ga predvideva dopolnitev konvergenčnega programa, pa bi prispevalo k omejevanju tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno se zdi, da je Latvija izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.

14. Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, njegove proračunske napovedi pa izrecno upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi iz nacionalnega programa reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Zlasti oba programa predvidevata znatno povečanje javnih naložb, konvergenčni program pa podrobneje pojasnjuje ukrepe, ki se bodo izvajali, da bi izboljšali institucionalne značilnosti javnih financ, vključno z uvedbo večletnega proračunskega okvira.

15. Proračunska strategija v programu je le delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti predvidena proračunska naravnanost ne prispeva dovolj k spodbujanju večje vzdržnosti zunanjega računa.

16. Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[7]. Vendar vsebuje standardna tabela 2 nekatere neskladnosti.

Splošni sklep je, da slabšanje proračunskega položaja v letu 2007 ni v skladu z razumno proračunsko politiko, katere cilj je zagotavljanje trajnostne konvergence, tudi z zmanjševanjem neravnovesij v zunanjem saldu in omejevanjem inflacije. V naslednjih letih program predvideva napredek k srednjeročnemu cilju na podlagi dobrih možnosti za rast, vendar proračunski cilji niso ambiciozni, obstajajo pa tudi tveganja za njihovo doseganje od leta 2008 naprej.

Ob upoštevanju zgornje ocene se Latvijo poziva, da:

(i) zmanjša tveganja makroekonomske nestabilnosti z doseganjem občutno boljšega proračunskega cilja za leto 2007 in čimprejšnjim sprejetjem ukrepov – kot del širše strategije reform – ki bodo v prihodnjih letih vodili k nadaljnji konsolidaciji, ki bo presegala srednjeročni cilj.

(ii) vzpostavi jasnejši in bolj zavezujoč srednjeročni okvir za načrtovanje in nadzor javnih financ.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realni BDP (spremembe v %) | KP jan. 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7.5 |

COM nov. 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (v %) | KP jan. 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |

COM nov. 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP jan. 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |

COM nov. 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | ni podatkov |

KP nov. 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |

COM nov. 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | ni podatkov |

Primarni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |

COM nov. 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

COM nov. 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | ni podatkov |

KP nov. 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |

Strukturni saldo2,6 (v % BDP) | KP jan. 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

COM nov. 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | KP jan. 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |

COM nov. 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | ni podatkov |

KP nov. 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 9,3%, 9,6%, 9,6% in 9,5% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. 6 Neto stroški pokojninske reforme v teku (uvedba drugega stebra) so vključeni v primanjkljaj. Stroški so ocenjeni na 0,3 % BDP v letu 2005, 0,4 % BDP v letu 2006, 0,6 % BDP v letu 2007, 1,3 % BDP v letu 2008 in 1,5 % BDP v letu 2009. Letne spremembe strukturnega salda, ki jih predvideva program in s katerimi bi se prilagodilo učinku postopnega izvajanja pokojninske reforme, bi vključevale najprej poslabšanje za 0,6 % BDP v letu 2007 ter nato izboljšanje za 1,6 % v letu 2008 in za 1,2 % v letu 2009. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.

[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.

[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] Po oblikovanju nove vlade novembra 2006 po splošnih volitvah oktobra je bila dopolnitev predložena šest tednov po 1. decembru, tj. roku, ki ga določa kodeks ravnanja.

[7] Manjkajo zlasti podatki o podkomponentah usklajevanja stanj in tokov ter nekateri podatki o dolgoročni vzdržnosti javnih financ.