EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 26.6.2018 COM(2018) 489 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o trgovinskih ovirah in ovirah za naložbe



1. januar 2017 - 31. december 2017



UVOD Kot del strategije EU glede dostopa na trg so v tej osmi izdaji poročila o trgovinskih ovirah in ovirah za naložbe analizirane ovire, ki so jih Komisiji evropska podjetja in države članice sporočili prek našega partnerstva za dostop na trg, vzpostavljenega med Komisijo, državami članicami in evropskimi podjetji, predstavljen pa je tudi pregled ovir, ki so bile v letu 2017 odpravljene. To partnerstvo se je izkazalo kot neprecenljivo za zbiranje informacij ter za prednostno razvrščanje in opredelitev skupnih strategij za uspešno odpravo ovir, s katerimi se srečujejo izvozniki EU. Komisija je na podlagi teh izkušenj in ob upoštevanju naraščajočega protekcionizma v svojem sporočilu „Trgovina za vse“ razglasila „okrepljeno partnerstvo“ za okrepitev sedanjih prizadevanj in za njihovo razširitev na izvajanje sporazumov o prosti trgovini, saj trenutno zajemajo samo odpravo ovir za trgovino in naložbe. Kar zadeva že dolgo prisoten element našega „okrepljenega partnerstva“, ki se nanaša na dostop na trg, smo svoja prizadevanja okrepili v smeri boljšega usklajevanja med institucijami EU in zainteresiranimi stranmi, boljšega prednostnega razvrščanja ovir ter boljšega komuniciranja in ozaveščanja. Da bi izboljšali komuniciranje, smo se v lanskem poročilu osredotočili na neposredno obravnavo ovir, ki so za podjetja EU najpomembnejše, tj. tiste, ki so jih opredelila kot ovire, ki neposredno vplivajo nanje v tretjih državah. Na podlagi pozitivnega odziva, ki smo ga prejeli, ta pristop ohranjamo tudi v letošnjem poročilu in obravnavamo najpomembnejše ovire, ki vplivajo na izvoz EU v 57 tretjih držav ter na katere so opozorila naša podjetja in so vpisane v podatkovni zbirki EU o dostopu na trg. Analiza ukrepov, ki vplivajo na podjetja EU, potrjuje stalno naraščanje protekcionističnih teženj, ki so bile zaznane v prejšnjih letih. Prvi oddelek tega poročila vsebuje numerično analizo glede na državo, vrsto ovire in sektor od skupno 396 aktivnih trgovinskih ovir in ovir za naložbe, vpisanih v podatkovni zbirki, in 67 novih ovir, zabeleženih v letu 2017. Drugi del vsebuje podrobnejšo analizo novih ovir, ki so bile sporočene v letu 2017 (od 1. januarja do 31. decembra 2017), z opisom konkretnih teženj v različnih državah in sektorjih ter z oceno trgovinskih tokov, na katere bi lahko vplivale. Tretji oddelek vsebuje podrobnejšo predstavitev orodij, ki se uporabljajo v okviru naše strategije dostopa na trg za obravnavo teh ovir, in pregled 45 ovir, ki so bile v letu 2017 uspešno odpravljene. V njem je analiziran tudi gospodarski vpliv odpravljenih ovir na podlagi trgovinskih tokov, na katere bi te ovire lahko vplivale, in ekonomskega modeliranja. Nazadnje so nekatere večje odpravljene ovire tudi podrobneje opisane. I. PREGLED TRGOVINSKIH OVIR IN OVIR ZA NALOŽBE To poglavje vsebuje numerično analizo trgovinskih ovir v tretjih državah in s tem povezanih teženj, kot so evidentirane v podatkovni zbirki EU o dostopu na trg, v kateri se zbirajo ovire, na katere opozorijo podjetja EU, in spremljajo ukrepi, sprejeti za njihovo odpravo. Opozoriti je treba, da ta podatkovna zbirka (in to poročilo) ne daje celovitega pregleda vseh trgovinskih ovir, s katerimi se spopadajo gospodarski subjekti EU. Podjetja se lahko odločijo, da nekaterih ovir ne bodo prijavila, ker upajo, da jih bodo sama odpravila ali se izognila njihovim učinkom. Nekatera podjetja morda ne vedo za možnost, da se z ovirami lahko spopadejo v okviru dela EU v zvezi z dostopom na trg. Komisija si močno želi zagotoviti, da bi bila obveščenost o tem kar največja, zlasti med malimi in srednjimi podjetji (MSP), ter je v državah članicah začela izvajati pobudo z naslovom Market Access Days. To se je za lokalna podjetja izkazalo za koristno, saj lahko dobijo konkretne informacije o tem, kako lahko prijavijo ovire ter kako lahko Komisija in države članice pripravijo in izvajajo prilagojeno strategijo za njihovo odpravo. Čeprav podatkovna zbirka in to poročilo ne prejudicirata (ne)zakonitosti evidentiranih ukrepov, so bile vse te ovire opredeljene kot problematične za podjetja EU in prednostno razvrščene za nadaljnje ukrepe v okviru našega dela v zvezi z dostopom na trg, saj bi lahko bile diskriminatorne, nesorazmerne ali bi lahko kako drugače omejevale trgovino. A. SKUPNO ŠTEVILO TRGOVINSKIH OVIR IN OVIR ZA NALOŽBE Ob koncu leta 2017 je bilo 396 aktivnih trgovinskih ovir in ovir za naložbe, kar je največ do zdaj. Ker je bilo ob koncu leta 2016 takih ovir 372, ta podatek potrjuje stalno naraščanje protekcionizma, ki vpliva na zainteresirane strani v EU. Hkrati kaže, da je naše partnerstvo za dostop na trg vse uspešnejši forum za ugotavljanje trgovinskih ovir. Podatkovna zbirka omogoča razlikovanje med zabeleženimi trgovinskimi ovirami glede na tretjo državo, vrsto ukrepa in sektor. To poročilo sledi tej razčlenitvi. 1. Ovire glede na tretjo državo Vseh devet držav z največjim številom še veljavnih trgovinskih ovir je gospodarstev G20, čeprav so voditelji na vrhu držav G20, ki je 8. julija 2017 potekal v Hamburgu, ponovili zaveze o zavračanju protekcionizma (glej preglednico 1). Največ ovir je bilo zaznanih v Rusiji, kjer je evidentiranih 36 ukrepov. Sledi Kitajska s 25 sporočenimi aktivnimi ovirami, na tretjem mestu pa je Indonezija, za katero je trenutno evidentiranih 23 ukrepov, država pa tudi močno ovira izvozne in naložbene priložnosti za gospodarske subjekte EU. Ostale tretje države, glede katerih je evidentiranih deset ali več trgovinskih ovir in ovir za naložbe, so Indija (21), Brazilija (21), Južna Koreja (20), Turčija (20), Združene države (20), Avstralija (14), Tajska (12), Argentina (11) in Mehika (10).

Preglednica 1: Geografska razčlenitev trgovinskih ovir in ovir za naložbe v podatkovni zbirki o dostopu na trg (* države G20) 2. Ovire glede na vrsto ukrepa Iz preglednice 2 je razvidno, da so ukrepi onkraj meje (216) pomembnejši od tradicionalnih mejnih ukrepov (180). Ukrepi onkraj meje se nanašajo na omejitve v zvezi s storitvami, naložbami, javnim naročanjem, pravicami intelektualne lastnine ali neupravičenimi tehničnimi ovirami v trgovini. Največ takih ukrepov je zabeleženih za Rusijo (19), tesno pa ji sledi Kitajska (17). Mejni ukrepi so omejitve, ki neposredno vplivajo na uvoz in izvoz, običajno prek zviševanja tarif, količinskih omejitev, nekaterih sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, uvoznih dovoljenj ali neposredne prepovedi trgovanja. Največ takih ukrepov je bilo zabeleženih za Rusijo (17), na drugem mestu ji sledijo Indonezija, Turčija in Združene države (11), na tretjem mestu pa je Indija (9). Preglednica 2: Razčlenitev trgovinskih ovir in ovir za naložbe v podatkovni zbirki o dostopu na trg glede na vrsto ukrepa (število ukrepov) B. TRGOVINSKE OVIRE IN OVIRE ZA NALOŽBE, SPOROČENE V LETU 2017 V letu 2017 je bilo zabeleženih rekordnih 67 novih ovir v 39 tretjih državah. To bi lahko bila posledica omenjenega okrepljenega komuniciranja in ozaveščanja. Vendar dejstvo, da se protekcionizem stalno povečuje, ostaja nesporno. 1. Ovire, sporočene v letu 2017, glede na tretjo državo Preglednica 3 prikazuje pregled geografske razčlenitve ukrepov, evidentiranih v letu 2017. Največ novih ovir v letu 2017 je bilo sporočenih v odnosih na področju trgovine in naložb s Kitajsko (10), ki ji s precejšnjo razliko sledi Rusija (6), kar potrjuje protekcionistične težnje, ki so bile ugotovljene že v prejšnjih letih. Republika Južna Afrika je uvedla štiri nove ovire, Indija in Turčija pa vsaka po tri. Libanon, Ekvador, Japonska, Filipini, Združeni arabski emirati, Tunizija in Venezuela so vsaka uvedle po dve novi oviri, preostalih 27 novih ovir pa je bilo zabeleženih za druge tretje države. Prav tako je treba omeniti, da se je v celotni evrosredozemski regiji leta 2017 pojavilo sedem novih ovir, kar kaže na zaskrbljujoč trend, ki je podrobneje opisan poglavju II.A.

