Novo partnerstvo za kohezijo 
približevanje  konkuren þnost  sodelovanje 
Tretje poro þilo o gospodarski in socialni koheziji 
Evropska komisija
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJIEurope Direct je služba za pomo þ pri odgovorih na vprašanja v  
zvezi z Evropsko unijo 
Nova brezpla þna telefonska številka: 
00 800 6 7 8 9 10 11
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu. Dostop je možen na strežniku Europa 
(http://europa.eu.int). 
Kataloški podatki so navedeni na koncu te publikacije. Luksemburg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2004 ISBN 92-894-4934-9 © Evropske skupnosti, 2004 Ponatis je dovoljen samo skupaj z navedbo vira. 
Printed in Belgium 
NATISNJENO NA NEKLORIRANEM PAPIRJU
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN DRUŽBENI KOHEZIJI iii
Naprej 
Namen tega poro þila, ki je plod dela zadnjih treh let, je opredeliti vizijo 
Evropske komisije o prihodnosti evropske politike zmanjševanja 
neskladij in spodbujanja ve þje gospodarske, socialne in ozemeljske 
kohezije.
Priprava poro þila ni bila zgolj tehni þne narave. Nasprotno, vklju þevala 
je obsežna posvetovanja na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni 
ravni, katerih cilj je bil zagotoviti, da nova vizija izpolni potrebe in 
legitimna pri þakovanja evropskih državljanov. 
V okviru posvetovanj je bilo name naslovljenih veliko vedoželjnih vprašanj o u þinkih - "dodani vrednosti" - delovanja Evropske unije na 
tem podro þju. Na primer, ali je kohezijski politiki uspelo zmanjšati 
gospodarske, socialne in ozemeljske razlike v življenjskih standardih in priložnostih, ki so na voljo državljanom?  
Poroþilo ponuja podrobne odgovore prav na taka pomembna 
vprašanja. Potrjuje, da je dodana vrednost, ki jo prispeva Evropa, 
pomembna na številnih ravneh, in sicer v smislu hitrega zmanjševanja 
razlik med dohodki bogatih in revnih in ustvarjanja mnogih novih priložnosti v okviru inovativnih dejavnosti, kakor tudi vzpostavljanja partnerskih mrež, ki povezujejo regije, podjetja in ljudi po vsej evropski celini.
Poroþilo tudi pokaže, da je projekt podobno pomembno prispeval k 
naþinu, kako se Evropejci spopadamo z gospodarskimi težavami. 
Evropska kohezijska politika je katalizator novih oblik partnerstva med 
regionalnimi in lokalnimi organi, nacionalnimi vladami in Unijo, ki delujejo tako znotraj kot onkraj nacionalnih meja in vklju þujejo tako 
naþrtovanje kot izvajanje skupnih razvojnih strategij.  
To pomembno delo še zdale þ ne bo dokon þano ob zaklju þku trenutne 
generacije programov leta 2006. V prihodnosti nas þaka še mnogo 
izzivov, povezanih s pove þanjem socialnih in gospodarskih neskladij v 
Uniji po širitvi, zelo verjetno pospešitvijo gospodarskih sprememb zaradi ve þje konkuren þnosti, ki jo prinaša globalizacija, u þinki nove 
tehnološke revolucije in razvojem na znanju temelje þega
gospodarstva. Tem globalnim gospodarskim izzivom se pridružuje problematika staranja prebivalstva in u þinki priseljevanja ljudi iz drugih 
držav v Unijo. Treba je poudariti tudi, da so si predsedniki držav in 
vlad  Unije na  sre þanju v Lizboni  marca  2000 zadali ambiciozni cilj iz 
Naprej 
ivEvrope narediti najuspešnejše in najbolj konkuren þno na znanju 
temeljeþe gospodarstvo na svetu .
Za uspešno spopadanje s temi gospodarskimi in politi þnimi izzivi je 
Komisija predlagala novo kohezijsko politiko za obdobje 2007-2013, ki 
bo vsem državam þlanicam in regijam omogo þila, da v okviru 
partnerstev stremijo k trajnostni rasti in ve þji konkuren þnosti
gospodarstva. Prihodnja prizadevanja morajo biti, podobno kot danes, 
usmerjena v ponujanje pomo þi najrevnejšim delom Unije, da dohitijo 
razvitejše regije, kar zlasti velja za nove države þlanice. Komisija tudi 
predlaga, da se je treba soo þiti tudi z resnimi težavami, ki pestijo 
druge dele Unije in sicer s težavami, povezanimi z gospodarskimi spremembami, propadanjem mestnih okolij in trajnimi naravnimi pomanjkljivostmi.
Novo generacijo kohezijskih politik je treba izvajati prek 
poenostavljenega in decentraliziranega sistema upravljanja. Evropa 
lahko resni þno uspe samo z vklju þitvijo vseh akterjev in angažiranjem 
vseh naravnih danosti in virov, ki jih lahko ponudijo njene regije in državljani. In prav to je cilj predlaganega Novega partnerstva za 
kohezijo.
Michel Barnier 

TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI  vVsebina
Naprej ......................................................................................................................... ............................................ iii 
Pregled vsebine................................................................................................................ ..................................... vii 
Zakljuþki in predlogi za spremem be v kohezij ski politiki.............................................................................. ...... xxv 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
Gospodarska in so cialna k ohezija............................................................................................... ...................2 
Teritorialna  kohezija .......................................................................................................... ............................27 
Dejavniki rasti, zaposlovanja in konkuren þnosti...........................................................................................36 
Statistiþni dodatek k 1. delu ........................................................................................................... ...............65 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
Uvod ........................................................................................................................... ...................................84 
Kako državne politike u porabljajo ja vne o dhodke................................................................................ ........84 
Regijski u þinki državnih odhodkov......................................................................................................... .......87 
Davþna politika in regijski BDP.................................................................................................... .................91 
Politika regijskega razvoja v državah þlanicah.............................................................................................95 
Statistiþni dodatek k 2. delu ........................................................................................................... .............101
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
Uvod ........................................................................................................................... .................................114
Prispevek politik Unije h koheziji v lu þi ciljev Lizbone in  Gothenbur ga .....................................................114 
Reforme skupnih politik: CA P in ribiška  politika............................................................................... ..........126
Komplementarnost med državno pomo þjo in kohezij sko politik o..............................................................130 
Pravosodje in notranje zadeve : izboljšati pogoj e za ra zvoj ..................................................................... ..132
Mnenja o politikah Unije na regijskem nivoju ................................................................................... ..........133
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
Uvod ........................................................................................................................... .................................138
Strukturni posegi v regijah Objective 1 – rast, približevanje in vklju þevanje.............................................140 
Posegi v regijah Objective 2 – prenova in odpiranje novih delovnih mest................................................150
Podpora za kmetijstvo, razv oj podeželja in  ribištvo ............................................................................ .......152
Podpiranje zaposlovanja, šolanja in usposabljanja pr eko ESF.................................................................154
Spodbude unije –podpiranje sodelovanja in povezovanja v omrežja .......................................................156 
Poveþanje uþinkovitosti me tod v odenja .....................................................................................................1 62
Poveþanje in kohezijska politika – bodo þi izzivi .........................................................................................170 
Pogledi na bodo þnost kohezijske politike...................................................................................................176 
Statistiþni dodatek k 4. delu ........................................................................................................... .............179
Glavni regij ski kazalci........................................................................................................ ..................................187
Seznam grafov, zeml jevidov in tabel............................................................................................ ......................205
Vsebina 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI  vi
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI viiPregled vsebine
Uvod – politi þno ozadje in cilji kohezije 
V treh letih po izdaji zadnjega Poro þila o koheziji 
se je gospodarska rast v EU precej upo þasnila.
Zaradi tega se je v mnogih delih EU zopet pove-
þala brezposelnost z vsemi socialnimi posledi-
cami, ki so s tem ponavadi povezane. Dolgoro þ-
no slabotno delovanje gospodarstva kaže, da obstaja ve þ temeljnih težav, ki jih je potrebno 
premagati, da bi se v naslednjih letih dosegla 
trajna in dovolj visoka stopnja rasti.
Te težave Unije se odražajo v nizki rasti produk-
tivnosti v zadnjih letih, še posebej, þe jo primer-
jamo z ZDA. Nasprotno kot v EU pa se je rast v 
ZDA povišala s pove þanjem števila inovacij in 
širšo uporabo informacijskih in komunikacijskih 
tehnologij (ICT). Poleg tega je do recesije v letu 
2001 zaposlenost v ZDA rasla v glavnem hitreje 
kot v Uniji in tudi delež zaposlenega delazmož-nega prebivalstva je velik. Zaradi vsega tega je 
prihodek na prebivalca v ZDA ostal približno 30% 
nad nivojem Unije. 
Da bi po recesiji dosegli trajno rast, pospešili 
produktivnost in zaposlenost v EU, je potrebno 
poveþati vlaganja v fizi þni in þloveški kapital, po-
višati inovativnost in bolj množi þno uporabljati 
ICT. Vse to pa seveda velja za celotno Unijo, ne le za njen osrednji del, kjer sta produktivnost in zaposlenost najvišji in so inovacijske sposobnosti 
najbolj razvite. 
ýeprav je pou þno opazovati obnašanje gospo-
darstva EU v celoti, pa je potrebno upoštevati tudi velike razlike pri rezultatih, produktivnosti in za-
poslenosti, ki že dolgo obstajajo med državami in 
regijami. Vzrok za te razlike so strukturne po-manjkljivosti na klju þnih podro þjih konkuren þnosti
— neustrezna opremljenost s fizi þnim in þloveš-
kim kapitalom (oz. infrastrukturo in usposobljenimi kadri), pomanjkanje inovativnih zmogljivosti, neu-
þinkovita podpora podjetništvu in nizek nivo okolja 
(razvrednotene naravne in/ali urbane sredine). 
Države in regije potrebujejo pomo þ za premago-
vanje teh strukturnih pomanjkljivosti in razvoj 
svojih primerjalnih prednosti, da bodo sposobne 
konkurirati na notranjem in zunanjem trgu
1. Prav 
tako pa je potrebno prebivalcem Unije omogo þiti 
šolanje in usposabljanje, da bodo razvijali svoje 
sposobnosti neglede na kraj, kjer živijo. Kohezij-ska politika EU se je okrepila pred kakimi 15 leti 
(ko je pri þel delovati projekt enotnega trga) in 
sicer prav z namenom zadostiti omenjenim pot-
rebam. Taka pomo þ bo še bolj potrebna v bližnji 
prihodnosti, ko se bodo razlike pove þale zaradi 
širitve Unije. 
Prispevek kohezijske politike k rasti EU 
Za polni razvoj gospodarskih potencialov Unije je potrebno v napore za rast vklju þiti vse regije v 
obstojeþih in bodo þih državah þlanicah in vsi pre-
bivalci Unije  morajo imeti možnost, da pri tem sodelujejo. Cena za neudeležbo pri živahni kohe-
zijski politiki za odpravljanje omenjenih razlik se 
zato ne oceni le z manjšim osebnim in družbenim blagostanjem, ampak se lahko dolo þi tudi z eko-
nomskimi kriteriji, kot so izguba realnega prihodka 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI viiiin višjega življenjskega standarda. Zaradi medse-
bojnih odvisnosti, ki obstajajo v integriranem gos-
podarstvu, te izgube niso omejene le na manj 
konkuren þne regije ali posameznike, ki so brez 
službe ali delajo na neproduktivnih delovnih mes-
tih, ampak veljajo za vse prebivalce Unije.   
Pomoþ regijam po celotni Uniji, da postanejo  
konkuren þne, in pomo þ ljudem, da realizirajo 
svoje potenciale, bosta pospešili rast celotnega 
gospodarstva Unije v splošno korist. Bolj uravno-težena porazdelitev gospodarskih dejavnosti po 
Uniji bo zmanjšala nevarnost pojava ozkih grl v 
obdobju rasti in znižala verjetnost, da pritisk in-flacije prisili rast k prehitremu zaklju þku.  
Prav tako bo lažje vzdrževati evropski model družbe in reševati težave zaradi pove þanega 
števila upokojencev, kar pomeni vzdrževanje so-
cialne kohezije
2.
Stanje in trendi 
Razlike med državami þlanicami so 
manjše, a glavne naloge ostajajo 
Razlike v prihodkih in zaposlenosti so se po Ev-
ropski uniji zmanjšale v zadnjem desetletju, še posebej od sredine devetdesetih dalje. Tudi þe
izvzamemo Irsko, je bila med leti 1994 in 2001 rast BDP na prebivalca v kohezijskih državah 1% nad povpre þjem EU in tudi pove þanje zaposlenosti 
delazmožnega prebivalstva je bilo v teh državah, razen v Gr þiji, povsod precej nad povpre þjem.  
Vendar pa je v tem obdobju v Gr þiji, tako kot na 
Irskem, rast produktivnosti dela ve þ kot dvakrat 
presegala povpre þje EU, precej nad povpre þjem
pa je bila ta rast tudi na Portugalskem. Izgleda, 
da se je proizvodna baza v teh državah okrepila, kar pove þuje možnosti za nadaljne približevanje 
prihodkov v naslednjih letih.  
Kljub zmanjšanju pa razlike ostajajo velike. V Gr-
þiji in na Portugalskem znaša BDP na prebivalca 
le okoli 70% povpre þja EU ali celo manj in število zaposlenih delazmožnih ljudi v Gr þiji in Španiji je 
od povpre þja manjše za okoli 6–8%.  
Razlike v prihodkih in zaposlenosti se bodo zno-va pove þale s priklju þitvijo novih držav þlanic. 
Povpreþen BDP na prebivalca v teh 10 državah 
je nižji od polovice povpre þja v dosedanji EU in 
zaposlenih je le 56% delazmožnih prebivalcev, medtem ko znaša v EU15 ta delež 64%.   
ýeprav je bila od sredine devetdesetih rast v 
vseh teh državah skupaj okoli 1,5% nad povpre þ-
jem EU, pa se je od leta 2001 znižala zaradi dep-
resije na trgih Unije, od katerih so te države mo-
þno odvisne. Doseganje visoke stopnje rasti v 
prihodnjih letih, ki je potrebna za razvoj teh dr-
žav, bo odvisna od vzdrževanja trajne rasti v se-
danjih državah þlanicah. Zaradi medsebojne od-
visnosti pa visoka rast v novih þlanicah lahko 
znatno prispeva tudi k ekonomiji ostalih delov poveþane Unije. Vendar pa bodo nove þlanice pri 
tem potrebovale obsežno pomo þ v naslednjih 
letih, da odpravijo svoje precej obsežne struktur-ne težave in realizirajo svoje potenciale. 
Razlike med regijami  
Regije, ki so zaradi strukturnih slabosti manj konkuren þne in ne morejo polno prispevati k traj-
ni gospodarski rasti Unije, so ponavadi tiste, ki trpijo zaradi nizke produktivnosti, nizke zaposle-nosti in družbene izlo þenosti. 
Vendar pa težav s konkuren þnostjo nimajo le re-
gije v kohezijskih državah in novih þlanicah Unije. 
Kljub ustrezni opremljenosti z infrastrukturo in 
kadri imajo tudi v številnih regijah drugod poma-
njkanje inovativnih sposobnosti in težave pri vzdrževanju gospodarske rasti.  
Hitrejše približevanje slabotnih regij Unije 
Razvojne težave so bolj pere þe v zaostalih regi-
jah, kjer ni dovolj osnovne infrastrukture, kvalifici-
ranih kadrov in družbenega kapitala, ki bi omo-
goþili tem regijam enakopravno tekmovanje z 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI ixostalimi deli Unije. Te regije, ki že dobivajo po-
moþ Strukturnih skladov preko programov Objec-
tive 1 (ali pa bodo tako pomo þ dobile v bližnji pri-
hodnosti), se v glavnem nahajajo v kohezijskih državah in novih državah þlanicah.
Po letu 1994, ko se je delovanje Strukturnih skladov okrepilo, se je BDP na prebivalca v regi-jah s pomo þjo po programih Objective 1 približal 
povpreþju EU. Med leti 1994 in 2001 je bila real-
na rast BDP na prebivalca v vseh teh regijah skupaj v povpre þju skoraj 3%, medtem ko je bila 
v ostalih delih Unije ta rast le nekaj nad 2%.  
Vendar pa je bila hitrost približevanja med regi-
jami precej razli þna, kar je v veliki meri tudi odraz 
pomembnosti teh regij v sami državi þlanici, v 
kateri se nahajajo. V tistih regijah, ki so v štirih kohezijskih državah in prejemajo obsežno pomo þ
Unije, poleg tega pa je politika teh držav usmer-
jena v rast gospodarstva, je bila rast BDP na prebivalca veliko ve þja, kot v ostalih delih Unije. 
V kohezijskih državah se je po sredini devetde-
setih mo þno pove þalo tudi število zaposlenih lju-
di. To pove þanje je bilo še posebej veliko na Ir-
skem in še ve þje v Španiji, þeprav stopnja zapos-
lenosti ostaja še nadalje precej pod povpre þjem 
EU. Pove þanje zaposlenosti v Gr þiji in na Portu-
galskem je bilo bolj skromno.
V regijah Objective 1 izven kohezijskih držav je 
bila rast manjša, delno zaradi po þasne rasti celo-
tne države, v kateri se te regije nahajajo. Med leti 1994 in 2001 je bila rast BDP na prebivalca v novih nemških deželah približno enaka povpre þju
EU, medtem ko je italijanski jug celo ostal pod tem povpre þjem. Vendar pa je v obeh primerih 
produktivnost zrasla bolj kot v ostalih delih EU, 
kar mogo þe pomeni pove þanje konkuren þnosti 
teh regij, medtem ko se je zaposlenost zelo malo 
dvignila, þe sploh kaj. Tako je bilo na jugu Italije 
leta 2002 zaposlenih le 43% delazmožnega pre-bivalcev, kar je precej manj kot kjerkoli drugje v Uniji, brezposelnost pa ostaja še naprej velika 
tudi v vzhodnih nemških deželah.Krepitev konkuren þnosti in odpiranje novih 
delovnih mest  
V Uniji so številna obmo þja s strukturnimi po-
manjkljivostmi, ki odvra þajo potencialne investi-
torje in ovirajo razvoj novih gospodarskih dejav-
nosti kljub zadovoljivi opremljenosti z infrastruk-turo in kvalificirano delovno silo. To so ponavadi 
stara industrijska obmo þja ali tista z geografskimi 
in drugimi trajnimi ovirami razvoja.   
Tako je v EU15 na primer 11 regij NUTS 2, v ka-
terih je med leti 1994 in 2001 rast BDP na prebi-valca dosegala le približno polovico povpre þja ali 
celo manj (okoli 1% letno) in v katerih je bil BDP 
na prebivalca izražen v PPS sicer nad mejo 75% 
za odobritev pomo þi Objective 1, vendar pa veli-
ko pod EU povpre þjem. Te regije se nahajajo na 
mnogih koncih Uniji — na severovzhodu Anglije, na severu Nem þije in na redko poseljenih obmo þ-
jih severne Švedske. Zna þilnost teh regij je nizka 
rast produktivnosti in nizka rast BDP na prebival-ca. Znotraj takih regij so ponavadi obmo þja, v 
katerih BDP na prebivalca ne dosega 75% pov-preþja EU.
V takih primerih mora kohezijska politika ponuditi 
uþinkovito pomo þ za prestrukturiranje gospodars-
tva in razvoj inovativnih sposobnosti, da se zaus-
tavi zniževanje konkuren þnosti, upadanje relativ-
nih nivojev prihodkov in zaposlenosti ter odselje-
vanje prebivalstva. ýe do teh oblik pomo þi ne bo 
prišlo kmalu, bo to pomenilo še ve þje težave, s 
katerimi se bo potrebno enkrat spoprijeti.  
Veliko pove þanje razlik med regijami po širitvi 
Unije
Okoli 92% prebivalcev novih držav þlanic živi v 
regijah, v katerih je BDP na prebivalca pod 75% 
povpreþja EU25 in ve þ kot dve tretjini jih živi v 
regijah, kjer je BDP na prebivalca pod polovico tega povpre þja.
ýe bi se Uniji priklju þili tudi Bolgarija in Romuni-
ja, kjer je BDP na prebivalca pod 30% povpre þja
EU25, potem bi se število prebivalcev v regijah z 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xBDP na prebivalca pod 75% povpre þja EU ve þ
kot podvojilo (od sedanjih 73 milijonov na preko 
153 milijonov). Tudi razlika med BDP na prebi-
valca teh regij in povpre þjem EU bi se podvojila 
— od okoli 30% na preko 60% pod povpre þjem.
V tem þasu je prenova gospodarstva v državah 
kandidatkah povzro þila tudi upad števila zaposle-
nih, tako da je delež zaposlenih delazmnožnih 
prebivalcev precej pod povpre þjem EU15. 
Širitev bo pove þala BDP Unije za nekaj manj kot 
5% (izraženo v evrih), vendar pa se bo število prebivalcev Unije pove þalo skoraj za 20%. Zaradi 
tega bo povpre þni BDP na prebivalca v Uniji s 25 
državami þlanicami za okoli 21,5% manjši, kot je 
bil v EU15. Za 18 regij, ki imajo sedaj BDP na 
prebivalca pod 75% povpre þja EU15 in v katerih 
živi skupaj okoli 19 milijonov ljudi (vklju þno z novo 
þlanico Malto) bo to pomenilo, da njihov prihodek 
na prebivalca ne bo ve þ pod mejo 75%.  
Ker pa bodo te regije po širitvi Unije imele še  
naprej enake strukturne slabosti, kot so jih imele 
do širitve, bo s pomo þjo vsekakor potrebno nada-
ljevati.  
Socialna kohezija in nevarnost revš þine
Veliko število ljudi tako v sedanjih kot v novih 
državah þlanicah Unije prejema tako nizke do-
hodke, da živijo na robu revš þine (v smislu relati-
vne prikrajšanosti, ki je opredeljena z dohodki pod 60% mediane v državi, v kateri živijo). Leta 
2000 je živelo na robu revš þine okoli 55 milijonov 
ljudi in ve þ kot polovica med njimi je imela tako 
nizek dohodek po tri leta zapored. Delež teh ljudi 
je bil razmeroma visok v državah na jugu Evrope 
in na Irskem, ve þji od povpre þja EU15 pa je bil 
tudi v mnogih državah kandidatkah. Izraz države 
kandidatke ali države pristopnice v tem poro þilu
oznaþuje 10 novih držav þlanic plus Bolgarijo in 
Romunijo.
Gospodinjstva na robu revš þine so ponavadi tista, v 
katerih živijo ljudje starosti 65 let in ve þ (še posebej samski) in družine z le enim od staršev (v glavnem 
materjo), kar še posebej velja za VB.   
Nevarnost revš þine je tesno povezana z brezposel-
nostjo in neaktivnostjo — leta 2000 je skoraj 40% 
brezposelnih imelo dohodek pod mejo revš þine. 
Zato je zaposlovanje ljudi z okvarami, dolgoro þno 
brezposelnih in pripadnikov etni þnih manjšin ena 
kljuþnih nalog za zmanjšanje nevarnosti revš þine in 
družbene izlo þenosti.  
Staranje prebivalstva in ve þanje stopnje 
odvisnosti  
Odstotek delazmožnega prebivalstva se bo v tem 
desetletju pri þel zmanjševati v vseh štirih južnih 
državah þlanicah, Nem þiji in veþini držav kandi-
datk. V naslednjem desetletju se bo to upadanje razširilo na vse ostale države, razen Irske, Luk-
semburga in Cipra. Po zadnjih napovedih se bo od leta 2000 do 2025 število ljudi v starostni sku-
pini 15–64 let zmanjšalo za 4%, v državah kandi-
datkah pa celo za 10%. 
