4.Izplačilo obrokov v skladu s sporazumom o financiranju je pogojeno z razpoložljivim financiranjem in sklepom Komisije, sprejetim v skladu s členom 24 Uredbe (EU) 2021/241, da Litva zadovoljivo izpolnjuje ustrezne mejnike in cilje, opredeljene v zvezi z izvajanjem načrta za okrevanje in odpornost. S pridržkom začetka veljavnosti pravnih obveznosti iz odstavka 1 je za upravičenost do plačila mejnike in cilje treba doseči najpozneje do 31. avgusta 2026.

2.Komisija da Litvi na voljo finančni prispevek Unije v obrokih v skladu s Prilogo k temu sklepu. Znesek v višini 289 145 365 EUR se izplača kot predhodno financiranje in je enak 13 odstotkom finančnega prispevka. Komisija lahko predhodno financiranje in obroke izplača v eni ali več tranšah. Višina tranš je odvisna od razpoložljivosti sredstev.

1.Unija da Litvi na voljo finančni prispevek v obliki nepovratne podpore v višini 2 224 195 119 EUR. Znesek v višini 2 091 774 090 EUR se da na voljo za pravno obveznost, ki se sprejme do 31. decembra 2022. Ob upoštevanju posodobitve iz člena 11(2) Uredbe (EU) 2021/241, pri kateri se za Litvo izračuna znesek, ki je enak ali višji od navedenega zneska, se da na voljo dodaten znesek v višini 132 421 029 EUR za pravno prevzeto obveznost, ki se sprejme med 1. januarjem 2023 in 31. decembrom 2023.

Reforme in naložbeni projekti v okviru načrta za okrevanje in odpornost, ureditve in časovni razpored za spremljanje in izvajanje načrta za okrevanje in odpornost, vključno z ustreznimi mejniki in cilji, zadevni kazalniki v zvezi z izpolnjevanjem predvidenih mejnikov in ciljev ter ureditve za zagotavljanje popolnega dostopa Komisije do zadevnih osnovnih podatkov so določeni v Prilogi k temu sklepu.

(49)Podpora, ki se zagotovi, se financira z izposojanjem sredstev s strani Komisije v imenu Unije na podlagi člena 5 Sklepa Sveta (EU, Euratom) 2020/2053. Podpora bi se morala izplačati v obrokih, potem ko bo Litva zadovoljivo izpolnila ustrezne mejnike in cilje, ki so opredeljeni v zvezi z izvajanjem načrta za okrevanje in odpornost.

(48)V skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2021/241 je treba izračun najvišjega finančnega prispevka za Litvo posodobiti do 30. junija 2022. Zato bi bilo treba v skladu s členom 23(1) navedene uredbe za Litvo dati na voljo znesek za pravno obveznost, ki se sprejme do 31. decembra 2022. Po potrebi bi moral Svet po posodobitvi najvišjega finančnega prispevka na predlog Komisije brez nepotrebnega odlašanja spremeniti ta sklep tako, da vanj vključi posodobljeni najvišji finančni prispevek.

(47)Ocenjeni skupni stroški načrta za okrevanje in odpornost Litve znašajo 2 224 686 966 EUR. Ker načrt za okrevanje in odpornost zadovoljivo izpolnjuje merila za oceno iz Uredbe (EU) 2021/241 in ker je znesek ocenjenih skupnih stroškov načrta za okrevanje in odpornost višji od najvišjega finančnega prispevka, ki je na voljo za Litvo, bi moral biti finančni prispevek, dodeljen za načrt za okrevanje in odpornost Litve, enak skupnemu znesku finančnega prispevka, ki je na voljo za Litvo.

(46)Potem ko je Komisija pozitivno ocenila načrt za okrevanje in odpornost Litve z ugotovitvijo, da načrt zadovoljivo izpolnjuje merila za oceno iz Uredbe (EU) 2021/241, bi bilo treba v skladu s členom 20(2) navedene uredbe v tem sklepu določiti reforme in naložbene projekte, potrebne za izvajanje načrta, ustrezne mejnike, cilje in kazalnike ter znesek, ki ga Unija da na voljo v obliki nepovratne finančne podpore.

(45)O načrtu je bilo aprila 2021 organizirano javno posvetovanje, na katerem so lahko sodelovali državljani in organizacije. V zgodnjih fazah priprave načrta je bilo organiziranih več tematskih razprav, ki so vključevale organizacije delodajalcev, sindikate, lokalne organe in nevladne organizacije. Za zagotovitev, da bodo ustrezni akterji prevzeli odgovornost, je ključnega pomena, da v celotnem obdobju izvajanja naložb in reform iz načrta sodelujejo vsi zadevni lokalni organi in deležniki, vključno s socialnimi partnerji.

(44)Načrt prispeva k naslednjim čezmejnim in večdržavnim projektom: Genome Europe ter koridorjema Via Baltica in Rail Baltica 5G. Nekateri od teh projektov se financirajo tudi iz drugih programov, kot je instrument za povezovanje Evrope, in iz strukturnih skladov.

(43)Načrt vključuje samooceno varnosti za naložbe v povezljivost 5G, ki se sklicuje na nacionalno zakonodajo za izvajanje ključnih ukrepov, priporočenih v okviru sklopa orodij EU za kibernetsko varnost omrežij 5G, ter to zakonodajo opisuje. Ti ukrepi med drugim vključujejo krepitev vloge nacionalnih organov in omejevanje vloge dobaviteljev z visokim tveganjem.

(42)Načrt vsebuje nekatere ukrepe, ki naj bi Litvi pomagali reševati izzive na področju enakosti spolov in enakih možnosti za vse. Ti vključujejo ukrepe, ki so neposredno ali posredno namenjeni obravnavi potreb invalidov, kot sta lažji dostop do stavb, neodvisna uporaba spletnih javnih storitev in povečanje splošne ugodnosti za samske invalide. V načrt Litve za okrevanje in odpornost je vključen tudi razvoj digitalnih znanj in spretnosti, zlasti za ranljive skupine, vključno z invalidi, starejšimi osebami, migranti in begunci. Reforma dolgotrajne oskrbe bi morala izboljšati možnosti za delovno sposobne oskrbovalce, med katerimi so večinoma ženske srednjih let, da se vrnejo na trg dela. Z reformami in naložbami, vključenimi v načrt, bi se morale zmanjšati obstoječe socialne, ekonomske in teritorialne razlike. Načrt se sklicuje na zakonodajne in politične pobude, ki naj bi dopolnile reforme in naložbe, vključene v načrt.

(41)Načrt za okrevanje in odpornost Litve je usklajen z doslednimi reformami in naložbami, ki se vzajemno krepijo, ter sinergijami med različnimi sestavnimi deli. Načrt vsebuje strateško in dosledno vizijo in izkazuje skladnost znotraj vsake komponente, med cilji različnih komponent ter med posameznimi reformami in naložbami v različnih komponentah. Vseh sedem komponent je skladnih glede na svoje cilje, strukturiranje naložb in reform ter glede jasnega prikazovanja svojega tematskega odnosa in medsebojnih povezav. Komponente se medsebojno krepijo, zlasti zeleni prehod in digitalna preobrazba. Načrt je skladen tudi z nacionalnim načrtom za napredovanje in vladnim programom.

(40)V skladu s členom 19(3)(k) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.11 Priloge V k navedeni uredbi načrt v veliki meri (ocena A) vključuje ukrepe za izvajanje reform in javnih naložbenih projektov, ki predstavljajo usklajeno delovanje.

(39)Med drugim zaradi znatnih sprememb v sistemu upravljanja in nadzora strukturnih skladov EU nekateri elementi revizije in nadzora v času predložitve načrta še niso bili vzpostavljeni, zato jih je treba pravočasno dokončati. To zadeva sprejetje sklepov o vzpostavitvi pravnih pooblastil organa upravljanja, upravnega organa in revizijskega organa, sprejetje revizijske strategije ter operacionalizacijo in začetek uporabe namenskega orodja informacijske tehnologije (IS2021), ki je potrebno za izpolnjevanje ustreznih zahtev iz Uredbe (EU) 2021/241. Kar zadeva slednje, je bil v načrt vključen mejnik za spremljanje izpolnjevanja zadevnih zahtev, ki bi ga bilo treba doseči do prvega zahtevka za plačilo.

(38)Sistem notranje kontrole, opisan v načrtu Litve za okrevanje in odpornost, temelji na obstoječih procesih in strukturah ter jasno opredeljuje akterje (organe/subjekte) ter njihove vloge in obveznosti za izvajanje nalog notranje kontrole. Sistem temelji na modelu, ki se uporablja za strukturne sklade za obdobje 2021–2027, in bi moral zajemati sklop funkcij in postopkov, ki jih morajo izvajati organ upravljanja, upravni organ in revizijski organ v okviru svojih pristojnosti, da se zagotovi skladnost z določbami in načeli veljavne zakonodaje. Tem organom je treba omogočiti neoviran dostop do ustreznih informacij. Čeprav je načrtovana dodatna krepitev strokovnega znanja in upravne zmogljivosti novoustanovljenega revizijskega organa, ju je treba še izboljšati.

(37)V skladu s členom 19(3)(j) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.10 Priloge V k navedeni uredbi so ureditve, predlagane v načrtu za okrevanje in odpornost, ter dodatni ukrepi iz tega sklepa (ocena A) ustrezni za preprečevanje, odkrivanje in odpravljanje korupcije, goljufij in nasprotij interesov pri uporabi sredstev, zagotovljenih v okviru navedene uredbe, pri čemer se pričakuje, da bodo učinkovito preprečevali dvojno financiranje v okviru navedene uredbe in drugih programov Unije. To ne posega v uporabo drugih instrumentov in orodij za spodbujanje in zagotavljanje skladnosti s pravom Unije, tudi za preprečevanje, odkrivanje in odpravljanje korupcije, goljufij in nasprotij interesov ter zaščito finančnih interesov Unije v skladu z Uredbo (EU, Euratom) 2020/2092 Evropskega parlamenta in Sveta.

(36)Litva je predložila posamezne ocene stroškov za vse naložbe, ki so vključene v načrt za okrevanje in odpornost. Razčlenitev stroškov je na splošno podrobna in dobro utemeljena. Ocene temeljijo na primerjavah s podobnimi preteklimi naložbami. Litva ni zagotovila neodvisne potrditve predlaganih ocen stroškov, vendar je iz njihove ocene in pripadajočih dokazil razvidno, da je večina stroškov dobro utemeljena in razumna. Predlagani zneski za financiranje so bili v srednji meri označeni kot primerni in kot pokazatelj za verjetnost ocen stroškov. Čeprav je večina zneskov v primerjavi s stroški podobnih reform ali naložb v nizkem do srednjem razponu, se za omejen sklop ukrepov šteje, da je izračun stroškov verjeten v manjši meri. Poleg tega je ocenjeni skupni strošek načrta za okrevanje in odpornost v skladu z načelom stroškovne učinkovitosti in je sorazmeren s pričakovanim nacionalnim gospodarskim in socialnim učinkom.

(35)V skladu s členom 19(3)(i) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.9 Priloge V k navedeni uredbi je utemeljitev v načrtu o znesku ocenjenih skupnih stroškov načrta za okrevanje in odpornost v srednji meri (ocena B) razumna in verjetna, skladna z načelom stroškovne učinkovitosti ter sorazmerna s pričakovanim nacionalnim gospodarskim in socialnim učinkom.

(33)Ministrstvo za finance bi moralo biti organ upravljanja, ki usklajuje izvajanje in spremljanje načrta, ter glavna kontaktna točka za Komisijo. Osrednja agencija za vodenje projektov bi morala biti upravni organ načrta, ki ocenjuje in izbira projekte ter zagotavlja njihovo skladnost s projektnimi pogodbami, nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije. Področna ministrstva in organi, ki so pod njihovim nadzorom, bi morali biti odgovorni poglavitno za izvajanje mejnikov in ciljev ter poročanje o njih. Kazalniki za spremljanje so ustrezni, sprejemljivi in trdni. Ustrezno odražajo splošno raven ambicioznosti načrta in so realistični. Porazdelitev mejnikov in ciljev po posameznih obdobjih je nekoliko neenakomerna, saj teži proti letu 2026. Mejniki in cilji veljajo tudi za že izvedene ukrepe, ki so upravičeni do financiranja v skladu s členom 17(2) Uredbe (EU) 2021/241. Zahtevek za izplačilo je upravičen, če se navedeni mejniki in cilji zadovoljivo izpolnjujejo v daljšem obdobju.

(32)V skladu s členom 19(3)(h) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.8 Priloge V k navedeni uredbi so ureditve, predlagane v načrtu za okrevanje in odpornost za zagotovitev učinkovitega spremljanja in izvajanja načrta za okrevanje in odpornost, vključno s predvidenim časovnim razporedom, mejniki in cilji ter povezanimi kazalniki, ustrezne (ocena A).

(31)Od izvajanja predvidenih naložb je mogoče pričakovati dolgoročne strukturne spremembe. Pričakuje se, da bodo zelene naložbe podpirale prehod Litve na krožno gospodarstvo, spodbudile inovativno in pametno mobilnost ter zmanjšale odvisnost Litve od neobnovljive energije in virov. Naložbe, ki spodbujajo digitalizacijo v javnem sektorju, podjetjih in akademskih krogih, naj bi izboljšale učinkovitost v teh sektorjih. Poleg tega se pričakuje, da bo povečanje financiranja za ukrepe aktivnih politik zaposlovanja in pokritosti z njimi trajno vplivalo na delovanje trga dela ter na zmanjšanje revščine in enakost dohodkov. Trajni učinek načrta je mogoče okrepiti tudi s sinergijami med načrtom in drugimi programi, vključno s programi, ki se financirajo iz skladov kohezijske politike, zlasti z vsebinskim obravnavanjem globoko zakoreninjenih ozemeljskih izzivov in spodbujanjem uravnoteženega razvoja.

