EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 8.3.2018 COM(2018) 115 final 2018/0050(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi večletnega načrta za ribolov, ki izkorišča pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju {SWD(2018) 59 final}

{SWD(2018) 60 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Kar zadeva ribištvo, je zahodno Sredozemlje med najrazvitejšimi podregijami v Sredozemlju. Zajema približno 31 % skupne vrednosti iztovarjanja v Sredozemlju (1,35 milijarde EUR od skupno 4,76 milijarde EUR) in približno 19 % uradno prijavljene sredozemske ribiške flote. Čeprav pridneni ribolov ne zajema največjega deleža iztovarjanja, je med ribiči zelo priljubljen zaradi svoje visoke tržne vrednosti. Pridneni ribolov v Sredozemlju je zelo kompleksen in vključuje številne vrste rib in rakov. Glavne pridnene vrste, ki jih lovijo v zahodnem Sredozemlju, so oslič (Merluccius merluccius), progasti bradač (Mullus barbatus), orjaška rdeča kozica (Aristaeomorpha foliacea), dolgoostna rdeča kozica (Parapenaeus longirostris), rdeče-modra kozica (Aristeus antennatus) in škamp (Nephrops norvegicus). Ta ribolov vključuje zelo veliko vrst, nekateri ribji staleži pa se gibljejo v teritorialnih vodah več držav članic. Glavno orodje, ki se uporablja za ribolov pridnenih vrst, je vlečna mreža, ki ima največjo zmogljivost ulova in jo uporablja največji delež flote, vendar so pomembna tudi pasivna orodja, kot so trislojne mreže, zabodne mreže, pasti in parangali. Pridneni ribolov v zahodnem Sredozemlju se trenutno upravlja z nacionalnimi načrti upravljanja, sprejetimi v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1967/2006 (v nadaljnjem besedilu: uredba o Sredozemskem morju). Italija ima tri načrte upravljanja za plovila z vlečno mrežo (ki so bili leta 2011 sprejeti z enim zakonodajnim aktom), Francija in Španija pa imata en tak načrt upravljanja (francoski je bil sprejet leta 2013, španski pa je začel veljati leta 2013). Načrti temeljijo na nadzoru vnosa, tj. omejevanju ribolovnega napora. Ta pristop k upravljanju običajno vključuje ukrepe, kot so omejitve glede ribolovnega orodja ter števila dovoljenj za ribolov in dovoljenj za gospodarski ribolov, določitev največjega števila ribolovnih dni in trajno ali začasno prenehanje. Na ravni EU je bil leta 2016 sprejet triletni načrt v zvezi z zavržki, za izvajanje obveznosti iztovarjanjaiz člena 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o SRP) za vrste, za katere se uporablja najmanjša referenčna velikost ohranjanja. Na mednarodni ravni je Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (v nadaljnjem besedilu: GFCM) leta 2009 sprejela priporočilo o zaprtem območju za ribolov v Levjem zalivu (severni del zahodnega Sredozemlja) za zaščito koncentracij drstečih se vrst (zlasti osliča) in občutljivih globokomorskih habitatov. Kot je navedeno v nadaljevanju, ti ukrepi niso dovolj omejevalni, da bi ribištvo vodili k ciljem ohranjanja iz uredbe o Sredozemskem morju in skupne ribiške politike (SRP). Raven izkoriščanja večine komercialnih staležev v zahodnem Sredozemlju znatno presega razpone ribolovne umrljivosti, ki so v skladu z doseganjem ciljev glede največjega trajnostnega donosa (FMSY), in sicer je v tej podregiji prelovljenih več kot 80 % ocenjenih staležev. Poleg tega je biomasa nekaterih od teh staležev blizu mejne referenčne točke (BLIM), kar pomeni, da obstaja velika verjetnost izčrpanja. Oslič in progasti bradač sta staleža, ki sta najpogosteje prelovljena, pri čemer so sedanje stopnje izkoriščanja do desetkrat višje od ocenjenih ciljnih vrednosti FMSY. Čeprav stanje številnih drugih ribjih staležev ni znano, je zelo verjetno, da so v podobnem stanju. Velika večina zainteresiranih strani, ki so sodelovale v različnih posvetovanjih, opravljenih v letih 2015 in 2016, tudi v okviru „procesa iz Catanie“, se je strinjala, da se ribji staleži v Sredozemlju zelo čezmerno izkoriščajo. Poleg tega je znanstvena skupnost na evropski in mednarodni ravni večkrat poudarila, da je treba sprejeti nujne ukrepe za znižanje visokih ravni prelova v celotnem Sredozemlju. Ta predlog obravnava visoke ravni prelova in neučinkovit regulativni okvir tako, da prvič uvaja večletni načrt na ravni EU. Njegov cilj je v pridnenem ribolovu v zahodnem Sredozemlju doseči cilje uredbe o SRP (iz člena 2), in sicer v zvezi z zagotavljanjem, da so ribolovne dejavnosti dolgoročno okoljsko trajnostne in upravljane na način, ki zagotavlja gospodarske, socialne in zaposlitvene koristi. Z načrtom se bo tudi olajšalo izvajanje obveznosti iztovarjanja in omogočil regionaliziran pristop, pri katerem bodo zadevne države članice sodelovale pri oblikovanju ukrepov za upravljanje. V uredbi o SRP je določen splošni okvir, opredeljene pa so tudi okoliščine, v katerih morata Svet in Evropski parlament sprejeti večletne načrte; natančneje: –v členu 9 so določeni načela in cilji večletnih načrtov. Sprejeti bi bilo treba zlasti ohranitvene ukrepe za obnovitev in ohranitev ribjih staležev nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos; –v členu 10 je navedena vsebina večletnih načrtov. Merljivi cilji, ki ustrezajo največjim trajnostnim donosom, so izraženi kot razponi FMSY. Ti omogočajo določeno prilagodljivost, da se lahko upošteva mešani ribolov in zagotovi večja skladnost pri določanju ukrepov za upravljanje različnih staležev, saj zagotavljajo nekaj manevrskega prostora. Cilje je treba dopolniti z zaščitnimi določbami, povezanimi s previdnostno in mejno referenčno točko ohranjanja; –v členu 15 je določeno, da je treba v načrtih navesti podrobnosti o tem, kako bo izpolnjena obveznost iztovarjanja, vključno s: posebnimi določbami o ribolovu ali vrstah, za katere velja obveznost iztovarjanja; izjemami, tudi izjemami de minimis v višini do 5 % celotnega letnega ulova vseh vrst, za katere velja obveznost iztovarjanja; določbami o dokumentiranju ulova; določitvijo najmanjših referenčnih velikosti ohranjanja, kadar je to ustrezno, ter –v členu 18 je določen okvir za regionalno sodelovanje pri ohranitvenih ukrepih. Države članice, ki imajo neposreden upravljalni interes, lahko predložijo skupna priporočila v zvezi z določenimi ukrepi, ki bi jih morala Komisija sprejeti, če je bilo nanjo preneseno pooblastilo za sprejemanje izvedbenih ali delegiranih aktov za doseganje ciljev iz načrta. Načrt določa regionalno sodelovanje med državami članicami, katerega cilj je sprejeti določbe glede obveznosti iztovarjanja in posebne ohranitvene ukrepe za nekatere staleže. Oddelek 5 vsebuje pregled posebnih določb večletnega načrta. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog za večletni načrt za ribolov, ki izkorišča pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju, je v skladu z uredbo o SRP in prejšnjimi večletnimi načrti za trsko, sleda in papalino v Baltskem morju, pridnene staleže v Severnem morju ter male pelagične vrste v Jadranskem morju. Z uredbo o Sredozemskem morju so določeni tehnični ohranitveni ukrepi, kot so najmanjše velikosti mrežnih očes, najmanjše razdalje in globine za uporabo ribolovnih orodij ter najmanjše velikosti iztovarjanja. Veliko teh ukrepov bo nadomeščenih, če bo sprejet predlog Komisije za uredbo o ohranjanju ribolovnih virov in varstvu morskih ekosistemov s tehničnimi ukrepi. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog in njegovi cilji so skladni z drugimi politikami Unije, zlasti z okoljskimi politikami, kot so tiste, zajete v okvirni direktivi o morski strategiji, in ciljem, da se do leta 2020 doseže dobro okoljsko stanje morskih voda EU.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga tega predloga je člen 43(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije. •Subsidiarnost Predlog se nanaša na ohranjanje morskih bioloških virov, ki spada v izključno pristojnost EU. Zato se načelo subsidiarnosti ne uporablja. •Sorazmernost Predlagani ukrepi so skladni z načelom sorazmernosti, saj so ustrezni in nujni, za dosego želenih ciljev politike pa ni na voljo drugih manj omejevalnih ukrepov. •Izbira instrumenta Predlagani instrument je uredba Evropskega parlamenta in Sveta. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Ni relevantno. •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi V letih 2016 in 2017 je bilo opravljeno intenzivno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi. Cilji so bili: (i) povečati ozaveščenost o skrb vzbujajočem stanju velike večine ribjih staležev v Sredozemlju; (ii) dogovoriti se o tem, da je treba takoj ukrepati na nacionalni in mednarodni ravni ter ravni EU, ter (iii) zbrati prispevke in mnenja čim več zainteresiranih strani o najboljših načinih reševanja tega položaja. Zaradi poenostavitve smo dejavnosti posvetovanja razdelili v tri okvire: svetovalni svet za Sredozemsko morje, „proces iz Catanie“ in javno posvetovanje. Svetovalni svet za Sredozemsko morje (MEDAC) Svet MEDAC je najbolj reprezentativna organizacija zainteresiranih strani na področju ribištva v sredozemski regiji. Zastopa vse strani, ki jih ta pobuda zadeva: ribiški sektor (vključno z malim ribolovom), sindikate in druge interesne skupine, kot so okoljske organizacije, skupine potrošnikov in športna/rekreativna ribiška društva, ki delujejo v Sredozemlju v okviru SRP. Svet MEDAC se je leta 2017 sestal na štirih posebnih sestankih v zvezi z večletnim načrtom, ki so se jih udeležili predstavniki industrije, uprav držav članic za ribištvo, znanstveno-raziskovalne skupnosti, Evropske agencije za nadzor ribištva in Generalnega direktorata Komisije za pomorske zadeve in ribištvo (v nadaljnjem besedilu: GD MARE). Rezultat tega dela je bilo sprejetje mnenja novembra 2017. Večina elementov, ki jih je priporočil svet MEDAC, je bila vključena v ta predlog, in sicer: –njegovo področje uporabe v zvezi z geografsko pokritostjo, staleži in ribolovnim orodjem (tudi za rekreacijski ribolov); –uporaba ribolovnih možnosti na podlagi omejitev ribolovnega napora (izraženih kot število dni na morju/plovil na dan) v skladu z znanstvenim mnenjem;

