Poročilo o napredku pri vzpostavljanju omrežja TEN-T v letih 2016 in 2017

1.Uvod

Promet je temelj postopka evropskega povezovanja ter omogoča povezljivost, konvergenco in kohezijo po vsej Uniji. Pametno, trajnostno in v celoti medsebojno povezano evropsko prometno omrežje je ključni pogoj za dokončanje in dobro delovanje evropskega enotnega trga ter povezovanje Evrope s svetovnimi trgi. Tako prispeva k evropski agendi na področju gospodarske rasti, delovnih mest in konkurenčnosti. Poleg tega ima z razvojem čistejših načinov prevoza, kot so železnice in celinske vodne poti, ter uporabo alternativnih goriv v cestnem in pomorskem prevozu tudi osrednjo vlogo pri razogljičenju in s tem doseganju ciljev iz evropskega zelenega dogovora.

Izvajanje ciljev in standardov iz smernic za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (Uredba (EU) št. 1315/2013, v nadaljnjem besedilu: uredba TEN-T ) iz leta 2013 je zato ključnega pomena za bolj trajnostno, brezhibno in pametnejše evropsko prometno omrežje. Dejansko se s smernicami TEN-T vzpostavljata celovito in jedrno omrežje za spodbujanje boljše dostopnosti vseh regij do evropskih in svetovnih trgov ter zagotavljanje jasne osredotočenosti na infrastrukturo strateškega pomena. Obe omrežji, jedrno in celovito, sta osredotočeni na povezovanje različnih načinov prevoza, interoperabilnost in usklajen razvoj infrastrukture, zlasti na čezmejnih odsekih, da se vzpostavijo manjkajoče povezave in odpravijo ozka grla. S politiko TEN-T se vzpostavljajo tudi temelji za prihodnost prometnega sistema, predvsem prek možnosti, ki spodbujajo rešitve z nizkimi emisijami, koncepte storitev nove generacije in druga področja tehnoloških inovacij. Uredba TEN-T tako določa jasne roke za dokončanje jedrnega omrežja (do leta 2030) in celovitega omrežja (do leta 2050).

Finančni instrument, instrument za povezovanje Evrope (IPE), vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1316/2013, podpira vzpostavljanje TEN-T. Poleg tega se izvajajo velike naložbe v TEN-T s podporo EU iz Kohezijskega sklada (KS) in Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), pa tudi z različnimi finančnimi instrumenti, ki jih zagotavlja Evropska investicijska banka (EIB).

Vmesne rezultate je treba meriti in o njih poročati, da se zagotovi obveščanje evropskih državljanov in oblikovalcev politik o učinkovitosti politike TEN-T. V ta namen člen 49(3) uredbe TEN-T določa, da mora Komisija vsaki dve leti objaviti poročilo o napredku pri vzpostavljanju vseevropskega prometnega omrežja ter ga predstaviti Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. Prvo poročilo za obdobje poročanja 2014–2015 je bilo sprejeto junija 2017. Trenutno poročilo o napredku je torej drugo takšno dveletno poročilo, ki ga je Komisija predložila drugim institucijam EU.

To drugo poročilo temelji na podatkih iz let 2016 in 2017. Prikazuje stanje, ki se še naprej izboljšuje, zlasti z vidika tehnične skladnosti. Napredek, ki je bil viden že v letih 2016 in 2017, ima pravo sporočilo in poudarja pomen politike TEN-T, ki je danes še večji kot v času vzpostavitve leta 2013, saj med drugim obravnava razogljičenje in evropski zeleni dogovor, kjer ima promet zelo pomembno vlogo.

2.Glavni rezultati

Na podlagi informacijskega sistema TENtec je trenutno stanje vzpostavljanja prometne infrastrukture omrežja TEN-T na ravni koridorjev jedrnega omrežja v smislu skladnosti z zahtevami iz uredbe TEN-T za večino (deset od 13) kazalnikov, ki so trenutno na voljo, med 81 % in 100 %, za preostale tri zahteve pa se stopnje skladnosti gibljejo med 11 % in 67 %.

