[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24/02/2009

COM(2009) 92 konč.

Predlog

SKLEP SVETA

o zaključku postopka posvetovanj z Islamsko republiko Mavretanijo na podlagi člena 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Evropska unija je 15. septembra 2008 sklenila, da bo začela posvetovanja z Islamsko republiko Mavretanijo na podlagi člena 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja. To je bilo sklenjeno ob upoštevanju dejstva, da sta bila z državnim udarom, do katerega je prišlo v Mavretaniji 6. avgusta 2008, zelo hudo in očitno kršena dva bistvena elementa, navedena v členu 9 Sporazuma (spoštovanje demokratičnih načel in načel pravne države), ter posebno nujnih razmer v skladu s členom 96(2)b. V okviru teh posvetovanj je bilo 20. oktobra 2008 v Parizu srečanje med evropsko stranjo, ki sta jo zastopala predsedstvo Sveta in Komisija, ter stranjo AKP, s sodelovanjem predstavnikov vlade, ki jo je nezakonito postavila vojaška hunta na oblasti v Mavretaniji.

Na srečanju Evropska unija od Mavretanije ni dobila zadovoljivih predlogov. Predlogi in zaveze mavretanske strani niso zajemali takojšnje in brezpogojne osvoboditve zakonitega predsednika ter so v svojem bistvu ostali protiustavni in nezakoniti brez možnosti za ponovno vzpostavitev ustavnega reda v bližnji prihodnosti.

Unija je želela v svoji pripravljenosti na dialog in ob dobrem poznavanju zapletenosti politične situacije v Mavretaniji ostati pozorna na možnosti pozitivnega razvoja dogodkov na podlagi rešitve, ki bi bila v skladu z zahtevami mednarodne skupnosti, in je Mavretaniji predlagala, da pogajanja ostanejo odprta za en mesec, v tem času pa naj bi Mavretanija predlagala potencialno zadovoljivo rešitev.

Od takrat Evropska unija, ki se je redno posvetovala z mednarodno skupnostjo in zlasti z Afriško unijo, v Mavretaniji ni ugotovila pozitivnih premikov. V Adis Abebi je bilo 10. novembra 2008 srečanje med Afriško unijo, Arabsko ligo, Združenimi narodi, Organizacijo islamske konference, Organizacijo za frankofonijo in Evropsko unijo. Sodelujoči so na srečanju pripravili sporočilo, ki so se mu pridružile stalne članice in afriške članice Varnostnega sveta Združenih narodov (razen Kitajske, ki na srečanju ni bila zastopana), v katerem so med drugim ponovili „ svoj odločen poziv organom, ki so z državnim udarom prišli na oblast, da v celoti sodelujejo z Afriško unijo ter drugimi zadevnimi regionalnimi in mednarodnimi organizacijami, da bi se našla sporazumna politična rešitev sedanje krize, ki bo temeljila na brezpogojni osvoboditvi predsednika Sidi Ould Cheikh Abdallahija in na njegovem sodelovanju pri reševanju krize, ki mu pripada kot zakonito izvoljenemu predsedniku, ter sodelovanju vseh zadevnih akterjev, spoštovanju mavretanske ustave in mednarodnega prava “.

Med omenjenim srečanjem so bili sodelujoči obveščeni o predlogu za izhod iz krize, ki so ga predložili organi na oblasti v Mavretaniji. Ta predlog, ki temelji na morebitni osvoboditvi zakonitega predsednika kot „ prejšnjega predsednika in vodje države “ pod okriljem in nadzorom sedanje hunte in nezakonite vlade ter zajema postopek posvetovanja na nacionalni ravni, s katerim bi se določil podroben načrt tranzicije, ki bi vodila do novih predsedniških volitev, ne izpolnjuje zahtev mednarodne skupnosti, saj očitno ni skladna z ustavnim redom, za zakonitega predsednika ne predvideva nobene funkcije, uradno potrjuje nezakonito oblast, pridobljeno z državnim udarom, ter ne ponuja možnosti za hitro ponovno vzpostavitev ustavnega reda. Sprejetje takšnega predloga bi pomenilo priznavanje državnega udara kot mednarodno sprejemljivega načina zamenjave oblasti.

