Mnenje Evropskega odbora regij – Izvajanje mehanizma za okrevanje in odpornost

(2022/C 97/05)

Poročevalec: Rob JONKMAN (NL/ECR), član občinskega izvršnega sveta, Opsterland

POLITIČNA PRIPOROČILA

EVROPSKI ODBOR REGIJ

Splošne ugotovitve

1. pozdravlja mehanizem za okrevanje in odpornost kot ambiciozen in pravočasen instrument, s katerim bo EU po krizi zaradi COVID-19 močnejša ter pospešila zeleni in digitalni prehod. Odbor se strinja z Evropsko komisijo, da je bila večina držav članic v razmeroma kratkem času uspešna pri pripravi nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost;

2. se zaveda, da so nacionalni načrti za okrevanje in odpornost v več državah članicah le del širših nacionalnih načrtov za oživitev gospodarstva, in opozarja na potrebo po večji izmenjavi izkušenj in celostnem pristopu na evropski ravni, da bi premagali krizo ter zagotovili večjo trdnost in trajnostnost gospodarstva EU v prihodnosti;

3. opozarja, da evropski semester kot orodje za upravljanje sklada, imenovanega „mehanizem“, še naprej deluje centralizirano in od zgoraj navzdol, kar ni primerno za orodje, ki naj bi krepilo ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo; poudarja pomen ustreznega izvajanja načrtov za okrevanje in odpornost, z objektivnim in preglednim razdeljevanjem sredstev in v tesnem sodelovanju z lokalnimi in regionalnimi oblastmi, socialnimi partnerji in nevladnimi organizacijami na podlagi načela subsidiarnosti, upravljanja na več ravneh in celostnega pristopa od spodaj navzgor. Večja kot bo odgovornost v državi članici, večja je verjetnost uspešnega izvajanja teh načrtov;

4. poudarja, da so lokalne in regionalne oblasti že od začetka pandemije na čelu boja proti krizi zaradi COVID-19 in njenim socialno-ekonomskim posledicam, tako z lastnimi ukrepi politike kot tudi z izvajanjem in izvrševanjem odločitev, ki so jih sprejele nacionalne vlade;

5. pri tem opozarja, da je kriza zaradi COVID-19 v številnih občinah in regijah povzročila zmanjšanje prihodkov in povečanje odhodkov. S tem se ponavlja zgodba iz obdobja finančne krize (2008–2011). Raven naložb lokalnih in regionalnih oblasti se še vedno ni vrnila na raven pred gospodarsko in finančno krizo;

6. opozarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti, ki so odgovorne za tretjino vseh javnih izdatkov in več kot polovico javnih naložb v EU ( 1 ) , v mnogih primerih v skladu z nacionalnimi ustavnimi določbami pooblastila na nekaterih ključnih političnih področjih mehanizma za okrevanje in odpornost. Bistveno je, da so neposredno vključene v pripravo in izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ter uspešno izvajajo reforme in naložbe, ki so v njihovi pristojnosti, v skladu s stopnjo gospodarske, fiskalne in finančne avtonomije, ki izhaja iz njihovega nacionalnega pravnega okvira in načela subsidiarnosti;

Vključenost lokalnih in regionalnih oblasti v pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost

7. opozarja, da so študije OR, Evropskega političnega centra, fundacije Konrad Adenauer Stiftung Europe in CPMR ( 2 ) pokazale, da lokalne in regionalne oblasti niso bile dovolj vključene v pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost in da v večini primerov ni mogoče ugotoviti, v kolikšni meri je v načrtih upoštevan njihov prispevek;

8. ugotavlja, da je zato slika ravni vključenosti lokalnih in regionalnih oblasti v pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost zelo raznolika in čeprav se je več držav članic o osnutkih načrtov uradno posvetovalo z njimi oziroma njihovimi združenji, na splošno ni jasno, kako so ta posvetovanja potekala v praksi in kako so se upoštevali decentralizirani prispevki k načrtom;

