OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Z Resolucijo 53/111 z dne 9. decembra 1998 se je Generalna skupščina Združenih narodov (v nadaljevanju besedila: GS ZN) odločila, da ustanovi odprt ad hoc medvladni odbor, katerega naloga je bila pripraviti Konvencijo proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu (v nadaljevanju besedila: UNTOC), dopolnjeno s tremi protokoli, ki zajemajo naslednja področja:

· preprečevanje, zatiranje in kaznovanje trgovine z ljudmi, predvsem žensk in otrok (Protokol o trgovini z ljudmi);

· tihotapljenje migrantov po kopnem, zraku in morju (Protokol o tihotapljenju migrantov) in

· nedovoljena proizvodnja strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovina z njimi (Protokol o strelnem orožju).

Prvo uradno zasedanje ad hoc odbora je potekalo na Dunaju v januarju 1999. Leta 2000 je Svet pooblastil Komisijo, da se v imenu Evropske skupnosti[1] pogaja o UNTOC, Protokolu Združenih narodov o strelnem orožju (v nadaljevanju besedila: UNFP) in drugih protokolih.

Komisija je dejavno sodelovala pri pogajanjih ZN na Dunaju ter pri tem tesno sodelovala z državami članicami in državami skupine G8, ki niso članice EU. Pogajanja o UNTOC so se končala julija 2000, dokončno oblikovanje protokolov o tihotapljenju in trgovini z ljudmi pa je trajalo do oktobra 2000. GS ZN je na svojem 55. zasedanju 15. novembra 2000 sprejela te tri instrumente in jih dala na voljo za podpis. Pogajanja o UNFP so trajala pol leta dlje (do maja 2001), ta instrument pa je GS ZN sprejela na svojem 55. zasedanju 31. maja 2001[2] in ga nato dala na voljo za podpis.

Evropska skupnost in vse države članice so 12. decembra 2000 v Palermu uradno podpisale te tri instrumente. Svet je oktobra 2001[3] dal dovoljenje za podpis UNFP, ta instrument pa je Evropska skupnost uradno podpisala na sedežu Združenih narodov v New Yorku dne 16. januarja 2002.

Unija je aprila 2004 odobrila sklenitev UNTOC[4], julija 2006 pa sklenitev protokola o tihotapljenju migrantov ter protokola o trgovini z ljudmi.

Sklenitev UNFP je bila preložena, ker naj bi Protokol vključeval določbe, ki zahtevajo sprejetje nove in spremembe obstoječe zakonodaje. Te določbe bi vplivale na predpise Unije o vodenju evidence, označevanju strelnega orožja, deaktivaciji strelnega orožja, zahtevah za sisteme podeljevanja izvoznih, uvoznih in tranzitnih dovoljenj ali pooblastil ter krepitvi nadzora izvozih točk in posredniških dejavnosti.

Komisija je leta 2005 objavila Sporočilo o ukrepih za boljšo zaščito v zvezi z razstrelivi, detonatorji, opremo za izdelavo bomb in strelnim orožjem v Evropski uniji[5]. Direktiva 2008/51/ES o spremembi Direktive Sveta 91/477 EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja ter Uredba (EU) št. 258/2012 o izvajanju člena 10 Protokola Združenih narodov o strelnem orožju in uvedbi izvoznih dovoljenj za strelno orožje, njegove sestavne dele in strelivo ter ukrepih glede njihovega uvoza in tranzita predstavljajo konkretno nadaljevanje tega sporočila.

UNFP je začel veljati 3. julija 2005. Do danes ga je podpisalo 18 držav članic EU, 16 držav članic pa je pogodbenic, od katerih je 12 UNFP ratificiralo (Belgija, Bolgarija, Ciper, Estonija, Italija, Litva, Poljska, Slovaška, Slovenija, Portugalska, Švedska in Finska), štiri pa so k njemu pristopile (Španija, Latvija, Nizozemska in Romunija).