Omenjene organizacije so ob ponovnem srečanju v Adis Abebi 21. novembra 2008, tj. po preteku časa za razmislek, ki je bil dan Mavretaniji v okviru posvetovanj v skladu s členom 96 Sporazuma iz Cotonouja, potrdile, da zavračajo predloge za izhod iz krize, ki jih je predložila hunta. V končnem sporočilu tega srečanja so sodelujoči skupaj s stalnimi članicami Varnostnega sveta, tokrat vključno s Kitajsko, in nestalnimi afriškimi članicami:

1. ugotovili, da hunta od zadnjega srečanja, ki je bilo 10. novembra, ni dodala nobenega novega elementa;

2. potrdili elemente sporočila z dne 10. novembra, ki se nanašajo na pogoje za rešitev krize;

3. navedli, da bi rešitev krize lahko zajemala možnost organizacije novih volitev na podlagi spoštovanja elementov, omenjenih v sporočilu z dne 10. novembra;

4. podprli „možnost“ ukrepanja Varnostnega sveta ZN, “če prizadevanja ne bi prinesla pozitivnih rezultatov“;

5. potrdili, da bodo organizacije iz tega brezizhodnega položaja potegnile zaključke in „v primernem trenutku“ ustrezno ukrepale, tudi posamično;

6. sklenili v Mavretanijo poslati partnersko delegacijo, da bo zastopala njihova stališča in poiskala rešitev, s katero bi se strinjali obe strani.

Predsednik Sidi Ould Cheick Abdallahi, ki je bil od 6. avgusta 2008 zaprt v neki vili, je bil 13. novembra premeščen v svojo rojstno vas (Lemden), 250 km južno od Nouakchotta. Omogočeno mu je bilo, da pod vojaškim nadzorom sprejema obiske in se srečuje z novinarji. Vendar je bilo kakršno koli medijsko pokrivanje govora ob prazniku osvoboditve 28. novembra prepovedano. Predsednika so 21. decembra ob zori proti njegovi volji odpeljali v Nouakchott in ga osvobodili v njegovi zasebni rezidenci. Takoj se je v lastni režiji vrnil v Lemden, da bi pripravil vrnitev v skladu s svojim časovnim razporedom. Potni list so mu odvzeli. Postopna osvoboditev predsednika Abdallahija še ni pripeljala do posvetovanj o sporazumni rešitvi krize. Na žalost vojaška hunta ni znala oziroma hotela izkoristiti te priložnosti ter ob podpori večine poslancev in senatorjev še naprej krepi svojo moč, pri tem pa omejuje in zatira protestna gibanja.

General Abdel Aziz je „mednarodnim partnerjem“, ki so bili 6. in 7. decembra 2008 na misiji pod okriljem Afriške unije, obljubil, da bo zakoniti predsednik brezpogojno izpuščen. Kar se je tudi zgodilo, vendar general ni bil pripravljen sprejeti drugih ključnih elementov rešitve krize. Poleg tega se predsednik Abdallahi ni hotel pogajati o rešitvi, dokler se hunta ne umakne in sam ponovno ne prevzame oblasti. Na naslednjem srečanju „partnerjev“ v Bruslju 12. decembra 2008 je bilo ugotovljeno, da napredka ni, da je bila osvoboditev sicer prvi korak v pozitivno smer in da so potrebni ustrezni ukrepi, če ne bo pozitivnih premikov. Predsednik Abdallahi, uradno na prostosti, je ostal v svoji rojstni vasi in aktivno ne sodeluje v političnem dogajanju v državi ter zahteva svoje pravice in funkcijo edinega zakonitega predsednika v celoti.