–razširitev prepovedi uporabe pridnenega vlečnega orodja s 50 m na ustrezno globino, da se poveča varovanje najpomembnejših obalnih habitatov rib; –uporaba prostorsko-časovnih prepovedi za zaščito območij drstenja in odraščanja; –posodabljanje podatkov o najmanjših velikostih iztovarjanja vrst iz Priloge III k Uredbi Sveta (ES) št. 1967/2006. Dva elementa (tj. uvedba elektronskih sistemov za spremljanje za vsa plovila, za katera velja večletni načrt, in dodatna podpora iz ESPR) pa se v predlogu nista upoštevala, ker se je štelo, da so medsektorski pravni okviri ustreznejši. „Proces iz Catanie“ Na srečanju na visoki ravni februarja 2016, s katerim se je začel proces iz Catanie, so udeleženci priznali napredek v zvezi z znanstvenim mnenjem, medvladnim sodelovanjem v okviru GFCM in (v manjšem obsegu) sprejetjem ukrepov za upravljanje nekaterih ribjih staležev. Po drugi strani pa je bilo ugotovljeno, da se ta napredek ni izrazil v izboljšanju stanja ribjih staležev. Stopnja izkoriščanja pri več kot 90 % ocenjenih komercialnih ribjih staležev v Sredozemskem morju znatno presega varne biološke meje, stanje številnih staležev pa še vedno ni znano. Za rešitev tega položaja so udeleženci soglasno pozvali k obnovitvi zaveze k posebnim ukrepom za obnovo ribištva v Sredozemlju. Zaradi tega političnega zagona so se junija 2016 sestali direktorji za ribištvo iz osmih sredozemskih držav članic, da bi presegli splošne zaveze na papirju in zagotovili, da EU sprejme konkretne ukrepe za izpolnitev svojih obveznosti. Poudarili so tudi prednostna področja za dodatne nacionalne ukrepe. Francija in Španija sta za zahodno Sredozemlje predlagali vzpostavitev skupne prostorsko-časovne prepovedi v Levjem zalivu za zmanjšanje ribolovnega napora in izboljšanje selektivnosti za osliča. Postopek posvetovanja se je končal marca 2017 s podpisom izjave ministrov o trajnosti ribištva v Sredozemlju, s katero sta določena nov strateški okvir za upravljanje ribištva v regiji in sklop petih ukrepov z merljivimi rezultati za naslednjih deset let. Ta pobuda je del ukrepov, sprejetih na ravni EU za obnovitev ribjih staležev v zahodnem Sredozemskem morju na trajnostno raven. Javno posvetovanje GD MARE je med 30. majem in 30. septembrom 2016 organiziral spletno javno posvetovanje o „večletnem načrtu za ribolov, ki izkorišča pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju“. Splošni cilj je bil zbrati prispevke in mnenja zainteresiranih strani, zlasti v začetni fazi načrtovanja. Udeleženci so bili pozvani, naj izpolnijo vprašalnik, sestavljen iz odprtih in zaprtih vprašanj, od katerih se jih je šest nanašalo na udeležence, 18 pa na biološke, tehnične in socialno-ekonomske vidike pridnenega ribolova v zahodnem Sredozemlju. Teme so vključevale dojemanje težave, možnosti upravljanja ter področje uporabe in vsebino morebitnega večletnega načrta. Glavne ugotovitve so bile naslednje: (1)velika večina udeležencev se je strinjala, da sedanji okvir za upravljanje (tj. nacionalni načrti upravljanja na podlagi uredbe o Sredozemskem morju) ne zadostuje za uresničitev ciljev SRP. Poleg tega jih je 67 % menilo, da dopolnitev sedanjega okvira s kratkoročnimi ukrepi na nacionalni ravni ali ravni EU ne bi zadostovala za uresničitev ciljev; (2)večina udeležencev je menila, da se je sedanji okvir za upravljanje v številnih pogledih slabo izvajal ter da njegovo izvajanje ni bilo enako v vseh državah in za vse ribiške flote. K njegovi neučinkovitosti sta prispevala dva glavna dejavnika, in sicer (i) pomanjkanje sodelovanja zainteresiranih strani (vključno z ribiškim sektorjem) pri oblikovanju ukrepov in (ii) pomanjkanje učinkovitih kontrol; (3)večina udeležencev je menila, da je večletni načrt EU za pridneni ribolov v zahodnem Sredozemlju najboljša dolgoročna rešitev. Ta pristop je bil utemeljen z mešano naravo ribolova, številom vključenih držav članic ter medsebojnim delovanjem različnih orodij in vrst ribolova; (4)velika večina udeležencev je podprla vključitev naslednjih ciljev v večletni načrt: (i) doseganja največjih trajnostnih donosov; (ii) sprejetja učinkovitega in preglednega okvira za upravljanje; (iii) okrepitve sistemov kontrole, spremljanja in nadzora ter (iv) zagotavljanja socialno-ekonomske stabilnosti ribiškega sektorja; (5)v okviru javnega posvetovanja je bilo preučeno tudi vprašanje opredelitve alternativnih ukrepov za sredozemski pridneni ribolov, kot je določitev celotnih dovoljenih ulovov (TAC). Ta ukrep so podprli nevladne organizacije in nekateri državljani. Vendar ga ni podprlo nobeno ribiško združenje ali javna uprava, pri čemer so ti udeleženci navedli, da je izvajanje celotnih dovoljenih ulovov za mešani ribolov zapleteno; (6)skoraj vsi udeleženci so podprli kombinacijo ureditve ribolovnega napora in tehničnih ohranitvenih ukrepov kot najboljši način upravljanja pridnenega ribolova v zahodnem Sredozemlju. Ukrepi, ki so prejeli največjo podporo, so bili prostorsko-časovne prepovedi, tehnične spremembe za izboljšanje selektivnosti, najmanjše referenčne velikosti ohranjanja in sistemi soupravljanja. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Znanstvene in tehnične vidike te pobude so obravnavali zlasti Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (STECF), GD MARE in Evropska opazovalnica trgov za proizvode iz ribištva in akvakulture (EUMOFA). Dve delovni skupini strokovnjakov odbora STECF sta se leta 2015 in 2016 sestali, da bi pripravili biološko oceno možnosti politike in nasvete o različnih vidikih večletnega načrta. Službe Komisije so leta 2017 opredelile zainteresirane strani, na katere bo vplival predlog, in pripravile socialno-ekonomsko analizo. Opazovalnica EUMOFA je zagotovila dodatne podatke o dinamiki trga v zahodnem Sredozemlju.

