Vzpostavljen bo osrednji elektronski sistem za informacije o plačilih (v nadaljnjem besedilu: sistem CESOP). Državam članicam bo omogočal prenos informacij o plačilih, ki jih hranijo na nacionalni ravni, s čimer bo prispeval k učinkovitemu boju proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Sistem CESOP bi lahko združil vse informacije o plačilih, povezane z DDV, ki bi jih posredovale države članice, po prejemnikih plačil in omogočil oblikovanje celovitega pregleda nad plačili, ki jih prejemniki plačil (tj. podjetja) prejmejo od plačnikov (tj. potrošnikov, ki nakupujejo prek spleta) v EU. Sistem CESOP bi prepoznal vsako večkratno evidentiranje iste plačilne transakcije, očistil informacije, ki jih prejmejo države članice (tj. odstranil dvojne vnose, popravil napake ali jih javil itd.), omogočil uradnikom za zvezo Eurofisca, da navzkrižno preverijo podatke o plačilih z informacijami o DDV, izmenjanimi v skladu z Uredbo (EU) št. 904/2010, in shranil informacije le za obdobje, ki ga davčni organi potrebujejo za izvajanje kontrol DDV. Do sistema CESOP bi imeli dostop le uradniki za zvezo Eurofisca iz držav članic, edini namen, za katerega bi sistem CESOP omogočil poizvedbe, pa bi bilo preiskovanje domnevnih ali odkritih goljufij na področju DDV.

V skladu s tem predlogom se bodo za izmenjavo informacij o plačilih uporabljali zaščitni ukrepi iz Uredbe (EU) št. 904/2010 in evropskega okvira za varstvo podatkov. Za oceno načel nujnosti in sorazmernosti je treba najprej opozoriti, da je cilj zbiranja, izmenjave in analize informacij, povezanih z DDV, boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. To je dobro dokumentirano v posvetovanju z zainteresiranimi stranmi, v katerem so davčni organi poudarili, da za učinkovit boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju potrebujejo informacije o plačilih. Tudi udeleženci javnega posvetovanja (posamezniki in podjetja) so potrdili, da so informacije o plačilih potrebne za pomoč davčnim organom v boju proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju (dokler informacije o potrošnikih ostanejo zaupne). Poleg tega bi se davčnim organom poslale in se med njimi izmenjevale samo informacije, povezane z morebitnim goljufijami na področju DDV pri elektronskem trgovanju. To pomeni, da bi se izmenjale samo informacije, ki so potrebne za odkrivanje morebitnih goljufov s sedežem zunaj države članice potrošnje (tj. informacije o domačih plačilih se ne bodo izmenjevale). Te informacije bi vključevale število izvršenih plačilnih transakcij, datum plačilnih transakcij in informacije o tem, kje bi moral – načeloma – biti kraj obdavčitve. Izmenjava informacij o osebah, ki opravljajo plačila na spletu (tj. potrošnikih), ni potrebna, razen informacij o poreklu plačila (npr. lokacija banke, prek katere je izvršeno plačilo, kar je potrebno za določitev kraja obdavčitve). Zato informacij o plačilih ne bi bilo mogoče uporabiti za spremljanje nakupovalnih navad potrošnikov.

Pobuda ne presega tistega, kar je potrebno za dosego cilja boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Zlasti kar zadeva varstvo podatkov, je obdelava informacij o plačilih skladna z načeli nujnosti (obdelajo se samo informacije, ki so potrebne za dosego cilja boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju) in sorazmernosti (vrsta informacij in način, kako jih obdelujejo strokovnjaki davčnih organov za boj proti goljufijam, ne presegata omejitev tega, kar je ustrezno za doseganje cilja boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju) ter je v skladu s splošno uredbo o varstvu podatkov, Uredbo (EU) 2018/1725 in Listino o temeljnih pravicah.

