POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o oceni financ Unije glede na dosežene rezultate

1. Uvod

Člen 318 PDEU določa, da Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu finančno poročilo Unije glede na dosežene rezultate, zlasti v zvezi z navedbami Evropskega parlamenta in Sveta v skladu s členom 319. To poročilo je drugo tako poročilo in se nanaša na proračunsko leto 2011[1].

V okviru postopka podelitve razrešnice za proračunsko leto 2010 je Evropski parlament pozval Komisijo, „naj pregleda svoje sisteme za ocenjevanje učinkovitosti odhodkovnih programov, da bi ocenila, ali prispevajo dodano vrednost, so ekonomsko najugodnejši in dosegajo cilje, zaradi katerih so nastali“[2]. Evropski parlament je zaprosil za mnenje Računsko sodišče, ki je predlagalo pregled obsega, namena in vsebine poročila, kar bi moralo biti izhodišče za razpravo med Komisijo, Svetom in Parlamentom o tem, kako bi lahko poročilo pripravili, da bi koristilo organu, odgovornemu za razrešnico[3].

Na podlagi navedb Parlamenta in ob upoštevanju mnenja Sodišča Komisija preučuje, kako bi zasnovala in oblikovala to poročilo, da bilo kar najbolj koristno za organ, odgovoren za razrešnico. To vključuje metodo letnega doslednega in zanesljivega poročanja o uspešnosti enkrat letno. V kratkoročnem smislu bo moralo poročilo temeljiti na informacijah o uspešnosti, ki izhajajo iz sedanjih okvirov za spremljanje in ocenjevanje v skladu z večletnim finančnim okvirom in instrumenti Komisije za letno poročanje[4]. Kot je navedeno v lanskoletnem poročilu[5], je priprava naslednjega večletnega finančnega okvira priložnost za uvedbo prilagoditev, namenjenih izboljšanju poročila v prihodnosti, zlasti izboljšanju kakovosti informacij o uspešnosti.

Pri zasnovi prihodnjih poročil se upoštevajo različni vidiki, tj. namen, obseg in časovna ustreznost:

· smiselna letna ocena učinkovitosti in uspešnosti odhodkov, ki se predloži proračunskemu organu. Poročilo bi moralo navajati, ali finančni programi dobro napredujejo in ali jih je treba prilagoditi;

· velika raznovrstnost obsega in vsebine programov. Za obvladovanje te raznovrstnosti je treba doseči dogovor o skupnem okviru – nizu ključnih ciljev in glavnih kazalnikov ter okviru za spremljanje in poročanje o rezultatih v zvezi s cilji in merili programov, kot so učinkovitost, uspešnost in dodana vrednost EU. Ta okvir mora biti oblikovan v skladu z instrumenti Komisije za letno poročanje in njenimi ocenami;

· pravočasno poročanje o ocenah, ob upoštevanju potrebe Parlamenta, da mora biti poročilo na voljo v okviru letnega postopka podelitve razrešnice.

Člen 318 povezuje to poročilo s postopkom za podelitev razrešnice. Obstaja očitna potreba po dodatni pojasnitvi, v sodelovanju z organom za razrešnico, kako oblikovati poročilo o oceni financ Unije v skladu z resolucijami o razrešnici. V zvezi s časovno ustreznostjo je v začetnih letih izvajanja finančnih programov, na katere bi se nanašala razrešnica, pozornost usmerjena predvsem na začetek izvajanja ukrepov, ki se financirajo. Ugotovitve o učinkih bi bilo mogoče oblikovati šele pozneje. Ocene namreč običajno obravnavajo sredstva, za katera so bile obveznosti prevzete vsaj tri do pet let prej. Izpolnjevanje zahteve Računskega sodišča, da mora Komisija pripraviti naslednje poročilo za proračunsko leto n-2 bistveno prej v zadevnem letu, da bi ga lahko upoštevali v letnem poročilu o razrešnici, bo še bolj skrajšalo čas, ki je na voljo za poročanje o rezultatih.

Preveriti je treba tudi povezavo med pripravo in časovno ustreznostjo priprave tega poročila in letnih poročil o dejavnosti. Pomembno bo tudi doseganje ustreznega ravnovesja med zgodnjim poročanjem in koristnimi ocenami uspešnosti.

Začelo se je oblikovanje koncepta in prihodnja finančna poročila bi morala temeljiti na dogovorjenem okviru.

Ob upoštevanju navedb Parlamenta, v katerih poziva k celovitejšem pristopu[6], in navedb Računskega sodišča[7] to poročilo zagotavlja informacije o uspešnosti financiranja v okviru vseh glavnih proračunskih postavk, ki so bile na voljo leta 2011.

Poročilo opredeljuje:

· ključna vprašanja dodane vrednosti EU, učinkovitosti in uspešnosti, pri čemer so po potrebi navedene omejitve, ki jih prinaša začasni značaj številnih ocenjevalnih poročil, ki so na voljo;

· informacije, ki prispevajo k prilagoditvam upravljanja programov in ki bi lahko pomagale izboljšati njihove končne učinke;

· primere rezultatov ocen, ki so prispevali k oblikovanju predlogov Komisije za večletni finančni okvir 2014–2020. Ti primeri kažejo, kako so ocene prispevale k poenostavitvi programov ter k izboljšanju okvirov spremljanja in ocenjevanja in kako so vplivale na oblikovanje politik; celoten sklop skupnih ocen za posamezne proračunske postavke[8] in povezave do ocenjevalnih informacij iz letnih poročil o dejavnostih[9] ter izjav o dejavnostih[10] so na voljo v prilogi delovnega dokumenta služb Komisije.

2. Pregled doseženih rezultatov

To poročilo temelji na ocenah, izvedenih v letu 2011 (skupaj 118), ki so glavni vir informacij o uspešnosti. Povzema rezultate ocen finančnih programov za posamezne proračunske postavke, pri čemer poudarja dodano vrednost EU, osredotočenost in skladnost, učinkovitost in uspešnost ter organizacijska vprašanja. Poročilo navaja, ali so ocene vključevale priporočila za izboljšanje. Ta oddelek temelji na strukturi finančnega okvira za obdobje 2007–2013.

Razdelek 1a – Konkurenčnost za rast in zaposlovanje

Podjetništvo

Program za konkurenčnost in inovativnost vključuje program za podjetništvo in inovativnost, podporni program za politiko informacijskih in komunikacijskih tehnologij in program Inteligentna energija – Evropa[11].

Vmesna ocena[12] je zajela vse tri elemente ter je preučevala učinke in dodano vrednost EU. Ugotovitve ocene kažejo, da se celotni program in njegovi sestavni elementi uspešno izvajajo in so na pravi poti k uresničitvi ciljev[13]. V skladu z oceno je program zelo relevanten, ustrezno strukturiran, učinkovit in uspešen. Ocena je pokazala, da je mogoče doseči še večje sinergije med sestavnimi deli programa in jasnejšo strateško usmerjenost. Z vidika rezultatov je program za konkurenčnost in inovativnost postal pomembno orodje za spodbujanje inovacij, saj je bilo predvsem zaradi ukrepov v okviru tega programa ustvarjenih ali ohranjenih več kot 186 000 delovnih mest. Program je podpiral 134 projektov ekoinovacij na področju recikliranja, ekoloških podjetij, sektorja hrane in pijače ter gradbeništva. Potrjeno je bilo, da pomoč za hitro rastoča in inovativna MSP ter jamstveni sklad za MSP, ki zagotavlja posojila in mikrokredite, ustrezata potrebam malih in srednjih podjetij (MSP) in z vidika dodane vrednosti EU izpolnjujeta zahteve glede financiranja, ki drugače ne bi bile izpolnjene. Med letoma 2007 in 2011 so finančni instrumenti v okviru programa pomagali več kot 155 000 podjetjem s financiranjem v višini 11,4 milijarde EUR v obliki jamstev ter z naložbami v višini do 2,2 milijarde EUR v obliki tveganega kapitala. Vsako leto je več kot 2 milijona MSP uporabljalo Evropsko podjetniško mrežo, od tega jih je polovica mrežo uporabljala za dostop do novih trgov ali razvoj novih proizvodov.

