Vrednotenje Direktive Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES z dne 21. maja 2008, v okviru programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT)

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Vrednotenje Direktive Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES z dne 21. maja 2008, v okviru programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT)

1. Uvod

(1) Direktiva Sveta 91/477/EGS o nadzoru nabave in posedovanja orožja je bila sprejeta 18. junija 1991, 21. maja 2008 pa spremenjena z Direktivo 2008/51/ES (direktiva o strelnem orožju).

(2) Člen 17 direktive o strelnem orožju določa, da „Komisija do 28. julija 2015 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o položaju, ki je nastal zaradi uporabe te direktive, skupaj s predlogi, če je primerno“. Komisija je zaradi priprave poročila začela ocenjevalno študijo, ki so jo izvedli zunanji svetovalci. Končana je bila decembra 2014, vsebuje pa obsežno analizo izvajanja Direktive in analizo uspešnosti zakonodaje v skladu s petimi ključnimi merili vrednotenja. Na podlagi ugotovitev daje tudi posebna priporočila za izboljšave, namenjena Komisiji, organom držav članic ali vsem skupaj. To vrednotenje je bilo povezano s Komisijinim programom ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT).

(3) Komisija je po končanju ocenjevalne študije zaprosila člane odbora, ustanovljenega v skladu s členom 13(a) Direktive (odbor za strelno orožje), v katerem je zastopanih 28 držav članic EU ter štiri države EGS in Efte, naj podajo pripombe in pripravijo oceno ugotovitev in priporočil študije. Člani odbora so povratne informacije podali ustno na zasedanjih odbora (18. decembra 2014 in 25. marca 2015), nekatere države članice pa so jih pisno dopolnile (Belgija, Francija, Švedska in Združeno kraljestvo).

(4) Končno poročilo o ocenjevalni študiji je bilo predloženo tik pred dramatičnimi dogodki v Parizu in Köbenhavnu januarja 2015. S tem razvojem dogodkov je bil še poudarjen obstoj perečih varnostnih vprašanj na ravni EU. Komisija je na zasedanju odbora za strelno orožje marca 2015 povabila predstavnike držav članic, da bi komentirali ugotovitve vrednotenja, pa tudi izpostavili morebitne druge pomisleke glede izvajanja direktive o strelnem orožju v povezavi z nedavnimi dramatičnimi dogodki, ki jih svetovalec morda ni ugotovil.

(5) Namen tega poročila je opisati ugotovitve ocenjevalne študije, jih dopolniti z doslej prejetimi povratnimi informacijami in predstaviti kritično oceno Komisije. Poročilo se najprej sklicuje na ozadje in glavne določbe direktive o strelnem orožju. Predstavljeni so metodologija, rezultati ocenjevalne študije v povezavi s petimi merili vrednotenja (tj. učinkovitostjo, uspešnostjo, usklajenostjo, pomembnostjo in dodano vrednostjo za EU) in njena priporočila. Podana je tudi kritična ocena ugotovitev. Na koncu je navedeno, katere pobude bi Komisija lahko preučila za reševanje vprašanj, ki so bila izpostavljena v vrednotenju in so jih povratne informacije držav članic potrdile.

2. Ozadje

(6) Z direktivo o strelnem orožju se urejajo nabava, posedovanje in trgovinska izmenjava strelnega orožja za civilno uporabo v EU (npr. strelnega orožja, ki se uporablja za športno streljanje in lov). Določa splošne minimalne standarde, ki jih morajo države članice prenesti v svoje nacionalne zakone o orožju, njen cilj pa je doseči ravnovesje med cilji notranjega trga (tj. čezmejnim pretokom strelnega orožja) in cilji varnostne politike (tj. visoko ravnjo varnosti ter zaščite pred kaznivimi dejanji in nezakonitim trgovanjem) znotraj EU.

(7) Direktiva 91/477/EGS je prvotno pomenila spremljevalni ukrep za uresničevanje notranjega trga. Zaradi odprave nadzora nad posedovanjem orožja na notranjih mejah Skupnosti je bilo treba sprejeti učinkovite predpise, ki omogočajo izvajanje nadzora v državah članicah. Direktiva v ta namen vsebuje določbe o nabavi in posedovanju strelnega orožja ter njegovih prenosih med državami članicami. Direktiva državam članicam pušča možnost, da sprejmejo določbe, ki so strožje od predvidenih (člen 3).