Osrednji evropski sistem za zbiranje in izmenjavo podatkov o plačilih je najučinkovitejši način, da se davčnim organom omogoči popoln pregled zaradi nadzora nad skladnostjo s pravili o DDV pri elektronskem trgovanju in boja proti goljufijam na področju DDV. Za vsako pobudo za uvedbo novih orodij za sodelovanje, namenjenih reševanju tega problema, je potreben predlog Komisije za spremembo Uredbe Sveta (EU) št. 904/2010.

Zlasti države članice same ne morejo doseči cilja izmenjave informacij o čezmejnih plačilih za boj proti goljufijam v zvezi z DDV na področju elektronskega trgovanja (ker nimajo pravne podlage za zbiranje informacij v drugi jurisdikciji), ne s povezovanjem nacionalnih elektronskih sistemov prek elektronskega vmesnika. Dejansko tak sistem ne bi mogel združevati informacij o plačilih od različnih ponudnikov plačilnih storitev za istega prejemnika plačila in prepoznavati dvojnih vnosov istih plačil. Prav tako tak sistem ne bi mogel zagotoviti popolnega pregleda nad plačili, ki so jih prejemniki plačil prejeli od plačnikov v Uniji.

Ta pobuda je skladna z načelom subsidiarnosti, saj so glavni obravnavan problem goljufije na področju DDV pri elektronskem trgovanju, ki je skupen vsem državam članicam in ga še povečujejo nezadostna orodja, ki so na voljo davčnim organom. Države članice same od tretjih oseb, kot so ponudniki plačilnih storitev, ne morejo pridobiti informacij, potrebnih za nadzor nad DDV pri čezmejni dobavi blaga in storitev, zagotoviti, da se pri elektronskem trgovanju pravilno uporabljajo pravila o DDV, in obravnavati goljufij v zvezi z DDV pri elektronskem trgovanju.

Pravna podlaga za to pobudo je člen 113 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Ta člen določa, da Svet po posebnem zakonodajnem postopku soglasno sprejme določbe za harmonizacijo pravil držav članic na področju posrednega obdavčenja v obsegu, v kakršnem je takšna harmonizacija potrebna za vzpostavitev in delovanje enotnega trga ter preprečevanje izkrivljanja konkurence.

Predlog spremembe Uredbe (EU) št. 904/2010 o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost je pomemben del tega svežnja. To je zato, ker predlog določa pravila za države članice, da na usklajen način zbirajo evidence, ki jih dajo na voljo v elektronski obliki ponudniki plačilnih storitev v skladu s členom 243(b) direktive o DDV. Poleg tega predlog vzpostavlja nov osrednji elektronski sistem za shranjevanje informacij o plačilih in nadaljnjo obdelavo teh informacij s strani uradnikov za boj proti goljufijam v državah članicah v okviru Eurofisca. Eurofisc je mreža za večstransko izmenjavo zgodnjih opozoril za boj proti goljufijam na področju DDV, vzpostavljena v skladu s poglavjem X Uredbe (EU) št. 904/2010.

Za vzpostavitev sistema CESOP bodo potrebna vsaj 3 leta. V tem času bi morale Komisija in države članice v Stalnem odboru za upravno sodelovanje urediti številne tehnične podrobnosti, navedene v členu 24e. Ta člen Komisiji podeljuje pooblastilo za sprejetje izvedbene uredbe, ki vsebuje tehnične ukrepe, med drugim za vzpostavitev in vzdrževanje sistema ter njegovo upravljanje. Za namene tega člena se mora vzdrževanje sistema razumeti kot nanašanje na tehnične zahteve in zahteve glede delovanja (kar je v glavnem pomembno za namene IT), ki so potrebne za vzpostavitev sistema, zagotavljanje vzdrževalnih del, določitev standardov za interoperabilnost z državami članicami in druge podobne ukrepe. Upravljanje je poslovni proces, povezan s spremljanjem uspešnosti in življenjskega cikla sistema. Komisija lahko na primer sprejme odločitev o posodobitvi sistema, njegovi migraciji, pripravi poročil o uspešnosti, nadziranju dostopa itd.

