[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.3.2006

SEK(2006) 284 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nemčije, 2005–2009

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Nemčije je bil predložen januarja 1999. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 15. marca 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženi program stabilnosti Nemčije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

1. Nemška vlada je sprejela zadnjo dopolnitev programa stabilnosti Nemčije in jo predložila Svetu in Komisiji 22. februarja 2006, t.j. 12 tednov po 1. decembru, roku, določenem v kodeksu ravnanja. Nemška vlada, ki je začela svoj mandat ob koncu leta 2005, je 22. februarja 2006 sprejela osnutek federalnega proračuna za leto 2006 in, predvsem, tudi sprejela osnutek zakona za povečanje osrednje stopnje DDV s 16 % na 19 % od 1. januarja 2007. Program obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja[3].

2. Svet je 21. januarja 2003 odločil, da ima Nemčija čezmerni primanjkljaj, in na podlagi člena 104(7) priporočil, naj se čezmerni primanjkljaj zmanjša do leta 2004. Komisija je v svojem Sporočilu Svetu iz decembra 2004 o „položaju Nemčije in Francije glede obveznosti na podlagi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem po sodbi Sodišča Evropskih skupnosti“ sklenila, da je treba leto 2005 obravnavati kot ustrezni rok za zmanjšanje. Svet je januarja 2005 soglašal s tem stališčem. Komisija je 1. marca 2006 Svetu priporočila, da Nemčijo pozove v skladu s členom 104(9), naj sprejme ukrepe za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o dopolnitvi programa stabilnosti iz decembra 2004, ki obravnava obdobje 2004–2008, pozval Nemčijo, naj stori, kar je potrebno, da zagotovi zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v letu 2005; izvrši prilagoditev proračuna v letih po letu 2005 in stori vse potrebno v strukturnem smislu, da doseže proračunski položaj blizu ravnovesja do konca obdobja, ki ga obravnava program; ter nadaljuje s strukturnimi reformami za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, še zlasti kar zadeva sistem zdravstvenega varstva.

3. Rast BDP v Nemčiji je v zadnjih desetih letih znašala 1,4 % letno, s tem je zamujala za povprečjem euroobmočja za več kot pol odstotne točke. Potencialna rast je postopoma padala skozi vse to obdobje. Dejavnost je, čeprav jo je spodbujal cvetoč izvoz, upočasnilo slabo domače povpraševanje. Povpraševanje in proizvodnja sta na začetku desetletja dlje časa stagnirala, v letu 2004 sta se za kratek povečala, a nato spet poslabšala. Zaradi manjšega ustvarjanja delovnih mest je stopnja brezposelnosti narasla in zdaj zadeva 9,5 % delovne sile. Javnofinančni primanjkljaj je leta 2005 četrto zaporedno leto prekoračil referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 3 %. Javni dolg je leta 1991 znašal blizu 40% BDP, od leta 2002 pa je presegel referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 60 %.

4. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP okrepila z 0,9 % v letu 2005 na 1,4 % v letu 2006, domača ponudba pa bo pridobila zagon. Rast se bo po upočasnitvi na 1 % v letu 2007 nato spet povečala, donos povprečne stopnje rasti bo znašal 1,5 % v obdobju od 2005 do 2009. Predvideva se, da se bo potencialna rast nekoliko pospešila v zadnjih letih programa, medtem ko se bo proizvodna vrzel v zadnjem letu programa postopoma zmanjševala, a bo še vedno ostala negativna. Na ta profil rasti vplivajo usmeritve politike, o katerih se je dogovorila nova vladna koalicija. Referenčni scenarij je na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov videti izvedljiv za leto 2006. Vendar je v nadaljnjih letih videti, da je osrednji scenarij nekoliko optimističen. Projekcije glede inflacije v programu so videti realistične za leto 2006, toda za ostalo obdobje so morda prav tako nekoliko optimistične.

5. Glede na podatke, ki jih je predložil Eurostat, je javnofinančni primanjkljaj v Nemčiji znašal 3,3 % BDP v letu 2005. Ti podatki do nadaljnje ocene njihove kakovosti temeljijo na začasni priglasitvi Nemčije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 3605/93, ki jo je Nemčija predložila Komisiji 24. februarja 2006. V prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti je bil določen cilj v višini 2,9 % BDP za leto 2005.