Vmesna ocena[14] programa Erasmus za mlade podjetnike[15] je pokazala, da program prinaša velike možnosti za ustvarjanje delovnih mest. Polovica novih podjetnikov, ki so sodelovali pri programu, je navedla, da bi po opravljeni delovni praksi verjetno zaposlila novega delavca, kljub tveganju, da bi te osebe postale konkurenti. Stroški od 7 500 do 8 500 EUR na ustvarjeno delovno mesto kažejo na stroškovno učinkovitost. Sodelovanje se povečuje zaradi izboljšanja obravnavanja prošenj, ki prispeva k večjemu številu izmenjav na mesec.

Gospodarske in finančne zadeve

Naknadna ocena Instrumenta Euratoma za posojila[16] je pokazala, da cilji tega instrumenta ostajajo utemeljeni in usklajeni s ciljem energetske varnosti. V okviru tega instrumenta je bilo v obdobju 1977–2003 sofinanciranih 21 % skupnih naložb v nove gradnje in ustvarjenih 6000 visokokvalificiranih delovnih mest. Brez teh naložb bi morala EU vsako leto uvoziti dodatnih 10 milijonov ton energije. Instrument je neposredno prispeval k izboljšanju varnosti v Bolgariji in Romuniji, saj je državama pomagal uskladiti njune jedrske objekte z mednarodno priznanimi standardi. Posojila v okviru instrumenta Euratom so spodbudila širše reforme, vključno z vzpostavitvijo skladov za razgradnjo, reformo tarif za električno energijo itn. Instrument Euratoma za posojila je bil finančno uspešen, saj so bila vsa posojila v celoti povrnjena, prav tako pa ni bilo uporabljeno proračunsko jamstvo EU.

Mobilnost in promet

Vmesna ocena[17] programa TEN-T[18] je pokazala, da je imel program sicer pomembno vlogo pri vzpostavitvi prometnega omrežja EU in izpolnjevanju potreb po mobilnosti, vendar se je izvajal z zamudo, tako da je bilo zaključenih le nekaj prednostnih projektov, ključni deli – kot so čezmejni odseki – pa sploh niso bili zgrajeni. Ugotovljeno je bilo, da je omrežje TEN-T večinoma sestavljeno iz nacionalnih odsekov, ki so pogosto slabo medsebojno povezani, in da ni v celoti interoperabilno. Večina prednostnih projektov je bila osredotočenih na železnice[19], ni pa bilo vzpostavljeno celovito in usklajeno omrežje, ki bi povezovalo vse vrste prevoza. Kljub osredotočenosti na železnice še vedno ni vzpostavljeno enotno evropsko železniško območje, saj se nenehno pojavljajo ozka grla in velike ovire za interoperabilnost. Prednostni projekti niso prinesli pričakovanih učinkov.

Na podlagi te ocene je Komisija predlagala nove smernice za projekte TEN-T za obdobje 2014–2020 v okviru instrumenta za povezovanje Evrope. Ta osnutek smernic določa standarde za zagotavljanje učinkovitosti, interoperabilnosti in boljšega načrtovanja projektov. Cilj je do leta 2030 vzpostaviti temeljno omrežje evropske infrastrukture, do leta 2050 pa celovito omrežje. Do leta 2020 bodo projekti osredotočeni na elemente, ki ustvarjajo največjo evropsko dodano vrednost: manjkajoče čezmejne povezave, glavna ozka grla in multimodalna vozlišča.

Ocena[20] programa Marco Polo 2003–2010[21] je pokazala, da program sicer prinaša koristi za okolje, ki jih je mogoče izraziti v več sto milijonih EUR[22], vendar niso bili v celoti doseženi cilji prehoda na druge vrste prevoza, izraženi v tonah kilometrov tovornega prometa, preusmerjenega s prevoza po cesti na prevoz po morju na kratkih razdaljah, po železnici in po celinskih plovnih poteh. Ker je program Marco Polo tržno naravnan, je bil še posebej občutljiv na razmere na trgu in gospodarsko krizo. Ima edinstveno zasnovo, na podlagi katere je financiranje povezano predvsem z uspešnostjo. Vendar hkrati na trgu deluje kot zapleten instrument. 42 odstotkov upravičencev je navedlo, da bi bili njihovi projekti zagotovo izvedeni tudi brez sredstev iz programa Marco Polo. Vendar je bilo ugotovljeno tudi, da je prezgodaj za celovito oceno rezultatov programa Marco Polo II, saj se veliko projektov še vedno izvaja.

Komisija je na podlagi teh ugotovitev, ki so upoštevale rezultate programa in razvoj prometne politike, predlagala nadaljnje izvajanje pobude v okviru novega instrumenta za povezovanje Evrope in novega programa TEN-T.

Informacijska družba in mediji

Vmesna ocena[23] programa Varnejši internet[24] je pokazala, da program ustvarja dodano vrednost in se uspešno odziva na spreminjajoče se družbene razmere, vključno z vidiki družbenih medijev in spletnega ustrahovanja. Program je podprl projekte, ki drugače ne bi bili financirani. Vplival je na nacionalne in mednarodne dejavnosti, katerih analize in rezultati se široko uporabljajo in navajajo. Vendar bi programu koristila dolgoročnejša perspektiva financiranja in bolj strateška vizija. V predlogu programa za naslednji večletni finančni okvir (instrument za povezovanje Evrope) je predstavljen skladnejši in preglednejši pristop k financiranju EU, ki bo zagotovil varnost in naj bi tako spodbudil večje financiranje iz zasebnega sektorja.

Končna ocena[25] programa e-Vsebine plus[26] je pokazala, da je program prispeval k boljši dostopnosti, uporabnosti in izkoriščenosti digitalnih vsebin v Evropi z olajšanjem oblikovanja in razširjanja informacij na področjih javnega interesa. Zaradi pomembnosti tega prispevka glede na vedno večje povpraševanje državljanov, študentov, raziskovalcev, MSP ter drugih podjetij po kakovostnih digitalnih vsebinah v Evropi je ocena priporočila nadaljnjo podporo na evropski ravni, da bi se povečala razpoložljivost evropskih digitalnih vsebin. Za doseganje čim večje dodane vrednosti EU je bilo predlagano, da se financiranje usmeri v področja, kjer bo napredek verjetno počasen ter kjer dostop do vsebin omejujejo jezikovne in kulturne ovire.

Energija

Končna ocena[27] programa Inteligentna energija – Evropa II[28] je pokazala, da je bil program dobro usklajen s prednostnimi nalogami politike ter je prispeval k uresničevanju ciljev EU s spodbujanjem energetske učinkovitosti in uporabe obnovljivih virov energije. Osredotoča se na razvoj najboljših praks in čezmejnih dejavnosti.

Ocena je pokazala, da je program obravnaval potrebe in težave, povezane s trajnostno energijo, hkrati pa tudi, da netehnološke ovire še naprej omejujejo uresničevanje energetskih ciljev EU. Za boljše obvladovanje finančnih preprek, ki ovirajo uporabo trajnostne energije, je ocena priporočila okrepitev financiranja dejavnosti, ki spodbujajo inovativne tehnike, postopke in proizvode. To ugotovitev je podprla predhodna ocena naslednika programa Inteligentna energija – Evropa II, ki je pokazala, da bi stroškovno najučinkovitejša možnost politike vključevala nadaljnje izvajanje programa z večjim proračunom ter večji poudarek na ukrepih, ki podpirajo izvajanje politike, gradnjo zmogljivosti in mobilizacijo naložb. Prav tako bi bil lahko učinek programa večji, če bi bilo več ukrepov usmerjenih v male in srednje akterje v energetskem sektorju ter če bi bil program bolj povezan s strukturnima skladoma. To vprašanje obravnava predlog Komisije za naslednji program. Ocena je pokazala tudi, da bi lahko prizadevanja Izvajalske agencije za konkurenčnost in inovativnost (EACI) za poenostavitev postopka upravljanja povečala učinkovitost projektov in da je bila agencija na splošno uspešna.

Vmesna ocena[29] Evropskega energetskega programa za oživitev[30] je pokazala, da se finančna sredstva niso vedno uporabljala tako hitro, kot je bilo predvideno. Splošni cilji in sredstva programa so bili pomembni za oživitev gospodarstva in energetsko politiko, saj so prispevali k ustvarjanju kratkoročnih delovnih mest ter prinesli velike možnosti za dolgoročno zaposlitev in konkurenčne prednosti. Nekateri zaključeni projekti so že prispevali k zanesljivi preskrbi z energijo, konkurenčnosti, zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in dokončnemu oblikovanju enotnega trga. V nekaterih primerih je bilo za zagon projektov potrebnega več časa, kot je bilo načrtovano, delno zaradi težav s financiranjem in izdajo dovoljenj za večje infrastrukturne projekte.

