P7_TA(2013)0116

Storitve zemeljske oskrbe na letališčih Unije ***I

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. aprila 2013 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah zemeljske oskrbe na letališčih Unije in razveljavitvi Direktive Sveta 96/67/ES (COM(2011)0824 – C7-0457/2011 – 2011/0397(COD))

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2016/C 045/30)

Evropski parlament,

ob upoštevanju poročila Odbora za promet in turizem in mnenj Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov (A7-0364/2012),

(1) UL C 181, 21.6.2012, str. 173.

(2) UL C 277, 13.9.2012, str. 111.

P7_TC1-COD(2011)0397

Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 16. aprila 2013 z namenom sprejetja Uredbe (EU) št. …/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah zemeljske oskrbe na letališčih Unije in razveljavitvi Direktive Sveta 96/67/ES

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po predložitvi osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996 o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti (4) predvideva postopno odprtje trga storitev zemeljske oskrbe.

(2) Letališča in storitve zemeljske oskrbe so bistvene za pravilno delovanje in varnost zračnega prometa in predstavljajo ključno dejavnost v letalski verigi. Storitve zemeljske oskrbe vključujejo vse z letalstvom povezane dejavnosti na letališčih, ki se izvajajo za posamezne letalske družbe. [Sprememba 244]

(3) Deklaracija, ki je bila sprejeta na vrhu o letalstvu v Brugesu oktobra 2010, je priznala potrebo po spremembi pravil Unije glede spodbujanja konkurenčnosti vsakega člena v verigi zračnega prometa (kot so letališča, prevozniki in drugi izvajalci storitev).

(4) V skladu s belo knjigo z naslovom Načrt za enotni evropski prometni prostor (5) sta izboljšanje dostopa na trg in opravljanje kakovostnih storitev ključnega pomena za kakovost življenja državljanov in temeljni ukrep za uresničitev enotnega evropskega prometnega prostora.

(5) Nadaljnje postopno odpiranje trga storitev zemeljske oskrbe in uvedba usklajenih zahtev za opravljanje storitev zemeljske oskrbe bosta verjetno povečala učinkovitost in splošno kakovost storitev zemeljske oskrbe za letalske družbe, kakor tudi za potnike in špediterje. To bi moralo izboljšati kakovost vseh letaliških dejavnosti.

(6) Glede na novo potrebo po minimalnih usklajenih standardih kakovosti na letališčih za izvajanje pristopa od izhoda na letalo do izhoda na letalo, kar bo prispevalo k uresničitvi evropskega enotnega neba, in na potrebo po nadaljnji uskladitvi, da bi se v celoti izkoristile koristi postopnega odpiranja trga storitev zemeljske oskrbe v smislu večje kakovosti in učinkovitosti storitev zemeljske oskrbe, je treba Direktivo 96/67/ES nadomestiti z uredbo.

(7) Prost dostop do trga storitev zemeljske oskrbe je skladen z učinkovitim delovanjem letališč Unije, če so vzpostavljeni ustrezni zaščitni ukrepi. Prost dostop do trga storitev zemeljske oskrbe bi bilo treba zagotavljati postopoma in bi ga bilo treba prilagoditi zahtevam sektorja.

(7a) Ker je prost dostop do trga vodilo prometne politike Unije, bi morala biti popolna liberalizacija trga storitev zemeljske oskrbe končni cilj. [Sprememba 245]

(8) Postopno odpiranje trga v skladu z Direktivo 96/67/ES je že ustvarilo pozitivne rezultate v smislu izboljšane učinkovitosti in kakovosti. Zato je primerno nadaljevati s postopnim odprtjem.

(9) Vsak uporabnik letališča bi moral imeti dovoljenje za samooskrbo. Obenem je treba ohraniti jasno in ožjo opredelitev samooskrbe, da bi se izognili zlorabi in negativnim vplivom na trgu storitev oskrbe za tretje osebe.

(10) Pri nekaterih vrstah storitev zemeljske oskrbe za dostop na trg veljajo omejitve glede varnosti, varovanja, zmogljivosti in razpoložljivosti prostora. Zato bi bilo treba omogočiti omejitev števila pooblaščenih izvajalcev takšnih storitev zemeljske oskrbe. Omogočiti bi bilo treba, da je obseg teh omejitev lahko različen za posamezne terminale na istem letališču, če njihova uporaba ni diskriminatorna, ne povzročajo izkrivljanja konkurence in so v skladu z določbami te uredbe, ter če najmanjše število izvajalcev na vsakem terminalu ostane enako. [Sprememba 246]

(11) V nekaterih primerih lahko omejitve glede varnosti, varovanja, zmogljivosti in razpoložljivosti prostora upravičijo nadaljnje začasne omejitve dostopa na trg ali samooskrbe, vendar pod pogojem, če so te omejitve primerne, objektivne, pregledne in nediskriminatorne. V takšnih primerih bi morale države članice imeti pravico, da zaprosijo za izvzetje iz določb te uredbe. [Sprememba 247]

(12) Namen teh izjem bi moral biti omogočiti upravnim organom letališč premostitev ali vsaj zmanjšanje teh ovir. Takšne izjeme mora odobriti Komisija.

(13) Kadar je število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe omejeno, je treba te izvajalce izbirati v skladu z odprtimi, preglednimi in nediskriminatornimi razpisnimi postopki, da se ohrani učinkovita in poštena konkurenca. Podrobnosti takšnega postopka bi bilo treba dodatno opredeliti.

(13a) Vsi izvajalci storitev zemeljske oskrbe na letališču, samooskrbovani uporabniki letališč in podizvajalci tovrstnih storitev bi morali uporabljati ustrezne reprezentativne kolektivne pogodbe in zakonodajo zadevne države članice, tako da bi se med izvajalci storitev zemeljske oskrbe lahko vzpostavila poštena konkurenca, ki bi temeljila na kakovosti in učinkovitosti. [Sprememba 248]

(14) Ker je nujno treba upoštevati potrebe uporabnikov letališč, bi se bilo treba pri izbiri izvajalcev storitev zemeljske oskrbe se je treba posvetovati z uporabniki letališč njimi , saj imajo le-ti največji interes glede kakovosti in cene storitev zemeljske oskrbe. [Sprememba 249]

(15) Zato je treba zlasti pri izbiti pooblaščenih izvajalcev storitev zemeljske oskrbe zagotoviti zastopanje uporabnikov letališč in posvetovanje z njimi.

(16) Pri izbiri izvajalcev storitev zemeljske oskrbe na letališču je treba v določenih okoliščinah in pod določenimi pogoji omogočiti razširitev obveznosti javne službe na druga letališča na istem geografskem območju zadevne države članice.

(17) Glede tega Pojasniti bi bilo treba , ali države članice lahko zahtevajo prevzem osebja po spremembi pooblaščenega izvajalca storitev zemeljske oskrbe z omejenim dostopom, obstaja nekaj nejasnosti v skladu s členom 6(2) . Zamenjava osebja lahko škodljivo vpliva na kakovost storitev zemeljske oskrbe. Zato je primerno, da se pojasnijo pravila o prevzemu osebja zunaj področja uporabe Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (6) tako da se s tem državam članicam omogoči, da zagotovijo primerne pogoje za zaposlovanje in delo. [Sprememba 250]

(17a) Končni namen bi moral biti izboljšanje kakovosti storitev zemeljske oskrbe. To bi bilo treba doseči brez povečanja upravnih obremenitev za podjetja zemeljske oskrbe. Zato je pomembno, da podjetja lahko odločajo o svoji splošni poslovni praksi in kadrovski politiki. [Sprememba 251]

(18) Da bi se poskrbelo za ustrezno in neovirano izvajanje dejavnosti zračnega prometa na letališčih, zagotovila varnost in varovanje letaliških poslopij, r varstvo okolja in skladnost z veljavnimi socialnimi predpisi, je treba za opravljanje storitev zemeljske oskrbe zahtevati ustrezno dovoljenje. Ker sistemi za izdajo dovoljenj za opravljanje storitev zemeljske oskrbe trenutno obstajajo v večini držav članic, vendar se močno razlikujejo, je treba uvesti usklajen sistem za izdajo dovoljenj.

(19) Za izdajo dovoljenj bi morale veljati minimalne zahteve, da bi vsi izvajalci storitev in samooskrbovani uporabniki letališč upoštevali vsaj zahteve glede varnosti in varovanja ter imeli zadovoljivo ekonomsko solidnost, dobro ime, zadostno zavarovalniško kritje, da bi in bili ustrezno seznanjeni z dejavnostmi zemeljske oskrbe ter da bi se vzpostavil enak konkurenčen položaj. Te minimalne zahteve ne bi smele nikakor omejevati nadaljnjega odprtja trga . [Spremembi 252 in 253]

(20) Odprt dostop do centralizirane infrastrukture letališča in jasen pravni okvir za opredelitev centralizirane infrastrukture sta bistvena za učinkovito opravljanje storitev zemeljske oskrbe. Vendar pa bi bilo treba omogočiti zbiranje pristojbine za centralizirano infrastrukturo.

(21) Pristojbina bi morala biti nediskriminatorna, njihov izračun pa pregleden. Pristojbina ne bi smela presegati zneska, ki je potreben za kritje stroškov zagotavljanja centralizirane infrastrukture, vključno z ustrezno donosnostjo sredstev.

(22) Upravljavec letališča oziroma vsak drug upravni organ centralizirane infrastrukture navedenega letališča bi se mora moral o opredelitvi infrastrukture in višini pristojbin redno posvetovati z uporabniki letališč. [Sprememba 254]

(23) Storitve zemeljske oskrbe lahko opravlja tudi sam upravljavec letališča. Ker lahko upravljavec letališča obenem na podlagi svoje odločitve bistveno vpliva na konkurenčnost med izvajalci storitev zemeljske oskrbe, bi bilo treba od letališč zahtevati, da njihove računovodstvo za storitve zemeljske oskrbe izvaja pravni subjekt, ki je ločen od pravnega subjekta, ki upravlja infrastrukturo strogo ločijo od računovodstva za upravljanje infrastrukture . [Sprememba 255]

(24) Da bi se letališčem omogočilo izpolnjevanje nalog upravljanja infrastrukture in da bi se zagotovili varnost in varovanje letaliških poslopij ter prožnost storitev zemeljske oskrbe tudi v kriznih razmerah, bi moral biti upravljavec letališča odgovoren za ustrezno usklajevanje dejavnosti zemeljske oskrbe na letališču. Upravljavec letališča bi moral za namen večje optimizacije o usklajevanju dejavnosti zemeljske oskrbe na letališču poročati organu za oceno uspešnosti Eurocontrola.

(24a) Kadar upravljavec letališča opravlja storitve zemeljske oskrbe oziroma če neposredno ali posredno nadzira tovrstno podjetje, neodvisni nadzorni organ preverja, ali je usklajevanje storitev zemeljske oskrbe ustrezno, da se zagotovi enaka obravnava. [Sprememba 256]

(25) Upravljavec letališča, javni organ ali kateri koli drug organ, ki nadzoruje letališče, bi moral biti pristojen tudi za določitev potrebnih pravil za ustrezno delovanje letališke infrastrukture.

(26) Opredeliti je treba obvezne minimalne standarde kakovosti, ki jih morajo izpolnjevati izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč, da bi se zagotovila splošna kakovost storitev in vzpostavil enak konkurenčni položaj med izvajalci.

(26a) Za doseganje zadovoljive stopnje varnosti na vseh letališčih bi morale biti zahteve glede minimalnih standardov kakovosti storitev zemeljske oskrbe usklajene z varnostnimi merili in načeli, ki urejajo sisteme upravljanja, vzpostavljenimi z ustreznim pravom Unije. [Sprememba 257]

(27) Za namen povečanja uspešnosti v celotni letalski verigi in izvajanja pristopa „od izhoda na letalo do izhoda na letalo“ bi morali izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč Komisiji poročati o svoji uspešnosti.

(28) V sektorju, ki je tako delovno intenziven, kot je sektor storitev zemeljske oskrbe, stalen napredek in stalno usposabljanje osebja močno vpliva na kakovost storitev in varnost dejavnosti . Pristojna institucija Unije bi morala v sodelovanju s pristojnimi organi v državah članicah, upravljavci letališč in socialnimi partnerji določiti ambiciozne minimalne standarde za zagotavljanje najvišje kakovosti izobraževanja in usposabljanja zaposlenih v sektorju storitev zemeljske oskrbe . Zato je Te standarde bi bilo treba določiti minimalne zahteve glede usposabljanja redno posodabljati in razvijati , da bi se zagotovila kakovost tako prispevali h kakovosti dejavnosti v smislu zanesljivosti, prožnosti, varnosti in varovanja, ter vzpostavil ter vzpostavili enak konkurenčni položaj med izvajalci. Dokler zahtevani standardi na zadevnem letališču niso izpolnjeni, bi bilo treba dovoljenje začasno ali dokončno odvzeti ali zadržati do tedaj, ko je ustrezen standard ponovno dosežen. Poskrbeti bi bilo treba za dodatno usposabljanje, specifično za posamezno letališče, ki ne bi smelo trajati manj kot pet dni. [Sprememba 258]

(29) Sklepanje pogodb s podizvajalci zagotavlja večjo prožnost za izvajalce storitev zemeljske oskrbe. Kljub temu pa sklepanje pogodb s podizvajalci in nadaljnje oddajanje del s strani samih podizvajalcev lahko povzroči ovire pri zmogljivosti in negativno vpliva na varnost in varovanje. Sklepanje pogodb s podizvajalci bi bilo zato treba omejiti in pojasniti pravila, ki urejajo sklepanje takšnih pogodb.