(30)Od izvajanja predvidenih reform je mogoče pričakovati dolgoročne strukturne spremembe. Zlasti predvidene reforme, katerih cilj je spodbujanje zelenega in digitalnega prehoda, ter reforme sistemov izobraževanja, poklicnega izobraževanja in usposabljanja naj bi trajno vplivale na litovsko gospodarstvo s krepitvijo znanj in spretnosti ljudi za trg dela ter spodbujanjem izvoznih zmogljivosti, produktivnosti in na splošno trajnostne dolgoročne rasti. Poleg tega se pričakuje, da bodo predvidene reforme v visokem šolstvu izboljšale kakovost in učinkovitost visokošolskih programov. Pričakuje se, da bo imela racionalizacija državne inovacijske politike znaten trajen učinek na inovacije. Predvidene reforme zdravstvenega sektorja, kot so konsolidacija bolnišnične mreže, reorganizacija reševalnih služb, vzpostavitev platforme kompetenc zdravstvenih delavcev in razvoj digitalnega zdravstvenega sistema, naj bi prav tako povečale učinkovitost in dostopnost zdravstvenega sistema ter okrepila njegovo odpornost. Poleg tega se pričakuje, da bodo reforme za posodobitev javnega sektorja v smislu upravljanja javnih služb in proračunskega načrtovanja, vključno s pregledi porabe, sprožile dolgotrajne izboljšave učinkovitosti javnega sektorja. Reforme za okrepitev izpolnjevanja davčnih obveznosti ter izboljšanje učinkovitosti davčnega sistema ter sposobnosti prerazporejanja znotraj davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov naj bi ublažile revščino in socialno izključenost ter prispevale k izboljšanju vzdržnosti javnih financ in gospodarske učinkovitosti.

(29)V skladu s členom 19(3)(g) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.7 Priloge V k navedeni uredbi se pričakuje, da bo imel načrt za okrevanje in odpornost v veliki meri (ocena A) trajen učinek na Litvo.

(28)V okviru pandemije je digitalizacija zdravstvenih in izobraževalnih sistemov postala tudi pomemben izziv in prednostna naloga za ukrepanje. Načrt vključuje ukrepe za spodbujanje digitalnih rešitev, povezanih z e-zdravjem in spletnim učenjem. Poleg tega načrt vključuje pomembne ukrepe za vključitev digitalnih rešitev v organizacijo zavoda za zaposlovanje, pobiranje davkov in carin ter okolju prijaznejše gospodarstvo.

(27)Načrt obravnava vse vidike digitalne preobrazbe Litve: povezljivost, digitalizacijo javnega in zasebnega sektorja ter digitalna znanja in spretnosti. Načrt vključuje ukrepe za nadaljnji napredek pri izgradnji zelo visokozmogljivih omrežij, tudi na podeželskih in oddaljenih območjih. Poleg tega so predvidene obsežne reforme in naložbe za digitalizacijo javnega sektorja. To bi moralo imeti ključno vlogo pri digitalizaciji gospodarstva, izboljšanju poslovnega okolja in zmanjšanju upravnih stroškov. Načrt vključuje ukrepe za spodbujanje digitalnih znanj in spretnosti otrok, zaposlenih, javnih uslužbencev in starejših. Načrtovani so tudi ukrepi za odziv na pomanjkanje zaposlenih na področju informacijske tehnologije na trgu dela. V načrtu so nadalje predlagane naložbe za spodbujanje uporabe naprednih digitalnih tehnologij v zasebnem sektorju, zlasti v zvezi s sodelovanjem med znanostjo in podjetji za inovativne tehnologije ter digitalizacijo kulturnega sektorja.

(26)V skladu s členom 19(3)(f) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.6 Priloge V k navedeni uredbi načrt za okrevanje in odpornost vsebuje ukrepe, ki v veliki meri (ocena A) prispevajo k digitalnemu prehodu ali k obravnavanju izzivov, ki iz tega izhajajo. Za ukrepe, ki podpirajo digitalne cilje, je namenjen znesek, ki predstavlja 31,5 % skupnih dodeljenih sredstev za načrt, izračunanih po metodologiji iz Priloge VII k Uredbi (EU) 2021/241.

(25)Zaradi izvajanja ukrepov iz načrta in zlasti naložb, namenjenih pospešitvi prenove stavb, se pričakuje, da bo do leta 2026 dosežen prihranek primarne energije v višini 215 GWh, kar bi se lahko pretvorilo v zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za 21 500 ton ekvivalenta CO2. To ne vključuje prihrankov energije in toplogrednih plinov, pričakovanih zaradi nadomestitve vozil, ki onesnažujejo, z brezemisijskimi in nizkoemisijskimi vozili, skupaj z vzpostavitvijo potrebne infrastrukture za proizvodnjo alternativnih goriv in polnjenje. Poleg tega bi bilo treba do leta 2023 sprejeti akcijski načrt za krožno gospodarstvo, da se zagotovi prehod Litve na krožno gospodarstvo do leta 2035. Ukrepi iz načrta za okrevanje in odpornost naj bi prispevali k doseganju podnebnih in energetskih ciljev Litve za leti 2030 in 2050.

(23)Ukrepi iz načrta Litve za okrevanje in odpornost naj bi učinkovito prispevali k zelenemu prehodu in reševanju izzivov, ki iz tega izhajajo. Načrt podpira cilje Litve glede razogljičenja in energijskega prehoda, določene v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu. Zelena komponenta vključuje ukrepe za povečanje proizvodnje in shranjevanja energije iz obnovljivih virov, trajnostno mobilnost, prenovo stavb, obnovo degradiranih šotišč in krožno gospodarstvo. Poleg tega komponenta javnega sektorja vsebuje ukrep za pregled sedanjega davčnega sistema, da se opredelijo in postopno odpravijo davčne olajšave in oprostitve, ki so najbolj škodljive za okolje. Pričakuje se, da bo imelo izvajanje navedenih predlaganih ukrepov trajen učinek, zlasti s prispevanjem k zelenemu prehodu, povečanju biotske raznovrstnosti in varstvu okolja.

(22)V skladu s členom 19(3)(e) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.5 Priloge V k navedeni uredbi načrt za okrevanje in odpornost vsebuje ukrepe, ki v veliki meri (ocena A) prispevajo k zelenemu prehodu, vključno z biotsko raznovrstnostjo, ali k obravnavanju izzivov, ki iz tega izhajajo. Za ukrepe, ki podpirajo podnebne cilje, je namenjen znesek, ki predstavlja 37,8 % skupnih dodeljenih sredstev za načrt, izračunanih po metodologiji iz Priloge VI k Uredbi (EU) 2021/241. V skladu s členom 17 Uredbe (EU) 2021/241 je načrt za okrevanje in odpornost skladen z informacijami iz nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje 2021–2030.

(21)V načrtu je posebna pozornost namenjena ukrepom, katerih vpliv na okoljske cilje je treba natančno preučiti. V okviru zelene komponente je posebna pozornost namenjena trajnostni mobilnosti z reformo „Gibanje brez onesnaževanja okolja“. Ta vključuje zlasti podporo razvoju sektorja goriv iz obnovljivih virov, kot so biometan in druga generacija tekočih biogoriv, ter vzpostavitev črpalk s temi alternativnimi gorivi. S temi naložbami bi lahko ogrozili več okoljskih ciljev, kot so blažitev podnebnih sprememb, preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja zraka in biotska raznovrstnost. To bi bilo treba preprečiti z zahtevo, da se biometan ali biogoriva proizvajajo izključno iz surovin s seznama v Prilogi IX k Direktivi (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ter da je končna proizvodnja v skladu z določbami navedene direktive ter povezanih izvedbenih in delegiranih aktov. Proizvajalci bi morali predložiti potrdila, ki dokazujejo trajnostnost njihove proizvodnje. Poleg tega je Litva predložila zagotovila, ponovljena v ustreznem cilju, da bodo morala vozila, ki bodo prejela podporo v okviru načrta za obnovo in odpornost, uporabljati izključno biogoriva, tekoča biogoriva in biomasna goriva, skladna z Direktivo (EU) 2018/2001, ter da se bo moral delež biogoriv v nacionalni mešanici goriv sčasoma povečati. Vzpostaviti bi bilo treba sistem obračunskih enot za goriva iz obnovljivih virov za beleženje količin biometana in drugih goriv iz obnovljivih virov, dobavljenih prometnemu sektorju, v skladu s katerim bi morali prevozniki pridobiti potrdila, sorazmerna s pričakovano uporabo goriva iz obnovljivih virov. Zakon o alternativnih gorivih določa tudi nove zahteve za proizvajalce goriv.

(20)V načrtu za okrevanje in odpornost je zagotovljeno, da nobena reforma in naložba ne škoduje bistveno nobenemu od šestih okoljskih ciljev v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852, in sicer blažitvi podnebnih sprememb, prilagajanju podnebnim spremembam, trajnostni rabi in varstvu vodnih in morskih virov, krožnemu gospodarstvu, preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja ter varstvu in obnovi biotske raznovrstnosti in ekosistemov. Litva je predložila utemeljitve v skladu s tehničnimi smernicami Komisije za uporabo „načela, da se ne škoduje bistveno“ (2021/C 58/01). Po potrebi so zahteve za oceno načela, da se ne škoduje bistveno, vključene v zasnovo ukrepa in opredeljene v mejniku ali cilju tega ukrepa. S tem se zagotovi, da se izplačilo za zadevne ukrepe lahko izvede šele, ko je zagotovljena skladnost z načelom, da se ne škoduje bistveno.

(19)V skladu s členom 19(3)(d) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.4 Priloge V k navedeni uredbi se pričakuje, da bo načrt za okrevanje in odpornost zagotovil, da noben ukrep (ocena A) za izvajanje reform in naložbenih projektov, vključenih v načrt za okrevanje in odpornost, ne bo bistveno škodoval okoljskim ciljem v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852 Evropskega parlamenta in Sveta (načelo, da se ne škoduje bistveno).

(18)Načrt naj bi prispeval k izvajanju evropskega stebra socialnih pravic s pomembnim kratko- do srednjeročnim učinkom na delovanje trga dela, izobraževanje, revščino in dohodkovno neenakost, med drugim zaradi večjega financiranja ukrepov aktivnih politik zaposlovanja in pokritosti z njimi, povečanja splošnih ugodnosti za samske starejše osebe in invalide in povečanja kritja sistema socialnega zavarovanja za primer brezposelnosti. Dolgoročni učinek naj bi se okrepil z izboljšanjem uspešnosti izobraževanja ter učinkovitosti davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov. Učinek načrta na teritorialno kohezijo ni bil količinsko opredeljen, vendar kvalitativna analiza kaže pozitiven učinek na zmanjšanje socialno-ekonomskih razlik med litovskimi regijami.

(17)Simulacije, ki so jih opravile službe Komisije, kažejo, da bi lahko po načrtu BDP Litve do leta 2026 narasel za od 1,0 % do 1,6 %.Trajnostne reforme in naložbe v načrtu, ki spodbujajo rast, naj bi obravnavale strukturne pomanjkljivosti litovskega gospodarstva ter okrepile njegovo odpornost in produktivnost. Ukrepi v podporo proizvodnji in shranjevanju energije iz obnovljivih virov, energijsko učinkoviti prenovi, digitalizaciji storitev javne uprave, usposabljanju in podjetništvu ter inovacijam in sodelovanju med znanostjo in gospodarstvom so v skladu s posodobljeno evropsko industrijsko strategijo in naj bi neposredno prispevali k ustvarjanju delovnih mest, gospodarski konkurenčnosti in trajnostni dolgoročni rasti. Pričakuje se, da bodo reforma sistema za zagotavljanje minimalnega dohodka, ukrepi za posodobitev splošnega izobraževanja in reforma sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter ukrepi za izboljšanje kakovosti in dostopnosti zdravstvenih storitev trajno vplivali na socialno vključevanje ter znanja in spretnosti v Litvi. Dolgoročni učinek teh ukrepov naj bi se okrepil s fiskalnimi in gospodarskimi koristmi načrtovanih reform, povezanih z javnim sektorjem, zlasti za izboljšanje proračunskega okvira, izpolnjevanja davčnih obveznosti in učinkovitosti davčnega sistema.

(16)V skladu s členom 19(3)(c) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.3 Priloge V k navedeni uredbi se pričakuje, da bo imel načrt za okrevanje in odpornost velik vpliv (ocena A) na krepitev potenciala rasti, ustvarjanje delovnih mest ter gospodarsko, socialno in institucionalno odpornost države članice, s tem pa prispeval k izvajanju evropskega stebra socialnih pravic, vključno s spodbujanjem politik za otroke in mlade, ter na ublažitev gospodarskih in socialnih posledic krize zaradi COVID-19 ter s tem okrepil ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo in konvergenco v Uniji.