Preglednica 3: Geografska razčlenitev ovir, sporočenih v letu 2017 2. Ovire, sporočene v letu 2017, glede na vrsto ukrepa V preglednici 4 je prikazan pregled dveh glavnih vrst ukrepov, evidentiranih v letu 2017. Večina ovir, evidentiranih v letu 2017, je mejnih ukrepov (36), od katerih jih je večina omejevala uvoz v tretje države s povečanjem števila sanitarnih in fitosanitarnih omejitev. Poleg tega je bilo uvedenih tudi precej novih tarif, kvot, prepovedi ali obremenjujočih shem izdajanja dovoljenj. Kar zadeva ukrepe onkraj meje (31), je bila večina zabeleženih omejitev sprejeta na področju blagovne menjave, vključno z neupravičenimi regulativnimi ovirami, notranjimi davčnimi ukrepi in pravicami intelektualne lastnine. Poleg tega sta bili zabeleženi dve novi oviri v zvezi s trgovino s storitvami. Preglednica 4: Razčlenitev trgovinskih ovir in ovir za naložbe, sporočenih v letu 2017, glede na vrsto ukrepa (število ukrepov)

3. Ovire, sporočene v letu 2017, glede na sektor Iz preglednice 5 je razvidno, da je število novih ukrepov, evidentiranih v letu 2017, vplivalo na 12 različnih sektorjev gospodarske dejavnosti, medtem ko so dodatne ovire vplivale na izvoz EU horizontalno.



Preglednici 5 in 6: Sektorska razčlenitev trgovinskih ovir in ovir za naložbe, sporočenih v letu 2017 (število ovir) Največ na novo sporočenih ovir je bilo evidentiranih v sektorju kmetijstva in ribištva (23), 12 horizontalnih ukrepov pa je vplivalo na več sektorjev. V sektorju vin in žganih pijač je bilo uvedenih osem novih ovir, v avtomobilskem sektorju sedem ter v sektorju IKT in elektronike pet. Ukrepi so vplivali tudi na sektorje, kot so sektor kemikalij (dve oviri), storitveni sektor (dve), sektor tekstila in usnja (dve), sektor lesa, papirja in papirne kaše (dve), sektor zrakoplovov (ena), sektor keramike in stekla (ena), sektor kozmetike (ena) in sektor igrač (ena). Kar zadeva ovire v zvezi s trgovino s storitvami, njihovo število, podobno kot pri vseh drugih ovirah, odraža število novih ovir, ki so bile neposredno sporočene Komisiji na podlagi okvira za dostop na trg. Zaradi pomembnosti tega sektorja pri našem delu v zvezi z dostopom na trg Komisija informacijska orodja glede pogojev razširja na storitve izvoza v tretje države, ki so še posebej koristne za naša MSP. II. GLAVNE NOVE TRGOVINSKE OVIRE IN OVIRE ZA NALOŽBE, SPOROČENE V LETU 2017 V tem poglavju so podrobno analizirane nove ovire v petih trgovinskih partnericah, v zvezi s katerimi so bile v letu 2017 evidentirane najmanj tri ovire, in sicer na Kitajskem, v Rusiji, Republiki Južni Afriki, Indiji in Turčiji. Ocenjeni so tudi trgovinski tokovi, na katere bi te ovire lahko vplivale. A. KVALITATIVNA ANALIZA NOVIH OVIR 1. Kitajska Kitajska ostaja ena od partneric EU, ki najbolj omejujejo trgovino. Podjetja EU se na Kitajskem že vrsto let spopadajo s kompleksnimi ovirami, vključno z zahtevami po skupnih podjetjih, omejitvami glede dostopa na trg, obveznostmi glede prenosa tehnologije in neupravičenimi tehničnimi predpisi, ter sistemskimi vprašanji, povezanimi z občutno presežno zmogljivostjo ne le v tradicionalnih sektorjih, kot je jeklo ali aluminij, temveč vse bolj tudi v visokotehnoloških sektorjih. V letu 2017 se je število ovir precej povečalo, pri čemer je bilo evidentiranih deset novih ovir. Čeprav sta bili dve od teh ovir v letu 2017 že uspešno odpravljeni in sta ustrezno obravnavani v oddelku tega poročila, v katerem predstavljamo zgodbe o uspehu, je mogoče jasno prepoznati trend naraščanja števil ovir. Eden od glavnih sektorjev, na katere vplivajo ti ukrepi, je sektor IKT in elektronike. Dve od treh novih ovir, prijavljenih v tem sektorju, zadevata najpomembnejša od številnih ukrepov v zvezi s kibernetsko varnostjo in šifriranjem, ki jih pripravlja Kitajska. Na Kitajskem je začel 1. junija 2017 veljati novi zakon o kibernetski varnosti. Trenutno se pripravljajo številni izvedbeni ukrepi za njegovo operacionalizacijo, in sicer v obliki administrativnih zahtev, smernic in standardov. Čeprav je kibernetska varnost sama po sebi legitimen cilj politike, je koncept kibernetske varnosti, ki ga uporablja Kitajska, preširok, saj zajema vidike gospodarske in industrijske politike. To skupaj z nejasnimi pravili, ki povzročajo precejšnjo zaskrbljenost, predstavlja pomembno trgovinsko oviro ne samo za podjetja na področju IKT, temveč tudi za druga podjetja EU, ki uporabljajo te izdelke. Poleg tega je kitajska državna uprava za šifriranje (SCA) 13. aprila 2017 objavila osnutek zakona o šifriranju, s katerim se urejajo področja, ki zajemajo uporabo za raziskovalne in komercialne namene, uvoz, izvoz in certificiranje. EU je med drugim zaskrbljena, da se ta predpis morda ne bo uporabljal samo za izdelke, katerih osnovna funkcija je zagotavljanje šifriranja, temveč tudi za druge izdelke. Komisija verjame, da bo Kitajska pred dokončnim oblikovanjem tega zakona upoštevala pripombe EU. Poleg tega so bile zaradi carinske prerazvrstitve večkomponentnih polprevodnikov dejansko ponovno uvedene carine na izdelke iz Sporazuma o trgovini z izdelki informacijske tehnologije, ki so bili prej dajatev prosti, kar negativno vpliva na inovativno industrijo polprevodnikov v EU. Omeniti je treba, da je industrija polprevodnikov tudi eden izmed desetih strateških visokotehnoloških sektorjev, zajetih v pobudi na področju industrijske politike, imenovani Made in China 2025 (Narejeno na Kitajskem 2025). Gre za strategijo, ki evropski industriji poleg velikih priložnosti prinaša tudi resne izzive. Kar zadeva druge sektorje, naj bi več netarifnih ukrepov v obliki zapletenih tehničnih zahtev in revidiranih standardov vplivalo med drugim tudi na evropsko industrijo lesa, usnja, papirja in papirne kaše. Kitajske oblasti so pred kratkim uvedle obsežno prepoved uvoza odpadkov v zvezi s 24 izdelki, ki je začela veljati 1. januarja 2018, Kitajska pa je poleg tega sprejela še revidiran sklop standardov glede dodatnih 34 izdelkov, ki se uporablja od 1. marca 2018. Ti standardi urejajo zlasti lesno celulozo, polimere, kovinske odpadke ter rude in plastiko. Kar zadeva avtomobilski sektor, je ministrstvo za industrijo in informacijsko tehnologijo pred kratkim izdalo novo uredbo, ki od proizvajalcev vozil na pogon z novimi viri energije zahteva, da obvladajo tehnologijo razvoja in izdelave celotnega vozila na pogon z novimi viri energije. Tuji proizvajalci originalne opreme bodo morda morali svojim kitajskim partnerjem v skupnih podjetjih razkriti svoje celotne ključne tehnologije, kar bi lahko pomenilo prisilni prenos tehnologije.

