ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.10

Vse izkušnje kažejo, da je upravljanje eden najpomembnejših dejavnikov zatiranja kužnih bolezni in varstva živali ter da je treba pri prihodnjih pobudah postavljati zahteve glede usposabljanja in svetovanja. Temeljna pravila biološke varnosti v posameznih kmetijskih obratih – med njimi potrebo po novi proizvodni opremi – bi bilo treba določiti v pravni obliki, pri čemer morajo predpisi tudi jasno določati, kakšne posledice je treba pričakovati glede plačevanja povračil v primeru izbruha kužne bolezni. Vendar bi bilo treba dodatna merila in bolj specifična pravila uporabljati v obliki smernic za različne vrste proizvodnje in kampanje obveščanja, ki bi jo oblikovali organi oblasti in proizvajalci. Bolj usmerjeno se je treba obrniti tudi na ljubiteljske rejce živali, da bi tako spodbujali razumevanje potrebe po zaščitnih ukrepih. Te rejce bi bilo treba registrirati in tudi zanje bi morale veljati zahteve glede prevoza živali in dostopa do živali.
2.4

Maja 2003 je bila objavljena Uredba (ES) št. 859/2003 (3), ki razširja določbe Uredb (EGS) št. 1408/71 in 574/72 na državljane tretjih držav, za katere samo zaradi državljanstva ti predpisi niso veljali. (4) Ta ukrep je izpolnjeval pogoje člena 63 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in je razširil določbe uredb o socialni varnosti na državljane tretjih držav, njihove družinske člane in na preživele družinske člane državljanov Unije, ki so iz tretjih držav in zakonito prebivajo v Evropski uniji.
2.1

Izdelava in izvedba vseevropskega satelitskega komunikacijskega sistema sta inovativni alternativni temelj za različne storitve te vrste telekomunikacij in storitev radiodifuzije/oddajanja več uporabnikom, ne glede na lokacijo končnih uporabnikov, ter storitev, kot so hitri dostop do interneta/intraneta, mobilne multimedijske storitve, civilna zaščita, upravljanje kriz nevojaškega tipa (naravne ali okoljske nesreče) in pomoč ob nesrečah, ne glede na lokacijo končnih uporabnikov.
SL Uradni list Evropske unije C 44/34

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju radijskih motenj, ki jih povzročajo kmetijski ali gozdarski traktorji (elektromagnetna kompatibilnost) (kodificirana različica)

COM(2007) 462 konč. – 2007/0166 (COD)

(2008/C 44/09)

Svet Evropske unije je 5. septembra 2007 sklenil, da v skladu s členom 95 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o zgoraj omenjenem dokumentu.

Odbor se v celoti strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 439. plenarnem zasedanju 24. in 25. oktobra 2007 (seja z dne 24. oktobra) s 153 glasovi za, 1 glasom proti in 8 vzdržanimi glasovi o tem predlogu sprejel pozitivno mnenje.
3.6

Prvotni cilj Direktive 96/22/ES je bila prepoved 17-beta estradiola in njegovih estrom podobnih derivatov za vse namene, na koncu pa je preprosto omejila okoliščine, v katerih se 17-beta estradiol lahko uporablja, in sicer za namene, ki niso spodbujanje rasti. 17-beta estradiol je zelo kancerogen, saj povzroča nastanek tumorjev in pospešuje njihovo rast.
3.10

Poleg tega je določitev kazni največ dve do pet let bolj ali manj zavajajoča možnost. Bolje bi bilo izbrati en sam najnižji prag najvišje kazni in tako doseči večjo usklajenost, saj to v nobenem primeru sodniku ne odvzema večjega obsega presoje.
2.6