Ta upad bo spremljalo veliko pove þanje števila ljudi 
starih 65 let in ve þ. Do leta 2025 bo v sedanji EU15 
in v državah kandidatkah nad mejo starostne upo-
kojitve 40% ve þ ljudi, kot jih je sedaj. Razmerje med 
številom delazmožnih oseb in številom oseb starosti 
65 let in ve þ se bo tako iz sedanjega razmerja preko 
štiri proti ena spremenilo na manj kot tri proti ena. Tudiþe se ne bo ni þ drugega spremenilo, bo staran-
je prebivalstva privedlo do postopnega zmanjšanja 
delovne sile Unije, kar bo verjetno vplivalo na mož-
nosti za rast. 
Vendar pa bo pomembnost teh sprememb odvisna 
tudi od rasti realnih prihodkov in zaposlenosti v nas-
lednjih letih, kar bo odlo þalo o tem, kako težavno bo 
vzdrževanje upokojencev. V današnjem þasu je le 
64% delazmožnih ljudi v EU15 in 56% delazmožnih v državah kandidatkah zaposlenih, ki proizvajajo prihodek. Dejansko razmerje v pove þani Uniji je to-
rej že okoli 2,5 zaposlene osebe na enega upoko-jenca in þe stopnje zaposlenosti ostanejo enake, bo 
to razmerje padlo pod dva proti ena. 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xiTe perspektive dajejo še dodatno težo potrebam 
po stalni gospodarski rasti, pove þanju stopenj za-
poslenosti in zmanjšanju zgodnjega upokojevanja po vsej EU. Vir dodatne delovne sile je v nekaterih primerih lahko priseljevanje, kar pa pomeni, da se 
mora izboljšati u þinkovitost integracijskih politik.  
Manjšanje razlik med faktorji regijske 
konkuren þnosti 
Da bi regije v Uniji vzdrževale gospodarski razvoj 
in zaposlenost v konkuren þnem okolju, morajo, kot 
že reþeno, zadostiti dvem komplementarnim sklo-
pom pogojev. V prvi sklop pogojev spada zadost-na fiziþna infrastruktura (u þinkovit promet, teleko-
munikacije in energetska omrežja, dobra oprema 
za varovanje okolja itd.) ter ustrezen þloveški kapi-
tal (delovna sila s potrebnimi kvalifikacijami in us-
posobljenostjo). Drugi sklop pogojev pa v novem 
na znanju temelje þem gospodarstvu zahteva, da 
imajo regije potrebne inovacijske zmogljivosti in so 
zato sposobne u þinkovito uporabljati obstoje þe
tehniþno znanje in nove tehnologije, kakor tudi 
slediti trajni razvojni poti, ki mora ustrezati okolj-skim pogojem. Za doseganje obojega so potrebni 
uþinkoviti in razvojno usmerjeni institucionalni in 
upravni okvirji.  
Boljša opremljenost z infrastrukturo 
V zadnjem desetletju so se zelo izboljšale prome-
tne povezave znotraj kohezijskih držav in med temi državami ter ostalimi  deli EU. Še posebej se 
je v teh državah pove þala gostota omrežja avto-
cest, ki se je ob pomo þi Strukturnih skladov dvig-
nila od 20% pod povpre þjem EU15 v letu 1991 na 
10% nad tem povpre þjem v letu 2001. Vendar pa 
je bilo to pove þanje v glavnem omejeno na Špani-
jo in Portugalsko. V regijah Objective 1 gledano v 
celoti se je gostota v teh 10 letih sicer pove þala, 
vendar pa je dosegla le okoli 80% povpre þja
EU15. V državah kandidatkah je gostota avtocest 
še mnogo nižja (pod 20% povpre þja EU15). Grad-
nje potekajo z veliko naglico kljub okoljskim teža-
vam, ki jih je potrebno rešiti. Vendar pa se avtoce-ste gradijo v glavnem okoli prestolnic ali za pove-zavo s sedanjimi državami þlanicami EU.   
V zadnjem desetletju je prišlo v Uniji tudi do neka-terih izboljšav železniškega omrežja, vendar pa se je stopnja elektrifikacije in podvajanja tirov v zaos-
talih delih EU odvijala z enakim tempom kot pov-
sod drugje, zato razlike ostajajo velike. V državah kandidatkah so se železnice desetletja zanemarja-
le, zato bodo potrebne znatne investicije za za-
menjavo izrabljenih tirov in splošno modernizacijo omrežja. Ni þ manjše pa niso potrebe po investici-
jah v cestno omrežje. Vendar pa pove þana obno-
va in gradnja cest povzro þa tudi premik potniške-
ga in tovornega prometa iz železnice na ceste.    
Pri telekomunikacijah ostaja število fiksnih tele-
fonskih linij glede na število prebivalcev precej pod povpre þjem tako v kohezijskih državah, kot v 
državah kandidatkah. To težavo je sicer nadomes-
tila hitra rast mobilne telefonije, þeprav je v Gr þiji 
in državah kandidatkah njena uporaba še vedno 
pod povpre þjem EU15 in je v ve þini držav kandi-
datk ta razlika kar precejšnja. Hkrati pa je dostop-
nost do širokopasovnih linij, ki so pomembne za 
uporabo interneta in raznih ICT aplikacij in stori-
tev, po državah Unije zelo razli þna in se v glav-
nem ujema z relativno stopnjo uspešnosti. Mož-
nost priklopa na te linije je še vedno zelo omejena 
v mnogih delih EU15, kakor tudi v skoraj vseh dr-žavah kandidatkah. 
Ostale oblike infrastrukture, kot so šole, fakultete, 
zdravstvene ustanove in socialne storitve raznih vrst, so prav tako pomembne, saj imajo vedno ve-
þji vpliv na odlo þanje o lokaciji investicij in novih 
podjetij. To je še posebej pomembno v primerih 
dejavnosti, ki v glavnem temeljijo na znanju in niso 
navezane na kako dolo þeno obmo þje zaradi npr. 
bližine surovin ali ve þjega trga.  
V zvezi z okoljem ostajajo velike potrebe po inves-ticijah v kohezijskih državah in še bolj v državah 
kandidatkah, kjer je na primer veliko manjši delež prebivalstva priklju þenega na þistilne naprave, kot 
pa v ostalih delih Unije. Vendar pa so potrebe ve-
like tudi pri obdelavi odpadkov in nadzoru izpus-
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xiitov, še posebej zaradi hitrega pove þanja prometa 
po cestah, do katerega je prišlo v državah kandi-
datkah v zadnjem þasu. 
Izboljšanje þloveškega kapitala 
Evropska strategija zaposlovanja, ki je pri þela vel-
jati leta 1997, je sicer prispevala k pove þanju pro-
žnosti pri zaposlovanju v obdobju upo þasnitve go-
spodarskega razvoja, vendar pa pomembne struk-turne slabosti še vedno ostajajo tako v sedanjih 
kot v bodo þih državah þlanicah. 
Da bi zmanjšali brezposelnost in pomagali pri 
vkljuþevanju brezposelnih na delovna mesta, je 
potrebno organizirati storitve, ki bodo pomagale 
vsakemu iskalcu zaposlitve posebej z ustreznimi 
navodili, usposabljanjem in ponudbo novih delov-
nih mest. Razvoj preventivnih in aktivnih strategij za vpliv na trg delovne sile je še posebej pomem-
ben v novih državah þlanicah, kjer je potrebno po-
spešiti prenovo gospodarstva. 
Visok nivo izobrazbe in usposobljenosti postaja 
vedno bolj pomemben tako za napredek posame-
znikov, kot za konkuren þnost gospodarstva. Rela-
tivno število ljudi z izobrazbo nad osnovnim šolan-
jem ostaja precej nižje v re gijah Objective 1, kot v 
ostalih delih EU15, kar še posebej velja za špan-
ske, italijanske in portugalske regije, medtem ko 
so izjema nove nemške dežele. Tu je razmerje 
bolj podobno tistemu v državah kandidatkah, ki imajo veliko višje razmerje od povpre þja EU15 
(okoli 80% in tudi ve þ napram povpre þju EU15, ki 
je le 64%). 
Vendar pa sposobnosti posameznikov, dosežene 
pri nadaljevanju šolanja in za þetnem uvajanju, v 
državah kandidatkah ponavadi ne ustrezajo dobro 
potrebam trga delovne sile in sistemi šolanja ter 
teþaji niso ustrezno prilagojeni sodobnemu gos-
podarstvu. Še ve þ — v povpre þju veliko manj mla-
dih ljudi kot v EU15 nadaljuje šolanje do kon þane 
univerzitetne stopnje, ki je klju þna zahteva za po-
memben prispevek k razvoju na znanju temelje-
þega gospodarstva. Vse to velja tudi za sedanje regije Objective 1, ki  kljub napredku v zadnjem 
desetletju, ali ve þ, še vedno precej zaostajajo za 
drugimi deli Unije. 
Vse kaže, da se v kohezijskih državah in državah 
kandidatkah tudi veliko manj ljudi udeležuje stal-
nega izpopolnjevanja kot v ostalih delih Unije 
(manj kot 20% zaposlenih v podjetjih v Gr þiji, Por-
tugalski in vseh državah kandidatkah, razen ýeš-
ke in Slovenije — podatek za 1999), kljub kriti þnim 
potrebam po prilagajanju na spremembe v gospo-darstvu.  
Veþje socialno približevanje 
Politike gospodarstva, zaposlovanja in sociale se 
medsebojno dopolnjujejo. Gospodarski razvoj mo-ra potekati vzporedno  z bojem proti revš þini in iz-
kljuþevanju iz družbe. Pospešitev družbene inte-
griranosti in boj proti diskriminaciji sta bistvenega pomena za prepre þevanje družbene izklju þenosti, 
doseganje višjih stopenj zaposlenosti in gospo-darske rasti, kar še poseb ej velja na regijskem in 
državnem nivoju.  
Za doseganje gospodarskih in socialnih ciljev po 
vsej Uniji pa je prav tako pomembna ustrezna pomoþ najbolj odrinjenim, kot so etni þne manjšine 
in osebe, ki zgodaj prenehajo s šolanjem. 
Razlike v inovativnih zmogljivostih ostajajo  
V gospodarstvu, ki je vedno bolj odvisno od znan-
ja, so inovacije klju þnega pomena za konkuren þ-
nost. Vendar pa se zmogljivosti za izboljšave, dos-
top do znanja in njegovo izkoriš þanje razlikujejo 
med regijami tako v obstoje þih kot novih državah 
þlanicah. Cilj obravnavane polit ike ni zagotoviti 
vsem regijam sredstva za enak prispevek k nap-
redku na podro þju novih tehnologij, ampak dose þi
enakomerno porazdelitev sredstev za razumevan-
je tehnološkega napredka in njegov prenos v prak-
tiþno uporabo.  
Vendar pa razni kazalci (še posebej relativna les-
tvica sredstev za raziskave in razvoj /R&D/, za-
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xiiiposlitev v raziskovalnih dejavnostih in število pri-
javljenih patentov) kažejo, da obstaja širok razko-
rak v inovativnih zmogljivostih med mo þnejšimi
regijami v osrednjem delu Unije in vsemi ostalimi. 
(Po zadnjih podatkih prispevajo v 8 od 213 regij 
NUTS okoli þetrtino vseh izdatkov za R&D v se-
danji EU in v 31 regijah polovico vseh izdatkov.) 
Podoben razkorak je tudi med povpre þjem EU15 
in državami kandidatkami ter med regijami pre-stolnic in ostalimi regijami v teh državah.  
Vedno bolj prevladuje mnenje, da je za konkuren-
þnost regij pomembna dobra uprava v smislu 
uþinkovitih institucij, produktivnih povezav med 
razliþnimi dejavniki razvojnega procesa in pozitiv-
nega odnosa do poslovnosti in podjetij. Vendar v 
tem pogledu obstajajo še vedno velike razlike med regijami in velike so tudi razlike v sposobno-
sti regij razvijati konkuren þne prednosti na osnovi 
njihovih strokovnih zmogljivosti. 
Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
Državni ali javni odhodki v državah þlanicah so 
mnogo ve þji od sredstev, ki jih EU nameni za izva-
janje ukrepov kohezijske politike. Medtem ko zna-
šajo državni odhodki okoli 47% BDP, pa so prora-þunska sredstva za kohezijsko politiko nekaj pod 
0,4% BDP Unije. Kljub temu, da so ta sredstva razmeroma majhna, pa kohezijska politika EU igra pomembno vlogo pri odpravljanju osnovnih vzro-
kov za razlike v prihodkih in zaposlenosti po Uniji. 
Medtem ko države þlanice namenjajo državna 
sredstva v glavnem za zagotavljanje osnovnih sto-ritev in finan þno podporo, pa je kohezijska politika 
EU osredoto þena na zmanjševanje strukturnih 
razlik, ki neposredno vplivajo na konkuren þnost
gospodarstva in zaposlitvene zmogljivosti regij. 
Državna sredstva gr edo v glavnem za 
osnovne storitve ... 
V državah þlanicah se velika ve þina javnih odhod-
kov nameni zagotavljanju cele vrste storitev s cil-
jem, da se zagotovijo vsakemu državljanu mož-nosti dostopa do izobraževanja, zdravstva in so-cialne zaš þite. Sredstva za te tri funkcije skupaj 
znašajo skoraj dve tretjini vseh izdatkov držav Unije. Nasprotno pa znašajo javni odhodki za investicije v þloveški in fizi þni kapital povpre þno
le nekaj nad 2% BDP in so povsod pod 4% BDP, razen na Irskem in v Luksemburgu. Podobno niz-ka so sredstva, ki jih vlade držav namenijo storit-
vam za podporo poslovnosti, višjemu izobraže-
vanju, inovacijam in R&D (za to zadnje gre po državah Unije le okoli 0,3% BDP). 
Glede na zneske, ki jih države þlanice namenijo 
za strukturne posege, pa prora þun kohezijske 
politike ne izgleda ve þ tako zelo majhen. Še ve þ,
drugaþe kot državna, so EU strukturna sredstva 
osredoto þena na regije, ki najbolj potrebujejo 
pomoþ (EU je npr. Gr þiji in Portugalski namenila 
strukturna sredstva v višini okoli 2,5% njunih 
BDP).
In prispevajo veliko k manjšanju razlik 
med prihodki regij ... 
V veþini primerov so državni odhodki na prebival-
ca glede na bruto državni proizvod (GNP) razme-
roma podobni po državah þlanicah. Ta sredstva so 
v glavnem namenjena za osnovne storitve (kot so 
šolstvo in zdravstvo), kar odraža skrb držav, da 
svojim prebivalcem zagotovijo enak nivo tozadev-
nega standarda neglede na kraj bivanja. Ve þja 
razlika se pojavi pri sredstvih za socialno zaš þito 
zaradi razli þnega deleža brezposelnih in števila 
upokojencev, þeprav so razli þni tudi izdatki za up-
ravo zaradi razli þnih pristojnosti in koncentracij 
vladnih uradov v prestolnicah. 
Zaradi kombiniranega u þinkovanja omenjenih fak-
torjev je prispevek javnih sredstev k prihodku v 
povpreþju veliko višji v manj uspešnih kot v bolj 
uspešnih regijah, vendar pa prihaja do tega neso-
razmerja v glavnem zaradi nižjih prihodkov in ne 
zaradi višjih javnih odhodkov.  
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xivDržavni davki pa so odmerjeni glede na 
prihodek 
Po drugi strani pa kaže , da so državni davki ve þi-
noma sorazmerni s prihodki, v glavnem zato, ker 
države þlanice ve þino davkov odmerjajo centralno, 
pa naj gre za davke na prihodke ali na porabo. Zaradi tega taka odmera davkov ne u þinkuje kom-
penzacijsko na pozitivni prispevek državnih sred-
stev k zmanjševanje razlik v prihodkih med regi-
jami. Poleg tega v državah, kjer se velik delež da-vkov pobere lokalno, delujejo mehanizmi za doda-
tno porazdelitev javnih prihodkov med regijami, 
kar zmanjšuje razlike med njimi v sredstvih, ki jih imajo za pokrivanje svojih izdatkov.  
Zaradi takih mehanizmov ne spremljajo široko 
uveljavljenih teženj za prenos odgovornosti za javne storitve na regijski in lokalni nivo (decentra-
lizacijo) tudi podobni trendi glede pobiranja  
denarja za financiranje teh storitev. Glavna izjema pri tem je Italija, kjer se je pove þal prenos odgo-
vornosti za pobiranje davkov na regije, ne da bi se pri tem pove þali tudi izravnalni medregijski tran-
sferji.   
Neposredna tuja vlagan ja – glavni dejavnik 
regijskega razvoja 
Neposredna tuja vlaganja (FDI) bi lahko igrala 
kljuþno vlogo pri zmanjševanju razlik med ekono-
mijami regij ne le kot izvor prihodka in delovnih 
mest, ampak tudi kot sredstvo za prenos tehnolo-
gije in tehnološkega znanja v zaostale regije. To je še posebej pomembno za države kandidatke, v 
katerih je potrebno izvesti obsežno prestrukturi-
ranje gospodarstva in pospešiti pove þanje produk-
tivnosti in konkuren þnosti. Kljub ponujanju finan þ-
nih ugodnosti pa tujih investitorjev ne privla þijo 
vedno kraji z najve þjimi potrebami — v tem prime-
ru so razlogi v glavnem enaki tistim, ki odvra þajo 
tudi doma þe investitorje (nezadostna infrastruktu-
ra, pomanjkanje kvalificirane delovne sile ipd.). 
Zaradi omenjenih razlogov se FDI raje usmerjajo v 
moþnejše dele Unije, kot pa v njena manj razvita obmoþja. V obdobju 1999–2001 so investicijski 
prilivi predstavljali okoli 21% BDP na Irskem (dr-žavi z drugim najvišjim BDP na prebivalca v EU), 
okoli 15% na Danskem (državi s tretjim najvišjim nivojem) in 13% na Nizozemskem ( þetrti po vrsti). 
Nasprotno pa so neposredna tuja vlaganja v gos-
podarstvo Portugalske znašala le nekaj nad 4% njenega BDP, medtem ko so bile države z najma-
njšimi FDI Španija (1,5%BDP), Italija (1%) in Gr þi-
ja (malo pod 1%). 
Znotraj držav si FDI najraje izberejo velika mesta 
ali njihovo okolico, najve þkrat prestolnico. Zelo 
malo takih investicij gre v zaostale regije. V novih 
nemških deželah, razen vzhodnega dela Berlina, 
so znašale FDI le nekaj nad 2% vseh prilivov v Nemþijo med leti 1998 in 2000, v Španiji pa je leta 
2000 šlo v regije Objective 1 manj kot 10% tovrst-nih prilivov. Podobno je na jugu Italije, kjer manj kot 4% vseh zaposlenih dela v podjetjih, ki so v 
tuji lasti. 
Podobna slika je v državah kandidatkah. Leta 
2001 je ve þ kot dve tretjini FDI v Madžarsko kon-
þalo v regiji Budimpešte, na ýeškem pa je preko 
60% FDI šlo v regijo Prage in podoben delež je bil na Slovaškem usmerjen v Bratislavo z okolico. 
Uþinki politik Unije so konkuren þnost,
zaposlenost in kohezija 
Drugaþe kot pri strukturni politiki pa glavni cilji os-
talih politik Unije niso zmanjševanje razlik med regijami ali odpravljanje neenakosti med ljudmi. Vendar pa te politike vplivajo na kohezijo  
in v mnogih primerih na dolo þen naþin skrbijo za 
razlike. 
Gradnja gospodarstva, ki  temelji na znanju  
Politike Unije, ki se ukvarjajo s podjetništvom, pro-
izvodnjo in inovacijami, imajo namen okrepiti  
konkuren þnost proizvajalcev v Uniji s pospe-
ševanjem konkuren þnosti, omogo þanjem dostopa 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xvdo trgov in urejanjem razmer, ki ugodno vplivajo 
na R&D v Uniji.  
Kot je bilo že prej ugotovljeno niso krive za po-
manjkanje inovacijskih sposobnosti regij le sla-bosti v raziskovalni bazi in pi þla sredstva za 
R&D, ampak tudi slabe povezave med razisko-valnimi centri in podjetji ter po þasno uvajanje in-
formacijskih in komunikacijskih tehnologij. Zaradi 
vsega tega so se ustanovili inovacijski centri in 
oblikovano je bilo evropsko omrežje inovacijskih regij, da bi se regije opogumile k razvoju inova-
cijske politike, ki bi nudila tehnološko podporo 
podjetjem.   
Razlike pri dostopnosti do sredstev Unije za razi-
skovalne programe so še vedno o þitne, še pose-
bej na nivoju regij. Zaradi tega je Šesti okvirni 
program delno namenjen tudi izboljšanju povezav 
med znanstvenimi centri v osrednjem delu Unije 
ter tistimi na obrobju. 
Boljše u þenje in usposabljanje 
Kvalifikacije delovne sile Unije predstavljajo gla-
vno primerjalno prednost v globalni konkurenci. 
Visok nivo izobrazbe in zagotavljanje kakovost-
nega usposabljanja, ki je dostopno ljudem ves þas njihove delovne dobe, so klju þ za krepitev 
inovativnih kapacitet po vsej Uniji in za dosegan-je lizbonskega cilja narediti EU najbolj dinami þno 
na znanju temelje þe gospodarstvo na svetu. Za 
doseganje tega cilja je bil oblikovan program “Šo-lanje in usposabljanje 2010” z dopolnilnim ciljem napraviti šolanje in usposabljanje v Evropi do leta 
2010 “svetovni zgled za kakovost”.
Veþ in boljša delovna mesta v odprti 
družbi
Na sreþanju Evropskega sveta v Lizboni je bila 
doloþena obširna strategija za dolgoro þni gospo-
darski razvoj, polno zaposlenost, socialno kohe-zijo in trajen razvoj družbe, ki temelji na znanju. 
Evropska strategija zaposlovanja (EES) je bila dopolnjena leta 2003, da bi nudila mo þnejšo opo-ro pri doseganju lizbonskih ciljev v razširjeni Uniji in bolj izrazito pomagala pri naporih držav þlanic, 
da reformirajo svoje trge delovne sile, dosežejo polno zaposlitev, povišajo kakovost in produktiv-nost dela in zmanjšajo družbene razlike.  
Uspeh pri izvajanju EES je odvisen od resni þne
volje držav þlanic, da delavcem in podjetjem po-
magajo pove þati njihovo prilagodljivost, privabijo 
veþ ljudi na delovna mesta, investirajo ve þ in bolj 
uþinkovito v þloveški kapital ter izboljšajo upravo. 
Ukrepi za boljše vklju þevanje v družbo prispevajo 
k zmanjševanju neenakosti pri zaposlovanju in 
poveþujejo možnosti za rast gospodarstva. V 
skladu z lizbonskimi sklepi je Unija leta 2001 
sprejela skupno strategijo za vklju þevanje v dru-
žbo. Državni na þrti druge generacije za izvajanje 
te strategije, ki so jih države þlanice izdelale leta 
2003, upoštevajo ve þdimenzionalno naravo dru-
žbene izklju þenosti in potrebo po njenem odprav-
ljanju s pomo þjo širokega spektra ukrepov na 
podlagi medsebojnega podpiranja gospodarstva, 
zaposlovanja in socialne politike.  
Prizadevanja Unije za enakopravnost med spo-
loma se morajo odraziti v splošno uveljavljenem 
pristopu, s katerim bi zagotovili, da vse politike upoštevajo ta prizadevanja in jih vklju þijo v naþr-
tovanje in izvajanje svojih ukrepov. Za doseganje stopnje zaposlenosti, dolo þene v Lizboni za leto 
2010, se je potrebno energi þno spopasti z vzroki 
za razliþno zaposlenost med spoloma, brezpo-
selnost in razlike v pla þah. V tem pogledu je pot-
rebno nadaljevati z ukrepi, ki privabljajo ženske 
na delovno mesto, jih spodbujajo, da ostanejo 
þim dlje na trgu delovne sile in jim pomagajo pri 
usklajevanju delovne kariere z družinskimi obve-
znostmi s pomo þjo varstvenih ustanov.