(15)Nadaljnja konvergenca ostaja prednostna naloga Litve in zahteva zmanjšanje regionalnih razlik ter obravnavo pomanjkanja usposobljene delovne sile in omejenih naložb, tudi v raziskave in razvoj. Poslovno okolje Litve bi bilo treba izboljšati z reformami in naložbami, namenjenimi izboljšanju pobiranja davkov in učinkovitosti davčnega sistema ter digitalizaciji javnega sektorja. Cilj načrta je izboljšati kakovost izobraževanja in usposabljanja na vseh ravneh ter povečati udeležbo v izobraževanju odraslih, namenjenem boljšemu upravljanju znanj in spretnosti. Reforme in naložbe v sisteme visokošolskega izobraževanja, poklicnega izobraževanja in usposabljanja naj bi tem sistemom pomagale pri boljšem odzivanju na zeleni in digitalni prehod na trgu dela ter socialni prehod. Pričakuje se, da bo konsolidacija agencij, odgovornih za spodbujanje inovacij, pripomogla k povečanju učinkovitosti raziskovalnih in inovacijskih politik. Regionalne razlike ter visoko tveganje revščine in socialne izključenosti se rešujejo z reformami za izboljšanje ustreznosti socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka, sposobnosti prerazporejanja znotraj davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov, z izboljšanjem dolgotrajne oskrbe ter ukrepi za izboljšanje kakovosti in dostopnosti zdravstvenega sistema. Politike v podporo digitalni preobrazbi in zelenemu prehodu države, kot so nadaljnji napredek pri izgradnji zelo visokozmogljivih omrežij, podpora proizvodnji in shranjevanju energije iz obnovljivih virov ter nadomestitev vozil, ki onesnažujejo, z brezemisijskimi vozili, v določeni meri prispevajo tudi k odpravljanju znatnih regionalnih razlik. Na podlagi tega naj bi se z načrtom znatno povečal potencial rasti litovskega gospodarstva na trajnosten način.

(14)Za priporočila v zvezi s takojšnjim odzivom fiskalne politike na pandemijo se lahko šteje, da ne spadajo na področje uporabe načrta Litve za okrevanje in odpornost, ne glede na dejstvo, da se je Litva v letih 2020 in 2021 na splošno ustrezno in zadostno odzvala na takojšnjo potrebo gospodarstva po podpori s fiskalnimi sredstvi v skladu z določbami splošne odstopne klavzule. Poleg tega se lahko šteje tudi, da priporočila v zvezi z energetskimi povezavami in likvidnostno podporo zasebnemu sektorju ne spadajo na področje uporabe načrta, saj so projekti energetskih povezav na dobri poti, litovska vlada pa je v odziv na krizo zaradi COVID-19 uvedla odloge plačila davkov, dodelila sredstva za neposredna plačila in se zavezala, da bo zagotovila dodatna jamstva za posojila za podporo likvidnosti podjetij.

(13)Pričakuje se, da bodo reforme in naložbe iz načrta trajnostno povečale potencial rasti gospodarstva. Cilj načrta je spodbuditi ponovno rast s podpiranjem digitalnega in zelenega prehoda, inovacij, izobraževanja, razvoja znanj in spretnosti ter učinkovitejšega javnega sektorja.

(12)Načrt vključuje obsežen sklop reform in naložb, ki se vzajemno krepijo in ki v različni meri prispevajo k učinkovitemu reševanju vseh ali pomembnega dela gospodarskih in socialnih izzivov, opisanih v priporočilih za posamezno državo, ki jih je Svet naslovil na Litvo v okviru evropskega semestra leta 2019 in 2020, zlasti tistih na področju zdravstvenega varstva, kot so odpornost, dostopnost, kakovost, cenovna dostopnost in učinkovitost zdravstvenega sistema, na področju izobraževanja ter znanj in spretnosti, kot sta kakovost in učinkovitost vseh ravni izobraževanja in usposabljanja, na področju socialne vključenosti, kot je socialna pomoč za osebe pod pragom minimalnega dohodka, na področju izpolnjevanja davčnih obveznosti ter učinkovitosti davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov, na področju inovacij in učinkovite rabe energije in virov ter na področju trajnostnih prometnih in energetskih povezav.

(11)V skladu s členom 19(3)(b) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.2 Priloge V k navedeni uredbi se pričakuje, da bo načrt za okrevanje in odpornost prispeval k učinkovitemu obravnavanju vseh ali pomembnega dela izzivov (ocena A), opredeljenih v zadevnih priporočilih za posamezno državo, vključno z njihovimi fiskalnimi vidiki, naslovljenih na zadevno državo članico, ali izzivov, opredeljenih v drugih ustreznih dokumentih, ki jih je Komisija uradno sprejela v okviru evropskega semestra.

(10)Litovski načrt vključuje ukrepe, načrtovane po pandemiji, ki so namenjeni krepitvi zdravstvene ter ekonomske, socialne in institucionalne odpornosti, tj. petega stebra iz člena 3 Uredbe (EU) 2021/241. Načrt se osredotoča neposredno na izboljšanje odpornosti, kakovosti, dostopnosti in učinkovitosti zdravstvenega sistema, vključuje pa tudi ukrepe, namenjene reformi socialne infrastrukture v Litvi. Načrt vsebuje zaveze za izboljšanje učinkovitosti javnega sektorja z reformo javne uprave in njeno digitalizacijo, reformo davčnega sistema, usmerjeno v večjo skladnost, pravičnost, večjo sposobnost prerazporejanja in prijaznost do rasti, pa tudi z izboljšavami proračunskega okvira, vključno s pregledi porabe. Cilj ukrepov iz načrta je tudi izboljšati podporo zaposlovanju in zaščito zajamčenega minimalnega dohodka, da bi se zmanjšala revščina in izboljšala socialna kohezija. Ti ukrepi naj bi izboljšali teritorialno kohezijo.

(9)Načrt naj bi prispeval k izboljšanju makroekonomske uspešnosti z blažitvijo gospodarskih in socialnih posledic krize zaradi COVID-19, hkrati pa okrepil ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo ter tako podpiral tretji steber iz člena 3 Uredbe (EU) 2021/241 o pametni, trajnostni in vključujoči rasti. To vključuje povečevanje naložb in podporo dolgoročnim inovacijam, izboljševanje učnega uspeha in razširitev aktivnih politik trga dela. V središču načrta so izobraževanje in inovacije, zlasti izboljšanje okvira izobraževanja in usposabljanja, kar prispeva k četrtemu in šestemu stebru iz člena 3 navedene uredbe. Izboljšanje izobraževanja v Litvi naj bi neposredno prispevalo h gospodarski in socialni odpornosti, in sicer z zmanjšanjem razlik v izobrazbi, ki jih povzroča socialno-ekonomsko ozadje učencev. Cilj načrta je zagotoviti, da imajo ljudje znanja in spretnosti za prihodnja delovna mesta, in sicer z izboljšanima sistemoma poklicnega izobraževanja in usposabljanja, razširjenim sistemom poklicnega svetovanja in prestrukturiranim sistemom izobraževanja odraslih. Pričakuje se, da bodo ukrepi, ki spodbujajo visokošolsko izobraževanje in inovacije, povečali produktivnost in konkurenčnost Litve.

(8)Načrt vključuje ukrepe, ki prispevajo k vsem šestim stebrom, vsaka od sedmih komponent načrta pa obravnava enega ali več stebrov hkrati. Tak pristop pripomore k zagotavljanju, da se vsak steber obravnava celovito in usklajeno. Hkrati načrt vključuje komponento, ki je posebej namenjena zelenemu prehodu, in komponento, namenjeno digitalnemu prehodu. Zeleni cilj naj bi se podprl z večjo lokalno proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, spodbujanjem trajnostnega prometa, ukrepi za zeleno javno naročanje in prenovo stavb za spodbujanje trajnostnega urbanega okolja, s čimer bi spodbudili zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Pričakuje se, da bodo naložbe in reforme, usmerjene v digitalizacijo javnega sektorja, poslovnih in industrijskih ekosistemov, izboljšanje ravni digitalnih znanj in spretnosti ter spodbujanje uvajanja 5G, prispevale k doseganju digitalnih ciljev.

(7)V skladu s členom 19(3)(a) Uredbe (EU) 2021/241 in oddelkom 2.1 Priloge V k navedeni uredbi načrt za okrevanje in odpornost v veliki meri (ocena A) predstavlja celovit in ustrezno uravnotežen odziv na gospodarske in socialne razmere ter s tem ustrezno prispeva k vsem šestim stebrom iz člena 3 navedene uredbe ob upoštevanju specifičnih izzivov, s katerimi se sooča zadevna država članica, in dodeljenih finančnih sredstev zadevne države članice.

(6)Izvajanje načrtov držav članic za okrevanje in odpornost bo pomenilo usklajena prizadevanja za naložbe in reforme po vsej Uniji. Z usklajenim hkratnim izvajanjem reform in naložb ter izvajanjem čezmejnih projektov se bodo navedene reforme in naložbe vzajemno krepile in ustvarile pozitivne učinke prelivanja po vsej Uniji. Približno tretjina učinka instrumenta na rast in ustvarjanje delovnih mest v državah članicah bo tako posledica prelivanja iz drugih držav članic.

(5)Načrti za okrevanje in odpornost bi morali slediti splošnim ciljem mehanizma za okrevanje in odpornost, vzpostavljenega z Uredbo (EU) 2021/241, in instrumenta EU za okrevanje, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EU) 2020/2094, da bi podprli okrevanje po krizi zaradi COVID-19. Spodbujati bi morali ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo Unije s prispevanjem k šestim stebrom iz člena 3 Uredbe (EU) 2021/241.

(4)Litva je 14. maja 2021 Komisiji predložila nacionalni načrt za okrevanje in odpornost v skladu s členom 18(1) Uredbe (EU) 2021/241. Predložitev je sledila postopku posvetovanja, izvedenem v skladu z nacionalnim pravnim okvirom. Prevzemanje odgovornosti za načrte za okrevanje in odpornost na nacionalni ravni je temelj za njihovo uspešno izvajanje in trajen učinek na nacionalni ravni ter verodostojnost na ravni Unije. Komisija je na podlagi člena 19 navedene uredbe ocenila ustreznost, uspešnost, učinkovitost in skladnost načrta za okrevanje in odpornost v skladu s smernicami za ocenjevanje iz Priloge V k navedeni uredbi.

(3)[Svet je v priporočilu o ekonomski politiki euroobmočja državam članicam euroobmočja priporočil, naj ukrepajo, tudi prek svojih načrtov za okrevanje in odpornost, da bi med drugim zagotovile naravnanost politike, ki podpira okrevanje, ter dodatno izboljšale konvergenco, odpornost ter trajnostno in vključujočo rast. Svet v priporočilu priporoča tudi, naj se okrepijo nacionalni institucionalni okviri, zagotovi makrofinančna stabilnost ter dokonča EMU ter okrepi mednarodna vloga eura.]

(2)Svet je 9. julija 2019 in 20. julija 2020 v okviru evropskega semestra na Litvo naslovil priporočila. Svet je Litvi zlasti priporočil, naj izboljša izpolnjevanje davčnih obveznosti in razširi davčno osnovo na vire, ki manj škodijo rasti, ter obravnava dohodkovno neenakost, revščino in socialno izključenost, vključno z izboljšanjem zasnove davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov. Poleg tega je priporočil, naj izboljša kakovost in učinkovitost na vseh ravneh izobraževanja in usposabljanja, vključno z izobraževanjem odraslih, ter poveča kakovost, cenovno dostopnost in učinkovitost zdravstvenega sistema. Litvi je priporočil tudi, naj ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na inovacije, učinkovito rabo energije in virov ter trajnostne prometne in energetske povezave, pri tem pa upošteva regionalne razlike, ter spodbudi rast produktivnosti z izboljšanjem učinkovitosti javnih naložb. Poleg tega ji je priporočil tudi, naj razvije skladen okvir politike za podporo sodelovanju med znanostjo in gospodarstvom ter združi izvajalske agencije za raziskave in inovacije. Litvi je priporočil, naj za reševanje krize zaradi COVID-19 sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Poleg tega je Svet Litvi priporočil, naj poveča odpornost zdravstvenega sistema, tudi z zagotovitvijo ustreznega financiranja, in odpravi pomanjkanje zdravstvenih delavcev in kritičnih medicinskih izdelkov ter izboljša dostopnost in kakovost zdravstvenih storitev. Poleg tega ji je priporočil, naj ublaži posledice krize za zaposlovanje, poveča financiranje ukrepov aktivne politike zaposlovanja in pokritost z njimi ter spodbuja znanja in spretnosti, zagotovi ustreznost mreže socialne varnosti in pokritost z njo ter izboljša učinkovitost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov pri zaščiti pred revščino. Priporočil ji je tudi, naj podpira likvidnost podjetij, zlasti MSP ter izvozno usmerjenih sektorjev, da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju. Poleg tega je Svet Litvi priporočil, naj usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na uporabo visokozmogljivih širokopasovnih povezav in pokritost z njimi, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije ter trajnostni promet, in spodbuja tehnološke inovacije v MSP. Komisija je po oceni napredka pri izvajanju navedenih priporočil za posamezno državo ob predložitvi načrta za okrevanje in odpornost ugotovila, da je bilo priporočilo o sprejetju vseh potrebnih ukrepov za učinkovit odziv na pandemijo, ki naj ohranjajo gospodarstvo in podpirajo okrevanje, ki bo sledilo, v celoti izvedeno. V zvezi s priporočilom o usmeritvi naložb na energetske medpovezave je bil dosežen precejšen napredek.