(30) Pravice, ki jih priznava ta uredba, bi bilo treba uporabljati za izvajalce storitev zemeljske oskrbe iz tretjih držav in samooskrbovane uporabnike letališč iz tretjih držav le na podlagi stroge vzajemnosti. Kadar takšne vzajemnosti ni, bi bilo treba Komisiji omogočiti, da sprejme odločitev, na podlagi katere mora država članica ali države članice uvesti mirovanje teh pravic v zvezi s takšnimi izvajalci ali uporabniki.

(31) Države članice bi morale še naprej ostati pristojne za zagotavljanje ustrezne ravni socialnega varstva osebja podjetja zagotoviti , da osebje podjetij , ki opravlja opravljajo storitve zemeljske oskrbe , uživa ustrezno raven socialnega varstva in ima dostojne delovne pogoje, tudi v primeru podizvajanja in pogodb o izvajanju storitev . Če pristojni organi v državah članicah ugotovijo vrzeli v varstvu ali kršitve pravil, bi bilo treba izvajalcem dovoljenje začasno ali dokončno odvzeti ali zadržati do tedaj, ko je ustrezen standard ponovno dosežen . [Sprememba 259]

(31a) Ker so invalidi in osebe z omejeno mobilnostjo pogosto neutemeljeno diskriminirani pri obravnavi njihovih težav in pritožb ter pri oskrbi s pripomočki, bi bilo treba to uredbo uporabljati v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o pravicah invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo v zračnem prevozu (7) . [Sprememba 260]

(31b) Čeprav so pravice invalidov in oseb z omejeno mobilnostjo v zračnem prevozu določene z Uredbo (ES) št. 1107/2006, ta uredba spodbuja zbliževanje ponudnikov storitev za invalidove ali osebe z omejeno mobilnostjo ter izvajalcev, ki ravnajo s pripomočki potnikov, tudi z medicinskimi pripomočki. [Sprememba 261]

(31c) Področje pravic potnikov je napredovalo, zato je treba upoštevati cilje in rešitve, predlagane v Direktivi 2001/85/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2001 o posebnih predpisih za vozila za prevoz potnikov z več kot osmimi sedeži poleg vozniškega sedeža (8) . [Sprememba 262]

(32) Da bi usklajene zahteve glede zavarovanja veljale za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovane uporabnike letališč, bi bilo treba v skladu s členom 290 Pogodbe na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije za sprejeme akte v zvezi z zahtevami glede zavarovanja za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovane uporabnike letališč. Da bi za minimalne standarde kakovosti storitev zemeljske oskrbe in obveznost poročanja za izvajalce storitev zemeljske oskrbe ter samooskrbovanih uporabnikov letališč veljale usklajene in ustrezno dopolnjene obveznosti, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe na Komisijo prenesti pristojnosti glede specifikacij minimalnih standardov kakovosti storitev zemeljske oskrbe in glede specifikacij sprejme akte v zvezi s specifikacijami vsebine in razširjanja obveznosti poročanja za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovane uporabnike letališč. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov in med drugim s posebnim odborom sektorskega dialoga, vzpostavljenim na podlagi Sklepa Komisije 98/500/ES z dne 20 . maja 1998 o ustanovitvi Odborov sektorskega dialoga med socialnimi partnerji na evropski ravni (9) . Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način . [Sprememba 263]

(32a) Ob upoštevanju posebnih pogojev, ki veljajo za zemeljsko oskrbo v zvezi z zagotavljanjem invalidskih vozičkov in druge medicinske opreme in opreme za pomoč, ki jo uporabljajo invalidni potniki in potniki z omejeno mobilnostjo, pa tudi tega, v kolikšni meri je samostojnost teh potnikov odvisna od tovrstne opreme, bi moralo zavarovanje, ki ga sklenejo izvajalci storitev zemeljske oskrbe, v celoti kriti utrpljeno škodo zaradi poškodovanja ali izgube te opreme. [Sprememba 264]

(32b) Države članice bi morale zaradi pomena, ki ga imajo varnost, poklicno usposabljanje in izobraževanje, skladnost s standardi kakovosti, zlasti pa operativna uspešnost osebja, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe, predpisati naložitev kazni za kršitve te uredbe. Te kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. [Sprememba 265]

(32c) V dokumentaciji, ki jo letalski prevoznik posreduje potnikom, bi moral biti jasno naveden izvajalec storitev zemeljske oskrbe za zadevno letalsko progo. [Sprememba 266]

(32d) Izvajalec storitev zemeljske oskrbe mora zagotoviti informacijske točke za potnike, katerih prtljaga se je izgubila ali jo pogrešajo. [Sprememba 267]

(33) Komisija mora med pripravo in sestavljanjem delegiranih aktov zagotoviti, da se zadevni dokumenti sočasno, pravočasno in ustrezno pošljejo Evropskemu parlamentu in Svetu. [Sprememba 263]

(34) Za zagotovitev enotnih pogojem izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (10).

(35) Za sprejemanje izvedbenih odločitev o izjemah glede obsega odprtja trga storitev zemeljske oskrbe za tretje osebe in za samooskrbovane letalske družbe bi bilo treba uporabiti svetovalni postopek, če imajo navedeni akti omejeno področje uporabe.

(36) Svetovalni postopek bi bilo treba uporabljati za sprejemanje izvedbenih odločitev o razširitvi obveznosti javne službe s strani držav članic na otoška letališča, če imajo navedeni akti omejeno področje uporabe.

(37) Postopek pregleda bi bilo treba uporabljati za sprejemanje izvedbenih odločitev o celotni ali delni uvedbi mirovanja pravice do dostopa na trg storitev zemeljske oskrbe na ozemlju držav članic za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in uporabnike letališč iz tretje države.

(38) Ker cilja te uredbe, in sicer enotnejše uporabe zakonodaje Unije o storitvah zemeljske oskrbe, države članice zaradi mednarodnega značaja zračnega prometa ne morejo zadovoljivo doseči, in ker se ta cilj lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(39) Ministrska izjava o gibraltarskem letališču, dogovorjena na prvem ministrskem srečanju Foruma za dialog o Gibraltarju 18. septembra 2006 v Córdobi, bo nadomestila skupno izjavo o gibraltarskem letališču, podano 2. decembra 1987 v Londonu, njeno dosledno upoštevanje pa velja kot upoštevanje izjave iz leta 1987.

(40) Direktivo 96/67/ES bi bilo zato treba razveljaviti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Poglavje I

Področje uporabe in opredelitev pojmov

Člen 1

Področje uporabe

Ta uredba se uporablja za vsako letališče na ozemlju države članice, za katero velja Pogodba in je odprto za komercialni promet.

Uporaba te uredbe za gibraltarsko letališče ne posega v pravni položaj Kraljevine Španije in Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske glede spora o suverenosti nad ozemljem, na katerem se nahaja to letališče.

Člen 2

Opredelitve pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „letališče“ pomeni vsako zemljišče, ki je posebej prilagojeno za pristajanje, vzletanje in manevriranje zrakoplovov, vključno s pomožnimi instalacijami, ki se lahko uporabljajo pri teh operacijah za potrebe prometa zrakoplovov in storitev v zvezi z njimi, skupaj z instalacijami, ki so potrebne pri komercialnih zračnih prevozih;

(b) „upravljavec letališča“ pomeni organ, katerega naloga je, na podlagi nacionalne zakonodaje ali predpisov, po potrebi skupaj z drugimi dejavnostmi ali brez njih, upravljati letališko infrastrukturo ter usklajevati in nadzirati dejavnosti različnih izvajalcev na zadevnih letališčih ali zadevnih omrežjih letališč;

(c) „uporabnik letališča“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki je odgovorna za prevoz potnikov, pošte in/ali tovora po zraku do ali od zadevnega letališča;

(d) „zemeljska oskrba“ pomeni storitve, ki se opravljajo za uporabnike letališč na letališčih, kot je opisano v Prilogi Prilogi I ;

(e) „samooskrba“ pomeni stanje, v katerem uporabnik letališča neposredno zase izvaja eno ali več vrst storitev zemeljske oskrbe in ne sklene pogodbe o opravljanju teh storitev s tretjo osebo. Za namene te uredbe uporabniki letališč v medsebojnem odnosu ne štejejo za tretje osebe, kadar: — ima eden večinski delež drugega, ali — ima en sam organ večinski delež vsakega; — v primeru integratorjev se samooskrba razširi na storitve zemeljske oskrbe, ki se opravljajo za vse zrakoplove v njenem prometnem omrežju, ne glede na to, ali so ta letala v lasti ali v najemu in ali jih upravlja letalski prevoznik, ki je v lasti integratorja ali tretje stranke. Za namene tega oddelka ni nujno, da je podjetje, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe, uporabnik letališča, mora pa biti z integratorjem povezano podjetje in izpolnjevati minimalne standarde kakovosti;

(f) „izvajalec storitev zemeljske oskrbe“ pomeni vsako pravno ali fizično osebo, ki tretjim osebam ponuja eno ali več vrst storitev zemeljske oskrbe;

(fa) „integrator“ je podjetje, ki nudi s pogodbo urejeno storitev prevoza tovora od vrat do vrat, s katero zagotavlja prevoz tovora in/ali pošte od začetne do končne destinacije in ki obsega prevoz, zemeljsko oskrbo, razvrščanje in dostavo pošiljk;

(fb) „kolektivne pogodbe“, določene z zakonodajo države članice, so reprezentativne, kadar vsebinsko veljajo za storitve zemeljske oskrbe in se njihova ozemeljska veljavnost v državi članici razširi na letališče, na katerem deluje izvajalec storitev zemeljske oskrbe;

(g) „centralizirana infrastruktura“ pomeni posebne letališke naprave oziroma objekte na letališču, ki se zaradi tehničnih razlogov ali razlogov povezanih z okoljem, stroški ali zmogljivostjo ne morejo ločiti ali podvojiti in katerih razpoložljivost je bistvena in potrebna za uspešnost naknadnih storitev zemeljske oskrbe na letališču ;

(h) „sklepanje pogodb s podizvajalci“ pomeni sklepanje pogodb, ki jih izvajalec storitev zemeljske oskrbe kot glavna pogodbena stranka, ali izjemoma samooskrbovani uporabnik letališča podpiše s tretjo osebo oziroma „podizvajalcem“ in na podlagi katerih je podizvajalec dolžan izvajati eno ali več vrst (ali podvrst) storitev zemeljske oskrbe;

(ha) „podizvajalec“ pomeni podjetje z dovoljenjem v skladu s členoma 16 in 17;

(i) „dovoljenje“ pomeni dovoljenje, ki ga pristojni organ izda podjetju, ki bo opravljalo storitve zemeljske oskrbe, kot je navedeno v dovoljenju;

(j) „neodvisni nadzorni organ“ pomeni organ, opredeljen v členu 11 Direktive 2009/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o letaliških pristojbinah (11). [Sprememba 268]

Poglavje II

Splošne uvodne zahteve

Člen 3

Upravljavec letališča

1. Če za vodenje in upravljanje ter obratovanje letališča ni odgovoren le en organ, pač pa več ločenih organov, se za namene te uredbe vsak od teh ločenih organov obravnava kot del upravljavca letališča.

2. Če je za več letališč imenovan le en upravljavec, se vsako letališče za namene te uredbe obravnava ločeno.

Člen 4

Odbor uporabnikov letališč

1. Vsako zadevno letališče , katerega letni promet v treh predhodnih letih ni bil manjši od dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora, na zahtevo uporabnikov letališča ustanovi odbor (v nadaljnjem besedilu: odbor uporabnikov letališč), ki ga sestavljajo predstavniki uporabnikov letališč ali organizacij, ki predstavljajo uporabnike letališč , ter predstavnikov letališč in osebja . V odbor uporabnikov letališč se obvezno vključijo socialni partnerji . [Sprememba 269]

2. Vsi uporabniki letališč imajo pravico do sodelovanja pri delu odbora uporabnikov letališč ali da jih na njihovo željo v tem odboru predstavlja organizacija, imenovana v ta namen. Če uporabnike letališč predstavlja takšna organizacija, slednja na zadevnem letališču ne opravlja storitev zemeljske oskrbe.

3. Odbor uporabnikov letališč v pisni obliki določi svoj pravilnik, vključno z lastnimi pravili glasovanja.

Pravila glasovanja vključujejo posebne določbe o tem, kako se v odboru uporabnikov letališč izogniti morebitnim navzkrižjem interesov, do katerih bi lahko prišlo zaradi prisotnosti tistih uporabnikov letališč, ki na zadevnem letališču opravljajo storitve zemeljske oskrbe. Uporabniki letališč, ki zaprosijo za dovoljenje za opravljanje ene ali več storitev zemeljske oskrbe, nimajo pravice do glasovanja, kadar se z odborom uporabnikov letališč v času postopka izbora izvaja posvetovanje, določenega v členih 8 in 9.