Varovanje okolja za trajen razvoj in 
delovna mesta  
Trajen gospodarski razvoj in odpiranje dolgoro þ-
nih delovnih mest sta odvisna tudi od varovanja 
okolja pred možnimi škodljivimi vplivi gospodar-
skega razvoja, kakor tudi od prepre þevanja preti-
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xvirane uporabe neobnovljivih virov. V Šestem pro-
gramu ukrepov za okolje Naša prihodnost — naš 
izbor  so opredeljeni okoljevarstveni ukrepi, ki so 
potrebni za doseganje gospodarskih in socialnih ciljev Unije. Mednje spadajo omejevanje podneb-
nih sprememb, ohranitev naravnega okolja in bio-
loške raznolikosti, zmanjšanje zdravju škodljivih izpustov ter manjša poraba naravnih virov s po-
veþanjem izkoristkov. Med te ukrepe spada tudi 
upoštevanje okoljevarstvenih vidikov pri dejan-
skem izvajanju sklepov strukturne politike. 
ýeprav varstvo okolja zahteva dolo þene stroške, 
še posebej v bolj zaostalih regijah, kjer so potre-
be infrastrukture ponavadi najve þje, pa se z izbo-
ljšanjem okolja lahko dosežejo tudi velike pridobi-
tve — manj zdravstvenih težav, nova delovna mesta v ekoloških dejavnostih in tudi bolj trajen 
razvoj. 
Notranji trg in dostop do osnovnih 
storitev  
Liberalizacija trgov glede prometa, telekomunika-
cij in energije je privedla do pove þanja uþinkovi-
tosti in znižanja cen. Vendar je tudi povzro þila
strah dolo þenih družbenih skupin in regij, da ne 
bodo imele dostopa do osnovnih storitev. Zaradi tega so bile v skladu s Pogodbo EU ( ýlen 16) 
opredeljene obveznosti javnih storitev, ki dolo þa-
jo, da morajo osnovne storitve (oz. “storitve splo-
šnega gospodarskega pomena”) biti ustrezne 
kakovosti in dostopne vsakomur za razumno ce-
no. Za pomo þ pri spoštovanju teh obveznosti po 
državah EU so na razpolago tudi sredstva Unije. 
Hkrati so vseevropska prometna omrežja pove-
þala dostopnost do bolj oddaljenih regij in poma-
gala pri širitvi trgovinske izmenjave. Podobne 
uþinke bodo imele verjetno tudi prometne poti, ki 
se naþrtujejo in gradijo za povezavo med novimi 
in sedanjimi državami þlanicami. Smernice za 
vseevropska energetska omrežja, sprejete leta 
2003, so posebej poudarile pomembnost investi-ranja v prihodnjih letih v plinska omrežja in sis-
teme za oskrbo z elektri þnim tokom na izoliranih, obrobnih in zelo odmaknjenih regijah. Program 
za vseevropsko telekomunikacijsko omrežje 
(eTEN) ni namenjen le izboljšanju povezav med 
bolj odmaknjenimi regijami in ostalimi deli Unije, ampak tudi zmanjšanju pomanjkljivosti na podro-
þju aplikacij in storitev ICT. 
Reforme skupnih politik – kmetijstvo in 
ribištvo
ýeprav so se sredstva za Skupno kmetijsko poli-
tiko (CAP) z leti postopoma zmanjšala, pa še ve-
dno obsegajo skoraj 47% prora þuna Unije. Po 
nastopu reforme v letu 1992 se je neposredna pomoþ proizvajalcem povišala na 70% vseh od-
hodkov, vendar pa je pomo þ ostala pod povpre þ-
jem EU v Španiji, ki je tako edina kohezijska dr-žava, kjer se je to zgodilo. Glede na prihodke dobijo ve þ sredstev v povpre þju veþja in srednje-
velika posestva, kot pa majhna. 
Sredstva za podpiranje razvoja podeželja v ob-
dobju 2000–2006 so ve þja za regije Objective 1 
(58% vseh izdatkov), kot pa za ostale dele EU, vendar pa je le okoli 10% tega denarja namenje-nega ukrepom za razvoj gospodarskih dejavnosti 
izven kmetijstva. V naslednjem programskem 
obdobju 2007–2013 bodo realno gledano izdatki za CAP nižji, prenehala se bodo neposredna iz-
plaþila proizvajalcem, znižala pla þila velikim po-
sestvom, znižale se bodo cene in ve þji bo pouda-
rek na razvoju podeželja ter varstvu okolja.  
S poveþanjem Unije se bo število zaposlenih v 
kmetijstvu EU pove þalo za okoli 60% in mo þno 
se bo pove þala tudi koli þina malih gospodarstev. 
Ocenjuje se, da bo delež vseh sredstev v okviru 
CAP za regije Objective 1 v novih in obstoje þih
državah þlanicah porasel od okoli 10 odstotnih 
toþk do dveh tretjin.   
Cilj skupne ribiške politike (CFP) je predvsem 
ohranitev ribjih zalog in preoblikovanje panoge, da se zagotovi njen obstoj. Zadnji nujni ukrepi 
bodo imeli mo þne vplive na številne regijska gos-
podarske dejavnosti, še posebej v Španiji in na 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xviiPortugalskem. Do takrat, ko bo zmanjšana ribiš-
ka dejavnost dolgoro þno gledano postala dobi þ-
konosna in se bodo izredni ukrepi kon þali, pa 
bodo morale države þlanice v glavnem same laj-
šati negativne družbene in gospodarske posledi-
ce prestrukturiranja.  
Od držav kandidatk imajo le Poljska in tri baltiške 
republike omembe vredno ribiško dejavnost, ki 
pa se že manjša. Njihov skupni ulov rib znaša 
manj kot 7% ulova sedanjih držav þlanic.
Državna pomo þ in kohezijska politika 
Dokler bo obstoje þi režim dovoljeval razlikovanje 
v korist problemati þnih regij, bo lahko nadzoro-
vana državna pomo þ prispevala h kohezijski poli-
tiki  in jo tudi podpirala. V skladu z dolo þili na 
sreþanju v Stockholmu so se skupni izdatki za 
državno pomo þ med leti 1997 in 2001 v denar-
nem pogledu vidno zmanjšali in se skr þili glede 
na BDP v 12 od 15 držav þlanic. Hkrati je bil 
opazen tudi precejšen zamik izdatkov proti hori-zontalnim ciljem. Vendar pa ostaja ta pomo þ višja 
v bolj uspešnih državah þlanicah, kot v kohezij-
skih državah.    
V letu 2001 je le okoli 9% vseh državnih pomo þi
v EU bilo namenjenih pomo þi regijam Objective 1 
in celotna vsota je bila manjša od ene tretjine 
tiste v letu 1993, ko je bila poraba najve þja — v 
glavnem zaradi velikega zmanjšanja pomo þi no-
vim nemškim deželam ter južni Italiji. Pomo þ za 
obmoþja po programih Objective 2 znaša okoli 
6% celotne državne pomo þi.
Glede na u þinke državne pomo þi na porazdelitev 
gospodarskih dejavnosti in prihodka po regijah 
ostaja nadzorovana državna pomo þ zelo po-
membna tudi v povezavi s širitvijo Unije. Zato se 
bodo nadaljevale težnje, da bi v obdobju po letu 
2006 ob upoštevanju sprememb v kohezijski poli-tiki posodobili, poenostavili in pre þistili pravila za 
dodeljevanje državne pomo þi in sicer z namenom 
nuditi manjšo a bolj u þinkovito pomo þ.Pravosodje in notranje zadeve – 
izboljšanje pogojev za razvoj  
Visoke stopnje kriminala, obstoj organiziranih kri-
minalnih skupin in korupcija ovirajo gospodarski razvoj in odvra þajo potencialne investitorje. Zaradi 
tega je za uspešen razvoj regij potrebno okrepiti zmogljivosti za boj proti kriminalu, pove þati þez-
mejno sodelovanje, izboljšati nadzor zunanjih me-
ja in olajšati vklju þevanje pripadnikov tretjih naro-
dnosti v družbo. Vse navedeno velja še posebej 
za države kandidatke. 
Mnenja o politikah Unije v regijah 
Rezultati anket, ki so bile izvedene med regijskimi 
uradniki po EU, kažejo, da se politike Unije naj-
veþkrat istovetijo s financiranjem Unije in da ti 
uradniki smatrajo projekte, ki jih podpirajo Struk-
turni skladi, za najbolj opazne in najbolj u þinkovi-
te. To še najbolj velja za regije Objective 1 in še 
posebej v kohezijskih državah. Priznan je bil tudi 
pozitiven u þinek spodbude INTERREG zaradi do-
bre usmerjenosti, jasnosti in ugodnega vpliva na 
sodelovanje. 
Medtem ko so anketiranci v regijah, kjer je kmetijs-
tvo najbolj pomembno, smatrali u þinke CAP na 
kohezijo v glavnem kot pozitivne, pa so v sredo-
zemskih regijah trdili, da so ukrepi CAP nepravi þni, 
da šþitijo najbolj donosne kmetije in najbolj razvita 
obmoþja v drugih delih. Anketiranci so kritizirali 
pomanjkljive povezave med CAP in okoljevarstve-
no politiko, medtem ko so vklju þitev skrbi za okolje 
v politiko razvoja regij na široko odobravali. Prav 
tako so pozdravili vklju þitev investicij v infrastruktu-
ro R&D v regijski razvoj, kar se je zdelo še posebej 
pomembno uradnikom v regijah Objective 1. 
Hkrati pa je ve þina anketirancev kritizirala velike 
stroške za vodenje progra mov Strukturnih skladov 
v sedanjem obdobju in pove þanje zapletenosti 
postopkov. Nasprotno pa so ve þjo udeležbo  
poslovnih in socialnih partnerjev smatrali kot po-
memben napredek s katerim je potrebno še nadal-
jevati. 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xviiiUþinek in dodana vrednost 
strukturnih politik  
Obseg in usmeritev posegov v regijah 
Objective 1  
Strukturni skladi in Kohezijski sklad, ki razpolaga-
jo le s sredstvi v višini okoli 0,4% BDP EU, kon-centrirajo svojo pomo þ na najbolj zaostalih delih 
Unije. V obdobju 2000–2006 bodo regijam Objec-tive 1 nakazana sredstva v višini 0,9% BDP v Španiji in preko 2,5% BDP v Gr þiji in Portugalski. 
Še bolj pomembno pa je, da bodo ti transferji do-dali po ocenah okoli 3% k investicijam v Španiji, 8–9% v Gr þiji in Portugalski, prav tako pa 7% na 
italijanskem jugu in 4% v novih nemških deželah.  
V veþini primerov so bila državna sredstva za 
dopolnjevanje Strukturnih skladov realno ve þja v 
programskem obdobju 1994–1999, kot v prejš-
njem obdobju — razpoložljiva sredstva za investi-ranje so se pove þala za 40–50%. K temu je pot-
rebno dodati še zasebna vlaganja, ki so bila še 
posebej velika v Avstriji, Nem þiji, Nizozemski in 
Belgiji, po drugi strani pa so bila sredstva, dob-
ljena s tem “vzvodom”, razmeroma majhna v ko-
hezijskih državah, Franciji in VB. Izgleda, da bo uþinek vzvoda na zasebna vlaganja v sedanjem 
programskem obdobju podoben, þeprav bo v 
Nemþiji verjetno precej manjši.
V okvir strukturnih sredstev sodijo tudi posojila 
Evropske investicijske banke (EIB). Posojila te banke za obmo þja v EU15, ki že prejemajo po-
moþ, so med leti 2000 in 2002 znašala 20 milijard 
EUR letno, od tega je bilo ve þ kot polovico posojil 
namenjenih regijam Objective 1, državam kandi-
datkam pa je bilo v tem obdobju odobrenih poso-
jil za 3 milijarde EUR letno. Ve þ kot tretjina poso-
jil je šla za investicije v prometne povezave v se-
danjih regijah Objective 1, v državah kandidatkah 
pa je bilo 90% sredstev namenjenih izboljšavam 
v zvezi s prometom, okoljem in energijo. 
Strukturni skladi so bili oblikovani predvsem za 
zmanjševanje razlik med regijami Objective 1 in ostalimi deli Evrope v opremljenosti z infrastruk-turo in þloveškim kapitalom. Zaradi tega so se v 
zadnjem desetletju prometni sistemi (tako vseev-ropske povezave, kot cestna omrežja znotraj re-gij) vidno izboljšali, medtem ko so brezposelnim 
in tistim, ki jim je grozila izguba delovnega mes-
ta, nudili svetovanje in usposabljanje za pove-þanje njihovih možnosti za zaposlitev in povišan-
je kvalifikacij. Hkrati so Strukturni skladi dajali tudi pomo þ za R&D in inovacije. Ta sredstva so 
se porabila za gradnjo novih raziskovalnih kapa-
citet, kar je prav tako pomembno, za pomo þ pri 
oblikovanju regijskih strategij za usmerjanje R&D 
v iskanje lokalnih možnosti za razvoj, kot tudi za 
pospeševanje širitve ICT in osnovnega znanja, ki 
je potrebno za uporabo novih tehnologij. 
Poleg tega je velik delež Strukturnih skladov 
(14% v obdobju 2000–2006) namenjen financira-nju izboljšav okolja, še posebej za ustrezno rav-
nanje z odpadki in þišþenje odpadnih vod,  
medtem ko se okoljevarstveni vidiki skrbno upoš-
tevajo pri sprejemanju odlo þitev o strukturnih po-
segih.
Vpliv posegov na dejansko približevanje in 
gospodarske integracije  
Empiriþna analiza kaže, da so stopnje rasti BDP, 
zaposlenosti in produktivnosti v regijah Objective 
1 presegale tovrstne stopnje v ostalih delih EU, 
še posebej od sredine devetdesetih dalje; še ve þ
— približevanje je bilo najbolj izrazito ravno v 
najmanj razvitih regijah Objective 1. (Potrebno je 
povedati, da je bila analiza narejena na osnovi 
podatkov, ki so bili posebej pripravljeni za to po-roþilo.) Analiza tudi kaže, da so strukturni posegi 
pospešili rast v kohezijskih državah in sicer tako s poveþanjem povpraševanja kot s krepitvijo po-
nudbene strani gospodarstva. Ocenjuje se, da je 
bil zaradi strukturnih posegov v Španiji BDP leta 
1999 za okoli 1,5% višji, kot bi bil brez njih, v Gr-þiji preko 2% višji, na Irskem skoraj 3% in na Por-
tugalskem preko 4,5% višji. Poleg tega se ocen-
juje, da je zahvaljujo þ strukturnim posegom v no-
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xixvih nemških deželah tamkajšnji BDP porasel za 
okoli 4%. 
Strukturni posegi so pomagali tudi k tesnejšemu 
povezovanju med kohezijskimi državami in osta-
limi deli Unije in predvsem k rasti trgovine, ki se je veþ kot podvojila v zadnjem desetletju. Podatki 
tudi kažejo, da se v povpre þju okoli þetrtina sred-
stev, vloženih v strukturne posege, povrne v os-tale dele Unije s pove þanjem uvoza (najve þkrat 
strojev in opreme). To “odtekanje” investicij je še posebej veliko v primeru Gr þije (42% vloženih 
sredstev) in Portugalske (35% teh sredstev). 
Ker gre velik delež vsakega pove þanja porabe v 
novih državah þlanicah za uvoz in okoli 60% 
uvoza prihaja iz sedanjih þlanic EU, bodo struk-
turna vlaganja v teh državah verjetno povzro þila
podobno veliko odtekanje, ki bo ugodno vplivalo 
na rast v ostalem delu Unije. Tako kot v primeru 
kohezijskih držav so ta sredstva ponavadi name-
njena za nesorazmeren uvoz strojev in opreme, še posebej iz Nem þije, ki je prispeva okoli 45% 
vseh takih uvozov iz EU15.  
Posegi v regijah Objective 2 – prenova in 
odpiranje delovnih mest 
Zaradi obstoja obmo þij z upadanjem proizvodnje 
je 82 regij v 12 državah þlanicah prejemalo po-
moþ Objective 2 v programskem obdobju 1994–
1999 v skupnem znesku okoli 2,4 milijarde EUR 
letno (ta sredstva so se v sedanjem obdobju po-
veþala na 3,3 milijarde letno). K tem sredstvom je 
potrebno dodati približno enako velike investicije 
iz državnih in zasebnih virov, ki so celotna struk-
turna vlaganja v ta obmo þja dvignila na okoli 7 
milijard EUR letno. Posegi so bili osredoto þeni 
predvsem na prenovo starih industrijskih krajev in izboljšavo storitev za podporo podjetništvu (za to dvoje skupaj je šlo približno polovico vseh 
sredstev), medtem ko je bilo okoli 20% sredstev 
namenjenih za razvoj kadrov in 10% za podporo R&D in ICT. Ocenjevalne študije kažejo, da so v tem obdobju 
strukturni posegi na obravnavanih obmo þjih v 
celoti privedli do odprtja okoli 700 tiso þ novih de-
lovnih mest (oziroma neto nekaj manj kot 500 tisoþ), poleg tega pa je okoli 300 tiso þ malih in 
srednjevelikih podjetij (SME) prejelo pomo þ za 
izboljšave proizvodnih metod in iskanje novih tržnih povezav. Okoli 115 milijonov kvadratnih 
kilometrov zapuš þenih industrijskih zemljiš þ je 
bilo v tem þasu oþišþenih in pripravljenih za nove 
gospodarske aktivnosti (v to so vklju þene tudi 
dejavnosti v prostem þasu in kulturne dejavnosti). 
Na teh obmo þjih se je, delno tudi zaradi omenje-
nih ukrepov, brezposelnost znižala nekoliko mo-
þneje, kot v ostalih delih EU, vendar pa je BDP 
na prebivalca zrasel nekoliko manj. 
Bolj podrobna analiza kaže, da je bila pri odpi-
ranju novih delovnih mest in ohranitvi obstoje þih 
še posebej u þinkovita podpora za R&D in prenos 
tehnologije, þeprav na splošno inovativne zmog-
ljivosti ve þine obmo þij Objective 2 ostajajo manj 
razvite, kot v bolj uspešnih regijah. Vendar pa je 
pri tem potrebno povedati, da so nivoji opremlje-
nosti z infrastrukturo in kadri primerljivi z nivoji v 
drugih delih Unije. 
ýeprav so se posegi izkazali za pozitivne, bi bili 
njihovi dosežki lahko ve þji,þe bi pove þali velikost 
obmoþij upravi þenih do pomo þi, razširili seznam 
podpiranih ukrepov in podaljšali triletni rok za 
dokonþanje projektov. Uvedba teh sprememb bi 
omogoþila podpiranje programov, ki so bolj stra-
teškega pomena za razvoj regij. 
Podpore za kmetijstvo, razvoj podeželja in 
ribištvo
Posegi v okviru programov Objective 5a v obdobju 
1994–1999 so bili namenjeni pove þanju uþinkovi-
tosti kmetijstva in pomo þi pri ohranjanju pokrajine. 
Izgleda, da so bili ti programi razmeroma uspešni pri prenovi malih kmetij v regijah Objective 1. 
Posegi v okviru Objective 5b v vrednosti okoli 1,2 
milijarde EUR letno so se izvajali na obmo þjih,
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxkjer v celoti živi okoli 9% prebivalstva EU. Izgle-
da, da so ti posegi privedli do dolo þene raznovrs-
tnosti v kmetijski proizvodnji in do pove þanja de-
javnosti, kot so podeželski turizem in okoljske sto-ritve, pomagali pa so tudi pri prenovi naselij in 
razvoju javnih storitev. 
V sedanjem programskem obdobju je pomo þ za 
razvoj podeželja vklju þena v enotno skupno stra-
tegijo, ki je sestavljena iz dveh skupin programov 
— ena skupina se ravna po uredbah Strukturnih skladov in druga po uredbah Garancije EAGGF. 
Te druge uredbe so namenjene za vodenje politik 
na trgih agrarnih proizvodov in za ve þletne pro-
grame niso primerne. 
Ribiški sektor je koncentriran v manjšem številu 
regij v obrobnih delih Unije, ki jih je najbolj priza-
dela uvedba ukrepov za ohranitev ribjih zalog. V teh regijah lahko posegi v okviru Skupne ribiške 
politike veliko prispevajo k razvoju ostalih gospo-
darskih dejavnosti. 
Pospeševanje zaposlitve, šolanja in 
usposabljanja s pomo þjo ESF  
V programskem obdobju 1994–1999 je Evropski 
socialni sklad (ESF) nudil podporo razvoju kad-
rov, za kar je porabil tretjino vseh sredstev za po-
sege Strukturnih skladov, od tega je približno po-lovico šlo v regije Objective 1. 
Posegi v sklopu programov Objective 3 so bili 
namenjeni iskanju zaposlitve za mlade, dolgoro þ-
no brezposelne in tiste, ki jim grozi ukinitev delo-
vnega mesta. Poleg tega so ti programi vklju þeva-
li tudi posege za izena þevanje možnosti za za-
poslitev. Posegi v okviru Objective 4 so pomagali delavcem, da se bolje prilagodijo proizvodnim 
spremembam. Podatki kažejo, da so bili najbolj 
uspešni tisti ukrepi, pri katerih je bila podpora kombinirana (iz usmerjanja, usposabljanja in is-
kanja delovnega mesta) in prilagojena posamez-
nim potrebam. Poleg tega nudi ESF finan þno podporo sistemom 
za zaposlovanje, šolanje in usposabljanje tako na 
državni kot na regijski ravni. V regijah Objective 1 
je ESF pomagal pove þati nivoje javnih investicij v 
šolanje in usposabljanje. ýeprav je Evropska 
strategija zaposlovanja (EES) izšla v þasu, ko je 
programsko obdobje že steklo, pa ESF nudi od leta 1997 ob þutno pomo þ politikam, ki so vklju þe-
ne v Državne na þrte za zaposlovanje (NAP), kar 
še posebej velja za južne þlanice Unije. 
V obdobju 2000–2006 se je mo þno okrepila pove-
zava med ESF in EES. S skupnim prora þunom 
okoli 60 milijard EUR je postal ESF glavni finan þni
instrument Unije, ki podpira EES, le-ta pa omogo-
þa trdnejši politi þni okvir za posege ESF in odpi-
ranje novih delovnih mest.   
Pospeševanje sodelovanja in omrežij 
Spodbude Unije so namenjene pospeševanju 
inovativnosti, partnerstvu in razvoju mešanih 
podjetij med državami in regijami. Spodbude se 
ukvarjajo s potrebami, ki najve þkrat niso vklju þe-
ne v glavne programe Strukturnih skladov, ki so v 
skupini Objective. 
V obdobju 1994–1999 je INTERREG II podpiral 
tri obsežne vrste programov: þezmejno sodelo-
vanje (Skupina A), energetska omrežja (Skupina B) in sodelovanje pri regijskem in prostorskem planiranju (Skupina C). Ve þina sredstev je bila 
namenjenih programom Skupine A, ki so se uk-varjali z izboljšavami okolja, podporo kulturnih dejavnosti, turizmom in storitvami za SME, ali pa 
so nudili pomo þ pri izboljšavah prometnih þlenov, 
kar še posebej velja za þezmejne povezave. Še 
posebej velik je bil napredek pri izboljšavah mej-
nih prehodov v regijah Objective 1 v Gr þiji, Nem-
þiji in na Finskem. Najve þ koristi pa prinaša po-
veþanje stikov in boljše razumevanje med uprav-
nimi organi, zasebnimi in polzasebnimi organiza-
cijami na obeh straneh meje. 
