SL Uradni list Evropske unije C 140/18

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2012/C 140/06

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo za spremembo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„WACHAUER MARILLE“

ES št.: AT-PDO-0117-1473-29.06.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša:

—  Ime proizvoda — ☒ Opis proizvoda — ☒ Geografsko območje — ☒ Dokazilo o poreklu — ☒ Metoda pridobivanja —  Povezanost — ☒ Označevanje —  Nacionalne zahteve — ☒ Drugo (inšpekcijski organ)

2. Vrsta spremembe:

—  Sprememba enotnega dokumenta ali povzetka — ☒ Sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  Sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  Začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe:

3.1 Opis proizvoda:

Izboljšanje in pojasnitev opisa:

Gre za sadeže skupin vrst „Kegelmarillen“ (stožčaste marelice), „Ovalmarillen“ (ovalne marelice) (ali „Rosenmarillen“ (rožnate marelice)) ter „Ananasmarillen“ (ananasove marelice), ki so jih od leta 1900 do leta 1960 tradicionalno izbrali in zasadili pridelovalci in lastniki nasadov marelic v regiji Wachau. Goji se zlasti lokalna sorta „Klosterneuburger“ (ki spada v skupino vrste „Kegelmarille“).

„Kegelmarillen“: sadež je srednje velik, pri povprečni letini običajno tehta od 45 do 60 g, njegova specifična teža pa je običajno višja od 1,0. Marelice so stožčaste ali koničaste oblike. Osnovna barva lupine je medeno rumena, polovica ali večji del sadeža je rdečkaste barve, pogosto pa imajo sadeži tudi rjave ali rdeče lise.

Značilne lastnosti: sadež je stožčaste oblike in na eni strani krajši, lupina pa je močno rdečkasto obarvana. Meso je enakomerno oranžne do rdečkasto oranžne barve, čvrsto in sočno ter ne postane mokasto.

„Ovalmarillen“ (ali „Rosenmarillen“): sadež je srednje velik do velik, pri povprečni letini običajno tehta od 40 do 65 g, njegova specifična teža pa je običajno nižja od 1,0. Marelice so ovalne ali zelo okrogle in imajo srednje zaobljeni polovici. Lupina je oranžnorumene barve in nekoliko dlakasta, sadež pa je na strani, ki je izpostavljena soncu, do polovice vedno rdečkasto obarvan in ima pogosto rdeče lise. Značilne lastnosti: ovalna oblika in oranžnorumena osnovna barva s privlačno rdečkasto obarvanostjo.

„Ananasmarillen“: velikost sadeža je približno med velikostjo sadežev vrste „Knödelmarille“ (marelica za cmoke) in velikostjo sadežev velike navadne marelice, pri čemer sadež pri povprečni letini običajno tehta od 30 do 70 g, njegova specifična teža pa je okrog 1,0. Marelice so zelo okrogle. Lupina je dlakasta, srednje rumene barve, pogosto rdečkasto obarvana ali pa so na njej rdeče lise.

Značilne lastnosti: okrogel sadež marelično rumene barve z rahlo rdečkasto obarvanostjo ali brez nje.

Za „Wachauer Marille“ je značilna visoka vsebnost pektina, kisline in sladkorja.

Razlog:

Že od nekdaj velja, da so za edinstveno kakovost „Wachauer Marille“ ključni podnebje in tla v regiji ter več kot stoletna tradicija pridelovanja marelic. Zato se le sorte marelic, „ki so jih približno od leta 1900 (v obdobju od leta 1900 do leta 1960) tradicionalno izbrali in zasadili pridelovalci in lastniki lokalnih nasadov marelic v regiji Wachau“, štejejo za marelice z edinstvenim okusom in vonjem, ki so zaščitene z označbo porekla. Specifikacija, ki delno izvira iz prvotnega besedila, delno pa je posodobljena, naj bi izrecno pojasnila, da je kot „Wachauer Marillen“ mogoče opredeliti le sorte marelic, ki spadajo v navedene skupine vrst in so bile v zadevnem obdobju vzgojene na opredeljenem območju. „Nove“ (npr. francoske ali kalifornijske) sorte, ki se v manjšem obsegu gojijo v zadnjem času, niso primerljive z uveljavljenimi sortami, značilnimi za regijo. Zato je opis zdaj natančnejši, da se ohranijo pričakovanja potrošnikov v zvezi s kakovostjo ter značilne lastnosti in sloves „Wachauer Marille“.