Tudi EESO je razpravljal o razveljavitvi Uredbe 4056/86 in o tem sprejel dve mnenji, leta 2004 in 2006. Leta 2006 je EESO svoje stališče pridržal, da bi se pokazalo, ali bo predlagana razveljavitev Uredbe 4056/86 imela trajni učinek. V mnenju je zapisal, da je „konferenčni sistem še zmeraj predmet več- in dvostranskih sporazumov, katerih podpisnice so države članice EU in Skupnost.“ EESO je tudi ugotovil, „da Komisija priznava, da bi bilo treba kot posledico teh sporazumov datum preklica naslednjih določb Uredbe 4056/86 (tj. člen 1(3), točki b) in c), člene od 3 do 8 in 26) odložiti za dve leti, da bi se ti sporazumi s tretjimi državami prekinili ali revidirali.“ EESO je bil prepričan, „da bi morala Komisija pri preklicu Uredbe 4056/86 prav tako upoštevati interese malih in srednje velikih podjetij. Mala in srednje velika podjetja predstavljajo glavno oporo gospodarstvu EU in igrajo pomembno vlogo v smislu prenovljene lizbonske strategije. Trgi bi morali ostati odprti sedanji in morebitni prihodnji konkurenci, vključno z malimi in srednje velikimi operaterji v pomorskem prometu.“ EESO je še vztrajal, da „je, čeprav ima lahko konsolidacija pozitivne učinke na industrijo EU (večja učinkovitost, ekonomije obsega, prihranek stroškov), potrebna previdnost, kajti izogniti se je treba konsolidaciji, zaradi katere bi bilo na zadevnih trgih manj akterjev, tj. manj konkurence – kar bi lahko bila posledica razveljavitve Uredbe 4056/86.“
4.7

Kako izvajati ta načela v praksi, je sporno. Najustrezneje bi bilo, da bi vsa podjetja, ki so vključena v poslovanje med podjetji in potrošniki, kot so trgovina na drobno, izdaja vozovnic in vstopnic, nadzori dostopa ali prevozne storitve, strankam dala neko jamstvo, da bodo ta načela spoštovana. To jamstvo bi bilo nekakšna potrošniška listina. Na konceptualni ravni bi lahko ta listina vključevala vsa načela dobre prakse varovanja podatkov, ki so podrobno opisana v točki 4.5. EESO poleg tega predlaga naslednje smernice: a) trgovcem bi bilo treba prepovedati, da bi potrošnike silili ali priganjali, naj sprejmejo aktivne ali pasivne oznake v izdelkih, ki jih kupujejo. Rešitve bi lahko vključevale oznake, dodane embalaži, ali odstranljive oznake, podobne listkom s ceno; b) stranke bi morale imeti možnost odstraniti ali deaktivirati vse oznake na predmetih v svoji posesti; c) RFID načeloma ne bi smeli uporabljati za določanje položaja posameznikov; sledenje oseb, na primer prek oblačil, blaga, vozovnic, vstopnic ali drugih predmetov je neprimerno; d) RFID nikoli ne bi smeli uporabljati na način, ki bi lahko odpravil ali zmanjšal anonimnost; e) pristojni organ bi moral dati jasna navodila, da bodo postopki iz točk (c) in (d) dopustni le v izjemnih okoliščinah ter po predhodnem uradnem obvestilu pristojnemu organu.
3.1

Po mnenju EESO lahko cilji reforme v celoti zagotavljajo koherentno politiko za razvoj te pomembne panoge kmetijskega, industrijskega in živilskega gospodarstva Evropske unije. Komisija je v „Razlogih za reformo“ sama poudarila: „Od 9,7 milijona kmetijskih gospodarstev v 25 državah članicah Evropske unije (EU) jih 1,4 milijona proizvaja sadje in zelenjavo. Ta sektor obdeluje 3 % obdelovalnih površin in proizvaja 17 % vrednosti kmetijske proizvodnje v EU. Sektor se spopada s pritiskom visoko koncentriranih verig trgovcev na drobno in vedno večjo konkurenco proizvodov iz tretjih držav. […] Sektor sadja in zelenjave prejme okrog 3,1 % skupnega kmetijskega proračuna […].“ (1) EESO pa poudarja, da sektor sadja in zelenjave zagotavlja najvišjo stopnjo zaposlenosti glede na uporabljeno obdelovalno površino. Poleg tega se sektor sadja in zelenjave sooča z mednarodno konkurenco (pogajanja STO, evro-mediteransko območje proste trgovine od leta 2010), ki bo vedno bolj vplivala na razvoj evropske proizvodnje sadja in zelenjave.
1.3