V obdobju 2000–2006 bo INTERREG III (s prora-
þunom okoli 5 milijard EUR) okrepil þezmejno
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxikomponento (Skupino A), pove þal mednarodno 
strateško sodelovanje v zvezi z raznimi temami 
prostorskega planiranja (Skupina B) in pomagal 
pri sodelovanju in izmenjavi izkušenj med regija-mi (Skupina C). 
V prihodnosti bo INTERREG moral upoštevati 
nove razmere, v katerih obmejna obmo þja zav-
zemajo ve þji del EU in sicer tako glede prebivals-
tva, kot glede površine ozemlja. 
Spodbuda URBAN zajema 44% prebivalstva EU, 
ki živi v mestih z ve þ kot 50.000 ljudmi. V obdob-
ju 1994–1999 se je pomo þ v višini 148 milijonov 
EUR letno razdeljevala med 118 mest. V sedan-
jem obdobju je ta pomo þ znižana na 104 milijone 
EUR letno in namenjena projektom za 70 velikih 
mest. Ta  spodbuda je v glavnem usmerjena v 
manjše mestne þetrti in pospeševanje lokalne 
soudeležbe v programih, ki neposredno vplivajo 
na življenje tamkajšnjih ljudi. Dosedanji rezultati 
so pomagali k ve þji opaznosti strukturne politike 
EU v celoti in so privabili tudi zasebne investitor-
je. Po drugi strani pa zaradi koncentracije pomo þi
na manjših obmo þjih ni mogo þe izvesti projektov 
za odpravljanje ve þjih regijskih težav, kot so npr. 
neustrezne razmere med mestnimi in sosednjimi 
podeželskimi obmo þji.
Spodbudi EMPLOYMENT in ADAPT sta v obdobju 
1994–1999 podpirali okoli 9300 projektov, ki so 
preko številnih programov omogo þili okoli 1,6 mili-
jona ljudem sodelovanje na trgu delovne sile, po-
moþ pa je bila namenjena tudi odpiranju delovnih 
mest na lokalni ravni. V financirane projekte so bili vkljuþeni tudi ukrepi za olajšanje dostopa do dela 
in usposabljanja, podpore za nove vire zaposlova-
nja, pomo þ SME pri prilagajanju na spremembe in 
pomoþ za organiziranje varstva otrok, da se žen-
skam olajša nadaljevanje delovne kariere.  
V obdobju 2000–2006 se je EQUAL osredoto þil na 
nov inovativni pristop k odpravljanju nepravi þnosti 
in diskriminacije na trgu delovne sile, velik pouda-
rek pa je namenjen tudi mednarodnemu sodelo-
vanju, partnerstvu in izmenjavi izkušenj dobre prakse.  Spodbuda LEADER II je v obdobju 1994–1999 nudila podporo za okoli 900 lokalnih akcijskih 
skupin na podeželskih obmo þjih. Prora þun te 
spodbude 300 milijonov EUR letno se je s pomo-
þjo sofinanciranja pove þal na 700 milijonov EUR 
letno. Najve þ podpore je šlo za turizem, nekaj pa 
tudi za SME in razvoj lokalnih izdelkov.   
Spodbuda LEADER+ (2000–2006), ki ima enak 
letni prora þun kot LEADER II, je bolj namenjena 
poskusnim projektom in olajšanju sodelovanja. 
Poskusni inovacijski ukrepi  
Skoraj vsaka tretja regijska uprava v EU15 je ob-
likovala Regijsko inovacijsko strategijo (RIS) ali 
Regijsko spodbudo za informacijsko družbo (RISI). Najbolj vidna u þinka teh dveh spodbud sta 
partnerstvo med javnim in zasebnim sektorjem in pomoþ SME pri dostopu do novih tehnologij.  
Leta 2001 je pri þel delovati nov sistem za inova-
tivne posege s podporo Strukturnih skladov v vi-šini 400 milijonov EUR. Namen sistema je opo-gumiti regije k razvoju programov za povišanje 
regijske konkuren þnosti s pomo þjo tehnologije in 
inovacij (lizbonska strategija), z uporabo novih 
oblik ICT (na þrt ukrepov e-Evrope) in uvajanjem 
trajnega razvoja (Gothenburg). Do sedaj se je tri 
þetrtine vseh regij Unije prijavilo za investiranje 
programov v zvezi z eno od teh treh tem. 
Poveþanje uþinkovitosti vodenja 
Strukturnih skladov 
Pri zadnji reviziji uredb za delovanje Strukturnih 
skladov leta 1999 se je poskušalo dvoje — poe-nostaviti sistem in prenesti vsakodnevne opravke 
na države þlanice. ýeprav so države þlanice ved-
no bolj odgovorne za potek porabe sredstev, pa 
za porabo Skladov ostaja Komisija polno odgo-
vorna ra þunskemu sodiš þu. Pred novim investicij-
skim obdobjem je potrebno ponovno presoditi 
uredbe, poskusiti pove þati uþinkovitost sistema in 
zmanjšati kompliciranost postopkov.  
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxiiGlavna na þela
Po reformi leta 1988 so postala glavna na þela 
Strukturnih skladov na þrtovanje, partnerstvo, 
osredoto þenje in dodatnost. Na þrtovanje (v smis-
lu planiranja izdatkov za nekaj let vnaprej za do-
seganje strateških ciljev) je doprineslo k ve þji 
gotovosti in stabilnosti ter poenotenju pri nadaljni politiki in investiranju projektov. S pove þanjem 
projektnih zmogljivosti so se podaljšala tudi pro-
gramska obdobja in z ve þjim koliþinskim opredel-
jevanjem ciljev so se pojavili tudi pomisleki  
glede zapletenosti in vloženega þasa za potrje-
vanje programske dokumentacije. Pomisleke je priþela zbujati tudi zahteva po zadostni fleksibil-
nosti programov, ki jim omogo þa prilagajanje na 
spremembe.  
Partnerstvo pri projektiranju in izvedbi progra-
mov je postalo mo þnejše in bolj odprto — sode-
lovati so pri þele številne in razli þne zasebne 
združbe, vklju þili so se socialni partnerji, kakor 
tudi regijske in lokalne oblasti. To je privedlo do 
bolje usmerjenih in bolj domišljenih projektov, 
izboljšanega nadzora in ocenjevanja poteka iz-vedbe in do pove þanega širjenja informacij o 
njihovih rezultatih, kar pa je v nekaterih primerih zahtevalo dodatno zapletanje pri vodenju pro-gramov. 
Koncentriranje, v smislu osredoto þenja sredstev 
na najbolj potrebna obmo þja, se je s þasoma po-
veþalo,þeprav ocene kažejo, da so v nekaterih 
primerih investicije še vedno razporejene preve þ
na široko in drobno. V sedanjem programskem 
obdobju živi 41% prebivalstva EU15 v regijah Objective 1 in 2, þeprav je komplicirani postopek 
definiranja obmo þij Objective 2 v þasih povzro þil
drobitev regij in pretirano razpršitev sredstev. 
Dodatnost, v smislu uporabe Strukturnih skladov 
za dopolnjevanje in ne za nadomeš þanje obsto-
jeþih državnih investicij, se je v regijah Objective 
1 v glavnem spoštovala. Vendar pa bi to težje trdili v primerih programov Objective 2 in 3, še 
posebej v primeru teh zadnjih.  Napori za ve þjo uþinkovitost  
ýeprav je strokovnost za vodenje Strukturnih 
skladov s þasoma narasla, pa u þinkovitost pro-
gramov še vedno ostaja klju þna naloga. Države 
þlanice so ve þkrat izrazile mnenje, da zahtevani 
postopki kontrole ne opravi þujejo vloženih stroš-
kov in so ve þkrat le podvajanje državnih postop-
kov. Še posebej so države þlanice kriti þne do 
zahtev v sedanjem programskem obdobju, ki so 
bile izdane tako pozno, da so povzro þile zamude 
pri izvajanju programov, s tem pa povzro þajo tudi 
doloþen pritisk na sredstva, ki se morajo porabiti 
hitro in ve þkrat na ra þun kakovosti. Izgleda, da so 
stroški za upravljanje financ še posebej veliki pri 
programih Objective 2.    
Res je vodenje državnih investicij napredovalo, 
vendar se je v zadnjem programskem obdobju še vedno dogajalo, da je bila le tretjina ocenjevanih 
projektov Objective 1 kon þanih v roku, medtem ko 
jih je tretjina zamujala ve þ kot leto dni. Poleg tega 
je veþ kot dve tretjini projektov preseglo prvotni 
proraþun. Disciplina, ki jo v teko þem obdobju zah-
teva pravilo N+2, znatno prispeva k boljši uporabi 
strukturnega denarja. V letu 2003 je finan þna rea-
lizacija Strukturnih skladov dosegla skoraj 100%. 
Nadzor je bistven del sistema, vendar pa ocene 
kažejo, da je bila njegova u þinkovitost pod pri þa-
kovanji, delno tudi zaradi težav pri zbiranju potre-bnih podatkov. Poleg tega je obravnavanje bolj finanþnih tokov kot strateških potreb privedlo do 
tega, da se sredstva usmerjajo bolj na podro þja z 
najveþjo absorpcijo in ne tja, kjer bi bila najbolj 
uþinkovita. ýeprav je v sedanjem obdobju prišlo 
do izboljšanja s pomo þjo opredeljevanja kazalcev 
in ciljev, pa so kazalci ve þkrat slabo definirani in 
cilji preširoki.  
Tudi ocenjevanje je s þasoma napredovalo, ven-
dar pa je na þin izvajanja med državami þlanicami
še vedno precej razli þen. V sedanjem obdobju se 
zahteva, da ocene ex ante (za naprej) opravijo 
same države þlanice, vmesne ocene opravijo dr-
žave þlanice skupaj s Komisijo (v þasu, ko rezul-
tati še lahko vplivajo na odlo þitve v ostalem delu 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxiiiprograma) in ocene ex post (za nazaj) opravi Ko-
misija, vendar v obdobju dveh let po zaklju þku 
programa. Mogo þe bi ocenjevanje postalo bolj 
uporabno in ustrezno, þe bi pove þali sodelovanje 
regij in držav þlanic v tem postopku. 
Z namenom, da bi pospešili boljše vodenje pro-gramov, je bila v sedanjem obdobju uvedena fi-nanþna spodbuda v obliki rezerve 4% sredstev 
Strukturnih skladov, ki se bo izpla þala v letu 2004 
kot nagrada za ustrezno doseganje programskih ciljev, dolo þenih na za þetku.
Sistemi za vodenje projektov so s þasoma postali 
v veliko primerih bolj decentralizirani, kar je glede na ocene pove þalo njihovo u þinkovitost, saj so 
priþeli bolje ustrezati regijskim potrebam.  
Naloge ob širitvi  
Strukturni skladi so za nove države þlanice klju þ-
nega pomena pri krepitvi njihove konkuren þnosti. 
V obdobju 2000–2006 dobivajo države kandidatke 
okoli 3 milijarde EUR letne pomo þi preko progra-
mov ISPA (promet in varstvo okolja), SAPARD (kmetijstvo in razvoj podeželja) in PHARE (krepi-tev gospodarske in socialne kohezije ter pove þan-
je upravnih in institucionalnih zmogljivosti). Po vstopu v Unijo bo 10 novih þlanic upravi þenih še 
tri leta (skupaj z Bolgarijo in Romunijo) do preje-
manja pomo þi po programu PHARE (s celotnim 
proraþunom 1,6 milijarde EUR letno).  
V okviru programa ISPA je bilo proti koncu leta 
2003 odobrenih 324 projektov, ki so precej ena-komerno razdeljeni med prometno in okoljevars-
tveno podro þje, pri prometu pa med ceste in žele-
znice. Program SAPARD je namenjen razdeljeva-
nju sredstev (v višini 500 milijonov EUR letno) za 
podpiranje na þrtov za razvoj kmetijstva in  
podeželskih obmo þij, ki jih pripravijo same države 
þlanice.
Nove države þlanice bodo imele pravico do po-
moþi Strukturnih skladov v obdobju 2004–2006. 
Pomoþ v celotni višini okoli 21,8 milijarde EUR za 
tri leta bo koncentrirana na omejenem številu prednostnih obmo þij, da se zagotovijo þim veþji 
uþinki in þim manjše težave pri izvajanju progra-
mov. Prednostna obmo þja za pomo þ Strukturnih 
skladov, ki so jih izbrale države same, se med 
sebej precej razlikujejo po višini investicij v infras-
trukturo, þloveške vire in proizvodnjo, kar delno 
odraža razlike pri ve þinski razporeditvi kapitala po 
obravnavanih obmo þjih. 
Med potekom realizacije je potrebno razvijati stra-
teški pristop in osredoto þenja na omejeno število 
prednostnih nalog, dolo þenih med pogajanji. Po-
leg tega je potrebno veliko pozornosti, da se za-gotovi najve þja možna usklajenosti med Struktur-
nimi skladi in državno politiko, ustrezen odnos do 
okolja in izena þene možnosti. Ob tem je potrebno 
upoštevati tudi upravne zmogljivosti, kljub nap-redku, ki je bil dosežen na državni in regijski rav-ni. Izkušnje, pridobljene pri dejanski izvedbi pro-
gramov, bodo te kapacitete gotovo okrepile. 
V tem pogledu, pa tudi zaradi drugih razlogov, se 
lahko obdobje 2004–2006 smatra za prehodno, v 
katerem bodo nove države þlanice imele možnost 
pripraviti osnove za naslednje programsko obdob-
je, ki bo mnogo daljše. 
Naloge strukturne politike v novih državah þlani-
cah so naslednje: 
x v vsaki regiji opredeliti strukturne slabosti, ki 
najbolj neugodno vplivajo na rast in konku-
renþnost in dati prednost odpravljanju teh 
slabosti;
x oblikovati dolgoro þno strategijo za vsako re-
gijo posebej in sicer v skladu z njenimi pri-
merjalnimi prednostmi in slabostmi; ta strate-
gija mora upoštevati, da vseh potreb ni mo-goþe zadovoljiti hkrati, poleg tega mora dolo-
þiti zaporedje investicijskih projektov ob upo-
števanju njihovih medsebojnih vplivov in op-
redeliti smer dolgoro þnega razvoja; 
x pri investicijskih odlo þitvah primerno upošte-
vati tudi varovanje okolja, da se zagotovi 
trajnost izbrane smeri razvoja; 
Pregled vsebine 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxivx izogibati se pretiranemu vlaganju v sedanje 
pole rasti, kjer so kratkoro þni uþinki na gos-
podarstvo verjetno najve þji, vendar pa na  
raþun neuravnoteženega dolgoro þnega raz-
voja; 
x pomagati okrepiti upravne zmogljivosti za 
naþrtovanje, izvedbo in vodenje razvojnih 
programov na regijskem nivoju. 
1  Glejte npr. T. Padoa-Schioppa, U þinkovitost, stabilnost in izena þenost – Strategija za razvoj gospodarskega sistema Evropske 
skupnosti (Efficiency, stability and equity - A strategy for the evolution of the economic system of the European Community), 
Oxford University Press 1987, v kateri je poudarjeno, da “obstajajo resne nevarnosti za poslabšanje regijske neuravnoteženosti v
þasu liberalizacije trga ... (ter) pri tem so potrebni ustrezni ukrepi za pospeševanje prilagajanja strukturno šibkejših regij i n držav 
... v ta namen so potrebne reforme in razvoj strukturnih skladov Skupnosti (str. 5-6). 
2  O tej in prejšnjih to þkah gl. Na þrt za rasto þo Evropo, poro þilo neodvisne visokostrokovne raziskovalne skupine, ki jo je vodil André 
Sapir, julij 2003.
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxvZaklju þki in predlogi za 
spremembe v kohezijski politiki 
Komisija je 10. februarja 2004 sprejela predlog 
proraþuna za razširjeno Evropsko unijo1 s 27 
þlanicami za obdobje 2007–2013. 
To je bila pomembna odlo þitev, pri kateri je 
Komisija upoštevala, da bi posegi Unije na 
številnih klju þnih podro þij politike potrebovali 
okrepitve. Komisija je še posebej poudarila, da 
mora ambiciozna kohezijska politika predstavljati 
bistveni sestavni del celotnega podviga. Pomembno je tudi stališ þe Komisije, da bi v novi 
proraþunski strukturi kohezijska politika morala 
dobiti loþeno in pregledno prora þunsko postavko, 
kar je zelo pomembno za zagotavljanje jasnosti in 
stabilnosti, ki sta potrebni za na þrtovanje naslednje 
generacije državnih in regijskih ve þletnih 
programov. 
Odloþitve Komisije so odraz dela, zastavljenega 
po izdaji Drugega poro þila o koheziji leta 2001, ki 
je sprožilo razpravo o bodo þnosti kohezijske 
politike v pove þani Uniji v naslednjem 
programskem obdobju po letu 2007. Zaklju þki
Tretjega kohezijskega poro þila (v nadaljevanju) 
predstavljajo podroben predlog za prednostne 
naloge in sistem razdeljevanja sredstev za novo generacijo programov v okrilju kohezijske politike 
in v skladu s smernicami v finan þnem naþrtu. Po 
uvodnih navedbah so v Prvem delu razložene 
nove prednostne naloge kohezijske politike, Drugi 
del opisuje glavne zna þilnosti novega sistema 
razdeljevanja, Tretji del pa uporabo sredstev.  
Ponovno je potrebno povedati, da je kohezijska 
politika (eden od stebrov evropske konstrukcije, 
poleg enotnega trga in monetarne unije) edina politika Evropske unije, ki se posebej ukvarja z 
gospodarskimi in družbenimi neenakostmi. Zaradi 
tega je kohezijska politika zelo specifi þnaʊ
uporablja prenos sredstev med državami þlanicami 
preko skupnega prora þuna Evropske unije in ta 
sredstva investira v programe za razvoj þloveškega 
in fiziþnega kapitala ter tako podpira gospodarsko 
rast in trajen razvoj.  
To tudi pomeni, da dosedanji na þin delovanja 
kohezije v prostoru Unije ni pomenil le pasivnega 
prerazporejanja prihodkov, ampak je to dinami þna 
politika, ki si prizadeva najti finan þne vire s pomo þjo
toþnega opredeljevanja dejavnikov gospodarske 
konkuren þnosti in zaposlovanja, še posebej tam, 
kjer je veliko neizrabljenega potenciala.  
Štiri naloge za prihodnost 
V poveþani Uniji bo potrebno ve þ kohezije 
Poveþanje Unije na 25 držav þlanic, in kasneje na 
27 ali celo ve þ, bo povzro þilo najve þji dosedanji 
izziv za ureditev konkuren þnosti in notranje 
kohezije Unije. Kot je prikazano v tem poro þilu bo 
širitev Unije privedla do pove þanja sedanjega 
razkoraka v gospodarskem razvoju, ozemeljskega 
zamika težav zaradi razlik proti vzhodu in do bolj 
neugodne zaposlitvene situacije. Socialno-
gospodarske razlike se bodo podvojile in povpre þni 
BDP Unije se bo znižal za 12,5%. 
Ob tem pa se bo celotn a Unija morala verjetno 
spopadati tudi z izzivi, ki bodo nastali s hitrejšimi 
spremembami zaradi globalizacije, odpiranja 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxvitrgovine, tehnološke revolucije, razvoja družbe in 
gospodarstva na znanju, staranja prebivalstva ter 
poveþanega priseljevanja.  
Staranje prebivalstva v Evropi je še posebej velik 
problem. Razlike med regijami so v tem pogledu 
obþutne in odražajo trende rojstev, umrljivosti in 
preseljevanja. Odpravljanje težav ne pomeni samo 
preprost spopad s pove þanjem odvisnega 
prebivalstva, ampak tudi zahteva, da se državna  in regijska razvojna strategija prilagodita demografskim razmeram in da sta, kar je še 
posebej pomembno, zmožni izdelati aktivno 
starostno politiko ter izrabiti ve þkrat neizkoriš þeni 
potencial starejšega prebivalstva.  
Poleg tega se je gospodarska rast EU v treh letih po 
izdaji zadnjega Poro þila o koheziji precej 
upoþasnila. Zaradi tega se je v mnogih delih EU 
zopet pove þala brezposelnost skupaj z vsemi 
socialnimi težavami, ki so s tem ponavadi povezane. Unija bi morala izkoristiti vse možnosti, ki 
jih nudi sedanji trend k obnovi gospodarstva in jih 
uporabiti kot odsko þno desko za bodo þnost.
Krepitev prednosti Unije 
Da bi izboljšali stanje gospodarstva EU, so voditelji 
držav in vlad Unije na sre þanju v Lizboni marca 
2000 dolo þili strategijo, s pomo þjo katere naj Evropa 
postane do leta 2010 najbolj uspešno in 
konkuren þno na znanju temelje þe gospodarstvo na 
svetu. Na zasedanju v Nici decembra 2000 so 
lizbonske cilje za zmanjšanje revš þine prevedli v 
koordinirano strategijo EU za vklju þevanje v družbo. 
Na zasedanju v Gothenburgu junija 2001 so lizbonsko strategijo razširili in ji dodali ve þji 
poudarek na zaš þiti okolja in doseganju bolj trajne 
razvojne poti. 
Kohezijska politika pomembno prispeva k dosega-
nju zastavljenih ciljev. V resnici se rast in kohezija 
medsebojno podpirata. Z zmanjševanjem razlik 
Unija pomaga omogo þiti vsem regijam in družbenim 
skupinam, da prispevajo in imajo koristi od 
celotnega gospodarskega razvoja Unije. Ta vizija se 
odraža v 3. in 158. þlenu Pogodbe, okrepila pa se je v osnutku Ustave z uvedbo bolj jasne opredelitve teritorialne dimenzije kohezije.  
Kohezijska politika je potrebna tudi v primerih, ko 
imajo druge politike Unije pomembne koristi, ki so kombinirane z omejenimi, a lokaliziranimi stroški. 
Kohezijska politika tudi pomaga pri razširjanju 
koristi. S predvidevanjem sprememb in lajšanjem prilagajanja lahko kohezijska politika pomaga tudi 
pri omejevanju negativnih u þinkov.  
Zaradi vsega tega je potrebno smatrati kohezijsko 
politiko v vseh njenih aspektih kot sestavni del 
lizbonske strategije, tudi þe je v današnjem þasu, 
kot je Komisija pod þrtala v finan þnem na þrtu, 
potrebno politiko za doseganje lizbonskih ciljev kompletirati in osvežiti. Povedano druga þeʊ v 
kohezijsko politiko je potrebno vklju þiti tudi cilje iz 
Lizbone in Gothenburga, da bo lahko postala 
kljuþna gonilna sila za njihovo realizacijo preko 
državnih in regijskih razvojnih programov. 
Veþanje kakovosti za pospeševanje bolj 
uravnoteženega in trajnega razvoja 
To poro þilo kaže, da so vzroki za razlike pri 
rezultatih, produktivnosti in dostopnosti do delovnih 
mest, ki se vztrajno ponavljajo med državami in 
regijami, strukturne pomanjkljivosti na podro þju 
kljuþnih dejavnikov konkuren þnosti ʊ neustrezna 
opremljenost s fizi þnim in þloveškim kapitalom, 
pomanjkanje inovativnih zmogljivosti in ustreznih 
regijskih uprav ter nizek nivo okoljavarstvenega 
kapitala. 
Cena za neudeležbo pri živahni kohezijski politiki za 
pospeševanje gospodarske rasti in odpravljanje 
omenjenih razlik se zato ne meri le z manjšim 
osebnim in družbenim blagostanjem, ampak se lahko dolo þi tudi z ekonomskimi kriteriji, kot so 
izguba realnega prihodka in višjega življenjskega standarda. Zaradi medsebojnih odvisnosti, ki obstajajo v integriranem gospodarstvu, te izgube 
niso omejene le na manj konkuren þne regije ali 
posameznike, ki so brez službe ali delajo na 
neproduktivnih delovnih mestih, ampak veljajo za 
vse prebivalce Unije.  