Zasedanja skupščine „ Etats Généraux de la Démocratie“ , ki jih je organizirala hunta, so potekala med 26. decembrom 2008 in 6. januarjem 2009. Udeležila se jih je večina izvoljenih predstavnikov, zlasti neodvisnih, ki državni udar podpirajo, ter veliko število organizacij. Kljub zmedi je nastopilo veliko število sodelujočih. Najpomembnejše priporočilo tega foruma je organizacija predsedniških volitev 30. maja 2009. Glede možne kandidature vojakov na oblasti sklepi posvetovanj zajemajo argumente za in proti, vendar iz njih izhaja, da je bil general Aziz izvoljen s plebiscitom, torej njegova pravica do kandidature na predsedniških volitvah ni vprašljiva, če se odreče svojemu statusu vojaka.

Združenje sil za zaščito demokracije (Coordination des Forces de Défense de la Démocratie – CFDD), ki vključuje trinajst strank članic nacionalne fronte za zaščito demokracije (ki nasprotujejo državnemu udaru), šest sindikalnih združenj in 30 organizacij civilne družbe, se je držalo svoje odločitve, da skupščino bojkotirajo. Ahmed Ould Daddah in njegova stranka RFD, ki je v začetku sodelovala pri skupščini, sta poročala o slabi organizaciji in zmedi na zasedanjih ter se odmaknila od sklepov, ki kažejo bolj pridobitve udara kot sporazumno rešitev, s katero bi se ponovno vzpostavil ustavni red.

Skupščina torej ni našla sporazumne rešitve in nima politične podpore pomembnih strank, kot je opozicijska RDF, in seveda tistih, ki podpirajo zakonitega predsednika. V večji meri izraža mnenje neodvisnih poslancev in senatorjev, ki jih vodijo prevratniki, ter običajne množice, ki se oblastem prilizuje. Rešitve, ki jih predlaga skupščina, so predvsem podpora državnemu udaru, da bi postal zakonit. V svojem bistvu se ne razlikujejo od rešitev, ki so jih zavrnili Afriška unija in mednarodni partnerji ter prej tudi Evropska unija na posvetovalnem srečanju na podlagi člena 96 oktobra v Parizu. Afriška unija je na najvišji ravni postavila rok za ponovno vzpostavitev ustavnega reda 5. februarja, sicer bo uvedla sankcije.

Na podlagi navedenega in predstavljene analize Unija lahko le izrazi svoje nestrinjanje ter ne more podpreti pobud mavretanskega vojaškega režima. Zato mora končati uradna posvetovanja, ki so se začela na podlagi člena 96 Sporazuma iz Cotonouja. Unija bo še naprej spremljala dogajanje v Mavretaniji v upanju, da se stanje izboljša.

Da bi se možnosti za ponovno vzpostavitev ustavnega reda in demokracije povečale, bi morale Unija in njene države članice v okviru različnih pristojnosti uvesti vrsto ustreznih ukrepov, ki bi po vključevali posamične sankcije za osebe, ki so izvedle državni udar, njihove bližnje sodelavce in družine, ter sankcije gospodarskega značaja, s katerimi bi znatno znižali znesek pomoči, namenjene neposredno vladi, državnim agencijam in družbam ali agencijam in družbam, ki jih ti subjekti upravljajo.

Ukrepi za omejitev sodelovanja, podrobno opisani v pismu, ki je priloženo Sklepu, ne bodo smeli vplivati na humanitarno pomoč, neposredno podporo prebivalcem in civilni družbi, upoštevati pa bo treba ključne težave, kot so varnost preskrbe s hrano, vračanje beguncev, človekove pravice, migracije, spodbujanje kulture demokracije ter potrebno pripravo na možno postopno ponovno vzpostavitev sodelovanja v primernem trenutku.

Glede prihodnosti sedanjega sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju se bodo mogoče upoštevali izvajanje elementa sektorske podpore Mavretanije, trgovinske prednosti evropske flote, stanje virov ter politične in gospodarske razmere v državi.

Glede na zgoraj navedeno in v skladu s členoma 9 in 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja Komisija Svetu predlaga, naj zaključi začeta posvetovanja z Islamsko republiko Mavretanijo in sprejme priloženi sklep.