4. Ponderiranje glasov v odboru uporabnikov letališč poteka tako, da:

(a) ne glede na letni obseg prometa, ki ga na letališču opravi en sam uporabnik letališča, njegova glasovalna moč ne presega 49 % vseh glasov;

(b) glasovalna moč samooskrbovanih uporabnikov letališč ne presega ene tretjine vseh glasov.

5. Upravljavec letališča odboru uporabnikov letališč zagotovi sekretariat.

Če upravljavec letališča to odkloni ali če odbor uporabnikov letališč tega ne sprejme, upravljavec letališča določi drugi subjekt, ki ga mora odbor uporabnikov letališč sprejeti. Sekretariat odbora uporabnikov letališč vodi in vzdržuje seznam uporabnikov letališč in njihovih predstavnikov, ki so člani odbora uporabnikov letališč.

6. Sekretariat odbora uporabnikov letališč vodi zapisnik vsakega srečanja odbora uporabnikov letališč. Ti zapisniki zvesto odražajo izražena stališča in izide glasovanja na srečanjih.

6a. Če ta uredba določa, da se je treba posvetovati z odborom uporabnikov letališč, upravljavec letališča ali po potrebi izvajalec razpisa o tem obvesti odbor uporabnikov letališč ter mu predloži predlagano odločitev in vse potrebne informacije najpozneje šest tednov pred sprejetjem končne odločitve. V primeru nesoglasja med upravljavcem letališča in odborom uporabnikov letališč ali, kjer je to ustrezno, izvajalcem razpisa upravljavec letališča ali po potrebi izvajalec razpisa brez poseganja v člen 41 predloži utemeljitev za svojo končno odločitev, pri tem pa upošteva stališča odbora uporabnikov letališč. [Sprememba 270]

Poglavje III

Odprtje trga storitev zemeljske oskrbe

Oddelek 1

Samooskrba

Člen 5

Samooskrba

Vsi uporabniki letališča imajo pravico do samooskrbe.

Oddelek 2

Zemeljska oskrba za tretje osebe

Člen 6

Zemeljska oskrba za tretje osebe

1. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe , ki imajo sedež v Uniji ali državi, ki je članica Evropskega združenja za prosto trgovino, imajo prost dostop do trga za opravljanje storitev zemeljske oskrbe za tretje osebe na katerem koli letališču, katerega letni promet je v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 2 milijonov presegel dva milijona potnikov ali 50 000 ton tovora.

2. Države članice lahko primeru letališč iz odstavka 1 omejijo število izvajalcev, ki so pooblaščeni za opravljanje naslednjih vrst storitev zemeljske oskrbe:

(a) sprejem in odprema prtljage;

(b) oskrba na ploščadi;

(c) oskrba z gorivom in oljem;

(d) sprejem in odprema tovora in pošte, kar zadeva fizično ravnanje s tovorom in pošto med letališkim terminalom in zrakoplovom, tako ob prihodu, odhodu ali prenosu.

Vendar države članice ne smejo omejiti tega števila na manj kot dva izvajalca za vsako vrsto storitev zemeljske oskrbe oziroma na manj kot tri izvajalce teh storitev v primeru letališč, katerih letni promet je v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 5 presegel 15 milijonov potnikov ali 100 000 200 000 ton tovora.

2a. Omejitve iz odstavka 2 so lahko različne za posamezne terminale na istem letališču, pod pogojem, da njihova uporaba ni diskriminativna, da ne povzročajo izkrivljanja konkurence in so v skladu z določbami te uredbe ter da najmanjše število izvajalcev na vsakem terminalu ostane enako.

3. Na letališčih, kjer je število izvajalcev omejeno na dva ali tri izvajalce v skladu z odstavkom 2 tega člena ali s točkama (a) in (c) člena 14(1)(a) in (c), najmanj eden od pooblaščenih izvajalcev ne bo predmet neposrednega ali posrednega nadzora, ki ga izvaja:

(a) upravljavec letališča,

(b) vsak uporabnik letališča, ki je v letu pred letom izbora navedenih izvajalcev opravil prevoz več kot 25 % potnikov ali tovora, zabeleženega na letališču,

(c) organ iz točke (a) ali vsak tak uporabnik iz točke (b), ki ga neposredno ali posredno nadzoruje ali ga je nadzoroval upravljavec letališča.

Nadzor se vzpostavi s pravicami, pogodbami ali drugimi sredstvi, ki posamezno ali v kombinaciji ali glede na dejansko in pravno stanje dajejo možnost za izvajanje odločilnega vpliva na izvajalca, kot to razlaga Sodišče Evropske unije.

4. Če države članice v skladu z odstavkom 2 omejijo število pooblaščenih izvajalcev, ne smejo preprečiti preprečijo uporabniku letališča, ne glede na to, kateri del letališča mu je bil dodeljen, možnosti dejanske izbire pod pogoji, določenimi v odstavkih 2 in 3, in sicer med vsaj:

— dvema izvajalcema storitev zemeljske oskrbe ali

— tremi izvajalci storitev zemeljske oskrbe na letališčih, katerih letni promet v najmanj treh predhodnih letih ni bil manjši 5 15 milijonov potnikov ali 100 000 200 000 ton tovora.

5. Kadar letališče doseže enega od pragov tovornega prometa, določenih v tem členu, ne da bi dosegel ustreznega praga potniškega prometa, se ta uredba člen ne uporablja za vrste storitev zemeljske oskrbe, ki so namenjene izključno potnikom , ali infrastrukturo, ki se uporablja izključno za odpremo potnikov .

Če letališče doseže enega od pragov za potniški promet, določenih v tem členu, ne doseže pa ustreznega praga tovornega prometa, se ta uredba ne uporablja za vrste storitev zemeljske oskrbe, ki so namenjene izključno tovoru, ali infrastrukturo, ki se uporablja izključno za odpremo tovora.

6. Vsako letališče, katerega letni promet v vsaj treh zaporednih letih ni bil manjši od dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora in katerega letni promet po tem obdobju tega praga več ne preseže, ohranja prost dostop do svojega trga za izvajalce, ki opravljajo storitve oskrbe za tretje osebe, in sicer najmanj tri leta po letu, ko tega praga ni doseglo.

7. Vsako letališče, katerega letni promet v najmanj treh zaporednih letih presega 5 milijona 15 milijonov potnikov ali 100 000 200 000 ton tovora in katerega letni promet po tem obdobju tega praga več ne preseže, ohranja prost dostop do svojega trga za izvajalce, ki opravljajo storitve oskrbe za tretje osebe, in sicer najmanj tri leta po letu, ko tega praga ni doseglo. [Sprememba 271]

Člen 7

Izbira izvajalcev

1. Izvajalci, ki so pooblaščeni za opravljanje storitev zemeljske oskrbe na letališču, na katerem je njihovo število omejeno v skladu s členom 6 ali členom 14, se izbirajo na podlagi preglednega, odprtega in nediskriminatornega razpisnega postopka. Izvajalec razpisa lahko od izvajalca zemeljske oskrbe zahteva, da mora eno ali več vrst storitev zemeljske oskrbe iz člena 6(2) zagotavljati v sklopu. Upravljavec letališča ima pooblastilo, da na izvajalca razpisa naslovi ustrezno prošnjo za povezovanje v sklop. [Sprememba 272]

2. Izvajalec razpisa je:

(a) upravljavec letališča, pod pogojem da: — ne opravlja podobnih storitev zemeljske oskrbe in — neposredno ali poredno ne nadzoruje nobenega podjetja, ki opravlja takšne storitve, ter da — ni kakor koli povezan s takšnim podjetjem;

(b) v vseh drugih primerih pristojni organ, ki je neodvisen od upravljavca letališča in ni neposredno ali posredno poslovno vezan na dejavnosti letališča . [Sprememba 273]

3. Odbor uporabnikov letališč v nobeni fazi postopka izbora nima dostopa do vlog prosilcev. in upravljavec letališča, ki ni izvajalec razpisa, v nobeni fazi postopka izbora nima nimata dostopa do vlog prosilcev. Izvajalec razpisa na zahtevo odbora uporabnikov letališč ali upravljavca letališča, če ta ni izvajalec razpisa, predloži povzetek vlog prosilcev, pri čemer zagotovi, da v njem ni zaupnih podatkov. [Sprememba 274]

4. Zadevna država članica lahko potem, ko obvesti Komisijo, in v skladu s pravili Unije o državni pomoči med razpisne specifikacije, ki jih morajo izpolnjevati izvajalci storitev zemeljske oskrbe, vključi obveznost javne službe za letališča, ki oskrbujejo obrobna območja ali območja v razvoju, ki so del ozemlja te države članice, kjer izvajalci ne želijo opravljati storitev zemeljske oskrbe brez državne podpore (npr. izključne pravice ali izplačilo nadomestila), vendar so takšna letališča bistvenega pomena za zadevno državo članico v smislu dostopa. Ta določba ne posega v pravila EU o državni pomoči. [Sprememba 275]

5. Javni razpis se odpre in objavi v Uradnem listu Evropske unije. V Uradnem listu Evropske unije se ustvari ustrezen razdelek, namenjen javnim razpisom za storitve zemeljske oskrbe. [Sprememba 276]

6. Izbor izvajalcev, ki ga opravi izvajalec razpisa, se opravi v dveh fazah:

(a) postopek ugotavljanja usposobljenosti, da se preveri ustreznost prijaviteljev, in

(b) postopek oddaje naročila, da se izberejo pooblaščeni izvajalci.

6a. Če se na javni razpis ne odzove zahtevano število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe iz člena 6(2), pristojni organ v 48 mesecih po koncu tega javnega razpisa objavi nov javni razpis. [Sprememba 277]

Člen 8

Postopek ugotavljanja usposobljenosti

1. V okviru postopka ugotavljanja usposobljenosti izvajalec razpisa preveri, ali prijavitelji izpolnjujejo več minimalnih meril. Izvajalec razpisa ta minimalna merila določi po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč in upravljavcem letališča, če slednji ni izvajalec razpisa.

2. Minimalna merila vključujejo:

(a) prijavitelj ima veljavno dovoljenje, ki je bilo izdano v skladu s poglavjem IV;

(b) prijavitelj prikaže svojo usposobljenost in se v pisni obliki zaveže, da bo na letališču ravnal v skladu z ustreznimi predpisi in pravili, vključno z veljavnim delovnim pravom, veljavnimi kolektivnimi pogodbami, pravili ravnanja in zahtevami glede kakovosti. Prijavitelj in podizvajalci se zavežejo tudi, da bodo uporabljali ustrezne reprezentativne kolektivne pogodbe. [Sprememba 278]

3. Izvajalec razpisa pripravi ožji seznam prijaviteljev, ki izpolnjujejo merila postopka ugotavljanja usposobljenosti.

Člen 9

Postopek oddaje naročila

1. Upravljavec letališča pripravi razpisno dokumentacijo kot podlago za postopek oddaje javnega naročila, v kateri jasno navede minimalne standarde, ki jih zahteva letališče, reprezentativni vozni red letov in predvideni promet za obdobje, ki je predmet razpisa. V okviru postopka oddaje naročila izvajalec razpisa iz ožjega seznama prijaviteljev izbere izvajalca in mu po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč in upravljavcem letališča, kadar ta ni izvajalec razpisa, dodeli dovoljenje.

2. Izbor izvajalca za dodelitev dovoljenja temelji na oceni vlog prijaviteljev glede na merila za dodelitev. Merila za dodelitev so primerna, objektivna, pregledna in nediskriminatorna. Izvajalec razpisa ta merila za dodelitev določi po posvetovanju v dogovoru z odborom uporabnikov letališč in upravljavcem letališča, če slednji ni izvajalec razpisa.

2a. Prijavitelji predložijo podroben seznam vseh posebnih nalog, za katere se uporabijo ali se lahko uporabijo podizvajalci in ki niso povezane z glavno dejavnostjo.

3. Merila za dodelitev vključujejo:

(a) doslednost in verodostojnost poslovnega načrta, ki se ju za prva tri leta oceni na podlagi modelov za izračun stroškov;

(b) raven kakovosti dejavnosti, ocenjene na podlagi reprezentativnega voznega reda letov in, kjer je primerno, vključno z učinkovito uporabo osebja in opreme, zadnjega sprejema prtljage ali tovora, časom za dostavo prtljage ali tovora in najdaljšim časom obračanja zrakoplovov;

(c) ustreznost materialnih sredstev v smislu razpoložljivosti , izpolnjevanja zadevnih okoljskih zahtev in brezhibnega delovanja opreme in prijaznosti opreme do okolja;

(d) ustreznost človeških virov v smislu izkušenj delavcev in ustreznost, programov usposabljanja ter spodobnih pogojev za zaposlitev in delovnih razmer, vključno s tistimi v zvezi s prenosom osebja v skladu s členom 12, ter obvezo o izvajanju ustreznih reprezentativnih kolektivnih pogodb ;

(e) kakovost informacijske in komunikacijske tehnologije;

(f) kakovost organizacijskega načrtovanja;

(g) okoljska uspešnost uspešno zaključen priznan varnostni pregled, s katerim se zagotovi ustrezna skladnost z zahtevami glede varnosti in zaščite .

