[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 3.7.2008

COM(2008) 417 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Povzetek dejavnosti, ki jih je Komisija izvedla v letu 2007 na podlagi poglavij 3 do 10 naslova II Pogodbe Euratom

1. UVOD

V tem sporočilu so opisane dejavnosti, ki jih je izvedel predvsem Generalni direktorat za energetiko in promet (GD TREN) na podlagi pristojnosti, ki jih ima Komisija v skladu s Pogodbo Euratom (v nadaljevanju: Pogodba). GD TREN je pristojen za izvajanje večine določb poglavij 3 do 10 naslova II Pogodbe Euratom, ki zajemajo jedrsko varnost, naložbe, skupna podjetja, zaščitne ukrepe in zunanje odnose. To sporočilo vsebuje tudi povzetek dejavnosti Evropske agencije za preskrbo (ESA)[1]. Dejavnosti na področju raziskav in raziskovalne politike, ki so v pristojnosti GD RTD[2] in SRS[3], so obravnavane v njunih poročilih[4]. Za pripravo in izvajanje novega instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti sta odgovorna GD RELEX[5] in GD AIDCO[6]. Z instrumentom za predpristopno pomoč upravlja GD ELARG[7], s posojili Euratoma pa GD ECFIN[8]. Delo dveh laboratorijev na kraju samem (v Haagu in Sellafieldu) v obratih za predelavo nadzira SRS, financira pa ga GD TREN.

2. RAZVOJ DOGODKOV NA POLITIčNEM IN PRAVNEM PODROčJU

2.1. Jedrska politika

2.1.1. 50 let Pogodbe Euratom

Marca 1957 je šest ustanovnih članic podpisalo Pogodbo Euratom, da bi čim bolj zmanjšale energetsko odvisnost Evrope ter prispevale k njeni gospodarski rasti, tehnološkemu razvoju in boljšemu življenjskemu standardu. V obeležitev 50. obletnice Pogodbe je Komisija sprejela sporočilo[9], v katerem je navedla glavne vidike njenega izvajanja v zadnji polovici stoletja, izdala pa je tudi jubilejno publikacijo[10]. Iz sklepnih ugotovitev sporočila je razvidno, da ostaja Pogodba za EU in njene državljane nepogrešljiv pravni okvir.

2.1.2. Energetska politika in usmeritveni jedrski program

Ob vedno večjem zanimanju za jedrsko energijo na globalni ravni in v Evropi je Komisija v svojem sporočilu „Energetska politika za Evropo“[11] in v z njim povezanem „Usmeritvenem jedrskem programu“[12] poudarila prispevek jedrske energije pri omejevanju emisij CO2. Evropski svet je na svojem spomladanskem zasedanju potrdil prispevek jedrske energije pri obvladovanju naraščajočih problemov v zvezi z varnostjo oskrbe z energijo in zmanjšanjem emisij CO2.

V usmeritvenem jedrskem programu, ki temelji na členu 40 Pogodbe, so ponovno obravnavane naložbe držav članic v jedrskem sektorju od prejšnjega usmeritvenega jedrskega programa iz leta 1997 ter posledice politik postopnega opuščanja, ki so jih sprejele nekatere države članice. Prav tako so poudarjeni sprejemljivost jedrske energije za javnost v smislu varnosti in varstva objektov, ravnanja z odpadki in razgradnje. Tako Evropski ekonomsko-socialni odbor kot tudi Evropski parlament sta sprejela mnenje o dokumentu[13].

„Energetska politika za Evropo“ in usmeritveni jedrski program vsebujeta predlog, da se okvir za jedrsko energijo v Evropi izboljša predvsem tako, da se vzpostavita skupina na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki ter Evropski forum za jedrsko energijo. Drugi predlogi vključujejo vzpostavitev tehnoloških platform, vendar to ne spada na področje tega sporočila. Kljub temu je GD RTD pred kratkim vzpostavil trajnostno tehnološko platformo za jedrsko energijo (SNET TP)[14], katere cilj sta med drugim spodbujanje in krepitev evropskega sodelovanja na področju raziskav in razvoja.

