[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 18.8.2008

COM(2008) 523 konč.

Predlog

UREDBA SVETA

o zaključku pregleda glede novega izvoznika v okviru Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih magnezitnih opek s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje predloga |

Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog zadeva uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 („osnovna uredba“). |

Splošno ozadje Ta predlog je nastal v okviru izvajanja osnovne uredbe in je posledica preiskave, ki je bila izvedena v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami iz osnovne uredbe. |

Obstoječe določbe na področju, na katerega se nanaša predlog Uredba Sveta (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih magnezitnih opek s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. |

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami in ocena učinka |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami |

Zainteresiranim strankam, ki jih zadeva postopek, je bila dana možnost, da zagovarjajo svoje interese med preiskavo v skladu z določbami osnovne uredbe. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. |

Ocena učinka Ta predlog je posledica izvajanja osnovne uredbe. Osnovna uredba ne predvideva splošne ocene učinka, pač pa vsebuje izčrpen seznam pogojev, ki jih je treba oceniti. |

Pravni elementi predloga |

Povzetek predlaganih ukrepov Komisija je 21. decembra 2007 začela preiskavo glede novega izvoznika v zvezi s pregledom protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za nekatere magnezitne opeke s poreklom v LRK. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da je bil vložnik resnično nov izvoznik, hkrati pa je bilo ugotovljeno, da vložnik ni v celoti sodeloval, saj ni pravočasno razkril obstoja dveh povezanih družb. Informacije o teh dveh družbah so bile predložene v pozni fazi preiskave, zato jih Komisija ni mogla preveriti. Ena od teh družb je sodelovala pri prodaji nekaterih magnezitnih opek, druga družba pa je nameravala v prihodnosti začeti proizvajati nekatere magnezitne opeke. Zato ni bilo možno oceniti, ali je vložnik upravičen do individualne stopnje dajatve. Na podlagi tega se mora za vložnika še naprej uporabljati preostala dajatev iz prvotne preiskave. Zato se predlaga, da Svet sprejme priloženi predlog uredbe, da se ta primer zaključi, pri čemer se ugotovitve prvotne preiskave ne spremenijo. |

Pravna podlaga Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005. |

Načelo subsidiarnosti Predlog je v izključni pristojnosti Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog upošteva načelo sorazmernosti iz naslednjega razloga: |

Oblika ukrepanja je opisana v zgoraj navedeni osnovni uredbi in ne daje možnosti za nacionalno odločanje. Navedba o tem, kako je zmanjšana je finančna in administrativna obremenitev Skupnosti, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih oblasti, gospodarskih subjektov in državljanov ter sorazmerna z zastavljenim ciljem predloga, se ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrument: uredba. |

Druga sredstva ne bi bila primerna, ker osnovna uredba ne predvideva drugih možnosti. |

Proračunske posledice |

Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

1. Predlog

UREDBA SVETA

o zaključku pregleda glede novega izvoznika v okviru Uredbe (ES) št. 1659/2005 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih magnezitnih opek s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“), in zlasti členov 9(4) in 11(4) Uredbe,

ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Komisija,

ob upoštevanju naslednjega:

2. POSTOPEK

3. Obstoječi ukrepi

4. Svet je z Uredbo (ES) št. 1659/2005[2] („prvotna uredba“) uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih magnezitnih opek s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“). Ukrepi zajemajo stopnjo dajatve ad valorem v višini 39,9 %, razen za šest posebej navedenih družb iz prvotne uredbe, za katere veljajo individualne stopnje dajatve.

5. Zahtevek za pregled

6. Po uvedbi dokončnih ukrepov je Komisija od kitajskega proizvajalca izvoznika Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. („vložnik“) prejela zahtevek za začetek pregleda glede novega izvoznika Uredbe (ES) št. 1659/2005 v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe. Vložnik je trdil, da ni povezan z nobenim od proizvajalcev izvoznikov v LRK, za katere veljajo protidampinški ukrepi v zvezi z nekaterimi magnezitnimi opekami. Trdil je tudi, da magnezitnih opek ni izvažal v prvotnem obdobju preiskave (od 1. aprila 2003 do 31. marca 2004), pač pa jih je v Skupnost izvažal po tem obdobju.