Komisija se je na ugotovitve ocene odzvala v predlogu smernic za energetsko infrastrukturo, ki je namenjen uvedbi pomembnih izboljšav v zvezi s hitrostjo izvajanja programa. Predlog vsebuje določbe za pospešitev postopkov za izdajanje dovoljenj z ustanovitvijo enotnih nacionalnih organov za upravljanje tega dela postopka, določitvijo triletnega roka za sklep o izdaji dovoljenja ter povečanjem preglednosti in sodelovanja javnosti.

Raziskave

V okviru sedmega okvirnega programa za raziskave[31] je bilo v letu 2011 40 % sodelujočih v izbranih predlogih iz sektorja visokega in srednjega šolstva, zlasti z univerz, 26 % iz gospodarstva in 23 % iz raziskovalnih organizacij. MSP so prejela 16,3 %[32] sredstev v okviru posebnega programa „Sodelovanje“ v primerjavi s prvotnim ciljem vsaj 15-odstotnega financiranja MSP. Izrazit mednarodni značaj okvirnega programa potrjuje dejstvo, da v njem sodeluje 169 držav. Do februarja 2012 je bilo podpisanih več kot 14 000 sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev in zaključenih več kot 1000 projektov. Na podlagi končnih poročil zaključenih projektov je bilo v povprečju za vsak projekt pripravljenih osem publikacij, do štirih je bil zagotovljen „odprt dostop“[33]. Projekti v okviru sedmega okvirnega programa so v povprečju ustvarili dvaindvajset neposrednih delovnih mest v ekvivalentu polnega delovnega časa[34].

Ocene, izvedene v letu 2011[35], poudarjajo, da so okvirni programi privlačni za najboljše evropske raziskovalce in ustanove, da se hitro odzivajo na nova področja znanosti in ohranjajo konkurenčnost EU pri oblikovanju raziskovalnih programov. Ocenjevalne študije[36] kažejo, da sedmi okvirni program bistveno prispeva k rasti in krepitvi vseevropskih partnerstev. Nekatere ocenjevalne študije zagotavljajo koristne dokaze o prispevku okvirnih programov k razvoju inovativnih proizvodov, postopkov in storitev, ki pozitivno vplivajo na konkurenčnost in ustvarjanje delovnih mest.

Študija dolgoročnejših učinkov okvirnih programov je pokazala raznolikost učinkov glede na različna področja raziskav, ki so bila analizirana, ti učinki pa na primer omogočajo EU, da konkurira drugim vodilnim državam v svetovnem merilu na področju raziskav in razvoja obdelave kvantnih informacij in kvantnega računalništva, in pomagajo evropski raziskovalni skupnosti, da postane vodilna v svetu na področju raziskav stratosferskega ozona. Študija poudarja tudi pomen bolj naključnih učinkov, na primer oblikovanja raziskovalne skupnosti, ustvarjanja novih disciplin in izmenjave osebja med akademskim svetom in industrijo.

Ugotovljeno je bilo tudi, da so se ocene okvirnih programov sčasoma izboljšale, vendar nanje še vedno vpliva dejstvo, da prevladujejo kazalniki na podlagi vhodnih podatkov, kazalnikov rezultatov in učinka pa je malo. Nedavni predlog Komisije za program Obzorje 2020 zagotavlja boljši analitični okvir. Uvaja enotna merila za celotni program in njegove različne elemente, vključno s hierarhijo ciljev programa in seznamom ključnih kazalnikov za merjenje rezultatov in učinka programa Obzorje 2020. Poleg tega je namen tega predloga uvedba poenostavitev za zmanjšanje upravnega bremena udeležencev, poenostavitev veljavnih pravil in postopkov, zagotovitev usklajenosti med instrumenti ter vzpostavitev novega ravnotežja med tveganji in zaupanjem. Posebna pozornost je namenjena zagotavljanju sodelovanja MSP v programu.

Izobraževanje in kultura

Vmesna ocena za obdobje 2007–2013 programa vseživljenjsko učenje[37] je zajemala štiri sektorske programe[38] ter medsektorski program in program Jean Monnet, ki podpirajo nadnacionalno mobilnost, partnerstva in druge projekte sodelovanja v vseh izobraževalnih sektorjih, ki jih pokriva program vseživljenjsko učenje.

Potrdila je, da je celovitejši pristop povečal uspešnost in učinkovitost programov. Izkoriščene so bile pomembne sinergije, zlasti v upravnih in promocijskih ukrepih. Vendar je bilo ugotovljeno, da je program zelo kompleksen, saj zajema približno 70 ukrepov in preveliko število ciljev, pogosto pa ni ustreznih povezav med različnimi ravnmi.

Program vseživljenjsko učenje je uspešno napredoval k uresničevanju ciljev. V prvih letih izvajanja je bilo porabljenih od 96 do 100 % namenjenih sredstev. Institucionalni upravičenci so opozorili na koristi izboljšanih vsebin in praks na področju izobraževanja in usposabljanja. Ocena je pokazala bistveno evropsko dodano vrednost: povečano sodelovanje na področju izobraževalne politike in izmenjava med sodelujočimi državami ter okrepljena evropska razsežnost. Kljub temu je bilo v okviru ocene ugotovljeno, da obstaja tveganje, da nekateri kvantitativno opredeljeni cilji programa (kot sta mobilnost in Grundtvig) morda ne bodo doseženi zaradi nezadostnih sredstev, in potreba po boljši vključitvi rezultatov v politiko, da se poveča učinkovitost programa.

Na podlagi teh ugotovitev predlogi Komisije za obdobje 2014–2020 predvidevajo dodatno povezovanje programa vseživljenjsko učenje s programom „Mladi v akciji“ in različnimi drugimi programi mednarodnega sodelovanja. Tako bi lahko vzpostavili en sam poenostavljen in izboljšan sistem, ki bi prispeval k nadaljnjemu razvoju skladnega pristopa k vseživljenjskemu učenju, s čimer bi se izboljšali uspešnost in stroškovna učinkovitost. Prav tako je predvideno, da se v celoti izkoristijo podobnosti med programi, ki so se prej razlikovali, in da se zagotovi, da bodo dejavnosti na določenih področjih dosegle kritično maso, potrebno za ustvarjanje dolgoročnega učinka. Pri porazdelitvi proračunskih sredstev med ukrepe, upravičence in države bi bilo treba bolj upoštevati uspešnost in morebitni učinek, in sicer z izboljšanjem prilagodljivosti in povečanjem razpoložljivih spodbud.

Ocena Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo[39] je zajemala oceno ustanovitve inštituta, začetka njegovega delovanja in njegovih začetnih ukrepov do leta 2010. Ugotovljeno je bilo, da so dejavnosti Evropskega inštituta za inovacije in tehnologije potekale po načrtih, prve skupnosti znanja in inovacij pa so bile izbrane celo pred rokom. Proračun je bil zadosten, stopnje finančnega vzvoda znotraj skupnosti znanja in inovacij pa so bile malo višje od pričakovanih, saj so skupnosti črpale dodatne vire financiranja, vključno z lastnimi sredstvi partnerjev (49 %), nacionalnimi in regionalnimi sredstvi (21 %) in drugimi viri EU (7 %). Ugotovljeno je bilo, da Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo zagotavlja znatno dodano vrednost EU.

Razdelek 1b – kohezija za rast in zaposlovanje

Zaposlovanje in socialne zadeve

Ocena[40] podpore Evropskega socialnega sklada za enakost spolov je pokazala, da so države članice ukrepe na področju enakosti spolov začele izvajati počasneje kot druge dele operativnih programov Evropskega socialnega sklada. V nekaterih državah članicah je bil razlog za to gospodarska kriza, ki je preusmerila pozornost in sredstva s cilja enakosti spolov k politikam trga dela in zmanjševanju brezposelnosti. Kljub temu vse države članice zasledujejo cilj enakosti spolov v operativnih programih Evropskega socialnega sklada, vendar v različnem obsegu. V nekaterih primerih je Evropski socialni sklad edini vir financiranja za zadevne ukrepe. Ocena je pokazala, da so bili ukrepi Evropskega socialnega sklada osredotočeni na bistvena vprašanja, vendar so se države članice raje osredotočale na stran ponudbe, tj. udeležbo žensk na trgu dela in njihovo sposobnost konkurirati na trgu dela, kot na bistvene vidike in vzroke neenakosti spolov (npr. ločevanje v šolstvu, organizacija dela, kulturni in družbeni stereotipi). Na podlagi ocene je bilo ugotovljeno, da so programi zagotovili dodano vrednost na področju krepitve zmogljivosti in podprli vključevanje vidika enakosti spolov na dnevni red politike večine držav članic.

