28.

Izmenjava in uporaba informacij vsebujeta zlasti naslednje varovalke za podjetja in fizične osebe: (a) Najprej, člen 28 Uredbe Sveta navaja, da „Komisija in organi, pristojni za konkurenco v državah članicah, uslužbenci in druge osebe, ki delajo pod nadzorom teh organov […] ne razkrivajo informacij, ki jih pridobivajo ali izmenjujejo med seboj v skladu z“ Uredbo Sveta, za katere „velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti“. Vendar ta legitimen interes podjetij glede varovanja njihovih poslovnih skrivnosti ne sme vplivati na razkritje informacij, potrebnih za dokazovanje kršitve členov 81 in 82 Pogodbe. Izraz „poslovna skrivnost“ iz člena 28 Uredbe Sveta je pojem prava Skupnosti in vključuje zlasti poslovne tajnosti in druge zaupne informacije. S tem se bo vzpostavila skupna minimalna raven zaščite v vsej Skupnosti. (b) Druga varovalka za podjetja je povezana z uporabo informacij, ki so bile izmenjane v okviru mreže. V skladu s členom 12(2) Uredbe Sveta se tako izmenjane informacije lahko uporabljajo samo kot dokazno sredstvo za uporabo členov 81 in 82 Pogodbe in v zvezi s predmetom, za katerega so bile zbrane (10). V skladu s členom 12(2) Uredbe Sveta se lahko po izmenjanih informacijah poseže tudi za vzporedno uporabo nacionalne zakonodaje o konkurenci v isti zadevi. Vendar je to možno le, kadar uporaba nacionalne zakonodaje ne privede do rezultatov glede ugotavljanja kršitve, ki se razlikujejo od tistih v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe. (c) Tretja varovalka, ki jo predvideva Uredba Sveta, zadeva sankcije za fizične osebe na podlagi informacij, izmenjanih v skladu s členom 12(1). Uredba Sveta predvideva samo sankcije za podjetja zaradi kršitve členov 81 in 82 Pogodbe. Nekatere nacionalne zakonodaje predvidevajo tudi sankcije za fizične osebe v zvezi s kršitvami členov 81 in 82 Pogodbe. Fizične osebe navadno uživajo večje pravice do obrambe (npr. pravico do molka, medtem ko podjetja lahko le zavrnejo odgovarjati na vprašanja, kadar bi jih to privedlo do priznanja, da so storila kršitev (11)). Člen 12(3) Uredbe Sveta zagotavlja, da se informacij, ki so bile pridobljene od podjetij, ne more uporabiti na način, ki bi zaobšel višjo raven varstva fizičnih oseb. Ta določba izključuje odreditev sankcij zoper fizične osebe na podlagi informacij, izmenjanih v skladu z Uredbo Sveta, kadar pravo organa pošiljatelja in pravo organa prejemnika ne predvidevata podobnih sankcij v zvezi s fizičnimi osebami, razen če organ pošiljatelj spoštuje pravice zadevne fizične osebe v zvezi z zbiranjem dokaznih sredstev na enaki ravni, kot jih zagotavlja organ prejemnik. Opredelitev sankcij po nacionalnem pravu („upravne“ ali „kazenske“) ni relevantna pri uporabi člena 12(3) Uredbe Sveta. Uredba Sveta namerava ustvariti razliko med sankcijami, ki privedejo do odvzema prostosti, in drugimi vrstami sankcij, kot so denarne kazni za fizične osebe in druge osebne sankcije. Če pravni sistem organa pošiljatelja in tudi organa prejemnika določata podobne sankcije (npr. v obeh državah članicah je mogoče naložiti globe članu osebja v podjetju, ki je bilo vpleteno v kršitev člena 81 ali 82 Pogodbe), lahko organ prejemnik uporabi informacije, izmenjane v skladu s členom 12 Uredbe Sveta. V tem primeru se šteje, da so postopkovne varovalke v obeh sistemih enakovredne. Če po drugi strani oba sistema ne predvidevata podobnih sankcij, se informacije lahko uporabijo samo, če je v zadevnem primeru zagotovljena enaka raven varstva pravic fizičnih oseb (glej člen 12(3) Uredbe Sveta). Vendar se v slednjem primeru zaporna kazen lahko odredi le, kadar sta organ pošiljatelj in organ prejemnik oba pristojna za odreditev take sankcije.