Predlog

SKLEP SVETA

o zaključku postopka posvetovanj z Islamsko republiko Mavretanijo na podlagi člena 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu AKP-ES, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000[1] (v nadaljnjem besedilu: Sporazum iz Cotonouja), kakor ga spreminja sporazum, podpisan v Luxembourgu 25. junija 2005[2], in zlasti člena 96 Sporazuma;

ob upoštevanju notranjega sporazuma o ukrepih, ki jih je treba sprejeti, in postopkih za uporabo Sporazuma iz Cotonouja[3], in zlasti člena 3 Sporazuma,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Kršeni so bili bistveni elementi člena 9 Sporazuma iz Cotonouja.

(2) V skladu s členom 96 Sporazuma iz Cotonouja so se 20. oktobra 2008 začela posvetovanja z državami AKP in Islamsko republiko Mavretanijo, na katerih predstavniki vojaške hunte na oblasti niso predstavili zadovoljivih predlogov in zavez. Kljub dodatnemu mesecu časa ni bilo ugotovljenega nobenega novega elementa –

SKLENIL:

Člen 1

Posvetovanja z Islamsko republiko Mavretanijo, začeta na podlagi člena 96 Sporazuma iz Cotonouja, so zaključena.

Člen 2

Ukrepi, določeni v osnutku priloženega pisma, so sprejeti v okviru ustreznih ukrepov iz člena 96(2)(c) Sporazuma iz Cotonouja.

Člen 3

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

Velja štiriindvajset mesecev od dneva, ko ga sprejme Svet. Sklep se bo redno pregledal vsaj vsakih šest mesecev na podlagi misij spremljanja, ki jih bosta skupaj izvajala predsedstvo Evropske unije in Komisija.

Člen 4

Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

V Bruslju, […]

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

Osnutek pisma

Spoštovani gospod general,

Evropska unija pripisuje določbam člena 9 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja velik pomen. Bistveni elementi Sporazuma so spoštovanje človekovih pravic ter načel demokracije in pravne države, na katerih temelji partnerstvo AKP-EU, in so zato temelj naših odnosov.

Zato je Komisija vojaški državni udar, ki se je zgodil 6. avgusta 2008, takoj obsodila ter večkrat pozvala k spoštovanju demokracije in zakonitega institucionalnega okvira, ki je bil vzpostavljen od leta 2007, ter zahtevala, da se zakonito izvoljeni predsednik osvobodi in ponovno prevzame svojo funkcijo.

V skladu s členom 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja in ob upoštevanju dejstva, da je državni udar hudo kršenje bistvenih elementov člena 9 tega sporazuma, je Evropska unija začela politični dialog z organi na oblasti, ki je pripeljal do začetka posvetovanj, katerih namen je proučiti situacijo in možne rešitve za ponovno vzpostavitev ustavnega reda v čim krajšem času.

Na uvodnem srečanju teh posvetovanj, ki je potekalo v Parizu 20. oktobra 2008, Evropska unija od mavretanske strani ni dobila zadovoljivih predlogov. Evropska unija je v svoji pripravljenosti na dialog in ob dobrem poznavanju zapletenosti politične situacije v Mavretaniji predlagala, da posvetovanja ostanejo odprta za obdobje enega meseca in pri tem poudarila, da bi bilo mogoče organizirati novo posvetovalno srečanje, če bi mavretanska stran predstavila potencialno zadovoljivo rešitev. Poleg tega je mavretansko stran in stran AKP obvestila, da bodo brez novih elementov v roku enega meseca posvetovanja končana in da bodo sprejeti ustrezni ukrepi.