7. Začetek pregleda glede novega izvoznika

8. Komisija je proučila prima facie dokaze, ki jih je predložil vložnik, in ocenila, da so zadostni za utemeljitev začetka pregleda v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe. Potem ko se je Komisija posvetovala s svetovalnim odborom in zadevni industriji Skupnosti dala možnost za pripombe, je z Uredbo (ES) št. 1536/2007[3] začela pregled Uredbe (ES) št. 1659/2005 v zvezi z vložnikom.

9. V skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1536/2007 je bila protidampinška dajatev v višini 39,9 %, uvedena z Uredbo (ES) št. 1659/2005, razveljavljena za uvoz magnezitnih opek, ki jih je vložnik proizvajal in prodajal za izvoz v Skupnost. Hkrati so carinski organi v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe dobili navodilo, da izvedejo ustrezne ukrepe za registriranje tega uvoza.

10. Zadevni izdelek in podobni izdelek

11. Izdelek, ki se pregleduje, je isti kot izdelek iz prvotne uredbe, tj. kemijsko vezane, nežgane magnezitne opeke, katerih magnezijeva sestavina vsebuje vsaj 80 % MgO, ki vsebujejo magnezit ali ne, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, trenutno uvrščene pod oznake KN ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 in ex 6815 99 90 (oznake TARIC 6815 91 00 10, 6815 99 10 20 in 6815 99 90 20).

12. Podobni izdelek je prav tako isti kot izdelek iz prvotne uredbe.

13. Zadevne stranke

14. Komisija je industrijo Skupnosti, vložnika in predstavnike države izvoznice uradno obvestila o začetku pregleda. Zainteresirane stranke so imele možnost, da pisno izrazijo svoja stališča in zaprosijo za zaslišanje.

15. Komisija je vložniku poslala obrazec zahtevka za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“) in prejela odgovor v roku za ta namen. Komisija si je prizadevala za preveritev vseh informacij, po njenem mnenju potrebnih za ugotovitev dampinga; opravljeni so bili tudi preveritveni obiski v prostorih vložnika in naslednjih sodelujočih povezanih družbah v LRK:

16. Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (vložnik)

17. Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (matično podjetje)

18. Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd. (povezani proizvajalec)

19. Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (povezani izvoznik)

20. Obdobje preiskave

21. V preiskavo dampinga je bilo zajeto obdobje od 1. aprila 2006 do 30. septembra 2007 („obdobje preiskave“ ali „OP“).

22. UGOTOVITVE PREISKAVE

23. Status novega izvoznika

24. Industrija Skupnosti je trdila, da je vložnik zadevni izdelek izvažal v Skupnost že leta 2004 in to trditev podprla z različnimi spletnimi stranmi ter katalogi vložnika, ki omenjajo prodajo v Skupnost. Vendar v teh dokumentih zadevni izdelek in datum izvoza nista bila posebej navedena, in iz pregleda poslovne knjige vložnika in njegovih povezanih družb ni bilo razvidnih nobenih dokazov o takšnem izvozu. S preiskavo je bilo potrjeno, da vložnik v obdobju prvotne preiskave zadevnega izdelka ni izvažal in da ga je v Skupnost začel izvažati po navedenem obdobju.

25. Poleg tega je vložnik uspel zadovoljivo dokazati, da ni bil povezan, neposredno ali posredno, z nobenim kitajskim proizvajalcem izvoznikom, za katerega v zvezi z zadevnim izdelkom veljajo protidampinški ukrepi.

26. V skladu s tem je bilo potrjeno, da je treba družbo šteti za „novega izvoznika“ v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe.