Poleg tega je bil zaradi izpolnjevanja ciljev glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2020, ki jih je leta 2007 na spomladanskem zasedanju določil Evropski svet, ter uresničevanja vizije, da bi do leta 2050 dosegli gospodarstvo z majhnimi izpusti ogljika, novembra 2007 sprejet Evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo (SET)[15]. V njem je predstavljen splošen okvir politike za izboljšanje raziskav in inovacij ter tudi za uvedbo vseh energetskih tehnologij z majhnimi emisijami ogljika na trg. Jasno je tudi potrjeno, da je jedrska fizija (in tudi fuzija) ena od teh tehnologij.

2.1.3. Evropska skupina na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki

Komisija je ustanovila skupino na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki[16], ki jo sestavljajo vodilni nacionalni regulatorji in uradniki, ki so pristojni za jedrsko varnost. Ustanovitev skupine je odobril Evropski svet na zasedanju spomladi 2007, podprle pa so jo tudi vse institucije EU. Skupina bo razvila skupne pristope na področju jedrske varnosti in ravnanja z jedrskimi odpadki, hitro določila varnostna vprašanja, ki jih je treba obravnavati prednostno, in predlagala ukrepe na ravni EU. Sporazum na ravni EU naj bi spodbujali tudi visoki predstavniki jedrskih in nejedrskih držav članic EU.

Skupina na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki se je prvič sestala oktobra 2007. Ustanovljene so bile tri podskupine, katerih naloge so 1) izboljšanje ureditve jedrske varnosti; 2) izboljšanje razgradnje ter ravnanja z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom; 3) izboljšanje preglednosti.

Da bi zagotovili preglednost, je bila oblikovana spletna stran[17].

2.1.4. Evropski forum za jedrsko energijo (forum)

V skladu s sklepi spomladanskega zasedanja Evropskega sveta je Komisija ustanovila forum, ki bo pospeševal dialog med različnimi zainteresiranimi stranmi (vladami EU, člani Evropskega parlamenta, jedrsko industrijo, industrijskimi porabniki energije in civilno družbo) o priložnostih in tveganjih, povezanih z jedrsko energijo. Forum se bo sestajal izmenični v Bratislavi in Pragi.

Uvodno srečanje foruma je potekalo novembra v Bratislavi, udeležili pa so se ga ministrski predsedniki držav gostiteljic, več ministrov in članov Evropskega parlamenta, pa tudi drugi ključni akterji na področju jedrske energije[18]. Ustanovljene so bile tri delovne skupine, ki se bodo ukvarjale s priložnostmi, tveganji in preglednostjo.

2.2. Zakonodajni predlogi Komisije

2.2.1. Nadzorovanje ter kontrola pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva

Potem ko je Svet sprejel Direktivo o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva[19], je bil ustanovljen svetovalni odbor, ki bo pomagal Komisiji in ji svetoval glede osnutka standardnega dokumenta, ki se bo uporabljal za vse pošiljke v okviru direktive, meril, na podlagi katerih lahko države članice ocenijo, ali so izpolnjene zahteve glede izvoza radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva, ter glede priporočil za varen in učinkovit sistem posredovanja dokumentov in podatkov.

Odbor je dal pozitivno mnenje glede osnutka standardnega dokumenta, ki naj bi ga Komisija sprejela v začetku leta 2008[20].

2.2.2. Razgradnja jedrske elektrarne Bohunice

Svet je sprejel uredbo o izvajanju programa pomoči za razgradnjo za Slovaško[21] v višini 423 milijonov EUR.

Uredba zagotavlja pravno podlago za program pomoči EU za razgradnjo za obdobje 2007–2013 in predvideva ustanovitev upravljalnega odbora, ki bo pomagal Komisiji. Ta odbor (odbor programa pomoči za razgradnjo jedrskih elektrarn) se je prvič sestal junija 2007.