9. obžaluje tudi, da je bila priprava nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost v večini držav članic proces od zgoraj navzdol, kar lahko vodi v centralizacijo pomembnih javnih naložb in ogroža končni uspeh mehanizma za okrevanje in odpornost. To je v nasprotju s pomenom upravljanja na več ravneh, načelom subsidiarnosti in procesom decentralizacije, ki se je v zadnjih desetletjih odvijal v številnih državah članicah, nenazadnje v zvezi s programi evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI);

10. meni, da način priprave nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ter vključenosti lokalnih in regionalnih oblasti ne prispeva k prevzemanju odgovornosti za načrte za okrevanje. Dosedanje izkušnje z evropskim semestrom kažejo, da se številna priporočila za posamezne države niso upoštevala zaradi pomanjkanja jasnega pristopa in odgovornosti. Opozarja, da je to tudi posledica nezadostnega priznavanja vloge lokalnih in regionalnih oblasti v evropskem semestru;

11. izraža razočaranje, da mnenje Odbora o neposrednem vključevanju lokalnih in regionalnih oblasti kot podnacionalnih oblasti v pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost na splošno ni bilo ustrezno upoštevano ( 3 ) ; obžaluje, da je bil le deloma upoštevan poziv iz uvodne izjave 34 uredbe o mehanizmu za okrevanje in odpornost, v kateri se države članice opozarja na pomen vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v pripravo in izvajanje načrtov za okrevanje. Pri postopkih priprave načrtov za okrevanje in odpornost se porajajo tudi dvomi glede spoštovanja načela subsidiarnosti;

12. opozarja na poseben primer najbolj oddaljenih regij, za katere je Evropska komisija priznala, da jim je treba v okviru evropskega semestra nameniti posebno pozornost;

13. znova poudarja, da so lokalne in regionalne oblasti kot javni organi najbližje državljanom in podjetjem ter so zato najbolje seznanjene z njihovimi potrebami, problemi in ambicijami. Nenazadnje so odgovorne za izvajanje večine nacionalnih strategij na lokalni ravni, ki so običajno oblikovane s pristopom od zgoraj navzdol in zato niso v skladu z lokalnimi potrebami. Poleg tega zagotavljajo večino javnih storitev svojim prebivalcem in podjetjem ter vlagajo v področja politik, ki so vključena v načrte za okrevanje. Gospodarsko in socialno okrevanje ter zeleni in digitalni prehod – zlasti digitalizacija javne uprave – bodo torej lahko uspešni le, če bodo lokalne in regionalne oblasti neposredno vključene v pripravo in izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost. Brez njihovega strukturnega vključevanja se ne bo upoštevala politična raven, ki je državljanom najbližje, tako da ne bo mogoče doseči zastavljenih mejnikov in ciljev. Zato se predlaga, da se lokalne in regionalne oblasti ali nacionalna združenja, ki jih zastopajo, vključijo v komisije za načrtovanje ter da sodelujejo v pogajanjih z Evropsko komisijo;

14. ugotavlja tudi, da večina nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ne omenja prispevkov k doseganju ciljev trajnostnega razvoja, čeprav se je EU že prej odločila, da morajo njene politike na splošno prispevati k tem ciljem. Zato predlaga, da Evropska komisija določi jasne kazalnike, ki jih morajo upoštevati države članice;

15. poudarja, da morajo države članice in institucije EU pri vseh naložbah in reformah dosledno uporabljati in strogo spoštovati načelo, da se ne škoduje bistveno, zlasti pri trajnostnih naložbah, ki prispevajo k podnebnim ciljem in ciljem glede biotske raznovrstnosti; poziva Komisijo, naj poskrbi za učinkovit sistem poročanja ter za to, da se pri ocenjevanju upoštevata teritorialna razsežnost in strokovno znanje lokalnih in regionalnih oblasti, saj se posamezni ukrepi ocenjujejo na nacionalni ravni;

Vključenost lokalnih in regionalnih oblasti v izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost

16. v skladu z navedenim poudarja, da je izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost na lokalni in regionalni ravni ključnega pomena, in poziva Komisijo, naj spodbuja države članice k dejavnemu in strukturnemu vključevanju lokalnih in regionalnih oblasti v ta proces ter za to pripravi navodila;