27. Tržnogospodarska obravnava (TGO)

28. V skladu s členom 2(7)(b) osnovne uredbe se normalna vrednost v protidampinških preiskavah v zvezi z uvozom iz LRK določi v skladu z odstavki 1 do 6 člena 2 za tiste proizvajalce, za katere je bilo ugotovljeno, da izpolnjujejo merila iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe, tj. kjer se izkaže, da pri proizvodni in prodaji podobnega izdelka veljajo pogoji tržnega gospodarstva. Ta merila so povzeta tako:

29. poslovne odločitve se sprejemajo v skladu s tržnimi razmerami, brez večjega vmešavanja države, stroški pa odražajo tržne vrednosti,

30. družbe imajo en jasen sklop osnovnih računovodskih evidenc, ki se neodvisno pregledujejo v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi („MRS“) in se uporabljajo za vse namene,

31. ni večjih izkrivljanj, ki bi ostala iz nekdanjega sistema netržnega gospodarstva,

32. stečajno pravo in pravo lastninskih razmerij zagotavljata stabilnost in pravno gotovost,

33. menjave valute se izvajajo po tržnih menjalnih tečajih.

34. Vložnik je zahteval TGO v skladu s členom 2(7)(b) osnovne uredbe in je bil pozvan, da izpolni obrazec zahtevka za TGO.

35. Med preiskavo je vložnik vložil številne zahtevke za TGO za svoje povezane družbe. Po proučitvi teh zahtevkov je Komisija določila štiri družbe, vključene v proizvodnjo in prodajo zadevnega izdelka, da bi zahtevke za TGO preverila. Te družbe so navedene v uvodni izjavi (8) te uredbe. Vendar pa je bilo v poznejši fazi preiskave ugotovljeno, da je bil vložnik povezan še z nekim drugim proizvajalcem in nekim drugim izvoznikom zadevnega izdelka s sedežem v LRK. Ti družbi nista izpolnili ločenega obrazca zahtevka za TGO, zato ni bilo možno oceniti razmer celotne skupine, v okviru katere deluje vložnik.

36. Ustaljena praksa Komisije je preveriti, ali skupina povezanih družb kot celota izpolnjuje pogoje za TGO. To je potrebno zato, da se skupini družb prepreči, da bi v primeru uvedbe ukrepov preusmerile svojo prodajo prek ene od povezanih družb v skupini, če bi bila tej družbi odobrena individualna dajatev. Zato morajo v primeru, ko hčerinska družba ali katera koli druga povezana družba proizvaja in/ali prodaja zadevni izdelek, vse take povezane družbe predložiti obrazec zahtevka za TGO, da se lahko preveri, ali so izpolnjena merila iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe. Dejstvo, da vložnik ni razkril obstoja teh družb, zadostuje za sklep, da ni možno ugotoviti, ali skupina kot celota izpolnjuje vse pogoje za TGO.

37. Vendarle je bilo s preiskavo ugotovljeno, da je samo ena od štirih družb skupine, ki so predložile obrazce zahtevka za TGO, izpolnjevala vse pogoje za odobritev TGO. Ostale tri družbe niso izpolnjevale prvih treh meril iz uvodne izjave (13).

38. Matična družba ni dokazala, da deluje brez vmešavanja države. Ni bilo možno ugotoviti vira kapitala družbe, registrirane leta 2001 in računovodskih kontov, ki izkazujejo dotok kapitala, ni bilo možno uskladiti (prvo merilo). Poleg tega ta družba ni dokazala, da ima en jasen sklop osnovnih računovodskih evidenc, pripravljenih in revidiranih v skladu z MRS. Družba še zlasti ni imela revidiranih posameznih računovodskih evidenc. Imela je samo revidirane konsolidirane računovodske izkaze, pripravljene posebej na zahtevo enega od upnikov. Poleg tega je iz nerevidiranih posameznih računovodskih evidenc razvidnih tudi več kršitev MRS v zvezi z osnovnimi sredstvi in amortizacijo, knjiženjem nekaterih sredstev in prevrednotenjem sredstev (drugo merilo).