4. Tehtanje meril za oddajo naročila se prikaže v razpisu in ustreznih dokumentih. Za vsako merilo za dodelitev se uporablja niz točk z ustreznim maksimalnim razponom. Izvajalec razpisa lahko za določena merila za dodelitev opredeli minimalno število točk, ki jih mora prijavitelj izpolniti. Opredelitev minimalnega števila točk se opravi na nediskriminatoren način in se jasno navede v razpisu in ustreznih dokumentih. Izvajalec razpisa ne sme odpraviti, dodajati ali dodatno razčleniti meril, ki so bila prvotno določena v razpisu.

5. Dovoljenje za opravljanje storitev zemeljske oskrbe na zadevnem letališču se dodeli prijavitelju, ki doseže največje število točk in hkrati tudi minimalno število točk, ki se zahtevajo za posamezno merilo za dodelitev.

6. V postopku dodelitve se ne izvajajo posvetovanja z uporabniki letališč, ki se prijavijo za opravljanje storitev oskrbe za tretje osebe ali ki izvajajo lastno samooskrbo.

7. Izvajalec razpisa javno objavi odločitev o dodelitvi in razloge za to odločitev. [Sprememba 279]

Člen 10

Čas izvajanja in prekinitev dejavnosti

1. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe prejmejo dovoljenje za opravljanje teh storitev za najmanj sedem oziroma največ deset let, razen v primeru izjem pri odprtju trga storitev samooskrbe ali zemeljske oskrbe za tretje osebe, kot je določeno v členu 14(1). V javnem razpisu se jasno navede točno obdobje veljavnosti dovoljenja za izvajalce in datum začetka opravljanja storitev.

2. Izvajalec storitev zemeljske oskrbe začne opravljati storitve v enem mesecu po začetnem datumu, ki je naveden v razpisu. Izvajalec razpisa lahko v upravičenih primerih na zahtevo izvajalca storitev zemeljske oskrbe in po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč podaljša to obdobje na največ šest pet mesecev. Po poteku tega obdobja Če izvajalec storitev šest mesecev po začetnem datumu, ki je naveden v razpisu, ne začne izvajati svojih dejavnosti in ne more izkazati svoje pripravljenosti za izvajanje teh dejavnosti, lahko izvajalec razpisa odloči, da dovoljenje ni več veljavno. V takih primerih lahko države članice izvajalcu naložijo finančno kazen in dodelijo dovoljenje drugouvrščenemu izvajalcu glede na število doseženih točk v skladu s členom 9(5). [Sprememba 280]

3. Izvajalec razpisa predvidi konec obdobja veljavnosti dovoljenja in zagotovi, da se vsem izvajalcem, izbranim po novem javnem razpisu, izda dovoljenje za začetek opravljanja storitev en dan po zadnjem dnevu veljavnosti dovoljenja prejšnjega izbranega izvajalca ali izvajalcev.

4. Kadar izvajalec storitev zemeljske oskrbe preneha opravljati svoje dejavnosti pred iztekom obdobja, za katero mu je bilo izdano dovoljenje, se ga zamenja z drugim izvajalcem v skladu s postopkom izbire, opisanim v členih 7, 8 in 9 ter v tem členu. Vsak izvajalec, ki namerava prenehati opravljati svoje dejavnosti, o svoji nameri obvesti ustreznega izvajalca razpisa dovolj zgodaj in najmanj šest mesecem pred svojim odhodom z letališča. Če izvajalec ne obvesti izvajalca razpisa dovolj zgodaj vsaj šest mesecev vnaprej , se mu lahko naloži finančna kazen, razen v primeru, ko izvajalec dokaže višjo silo. [Sprememba 281]

5. Kadar izvajalec preneha opravljati svojo dejavnost pred iztekom obdobja, za katero mu je bilo izdano dovoljenje, in izvajalcu razpisa ne omogoči dovolj časa za izbor novega izvajalca pred njegovim odhodom z letališča, zaradi česar pride na tem letališču do začasnega monopola pri nekaterih storitvah zemeljske oskrbe, zadevna država članica za omejeno obdobje, ki ni daljše od deset mesecev, pooblasti izvajalca storitev zemeljske oskrbe za opravljanje teh storitev na navedenem letališču brez uporabe postopka izbire, ki je določen v členih 7, 8 in 9 ter tem členu.

Če država članica ne najde izvajalca storitev zemeljske oskrbe za to omejeno obdobje, sama ureja cene navedenih storitev zemeljske oskrbe, pri katerih je prišlo do začasnega monopola, dokler storitev zemeljske oskrbe na letališču ne začne opravljati naslednji izvajalec.

6. Izvajalec razpisa obvesti odbor uporabnikov letališč in, če je primerno, upravljavca letališča o odločitvah, sprejetih na podlagi členov 7, 8 in 9 ter tega člena.

7. Členi 7, 8 in 9 ter določbe iz tega člena se ne uporabljajo za dodelitev javnih naročil in koncesij, ki jih urejajo različne določbe prava Unije.

Člen 11

Upravljavec letališča kot izvajalec storitev zemeljske oskrbe

1. Kadar je število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe omejeno v skladu s členom 6, lahko te storitve opravlja upravljavec letališča, pri čemer zanj ne velja postopek izbire, ki je določen v členih 7 do 10. Upravljavec letališča lahko podobno, brez uporabe tega postopka, dovoljenje za opravljanje storitev zemeljske oskrbe na zadevnem letališču izda podjetju:

(a) če navedeno podjetje nadzoruje neposredno ali posredno;

(b) če podjetje neposredno ali posredno nadzoruje upravljavca letališča;

(ba) če to podjetje izpolnjuje merila iz poglavja IV. [Sprememba 282]

2. Če upravljavec letališča, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe v skladu z odstavkom 1, ne izpolnjuje več pogojev iz odstavka 1, lahko še naprej opravlja te storitve za obdobje petih treh let, pri čemer zanj ne velja postopek izbire, ki je določen v členih 7 do 10. Po koncu tega petletnega triletnega obdobja izvajalec dovolj zgodaj in najmanj šest mesecev pred iztekom petletnega obdobja o tem obvesti ustreznega izvajalca razpisa. Če izvajalec ne obvesti izvajalca razpisa dovolj zgodaj, se mu lahko naloži finančna kazen, razen v primeru, ko izvajalec dokaže višjo silo. Če izvajalec preneha opravljati svojo dejavnost pred iztekom petletnega triletnega obdobja, se uporablja člen 10(4) in (5). [Sprememba 283]

Člen 12

Ohranjanje pravic delavcev v primeru prerazporeditve osebja pri storitvah, za katere veljajo omejitve dostopa do trga [Sprememba 284]

1. Ta člen se uporablja samo za storitve zemeljske oskrbe, za katere je zadevna država članica omejila število izvajalcev v skladu s členom 6 ali členom 14. Države članice ob upoštevanju določb te uredbe natančno preverijo, ali omejitev konkurence velja za druge sektorje. [Sprememba 285]

2. Kadar po postopku izbire, ki je določen v členih 7 do 10, izvajalec storitev zemeljske oskrbe iz dostavka 1 izgubi dovoljenje za opravljanje teh storitev ali preneha opravljati storitve zemeljske oskrbe za uporabnika letališča ali če samooskrbovani uporabnik letališča sklene , da se ne bo več samooskrboval , države članice lahko od izvajalca oziroma izvajalcev storitev zemeljske oskrbe ali od samooskrbovanih uporabnikov letališča , ki začnejo naknadno opravljati te storitve, zahteva zahtevajo , da osebju, ki je bilo predhodno najeto za opravljanje teh storitev, priznajo pravice, do katerih bi osebje bilo upravičeno, če bi prišlo do prerazporeditve v smislu Direktive 2001/23/ES. Drugi stavek člena 4(1) Direktive 2001/23/ES se ne uporablja za primere iz prvega stavka navedenega odstavka. Odpoved zaradi ekonomskih, tehničnih ali organizacijskih razlogov ni dopustna. [Sprememba 286]

2a . Pravice iz odstavka 2 vključujejo uporabo splošno veljavnih kolektivnih pogodb. [Sprememba 287]

3. Države članice zahtevo iz odstavka 2 omejijo na delavce predhodnega izvajalca, vključno s samooskrbovanimi uporabniki letališča, ki sodelujejo pri opravljanju storitev zemeljske oskrbe , ki jih je predhodni izvajalec prenehal opravljati ali za katere je predhodni izvajalec izgubil dovoljenje, in ki se prostovoljno strinjajo s prerazporeditvijo k novim izvajalcem ali samooskrbovanim uporabnikom letališča . Stroške načrta za presežne delavce nosijo letalske družbe glede na svoj delež v prometu prejšnjega izvajalca . [Sprememba 288]

4. Države članice omejijo zahtevo iz odstavka (2), da bi bila sorazmerna z obsegom dejavnosti, ki se dejansko prenese na druge izvajalce. [Sprememba 289]

5. Kadar države članice določijo zahtevo iz odstavka (2), je treba V razpisni dokumentaciji za postopek izbora, ki je določen v členih 7 do 10, je treba navesti seznam zadevnega osebja in ustrezne podrobnosti o pogodbenih pravicah ter pogojih za delavce, na podlagi katerih so delavci povezani z zadevnimi storitvami. Osebje in predstavniki sindikatov imajo dostop do teh seznamov. [Sprememba 290]

6. Kadar v primerih, ki niso zajeti v odstavku (2), izvajalec storitev zemeljske oskrbe uporabniku letališča preneha zagotavljati storitve zemeljske oskrbe, ki pomenijo znaten del dejavnosti zemeljske oskrbe tega izvajalca, ali kadar se samooskrbovani uporabnik letališča odloči za prenehanje zagotavljanja oskrbe, lahko države članice od izvajalca storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovanega uporabnika letališča, ki pozneje zagotavljata take storitve, da osebju, ki je bilo pred tem zaposleno za izvajanje takih storitev, dodelita pravice, do katerih bi bilo to osebje upravičeno, če bi bil izveden prenos v smislu Direktive Sveta 2001/23/ES. [Sprememba 291]

7. Zahtevo iz odstavka (6) države članice omejijo na delavce prejšnjega izvajalca, vključene v zagotavljanje storitev zemeljske oskrbe, za katere je prejšnji izvajalec odločil, da jih preneha zagotavljati, ki spontano sprejmejo prenos k novemu izvajalcu ali samooskrbovanemu uporabniku letališča. [Sprememba 292]

8. Zahtevo iz odstavka (6) države članice omejijo na delavce samooskrbovanega uporabnika letališča, vključene v zagotavljanje storitev zemeljske oskrbe, za katere je prejšnji samooskrbovani uporabnik letališča odločil, da jih preneha zagotavljati, ki spontano sprejmejo prenos k novemu izvajalcu ali samooskrbovanemu uporabniku letališča. [Sprememba 293]

9. Zahtevo iz odstavka (6) države članice omejijo na način, ki je sorazmeren z obsegom dejavnosti, ki je bil dejansko prenesen na drugega izvajalca ali samooskrbovanega uporabnika letališča. [Sprememba 294]

10. Države članice lahko pooblastijo socialne partnerje na primerni ravni, da s pogajanji določijo praktično ureditev za izvajanje tega člena.

10a. Države članice zagotovijo, da se prepreči plačni damping, in to ne le pri stalno zaposlenih delavcih v sektorju storitev zemeljske oskrbe, temveč tudi v primeru prerazporeditve osebja, da bi tako zagotovili primerne socialne standarde in izboljšali kakovost storitev zemeljske oskrbe. [Sprememba 295]

10b. Pristojni organi držav članic zagotovijo, da osebje, zaposleno za opravljanje teh storitev, uživa ustrezno socialno varstvo. [Sprememba 296]

10c. Da bi bile operacije varne, zanesljive in učinkovite, letališki organi upravljanja za preprečitev morebitnih škodljivih učinkov liberalizacije v sektorju storitev zemeljske oskrbe oblikujejo in izvajajo zavezujoče minimalne standarde kakovosti. [Sprememba 297]

11. Države članice obvestijo Komisijo o vseh ukrepih, sprejetih v skladu s tem členom.

Člen 13

Otoška letališča

Za namen izbire izvajalcev storitev zemeljske oskrbe na letališču, kot je določeno v členih 7 do 10, lahko država članica razširi obveznosti javne službe na druga letališča v navedeni državi članici, pod pogojem, da:

(a) so ta letališča na otokih ali oddaljenih celinskih lokacijah v istem geografskem območju in da [Sprememba 298]

(b) ima vsako od teh letališč letni obseg prometa, ki ni manjši od 100 000 potnikov, ter da

(c) tako razširitev odobri Komisija.

Odločitev o odobritvi razširitve je izvedbeni akt, ki se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 43(2). Ta določba ne posega v pravila Unije o državni pomoči.