3.2 Geografsko območje:

Informacije v tem delu je treba pojasniti in vanje vključiti še dve občini:

Regija Wachau-Mautern-Krems. Regija leži na južnem robu regije Waldviertel in se razteza vzdolž Donave do severnega dela občine Dunkelsteinerwald. Območje pridelave „Wachauer Marille“ zajema naslednje občine: Aggsbach-Markt, Albrechtsberg, Bergern im Dunkelsteinerwald, Droß, Dürnstein, Emmersdorf, Furth, Gedersdorf, Krems, Maria-Laach, Mautern, Mühldorf, Paudorf, Rohrendorf bei Krems, Rossatz-Arnsdorf, Schönbühel-Aggsbach, Senftenberg, Spitz, Stratzing, Weinzierl am Wald in Weißenkirchen.

Razlog:

Seznam občin (razen občin Schönbühel-Aggsbach in Emmersdorf) je bil že vključen v gradivo prvotne vloge. V povzetek je torej vključen le zaradi večje jasnosti. Novo vključeni občini Schönbühel-Aggsbach in Emmersdorf pred reorganizacijo vlagatelja nista bili del območja v njegovi pristojnosti in pod njegovim upravljanjem, zato v prvotni vlogi nista bili navedeni. Njuna vključitev v dovoljeno območje proizvodnje je utemeljena, ker obe občini ležita v regiji Wachau in imata enako tradicijo gojenja marelic ter enake posebne podnebne pogoje kot druge navedene občine.

3.3 Dokazilo o poreklu:

Ker specifikacija do zdaj ni vsebovala navedb glede dokazila o poreklu, je smiselno dodati podatke o sledljivosti proizvoda.

Sledljivost proizvoda zagotavljajo naslednji ukrepi:

— evidenca območij pridelave,

— evidenca posajenih sort,

— evidenca obranih količin,

— ločena skladišča za obrane marelice z zaščiteno označbo porekla in marelice brez zaščitene označbe porekla (ločeno od drugih proizvodov) ter označevanje zabojnikov za obiranje pridelka.

3.4 Metoda pridobivanja:

V stavku „(r)astlinski material se goji v lokalnih drevesnicah ali pa ga gojijo pridelovalci sami“ se črta beseda „lokalnih“.

Razlog:

Črtanje besede „lokalnih“ ne vpliva na zadevne sorte, pomeni pa, da se lahko rastlinski material goji tudi v drevesnicah zunaj regije.

Stavek „(k)ot matične rastline se uporabljajo sadike marelic, mirobalan in različnih drugih sort sliv, ki so posebej prilagojene talnim razmeram v regiji“, se nadomesti z naslednjim:

„Kot matične rastline se uporabljajo sadike marelic, mirobalan in drugih primernih sort Prunus L., ki so posebej prilagojene talnim razmeram v regiji.“

Razlog:

Ker si pridelovalci marelic stalno prizadevajo najti primernejše matične rastline, ne smejo biti omejeni na uporabo določenih vrst sliv, ampak morajo imeti za preskušanje in, če se ugotovi njihova primernost, tudi za praktično uporabo na voljo vse sorte Prunus L.