Ocena stanja pridnenih staležev v zahodnem Sredozemlju temelji na najnovejšem delu odbora STECF in Znanstvenega svetovalnega odbora GFCM. Poleg tega sta k tej pobudi prispevali dve študiji: –retrospektivna ocena uredbe o Sredozemskem morju je bila uporabljena za pregled izvajanja te uredbe v državah članicah in oceno obsega, v katerem je prispevala k doseganju ciljev SRP. Študija primera o Levjem zalivu je bila ključna za opredelitev narave težave; ter –temeljita analiza načrtov upravljanja držav članic,, ki jo je izvedel odbor STECF, je prispevala k opredelitvi težave, zlasti kar zadeva razloge, zakaj se načrti štejejo za nezadostne za dosego trajnostnih ravni ribolova do leta 2020. Dodatno podporno gradivo je bilo zbrano s preučevanjem znanstvenih publikacij, tehničnih poročil in knjig. •Ocena učinka Komisija je v skladu s smernicami za boljše pravno urejanje pripravila oceno učinka, pri čemer je zbrala in analizirala vse potrebne dokaze v podporo tej pobudi. To je vključevalo preverjanje prisotnosti težave, opis glavnih možnosti politike in preučitev njihovih možnih vplivov na okolje ter socialnih in gospodarskih vplivov. Na pridneni ribolov v zahodnem Sredozemlju vplivata dve večji težavi. Ti sta visoke ravni prelova in neučinkovit regulativni okvir. Čezmerna uporaba ribolovne zmogljivosti (tj. preveč plovil in previsoke stopnje ribolovnega napora) je bila opredeljena kot glavni razlog za prelov. Hkrati je veljavni regulativni okvir neučinkovit zaradi omejenega področja uporabe, počasnega in slabega izvajanja ter pomanjkanja odgovornosti zainteresiranih strani. Ti težavi sta neposredno ali posredno povzročili skrb vzbujajoče stanje pridnenih staležev (tj. več kot 80 % ocenjenih staležev je prelovljenih, biomasa nekaterih pa je zelo majhna, kar pomeni, da obstaja velika verjetnost izčrpanja), socialno-ekonomske posledice za ribiče in ribiški sektor ter vplive na morsko okolje. Navedeni težavi vplivata predvsem na flote EU iz Francije, Italije in Španije. Glede na podatke, sporočene v skladu z okvirom EU za zbiranje podatkov o ribištvu, bi lahko ta pobuda vplivala na približno 13 000 plovil. Približno 76 % teh plovil je italijanskih, 15 % je španskih in 9 % francoskih. Najmanjši segmenti flote so v glavnem plovila s pasivnimi orodji in plovila s parangali (skoraj 10 400 plovil, katerih ulov znaša približno 1 500 ton), največji pa so večinoma plovila s pridneno vlečno mrežo (skoraj 2 800 plovil, katerih ulov znaša približno 13 500 ton). Velika večina zadevnih ribiških podjetij je mikropodjetij (v povprečju ima 89 % podjetij samo eno plovilo). Na podlagi tega so bile preučene tri možnosti politike: –možnost 1: „brez spremembe politike“ ali sedanje stanje (tj. še naprej bi se uporabljal obstoječi regulativni okvir) – ta možnost se uporablja kot referenčno merilo, s katerim se primerjajo druge možnosti; –možnost 2: „sprememba veljavnega okvira za upravljanje“ – nacionalni načrti upravljanja bi se revidirali, da bi se v njih upoštevali cilji SRP, zlasti s: spremembami njihovega sedanjega področja uporabe (v smislu ribjih staležev, ribolova in zajetega območja); novimi cilji ohranjanja, kot je največji trajnostni donos; merljivimi cilji in časovnimi okviri ter novimi zaščitnimi ukrepi, ter –možnost 3: „sprejetje večletnega načrta na ravni EU“ – cilj bi bil zagotoviti, da so ribiške flote EU, ki lovijo pridnene staleže v zahodnem Sredozemlju, zajete v racionaliziran in integriran regulativni okvir na ravni EU. Ob upoštevanju vseh dokazov, ki so bili zbrani in analizirani v postopku ocene učinka, je prednostna možnost možnost 3: večletni načrt na ravni EU. Razlogi za to so navedeni v nadaljevanju: (1)večletni načrt bi imel bolj pozitivne vplive na okolje. Verjetnost uresničitve ciljev v zvezi z ribolovno umrljivostjo za vse staleže bi znašala približno 36 %. Medtem ko je ta kazalnik še vedno nizek in daleč od cilja največjega trajnostnega donosa, daje boljše rezultate kot možnost 1 (0 %) in možnost 2 (28 %); (2)približno 70 % ocenjenih staležev bi bilo obnovljenih na ravni biomase drstitvenega staleža (SSB) nad previdnostno referenčno točko (BPA), medtem ko bi bilo pri možnosti 1 obnovljenih 5 %, pri možnosti 2 pa 72 % ocenjenih staležev. Z načrtom bi se uvedli tudi zaščitni ukrepi za biomaso, ki bi zahtevali predhodno opredeljene ukrepe za obnovitev staležev, ki so zunaj varnih bioloških meja, s čimer bi se tudi povečala verjetnost ohranitve trajnostnih ravni biomase. Poleg tega je doseganje ciljne vrednosti FMSY pri možnosti 2 samo po sebi bolj tvegano kot na podlagi načrta, in sicer zaradi dveh temeljnih razlogov: (i) za zagotovitev učinkovitega okvira za upravljanje je treba izpolniti veliko več pogojev (npr. večje sodelovanje, usklajevanje in koordinacija med državami članicami), in (ii) tudi če se veljavni okvir spremeni, ni nobenega zagotovila, da bo dosedanje ugotovljeno slabo izvajanje odpravljeno; (3)medtem ko načrt zaradi zmanjšanj ribolovnega napora vključuje višje prehodne stroške, povezane z zaposlovanjem in donosnostjo, se pričakuje, da se bo socialno-ekonomska uspešnost vseh flot do leta 2025 izboljšala, saj naj bi bila do navedenega leta finančno ogrožena samo ena flota (pri možnosti 1 bi bilo finančno ogroženih devet segmentov flote, pri možnosti 2 pa štirje); (4)v primerjavi s sedanjimi nacionalnimi načrti upravljanja bi bil večletni načrt racionaliziran (enoten regulativni okvir), stabilen (upošteva dolgoročno perspektivo) in pregleden (tri zadevne države članice bi skupaj dosegle trajnostne ravni ribolovne umrljivosti); (5)večletni načrti se bolje ujemajo z reformirano SRP, zlasti s členom 2, saj so daleč najprimernejše orodje za upravljanje trajnostnega izkoriščanja ribjih staležev. Nazadnje, obsežno posvetovanje je pokazalo, da večina zainteresiranih strani (javne uprave, ribiški sektor, nevladne organizacije in splošna javnost) meni, da je večletni načrt EU najboljša možnost za upravljanje pridnenega ribolova v zahodnem Sredozemlju.