V primeru letališč, ki se nahajajo na otokih, če podjetja ali letalski prevozniki nimajo gospodarskega interesa za izvajanje storitev iz člena 6(2), lahko upravljavci letališča sprejmejo odgovornost, da sami izvajajo storitve, ki so nujne za zagotavljanje dobrega delovanja infrastrukture. [Sprememba 299]

Oddelek 3

Izjeme za samooskrbo in zemeljsko oskrbo za tretje osebe

Člen 14

Izjeme

1. Kadar posebne omejitve razpoložljivega prostora so razpoložljiv prostor ali zmogljivosti na letališču, še zlasti, če do njih pride zaradi zasičenosti letališča ali stopnje izkoriščenosti območja, tako omejene, da onemogočijo odprtje trga in/ali izvedbo samooskrbe do stopnje, določene s to uredbo, se lahko zadevne države članice odločijo:

(a) da na celotnem letališču ali delu letališča omejijo število izvajalcev na najmanj dva za eno ali več vrst storitev zemeljske oskrbe, razen tistih iz člena 6(2); v tem primeru se uporablja člen 6(3);

(b) da na letališčih, kjer promet presega prag dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora, pridržijo pravico do opravljanja ene ali več vrst storitev zemeljske oskrbe, navedenih v členu 6(2), enemu samemu izvajalcu;

(c) da eno ali več vrst storitev zemeljske oskrbe iz člena 6(2) omejijo na enega ali dva izvajalca na letališčih, kjer letni promet presega prag 5 15 milijonov potnikov ali 100 000 200 000 ton prometa, pri čemer se za omejitev na dva izvajalca uporablja člen 6(3);

(d) da pridržijo pravico do samooskrbe iz člena 5 omejenemu številu uporabnikov letališč, pod pogojem, da so ti uporabniki izbrani na podlagi primernih, objektivnih, preglednih in nediskriminatornih meril.

2. Za vse izjeme iz odstavka 1:

(a) se določi vrsta ali vrste storitev zemeljske oskrbe, za katere je bila odobrena izjemna, in posebne omejitve razpoložljivega prostora ali zmogljivosti, ki to izjemo utemeljujejo;

(b) se priloži načrt ustreznih ukrepov za premostitev omejitev.

3. Izjeme ne smejo:

(a) povzročati izkrivljanja konkurence med izvajalci storitev zemeljske oskrbe in/ali samooskrbovanimi uporabniki letališč;

(b) biti obsežnejše, kakor je potrebno.

4. Države članice o vsaki izjemi, ki jo nameravajo odobriti na podlagi odstavka 1, in o razlogih, ki jo upravičujejo, obvestijo Komisijo vsaj šest mesecev pred začetkom njene veljavnosti. Ta utemeljitev vključuje dokaz, da za izvajalce storitev zemeljske oskrbe na zadevnih letališčih velja, da:

(a) izpolnjujejo ustrezne minimalne standarde kakovosti v skladu s členom 32;

(b) se upravljajo pregledno in ne prejemajo navzkrižnih subvencij v skladu s členom 29;

(c) zagotavljajo primerne pogoje za delo in plačilne pogoje na podlagi kolektivnih pogodb, nacionalne zakonodaje ali drugih socialnih standardov te zadevne države članice.

5. Komisija po prejemu obvestila objavi povzetek vseh odločitev o izjemi, o katerih je bila obveščena, v Uradnem listu Evropske unije in povabi zainteresirane strani k predložitvi njihovih pripomb.

6. Komisija podrobno pregleda odločitve o izjemah, ki jih predložijo države članice. V ta namen Komisija opravi podrobno analizo razmer in študijo ustreznih ukrepov, ki jih je predložila zadevna država članica, da preveri, ali domnevne omejitve obstajajo in tudi, ali sta odprtje trga in/ali opravljanje samooskrbe do stopnje, določene s to uredbo, v resnici onemogočena.

7. Po tem preverjanju in posvetovanju z zadevno državo članico lahko Komisija odobri odločitev države članice, ali pa tej odločitvi nasprotuje, če meni, da obstoj domnevnih omejitev ni bil dokazan ali da omejitve niso dovolj resne, da bi upravičile izjemo. Komisija lahko po posvetovanju s to državo članico tudi zahteva, da ta spremeni obseg izjeme ali pa jo omeji na tiste dele letališča ali sistema letališč, za katere je bil obstoj domnevnih omejitev dokazan.

8. Komisija sprejme odločbo najkasneje šest mesecev po obvestilu zadevne države članice in jo objavi v Uradnem listu Evropske unije.

9. Izvedbene odločitve iz odstavkov 7 in 8 tega člena se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 43(2).

10. Izjeme, ki so jih države članice odobrile v skladu z odstavkom 1, ne smejo trajati več kot tri leta, razen izjem, odobrenih na podlagi točk (b) in (c) odstavka 1. Zadevna država članica sprejme novo odločitev o vsakem zahtevku za izjemo najkasneje v šestih mesecih pred koncem tega obdobja, prav tako v skladu z določbami iz tega člena.

11. Izjeme iz točk (b) in (c) odstavka 1 ne smejo trajati več kot dve leti. Na podlagi določb iz odstavka 1 lahko država članica kljub temu zahteva enkratno podaljšanje tega obdobja za dve leti. O teh zahtevah odloča Komisija. Komisija sprejme izvedbene predpise v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 43(2). [Sprememba 360]

Člen 15

Posvetovanja z izvajalci storitev zemeljske oskrbe in uporabniki letališč

Upravljavec letališča pripravi postopek posvetovanja o uporabi te uredbe, v katerem se posvetuje z odborom uporabnikov letališč in podjetji, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe. To posvetovanje med drugim zajema ceno storitev zemeljske oskrbe, za katere je bila odobrena izjema v skladu s točkama (b) in (c) člena 14(1) ter organizacijo opravljanja navedenih storitev. Posvetovanje poteka najmanj enkrat letno. Upravljavec letališča vodi zapisnik tega srečanja, ki ga na zahtevo pošlje Komisiji.

Poglavje IV

Postopki izdaje dovoljenj

Člen 16

Zahteva za pridobitev ustreznega dovoljenja, priznanega v vseh državah članicah

1. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 2 milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora, Kadar države članice zahtevajo , da se za opravljanje storitev zemeljske oskrbe pridobi dovoljenje pristojnega organa (v nadaljnjem besedilu: organ, pristojen za izdajo dovoljenj), ki je neodvisen od vseh upravljavcev letališč, nobeno podjetje bodisi kot izvajalec storitev zemeljske oskrbe bodisi, kot podizvajalec ali kot samooskrbovani uporabnik ne sme opravljati storitev zemeljske oskrbe, če za to ni prejel prejelo ustreznega dovoljenja. Dovoljenje lahko prejme podjetje, ki izpolnjuje zahteve iz tega poglavja.

2. Vsaka država članica imenuje pristojni organ (v nadaljnjem besedilu: organ, pristojen za izdajo dovoljenj), ali po tem, ko obvesti Komisijo, sodeluje s pristojnim organom druge države članice, ki je neodvisen od upravljavcev letališč in zadolžen za izdajo dovoljenj za opravljanje storitev zemeljske oskrbe.

3. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, ne izdaja dovoljenj oziroma jih odvzame, če ni izpolnjena katera koli od zahtev iz tega poglavja. [Sprememba 300]

Člen 17

Pogoji za izdajo dovoljenja

1. Brez poseganja v člen 16 organ države članice, pristojen za izdajo dovoljenj, izda dovoljenje podjetju, pod pogojem, da:

(a) ima sedež in je registriran v državi članici;

(b) struktura podjetja omogoča organu, pristojnemu za izdajo dovoljenj, da izvaja določbe iz tega poglavja;

(c) izpolnjuje finančne pogoje, določene v členu 18;

(d) izpolnjuje zahteve za dokazila o dobrem imenu, ki so določene v členu 19 minimalna merila o delovnih pogojih osebja in programu usposabljanja v skladu s točko (b) člena 8(2) in točko (d) člena 9 ter spoštuje delovne in socialne predpise v skladu s členom 12 ;

(e) izpolnjuje zahteve za usposobljenost osebja, določene v členu 20;

(f) izpolnjuje zahteve v zvezi z operativnim priročnikom, določene v členu 21;

(g) izpolnjuje zahteve v zvezi z zavarovanjem, določene v členu 22.

2. Odstavek 1(a), (c) in (d) se ne uporablja za samooskrbovane uporabnike letališča, ki ne opravljajo storitev zemeljske oskrbe za tretje osebe. Uporabniki letališč, ki so prejeli dovoljenje za samooskrbo, na podlagi tega dovoljenja ne morejo opravljati oskrbe za tretje osebe.

3. Podjetje, ki zaprosi za dovoljenje ali ki je pridobilo dovoljenje, spoštuje nacionalne določbe v zvezi s socialnim varstvom, varstvom okolja in varstvom letališča vseh držav članic, v katerih opravlja storitve.

Člen 18

Finančni pogoji za izdajo dovoljenja

1. Podjetje, ki zaprosi za dovoljenje, ne sme biti v postopku zaradi nesolventnosti ali v drugem podobnem postopku ali stečaju.

2. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, natančno oceni, ali podjetje, ki je zaprosilo za dovoljenje, lahko dokaže, da:

(a) lahko kadar koli izpolni svoje dejanske in morebitne obveznosti, nastale v okviru realnih predvidevanj, v obdobju 24 mesecev od začetka opravljanja dejavnosti, in

(b) lahko v obdobju treh mesecev od začetka poslovanja pokriva svoje stalne in obratovalne stroške, ki nastanejo pri poslovanju, skladno s svojim poslovnim načrtom, in so določeni na podlagi realnih predvidevanj, pri čemer se ne upošteva dohodek iz poslovanja.

3. Za namene ocene iz odstavka 1 vsak prosilec predloži svoje revidirane računovodske izkaze za dve predhodni finančni leti.

4. Za namene ocene iz odstavka 2 vsak prosilec predloži poslovni načrt vsaj za prva tri leta poslovanja. V poslovnem načrtu morajo biti podrobno opisane tudi finančne povezave, ki jih ima prosilec z drugimi komercialnimi dejavnostmi, v katerih sodeluje neposredno ali prek povezanih podjetij. Prosilec predloži tudi vse ustrezne informacije, zlasti pa naslednje podatke:

(a) prikaz bilance stanja in izkaza uspeha za naslednja tri leta;

(b) prikaz izkazov denarnega toka (gotovinskih prilivov in odlivov) in načrtov likvidnosti za prva tri leta poslovanja;

(c) podrobne podatke o financiranju nakupa/zakupa opreme, skupaj s pogodbenimi določili in pogoji v primeru zakupa, če je primerno.

Člen 19

Dokazilo o dobrem imenu

1. Podjetje, ki zaprosi za dovoljenje, predloži dokazila o plačanih davkih in prispevkih za socialno varnost v zadnjem letu, ki se nanašajo na tiste države članice, v katerih opravlja dejavnost, ali na državo izvora, če ne opravlja nobenih dejavnosti v Uniji.

2. Podjetje predloži tudi dokazilo o dobrem imenu oseb, ki bodo stalno in dejansko vodile poslovanje podjetja, ali dokazilo o tem, da zanje ni bil odrejen stečaj. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, sprejme za državljane držav članic kot zadostni dokaz predložitev dokumentov, ki jih izdajo pristojni organi države članice, v kateri ima podjetje sedež ali je registrirano, ali države članice, kjer ima oseba svoje stalno prebivališče, in ki izkazujejo, da so te zahteve izpolnjene.

3. Kadar država članica, v kateri ima podjetje sedež ali je registrirano, ali država članica, kjer ima oseba svoje stalno prebivališče, ne izda dokumentov, navedenih v odstavku (2), takšne dokumente nadomesti izjava pod prisego ali – v državah, kjer izjava pod prisego ni predvidena – slovesna izjava, ki jo da zadevna oseba pred pristojnim sodnim ali upravnim organom ali, kadar je primerno, pred notarjem ali usposobljenim strokovnim telesom države članice, v kateri ima podjetje sedež ali je registrirano, ali države članice, kjer ima oseba svoje stalno prebivališče. Takšen organ, notar ali usposobljeno strokovno telo izda potrdilo o verodostojnosti izjave pod prisego ali slovesne izjave. [Sprememba 301]

Člen 20

Usposobljenost osebja

Podjetje, ki zaprosi za dovoljenje, dokaže, da je njegovo osebje usposobljeno za opravljanje dejavnosti, za katere se prijavlja, in da ima strokovne izkušnje ter opravljeno službeno dobo, ki se zahteva ali se je zahtevala za opravljanje teh dejavnosti. Pristojni organi zadevnih držav članic v sodelovanju z upravljavcem letališča in ustreznimi socialnimi partnerji za vsako letališče oblikujejo in utemeljijo posamezne zahteve glede usposobljenosti, strokovnih izkušenj in opravljene službene dobe. Uresničevanje teh zahtev spremljajo pristojni organi držav članic. Poleg tega pristojna institucija Unije, pristojni organi držav članic, upravljavci letališč in socialni partnerji oblikujejo splošne standarde usposabljanja za osebje v sektorju storitev zemeljske oskrbe na ravni Unije. Če se za izobraževanje in usposabljanje pripravijo zavezujoči minimalni standardi Unije, jih morajo države članice izvajati in nadzorovati, da se tako po vsej Uniji zagotovijo najvišji možni varnostni standardi. [Sprememba 302]

Člen 21

Operativni priročnik

Podjetje, ki zaprosi za dovoljenje, predloži operativni priročnik za ustrezne dejavnosti, ki vsebuje naslednje podatke o:

(a) organizacijski shemi, vodstvenem osebju, dolžnostih in nalogah, odgovornosti;

(b) zmogljivosti za varno delovanje v okviru letališča;

(c) pravilih glede opreme;

(d) zahtevah za usposobljenost osebja ter ustreznih zahtevah glede usposabljanja in načrt usposabljanja;

(da) postopkih preprečevanja nesreč in poškodb pri delu; [Sprememba 303]

(e) postopkih upravljanja varnosti in kakovosti;

(f) standardnih postopkih oskrbe, vključno z usklajevanjem z uporabniki letališč in upravljavci letališč, usklajevanjem dejavnosti in posebnih postopkih oskrbe, ki se nanašajo na posebne stranke;

(g) politiki za ukrepanje v kriznih razmerah;

(h) postopkih na področju upravljanja varovanja.