Informacije o prejetih plačilih bodo državam članicam omogočile, da odkrijejo domače dobavitelje, ki prodajajo blago in storitve v tujini in ne izpolnjujejo svojih obveznosti v zvezi z DDV. Informacije o plačilih v tujino bodo omogočile odkrivanje dobaviteljev s sedežem v tujini (v drugi državi članici ali zunaj Unije), ki bi morali plačati DDV v dani državi članici.

Obdobje shranjevanja informacij v sistemu CESOP bo 2 leti. To obdobje hranjenja je sorazmerno ob upoštevanju pravega ravnovesja med potrebo davčnih organov po boju proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju, velikim obsegom informacij, ki jih je treba hraniti v sistemu CESOP, in občutljivostjo informacij o plačilih, shranjenih v sistemu.

Sistem CESOP bo popravil formalne napake v posredovanih informacijah (čiščenje) in za vsakega prejemnika plačila (prejemnika sredstev) združil vse informacije o plačilih, ki so jih posredovali pristojni organi držav članic. Nato bo sistem CESOP analiziral informacije (npr. ujemanje informacij o plačilih z informacijami o DDV, ki so na voljo uradnikom za zvezo Eurofisca) in uradnikom za zvezo Eurofisca iz držav članic omogočil popoln pregled nad plačili, ki so jih prejeli določeni prejemniki plačil. Zlasti bodo lahko uradniki za zvezo Eurofisca ugotovili, ali plačila, ki jih je prejel določen prejemnik plačil v danem obdobju, presegajo 10 000 EUR v vseh državah članicah. Prag 10 000 EUR za dobave znotraj EU je uveden z direktivo o DDV pri elektronskem trgovanju od leta 2021. Ko je skupni letni promet določenega dobavitelja znotraj EU presežen, je kraj dobave v državah članicah potrošnje.

Poleg tega bo Komisija vsaka 4 leta Evropskemu parlamentu in Svetu poročala o izvajanju novih obveznosti na področju DDV, naloženih ponudnikom plačilnih storitev v skladu s členom 404 Direktive 2006/112/ES. Komisija bo zagotovila, da bosta poročili usklajeni in da bosta temeljili na istih ugotovitvah.

Uredba (EU) št. 904/2010 in Direktiva 2006/112/ES že določata pravila za redno ocenjevanje in poročanje s strani Komisije. Zato bo Komisija v skladu s temi obstoječimi obveznostmi vsakih 5 let poročala Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju novega orodja za upravno sodelovanje v skladu s členom 59 Uredbe (EU) št. 904/2010.

Poročila mreže Eurofisc in letni statistični podatki držav članic so v skladu s členom 49 Uredbe (EU) št. 904/2010 predstavljeni in obravnavani v Stalnem odboru za upravno sodelovanje. Stalnemu odboru predseduje Evropska komisija. Poleg tega si bo Komisija od držav članic prizadevala pridobiti vse pomembne informacije o delovanju novega sistema in o goljufijah. Usklajevanje bo po potrebi zagotovljeno v okviru odbora Fiscalis (ta odbor v okviru novega programa Fiscalis še ni ustanovljen).

Boj proti goljufijam na področju DDV je pomemben cilj v splošnem javnem interesu Unije in držav članic, kot je navedeno v členu 23(1)(e) splošne uredbe o varstvu podatkov in v členu 20(1)(b) Uredbe (EU) 2018/1725. Da bi zaščitili ta pomemben cilj in učinkovitost davčnih organov pri njegovem izpolnjevanju, se bodo za sistem CESOP uporabljale omejitve, določene v členu 55(5) Uredbe (EU) št. 904/2010.

