P6_TA(2006)0244

Položaj romskih žensk v Evropski uniji

Resolucija Evropskega parlamenta o položaju romskih žensk v Evropski uniji (2005/2164(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju dejstva, da so Evropska unija in njene institucije ob mnogih priložnostih izrazile skrb ali celo preplah ob položaju Romov na splošno, zlasti romskih žensk, o čemer pričajo naslednji dokumenti in dejavnosti:

- resolucija Evropskega parlamenta z dne 28. aprila 2005 o položaju Romov v Evropski uniji [1],

- poročilo Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije "Romske ženske in dostop do zdravstvenega varstva: odpravljanje ovir",

- tehtno in vznemirljivo poročilo Komisije o položaju Romov v razširjeni Evropski uniji, s posebnim poudarkom na s spolom povezanimi vidiki njihovega položaja v Evropi [2],

- dejavnosti, ki jih financira Komisija, kot na primer študija v okviru programa Daphne o položaju romskih žensk v španskih zaporih,

- ob upoštevanju dejstva, da so številni organi Sveta Evrope izrazili nezadovoljstvo ob položaju Romov in romskih žensk v Evropi in so pozvali politike in zakonodajalce, naj popravijo nesprejemljivi položaj Romov, vključno z romskimi ženskami, in sicer z dokumenti, kot so:

- priporočilo 1203/1993 parlamentarne skupščine Sveta Evrope o Ciganih v Evropi, ki med drugim ugotavlja pomen izobraževanja romskih žensk,

- splošno priporočilo št. 3 (1998) Evropske komisije za boj proti rasizmu in nestrpnosti pri Svetu Evrope za oblikovanje politike o boju proti rasizmu in nestrpnosti do Romov/Ciganov, ki poudarja dvojno diskriminacijo s katero se soočajo romske ženske,

- nedavno objavljeno poročilo Alvara Gila-Roblesa, komisarja za človekove pravice pri Svetu Evrope, "O položaju človekovih pravic Romov, Sintov in potujočih v Evropi" (2006),

- ob upoštevanju predloga Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega inštituta za enakost med spoloma (KOM(2005)0081),

- ob upoštevanju akcijskega načrta OVSE za izboljšanje položaja Romov in Sintov na področju OVSE [3], ki poudarja načelo popolnega upoštevanja vseh interesov romskih žensk in zagotavljanja njihove udeležbe na vseh področjih življenja, pa tudi načelo sodelovanja "Rom Romu",

- ob upoštevanju Pekinške deklaracije o pravicah žensk, katere člen 32 določa, da morajo države "povečati prizadevanje za zagotavljanje enakopravnega uživanja vseh človekovih pravic in temeljnih svoboščin vsem ženskam in dekletom, ki jim številne ovire otežujejo krepitev njihove vloge in razvoj" [4],

- ob upoštevanju Splošnega priporočila XXVII o diskriminaciji Romov iz 57. seje Odbora Združenih narodov za odpravo rasne diskriminacije (2000),

- ob upoštevanju dokumentacije, ki jo je skupaj s partnerskimi organizacijami zbral Evropski center za pravice Romov (ERRC) in jo predložil Odboru Združenih narodov za odpravo diskriminacije žensk (CEDAW) in ki se nanaša na države članice, pristopnice in kandidatke, ter ob upoštevanju priporočil Odbora ZN CEDAW glede položaja romskih žensk in potrebe po nujnih ukrepih, s katerimi bi rešili številne težave s katerimi se soočajo romske ženske v Evropi,

- ob upoštevanju Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost [5],

- ob upoštevanju Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu [6],

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za pravice žensk in enakost spolov (A6-0148/2006),

A. ker je v Evropski uniji zaščita človekovih pravic zelo pomembna, in ker v tem času romske ženske spadajo med najbolj ogrožene skupine in posameznice v državah članicah ter v državah pristopnicah in kandidatkah,

B. ker obstajajo namigi, da kot rezultat patriarhalnih tradicij, veliko žensk, vključno z romskimi ženskami in deklicami, ne uživa polnega spoštovanja svojih svoboščin izbire pri vprašanjih, ki zadevajo najbolj temeljne odločitve v njihovem življenju, ter so tako ovirane pri uživanju svojih temeljnih človeških pravic,