EESO ugotavlja, da je v preambuli k predlogu uredbe močan poudarek na preprečevanju in omejevanju škodljivih posledic uporabe fitofarmacevtskih sredstev za ljudi in okolje. EESO meni, da je nujno preprečevati škodljive posledice uporabe fitofarmacevtskih sredstev za okolje in ljudi, ter opozarja, da morajo imeti tudi gospodarski interesi enak pomen pri pristopu za zagotavljanje trajnosti. Poleg rastočega zanimanja za proizvode iz biološkega kmetovanja se velika večina današnjih potrošnikov zanima za visokokakovostne proizvode, ki so poleg tega na voljo vse leto in po sprejemljivih cenah. Varnost proizvodov za potrošnika je pri tem osnovni pogoj. To pa za vrednostno verigo kmetijskih proizvodov predstavlja velike zahteve. Razpoložljivost ustreznih količin dobrih in varnih fitofarmacevtskih sredstev je zato nujna.
3.15

Treba je torej najti način, kako pomagati ribiškim skupnostim in podjetjem, da bodo dobro prestala obdobje prilagajanja. Odbor meni, da bo to zahtevalo bolj velikodušne in domiselne podporne ukrepe, kot jih je do zdaj predlagala Komisija. Takšni ukrepi so popolnoma upravičeni kot sredstvo za zagotavljanje hitrega prehoda na bolj trajnostno strukturo ribolova v prihodnosti.
4.6

Ni jasno, ali „večmodalna … oskrbovalna veriga“ dejansko obstaja, čeprav Komisija uporablja ta izraz: skupek različnih logističnih sistemov in intermodalnih mrež ne moremo šteti za večmodalno verigo kot tako. Pomanjkanje usklajenosti in sodelovanja med različnimi prevoznimi segmenti je jasno glavna ovira za vzpostavitev in oblikovanje celovite in trajnostne prometne politike Skupnosti.
2.4

Svet je 18. decembra 2006 potrdil novi sporazum in ga podpisal 20. decembra 2006 v Washingtonu. Sporazum zagotavlja strožje tehnične zahteve glede proizvodov, največjo spremembo pa prinaša uvedba specifikacij za porabo energije, ne le v stanju pripravljenosti („standby“), temveč tudi v drugih pomembnih stanjih, zlasti v stanju delovanja („on“). Priloga C k sporazumu vključuje stroge in inovativne zahteve za računalnike, zaslone in opremo za slikovno obdelavo (fotokopirni stroji, tiskalniki, optični čitalci in telefaksi), s katerimi bi bilo mogoče v skladu z oceno ECESB v naslednjih treh letih v EU-27 prihraniti do 30 TWh.
4.2

EESO izraža razočaranje nad dejstvom, da sporočilo ne poudarja bolj odločno, da morajo države članice nujno pričeti izvajati obstoječe evropske in mednarodne zaveze v zvezi z otrokovimi pravicami, zlasti Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah. EESO verjame, da je treba v EU na ravni držav članic opraviti še veliko dela za zagotovitev skladnosti s sedanjimi zavezami na zakonodajni in praktični ravni, na primer s KZNOP, Evropsko konvencijo o človekovih pravicah in instrumenti Sveta Evrope. To delo je treba vključiti v predlagano presojo vpliva sedanjih ukrepov EU, ki vplivajo na pravice otrok. Pri tem so lahko zelo koristna mnenja o položaju otrok, ki jih v vseh državah članicah vsakih pet let pripravijo nevladne organizacije in vlade in ki se nanašajo na izvajanje KZNOP, izvedla pa bi se lahko tudi druga analiza.
5.16