3. SPLOšNI RAZVOJ DOGODKOV NA JEDRSKEM PODROčJU V EU

3.1. Izvajanje zakonodaje – kršitve

Razen ene izjeme (Češka) so bili vsi postopki, ki vključujejo nove države članice, ki še niso pristopile k tristranskemu sporazumu INFCIRC 193[22], kot to zahtevajo njihovi akti k pristopu k EU, zaradi doseganja skladnosti zaključeni.

Nadaljevala so se pogajanja z upravljavci Sellafielda o odpravi pomanjkljivosti, na podlagi katerih je Komisija v skladu s členom 83 Pogodbe (neizpolnjevanje obveznosti s strani upravljavca jedrskega objekta) izdala opomin[23]. Poleg tega se je spremljal napredek v zvezi z direktivo Komisije v skladu s členom 82[24] Pogodbe, ki se nanaša na drug obrat na isti lokaciji.

Sodišče Evropskih skupnosti[25] je 18. julija odločilo, da Združeno kraljestvo ne izpolnjuje svojih obveznosti iz člena 53 Direktive 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 (temeljni varnostni standardi). Komisija je Združeno kraljestvo pozvala, da pripravi pregled zakonodajnih ukrepov, ki jih načrtuje za odpravo neskladnosti.

3.2. Obvestilo v zvezi z jedrsko elektrarno Belene

Bolgarski vlagatelj je 27. februarja Komisijo obvestil o gradnji nove jedrske elektrarne, kot to določa člen 41 Pogodbe.

Po analizi in obsežnih pogovorih z vlagateljem je Komisija 7. decembra odločila, da so vsi vidiki te naložbe skladni s cilji Pogodbe.

3.3. Razgradnja, upravljanje z radioaktivnimi odpadki in prevoz

3.3.1. Razgradnja

Komisija je skupaj z Evropsko banko za obnovo in razvoj ter nacionalno agencijo v Litvi še naprej spremljala izvajanje programov za Ignalino in Bohunice. Od januarja 2007 je GD TREN odgovoren za izvajanje pomoči Skupnosti v okviru programa za Kozloduy v Bolgariji in nadaljnje ukrepe v zvezi s tem. Leta 2007 je bilo za program za Ignalino namenjenih skupaj 113 milijonov EUR, za program za Bohunice 56,72 milijonov EUR, za program za Kozloduy pa 74,28 milijonov EUR. Kot je predvideno v protokolih k pristopnim pogodbam, je Komisija sprejela izvedbena pravila za nadaljnjo pomoč v obdobju 2007–2013[26].

Komisija je objavila drugo poročilo[27] o uporabi finančnih sredstev, namenjenih za razgradnjo jedrskih objektov, izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov.

V poročilu sta primerjani praksa financiranja upravljavcev jedrskih elektrarn v EU in držav članic ter praksa financiranja, opisana v priporočilu Skupnosti[28]. Medtem ko je bilo prvo poročilo[29] omejeno na jedrske reaktorje, se drugo poročilo nanaša na vse jedrske objekte s poudarkom na tistih, kjer bi on neustreznem financiranju nastala največja tveganja. Poročilo poudarja primere dobrih praks v državah, kjer je načelo, da je odgovoren povzročitelj onesnaženja, vključeno v nacionalno zakonodajo in kjer so po potrebi zagotovljena zadostna sredstva. Vendar je treba kljub posebni nacionalni zakonodaji izboljšati več vidikov v zvezi s primernostjo finančnih sredstev ter njihovim upravljanjem in uporabo, zlasti s podrobnim spremljanjem in poročanjem na nacionalni ravni in ravni EU.

Komisija bo ta vprašanja obravnavala po objavi priporočila skupaj s svetovalno skupino, v kateri so zastopane države članice.

3.3.2. Ravnanje z radioaktivnimi odpadki

Dolgoročno ravnanje z visoko radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom še vedno ni dovolj trajnostno. Komisija zato še naprej spodbuja države članice, da pripravijo programe dolgoročnega ravnanja z odpadki z natančno določenimi vmesnimi cilji za vse vrste odpadkov, zlasti visoko radioaktivne in dolgožive odpadke.