17. v zvezi s tem poudarja, da ključna vloga lokalnih in regionalnih oblasti ni le izvajanje načrtov za okrevanje, temveč tudi nadaljnje načrtovanje in ocenjevanje teh načrtov;

18. poziva evropska združenja, kot so CEMR, Eurocities in CPMR ( 4 ) , naj skupaj z OR še naprej obveščajo lokalne in regionalne oblasti ter njihova združenja o nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost (in njihovem izvajanju) ter vlogi, ki jo lahko imajo lokalne in regionalne oblasti na tem področju;

19. poziva države članice, naj opredelijo vlogo lokalnih in regionalnih oblasti pri izvajanju, nadaljnjem načrtovanju in ocenjevanju načrtov za okrevanje v dogovorih, sklenjenih z Evropsko komisijo o operativnih ureditvah (v skladu s členom 20(6) uredbe o mehanizmu za okrevanje in odpornost) in posameznih pravnih obveznostih držav članic glede finančnih prispevkov (v skladu s členom 23 te uredbe) ob upoštevanju ustavne ureditve in delitve pristojnosti v državah članicah, zlasti glede na dejstvo, da so v nekaterih državah članicah za izvajanje mehanizma za okrevanje in odpornost deloma pristojne podnacionalne oblasti. Države članice bi morale v svoja letna poročila o izvajanju mehanizma za okrevanje in odpornost vključiti oddelek o vključevanju lokalnih in regionalnih oblasti v skladu z uvodno izjavo 34 te uredbe;

20. poudarja, da mora preglednica za merjenje napredka in zagotavljanje informacij glede izvajanja nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost začeti delovati do 31. decembra 2021, kot je opredeljeno v členu 30 uredbe o mehanizmu za okrevanje in odpornost, in da služi kot podlaga za dialog o okrevanju in odpornosti ter mora upoštevati lokalne in regionalne interese; poziva Evropsko komisijo, naj zagotovi ustrezno upoštevanje teritorialne razsežnosti ter vloge lokalnih in regionalnih oblasti v polletnih preglednicah. Za vključujoč proces spremljanja in objektivni pristop k izvajanju je nujen vpogled v dosežene cilje na lokalni in regionalni ravni, ne da bi to lokalnim in regionalnim oblastem povzročalo prekomerno upravno breme;

21. poziva Evropsko komisijo, naj od držav članic še naprej zahteva, da pri izvajanju nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost upoštevajo posebnosti vseh vrst regij, da se omogoči lokalizirano izvajanje teh načrtov;

22. izraža zadovoljstvo z vključitvijo „dialogov o okrevanju in odpornosti“ v uredbo o mehanizmu za okrevanje in odpornost. Ob tem želi opozoriti Evropski parlament na pravico, da v skladu s členom 26 uredbe vsaka dva meseca povabi Komisijo, naj predstavi stanje okrevanja, načrte držav članic in napredek pri izvajanju;

23. poziva Evropsko komisijo, naj se redno posvetuje z državami članicami in regijami ter zagotovi, da se vse zahteve in načela, zlasti načeli subsidiarnosti in upravljanja na več ravneh, v čim večji meri upoštevajo pri izvajanju nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ter služijo kot referenčna točka v razpravah o polletnih poročilih o napredku;

24. glede na pomen vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost poziva Parlament in Komisijo, naj Evropski odbor regij sistematično vključita v dialoge o okrevanju in odpornosti, da bi spodbudili dialog med vsemi institucijami EU in posvetovalnimi organi ter tako ustrezno upoštevali regionalno in lokalno razsežnost;

25. poziva 27 članov in njihove namestnike v skupni delovni skupini odborov ECON in BUDG Evropskega parlamenta za spremljanje mehanizma za okrevanje in odpornost, naj temeljito opravljajo svojo vlogo nadzornika nad izvajanjem načrtov za okrevanje ter v te dialoge redno vključujejo OR ter druge predstavnike lokalnih in regionalnih oblasti; poudarja, da se lahko OR pri spremljanju uresničevanja ključnih zelenih in digitalnih ciljev opira tudi na strokovno znanje svoje delovne skupine za zeleni dogovor in širokopasovne platforme;