Stroške za naložbe v varnost in tekoče stroške, kot so stroški za zaposlene, zavarovanje in obveščanje, morajo financirati izvajalci, ki sprejmejo varnostne ukrepe, in jih vključiti v svoje cene ali tarife. Pri tem je treba upoštevati, da bi morala biti podjetja s statusom „varnega izvajalca“ upravičena do nižjih zavarovalnih premij. Vprašanje, ki ga je treba še natančno proučiti, se nanaša na primere, ko „varni izvajalci“ in druga podjetja brez tega statusa vzporedno ponujajo svoje storitve na prevoznem trgu. To lahko vodi do oblikovanja skupine izvajalcev, ki ponuja sicer varne, vendar dražje storitve, in druge skupine, ki lahko storitve ponuja po nižjih cenah, saj nima stroškov z višjimi varnostnimi standardi.
2.7

V dobi digitalnih medijev bi lahko natančneje razmislili o širjenju del in pravici dostopa javnosti do ustvarjalnih del in kulture na svetovni ravni. Zato EESO meni, da je kodifikacija prezgodnja in da bi bilo bolje uporabiti postopek konsolidacije ter ponovno proučiti pogoje in trajanje varstva na področju avtorskih in sorodnih pravic, ki bili v skladu z lizbonsko strategijo.
2.2

Nekatere določbe, ki so bile spremenjene že večkrat, so v razdrobljeni obliki, zaradi česar jih je treba deloma iskati v prvotnem aktu, deloma pa v poznejšem, ki spreminja prvotnega. Dokler se to ne spremeni, bo obsežno iskanje, ki je s tem povezano, državljanom in številnim organizacijam civilne družbe seveda preprečevalo, da bi brez težav našli pravno informacijo, ki jo potrebujejo.
Prihodnost energije v svetu vpliva na prihodnost energije v Evropi. Poraba energije je danes največja zunaj Evrope in še vedno močno narašča. Naraščajoče svetovno povpraševanje po fosilnih gorivih vpliva na cene in razpoložljivost v Evropi. Spreminjanje cen povzroča spremembe pri izbiri energije, vedenju potrošnikov in podjetij ter usmeritvi prizadevanj na področju raziskav in razvoja. Vse to pa vpliva tudi na stanje v EU. Zato je pomembno imeti celotno globalno sliko prihodnosti energije kot podlago pri obravnavanju možnosti, ki jih ima Evropa. Mednarodna agencija za energijo (IEA) predstavlja svoja stališča o svetovni prihodnosti energije v Izgledih o energiji v svetu 2004 (World Energy Outlook 2004) z dvema scenarijema od leta 2004 do leta 2030.

Referenčni scenarij (WEO-R04) upošteva tiste vladne politike in ukrepe, ki so bili predpisani ali sprejeti do sredine leta 2004. Svetovni alternativni scenarij (WEO-A04) analizira, kako bi se lahko razvijal svetovni energetski trg, če bi države po svetu sprejele vrsto politik in ukrepov, ki jih trenutno obravnavajo ali za katere lahko upravičeno pričakujemo, da se bodo izvajali v načrtovanem obdobju. Referenčni in alternativni scenarij sta bila delno posodobljena v Izgledih o energiji v svetu 2005 (WEO-R05, WEO-A05) Mednarodne agencije za energijo.
3.10

Glede predlaganih pravil za razširjanje, uporabo in pravice dostopa do znanja, Odbor meni, da je ne glede na razliko med novo pridobljenim in že obstoječim znanjem ter izjemami na vojaškem in varnostnem področju nujno treba razširiti službo za pomoč uporabnikom, da se zagotovijo pravočasna in proaktivna pomoč potencialnim udeležencem sporazuma o dodelitvi sredstev (glej člene 18(5) in (6), 19 in 21) ter posredni ukrepi za podporo usposabljanja in poklicnega razvoja raziskovalcev ter za pripravo in podpis konzorcijskih pogodb, ki določajo dodatna pravila za razširjanje in uporabo rezultatov in pravic intelektualne lastnine (člen 23).
3.21

EESO ne dvomi o smislu in uporabnosti ustreznih baz podatkov ali novih organov. Več kot vemo in več ljudi, posebno tistih s političnimi odgovornostmi, se ukvarja s to temo, bolje je.
3.41