Kitajska je uvedla tudi nove omejitve za dodatke, ki se uporabljajo v materialih, ki lahko pridejo v stik s hrano. Z revidiranimi standardi je samodejno postal neskladen velik, a nedoločen nabor izdelkov, ki vključujejo vse od pritrdilnih elementov, cevi in pokrovov, embalažnih materialov, tiskarskih barv in črnil ter papirja do celotnih strojev, ki se lahko uporabljajo kjerkoli v živilski in krmni verigi, od molznega stroja do tekočega traku v supermarketu. Zaradi horizontalne narave te ovire naj bi številni sektorji občutili pomembne motnje v trgovanju. Čeprav so glede kitajskega regulativnega okvira za medicinske pripomočke poročali o pozitivnem razvoju (glej spodaj), sta bila v tem sektorju sprejeta dva nova obremenjujoča ukrepa. Kitajsko ministrstvo za finance ter kitajska nacionalna komisija za razvoj in reforme sta aprila 2017 ukinila pristojbine za preizkušanje medicinskih pripomočkov z namenom registracije. Ukrep je negativno vplival na razpoložljivost storitev preizkušanja, ki so ključne za postopek registracije novih pripomočkov na Kitajskem, zato so za podjetja EU nastali precejšnji stroški in zamude. Kitajska je v septembru 2017 uvedla nacionalni program za določanje cen nekaterih pripomočkov, v skladu s katerim morajo proizvajalci v zelo kratkem roku predložiti veliko količino informacij. Za namen tega poročila ukrepa nista obravnavana kot novi oviri, temveč kot dodatna moteča dejavnika v okviru kompleksnega regulativnega okolja za zdravstveni sektor na Kitajskem. Medtem ko se EU ukvarja z novimi ovirami, evidentiranimi v letu 2017, pa je sprejela tudi vse potrebne ukrepe, ki lahko prispevajo k odpravi 25 obstoječih ovir, vpisanih v podatkovni zbirki Komisije o dostopu na trg. EU se je o teh ovirah s Kitajsko pogovarjala v različnih odborih STO in v okviru dvostranskih forumov, vključno z dialogom o trgovinski in naložbeni politiki ter delovno skupino za gospodarstvo in trgovino. Kljub temu pa ostaja precejšnja verjetnost za pojav novih ovir. Kitajska je denimo napovedala, da namerava uvesti nove zahteve glede certificiranja živil z nizkim tveganjem ter revidirane standarde in nove specifikacije za vino in vinske proizvode. To bo verjetno pomembno oviralo evropske proizvajalce. Zaradi razvoja teh dogodkov so potrebna dodatna, praktična prizadevanja, da bi lahko bolje rešili vprašanja dostopa na trg v razmerju do Kitajske, vključno z izboljšanjem sodelovanja na različnih področjih politike. 2. Rusija Čeprav je Rusija okrevala po dveletni recesiji, se je v letu 2017 še naprej zatekala k trgovinskim oviram, da bi zavarovala svojo lokalno industrijo, s čimer so se potrdile težnje, opažene v prejšnjih poročilih. Rusija je v letu 2017 uvedla drugo največje število novih ovir (šest), s čimer se je njeno skupno število obstoječih ovir povečalo na 36, tako da je država z največjim številom trgovinskih ovir. Trgovinske ovire in ovire za naložbe so še vedno usmerjene zlasti v avtomobilski sektor, čeprav nanj v letu 2017 ni vplival noben nov ukrep. Rusija od januarja 2017 dodatno omejuje dostop tujih podjetji do nakupov, ki jih izvajajo ruska podjetja v državni lasti. Po prvi omejitvi, ki velja od leta 2015, je Rusija sprejela nov ukrep, s katerim je uvedla 15-odstotni cenovni preferencial za domača podjetja (za blago in storitve), kadar predložijo ponudbo v okviru komercialnih nakupov, ki jih izvedejo podjetja v državni lasti (tj. ne v zvezi z javnim naročanjem). Poleg tega je ruska vlada v zadnjih dneh leta 2017 sprejela zakon, ki dovoljuje zahteve glede lokalne vsebine pri nakupih zrakoplovov in plovil, ki jih izvedejo podjetja v državni lasti. Te dodatne omejitve veljajo poleg številnih ukrepov, ki omejujejo dostop tujih podjetij do javnega naročanja. Rusija je tako kot v preteklih letih tudi v letu 2017 omejitve v zvezi z javnim naročanjem razširila na več dodatnih sektorjev, in sicer na sektor elektronskih izdelkov z radijskim signalom (julija 2017 je omejitve razširila še na opremo za satelitski navigacijski sistem GLONASS in elektronske signalne naprave za prometno varnost) in pohištveni sektor. Nezadovoljiva ponudba, ki jo je Rusija za pristop k Sporazumu o javnih naročilih STO predložila junija 2017, je še povečala zaskrbljenost EU na tem pomembnem področju. Zelo pomembno vlogo so imele izvozne omejitve. Prepoved izvoza surove kože z dlako ali brez dlake, ki velja od oktobra 2014, je bila ponovno podaljšana še do aprila 2018. Rusija se je odločila uvesti tudi stroge omejitve za izvoz brezovine v hlodih. Z osnutkom uredbe, objavljenim novembra 2017, so bile uvedene izvozne kvote za brezovino v hlodih, omejene na obdobje šestih mesecev. Obseg izvoznih kvot znaša 567 000 m³, kar pomeni zmanjšanje za približno tretjino povprečnega obsega izvoza Rusije v obdobju 2014–2016. Te kvote se ne bodo začele izvajati pred drugo polovico leta 2018. Po navedbah lokalnih oblasti je ukrep nedvoumno namenjen zaščiti domačega trga z lesom in spodbujanju domače predelave lesa (tj. proizvajalcev vezanega lesa). Diskriminatorna obravnava uvoženih vin v primerjavi z domačimi prek kompleksnega novega sistema trošarin je še en moteč dejavnik za trgovino, ki ga je Rusija uvedla v letu 2017 in vpliva na evropski sektor vin in žganih pijač. Trošarine za vina z geografskimi označbami in vina z zaščitenimi označbami porekla se uporabljajo samo za domača (ruska) vina. Če si to določbo razlagamo ločeno od drugih, bi dejansko pomenila, da mora biti vino z geografsko označbo proizvedeno v Rusiji iz ruskega grozdja, kar bi pomenilo diskriminacijo uvoženih vin. Rusija je leto poprej uvedla tudi oviro v obliki obveznosti, da se na severnomorski poti za prevoz ogljikovodikov in premoga uporabljajo plovila pod rusko zastavo. Severnomorska pot leži vzhodno od Nove dežele in poteka vzdolž ruske arktične obale do Beringove ožine (znotraj ruske izključne ekonomske cone ). Zaradi taljenja arktičnega ledenega pokrova se bosta verjetno povečala promet po severnomorski poti in njena tržna donosnost. Poleg tega to, da Rusija s sanitarnimi in fitosanitarnimi omejitvami za uvoz ne upošteva mednarodnih standardov, pomeni velike izzive za evropski kmetijski in ribiški sektor. Rusija ohranja še zlasti nepregleden in obremenjujoč sistem, po katerem se obratom za proizvodnjo živil živalskega izvora izdajajo dovoljenja za izvoz v državo, pri čemer se pogosto uporabljajo nesorazmerne omejitve za obrate, ki že imajo dovoljenje, ter zahtevajo zapleteni individualni inšpekcijski pregledi, ki so obvezni za nove obrate. Ker Belorusija, Armenija, Kazahstan in Kirgizistan v praksi upoštevajo sezname agroživilskih obratov, ki imajo dovoljenje za izvoz v Rusijo, zgoraj opisana situacija vpliva tudi na izvoz hrane iz EU v te države. Poleg tega Rusija noče odpraviti omejitev za enajst poljskih vojvodstev, v katerih so se pojavili izbruhi visokopatogene aviarne influence, čeprav je bila v skladu s pravili Svetovne organizacije za zdravje živali celotna Poljska julija 2017 ponovno razglašena za prosto te bolezni. Za odpravo omejitev glede visokopatogene aviarne influence ruske oblasti zahtevajo inšpekcijske preglede vseh posameznih mesnopredelovalnih obratov, ki proizvajajo perutninsko meso za izvoz. Nazadnje, ruske oblasti so pred kratkim uvedle obsežen sanitarni in fitosanitarni ukrep v obliki novih skupnih fitosanitarnih zahtev Evrazijske gospodarske unije. Ta predpis določa nesorazmerne in diskriminatorne zahteve za uvoz nadzorovanega blaga na ozemlje Evrazijske gospodarske unije in njegov pretok po njem, s čimer vpliva tudi na izvoz v Belorusijo, Armenijo, Kazahstan in Kirgizistan. Po novih pravilih morajo biti mesta pridelave razglašena za prosta več rastlinam škodljivih organizmov tudi glede nekaterih izdelkov z nizkim tveganjem. Kot kaže, se bodo nove zahteve v praksi uporabljale le za uvoz, ne pa tudi za lokalne izdelke. Poleg tega bi lahko nova pravila pomenila, da bi se po opravljenih inšpekcijskih pregledih vzpostavil pozitiven seznam odobrenih izvoznikov, kot v primeru živil živalskega izvora. EU je bila še bila naprej na voljo za razpravo, pri čemer je z Rusko federacijo o navedenem razpravljala na dvostranskih srečanjih, si izmenjavala informacije in ocene opaženih težav. EU je pri reševanju problematike omejitev dostopa na trg dala prednost reševanju v okviru STO (npr. v različnih odborih in Svetu za trgovino z blagom). Da bi Rusijo prisilila k izpolnjevanju njenih zavez v okviru STO, je po potrebi uporabila tudi mehanizem STO za reševanje sporov (npr. v zadnjem primeru prepovedi uvoza prašičjega mesa zaradi afriške prašičje kuge). 3. Republika Južna Afrika Čeprav Republika Južna Afrika ni bila v središču prejšnjih poročil, država uvaja vse več ovir, ki vplivajo na trgovino in naložbe. V letu 2017 uvedla štiri nove ovire, tako da se je njihovo skupno število povečalo na osem. V zadnjih mesecih so južnoafriške oblasti razkrile svoje predpise o prednostnem javnem naročanju, ki kot horizontalni cilj določajo 75-odstotni delež lokalne vsebine pri javnih naročilih, kar vpliva na več sektorjev. Na področju kmetijstva in ribištva je Republika Južna Afrika po izbruhih aviarne influence v EU uvedla več sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov. Od izbruha visokopatogene aviarne influence leta 2016 za osem od desetih držav članic, ki izvažajo perutnino v Republiko Južno Afriko, še vedno velja prepoved izvoza, čeprav so bile te države od takrat v skladu z mednarodni standardi Mednarodne organizacije za zdravje živali razglašene za proste te bolezni. Republika Južna Afrika trdi, da so za odpravo prepovedi potrebni novi inšpekcijski pregledi v teh državah. Ker so bile epizode te influence že izkoreninjene, ni jasno, kaj naj bi bil cilj teh pregledov. Težave pri izvozu konjaka zaradi drugačne zakonodaje o zaščitenih označbah porekla in geografskih označbah so pomembna ovira za sektor vin in žganih pijač. Po južnoafriškem zakonu o alkoholnih pijačah je konjak uvrščen v isto kategorijo žganih pijač kot brandy, za katerega veljajo drugačne zahteve glede staranja in deleža alkohola, zaradi česar je njegov izvoz zapleten, v nekaterih primerih pa tudi nemogoč. Kar zadeva sektor IKT in elektronike, naj bi nov sklop standardov in tehničnih predpisov, združen v okviru postopka ugotavljanja skladnosti glede elektromagnetnega motenja in združljivosti, povzročil pomembne motnje v trgovanju za evropske izvoznike. Nova pravila namreč določajo postopek ugotavljanja skladnosti na podlagi odobritve tretje strani, ki je strožji, kot je potrebno, da se pri članici uvoznici vzpostavi ustrezno zaupanje, da so naprave z nizkim tveganjem skladne z veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi.