Na srečanju foruma (glej točko 2.1.4) je bila poudarjena tudi potreba po novih rešitvah v zvezi z dolgoročnim ravnanjem z odpadki. S tem vprašanjem se bosta ukvarjali njegovi delovni skupini, ki sta pristojni za upravljanje tveganj in preglednost, pripravili pa bosta tudi priporočila.

3.3.3. Prevoz radioaktivnega materiala

Sedanji regulativni sistem EU pri prevozu radioaktivnih odpadkov zagotavlja javnosti zadostno varnost in varovanje zdravja. Kljub temu je stalna delovna skupina za prevoz radioaktivnih odpadkov[30] v svojem poročilu poudarila nekatere pomanjkljivosti, zlasti morebitne zamude pri čezmejnih pošiljkah in zavrnitev pošiljk.

Trenutno se pripravlja tudi ocena učinka, da bi sprejeli najprimernejši regulativni ukrep za dokončanje trga prevoza jedrskih snovi, zagotovili dostopnost radioizotopov za uporabo v medicini, ki rešujejo življenja, ter povečali dostopnost podatkov o čezmejnem prevozu radioaktivnih snovi in njegovo preglednost.

3.4. Zaščitni ukrepi na jedrskem področju

3.4.1. Preverjanje zaščitnih ukrepov

Komisija je Svetu predložila delovni dokument „Izvajanje zaščitnih ukrepov v skladu s Pogodbo Euratom“[31], v katerem je obravnavala svoj spremenjeni pristop za izvajanje zaščitnih ukrepov na jedrskem področju v EU. Predvideni okvir izhaja iz dokumentov, ki vsebujejo smernice za posamezne objekte ter so bili pripravljeni in predstavljeni na posebnih srečanjih z zainteresiranimi stranmi. Na teh srečanjih je bil upravljavcem predstavljen osnutek priporočila o jedrskih snoveh in knjigovodskem sistemu, ki bo, ko bo sprejet, zagotavljal ustrezna merila za prihodnje revizijske dejavnosti.

Komisija se je prepričala, da se jedrske snovi na ozemlju držav članic ne uporabljajo na način, ki bi se razlikoval od načina, ki so ga navedli uporabniki, in da so mednarodne obveznosti glede zaščitnih ukrepov, ki jih je prevzel Euratom, izpolnjene.

3.4.2. Dodatni protokoli

Komisija je za EU-15, Estonijo, Slovaško in Poljsko pripravila poročila o podatkih v zvezi z jedrskimi snovmi ter jih predložila IAEA[32].

Inšpektorji Komisije so sodelovali pri preveritvenih dejavnostih IAEA (širši dostop).

3.4.3. Knjigovodstvo jedrskih snovi in sporazumi

IAEA se redno poroča o knjigovodskih podatkih na podlagi prejetih knjigovodskih poročil, vključno s poročili za nove države članice, ki so pristopile k sporazumu Euratoma o zaščitnih ukrepih.

Postopek za pristop Poljske, Malte, Madžarske in Litve k sporazumu o zaščitnih ukrepih in njegovemu dodatnemu protokolu je zaključen[33]. Tudi postopek za Ciper se zaključuje.

3.5. Varstvo pred sevanji

3.5.1. Dejavnosti na podlagi členov 31, 35 in 37 Pogodbe

Temeljni varnostni standardi Euratoma (BSS) so bili v tesnem sodelovanju s skupino znanstvenih izvedencev[34] pregledani in prenovljeni. Ta pregled je temeljil na osnutku priporočil[35] Mednarodne komisije za radiološko zaščito. Skupina znanstvenih izvedencev se je sestala dvakrat, kot opazovalke pa so sodelovale tudi IAEA, Mednarodna komisija za radiološko varstvo in Agencija za jedrsko energijo. Delovne skupine, ki se ukvarjajo z naravnimi viri, medicino, izjemami in dovoljenji ter postopnim pristopom k regulativnemu nadzoru, so v veliki meri dokončale svoje delo o ključnih vprašanjih, ki jih je treba razrešiti v zvezi s prenovljenimi temeljnimi varnostnimi standardi.