Teritorialna kohezija

26. pozdravlja umestitev mehanizma za okrevanje in odpornost v ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo s pravno podlago iz člena 175 PDEU in dejstvo, da je kohezija uvedena kot eden od stebrov, opredeljen v členu 3 končne uredbe;

27. se zavzema za to, da države članice vključijo lokalne in regionalne oblasti v analizo stroškov in koristi javnih naložb in reform v okviru mehanizma za okrevanje in odpornost na področju kohezije, trajnostnosti in digitalizacije ter izvajajo sheme financiranja mehanizma v okviru deljenega ali neposrednega upravljanja, kjer je to primerno;

28. poudarja, da je treba uredbo o mehanizmu za okrevanje in odpornost v celoti izvajati v skladu s členom 4(2) Pogodbe o EU, načeli prenosa pristojnosti, nepristranskosti, nediskriminacije in enake obravnave; poudarja, da je treba v skladu s sklepi Evropskega sveta iz decembra 2020 proračun Unije (vključno z NextGenerationEU) zavarovati pred vsakovrstno goljufijo, korupcijo in navzkrižjem interesov, da se zaščitijo njegovo dobro finančno poslovodenje in finančni interesi Unije;

29. vendar ugotavlja, da je teritorialna kohezija v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost obravnavana le omejeno. Nekateri nacionalni načrti za okrevanje in odpornost vsebujejo informacije z lokalne in regionalne ravni ter s teritorialnega vidika obravnavajo socialna, digitalna in okoljska vprašanja. Vendar teritorialni pristop ni sistematično upoštevan na vseh področjih politike;

30. meni, da je razlog za to pristop od zgoraj navzdol, uporabljen v večini nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, ter pomanjkljiva vključenost lokalnih in regionalnih oblasti, zato poziva Komisijo in države članice, naj podpirajo in izvajajo načelo partnerstva iz evropskega kodeksa dobre prakse za partnerstvo v okviru evropskih strukturnih in investicijskih skladov;

31. poudarja, da pri centraliziranem pristopu niso bile upoštevane teritorialne razlike, tako z vidika izzivov kot z vidika priložnosti. Zato so lahko nacionalni načrti za okrevanje in odpornost manj uspešni in imajo manjši učinek od želenega. To pomeni, da regijam, ki so že pred začetkom pandemije zaostajale pri razvoju, grozi še večji zaostanek, med drugim pri zaposlovanju, ravni izobrazbe, podpori podjetjem, digitalizaciji, mobilnosti ali na drugih ključnih področjih politike;

32. poleg tega ugotavlja, da zaradi nezadostne vključenosti lokalnih in regionalnih oblasti v pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost morda ne bodo dosežene morebitne sinergije s kohezijsko politiko. Obstaja tveganje prekrivanja naložb v okviru teh načrtov in v okviru programov skladov ESI, kar bi ustvarilo konkurenco med načrti za okrevanje in odpornost ter programi skladov ESI. Dejstvo, da se v okviru nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ne zahteva nacionalnega sofinanciranja in zanje veljajo posebna pravila državne pomoči, škodi programom skladov ESI. Cilji kohezijske politike glede zmanjšanja razlik med regijami in zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi ne smejo biti ogroženi;

33. izraža presenečenje nad dejstvom, da doslej ni bilo jasnega usklajevanja med nacionalnimi načrti za okrevanje in odpornost ter programi skladov ESI, saj je to obvezno v skladu s členom 17 uredbe o mehanizmu za okrevanje in odpornost; zato poziva Komisijo, naj na to opozori v dogovorih z državami članicami o načrtih za okrevanje in odpornost. Sinergije med nacionalnimi načrti za okrevanje in odpornost ter programi skladov ESI bi morala obravnavati tudi letna poročila Komisije o izvajanju mehanizma za okrevanje in razvoj ter nadzor Parlamenta;