EU z namenom odprave tržnih ovir v trgovini še naprej sodeluje s svojimi južnoafriškimi partnerji v okviru STO, in sicer v Odboru za tehnične ovire v trgovini ter Odboru za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ter v okviru sporazuma o gospodarskem partnerstvu in na tehnični ravni. 4. Indija Indija je v letu 2017 uvedla tri nove ovire, s čimer je število vseh ovir doseglo 21, s tem pa so bile potrjene tudi protekcionistične težnje, ugotovljene v prejšnjem letu. Omejitve je uvedla na področju zahtev glede preskušanja, prepovedi uvoza in notranje obdavčitve. Indija je 1. septembra 2017 uvedla de facto zahtevo glede preskušanja uvoženih igrač v državi, ki je začela veljati takoj. Ukrep ni bil priglašen STO v okviru Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, prav tako v Indiji o njem niso bila opravljena ustrezna posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. To vprašanje je bilo obravnavano na zadnjem sestanku delovne skupine EU-Indija o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih/tehničnih ovirah v trgovini novembra 2017 ter na različnih nadaljnjih sestankih z ustreznimi organi v Indiji, Bruslju in Ženevi. Indija je ukrep priglasila 3. decembra, tj. tri mesece po tem, ko se je začel izvajati. Drugič, Indija je v zvezi s sektorjem tekstila in usnja brez predhodnega posvetovanja uvedla novo prepoved uvoza širokega nabora izdelkov, ki vključujejo usnje plazilcev, surovo nestrojeno kožo nerca, krzno lisice in činčile ter strojeno kožo nerca. Za ta uvoz veljata zakon o varstvu prostoživečih živalskih in rastlinskih vrst iz leta 1972 ter Konvencija o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES). Vendar izvozniki EU izpolnjujejo zahteve CITES in vsa krzna, ki jih izvozijo v Indijo, izvirajo iz rejnih živali, vzrejenih v skladu z najvišjimi standardi glede dobrega počutja živali. Aprila 2017 je bilo Indiji poslano skupno pismo, ki so ga podpisali veleposlaniki EU in drugi podobno misleči partnerji, o tem vprašanju pa se je večkrat razpravljalo, in sicer julija v podkomisiji o trgovini EU-Indija, novembra v delovni skupini EU-Indija o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih/tehničnih ovirah v trgovini ter v okviru številnih stikov z indijskimi oblastmi, med drugim v okviru mehanizma EU za spodbujanje naložb. Odgovor na pismo še ni bil prejet. Indija je uvedla tudi nekatere davčne ukrepe in druge uvozne ukrepe, ki se uporabljajo na ravni zveznih držav za uvožena vina in žgane pijače. Različni diskriminatorni ukrepi zveznih držav so bili ponovno obravnavani v okviru podkomisije o trgovini EU-Indija. Poleg teh obravnavanih novih ovir je treba dodatno pozornost nameniti negativnemu razvoju na področju obstoječih ovir. Indija je leta 2014 ponovno uvedla carine za nekatere izdelke IKT, kot je telekomunikacijska oprema tretje generacije. Kljub demaršam, ki jih je poslala EU, vključno s pismi vodje delegacije EU indijskemu ministru, in večstranskim srečanjem, npr. v okviru podkomisije o trgovini EU-Indija, Indija tega ukrepa ni odpravila, temveč je vrh tega leta 2017 v sektorju IKT še naprej izvajala dodatne protekcionistične ukrepe. Ponovno so bile uvedene (in v nekaterih primeri dodatno zvišane) carine za izdelke, kot so vse bazne postaje, mobilni telefoni in njihovi deli, digitalne kamere, pretvorniki, stikala in črnilne kartuše. Indija je članica Sporazuma o trgovini z izdelki informacijske tehnologije (ATI-1) in se je torej zavezala, da za večino teh tarifnih postavk ne bo uporabljala carin. To vprašanje je bilo izpostavljeno v več pismih, v podkomisiji o trgovini EU-Indija, v organih STO in v okviru stikov z indijskimi oblastmi, med drugim v okviru mehanizma EU za spodbujanje naložb. EU trenutno preučuje vse možnosti za rešitev te zadeve. Nedavna napoved v indijskem zveznem proračunu za proračunsko leto 2018–2019, da se bodo carine za izdelke IKT ter izdelke v drugih sektorjih, kot so avtomobilski deli in tekstil, dodatno zvišale, kaže, da bo protekcionizem še naprej naraščal. Kar zadeva industrijo medicinskih pripomočkov, je avgusta 2017 nacionalni organ za določanje cen farmacevtskih izdelkov (NPPA) cene kolenskih vsadkov močno znižal z izrednim ukrepom, namesto da bi tako kot v prejšnjih primerih počakal, da vlada te pripomočke uvrsti na nacionalni seznam bistvenih zdravil in medicinskih pripomočkov. EU svoje pomisleke glede tega vprašanja še naprej obravnava z indijskimi oblastmi, med drugim v okviru podkomisije o trgovini EU-Indija, delovne skupine EU-Indija o farmacevtskih izdelkih, biotehnologiji in medicinskih pripomočkih ter stikov z indijskimi oblastmi, med drugim v okviru mehanizma EU za spodbujanje naložb. EU stalno izvaja ukrepe za reševanje novih in obstoječih ovir, evidentiranih v podatkovni zbirki o dostopu na trg za Indijo. Komisija ta vprašanja redno obravnava z indijskimi oblastmi v vseh razpoložljivih dvostranskih in večstranskih forumih, kot sta podkomisija o trgovini EU-Indija ali delovna skupina EU-Indija o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih/tehničnih ovirah v trgovini, in v različnih odborih STO. 5. Turčija Turčija je v zadnjih nekaj letih ohranjala več trgovinskih ovir, ki so v nasprotju z njenimi obveznostmi na podlagi dvostranskega trgovinskega okvira carinske unije EU-Turčija, kot so obremenjujoči carinski postopki ali dodatne dajatve pri uvozu blaga s poreklom iz tretjih držav. Leta 2017 je uvedla tri nadaljnje ukrepe, ki omejujejo trgovino, s čimer se je skupno število sporočenih trgovinskih ovir povečalo na 20. Ena od teh novih ovir se nanaša na to, da Turčija traktorje, izdelane v EU, obravnava diskriminatorno v primerjavi s traktorji, izdelanimi v Turčiji. Turška direktiva o izdelavi, spreminjanju in sestavljanju vozil predvideva, da bodo morali od januarja 2018 traktorji, izdelani v EU, izpolnjevati strožje zahteve glede emisij motorja kot traktorji, izdelani Turčiji. Turške oblasti izvajajo tudi ukrepe v obliki izvoznih dajatev na kože z dlako ali brez dlake ter usnje, strojeno s kromom. Ti ukrepi še poslabšujejo že tako težaven položaj industrije strojenja EU, ki se spopada s pomanjkanjem dostopa do surovin po svetu. Tretja nova trgovinska ovira se nanaša na turški obstoječi režim dodatnih dajatev za uvoz izdelkov s poreklom iz tretjih držav. Ob povečevanju obsega teh dodatnih dajatev v zadnjih letih je Turčija v letu 2017 uvedla še t. i. dodatne obveznosti (s sklepom 2017/10926 z dne 11. septembra 2017). To so kompenzacijske dajatve, s katerimi se za uvoz blaga iz več držav, za katerega bi morala Turčija običajno uporabiti tarife v okviru evropske splošne sheme preferencialov (GSP), raven tarif evropske sheme GSP zviša na raven obstoječih turških veljavnih dajatev, kadar se to blago uvozi v Turčijo prek EU. Poleg tega je Turčija, prav tako v zvezi z dodatnimi dajatvami, dodatno zapletla položaj izvoznikov EU v Turčijo, ki prodajajo blago s poreklom iz tretjih držav, saj kljub določbam o prostem prometu, ki veljajo v okviru carinske unije, zahteva, da predložijo izjave izvoznika (ali dolgoročnejše izjave dobavitelja), da prevzemajo odgovornost za to, da izdelki, ki jih izvažajo, izvirajo iz EU (sporočilo 2017/4 ministrstva za gospodarstvo z dne 30. decembra 2017, velja od 1. marca 2018). Prav tako je treba omeniti, da so se v zvezi z že prej evidentirano oviro v farmacevtskem sektorju pojavili dodatni negativni dogodki. V 64. akcijskem načrtu turške vlade je med drugim predvideno, da se, razen če niso izpolnjene posebne zahteve glede lokalizacije proizvodnje, uvoženi farmacevtski izdelki umaknejo s seznama izdelkov, za katere se povrnejo stroški. To dejansko pomeni, da so ti izdelki od februarja 2018 izključeni s trga. Komisija bo še naprej opozarjala na te in druge moteče dejavnike za trgovino, da bi tako preprečila nadaljnje naraščanje protekcionističnih ukrepov, povečala dostop na trg evropskim družbam ter izboljšala skupno trgovinsko in naložbeno okolje. Komisija se je tako o obstoječih ovirah s Turčijo pogovarjala v okviru Skupnega odbora carinske unije. Zaradi pomembnosti turškega trga za podjetja EU so bile nekatere od teh novih ovir obravnavane tudi na najvišji politični ravni. Nastajajoči trend: širjenje negativnih vplivov v evro-sredozemski regiji? Protekcionizem se v evro-sredozemski regiji kot celoti povečuje, pri čemer nekatere države pri uvajanju ovir posnemajo druge države. Zaradi povečanja trgovinskega primanjkljaja, ki je deloma posledica nizkih cen nafte in plina, se je skupno število ovir v regiji (v Alžiriji, Egiptu, Izraelu, Libanonu, Maroku in Tuniziji) povečalo na 33, pri čemer imajo največ ovir Egipt, Alžirija in Izrael.