•Ustreznost in poenostavitev ureditve Čeprav ta predlog ni pobuda v okviru programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT), ki ga izvaja Komisija, bi se z njim uvedel enostavnejši, stabilnejši in preglednejši okvir za upravljanje. Poenostavitev bi bilo mogoče pričakovati po prehodnem obdobju, saj bi večletni načrt nadomestil določbe, ki jih trenutno vsebujejo različni nacionalni načrti upravljanja, in zagotovil skladnost med različnimi orodji za upravljanje, ki se uporabljajo za ta ribolov. Predlog bi zagotovil tudi jasnejši sistem za pretvorbo znanstvenega mnenja v ukrepe za upravljanje. Znanstveniki bodo vsako leto zagotovili svoje mnenje, tudi v zvezi z omejitvami ribolovnega napora za zagotovitev trajnostnih ravni ribolova, nato pa bo na podlagi tega mnenja oblikovan letni predlog Komisije v uredbi o ribolovnih možnostih. •Temeljne pravice Ni relevantno. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Proračunskih posledic ni. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Nekateri učinki ukrepov za upravljanje se spremljajo v okviru rutinskega dela, povezanega z izvajanjem SRP. Države članice v skladu z zakonodajo EU o zbiranju podatkov že zbirajo podatke, potrebne za spremljanje vplivov predloga na okolje in njegovih socialno-ekonomskih vplivov. Odbor STECF že zagotavlja znanstvena mnenja o zadevnih pridnenih staležih (tj. staležih osliča, progastega bradača, rdeče-modre kozice, dolgoostne rdeče kozice, orjaške rdeče kozice in škampa). Vplivi na trg se bodo spremljali prek Evropske opazovalnice trgov za proizvode iz ribištva in akvakulture (EUMOFA). V skladu s členom 10(3) uredbe o SRP je v večletnih načrtih predvidena prvotna naknadna ocena, nato pa nadaljnje ocene, da bi se zlasti upoštevale spremembe znanstvenega mnenja. Odbor STECF bi načrt in njegove učinke ocenil pet let po njegovem začetku veljavnosti. Komisija bi nato poročala Evropskemu parlamentu in Svetu. Ocene ni mogoče izvesti prej, saj bi od izvajanja načrta do trenutka, ko bi bili na voljo podatki, potrebni za oceno, preteklo veliko časa. Vendar periodičnost ocenjevanja zakonodajalcem ne preprečuje, da v odziv na znanstveni, politični ali socialno-ekonomski razvoj spremenijo načrt. •Obrazložitveni dokumenti Ni relevantno. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga V skladu z določbami o načelih, ciljih in vsebini večletnih načrtov (člena 9 in 10 uredbe o SRP) so glavni elementi načrta naslednji: –področje uporabe: predlog se uporablja za staleže, zaradi katerih se izvaja pridneni ribolov (tj. oslič, progasti bradač, dolgoostna rdeča kozica, rdeče-modra kozica, orjaška rdeča kozica in škamp), staleže prilova in druge pridnene staleže, za katere ni na voljo dovolj podatkov. Uporablja se tudi za gospodarski in rekreacijski ribolov, ki izkorišča navedene staleže v zahodnem Sredozemlju (tj. na podobmočjih GFCM 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10 in 11); –cilji: cilji predloga so prispevati k ciljem iz člena 2 uredbe o SRP, zlasti k doseganju največjega trajnostnega donosa, uporabi previdnostnega pristopa in izvajanju ekosistemskega pristopa. Predlog bo poleg tega olajšal izvajanje obveznosti iztovarjanja; –merljivi cilji: predlagani cilji v zvezi z ribolovno umrljivostjo so razponi FMSY, izraženi kot biomasa drstitvenega staleža, ki bi jih bilo treba doseči najpozneje do leta 2020. Ti razponi bi omogočili upravljanje zadevnih staležev na podlagi največjega trajnostnega donosa in hkrati zagotovili določeno prilagodljivost v zvezi z mešanim ribolovom; –referenčne točke ohranjanja: predlagane referenčne točke ohranjanja, izražene kot biomasa drstitvenega staleža, so v skladu z znanstvenim mnenjem glede Sredozemlja. Predlog za vsak stalež uvaja mejno referenčno točko (ali mejo biomase BLIM), na kateri bi zadevnemu staležu resno grozilo izčrpanje, in previdnostno referenčno točko (ali previdnostno biomaso BPA) kot varnostno mejo; –zaščitni in popravni ukrepi: predlog uvaja zaščitne ukrepe, ki v primeru prekoračitve previdnostne ali mejne referenčne točke omogočajo obnovitev staleža. Ti ukrepi bi lahko zajemali različne ukrepe, vključno z nujnimi ukrepi držav članic ali Komisije;

–ureditev ribolovnega napora: predlog uvaja ureditev ribolovnega napora na ravni EU za ves ribolov z vlečnimi mrežami na območjih iz Priloge I in za vse kategorije dolžin plovil iz navedene priloge. Svet bo na podlagi znanstvenega mnenja vsako leto določil največji dovoljeni ribolovni napor (število ribolovnih dni) za vsako skupino napora posamezne države članice. Poleg tega predlog v skladu z znanstvenim mnenjem določa bistveno zmanjšanje napora v prvem letu izvajanja; –območja zaprtja: predlog kot dopolnilni ukrep določa prostorsko-časovno prepoved, v skladu s katero je ribolov z vlečnimi mrežami vsako leto od 1. maja do 31. julija prepovedan do izobate 100 m. Tako bi bila obalna cona namenjena bolj selektivnim ribolovnim orodjem, da bi se zavarovali območja odraščanja in občutljivi habitati ter okrepila socialna trajnost malega ribolova. Glede na socialno-ekonomski pomen in nujno potrebo po znižanju visoke ravni ribolovne umrljivosti osliča se z regionalizacijo spodbuja vzpostavitev dodatnih območij zaprtja za zaščito posameznih drstečih se osličev; –obveznost iztovarjanja: v predlogu so navedene podrobnosti o dolgoročnem izvajanju obveznosti iztovarjanja. Predlog uvaja zlasti določbe o regionalizaciji, ki so potrebne za razširitev in/ali spremembo izjem za vrste z dokazanimi visokimi stopnjami preživetja in izjem de minimis; –regionalno sodelovanje: predlog določa regionalno sodelovanje med državami članicami, katerega cilj je sprejeti določbe glede obveznosti iztovarjanja in posebne ohranitvene ukrepe, vključno s tehničnimi ukrepi, za nekatere staleže; –spremljanje in ocenjevanje: predlog uvaja znanstveno spremljanje za oceno napredka pri doseganju največjega trajnostnega donosa za staleže, zaradi katerih se izvaja pridneni ribolov, in po možnosti za staleže prilova. To je v Sredozemlju bistveno, saj bo zagotovilo redno ocenjevanje staležev, za katere velja načrt. Sam načrt bo treba oceniti po petih letih izvajanja. 2018/0050 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi večletnega načrta za ribolov, ki izkorišča pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Konvencija Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982, katere pogodbenica je Unija, določa obveznosti ohranjanja, vključno z ohranjanjem ali obnavljanjem populacij lovljenih vrst na ravneh, ki omogočajo največji trajnostni donos (maximum sustainable yield – MSY). (2)Na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v New Yorku leta 2015 so se Unija in njene države članice zavezale, da bodo do leta 2020 učinkovito uredile lovljenje ter odpravile prelov, nezakoniti, neprijavljeni in neregulirani ribolov in škodljive ribolovne prakse ter uvedle znanstveno utemeljene načrte upravljanja, da bi v najkrajšem možnem času obnovile ribje staleže vsaj do ravni, ki omogočajo največji trajnostni donos, kot ga določajo njihove biološke značilnosti. (3)Malteška izjava ministrov MedFish4Ever z dne 30. marca 2017 določa nov okvir za upravljanje ribištva v Sredozemlju in zagotavlja delovni program s petimi konkretnimi ukrepi za naslednjih deset let. Ena od sprejetih zavez je vzpostavitev večletnih načrtov. (4)Uredba (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila skupne ribiške politike (v nadaljnjem besedilu: SRP) v skladu z mednarodnimi obveznostmi Unije. SRP bi morala prispevati k varstvu morskega okolja, trajnostnemu upravljanju vseh komercialno izkoriščanih vrst in zlasti cilju, da se do leta 2020 doseže dobro okoljsko stanje.