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxviiPomoþ regijam po celotni Uniji z dobro usmerjenimi 
investicijami za omogo þanje konkuren þnosti teh 
regij in odpiranje novih gospodarskih možnosti, ki 
pomagajo ljudem realizirati njihove potenciale, bodo pospešili rast celotnega gospodarstva Unije v 
splošno korist. Z bolj uravnoteženim razporejanjem 
gospodarskih dejavnosti bo Uniji pomagala regijska politika znižati pritiske, ki nastajajo zaradi prevelike 
koncentracije, preobremenitev in ozkih grl.  
Novo partnerstvo za kohezijo 
Reforma kohezijske politike je tudi priložnost za 
doseganje ve þje uþinkovitosti, preglednosti in 
politiþne odgovornosti. Zato je najbolj pomembno, 
da se najprej dolo þi strateški pristop politike in 
uredi zaporedje njenih prednostnih nalog, zagotovi povezanost s sistemom gospodarske in socialne 
uprave in omogo þi redna in odprta presojanja 
opravljenega napredka.  
Zaradi vsega omenjenega je po Uniji potrebno 
okrepiti institucionalne zmogljivosti na vseh nivojih 
upravljanja, kar pomeni graditi eno od klju þnih sil 
kohezijske politike. 
Nova arhitektura kohezijske 
politike EU po letu 2006  
Bolj toþno doloþanje posegov 
V javni razpravi o bodo þnosti zgoraj opisane 
kohezijske politike je bilo doseženo splošno 
soglasje, da obstajajo številna podro þja, ki so 
pomembna za kohezijo Unije kot celote 
(...”aspekti konkuren þnosti, trajnega razvoja in 
gospodarskega ter socialnega prestrukturiranja 
so pomembni za vse države þlanice” 2). Ti 
elementi so klju þnega pomena za razumevanje 
bodoþih prednostnih nalog, ki so predlagane v 
nadaljevanju tega besedila. 
Dejansko Komisija predlaga, da se ukrepi, ki jih 
podpira kohezijska politika, usmerijo na investicije v omejeno število prednostnih nalog Unije (v skladu s smernicami Lizbone in Gothenburga), pri katerih se lahko pri þakuje, da bodo povzro þili
uþinek vzvoda in obsežno dodano vrednost. V 
skladu s tem je za regijske programe Komisija predlagala oblikovanje seznama z omejenim 
številom klju þnih tem, kot so: inovativnost in 
gospodarstvo na znanju, varstvo okolja in 
manjše tveganje, dostopnost in storitve 
splošnega gospodarskega pomena . Programi v 
zvezi z zaposlovanjem naj se posvetijo izvedbi 
reform, ki so potrebne na poti do polne 
zaposlenosti, pove þanju kakovosti in produktivnosti 
dela in pospeševanju vklju þenosti ter kohezije 
družbe v skladu s smernicami in priporo þili 
Evropske strategije zaposlovanja  (EES). 
Ta prednostna podro þja veljajo splošno za Unijo, 
potrebno pa jih je še dopolniti in razširiti, da bodo 
zajela tudi specifi þne potrebe manj razvitih regij in 
državþlanic, kjer obstajajo dodatne potrebe, kot 
npr. po opremljenosti z infrastrukturo in pove þanju
institucionalnih zmogljivosti. O teh vidikih je 
govora v nadaljevanju (gl. tudi podrobnosti v prvi razpredelnici na koncu tega poglavja). 
Tri prednosti Unije 
Prednostne teme naj se organizirajo bolj 
enostavno in bolj pregledno, izvajati pa jih je 
potrebno s pomo þjo bodoþe generacije programov, 
ki se razvrstijo v tri skupine: približevanje, 
konkuren þnost regij in zaposlovanje ter 
sodelovanje med teritorialnimi enotami.
Približevanje - podpiranje rasti in novih 
delovnih mest v najmanj razvitih regijah in državah þlanicah
Programi za približevanje so namenjeni najmanj 
razvitim regijam in državam þlanicam, ki imajo po 
doloþilih Pogodbe najvišjo prednost pri doseganju 
kohezije Unije. Pogodba poziva na zmanjševanje razlik na podro þjih kot so: “ nivoji razvitosti regij in 
zaostalost najmanj uspešnih regij ali otokov, 
vkljuþno s kmetijskimi obmo þji” (ýlen 158). Širitev 
bo povzro þila ogromno pove þanje razlik znotraj 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxviiiUnije in za njihovo zmanjševanje bodo potrebni 
dolgoroþni in neprekinjeni napori.  
Ti cilji bi veljali prvenstveno za tiste regije3, ki imajo 
BDP na prebivalca nižji od 75% povpre þja Unije4.
Glavni cilj kohezijske politike v tem kontekstu naj 
bo pospeševanje razmer in  dejavnikov, ki ugodno 
vplivajo na rast in vodijo k dejanskemu 
približevanju. Strategije bi morale na þrtovati razvoj 
dolgoroþne konkuren þnosti in zaposlenosti.  
Komisija predlaga, da bi za þasno podporo pod tem 
naslovom nudili regijam z BDP na prebivalca pod 
75% povpre þja, izraþunanega za prvih petnajst 
þlanic Unije (tako imenovani statisti þni uþinek
širitve Unije). To so regije, v katerih se objektivne razmere niso bistveno spremenile, þeprav bo v 
razširjeni Uniji njihov BDP na prebivalca presegel 
omenjeno mejo. V interesu izena þevanja in z 
namenom, da se omogo þi omenjenim regijam 
dokonþati postopek približevanja, bi bila pomo þ
višja, kot je bilo dolo þeno v Berlinu leta 1999 za 
regije, za katere se pomo þ v tem obdobju 
“postopoma ukinja”. 
Potrebno je povedati, da je pri izdelavi tega 
predloga Komisija izbrala bolj strogo med štirimi 
možnostmi, predstavljenimi v Drugem poro þilu o 
koheziji, in sicer zaradi ve þje koncentracije in bolj 
uþinkovite kohezijske politike nasploh. Potrebno je 
tudi vedeti, da bi se ta podpora leta 2013 kon þala 
in ji ne bi sledilo še obdobje postopne ukinitve. 
Programi bi se podpirali preko finan þnih virov 
Evropskega regijskega sklada za razvoj (ERDF), 
Evropskega socialnega sklada (ESF) in Kohe-
zijskega sklada
5 po naþelih, ki so dolo þena v 
Pogodbi. 
Za boljšo ponazoritev ʊERDF  bi nudil pomo þ za: 
x modernizacijo in raznovrstno sestavo gospo-
darstva držav þlanic in regij s posebnim pou-
darkom na inovativnosti in podjetništvu, predv-
sem s spodbujanjem tesnejših povezav med 
raziskovalnimi ustanovami in proizvodnjo, s podpiranjem dostopa in uporabe informacijskih in komunikacijskih tehnologij (ICT), razvojem ugodnih razmer za R&D, pove þanjem dostopa 
do financ in tehnološkega znanja ter s pospe-ševanjem novih poslov; 
x širitev in nadgradnjo osnovnih infrastruktur, kot 
so prometne povezave, telekomunikacijska in energetska omrežja, oskrba z vodo in okolje-varstveni objekti; 
x varovanje okolja predvsem s tem, da bi drža-
vamþlanicam pomagal pri doseganju polne 
usklajenosti s pravnim sistemom EU, podpi-
ranje razvoja okoljevarstvenih dejavnosti, pre-
novo zapuš þenih industrijskih obmo þij, podpi-
ranje ukrepov za prepre þitev naravnih in teh-
noloških tveganj, investicije v infrastrukturo v zvezi z Natura 2000 s prispevkom k trajnemu gospodarskemu razvoju, pospeševanje þistej-
ših metod prometa in razvijanje in uporabo ob-novljivih virov energije; 
x okrepitev državnih in regijskih upravnih zmog-
ljivosti za vodenje investicij Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada. 
ESF bi moral okrepiti svojo vlogo glavnega 
finanþnega instrumenta Unije pri podpiranju 
Evropske strategije zaposlovanja (EES). Nudil bi podporo za: 
x izboljšanje kakovosti in odgovornosti institucij, 
ki se ukvarjajo s trgom delovne sile, sistemov 
za šolanje in usposabljanje ter socialnih in 
varstvenih storitev;  
x poveþanje vlaganj v þloveški kapital za dvig 
nivoja izobrazbe, prilagajanje kvalifikacij dr-žavljanov, zagotovitev dostopa vsem do trga 
delovne sile ter; 
x pospeševanje prilagajanja državne uprave k 
spremembam s pomo þjo krepitve administraci-
je in njenih zmogljivosti. 
Nova generacija programov v zvezi z zaposlo-
vanjem bi morala upoštevati tudi izkušnje, ki si jih 
je pri delovanju v Uniji nabrala sedanja spodbuda 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxixEQUAL (ta skrbi za inovacije, dovoljenja, 
partnerstvo in mednarodno sodelovanje pri 
zaposlitvenih zadevah). 
Kohezijski sklad  bo namenjen državam þlanicam, 
ki imajo GNI pod 90% povpre þja Unije6. Komisija 
predlaga, da bi tudi v prihodnosti uporabljali 
vmesno presojo upravi þenosti do nadaljne pomo þi
Kohezijskega sklada.  
Kohezijski sklad bi moral okrepiti svoj prispevek k 
trajnemu razvoju v skladu s prednostnimi nalogami, ki so dolo þene v finan þnem naþrtu. V 
tem pogledu bi morale ostati glavne prednosti: vseevropska prometna omrežja (ta to þka je še 
posebej pomembna), projekti v interesu Evrope in 
projekti okoljske infrastrukture. Z namenom, da se 
doseže ustrezno ravnotež je v zvezi s posebnimi 
potrebami novih držav þlanic, se predvideva tudi 
podpiranje projektov izven TEN-T (kot so železnice, morski, re þni in kombinirani prometni 
programi), ustrezen mestni promet in okoljsko 
pomembna vlaganja v klju þna podro þja energetske 
uþinkovitosti ali obnovljivih virov energije. 
Regijska konkuren þnost in zaposlovanje – 
predvidevanje in pospeševanje sprememb  
Medtem ko posegi v manj razvitih državah þlanicah 
in regijah ostajajo glavna naloga kohezijske 
politike, pa analize Tretjega poro þila kažejo na 
obstoj pomembnih težav, ki v dolo þeni meri 
zadevajo vse države þlanice EU. 
Še posebej se bodo morale države þlanice, regije in 
državljani prilagajati hitrim svetovnim gospodarskim 
in družbenim spremembam, globalizaciji trgovine ter 
premiku proti gospodarstvu in družbi, ki temeljita na 
znanju. Poleg tega se bo potrebno spopasti z dodatnimi nalogami, ki bodo nastale zaradi staranja 
prebivalstva, naraš þajoþega priseljevanja, 
pomanjkanja delovne sile v klju þnih sektorjih in 
težav pri vklju þevanju v družbo. 
V zvezi s tem mora Unija igrati pomembno vlogo. 
Najprej se je potrebn o zavedati, da uresni þevanje 
lizbonskih ciljev zamuja. V teh razmerah lahko finanþna podpora Unije deluje  kot katalizator in 
pomaga mobilizirati razne oblike državnih in 
regijskih politik ter finan þnih virov in jih bolj odlo þno
usmeriti proti ciljem Unije. 
Drugiþʊ vidna prisotnost kohezijskih posegov v 
celotni Uniji je bistven element za njeno politi þno,
gospodarsko in družbeno povezovanje, za ve þje
vkljuþevanje javnih in zasebnih vlagateljev in 
omogoþanje njihovega prispevka k ciljem Unije. 
Za kohezijsko politiko izven najmanj razvitih držav 
þlanic in regij predlaga Komisija dvostranski pristop: 
1) prviþ
ʊ preko regijskih  programov bi kohezijska 
politika pomagala regijam in regijskim upravam, 
da planirajo in pospešujejo gospodarske spre-
membe na proizvodnih, urbanih in podeželskih obmoþjih s krepitvijo njihove konkuren þnosti in 
privlaþnosti ter ob upoštevanju obstoje þih gos-
podarskih, družbenih in ozemeljskih razlik; 
2) drugi þ
ʊ preko državnih  programov bi kohezij-
ska politika pomagala ljudem, da predvidijo in 
se prilagodijo gospodarskim spremembam v 
skladu s politi þnimi prioritetami EES in sicer s 
pomoþjo podpiranja politik, ki si prizadevajo za 
polno zaposlenost, kakovostno in produktivno delo in družbeno vklju þenost.  
Predvidevanje in pospeševanje sprememb v 
regijah
Regijski programi bodo pomagali dolo þiti težave, 
s katerimi se soo þajo mestna in podeželska 
obmoþja zaradi gospodarskega prestrukturiranja 
in ostalih težav. V tem poro þilu so opisane težave 
mnogih obmo þij, kot so: odvisnost od 
tradicionalnih vej proizvodnje, usihajo þa urbana 
obmoþja ali pa podeželska obmo þja, ki imajo zelo 
razpršeno ali vedno bolj staro prebivalstvo in so 
slabo dostopna. 
Za nove programe Komisija predlaga bolj to þno
osredoto þenje posegov na tri prednostne teme, ki 
so bile že navedene (gl. tudi razpredelnico na 
koncu poglavja).
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxxNovi programi bi se financirali le preko ERDF, 
glede razdeljevanja sredstev pa bi se regije 
razdelile v dve skupini: 
x Regije Unije7, ki niso vklju þene niti v programe 
za približevanje, niti v podporo “v postopnem 
uvajanju”, ki je opisana v nadaljevanju.  
x Regije, ki so trenutno upravi þene do pomo þi po 
programih Objective 1, a ne izpolnjujejo pogojev za približevalne programe tudi v 
primeru, þe se ne upošteva statisti þni uþinek 
širitve Unije. Takim regijam bi nudili višji nivo 
podpore (pod naslovom “uvajanje”), a le 
prehodno (znižanje bi potekalo na tak na þin, kot 
velja za tiste regije, ki ne izpolnjujejo ve þ
kriterijev za Objective 1 v obdobju 2000–2006). 
Pomoþ ljudem, da predvidijo spremembe in 
ustrezno postopajo  
Tovrstni ukrepi bi se izvajali preko državnih 
programov, ki bi imeli za cilj okrepitev uvajanja in izvajanja strukturnih reform na trgu delovne sile in 
poveþanje vklju þevanja v družbo v skladu s cilji in 
smernicami EES.  
S tem namenom bi se morala pomo þ osredoto þiti 
na tri politi þne prednosti, ki so bistvene za 
izvajanje EES in kjer financiranje Unije lahko 
doseže dodano vrednost:  
x poveþanje prilagodljivosti delavcev in podjetij s 
pomoþjo investiranja v pridobivanje kvalifikacij 
in usposabljanje znotraj podjetij in s podpiran-
jem razvoja u þinkovitih strategij vseživljenske-
ga uþenja;
x privabiti ve þ ljudi na delovna mesta in prepre-
þiti zgodnje zapuš þanje trga delovne sile, še 
posebej s pomo þjo aktivnih starostnih politik in 
ukrepov, ki podpirajo udeležbo žensk;  
x poveþanje zaposlitvenih možnosti ljudi, ki ima-
jo veþje težave z dostopom na trg delovne sile 
ali s trajnostjo svojega delovnega mesta, kot so ljudje z raznimi okvarami, pripadniki etni þ-
nih manjšin in priseljenci. Kot edini vir financiranja za nove programe se 
predlaga ESF. 
Sodelovanje med evropskimi ozemlji - 
pospeševanje harmoni þnega in uravnoteženega 
razvoja Unije 
 V Drugem poro þilu o napredovanju gospodarske 
kohezije
8 je Komisija poudarila “visok nivo 
vrednosti, ki jo je Unija dodala ukrepom za 
sodelovanje ter za izmenjavo izkušenj oz. dobre 
prakse. Prispevki programov v okviru Spodbud 
Unije so dobili široko priznanje. Krepitev instrumentov za mednarodno, þezmejno in 
medregijsko sodelovanje in pomo þ na zunanjih 
mejah Unije so bili ukrepi, ki so se najbolj pogosto omenjali”.
Glede na dosedanje izkušnje spodbude 
INTERREG predlaga Komisija oblikovanje novega cilja, ki bo nadaljeval usklajeno in uravnoteženo 
povezovanje ozemeljskih enot Unije s 
podpiranjem sodelovanja med njihovimi razli þnimi 
komponentami, pomembnimi za þezmejne,
mednarodne in medregijske povezave Unije. 
Ukrepi, financirani preko ERDF, bi se osredoto þili 
na kombinirane programe pod vodstvom 
posameznih oblasti, ki so usmerjeni na klju þne 
prednosti Unije v povezavi s cilji, za þrtanimi v 
Lizboni in Gothenburgu. 
V principu bi se vse regije (opredeljene na nivoju 
NUTS III) vzdolž zunanjih in notranjih meja, kopenskih ali morskih
9, vkljuþile v þezmejno 
sodelovanje . Namen je pospeševanje sodelovanja 
pri reševanju težav, ki so skupne sosednjim upravam, kot so razvoj mestnih, podeželskih in 
obalnih obmo þij, razvoj gospodarskih povezav in 
oblikovanje omrežij SME. 
V zvezi s tem želi Komisija predlagati nov 
zakonski instrument  za tovrstna evropska 
sodelovanja (“ ýezmejno regijsko upravo”), ki bi 
omogoþila državam þlanicam, regijskim in 
lokalnim oblastem, da uredijo za oboje ʊ
notranje in zunanje programe Uniije ʊ
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxxitradicionalne zakonske in upravne probleme, ki 
se pojavljajo pri vodenju þezmejnih programov in 
projektov. Namen te nove zakonske strukture je izvajanje ukrepov v zvezi s sodelovanjem v imenu udeleženih oblastnih struktur. 
Da se omogo þi bolj u þinkovito ukrepanje na 
zunanjih mejah razširjene Unije, bo Komisija 
predlagala, da se v okviru “Evropske sosedske 
strategije” ustanovi “Nov sosedski instrument” 
(NNI). Ta bi deloval na obeh straneh zunanje meje, vklju þno s tistimi morskimi mejami, ki so za 
to primerne. NNI bi med drugim pospeševal trajen gospodarski in družbeni razvoj in gradil na že doseženih izkušnjah þezmejnega sodelovanja, 
kar še posebej velja za partnerstvo, ve þletno
programiranje in sofinanciranje.
Glede glavnih ukrepov za pospeševanje 
mednarodnega sodelovanja  je potrebno 
upoštevati sedanje izkušnje. Države þlanice in 
regije bi bile še posebej povabljene k ocenjevanju uporabnosti in u þinkovitosti 
obstojeþih 13 mednarodnih kooperacijskih con 
(opredeljenih v okviru INTERREG IIIB) v lu þi
širitve Unije. Namen ocenjevanja je odlo þati
skupaj s Komisijo o številu con za mednarodno 
sodelovanje, ki so dovolj koherentne in kjer 
obstajajo skupni interesi in priložnosti za njihov 
razvoj. Predvideva se, da bodo taka sodelovanja osredoto þena na strateške prioritete 
mednarodnega karakterja, kot so R&D, informacijska družba, okolje, odpravljanje tveganja in skupno upravljanje z vodami.  
Na koncu Komisija predlaga, da bi regije v svoje 
regionalne programe v bodo þe vnesle tudi ukrepe 
v zvezi z medregijskim sodelovanjem . Da bi to 
dosegli, bi morali dolo þeno koli þino sredstev za 
regijske programe nameniti izmenjavi, sodelovanju in oblikovanju omrežij z regijami v 
drugih državah þlanicah. Poleg tega bi si 
Komisija prizadevala za bolj enostavno 
izmenjavo ugotovitev in izkušenj dobre prakse na 
evropskem nivoju z organiziranjem omrežij, v 
katere bi vklju þili regije in mesta. Kombinirani odgovori na specifi þne
znaþilnosti posameznih obmo þij 
Med klju þnimi prednostmi u þinkovite kohezijske 
politike je tudi zmožnost prilagajanja na 
specifiþne potrebe in zna þilnosti obmo þij.
To poroþilo ugotavlja, da nekatere ozemeljske in 
druge naravne ovire lahko pospešijo razvoj težav. To še posebej velja za najbolj oddaljene regije, otoke, gorata obmo þja in redko poseljene 
pokrajine na skrajnem severu Unije. 
V poroþilu je prikazana tudi vloga, ki jo imajo v 
Uniji mesta kot centri gospodarskega razvoja, 
þeprav se soo þajo s težavami v zvezi z varstvom 
okolja, izlo þenostjo iz družbe in prestrukturiranjem 
gospodarstva. Iz analize je razvidno, da se 
podeželska obmo þja še naprej spoprijemajo z 
obsežnimi spremembami. Njihova prenova je 
odvisna od ustrezne ureditve raznolikosti 
gospodarskih dejavnosti in okrepitve povezav z 
urbanimi obmo þji.  
Zaradi o þitno razli þnih okoliš þin in nalog Komisija 
smatra, da bi naslednjo generacijo programov opredelili na tak na þin, da bi razli þne obmo þne
težave (in tudi prednosti) lahko obdelovali brez 
poveþanja števila programov ali instrumentov. 
Vsak posamezni program bi zato moral tudi 
predvideti možnost nastanka razli þnih situacij, s 
katerimi se je potrebno soo þiti, prav tako pa 
ponuditi celostno reševanje težav, ki jih obdeluje.  
Vkljuþitev osiromašenih mestnih predelov in 
njihove prenove v regijske programe: URBAN+ 
S temi problemi se ukvarja politika mest. S 
prizadevanji za krepitev spodbude URBAN želi 
Komisija pove þati pomen urbanih težav s tem, da 
ustrezne ukrepe na tem podro þju polno vklju þi v 
programe.
Da bi to izpeljali bi morala na za þetku naslednjega 
programskega obdobja vsaka država þlanica 
predložiti seznam urbanih obmo þij, ki bi jim koristili 
doloþeni ukrepi teh programov. Glede na obseg 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxxiitežav, s katerimi se mesta soo þajo, in glede na 
njihovo vlogo pri pospeševanju razvoja regij, bi se 
moralo število obravnavanih mest dvigniti nad 70, 
kot jih zajema sedanja sp odbuda URBAN v Uniji s 
petnajstimi þlanicami. 
Bistveno za uspeh urbanih ukrepov je sodelovanje mestnih oblasti tako pri izdelavi kot pri vodenju programov. Zaradi tega je verjetno 
potrebno vnesti v regijske programe tudi 
mehanizme za prenos dela teh odgovornosti na mestne oblasti. Velikost posegov, organiziranih 
na ta na þin, bi se dolo þila po izdelavi programov. 
Pri tem je potrebno povedati, da je danes ve þ kot 
10% vseh prispevkov EU k programom Objective 1 in 2 namenjenih posredno ali neposredno 
financiranju ukrepov v zvezi z urbanizacijo. 
Kot je bilo že re þeno, bi se sodelovanje med 
mesti (kar je pomemben element dodane 
vrednosti evropskih posegov) vklju þilo v rubriko 
teritorialnega sodelovanja. 
Najbolj oddaljene regije 
V okviru cilja “približevanje” želi Komisija 
ustanoviti poseben program za kompenzacijo 
specifiþnih ovir najbolj oddaljenih regij v skladu z 
opredelitvami v Pogodbi ( ýlen 299.2) in 
zahtevami Evropskega sveta v Sevilliji (21-22. junij 2002). Poleg tega bi v sklop novih programov “Evropskega teritorialnega sodelovanja” vklju þili 
tudi ukrep “Grand Voisinage”, ki bi poskrbel za 
olajšave pri sodelovanju s sosednjimi državami. V skladu z zahtevami Sveta bo Komisija v kratkem 
predstavila poro þilo o splošni strategiji za najbolj 
oddaljene regije. 