Ocena podpore Evropskega socialnega sklada za krepitev dostopa do trga dela in socialno vključevanje migrantov in etničnih manjšin (2000–2006) je potrdila, da je Evropski socialni sklad zagotovil pozitiven prispevek, in sicer v obliki pomoči ljudem, ki so priseljenskega izvora ali pripadajo manjšinam, da premagajo ovire pri dostopu do trga dela, izboljšajo jezikovno znanje ter okrepijo osnovne spretnosti in znanja za zaposljivost. Kar zadeva sisteme in strukture, se je posledično okrepila tudi zmogljivost javnih institucij, da spodbujajo vključevanje ljudi, ki pripadajo manjšinam.

Na tem področju je Evropski socialni sklad zapolnil veliko vrzel v financiranju. Zagotovil je dodatno ciljno usmerjeno finančno podporo, ki drugače ne bi bila na voljo. Evropski socialni sklad in zlasti program EQUAL[41] sta podprla širše ciljne skupine od tistih, ki jih običajno zajemajo nacionalni proračuni. V obdobju 2007–2013 je bilo sodelovanje migrantov in manjšin bistveno večje kot v obdobju 2000–2006 (1,19 milijona ljudi ali približno 8,7 % vseh upravičencev Evropskega socialnega sklada).

Predlog Komisije za naslednjo generacijo strukturnih skladov bi moral prispevati k poenostavitvi postopkov in izboljšanju sinergij z Evropskim skladom za regionalni razvoj, Kohezijskim skladom, Evropskim kmetijskim skladom za razvoj podeželja in prihodnjim Evropskim skladom za pomorstvo in ribištvo.

Predhodna ocena prihodnjega programa PROGRESS (program Evropske unije za socialne spremembe in inovacije) je poudarila potrebo po povečanju usklajenosti ukrepov EU na področju zaposlovanja in socialnem področju s povezovanjem in razvojem skupnega izvajanja programov PROGRESS in EURES ter evropskega mikrofinančnega instrumenta Progress. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da novi program ponuja priložnost za poenostavitev izvajanja prek skupnih določb, ki med drugim zajemajo skupne splošne cilje, skupno tipologijo ukrepov ter racionalizacijo poročanja in ocenjevanja.

Regionalna politika

Regionalna politika se izvaja v okviru deljenega upravljanja z državami članicami in regijami, pristojnimi za izvajanje programov, in sicer z združevanjem sredstev EU ter nacionalnih in regionalnih sredstev za uresničevanje ekonomske, socialne in teritorialne kohezije. Tudi ocenjevanje je deljena odgovornost. Podatki na podlagi ocene se uporabijo, ko postanejo razpoložljivi, in bodo, ko bodo zbrani na podlagi različnih ocen, najverjetneje prispevali k spremembam politike. Podatki na podlagi ocen, izvedenih v obdobju 2000–2006 (programi so se izvajali do leta 2009), so bili osnova predlogov za prihodnjo politiko v obdobju 2014–2020, petega kohezijskega poročila za leto 2010 in predlogov za večletni finančni okvir v letu 2011. Podatki, pridobljeni v prejšnjih letih, in podatki, zbrani leta 2011 o prejšnjem in sedanjem programskem obdobju, so bili upoštevani tudi v dokumentih Evropske komisije o stališčih v zvezi s prihodnjo kohezijsko politiko v posameznih državah članicah ter bodo obravnavani pri pogajanjih o novih programih, ki bodo potekala do konca leta 2013.

V letu 2011 so se še vedno zaključevale naknadne ocene programskega obdobja 2000–2006. Pridobljene so bile tudi ugotovitve ocen o tekočem izvajanju programov v obdobju 2007–2013. Rezultati ocen potrjujejo usmeritev predlogov Komisije za programsko obdobje 2014–2020. Podrobnosti glede usmeritev politike bodo obravnavane v sodelovanju z državami članicami, da jih bo mogoče upoštevati v novih programih, ki bodo razviti v prihodnjem letu.

Kot del naknadne ocene Kohezijskega sklada 2000–2006 so bili v letu 2011 zaključeni trije delovni sklopi, katerih končno zbirno poročilo bo na voljo v letu 2012. Dve študiji[42] o prometu in okolju sta za oceno učinka uporabili naknadno analizo stroškov in koristi. Čeprav je bilo na podlagi ocene ugotovljeno, da je prezgodaj za celovito oceno učinkov, je metoda ustrezna in se bo uporabljala tudi v prihodnosti. Vsi prometni projekti so dosegli ugodno razmerje med ceno in kakovostjo, pri čemer je bil prispevek Kohezijskega sklada potreben za sprostitev njihovih gospodarskih koristi. Analiza okoljskih projektov je pokazala, da je bilo veliko projektov za okoljsko infrastrukturo izvedenih zaradi izpolnjevanja zakonskih zahtev. Stroški so bili večji od kvantitativno opredeljivih koristi, vendar so projekti pomembno vplivali na okoljsko ozaveščenost in pridobivanje izkušenj v institucijah. Z državami članicami poteka razprava o pomembnih ugotovitvah na podlagi teh ocen in ocen iz preteklih let za prometne in okoljske projekte, ki so bili sofinancirani iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, te ugotovitve pa se bodo upoštevale pri oblikovanju prihodnjih politik.

Ocene podpore regionalne politike za podjetja in inovacije[43] so zagotovile dodatne dokaze, ki potrjujejo ustreznost predloga Komisije, da se v prihodnosti večja podjetja izključi iz splošnih shem podpore Evropskega sklada za regionalni razvoj. Učinek podpore za podjetja je bil največji, ko je bil usmerjen v manjša podjetja. Študija podpore za inovacije v Nemčiji[44] je pokazala, da so subvencije za raziskave in razvoj prispevale k izvajanju širokega spektra ukrepov, od inovacij na področju obstoječih proizvodov in postopkov do razvoja novih. Potrebnih je več raziskav, da bi ugotovili, ali bi bili manjši zneski nepovratnih sredstev v dolgoročnem smislu učinkovitejši od velikih, in dodatno preučili, ali bi bilo bolje uporabljati posojila kot nepovratna sredstva.

Strokovna mreža za vrednotenje (Expert Evaluation Network), ki vsako leto pripravi poročilo o uspešnosti regionalne politike v tekočem programskem obdobju, je ugotovila, da so zamude pri izvajanju programov povečale tveganje, da bo imelo prednost črpanje sredstev in ne učinkovitost. Kljub temu so prisotni znaki pospešenega izvajanja, obstaja pa tudi veliko dokazov o dosežkih in splošnem izboljšanju kakovosti ocen, ki jih izvajajo države članice. Strateški dokumenti o obnovljivih virih energije in energetski učinkovitosti, pripravljeni v okviru mreže, so pokazali, da je podpora EU v primerjavi z nacionalnim financiranjem zelo skromna, kar vzbuja dvom o dodani vrednosti. Naložbe v sektor je treba natančno analizirati za vsak primer posebej, da se zagotovi ugodno razmerje med ceno in kakovostjo.

Podatki, pridobljeni na podlagi ocen v letu 2011, so na splošno potrdili, da je treba okrepiti osredotočenost sedanje in prihodnje politike na rezultate ter da morajo države članice opraviti več ocen učinkov politike. Ti elementi so bistven del predlogov Komisije za prihodnost.

Razdelek 2 – Ohranjanje in upravljanje naravnih virov

Kmetijstvo in razvoj podeželja

Ocena učinkov neposredne podpore na dohodek[45] je potrdila, da so neposredna plačila prispevala k povečanju dohodka kmetov in imela pomembno vlogo pri ustvarjanju dohodka kmetij. To zlasti velja za kmetije s pašno živino (govedo, ovce in koze), poljščine, mešane kmetije in mlečne kmetije. Neposredna plačila so prispevala k zmanjšanju vrzeli med povprečnim kmetijskim dohodkom na enoto dela malih in velikih kmetij. Učinkovitost neposrednih plačil, ki zagotavljajo dohodkovno podporo kmetom, je bila precej visoka, vendar se je po regijah bistveno razlikovala.