34. opozarja tudi na usklajevanje z drugimi programi, ki se financirajo z evropskim instrumentom za okrevanje (npr. REACT-EU). Učinkovito izvajanje na ravni lokalnih in regionalnih oblasti ovirajo različni roki za programe za okrevanje ter neusklajenost med obstoječimi programi EU in novimi programi, ki se financirajo z evropskim instrumentom za okrevanje NextGenerationEU, kar zadeva ambicije za zeleni in digitalni prehod;

35. poleg tega ugotavlja, da se nacionalni načrti za okrevanje in odpornost le malo sklicujejo na druge evropske programe (npr. Instrument za povezovanje Evrope), kar pomeni, da je treba nacionalne načrte za okrevanje in odpornost tesneje uskladiti s temi programi EU;

Upravne zmogljivosti

36. poudarja, da čeprav so upravne zmogljivosti v številnih nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost zajete v reforme v okviru priporočil za posamezne države, nekatere države članice ne namenjajo dovolj pozornosti krepitvi upravnih zmogljivosti na lokalni in regionalni ravni; opozarja, da bi bilo treba zlasti zaradi velikega števila evropskih programov in možnosti finančne podpore okrepiti upravne zmogljivosti v številnih lokalnih in regionalnih organih;

37. poudarja, da lahko države članice za zagotovitev ustreznega izvajanja nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ter ustrezne ravni črpanja sredstev iz mehanizma za okrevanje in odpornost v tesnem sodelovanju z lokalnimi in regionalnimi oblastmi po potrebi olajšajo vzpostavitev in/ali razširitev upravnih zmogljivosti lokalnih in regionalnih oblasti, da bi s skupnim razvojem in podpiranjem mehanizmov za usklajevanje politik, sodelovanje, prenos informacij ter posebne in stalne sisteme usposabljanja dosegle učinkovito uporabo javnih sredstev;

38. zato meni, da bi moral biti Instrument za tehnično podporo lažje dostopen za podporo lokalnim in regionalnim oblastem, zlasti manj razvitim regijam, ki se soočajo z največjim pomanjkanjem zmogljivosti, saj zaradi tega pri izvajanju naložb in reform ne bodo mogle optimalno izkoriščati podpore mehanizma za okrevanje in odpornost;

Evropski semester

39. poudarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti kot podnacionalne oblasti prek naložb, reform in zakonodaje pomembno vlogo pri uresničevanju reform, ki se na podlagi priporočil za posamezne države v okviru evropskega semestra izvajajo v okviru nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost; poziva Evropsko komisijo, naj v sodelovanju z OR objavi in deli primere dobre prakse in izkušnje glede vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v evropski semester;

40. poziva Evropsko komisijo, naj dejavno podpre lokalne in regionalne oblasti, ki so se v preteklosti soočale s težavami pri črpanju sredstev EU, da bi le-to izboljšale in bi se nacionalni načrti za okrevanje in odpornost v vsej Evropski uniji uspešno izvajali;

41. zato ponavlja svoj poziv iz prejšnjih mnenj ( 5 ) k oblikovanju kodeksa ravnanja za vključevanje lokalnih in regionalnih oblasti v evropski semester. Ta kodeks je bolj kot kadar koli prej nujen in potreben, da bi z vključitvijo lokalnih in regionalnih oblasti semester postal bolj pregleden, vključujoč in demokratičen, pa tudi učinkovitejši. S tem se povečuje odgovornost na lokalni in regionalni ravni ter tako izboljšuje izvajanje želenih reform v državah članicah;

42. ugotavlja, da bi s kodeksom ravnanja za partnerstvo v okviru evropskega semestra preprečili pristop od zgoraj navzdol pri pripravi načrtov za okrevanje in odpornost. Z neposredno vključitvijo lokalnih in regionalnih oblasti kot partnerjev in podnacionalnih oblasti bi lahko cilj ekonomske, socialne in teritorialne kohezije bolje umestili v nacionalne načrte za okrevanje in odpornost;