Splošno ozadje

Akcijski načrt Sveta in Komisije za izvajanje haaškega programa za krepitev območja svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji[6] uvršča med svoje pomembne ukrepe predlog sklenitve UNFP v imenu Evropske skupnosti. Njegov naslednik, stockholmski program[7], je izpostavil trgovino z orožjem kot eno od nezakonitih dejavnosti, ki še vedno ogrožajo notranjo varnost Evropske unije in potrdil, da bi morala Unija še naprej spodbujati ratifikacijo mednarodnih konvencij (in njihovih protokolov), zlasti tistih, ki so bili oblikovani pod pokroviteljstvom Združenih narodov. Trgovina s strelnim orožjem je bila omenjena tudi v strategiji notranje varnosti[8] kot ena od oblik organiziranega kriminala, s katero se mora spoprijeti Evropska unija.

Veljavne določbe na področju, na katerega se nanaša predlog

Sprejetih je bilo več pravnih aktov EU, katerih namen je odstraniti ovire in olajšati prenos konvencionalnega orožja na notranjem trgu ali urediti izvoz konvencionalnega orožja v tretje države:

· Direktiva Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja, kakor je bila spremenjena;

· Svet je 12. in 13. junija 2007 sprejel Priporočilo o standardnem postopku v državah članicah za čezmejne poizvedbe policijskih organov pri preiskovanju načinov dobave zaseženega ali odvzetega strelnega orožja, povezanega s kaznivimi dejanji, ki bo tudi z uporabo priloženega priročnika izboljšalo dejavnosti sledenja in sodelovanja na področju kazenskega pregona;

· Direktiva 2008/51/ES z dne 21. maja 2008 o spremembi Direktive Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja, da bi se vanjo vključile ustrezne določbe, ki jih UNFP zahteva v zvezi s prenosom orožja znotraj Evropske unije[9];

· Direktiva 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila in postopke, ki se uporabljajo za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti. Njen člen 4.1 določa, da se „za prehod obrambnih proizvodov prek držav članic ali vstop na ozemlje države članice, kjer je prejemnik, (…) ne zahteva nobeno predhodno dovoljenje za prenos.“;

· Svet je 8. marca 2012 sprejel Uredbo 258/2012 za boj proti nedovoljeni trgovini z orožjem, in sicer z izboljšanjem sledenja in nadzora izvoza strelnega orožja za civilno uporabo iz Evropske unije, vključno z ukrepi za uvoz in tranzit. S to uredbo se zakonodaja EU uskladi s členom 10 UNFP[10]. Temelji na načelu, da se strelno orožje in z njim povezani predmeti ne bi smeli prenašati med državami brez vednosti in privolitve vseh vpletenih držav. Ne uporablja se za strelno orožje za vojaške namene. Zadeva zgolj trgovino z državami zunaj Evropske unije ter prenose v te države ali iz njih.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Sklenitev UNFP s strani Evropske unije je v skladu s sedanjo politiko EU o ukrepih za boj proti mednarodnemu kriminalu, in sicer za okrepitev boja proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem, vključno z nadzorom izvoza in sledenjem ter omejevanjem širjenja osebnega orožja po svetu.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Obsežna posvetovanja z različnimi zainteresiranimi stranmi so bila opravljena vzporedno s sprejetjem zakonov Evropske unije, katerih cilj je prilagoditev prava Unije ustreznim določbam UNFP. Dodatna ocena učinka ni potrebna, ker je ta predlog zadnji korak pri izpolnjevanju mednarodne obveznosti, predpisi Unije pa so že usklajeni s standardi, ki jih določa UNFP.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Povzetek predlaganih ukrepov

Ta predlog vsebuje prvi člen, s katerim je v imenu Evropske unije UNFP odobren. Drugi člen pooblašča predsednika Sveta, da imenuje pooblaščeno osebo, ki v imenu Evropske unije deponira listino o odobritvi. Priloga I vsebuje izjavo o obsegu pristojnosti Evropske unije glede zadev, ki jih ureja UNFP, in se mora deponirati skupaj z listino o odobritvi (Člen 17(3) UNFP).