39. Vložnik ni dokazal, da deluje brez vmešavanja države. Njegov statut (Articles of Association − „AoA“), ki je bil predložen državnim organom za pridobitev dovoljenja za poslovanje, je vseboval omejitve glede prodaje na notranjem trgu. Poleg tega družbi ni uspelo predložiti pogodbe o oskrbi z energijo (prvo merilo). Ta družba prav tako ni dokazala, da ima en jasen sklop osnovnih računovodskih evidenc, pripravljenih in revidiranih v skladu z MRS (drugo merilo). Vložnik tudi ni dokazal, da deluje brez večjih izkrivljanj, ki bi ostala od nekdanjega sistema netržnega gospodarstva, zlasti ker njegova osnovna sredstva niso bila v celoti neodvisno ocenjena in ker je bil upravičen do pomembnih davčnih olajšav (tretje merilo).

40. Tretja družba ni dokazala, da je poslovne odločitve sprejemala v skladu s tržnimi razmerami, brez večjega vmešavanja države, in da njeni stroški odražajo tržne vrednosti (prvo merilo). Poleg tega ta družba ni dokazala, da ima en jasen sklop osnovnih računovodskih evidenc, ki se pripravljajo in pregledujejo v skladu z MRS: ugotovljenih je bilo več kršitev MRS, kot so zamude pri knjiženju prihodkov ali nepravilna amortizacija osnovnih sredstev (drugo merilo). Vložnik tudi ni dokazal, da deluje brez večjih izkrivljanj, ki bi ostala od nekdanjega sistema netržnega gospodarstva, zlasti ker ni bilo možno šteti, da so bila njegova začetna sredstva v celoti neodvisno ocenjena(tretje merilo).

41. Na podlagi zgornjih dejstev in premislekov se vložniku in skupini, v kateri vložnik deluje, kot celoti, ne more odobriti TGO.

42. Industrija Skupnosti, vložnik in organi države izvoznice so imeli možnost, da dajo pripombe na ugotovitve v zvezi s TGO. Pripombe je vložil samo vložnik.

43. Vložnik je najprej trdil, da družbama, odkritima v pozni fazi preiskave, kot je navedeno v uvodni izjavi (15), ni bilo treba predložiti zahtevka za TGO. Po mnenju vložnika morajo zahtevke za TGO vložiti družbe, ki zadevni izdelek proizvajajo ali prodajajo v OP. Zadevni družbi nista bili vključeni ne v proizvodnjo ne v prodajo zadevnega izdelka v OP ali po izteku OP, ker je bila povezana družba izvoznica likvidirana na začetku leta 2008, povezani proizvajalec pa v OP ni v celoti deloval, saj ni dobil dovoljenja za proizvodnjo.

44. V zvezi s tem je treba spomniti, da je bila vložniku dana možnost vložitve zahtevkov za TGO in da je to možnost izkoristil v zvezi z večino svojih povezanih družb. Vendar pa ni razkril obstoja teh dveh družb v rokih za ta namen, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah (25) in (26).

45. Domnevno likvidirano družbo izvoznico je odkrila Komisija, vložnik pa je njen obstoj potrdil malo pred preveritvenim obiskom v LRK. Družba ni vložila zahtevka za TGO, poleg tega pa vložnik kljub zahtevi Komisije ni predložil računovodskih evidenc in drugih pomembnih informacij, ki bi omogočile natančno opredelitev dejavnosti te družbe v OP. Zato Komisija ni mogla ugotoviti, ali ta družba dejansko ni bila vključena v prodajo zadevnega izdelka v OP.

46. Komisija je bila o obstoju povezanega proizvajalca obveščena med preveritvenim obiskom v LRK, ker pa je imel sedež v drugi provinci, Komisija ni mogla na kraju samem natančno preveriti značaja njegovih dejavnosti in ugotoviti, ali družba dejansko še ni začela proizvajati zadevnega izdelka. Ugotovljeno je bilo, da družba sicer še ni dobila dovoljenja za proizvodnjo, vendar pa dovoljenje za poslovanje, ki ga ima od leta 2007, torej v OP, zajema proizvodnjo zadevnega izdelka. Ta povezani proizvajalec bi torej moral vložiti zahtevek za TGO.