Na srečanju v Adis Abebi 10. novembra 2008, ki ga je vodila Afriška unija, je bila Evropska unija skupaj s petimi drugimi sodelujočimi mednarodnimi organizacijami obveščena o predlogih za rešitev krize, ki jih je nekaj dni pred srečanjem mavretanska hunta predložila Afriški uniji. Ti predlogi, ki se bistveno ne razlikujejo od predlogov, predstavljenih na posvetovalnem srečanju 20. oktobra, se ne morejo upoštevati kot zadovoljivi. Dejansko ne zajemajo takojšnje in brezpogojne osvoboditve zakonitega predsednika ter so v svojem bistvu še vedno protiustavni in nezakoniti brez možnosti za ponovno vzpostavitev ustavnega reda v bližnji prihodnosti. Na srečanju 10. novembra je šest regionalnih organizacij pripravilo sporočilo, v katerem med drugim poudarjajo, da so bistveni elementi sporazumne politične rešitve krize naslednji:

- brezpogojna osvoboditev predsednika Sidi Ould Cheikh Abdallahija,

- njegovo sodelovanje pri opredelitvi rešitve krize, ki mu pripada kot zakonito izvoljenemu predsedniku,

- vključitev vseh zadevnih akterjev,

- spoštovanje mavretanske ustave in mednarodnega prava.

Omenjene organizacije so ob ponovnem srečanju v Adis Abebi 21. novembra 2008, tj. po preteku časa za razmislek, ki je bil dan Mavretaniji v okviru posvetovanj v skladu s členom 96 Sporazuma iz Cotonouja, potrdile, da zavračajo predloge za izhod iz krize, ki jih je predložila hunta. V končnem sporočilu tega srečanja so sodelujoči, skupaj z vsemi stalnimi članicami in nestalnimi afriškimi članicami Varnostnega sveta OZN:

(1) ugotovili, da hunta od zadnjega srečanja, ki je bilo 10. novembra, ni dodala nobenega novega elementa;

(2) potrdili elemente sporočila z dne 10. novembra, ki se nanašajo na pogoje za rešitev krize;

(3) navedli, da bi rešitev krize lahko zajemala možnost organizacije novih volitev na podlagi spoštovanja elementov, omenjenih v sporočilu z dne 10. novembra;

(4) podprli „možnost“ ukrepanja Varnostnega sveta ZN, “če prizadevanja ne bi prinesla pozitivnih rezultatov“;

(5) potrdili, da bodo organizacije iz tega brezizhodnega položaja potegnile zaključke in „v primernem trenutku“ ustrezno ukrepale, tudi posamično.

Drugi stiki in misije za iskanje rešitve v skladu s spoštovanjem nacionalnih in mednarodnih obveznosti in zavez Mavretanije na žalost niso prinesli pozitivnih rezultatov, čeprav je bil eden od omenjenih pogojev, osvoboditev zakonitega predsednika, izpolnjen.

Na osnovi navedenega je Evropska unija sklenila posvetovanja zaključiti in sprejeti naslednje ustrezne ukrepe v skladu s členom 96(2)(c) revidiranega Sporazuma iz Cotonouja:

- Poleg morebitnih individualnih sankcij proti osebam, ki so izvedle državni udar, in njihovim najbližjim sodelavcem, o katerih se odloči vsaka posamezna država članica Evropske unije, se uvedejo gospodarske sankcije, s katerimi se znatno zmanjša znesek pomoči, ki jo Skupnost namenja neposredno vladi ter državnim agencijam in družbam. Ti ukrepi za omejevanje sodelovanja ne bodo vplivali niti na humanitarno pomoč niti na neposredno podporo mavretanskemu prebivalstvu in civilni družbi.

- Evropska komisija si pridržuje pravico, da takoj ponovno prevzame funkcije nacionalnega odredbodajalca ERS.

- V kolikor nadaljnji napredki in odločitve sektorskih politik, ki jih de facto in ne de iure izvajajo organi na oblasti, vplivajo na sodelovanje, ki še poteka, in v upanju, da se bo sodelovanje po rešitvi krize, ki bo sprejemljiva za mednarodno skupnost, lahko ponovno vzpostavilo, bodo službe Komisije še naprej sodelovale pri političnem in sektorskem dialogu v Mavretaniji, ki bo potekal na tehnični ravni, kar pa ne pomeni priznanja zakonitosti oblasti, ki je bila vzpostavljena po državnem udaru 6. avgusta 2008.