(5)Cilji SRP so med drugim zagotoviti dolgoročno okoljsko trajnostne ribolovne dejavnosti in dejavnosti akvakulture, uporabiti previdnostni pristop k upravljanju ribištva in izvajati ekosistemski pristop k upravljanju ribištva. (6)Za doseganje ciljev SRP bi bilo treba sprejeti več ohranitvenih ukrepov, kot so večletni načrti, tehnični ukrepi ter določitev in dodelitev ribolovnih možnosti. (7)V skladu s členoma 9 in 10 Uredbe (EU) št. 1380/2013 morajo večletni načrti temeljiti na znanstvenih, tehničnih in ekonomskih mnenjih. V skladu z navedenimi določbami bi moral večletni načrt iz te uredbe vsebovati cilje, merljive cilje z jasnimi časovnimi okviri, referenčne točke ohranjanja, zaščitne ukrepe in tehnične ukrepe, namenjene preprečevanju in zmanjšanju neželenega ulova. (8)„Najboljše razpoložljivo znanstveno mnenje“ se nanaša na javno dostopno znanstveno mnenje, ki je podprto z najnovejšimi znanstvenimi podatki in metodami ter ga je izdal ali pregledal neodvisen znanstveni organ, priznan na ravni Unije ali mednarodni ravni. (9)Komisija bi morala pridobiti najboljše razpoložljivo znanstveno mnenje za staleže, ki spadajo na področje uporabe večletnega načrta. Zato bi se morala posvetovati zlasti z Znanstvenim, tehničnim in gospodarskim odborom za ribištvo (v nadaljnjem besedilu: odbor STECF). Pridobiti bi morala zlasti javno dostopno znanstveno mnenje, vključno z mnenjem o mešanem ribolovu, ki upošteva načrt iz te uredbe ter vsebuje podatke o razponih FMSY in referenčnih točkah ohranjanja (BPA in BLIM). (10)Uredba Sveta (ES) št. 1967/2006 vzpostavlja okvir za upravljanje za trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov v Sredozemlju in zahteva sprejetje načrtov upravljanja za ribolovne dejavnosti v teritorialnih vodah držav članic, ki se opravljajo z vlečnimi mrežami, potegalkami odprtega morja, obalnimi potegalkami, obkroževalnimi mrežami in strgačami. (11)Francija, Italija in Španija so sprejele načrte upravljanja v skladu z Uredbo (ES) št. 1967/2006. Vendar ti načrti niso dovolj usklajeni, v njih pa se ne upoštevajo vsa orodja, ki se uporabljajo za izkoriščanje pridnenih staležev, ter čezconska razširjenost nekaterih staležev in ribiških flot. Poleg tega so se navedeni načrti izkazali za neučinkovite pri doseganju ciljev SRP. Države članice in zainteresirane strani so izrazile podporo razvoju in izvajanju večletnega načrta za zadevne staleže na ravni Unije. (12)Podatki odbora STECF so pokazali, da izkoriščanje večine pridnenih staležev v zahodnem Sredozemlju znatno presega ravni, potrebne za dosego največjega trajnostnega donosa. (13)Zato je ustrezno vzpostaviti večletni načrt (v nadaljnjem besedilu: načrt) za ohranjanje in trajnostno izkoriščanje pridnenih staležev v zahodnem Sredozemlju. (14)V navedenem načrtu bi bilo treba upoštevati mešano naravo ribolova in dinamiko med staleži, zaradi katerih se izvaja ta ribolov, tj. staležem osliča (Merluccius merluccius), progastega bradača (Mullus barbatus), dolgoostne rdeče kozice (Parapenaeus longirostris), škampa (Nephrops norvegicus), rdeče-modre kozice (Aristeus antennatus) in orjaške rdeče kozice (Aristaeomorpha foliacea). Upoštevati bi bilo treba tudi vrste prilova in pridnene staleže, za katere ni na voljo dovolj podatkov. Načrt bi se moral uporabljati za pridneni ribolov (zlasti z vlečnimi mrežami, stoječimi mrežami, pastmi in parangali), ki se izvaja v vodah Unije ali z ribiškimi plovili Unije zunaj njenih voda v zahodnem Sredozemlju. (15)Glede na pomembnost rekreacijskega ribolova zahodnosredozemskih pridnenih staležev bi moral načrt iz te uredbe zajemati tudi ta ribolov. Če tak ribolov pomembno vpliva na staleže, bi moral večletni načrt iz te uredbe določati možnost posebnih ukrepov za upravljanje. (16)Geografsko območje uporabe večletnega načrta bi moralo temeljiti na geografski razširjenosti staležev, kot izhaja iz najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja. Zaradi boljših znanstvenih informacij bo v prihodnosti morda treba spremeniti podatke o geografski razširjenosti staležev, kot je določena v večletnem načrtu. Zato bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o prilagoditvi geografske razširjenosti staležev iz večletnega načrta, če znanstveno mnenje kaže, da se je geografska razširjenost zadevnih staležev spremenila. (17)Cilj načrta iz te uredbe bi moral biti prispevati k doseganju ciljev SRP, zlasti k dosegi in ohranjanju največjih trajnostnih donosov za ciljne staleže, izvajanju obveznosti iztovarjanja za pridnene staleže, za katere velja najmanjša referenčna velikost ohranjanja, in k spodbujanju primernega življenjskega standarda za tiste, ki so odvisni od ribolovnih dejavnosti, pri čemer se upoštevajo priobalni ribolov in socialno-ekonomski vidiki. Z načrtom bi se moral izvajati tudi ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, da se čim bolj zmanjšajo negativni vplivi ribolovnih dejavnosti na morski ekosistem. Biti bi moral skladen z okoljsko zakonodajo Unije, zlasti s ciljem, da se do leta 2020 doseže dobro okoljsko stanje (v skladu z Direktivo 2008/56/ES), ter s cilji Direktive 2009/147/ES in Direktive Sveta 92/43/EGS. (18)Primerno je določiti ciljno ribolovno umrljivost (F), ki ustreza cilju doseganja in ohranjanja največjega trajnostnega donosa, in sicer kot razpone vrednosti, ki so skladni z doseganjem največjega trajnostnega donosa (FMSY). Ti razponi, ki temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju, so potrebni, da se zagotovi prilagodljivost pri upoštevanju sprememb znanstvenega mnenja, prispeva k izvajanju obveznosti iztovarjanja in upošteva mešani ribolov. Na podlagi tega načrta so ti razponi izračunani tako, da omogočajo zmanjšanje dolgoročnega donosa za največ 5 % v primerjavi z največjim trajnostnim donosom. Poleg tega je določena zgornja meja razpona FMSY, da se verjetnost zmanjšanja staleža na raven pod mejno referenčno točko za biomaso (BLIM) omeji na največ 5 %. (19)Za namene določitve ribolovnih možnosti bi bilo treba določiti razpone FMSY za „običajno uporabo“ in prilagodljivejše razpone FMSY za zadevne staleže, ki so v dobrem stanju. Ribolovne možnosti bi moralo biti mogoče določiti v okviru slednjih razponov le, če je na podlagi znanstvenega mnenja to potrebno za doseganje ciljev iz te uredbe pri mešanem ribolovu ali za preprečevanje škode za stalež, ki jo povzroča dinamika znotraj staleža ali med staleži različnih vrst, ali omejevanje medletnih sprememb ribolovnih možnosti. (20)Za staleže, za katere so na voljo cilji v zvezi z največjim trajnostnim donosom, in zaradi izvajanja zaščitnih ukrepov je treba določiti referenčne točke ohranjanja, izražene kot previdnostne referenčne točke (BPA) in mejne referenčne točke (BLIM). (21)Vzpostaviti bi bilo treba ustrezne zaščitne ukrepe, da se zagotovi uresničitev ciljev in da se po potrebi začnejo izvajati popravni ukrepi, med drugim če se staleži zmanjšajo na raven pod referenčnimi točkami ohranjanja. Popravni ukrepi bi morali vključevati nujne ukrepe v skladu s členoma 12 in 13 Uredbe (EU) št. 1380/2013, ribolovne možnosti in druge posebne ohranitvene ukrepe. (22)V skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 morajo biti „ribolovne možnosti“ skladne s cilji, časovnimi okviri in omejitvami iz večletnih načrtov. V načrtu iz te uredbe ribolovna možnost pomeni količinsko opredeljeno zakonito pravico do ribolova, izraženo kot ribolovni napor in/ali ulov. (23)Za zagotovitev preglednega dostopa do ribolova in dosege ciljnih ribolovnih umrljivosti bi bilo treba sprejeti ureditev ribolovnega napora na ravni Unije za vlečne mreže, ki so glavno orodje, ki se uporablja za izkoriščanje pridnenih staležev v zahodnem Sredozemlju. Zato je treba določiti skupine napora, da bo lahko Svet vsako leto določil največji dovoljeni ribolovni napor, izražen kot število ribolovnih dni. Ureditev ribolovnega napora bi morala po potrebi vključevati druga ribolovna orodja. (24)Glede na skrb vzbujajoče stanje skoraj vseh pridnenih staležev v zahodnem Sredozemlju in zaradi znižanja sedanjih visokih ravni ribolovne umrljivosti bi morala ureditev ribolovnega napora vključevati znatno zmanjšanje ribolovnega napora v prvem letu izvajanja načrta iz te uredbe.