Zato bi bilo treba izkoristiti „desetletje izobraževanja za trajnostni razvoj (2005–2015)“ Združenih narodov in začeti široko kampanjo s ciljem ustaviti in spreobrniti erozijo znanja in izkušenj, ki jo opažamo na področju biotske raznovrstnosti. Potrebna je množična pozitivna kampanja, ki mora posredovati sporočilo, da narava ni razkošje, ki si ga družbe lahko privoščijo v časih gospodarske blaginje in ki se mu lahko odpovejo v težkih časih. Družbe morajo biotsko raznovrstnost znova prepoznati kot gospodarski in kulturno-duhovni zaklad. Varstvo narave je treba dojemati kot nekaj pozitivnega (ali sploh obstaja kaj bolj pozitivnega kot ohranitev osnov za življenje?), moralo bi biti v veselje in zabavo in v njem ne bi smeli videti dodatnega bremena. Pri tem je treba podati tudi dejstvo, da bodo stroški, ki jih bo povzročila nadaljnja erozija naših naravnih osnov za življenje, veliko večji, kot bi bili stroški varstva, in da izgubljamo vrednote, ki jih ni mogoče izraziti v evrih ali centih.
4.7.1

V akcijskem načrtu Odbor pogreša obravnavo možnosti, pomanjkljivosti in ovir v državah članicah in regijah pri širitvi uporabe biomase in obnovljivih energij. To je mogoče odpraviti z obveznim upoštevanjem in uveljavitvijo v regionalnih načrtih, prepoznavanjem in odpravo diskriminacij v upravljanju, osredotočenjem na eno upravno službo v fazi načrtovanja in izgradnje.
5.2

Države, v katere prihajajo ilegalni priseljenci, in vse osebe, ki z njimi delajo, morajo spoštovati obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih človekovih pravic, nacionalne zakonodaje s področja priseljevanja in beguncev. Le tako jim bodo lahko ponudili zaščito. Varnostne sile (vojska in policija) v ciljnih državah so na začetku dolžne izvajati dejavnosti za reševanje priseljencev in njihovih življenj ter zagotoviti minimalne standarde EU za sprejetje priseljencev. Pozneje je po potrebi na voljo zdravstvena oskrba, pa tudi — če je to mogoče — določitev države, iz katere ilegalni priseljenec prihaja, in zbiranje drugih demografskih podatkov. Priseljenec ima tudi temeljno pravico do podatkov o tem, kako lahko zaprosi za azil. Pri oblikovanju ukrepov v zvezi z zaščito priseljencev je pomembno tudi zbiranje statističnih podatkov, na primer, o številu priseljencev, obveščenih o vlogi za mednarodno zaščito, o številu oddanih vlog, številu sprejetij in zavrnitev različnih vrst statusov (člen 4).
1.5

EESO želi videti prizadevanja za povečanje povpraševanja za lesna goriva s pomočjo gospodarskih metod podpore okolju, ki različne uporabnike enako obravnavajo in spodbujajo uporabo lesnega goriva v vseh tržnih segmentih: pri ogrevanju v gospodinjstvih z lesnim gorivom in obdelanim lesnim gorivom, ogrevanju večjih poslopij, toplarnah za daljinsko ogrevanje in elektrarnah za ogrevanje in elektriko v vaseh, občinah in mestih, v okviru gozdarske industrije in ostalih industrijskih obratih, ki rabijo toploto in elektriko in imajo lokalni in regionalni dostop do uporabe lesnega goriva. Uporaba večjih količin lesa kot vira energije je dovoljena šele, če so izčrpane vse možnosti za toplotno izolacijo in je bil izdelan koncept za toploto z uporabo drugih alternativnih virov energije (predvsem sončne energije).
3.5.7.3