- Plačila za pogodbe, ki že veljajo, bodo izplačana v skladu z zadevnimi sklepi o financiranju. To so naslednji projekti:

- cesti Rosso – Boghé in Kaedi – Gouaraye ter tehnična pomoč ministrstvu za promet,

- projekt ureditve oaze Ardar (zaključek tekočih obveznosti),

- projekt „voda upanja“ – Eau de l'espoir – (zaključek projekta),

- preskrba z vodo, nadaljevanje treh obstoječih pogodb,

- program podpore nacionalnemu odredbodajalcu, ukrepi, potrebni za zaključek programa,

- regionalni solarni program: nadaljevanje obstoječih pogodb z Mavretanijo,

- program podpore civilni družbi, nadaljevanje izvajanja dejavnosti vodenja v okviru razpisov za zbiranje predlogov, ki jih neposredno upravlja Evropska komisija,

- program za podporo nacionalnemu uradu za vzdrževanje cest (ENER): nadaljevanje v mejah obstoječih pogodbenih obveznosti,

- pogodba o nepovratnih sredstvih v okviru sredstev B za sanacijo poplavljenih področij na območju reke Senegal,

- podpora lokalnim skupnostim (izven ERS): projekt za izboljšanje komunalnega upravljanja vode v Nouakchottu in partnerstvo za podporo šolskega sistema občine Boustilla.

- Ob upoštevanju sporazumov o financiranju se bodo lahko sklenile nove pogodbe za naslednje programe:

- objava lokalnih razpisov za zbiranje predlogov na področju „nedržavni akterji ter demokracija in človekove pravice“ (izven ERS), razpisi za zbiranje predlogov za lokalne skupnosti ostajajo začasno ustavljeni,

- izvajanje projekta za podporo upravljanja migracijskih tokov s financiranjem iz regionalnih sredstev 9. ERS za AKP,

- dopolnilo za „projekt sanacije Zazou“ (izven ERS, sofinanciranje NVO),

- izvajanje projekta „podpora za vračanje beguncev“ v povezavi z obstoječo podporo službe za humanitarno pomoč Evropske komisije (ECHO), če bodo razmere v Mavretaniji to omogočale in ob upoštevanju predvidenih pogodbenih pogojev.

- Lahko se bodo proučili novi projekti na naslednjih področjih:

- v okviru odziva na pomanjkanje hrane z uporabo regionalnih sredstev B 10. ERS bo možno predvideti ciljno usmerjeno posredovanje v višini 2,08 milijona EUR, ki ga bo izvajala mednarodna organizacija in/ali NVO, a ne bo zajemalo neposredne podpore upravi, državi ali njenim agencijam,

- načrtovanje porabe sredstev, namenjenih Mavretaniji v okviru nove „preskrbe s hrano“ in tematske vrstice „varnost preskrbe s hrano“ preko projektov za podporo kmetijstva, ki jih bodo lahko izvajale mednarodne ali nevladne organizacije.

Izvajanje drugih obstoječih projektov in okvirnega programa 10. ERS, z zgoraj omenjenimi izjemami, je začasno ustavljeno in odvisno od morebitne postopne ponovne vzpostavitve sodelovanja na podlagi navedenih pogojev.

V okvirnem nacionalnem programu 10. ERS je bila predvidena okvirna vsota 40 milijonov EUR za splošno proračunsko podporo strateškega okvira za boj proti revščini. Tega projekta ne bo mogoče proučiti, dokler ne bodo izpolnjeni navedeni pogoji in sodelovanje v celoti ponovno vzpostavljeno ter hkrati upoštevani splošni pogoji za upravičenost, ki se zahtevajo za izvajanje tovrstnih programov.

Že zdaj pa je okvirni znesek za ta program znižan na 25 milijonov EUR. Od sproščenih 15 milijonov EUR jih bo 10 milijonov ostalo v rezervi za morebitno podporo za volitve v okviru ustavne rešitve krize v skladu z zahtevami mednarodne skupnosti. Preostalih 5 milijonov EUR pa bo ostalo v rezervi za hude primere humanitarne krize zaradi kriznih razmer, ki so nastale zaradi državnega udara 6. avgusta 2008.