(1)Izbruh COVID-19 negativno vpliva na gospodarstvo Litve. V letu 2019 je bruto domači proizvod na prebivalca (BDP na prebivalca) Litve znašal 56 % povprečja EU. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2021 se je realni BDP Litve v letu 2020 zmanjšal za 0,9 %, v obdobju 2020–2021 pa naj bi se skupno povečal za 2 %. Že dlje prisotni vidiki, ki vplivajo na srednjeročno gospodarsko uspešnost, vključujejo slabe rezultate na področju zdravja in izobraževanja, visoko dohodkovno neenakost in stopnjo revščine, slabo izpolnjevanje davčnih obveznosti, neizkoriščen potencial za raziskave in inovacije ter nizko raven zasebnih in javnih naložb.

ob upoštevanju Uredbe (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2021 o vzpostavitvi Mehanizma za okrevanje in odpornost in zlasti člena 20 Uredbe,

EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 2.7.2021 COM(2021) 386 final PRILOGA

k predlogu izvedbenega sklepa Sveta o odobritvi načrta za okrevanje in odpornost za Litvo {SWD(2021) 187 final}



PRILOGA ODDELEK 1: REFORME IN NALOŽBE V OKVIRU NAČRTA ZA OKREVANJE IN ODPORNOST 1.Opis reform in naložb A. KOMPONENTA 1: Odporen zdravstveni sistem, ki bo kos izzivom prihodnosti Komponenta litovskega načrta za okrevanje in odpornost prispeva k obravnavanju izzivov, povezanih z odpornostjo, kakovostjo, dostopnostjo in učinkovitostjo zdravstvenega sistema. Ti izzivi so se še poslabšali zlasti zaradi krize, ki jo je povzročila pandemija COVID-19. Komponenta vključuje sklop reform in naložb, povezanih z: (1) izboljšanje kakovosti in dostopnosti zdravstvenih storitev ter spodbujanje inovacij, (2) izboljšanje storitev dolgotrajne oskrbe in (3) krepitev odpornosti sistema zdravstvenega varstva na izredne razmere. Kar zadeva reforme, se osredotočajo na nadaljnji prehod na ambulantno oskrbo, reorganizacijo bolnišnične mreže, digitalizacijo zdravstvenega varstva, izboljšanje delovnih pogojev zdravstvenih delavcev, pomanjkanje in usposobljenost zdravstvenega osebja, uvedbo ukrepov za izboljšanje kakovosti zdravstvenega varstva, povečanje preventivnih ukrepov in izboljšanje dostopa do dolgotrajne oskrbe, reformo načinov financiranja zdravstvenega varstva za zmanjšanje odvisnosti od prispevkov, povezanih z zaposlovanjem. Kar zadeva naložbe, načrt vključuje ciljno usmerjene ukrepe za ustanovitev centra za napredno zdravljenje, vzpostavitev platforme za kompetence zdravstvenih delavcev, digitalizacijo zdravstvenega sistema, razvoj integriranega modela ocenjevanja kakovosti zdravstvenega varstva, vzpostavitev centrov za dnevno oskrbo za dolgotrajno oskrbo in mobilnih ekip. Za učinkovitejše zagotavljanje zdravstvenih storitev v izrednih zdravstvenih razmerah in krepitev odpornosti zdravstvenega sistema so predvidene naložbe za posodobitev infrastrukture zdravstvenih ustanov za prilagoditev dela v izrednih in kriznih razmerah. Pričakuje se, da bodo ukrepi, vključeni v komponento, obravnavali nekatere izzive, poudarjene v priporočilu za posamezne države, da bi okrepili odpornost zdravstvenega sistema ter izboljšali dostopnost in kakovost zdravstvenih storitev (priporočilo za posamezno državo 2020) ter povečali kakovost, cenovno dostopnost in učinkovitost zdravstvenega sistema (priporočilo za posamezno državo iz leta 2019). Pričakuje se, da noben ukrep v tej komponenti ne bo znatno škodoval okoljskim ciljem v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852, ob upoštevanju opisa ukrepov in ukrepov za ublažitev, določenih v načrtu za okrevanje in odpornost v skladu s tehničnimi smernicami DNSH (2021/C58/01). A.1 Opis reform in naložb za nepovratno finančno podporo A.1.1 Reforma 1: Izboljšanje kakovosti in dostopnosti zdravstvenih storitev ter spodbujanje inovacij Cilj reforme je povečati kakovost in dostopnost zdravstvenega varstva s poudarkom na krepitvi osnovnega zdravstvenega varstva, specializirane ambulantne oskrbe, digitalizacije zdravstvenega sektorja in inovacij. Predvideni ukrepi se osredotočajo zlasti na krepitev vloge primarnega zdravstvenega varstva, razvoj inovativnih in znanstveno utemeljenih javnih zdravstvenih storitev, vzpostavitev mreže centrov odličnosti in mreže ustanov za osebno zdravje, ki temeljijo na modelu regionalnega sodelovanja, preusmerjanje zdravstvenega sistema iz bolnišničnega v ambulantno oskrbo, izboljšanje načrtovanja zdravstvenih virov in procesov razvoja znanj in spretnosti, digitalizacijo zdravstvenega sistema, spremljanje uspešnosti zdravstvenega sistema in izboljšanje modela financiranja zdravstvenega sistema. To reformo spremlja 11 podukrepov: (1) zakonodajni okvir, ki ureja organizacijo, upravljanje in zagotavljanje storitev reševalnih vozil (podukrep 1); (2) razvoj digitalnega zdravstvenega sistema za lažjo sekundarno uporabo zdravstvenih podatkov (podukrep 2); (3) akcijski načrt za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025 (podukrep 3); (4) vzpostavitev osnovnega modela zagotavljanja javnih zdravstvenih storitev (podukrep 4); (5) izboljšanje delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev. (podukrep 5); (6) vzpostavitev mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela regionalnega sodelovanja (podukrep 6); (7) ustanovitev centra za napredno zdravljenje (podukrep 7); (8) ustvarjanje reprezentativne zbirke referenčnih podatkov o genomih v okviru zdravstvenega projekta „Genome Europe“ (podukrep 8); (9) vzpostavitev strokovne platforme zdravstvenih delavcev (podukrep 9); (10) razvoj modela ocenjevanja kakovosti zdravstvenega varstva (podukrep 10); (11) Digitalizacija zdravstvenega sektorja (podukrep 11). A.1.1.1 Podukrep 1: Zakonodajni okvir, ki ureja organizacijo, upravljanje in zagotavljanje storitev reševalnih vozil Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo o nujnih zdravstvenih storitvah in s tem povezano zakonodajo, ki vzpostavlja centraliziran model za organizacijo nujne pomoči z vključitvijo centrov za napotitev reševalnih vozil v enoten sistem centra za odzivanje v izrednih razmerah. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2022. A.1.1.2 Podukrep 2: Razvoj digitalnega zdravstvenega sistema, ki omogoča sekundarno uporabo zdravstvenih podatkov Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo o sekundarni uporabi zdravstvenih podatkov. V tem okviru se pripravi kartiranje informacijskih virov sistema zdravstvenega varstva in izvede analiza zrelosti informacijskih sistemov, s čimer se oceni njegova celovitost z drugimi informacijskimi sistemi. Na tej podlagi se optimizirajo sredstva, ki prispevajo k usklajenemu, visokokakovostnemu in interoperabilnemu sistemu zdravstvenega varstva IT. Izvaja se akcijski načrt za razvoj digitalnega zdravstvenega sistema. Podukrep se zaključi do 30. septembra 2022. A.1.1.3 Podukrep 3: Akcijski načrt za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025

Cilj tega podukrepa je sprejeti posodobljen akcijski načrt za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025 . Akcijski načrt, ki ga bo sprejelo ministrstvo za zdravje, bo splošnim zdravnikom omogočil , da se učinkoviteje osredotočijo na paciente in paciente do širšega obsega zdravstvenega varstva. Posvetuje se s socialnimi partnerji. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2022. A.1.1.4 Podukrep 4: Vzpostavitev osnovnega modela zagotavljanja javnih zdravstvenih storitev Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo o osnovnem modelu zagotavljanja javnih zdravstvenih storitev, ki določa enake pogoje za prejemanje potrebnih in visokokakovostnih storitev za vse skupine v družbi, zlasti za ranljive in socialno izključene. Izvede se analiza neenakosti na področju zdravja in zdravstvenega varstva prebivalstva, pri čemer se opredelijo posebne skupine prebivalstva. Ocenita se povpraševanje po javnih zdravstvenih storitvah in njihova ponudba za vsako skupino. Osnovni seznam javnih zdravstvenih storitev, merila kakovosti, odgovornosti in mehanizem spremljanja se določijo in potrdijo z odlokom ministra za zdravje. Podukrep se zaključi do 31. marca 2023. A.1.1.5 Podukrep 5: Izboljšanje delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo o izboljšanju delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev. Odločitve o finančni sposobnosti države za izpolnitev določb osnutka sporazuma se ocenijo in sprejmejo. Poleg tega se na podlagi odredbe ministra za zdravje pripravi in odobri akcijski načrt za izboljšanje psiholeptičnega stanja zdravnikov. Ustanovi se delovna skupina za razvoj mehanizma za usposabljanje zdravstvenih delavcev na delovnem mestu. Podukrep se zaključi do 30. junija 2023. A.1.1.6 Podukrep 6: Vzpostavitev mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela regionalnega sodelovanja Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo o vzpostavitvi in ureditvi mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela centrov odličnosti in regionalnega sodelovanja. Razvijejo se načela in merila za oblikovanje mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo ter vzpostavi mehanizem za sodelovanje med ustanovami za osebno zdravstveno varstvo in centri odličnosti. Sprejme se sklep vlade o potrebnih regulativnih, naložbenih in komunikacijskih ukrepih za oblikovanje trajnostne mreže zdravstvenih ustanov. Podukrep se zaključi do 30. septembra 2023. A.1.1.7 Podukrep 7: Ustanovitev centra za napredno zdravljenje Cilj tega podukrepa je ustanoviti center za napredno zdravljenje, da se zagotovi razpoložljivost inovativnih naprednih terapij in izboljša kakovost zdravstvenih storitev. Projekt predvideva razširitev univerzitetne bolnišnice v Vilni za razvoj in proizvodnjo zdravil za napredno zdravljenje. Naložbe vključujejo razširitev infrastrukture, nakup medicinske opreme in strokovni razvoj. Center za napredno zdravljenje je v celoti vključen v dejavnosti univerzitetne bolnišnice v Vilni. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2024. A.1.1.8 Podukrep 8: Oblikovanje reprezentativne zbirke referenčnih podatkov o genomih v okviru zdravstvenega projekta „Genome Europe“ Cilj tega podukrepa je dokončati preskuse zaporedja in Litvi omogočiti sodelovanje v čezmejnem zdravstvenem projektu EU „Genome Europe“. Zlasti naložbe v projekt „Raziskave za sekvenciranje človeškega genoma v reprezentativnem vzorcu celotne populacije Litve“ bodo ustvarile reprezentativno zbirko referenčnih podatkov o genomih litovskih državljanov. Njegov namen je okrepiti genetske raziskave v Litvi, da bi omogočili varno usklajevanje in analizo teh podatkov v okviru projekta. Podukrep se zaključi do 31. marca 2026. A.1.1.9 Podukrep 9: Vzpostavitev strokovne platforme zdravstvenih delavcev Cilj tega podukrepa je vzpostaviti platformo za kompetence zdravstvenih delavcev, ki se bo uporabljala za prepoznavanje, spremljanje in upravljanje razvoja znanj in spretnosti zdravstvenih delavcev. Vodi evidenco dovoljenj za zdravstvene delavce v skladu z ustreznim regulativnim okvirom in v povezavi z registrom dovoljenj za zdravstveno varstvo in farmacevtske poklicne prakse. Podukrep se zaključi do 31. marca 2026.