Stavek „(m)atična rastlina, velika en meter, se obreže tako, da je okrogle, piramidne ali kotlaste oblike (razdalja med sadikami je 5–7 m × 4–6 m; 250 do 500 dreves/ha)“ se nadomesti z naslednjim:

„Krošnja se obreže tako, da je okrogle (piramidne ali kotlaste) oblike; ustrezne so tudi ploščate krošnje.“

Razlog:

Ker sta piramidna in kotlasta oblika vrsti okroglih oblik, je jasneje, če sta navedeni v oklepajih za izrazom „okrogle“. Da bi se zagotovila možnost racionalizacije pridelovalnih praks, so dovoljene tudi ploščate krošnje (npr. v brajdah), zlasti ker oblikovanje vej v okroglo ali ploščato krošnjo ne vpliva na kakovost sadežev. Poleg tega sta izraz „matična rastlina, velika en meter“ in besedilo v oklepajih „(razdalja med sadikami je 5–7 m × 4–6 m, 250 do 500 dreves/ha)“ črtana. Ker je bila v preteklosti razdalja med drevesi precej velika, je bilo treba uporabiti močne matične rastline, da so razpoložljiv prostor zapolnila široko razvejana drevesa, ki so v višino zrasla 8 metrov ali več. Uporaba sorazmerno visokih „matičnih rastlin, velikih en meter“, je bila še dodaten razlog, da so drevesa zrasla tako visoko. Postopke pridelave, na primer obrezovanje in zlasti obiranje marelic (pri čemer je treba marelice obrati večkrat), je zelo težko izvajati pri tako visokih drevesih. Pri gojenju nekoliko nižjih in kompaktnejših dreves ni treba uporabiti tako močnih matičnih rastlin, zato je lahko tudi razdalja med sadikami manjša. Vmesni posevki (npr. krompir), ki so jih dolgo časa gojili v nasadih marelic in na katere so visoka drevesa dobro vplivala, se ne gojijo več. Dejstvo, da razdalja med sadikami ni več predpisana, verjetno ne bo vplivalo na kakovost.

Smernice za nadzorovano „polnaravno“ gojenje sadja v Avstriji (kot je določeno v Prilogi 9 – vsebinski del) se ne uporabljajo več. Stavek, ki se nanaša na te smernice („Drevesa se gojijo in negujejo v skladu z uveljavljenimi metodami integrirane pridelave“), je bil zato nadomeščen z naslednjim stavkom:

„Drevesa se gojijo in oskrbujejo tako, da se pridelajo visokokakovostne marelice, pri čemer se upoštevajo trajnostne kmetijske prakse.“

Ob prvi predložitvi vloge je podporni program ÖPUL (avstrijski program za spodbujanje ekstenzivnega kmetovanja in kmetijstva ob upoštevanju okolja in spoštovanju narave) vključeval sistem premij na površino za „integrirano pridelavo sadja“, pri čemer so se smernice za te premije vsako leto sproti prilagajale. Vendar se bosta program ÖPUL in s tem tudi letna priprava smernic kmalu končala, poleg tega pa nekatere določbe iz smernic niso ugodno vplivale na gojenje „Wachauer Marille“. To na primer velja za podporni pogoj, povezan s „poraščenostjo tal“: zaradi velike razširjenosti voluharjev je odmrlo zelo veliko dreves, pojavila pa se je tudi apopleksija. Pri preučevanju načina gojenja marelic v zadnjem stoletju je mogoče ugotoviti, da so bila tla v nasadih običajno neporaščena, ker voluharji v takem okolju ne živijo. Približno v zadnjih dveh desetletjih je razvoj mehanizacije omogočil, da so tla v času obiranja poraščena, ker so dovolj utrjena, tudi če med obiranjem dežuje. Tla po spravilu pridelka ponovno obdelajo, kar je pomemben ukrep, ki pomembno prispeva k oskrbovanju dreves s hranilnimi snovmi, zlasti ker je avgust pogosto izjemno sušen. Do zdaj obdelava tal zaradi integriranega programa ni bila dovoljena.