Člen 22

Zahteve glede zavarovanja

1. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč v Uniji so zavarovani glede svoje odgovornosti na področju zemeljske oskrbe za škodo, povzročeno na ozemlju države članice, za katero se uveljavlja pravica do nadomestila.

1a. Zavarovanje iz odstavka 1 jamči za polno kritje utrpljene škode zaradi poškodovanja ali izgube medicinske opreme ali opreme za pomoč, ki jo uporabljajo invalidni potniki in potniki z omejeno mobilnostjo. [Sprememba 304]

2. Komisija je pooblaščena, da na podlagi delegiranega akta v skladu s členom 42 določi dodatne podrobnosti pri zahtevah v zvezi z zavarovanjem in minimalnimi zneski. [Sprememba 305]

Člen 23

Veljavnost dovoljenja

1. Dovoljenje je veljavno za obdobje petih desetih let. [Sprememba 306]

1a. Dovoljenje preneha veljati ali se prekine v primeru nespoštovanja členov 34 in 40. Dovoljenje se ne izda, če se med postopkom izdaje dovoljenj ne spoštujeta člena 34 in 40. [Sprememba 307]

2. Dovoljenje velja za vrste oziroma podvrste, ki so določene v dovoljenju.

3. Izvajalec storitev zemeljske oskrbe mora na zahtevo organa, pristojnega za izdajo dovoljenj, biti vedno sposoben dokazati, da izpolnjuje vse zahteve iz tega poglavja.

4. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, spremlja izpolnjevanje zahtev iz tega poglavja. V vsakem primeru pa preveri izpolnjevanje teh zahtev v naslednjih primerih:

(a) če obstaja sum na morebitne težave, ali

(b) na zahtevo organa, pristojnega za izdajo dovoljenj, iz druge države članice, ali

(c) na zahtevo Komisije.

5. Dovoljenje se predloži v ponovno odobritev, kadar podjetje, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe:

(a) ne začne izvajati dejavnosti v dvanajstih mesecih po izdaji dovoljenja;

(b) preneha opravljati dejavnosti za več kot dvanajst mesecev.

6. Podjetje, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe, obvesti organ, pristojen za izdajo dovoljenj:

(a) vnaprej o vseh bistvenih spremembah v obsegu svojih dejavnosti;

(b) v primeru, da je bil v zvezi s podjetjem sprožen postopek zaradi nesolventnosti.

Člen 24

Preklic dovoljenja

1. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, lahko kadar koli prekliče dovoljenje, če izvajalec storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovani uporabnik letališča po lastni krivdi ne izpolni meril, ki so določena v tem poglavju. O razlogih za preklic se obvestijo zadevni izvajalec ali samooskrbovani uporabnik letališča ter organi, pristojni za izdajo dovoljenj, iz drugih držav članic.

2. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, prekliče dovoljenje, če izvajalec storitev zemeljske oskrbe organu, pristojnemu za izdajo dovoljenj, namerno ali zaradi nepremišljenosti predloži netočne podatke o pomembnih točkah.

2a. Nespoštovanje členov 34 in 40 se samodejno kaznuje z odvzemom, prekinitvijo ali neodobritvijo dovoljenja. [Sprememba 308]

Člen 25

Odločitve o dovoljenjih

1. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, sprejme odločitev o vlogi čim prej, najkasneje pa v dveh mesecih po predložitvi vseh potrebnih podatkov in ob upoštevanju vseh razpoložljivih dokazil. O odločitvi se obvestijo prosilec in organi, pristojni za izdajo dovoljenj, iz drugih držav članic. V zavrnitvi se navedejo razlogi zanjo.

1a. Postopek izdaje dovoljenj mora biti pregleden in nediskriminatoren ter v praksi ne sme omejevati dostopa na trg ali pravice do samooskrbe bolj, kot je določeno s to uredbo. [Sprememba 309]

2. Dovoljenje se ne dodeli le, če izvajalci storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovani uporabniki letališč po lastni krivdi ne izpolnjujejo meril, navedenih v tem poglavju , in zahtev iz členov 34 in 40 . [Sprememba 310]

3. Organ, pristojen za izdajo dovoljenj, objavi postopke za dodelitev in preklic dovoljenj in o njih obvesti Komisijo.

Člen 26

Vzajemno priznavanje dovoljenj

Dovoljenje, ki je v skladu s tem poglavjem izdano v državi članici, omogoča podjetju, da izvaja storitve zemeljske oskrbe bodisi kot izvajalec teh storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovani uporabnik letališča v vseh državah članicah v skladu s pogoji, določenimi v dovoljenju in brez poseganja v omejitve pri dostopu na trg, naložene na podlagi člena 6 in 14.

Poglavje V

Obveznost upravljavcev letališč in centralizirane infrastrukture

Člen 27

Dostop do centraliziranih infrastruktur in instalacij

1. Ta člen se uporablja samo za letališča, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora.

2. Upravljavec letališča objavi seznam centralizirane infrastrukture na letališču , če tega še ni storil . [Sprememba 311]

3. Za upravljanje centralizirane infrastrukture se lahko določi upravljavec letališča ali drug organ, zaradi česar bi lahko izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč bili obvezani uporabljati navedeno infrastrukturo. Upravljanje take infrastrukture poteka na pregleden, objektiven in nediskriminatoren način.

4. Upravljavec letališča ali, kjer je primerno, javni organ ali kateri koli drug organ, ki nadzoruje upravljavca letališča, nepristransko in po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč ter podjetij, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe na letališču, odloči, katero infrastrukturo je treba centralizirati. Upravljavec letališča ali, kjer je primerno, javni organ ali kateri koli drug organ, ki nadzoruje upravljavca letališča, zagotovi, da je vsa infrastruktura ali vsaka instalacija, ki sodi v opredelitev pojma „centralizirana infrastruktura“, ustrezno označena kot takšna, in da so izpolnjene vse zahteve iz tega poglavja v zvezi s to infrastrukturo ali instalacijo.

5. Kadar se odbor uporabnikov letališč ne strinja z odločitvijo upravljavca letališča glede centraliziranja ali zavrnitve centraliziranja infrastrukture ali kadar se ne strinja z obsegom centralizacije, lahko za odločitev o tem, ali je treba zadevno infrastrukturo centralizirati ali ne in v kolikšnem obsegu, zaprosi neodvisen nadzorni organ , ustrezne pristojne organe zadevne države članice ali organe, ustanovljene v skladu s členoma 6(5) in 11(2) Direktive 2009/12/ES, da preučijo utemeljitev odločitve upravljavca letališča in preverijo, ali je veljavna . [Sprememba 312]

6. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč imajo prost dostop do letališke infrastrukture, centralizirane infrastrukture in letaliških instalacij, in sicer v tolikšni meri, ki jim omogoča, da izvajajo svoje dejavnosti. Upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture ali, kjer je ustrezno, javni organ ali kateri koli drug organ, ki nadzoruje upravljavca letališča ali, kjer je primerno, upravljavca centralizirane infrastrukture, lahko za tak dostop določi pogoje, ki so primerni, objektivni, pregledni in nediskriminatorni.

7. Prostor, ki je na letališču na voljo za storitve zemeljske oskrbe, se mora razdeliti med različne izvajalce storitev zemeljske oskrbe in med samooskrbovane uporabnike letališč, skupaj z novimi ponudniki, v obsegu, ki je potreben za uveljavljanje njihovih pravic in ki omogoča učinkovito in pošteno konkurenco na podlagi primernih, objektivnih, preglednih in nediskriminatornih pravil in meril. Upravljavec letališča lahko po potrebi ta prostor pridobi nazaj in ga ponovno porazdeli. [Sprememba 313]

8. Če se za odločitev o obsegu centralizirane infrastrukture v skladu z odstavkom (5) tega člena zaprosi neodvisen nadzorni organ, se uporablja postopek, določen v členu 6 (3), (4) ali (5) Direktive 2009/12/ES. [Sprememba 314]

Člen 28

Pristojbine za centralizirane infrastrukture in letališke instalacije [Sprememba 315]

1. Ta člen se uporablja samo za letališča, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora.

2. Kadar se za uporabo centralizirane infrastrukture ali letaliških instalacij določi pristojbina, upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture zagotovi, da se višina pristojbine določi na podlagi primernih, objektivnih, preglednih in nediskriminatornih meril.

3. Upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture lahko iz zaračunanih pristojbin pokrije lastne stroške in ustvari ustrezno donosnost sredstev. Pristojbine štejejo za plačilo za storitev infrastrukture ali storitve . [Sprememba 316]

4. Vse pristojbine iz odstavka 1 se določijo na ravni posameznega zadevnega letališča po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč in podjetji, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe na tem letališču. Upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture odboru uporabnikov letališč in podjetjem, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe na letališču, vsako leto posreduje informacije o postavkah, ki tvorijo podlago za določitev pristojbine , pod pogojem, da se vse omenjene strani obvežejo, da bodo vedno spoštovale strogo zaupnost teh informacij . Te informacije vključujejo vsaj naslednje: [Sprememba 317]

(a) seznam različnih storitev in infrastrukture, ki se zagotavljajo kot povračilo za pristojbine;

(b) metodologijo, uporabljeno za določanje pristojbin;

(c) celotno strukturo stroškov v zvezi z zmogljivostmi in storitvami, na katere se nanašajo pristojbine;

(d) prihodek iz različnih pristojbin, in skupni strošek storitev, ki je bil z njimi pokrit, in donosnost sredstev; [Sprememba 318]

(e) vsa finančna sredstva javnih organov za zmogljivosti in storitve, na katere se nanašajo pristojbine;

(ea) napovedi stanja na letališču glede pristojbin za zemeljsko oskrbo, rasti prometa in načrtovanih naložb v infrastrukturo; [Sprememba 319]

(f) predviden izid predlaganih katerih koli večjih naložb glede vpliva na zmogljivost letališča.

5. Upravljavec letališča objavi višino pristojbin, vključno s podrobnim seznamom izvajanih storitev, da bi pokazal, da se vse pristojbine za zagotavljanje centralizirane infrastrukture, prostora za zemeljsko oskrbo in temeljnih storitev, povezanih z opravljanjem storitev zemeljske oskrbe, uporabljajo izključno za pokritje ustreznih stroškov v celoti ali delno. Kadar je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture obvesti upravljavca letališča o višini pristojbin, vključno s podrobnim seznamom storitev. [Sprememba 320]

5a. Kadar se za uporabo letaliških instalacij, ki niso opredeljene kot centralizirana infrastruktura, zbira pristojbina, se višina te pristojbine določi v skladu s primernimi, objektivnimi, preglednimi in nediskriminatornimi merili.

Države članice lahko prosto dovolijo upravljavcu letališkega omrežja, kot je opredeljen z Direktivo 2009/12/ES, da uporablja skupen in pregleden sistem zaračunavanja pristojbin. [Sprememba 321]

6. Kadar se odbor uporabnikov letališča ne strinja s pristojbino, ki jo določi upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture, lahko za odločitev o višini pristojbine zaprosi neodvisni nadzorni organ , ustrezne pristojne organe zadevne države članice ali organ, ustanovljen v skladu s členoma 6(5) in 11(2) Direktive 2009/12/ES . [Sprememba 322]

7. Če se za odločitev o višini mnenje o nestrinjanju z višino pristojbine v skladu z odstavkom (6) tega člena zaprosi neodvisen nadzorni organ, se odločitve o njeni višini ne uporablja postopek, določen v členu 6 Direktive 2009/12/ES , dokler neodvisni nadzorni organ ni preučil zadeve . Če se neodvisni nadzorni organ strinja z odločitvijo upravljavca infrastrukture o višini pristojbin za storitve zemeljske oskrbe, potem si lahko povrne pristojbine od trenutka, ko je bila sprejeta prva odločitev . [Sprememba 323]

Člen 29

Pravno ločevanje

1. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 2 pet milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora, zagotovi upravljavec letališča ali centralizirane infrastrukture, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe za tretje osebe, določi ločen pravni subjekt za opravljanje takšnih dejavnosti strogo ločevanje računov med svojimi dejavnostmi zemeljske oskrbe in vsemi drugimi dejavnostmi, ki jih opravlja .

Ta subjekt je v smislu pravne oblike, organizacije in postopka odločanja neodvisen od vseh Računi subjektov, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe, so zlasti ločeni od računov subjektov, povezanih z upravljanjem letališke infrastrukture, kadar zemeljske oskrbe za tretje osebe opravlja upravljavec letališča storitve, in od vseh subjektov, povezanih s centralizirano infrastrukturo, kadar storitve zemeljske oskrbe za tretje osebe opravlja upravljavec centralizirane infrastrukture.

2. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 2 pet milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora, osebe, odgovorne za upravljanje letališke infrastrukture ali centralizirane infrastrukture, ne smejo neposredno ali posredno sodelovati v strukturah podjetja neodvisnega subjekta, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe.