A.1.1.10 Podukrep 10: Razvoj modela ocenjevanja kakovosti zdravstvenega varstva Cilj tega podukrepa je razviti integriran model ocenjevanja kakovosti zdravstvenega varstva in orodje za povratne informacije pacientov. Namen tega modela je oceniti učinkovitost in kakovost zdravstvenih storitev, ki jih zagotavljajo javni zdravstveni uradi, centri za primarno zdravstveno varstvo in bolnišnice, ter vzpostaviti okvir za primerjavo uspešnosti zdravstvenih ustanov. Podukrep se zaključi do 30. junija 2024. A.1.1.11 Podukrep 11: Digitalizacija zdravstvenega sektorja Cilj tega podukrepa je združiti različne vire zdravstvenih informacij v sistem, ki temelji na enotnih načelih, in posodobiti elektronske zdravstvene elemente. To vključuje razvoj evidenc o e-zdravju pacientov in digitalizacijo osebnih zdravstvenih storitev, razvoj telemedicine in digitalnih rešitev za nadzor nad nalezljivimi boleznimi in analitično obdelavo podatkov, masovne podatke in umetno inteligenco ter izmenjavo zdravstvenih podatkov. Naložba prispeva k različnim večdržavnim projektom, povezanim s čezmejno izmenjavo zdravstvenih podatkov, e-receptov in povzetka za paciente, evropskih referenčnih mrež in drugih mednarodnih mrežnih struktur, projektov za razvoj učinkovite, interoperabilne in varne čezmejne platforme za izmenjavo elektronskih zdravstvenih zapisov za X-eHealth za prehod na skupni sistem za izmenjavo podatkov in oblikovanje skupnega evropskega prostora zdravstvenih podatkov. Cilj naložbe je izboljšanje dostopnosti, kakovosti in učinkovite rabe virov zdravstvenih storitev ter spodbujanje digitalno integriranega sistema zdravstvenega varstva. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2025. A.1.2 Reforma 2 „Zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe“ Cilj reforme je izboljšati dostopnost celostnih socialnih in zdravstvenih storitev z razvojem in izvajanjem trajnostnega modela dolgotrajne oskrbe. Pripravi se akcijski načrt za usposabljanje, prekvalifikacijo in izpopolnjevanje strokovnjakov za dolgotrajno oskrbo ter načrt za zagotovitev potrebne infrastrukture za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe na ravni vsake občine in regije, ki zagotavlja optimalno uporabo obstoječe infrastrukture za zdravstveno in socialno varstvo ter vire občinskih in nevladnih organizacij. Za vsako regijo se izvede analiza virov za institucionalno oskrbo, dolgotrajno oskrbo v skupnosti in na domu ter začne delovati nov model za zagotavljanje dolgotrajne oskrbe. To reformo spremljata 2 podukrepa: (1) sprejetje modela dolgotrajne oskrbe (podukrep 1); (2) povečanje človeških virov in zmogljivosti infrastrukture za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe (podukrep 2). A.1.2.1 Podukrep 1: Sprejetje modela dolgotrajne oskrbe Cilj tega podukrepa je sprejeti zakonodajo, ki ureja izvajanje modela dolgotrajne oskrbe. Razvije se model za zagotavljanje in financiranje socialnega in osebnega zdravstvenega varstva, s čimer se vzpostavi točka „vse na enem mestu“ za zagotavljanje dolgotrajne oskrbe. Izvede se poglobljena analiza, da se določi model za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe. Podukrep se zaključi do 31. marca 2024. A.1.2.2 Podukrep 2: Povečanje človeških virov in zmogljivosti infrastrukture za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe Cilj tega podukrepa je vzpostaviti 10 specializiranih dnevnih centrov za dolgotrajno oskrbo, kjer bodo pacienti imeli dostop do integriranih zdravstvenih in socialnih storitev ter dejavnosti v skupnosti. Zagotovijo se oprema in vozila, potrebna za razvoj storitev ambulantne dolgotrajne oskrbe, in potrebni človeški viri za 90 mobilnih ekip. Vsaj 1 000 strokovnjakov se usposablja za negovalce na domu, ki vključujejo mobilno ekipno osebje in osebje v vzpostavljenih dnevnih centrih. Medtem ko se specializirani dnevni centri nahajajo v mestih, se mobilne ekipe oblikujejo po vsej državi, pri čemer se posebna pozornost nameni podeželskim občinam. Podukrep se zaključi do 31. marca 2026. A.1.3 Reforma 3 „Sistemsko izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema za obvladovanje izrednih razmer“ Cilj reforme je zagotoviti uravnoteženo, varno in učinkovito zagotavljanje zdravstvenih storitev v izrednih razmerah, kar bo izboljšalo sodelovanje med zdravstvenimi ustanovami in prilagodilo infrastrukturo izrednim razmeram. To reformo spremljajo 3 podukrepi: (1) akcijski načrt za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in posodobitev infrastrukture za izredne razmere. (podukrep 1); (2) posodobitev strokovnih centrov za skupino nalezljivih bolezni (podukrep 2); (3) posodobitev oddelkov za nujno pomoč in enot za oživljanje v regionalnih bolnišnicah (podukrep 3). A.1.3.1 Podukrep 1: Akcijski načrt za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in posodobitev infrastrukture za izredne razmere Cilj tega podukrepa je sprejeti akcijski načrt za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in posodobitev infrastrukture za izredne razmere. Vključuje zahteve za zdravstvene ustanove, da zagotovijo svojo pripravljenost in učinkovitost odzivanja sistema na izredne razmere. Ustvarijo se predpogoji za učinkovitejše sodelovanje razpoložljivih človeških virov. Izvede se ocena pripravljenosti zdravstvenih ustanov na izredne razmere.

Podukrep se zaključi do 31. marca 2023. A.1.3.2 Podukrep 2: Posodobitev strokovnih centrov za skupino nalezljivih bolezni Cilj tega podukrepa je posodobiti in razširiti centre odličnosti grozda nalezljivih bolezni v petih bolnišnicah v večjih mestih, vključno z Vilni, Kaunasom, Klaipeno, Siauliaijem in Panevezysom, ki se prilagajajo na izredne in krizne razmere. Naložbe vključujejo obnovo, prilagoditev stavb, obnovo in prenovo prostorov ter nabavo medicinske in laboratorijske opreme, da se zagotovijo cenovno dostopne, visokokakovostne in varne diagnostične storitve in storitve zdravljenja za nalezljive bolezni. Naložbe v bolnišnično infrastrukturo na splošno prispevajo k reorganizaciji storitev reševanja, da se zagotovi potrebna in pravočasna zdravniška pomoč prebivalstvu. Zagotavlja tudi zmogljivosti za zdravljenje nalezljivih bolezni, ne da bi se povečalo skupno število postelj za zdravljenje in dolgotrajno oskrbo na nacionalni ravni. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2024. A.1.3.3 Podukrep 3: Posodobitev oddelkov za nujno pomoč in enot za oživljanje v regionalnih bolnišnicah Cilj tega podukrepa je posodobiti enote za nujno medicinsko pomoč, oživljanje in intenzivno nego v sedmih bolnišnicah/trauma centrih v Vilni, Kaunasu, Alytusu, Marijampoleju, Uteni, Telsiaju in Tauragem. Naložbe vključujejo obnovo in posodobitev enot nujne medicinske pomoči ter zagotavljanje potrebne medicinske opreme. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2024. A.2 Mejniki, cilji, kazalniki in časovni razpored za spremljanje in izvajanje nepovratne finančne podpore Št. Povezani ukrep (reforma ali naložba) Mejnik/cilj Ime Kvalitativni kazalniki