47. Ker obstoj teh dveh družb ni bil razkrit in zahtevka za TGO nista bila vložena, Komisija ni mogla preveriti naknadno predloženih informacij o dejavnosti družb in oceniti, ali je skupina družb izpolnjevala pogoje za odobritev TGO.

48. Vložnik je tudi trdil, da matična družba ne bi smela biti vključena v obseg preiskave v zvezi s TGO, saj ni ne proizvajalka ne izvoznica zadevnega izdelka.

49. Matična družba izvaja nadzor nad svojimi povezanimi družbami, vključno z njihovimi dejavnostmi v zvezi z zadevnim izdelkom. Zato vsaka ugotovitev v zvezi z neupoštevanjem načel tržnega gospodarstva s strani matične družbe neposredno vpliva na celotno skupino. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da je obstajala tesna povezava med matično družbo in njenimi podružnicami, zlasti vložnikom in eno drugo sodelujočo družbo skupine, vključeno v proizvodnjo zadevnega izdelka. Med navedenimi družbami je bilo izvedenih veliko transakcij. Poleg tega sredstva in splošni stroški poslovanja niso bili jasno ločeni. Poleg tega je matična družba med preveritvenim obiskom povedala, da namerava v prihodnosti začeti proizvajati magnezitne opeke, kar ji njeno dovoljenje za poslovanje v celoti dovoljuje. Na podlagi tega je bilo tudi to trditev treba zavrniti.

50. Vložnik je priznal, da družba iz uvodne izjave (20) ne izpolnjuje vseh meril TGO, hkrati pa trdil, da se ta družba ne sme več šteti za proizvajalko, saj trenutno oddaja svoje proizvodne zmogljivosti povezanemu proizvajalcu.

51. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da ima ta družba zmogljivosti, da kadar koli v prihodnosti ponovno vzpostavi proizvodnjo. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.

52. Vložnik je navedel še druge trditve in predložil nove informacije, ki naj bi dokazovale, da družba iz uvodne izjave (19) izpolnjuje vsa merila TGO. Te trditve so opisane in proučene v nadaljevanju.

53. Glede prvega merila je vložnik trdil tudi, da vse omejitve iz statuta temeljijo na popolnoma zasebnem dogovoru med delničarji brez vmešavanja države. Vložnik je prav tako trdil, da po kitajskem pogodbenem pravu pisne pogodbe za oskrbo z energijo niso potrebne.

54. V zvezi s tem se opozarja, da so v skladu s kitajskim pogodbenim pravom statuti družb zavezujoči za družbo, delničarje, direktorje, nadzornike in vodstveno osebje. Poleg tega je treba statut in vsako spremembo v zvezi z njim prijaviti pri državnih organih. V nasprotju s trditvijo vložnika je bilo tudi ugotovljeno, da so v kitajskem pogodbenem pravu jasno navedene pogodbe za oskrbo z energijo in uporabo energije, določbe v zvezi z njihovo vsebino pa natančno opredeljene. Na podlagi tega je bilo treba trditve v zvezi s prvim merilom zavrniti.

55. V zvezi z drugim merilom je vložnik predložil dokumente, ki naj bi dokazovali, da so bile pomanjkljivosti glede računovodskih evidenc, zlasti v zvezi s transakcijami med povezanimi družbami, aprila 2008 odpravljene, in trdil, da je drugo merilo torej izpolnjeno.

56. V zvezi s tem je treba opozoriti, da domnevne izboljšave iz leta 2008 ne spremenijo dejstva, da, kot je navedeno v uvodni izjavi (19), računovodske evidence vložnika, predložene skupaj z obrazcem za zahtevek, niso zanesljive. Na podlagi tega je bilo treba to trditev zavrniti.

57. V zvezi s tretjim merilom je vložnik trdil, da bi poročilo o preverjanju kapitala, ki ga je predložil k svojemu zahtevku za TGO, moralo samo po sebi zadostovati za oceno njegovih sredstev. Trdil je tudi, da v okviru trenutne protidampinške preiskave davčne olajšave ne bi smele biti upoštevane, saj so pomembne le pri protisubvencijskih preiskavah.