(25)Svet bi moral upoštevati rekreacijski ribolov, če znanstveno mnenje kaže, da pomembno vpliva na ribolovno umrljivost zadevnih staležev. V ta namen lahko Svet ribolovne možnosti določi na podlagi ureditve ribolovnega napora za gospodarski ulov, pri kateri se upošteva količina rekreacijskih ulovov, in/ali sprejme druge ukrepe za omejitev rekreacijskega ribolova. (26)Če znanstveno mnenje kaže, da ureditev ribolovnega napora ne zadostuje za dosego cilja ali ciljnih vrednosti načrta iz te uredbe, bi bilo treba za dopolnitev te ureditve uvesti ukrepe za upravljanje na podlagi celotnega dovoljenega ulova. (27)Države članice bi morale sprejeti posebne ukrepe za zagotovitev učinkovitosti in izvedljivosti ureditve ribolovnega napora z vključitvijo metode za dodeljevanje kvot za ribolovni napor v skladu s členom 17 Uredbe (EU) št. 1380/2013, oblikovanjem seznama plovil, izdajo dovoljenj za ribolov ter evidentiranjem in posredovanjem ustreznih podatkov o ribolovnem naporu. (28)Za zaščito območij odraščanja, občutljivih habitatov in malega ribolova bi morala biti obalna cona vedno namenjena selektivnejšemu ribolovu. Zato bi bilo treba v načrtu iz te uredbe določiti prepoved ribolova z vlečnimi mrežami do izobate 100 m za tri mesece vsako leto. (29)V zvezi s pridnenimi staleži bi bilo treba sprejeti dodatne ohranitvene ukrepe. V skladu z znanstvenim mnenjem je zlasti primerno določiti dodatne prepovedi na območjih z veliko koncentracijo posameznih drstečih se rib, da bi se zaščitili resno ogroženi odrasli osliči. (30)Za staleže prilova in pridnene staleže, za katere ni na voljo dovolj podatkov, bi bilo treba uporabljati previdnostni pristop. Če znanstveno mnenje kaže, da so potrebni popravni ukrepi, bi bilo treba v skladu s členom 18 Uredbe (EU) št. 1380/2013 sprejeti posebne ohranitvene ukrepe. (31)V načrtu iz te uredbe bi bilo treba določiti dodatne tehnične ohranitvene ukrepe, ki bi se sprejeli z delegiranimi akti. To je potrebno za uresničitev ciljev načrta, zlasti kar zadeva ohranjanje pridnenih staležev in izboljšanje selektivnosti. (32)Za izpolnjevanje obveznosti iztovarjanja iz člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 bi bilo treba v načrtu iz te uredbe določiti dodatne ukrepe za upravljanje v skladu s členom 18 navedene uredbe. (33)Da se omogoči pravočasna prilagoditev načrta iz te uredbe tehničnemu in znanstvenemu napredku, bi bilo treba na Komisijo v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov za dopolnitev te uredbe s popravnimi in tehničnimi ohranitvenimi ukrepi, izvajanje obveznosti iztovarjanja ter spremembo nekaterih elementov načrta. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov morata Evropski parlament in Svet zlasti prejeti vse dokumente istočasno kot strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (34)V skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 bi bilo treba določiti rok za predložitev skupnih priporočil držav članic, ki imajo neposreden upravljalni interes. (35)Za oceno napredka pri doseganju največjega trajnostnega donosa bi moral načrt iz te uredbe omogočati redno znanstveno spremljanje zadevnih staležev in po možnosti staležev prilova. (36)Komisija bi morala v skladu s členom 10(3) Uredbe (EU) št. 1380/2013 redno ocenjevati ustreznost in učinkovitost te uredbe. To ocenjevanje bi moralo slediti rednim ocenam načrta iz te uredbe na podlagi znanstvenega mnenja odbora STECF in temeljiti na njih, in sicer bi ga bi bilo treba izvesti po prvih petih letih in nato vsakih pet let. To omogoča popolno izvajanje obveznosti iztovarjanja, sprejetje in izvajanje regionaliziranih ukrepov ter vpliv na staleže in ribolov. Poleg tega je pet let minimalno obdobje, ki ga zahtevajo znanstveni organi. (37)Za zagotovitev pravne varnosti je primerno pojasniti, da se lahko ukrepi za začasno prenehanje, sprejeti za uresničitev ciljev načrta iz te uredbe, štejejo za upravičene do podpore na podlagi Uredbe (EU) št. 508/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. (38)V skladu s členom 9(4) Uredbe (EU) št. 1380/2013 so bile pred pripravo načrta iz te uredbe ustrezno ocenjene njegove možne gospodarske in socialne posledice – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1.Ta uredba vzpostavlja večletni načrt (v nadaljnjem besedilu: načrt) za ohranjanje in trajnostno izkoriščanje pridnenih staležev v zahodnem Sredozemskem morju. 2.Ta uredba se uporablja za staleže: (a)rdeče-modre kozice (Aristeus antennatus) na podobmočju GFCM 1;

(b)rdeče-modre kozice (Aristeus antennatus) na podobmočju GFCM 5; (c)rdeče-modre kozice (Aristeus antennatus) na podobmočju GFCM 6; (d)dolgoostne rdeče kozice (Parapenaeus longirostris) na podobmočju GFCM 1; (e)dolgoostne rdeče kozice (Parapenaeus longirostris) na podobmočju GFCM 5; (f)dolgoostne rdeče kozice (Parapenaeus longirostris) na podobmočju GFCM 6; (g)dolgoostne rdeče kozice (Parapenaeus longirostris) na podobmočjih GFCM 9-10-11; (h)orjaške rdeče kozice (Aristaeomorpha foliacea) na podobmočju GFCM 9; (i)orjaške rdeče kozice (Aristaeomorpha foliacea) na podobmočju GFCM 10; (j)orjaške rdeče kozice (Aristaeomorpha foliacea) na podobmočju GFCM 11; (k)osliča (Merluccius merluccius) na podobmočjih GFCM 1-5-6-7; (l)osliča (Merluccius merluccius) na podobmočjih GFCM 9-10-11; (m)škampa (Nephrops norvegicus) na podobmočju GFCM 5; (n)škampa (Nephrops norvegicus) na podobmočju GFCM 6; (o)škampa (Nephrops norvegicus) na podobmočju GFCM 9; (p)škampa (Nephrops norvegicus) na podobmočju GFCM 11; (q)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 1; (r)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 5; (s)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 6; (t)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 7; (u)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 9 in

(v)progastega bradača (Mullus barbatus) na podobmočju GFCM 10. 3.Ta uredba se uporablja za staleže prilova, ulovljene v zahodnem Sredozemskem morju med ribolovom staležev iz odstavka 1. Uporablja se tudi za vse druge pridnene staleže, ki so ulovljeni v zahodnem Sredozemskem morju in za katere ni na voljo dovolj podatkov. 4.Ta uredba se uporablja za gospodarski in rekreacijski ribolov pridnenih staležev iz odstavkov 2 in 3, kadar se ti vrsti ribolova izvajata v vodah Unije ali ju ribiška plovila Unije izvajajo zunaj njenih voda v zahodnem Sredozemlju. 5.Ta uredba določa tudi podrobnosti v zvezi z izvajanjem obveznosti iztovarjanja v vodah Unije v zahodnem Sredozemskem morju za vse staleže vrst, za katere velja obveznost iztovarjanja iz člena 15(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013. Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se poleg opredelitev pojmov iz člena 4 Uredbe (EU) št. 1380/2013, člena 4 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 in člena 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1967/2006 uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„zadevni staleži“ pomenijo staleže iz člena 1(2); (2)„razpon FMSY“ pomeni razpon vrednosti, ki izhaja iz najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja, zlasti znanstvenega mnenja Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo (v nadaljnjem besedilu: odbor STECF), pri čemer vse ravni ribolovne umrljivosti znotraj tega razpona dolgoročno dosegajo največji trajnostni donos (MSY) glede na ribolovni vzorec in v obstoječih povprečnih okoljskih razmerah, kar pa ne vpliva pomembno na razmnoževanje zadevnih staležev. Izračunan je tako, da omogoča zmanjšanje dolgoročnega donosa za največ 5 % v primerjavi z največjim trajnostnim donosom. Določena je zgornja meja razpona, da se verjetnost zmanjšanja staleža na raven pod mejno referenčno točko (BLIM) omeji na največ 5 %; (3)„vrednost FMSY“ pomeni vrednost ocenjene ribolovne umrljivosti, ki pri določenem ribolovnem vzorcu in v trenutnih okoljskih razmerah dosega dolgoročni največji donos; (4)„MSY FLOWER“ pomeni najnižjo vrednost v razponu FMSY; (5)„MSY FUPPER“ pomeni najvišjo vrednost v razponu FMSY; (6)„spodnji razpon FMSY“ pomeni razpon, ki zajema vrednosti od MSY FLOWER do vrednosti FMSY; (7)„zgornji razpon FMSY“ pomeni razpon, ki zajema vrednosti od FMSY do MSY FUPPER; (8)„BLIM“ pomeni mejno referenčno točko, ki je izražena kot biomasa drstitvenega staleža in izhaja iz najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja, zlasti mnenja odbora STECF, ter pod katero je lahko sposobnost razmnoževanja zmanjšana; (9)„BPA“ pomeni previdnostno referenčno točko, ki je izražena kot biomasa drstitvenega staleža in izhaja iz najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja, zlasti mnenja odbora STECF, ter zagotavlja, da je verjetnost zmanjšanja biomase drstitvenega staleža na raven, nižjo od BLIM, manjša od 5 %; (10)„skupina napora“ pomeni upravljalno enoto flote države članice, za katero je določen največji dovoljeni ribolovni napor; (11)„ribolovni dan“ pomeni koledarski dan, ki traja od 0.00 do 24.00 in na katerega se izvajajo ribolovne dejavnosti; (12)„zahodno Sredozemsko morje“ pomeni vode na geografskih podobmočjih GFCM 1 (severno Alboransko morje), 2 (otok Alboran), 5 (Balearski otoki), 6 (severna Španija), 7 (Levji zaliv), 8 (Korzika), 9 (Ligursko in severno Tirensko morje), 10 (južno Tirensko morje) in 11 (Sardinija), kot so opredeljena v Prilogi I k Uredbi (EU) št. 1343/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. Člen 3

Cilji

1.Načrt prispeva k uresničevanju ciljev skupne ribiške politike iz člena 2 Uredbe (EU) št. 1380/2013, zlasti z uporabo previdnostnega pristopa k upravljanju ribištva, njegov namen pa je zagotoviti, da se pri izkoriščanju živih morskih bioloških virov populacije lovljenih vrst obnavljajo in ohranjajo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos.