Ocena ukrepov skupne kmetijske politike, ki so se izvajali v sektorju sladkorja[46], je pokazala, da je reforma v sektorju sladkorja leta 2006 bistveno pospešila postopek prestrukturiranja sektorja. Pridelek se je hitro izboljšal, prav tako koncentracija proizvodnje na večjih kmetijah. Čeprav so bili doseženi splošni cilji reforme[47], upravljanje sistema na podlagi kvot in referenčnih cen ostaja zapleteno.

Ocena reformnih ukrepov skupne kmetijske politike, ki so se izvajali v sektorju mleka[48], je pokazala, da je mlečna politika prispevala k zmanjšanju strukturnega presežka ponudbe po letu 2004. Skupni stroški podporne politike v sektorju mleka so se zmanjšali, na trgu pa se je vzpostavilo ravnovesje. V času, ki ga zajemajo podatki ocene, so se ohranile ravni dohodka proizvajalcev, poleg tega pa so bili izpolnjeni interesi proizvajalcev v zvezi s prožnostjo in širitvijo proizvodnje. Reforma je prinesla večje upravno breme in izpostavljenost cenovnemu tveganju. Ocena je priporočila uvedbo prožnejših instrumentov, ki se bodo lahko odzivali na dogajanja na svetovnem trgu.

Ocena reformnih ukrepov skupne kmetijske politike, ki so se uporabljali za sektor ovc in koz, je pokazala, da je reforma prispevala k povečanju produktivnosti, vendar se splošna konkurenčnost sektorja ni izboljšala. Plačila, odobrena v Italiji in Grčiji v okviru pomoči za sektorje s posebnimi težavami, so bila nizka in so imela majhen učinek. V sektorju ovčjega mesa je podpora, ki se zagotavlja v okviru programov za razvoj podeželja, bistvenega pomena za ohranitev sektorja. Poleg tega je v nekaterih regijah na voljo vezana podpora, ki zagotavlja okoljske in družbene koristi in je potrebna za ohranjanje proizvodnje v občutljivih regijah.

Ocena ukrepov za promocijo in obveščanje v zvezi s kmetijskimi proizvodi[49] navaja, da se dejavnosti, pri katerih sodeluje več držav, ali kampanje v tretjih državah verjetno ne bi izvajale brez sredstev EU. Čeprav so zainteresirane strani navdušene nad programi obveščanja in promocije, ki so prispevali k izboljšanju ugleda ter povečanju ozaveščenosti o kakovosti in posebnih metodah proizvodnje kmetijskih proizvodov EU, je treba bolje opredeliti neposreden učinek teh programov na gospodarstvo.

Ocena izrednih ukrepov za podporo trga v sektorju perutnine in jajc je pokazala, da je bil skupni pristop EU k obvladovanju velikih motenj na trgu (kot je izrazit upad povpraševanja in cen, ki ga je povzročilo pomanjkanje zaupanja potrošnikov zaradi ptičje gripe) ustrezen odziv. Čeprav ukrepi niso mogli stabilizirati trga v kratkoročnem smislu, ker je bilo za njihovo pripravo potrebno veliko časa, so omogočili, da je bil v razumnem času povrnjen velik del izredne izgube dohodka. Na podlagi ocene je bilo ugotovljeno, da bi Komisija morala razviti instrumente za obvladovanje takega nezaupanja potrošnikov, s katerimi bi se trg lahko hitro stabiliziral.

Rezultati ocene so bili upoštevani v predlogih za reformo skupne kmetijske politike, ki jih je Komisija pripravila oktobra 2011, na primer v zvezi z nadaljnjo nevezanostjo plačil, in pri oblikovanju okvira politike za razvoj podeželja. V prihodnosti naj bi se spremljanje in ocenjevanje izvajala v skupnem okviru za merjenje uspešnosti skupne kmetijske politike kot celote v skladu s strategijo Evropa 2020. V ta namen se je začel postopek za razvoj skupnega sklopa kazalnikov, povezanih s cilji politike.

Pomorske zadeve in ribištvo

Vmesna ocena (študija) Evropskega sklada za ribištvo (2007–2013)[50] je pokazala, da so se sistemi za upravljanje in nadzor sklada srečevali z začetnimi težavami, vendar zdaj delujejo zadovoljivo. Prehod na en sam operativni program je, čeprav je koristen na ravni EU, povečal stroške upravljanja za večino držav članic. Učinkovitejše metode revizije in nadzora so zmanjšale finančna tveganja, vendar upravno breme ostaja preveliko za majhne države članice, zlasti nove. Okviri za spremljanje in ocenjevanje so se osredotočali na rezultat in ne na učinke ter niso imeli skupne opredelitve enot, ki jih je treba meriti. Poleg tega se za poročanje niso uporabljali kazalniki, niti se niso sistematično preverjali.

Te ugotovitve so bile upoštevane v predlogu za novi sklad za pomorsko in ribiško politiko EU (2014–2020). Glavne spremembe vključujejo bistveno poenostavitev in uskladitev različnih upravnih pravil in postopkov za finančne odločitve, poročanje, spremljanje in ocenjevanje, močnejšo vezanost na ključne cilje reforme skupne ribiške politike z uvedbo pravil o pogojevanju, tesnejše usklajevanje z drugimi skladi ter izboljšanje sistema za spremljanje in ocenjevanje na podlagi skupnih kazalnikov v vseh državah članicah.

Razdelek 3a – Svoboda, varnost in pravica

Notranje zadeve

Poročilo Komisije in vmesna ocena Sklada za zunanje meje[51] sta pokazala, da je sklad kljub začetnim težavam deloval v skladu s svojimi cilji, tj. usmerjanjem pomoči EU za povečanje naložb na mejah in konzulatih v interesu celotnega schengenskega območja. Naložbe v nacionalne komunikacijske sisteme za nadzor na mejah in v Schengenski informacijski sistem II so izboljšale varnost zunanjih meja EU. Poleg tega so naložbe za vzpostavitev vizumskega informacijskega sistema izboljšale postopek obravnave vizumov. Kljub splošnemu prispevku sklada k boljšemu upravljanju meja in uporabi novih tehnologij so države članice podvomile v učinkovitost in uspešnost nekaterih projektov.

Poročilo Komisije in vmesna ocena Evropskega sklada za vračanje (2008–2013) sta pokazala, da je sklad že prispeval k razvoju in krepitvi praks za upravljanje vračanja v veliko državah članicah. Prispeval je na primer k skrajšanju časa bivanja v centrih za sprejem in/ali pridržanje ter povečanju števila državljanov tretjih držav, ki se odločijo za prostovoljno vrnitev. Državljani tretjih držav so bili tako deležni ugodnejše obravnave, kot bi jo prejeli, če bi bili prisilno odpeljani.

Poročilo Komisije in vmesna ocena Evropskega sklada za vključevanje državljanov tretjih držav (2008–2013) sta pokazala, da večina držav članic kljub začetnim težavam pričakuje, da bodo izvedle načrtovane ukrepe in dosegle zastavljene cilje. Sklad je z usmerjenostjo v posebne ukrepe ali skupine, ki jih glavni instrumenti financiranja običajno ne vključujejo, pokazal pravo dodano vrednost. Sklad je v več državah članicah podprl vzpostavitev celovitega okvira politike ter zagotovil sredstva za njegovo izvajanje. Vendar bi bilo treba zmanjšati upravno breme, povezano s programi.

Vmesna ocena okvirnega programa Varnost in varstvo svoboščin (2007–2013)[52] je pokazala, da program učinkovito razvija svojo vseevropsko razsežnost in podpira širok spekter dejavnosti. Dokaj zapleteni upravni postopki za obravnavanje vlog so morda negativno vplivali na izvajanje projekta. Kljub temu je bilo ocenjeno, da je dodana vrednost EU visoka, splošna izvedba programa pa precej uspešna. Komisija je za obdobje 2014–2020 predlagala, da se število skladov in programov za notranje zadeve zmanjša s šest na dva: na Sklad za migracije in azil ter Sklad za notranjo varnost. Komisija je v teh predlogih upoštevala tudi rezultate drugih ocen.