6. Poglavitni cilj srednjeročne proračunske strategije, naveden v programu, je zagotovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Za dosego tega cilja program predlaga, da se nadaljuje konsolidacija proračuna, medtem ko se izboljšujejo pogoji za rast in zaposlovanje. V programu je predvideno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007. V dopolnitvi so predvsem za leti 2006 in 2007 navedene projekcije za nominalne primanjkljaje v višini 3,3 % oziroma 2,5 % GDP. Nato je predvideno, da se bo primanjkljaj zmanjševal za 0,5 odstotne točke na leto in s tem dosegel stopnjo 1,5 % BDP v letu 2009. Prilagoditev proračuna temelji na prilagoditvi prihodkov in odhodkov. Po letu 2006 so za spodbujanje rasti predvideni nekateri dodatni ukrepi za odhodke, med katerimi so skladi za R&R, manj stroga pravila amortiziranja za družbe in naložbe v prometno infrastrukturo. Na podlagi tega prispevajo h konsolidaciji zniževanja davčnih olajšav, na primer odprava davčne subvencije za stanovanja, v katerih prebivajo lastniki. Najbolj pomembno je, da program, kot bistveni element strategije konsolidacije, opredeljuje omejevanje pri socialnih odhodkih. Iz tega izhajajoči prihranki se bodo delno uporabili za financiranje zmanjševanja deleža socialnih prispevkov do leta 2007. Predvideno je, da se bo zmanjšanje deleža socialnih prispevkov, ki prav tako izhaja iz obvladljive rasti zadevne osnove, na splošno izravnalo s povečanjem stopnje DDV v letu 2007. Predvideno je, da bo delež javnih naložb v BDP ostal nespremenljiv. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo je potek prilagoditve ostal v veliki meri enak; vendar je načrtovano, da bo delež primanjkljaja vsako leto za zaokroženo 0,5 odstotne točke višji glede na prejšnjo dopolnitev in v letu 2006 celo več.

7. Zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007 bo v skladu s programom povzročilo izboljšanje strukturnega salda (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) za več kot eno odstotno točko BDP kumulativno v letih 2006 in 2007. V programskem obdobju je načrtovano, da se bo strukturni saldo, izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, povprečno izboljšal za okoli 0,5 % BDP letno, a nekoliko manj v letih 2008 in 2009. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa saldo v strukturnem smislu, ki ga vseeno ne namerava doseči v programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,75 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in nekoliko presega tistega, ki je predviden za delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.

8. Glede leta 2006 se tveganja za proračunski rezultat obravnavajo kot uravnotežena. Vendar bi bil lahko po letu 2007 proračunski rezultat slabši od predvidenega v programu. Omejevanje pri socialni porabi, ki ni podrobno opredeljeno v programu, a naj bi zagotovilo bistveni prispevek za prilagoditev proračuna, je odvisno od natančnega izvajanja načrtov, kakor kažejo prejšnje izkušnje. Socialni odhodki so bili eden od glavnih dejavnikov za prekoračitev proračunskih ciljev v primerjavi s prejšnjimi programi. Proračunski cilji bi bili ogroženi, če bi se načrtovana oprostitev socialnih prispevkov v celoti izvedla, ne da bi dosegli ustrezne ciljne odhodke. Poleg tega lahko nepopolna rast pomenila izpad prihodkov, lahko pa bi se izkazalo, da je to težko nadomestiti z nadaljnjim zmanjšanjem odhodkov za ohranitev načrtovanega poteka deleža primanjkljaja. V programu so nadalje napovedane reforme davčnega sistema za dohodke pravnih oseb do leta 2008 ter zavarovanja za zdravstveno oskrbo in za dolgotrajno nego, kar bi lahko, čeprav bi morebiti imelo pozitivne učinek na gospodarstvo in proračun, kratkoročno negativno vplivalo na primanjkljaj.

9. Glede na to oceno tveganja se zdi, da je proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Vendar se zdi, da ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve za preprečitev prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih do predzadnjega leta programskega obdobja. V letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je potek prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa na splošno skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer.

10. Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 67,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. V programu je predvideno povečanje deleža dolga na zaokroženih 69 % BDP v letu 2006 in nato znižanje, da se bo ob koncu programskega obdobja doseglo 67 %. Razvoj deleža dolga je lahko ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje manj ugoden, kot je predviden v programu. Glede na to oceno tveganja se delež dolga morebiti ne znižuje v zadostni meri za doseganje referenčne vrednosti.