43. znova opozarja Komisijo na njeno sporočilo o subsidiarnosti z dne 23. oktobra 2018 ( 6 ) , v katerem je med drugim priznala, da se lokalne in regionalne oblasti razlikujejo od drugih zainteresiranih strani po tem, da so glavni izvajalci prava Unije, in da bi se „v zakonodajnem postopku pogosto lahko bolje upoštevala mnenja nacionalnih in regionalnih parlamentov ter lokalnih in regionalnih organov“; poziva Evropsko komisijo, naj v prihodnosti izboljša njihovo vključenost;

44. ugotavlja tudi, da je Komisija v zvezi s teritorialnim vidikom evropskega semestra sprejela ukrepe za vključitev več regionalnih elementov v priporočila za posamezne države in za vzpostavitev povezave s programi skladov ESI; meni, da je logično in nujno, da se kot naslednji ukrep pripravi kodeks ravnanja za formalizacijo vključevanja lokalnih in regionalnih oblasti v evropski semester;

45. poziva države članice, naj v prihodnje v svojih letnih nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost v okviru evropskega semestra vsaj poročajo o svojih posvetovanjih z lokalnimi in regionalnimi oblastmi in deležniki, in sicer v duhu člena 18(4)(q) uredbe o mehanizmu za okrevanje in odpornost, ter podrobno opišejo konkretne učinke teh posvetovanj;

46. meni, da je za dobro izvajanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, v katerega so redno vključene lokalne in regionalne oblasti, potrebna temeljita reforma evropskega semestra, ne le glede na izkušnje, pridobljene pri pripravi nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, temveč tudi zato, da bi postal resnično orodje za dolgoročne cilje EU v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“, digitalnega prehoda ter doseganja ciljev trajnostnega razvoja do leta 2030 in podnebne nevtralnosti do leta 2050.

V Bruslju, 1. decembra 2021 Predsednik Evropskega odbora regij Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) OECD, brošura Key data on Local and Regional Governments in the European Union (Glavni podatki o lokalnih in regionalnih oblasteh v Evropski uniji), 2018. Na voljo na: https://www.oecd.org/regional/EU-Local-government-key-data.pdf.

(2) Evropski politični center in fundacija Konrad Adenauer Stiftung Europe: National Recovery & Resilience Plans: Empowering the green and digital transitions? (Nacionalni načrti za okrevanje in odpornost: krepitev zelenega in digitalnega prehoda?), dokument za razpravo (april 2021).

Alessandro Valenza, Anda Iacob, Clarissa Amichetti, Pietro Celotti (t33 Srl), Sabine Zillmer (Spatial Foresight) in Jacek Kotrasinski: Regional and local authorities and the National Recovery and Resilience Plans (Regionalne in lokalne oblasti ter nacionalni načrti za okrevanje in odpornost), študija OR, na voljo na: https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Regional%20and%20local%20authorities%20and%20the%20National%20Recovery%20and%20Resilience%20Plans/NRRPs_study.pdf.

CPMR, Analysis on the National Recovery and Resilience Plans (Analiza nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost), tehnični dokument, junij 2021.

(3) Mnenje Odbora regij Načrt okrevanja za Evropo kot odziv na pandemijo COVID-19: mehanizem za okrevanje in odpornost ter instrument za tehnično podporo (COR-2020-03381).

(4) CEMR: Svet evropskih občin in regij (https://www.ccre.org),

Eurocities (https://eurocities.eu/),

CPMR: Konferenca obrobnih obmorskih regij (https://cpmr.org/).

(5) Mnenje Odbora regij Načrt okrevanja za Evropo kot odziv na pandemijo COVID-19: mehanizem za okrevanje in odpornost ter instrument za tehnično podporo (oktober 2020, COR-2020-03381).

Mnenje Odbora regij Evropski semester in kohezijska politika: prilagajanje strukturnih reform dolgoročnim naložbam (april 2019, COR-2018-05504).

Mnenje Odbora regij Izboljšanje upravljanja evropskega semestra: kodeks ravnanja za vključevanje lokalnih in regionalnih oblasti (COR-2016-05386).

(6) COM(2018) 703 final.