Obdelava stalnih razvojnih težav v regijah z 
geografskimi ovirami 
Težave v zvezi z dostopnostjo in oddaljenostjo od 
velikih trgov so posebej žgo þe na mnogih otokih, 
nekaterih goratih obmo þjih in v slabo poseljenih 
regijah, kar še posebej velja za najbolj severne dele Unije.Vse to bi morali upoštevati pri razdeljevanju sredstev za regijsko konkuren þnost in 
zaposlovanje in uporabiti “ozemeljski” kriterij, s pomoþjo katerega bi se odrazila relativna 
zapostavljenost regij zaradi naravnih ovir. Države 
þlanice bi morale zagotoviti, da se specifi þnosti
teh regij upoštevajo, ko se obravnavajo sredstva 
za regijske programe. 
V želji, da se doseže ve þja aktivnost na teh 
vþasih spregledanih obmo þjih in pri upoštevanju 
višjih stroškov, ki jih imajo državne investicije 
glede na število prebivalcev, se za naslednje 
programsko obdobje priporo þa, da se za obmo þja
s stalnimi geografskimi ovirami poviša maksimalni 
prispevek Unije. 
Boljše organiziranje instrumentov za 
delovanje na podeželskih obmo þjih in za 
preoblikovanje ribiškega sektorja  
V sporoþilu o finan þnem naþrtu Komisija predlaga 
bolj enostavno in jasno vlogo raznih instrumentov 
za podpiranje razvoja podeželja in ribiškega sektorja.  
Sedanji instrumenti, ki se uporabljajo v zvezi s 
politiko za razvoj podeželja, bi se združili v en sam instrument pod okriljem Skupne kmetijske 
politike z namenom, da:  
x povišajo konkuren þnost kmetijskega sektorja s 
podpiranjem rekonstrukcije (na primer s po-
moþjo mladim kmetom pri investicijah, z infor-
macijskimi in pospeševalnimi ukrepi); 
x izboljšajo okolje in krajino s podpiranjem upra-
vljanja okolja, vklju þno s sofinanciranjem ukre-
pov za razvoj podeželja v zvezi z zaš þitenimi 
naravnimi obmo þji Natura 2000 (kot so ukrepi 
za agrarno okolje, gozdarstvo in za najmanj 
priljubljena obmo þja);
x povišajo kakovost življenja na podeželju in 
pomagajo pri razvoju raznolikih gospodarskih dejavnosti s pomo þjo ukrepov, ki so usmerjeni 
v kmetijski sektor in druge podeželske dejav-
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxxiiinike (sem spadajo kakovostna preusmeritev 
proizvodnje, kakovost hrane in prenova vasi). 
Sedanja spodbuda Unije LEADER+ bi se vklju þila
med glavne tovrstne programe. 
Podobno bi se tudi ukrepi za prenovo ribiškega 
sektorja zbrali v okviru enega samega 
instrumenta, ki bi se osredoto þil na ukrepe v 
zvezi s potrebno rekonstrukcijo ribiškega sektorja 
in za izboljšavo delovnih in bivalnih pogojev na 
obmoþjih, kjer ribiški sektor igra pomembno 
vlogo, vklju þno z akva-kulturo. 
Pomemben del teh predlogov predstavlja tudi zahteva, da bi se finan þna sredstva, prenesena 
iz kohezijske politike na te nove instrumente, še 
nadalje razdeljevala tako, da bi se pri pomo þi
manj razvitim regijam in državam, pokritim s 
programi za približevanje, dosegala enaka 
stopnja koncentracije, kot se dosega sedaj. 
Poleg teh posegov bi kohezijska politika 
podpirala tudi raznovrstnost podeželskega 
gospodarstva in obmo þij, ki so odvisna od 
ribištva (razen tradicionalnih dejavnosti) in sicer v 
skladu s prednostnimi temami, navedenimi v 
razpredelnici (na koncu poglavja). 
Usklajevanje in dopolnjevanje z ostalimi 
politikami Unije  
Kohezijska politika predstavlja bistveno dopolnilo 
k drugim unijskim investicijam na podro þju
inovacij (R&D, podjetništvo, informacijska družba 
in okoljsko þiste tehnologije), omrežij (promet, 
energija, komunikacije), izobraževanja in kulture. V resnici kohezijska politika pomaga zagotoviti, da se v državah þlanicah in regijah po vsej Uniji 
oblikujejo potrebne fizi þne in institucionalne 
zmogljivosti, ki jim omogo þajo, da imajo koristi od 
ostalih politik. Vodenje teh ostalih politik na eni 
strani in kohezijske politike na drugi bi lahko v 
bodoþnosti napredovalo s pove þanjem stalnega 
dialoga in izmenjavo informacij ter boljšim 
povezovanjem dejavnosti.Vprašanje dopolnjevanja zadeva številna 
politiþna podro þja. Posebna pozornost bi se 
morala nameniti dodajanju ukrepov za izenaþevanje možnosti med spoloma v državne 
in regijske programe. 
Uporaba kohezijske politike bi morala tudi 
pomagati k pospeševanju usklajenosti s pravili notranjih trgov, še posebej glede zakonodaje o 
javnih naro þilih. Hitra in u þinkovita uporaba novega 
paketa zakonodaje za javna naro þila v državah 
þlanicah bi pripomogla k poenostavitvi postopkov 
in zato k ve þji uþinkovitosti kohezijske politike. 
Uþinkovitost kohezijske politike bi se pove þala tudi 
z veþjim upoštevanjem Sp lošnih smernic za 
gospodarsko politiko in Evropske strategije zapo-
slovanja. 
Kljuþno pa je vprašanje ujemanja med politiko 
kohezije in politiko konkuren þnosti. Regije, v 
katerih je BDP na prebivalca pod 75% povpre þja,
bi morale še naprej zadržati pravico do državne 
pomoþi po režimu, ki je definiran v Pogodbi, ýlen 
87.3(a). Za regije, ki jih je prizadel t.i. “statisti þni 
uþinek”, bi državno pomo þ na zaþetku obdobja 
omejili na na þin, ki bi bil podoben dolo þilom v 
ýlenu 87.3(a). Te regije bi se vklju þile v režim 
državne pomo þi v skladu z dolo þili Toþke 87.3(c), 
vendar bi se najkasneje do konca leta 2013 
uvedle dolo þene omejitve pri intenzivnosti 
brezplaþne pomo þi, ki se nudi po ýlenu 87.3(c). 
Najbolj odmaknjene regije, ki ustrezajo dolo þilom 
výlenu 299 Pogodbe, a ne bi bile vklju þene v 
nov cilj “približevanje”, bi prav tako lahko koristile 
prehodno državno pomo þ po specifi þnem režimu 
z doloþenimi omejitvami, ki bi bila na za þetku 
primerljiva s tisto, definirano v ýlenu 87.3(a), 
sledilo pa bi postopno zmanjšanje. 
Za druge regijske programe predlaga Komisija 
opustitev sedanjega sistema in navaja podroben 
seznam upravi þenih obmo þij znotraj regij (gl. 
nadaljevanje). Ustreznost bi se raje ugotavljala 
glede na zastavljene in financirane prednostne 
naloge, kot pa glede na ozemeljsko obmo þje, v 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxxivkaterem se podpirani ukrepi izvajajo. To  
pomeni, da bi se izven cilja približevanja razli þna
podroþja posegov morala dolo þati v skladu z 
ustreznimi pravili za dodeljevanje državne pomoþi. Ob tem si Komisija prizadeva, da bi se 
ustrezna pravila za državno pomo þ obdržala, 
vendar pa se morajo revidirati ob upoštevanju omenjenih prednostnih nalog.  
Komisija želi, da se poenostavijo pravila za druge 
oblike državne pomo þi, ki niso izrecno vklju þene 
v obstoje þe okvire, smernice ali uredbe. To velja 
za primere državne pomo þi, ki vklju þujejo 
darovanje omejenih sredstev. Na þeloma bi pri 
tem uporabljali t.i. “preizkus zadostnega u þinka”. 
S tem bi dosegli ve þjo zakonsko varnost ter ve þ
fleksibilnosti in sicer precej ve þ, kot je sedaj 
možno v okviru pravila “de minimis” ʊ to velja 
tako za države þlanice kot za regije pri obravnavi 
lokalnih razvojnih in zaposlitvenih zadev. 
Reforma sistema za 
razdeljevanje
Uþinkovitost politik je najbolj odvisna od na þina
njihovega izvajanja. Mehanizem kohezijske 
politike je dokazal, da lahko v resnici izvaja 
kakovostne projekte evropskega interesa, poleg 
tega pa vzdržuje visoke standarde vodenja in nadzora državnih odhodkov, ker: 
x omogo þa naþrtovanje posegov v stabilnem, 
srednjero þnem (ve þletnem) obdobju, ki je pot-
rebno za izvedbo ve þjih investicij; 
x s pomo þjo svojih povezanih razvojnih strategij 
usmerja znotraj enotnega in usklajenega okvi-
ra investicije v opremo, infrastrukturo, inovaci-
je in kadre ob upoštevanju specifi þnih okoliš-
þin obravnavane regije; 
x s tesnejšim javno-zasebnim partnerstvom 
poveþuje kakovost upravljanja;x z organiziranjem sofinanciranja pospešuje pri-
tok dodatnih sredstev tako iz državnih kot iz zasebnih virov; 
x poveþuje toþnost pri porabi državnih sredstev, 
zato je bolj stroškovno u þinkovit, hkrati pa je 
tudi združljiv z enotnim trgom.  
Vendar pa to poro þilo poudarja potrebo po 
odpravljanju dolo þenih težav, do katerih je prišlo 
pri izvajanju dosedanjih programov. ýeprav je 
potrebno klju þna naþela kohezijske politike 
(naþrtovanje, partnerstvo, sofinanciranje in 
ocenjevanje) obdržati še naprej, pa bi 
uþinkovitost politik v razširjeni Uniji lahko 
poveþali z uvedbo številnih reform, ki bi imele 
namen: prvi þʊ pospeševati bolj strateški pristop 
k naþrtovanju, drugi þʊ  nadaljevati v upravah 
držav þlanic, regij in lokalnih enot z 
decentralizacijo odgovornosti na dejanske partnerje, tretji þʊ izboljšati izvajanje in kakovost 
programov, ki se sofinancirajo preko 
okrepljenega in bolj preglednega partnerstva in 
jasnega ter bolj strogega mehanizma nadzora, þetrtiþʊ poenostaviti sistem vodenja s pomo þjo
veþje preglednosti, diferenciacije in 
porazdeljenosti ob hkratni zagotovitvi pravilnega vodenja financ.  
Potrebno je povedati, da se meje 
decentralizacije, ki izhajajo iz poenostavitve, doloþajo ob upoštevanju dejstva, da je Komisija 
odgovorna ra þunskemu sodiš þu in javnemu 
mnenju o pravilnem vodenju financ in rezultatih sofinanciranih ukrepov. Reforma sistema 
razdeljevanja bi se v vseh pogledih, kot je 
predstavljeno v nadaljevanju, izvajala ob polnem 
upoštevanju Pogodbe in osnovnih na þel novih 
pravil financiranja ( ýlen 155)
10.
Zakonski okvir za novo kohezijsko politiko bi se 
predstavil in sprejel isto þasno, da bi se 
zagotovila ve þja skladnost in u þinkovitost od 
samega za þetka programskega obdobja. 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxxvVeþ strateške usmeritve na prednostne 
naloge Unije  
Komisija predlaga, da bi za novo programsko 
obdobje Svet vnaprej sprejel skupen strateški 
dokument za vodenje kohezijske politike. Ta 
dokument, izdelan na osnovi predlogov Komisije 
in ob oceni Parlamenta, bi dolo þil jasne 
prednostne naloge za države þlanice in regije.  
Na tak na þin oblikovana strategija bi bila v oporo 
politiki pri njenem izvajanju in jo naredila bolj 
politiþno odgovorno. Pomagala bi tudi, da bi bolj 
toþno doloþili želeni nivo sinergije med kohezijsko 
politiko in zastavljenimi cilji Lizbone ter Gothenburga, poleg tega pa bi povišala usklajenost s Splošnimi smernicami za gospodarsko politiko in 
Evropsko strategijo zaposlovanja. 
Ustanove EU bi vsako leto ugotavljale napredek 
na podro þju strateških prednosti in doseženih 
rezultatov in sicer na osnovi poro þila Komisije, ki 
bi povzelo poro þila držav þlanic o napredku.  
Za pomo þ pri tem delu je potrebno preoblikovati 
tudi ocenjevanje, da bo bolj upoštevalo strategijo in bo mo þneje usmerjeno na rezultate. 
Poenostavitve temeljijo na ve þji podrejenosti  
Že med sedanjim obdobjem je Komisija pri þela
izþrpno preverjati na þine za izboljšanje vodenja 
kohezijske politike. Za naslednje obdobje 
Komisija predvideva nadaljevanje poenostavitev 
sistemov na številnih klju þnih podro þjih.  
Naþrtovanje  
Za poenostavitev sistema na þrtovanja se 
predlaga naslednje: 
xPolitiþni nivo : Na osnovi strateškega dokumen-
ta, ki bi ga sprejel Svet, bi vsaka država þlani-
ca pripravila politi þni dokument o svoji razvojni 
strategiji, o katerem bi se dogovorila s Komisi-
jo in bi predstavljal okvir za pripravo tematskih in regijskih programov, a ne bi imel vloge ins-trumenta za vodenje, kot sedanji Podporni ok-vir Unije. 
xIzvedbeni nivo:  Na osnovi politi þnih dokumen-
tov bi za vsako državo þlanico Komisija spreje-
la državne in regijske programe. Programi bi 
se doloþali le na splošnem nivoju oz. nivoju 
veþjih prednosti in bi opredelili le najbolj po-
membne ukrepe. Opustile bi se ostale podrob-
nosti, ki se sedaj pripravijo v t.i. “dodatku pro-
grama”, kot tudi vodenje po meri.  
Na ta na þin bi se zagotovilo povezovanje in 
usklajevanje med raznimi skladi tako na politi þni
kot izvedbeni ravni.  
Število skladov bi s sedanjih šestih zmanjšali na 
tri (ERDF, ESF in Kohezijski sklad) ʊ gl. 
razpredelnico na koncu poglavja.  
Za razliko od sedanjih programov, ki so vezani na 
veþ skladov hkrati, bi bodo þi posegi ERDF in ESF 
delovali le z enim skladom na program, þe bo to 
le možno. Zaradi tega bi lahko vsak poseg 
vsakega sklada izdelali bolj usklajeno, dopuš þala 
pa bi se možnost, da ERDF in ESF ustrezno 
financirata preostale ukrepe v zvezi s þloveškim
in fiziþnim kapitalom. Financiranje teh ukrepov bi 
bilo omejeno in neposredno povezano z glavnimi domenami za posege vsakega sklada. To bi 
omogoþilo oboje ʊ bolj enostavno in bolj 
uþinkovito na þrtovanje. 
Prometne in okoljevarstve ne infrastrukture bi 
Kohezijski sklad in ERDF na þrtovala po enakem 
sistemu. Ve þje projekte bi Komisija odobrila 
posebej, vendar bi se izvajali znotraj ustreznih programov. 
Vodenje financ in sofinanciranje  
Izplaþila bi se izvajala na nivoju vsake višje 
prednostne naloge in ni þ veþ, kot sedaj, na nižjem 
nivoju “ukrepa”. Ohranil bi se sistem izpla þil
(predpla þila in nadomestila), kot tudi bistveno 
naþelo avtomati þnega odvzema neporabljenih 
sredstev (pravilo N+2). 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxxviUpraviþenost izdatkov bi se v glavnem dolo þala po 
državnih pravilih, razen v primeru omejenega 
števila podro þij, kot so DDV, tehni þna pomo þ in 
pasivne obresti11, kjer bi pravila Unije veljala še 
naprej.  
Finanþni nadzor 
Naþelo sorazmernosti bi se uporabilo za 
delovanje nadzornih sistemov in nivo posega 
Komisije bi bil odvisen od nivoja sofinanciranja Unije, ter ustreznosti državnega ali regijskega 
sistema za nadzor financ. Pod dolo þeno mejo bi 
državeþlanice lahko za programe uporabile svoj 
državni sistem nadzora in Komisija bi se naþeloma zanesla na jamstveno izjavo 
neodvisnega nadzornega telesa dolo þene države. 
Komisija bi še nadalje uporabljala zaklju þek
obraþunskih postopkov in mehanizme za finan þne 
korekcije, ki ji omogo þajo prevzem odgovornosti 
za uporabo prora þuna.
Sorazmernost in nadaljne poenostavitve vodenja 
financ ter nadzora bi morala biti tesno povezana s strožjimi kaznimi in takojšnjim izboljšanjem stanja 
v primeru nepravilnosti ali goljufije. 
Dodatnost 
Dodatnost (ki pomeni, da se sredstva EU raje 
uporabljajo kot dodatek državnim virom in ne kot njihovo nadomestilo) bi ostala klju þno naþelo
kohezijske politike. Vendar pa bi v skladu z naþelom sorazmernosti Komisija preverjala njeno 
uporabo le znotraj cilja “približevanje”. Države 
þlanice bi bile odgovorne za uporabo na þela 
dodatnosti v zvezi s programi, ki se pripravljajo v 
okviru “Regijske konkuren þnosti in zaposlovanja” 
ter “Evropskega teritorialnega sodelovanja”.  
Partnerstvo in usklajevanje  
Partnerstvo bi pospeševali s krepitvijo dopol-
njevanja (komplementarnosti) in sodelovanja med državami þlanicami, regijami in lokalnimi oblastmi 
in sicer tako pri na þrtovanju kot pri izvedbi. V tem pogledu bi si morala vsaka država þlanica
prizadevati, da v skladu s svojimi institucionalnimi 
sporazumi organizira usklajevanje med raznimi 
upravnimi nivoji preko tristranskih sporazumov.  
Za izboljšanje kakovosti vodenja bi se morali 
socialni partnerji in predstavniki civilne družbe s 
pomoþjo ustreznih mehanizmov mo þneje vklju þiti 
v naþrtovanje, izvedbo in spremljanje posegov. 
Za pove þanje uþinka vzvoda je potrebno pove þati
poudarek na modernih oblikah financiranja. Eden od možnih na þinov reformiranja je okrepitev 
partnerstva z Evropsko investicijsko banko in Evropskim investicijskim skladom. To se lahko izvede na primer z mo þnejšimi povezavami med 
oblikami sofinanciranja in gospodarsko perspektivo programov in projektov. 
Ti predlogi sprememb bi morali doprinesti k ve þji 
preglednosti delovanja politike ʊ z olajšanim 
dostopom državljanov in podjetij bi pove þali
število bodo þih projektov in z ve þjo
konkuren þnostjo pri pridobivanju pomo þi bi 
poveþali vrednost vloženega denarja. 
Poveþati koncentracijo  
Sredstva bi se morala še naprej najmo þneje 
koncentrirati v najmanj razvitih državah in regijah, 
kar še posebej velja za nove države þlanice. Pri 
posameznih razvojnih programih bi se koncentracija dosegla s tem, da bi se posvetili prednostnim nalogam, dolo þenim v Lizboni in 
Gothenburgu, v “približevalnih” regijah pa tudi gradnji ustreznih institucionalnih zmogljivosti.  
Glede na programe za regijsko konkuren þnost in 
sedanji poudarek (v sklopu Objective 2) na 
doloþanju upravi þenih obmo þij na nivoju ob þin, 
mestnih ob þin in þetrtnih skupnosti kaže, da je 
bila koncentracija razumljena prakti þno le v mikro-
geografskem pomenu. Zemljepisno osredoto þenje
sredstev na najbolj prizadetih žepih ali obmo þjih 
mora ostati bistveni del naporov tudi v bodo þe, 
vendar pa je pri tem potrebno upoštevati, da je 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxxviiperspektiva takih obmo þij notranje povezana z 
uspehom celotne regije.  
Kot je bilo ugotovljeno že v mnogih regijah, je 
potrebno za obdelavo njihovih najšibkejših delov razviti usklajeno strategijo za razvoj celotne 
regije. Zato se za prihodnost predlaga, da se 
opusti sedanji sistem mikroconiranja, a se dopusti doloþeno ravnotežje med geografskimi in drugimi 
oblikami koncentracije, kar je potrebno opredeliti v sodelovanju s Komisijo med na þrtovanjem
programov za konkuren þnost regij. 
To ne bi smelo povzro þiti zmanjšanja naporov za 
ustrezno razdeljevanje finan þnih sredstev EU. V 
skupini “konkuren þnost regij” bi se koncentracija 
izvajala na dveh nivojih:  
x Tematska koncentracija bi bila mo þnejša izven 
“približevalnih” regij, kar pomeni, da bi programi 
obdelovali najve þ tri teme (gl. razpredelnico na 
koncu poglavja).  
x Drugi nivo koncentracije bi se zagotovil s pomo þ-
jo pravil za minimalni finan þni obseg programov 
in prednostnih nalog. 
V zvezi s partnerstvom bi bile regije odgovorne na 
prvem nivoju za koncentracijo finan þnih sredstev po 
temah, ki so potrebne za obdelavo gospodarskih, 
socialnih in teritorialnih razlik na regijskem nivoju. Komisija bi preverjala in potrjevala ustreznost v 
þasu ocenjevanja programov.  
Poleg navedenega pa bi z na þelom odvzema 
neporabljenih sredstev (pravila N+2), ki uvaja v regijsko in kohezijsko politiko edinstveno 
disciplino, povzro þili moþno spodbudo v korist 
uþinkovite in hitre realizacije programov. 
Moþnejši poudarek na izvajanju in kakovosti  
Za doseganje ve þje uþinkovitosti se je potrebno 
moþneje osredoto þiti na izvajanje in u þinke ter 
bolj toþno definirati rezultate, ki jih je potrebno 
doseþi. Splošno gledano bi u þinkovitost 
kohezijske politike izboljšali z uvedbo letne razprave (kar je bilo že omenjeno) z evropskimi ustanovami (na osnovi letnega poro þila Komisije, 
ki bi imel dodana priporo þila Komisije) o napredku 
in rezultatih državnih in regijskih programov z namenom pove þanja odgovornosti in preglednosti 
za ustanove in državljane. 
Ocenjevanje programov pred za þetkom, med 
izvajanjem in po zaklju þku bi ostalo še naprej 
bistvenega pomena pri splošnem prizadevanju za 
vzdrževanje kakovosti. Pri presoji regijskih moþnih in šibkih plati na za þetku izdelave 
vsakega programa obstaja med drugim tudi potreba po dodatnem predvidevanju prilagajanj, ki bodo verjetno potrebne v vsaki državi þlanici in 
regiji zaradi odprtja trgovine in globalizacije. Priporoþa se tudi, da bi ocene u þinka trgovinske 
izmenjave za EU v bodo þe sistemati þno
vkljuþevale tudi teritorialno dimenzijo.  
Poleg tega Komisija predlaga ustanovitev rezervnega sklada Unije z glavnim namenom 
nagrajevanja držav þlanic in regij, ki so pokazale 
najbolj viden napredek v dogovorjeni smeri. Pravila 
za razdeljevanje rezervnih sredstev bi se izboljšala 
in poenostavila glede na izkušnje nagradnega 
sklada v sedanjem programskem obdobju.  
V zvezi s tem bi lahko vzpostavili mo þnejše
dopolnjevanje in tesnejše partnerstvo med 
Strukturnim skladom, EIB in EIF. 