V letu 2017 je bilo zabeleženih sedem novih ovir, od tega po dve v Libanonu in Tuniziji ter po ena v Izraelu in Alžiriji. Egipt, ki je v letu 2017 prav tako uvedel eno novo oviro, ima že vrsto let vzpostavljene številne ovire, ki zavirajo izvoz EU. Najpomembnejša ovira je obvezna registracija izvoznikov, ki poteka na nepregleden in okoren način ter zato močno vpliva na številne sektorje. Alžirija uvaja vrsto ukrepov omejevanja trgovine od leta 2015, pri čemer je najpomembnejša ovira sistem nesamodejno izdanih uvoznih dovoljenj za več izdelkov, vključno z vozili, cementom, jeklom in keramiko. Država poleg izvajanja tega sistema določa uvozne kvote, kar resno ovira naše trgovanje. EU je na to vprašanje opozarjala v vseh forumih (npr. v pridružitvenem svetu, pridružitvenem odboru in pododboru za trgovino) in na srečanjih na visoki ravni. Kljub tem prizadevanjem je alžirska vlada v letu 2017 uvedla nov sklop še bolj omejevalnih ukrepov. Glavni elementi novega sistema, ki je bil odobren decembra 2017 in se uporablja od 1. januarja 2018: – začasna prepoved uvoza 851 izdelkov (predvsem kmetijskih in pripravljenih kmetijskih izdelkov), ki so v letu 2016 predstavljali približno 1 milijardo EUR izvoza EU; – zvišanje carin za 129 izdelkov, ki so v letu 2016 predstavljali približno 0,5 milijarde EUR izvoza EU; – ohranitev sistema izdajanja uvoznih dovoljenj za avtomobile (ob hkratni odpravi izdajanja uvoznih dovoljenj za druge izdelke). Izrael je decembra 2017 uvedel nove zahteve glede označevanja hranilne vrednosti. Te zahteve niso v skladu z uveljavljenimi mednarodnimi praksami in lahko zaradi višjih stroškov pakiranja in označevanja povzročajo diskriminacijo uvoženih izdelkov. EU je maja 2017 predložila svoje mnenje Odboru STO za tehnične ovire v trgovini in na izraelske oblasti izvajala stalen pritisk. Izraelski parlament je posledično potrdil različico z nekaterimi spremembami, ki določajo precej daljše obdobje izvajanja (dve leti) in iz zahtev po označevanju izključujejo živila manjše velikosti. Pripravlja se tudi ukrep v obliki reforme zakonodaje o kozmetiki, katere namen je izraelske zahteve čim bolj uskladiti z zahtevami EU, predvsem nadzor po dajanju izdelkov na trg. EU je pozdravila, da namerava Izrael storiti korak naprej v smeri harmonizacije z uredbo EU o kozmetičnih izdelkih, vendar je opozorila na več ključnih problematičnih točk v izraelski zakonodaji, ki bi negativno vplivale na pogoje dostopa na trg za gospodarske subjekte EU v Izraelu. O reformi še vedno razpravlja izraelski parlament. EU je dejavno vključena v razprave z izraelsko stranjo. V letu 2017 je novo oviro uvedel tudi Libanon, s tem ko je razveljavil oprostitev carin, ki od leta 2013 velja za uvoz ogljikovodikov iz EU. Libanonski carinski svet je 4. aprila 2017 v okviru revizije fiskalnih zakonov sklenil, da bo brez predhodnega posvetovanja razveljavil oprostitev carin, ki je veljala za izvoz nafte/naftnih derivatov iz EU. Libanonska vlada je poleg tega v nasprotju s pridružitvenim sporazumom EU-Libanon odobrila zvišanje davkov na uvoz nekaterih izdelkov, vključno z alkoholnimi pijačami. EU je z intenzivnim dialogom z libanonskimi oblastmi uspelo doseči, da bo njen izvoz izvzet iz izvajanja tega ukrepa. Nekaj protekcionističnih teženj se je pojavilo tudi v Tuniziji, čeprav so bili ukrepi manj strogi. Te ovire vključujejo tehnične in administrative težave, s katerimi se srečujejo gospodarski subjekti EU, ki izvažajo farmacevtske izdelke, pnevmatike in keramične ploščice. Od pomladi 2017 so bile tunizijske oblasti pod pritiskom javnosti, naj sprejmejo ukrepe za omejevanje uvoza, s katerimi bi zajezile trgovinski primanjkljaj in primanjkljaj tekočega računa. V ta namen so uvedle obremenjujoče carinske postopke, zlasti zahtevo, da morajo carinski organi EU predložiti deklaracijo o izvozu v Tunizijo, in sistemske tehnične kontrole razširjenega seznama izdelkov v pristaniščih ter zvišale tarife za „nenujne“ potrošniške izdelke, vključno s kmetijskimi in predelanimi izdelki, ki niso zajeti v pridružitvenem sporazumu. Komisija to problematiko pozorno spremlja in si jo prizadeva reševati z rednim dialogom, na zasedanjih pododbora ter v okviru pogajanj v zvezi s poglobljenim in celovitim prostotrgovinskim območjem. Soočeni s tem regionalnim izzivom si bomo s povečanjem uporabe vseh razpoložljivih tehničnih in političnih orodij prizadevali doseči najvišjo stopnjo dostopa na trg. Čeprav bomo z državami evro-sredozemske regije še naprej sodelovali pri reševanju gospodarskih izzivov, bo treba upoštevati določbe pridružitvenega sporazuma in sporazumov STO, saj je to v interesu vseh udeleženih strani. Trgovinske ovire ne bodo povečale, temveč zmanjšale konkurenčnost podjetij v regiji. B. OCENA GOSPODARSKEGA VPLIVA NOVIH OVIR ZA DOSTOP NA TRG Tako ocenjevanje je zahtevno, saj je težko oceniti, v kolikšni meri ovire (zlasti netarifne) vplivajo na stroške in obnašanje izvoznikov. Razpoložljivi gospodarski podatki o zvišanju stroškov zaradi evidentiranih ovir so še vedno le delni. Kot še eno pomembno razlikovalno lastnost je treba upoštevati tudi, da so za netarifne ovire značilne različne stopnje omejitev. V nasprotju z neposrednimi prepovedmi večina ukrepov, ki omejujejo trgovino, trgovine ne odpravlja povsem, temveč jo zmanjšuje. Poleg tega se lahko omejitve glede istih izdelkov ali storitev prekrivajo, zato ni nujno, da dodatne ovire pomenijo tudi dodaten vpliv, prav tako odprava ene ovire še ne pomeni samodejnega izboljšanja dostopa na trg. Analiza trgovinskih tokov, povezanih z novimi ovirami, vzpostavljenimi v letu 2017, je prvi korak, ki prispeva k ocenjevanju pomena dela EU v zvezi z dostopom na trg. Metodologija temelji na dvostranskih podatkih o izvozu EU za zadevne tarifne oznake harmoniziranega sistema: seveda ni nujno, da bodo ovire odpravile ves izvoz, zato je treba te podatke razumeti kot največji teoretični vpliv. So pokazatelj reda velikosti, ki na splošno kaže na pomen povezanega izvoza, na katerega bi lahko ovire vplivale. Preučitev možnega vpliva teh ukrepov je eden od dejavnikov, ki ga Komisija upošteva pri določanju svojih prednostnih nalog glede odprave tržnih ovir. Ta metoda je bila uporabljena pri 47 od 67 novih ovir, evidentiranih v letu 2017, niso pa bili upoštevani storitveni, horizontalni in drugi ukrepi, katerih vpliv je težko številčno opredeliti. Izračun pokaže, da so nove trgovinske ovire, evidentirane v letu 2017, potencialno vplivale na izvoz EU v vrednosti do 23,1 milijarde EUR, kar približno ustreza 1,2 % vsega izvoza EU v letu 2017. To je podoben obseg kot v letu 2016, ko so ovire potencialno vplivale na izvoz v vrednosti 27 milijard EUR, kar potrjuje, da se protekcionistični ukrepi povečujejo. V industrijskih sektorjih predstavljajo ukrepi, ki so jih uvedle tri države, okrog dve tretjini izvoza, na katerega potencialno vplivajo (Kitajska 7 milijard EUR, Združeni arabski emirati 4,5 milijarde EUR, Egipt 3,1 milijarde EUR). V letu 2017 so z vidika vrednosti največjemu potencialnemu vplivu izpostavljeni sektorji IKT in elektronike (skoraj 10 milijard EUR), tekstila in usnja (8,3 milijarde EUR) in kemikalij (3,1 milijarde EUR). V agroživilskem sektorju na približno polovico vrednosti trgovinskih tokov, na katere potencialno vplivajo omejevalni ukrepi, vplivajo kitajske politike, medtem ko na 30 % vrednosti teh tokov vplivajo ruske politike. Velik obseg trgovanja, na katero bi lahko vplivala uvedba novih ovir za dostop na trg, znova potrjuje pomen strategije EU o dostopu na trg za spremljanje, prednostno razvrščanje in obravnavanje ukrepov omejevanja trgovine z najprimernejšimi orodji. III. GLAVNE TRGOVINSKE OVIRE IN OVIRE ZA NALOŽBE, ODPRAVLJENE V LETU 2017 V tem poglavju analiziramo 45 ovir, ki so bile v letu 2017 v celoti ali delno odpravljene, strategijo Evropske komisije in posledične koristi za naša podjetja.