Program podpore upravljanja migracijskih tokov, za katerega okvirni nacionalni program predvideva 8 milijonov EUR, se bo izjemoma začel izvajati preden bo sodelovanje ponovno vzpostavljeno na podlagi ciljev in prednostnih nalog, ki jih bo treba še določiti.

- Takoj ko bodo vse stranke v sporu sprejele rešitev za izhod iz krize v skladu z bistvenimi elementi, ki jih je predlagala mednarodna skupnost, in bo v okviru vključujočega in odprtega dialoga vzpostavljen volilni okvir, ki bo omogočal organizacijo svobodnih, preglednih in reprezentativnih volitev, bodo ponovno stekli naslednji projekti:

- Pristanišče za rude v Nouadhibouju: pogajanja in podpis pogodbe za obnovo pristanišča, če bodo to omogočali veljavna zakonodaja in rezultati javnega razpisa. Če pogodba ne bo podpisana najpozneje do marca 2009, prispevek ERS za dela (45 milijonov EUR) Mavretaniji ne bo več na voljo.

- Preprogramiranje projekta za odstranitev ladijskih razbitin iz pristanišča v Nouadhibouju po prenosu za to predvidenih sredstev STABEX (23 milijonov EUR) v 10. ERS po 31. decembru 2008. Če ne bi prišlo do državnega udara, bi bila pogodba za ta projekt sklenjena pred koncem leta 2008.

- Objava lokalnih razpisov za zbiranje predlogov, namenjenih lokalnim skupnostim, ki so bili začasno ustavljeni.

- Takoj po dejanskem in nepreklicnem začetku izvajanja omenjene rešitve za izhod iz krize (sporazumno imenovanje nove prehodne vlade, sprejetje sporazumnega načrta in odhod vojaških sil z oblasti), bo ponovno vzpostavljeno dodatno sodelovanje. Zajemalo bo lahko :

- morebitno podporo novih parlamentarnih in predsedniških volitev,

- nadaljevanje izvajanja programa za podporo sodstvu,

- začetek izvajanja evropskega programa za krepitev institucij lokalnih skupnosti in njihovih služb,

- začetek izvajanja programov in projektov, ki so bili podpisani ali predvideni v 8. ali 9. ERS, za katere pogodbe še niso bile sklenjene;

- Popolna ponovna vzpostavitev ustavnega reda v Mavretaniji bo omogočila odpravo vseh zgoraj naštetih omejitev v skladu z zadnjo alineo člena 96(2)(c) revidiranega Sporazuma iz Cotonouja. To bo doseženo, ko bodo zakonito izvoljeni vodje države in skupščin prevzeli svoje funkcije ter bo ustava začela veljati. S tem bo omogočeno izvajanje celotnega okvirnega programa 10. ERS (156 milijonov EUR), pri čemer pa se bodo upoštevale morebitne potrebe po reviziji tega programa zaradi negativnih družbenih, gospodarskih in političnih posledic državnega udara s 6. avgusta 2008.

Evropska unija bo še naprej natančno spremljala razvoj dogodkov v Mavretaniji in bo po potrebi lahko podprla uveljavljanje sporazumne politične rešitve krize, v kolikor bo rešitev temeljila na zgoraj navedenih bistvenih elementih, v skladu z zahtevami mednarodne skupnosti. Evropska unija si pridržuje pravico, da ponovno pregleda in spremeni navedene ukrepe, če bi bilo zaradi razvoja dogodkov v Mavretaniji to potrebno.

S spoštovanjem,

V Bruslju,

Za Komisijo | Za Svet |

[1] UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

[2] UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

[3] UL L 317, 15.12.2000, str. 376, spremenjen z notranjim sporazumom z dne 10. aprila 2006, UL L 247, 9.9.2006, str. 48.