OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Obdavčitev energentov in električne energije v Uniji ureja Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (v nadaljnjem besedilu: direktiva o obdavčitvi energije ali Direktiva).

V skladu s členom 19(1) Direktive, poleg določb zlasti iz členov 5, 15 in 17, lahko Svet na predlog Komisije kateri koli državi članici soglasno dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj ravni obdavčitve zaradi upoštevanja posebnih politik.

Finski organi so z dopisom z dne 6. avgusta 2021, ki mu je sledila nadaljnja korespondenca z dne 4. novembra 2021 ter 26. januarja in 16. februarja 2022, zaprosili za dovoljenje za uporabo znižane stopnje obdavčitve za električno energijo, ki se uporablja za pogon nekaterih toplotnih črpalk, električnih kotlov in recirkulacijskih vodnih črpalk. Zaprošeno obdobje veljavnosti znaša šest let, in sicer od 1. januarja 2022 do 31. decembra 2027, kar je v okviru najdaljšega dopustnega obdobja v skladu s členom 19 direktive o obdavčitvi energije. Cilj tega predloga je odobriti navedeno dovoljenje z odstopanjem, veljavnim za šest let, kot je bilo zaprošeno, do 31. decembra 2027.

Finska prosi za dovoljenje za uporabo nacionalne stopnje, določene za poslovno uporabo električne energije v višini 0,63 EUR/MWh (stopnja z oznako „kategorija II“ po finski zakonodaji, ki zajema le nekatere poslovne sektorje), ki presega najnižjo stopnjo iz direktive o obdavčitvi energije za poslovno uporabo električne energije v višini 0,5 EUR/MWh, za: toplotne črpalke in električne kotle, ki proizvajajo toploto za omrežje za daljinsko ogrevanje, toplotne črpalke z nazivno izhodno toplotno močjo najmanj 0,5 MW, ki niso priključene na omrežje za daljinsko ogrevanje, in recirkulacijske vodne črpalke v geotermalnih toplarnah. V zvezi s tem bi moral biti glede na informacije, ki so jih predložili finski organi, ukrep usmerjen v določeno posebno poslovno in neposlovno uporabo električne energije. Nacionalna stopnja, ki se uporablja za električno energijo za neposlovno uporabo (stopnja, imenovana „kategorija I“ v skladu s finskimi pravili, ki zajema vse, kar ne spada v kategorijo II, vključno z gospodinjstvi), je 22,53 EUR/MWh, kar je precej nad ustrezno najnižjo stopnjo iz direktive o obdavčitvi energije 1 EUR/MWh.

Cilj znižanja je zagotoviti spodbude za uvedbo in uporabo električne energije za ogrevanje, ki je sicer močno odvisno od fosilnih goriv, ki onesnažujejo okolje, ali biomase, ter spodbujati proizvodnjo toplote brez zgorevanja (toplotne črpalke lahko na primer kot vir toplote med drugim uporabljajo zunanjo temperaturo, toploto zemeljskega vira in globinsko geotermalno energijo, morsko in jezersko vodo ter toploto odpadne vode; kot viri toplote se lahko uporabijo tudi različni viri odpadne toplote iz industrije, podatkovnih centrov in drugih hladilnih sistemov), da bi se zmanjšale emisije ter varčevalo s fosilnimi in obnovljivimi naravnimi viri.

Znižana stopnja bi se uporabljala za toplotne črpalke in električne kotle v omrežju za daljinsko ogrevanje, toplotne črpalke zunaj omrežja za daljinsko ogrevanje z nazivno izhodno toplotno močjo najmanj 0,5 MW in recirkulacijske vodne črpalke v geotermalnih toplarnah. V skladu z utemeljitvijo Finske obdavčitev vseh toplotnih črpalk in električnih kotlov po nižji stopnji ne bi bila upravičena in dobro utemeljena iz več razlogov.

Glede toplotnih črpalk se na primer šteje, da so manjše črpalke, ki niso zajete v zahtevanem ukrepu, že zelo konkurenčne. Poleg tega bi uporaba davka na električno energijo kategorije II za te črpalke zahtevala ločeno merjenje električne energije za zadevne namene in registracijo upravičencev. Na Finskem je več kot 1,1 milijona toplotnih črpalk, zato bi bilo število zelo veliko, upravno breme za različne strani pa znatno.

Nasprotno pa bi na podlagi ocen finskih organov za leto 2022 izbrana merila zmanjšala število upravičencev na manj kot sto.

Ukrep bi se uporabljal za upravičence, ki bi plačali 2,19 centa/kWh manj od standardne stopnje, kar bi pomenilo 10–15 milijonov EUR davčnih odhodkov v obliki nižjih davčnih prihodkov (po ocenah za leto 2022).