A. STRATEGIJA EU ZA ODPRAVLJANJE TRGOVINSKIH OVIR IN OVIR ZA NALOŽBE Zaradi naraščajočega protekcionizma v današnjem transakcijskem svetu postajajo naša vsakodnevna prizadevanja za odpravo trgovinskih ovir vse pomembnejša. Komisija je v ta namen strategijo EU o dostopu na trg okrepila tako, da je izboljšala usklajevanje med institucijami EU in zainteresiranimi stranmi, prednostno razvrščanje ovir ter komuniciranje in ozaveščanje. Zaradi teh prizadevanj je bilo v letu 2016 odpravljenih 20 ovir, v letu 2017 pa 45 ovir, kar je rekordno število. V prejšnjem oddelku smo izpostavili številna orodja, ki jih koristno uporabljamo pri teh prizadevanjih. Izvajajo se diplomatske dejavnosti, pri katerih Evropska komisija, ESZD, države članice EU in industrija tesno sodelujejo prek mreže delegacij EU in veleposlaništev držav članic v tretjih državah, Bruslju in evropskih prestolnicah. To obsega številne različne dejavnosti, od tehničnih trgovinskih projektov do uradnih demarš, od razprav v formalnih političnih strukturah (dialogi, odbori) in misij komisarjev na visoki ravni do ministrskih in predsedniških ukrepov. Kadar bi s tem povečali učinkovitost svojega dela, ukrepe uskladimo s podobno mislečimi partnerji. V okviru STO se redno delo odborov, predstavljeno v prejšnjem oddelku, dopolnjuje z delovanjem Komisije v okviru sistema za reševanje sporov, ki je dragoceno orodje za obravnavanje trgovinskih ovir. Čeprav v letu 2017 ni bilo sproženih nobenih novih zadev, so paneli STO v dveh primerih odločili v korist EU (v zadevi DS 472 glede nekaterih brazilskih ukrepov v zvezi z davki in dajatvami, ki vplivajo na več gospodarskih sektorjev, ter v zadevi DS 479 glede ruskih protidampinških dajatev na lahka gospodarska vozila iz Nemčije in Italije). V zadevi glede ruskih sanitarnih politik o uvozu prašičev, svinjine in nekaterih svinjskih proizvodov je zahtevke EU potrdil tudi stalni pritožbeni organ STO (zadeva DS 475), organ STO za reševanje sporov pa je sprejel poročilo. Nazadnje je v zvezi z zadevo DS 485 glede ruske tarifne obravnave nekaterih kmetijskih in proizvodnih izdelkov Rusija junija 2017 potrdila, da je skladno z zahtevo EU tarife za te izdelke znižala na raven, h kateri se je zavezala v svojem seznamu v okviru STO. Komisija bo brez oklevanja uporabila tudi možnost dvostranskega reševanja sporov, kot je predvideno v njenih sporazumih o prosti trgovini. Ta možnost se redno preučuje. Komisija je leta 2017 na zahtevo izvoznikov uspešno uporabila tudi postopek, ki ga predvideva uredba o trgovinskih ovirah , in je 7. julija 2017 začela pregled turškega ukrepa, ki določa, da je treba za uvoz nekaterih izdelkov pridobiti uvozno dovoljenje. To poudarja potencial instrumenta, ki ga zainteresirane strani EU redkokdaj uporabijo za obravnavo posebnih vrst trgovinskih ovir. Poleg omenjenih orodij Komisija izvaja ambiciozno trgovinsko agendo, kar je prednostna naloga, ki jo je predsednik Juncker poudaril v svojem govoru o stanju v Uniji in je bila izpostavljena v poznejšem trgovinskem svežnju, ki ga je septembra 2017 predstavila komisarka Malmström, njen namen pa je povečati učinkovitost in preglednost ter krepiti vrednote. Ta strategija se odraža v nadaljnjih celovitih sporazumih s tretjimi državami, ki omogočajo vse učinkovitejše okvire za odpravljanje ovir za dostop na trg. V letu 2017 se je začel začasno uporabljati celoviti gospodarski in trgovinski sporazum s Kanado (CETA), končana so bila pogajanja o sporazumu o gospodarskem partnerstvu z Japonsko, pri pogovorih o posodobitvi sporazuma o prosti trgovini med EU in Mehiko ter o sporazumu o prosti trgovini z regijo Mercosur pa je bil dosežen napredek. Trenutno potekajo pogajanja z drugimi državami, kot je Indonezija, Komisija pa je Svet zaprosila za pogajalske smernice tudi za sklenitev trgovinskih sporazumov z Avstralijo in Novo Zelandijo. Ovire, opredeljene v okviru dela Komisije v zvezi z dostopom na trg, se neposredno vključijo v ta pogajanja o prostotrgovinskih sporazumih, da bi zagotovili učinkovito obravnavo prednostnih nalog glede dostopa na trg. Glede na to, da daje Komisija izvajanju sporazumov o prosti trgovini vse večji poudarek, še naprej krepi tudi pogovore s svojimi partnerji v okviru partnerstva za dostop na trg, da bi obravnavala ovire v državah, v katerih veljajo ti sporazumi. Strukture izvajanja, vzpostavljene na podlagi sporazumov o prosti trgovini, pomembno prispevajo k odpravi posameznih trgovinskih ovir in omogočajo reden okvir za obravnavo vprašanj dostopa na trg. Poleg tega je EU v letu 2017 uvedla vseobsegajočo pobudo evropske gospodarske diplomacije, ki z združevanjem vseh sklopov naše politike (vključno z okoljsko, prometno, energetsko, konkurenčno, razvojno in industrijsko politiko) podpira uresničevanje naših ključnih gospodarskih prednostnih nalog z vsemi našimi trgovinskim partnerji. Dostop na trg je vedno ena od teh ključnih prednostnih nalog, zato ta pobuda prispeva tudi k reševanju z njim povezanih vprašanj. B. PREGLED OVIR, ODPRAVLJENIH V LETU 2017 1. Ovire, odpravljene v letu 2017, glede na tretjo državo Zaradi povečanih in skupnih prizadevanj vseh zainteresiranih strani v okviru našega dela v zvezi z dostopom na trg je bilo v letu 2017 v celoti ali delno odpravljenih skupno 45 ovir, kar je precejšnje povečanje glede na leto prej. V preglednici 7 so prikazane tretje države, v katerih so najuspešneje reševali ovire. Na prvem mestu je Kitajska s sedmimi odpravljenimi trgovinskimi ovirami v letu 2017, ki ji s po tremi odpravljenimi ovirami sledijo Brazilija, Turčija in Kanada. Po dve evidentirani oviri sta bili odpravljeni tudi v Argentini, Indiji, Saudovi Arabiji, Tajvanu in Združenih arabskih emiratih. Preglednica 7: Geografska razčlenitev ovir, odpravljenih v letu 2017 (* države G20) 2. Ovire, odpravljene v letu 2017, glede na vrsto ukrepa Koristno je analizirati, kako učinkovita je bila EU lani pri spopadanju z različnimi vrstami ukrepov. Iz preglednice 8 je razvidno, da smo s svojo strategijo prispevali k odpravi dvomestnega števila mejnih ukrepov in ukrepov onkraj meje, kar potrjuje, da so naša orodja učinkovita pri spopadanju z različnimi vrstami ovir. V nasprotju s prejšnjim letom se je v letu 2017 precej povečalo število odpravljenih mejnih ukrepov (34) v primerjavi z odpravljenimi ukrepi onkraj meje (11). Večina uspešno odpravljenih mejnih ukrepov se je nanašala na sanitarne in fitosanitarne zadeve, kar je bilo rezultat skupnih ciljno usmerjenih ukrepov (Komisije, držav članic EU, delegacij EU, izvoznikov EU) v 20 ključnih prednostnih državah, ostale odpravljene ovire pa so se nanašale na prepovedi uvoza ali carinske zadeve.