58. Treba je opozoriti, da je bilo s preiskavo ugotovljeno, da je bilo poročilo o preverjanju kapitala napačno in se zato ne more šteti za zanesljivo neodvisno podlago za oceno sredstev. V zvezi z davčnimi olajšavami, do katerih je bil upravičen vložnik, se šteje, da znatno izkrivljajo finančni položaj družbe in da zato vplivajo na tretje merilo TGO. Navedene trditve v zvezi s tretjim merilom je bilo zato treba zavrniti.

59. Na podlagi zgoraj navedenega Komisija svojih ugotovitev ter sklepnih ugotovitev v zvezi s prvim, drugim in tretjim merilom ni spremenila. Zato se potrjuje, da se vložniku in skupini, v okviru katere ta deluje, ne more odobriti TGO.

60. Individualna obravnava (IO)

61. V skladu s členom 2(7) osnovne uredbe se za države, ki jih zajema navedeni člen, uvede dajatev na ravni države, če je to potrebno, razen v primerih, ko družbe dokažejo, da izpolnjujejo vsa merila za individualno obravnavo (IO) iz člena 9(5) osnovne uredbe. Ta merila so povzeta tako:

62. izvozniki lahko v primeru družb ali mešanih družb, ki so v celoti ali deloma v tuji lasti, kapital in dobičke vrnejo v domovino;

63. izvozne cene in obseg izvoza ter prodajni pogoji se določajo prosto;

64. večina deležev je v lasti zasebnih oseb in mora se dokazati zadostna raven neodvisnosti družbe od vmešavanja države;

65. pretvorbe menjalnega tečaja se opravljajo po tržnih menjalnih tečajih;

66. država se ne vmešava v takšni meri, da bi omogočila izogibanje ukrepom, če se individualnim izvoznikom dodelijo različne stopnje dajatve.

67. Vložnik je poleg TGO zahteval tudi IO za primer, če mu TGO ne bi bil odobrena.

68. Kot je navedeno v uvodni izjavi (16), je ustaljena praksa Komisije preveriti, ali skupina povezanih družb kot celota izpolnjuje pogoje za IO. Kot je navedeno v uvodni izjavi (15), sta bila z vložnikom v OP povezana še en proizvajalec in en izvoznik, ki nista sodelovala v trenutni preiskavi. Zato sklepnih ugotovitev v zvezi z izpolnjevanjem meril IO s strani teh dveh družb ni bilo možno sprejeti.

69. Zato se sklene, da se vložniku ne odobrita niti TGO niti IO.

70. Vložnik, organi države izvoznice in zadevne stranke so imeli možnost, da dajo pripombe na zgornje ugotovitve. Pripombe je predložil samo vložnik in so povzete v nadaljevanju.

71. Vložnik je najprej ponovil svojo trditev, da mora biti preiskava v zvezi s TGO in v zvezi z IO osredotočena samo na proizvajalce in trgovce, ki so zadevni izdelek proizvajali ali prodajali v OP, in trdil, da družbi, ki nista sodelovali, nista bili vključeni v proizvodnjo ali prodajo zadevnega izdelka. Trdil je tudi, da so uradniki Komisije prejeli vse informacije, potrebne za oceno IO v zvezi z nesodelujočima družbama, ko so bili na kraju samem.

72. Glede prve trditve je treba opozoriti, da, kot je posebej navedeno v uvodni izjavi (15), natančne dejavnosti teh dveh družb v OP med preveritvenim obiskom ni bilo možno preveriti prav zaradi nesodelovanja. Torej vložnik ni dokazal, da nesodelojuči družbi v OP nista proizvajali zadevnega izdelka ali bili vključeni v prodajo zadevnega izdelka. Treba je tudi opozoriti, da mora biti dejavnost proizvajalca ne glede na njeno vrsto v OP zajeta v oceni skupine, kot je pojasnjeno zlasti v uvodni izjavi (16). Zato se stališče, da bi ti dve družbi morali sodelovati v preiskavi, ne spremeni.