Pravosodje

Vmesna ocena[53] programa Civilno pravosodje[54] je pokazala, da so bili njegovi cilji zelo pomembni za podpiranje evropske politike na področju pravosodja. Dejavnosti, ki se financirajo, pomagajo organizacijam civilne družbe in državam članicam pri učinkovitem oblikovanju in nemotenem izvajanju prava EU. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da se program učinkovito upravlja kljub omejenim človeškim virom. V vmesni oceni je bila predlagana združitev programa Civilno pravosodje in programa Kazensko pravosodje v novem večletnem finančnem okviru.

Vmesna ocena programa Kazensko pravosodje[55] je potrdila, da podprti ukrepi obravnavajo pomembne težave ter dopolnjujejo nacionalne ukrepe. Vendar je bila ugotovljena tudi potreba po povečanju učinkovitosti financiranja z boljšim določanjem prednostnih nalog, osredotočanjem na povečevanje evropske dodane vrednosti, izboljševanjem publicitete in poenostavitvijo izvajanja.

Vmesna ocena[56] programa Daphne III[57] je pokazala, da je program zelo pomemben za reševanje težav, zaradi katerih je bil zasnovan, vendar bi se lahko okrepile povezave med programom in razvojem politike. Več bi bilo mogoče storiti v zvezi s spodbujanjem vseevropskih partnerstev in zagotavljanjem uravnotežene geografske razporeditve vodilnih organizacij. Finančni viri za izvajanje ukrepov so na podlagi ocene zagotavljali financiranje visokokakovostnih projektov, hkrati pa je stopnja uspešnosti pri izbiri projektov zagotavljala precejšnjo konkurenčnost med projekti. Razširjanje rezultatov projektov bi se lahko izboljšalo. Vmesna ocena programa Temeljne pravice in državljanstvo[58] je pokazala, da je sicer prezgodaj za oblikovanje ugotovitev v zvezi z učinki zaradi omejenega števila končanih projektov, vendar so vse vrste financiranih projektov ustrezale ciljem in prednostnim nalogam programa. Uravnoteženo sodelovanje organizacij iz držav članic EU s širšo evropsko razsežnostjo ter razširjanje rezultatov sta področji, ki bi se lahko izboljšali.

Na podlagi vmesne ocene[59] programa Preprečevanje uporabe drog in obveščanje[60] ni bilo mogoče oblikovati ugotovitev o učinkovitosti, saj je bilo zaključenih le malo projektov. Nastale so težave v zvezi z ranljivimi skupinami ter zagotavljanjem dolgoročne dodane vrednosti projektov. Poleg tega je bila ugotovljena potreba po dodatnih finančnih sredstvih ter po okrepitvi sinergij med različnimi finančnimi instrumenti, ki podpirajo uresničevanje ciljev Strategije EU za boj proti drogam. Ocena je priporočila izboljšanje sodelovanja z drugimi programi, zlasti s programom javnega zdravja, da bi se izognili podvajanju ter omogočili morebitnim upravičencem učinkovitejšo pripravo njihovih vlog.

Razdelek 3b – Državljanstvo

Komunikacija

Vmesna ocena mreže Euranet[61] je pokazala, da je mreža prispevala k povečanju poročanja o zadevah EU in obogatila uredniško vrednost. Brez tega financiranja povečana produkcija ter predvajanje novic in programov EU verjetno ne bi bila trajna. Na drugi strani je ocena poudarila vprašanja, kot so neenakomeren delež poročanja o zadevah EU v primerjavi s celotno produkcijo, neenakomerna zastopanost različnih jezikovnih skupin v sodelujočih partnericah in počasen razvoj mreže, zlasti v smislu širitve pokritosti jezikov. Pri nadaljnji obravnavi teh vprašanj je sedem novih radijskih postaj dodalo štiri jezike v petih državah, prav tako pa je bila uvedena večja osredotočenost produkcije na zadeve EU. Zasnova naslednje faze projekta je bila prilagojena v skladu z glavnimi ugotovitvami ocene.

Zdravje in varstvo potrošnikov

Naknadna ocena programa javnega zdravja za obdobje 2003–2008[62] je pokazala, da bi bilo sicer zaželeno, da se v okviru tega programa, ki je prvi program na področju javnega zdravja na ravni EU, financira širok spekter dejavnosti, vendar so bila za naslednjo generacijo programa bistvenega pomena bolj usmerjena prizadevanja na izbranih področjih. Ocena je pozvala k večjemu poudarku na evropski dodani vrednosti, tako pri izbiri prednostnih področij v letnih delovnih programih kot pri odločitvah v zvezi z vlogami.

Podobno je vmesna ocena naslednjega programa javnega zdravja[63] pokazala, da bi se moral program veliko bolj osredotočati na prednostne naloge in da bi moral usmerjati finančno podporo tako, da bi ustvaril največjo dodano vrednost EU. V zvezi z organizacijo in upravljanjem je bilo potrjeno, da poteka postopek določanja prednostnih nalog v letnih delovnih programih in zagotavljanja njihove usklajenosti s splošnimi cilji programa javnega zdravja. Vendar ta postopek ni dovolj jasen in dosleden. Ukrepi programa javnega zdravja so na splošno usklajeni z njegovimi cilji, vendar je še vedno prezgodaj za oceno rezultatov in učinkov. Videti je, da je imela večina ukrepov učinke v vsej EU, večina teh ukrepov pa se tudi ne bi izvajala ali bi se izvajala v manjšem obsegu, če ne bi bilo na voljo finančnih sredstev v okviru programa javnega zdravja. Ocena študije primerov je pokazala, da je bila dodana vrednost EU najizrazitejše prisotna na področju spodbujanja najboljših praks in mrežnega povezovanja. V zvezi z učinkovitostjo je bilo pričakovano, da bo večina ukrepov ustvarila ekonomijo obsega, vendar niso bili jasno določeni načini, kako bi to izmerili. Upravljanje programa je bilo zaupano Izvajalski agenciji za zdravje in potrošnike, kar je bistveno izboljšalo njegovo izvajanje.

Novi program za zdravje se bo osredotočal na manjše število ukrepov z dokazano dodano vrednostjo za EU, ki dajejo konkretne rezultate in se odzivajo na ugotovljene potrebe ali vrzeli. Novi program želi tudi izboljšati način sodelovanja med državami članicami v zdravstvu in zagotoviti vzvod za reforme nacionalnih zdravstvenih politik.

Obdavčenje in carinska unija

Vmesna ocena programa Fiscalis[64] je pokazala, da je program pozitivno prispeval k izboljšanju delovanja sistemov obdavčenja na notranjem trgu in je pomemben za obvladovanje izzivov, s katerimi se srečujejo nacionalni organi. Ocena je pokazala, da program zagotavlja visoko dodano vrednost EU: veliko dejavnosti, potrebnih za doseganje napredka pri sodelovanju na področju obdavčenja, se ne bi izvedlo ali pa bi se izvedle veliko pozneje ali z višjimi stroški in manj optimalnimi rezultati, če ne bi bil vzpostavljen okvir sodelovanja, ki ga zagotavlja ta program. Na splošno je bilo ugotovljeno, da program Fiscalis zagotavlja ugodno razmerje med ceno in kakovostjo.

Kljub temu je ocena pokazala, da je bila učinkovitost programa bolj omejena na področju krepitve razumevanja prava EU in boja proti goljufijam. Ocena je prav tako priporočila vzpostavitev sistema spremljanja in ocenjevanja, ki temelji na rezultatih. Rezultate programa bi bilo treba bolje razširjati, dejavnostim programa pa bi koristilo tudi sodelovanje širšega kroga zainteresiranih strani.

V vmesni oceni programa Carina je bilo poudarjeno, da program uspešno prispeva k delovanju notranjega trga. Program je dokazal, da ustvarja dodano vrednost EU s podpiranjem dejavnosti, ki se brez usklajevanja s strani EU in njene finančne podpore ne bi izvajale ali pa bi zahtevale veliko več sredstev ali časa. Olajšal je okrepljeno sodelovanje in usklajevanje med nacionalnimi carinskimi upravami, s čimer je izboljšal izmenjavo informacij in dobrih praks.