Kar se tiče finančnega posredovanja in odnosov finančnih institucij in strank s posredniki, EESO predvsem opaža, da je finančno posredovanje na ravni EU urejeno v različnem obsegu. Direktiva o zavarovalnem posredovanju (7) in Direktiva o trgih in finančnih instrumentih (MiFID) (8) določata različne načine in ravni zakonske ureditve posredovanja finančnih storitev in izdelkov. Spodbujati je treba večjo povezanost in enotnost na tem področju, vendar je EESO mnenja, da je bolje počakati, ali se bo zasnova direktive MiFID, ki zagotavlja obsežnejši pristop, izkazala za učinkovito, preden se sprejmejo nove odločitve glede morebitnih potreb za nadaljnje pravne določbe na področju posredovanja kreditov.
3.6.1

Glede višje izpostavljenosti hrupu pri delu, ki lahko nepopravljivo poškoduje sluh in lahko povzroča celo nesreče pri delu, so dobro znane naslednje direktive, ki predvidevajo minimalne predpise za varnost in varstvo zdravja: — Direktiva 89/391/EGS Sveta z dne 12. junija 1989 o izvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu; — Direktiva 2003/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. februarja 2003 o minimalnih predpisih za varstvo varnosti in zdravja delavcev pred ogrožanjem s fizikalnimi učinki (hrup); — Direktiva 89/655/EGS Sveta z dne 30. novembra 1989 o minimalnih predpisih za varnost in varstvo zdravja pri uporabi osebne zaščitne opreme delavcev pri delu. Za dela, pri katerih nastaja hrup, te direktive predvidevajo, da delodajalec – še posebej z uporabo manj hrupnih strojev, nadzorom pri viru hrupa in vključevanjem delavcev – delo načrtuje tako, da je čim manj izpostavljen hrupu.
3.1.3

Na podlagi priporočil tega mnenja naj bi omenjena vizija vsebovala vsaj naslednje predloge: evropski gozdovi in gozdno ter lesno gospodarstvo morajo biti ključni element za uresničitev trajnostne evropske družbe. Tržno, gospodarsko uspešno in konkurenčno gozdno in lesno gospodarstvo, ki krepi regionalne gospodarske tokove, mora zagotavljati delovna mesta in eksistenčne pogoje in bi zato lahko imela poseben vpliv na regionalno gospodarstvo in razvoj. Gozdovi so bistvena osnova za storitve splošnega pomena, imajo tudi velik rekreacijski in kulturni ter ekološki pomen. Evropske panoge, ki temeljijo na gospodarstvu, razvijajo inovacijsko znanje in visoko tehnologijo. EU naj v skladu s sklepi vrha iz Johannesburga in gozdarskega foruma Združenih narodov dejavno prispeva k mednarodnim procesom, ki so povezani z gozdarstvom.
3.7

Smernica: Razširitev in izboljšanje naložb v človeški kapital z vzpostavljanjem učinkovitih strategij vseživljenjskega učenja, skladno z evropskimi zavezami, vključno z ustreznimi spodbudami in mehanizmi delitve stroškov za podjetja, javne organe in posameznike, zlasti da se bistveno zmanjša število učencev, ki predčasno končajo šolanje; večjim dostopom do začetnega poklicnega, srednjega in visokošolskega izobraževanja, vključno s pripravništvi in podjetniškim usposabljanjem in okrepljenim sodelovanjem v stalnem usposabljanju, tudi na na delovnem mestu, v vseh življenjskih obdobjih, zlasti za nizko kvalificirane in starejše delavce. (Integrirana smernica št. 22). Glej tudi integrirano smernico „Povečanje in izboljšanje naložb v raziskave in razvoj“ (št. 12).
1.1

Evropski ekonomsko-socialni odbor znova poudarja velik pomen, ki ga pripisuje spodbujanju enakosti med spoloma. V svojih zadnjih mnenjih na to temo je Odbor ponovno izpostavil, da je pomembno doseči konkretnejši napredek. (2) V okviru evropskih politik je enakost med spoloma prednostna naloga in mora to tudi ostati. Čeprav si je EU v zadnjih letih zelo prizadevala za spodbujanje enake obravnave moških in žensk, so ženske v veliki večini področij dejavnosti (3) v slabšem položaju in to je treba spremeniti. Še vedno pa obstajajo tudi primeri, čeprav jih je veliko manj, ko so moški predmet diskriminacije na osnovi spola; tudi te je treba odpraviti. Poleg tega je treba rešiti vrsto težav, ki izhajajo iz diskriminacije (na osnovi spolne usmerjenosti, starosti, zdravja, invalidnosti, etničnega izvora) in so dodatno okrepljene z razsežnostjo enakosti spolov.
1.1