Na koncu Komisija predlaga, da bi vsaka država 
þlanica oblikovala znotraj svojih državnih skladov 
manjšo rezervo, ki bi ji omogo þala hitre odgovore 
na nepri þakovane sektorske ali lokalne pretrese 
zaradi preoblikovanja proizvodnje ali u þinkov
trgovinskih sporazumov. Ta rezerva bi se 
uporabila kot pomožna podpora pri preusmerjanju 
veþine prizadetih delavcev in odpiranju novih 
gospodarskih možnosti v obravnavani regiji. 
Delovala bi kot dopolnilo državnim in regijskim 
programom, ki bi morali predstavljati glavni 
instrument za prestrukturiranje zaradi predvidenih gospodarskih sprememb. O uporabi te rezerve bi 
državeþlanice razpravljale s Komisijo, ki bi o tem 
izdala tudi svoje soglasje. 
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxxxviiiNa tem mestu je potrebno tudi povedati, da novi 
finanþni naþrt predvideva oblikovanje posebnega 
instrumenta (Sklada za prilagajanje rasti), ki bo namenjen dopolnjevanju prizadevanj za rast in kohezijo v lu þi ciljev Unije in za možnost reakcije 
na krize, ki izvirajo iz dogajanj v mednarodnem gospodarstvu in trgovini. Komisija predlaga, da bi temu instrumentu dodelili neuporabljena 
namenska sredstva skladov ERDF in ESF v višini 
najveþ 1 milijardo EUR letno. 
Finanþna sredstva 
Finanþna sredstva, namenjena kohezijski politiki, 
bi morala odražati želje razširjene Unije po pospeševanju gospodarske rasti in ve þanju 
zaposlovanja na njenih najmanj razvitih delih. V finanþnem na þrtu za obdobje 2007–2013 
Komisija predlaga, da se za podpiranje treh 
prednostnih nalog reformirane kohezijske 
politike namenijo sredstva v višini 0,41% GNI EU27 (kar ustreza 0,46% pred transferji na 
predvidene posamezne kmetijske in ribiške 
instrumente). V celotnem obdobju ta odstotek ustreza 336,3 milijardam EUR (oz. 344,9 
milijardam EUR, þe se upoštevajo še 
administrativni stroški in Solidarnostni sklad). 
Razen Solidarnostnega sklada bi se ta sredstva, 
kot sedaj, dala na razpolago porabi, medtem ko bi z ostanki postopali v skladu s pravilom za 
odvzem neporabljenih sredstev (N+2). 
Naþelna porazdelitev omenjene vsote med tri 
prednostne naloge reformirane politike bi bila 
naslednja:
1) Okoli 78% bi namenili za “približevanje” (manj 
razvite regije, sklad za kohezijo in regije, ki jih 
je prizadel “statisti þni uþinek”), s poudarkom 
na pomo þi dvanajstim novim državam þlani-
cam. Zgornja omejitev zaradi zmogljivosti ab-sorpcije sredstev (“capping”) za finan þne
transferje v vsako od držav þlanic pod okril-
jem kohezijske politike bi ostala na sedanjih 4% državnega BDP ob hkratnem upoštevanju sredstev, namenjenih za razvoj podeželja in 
ureditev težav v ribiškem sektorju.  
Da bi pove þali relativno pomembnost Kohe-
zijskega sklada, bi moral vsebovati tretjino fi-
nanþnih sredstev za nove države þlanice. Na 
ta naþin bi lahko nadaljevali z napori, ki so 
priþeli med leti 2004–2006 zaradi velikih pot-
reb teh držav po vlaganjih v prometne in 
okoljske infrastrukture. Sredstva bi se med državami razdelila na podlagi potreb vsake 
države þlanice. Tako kot sedaj bi se dolo þila 
tudi zgornja in spodnja meja (t.i. finan þne “ 
þeljusti”).
010000200003000040000500006000070000
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 20130,000,040,080,120,160,200,240,280,320,360,400,440,480,52Odbitek za razvoj podeželja (leva os)
Poraba v EU15 (leva os)
Poraba v N12 (leva os) Milijonov EUR (po cenah 2004)I Izdatki za kohezijsko politiko, 2000-2013
Vir: DG REGIOIzdatki v EU15 kot % GNI v EU27 (desna os)
Izdatki v N12 kot % GNI v EU27 (desna os)% GNI v EU27
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xxxixRegije, ki jih bo prizadel t.i. statisti þni uþinek, 
bi dobivale sredstva v skladu s posebnim po-
jemajoþim sistemom razdeljevanja v sklopu cil-
ja “približevanje”, da se jim olajša “postopna 
ukinitev”. 
2) Okoli 18% sredstev bi namenili prednostni na-
logi “konkuren þnost in zaposlovanje”. Razen v 
regijah, ki so v fazi “uvajanja”, bi se sredstva 
porazdelila po na þelu 50-50 med regijskimi 
programi (ki jih financira ERDF) in državnimi 
programi (ki jih financira ESF).  
Regijski programi v regijah, ki so v fazi “uvaja-
nja”, bi se financirali po istem na þelu, t.j. iz 
enotnega vira (ERDF). Posegi v teh regijah, 
namenjeni ciljem EES, bi se izvajali v povezavi 
z državnimi programi, ki jih sofinancira ESF. Ti programi bi nosili ustrezno oznako vira ESF, 
kar bi zagotovilo popolno spoštovanje pogojev 
za uvajanje (ERDF in ESF skupaj). Prispevek vsakega sklada v obravnavano regijo bi se do-
loþil po enakem sorazmerju, kot obstaja v se-
danjih programih, ki þrpajo iz ve þih skladov 
hkrati.
3) Okoli 4% bi namenili za prednostno nalogo 
“teritorialno sodelovanje”. 
Za razdeljevanje finan þnih sredstev med države 
þlanice predlaga Komisija uporabo metode, ki 
temelji na kriteriju cilja. Ta metoda se je za 
prednostno nalogo “približevanje” uporabljala v 
þasu sreþanja v Berlinu (1999). Ob tem bi morali 
primerno upoštevati tudi položaj regij, ki jih je 
prizadel statisti þni uþinek širitve Unije. 
Sredstva za cilje “regijska konkuren þnost in 
zaposlovanje” bi Komisija razdeljevala med državami þlanicami na osnovi gospodarskih, 
socialnih in teritorialnih kriterijev Unije. 
In nazadnje ʊ razdeljevanje sredstev v okviru 
cilja “Evropsko teritorialno sodelovanje” bi se 
ravnalo po številu prebivalcev dolo þene regije in 
njenih socialno-gospodarskih razmerah. * * * * * 
Komisija namerava organizirati 10. in 11. maja 2004 forum na temo predlogov za novo zakonodajo. Na tem forumu se bodo zbrali vsi, ki 
jih zanima kohezijska politika, da bodo lahko 
razpravljali o predlogih, ki so predstavljeni v tem poroþilu.
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxlPrednostne teme 
 Prednostna naloga “približevanje” Prednostna naloga “regijska konkuren þnost 
in zaposlovanje” 
Skupina za regijsko konkuren þnost 
1. Inovativnost in gospodarstvo na znanju  
x Vlaganja v proizvodnjo; 
x Razvoj notranjih potencialov - med drugim:
x Storitve za podjetništvo 
x Pospeševanje inovativnosti in R&D x Pospeševanje inovativnosti in R&D - med 
drugim  s krepitvijo povezav SME z viri 
znanja, pospeševanjem omrežij in grozdov, 
ali pove þevanjem dostopa SME do 
naprednih tehnologij in inovativnih storitev 
za podjetništvo. 
x Pospeševanje podjetništva x Pospeševanje podjetništva - med drugim  s 
podpiranjem ustanavljanja novih družb med univerzami in obstoje þimi družbami ali z 
oblikovanjem novih finan þnih instrumentov 
in inkubacijskih ustanov.
x Neposredna pomo þ investicijam 
x Lokalne infrastrukture 
x Informacijska družba 
x Vlaganja v turizem in kulturo 
2. Dostopnost in storitve sploš nega gospodars kega pomena 
x Promet, telekomunikacije in energetska 
omrežja, vklju þno z vseevropskimi omrežji; x Sekundarna omrežja ʊmed drugim  pove-
zave cest z vseevropskim prometnim omrežjem, prav tako pa tudi regijski 
železniški priklju þki, letališ þa in pristaniš þa
in kombiniran promet, regijske in lokalne 
reþne povezave ter železniški odseki za 
radialne povezave z glavnimi žel. linijami. 
x Sekundarna omrežja; x Informacijska družba ʊ med drugim
izenaþevanje možnosti za dostop in 
uporabo širokopasovnih ICT omrežij in 
storitev, pospeševanje dostopa SME do 
ICT.
x Socialne infrastrukture
3. Varstvo okolja in manjše tveganje ERDF
x Pomo þ državam þlanicam, da dosežejo polno 
skladnost s pravnim telesom EUx Investicije v infrastrukture, ki so povezane z 
Natura 2000 in prispevajo k trajnemu 
gospodarskemu razvoju.  
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI xlix Podpiranje razvoja okoljevarstvenih 
dejavnosti x Pospeševanje uvajanja bolj þistih tehnologij 
in ukrepov proti onesnaževanju v SME  
x Obnova zapuš þenih industrijskih obmo þij x Obnova zapuš þenih industrijskih obmo þij
x Podpiranje ukrepov za prepre þevanje 
naravnih in tehnoloških tveganj x Podpiranje ukrepov za prepre þevanje 
naravnih in tehnoloških tveganj 
x Pospeševanje þistejših prometnih sistemov  x Podpiranje ustreznega javnega prometa na 
urbanih obmo þjih
x Energetska u þinkovitost   
x Razvoj in uporaba obnovljivih virov energije x Razvoj in uporaba obnovljivih virov energije 
4. Krepitev institucionalnih zmogljivosti drža-
vnih in regijskih uprav za vodenje Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada 
Prednostna naloga “regijska konkuren þnost 
in zaposlovanje” Skupina za regijsko 
konkuren þnost
1. Sistemi za podpiranje šolstva, zaposlovanja in sociale 1. Prilagajanje delavcev 
x Krepitev ustanov, ki se ukvarjajo s trgom 
delovne sile  x Podpiranje strategij za vseživljensko 
izobraževanje preko državnih ustanov in socialnih partnerjev  
x Razvoj sistemov za šolanje in usposabljanje 
kadrovx Usposabljanje delavcev v podjetjih ESF
x Razvoj socialnih storitev in varstva  
2.ýloveški kapital in skrb za zaposlitev 2a. Zaposlovanje  
2b. Ljudje s slabšimi možnostmi
x Zaþetno in nadaljevalno usposabljanje  x Podpora aktivnim starostnim strategijam in 
prepreþevanje zgodnjega umika s trga 
delovne sile 
x Aktivni ukrepi na trgu delovne sile za 
enakopraven dostop vseh do dela  x Ukrepi za ve þji delež žensk v celotni delovni 
sili
x Ukrepi za podpiranje vklju þenosti v družbo x Ukrepi za ve þje možnosti zaposlovanja, 
izenaþevanje možnosti in vklju þevanje ljudi 
z okvarami, priseljencev ter pripadnikov 
etniþnih manjšin  
3. Prilagajanje državne uprave na spremembe 
s poveþanjem administrativnih in ostalih zmo-
gljivosti  
Zakljuþki in predlogi za spremembe v kohezijski politiki 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJIxliiInstrumenti in cilji
2000–2006 2007–2013 
Cilji Finan þni
instrumentiCilji Finan þni
instrumenti
Kohezijski sklad Kohezijski sklad 
Objective 1 ERDF
ESFEAGGF-Smernice FIFGPribliževanje in 
konkuren þnost Kohezijski sklad 
ERDFESF
Objective 2 ERDF
ESF
Objective 3 ESFRegijska konkuren þnost 
in zaposlovanja 
- regijski nivo - državni nivo: Evropska 
strategija zaposlovanja  ERDFESF
INTERREG ERDF
URBAN ERDF
EQUAL ESF
LEADER + EAGGF-Smernice Evropsko teritorialno 
sodelovanje  ERDF
Razvoj podeželja in prenova ribiškega 
sektorja izven 
Objective 1 EAGGF-Garancija 
FIFG
9 ciljev 6 instrumentov 3 cilji 3 instrumenti 
                                                          
1  Evropska komisija, Gradimo skupno prihodnost: politi þne naloge in prora þunska sredstva v razširjeni Uniji, 2007-2013 
COM(2004)101 
2  COM(2003)34 kon þno, dne 30.1.2003, str.4. 
3  To þno so dolo þene na nivoju NUTS II. 
4  Merjeno v pariteti kupne mo þi in izraþunano na osnovi podatkov Unije za zadnje razpoložljivo triletje od dneva sprejetja odlo þitve.
5  Vsak od teh skladov bo imel na razpolago sredstva za financiranje strokovne pomo þi.
6  Merjeno v pariteti kupne mo þi in izraþunano na osnovi podatkov Unije za zadnje razpoložljivo triletje od dneva sprejetja odlo þitve.
7  Opredeljeno na nivoju NUTS I ali NUTS II, odvisno od institucionalnega sistema vsake države þlanice posebej. 
8  COM(2003)34 kon þno, dne 30.1. 2003, str.27. 
9  V poštev bi prišle le tiste morske meje, ki jih predlagajo države þlanice.
10  Uredba Sveta (EC, Euratom), 1605/2002, dne 25. junija 2002. 
11  Obresti pla þajo upravne oblasti ali kon þni koristnik. 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 11. del — Kohezija, konkuren þnost,
zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
Vsebina
Gospodarska in socialna kohezija ............................................................................................... ... 2
Teritorialna kohezija.......................................................................................................... ............ 27
Dejavniki rasti, zaposlovanja in konkuren þnosti ........................................................................... 34
Statistiþni dodatek k 1. delu .......................................................................................................... 6 5
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 2Gospodarska in socialna kohezija 
Uvod  
Razlike v dohodku in zaposlenosti v Evropski uniji 
so se v zadnjem desetletju zmanjševale, še po-sebej od sredine devetdesetih let dalje. To velja 
tako za razlike med državami, kot za razlike med 
regijami. V primerjavi z ostalo Unijo se je v njenih najmanj razvitih delih pove þala produktivnost, 
hkrati pa tudi konkuren þnost. Vendar velike razli-
ke v stopnji blaginje in razvitosti gospodarstva ostajajo in odsevajo strukturne šibkosti kljub  
napredkom, ki so bili doseženi s pomo þjo Struk-
turnih skladov.  
Razlike na podro þju dohodkov in zaposlenosti se 
bodo s pristopom novih þlanic k EU maja 2004 še 
bolj pove þale in sicer tako med državami, kot tudi 
med regijami. V skoraj vseh novih državah þlani-
cah je bila po za þetni tranzicijski stagnaciji gos-
podarska rast od sredine devetdesetih veliko hit-
rejša kot v EU15. Vendar pa imajo te države pre-
cej nižji BDP na prebivalca, v ve þini primerov pa 
je tudi zaposlenost nižja kot v EU15.  
ýe se te države želijo približati povpre þnim do-
hodkom v sedanji EU, mora biti njihova rast traj-
na in s tako stopnjo, ki precej presega tisto v Uni-ji. Za doseganje take mo þne rasti in visoke zapo-
slenosti bodo nove þlanice potrebovale precejš-
njo pomo þ za premagovanje velikih strukturnih 
težav in uveljavitev njihovih ekonomskih potenci-
alov. Tako kot velja za sedanje dele Unije s sla-
botnim gospodarstvom, velja tudi za nove þlani-
ce, da bo premagovanje njihovih strukturnih sla-
bosti dvignilo njihov življenjski standard in konku-
renþnost, hkrati pa pove þalo tudi gospodarstvo 
EU v celoti.  
Z analizo v nadaljevanju smo obdelali to þke, ki so 
najbolj pomembne. Prvi þ — rast BDP in zaposle-
nosti v kohezijskih državah v zadnjih letih glede 
na ostalo EU, drugi þ — razlike med regijami v 
EU15 ter njihove spremembe v zadnjem desetlet-
ju (vsaj približno) s posebno obravnavo regij, ki prejemajo podporo Strukturnih skladov po pro-gramu Objective 1 (Cilj 1), tretji þ — razvoj gospo-
darstva držav kandidatk v zadnjem obdobju in odstopanja njihovih regij, þetrtiþ — stopnje rasti, 
ki so potrebne za približanje dohodkom v sedanji 
EU v razumnem þasu, peti þ — vpliv staranja pre-
bivalstva. V nadaljevanju analiza obravnava dva 
aspekta socialne kohezije — brezposelnost in 
nizke dohodkovne nivoje v EU.  
Gospodarska kohezija 
Približevanje BDP na prebivalca v kohezijskih 
državah  
V vseh štirih kohezijskih državah1 (Grþiji, Španiji, 
Portugalski in Irski) je bila rast med leti 1994 in 
2001 precej nad povpre þjem Unije. Ker je bila 
rast prebivalstva teh držav, razen Irske, le malo 
veþja od povpre þja, je to pomenilo veliko ve þjo
rast BDP na prebivalca, kot so jo imele ostale 
þlanice EU.  
Na Irskem, kjer je rast prebivalstva presegla 1% letno, je realni BDP na prebivalca skoraj štirikrat presegel povpre þno stopnjo v EU (8% letno proti 
le nekaj nad 2% letno). V letu 2001 je bil tako BDP na prebivalca na Irskem izražen v SKM (standardu kupne mo þi) veþ kot 17% nad pov-
preþjem EU15, þeprav je bil v za þetku devetde-
setih kar 25% pod tem povpre þjem. Primer Irske 
lepo kaže na u þinkovitost podpore Strukturnih 
skladov, þe je dobro kombinirana z državno poli-
tiko, ki je usmerjena v gospodarsko rast. 
V ostalih treh kohezijskih državah je bila od sre-
dine devetdesetih dalje rast realnega BDP na 
prebivalca zmernejša, vendar še vedno višja kot v ostalih delih EU. Od konca recesije leta 1994 
do upoþasnitve, do katere je prišlo v zadnjem 
þasu, je bila rast BDP na prebivalca v Gr þiji, 
Španiji in Portugalski stalno nad EU povpre þjem, 
þeprav je bila v letih recesije povsod podpovpre-
þna (Graf1.1). 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 3Med leti 1991 in 1994 je BDP na prebivalca padel 
v Grþiji in na Portugalskem, medtem ko je v Špa-
niji rasel po þasneje od EU povpre þja. V vseh treh 
državah je bila v obdobju 1994 do 2001 rast BDP na prebivalca podobna in sicer nad 3% letno v 
Španiji in Portugalski ter nekaj pod 3% v Gr þiji, 
medtem ko je bilo povpre þje EU le nekaj nad 2% 
letno. Tako je v teh sedmih letih gospodarskega 
okrevanja Unije v omenjenih treh državah skupaj 
realni BDP na prebivalca rasel hitreje od povpre þ-
ja EU skoraj za 1 odstotno to þko letno (gl. razlago 
metodologije na koncu poglavja).  
Zaradi tega je BDP na prebivalca v teh treh kohe-
zijskih državah skupaj narasel v letu 2001  
na 79% in v letu 2002 na 81% povpre þja EU (gle-
dano v SKM zaradi prilagoditve razli þnih cenovnih 
nivojev).  
Rezultat omenjenega je bil naslednji — španski 
BDP na prebivalca je bil v letu 2002 za manj kot 15% pod povpre þjem EU, odstopanje Gr þije in 
Portugalske pa je ostalo še vedno veliko kljub približevanju od sredine devetdesetih dalje. Leta 2002 je BDP na prebivalca v teh dveh državah 
dosegel le 71% povpre þja EU.  
Približevanje v zaposlenosti 
 Zaposlenost se je od sredine devetdesetih opaz-
no dvignila tudi v kohezijskih državah. V letih 1996 
do 2002 se je stopnja zaposlenosti (delež zapos-lenih delazmožnih ljudi v starosti  od 15 do 64 let) v 
EU dvignila zgolj za nekaj nad 4 odstotne to þke. V 
vseh štirih kohezijskih dr žavah skupaj je bil dvig 
skoraj dvakrat višji, saj je povpre þna stopnja za-
poslenosti zrasla na 60% v letu 2002, kar je le 4 odstotne to þke pod povpre þjem EU15 (64%), to pa 
hkrati pomeni zmanjšanje razlike izpred šestih let 
za polovico (Tabela A1.1). 
Zaradi hitre gospodarske rast i je bil dvig na Irskem 
še posebno visok (10 odstotnih to þk), kar je pove-
þalo stopnjo zaposlenosti nekaj nad povpre þje
EU15. V Španiji je bilo pove þanje še ve þje (skoraj 
11 odstotnih to þk),þeprav je bila stopnja zaposle-
nosti v letu 2002 zgolj 58,5%, kar je precej pod 
povpreþjem EU15.  
Portugalska je imela zmernejše pove þanje (6,5 
odstotne to þke — zaposlenost je bila že prej rela-
tivno visoka), vendar pa še precej nad povpre þjem
EU, tako da je dosegla stopnjo zaposlenosti 
68,5%, kar je le malo pod ciljem 70%, ki si ga je 
EU zadala v Lizboni za leto 2010. 
Po drugi strani pa je bil v Gr þiji dvig zaposlenosti v 
teh 6 letih precej nižji in sicer le za 2 odstotni to þ-
ki,þeprav je bila gospodarska rast precej nad 
povpreþjem. Zaradi tega je stopnja zaposlenosti v 
letu 2002 (57%) še bolj zaostajala za povpre þjem 
EU15 kot sredi devetdesetih (nižjo stopnjo imajo 
le v Italiji). Tako ostaja dvig zaposlenosti v delih 
Unije, ki so s tega vidika še precej pod povpre þ-
jem, ena glavnih nalog politike EU. 
Rast produktivnosti  
V Španiji in nekaj manj na Portugalskem, je dvig 
zaposlenosti odlo þilno prispeval k rasti BDP. Ena-
ko velja tudi za Irsko, kjer je število zaposlenih med 1996 in 2002 raslo za okoli 5% letno. Na Ir-skem je hkrati z rastjo zaposlenosti rasla tudi pro-
duktivnost dela s stopnjo nekaj manj kot 4% letno, 
kar je ve þ kot trikratno povpre þje EU. Tudi na Por-
tugalskem je bila rast produktivnosti ve þja od pov-
preþja EU, medtem ko se je v Španiji, kjer je za-
poslenost vidno porasla, produktivnost pove þala le 
za okoli polovico povpre þja.  -2,0-1,00,01,02,03,04,0
-2,0-1,00,01,02,03,04,0
1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002Španija
Portugalska
Grþija
Kohezija 3% spremembe v razmerju z EU151.1 Rast v BDP na prebivalca v Španiji, na 
Portugalskem in v Gr þiji v razmerju s 
povpreþjem  EU15, 1992-2002
Vir: Eurostat, National Accounts
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 4Po drugi strani pa je bila v Gr þiji med leti 1996 in 
2002 rast produktivnosti dela skoraj 3% letno (kar 
precej presega dvojno povpre þje EU) in je predsta-
vljala glavni vir rasti BDP. V Gr þiji in Portugalski, ki 
imata najmanj uspešne regije v Uniji, vse kaže na to, da se je proizvodna baza po sredini devetdeset-
ih le okrepila in pove þala možnosti za nadaljevanje 
približevanja dohodkov v naslednjih letih.  