Od enajstih ukrepov onkraj meje je bila večina pozitivnih rezultatov dosežena na področju regulativnih ali davčnih ukrepov glede blagovne menjave (deset), uspešno pa je bilo rešeno tudi eno vprašanje glede storitev. Preglednica 8: Sektorska razčlenitev ovir, odpravljenih v letu 2017, kot so zabeležene v podatkovni zbirki o dostopu na trg (število ukrepov) 3. Ovire, odpravljene v letu 2017, glede na sektor Preglednica 9 prikazuje pregled glavnih gospodarskih sektorjev, v katerih so bile v letu 2017 odpravljene ovire. Največ, in sicer 27 ukrepov je bilo (delno ali v celoti) odpravljenih v sektorju kmetijstva in ribištva. Sledi sektor vin in žganih pijač, v katerem so bile v enakem obdobju odpravljene tri ovire. V sektorju železa, jekla in neželeznih kovin ter sektorju lesa, papirja in papirne kaše sta bili odpravljeni po dve oviri. Poleg tega je bila po ena ovira odpravljena v več drugih sektorjih, in sicer sektorju zrakoplovov, avtomobilskem sektorju, sektorju keramike in stekla, sektorju IKT in elektronike, sektorju strojev, sektorju medicinskih pripomočkov, sektorju farmacevtskih izdelkov, storitvenem sektorju ter sektorju tekstila in usnja. Odpravljeni sta bili tudi dve horizontalni oviri, in sicer obravnava občinskih subjektov v Kolumbiji in pragovi za naložbe v Kanadi. Preglednica 9: Sektorska razčlenitev ovir, odpravljenih v letu 2017, kot so zabeležene v podatkovni zbirki o dostopu na trg C. KVALITATIVNA ANALIZA OVIR, ODPRAVLJENIH V LETU 2017 V tem oddelku so podrobneje analizirane ovire, odpravljene v devetih trgovinskih partnericah, za katere je bilo v letu 2017 evidentiranih največ ovir (in najmanj dve oviri), in sicer so to Kitajska, Brazilija, Kanada, Turčija, Argentina, Indija, Saudova Arabija, Tajvan in Združeni arabski emirati. 1. Kitajska Kitajska ostaja med državami, ki se najbolj zatekajo k oviram za dostop na trg, tako po skupnem številu ovir (25) kot tudi po številu novih ovir, ugotovljenih v letu 2017 (deset). Vseeno je bilo mogoče v letu 2017 zaznati tudi nekaj pozitivnih, čeprav večinoma postopnih premikov, kar kaže, da strategija EU za odpravo ovir daje rezultate tudi v najzahtevnejših okoljih. Napredek je bil dosežen na področju sanitarnih in fitosanitarnih zadev. EU je v zvezi z živili in pijačami, za katere trenutno ni treba predložiti uradnega potrdila, dosegla dveletni odlog izvajanja zakonodajnega akta, po katerem bi bilo treba za živila z nizkim tveganjem izdati potrdilo. Komisija bo zadevo še naprej spremljala, saj pomisleki glede tega ukrepa kljub dobrodošlemu odlogu izvajanja omenjenega akta ostajajo. Poleg tega v istem sektorju pristojni organ Kitajske od leta 2000 izvaja prepoved uvoza govejih/ovčjih proizvodov in govedine/ovčetine s poreklom iz EU zaradi bovine spongiformne encefalopatije (BSE) in transmisivne spongiformne encefalopatije (TSE). Vendar pa je EU prispevala k odpravi prepovedi, povezanih z BSE, za nekatere države članice. V septembru 2017 so uslužbenci kitajske uprave za inšpekcijske preglede in karanteno prepovedali uvoz več vrst sira s plesnijo. Po dvostranskih pogovorih s kitajskimi oblastmi je bila prepoved odpravljena.

Pozitiven napredek je bil dosežen tudi v sektorju medicinskih pripomočkov. Kitajska je oktobra 2017 razširila seznam pripomočkov, ki so izvzeti iz kliničnega preskušanja na Kitajskem. Čeprav morajo v skladu s kitajsko odredbo 650 proizvajalci za registracijo nekaterih kategorij medicinskih pripomočkov na Kitajskem izvesti klinično preskušanje na Kitajskem, se bodo s to odločitvijo precej zmanjšali čas in stroški registracije ter v primeru pripomočkov, na novo uvrščenih na seznam, izboljšal dostop na kitajski trg. Podobno je Kitajska v farmacevtskem sektorju februarja 2017 prvič v osmih letih posodobila svoj nacionalni seznam zdravil, za katera se povrnejo stroški. Novi seznam vsebuje 15 % več zdravil kot njegova različica iz leta 2009 ter za nova zdravila pomeni konkreten napredek pri izboljšanju dostopa na kitajske trge. V zvezi z avtomobilskim sektorjem je bilo doseženega nekaj napredka, saj je Kitajska septembra 2017 sporočila, da bo začetek veljavnosti nedavno sprejete politike kvot za vozila na pogon z novimi viri energije odložen za eno leto do leta 2019. Z odlogom izvajanja bodo evropski avtomobilski proizvajalci na Kitajskem pridobili manevrski prostor. Nazadnje je bilo nekaj pozitivnega napredka doseženega tudi v sektorju zrakoplovov. V zadnjih letih je kitajska uprava za civilno letalstvo prenehala izdajati potrebna potrdila, ki dovoljujejo uvoz malih zrakoplovov na Kitajsko. Vendar sta se Evropska unija in Kitajska leta 2017 dogovorili, da bosta s sklenitvijo pogajanj o dvostranskem sporazumu o varnosti civilnega letalstva (BASA) okrepili sodelovanje na področju letalstva. S tem sporazumom se bo odpravilo nepotrebno podvajanje dejavnosti organov civilnega letalstva v zvezi z ocenjevanjem in potrjevanjem letalskih izdelkov, s tem pa tudi zmanjšali stroški za letalski sektor. Čeprav sporazum še ni začel veljati, je Kitajska že izdala s tem povezana uradna obvestila o odobritvi uporabe nekaterih zrakoplovov EU, EU pa z veseljem pričakuje tesno sodelovanje s kitajskimi oblastmi pri čim prejšnji dokončni odpravi blokade dovoljenj. 2. Brazilija Brazilija je del skupine Mercosur, s katero se EU v okviru pogajanj o pridružitvenih sporazumih dogovarja o sklenitvi prostotrgovinskega sporazuma. Ker je Brazilija največje gospodarstvo Latinske Amerike, EU pa njegova glavna trgovinska partnerica, so v tej regiji vprašanja dostopa na trg zelo pomembna. Trend glede pogojev dostopa na trg je večinoma pozitiven, saj so bile (delno ali v celoti) odpravljene tri ovire. Kar zadeva sektor kmetijstva in ribištva, je bila sprejeta nova zakonodaja, ki se še ne izvaja v celoti, kar olajšuje evropski dostop na trg, čeprav ovira ni povsem odpravljena. Omenjena zakonodaja vsebuje določbe, ki vsem državam članicam EU, ki že izvažajo v Brazilijo, omogočajo, da na sezname podjetij, ki jim je dovoljeno (brez pregledov) izvažati v Brazilijo, dodajo več podjetij, da dovoljenje razširijo na druga področja/živalske vrste (kadar se sistem že šteje za enakovrednega) in da predložijo seznam izdelkov z nizkim tveganjem, ki ga mora Brazilija še določiti. S temi ukrepi se zmanjšujejo zaostanki pri pregledih, ki so ponavljajoča se sistemska težava. Poleg tega so brazilske oblasti naredile nekaj pozitivnih premikov v smeri rešitve 17 prejetih vlog v zvezi s sadjem in zelenjavo, kar izkazuje njihovo zavezanost v okviru pogajanj med EU in Mercosurjem. Napredek je bil delno dosežen tudi glede vin in žganih pijač, potem ko je brazilska agencija za sanitarni nadzor (ANVISA) sprejela novo uredbo o označevanju alergenov v živilih. Ta nova zahteva določa, da morajo biti živila, pijače, dodatki in sestavine, ki se uporabljajo pri živilski predelavi, in alkoholne pijače, ki vsebujejo žita (pšenico, rž, ječmen, oves in hibride), označeni z opozorilnim sporočilom. Po več demaršah Komisije je agencija ANVISA na začetku leta 2017 dokončno potrdila izjemo pri označevanju alergenov za žgane pijače, destilirane iz žit. Odpravljena je bila tudi ovira v zvezi s stroji. Regulativni standard (Norma Regulamentadora) št. 12 (NR 12) je predpis, ki določa izredno stroge varnostne standarde na različnih področjih zaposlovanja, vključno z obveznostmi, ki enako veljajo za izvoznike, proizvajalce in uporabnike strojev in industrijske opreme. Ministrstvo za delo je nazadnje vneslo tehnično opombo, v zaključku katere je navedeno, da uvoženi