2.Načrt s čim večjim preprečevanjem in zmanjševanjem neželenega ulova prispeva k odpravi zavržkov in izvajanju obveznosti iztovarjanja iz člena 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013 za vrste, za katere veljajo najmanjše referenčne velikosti ohranjanja in za katere se uporablja ta uredba. 3.Z načrtom se izvaja ekosistemski pristop k upravljanju ribištva, da se čim bolj zmanjšajo negativni vplivi ribolovnih dejavnosti na morski ekosistem. Načrt je skladen z okoljsko zakonodajo Unije, zlasti s ciljem, da se do leta 2020 doseže dobro okoljsko stanje, kot je določeno v členu 1(1) Direktive 2008/56/ES, ter s cilji iz členov 4 in 5 Direktive 2009/147/ES ter iz členov 6 in 12 Direktive Sveta 92/43/EGS. 4.Namen načrta je zlasti: (a)zagotoviti, da so izpolnjeni pogoji, opisani v deskriptorju 3 iz Priloge I k Direktivi 2008/56/ES, in (b)prispevati k izpolnjevanju drugih ustreznih deskriptorjev iz Priloge I k Direktivi 2008/56/ES sorazmerno z vlogo, ki jo ima ribištvo pri njihovem izpolnjevanju. 5.Ukrepi iz načrta se sprejmejo na podlagi najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja. Kadar ni dovolj podatkov, se poskuša doseči primerljiva stopnja ohranjenosti zadevnih staležev. POGLAVJE II

CILJNE VREDNOSTI, REFERENČNE TOČKE OHRANJANJA

IN ZAŠČITNI UKREPI Člen 4

Ciljne vrednosti

1.Ciljna ribolovna umrljivost v skladu z razponi FMSY iz člena 2 se pri zadevnih staležih doseže čim prej, postopoma in z rastočim tempom do leta 2020, nato pa se ohranja v razponih FMSY. 2.Na podlagi tega načrta se zahtevajo razponi FMSY, zlasti od odbora STECF. 3.Svet pri določanju ribolovnih možnosti v skladu s členom 16(4) Uredbe (EU) št. 1380/2013 določi možnosti za skupino zadevnih staležev znotraj razpona FMSY, ki je takrat na voljo za najranljivejši stalež. 4.Z odstopanjem od odstavkov 1 in 3 se lahko ribolovne možnosti določijo na ravneh, ki so nižje od razponov FMSY. 5.Z odstopanjem od odstavkov 3 in 4 se lahko ribolovne možnosti določijo na ravneh, ki so višje od razpona FMSY, ki je takrat na voljo za najranljivejši stalež, če je biomasa vseh zadevnih staležev večja od BPA in: (a)če je na podlagi znanstvenega mnenja ali dokazov to potrebno za doseganje ciljev iz člena 3 pri mešanem ribolovu; (b)če je na podlagi znanstvenega mnenja ali dokazov to potrebno za preprečitev resne škode za stalež, ki jo povzroča dinamika znotraj staleža ali med staleži različnih vrst, ali (c)da se spremembe ribolovnih možnosti med zaporednimi leti omejijo na največ 20 %. Člen 5

Referenčne točke ohranjanja

Za namene člena 6 se na podlagi tega načrta zahtevajo naslednje referenčne točke ohranjanja, zlasti od odbora STECF: (a)previdnostne referenčne točke, izražene kot biomasa drstitvenega staleža (BPA), in (b)mejne referenčne točke, izražene kot biomasa drstitvenega staleža (BLIM).

Člen 6

Zaščitni ukrepi

1.Kadar znanstveno mnenje kaže, da je biomasa drstitvenega staleža katerega koli od zadevnih staležev nižja od previdnostne referenčne točke (BPA), se sprejmejo popravni ukrepi, da se zagotovi hitra vrnitev zadevnih staležev na ravni, višje od ravni, ki omogočajo največji trajnostni donos. Z odstopanjem od člena 4(3) in (5) se ribolovne možnosti določijo na ravneh, skladnih z ribolovno umrljivostjo, zmanjšano na raven znotraj razpona FMSY za najranljivejši stalež, ob upoštevanju zmanjšanja biomase. 2.Če znanstveno mnenje kaže, da je biomasa drstitvenega staleža katerega koli od zadevnih staležev nižja od mejne referenčne točke (BLIM), se sprejmejo dodatni popravni ukrepi, da se zagotovi hitra vrnitev staleža na ravni, višje od ravni, ki omogočajo največji trajnostni donos. Navedeni ukrepi lahko z odstopanjem od člena 4(3) in (5) vključujejo zlasti prekinitev ciljnega ribolova zadevnega staleža in ustrezno zmanjšanje ribolovnih možnosti. 3.Popravni ukrepi iz tega člena lahko vključujejo: (a)ukrepe v skladu s členi 7, 8, 11, 12, 13 in 14 te uredbe ter (b)nujne ukrepe v skladu s členoma 12 in 13 Uredbe (EU) št. 1380/2013. 4.Ukrepi iz tega člena se izberejo v skladu z naravo, resnostjo, trajanjem in ponavljanjem okoliščin, ko je biomasa drstitvenega staleža pod ravnmi iz člena 5. POGLAVJE III

RIBOLOVNE MOŽNOSTI Člen 7

Ureditev ribolovnega napora

1.Ureditev ribolovnega napora se uporablja za vsa plovila, ki lovijo z vlečnimi mrežami na območjih iz Priloge I in spadajo v kategorije dolžin iz navedene priloge. 2.Svet v skladu z znanstvenim mnenjem vsako leto določi največji dovoljeni ribolovni napor za vsako skupino napora posamezne države članice. 3.Največji dovoljeni ribolovni napor se za prvo leto izvajanja načrta v skladu z znanstvenim mnenjem zmanjša na raven, ki je bistveno pod referenčno vrednostjo iz odstavka 4. 4.Referenčna vrednost iz odstavka 3 se določi, kot sledi: (a)za prvo leto uporabe te uredbe se referenčna vrednost izračuna za vsako skupino napora kot povprečni napor, izražen kot število ribolovnih dni med 1. januarjem 2015 in 31. decembrom 2017, pri čemer se upoštevajo samo plovila, ki so bila v navedenem obdobju aktivna; (b)za naslednja leta uporabe te uredbe je referenčna vrednost za vsako leto enaka največjemu dovoljenemu ribolovnemu naporu za prejšnje leto. 5.Če znanstveno mnenje kaže, da se znatni ulovi določenega staleža ulovijo z ribolovnimi orodji, ki niso vlečne mreže, se na podlagi takega znanstvenega mnenja določijo ravni ribolovnega napora za taka orodja. 6.Če znanstveno mnenje kaže, da rekreacijski ribolov pomembno vpliva na ribolovno umrljivost določenega staleža, lahko Svet pri določanju ribolovnih možnosti omeji rekreacijski ribolov, da bi preprečil prekoračitev skupne ciljne ravni ribolovne umrljivosti. Člen 8

Celotni dovoljeni ulovi

Če najboljše razpoložljivo znanstveno mnenje kaže, da ureditev ribolovnega napora ne zadostuje za uresničitev ciljev ali dosego ciljnih vrednosti iz členov 3 in 4, Svet sprejme dopolnilne ukrepe za upravljanje, ki temeljijo na celotnih dovoljenih ulovih. Člen 9

Obveznosti držav članic



1.Države članice največji dovoljeni ribolovni napor upravljajo v skladu s pogoji iz členov 26 do 34 Uredbe (ES) št. 1224/2009. 2.Vsaka država članica se v skladu z merili iz člena 17 Uredbe (EU) št. 1380/2013 odloči o metodi dodelitve največjega dovoljenega ribolovnega napora posameznim plovilom ali skupinam plovil, ki plujejo pod njeno zastavo. Države članice zlasti: (a)uporabljajo pregledna in objektivna merila, vključno z okoljskimi, socialnimi in ekonomskimi; (b)nacionalne kvote pravično razdelijo med segmenti flote, pri čemer upoštevajo tradicionalni in mali ribolov, ter (c)plovilom Unije zagotavljajo spodbude za uporabo selektivnih ribolovnih orodij ali ribolovnih tehnik z manjšim vplivom na okolje. 3.Če država članica plovilom, ki plujejo pod njeno zastavo, dovoli ribolov z vlečnimi mrežami, zagotovi, da je tak ribolov omejen na največ 12 ur na ribolovni dan in pet ribolovnih dni na teden, ali pa uvede enakovredno omejitev. 4.Vsaka država članica plovilom, ki plujejo pod njeno zastavo, v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 1224/2009 izda dovoljenja za ribolov za območja iz Priloge I. 5.Države članice zagotovijo, da se skupna zmogljivost, ki je izražena v GT in kW ter ustreza dovoljenjem za ribolov, izdanim v skladu z odstavkom 4, v obdobju uporabe načrta ne poveča. 6.Vsaka država članica sestavi in vzdržuje seznam plovil, ki jim je bilo izdano dovoljenje za ribolov v skladu z odstavkom 4, ter ga da na voljo Komisiji in drugim državam članicam. Države članice svoj seznam prvič posredujejo v treh mesecih po začetku veljavnosti te uredbe, nato pa najpozneje do 30. novembra vsakega leta. 7.Države članice spremljajo svojo ureditev ribolovnega napora in zagotovijo, da največji dovoljeni ribolovni napor iz člena 7 ne preseže določenih omejitev. Člen 10