3. Pravni subjekt Subjekti , ki opravlja opravljajo storitve zemeljske oskrbe na podlagi iz odstavka 1, ne sme smejo prejeti nikakršnega navzkrižnega subvencioniranja iz aeronavtičnih dejavnosti, povezanih z upravljanjem letališke infrastrukture, kadar storitve zemeljske oskrbe opravlja upravljavec letališča, ali iz aeronavtičnih dejavnosti, povezanih z upravljanjem centralizirane infrastrukture, kadar storitve zemeljske oskrbe opravlja upravljavec centralizirane infrastrukture, kar bi navedenemu subjektu omogočilo, da zniža da bi znižali cene, ki jih zaračunava zaračunavajo tretjim osebam za svoje storitve zemeljske oskrbe.

4. Za namen tega člena „aeronavtične dejavnosti“ upravljavca letališča pomenijo vse dejavnosti, ki jih upravljavec letališča izvaja na svojem letališču in ki se nanašajo na opravljanje storitev ali infrastrukturo za uporabnike letališča, izvajalce storitev zemeljske oskrbe v njihovi dejavnosti zračnega prometa ali potnike, ki uporabljajo letališče, kot so zaračunavanje letaliških pristojbin, dodelitev infrastrukture in instalacij in ukrepi v zvezi z varnostjo in varovanjem na letališču. Dejavnosti, ki ne sodijo med aeronavtične dejavnosti, vključujejo nepremičninske dejavnosti ali vse druge dejavnosti, ki ne sodijo v sektor zračnega prometa.

5. Pred iztekom vsakega finančnega leta neodvisni revizor preveri stanje ločeno računovodstvo in javno objavi potrdi , da ni prišlo do takšnega nikakršnega navzkrižnega subvencioniranja ni prišlo aeronavtičnih dejavnosti v smislu odstavka 3 . Kadar pravni subjekt, ki opravlja storitve zemeljske oskrbe, prejme navzkrižno subvencioniranje iz dejavnosti, ki ne sodijo med aeronavtične dejavnosti, upravljavec letališke infrastrukture ali upravljavec centralizirane infrastrukture dokaže, da je to skladno z odstavkom 3. [Sprememba 324]

Poglavje VI

Usklajevanje dejavnosti in kakovost

Člen 30

Vloga upravljavca letališča pri usklajevanju storitev zemeljske oskrbe

1. Upravljavec letališča mora biti odgovoren za ustrezno usklajevanje dejavnosti zemeljske oskrbe na letališču. Upravljavec letališča kot koordinator na letališču predvsem zagotovi, da se dejavnosti izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališča ter zagotavljanje centralizirane infrastrukture izvajajo v skladu z letališkimi pravili ravnanja, ki so opredeljena v členu 31.

Upravljavec letališča je pooblaščen za izvrševanje pravil ravnanja. Sprejeti ukrepi morajo biti pregledni, sorazmerni in nediskriminatorni.

Če upravljavec letališča opravlja storitve zemeljske oskrbe oziroma neposredno ali posredno upravlja podjetje, ki te storitve opravlja, neodvisni nadzorni organ spremlja, da je usklajevanje storitev zemeljske oskrbe ustrezno in da upravljavec letališča izvršuje pravila ravnanja.

2. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 5 pet milijonov potnikov ali 100 000 ton tovora, velja naslednje:

(a) dejavnosti izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališča ter zagotavljanje centralizirane infrastrukture morajo biti skladne z minimalnimi standardi kakovosti iz člena 32;

(b) upravljavec letališča zagotovi, da se pripravi ustrezen načrt ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih za vse dejavnosti izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališč ter da se te dejavnosti po možnosti usklajujejo s pomočjo letališkega sodelovalnega odločanja in ustreznega načrta ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih.

3. Določbe iz tega člena ne posegajo Ta člen ne posega v pravila EU Unije o konkurenci.

4. Upravljavec letališča organu za oceno uspešnosti Eurocontrola predloži letno poročilo o uporabi ukrepov, določenih v odstavku 2. Organ za oceno uspešnosti Komisiji predloži konsolidirano poročilo.

5. Upravljavec letališča poroča nacionalnemu organu, pristojnemu za izdajo dovoljenj, o vseh težavah z izvajalci storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovanimi uporabniki letališč ali zagotavljanjem centralizirane infrastrukture na njegovem letališču. [Sprememba 325]

Člen 30a

Prisotnost kontaktne osebe vsakega letalskega prevoznika

Na letališčih, katerih letni promet presega dva milijona potnikov, ima vsak letalski prevoznik kontaktno osebe ali pravnega zastopnika. Ta kontaktna oseba, ki je lahko izvajalec storitve zemeljske oskrbe, mora imeti na zadevnem letališču finančna, operativna in pravna pooblastila letalskega prevoznika. [Sprememba 326]

Člen 31

Pravila ravnanja

1. Za namene tega člena „pravila ravnanja“ vsebujejo vsa pravila, ki jih opredeli upravljavec letališča, javni organ ali vsak drug organ, ki nadzoruje letališče, da bi zagotovil ustrezno delovanje letališča.

2. Pravila ravnanja , s katerimi se zagotovi ustrezno delovanje letališča, lahko določi določijo države članice, upravljavec letališča, javni organ ali vsak drug organ, ki nadzoruje letališče , po posvetovanju z odborom uporabnikov letališča in podjetji, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe . [Sprememba 327]

3. Pravila ravnanja so skladna z naslednjimi načeli:

(a) uporabljajo se nediskriminatorno za različne izvajalce storitev zemeljske oskrbe in uporabnike letališč;

(b) so skladna z načrtovanim ciljem;

(c) v praksi ne zmanjšujejo dostopa do trga ali pravice do samooskrbe do ravni, ki je pod ravnjo, določeno s to uredbo. Zlasti v primeru kršitve predpisov iz členov 34 in 40 se samodejno omeji dostop do trga ali pravica do samooskrbe. Nespoštovanje členov 34 in 40 samodejno vodi do odvzema, prekinitve ali neodobritve dovoljenja. [Sprememba 328]

(ca) Upravljavec letališča, pristojni organ ali drugi organ, ki je pristojen za nadzor letališč, ima svobodo pri izbiri ustreznih sredstev in instrumentov za kaznovanje kršitev pravil ravnanja ali neupoštevanja navodil. Taka ustrezna sredstva izrecno vključujejo pogodbene kazni. [Sprememba 329]

4. Država članica lahko, če je to primerno, na predlog upravljavca letališča: [Sprememba 330]

(a) izvajalcu storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovanemu uporabniku letališča naloži finančno kazen, omeji ali prepove opravljanje storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbo, če navedeni izvajalec ali uporabnik ne izpolnjujeta pravil ravnanja. Države članice na podlagi tega odstavka odločijo v roku dveh mesecev po prejemu predloga upravljavca letališča; [Sprememba 331]

(b) zahteva, da izvajalci storitev zemeljske oskrbe pošteno in nediskriminatorno sodelujejo pri izvajanju obveznosti javne službe, določene v državni zakonodaji ali predpisih, skupaj z obveznostjo zagotavljanja stalnosti storitev.

Člen 32

Minimalni standardi kakovosti

1. Za namene tega člena „minimalni standardi kakovosti“ pomenijo zahteve za minimalno raven kakovosti storitev zemeljske oskrbe.

2. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 5 pet milijonov potnikov ali 100 000 ton tovora, upravljavec letališča ali, kjer je primerno, javni organ ali kateri koli drugi organ, ki nadzoruje letališče, po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč določi minimalne standarde kakovosti za opravljanje storitev zemeljske oskrbe in centralizirane infrastrukture . Minimalni standardi kakovosti, ki jih določi upravljavec letališča, se takoj sporočijo Komisiji in pristojnemu javnemu organu, ki po potrebi lahko zahteva njihovo spremembo.

Taki standardi so skladni z varnostnimi pravili, ureditvami ter sistemi upravljanja upravljavcev letališč in zadevnih letalskih prevoznikov, kot je navedeno v Uredbi (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o skupnih predpisih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Evropske agencije za varnost v letalstvu (12).

3. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in, samooskrbovani uporabniki letališč in upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture morajo spoštovati te minimalne standarde kakovosti. Uporabniki letališč in, izvajalci storitev zemeljske oskrbe in upravljavec letališča ali, kjer je primerno, upravljavec centralizirane infrastrukture minimalne standarde kakovosti spoštujejo tudi v svojih pogodbenih razmerjih med seboj .

4. Minimalni standardi kakovosti zajemajo vsaj naslednja področja: operativno uspešnost, usposabljanje osebja , ustrezno opremo , zagotavljanje informacij in pomoč za potnike, predvsem kot je navedeno v Uredbi (ES) št. 261/2004 (13) ter Uredbi (ES) št. 1107/2006, letališko sodelovalno odločanje, varnost, varovanje, ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in okolje upoštevanje okoljskih zahtev .

5. Minimalni standardi kakovosti morajo biti pravični, pregledni, nediskriminatorni in ne smejo posegati v veljavno zakonodajo Unije, vključno z uredbama (ES) št. 261/2004 in (ES) št. 1107/2006. V zvezi s kakovostjo letaliških dejavnosti morajo biti dosledni, sorazmerni in primerni. V tem smislu je treba ustrezno upoštevati kakovost carinskih postopkov, postopkov varovanja letališča in imigracijskih postopkov.

6. Minimalni standardi kakovosti morajo biti skladni s specifikacijami, ki jih določi Komisija. Komisija je pooblaščena, da na sprejme navedene specifikacije podlagi delegiranega akta v skladu s členom 42 iz Priloge Ia .

7. Pred določitvijo teh V primeru neustreznega izpolnjevanja minimalnih standardov se upravljavec kakovosti pristojni javni organ zadevne države članice neposredno ali po opozorilu upravljavca letališča posvetuje z odborom uporabnikov letališč in izvajalci storitev zemeljske oskrbe. naloži ustrezne kazni. To stori v skladu z naslednjim postopkom:

— če izvajalec storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovani uporabnik letališča ne izpolnjuje minimalnih standardov kakovosti, ga upravljavec letališča takoj obvesti o storjenih nepravilnostih in mu posreduje seznam meril, ki jih mora izpolnjevati. O neizpolnjevanju teh standardov seznani tudi odbor uporabnikov letališč in pristojni javni organ države članice;

— če izvajalec storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovani uporabnik letališča v šestih mesecih od posredovanja seznama meril še vedno v celoti ne izpolnjuje minimalnih standardov kakovosti, lahko upravljavec letališča po posvetovanju z odborom uporabnikov letališč zadevno državo članico zaprosi, da izvajalcu storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovanemu uporabniku naloži finančno kazen ali mu v celoti ali delno prepove opravljanje storitev zemeljske oskrbe na tem letališču ali na celotnem ozemlju te države članice. O vsakem ukrepu, ki ga določena država članica sprejme po tem, ko jo je k temu pozval upravljavec letališča, se takoj obvestita Komisija in pristojni javni organ.

7a. Upravljavec letališča določi vrsto in obseg dejavnosti, za katere na njegovem letališču veljajo posamezna merila za minimalne standarde kakovosti. Upravljavec letališča se posvetuje z odborom uporabnikov letališča o opredelitvi in obsegu teh standardov in načinu ocenjevanja skladnosti z njimi. Pred uvedbo teh standardov se za vse ponudnike storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovane uporabnike letališča pripravi usposabljanje, da se zagotovi, da bodo zmožni pravilno oceniti skladnost z merili za minimalne standarde kakovosti.

7b. Upravljavec letališča vsaj enkrat letno poroča odboru uporabnikov letališč o tem, v kakšnem obsegu izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališča upoštevajo obvezne minimalne standarde kakovosti.

7c. Brez poseganja v odstavke od 1 do 7 se upravljavec letališča pri oceni skladnosti storitev zemeljske oskrbe z minimalnimi standardi kakovosti osredotoči na vprašanje varnosti in sprejme ustrezne ukrepe v skladu s standardnimi postopki, če meni, da je varnost letališča ogrožena.

7d. Vsi minimalni standardi kakovosti, vključno z morebitno veljavnimi kvantitativnimi merili, so javno dostopni. Upravljavec letališča se pred vsako posodobitvijo ali spremembo minimalnih standardov kakovosti posvetuje z odborom uporabnikov letališč, pa tudi z izvajalci storitev zemeljske oskrbe, ki delujejo na tem letališču. [Sprememba 332]

Člen 33

Obveznosti glede poročanja o uspešnosti storitev zemeljske oskrbe

1. Na letališčih, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od 5 milijonov potnikov ali 100 000 ton tovora, izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališč Komisiji poročajo o operativni uspešnosti svojih storitev.