Službe Komisije so opravile sedem preverjanj v skladu s členom 35 Pogodbe[36] v Bolgariji, na Finskem, Irskem, v Luksemburgu, Nemčiji, Romuniji in Španiji. Namen preverjanj je bil, da se zagotovi neodvisna ocena ustreznosti naprav za izvajanje nadzora, njihove izgradnje ter uporabe, in sicer za:

- tekočinske in plinske izpuste radioaktivnih snovi iz jedrskih objektov v okolje;

- stopnje radioaktivnosti v okolju (na kraju samem in v državi).

Vsa preverjanja so se pričela s predhodno revizijo dejavnosti nadzorovanja in kontrol, ki so jih izvedli ustrezni nacionalni organi, ter veljavnega pravnega okvira.

Komisija je pripravila pregled vseh preverjanj v skladu s členom 35, ki so bila izvedena od leta 1990[37], ter proučila dodano vrednost teh preverjanj za evropske državljane, zadevne pristojne nacionalne organe in zase.

Komisija je v skladu s členom 37[38] sprejela dvanajst mnenj o načrtih za odlaganje radioaktivnih odpadkov, ki so jih predložile države članice.

3.5.2. Pripravljenost na nujne primere

Izrednih radioloških dogodkov, zaradi katerih bi bilo treba aktivirati sistem ECURIE[39], ni bilo. Letna vaja za primer izrednega radiološkega dogodka je potekala na Irskem. V vaji so sodelovale vse države članice in več služb Komisije za nujno ukrepanje.

Hrvaška se je ECURIE priključila septembra 2007. Vzpostavljeni so bili tudi stiki z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo (FYROM), da bi pripravili vse potrebno za njen pristop. Geografska pokritost sistema za izmenjavo podatkov o spremljanju radioaktivnosti EURDEP[40] je bila razširjena na Turčijo in Hrvaško.

3.5.3. Živila

Komisija je pripravila predloge kodifikacije[41] zakonodaje, ki je bila sprejeta po nesreči v Černobilu v zvezi s pogoji glede uvoza kmetijskih proizvodov, in zakonodaje, ki določa najvišjo dovoljeno stopnjo radioaktivne kontaminacije živil in krme v primeru nove nesreče.

Izsledki študije za posodobitev informacijske osnove Komisije o potencialni radioaktivni kontaminaciji določenih živil po poreklu iz tretjih držav so bili predstavljeni odboru iz člena 7 Uredbe Sveta 737/90/EGS. Študija je pokazala, da bo treba na meji z EU še vsaj 20 let nadzorovati kontaminacijo številnih kmetijskih proizvodov z radioaktivnim cezijem.

3.5.4. Peticija „Thule“

Na podlagi nezakonodajne resolucije[42] Evropskega parlamenta Komisija proučuje možnost, da bi predlagala zahteve glede zaščite pred sevanjem v primerih emisij ali kontaminacije.

Združljivost takih določb z obstoječo sodno prakso je treba podrobneje oceniti glede na sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti, ki uporabo jedrske energije v vojaške namene izključuje iz področja prava Euratoma[43].

3.6. Dobava jedrskega goriva in jedrskih snovi

Po posvetovanju z Evropskim parlamentom je Svet dosegel sporazum glede besedila novega statuta Agencije za oskrbo Euratom (ESA). ESA je spremenila svoj postopek za obravnavo pogodb za obogatitev v skladu z odločbo Sodišča Evropskih skupnosti v združenih zadevah C-123/04 in C-124/04. ESA tudi pripravlja osnutek pravil o tem, kako usklajevati ponudbo in povpraševanje po rudah, surovinah in posebnih cepljivih snoveh.