11. Videti je, da je Nemčija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[4]. Strukturne reforme, izvedene v preteklih letih, in še zlasti pokojninska reforma, so prispevale k omejitvi prihodnjega povečanja javnih odhodkov. Poleg tega program omenja načrt za postopno povečanje zakonsko določene upokojitvene starosti za dve leti, kar pomeni na 67 let, v obdobju od 2012 do 2029. Namen programa je tudi prilagoditi veljavni algoritem za pokojnine za postopno znižanje odhodkov; vendar noben načrt za izvajanje ni opredeljen. Strukturne reforme za sisteme zdravstvene oskrbe in dolgotrajne nege so opredeljene, a niso natančno določene. Glede na trenutno raven bruto javnega dolga, ki presega referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 60 %, in trenutno visok strukturni primanjkljaj je treba dosledno izvajati močno proračunsko konsolidacijo, tako da se zmanjšajo tveganja za dolgoročno vzdržnost.

12. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Nemčija zlasti načrtuje izvajanje številnih strukturnih reform, da bi izboljšala srednje- do dolgoročno vzdržnost javnih financ. Če se je omejevanje odhodkov v sistemih socialne varnosti izvajalo, kakor je bilo načrtovano, bi morala biti sestava javnih odhodkov ugodnejša za doseganje kategorij, ki spodbujajo rast, v okviru lizbonske strategije.

13. V nacionalnem programu reform Nemčije, predloženem 7. decembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je opredeljenih šest ključnih izzivov: družba znanja; delovanje trga in konkurenčnost; poslovno okolje; vzdržnost javnih financ (vključno s trajnostno rastjo in socialno varnostjo); ekološka inovacija; ter preusmeritev trga dela. Na splošno so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. V proračunske projekcije programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Poleg vsebine nacionalnega programa reform je v programu stabilnosti, kot del reforme federalnega sistema, predvideno, da bi različne ravni vlade v skladu s pravilom naložile potencialne sankcije, ki bi morebiti izhajale iz Pakta stabilnosti in rasti. To bi se vključilo v nemško ustavo.

Glede na zgoraj navedeno oceno je prednost, ki jo je vlada pripisala konsolidaciji proračuna, kakor je opredeljena v programu, zelo dobrodošla, toda obstajajo tveganja, povezana z doseganjem proračunskih ciljev in dolgoročno vzdržnostjo javnih financ. Ob upoštevanju priporočila Komisije z dne 1. marca 2006 za odločitev Sveta v skladu s členom 104(9), bi bilo za Nemčijo tudi primerno, da:

- zagotovi načrtovano strukturno prilagoditev ene odstotne točke kumulativno v letih 2006 in 2007, da bi čim hitreje in najkasneje do leta 2007 zmanjšala javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP na verodostojen in trajen način;

- hitro doseže srednjeročni cilj z znižanjem strukturnega salda za vsaj 0,5 odstotne točke letno po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, predvsem z doslednim izvajanjem načrtovanega omejevanja odhodkov, tako da bo sposobna zagotoviti načrtovano zmanjšanje socialnih prispevkov, in z zagotovitvijo, da napovedana reforma za davke pravnih oseb ne bo ogrožala proračunske konsolidacije;

- izvaja načrte za okrepitev nacionalnih proračunskih institucij, da se zavaruje doseganje proračunskih ciljev na vseh ravneh uprave.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nemčije, 2005–2009

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

14. Dne [14. marca 2006] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Nemčije.

15. Rast BDP v Nemčiji je v zadnjih desetih letih znašala 1,4 % letno, s tem je zamujala za povprečjem euroobmočja za več kot pol odstotne točke. Potencialna rast je postopoma padala skozi vse to obdobje. Dejavnost je, čeprav jo je spodbujal cvetoč izvoz, upočasnilo slabo domače povpraševanje. Povpraševanje in realni BDP sta na začetku desetletja dlje časa stagnirala, v letih 2000 in tudi 2004 pa sta se za kratek čas povečala, a nato spet poslabšala. Zaradi manjšega ustvarjanja delovnih mest je stopnja brezposelnosti narasla in zdaj zadeva 9,5 % delovne sile. Javnofinančni primanjkljaj je leta 2005 četrto zaporedno leto prekoračil referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 3 %. Javni dolg je leta 1991 znašal blizu 40 % BDP, od leta 2002 pa je presegel referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 60 %.