(4)Pri veliki večini čezmejnih spletnih nakupov, ki jih opravijo evropski potrošniki, se plačila izvršijo prek ponudnikov plačilnih storitev. Za izvršitev plačilne transakcije ima ponudnik plačilnih storitev posebne informacije za identifikacijo prejemnika ali prejemnika plačila tega čezmejnega plačila skupaj s podrobnostmi o znesku in datumu plačilne transakcije ter državi članici, iz katere izvira plačilo. Te informacije so potrebne, da lahko davčni organi opravljajo svoje osnovne naloge za odkrivanje goljufivih podjetij in za določitev obveznosti glede DDV v zvezi s čezmejnimi dobavami med podjetji in potrošniki. Zato je nujno in sorazmerno, da se dajo informacije, povezane z DDV, ki jih ima ponudnik plačilnih storitev, na voljo davčnim organom držav članic in da države članice izmenjujejo te informacije, da bi odkrile goljufije na področju DDV pri elektronskem trgovanju in se borile proti njim.

(3)Davčni organi držav članic tradicionalno sodelujejo v boju proti goljufijam na področju DDV, to sodelovanje pa temelji na evidencah podjetij, ki so neposredno vključena v obdavčljive transakcije. Pri čezmejnih dobavah med podjetji in potrošniki, ki so značilne za področje elektronskega trgovanja, te informacije morda niso vedno neposredno na voljo, zato davčni organi potrebujejo nova orodja za učinkovito obravnavanje goljufij na področju DDV pri čezmejnem elektronskem trgovanju.

(2)Rast elektronskega trgovanja (v nadaljnjem besedilu: elektronsko trgovanje) omogoča lažjo čezmejno dobavo blaga in storitev končnim potrošnikom v državah članicah. V tem okviru se čezmejna dobava nanaša na primere, ko je DDV treba plačati v državi članici, dobavitelj pa ima sedež v drugi državi članici ali tretji državi ali na tretjem ozemlju. Vendar goljufiva podjetja s sedežem v eni od držav članic ali tretji državi ali na tretjem ozemlju izkoriščajo priložnosti, ki jih prinaša elektronsko trgovanje, da bi pridobila nepoštene tržne prednosti z izogibanjem obveznostim na področju DDV. Kadar se uporablja načelo obdavčitve v namembnem kraju, potrebujejo države članice potrošnje ustrezna orodja za odkrivanje in nadzor teh goljufivih podjetij, ker potrošniki nimajo računovodskih obveznosti.

Te omejitve so potrebne, da bi se izognili nesorazmernemu prizadevanju držav članic in Komisije, ki bi onemogočalo pravno nalogo (i) davčnih organov, da analizirajo in obdelujejo informacije za boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju, in (ii) Komisije, da upravlja sistem.

Novi odstavek 1a člena 55 pojasnjuje, da države članice informacij o plačilih ne morejo uporabiti za vzpostavitev osnove za odmero DDV, pobiranje DDV ali izvajanje upravnih kontrol na področju DDV, razen če so bile informacije o plačilih navzkrižno preverjene z drugimi informacijami, ki so na voljo davčnim organom. Za sistem CESOP se bodo uporabljale omejitve pri obveznostih in pravicah glede varstva podatkov v skladu s členom 55(5) Uredbe (EU) št. 904/2010.

Zaradi teh naložb in tekočih stroškov ter dejstva, da bodo sistem uporabljali uradniki za zvezo Eurofisca, se v členu 37 doda dodatni pododstavek, da se v letno poročilo Eurofisca za države članice in Komisijo uvede nova obveznost poročanja, da se oceni, ali sistem prispeva k temu, da se ugotovi in pobere dodatni znesek DDV, ali k uvedbi specifičnih kontrol DDV.