Poleg tega je treba v skladu s splošnimi pravnimi določbami, ki se uporabljajo za kmetijsko pridelavo v Avstriji („dobra kmetijska praksa“), pri pridelavi hrane zagotoviti najvišje ravni varnosti za potrošnike in okolje. Uporaba teh določb zadostuje za preprečevanje morebitne slabše kakovosti.

Stavek „(v) vsakem primeru se travnatih ruš ne odstranjuje od začetka julija, da so tla med obiranjem dovolj utrjena“, se črta, ker to ne vpliva na kakovost proizvoda.

Črta se naslednji odstavek: „Škodljivci in bolezni niso stalna težava, zato je treba sprejeti le občasne ukrepe. V večini nasadov se ne izvajajo nobeni ukrepi za varstvo rastlin. Za zatiranje malega zimskega pedica se lahko od konca oktobra uporabljajo lepljivi trakovi. Za lovljenje zalubnikov se uporabljajo pasti z alkoholom. Samega sadeža marelice ne napada noben škodljivec. Plevela se običajno ne zatira, kar tudi ni potrebno.“

Razlog:

Zaradi pojava novih škodljivcev in bolezni je treba redno izvajati nadzorne ukrepe. Nedavne izkušnje z zatiranjem plevela so pokazale, da kemično ali mehansko odstranjevanje plevela bolje vpliva na drevesa v smislu oskrbe s hranilnimi snovmi in vodo.

Stavek „70 % pridelka se proda industrijskim podjetjem, združenjem pridelovalcev in trgovcem na debelo, približno 30 % pa se proda neposredno na kmetijah ali tržnicah“ se nadomesti z naslednjim:

„Večina pridelka se proda neposredno na kmetijah in tržnicah. Proizvod se trži tudi po obdelavi in predelavi.“

Razlog:

Tržne poti so se spremenile, zato se zdaj večina pridelka proda neposredno na kmetijah in tržnicah, medtem ko se je včasih 70 % pridelka prodalo industrijskim podjetjem, združenjem pridelovalcev in trgovcem na debelo.

3.5 Označevanje:

Stavek „(v)se košarice marelic, ki so na prodaj, imajo enako oznako“ se črta.

Razlog:

Vizualna podoba proizvoda na trgu (embalaža, reklamno gradivo itd.) se stalno spreminja, zato da proizvod ostane zanimiv in se zagotavlja njegova ustrezna podoba. Da bi se omogočil prožnejši odziv na zahteve trga, uporaba standardne oznake ni več obvezna.

3.6 Inšpekcijski organ:

Inšpekcijski organ izvaja nadzor na podlagi programa standardnega nadzora za proizvode z označbo zaščitenega porekla in posebnega načrta nadzora, ki ga pripravi za izvajanje programa v zvezi z zaščiteno označbo porekla „Wachauer Marille“:

SGS Austria Controll-Co. GmbH Diefenbachgasse 35 1150 Wien ÖSTERREICH Tel. +43 151225670 Faks +43 151225679 E-naslov: sgs.austria@sgs.com

Razlog:

V skladu z zakonodajnimi spremembami, ki med drugim zadevajo nadzor zaščitenih označb porekla, je namesto uradnega nadzora, ki ga izvaja deželni guverner, predviden nadzor, ki ga izvajajo pooblaščeni zasebni inšpekcijski organi.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„WACHAUER MARILLE“

ES št.: AT-PDO-0117-1473-29.06.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime:

„Wachauer Marille“

2. Država članica ali tretja država:

Avstrija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.6 – Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani.

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke:

Gre za sadeže skupin vrst „Kegelmarillen“ (stožčaste marelice), „Ovalmarillen“ (ovalne marelice) (ali „Rosenmarillen“ (rožnate marelice)) in „Ananasmarillen“ (ananasove marelice), ki so jih od leta 1900 do leta 1960 tradicionalno izbrali in zasadili pridelovalci in lastniki nasadov marelic v regiji Wachau.

Goji se zlasti lokalna sorta marelic „Klosterneuburger“ (ki spada v skupino vrste „Kegelmarille“).