(za mejnike) Kvantitativni kazalniki

(za cilje) Okvirni časovni razpored za dokončanje Opis in jasna opredelitev vsakega mejnika in cilja Enota Izhodiščna raven Ciljna raven Četrtletje Leto 1 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.1 Zakonodajni okvir, ki ureja organizacijo, upravljanje in zagotavljanje storitev reševalnih vozil mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje o nujnih zdravstvenih storitvah in s tem povezane zakonodaje Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q4 2022 Organizacija, upravljanje in zagotavljanje storitev reševalnega prevoza urejata zakon o nujnih zdravstvenih storitvah in z njim povezana zakonodaja , kot so zakon o zdravstvenih ustanovah, zakon o centru za odzivanje v izrednih razmerah, sekundarna zakonodaja, ki določa zahteve za opravljanje storitev reševalnih vozil, plačilni postopki) . 2 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.2 Razvoj digitalnega zdravstvenega sistema, ki omogoča sekundarno uporabo zdravstvenih podatkov mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje, ki ureja sekundarno uporabo zdravstvenih podatkov Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q3 2022 Zakonodaja o sekundarni uporabi zdravstvenih podatkov in izvedbene določbe o postopkih za izdajo dovoljenj za sekundarno uporabo podatkov, pripravi zdravstvenih podatkov za sekundarno uporabo, povračilu stroškov zagotavljanja zdravstvenih podatkov s strani kontrolorjev zdravstvenih podatkov instituciji, ki jo pooblasti vlada, (i) ustvarja pogoje za učinkovito in varno sekundarno uporabo zdravstvenih podatkov za namene javnega interesa (raziskave, eksperimentalni razvoj in inovacije, izobraževanje in usposabljanje, upravljanje znanja na področju zdravja, oblikovanje zdravstvene politike, statistika), (ii) zagotavlja trajnostni razvoj digitalnih zdravstvenih podatkov in (iii) urediti organizacijske in tehnične ukrepe, potrebne za usklajeno, usklajeno in visokokakovostno sekundarno uporabo podatkov, hkrati pa zagotoviti varstvo osebnih podatkov. 3 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.3 Akcijski načrt za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025 mejnik Sprejetje posodobljenega akcijskega načrta za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025 Sprejetje akcijskega načrta za razvoj družinske medicine na Ministrstvu za zdravje n. r. n. r. n. r. Q4 2022 Ministrstvo za zdravje pripravi in odobri akcijski načrt za razvoj družinske medicine za obdobje 2016–2025. V akcijskem načrtu so opredeljene funkcije družinskega zdravnika, ki niso neposredno povezane z zagotavljanjem zdravstvenih storitev; ter prerazporeditev odgovornosti med splošne zdravnike in druge člane zdravstvene ekipe (medicinske sestre, babice, asistente zdravstvene nege, strokovnjake za življenjski slog, socialne delavce ali fizioterapevte). 4 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.4 Vzpostavitev osnovnega modela zagotavljanja javnih zdravstvenih storitev mejnik Začetek veljavnosti osnovnega modela zagotavljanja javnih zdravstvenih storitev, ki vzpostavlja enake pogoje za prejemanje potrebnih in visokokakovostnih storitev za vse skupine v družbi, zlasti ranljive in socialno izključene Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q1 2023 Osnovni model izvajanja javnih zdravstvenih storitev določa osnovni seznam javnih zdravstvenih storitev, vključno s spodbujanjem zdravja in preprečevanjem bolezni, merili kakovosti, mehanizmom spremljanja storitev ter zdravstvenimi storitvami za ciljne skupine, zlasti ranljive in socialno izključene. Potrebne in visokokakovostne storitve se v vseh občinah zagotavljajo na enak način. 5 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.5 Izboljšanje delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje o izboljšanju delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q2 2023 Zakonodaja za izboljšanje delovnih pogojev in poklicnih kvalifikacij zdravstvenih delavcev vključuje določbe o regulaciji plač, delovni obremenitvi, ukrepih za izboljšanje psiho-čustvenega stanja zdravnikov in mehanizmu za usposabljanje zdravstvenih delavcev na delovnem mestu. 6 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.6 Vzpostavitev mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela regionalnega sodelovanja mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje o vzpostavitvi in ureditvi mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela centrov odličnosti in regionalnega sodelovanja Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q3 2023 Zakonodaja, ki ureja mrežo ustanov za osebno zdravstveno varstvo na podlagi modela centrov odličnosti in regionalnega sodelovanja, določa načela in merila za oblikovanje mreže ustanov za osebno zdravstveno varstvo ter mehanizem za sodelovanje med zavodi za osebno zdravstveno varstvo in centri odličnosti. 7 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.7 Ustanovitev centra za napredno zdravljenje mejnik Ustanovitev centra za napredno zdravljenje Ustanovitev centra za napredno zdravljenje n. r. n. r. n. r. Q4 2024 Ustanovitev centra za napredno zdravljenje omogoča pripravo zdravil za napredno zdravljenje in zagotavlja zagotavljanje storitev inovativne celične terapije za prebivalstvo po vsej državi. Infrastrukturna in gradbena dela centrov za napredno zdravljenje se zaključijo, kupijo in namestijo medicinsko/laboratorijsko opremo, opremo IT in pohištvo, izvajajo metodološke smernice, zaključijo usposabljanje za strokovni razvoj in pridobijo potrebna operativna dovoljenja. 8 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.8 Oblikovanje reprezentativne zbirke referenčnih podatkov o genomih v okviru zdravstvenega projekta „Genome Europe“ cilj Število preskusov zaporedja, izvedenih za celoten človeški genom n. r. število 0 750 Q2 2025 Število opravljenih preskusov zaporedja, opravljenih za sodelovanje pri izvajanju čezmejnega projekta EU „Genome Europe“, je vsaj 750. Litovske institucije, ki sodelujejo pri projektu, so opremljene z laboratorijsko in računalniško opremo, potrebno za razvoj nacionalnih genomskih referenčnih podatkov. Vzpostavi se trajnostna enotna nacionalna infrastruktura za genomsko medicino. Cilj je povezan s sprejetjem pravnega okvira za raziskave genoma in izmenjavo teh informacij z državami EU. 9 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.8 Oblikovanje reprezentativne zbirke referenčnih podatkov o genomih v okviru zdravstvenega projekta „Genome Europe“ cilj Število preskusov zaporedja, izvedenih za celoten človeški genom n. r. število 750 1570 Q1 2026 Število opravljenih preskusov zaporedja, opravljenih za sodelovanje pri izvajanju čezmejnega projekta EU „Genome Europe“, je vsaj 1570. Litovske institucije, ki sodelujejo pri projektu, so opremljene z laboratorijsko in računalniško opremo, potrebno za razvoj nacionalnih genomskih referenčnih podatkov. Vzpostavi se trajnostna enotna nacionalna infrastruktura za genomsko medicino. Cilj je povezan s sprejetjem pravnega okvira za raziskave genoma in izmenjavo teh informacij z državami EU. 10 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.9 Vzpostavitev strokovne platforme zdravstvenih delavcev mejnik Vzpostavitev strokovne platforme za zdravstvene delavce Vzpostavitev strokovne platforme zdravstvenih delavcev n. r. n. r. n. r. Q4 2023 Vzpostavi se strokovna platforma za zdravstvene delavce, ki vključuje načine za opredelitev, spremljanje, načrtovanje in upravljanje zdravstvenih delavcev, kot so zdravniki, medicinske sestre, javno zdravje, razvoj spretnosti farmacevtov ( preusposabljanje in izpopolnjevanje) . Platforma hrani evidence o licencah zdravstvenih delavcev in je povezana z registrom dovoljenj za zdravstveno varstvo in farmacevtske poklicne prakse. Zdravstvene ustanove spremljajo in načrtujejo strokovni razvoj specialistov, spremljajo izpopolnjevanje in prekvalificiranje specialistov nacionalnih ponudnikov zdravstvenih storitev in javnih zdravstvenih ustanov. 11 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.10 Razvoj modela ocenjevanja kakovosti zdravstvenega varstva cilj Delež zdravstvenih ustanov, vključenih v razstavno ploščo litovskega nacionalnega zdravstvenega sistema na podlagi sklopa kazalnikov uspešnosti % (odstotek) 0 100 Q2 2024 Delež zdravstvenih ustanov, vključenih v prikazovalno ploščo zdravstvenega sistema, ki temelji na nizu kazalnikov uspešnosti, spremljata ministrstvo za zdravje in državna agencija za zdravstveno akreditacijo pod okriljem Ministrstva za zdravje. Vzpostavi se informacijsko orodje za spremljanje kakovosti zdravstvenih storitev, ki se zagotavljajo na nacionalni, občinski in zdravstveni ravni. Orodje za spremljanje informacijske tehnologije omogoča ocenjevanje kakovosti celotnega nacionalnega zdravstvenega sistema ter posameznih občin in zdravstvenih ustanov, primerjavo vrednosti kazalnikov s ciljnimi vrednostmi na ravni nacionalnih, občinskih in zdravstvenih ustanov ter primerjavo dejavnosti vseh zdravstvenih ustanov glede na izbrane kazalnike. Na podlagi spremljanih informacij se sprejmejo odločitve o načrtovanju naložb, namenjenih izboljšanju kakovosti zdravstvenega sistema. 12 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.11 Digitalizacija zdravstvenega sektorja cilj Delež prebivalstva države, ki zagotavlja elektronske storitve v zvezi z zdravstveno oskrbo n. r. % (odstotek) 30 60 Q4 2025 Delež litovskega prebivalstva, ki v elektronski obliki prejema ustrezne zdravstvene storitve. Storitve vključujejo ambulantne obiske, elektronske recepte, izdajo rojstnega lista otroka, izdajo mrliškega zdravniškega spričevala, zdravniški pregled voznikov, napotitve na vpogled, raziskave, zdravljenje, diagnostične teste in evidence o cepljenju. Doseganje cilja je neposredno povezano z vzpostavitvijo informacijskega sistema, povezanega z informacijskim sistemom za elektronske zdravstvene storitve in infrastrukturo za sodelovanje (ESPBI IS), ki ga je vzpostavil državni podjetniški center za registre. Obstoječi informacijski sistem LNKC je povezan z ESPBI IS in omogoča, da si LNKC IS izmenjuje dokumente spletnih storitev z nacionalnimi kontaktnimi točkami drugih držav EU. 13 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.11 Digitalizacija zdravstvenega sektorja cilj Delež ambulantnih in bolnišničnih ustanov za osebno zdravstveno varstvo, ki uporabljajo izdelke e-zdravja n. r. % (odstotek) 50 70 Q4 2025 Delež bolnišničnih in ambulantnih ustanov za osebno zdravstveno varstvo, ki uporabljajo izdelke e-zdravja, naj bi se povečal s 50 % na 70 %. Institucije prilagodijo svoje notranje postopke in informacijske sisteme ter upravljane podatke v skladu z Odredbo št. V-657 „O odobritvi opisa postopka za uporabo informacijskega sistema za elektronske zdravstvene storitve in infrastrukturo za sodelovanje“ ministra za zdravje ter informacijskega sistema za elektronske zdravstvene storitve in sodelovalno infrastrukturo (ESBPI IS). 14 A.1.1 Izboljšanje kakovosti in dostopnosti storitev ter spodbujanje inovacij A.1.1.11 Digitalizacija zdravstvenega sektorja cilj Delež zdravstvenih delavcev, katerih licenca se evidentira in digitalno spremlja % (odstotek) 0 50 Q1 2026 Delež zdravstvenih delavcev v državi, katerih licenca se evidentira in digitalno spremlja v informacijskem sistemu. Državna agencija za zdravstveno akreditacijo spremlja skladnost z licenčnimi pogoji za zdravstvene strokovnjake in ustanove. 15 A.1.2 Reforma storitev dolgotrajne oskrbe A.1.2.1 Sprejetje modela dolgotrajne oskrbe mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje, ki ureja izvajanje modela dolgotrajne oskrbe Zakonodaja je začela veljati n. r. n. r. n. r. Q1 2024 Zakonodaja, ki ureja izvajanje modela dolgotrajne oskrbe, vključuje koncept storitev dolgotrajne oskrbe, zahteve za zagotavljanje storitev, upravljanje storitev dolgotrajne oskrbe, jasno dodelitev nalog upravljanja storitev posebnim ustanovam, določa osnovne zahteve za zadevne subjekte, da zagotavljajo storitve dolgotrajne oskrbe ter vzpostavlja načela in mehanizme za financiranje storitev dolgotrajne oskrbe. 16 A.1.2 Reforma storitev dolgotrajne oskrbe A.1.2.2 Povečanje človeških virov in zmogljivosti infrastrukture za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe cilj Delež bolnikov z dolgotrajno oskrbo, ki prejemajo ambulantne storitve dolgotrajne oskrbe (%) n. r. % (odstotek) 5 30 Q2 2025 Delež litovskih bolnikov z dolgotrajno oskrbo, ki prejemajo ustrezne storitve doma in/ali v dnevnih centrih, se poveča na 30 %. Doseganje cilja je neposredno povezano z oblikovanjem devetdeset skupin specialistov, ki zagotavljajo ambulantne storitve na domovih prebivalcev, ustanovitvijo desetih specializiranih centrov za dnevno oskrbo v mestih za zagotavljanje bolj celostnih storitev dolgotrajne oskrbe in usposabljanjem vsaj 1 000 strokovnjakov za dolgotrajno oskrbo. Kazalnik spremlja Ministrstvo za zdravje. 17 A.1.2 Reforma storitev dolgotrajne oskrbe A.1.2.2 Povečanje človeških virov in zmogljivosti infrastrukture za zagotavljanje storitev dolgotrajne oskrbe cilj Delež bolnikov z dolgotrajno oskrbo, ki prejemajo ambulantne storitve dolgotrajne oskrbe (%) n. r. % (odstotek) 30 60 Q1 2026 Delež litovskih bolnikov z dolgotrajno oskrbo, ki prejemajo ustrezne storitve doma in/ali v dnevnih centrih, se poveča na 60 %. Doseganje cilja je neposredno povezano z oblikovanjem devetdeset skupin specialistov, ki zagotavljajo ambulantne storitve na domovih prebivalcev, ustanovitvijo desetih specializiranih centrov za dnevno oskrbo v mestih za zagotavljanje bolj celostnih storitev dolgotrajne oskrbe in usposabljanjem vsaj 1 000 strokovnjakov za dolgotrajno oskrbo. Kazalnik spremlja Ministrstvo za zdravje. 18 A.1.3 Sistemsko izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema na delo v izrednih razmerah A.1.3.1 Akcijski načrt za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in posodobitev infrastrukture za izredne razmere mejnik Začetek veljavnosti akcijskega načrta za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in posodobitev infrastrukture za izredne razmere Sprejetje akcijskega načrta o sodelovanju med zdravstvenimi ustanovami in posodobitvi infrastrukture za izredne razmere s strani Ministrstva za zdravje n. r. n. r. n. r. Q1 2023 Akcijski načrt za izboljšanje sodelovanja med zdravstvenimi ustanovami in prilagoditev infrastrukture izrednim razmeram vključuje zahteve glede pripravljenosti zdravstvenih ustanov na izredne razmere in zagotavlja učinkovito uporabo človeških virov. 19 A.1.3 Sistemsko izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema na delo v izrednih razmerah A.1.3.2 Posodobitev strokovnih centrov za skupino nalezljivih bolezni cilj Število posodobljenih zdravstvenih ustanov, ki vključujejo centre strokovnega znanja v grozdu nalezljivih bolezni število 0 5 Q4 2024 Naložbe se uporabijo za posodobitev infrastrukture 5 centrov za grozde nalezljivih bolezni, kar je potrebno za zagotovitev učinkovitosti, kakovosti in varnosti diagnoze in zdravljenja nevarnih okužb. Zagotovi se, da se skupno število postelj za kurativno in dolgotrajno oskrbo na nacionalni ravni ne poveča. Šteje se, da je cilj dosežen po naslednjih ukrepih: (i) so bile določene posodobljene zahteve za nalezljive bolezni in oddelki za sprejem; (ii) izvajajo se naložbeni projekti za posodobljene zdravstvene ustanove, vključno s strokovnimi centri za skupino nalezljivih bolezni. 20 A.1.3 Sistemsko izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema na delo v izrednih razmerah A.1.3.3 Posodobitev oddelkov za nujno pomoč in enot za oživljanje v regionalnih bolnišnicah cilj Število posodobljenih zdravstvenih ustanov v enotah za nujne primere, oživljanje in intenzivno nego v bolnišnicah število 0 7 Q4 2024 Naložba se uporabi za posodobitev oddelkov za nujno pomoč in enot za oživljanje (intenzivna oskrba) sedmih bolnišnic na regionalni ravni, da se zagotovi pripravljenost institucij za zagotavljanje kakovostnih in varnih storitev v izrednih razmerah. Šteje se, da je cilj dosežen po naslednjih ukrepih: (i) posodobljene zahteve za delovanje služb za pomoč v sili; (ii) posodobljene zahteve za enote za oživljanje in intenzivno nego; (iii) izvajajo se naložbeni projekti za posodobljene zdravstvene ustanove v enotah za nujno bolnišnično oskrbo, oživljanju in intenzivni negi. B. KOMPONENTA 2: Zelena preobrazba Litve Del litovskega načrta za okrevanje in odpornost prispeva k obravnavanju izzivov, povezanih z zelenim prehodom, zlasti potrebe po zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, tudi iz prometnega sektorja, povečanju energetske učinkovitosti stavb in prometa, povečanju učinkovitosti virov in prispevanju k absorpciji toplogrednih plinov z naravnimi rešitvami. Komponenta predvideva razvoj vetrne elektrarne na morju in z njo povezane infrastrukture, podporo za izgradnjo kopenskih obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (sončne in vetrne elektrarne na kopnem), posamezne skladiščne objekte in vzpostavitev skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov ter vzpostavitev druge infrastrukture za shranjevanje električne energije, namenjene za javno uporabo v prvem obdobju. Kar zadeva mobilnost, ključni ukrepi vključujejo podporo za nadomestitev vozil za cestni prevoz, ki onesnažujejo, v javnem sektorju in podjetjih s čistimi vozili, izboljšanje kakovosti in privlačnosti storitev javnega prevoza z nadgradnjo vozil javnega prevoza z brezemisijskimi vozili ali vozili z nizkimi emisijami, vzpostavitev infrastrukture za polnjenje/ponovno polnjenje vseh vrst čistih vozil na alternativna goriva ter razvoj sektorjev alternativnih goriv (biometan, druga generacija tekočih biogoriv, vodik). Kar zadeva energetsko učinkovitost, naj bi to dosegli s svežnji in standardi prenove stavb, občinskimi razvojnimi načrti, metodologijami trajnostnega razvoja mest in projekti prenove okrožij, ki spodbujajo dobavo gradbenih proizvodov in storitev, ki pospešujejo prenovo stavb, ter financiranje obnove. Za obnovitev zmogljivosti degradiranih mokrišč za absorpcijo in shranjevanje toplogrednih plinov je predvidena reforma obnove teh mokrišč, na podlagi katere se bo po izvedbi načrta obnovilo 8000 ha takih zemljišč. Poleg tega bo učinkovita raba virov napredovala s sprejetjem akcijskega načrta za krožno gospodarstvo, ki bo do leta 2035 določil smer za učinkovitejšo rabo virov v Litvi. Ukrepi, vključeni v podporo komponenti, ki obravnavajo priporočilo za posamezno državo, naj se osredotoči na ekonomsko politiko, povezano z naložbami, v zvezi z energetsko učinkovitostjo in učinkovito rabo virov, trajnostnim prometom in energetskimi povezavami (CDR3 2019). Pričakuje se, da noben ukrep v tej komponenti ne bo znatno škodoval okoljskim ciljem v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852, ob upoštevanju opisa ukrepov in ukrepov za ublažitev, določenih v načrtu za okrevanje in odpornost v skladu s tehničnimi smernicami DNSH (2021/C58/01). Pričakuje se tudi, da morajo dejavnosti ETS, če se podpora zagotovi kateri koli napravi, vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami, doseči emisije toplogrednih plinov, ki so nižje od ustreznih referenčnih vrednosti ETS .



B1. Opis reform in naložb za nepovratno finančno podporo B.1.1 Reforma 1 „Več trajnostna električna energija, proizvedena v državi“ Cilj reforme je spodbujanje proizvodnje, prenosa in porabe električne energije iz obnovljivih virov, izboljšanje institucionalnih in pravnih mehanizmov ter zagotavljanje naložbenih spodbud za podjetja in državljane. Cilj te reforme je zlasti: (i) do leta 2030 poveča proizvodnjo električne energije iz OVE na vsaj 7 TWh, s čimer se zagotovi, da obnovljivi viri energije proizvedejo 50 % celotne nacionalne porabe električne energije; (ii) povečanje lokalnih zmogljivosti za proizvodnjo električne energije; (iii) spodbujanje razvoja zmogljivosti, potrebnih za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov, s podpiranjem ekonomsko najučinkovitejših tehnologij; (iv) postopno vključevanje proizvajalcev električne energije, ki uporabljajo OVE, na trg; (v) zagotoviti minimalno finančno obremenitev odjemalcev električne energije; (vi) zagotoviti nediskriminacijo proizvajalcev uvožene električne energije in omogočiti drugim državam članicam, da izkoristijo podporni mehanizem, uveden z osnutkom zakona o energiji iz obnovljivih virov; (vii) zagotoviti razgradnjo elektrarn, ki so prenehale delovati; (viii) zagotovi, da se električna energija ne proizvaja po negativnih cenah; (ix) ustvariti ustrezne pogoje za proizvajalce-odjemalce in skupnosti proizvajalcev energije iz obnovljivih virov.