Sporočanje ustreznih podatkov

1.Države članice evidentirajo podatke o ribolovnem naporu in jih posredujejo Komisiji v skladu s členom 33 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 ter členi od 146c do 146e Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 404/2011. 2.Podatki o ribolovnem naporu se združijo za vsak mesec in vsebujejo informacije iz Priloge II. Oblika zapisa, ki se uporablja za združene podatke, je definicijska shema protokola XML na podlagi standarda UN/CEFACT P1000-12. 3.Države članice podatke o ribolovnem naporu iz odstavka 1 posredujejo Komisiji pred 15. dnem v mesecu. POGLAVJE IV

TEHNIČNI OHRANITVENI UKREPI Člen 11

Območja zaprtja

1.Poleg določb iz člena 13 Uredbe Sveta (ES) št. 1967/2006 velja, da je uporaba vlečnih mrež v zahodnem Sredozemskem morju vsako leto od 1. maja do 31. julija prepovedana do izobate 100 m. 2.V dveh letih po sprejetju te uredbe zadevne države članice na podlagi znanstvenega mnenja določijo druga območja zaprtja, za katera obstajajo dokazi o visoki koncentraciji nedoraslih rib in drstiščih pridnenih staležev, zlasti za zadevne staleže. 3.Če območja zaprtja iz odstavka 2 vplivajo na ribiška plovila več držav članic, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za vzpostavitev zadevnih območij zaprtja v skladu s členom 8 Uredbe (EU) št. 1380/2013 in členom 18 te uredbe ter na podlagi znanstvenega mnenja. Člen 12

Upravljanje staležev prilova in pridnenih staležev,

za katere ni na voljo dovolj podatkov



1.Staleži iz člena 1(3) te uredbe se upravljajo na podlagi previdnostnega pristopa k upravljanju ribištva iz člena 4(1)(8) Uredbe (EU) št. 1380/2013. 2.Ukrepi za upravljanje staležev iz člena 1(3) te uredbe, zlasti tehnični ohranitveni ukrepi, kot so tisti iz člena 13 te uredbe, se določijo ob upoštevanju najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja. Člen 13

Drugi tehnični ohranitveni ukrepi

1.Na Komisijo je v skladu s členom 18 preneseno pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o dopolnitvi te uredbe z določitvijo naslednjih tehničnih ohranitvenih ukrepov: (a)navedbe lastnosti ribolovnega orodja, zlasti velikosti mrežnega očesa, velikosti trnka, števila trnkov, izdelave orodja, debeline vrvi, velikosti orodja ali uporabe dodatnih naprav za izboljšanje selektivnosti; (b)omejitve uporabe ribolovnega orodja, zlasti časa ribolova in globine, na kateri se orodje uporablja, da se izboljša selektivnost; (c)prepovedi ali omejitve ribolova na določenih območjih ali v določenih časovnih obdobjih, da se zaščitijo drsteče se in nedorasle ribe, ribe pod najmanjšo referenčno velikostjo ohranjanja ali neciljne vrste rib; (d)prepovedi ali omejitve ribolova na določenih območjih ali v določenih časovnih obdobjih, da se zaščitijo ranljivi ekosistemi in vrste; (e)določitve najmanjše referenčne velikosti ohranjanja za vsak stalež, za katerega se uporablja ta uredba, da se zaščitijo nedorasli morski organizmi; (f)ukrepov v zvezi z rekreacijskim ribolovom in (g)ukrepov v zvezi z drugimi lastnostmi, povezanimi s selektivnostjo. 2.Ukrepi iz odstavka 1 prispevajo k doseganju ciljev iz člena 3. 3.Če ni skupnega priporočila iz člena 15(2), je na Komisijo v skladu s členom 18 preneseno pooblastilo, da po izteku veljavnih rokov iz navedenega člena sprejme delegirane akte o dopolnitvi te uredbe s sprejetjem ukrepov iz odstavka 1, če znanstveno mnenje kaže, da so potrebni posebni ukrepi za zagotovitev, da se vsi staleži, za katere se uporablja ta uredba, upravljajo v skladu s členom 3. POGLAVJE V

OBVEZNOST IZTOVARJANJA Člen 14

Določbe, povezane z obveznostjo iztovarjanja

Za vse staleže vrst v zahodnem Sredozemskem morju, za katere velja obveznost iztovarjanja iz člena 15 Uredbe (EU) št. 1380/2013, je na Komisijo v skladu s členom 15 preneseno pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o dopolnitvi te uredbe s sprejetjem podrobnih ukrepov za navedeno obveznost, kot je določeno v členu 15(5)(a) do (e) Uredbe (EU) št. 1380/2013. POGLAVJE VI

REGIONALIZACIJA Člen 15

Regionalno sodelovanje

1.Člen 18(1) do (6) Uredbe (EU) št. 1380/2013 se uporablja za ukrepe iz členov 11, 12, 13 in 14 te uredbe. 2.Za namene odstavka 1 tega člena lahko države članice, ki imajo neposreden upravljalni interes, predložijo skupna priporočila v skladu s členom 18(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013:

(a)prvič najpozneje dvanajst mesecev po začetku veljavnosti te uredbe in nato dvanajst mesecev po vsaki predložitvi ocene načrta v skladu s členom 17(2); (b)do 31. maja v letu pred letom, v katerem naj bi se uporabili ukrepi, in/ali (c)kadar menijo, da jih je treba predložiti, zlasti v primeru nenadne spremembe stanja katerega koli od staležev, za katere se uporablja ta uredba. 3.Pooblastila, podeljena na podlagi členov 11, 12, 13 in 14 te uredbe, ne posegajo v pooblastila, podeljena Komisiji na podlagi drugih določb prava Unije, vključno z Uredbo (EU) št. 1380/2013. POGLAVJE VII

SPREMEMBE IN SPREMLJANJE Člen 16

Spremembe načrta

1.Če znanstveno mnenje kaže, da se je geografska razširjenost staležev iz člena 1(2) spremenila, je na Komisijo v skladu s členom 18 preneseno pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov o spremembi te uredbe s prilagoditvijo območij iz člena 1(2) in Priloge I, da se upošteva navedena sprememba razširjenosti. 2.Če znanstveno mnenje kaže, da je treba seznam staležev iz člena 1(2) spremeniti, lahko Komisija predloži predlog za njegovo spremembo. Člen 17

Spremljanje in ocena načrta

1.Za namene letnega poročila iz člena 50 Uredbe (EU) št. 1380/2013 merljivi kazalniki vključujejo letne ocene F/FMSY in biomase drstitvenega staleža za zadevne staleže in po možnosti za staleže prilova. Na podlagi znanstvenega mnenja se lahko dopolnijo z drugimi kazalniki. 2.Komisija pet let po začetku veljavnosti te uredbe in nato vsakih pet let Evropskemu parlamentu in Svetu poroča o rezultatih in učinku načrta na staleže, za katere se uporablja ta uredba, in ribolov, ki te staleže izkorišča, zlasti glede doseganja ciljev iz člena 3. POGLAVJE VIII

POSTOPKOVNE DOLOČBE Člen 18

Izvajanje pooblastila

1.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se prenese na Komisijo pod pogoji iz tega člena. 2.Pooblastilo iz členov 11, 12, 13, 14 in 16 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od datuma začetka veljavnosti te uredbe. Komisija najpozneje devet mesecev pred koncem navedenega obdobja pripravi poročilo o prenosu pooblastila. Prenos pooblastila se samodejno podaljšuje za obdobje petih let, razen če Evropski parlament ali Svet najpozneje tri mesece pred koncem navedenega obdobja nasprotuje temu podaljšanju. 3.Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli prekliče prenos pooblastila iz členov 11, 12, 13, 14 in 16. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši datum, določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4.Komisija se pred sprejetjem delegiranega akta posvetuje s strokovnjaki, ki jih imenuje vsaka država članica, v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. 5.Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 6.Delegirani akt, sprejet na podlagi členov 11, 12, 13, 14 in 16, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet v dveh mesecih od uradnega obvestila o tem aktu ne izrazita nasprotovanja ali če pred iztekom tega roka oba obvestita Komisijo, da aktu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. POGLAVJE IX

EVROPSKI SKLAD ZA POMORSTVO IN RIBIŠTVO