Komisija bi krila stroške razvoja in vzdrževanja sistema CESOP ter stroške vzdrževanja povezave med sistemom CESOP in nacionalnimi sistemi držav članic, države članice pa bi krile stroške vseh potrebnih sprememb svojega nacionalnega elektronskega sistema. Več podrobnosti je navedenih v oceni finančnih posledic in v oddelku 4 obrazložitvenega memoranduma predloga direktive Sveta o spremembi Direktive 2006/112/ES v zvezi z določenimi obveznostmi na področju davka na dodano vrednost za nekatere davčne zavezance, ki je del tega svežnja.

(5)Zato je zagotovitev orodij davčnim organom za dostop do teh informacij, povezanih z DDV, v zvezi s čezmejnimi plačili in njihovo izmenjavo, ne glede na to, ali so prejemniki podjetja ali potrošniki, nujen in sorazmeren ukrep za učinkovit boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Ta orodja so ključna, saj davčni organi potrebujejo te informacije za namene nadzora nad DDV, da bi zaščitili javne prihodke, pa tudi zakonita podjetja v državah članicah, kar posledično ščiti delovna mesta in evropske državljane.

(6)Pomembno je, da sta obdelava in izmenjava informacij med državami članicami v zvezi s plačilnimi transakcijami sorazmerni s ciljem boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Zato davčni organi držav članic ne bi smeli zbirati in si izmenjevati informacij o potrošnikih ali plačnikih in o plačilih, za katere ni verjetno, da so povezane z gospodarskimi dejavnostmi.

(7)Obveznosti ponudnikov plačilnih storitev v zvezi z vodenjem evidenc iz Direktive 2006/112/ES zahtevajo, da pristojni nacionalni organi zbirajo, izmenjujejo in analizirajo informacije v zvezi s plačilnimi transakcijami.

(8)Osrednji elektronski informacijski sistem „CESOP“, v katerega države članice pošiljajo informacije o plačilih, ki jih hranijo na nacionalni ravni, bi omogočil učinkovitejši boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Ta sistem bi moral v zvezi s posameznimi prejemniki plačil združevati vse ustrezne informacije o DDV v zvezi s plačilnimi transakcijami, ki so jih posredovale države članice, in omogočati popoln pregled plačil, ki so jih prejemniki plačil prejeli od plačnikov v državah članicah. Poleg tega bi moral ta informacijski sistem prepoznati večkratne vnose istih plačilnih transakcij, prečistiti informacije, prejete iz držav članic (npr. odstraniti dvojnike, popraviti napake v podatkih itd.), in uradnikom za zvezo Eurofisc v državah članicah omogočiti, da navzkrižno preverijo podatke o plačilih z informacijami o DDV, ki jih imajo na voljo, ter izvajajo poizvedbe za namene preiskave domnevne goljufije na področju DDV ali odkrivanja goljufij na področju DDV.

(9)Obdavčitev je pomemben cilj v splošnem javnem interesu Unije in držav članic in to je bilo priznano v povezavi z omejitvami, ki se lahko naložijo v zvezi z obveznostmi in pravicami iz Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta ter v zvezi z varstvom podatkov v skladu z Uredbo (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta. Omejitve v zvezi s pravicami do varstva podatkov so potrebne zaradi narave in obsega teh informacij, ki izvirajo od ponudnikov plačilnih storitev, in bi morale temeljiti na posebnih in vnaprej opredeljenih pogojih ter podrobnostih iz členov 243b do 243d Direktive 2006/112/ES.

(10)Zato je treba pri pravicah posameznikov, na katere se nanašajo podatki, uporabiti omejitve v skladu s členom 55(5) Uredbe (EU) št. 904/2010. Dejansko bi polna uporaba pravic in obveznosti posameznikov, na katere se nanašajo podatki, resno ogrozila učinkovitost boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju in bi posameznikom, na katere se nanašajo podatki, lahko omogočila oviranje potekajočih analiz in preiskav zaradi velike količine informacij, ki jih pošiljajo ponudniki plačilnih storitev, in morebitnega obsežnega pošiljanja zahtev posameznikov, na katere se nanašajo podatki, državam članicam, Evropski komisiji ali obojim. To bi oviralo učinkovitost sistema in zmogljivost davčnih organov pri izpolnjevanju ciljev te uredbe, in sicer z ogrožanjem poizvedb, analiz, preiskav in postopkov, ki se izvajajo v skladu s to uredbo. Zato cilja boja proti goljufijam na področju DDV ni mogoče doseči z manj omejevalnimi sredstvi enake učinkovitosti. Poleg tega te omejitve spoštujejo bistvo temeljnih pravic in svobode ter so potrebni in sorazmerni ukrepi v demokratični družbi.