C. ker so zakonodajalci in politiki EU sprejeli obsežno zakonodajo in razvili veliko politik, ki naj bi se soočile z dvojno slabostjo rasne diskriminacije in diskriminacije na podlagi spola ter njunimi skupnimi učinki,

D. ker evropski politiki in zakonodajalci še niso uspeli zagotoviti polne in učinkovite enakosti romskih žensk in njihove enakopravne vključenosti, z vsem dostojanstvom, ki jim pripada v evropskih družbah,

E. ker se romske ženske soočajo s hudo diskriminacijo v različnih oblikah in z med seboj povezanimi učinki, spodbujajo pa jo zelo razširjenimi stereotipi, poznani kot "proti ciganstvo",

F. ker raziskave kažejo, da je življenjska doba romskih žensk na nekaterih geografskih območjih krajša od življenjske dobe drugih žensk,

G. ker obstaja obsežna dokumentacija o tem, da so romske ženske izključene še zlasti iz zdravstvenega varstva in imajo do njega dostop samo v primeru izjemne nuje in/ali poroda,

H. ker so romske ženske v Evropi v zadnjih letih žrtve izjemnih primerov zlorabe človekovih pravic, zlasti napadov na njihovo telesno integriteto, vključno s prisilno sterilizacijo; ker so nekatere države članice že popravile krivice takšne zlorabe, druge pa morajo to še storiti,

I. ker je prepad v ravni izobrazbe med neromskimi in romskimi ženskami nesprejemljivo velik [7]; ker veliko romskih deklic ni zaključilo osnovnošolskega izobraževanja [8],

J. ker rasno razločevanje v šolah in pristranski odnos učiteljev in uradniškega osebja še dodatno zmanjšuje nizko raven pričakovanj romskih staršev, zlasti v odnosu do hčerk,

K. ker je stopnja nezaposlenosti pri odraslih romskih ženskah marsikje nekajkrat višja kot pri ostalem odraslem ženskem prebivalstvu,

L. ker velik delež romskih žensk po Evropi trenutno živi v stanovanjih, ki ogrožajo njihovo zdravje, marsikje pa živijo pod stalno grožnjo prisilne izselitve,

M. ker so romske ženske pogosto med žrtvami trgovine z ljudmi v Evropi,

N. ker je bila nedavno na Evropsko sodišče za človekove pravice vložena tožba proti Misija začasne uprave Združenih narodov na Kosovu (UNMIK), ki navaja izjemno škodo, povzročeno mnogim osebam, med drugim romskim ženskam in deklicam [9],

1. pozdravlja predlog za ustanovitev Inštituta Evropske unije za enakost spolov in poziva Inštitut, na se intenzivno osredotoči na položaj žensk, ki so žrtve večkratne diskriminacije, vključno z romskimi ženskami;

2. poziva organe oblasti v Uniji, da nemudoma raziščejo navajanja o izjemnih zlorabah človekovih pravic romskih žensk, nemudoma kaznujejo storilce in žrtvam priskrbijo ustrezno nadomestilo, in s tem v zvezi poziva države članice, naj uvrstijo med svoje prednostne naloge ukrepe, namenjene boljši zaščiti reproduktivnega in spolnega zdravja žensk, naj preprečijo in z zakonom prepovejo prisilno sterilizacijo in spodbujajo načrtovanje družine, alternativne ukrepe za zgodnje poroke ter spolno vzgojo, naj sprejmejo ukrepe, ki bodo učinkovito odpravili rasno razločevanje v porodnišnicah, zagotovijo razvoj programov za pomoč romskim žrtvam nasilja v družini, še posebej budno spremljajo trgovino z romskimi ženskami, in poziva Komisijo, naj podpre vladne pobude in pobude civilne družbe za reševanje teh težav in hkrati žrtvam zagotovi uživanje temeljnih človekovih pravic;

3. poziva države članice, naj sprejmejo vrsto ukrepov, s katerimi bi zagotovili romskim ženskam sodelovanje pri pripravah, načrtovanju in izvajanju teh postopkov;