2. Komisija je pooblaščena, da na podlagi delegiranega akta v skladu s členom 42 sprejme podrobne specifikacije glede vsebine in razširjanja obveznosti poročanja. [Sprememba 333]

Člen 34

Usposabljanje

1. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališča zagotovijo, da se vsi njihovi zaposleni, ki so vključeni v opravljanje storitev zemeljske oskrbe, vključno z vodstvenim osebjem in nadzorniki, redno udeležujejo posebnih strokovnih in rednih usposabljanj, usklajenih na evropski ravni, da bi lahko opravljali naloge, ki so jim dodeljene , in da se preprečijo nesreče in poškodbe . Pristojna institucija ali organ Unije v sodelovanju s pristojnimi organi v državah članicah, upravljavci letališč in socialnimi partnerji določi minimalne standarde, s katerimi zagotovi najvišjo kakovost izobraževanja in usposabljanja za zaposlene v sektorju storitev zemeljske oskrbe. Ti standardi se redno posodabljajo in razvijajo, da bodo prispevali h kakovosti dejavnosti v smislu zanesljivosti, prožnosti, varnosti in varovanja ter ustvarili enake konkurenčne pogoje med izvajalci. Pristojni organi držav članic z uporabo ustreznih sredstev spremljajo izpolnjevanje standardov izobraževanja in usposabljanja. Dovoljenje zadevnih izvajalcev storitev se začasno ali dokončno odvzame ali zadrži, dokler zahtevani standardi na posameznem letališču niso izpolnjeni. Ta postopek je namenjen ohranjanju varnosti v evropskem zračnem prometu. Odrediti je mogoče redna usposabljanja na stroške izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališča. [Sprememba 334]

2. Vsak zaposleni, ki je vključen v opravljanje storitev zemeljske oskrbe, se udeleži najmanj dvodnevnega redno udeležuje tečaja osnovnega teoretičnega in praktičnega usposabljanja ter tečaja usposabljanja , ki se nanaša na naloge, dodeljene zaposlenemu. Pristojni organi držav članic v sodelovanju z upravljavci letališč in ustreznimi socialnimi partnerji določijo podrobnosti o dodatnem usposabljanju, specifičnem za posamično letališče, ter o pogostosti in minimalnem trajanju takega usposabljanja. Uspešno opravljen praktični in teoretični preizkus je dokaz o pridobitvi ustrezne usposobljenosti in znanj. Stroške usposabljanja v celoti prevzame delodajalec. Vsak zaposleni se udeleži ustreznega usposabljanja, kadar začne opravljati novo delo ali kadar mu je bila dodeljena nova naloga pred začetkom opravljanja novega dela ali nove dodeljene naloge . [Sprememba 335]

3. Posebna vsebina preizkusov in usposabljanj in njihova ustrezna izvedba se uskladita na evropski ravni, predpišejo in spremljajo pa jo pristojni organi držav članic. Kadar je to ustrezno za dejavnost zadevnih storitev zemeljske oskrbe, usposabljanje zajema in preizkusi zajemajo vsaj: [Sprememba 336]

(a) varnost, vključno z nadzorom varnosti, varnost dejavnosti, varnost opreme in obvladovanje groženj varnosti;

(b) nevarno blago;

(c) varnost območja omejenega gibanja, vključno z varnostnimi načeli, varnostnimi predpisi, nevarnostmi, človeškimi dejavniki, znaki in oznakami, izrednimi razmerami, preprečevanjem poškodb zaradi tujkov, osebno zaščito, skorajšnjimi nesrečami in nadzorom varnosti na območjih omejenega gibanja;

(d) usposabljanje voznikov na območjih omejenega gibanja, vključno s splošnimi dolžnostmi in postopki (postopki v primeru zmanjšane vidljivosti), opremo vozil, pravili letališča in načrtom voznih in manevrskih območij;

(e) delovanje in upravljanje podporne opreme na tleh (GSE), vključno z njenim vzdrževanjem in izvajanjem;

(f) nadzor natovarjanja, vključno s splošnim znanjem o teži in ravnovesju in njunem zaznavanju, omejitve strukturne obremenitve zrakoplova, zabojnike, natovarjanje razsutega tovora v skladišča, seznam tovora, preglednice/diagrame ravnovesij, poročilo z navodili o natovarjanju, sporočila o natovarjanju in nadzor obremenitve z nevarnim blagom;

(g) funkcionalno usposabljanje za oskrbo potnikov, s poudarkom na potnikih s posebnimi potrebami, zlasti potnikih z omejeno gibljivostjo in invalidih, vključno z usposabljanjem o vkrcavanju potnikov in informacijami in pomočjo potnikom v skladu z uredbama (ES) št. 261/2004 in (ES) št. 1107/2006; [Sprememba 337]

(h) funkcionalno usposabljanje za sprejem in odpremo prtljage;

(i) usposabljanje za oskrbo na zrakoplovu in natovarjanje;

(j) gibanje zrakoplova na tleh, vključno z dejavnostmi gibanja zrakoplova na tleh, delovanjem opreme, postopki za priključitev opreme na zrakoplov in njeno izključitev, ročnimi signali za gibanje zrakoplova na tleh, razporejanjem zrakoplovov in pomočjo pri gibanju zrakoplova na tleh;

(k) sprejem in odpremo tovora in pošte, vključno z veljavnimi prepovedmi in omejitvami v trgovini z blagom;

(l) usposabljanje za usklajevanje časa obračanja zrakoplovov;

(m) okolje, vključno z nadzorom izlitij, ravnanjem z izpusti in odstranjevanjem odpadkov;

(n) ukrepe v izrednih razmerah, usposabljanje za prvo pomoč in upravljanje v nepredvidljivih razmerah; [Sprememba 338]

(o) sisteme poročanja;

(p) zunanje izvajanje nadzora kakovosti;

(pa) ukrepe za varstvo zaposlenih v storitvah zemeljske oskrbe pred nevarnostmi za zdravje, značilnimi za to vrsto dela. [Sprememba 339]

4. Vsak izvajalec storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabnik letališča vsako leto upravljavcu letališča poroča o upoštevanju svojih obveznosti glede usposabljanja.

Člen 35

Sklepanje pogodb s podizvajalci

1. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe lahko sklepajo pogodbe s podizvajalci brez poseganja v odstavke 2, odstavka 3 in 4. Člena 34 in 40 se na enak način uporabljata za podizvajalce. [Sprememba 340]

2. Samooskrbovani uporabniki letališč lahko sklenejo pogodbe s podizvajalci za storitve zemeljske oskrbe samo takrat, kadar storitev samooskrbe zaradi višje sile začasno ne morejo opravljati. [Sprememba 341]

3. Podizvajalci ne smejo posredovati storitev zemeljske oskrbe v delo drugim podizvajalcem.

4. Izvajalec storitev zemeljske oskrbe iz člena 11(1) ne sme sklepati pogodb s podizvajalci, razen če zaradi višje sile teh storitev začasno ne more opravljati.

5. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališča, ki posredujejo delo enemu ali več podizvajalcem podizvajalcu za vsako kategorijo storitev , zagotovijo, da podizvajalci upoštevajo podizvajalec upošteva obveznosti, ki na podlagi te uredbe veljajo za izvajalce storitev zemeljske oskrbe. [Sprememba 342]

5a. Podizvajalske pogodbe se sklenejo le z izvajalci, ki so dokazali svojo strokovno usposobljenost in zanesljivost. [Sprememba 343]

5b. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališča, ki imajo sklenjene pogodbe z enim ali več podizvajalci, so finančno odgovorni za sklepanje pogodb s podizvajalci. [Sprememba 344]

5c. Naročnik lahko omeji število podizvajalcev, če je to potrebno iz prostorskih razlogov ali razlogov, povezanih z zmogljivostjo. [Sprememba 345]

6. Izvajalci storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabniki letališča, ki posredujejo delo enemu ali več podizvajalcem podizvajalcu za vsako vrsto storitev , sporočijo upravljavcu letališča ime in dejavnosti zadevnih podizvajalcev zadevnega podizvajalca . [Sprememba 346]

7. Kadar izvajalec storitev zemeljske oskrbe zaprosi za dovoljenje za opravljanje teh storitev na podlagi postopka izbire iz člena 7, pri tem navede število, dejavnosti in imena podizvajalcev, s katerimi namerava sodelovati.

Poglavje VII

Mednarodni odnosi

Člen 36

Odnosi s tretjimi državami

1. Država članica lahko v skladu s pravom Unije v celoti ali delno odloži obveznosti iz te uredbe v zvezi z izvajalci storitev zemeljske oskrbe in uporabniki letališč iz tretje države, kakor je navedeno v tem odstavku in Komisija se lahko brez poseganja v mednarodne obveznosti Unije v skladu s postopkom pregleda iz člena 43(3) odloči, da država članica ali države članice sprejmejo ukrepe, vključno s popolnim ali delnim odvzemom pravice do dostopa do trga storitev zemeljske oskrbe na svojem ozemlju v zvezi z izvajalci storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbovanimi uporabniki letališč iz tretje države, da bi odpravile diskriminatorno vedenje zadevne tretje države, kadar koli se zdi, da tretja država v zvezi z dostopom do trga storitev zemeljske oskrbe ali samooskrbe: [Spremembi 347 in 348]

(a) izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč iz države članice ne zagotovi pravne in dejanske obravnave, ki bi bila primerljiva z obravnavo, ki jo ta država članica zagotavlja izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč iz te tretje države na njihovih letališčih, ali

(b) izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč iz države članice zagotovi pravno in dejansko obravnavno, ki je manj ugodna od obravnave, ki jo omogoča svojim izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč, ali

(c) izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč iz tretje države zagotovi ugodnejšo obravnavo kakor izvajalcem storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanim uporabnikom letališč iz države članice.

2. Izvajalec storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovani uporabnik letališča iz tretje države sta pravna ali fizična oseba v skladu z zakonodajo navedene tretje države in imata svoj registrirani sedež, centralno upravo ali glavno poslovno enoto na ozemlju navedene tretje države.

3. Unija oziroma države članice zagotovijo, da v zvezi pravicami za dostop do trga v tretjih državah med uporabniki letališč iz Unije, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe za tretje osebe, ter drugimi izvajalci storitev zemeljske oskrbe iz Unije ne bo nikakršne diskriminacije.

Poglavje VIII

Obveznosti poročanja in spremljanja

Člen 37

Obveznosti poročanja za države članice

1. Države članice pred 1. julijem vsako leto Komisiji predložijo seznam letališč, na katerih velja vsaj ena omejitev glede dostopa do trga storitev zemeljske oskrbe iz člena 6(2) ali člena 14.

2. Države članice pred 1. julijem vsako leto Komisiji predložijo seznam izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališč, ki jim država članica izda dovoljenje v skladu s poglavjem IV.

Člen 38

Objava seznama letališč

Komisija do konca vsakega leta v Uradnem listu Evropske unije objavi naslednje informacije:

(a) seznam letališč Unije, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od petih milijonov potnikov ali 100 000 ton tovora;

(b) seznam letališč Unije, katerih letni promet v vsaj treh predhodnih letih ni bil manjši od dveh milijonov potnikov ali 50 000 ton tovora;

(c) seznam letališč Unije, odprtih za komercialni promet;

(d) seznam letališč, za katera veljajo omejitve v skladu s členom 6(2) ali 14;

(e) seznam izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališč, ki so prejeli dovoljenje v skladu s poglavjem IV.

Člen 39

Ocenjevalno in informativno poročilo

1. Komisija najpozneje 5 let tri leta po datumu začetka veljavnosti te uredbe Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te uredbe. Poročilo zlasti oceni kateri koli znaten učinek na kakovost storitev zemeljske oskrbe, pa tudi na pogoje za zaposlitev in pogoje za delo. Poročilo vključuje obravnava naslednje kazalnike in merila za vzorec letališč: [Sprememba 349]

(a) povprečno število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe na letališčih Unije za 11 vrst storitev;

(b) število samooskrbovanih uporabnikov letališč na vsakem letališču Unije za 11 vrst storitev;

(c) število letališč, na katerih je število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe omejeno, ter vrednost omejitev;

(d) število podjetij, ki so pridobili dovoljenje v državi članici in delujejo v drugi državi članici;

(e) mnenje zainteresiranih strani o sistemu izdaje dovoljenj (merilih za izdajo dovoljenj, problemih pri izvajanju, ceni, upravnem postopku itd.); [Sprememba 350]

(f) število izvajalcev storitev zemeljske oskrbe in samooskrbovanih uporabnikov letališč, ki delujejo v Uniji (skupaj);

(g) cena in sistem upravljanja za centralizirano infrastrukturo na vsakem letališču;

(h) tržni delež upravljavca letališča v sektorju storitev zemeljske oskrbe na vsakem letališču za 11 vrst storitev;

(i) tržni delež uporabnikov letališč, ki opravljajo storitve oskrbe za tretje osebe na vsakem letališču za vse vrste storitev;

(j) nesreče in dogodke v zvezi z varnostjo, ki vključujejo storitve zemeljske oskrbe; [Sprememba 351]

(k) mnenje zainteresiranih strani glede kakovosti storitev zemeljske oskrbe na letališčih v smislu usposobljenosti osebja, okolja, varnosti in usklajevanja dejavnosti (letališko sodelovalno odločanje, ukrepi ob nepredvidljivih dogodkih, usposabljanje v okviru letališča, sklepanje pogodb s podizvajalci);

(l) minimalne standarde kakovosti za podjetja, ki opravljajo storitve zemeljske oskrbe na vsakem letališču Unije za vseh 11 vrst storitev iz Priloge I ; preverjanje povezave med zamudami, nastalimi zaradi storitev zemeljske oskrbe, in minimalnimi standardi kakovosti; [Sprememba 352]

(m) značilnosti usposabljanja; stanje usposobljenosti in dodatno usp