16. Svet je 21. januarja 2003 odločil, da ima Nemčija čezmerni primanjkljaj, in na podlagi člena 104(7) priporočil, naj se čezmerni primanjkljaj zmanjša do leta 2004. Komisija je v svojem Sporočilu Svetu iz decembra 2004 o „položaju Nemčije in Francije glede obveznosti na podlagi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem po sodbi Sodišča Evropskih skupnosti“ sklenila, da je treba leto 2005 obravnavati kot ustrezni rok za zmanjšanje. Svet je januarja 2005 soglašal s tem stališčem. Svet se bo [14. marca 2006] odločil, da Nemčijo pozove v skladu s členom 104(9), naj sprejme ukrepe za odpravo stanja čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o dopolnitvi programa stabilnosti iz decembra 2004, ki obravnava obdobje 2004–2008, pozval Nemčijo, naj stori, kar je potrebno, da zagotovi zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v letu 2005; izvrši prilagoditev proračuna v letih po letu 2005 in stori vse potrebno v strukturnem smislu, da doseže proračunski položaj blizu ravnovesja do konca obdobja, ki ga obravnava program; ter nadaljuje s strukturnimi reformami za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, še zlasti kar zadeva sistem zdravstvenega varstva.

17. Glede na podatke, ki jih je predložil Eurostat, je javnofinančni primanjkljaj v Nemčiji znašal 3,3 % BDP v letu 2005. Ti podatki do nadaljnje ocene njihove kakovosti temeljijo na začasni priglasitvi Nemčije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 3605/93, ki jo je Nemčija predložila Komisiji 24. februarja 2006. V prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti je bil določen cilj v višini 2,9 % BDP za leto 2005.

18. Dopolnitev programa stabilnosti Nemčije je bila predložena 22. februarja 2006. Program obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja[6].

19. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP okrepila z 0,9 % v letu 2005 na 1,4 % v letu 2006, domača ponudba pa bo pridobila zagon. Rast se bo po upočasnitvi na 1 % v letu 2007 nato spet povečala, donos povprečne stopnje rasti bo znašal 1,5 % v obdobju od 2005 do 2009. Na ta profil rasti vplivajo usmeritve politike, o katerih se je dogovorila nova vladna koalicija. Referenčni scenarij za leto 2006, ki se obravnava na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, je videti uresničljiv. Vendar je v nadaljnjih letih videti, da je osrednji scenarij nekoliko optimističen. Projekcije glede inflacije v programu so videti realistične za leto 2006, toda za ostalo obdobje so morda nekoliko optimistične.

20. Poglavitni cilj srednjeročne proračunske strategije, naveden v programu, je zagotovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Za dosego tega cilja program predlaga, da se nadaljuje konsolidacija proračuna, medtem ko se izboljšujejo pogoji za rast in zaposlovanje. V programu je predvideno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007. V dopolnitvi so predvsem za leti 2006 in 2007 navedene projekcije za nominalne primanjkljaje v višini 3,3 % oziroma 2,5 % GDP. Nato je predvideno, da se bo primanjkljaj zmanjševal za 0,5 odstotne točke na leto in s tem bo dosegel stopnjo 1,5 % BDP v letu 2009. Prilagoditev proračuna temelji na prilagoditvi prihodkov in odhodkov. Program, kot bistveni element strategije konsolidacije, opredeljuje omejevanje pri socialnih odhodkih. Kar zadeva prihodke, se je povečanje deleža davka na splošno izravnalo s znižanjem deleža socialnih prispevkov. Predvideno je, da bo delež javnih naložb v BDP ostal nespremenljiv. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo je potek prilagoditve ostal v veliki meri isti. Vendar je načrtovano, da bo delež primanjkljaja vsako leto za zaokroženo 0,5 odstotne točke višji glede na prejšnjo dopolnitev in v letu 2006 celo več.

21. Zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007 bo v skladu s programom povzročilo izboljšanje strukturnega salda (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) za več eno odstotno točko kumulativno med letoma 2005 in 2007. V programskem obdobju je načrtovano, da se bo strukturno uravnoteženi saldo, izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, povprečno izboljšal za okoli 0,5 % BDP letno, a nekoliko manj v letih 2008 in 2009. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa saldo v strukturnem smislu, ki ga vseeno ne namerava doseči v programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,75 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava presežnega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in nekoliko presega tistega, ki je predviden za delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.

22. Glede leta 2006 se tveganja za proračunski rezultat obravnavajo kot uravnotežena. Vendar bi bil lahko po letu 2007 proračunski rezultat slabši od predvidenega v programu. Omejevanje pri socialni porabi, ki ni podrobno opredeljeno v programu, a naj bi zagotovilo bistveni prispevek za prilagoditev proračuna, je odvisno od natančnega izvajanja načrtov, kakor kažejo prejšnje izkušnje. Socialni odhodki so bili eden od glavnih dejavnikov za prekoračitev proračunskih ciljev v primerjavi s prejšnjimi programi. Proračunski cilji bi bili ogroženi, če bi se načrtovana oprostitev socialnih prispevkov v celoti izvedla, ne da bi dosegli ustrezne ciljne odhodke. Poleg tega lahko nepopolna rast pomenila izpad prihodkov, lahko pa bi se izkazalo, da je to težko nadomestiti z nadaljnjim zmanjšanjem odhodkov za ohranitev načrtovanega poteka deleža primanjkljaja. V programu so nadalje napovedane reforme davčnega sistema za dohodke pravnih oseb do leta 2008 ter zavarovanja za zdravstveno oskrbo in za dolgotrajno nego, kar bi lahko, čeprav bi morebiti imelo pozitivne učinek na gospodarstvo in proračun, kratkoročno negativno vplivalo na primanjkljaj.

23. Glede na to oceno tveganja se zdi, da je proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Vendar se zdi, da ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve za preprečitev prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih do predzadnjega leta programskega obdobja. V letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je potek prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa na splošno skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer.

24. Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 67,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. V programu je predvideno povečanje deleža dolga na zaokroženih 69 % BDP v letu 2006 in nato znižanje, da se bo ob koncu programskega obdobja doseglo 67 %. Razvoj deleža dolga je lahko ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje manj ugoden, kot je predviden v programu. Glede na to oceno tveganja se delež dolga morebiti ne znižuje v zadostni meri za doseganje referenčne vrednosti.

25. Videti je, da je Nemčija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[7]. Strukturne reforme, izvedene v preteklih letih, in še zlasti pokojninska reforma, so prispevale k omejitvi prihodnjega povečanja javnih odhodkov. Glede na trenutno raven bruto javnega dolga, ki presega referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 60 %, in trenutno visok strukturni primanjkljaj je treba dosledno izvajati močno proračunsko konsolidacijo, tako da se zmanjšajo tveganja za dolgoročno vzdržnost.

26. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Nemčija zlasti načrtuje izvajanje številnih strukturnih reform, da bi izboljšala srednje- do dolgoročno vzdržnost javnih financ. Če se je omejevanje odhodkov v sistemih socialne varnosti izvajalo, kakor je bilo načrtovano, bi morala biti sestava javnih odhodkov ugodnejša za doseganje kategorij, ki spodbujajo rast, v okviru lizbonske strategije.

27. V nacionalnem programu reform Nemčije, predloženem 7. decembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je opredeljenih šest ključnih izzivov: družba znanja; delovanje trga in konkurenčnost; poslovno okolje; vzdržnost javnih financ (vključno s trajnostno rastjo in socialno varnostjo); ekološka inovacija; ter preusmeritev trga dela. Na splošno so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. V proračunske projekcije programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Poleg vsebine nacionalnega programa reform je v programu stabilnosti, kot del reforme federalnega sistema, predvideno, da bi različne ravni vlade v skladu s pravilom naložile potencialne sankcije, ki bi morebiti izhajale iz Pakta stabilnosti in rasti. To bi se vključilo v nemško ustavo.