„Kegelmarillen“: sadež je srednje velik, pri povprečni letini običajno tehta od 45 do 60 g, njegova specifična teža pa je običajno višja od 1,0. Marelice so stožčaste ali koničaste oblike. Osnovna barva lupine je medeno rumena, polovica ali večji del sadeža je rdečkaste barve, pogosto pa imajo sadeži tudi rjave ali rdeče lise.

Značilne lastnosti: sadež je stožčaste oblike in na eni strani krajši, lupina pa je močno rdečkasto obarvana. Meso je enakomerno oranžne do rdečkasto oranžne barve, čvrsto in sočno ter ne postane mokasto.

„Ovalmarillen“ (ali „Rosenmarillen“): sadež je srednje velik do velik, pri povprečni letini običajno tehta od 40 do 65 g, njegova specifična teža pa je običajno nižja od 1,0. Marelice so ovalne ali zelo okrogle in imajo srednje zaobljeni polovici. Lupina je oranžnorumene barve in nekoliko dlakasta, sadež pa je na strani, ki je izpostavljena soncu, do polovice vedno rdečkasto obarvan in ima pogosto rdeče lise. Značilne lastnosti: ovalna oblika in oranžnorumena osnovna barva s privlačno rdečkasto obarvanostjo.

„Ananasmarillen“: velikost sadeža je približno med velikostjo sadežev vrste „Knödelmarille“ (marelica za cmoke) in velikostjo sadežev velike navadne marelice, pri čemer sadež pri povprečni letini običajno tehta od 30 do 70 g, njegova specifična teža pa je okrog 1,0. Marelice so zelo okrogle. Lupina je dlakasta, srednje rumene barve, pogosto rdečkasto obarvana ali pa so na njej rdeče lise.

Značilne lastnosti: okrogel sadež marelično rumene barve z rahlo rdečkasto obarvanostjo ali brez nje.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

—

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

—

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

Regija Dachau-Mautern-Krems. Regija leži na južnem robu regije Waldviertel in se razteza vzdolž Donave do severnega dela občine Dunkelsteinerwald. Območje pridelave „Wachauer Marille“ zajema naslednje občine: Aggsbach-Markt, Albrechtsberg, Bergern im Dunkelsteinerwald, Droß, Dürnstein, Emmersdorf, Furth, Gedersdorf, Krems, Maria-Laach, Mautern, Mühldorf, Paudorf, Rohrendorf bei Krems, Rossatz-Arnsdorf, Schönbühel-Aggsbach, Senftenberg, Spitz, Stratzing, Weinzierl am Wald in Weißenkirchen.

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnosti geografskega območja:

Za geografsko območje so značilni medsebojni vpliv (panonskega podnebja in podnebja v regiji Waldviertel tik ob Donavi) ter velike razlike med dnevnimi in nočnimi temperaturami, zlasti v času zorenja marelic. V pisnih virih je dokumentirano, da se je ime „Marille“ v regiji uporabljalo že leta 1509. Obsežna komercialna pridelava marelic „Wachauer Marille“ se je v regiji Wachau (skupaj z vinom in lanom) začela okoli leta 1890 z izborom posebnih sort in najprimernejših matičnih rastlin. To je že od nekdaj pomembna veja gospodarstva v regiji. Poleti je pokrajina zaradi cvetenja marelic popolnoma spremenjena, zato je ta proizvod za regijo Wachau izredno pomemben tudi v smislu turizma.

5.2 Posebnosti proizvoda:

Okus in vonj sadeža; velika vsebnost sladkorja, kisline in pektina.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO):

Za edinstveno kakovost „Wachauer Marille“ so ključni podnebje in tla v regiji ter več kot stoletna tradicija pridelovanja marelic. Posebno podnebje neposredno vpliva na okus, vonj in vsebnost sestavin sadeža.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

http://www.patentamt.at/Markenschutz/Schutzrechte/Herkunftsangabe/

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.