Učinkovitost skupnih ukrepov v okviru programa je bila na podlagi ocene zelo visoka, raven sodelovanja z drugimi javnimi in zasebnimi organi za izboljšanje varnosti in boja proti goljufijam pa veliko nižja. Prispevek k olajševanju trgovine s tretjimi državami po oceni ni bil velik. Ocena je poudarila, da bi lahko učinkovitost dodatno okrepili z boljšim razširjanjem rezultatov in razširitvijo sodelovanja in podpore na države kandidatke in potencialne kandidatke.

Izobraževanje in kultura

Vmesna ocena[65] programa Mladi v akciji[66] je pokazala, da je program doslej uspešno uresničeval svoje cilje z dejavnim podpiranjem mladih z manj možnostmi. Program Mladi v akciji prispeva k uresničevanju ciljev mladinske politike EU in je spodbudil stalno sodelovanje mladih pri dogodkih po zaključku programa Mladi v akciji, delo za nevladne organizacije in večjo mobilnost. Dejavnosti, ki jih podpira ta program, verjetno ne bi mogle dobiti finančne podpore iz drugih virov. Program Mladi v akciji ima visoko stopnjo absorpcije. Čeprav so se zdeli stroški upravljanja razmeroma visoki, jih upravičuje narava programa. Sredstva so bila ustrezno razporejena. Mladinske organizacije in nacionalne agencije so še naprej nosile razmeroma visoko upravno breme, čeprav so se orodja upravljanja bistveno izboljšala. Stopnja zadovoljstva med udeleženci je bila visoka, zlasti v primerjavi z mladinskimi programi, organiziranimi v državah članicah, strukture izvajanja pa so bile na podlagi ocene učinkovite.

Razdelek 4 – EU kot globalni akter

Razvoj in zunanji odnosi

Dve pilotni oceni proračunske podpore v Tuniziji[67] in Maliju[68] sta pokazali, da je proračunska podpora učinkovito orodje v državah, v katerih je vlada zavezana trdnim razvojnim politikam. V Tuniziji je proračunska podpora prispevala k znatni gospodarski rasti in razvoju zasebnega sektorja, vendar bi morala biti bolj osredotočena na zmanjševanje revščine. V Maliju je proračunska podpora dosegla nekaj zelo pozitivnih rezultatov na področju izobraževanja in zdravja. Proračunska podpora dopolnjuje druge oblike pomoči, zlasti za krepitev zmogljivosti. Ne more določati bistvenih sprememb politik, vendar lahko zagotovi dodatno podporo za njihovo izvajanje. Njen učinek je večji, če je povezana s širšimi političnimi in gospodarskimi partnerstvi.

Tematska ocena[69] podpore EU za zaposlovanje in socialno vključevanje v partnerskih državah[70] je pokazala, da je ta podpora sicer ključna prednostna naloga razvojne politike, vendar je bila premalo vključena v razvojne programe, prav tako pri oblikovanju programov niso bili upoštevani kazalniki, povezani s to podporo. Le malo ukrepov zunaj poklicnega izobraževanja in usposabljanja je bilo osredotočenih izrecno na ustvarjanje delovnih mest. Novi instrument za financiranje razvojnega sodelovanja (2014–2020) ustreza potrebi po tem, da se v okviru tematskega programa za svetovne javne dobrine in izzive okrepijo prizadevanja za človekov razvoj, vključno z zdravjem, izobraževanjem, enakostjo spolov, zaposlovanjem, znanjem in spretnostmi, socialno zaščito ter socialno vključenostjo, pa tudi vidiki, povezanimi z gospodarskim razvojem, npr. rast, delovna mesta, trgovina in udeležba zasebnega sektorja.

Ocena[71] podpore za preprečevanje konfliktov in vzpostavljanje miru[72] je pokazala, da je EU bistveno povečala osredotočenost, okrepila okvir politike ter razvila širok spekter finančnih in nefinančnih instrumentov. Komisija je zagotovila dodano vrednost v smislu nevtralnosti, zanesljivosti (stalna prisotnost), kritične finančne mase, sposobnosti uporabe različnih instrumentov, dolgoročnih izkušenj in verodostojnosti na področju spodbujanja demokracije, miru in človekovih pravic. Vendar pa konceptualne usmeritve na ravni politike niso bile vedno ustrezne na operativni ravni. EU bi morala utrditi in dodatno razviti podporo za preprečevanje konfliktov in vzpostavljanje miru ter zagotoviti, da njeno finančno podporo v zadostnem obsegu dopolnjuje in nadgrajuje nefinančna podpora.

Ocena[73] sodelovanja Komisije s čezmorskimi državami in ozemlji (ČDO)[74] je pokazala, da je bila podpora EU usklajena s cilji politike EU v zvezi s spodbujanjem gospodarskega in družbenega razvoja teh držav in ozemelj ter njihovim gospodarskim približevanjem EU. Preferencialna ureditev EU na področju trgovine ni dovolj izravnala omejitev za diverzifikacijo gospodarstva. Sodelovanje ČDO pri regionalnih programih se je zmanjšalo zaradi ločenosti od regionalnih mrež, visokih stroškov sodelovanja ter včasih zaradi jezikovnih ovir. Na področju kriznega upravljanja podnebnih sprememb in naravnih nesreč je bilo doseženih le malo rezultatov.

Ocena odzivanja na krizne razmere in pripravljenosti nanje v okviru instrumenta Evropske unije za stabilnost[75] je pokazala, da je instrument za stabilnost pomembno prispeval k izboljšanju splošne ustreznosti, učinkovitosti in uspešnosti ukrepov EU na področju odzivanja na krizne razmere in pripravljenosti nanje ter da pomembno prispeva tudi k usklajenosti arhitekture EU za mir, varnost in razvoj ter k svetovnemu miru in stabilnosti. K uspešni vlogi instrumenta za stabilnost ključno prispeva njegova dokazana sposobnost, da zagotavlja hitro in pravočasno odzivanje na krizne razmere.

Humanitarna pomoč in civilna zaščita

Ocene, izvedene v letu 2011, so pokazale, da so dejavnosti Komisije obravnavale pomembna tveganja za zdravje, tako da so znižale stopnjo umrljivosti burmanskih beguncev v Kambodži z izboljšanjem nadzora nad boleznimi, zagotovile ustrezen in uspešen odziv na epidemijo kolere v Zimbabveju, oblikovale pomembne in ustrezne večsektorske programe v Ugandi ter dejavno prispevale k celovitemu evropskemu odzivu na potres na Haitiju. Ocene podpore na Haitiju in v Zimbabveju so poudarile potrebo po tem, da je treba že v začetni fazi ukrepov opredeliti potrebne povezave med pomočjo, rehabilitacijo in razvojem. Ta ugotovitev potrjuje obstoječe predloge Komisije v zvezi s humanitarno pomočjo z doslednim vključevanjem in krepitvijo povezovanja pomoči, rehabilitacije in razvoja v humanitarnih intervencijah.

Poleg tega je ocena mehanizma civilne zaščite in finančnega instrumenta za civilno zaščito 2007–2009[76] pokazala, da sta oba elementa bistveno prispevala k razvoju nadaljnjega evropskega sodelovanja in usklajevanja.

Širitev

Ocena podpore za pripravo predpristopnih finančnih instrumentov (instrument za predpristopno pomoč)[77] po letu 2013 na sektorski, nacionalni in regionalni ravni je potrdila, da je bila pomoč v okviru instrumenta za predpristopno pomoč na splošno ustrezna. Ocena je prav tako pokazala, da bi gospodarske in širše koristi širitve več kot izravnale stroške novega finančnega instrumenta in da bi instrument EU zagotovil doseganje evropske dodane vrednosti s povezovanjem finančne podpore z napredkom pri izpolnjevanju političnih meril ter omogočanjem EU, da deluje kot pobudnica nadnacionalnega in medregionalnega sodelovanja, pri čemer opravlja tudi nalogo posrednice za združevanje strokovnega znanja različnih uprav in agencij v EU (npr. tesno medinstitucionalno sodelovanje).

Ocena potrjuje tudi obstoj utemeljenih razlogov za prihodnji predpristopni finančni instrument, ki bi mu zelo koristili večja skladnost med političnim dialogom in finančnim sodelovanjem, oblikovanje programov, osredotočeno na sektorske pristope, večletno načrtovanje programov, večja udeležba upravičencev in zainteresiranih strani na vseh ravneh ter uvedba spodbud za učinkovitost.