(11)Izmenjava podatkov o plačilih med davčnimi organi je ključnega pomena za učinkovit boj proti goljufijam. Informacije o plačilih bi morali obdelovati samo uradniki za zvezo Eurofisca in sicer samo za namene boja proti goljufijam na področju DDV. Te informacije se ne bi smele uporabljati za namene, ki jih ta uredba ne določa, na primer za komercialne namene.

(12)Vendar je za zaščito pravic in obveznosti v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 pomembno, da se informacije v zvezi s plačilnimi transakcijami ne bi smele uporabljati za avtomatizirano profiliranje in bi jih bilo treba vedno preveriti s sklicevanjem na druge davčne informacije, ki so na voljo davčnim organom držav članic.

(13)Potrebno in sorazmerno je, da ponudniki plačilnih storitev hranijo evidence informacij v zvezi s plačilnimi transakcijami v dvoletnem obdobju, da bi državam članicam pomagali pri boju proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju in odkrivanju goljufov. To obdobje je minimalno obdobje, ki ga države članice potrebujejo za učinkovit nadzor in preiskovanje domnevnih goljufij na področju DDV ali za odkrivanje goljufij na področju DDV, in je sorazmerno glede na veliko količino informacij o plačilih in njihovo občutljivost v smislu varstva osebnih podatkov.

(14)Vsem uradnikom za zvezo Eurofisca iz držav članic bi moralo biti omogočeno, da dostopajo do informacij v zvezi s plačilnimi transakcijami in jih analizirajo za namene boja proti goljufijam na področju DDV. Ustrezno pooblaščene osebe Komisije bi morale dostopati do informacij samo za namene razvoja in vzdrževanja osrednjega elektronskega informacijskega sistema. Obe skupini uporabnikov bi morala zavezovati pravila o zaupnosti iz te uredbe.

(15)Ker bo za izvajanje osrednjega elektronskega informacijskega sistema potreben nov tehnološki razvoj, je treba odložiti uporabo te uredbe, da se državam članicam in Komisiji omogoči razvoj teh tehnologij.

(16)Goljufije na področju DDV pri elektronskem trgovanju so skupni problem vseh držav članic. Države članice same nimajo potrebnih informacij, da bi zagotovile, da se pravila o DDV pri elektronskem trgovanju pravilno uporabljajo, in da bi se borile proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Ker cilja te uredbe (boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju) zaradi čezmejne narave elektronskega trgovanja ne morejo zadovoljivo doseči države članice, ampak ga je lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

(17)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Ta uredba si zlasti prizadeva zagotoviti polno spoštovanje pravice do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine. V zvezi s tem ta uredba strogo omejuje količino osebnih podatkov, ki bodo dani na voljo davčnim organom. Obdelava informacij o plačilih v skladu s to uredbo bi se morala izvajati samo za namene boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju. Posredovane in izmenjane podatke o plačilih bi morali obdelovati le uradniki za zvezo Eurofisca iz davčnih organov v okviru omejitev, ki so ustrezne za doseganje cilja boja proti goljufijam na področju DDV pri elektronskem trgovanju.

(18)Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725, ki je mnenje podal dne....

(19)Uredbo (EU) št. 904/2010 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Spremembe Uredbe (EU) št. 904/2010

Uredba (EU) št. 904/2010 se spremeni:

(1)v členu 2 se dodajo naslednje točke (s) do (v):