Diverzifikacija virov je še vedno pomembna. Kanada, Avstralija in Rusija so še vedno največje dobaviteljice urana EU. Vendar je Rusija ponovno postala vodilna dobaviteljica jedrskih snovi za reaktorje tipa VVER.

3.7. Neširjenje in večstranski pristopi k jedrskemu gorivnemu ciklu

Število držav, ki so izrazile zanimanje za miroljubno uporabo jedrske energije, je močno naraslo, mednarodna skupnost pa je predstavila več predlogov, kako obravnavati elemente jedrskega gorivnega cikla, ki so s stališča širjenja najbolj občutljivi – tj. obogatitev in predelava urana – in sicer državam, ki se prostovoljno odpovedo lastnim dejavnostim gorivnega cikla, zagotavlja dobavo goriva. IAEA in več držav članic EU nadaljuje delo v zvezi s temi predlogi, Komisija pa podrobno spremlja napredek. Komisija tudi vztraja, da je treba v primerih, ko so države ali družbe iz EU vključene v mednarodni mehanizem dobave goriva, upoštevati pravice in obveznosti, ki izhajajo iz Pogodbe. Zaradi teh pobud ne sme priti do izkrivljanja konkurence in normalnega delovanja trga jedrskega goriva.

4. MEDNARODNO SODELOVANJE

4.1. Širitev

V skladu s sklepi Evropskega sveta[44] Komisija pri širitvi EU še naprej poudarja pomen visoke ravni jedrske varnosti.

Vztrajala je pri tem, da morajo države članice kandidatke in potencialne kandidatke uskladiti svojo zakonodajo ter izvajati pravni red Euratoma, vključno z mednarodnimi konvencijami o jedrski varnosti, h katerim je pristopila Skupnost.

Posebno pozornost je namenila tudi obveznosti Hrvaški, da vzpostavi sklad za razgradnjo in ravnanje z odpadki za jedrsko elektrarno, ki jo deli s Slovenijo.

Komisija je tudi spremljala napredek FYROM-a, Turčije in potencialnih držav kandidatk[45] pri izvajanju pravnega reda EU. V rednih poročilih[46] je poudarila potrebo po izboljšanju jedrske varnosti in varstva pred sevanjem.

4.2. Novi instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti (INSC)

Novi INSC [47] bo zagotovil sredstva za spodbujanje visoke stopnje jedrske varnosti v obdobju 2007–2013. Namenjen je financiranju ukrepov v tretjih državah (ni več omejen na države SND, kot je bil program Tacis, ki se je zaključil leta 2006).

Pogoji za razširitev pomoči, namenjene SND, na druga geografska območja, kot to predvideva instrument, bo odvisna od usmeritev in prednostnih nalog politike, ki bodo določene glede na pogoje programa.

Novi programi bodo vključevali postopno ukinitev „tehnične pomoči“ (dobava strojne opreme) in preusmeritev na programe, ki bodo temeljili predvsem na sodelovanju in izvajanju. Države prejemnice bodo morale prevzeti aktivnejšo vlogo pri opredeljevanju, upravljanju in izvajanju dejavnosti. Pripravljeni bodo projekti, s katerimi bodo doseženi natančni cilji, izvajalci projektov pa si bodo morali prizadevati za sofinanciranje, pri čemer bo imelo prednost usklajevanje z drugimi instrumenti Skupnosti, kot je okvirni program Euratoma za raziskave in usposabljanje.

Pomoč se bo usklajevala z drugimi instrumenti, kot sta evropski instrument sosedstva in partnerstva ter instrument za predpristopno pomoč.

4.3. Sporazumi s tretjimi državami

Komisija trenutno vodi pogovore o tehničnih vprašanjih s Kanado o morebitni poenostavitvi ali obnovitvi dvostranskega sporazuma o sodelovanju o miroljubni uporabi jedrske energije[48], ki je bil podpisan leta 1959 in nato večkrat spremenjen.