UNFP spodbuja sodelovanje med državami pogodbenicami za preprečevanje, zatiranje ter izkoreninjenje nedovoljene proizvodnje strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovine z njimi. Besedilo vsebuje določbe v zvezi z:

· vzdrževanjem podrobne evidence o uvozu, izvozu in premikanju strelnega orožja v tranzitu;

· sprejetjem mednarodnega sistema za označevanje strelnega orožja ob izdelavi in pri vsakem uvozu;

· vzpostavitvijo usklajenega sistema izdajanja dovoljenj, ki ureja uvoz, izvoz, ponovni izvoz ter tranzit strelnega orožja;

· preprečevanjem kraje, izgube ali preusmeritve strelnega orožja z okrepitvijo nadzora izvoza in izvoznih točk ter nadzora meja;

· izmenjavo podatkov v zvezi s pooblaščenimi proizvajalci, trgovci, uvozniki in izvozniki, potmi, ki jih uporabljajo tihotapci, najboljšimi praksami v boju proti trgovini, da bi povečali zmožnost držav za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje nedovoljene trgovine s strelnim orožjem.

Pravna podlaga

UNFP zajema vprašanja, ki so v pristojnosti Unije, ker spadajo na področje skupne trgovinske politike in ker bo sklenitev UNFP morda vplivala na pravne akte EU ali spremenila njihovo področje uporabe (člen 3(2) PDEU). Zato sta člen 114 in člen 207 PDEU materialna pravna podlaga za ta sklep.

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog ne vpliva na proračun Unije.

5. Zaključki

UNFP je prvi svetovni instrument v boju proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu in trgovini z orožjem. Določa zelo koristen večstranski okvir in vrsto pomembnih najnižjih standardov za vse sodelujoče države.

Priloženi predlog sklepa Sveta je pravni instrument za sklenitev UNFP s strani Evropske unije na pravni podlagi člena 114 in člena 207 PDEU, v povezavi s členom 218(6)(a) Pogodbe.

Komisija zato predlaga, da Svet odobri priloženi sklep.

2013/0083 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o sklenitvi, v imenu Evropske Unije, Protokola o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi, ki dopolnjuje Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 114 in člena 207, v povezavi s členom 218(6) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[11],

ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta[12],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) O elementih Protokola o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi (v nadaljevanju besedila: Protokol), ki so predmet pristojnosti Unije, se je z odobritvijo Sveta v imenu Unije pogajala Komisija;

(2) V skladu s Sklepom Sveta 2001/748/ES[13] je bil Protokol podpisan 16. januarja 2002 s pridržkom njegove poznejše sklenitve;

(3) Sklenitev Konvencije Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu je bila odobrena v imenu Evropske unije s Sklepom Sveta 2004/579/ES z dne 29. aprila 2004[14], kar je pogoj, da Evropska unija postane pogodbenica Protokola v skladu s členom 37(2) Konvencije;

(4) Protokol določa ukrepe, ki spadajo na področje uporabe skupne trgovinske politike Unije. Sprejetih je bilo več pravnih aktov Evropske unije, katerih namen je odstraniti ovire in olajšati prenos konvencionalnega orožja na notranjem trgu ali urediti izvoz konvencionalnega orožja v tretje države;

(5) Pravno zavezujoč instrument o najvišjih možnih skupnih mednarodnih standardih za prenos orožja in nadzor nad njim se nanaša na zadeve, ki spadajo v pristojnost Unije, ker so na področju uporabe skupne trgovinske politike, ali ker bo sklenitev Protokola verjetno vplivala na navedene pravne akte Evropske unije ali spremenila njihovo področje uporabe;

(6) Če določbe Protokola sodijo na področje pristojnosti, podeljene Uniji, bi bilo treba sporazum odobriti v imenu Evropske unije;

(7) Unija mora pri deponiranju listine o odobritvi deponirati tudi izjavo o obsegu pristojnosti Evropske unije glede zadev, ki jih ureja Protokol, kakor to zahteva člen 17(3) Protokola;

(8) Nadzor nad nabavo in posedovanjem strelnega orožja v Uniji ter formalnosti glede pretoka strelnega orožja v državah članicah ureja Direktiva Sveta 91/477/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta;

(9) Pravila in postopke, ki se uporabljajo za prenos obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti, ureja Direktiva 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta –

SKLENIL:

Člen 1

Protokol o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi, ki dopolnjuje Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu, se odobri v imenu Evropske unije.