Prva zakonodaja Skupnosti o stopnjah velikosti predpakiranih izdelkov (1) je iz leta 1975. Vključuje uredbo za meroslovne zahteve (2) in stopnje velikosti za tekočine. Dvajset let pozneje je v okviru projekta SLIM-IV (Poenostavitev zakonodaje za notranji trg) ekipa, v kateri so bili člani, ki so jih imenovale države članice, in predstavniki interesnih skupin, ki jih je določila Komisija, podala izvedensko mnenje o zakonodaji o velikostih pakiranja (3): „glede na kompleksnost (okrog 40 ciljnih proizvodov, kompleksnost določenih stopenj vrednosti …), razvoj obnašanja potrošnikov in njihovih nagnjenj skozi vmesno obdobje, dvomimo, da je primerno obdržati to vrsto zakonodaje. Poleg tega je zaradi nenehnih sprememb direktiv in razširitev obsega uporabe direktive o predpakiranju iz leta 1975 postala uporaba tega zakonodajnega telesa problematična … Uporaba direktiv se je pokazala za težavno, predvsem zaradi raznolikih predpisov in praks v zvezi s stopnjami velikosti: nekatere stopnje so postale obvezne (na primer za vino), medtem ko so druge ostale izbirne. Nadalje so države članice obdržale pravico do določanja stopenj na nacionalni ravni zaradi izbirnega značaja predpisov Skupnosti. Raznolikost predpisov je pripeljala do razdelitve na različne nacionalne trge znotraj Evropske skupnosti. Poleg tega je prihod novih formatov in novih proizvodov in njihove klasifikacije v obstoječ sistem stopenj pripomogel k poslabšanju že tako nejasnega položaja.“
1.5

Odbor želi poudariti, da je treba uporabiti protokole in oblike odprtih datotek ali standarde, ki so splošno uporabni in se lahko preberejo z brezplačnimi čitalniki; poudarja tudi, da je treba dati v javnost informacije, ki so evidentirane in na voljo v okviru pobude INSPIRE, saj gre za nujno potrebne znanstvene podatke tako za okoljske politike kot za študente in raziskovalce. Na koncu Odbor poudarja, da je treba nalogo opraviti brez ogrožanja zaupnosti nekaterih podatkov, ne glede na to, ali zadevajo zasebno življenje ali pa so del splošne koristi in varnosti.
2.3

Vendar pa Odbor vseeno želi ponoviti svoje prejšnje priporočilo: če skupnega soglasja na mednarodni ravni o skupnih pravilih za obvladovanje tveganja ne bi bilo mogoče doseči, mora Evropska unija sprejeti posledice in sama uvesti potrebne predpise, ne glede na težave, ki bi jih to povzročilo v Svetovni trgovinski organizaciji za trgovino s tretjimi državami. Pomanjkanje mednarodne pripravljenosti za sprejetje in dejstvo, da so razprave zamudne, ne smeta odložiti izvajanja ukrepov, za katere se meni, da so potrebni v okviru sodelovanja v EU.
V zvezi s tem pa bodo poskusi, kako to obiti, verjetno pomenili dvig cene za pot (doplačila za tveganje) in vključili možnost časovne zamude. Ker pa so zmogljivosti infrastrukture omejene, to ne bi bil zaželen odziv. V sektorju letalskih prevozov se je to že zgodilo, odkar je začela veljati direktiva o odškodnini potnikom. Izračun tveganja bo znatno bolj kompliciran za upravljavce infrastrukture, saj ne poznajo in ne morejo vplivati na vrednost pretoka blaga in odškodnino, ki je posledica tega.