3. Sklepne ugotovitve

Rezultati ocen v tem poročilu na splošno kažejo, da so bili cilji različnih finančnih programov doseženi in da je bila dokazana dodana vrednost EU. Vendar poročilo temelji predvsem na vmesnih ocenah, ki se zelo osredotočajo na izvajanje in ne vsebujejo ugotovitev o končnih rezultatih ali učinkih. Iz izkušenj so bila pridobljena spoznanja, poleg tega pa so bila opredeljena področja, ki bi jih morda lahko izboljšali. Kjer je mogoče, je bil v poročilu opredeljen priporočeni korektivni ukrep, ki je vplival na naslednje programe. Poročilo na splošno poudarja potrebo po večji osredotočenosti, pri čemer je treba rezultate povezovati s cilji, in po namembi večje pozornosti skladnosti in doslednosti ukrepov.

Komisija želi jasneje opredeliti, kako bi lahko po posvetovanju z organom, odgovornim za razrešnico, izboljšali to poročilo. Komisija poudarja tudi zahtevo Računskega sodišča, na podlagi katere bi bilo treba poročilo pripraviti prej v letu.

V prihodnosti bo poročilo oblikovano tako, da bo navajalo, ali se programi EU ustrezno izvajajo, ter opredeljevalo rezultate in učinke, ko bodo na voljo. Za uresničitev tega cilja je treba vzpostaviti trden in skladen okvir, ki bo zagotavljal spremljanje napredka skozi celotno trajanje programov.

[1] Prvo poročilo o oceni financ Unije za proračunsko leto 2010 je Komisija sprejela 17. februarja 2012 (COM(2012) 40).

[2] Sklep Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2011 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2009; oddelek III; odstavka 71 in 72.

[3] Mnenje Računskega sodišča št. 4/2012, ki ga je Komisija prejela 7. junija.

[4] To je: cikel strateškega načrtovanja in oblikovanja programov Komisije – letna poročila o dejavnostih, letne proračunske izjave itd.

[5] Sklepne ugotovitve, str. 16.

[6] Sklep Evropskega parlamenta o razrešnici iz leta 2010 (P7_TA(2012)0153)_del I).

[7] Mnenje Računskega sodišča št. 4/2012, ki ga je Komisija prejela 7. junija.

[8] Ocenjevalne študije lahko vsebujejo pregled posebnih vidikov uspešnosti dejavnosti in/ali se osredotočajo na vprašanja spremljanja in izvajanja.

[9] Stalna navodila za letna poročila o dejavnostih 2011 – člen 60(7) finančne uredbe.

[10] Člen 33 finančne uredbe.

[11] Približen znesek večletnega proračuna znaša 3,6 milijarde EUR.

[12] Splošni pristop v tem poročilu je opredeliti vmesne ocene. Če ni navedeno, ali je ocena vmesna ali naknadna, vsebuje elemente obeh ocen.

[13] Čeprav program zajema obdobje 2007–2013, bodo končni rezultati po pričakovanjih doseženi okrog leta 2017.

[14] http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/eye_final_report_en.pdf.

[15] Približen znesek proračuna znaša 34 milijonov EUR.

[16] Proračun EU se uporablja le za jamstva.

[17] Program TEN-T je namenjen zagotavljanju kohezije, medsebojne povezanosti in interoperabilnosti vseevropskega prometnega omrežja ter dostopa do njega.

[18] Približen znesek proračuna znaša 8 milijard EUR.

[19] Osemnajst jih zadeva železnice, dva pa celinske plovne poti.

[20] Za ocene, ki zadevajo predhodne in tekoče programe, ni navedeno, ali so vmesne ali naknadne.

[21] http://ec.europa.eu/transport/evaluations/doc/2011_marco-polo-programme-2003-2010.pdf. Delno naknadna ocena prejšnjega programa in delno vmesna ocena tekočega programa.

[22] Približen znesek proračuna samo za program Marco Polo I znaša 417 milijonov EUR.

[23] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/policy/programme/current_prog/index_en.htm.

[24] Približen znesek proračuna znaša 55 milijonov EUR.

[25] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0548:FIN:Sl:PDF.

[26] Približen znesek proračuna znaša 149 milijonov EUR.

[27] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_iee2_programme.pdf.

[28] Približen znesek proračuna znaša 730 milijonov EUR.

[29] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf.

[30] Približen znesek proračuna znaša 4 milijarde EUR.

[31] Približen znesek proračuna znaša 55 milijard EUR (vključno z Euratomom).

[32] Stanje na dan 30. septembra 2012.

[33] „Odprt dostop“, opredeljen kot prost dostop prek interneta, je namenjen izboljšanju in spodbujanju razširjanja znanja, s čimer naj bi se izboljšala učinkovitost znanstvenih odkritij in povečala donosnost naložb v raziskave in razvoj s strani javnih organov, ki te raziskave financirajo.

http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1294&lang=1.

[34] Peto poročilo o spremljanju sedmega okvirnega programa – poročilo o spremljanju 2011 – http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring.

[35] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm.

[36] Ocena sedmega okvirnega programa za raziskave na področju prometa, raziskava v okviru ocene učinka programa Regije znanja, ocenjevalna študija šestega okvirnega programa za nanotehnologijo, materiale in proizvodne metode.

[37] Približen znesek proračuna znaša 7 milijard EUR.

[38] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf.

[39] Približen znesek proračuna znaša 309 milijonov EUR.

[40] http://ec.europa.eu/social/keyDocuments.jsp?type=0&policyArea=0&subCategory=0&country=0&year=0&advSearchKey=evaluationesf&mode=advancedSubmit&langId=sl.

[41] Obravnava diskriminacijo pri zaposlovanju in na trgu dela.

[42] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/expost2006/wpb_en.htm.

[43] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#1.

[44] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#2.

[45] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/income/index_en.htm.

[46] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/sugar-2011/index_en.htm.

[47] Prestrukturiranje sektorja sladkorja, stabilizacija trga in krepitev tržne naravnanosti, redna preskrba s sladkorjem.

[48] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/dairy-sector-2011_en.htm.

[49] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm.

[50] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_interim_evaluation_en.pdf. Približen znesek proračuna znaša 4,3 milijarde EUR.

[51] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0857:SL:NOT.

[52] Sestavljata ga programa „Preprečevanje kriminala in boj proti njemu (ISEC)“ ter „Preprečevanje,

pripravljenost in obvladovanje posledic v zvezi s terorizmom ter drugimi tveganji, povezanimi z varnostjo(CIPS)“.

[53] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0351:FIN:SL:PDF.

[54] Približen znesek proračuna znaša 109 milijonov EUR.

[55] Približen znesek proračuna znaša 199 milijonov EUR.

[56] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0254:FIN:SL:PDF.

[57] Približen znesek proračuna znaša 116 milijonov EUR.

[58] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0249:FIN:SL:PDF. Približen znesek proračuna znaša 93 milijonov EUR.

[59] http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2011&T3=246&RechType=RECH_naturel&Submit=Search.

[60] Približen znesek proračuna znaša 21 milijonov EUR.

[61] Evropska radijska mreža.

[62] Približen znesek proračuna znaša 312 milijonov EUR.

http://ec.europa.eu/health/programme/docs/ex_post_evaluation_en.pdf.

[63] http://ec.europa.eu/health/programme/docs/mthp_final_report_oct2011_en.pdf.

[64] Približen znesek proračuna znaša 157 milijonov EUR.

http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_mid_term_report_en.pdf.

[65] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf.

[66] Približen znesek proračuna znaša 885 milijonov EUR.

[67] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1286_docs_en.htm.

[68] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1290_docs_en.htm.

[69] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1296_docs_en.htm.

[70] Približen znesek proračuna znaša 7,9 milijarde EUR.

[71] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1291_docs_en.htm.

[72] Približen znesek proračuna znaša 7,7 milijarde EUR za obdobje 2001–2010.

[73] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1294_docs_en.htm.

[74] Približen znesek proračuna znaša 286 milijonov EUR za obdobje 1999–2009.

[75] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/evaluation/search/search.do.

[76] Približen znesek proračuna znaša 190 milijonov EUR za obdobje 2007–2013.

[77] Približen znesek proračuna znaša 11,5 milijarde EUR za obdobje 2007–2013.