Listina Skupnosti o uradni potrditvi vsebuje izjavo o pristojnosti v skladu s členom 17(3) Protokola, kot je določeno v Prilogi I.

Člen 2

Predsednik Sveta imenuje osebo, ki je pooblaščena, da v imenu Evropske unije deponira listino o odobritvi iz člena 17(3) Protokola in s tem izrazi soglasje Evropske unije, da jo Protokol zavezuje.

Člen 3

Ta sklep začne veljati [15].

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

Izjava o pristojnosti Evropske unije glede zadev, ki jih ureja Protokol o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi, ki dopolnjuje Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu

Člen 17(3) Protokola o nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi določa, da listina o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi regionalne organizacije za gospodarsko povezovanje vsebuje izjavo, ki podrobneje določa zadeve, ki jih ureja Protokol in glede katerih so države članice, ki so pogodbenice Protokola, prenesle svojo pristojnost na to organizacijo.

Evropska unija ima izključno pristojnost za trgovinsko politiko. Prav tako ima deljeno pristojnost za pravila za vzpostavitev notranjega trga in izključne pristojnosti glede določb sporazuma, ki lahko vplivajo na področje uporabe skupnih pravil, ki jih je sprejela Evropska unija, ali to področje uporabe spremenijo. Unija je sprejela pravila, zlasti glede boja proti nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja in trgovini z njim, določanja standardov in postopkov na področju trgovinske politike držav članic, zlasti v zvezi z vodenjem evidence, označevanjem strelnega orožja, deaktivaciji strelnega orožja, zahtevami za sisteme podeljevanja izvoznih, uvoznih in tranzitnih dovoljenj ter krepitvi nadzora izvozih točk in posredniških dejavnosti.

Protokol za boj proti nedovoljeni proizvodnji strelnega orožja, njegovih sestavnih delov in streliva ter trgovini z njimi se uporablja – ob upoštevanju pristojnosti, ki so prenesene na Evropsko unijo – za ozemlja, na katerih velja Pogodba o delovanju Evropske unije, ter v skladu s pogoji, določenimi v Pogodbi.

Področje in izvajanje teh pristojnosti Unije sta po svoji naravi predmet stalnega razvoja, tako da bo Unija to izjavo po potrebi dopolnila ali spremenila v skladu s členom 17(3) Protokola.

[1] Sklep z dne 31. januarja 2000.

[2] Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/55/255.

[3] Sklep Sveta 2001/748/ES (UL L 280, 24.10.2001, str. 5).

[4] Sklep Sveta (2004/579/ES) z dne 29. aprila 2004 o sklenitvi v imenu Evropske skupnosti Konvencije Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu, UL L 261, 6.8.2004, str. 69.

[5] Sporočilo o ukrepih za močnejšo zaščito v zvezi z razstrelivi, detonatorji, opremo za izdelavo bomb in strelnim orožjem z dne 18. julija 2005; COM(2005) 329 final.

[6] UL C 198, 12.8.2005, točka 4.2, Mednarodni pravni red, (o), str. 20.

[7] Dokument Sveta EU 17024/09, CO EUR-PREP 3 JAI 896 POLGEN 229 z dne 2. decembra 2009.

[8] Sporočilo Komisije: Izvajanje strategije notranje varnosti: pet korakov k varnejši Evropi, COM(2010)673.

[9] Direktiva 2008/51/ES, objavljeno v UL L 179, 8.7.2008); začela je veljati 20. julija 2008 (prenos je bilo treba opraviti do 28.7.2010).

[10] Uredba (EU) št. 258/2012, objavljena v UL L 94, 30. marca 2012.

[11] UL, str.

[12] UL, str.

[13] UL L 280, 24.10.2001, str. 5.

[14] UL L 261, 6.8.2004.

[15] Datum začetka veljavnosti Sklepa bo generalni sekretariat Sveta objavil v Uradnem listu Evropske unije.