Čeprav je v letu 2017 tako opazno izboljšanje stopenj skladnosti s standardi TEN-T v primerjavi s prejšnjimi leti, je treba poudariti, da te stopnje skladnosti ne odražajo vedno v celoti dejanskega stanja glede kakovosti ali operativne funkcionalnosti prometnega omrežja. Dejansko je treba to analizo umestiti v okvir delno omejenih tehničnih standardov TEN-T v primerjavi z dejanskimi potrebami na terenu. Te standarde je zato treba morda podrobneje opredeliti in razviti v prihodnji reviziji uredbe TEN-T, da bi bolje zajeli dejanske potenciale in omejitve omrežja.

Poglejmo konkreten primer: za železniško infrastrukturno omrežje je skladnost večinoma že dosežena, kar zadeva elektrifikacijo (89 %), tirno širino (86 %), progovno hitrost pri tovornem prometu (86 %) in osno obremenitev pri tovornem prometu (81 %), medtem ko dolžina tovornega vlaka (43 %) in predvsem uvedba sistema ERTMS (11 %) še vedno zaostajata. Vendar je lahko proga primerna za vlak dolžine 740 m, nima pa dovolj stranskih tirov za zagotovitev popolne interoperabilnosti v praksi.

Na področju cest je skladnost z merili za hitre ceste/avtoceste v celoti dosežena (100 %). Vendar je treba, kot je navedeno zgoraj, upoštevati, da se opredelitve kategorij cest v uredbi TEN-T razlikujejo od tistih v UNECE/EUROSTAT/ITF in tako prikrivajo dejstvo, da je lahko kakovost cest ponekod nezadostna. Poleg tega nekateri deli omrežja nekaj časa morda niso bili pravilno vzdrževani, zaradi česar formalno skladna cesta ne dosega operativnih in varnostnih standardov.

Celinske vodne poti so skoraj v celoti skladne z izvajanjem rečnih informacijskih storitev (98 %) in zahtevami razreda CEMT IV ali višjimi (97 %). Dovoljeni ugrez 2,5 m ali več in dovoljena višina pod mostovi 5,25 m ali več že dosegata visokih 85 %. Vendar se s tem ne sme prikriti dejstvo, da v primerih formalne skladnosti obstajajo izjeme na kratkih razdaljah, ki kljub temu resno vplivajo na plovnost širšega območja. Dober primer tega je na primer stanje na Donavi.

Nazadnje, 89 % pomorskih pristanišč je povezanih z železnico, medtem ko povezava med železnicami in letališči nekoliko zaostaja s 67 %. Tudi tukaj velja, da lahko dobri podatki včasih prikrijejo slabo stanje za nekatera od teh vozlišč, zlasti za pristanišča: v več primerih obstoječa železniška povezava ne zadostuje v smislu zmogljivosti ali kakovosti ali pa povzroča težave prvi/zadnji del poti.

To poročilo poleg stanja tehničnega vzpostavljanja TEN-T analizira tudi prizadevanja na področju finančnih naložb v TEN-T kot celoti. V letih 2016 in 2017 je skupna naložba v omrežje TEN-T znašala več kot 91 milijard EUR. Večina naložb je izvirala iz nacionalnih sredstev (73 %). Od 91 milijard EUR je bilo 11,5 milijarde EUR zagotovljene s posojili EIB, 9,8 milijarde EUR so skupaj vložili evropski strukturni in investicijski skladi (ESRR in Kohezijski sklad), 3,1 milijarde EUR pa IPE.

Kar zadeva modalne deleže, je bil največji delež skupnih naložb (80 milijard EUR), o katerih so poročale države članice (kar vključuje sofinanciranje EU, kjer je to ustrezno), vložen v jedrno omrežje (71 %). Podobno je bilo največ sredstev dodeljenih železnicam TEN-T (vključno z ERTMS) (45 %).

3.Področje uporabe in metodologija

Člen 49(3) uredbe TEN-T določa obseg obveznosti poročanja Komisije. Komisija bi morala razvoj vseevropskega prometnega omrežja analizirati na podlagi informacij o napredku pri izvajanju projektov, ki jih pošljejo države članice, zlasti prek interaktivnega geografskega in tehničnega sistema za vseevropsko prometno omrežje (TENtec). Poleg tega mora dati na voljo informacije o uporabi različnih oblik finančne pomoči za vse načine prevoza ter druge elemente jedrnega in celovitega omrežja v vsaki državi članici. V poročilu bi moralo biti predstavljeno tudi, kako Komisija usklajuje vse oblike finančne pomoči in tako podpira dosledno uporabo uredbe TEN-T v skladu z njenimi cilji in prednostnimi nalogami.