(8) Komisija je leta 2000 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila prvo poročilo o oceni izvajanja Direktive 91/477/EGS v državah članicah. V njem je bilo navedeno, da je po mnenju držav članic in zainteresiranih strani pravni okvir, ustanovljen z Direktivo, kot celota zadoščal. Ugotovljene pa so bile ključne težave v zvezi z nacionalnim izvajanjem Direktive, kot so: težave z izmenjavo informacij; neskladnost in zapletenost nacionalnih zakonodaj, upravnih ukrepov in postopkov za izdajo dovoljenj; razlike v razvrščanju lovskega ali športnega strelnega orožja ter upravnem bremenu za mala in srednja podjetja. Iz tega je bila razvidna potreba po pojasnitvi nekaterih določb (npr. opredelitvi nekaterih vrst orožja, namreč onesposobljenega in starinskega orožja), da bi se zagotovila enotnejša uporaba Direktive.

(9) To poročilo je bilo predloženo, medtem ko se je Komisija v imenu držav članic EU pogajala o Protokolu Združenih narodov o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja (protokol ZN o strelnem orožju) v okviru Konvencije Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu. V protokolu naj bi bila določena nova pravila zlasti glede sledljivosti (tj. označevanja in vodenja evidenc) in onesposobitve strelnega orožja. Zato je bilo v poročilu ugotovljeno, da je imela Komisija namen predstaviti ustrezne predloge sprememb ob upoštevanju stanja pogajanj o protokolu ZN o strelnem orožju in povratnih informacij vseh zainteresiranih strani glede Direktive.

(10) Po začetku veljavnosti protokola ZN o strelnem orožju leta 2005 je bila Direktiva 91/477/EGS spremenjena z Direktivo 2008/51/ES, da bi se okrepili varnostni vidiki, kar bi omogočilo delno uskladitev s samim protokolom ZN o strelnem orožju. Direktiva o strelnem orožju je del niza pobud, ki so bile na mednarodni ravni in ravni EU sprejete za izvajanje protokola ZN o strelnem orožju. Upoštevne določbe so bile v evropsko zakonodajo prenesene z Uredbo št. 258/2012, ki določa pravila o odobrenem izvozu, uvozu in tranzitu nevojaškega strelnega orožja iz tretjih držav ali vanje.

(11) Načela, ki usmerjajo delovanje Evropske komisije, da bi obvladala in zmanjšala tveganja, ki jih pomeni strelno orožje za civilno uporabo, so bila vključena v splošno strategijo – sporočilo „Strelno orožje in notranja varnost EU: zaščita državljanov in preprečevanje nezakonite trgovine“ –, predstavljeno oktobra 2013. V sporočilu so bili predlagani ukrepi za povišanje ravni varnosti državljanov EU v zvezi s strelnim orožjem in za varovanje zakonitega trga z njim. Poleg tega so bile prihajajoče pobude v zvezi s strelnim orožjem predstavljene v nedavno izdanem sporočilu Komisije „Evropska agenda za varnost“ , v katerem je poudarjena potreba, da se kot prednostna naloga obravnava skupen pristop k uničenju in onesposobitvi strelnega orožja, da se storilcem kaznivih dejanj prepreči, da ga ponovno usposobijo in uporabljajo. V sporočilu se tudi poziva k pregledu veljavne zakonodaje v zvezi s strelnim orožjem leta 2016, da bi se izboljšala izmenjava informacij (na primer z vnosom informacij o zaseženem strelnem orožju v informacijski sistem Europola), okrepila sledljivost, standardiziralo označevanje in oblikovali skupni standardi za uničenje strelnega orožja. Komisija se je po tragičnih dogodkih 13. novembra 2015 v Parizu odločila pospešiti pregled direktive o strelnem orožju, ki naj bi bil sprejet skupaj s tem poročilom. V tem poročilu so navedeni dokazi v podporo tem ukrepom.

3. Glavne določbe direktive o strelnem orožju

(12) Glavna cilja direktive o strelnem orožju sta zagotoviti ustrezno delovanje notranjega trga in visoko raven varnosti v EU. Direktiva določa zlasti minimalne zahteve za nabavo in posedovanje strelnega orožja za civilno uporabo in usklajene upravne ukrepe za prenos strelnega orožja znotraj EU.