4. poziva države članice, naj sprejmejo minimalne standarde v okviru odprte metode sodelovanja, z namenom uporabe sklopa ukrepov, ki bo ženskam in deklicam zagotovil enak dostop do kakovostnega izobraževanja za vse, vključno s sprejetjem pozitivne zakonodaje, ki bo zahtevala enakopravno obravnavo v šolah in določila podrobnosti v načrtih, da bi s tem napravili konec ločenemu, ne dovolj kakovostnemu izobraževanju romskih otrok;

5. vztraja pri dejstvu, da se morajo romski otroci naučiti brati in pisati, kar mora biti prednostna naloga šole, v katerih se ti otroci izobražujejo;

6. poziva države članice, naj izboljšajo nastanitvene razmere Romov tako, da se v okviru nacionalne zakonodaje prizna pravica do ustrezne nastanitve, popravi sedanja pomanjkljiva zaščita, ki bi jo nacionalna zakonodaja morala nuditi posamezniku v primeru prisilne izselitve, da se ob posvetovanju s predstavniki prizadetih skupnosti sprejmejo celoviti načrti za financiranje izboljšanja življenjskih in nastanitvenih pogojev v območjih, ki imajo veliko romskega prebivalstva in naroči lokalnim oblastem, naj nemudoma priskrbijo primerno oskrbo s pitno vodo, elektriko, odvoz odpadkov, javni prevoz in ceste;

7. poziva države članice, naj spodbudijo socialno mešane nastanitve;

8. poziva države članice, naj dajo na razpolago lokacije za nomadske Rome, kar jim bo omogočilo uživanje zadovoljivih standardov udobja in higiene;

9. zahteva ustrezno premestitev v varnejša stanovanja, zlasti za romske begunke, ki živijo na s svincem močno onesnaženem ozemlju v regiji Mitrovica na Kosovu; opozarja na začasno, nedavno prenovljeno lokacijo francoskega oporišča KFOR Osterode, ki je predvidena kot začasna rešitev; poziva Svet, Komisijo in države članice, naj priskrbijo zadostna sredstva za preseljevanje v kraj izvora; poudarja potrebo po krepitvi spoštovanja človekovih pravic, ob istočasnem nadaljevanju stabilizacijsko-pridružitvenega procesa;

10. poziva države članice, naj romskim ženskam zagotovijo dostop do osnovnega, nujnega in preventivnega zdravstvenega varstva, razvijejo in izvajajo politike, ki bodo tudi najbolj izključenim skupnostim zagotovile celovit dostop do sistema zdravstvenega varstva, in v poklicno usposabljanje zdravstvenih delavcev uvedejo vzgojo za nepristranski odnos do posameznika;

11. poziva vlade, naj zagotovijo, da so enaka obravnava in enake možnosti sestavni del zaposlitvene politike in politike socialne vključenosti, poziva, naj se lotijo težave zelo visoke stopnje brezposelnosti med romskimi ženskami in še posebej resnih ovir, ki jih predstavlja neposredna diskriminacija pri postopkih zaposlovanja;

12. poziva k sprejetju pojma "pozitivnih obvez", ki državne in nedržavne subjekte zakonsko obvezujejo k zagotavljanju takšne zastopanosti romskih žensk, ki bo sorazmerna z njihovo prisotnostjo v lokalni skupnosti;

13. poziva vlade, naj preučijo ovire za samozaposlovanje romskih žensk in oblikujejo programe, ki bodo omogočili dostopno, hitro in poceni registracijo romskih podjetnic in samozaposlenih oseb, naj ustvarijo možnosti dostopnih kreditov - tudi z mikrokrediti - za financiranje podjetij romskih žensk, in poziva Komisijo, naj podpre te dejavnosti z ustreznim sistemom financiranja;

14. priporoča, da države članice in Komisija spodbujata modele socialnega podjetništva, ki bodo namenjeni romskim ženskam;

15. poziva Komisijo in Parlament, naj v okviru različnih skladov obravnavata kot horizontalni cilj razvijanje zmogljivosti in krepitev položaja romskih posameznic in njihovih organizacij pri udeležbi na področjih izobraževanja, zaposlovanja, vodenja in politike;