Glede na zgoraj navedeno oceno je Svet zelo zadovoljen s prednostjo, ki jo je vlada pripisala konsolidaciji proračuna, kakor je opredeljena v programu, toda opozarja, da obstajajo tveganja, povezana z doseganjem proračunskih ciljev in dolgoročno vzdržnostjo javnih financ. Ob upoštevanju odločitve Sveta z dne [14. marca 2006] v skladu s členom 104(9), Svet tudi poziva Nemčijo, naj:

- zagotovi načrtovano strukturno prilagoditev ene odstotne točke kumulativno v letih 2006 in 2007, da bi čim hitreje in najkasneje do leta 2007 zmanjšala javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP na verodostojen in trajen način;

- hitro doseže srednjeročni proračunski cilj z znižanjem strukturnega salda za vsaj 0,5 odstotne točke letno po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, predvsem z doslednim izvajanjem načrtovanega omejevanja odhodkov, tako da bo sposobna zagotoviti načrtovano zmanjšanje socialnih prispevkov, in z zagotovitvijo, da napovedana reforma za davke pravnih oseb ne bo ogrožala proračunske konsolidacije;

- izvaja načrte za okrepitev nacionalnih proračunskih institucij, da se zavaruje doseganje proračunskih ciljev na vseh ravneh uprave.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS feb. 2006 | 1.6 | 0.9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |

COM nov. 20056 | 1.6 | 0.8 | 1.2 | 1.6 | -- | -- |

PS dec. 2004 | 1.8 | 1.7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |

Inflacija po HICP (v %) | PS feb. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

COM nov. 2005 | 1.8 | 2.0 | 1.6 | 1.1 | -- | -- |

PS dec. 2004 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS feb. 20061 | -0.6 | -0.9 | -0.7 | -1.1 | -0.7 | -0.4 |

COM nov. 20055 | -0.6 | -0.9 | -0.8 | -0.4 | -- | -- |

PS dec. 20041 | -1.2 | -0.9 | -0.7 | -0.3 | -0.0 | -- |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS feb. 2006 | -3.7 | -3.3 | -3.3 | -2½ | -2 | -1½ |

COM nov. 2005 | -3.7 | -3.9 | -3.7 | -3.3 | -- | -- |

PS dec. 2004 | -3¾ | -2.9 | -2½ | -2 | -1½ | -- |

Primarni saldo (v % BDP) | PS feb. 2006 | -0.8 | -0.5 | -0,5 | 0,5 | 1¼ | 1½ |

COM nov. 2005 | -0.8 | -0.9 | -0.9 | -0.4 | -- | -- |

PS dec. 2004 | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS feb. 20061 | -3.4 | -2.9 | -2.9 | -1.8 | -1.5 | -1.1 |

COM nov. 2005 | -3.3 | -3.2 | -3.2 | -3.0 | -- | -- |

PS dec. 20041 | -3.0 | -2.4 | -1.9 | -1.6 | -1.3 | -- |

Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS feb. 20063 | -3.4 | -3.0 | -2.9 | -1.8 | -1.5 | -1.1 |

COM nov. 20054 | -3.3 | -3.2 | -3.2 | -3.0 | -- | -- |

PS dec. 2004 | --. | -- | -- | -- | -- | -- |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS feb. 2006 | 65.5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |

COM nov. 20057 | 66.4 | 68.6 | 70.0 | 71.4 | -- | -- |

PS dec. 20047 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kakor v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,1 % BDP v letu 2005). 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,1 %, 1,1 %, 1,1 % oziroma 1,2 % v obdobju 2004–2007. 6 Glede na prve ocene je rast v letu 2005 znašala 0,9 %. Vmesna napoved služb Komisije z dne 21. februarja 2006 predvideva rast v višini 1,5 % v letu 2006. 7 Delež je bil izračunan tako, da so se uporabile serije BDP s starim načinom dodeljevanja PMSFP (razporejanje posredno merjenih storitev finančnega posredništva) uporabnikom, zato podatkov ni mogoče neposredno primerjati. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM) na podlagi nespremenjenih politik, preden je nova vlada začela svoj mandat novembra 2005; izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] Kakor v prejšnjih letih dopolnitev vsebuje le zaokrožene podatke in včasih povprečja za obdobja v zadnjih letih programskega obdobja. Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki o brezposelnosti, sektorskih saldih in razčlenitvi davčnih prihodkov).

[4] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] Kakor v prejšnjih letih dopolnitev vsebuje le zaokrožene podatke in včasih povprečja za obdobja v zadnjih letih programskega obdobja. Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki o brezposelnosti, sektorskih saldih in razčlenitvi davčnih prihodkov).

[7] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).