Potekajo tudi pogovori o tehničnih vprašanjih med Euratomom in Rusko federacijo o morebitnem sporazumu na področju trgovine z jedrskimi snovmi.

4.4. Mednarodne konvencije

4.4.1. Konvencija o fizičnem varovanju jedrskega materiala in jedrskih objektov

Po soglasju Sveta[49] in sklepu Komisije[50] o pristopu Skupnosti Euratom h Konvenciji o fizičnem varovanju jedrskega materiala in jedrskih objektov so se začeli izvajati ustrezni ukrepi za pristop.

4.4.2. Konvencija o jedrski varnosti

Poročilo Skupnosti Euratom za četrti pregledovalni sestanek pogodbenic Konvencije o jedrski varnosti, ki bo potekal aprila 2008, je Komisija[51] sprejela, predloženo pa je bilo tudi sekretariatu IAEA v strokovni pregled s strani drugih pogodbenic na četrtem pregledovalnem sestanku.

4.4.3. Pariška konvencija o odgovornosti tretjim na področju jedrske energije

Pričela se je priprava ocene učinka morebitnega pristopa Euratoma k pariški konvenciji. Po osnutku opisa nalog je bil izbran izvajalec študije. Poročilo naj bi bilo pripravljeno leta 2008.

4.5. Sodelovanje z IAEA

Začele so se priprave za politično izjavo o krepitvi sodelovanja med Euratomom in IAEA. V ta namen sta Evropska komisija in IAEA 7. maja 2008 podpisali skupno izjavo o okrepitvi sodelovanja na področju uporabe jedrske energije v miroljubne namene in za razvoj.

Komisija je „Sistem Skupnosti za knjigovodstvo in nadzor“ upravljala v skladu s sporazumi z IAEA o preverjanju zaščitnih ukrepov, na podlagi katerih IAEA izvaja svoje inšpekcijske preglede istočasno kot Komisija. IAEA je svoje cilje glede preverjanj EU uspešno izpolnila.

Pogovori z IAEA na visoki ravni o sporazumih o preverjanju zaščitnih ukrepov so pripomogli k občutnemu napredku pri razvoju skupnega načrta za preverjanje zaščitnih ukrepov na operativni ravni.

Komisija je Svetu v vednost predložila delovni dokument svojih služb[52] o soudeležbi Euratoma pri „Osnovnih načelih varnosti“[53].

[1] Letno poročilo je na voljo na zahtevo ali na spletni strani: http://ec.europa.eu/euratom/anreport_en.html .

[2] DG RTD: raziskave.

[3] SRS: Skupno raziskovalno središče.

[4] RTD: http://ec.europa.eu/research/reports/2007/index_en.html.

JRC: http://ec.europa.eu/dgs/jrc/index.cfm?id=2530&lang=en.

[5] GD RELEX: zunanji odnosi.

[6] GD AIDCO: evropska pomoč in sodelovanje.

[7] GD ELARG: širitev.

[8] GD ECFIN: ekonomske in finančne zadeve.

[9] Petdesetletnica Pogodbe Euratom, COM(2007) 124 konč., 20.3.2007.

[10] „Euratom, 50 years of nuclear energy serving Europe“. Publikacija je na voljo pri Uradu za publikacije.

[11] COM(2007) 1, 10.1.2007.

[12] COM(2007) 565, 4.10.2007.

[13] TEN/283 – CESE 990/2007 z dne 12.7.2007 in poročilo ITRE A6-0348/2007 z dne 26.9.2007.

[14] www.snetp.eu.

[15] COM(2007) 723, 22.11.2007.

[16] Sklep Sveta 2007/530/Euratom z dne 17.7.2007, UL L 195/44, 27.7.2007.

[17] http://circa.europa.eu/Public/irc/tren/nuclear_safety_and_waste/home.

[18] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/bratislava_prague/index_en.htm.

[19] Direktiva Sveta št. 2006/117/Euratom z dne 20.11.2006; UL L 337/21, 5.12.2006.

[20] COM(2008) 793 konč., 5.3.2008.