16. poziva Komisijo, naj prek mnogih ustreznih mehanizmov financiranja, ki jih ima na voljo, podpre dejavnosti, ki še posebej zadevajo romske ženske, in naj pregleda pravila za dodeljevanje vseh možnih sredstev ter zagotovi, da se bo v njih posebna določba nanašala na vključevanje romskih žensk, ter poziva države članice, naj podobno prakso izvajajo tudi na ravni nacionalnih, območnih in lokalnih institucij;

17. priporoča, da Komisija sproži sodne postopke in na koncu odmeri odvračilne globe državam članicam, ki v nacionalno zakonodajo še niso prenesle direktiv proti diskriminaciji [10] in/ali jih v praksi in v odnosu do romskih žensk še ne izvajajo v celoti, ter da spremljajo izvajanje sodb, ki jih je izdalo Sodišče Evropskih skupnosti v primerih neskladnosti;

18. poziva institucije EU, da kot ključno merilo za ocenjevanje stanja pripravljenosti za pristop k Evropski uniji vzamejo razmere romskih žensk v državah kandidatkah, vključno z razmerami romskih žensk v tistih kandidatkah, ki niso tradicionalno ali neposredno povezane z romsko problematiko;

19. priporoča, da države članice v polni meri izkoristijo politične postopke, kot na primer odprto metodo usklajevanja za razvoj in izvajanje politike, ki bo zagotavljala dejansko polno enakost romskih žensk;

20. poziva institucije Unije, naj prevzamejo vodilno vlogo pri spodbujanju vlad k zbiranju in objavi podatkov o položaju romskih moških in žensk, razčlenjenih po spolu in etnični pripadnosti, na osnovi katerih bi izmerili napredek na področju izobraževanja, bivalnih razmer, zaposlovanja, zdravstvenega varstva in v drugih sektorjih; meni, da bi morala EU pozvati vlade k ozaveščanju zaposlenih v državni upravi in celotne javnosti o tem, da zbiranje podatkov o etnični pripadnosti ne ogroža posameznikove identifikacije, in spodbujati vlade k uporabi že obstoječih, varnih in inovativnih oblik metodologije;

21. opozarja, da je horizontalni pristop uspešen pri doseganju vsakoletne podpore organizacijam letnega Foruma romskih žensk, ki živijo v Evropski uniji;

22. poziva Evropski center za spremljanje rasizma in ksenofobije, da spodbudi vrsto študij o vlogi medijev pri spodbujanju "proti ciganstva", zlasti glede širjenja škodljivih stereotipov o romskih ženskah;

23. glasno poziva, naj se vsi programi in projekti institucij EU in/ali držav članic, ki lahko vplivajo na romske ženske in so sprejete v njihovo korist, izvajajo ob tesnem posvetovanju z romskimi ženskami;

24. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic, držav pristopnic in držav kandidatk.

[1] UL C 45 E, 23.2.2006, str. 129.

[2] Generalni direktorat ES za zaposlovanje in socialne zadeve, enota D3, 2004.

[3] PC.DEC/566, 2003.

[4] Četrta svetovna konferenca o ženskah, Pekinška deklaracija in Pekinška platforma, 1995.

[5] UL L 180, 19.7.2000, str. 22.

[6] UL L 303, 2.12.2000, str. 16.

[7] Po poročilih je v Romuniji, v nasprotju s 63 % žensk na splošno, samo 3 % romskih žensk dokončalo srednjo šolo (Inštitut za odprto družbo, Raziskava o izbranih izobraževalnih programih za Rome v srednji in vzhodni Evropi, 2000).

[8] Poročilo "Past odvisnosti - kako se ji izogniti - Romi v srednji in vzhodni Evropi", Program ZN za razvoj, Bratislava 2002.

[9] Glej sporočilo za tisk Evropskega centra za pravice Romov "Žrtve zastrupitve s Kosova vlagajo tožbo na Evropsko sodišče za človekove pravice", 20. februar 2006, na: www.errc.org.

[10] Vključno z direktivami, sprejetimi v skladu s spremenjenim členom 13 Pogodbe ES, ki je sledila Amsterdamski pogodbi, in s tem povezanih direktiv, ki določajo obseg in domet prepovedi diskriminacije žensk v skladu z zakonodajo EU.

--------------------------------------------------