To reformo spremljajo 3 podukrepi: (1) pripravljalno delo za razvoj vetrnega parka na morju in z njim povezane infrastrukture (podukrep 1); (2) podpora za izgradnjo elektrarn OVE na kopnem (sončna in vetrna energija) in posameznih skladiščnih objektov (podukrep 2); (3) namestitev druge infrastrukture za shranjevanje električne energije (podukrep 3). B.1.1.1 Podukrep 1: Pripravljalno delo za razvoj vetrne elektrarne na morju in z njo povezane infrastrukture Cilj tega podukrepa je izvesti pripravljalna dela za razvoj vetrnih elektrarn na morju. Podukrep vključuje naslednje: (i) presojo vpliva vetrnih elektrarn na morju na okolje; (ii) meritve hitrosti vetra in drugih parametrov; (iii) študije o morskem dnu območja, namenjenega razvoju vetrnih elektrarn na morju in priključitvi na omrežja na kopnem; (iv) svetovalne storitve za povezavo z vetrno energijo na morju s kopenskimi omrežji; (v) študije o izvajanju infrastrukture in opredelitvi povezave med vetrno elektrarno na morju in krajem morske elektronapajalne postaje na kopno; (vi) pripravo, sprejetje in izvajanje prostorskih načrtov za povezavo vetrne energije na morju z omrežjem na kopnem; in (vii) pripravo tehničnih specifikacij za sklepanje pogodb za priključitev na kopensko omrežje. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2023. B.1.1.2 Podukrep 2: Podpora za izgradnjo obratov za obnovljive vire energije na kopnem (sončna in vetrna energija) in posameznih skladiščnih objektov Cilj tega podukrepa je zagotoviti podporo za obrate za proizvodnjo in skladiščenje OVE ter povezati skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov. Podukrep vključuje podporo za pravne subjekte, kmete in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov za nakup in postavitev sončnih in vetrnih elektrarn na kopnem ter skladiščenje, pri čemer imajo prednost potrebe po samoporabi, kmetije ali gospodarske potrebe. Prejemniki podpore imajo možnost, da električno energijo prodajo nazaj v elektroenergetsko omrežje. Podpora se zagotovi s konkurenčnim postopkom zbiranja ponudb, pri čemer imajo prednost skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov. Na podlagi naložbe se ustvari vsaj 302 MW dodatne zmogljivosti za proizvodnjo električne energije iz OVE, od tega vsaj 271,8 MW sončne elektrarne (vključno s sončno elektrarno s 4 MW v regiji Utena) in najmanj 30,1 MW kopenskih vetrnih elektrarn ter posameznih objektov za shranjevanje električne energije z močjo vsaj 15,2 MWh. Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.1.3 Podukrep 3: Namestitev druge infrastrukture za shranjevanje električne energije Cilj tega podukrepa je zagotoviti varnost, stabilnost in pripravljenost litovskega elektroenergetskega sistema za obratovanje izoliranega dela pred njegovo povezavo z elektroenergetskimi omrežji celinske Evrope. Podukrep je sestavljen iz podpore za namestitev štirih naprav za shranjevanje energije, od katerih ima vsaka 50 MW, ki zagotavljajo sintetično vztrajnost v odziv na spremembo frekvence in upravljanje prezasedenosti omrežij, kar je potrebno za vključitev 100 % električne energije, proizvedene iz OVE . Podukrep se zaključi do 31. decembra 2022. B.1.2 Reforma 2 „Moving without without environmentally the environment“ (Prehod brez onesnaževanja okolja) Cilj te reforme je znatno zmanjšati emisije toplogrednih plinov s postopno odpravo vozil za cestni prevoz, ki najbolj onesnažujejo (zasebnih, javnih, komercialnih, javnih prevoznih in tovornih vozil), v mestih in regijah ter s povečanjem deleža obnovljivih virov energije v prometnem sektorju. Izvajanje reforme naj bi se začelo leta 2021 s sprejetjem zakona o alternativnih gorivih v seimasu . Nadaljuje se s sprejetjem in začetkom veljavnosti zakonodajnega okvira, ki določa postopek za določanje zahtev glede energetske učinkovitosti in varstva okolja za nakup vozil za cestni prevoz in za primere, ko so obvezni. Ta okvir začne veljati do 31. decembra 2021. Ustanovi se Sklad za trajnostno mobilnost, ki v nekaterih opredeljenih primerih podpira nakup in uporabo čistih vozil ter namestitev, posodobitev in razvoj infrastrukture za alternativna goriva za ta vozila. Sklad se uporablja tudi za podporo omejitvam uporabe vozil na motorni pogon z notranjim zgorevanjem, razen brezemisijskih in nizkoemisijskih vozil. Podpora se zagotavlja ciljno usmerjeno in neprekinjeno, vsaj do leta 2030. Sklad začne delovati do 31. marca 2022. Reforma poleg zamenjave vozil, ki onesnažujejo, nadomesti tudi pristojbino za uporabo cest, ki jo plačajo lastniki vozil za obdobje uporabe, s pristojbino za e-cestnino. Sistem cestninjenja glede na prevoženo razdaljo naj bi lastnike/upravljavce vozil spodbudil k uporabi okolju prijaznejših vozil ter k racionalizaciji načrtovanja in optimizacije njihovih potovalnih poti, saj se višina cestnine določi na podlagi dolžine potovanja. Zakonodaja o uvedbi pristojbine za e-izdajanje cestnine začne veljati 31. marca 2023. Kar zadeva javni prevoz, se z reformo sistema medmestnega prometa poleg zamenjave vozil javnega prevoza, ki onesnažujejo, pregleda in optimizira obstoječe omrežje na dolge razdalje, uskladijo avtobusne poti z železniškimi potmi in lokalnim prometnim sistemom, s čimer se zagotovi medsebojna povezljivost med regionalnimi vozlišči. Zakonodajne spremembe, s katerimi se izvaja ta reforma, se sprejmejo do 31. decembra 2024. To reformo spremljajo štirje podukrepi: (1) podpora javnemu sektorju in podjetjem za nakup čistih vozil (podukrep 1); (2) podpora za nakup čistih vozil javnega prevoza (podukrep 2); (3) namestitev infrastrukture za polnjenje vozil (podukrep 3); ter (4) podpora razvoju goriv iz obnovljivih virov (biometanski plin, druga generacija tekočih biogoriv za promet in zeleni vodik) (podukrep 4). B.1.2.1 Podukrep 1: Podpora javnemu sektorju in podjetjem za nakup čistih vozil Cilj tega podukrepa je zmanjšati število vozil, ki onesnažujejo, da bi spodbudili trajnostno mobilnost in posledično zmanjšali onesnaženost zraka v urbanih okoljih. V okviru tega podukrepa se podpora zagotovi za nakup osebnih avtomobilov, minibusov, avtobusov, tovornjakov in težkih tovornih vozil v naslednjih kategorijah in količinah: Lahka vozila (razred M1 ali N1) – ničelne emisije (kot sta električna vozila ali vodik), prednost, dana vozilom za mestne potniške in logistične storitve, skupaj 22 500 enot;

Težka vozila za prevoz (razred N2 ali N3) – nič emisij in nizke emisije, kot so opredeljene v Uredbi 2019/1242 (električna energija, vodik, bioplin, proizveden iz surovin, skladnih z direktivo RED II), skupaj 500 enot, od tega 200 električnih ali vodikovih in 300 biometanov; – Nizkopodni in visokopodni minibusi in avtobusi (razred M2 ali M3) – nične emisije (kot so električni, vodikovi), skupaj 450 enot; –Visokopodni avtobusi (razred M3) – avtobusi na biometan, proizvedeni iz surovin, skladnih z direktivo RED II, skupaj 50. Kar zadeva vozila, ki vozijo po biometanu, se pričakuje, da ta ukrep ne bo znatno škodoval okoljskim ciljem v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852, ob upoštevanju opisa ukrepa in ukrepov za ublažitev, določenih v načrtu za okrevanje in odpornost v skladu s tehničnimi smernicami DNSH (2021/C58/01). Zlasti težka vozila in visokopodni avtobusi morajo biti brezemisijska ali nizkoemisijska ali voziti izključno na biometan, ki izpolnjuje merila iz Direktive 2018/2001 (direktiva RRED II). Proizvajalci biogoriv ter plinov in biogoriv iz biometana morajo predložiti certifikate (dokazilo o trajnosti), ki jih izdajo neodvisni ocenjevalci, kot je določeno v Direktivi 2018/2001. Poleg tega se zagotovi, da vozila, ki prejemajo podporo v okviru litovskega načrta, uporabljajo le pogonska biogoriva, druga tekoča biogoriva in biomasna goriva, skladna z direktivo RED II. Poleg tega se bo raven goriv iz obnovljivih virov v nacionalni mešanici goriv postopno povečevala zaradi obveznosti dobaviteljev goriv glede mešanja biogoriv, ki bo leta 2030 dosegla 16,8 % v skladu z zakonom o alternativnih gorivih, ki začne veljati 30. junija 2021. Vzpostavi se sistem obračunskih enot za goriva iz obnovljivih virov, da se evidentirajo količine biometana in drugih obnovljivih goriv, dobavljenih prometnemu sektorju, ter certifikati, ki se izdajo proizvajalcem za izpolnjevanje njihovih obveznosti glede dobave obnovljivih goriv, s čimer se zagotovi poraba proizvedenega biometana in drugih obnovljivih goriv. Sistem začne delovati do 31. decembra 2021. Vsi ti elementi skupaj zagotavljajo porabo proizvedenih pogonskih biogoriv in bioplina v prometnem sektorju ter nadomeščajo enakovreden delež fosilnih goriv. V okviru tega podukrepa se zagotovi podpora tudi za podporo proizvodnji (sestavnega) električnih avtobusov v Litvi. Na podlagi te podpore se proizvede najmanj 25 enot električnih avtobusov. Da bi zagotovili skladnost ukrepa s tehničnimi smernicami „Brez znatne škode“ (2021/C58/01), bosta pravni sporazum med Litvo in pooblaščenim subjektom ali finančnim posrednikom, odgovornim za finančni instrument, in nadaljnja naložbena politika finančnega instrumenta: I.zahteva uporabo tehničnih smernic Komisije o preverjanju trajnosti za sklad InvestEU; ter II.izločitev naslednjega seznama dejavnosti in sredstev iz upravičenosti: (i) dejavnosti in sredstva, povezana s fosilnimi gorivi, vključno z nadaljnjo uporabo5; (ii) dejavnosti in sredstva v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami (ETS), ki dosegajo predvidene emisije toplogrednih plinov, ki niso nižje od ustreznih referenčnih vrednosti6; (iii) dejavnosti in sredstva, povezana z odlagališči odpadkov, sežigalnicami7 in obrati za mehansko-biološko obdelavo8; Ter (iv) dejavnosti in sredstev, pri katerih lahko dolgoročno odstranjevanje odpadkov škoduje okolju; ter III.zahteva, da pooblaščeni subjekt ali finančni posrednik preveri pravno skladnost projektov z ustrezno zakonodajo EU in nacionalno okoljsko zakonodajo za vse transakcije, vključno s tistimi, ki so izvzete iz preverjanja trajnosti. Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.2.2 Podukrep 2: Podpora za nakup vozil javnega prevoza brez emisij Cilj naložbe je zagotoviti okolju prijaznejši javni prevoz z zamenjavo vozil, ki onesnažujejo, s čistejšimi vozili ter posledično zmanjšati emisije in povečati privlačnost javnega prevoza. V okviru tega podukrepa se izvede naslednje: (1) pregled in optimizacijo obstoječega omrežja na dolge razdalje za uskladitev avtobusnih prog z železniškimi potmi in lokalnim prometnim sistemom, da se zagotovi medsebojna povezljivost med regionalnimi vozlišči (dokončano do 31. decembra 2024); ter (2) podpora občinskim upravam ter fizičnim in pravnim osebam, ki zagotavljajo storitve javnega prevoza (obe v zvezi z občinami, ki v finančnem obdobju 2014–2020 niso razvile in izvajale načrtov trajnostne mobilnosti v mestih) za nakup 230 novih brezemisijskih avtobusov (razreda M2 in M3). Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.2.3 Podukrep 3: Namestitev infrastrukture za polnjenje vozil/infrastrukture za polnjenje alternativnih goriv Cilj tega podukrepa je vzpostaviti optimalno omrežje javne, poljavne in zasebne infrastrukture za polnjenje in polnjenje alternativnih goriv, da bi ustvarili ugodne pogoje za podjetja in državljane za upravljanje čistih vozil. V okviru tega podukrepa se izvede naslednje: (1) informacijski sistem za javne in polnapajalne postaje za polnjenje električnih vozil (do 31. marca 2022); ter (2) podpora podjetjem in fizičnim osebam ter občinam, ki v finančnem obdobju 2014–2020 niso razvile in izvajale načrtov trajnostne mobilnosti v mestih za vzpostavitev in začetek delovanja: – Javnih in poljavnih polnilnih postaj za električna vozila za fizične/pravne osebe (v mestih in v bližini državnih cest) – 4840 javnih in 400 poljavnih enot; – Javna infrastruktura za zelo visoko zmogljivo polnjenje težkih električnih vozil in avtobusov – skupaj 10 enot; – Javni obrati za stisnjeni bioplin (prilagojeno za biometan) – skupno 30 enot; – Javnih polnilnih postaj za vodik – skupaj 4 enote; Zasebne polnilne postaje v gospodinjstvih, na stanovanjskih postajah, na delovnih mestih – skupaj 53 200 enot.

Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.2.4 Podukrep 4: Podpora za razvoj sektorja goriv iz obnovljivih virov (biometanski plin, druga generacija tekočih biogoriv za promet in zeleni vodik) Cilj te naložbe je ustvariti oskrbo z obnovljivimi gorivi in spodbujati njihovo uporabo v prometnem sektorju. V okviru tega podukrepa se izvede naslednje: (1) podpora za vzpostavitev in obratovanje obrata za proizvodnjo biometana s skupno zmogljivostjo 27,1 MW (do 30. junija 2026); (2) podpora za razvoj zmogljivosti sektorja biogoriv druge generacije s predvidevanji , da se doseže zmogljivost za tekoče biogorivo druge generacije v višini 12,4 KTOE (do 31. decembra 2024); in (3) podpora za vzpostavitev in operativno proizvodnjo zelenega vodika iz obnovljivih virov energije, zaradi česar se do 30. junija 2026 proizvede skupno 1 680 000 m³ zelenega vodika (560 000 m³ na leto). Kar zadeva razvoj biometana in biogoriva druge generacije, se pričakuje, da ta podukrep ne bo znatno škodoval okoljskim ciljem v smislu člena 17 Uredbe (EU) 2020/852, ob upoštevanju opisa ukrepa in ukrepov za ublažitev, določenih v načrtu za okrevanje in odpornost v skladu s tehničnimi smernicami DNSH (2021/C58/01). Ta naložba je zlasti v skladu z določbami Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (RED II), biogoriva in biometanski plin, ki se dobavljajo za črpalne postaje, pa se proizvajajo samo iz zalog krme, razvrščenih kot odpadki ali ostanki (surovine iz Priloge IX k Direktivi 2018/2001), ne pa iz poljščin, ki se uporabljajo za živila in krmo. Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.3 Reforma 3 "Pospeševanje obnove stavb in trajnostnega urbanega okolja „ Cilj reforme je pospešiti postopek prenove stavb z izkoriščanjem prednosti digitalizirane serijske prenove stavb, z razširitvijo celostnega pristopa k življenjskemu okolju, vključno s prilagoditvijo stavb potrebam invalidov, ter s spodbujanjem podnebju in okolju prijaznega preoblikovanja gradbenega sektorja in proizvodov. Reformo spremljajo štirje podukrepi: (1) posodobitev in preskušanje svežnjev in standardov prenove stavb v praksi ter oblikovanje metodologije za razvoj trajnostnih mest (podukrep 1); (2) oblikovanje orodij za lažje usklajevanje prenove stavb in tehnično pomoč (podukrep 2); (3) spodbujanje dobave gradbenih proizvodov in storitev, ki pospešujejo prenovo stavb (podukrep 3); in (4) podpora za hitrejšo prenovo stavb v skladu s posodobljenimi standardi prenove stavb (podukrep 4). B.1.3.1 Podukrep 1: Posodobitev in preskušanje svežnjev in standardov prenove stavb v praksi ter oblikovanje metodologije za razvoj trajnostnih mest Cilj tega podukrepa je uvesti potrebne regulativne spremembe, da bi pospešili prenovo stavb in prispevali k ekologizaciji regij. V okviru tega podukrepa se izvedejo številne regulativne spremembe in pilotni projekti za izboljšanje energetske učinkovitosti stavb. Kar zadeva regulativne spremembe, se sprejmejo in začnejo veljati: a) resolucijo Republike Litve o odobritvi načrta za izvajanje dolgoročne strategije za prenovo stavb, ki določa zakonodajni načrt za pospešitev spremembe namembnosti lokacij in spremembe obstoječih stavb, ob upoštevanju pobude Bauhaus, ter formalizacijo uporabe tehnik informacijskega modeliranja stavb, načrta za pobude za prenovo okrožij in naložbenih projektov; b) sprememba tehničnega predpisa za gradbeništvo „Oblikovanje in certificiranje energetske učinkovitosti stavb“, ki upravičuje razred energijske učinkovitosti prenovljene stavbe vsaj razreda B; c) sprememba tehničnega predpisa za gradbeništvo „Oblikovanje lesenih konstrukcij“; d) smernice za trajnostni razvoj mest. Ti zakonodajni akti začnejo veljati 31. marca 2023. Na podlagi več pilotnih projektov zelene prenove se obnovi vsaj 22 000 m² eksperimentalnih stavb, da se v povprečju doseže vsaj 30–60-odstotno zmanjšanje porabe primarne energije, kot je opredeljeno v Priporočilu Komisije (EU) 2019/786 o prenovi stavb. Podukrep se zaključi do 30. septembra 2025. B.1.3.2 Podukrep 2: Orodja za lažje usklajevanje prenove stavb in tehnično pomoč Cilj tega podukrepa je ustvariti orodja za lažje usklajevanje prenove stavb in tehnično pomoč. Podukrep je sestavljen iz ustanovitve centra za kompetence za prenovo stavb (do 31. decembra 2022) in treh digitalnih orodij, kot sledi: 1) digitalna metodološka orodja (za pripravo naložbenih projektov, standardne tehnične specifikacije za projektna dela in pogodbena dela) za načrtovanje zelenih in inovativnih ukrepov za energetsko učinkovitost v prenovljenih stavbah ;

2) operacionalizacija in zagotavljanje storitev dveh informacijskih sistemov za upravljanje podatkov o stavbah in projektov prenove stavb. Podukrep se zaključi do 30. septembra 2025. B.1.3.3 Podukrep 3: Spodbujanje dobave gradbenih proizvodov in storitev, ki pospešujejo prenovo stavb Cilj tega podukrepa je ustvariti lokalni trg za proizvodnjo standardiziranih modularnih struktur iz organskih materialov in zagotoviti podporo podjetjem pri izgradnji proizvodne zmogljivosti za lesne inženirske materiale in gradbene komponente, ki se uporabljajo za zeleno prenovo stavb. V okviru tega podukrepa se podpora zagotovi malim in srednjim podjetjem v gradbeništvu, lesni industriji in proizvodni industriji. Na podlagi te podpore začnejo delovati proizvodne linije modularnih struktur iz proizvodnje ekološkega materiala z zmogljivostjo 750 000 m²/leto. Podukrep se zaključi do 31. decembra 2024. B.1.3.4 Podukrep 4: Podpora za hitrejšo prenovo stavb v skladu s posodobljenimi standardi prenove stavb Cilj tega podukrepa je zagotoviti podporo v obliki nadomestila v višini 30 % prenovitvenih del za lastnike stavb, ki so prenovili stavbe (ki dosegajo razred energijske učinkovitosti A ali B) v skladu z novimi načeli prenove. Na podlagi te podpore se obnovi vsaj 1 290 000 m² 860 večstanovanjskih stavb, da se v povprečju doseže vsaj 30–60-odstotno zmanjšanje porabe primarne energije, kot je opredeljeno v Priporočilu Komisije (EU) 2019/786 o prenovi stavb, pri čemer se uporabijo načela zelene prenove (trajnostna, inovativna, hitrejša, A-B) ali ukrepi, ki niso uporaba modularnih struktur za doseganje razreda energijske učinkovitosti A. Podukrep se zaključi do 30. junija 2026. B.1.4 Naložbe 4 „Povečanje absorpcijske sposobnosti toplogrednih plinov“ Cilj te naložbe je zmanjšati emisije toplogrednih plinov iz nekdanjih izsušenih in degradiranih šotišč s ponovno vzpostavitvijo zadevnih območij ter tako ustvariti ugodne pogoje za biotsko raznovrstnost v teh habitatih in povečati odvzeme toplogrednih plinov, hkrati pa izvajati nekatere omejene gospodarske dejavnosti. V okviru teh naložb se oblikujejo in izvajajo ukrepi za ponovno vzpostavitev vodostaja, dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev ter po potrebi vzpostavitev sistema spremljanja. Da bi čim manj negativno vplivali na sanirani habitat, je treba urediti vodni režim, zato se po potrebi oblikujejo in postavijo posebne hidrotehnične strukture, kot so prilagodljivi pragovi, da se kmetom omogoči uravnavanje vodne gladine na samem upravljanem območju, pri čemer se ohrani povprečna letna gladina vode glede na površino šote, tj. ne globlja od 10–20 cm. Zadevni akterji so deležni svetovanja in usposabljanja. Od vložnikov se pričakuje, da bodo po zaključku naložbe izpolnili svoje tekoče obveznosti za vzdrževanje ponovno pokosiljenih šotišč s prejemanjem kompenzacijskih plačil v novem programskem obdobju v okviru ukrepa, predvidenega v litovskem strateškem načrtu za kmetijstvo in razvoj podeželja za obdobje 2023–2027. Na zadevnih območjih se lahko dovolijo gospodarske dejavnosti, ki ne škodujejo ohranjanju obnovljenih mokrišč. Izbira gospodarske dejavnosti se opravi za vsak primer posebej, pri čemer se upoštevajo posebne značilnosti območja in zadevne okoljske omejitve. V okviru te naložbe se izvede naslednje: (1) regulativne spremembe za operacionalizacijo nacionalnega okvira za identifikacijo poškodovanih šotišč in poznejše upravljanje obnovljenih šotišč (do 30. septembra 2022); in (2) podpora za obnovitev 8000 ha šotišč. Naložba se zaključi do 30. junija 2026. B.1.5 Reforma 5: Na poti h krožnemu gospodarstvu Cilj reforme je razviti celovit model krožnega gospodarstva v sodelovanju z vsemi deležniki, zagotoviti načela krožnosti in preprečevanje nastajanja odpadkov v industrijskem sektorju, razširiti proizvodnjo in uporabo sekundarnih surovin, povečati učinkovitost materialov in virov, spodbujati trajnostno zasnovo in zelene inovacije, zagotoviti trajnost, trajnost, popravilo in obnovo proizvodov. Na podlagi reforme se sprejme in začne veljati akcijski načrt za prehod Litve na krožno gospodarstvo do leta 2035. Akcijski načrt se osredotoča na preprečevanje nastajanja odpadkov, recikliranje, zasnovo proizvodov in uporabo sekundarnih surovin, digitalizacijo, spodbujanje zelenih inovacij ter izboljšan pravni okvir in fiskalne ukrepe, ki spodbujajo dolgoročne koristi namesto kratkoročnih rešitev in rezultatov za vrnitev virov v krožnost. Cilj je zagotoviti sistemski institucionalni pristop h krožnemu gospodarstvu in tesno sodelovanje med zadevnimi institucijami. Reforma se zaključi do 31. marca 2023. B.2 Mejniki, cilji, kazalniki in časovni razpored za spremljanje in izvajanje nepovratne finančne podpore Št. Povezani ukrep (reforma ali naložba) mejnik cilj Ime Kvalitativni kazalniki (za mejnike) Kvantitativni kazalniki

(za cilje) Okvirni časovni razpored za dokončanje Opis in jasna opredelitev vsakega mejnika in cilja Enota Izhodiščna raven Ciljna raven Četrtletje Leto 21 B. 1.1 Bolj trajnostna električna energija, proizvedena v državi mejnik Začetek veljavnosti zakonodaje za izboljšanje institucionalnih in pravnih mehanizmov za spodbujanje proizvodnje, prenosa in porabe električne energije iz obnovljivih virov Določba zakona o začetku veljavnosti Q4 2021 Začetek veljavnosti sprememb zakona o energiji iz obnovljivih virov, zakona o električni energiji in zakona o energiji (na morju in na kopnem). Ti pravni akti določajo, da se javna institucija, litovska agencija za energijo, posvetuje in zagotavlja metodološko pomoč glede vprašanj, povezanih z dejavnostmi v sektorju električne energije, kar bi vlagateljem olajšalo postopke in zagotovilo pravočasno zagotavljanje informacij. Ti akti tudi: uredi pogoje, pod katerimi lahko zmagovalci na dražbi prodajajo električno energijo v skladu z dvostranskimi sporazumi, saj bi to vlagateljem zagotovilo več jasnosti o tem, kako naj delujejo na trgu; določiti dolgoročne cilje na področju energije iz obnovljivih virov za vse sektorje, tj. določiti dolgoročne nacionalne cilje na zakonodajni ravni in vlagateljem zagotoviti gotovost glede razvoja obnovljivih virov energije; vzpostaviti novo vrsto dovoljenj – dovoljenje za posodobitev (rekonstrukcijo) elektrarne ali objekta za proizvodnjo električne energije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov. 22 B. 1.1 B.1.1.1 Pripravljalni ukrepi za razvoj vetrne infrastrukture na morju mejnik Izvedba in zaključek pripravljalnih del za razvoj vetrnih elektrarn na morju in postavitev infrastrukture Dokončanje pripravljalnih del s strani pristojnih organov Q4 2023 Izvedejo se naslednje študije in svetovalne storitve: 1) študija o izvajanju infrastrukture: tehnične rešitve, tehnologije, vrednost namestitve infrastrukture, analiza stroškov in koristi. 2) identifikacija lokacije vetrnih elektrarn na morju na kopenski poti in postaji. 3) presoja vplivov vetrnega parka na morju na okolje. 4) študija o hitrosti vetra in drugih parametrih merjenja. 5) raziskovanje morskega dna ozemlja, namenjenega za razvoj vetrnega parka na morju. 6) raziskave morskega dna za povezavo med vetrnim parkom na morju in kopnim. 7) svetovalne storitve za povezavo vetrnih parkov na morju na kopensko omrežje. 8) pripravljeni so bili dokumenti prostorskega načrtovanja za povezavo vetrnih elektrarn na morju z omrežjem na kopnem. 9) izvedeni so bili dokumenti prostorskega načrtovanja za povezavo vetrnih elektrarn na morju s kopenskim omrežjem. 10) pripravljene tehnične specifikacije za povezavo vetrnega parka na morju s kopenskim omrežjem. Rezultati vseh študij, meritev in raziskav se uporabijo za načrtovanje vetrnega parka na morju in njegovo priključitev na omrežje na kopnem. 23 B. 1.1 Več trajnostna električna energija, proizvedena v državi – B.1.1.2 Podpora za izgradnjo kopenskih obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (sončna in vetrna energija) in posameznih skladiščnih objektov cilj Vzpostavitev novih zmogljivosti za proizvodnjo električne energije iz OVE (MW) MW 0 220 Q1 2025 220 MW zmogljivosti za proizvodnjo sončne in vetrne energije je začelo obratovati. 24 B. 1.1 Več trajnostna električna energija, proizvedena v državi – B.1.1.2 Podpora za izgradnjo kopenskih obratov za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (sončna in vetrna energija) in posameznih skladiščnih objektov cilj Vzpostavitev novih zmogljivosti za