[21] Uredba Sveta (Euratom) št. 549/2007 z dne 14.5.2007; UL L 131, 23.5.2007.

[22] Okrožnica 193, Sporazum med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo, njenimi državami brez jedrskega orožja in Mednarodno agencijo za jedrsko energijo v zvezi z izvajanjem člena III(1) in (4) Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja iz leta 1977, kakor je bila spremenjena z dodatnim protokolom k temu sporazumu.

[23] Odločba Komisije 2006/626/Euratom z dne 15.2.2007.

[24] Na podlagi člena 82 lahko Komisija izda direktivo, s katero zadevni državi članici naloži, da sprejme vse ukrepe, ki so potrebni za odpravo take kršitve. Če država članica ne ravna v skladu s to direktivo, se lahko zadeva predloži Sodišču.

[25] Primer C-155/06.

[26] C(2007) 5538.

[27] COM(2007) 794 konč., 12.12.2007. Delovni dokument služb Komisije SEC(2007) 1654 z dne 12.12.2007.

[28] UL L 330, 28.11.2006, str. 31.

[29] COM(2004) 719 konč., 26.10.2004: Sporočilo Komisije Evropskemu Parlamentu in Svetu - poročilo o uporabi finančnih sredstev, namenjenih za razgradnjo jedrskih elektrarn.

[30] COM(2006) 102, 8.3.2006.

[31] SEC(2007) 293 (z oznako „EU restricted“).

[32] Mednarodna agencija za atomsko energijo.

[33] Akt o pristopu: Poljska 1.3.2007, Malta in Madžarska 1.7.2007, Litva 1.1.2008.

[34] Člen 31 Pogodbe.

[35] Mednarodna komisija za radiološko zaščito, publikacija 103, december 2007.

[36] Člen 35 določa, da vsaka država članica postavi naprave, potrebne za izvajanje stalnega nadzora stopnje radioaktivnosti zraka, vode in zemlje ter za zagotavljanje spoštovanja temeljnih standardov.

[37] COM(2007) 847 konč., 20.12.2007.

[38] Člen 37 od Komisije zahteva, da izrazi svoje mnenje (po posvetovanju s skupino izvedencev) o vseh podatkih, ki so jih poslale države članice v zvezi s svojimi načrti o odlaganju jedrskih odpadkov, če bi izvajanje takih načrtov lahko povzročilo radioaktivno kontaminacijo drugih držav članic.

[39] Sistem za hitro izmenjavo podatkov v primeru izrednih radioloških dogodkov.

[40] Evropska radiološka postaja za izmenjavo podatkov.

[41] COM(2007) 291 konč., 4.6.2007 in COM(2007) 302 konč., 5.6.2007.

[42] Resolucija 2006/2012(INI) z dne 10.5.2007.

[43] Sodba Sodišča z dne 12.4.2005, Komisija proti Združenemu kraljestvu, zadeva C-61/03, Zodl. 2005, str. I-2477, kot jo je potrdilo Sodišče 9.3.2006, Komisija proti Združenemu kraljestvu, zadeva C-65/04, Zodl. 2006, str. I-2239.

[44] Sklepi zasedanja Evropskega sveta, december 1998, Dunaj, točka 67.

Sklepi zasedanja Evropskega sveta, december 1999, Helsinki, točka 7.

[45] Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora, Srbija in Kosovo (v skladu z UNSCR 1244).

[46] COM(2007) 663 konč., 7.11.2007.

[47] Uredba Sveta (Euratom št. 300/2007 z dne 19.2.2007.

[48] UL št. 59, 24.11.59, str. 1165–1180.

[49] Sklep Sveta 2007/513/Euratom z dne 10.7.2007, UL L 190, 21.7.2007, str. 12.

[50] C(2007) 6385, 19.12.2007.

[51] C(2007) 4492 konč., 1.10.2007.

[52] SEC(2007) 1443, 23.10.2007.

[53] Safety Fundamentals, št.. SF-1, IAEA, Dunaj 2006.