73. Kot je navedeno v uvodnih izjavah od (24) do (27) so bile informacije, predložene na kraju obiska, nezadostne za oceno v zvezi z IO za nesodelujoči družbi. Poleg tega informacije niso bile predložene v roku za vložitev zahtevka za IO, temveč so bile predložene tako pozno, da jih Komisija ni mogla preveriti. Zato je bilo treba to trditev zavrniti.

74. Vložnik je poleg tega navedel, da Komisija s svojim sedanjim načinom proučevanja meril IO krši člen 2.3 Protidampinškega sporazuma STO, saj je ta sporazum treba obravnavati kot sestavni del pravnega reda ES.

75. Vendar pa se zaradi nesodelovanja dveh povezanih družb, merila IO v trenutni preiskavi niso naprej proučevala in je zato vprašanje njihove združljivosti s pravili STO v tem primeru nepomembno. Zato se ta trditev ni mogla upoštevati.

76. Na podlagi zgoraj navedenih dejstev in premislekov se zato potrjuje, da se vložniku in skupini, v okviru katere ta deluje, ne more odobriti IO.

77. SKLEPNA UGOTOVITEV

78. Namen sedanjega pregleda je bil določiti individualno stopnjo dampinga za vložnika, ki se je domnevno razlikovala od preostale stopnje, ki se sedaj uporablja za uvoz zadevnega izdelka iz LRK. Zahtevek je temeljil zlasti na trditvi, da je vložnik izpolnjeval merila TGO.

79. Ker je bilo s preiskavo ugotovljeno zlasti, da zaradi nesodelovanja njegovega povezanega proizvajalca in njegovega povezanega izvoznika vložniku nista bili odobreni ne TGO ne IO. Komisija ni mogla potrditi, da se je individualna stopnja dampinga resnično razlikovala od preostale stopnje dampinga, ugotovljene v prvotni preiskavi. Zato je treba zahtevek vložnika zavrniti, pregled glede novega izvoznika pa zaključiti. Preostala protidampinška dajatev v višini 39,9 %, ugotovljena v prvotni preiskavi, mora zato v zvezi z vložnikom ostati nespremenjena.

80. RETROAKTIVNO OBRAČUNAVANJE PROTIDAMPINŠKE DAJATVE

81. Ker je bil izid pregleda ugotovitev dampinga v zvezi z zadevno družbo, se za to družbo retroaktivno obračuna protidampinška dajatev na uvoz zadevnega izdelka, za katerega velja registracija v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 1536/2007.

82. RAZKRITJE IN TRAJANJE UKREPOV

83. Vložnik je bil obveščen o osnovnih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala uvesti dokončna protidampinška dajatev na njegov uvoz v Skupnost, pri čemer mu je bila dana možnost, da predloži pripombe.

84. Ta pregled ne vpliva na datum prenehanja veljavnosti Uredbe (ES) št. 1659/2005 v skladu s členom 11(2) osnovne uredbe −

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

85. Pregled glede novega izvoznika, začet z Uredbo Komisije (ES) 1536/2007, se s tem zaključi, protidampinška dajatev, ki se v skladu s členom 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1659/2005 uporablja za „vse druge družbe“ v Ljudski republiki Kitajski, pa se uvede na uvoz iz člena 1 Uredbe (ES) št. 1536/2007.

86. Protidampinška dajatev, ki se uporablja v skladu s členom 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1659/2005 za „vse druge družbe“ v Ljudski republiki Kitajski, se za uvoz nekaterih magnezitnih opek, ki je bil registriran v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 1536/2007, obračuna z učinkom od 22. decembra 2007.

87. Carinskim organom se dajo navodila, da prenehajo z registracijo uvoza, ki se izvaja v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 1536/2007.

88. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinskih dajatvah.

Člen 2

Ta uredba začne veljati na dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije . Odstavek 2 člena 1 se uporablja od 22. decembra 2007.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 56, 6.3.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, 23.12.2005, str. 17).

[2] UL L 267, 12.10.2005, str. 1.

[3] UL L 337, 21.12.2007, str. 42.