stroji, izdelani v skladu s standardom ISO 13849, ne smejo veljati za neskladne s standardom NR 12. S tem je strojni industriji EU, ki uporablja standard ISO 13849, omogočen dostop na brazilski trg. 3. Kanada Celoviti gospodarski in trgovinski sporazum med EU in Kanado se je začel začasno uporabljati 21. septembra 2017. Sporazum prispeva k stalnemu izboljševanju trgovinskih odnosov, saj omogoča tudi okvir za obravnavo vprašanj dostopa na trg. Pravzaprav je bilo v letu 2017 že potrjeno, da bodo odpravljene tri ovire. Kar zadeva horizontalne ovire, zakon o tujih naložbah v Kanadi (Investment Canada Act) kanadski vladi omogoča, da pregleda tuje naložbe, ki presegajo določeno vrednost. Po začetku uporabe sporazuma CETA bo za naložbe vlagateljev, ki niso podjetja v državni lasti, njihove naložbe pa temeljijo na trgovinskem sporazumu in z njimi vlagatelji pridobijo nadzor nad kanadskim podjetjem, prag za pregled kot vrednost tega kanadskega podjetja znašal 1,5 milijarde kanadskih dolarjev. Ta prag se bo v skladu z določbami sporazuma CETA vsako leto prilagodil glede na rast nominalnega BDP. V zvezi s kmetijstvom in ribištvom je bila odpravljena še ena ovira, saj države članice prej niso mogle izvažati iz skladiščnih centrov v nadzornih enotah v provincah, ki niso tiste, v katerih imajo proizvajalci sedež. Kljub temu sta se EU in Kanada dogovorili o spremembi harmoniziranega izvoznega potrdila. S kmetijstvom in ribištvom je povezano tudi to, da je bil z začetkom veljavnosti sporazuma CETA odpravljen dosedanji sistem uvoza žita in ječmena, ki ga je s štirimi tarifnimi kvotami upravljal organ Canadian Wheat Board. Poleg tega se je Kanada s sporazumom CETA zavezala, da bo z namenom iskanja sporazumnih rešitev z EU razpravljala o katerih koli vprašanjih v zvezi z vini in žganimi pijačami. To vključuje pribitke na ravni provinc, ki se uporabljajo za domača vina in vina, ustekleničena v Kanadi, v zasebnih prodajalnah vin. 4. Turčija Trgovinski odnosi med EU in Turčijo temeljijo na sporazumu o carinski uniji, ki je začel veljati leta 1995. Turčija je država, za katero je v podatkovni zbirki evidentiranih veliko število ovir, in sicer skupno 20, pri čemer pa sta bili dve uspešno odpravljeni. Na področju rudarjenja so turške oblasti odpravile omejitve za odpadni baker in odpadni aluminij ter ju umaknile s seznama blaga, za katerega se zahteva izvozna registracija. Poleg tega bila ena ovira delno odpravljena tudi v sektorju lesa, papirja in papirne kaše. Turške oblasti z objavo uradnih sporočil različne izdelke redno vključujejo v področje uporabe turškega režima izdajanja uvoznih nadzornih potrdil, po katerem je treba pred uvozom različnih izdelkov pridobiti nadzorno dovoljenje, če je cena teh izdelkov nižja od praga, ki ga določijo oblasti. Po preiskavi glede nadzora uvoza nepremazanega brezlesnega papirja, ki jo je v skladu z uredbo o trgovinskih ovirah opravila Komisija, je Turčija to kategorijo papirnih izdelkov 7. decembra 2017 izključila iz področja uporabe svojega sistema za nadzor uvoza. (Vseeno ugotavljamo, da se za več izdelkov iz drugih sektorjev ta sistem uporablja še naprej.) 5. Argentina

Argentina je prav tako del skupine Mercosur, s katero se EU v okviru pogajanj o pridružitvenih sporazumih dogovarja o sklenitvi prostotrgovinskega sporazuma. Glede dostopa na trg je bil dosežen napredek, saj sta bili v letu 2017 odpravljeni dve oviri. V zvezi s sanitarnimi in fitosanitarnimi ukrepi je Argentina iz svojega potrdila odstranila zahtevo, da mora biti država izvoznica prosta prašičjega reprodukcijskega in respiratornega sindroma (PRRS), s čimer je bil olajšan dostop na argentinski trg za proizvajalce mesa. Kar zadeva storitve, je treba omeniti, da je Argentina ukinila izjavo uvoznika pod prisego za storitve (DJAS), ki je bila v letih 2012 in 2013 uvedena s splošnima sklepoma. 6. Indija Kot je opisano v prejšnjih oddelkih, je Indija v letu 2017 še naprej izvajala protekcionizem in uvedla tri nove ovire. Kljub temu je EU uspelo leta 2017 (delno) odpraviti dve oviri v zvezi s sanitarnimi in fitosanitarnimi zadevami. Kar zadeva izdelke iz svinjskega mesa, je Indija z več državami članicami dosegla dogovor o veterinarskem zdravstvenem spričevalu, ki tem državam olajšuje dostop na indijski trg, saj so indijske oblasti privolile v to, da ne bodo več zahtevale, da se lahko izdelki iz svinjskega mesa (npr. pršuti) v Indijo izvozijo le, če je bilo meso pred prekajevanjem/sušenjem izkoščeno. Indija je uvedla tudi omejitve za uvoz rastlin in rastlinskih proizvodov glede zaplinjevanja. Poleg tega je odobrila uvoz sadja in lesa, obdelanega na alternativne načine (tj. z ohlajevanjem sadja in toplotno obdelavo lesa), ter napovedala, da bo to priglasila Odboru STO za sanitarne in fitosanitarne ukrepe. Vendar pa nekaterih napovedanih priglasitev še vedno ni. Poleg tega je treba glede izdelkov iz železa in jekla omeniti, da je indijski sekretar za jeklo v februarju 2017 sporočil, da za 19 izdelkov veljavnosti minimalnih uvoznih cen železa in jekla, ki so veljale do zdaj, ne bodo več podaljševali. 7. Saudova Arabija Saudova Arabija in ostalih pet držav Sveta za sodelovanje v Zalivu (Bahrajn, Kuvajt, Oman, Katar in Združeni arabski emirati) predstavljajo pomembno regijo z vidika trgovine. V letu 2017 sta bili v Saudovi Arabiji odpravljeni dve oviri, in sicer obe v sektorju kmetijstva in ribištva. Saudova Arabija je zaradi bovine spongiformne encefalopatije (BSE) izvajala omejitve uvoza govejega in ovčjega mesa, ki pa jih je v letu 2017 za nekatere države članice odpravila. Podobna prepoved je bila zaradi visokopatogene aviarne influence uvedena tudi za uvoz perutnine in perutninskih proizvodov ter je bila v letu 2017 prav tako odpravljena za nekatere države članice. 8. Tajvan EU je v letu 2017 uspela odpraviti dve oviri, kar bo koristilo podjetjem EU v Tajvanu. Obe oviri se nanašata na sektor kmetijstva in ribištva. V Tajvanu je več prejetih vlog iz EU za odobritev izvoza živali/rastlin ter živalskih in rastlinskih proizvodov ostajalo nerešenih več let, ne da bi oblasti kakor koli dale vedeti, kdaj naj bi bil postopek dokončan. Na srečo je Tajvan postopek v letu 2017 pospešil in nekaterim državam članicam je bil odobren dostop na trg. Prav tako je Tajvan odpravil prepoved uvoza govejih proizvodov iz nekaterih držav članic zaradi BSE, potem ko so vlade držav članic in Evropska komisija okrepile skupna prizadevanja, s katerimi so več let vodile dialog s tajvanskimi oblastmi, predstavniki akademskega sveta in širšo javnostjo, da bi jim pojasnile celovite in večplastne nadzorne sisteme EU, ki izpolnjujejo zelo visoke standarde. 9. Združeni arabski emirati Združeni arabski emirati so z vidika trgovine pomembna regija. Zato si Komisija močno prizadeva za odpravo ovir za dostop na trg, od katerih sta bili v letu 2017 dve tudi uspešno odpravljeni. V zvezi s sektorjem kmetijstva in ribištva je bila za nekatere države članice odpravljena začasna prepoved uvoza perutnine in perutninskih proizvodov zaradi visokopatogene aviarne influence. Kar zadeva elektroniko, so Združeni arabski emirati zagotovili smernice in predstavitev, s katerimi so iz področja uporabe ukrepov izvzeli 11 izdelkov za opremo za splošno razsvetljavo, ki jih trenutno ureja sklep vlade Združenih arabskih emiratov iz leta 2012, s katerim se je omejila uporaba nekaterih nevarnih snovi v elektronski opremi (podobno kot z zakonodajo EU o omejevanju uporabe nevarnih snovi na podlagi Direktive 2011/65/EU). D. VPLIV ODPRAVLJENIH OVIR