OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

V okviru vrha vzhodnega partnerstva, ki je potekal maja 2009, je EU s sklenitvijo sporazumov o poenostavitvi vizumskih postopkov in sporazumov o ponovnem sprejemu z državami vzhodnega partnerstva ponovno potrdila svojo politično podporo popolni liberalizaciji vizumskega režima v varnem okolju in spodbujanju mobilnosti. V skladu s skupnim pristopom k razvoju politike EU v zvezi s poenostavitvijo vizumskih postopkov, o katerem so se države članice dogovorile v okviru odbora Coreper decembra 2005, sporazuma o poenostavitvi vizumskih postopkov ni mogoče skleniti brez sporazuma o ponovnem sprejemu.

Komisija je na podlagi tega 12. novembra 2010 Svetu predložila priporočilo za pridobitev smernic za pogajanja z Republiko Belorusijo o sporazumih o poenostavitvi izdajanja vizumov za kratkoročno bivanje in o ponovnem sprejemu oseb, ki prebivajo brez dovoljenja.

Svet je 28. februarja 2011 Komisijo uradno pooblastil za pogajanja o sporazumu o ponovnem sprejemu med Evropsko unijo in Belorusijo.

Pogajanja so se uradno začela 30. januarja 2014, prvi krog uradnih pogajanj pa je bil 13. junija 2014 v Minsku. Sledili so trije krogi pogajanj, in sicer prvič v Bruslju 25. novembra 2014 ter nato 11. marca 2015 in 20. junija 2017 v Minsku. Glavni pogajalci so besedilo sporazuma parafirali 17. junija 2019 z izmenjavo elektronske pošte.

Medtem so Belorusija, Evropska unija in sedem sodelujočih držav članic (Bolgarija, Romunija, Litva, Poljska, Madžarska, Finska in Latvija) 13. oktobra 2016 podpisale skupno izjavo o partnerstvu za mobilnost.

Redno obveščanje držav članic in posvetovanje z njimi je potekalo v vseh (neuradnih in uradnih) fazah pogajanj o ponovnem sprejemu.

Redno obveščanje držav članic in posvetovanje z njimi je potekalo v vseh fazah pogajanj v ustreznih delovnih skupinah Sveta. Končni osnutek besedila sporazuma je bil poslan svetovalcem za pravosodje in notranje zadeve (migracije, vključevanje in izgon) ter je bil potrjen 12. aprila 2019 po tihem postopku.

Evropski parlament je bil 17. aprila 2019 obveščen o zaključku pogajanj o sporazumih o poenostavitvi vizumskih postopkov in o ponovnem sprejemu z dopisom, ki ga je generalni direktor GD za migracije in notranje zadeve poslal predsedniku Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve. Priložena sta bila osnutka obeh sporazumov.

Predlagani sklep o sklenitvi določa potrebne notranje dogovore za praktično uporabo sporazuma. Zlasti določa, da Komisija ob pomoči strokovnjakov iz držav članic zastopa Unijo v skupnem odboru za ponovni sprejem, ustanovljenem s členom 19 sporazuma.

Priloženi predlog je pravni instrument za podpis sporazuma. Svet bo o njem odločil s kvalificirano večino.

2.CILJ IN VSEBINA SPORAZUMA

Cilj sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Belorusijo o ponovnem sprejemu oseb, ki prebivajo brez dovoljenja (v nadaljnjem besedilu: sporazum), je, da bi s tem sporazumom vzpostavili hitre in učinkovite postopke za identifikacijo ter varno in urejeno vračanje oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, prisotnost ali prebivanje na ozemlju Belorusije ali ene od držav članic Evropske unije, ter olajšali tranzit takih oseb v duhu sodelovanja,

Komisija meni, da so bili doseženi cilji, ki jih je Svet določil v pogajalskih smernicah, in da je osnutek sporazuma o ponovnem sprejemu sprejemljiv za Unijo.

Povzetek končne vsebine sporazuma:

–sporazum je razdeljen v osem oddelkov s skupaj 24 členi. Sporazum vsebuje tudi 7 prilog, ki so njegovi sestavni deli, in 5 skupnih izjav;

–sporazum vsebuje uvodno klavzulo, ki ponovno potrjuje, da se sporazum uporablja tako, da se zagotovi spoštovanje človekovih pravic ter obveznosti in odgovornosti zaprošene države in države prosilke v okviru relevantnih mednarodnih aktov, ki se zanje uporabljajo, ter ponovno poudarja, da zaprošena država zlasti zagotavlja varstvo pravic oseb, ki so bile ponovno sprejete na njeno ozemlje v skladu s temi mednarodnimi akti.

–obveznosti ponovnega sprejema iz sporazuma (členi 3 do 6) so določene tako, da popolnoma upoštevajo načelo vzajemnosti in zajemajo lastne državljane (člena 3 in 5) ter državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva (člena 4 in 6);