Recesija gospodarstva EU v zadnjem obdobju 
Gospodarska rast EU je bila v zadnjih treh letih (po 
izidu prejšnjega Poro þila o koheziji) precej bolj po-
þasna. Ta upad je neizbežno vplival na kohezijo, 
ne nazadnje zato, ker je v mnogih delih povzro þil
ponoven dvig brezposelno sti (gl. na daljevanje), 
vendar pa tudi zato, ker je ustvaril neugodne raz-
mere za nadaljevanje manjšanja razlik med regi-jami v dohodku ter zaposlenosti. Gospodarska rast v Uniji je ostala skromna tudi v letu 2003, kar je že 
tretje leto zapored (pod 1%). Rast BDP se bo mo-
goþe dvignila na 2% v letu 2004 in se nato približa-
la 2,5% v letu 2005.
2
Recesija je prizadela skoraj vse države þlanice. Po 
ocenah za leto 2003 se je celo na Irskem rast zni-
žala na 1,5%, medtem ko se za leto 2004 napove-
duje, da bo ostala pod 4%. Še posebej hudo je bila 
prizadeta Portugalska, saj je v letu 2003 njen BDP padel skoraj za 1%, potem ko  je leta 2002 zrasel le 
za 0,5%, za leto 2004 pa se napoveduje dvig le za 1%.ýe se ta napoved uresni þi, bo to pomenilo, da 
je od 2001 do 2004 propadel velik del približevanja 
k povpre þju EU, dosežen v drugi polovici devetde-
setih.
Ostali dve kohezijski državi sta bolje uspevali. Iz-
gleda, da je BDP v Španiji zrasel v povpre þju nekaj 
nad 2% v letih 2002 in 2003, za leto 2004 pa se 
napoveduje celo 3%. Kaže, da je bila Gr þija še 
najmanj prizadeta, saj je imela rast v obeh letih 
2002 in 2003 okoli 4%, enako pa se napoveduje 
tudi za 2004, kar je mnogo višje od ostale EU. 
Lahko sklepamo, da je pomo þ Strukturnih skladov 
verjetno pomagala  ohraniti gospodarsko rast v teh 
dveh državah. Stagnacija rasti je prizadela zaposlenost le z 
relativno dolgim brezvetrjem, delno mogo þe za-
to, ker so na za þetku delodajalci pri þakovali, da 
bo bolj kratkotrajna. Vendar pa je stagnacija leta 2003 znižala rast delovnih mest na Irskem, ki je 
ocenjena na manj kot 1%, kar pomeni padec 
stopnje zaposlenost (pri relativno visokem po-rastu delazmožnega prebivalstva). Zaviralni u þi-
nek se je pokazal tudi v Španiji, þeprav se je 
število zaposlenih leta 2003 zopet dvignilo za okoli 1,5%, kar je pomenilo nadaljni dvig stopnje 
zaposlenosti za eno odstotno to þko. Ocene ka-
žejo, da je bil dvig stopnje zaposlenosti v Gr þiji 
podoben. Po drugi strani pa se za Portugalsko ocenjuje, da je število zaposlenih v letu 2003 
padlo za 1% in ker napovedi za 2004 ne obetajo sprememb, to pomeni mo þno zmanjšanje stopnje 
zaposlenosti.  
Drugje v Evropi, npr. Nem þiji in Italiji, se je stag-
nacija nadaljevala. V letih 2002 in 2003 v Nem þiji 
BDP prakti þno sploh ni rasel, v Italiji pa je bila 
rast v obeh letih pod 0,5%. V Franciji, kjer je bila 
pred letom 2001 rast BDP podobna EU povpre þ-
ju, se za leto 2003 ocenjuje le neznaten dvig. Na Nizozemskem, kjer je bila prej rast precej nad povpreþjem, je BDP le nekoliko porasel v letu 
2002, za 2003 pa se ocenjuje celo padec. 
Tudi razlike v BDP na prebivalca so se med 
regijami zmanjšale 
V letih po zadnji upo þasnitvi v letu 2001 se je 
razlika med BDP na prebivalca med najmanj us-
pešnimi regijami Unije (za katere si je kohezijska 
politika EU najbolj prizadevala) in ostalimi regi-jami zmanjšala. Trenutno še ni mogo þe zagotovo 
reþi, kaj se je zgodilo po letu 2001
3. Opozarja-
mo, da podatki o regijah v tem poglavju in ostalih delih poro þila govorijo o realni rasti BDP na pre-
bivalca. Ti podatki so prvi þ povzeti po regional-
nih kazalcih, dobljenih iz nove baze podatkov, ki je bila narejena posebej za to, da bo s þasoma 
uporabna za vse regije EU NUTS 2. Ti podatki 
se razlikujejo od tistih, ki so se praviloma upora-bljali v prejšnjih  empiri þnih  študijah  in  analizah  
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 5© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 km1.1 BDP na prebivalca (PPS), 2001
Indeks: EU25 = 100
<5 0
5 0-7 5
7 5-9 0
90 - 100
100 - 125>= 125
Vir: EurostatCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
ni podatkovFR (DOM): 2000
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 6BDP v smislu SKM  v  þasovnih  obdobjih  in ni-
so prikladni za te namene (gl. razlago metodolo-
gije na koncu tega poglavja).  
Regije, ki so pridobile status podpore po pro-
gramu "Objective 1", ker je bil njihov BDP na 
prebivalca pod 75% povpre þja EU (izražen v 
SKM), so imele med letom 1988 (izvedena re-
forma Strukturnih skladov) in letom 2001 višjo 
stopnjo rasti kot ostali deli Unije. Glede na ome-
njeno analizo je bila rast še posebej mo þna v 
regijah Objective 1 v kohezijskih držav, kjer se 
nahaja ve þ kot polovica takih regij in v katerih 
živi veþ kot polovica prebivalcev takih regi.  
V vseh regijah Objective 1 skupaj je BDP na pre-bivalca letno realno zrasel skoraj za 3% med 
1994 in 2001 (zadnje leto, za katerega so regij-ski podatki dostopni in primerljivi s predhodnim 
programskim obdobjem ter prvima dvema letoma 
sedanjega obdobja) v primerjavi z le nekaj nad 2% letno v ostali EU. Pred tem je bila rast 6 let 
(1988–94) pod 2% letno, kar pa je bilo še vedno 
nad rastjo v ostali Uniji (le nekaj nad 1% letno
4). 
Po letu 1988, ko so se Strukturni skladi reformi-
rali in pove þali, se je BDP na prebivalca v vseh  
regijah Objective 1 skupaj stalno približeval pov-
preþju EU.
Toda stopnje približevanja so bile med 
regijami razli þne
Stopnje rasti v regijah Objective 1 so bile precej 
razliþne. Približevanje tako ni bilo enako po vsej 
Uniji, temve þ dosti ve þje v kohezijskih državah, 
kar je mogo þe posledica kombinacije relativno 
obsežne strukturne pomo þi in razvojno naravna-
ne politike na državni ravni (Tabela A1.2).  
Kot reþeno je bila rast BDP na prebivalca v regi-
jah Objective 1 v štirih kohezijskih državah po 
sredini devetdesetih precej nad povpre þjem EU. 
To velja tako za regije Objective 1 v Španiji, kjer okoli 40% prebivalstva živi izven regij Objective 1, kot za ostale tri države, kjer so vse regije up-
raviþene do podpore. (V Španiji je bila rast BDP na prebivalca v regijah Objective 1 med 1994 in 
2001 v povpre þju 3%, kar je le nekaj manj kot v 
drugih regijah te države.)  
Izven kohezijskih držav je bila rast regij Objecti-
ve 1 manj opazna, o þitno ovirana, vsaj delno, s 
poþasno rastjo celotne države. Tako je v nem-
ških "novih deželah" BDP na prebivalca mo þno
porasel v za þetku devetdesetih po pridružitvi, 
naslednjih 7 let (1994–2001) pa je bila rast prib-ližno enaka EU povpre þju (pod 2,5% letno), kar 
pa je bilo še vedno precej nad stopnjo ostale 
Nemþije (pod 1,5% letno). Rast na jugu Italije 
(2% letno) je bila podobna kot v ostalem delu 
države in hkrati pod povpre þjem EU.
V regijah Objective 1 v ostalem delu Unije, v ka-terih živi zelo majhen delež prebivalstva držav, se je rast BDP na prebivalca ujemala z EU  
povpreþjem v danem obdobju (gl. razlago meto-
dologije). 
Kljub temu, da se je BDP na prebivalca v zaosta-
lih regijah na splošno približeval povpre þju EU, 
pa je razkorak ostal velik. V 29 regijah, kjer živi 
13% prebivalstva EU15, je bil leta 2001 BDP na 
prebivalca izražen v SKM pod dvema tretjinama 
povpreþja EU. Te regije so ve þinoma v Gr þiji, 
Portugalski, južni Španiji in južni Italiji, k njim pa 
spada tudi šest vzhodnonemških (Chemnitz, 
Dessau, Macklenburg-Vorpommern, Magdeburg, Branden-burg-Nordost in Thüringen) ter Cornwall 
v VB in tri od štirih francoskih DOM (Karta 1.1). 
Približale so se tudi stopnje zaposlenosti in 
produktivnosti regij  
Konvergenco regij v BDP na prebivalca je 
spremljalo tudi zmanjševanje razlik v stopnji za-
poslenosti. Od sredine devetdesetih, ko se je 
moþno pove þala zaposlenost v EU, je bilo to po-
veþanje v regijah Objective 1 mo þnejše kot drug-
je. Med 1994 in 2001 se je število zaposlenih v teh regijah pove þevalo z nekaj manj kot 1,5% 
letno, kar je nekaj ve þ od EU povpre þja. V letu 
2002 pa je bila stopnja zaposlenosti preko 5 od-
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 7stotnih to þk višja kot 6 let prej (v primerjavi z 
dvigom za 4 odstotne to þke v ostalem delu Uni-
je).
Tudi produktivnost dela je v regijah Objective 1 
rasla hitreje kot v ostalih delih in sicer v obdobju 
1994–2001 v povpre þju preko 1,5% letno, med-
tem ko je bila v celotni EU okoli 1%. Je pa rast 
produktivnosti prispevala bolj k rasti BDP kot k 
poveþanju zaposlenosti.  
Vendar pa je bilo pove þanje zaposlenosti med 
regijami Objective 1 zelo razli þno. Kot že omen-
jeno, je bilo pove þanje na Portugalskem nekoliko 
nad EU povpre þjem, v Gr þiji precej pod njim, 
medtem ko se je število zaposlenih precej dvig-
nilo v španskih podpiranih regijah (okoli 3% let-
no, kar je ve þ od ostalih delov države) in še bolj 
na Irskem (5% letno). Posledica tega je bila niz-
ka rast produktivnosti dela v španskih regijah 
(0,5% letno).  
Nasprotno pa je v nemških regijah Objective 1 
(novih deželah) v tem obdobju število zaposlenih 
padalo (skoraj 0,5% letno), medtem ko je produ-ktivnost dela naraš þala bolj kot v ostalih delih 
države in celo bolj kot v celotni Uniji (2% letno). Podobno je v italijanskih regijah Objective 1 na jugu zaposlenost naraš þala relativno po þasi (pod 
0,5% letno), medtem ko je bila rast produktiv-nosti nad povpre þjem (preko 1,5% letno v pri-
merjavi z 1% v ostali Italiji).  
ýeprav se je konkuren þnost teh dveh obmo þij 
nekoliko pove þala, pa je pomanjkanje delovnih 
mest ostalo glavni problem. To še posebej velja 
za južno Italijo, kjer je imelo leta 2002 le 43% 
delazmožnega prebivalstva zaposlitev, kar je precej pod deležem v ostalih podpiranih regijah 
oz. kjerkoli drugje v Uniji. Povpre þna stopnja za-
poslenosti v regijah Objectiv e 1 v celoti je bila še 
vedno preko 10 odstotnih to þk nižja kot v drugih 
delih EU in sicer 56% v primerjavi z 66,5% (Kar-
ta 1.2). Zaradi tega je dvig stopnje zaposlenosti v zaostalih regijah ostal eden poglavitnih ciljev 
kohezijske politike EU.  Problemati þne regije niso samo tiste z najnižjim 
BDP na prebivalca 
Šibko stanje gospodarstva EU in strukturne teža-
ve, ki so eden od vzrokov za tako stanje, ni ome-
jeno na regije z najnižjimi BDP na prebivalca. 
Problemati þne regije, tako tiste na nivoju NUTS 2 
in še ve þ na nivoju NUTS 3, se nahajajo po vsej 
Uniji. Težave, ki tarejo te regije, imajo razli þne 
izvore, vklju þno z upadanjem tradicionalnih deja-
vnosti, zemljepisnimi zna þilnostmi, ki ovirajo raz-
voj, upadanjem zaposlenosti in števila prebivals-tva ter upadanjem glavnih storitev ali pomanjkan-jem inovativnosti in potrebnih osnovnih struktur. 
Vsi ti vzroki, tako posamezno kot v kombinacijah, 
povzroþajo nezaupanje investitorjev in zavirajo 
razvoj na poslovnem podro þju. Te težave so opi-
sane v nadaljevanju (gl. poglavja o teritorialni ko-
heziji in konkuren þnih dejavnikih). ýe se reševan-
je teh težav ne bo za þelo, se bo stanje s þasoma 
poslabšalo in privedlo do progresivnega nazado-vanja gospodarstva. 
Tako obstaja npr. 11 regij NUTS 2 z relativno niz-
kimi nivoji BDP na prebivalca, v katerih je stopnja 
realne rasti BDP med 1994 in 2001 dosegala le približno polovico EU povpre þja v tem obdobju ali 
celo manj. V vseh teh regijah je BDP na prebival-ca izražen v SKM precej pod EU povpre þjem,
vendar pa preko meje 75%, ki predstavlja prag za 
pridobitev statusa regije Objective 1.  
Teh 11 regij se nahaja na severo-vzhodu Anglije, 
v nekaterih delih Nem þije (npr. Koblenz in 
Münster), pa tudi na Švedskem. V vsakem prime-ru so imele v tem obdobju nizko rast produktivno-sti, ki se ve þa le za 0,5% letno (kar je le nekaj þez
tretjino EU povpre þja), kot tudi nizko rast zapos-
lenosti (le nekaj ve þ kot 0,5% letno, medtem ko je 
EU povpre þje skoraj 1,5%).  
V vseh teh regijah skupaj je bil BDP na prebivalca izražen v SKM okoli 85% EU povpre þja, vendar 
pa se skoraj v vsaki regiji nahajajo tudi obmo þja,
v katerih je bila rast v zadnjih 10 letih ali ve þ
nizka in je BDP na prebivalca pod 75% EU  povpreþja.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 81.2 Stopnje zaposlenosti, 2002
Zaposleni starosti 15-64 kot % prebivalstva starosti 15-64
< 56,0
56,0 - 60,260,2 - 64,4
64,4 - 68,6
>= 68,6
ni podatkovStandardni odklon = 8,4EU27 = 62,4
Vir: Eurostat in državni statistični zavodi
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 9ýe bo gospodarska rast v teh regijah še nadalje 
slaba, bo njihov BDP na prebivalca v kratkem 
padel pod mejo 75%, ki je dolo þena za upravi þe-
nost do podpore Objective 1. Do takrat se bodo 
strukturne težave, ki bi se morale premostiti, ver-
jetno še poslabšale, kar bo zahtevalo še bolj dra-
stiþne ukrepe. Na tem mestu se postavlja vpra-
šanje, ali je smiselno, da kohezijska politika do-
voljuje tako slabšanje in ne posreduje bolj zgo-
daj, da upadanje u þinkovito zaustavi in vse to 
izvede z manjšimi izdatki.
Rast BDP v državah kandidatkah  
V državah pristopnicah je bila rast BDP med 
1994 in 2001 v povpre þju nekaj nad 4% letno, 
razen na Madžarskem (nekaj manj) in ýeški re-
publiki. Na ýeškem je bila rast le nekaj nad 2% 
letno, medtem ko se BDP v Bolgariji in Romuniji (kandidatkah, ki se ne bosta pridružili EU v  
letu 2004) skoraj ni dvignil. Ker so prebivalstvo 
držav doletele razli þne spremembe (mo þno po-
veþanje na Cipru in Malti, zmanjšanje za okoli 
1% letno v treh Baltskih državah in Bolgariji ter relativno majhne spremembe drugje), se je rast BDP na prebivalca spreminjala nekoliko bolj kot 
rast BDP.  
V novih državah þlanicah v celoti je bila v tem 
obdobju realna rast BDP na prebivalca letno okoli 
1,5% nad povpre þjem EU15.  
Po letu 2001 se je v vseh teh 
državah skupaj rast zmanjšala, 
delno zaradi upada rasti v EU, 
ki je njihov glavni izvozni trg. V celoti je bila rast v obeh letih 
2001 in 2002 nekaj pod 2,5%, 
za 2003 pa se ocenjuje na 3%. Še posebej je zaostajala Polj-
ska s povpre þno rastjo v letih 
2001 in 2002 le nekaj nad 1%, 
in še bolj Malta zaradi upada 
turistov iz EU.  Nizka rast zaposlenosti med nadaljevanjem 
prenove  
Že pred zadnjo recesijo je gospodarska rast le 
malo lajšala težave z zaposlitvijo, ki so se pojavile 
v tranzicijskih državah v za þetku devetdesetih. V 
vseh državah z visoko stopnjo rasti, razen Mad-
žarske in Slovenije, je produktivnost dela mo þno
porasla, zaposlenost pa je ali narasla zelo malo (Latvija), ali pa upadla, kar je odraz prestrukturi-ranja njihovih gospodarstev, ki pa ve þinoma še 
zdaleþ ni zaklju þeno.
Rast v državah kandidatkah v þasu tranzicije je 
bila zato v glavnem na ra þun poveþanja uþinkovi-
tosti na zaposlenega in ne zaradi ve þje zaposle-
nosti. V ve þini držav je tako stanje v zadnjih letih 
ostalo, kar še posebej velja za države z najnižjimi 
BDP na prebivalca. (Izraz "države kandidatke oz. 
pristopnice" zajema v tem poro þilu 10 novih držav 
þlanic ter Bolgarijo in Romunijo.)  
Med 1998 (ko so postali podatki za ve þino držav 
dostopni) in 2002 je stopnja zaposlenosti v Romu-niji in Poljski padla preko 7 odstotnih to þk, skoraj 4 
odstotne to þke v Estoniji ter 2 odstotni to þki v ýeš-
ki republiki, Slovaški in Litv i. Po drugi strani pa se 
je stopnja zaposlenosti dvignila v Sloveniji ( þeprav 
le manj kot 1 odstotno to þko), v Latviji in na Mad-
žarska (v tej drugi preko 3 odstotne to þke), kjer pa 
01020304050607080
DK NL SE UK FI AT PT DE IE LU FR BE ES EL IT CY CZ SI EE LT LV RO HU SK PL BG010203040506070801998 2002
EU15 povpre þje 2002 Objective Lizbone 2010Zaposlenih 15-64 kot % 
prebivalstva 15-641.2 Stopnja zaposlenosti, 1998 in 2002
MT: ni podatkov; BG in CY: ni podatkov za1998
Vir: Eurostat, LFS
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 10(gl. nadaljevanje) kljub temu ostaja zaposlenost 
precej pod povpre þjem EU15 (Graf 1.2).  
Recesija je povzro þila nadaljevanje upada zapo-
slenosti, še posebej na Poljskem, kjer se je šte-vilo zaposlenih v letu 2002 znižalo za preko 2%, 
nadalje znižanje pa se pri þakuje tudi za leto 
2003. Dvig zaposlenosti za preko 0,5% se v za-
dnjem letu pri þakuje le v dveh državah — Litvi in 
Slovaški.  
Zato so stopnje zaposlenosti ostale v državah 
kandidatkah nizke 
Zaradi po þasne rasti zaposlenosti je od za þetka 
tranzicije v državah kandidatkah delež zaposle-
nega delazmožnega prebivalstva stalno upadal, 
medtem ko je v EU15 ta delež rasel. V letu 2002 je bil ta delež (stopnja zaposlenosti) v 10 novih 
državah þlanicah povpre þno le 56%, kar je precej 
pod povpre þjem EU15 (nekaj nad 64%), þeprav je 
v sedanjih regijah Objective 1 ta delež podoben. Vendar pa je pod to podobnostjo skrito dejstvo, 
da imajo stopnje zaposlenosti v regijah Objective 1, kot že omenjeno, po zadnji upo þasnitvi tenden-
co hitrega dviga, medtem ko je v novih državah þlanicah ta tendenca navzdol.  
V vseh državah kandidatkah, razen Cipra, je bila 
stopnja zaposlenosti pod cilji EU, ki so bili na sre-
þanju na vrhu v Lizboni postavljeni na 67% za leto 
2005 in 70% za leto 2010. ýeprav je bila ýeška s 
65,5% relativno blizu cilju 67% in je Slovenija ize-naþena z EU povpre þjem, pa je razlika pri ostalih 
velika. Madžarska in Slovaška imata stopnjo okoli 
56%, ki je podobna grški in nekoliko višja od pov-
preþne italijanske, Poljska pa nekaj pod 52%, kar 
je nižje od vseh sedanjih držav þlanic.  
Velike razlike v BDP na prebivalca med 
regijami v državah kandidatkah  
V državah kandidatkah je bila rast po regijah zelo 
neuravnotežena. V vseh tranzicijskih državah je bila neenakomerno koncentrirana v nekaj regijah, 
še posebej v glavnih mestih in sosednjih obmo þ-jih. Zaradi tega so regijske razlike v BDP na pre-
bivalca vidno narasle.  
Výeški republiki in na Slovaškem ima 20% pre-
bivalstva, ki živi v najbolj uspešnih regijah, ve þ
kot dvakrat višji BDP na prebivalca kot 20% pre-
bivalstva v najmanj razvitih regijah. Podoben raz-
korak je v Italiji ali Nem þiji. Na Madžarskem je 
BDP na prebivalca v regijah z 20% najbolj uspeš-
nega prebivalstva okoli 2.4-krat višji od tistega v 
najmanj uspešnih — ta razlika je ve þja kot v kate-
rikoli sedanji þlanici EU.  
Širitev EU bo mo þno pove þala razlike v BDP 
na prebivalca  
Novih 10 þlanic bo bolj prispevalo k pove þanju 
prebivalstva (nekaj pod 20%), kot k BDP (okoli 
5% izraženo v evrih). Bolgarija in Romunija sku-
paj bi dodali nadaljnih 8% k prebivalstvu EU, ven-
dar pa manj kot 1% k BDP. Tudi þe upoštevamo 
nižje življenjske stroške in verjetno umiritev mo þ-
nih odstopanj, so vse te države precej manj us-pešne od sedanjih þlanic EU. Zaradi tega bo bliž-
nje pove þanje na 25 þlanic, in nato na 27 ali celo 
veþ, temeljito spremenilo lestvico razlik v EU. Ko-
hezijska politika in tudi drugi instrumenti EU se bodo morali temu prilagoditi. 
ýeprav je bila rast po sredini devetdesetih v novih 
državah þlanicah hitrejša kot v EU15, kot smo že 
omenili, pa je razlika v BDP na prebivalca ostala 
izrazita. V letu 2002 so imele le Malta, Ciper, ýe-
ška republika in Slovenija BDP na prebivalca iz-
ražen v SKM višji od 60% povpre þja v EU15. 
Poljska, Estonija in Litva so dosegle okoli 40%, Latvija le 35%, Bolgarija in Romunija pa samo 25-27% tega povpre þja.
Zaradi tega se bo s širitvijo Unije zelo pove þal 
razkorak v dohodku med najbolj in najmanj uspe-šnimi državami þlanicami. ýeprav bo povpre þni 
BDP na prebivalca v razširjeni EU nižji kot v EU15, bo le Ciper presegel 80% povpre þja v novi 
EU s 25 državami þlanicami. Latvija bo imela 
38% povpre þja EU25, kar je manj kot polovica 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 11dosežka Gr þije ali Portugalske (77-78%), Romu-
nija in Bolgarija pa celo manj kot 30% tega pov-
preþja (Graf 1.3).  
 Povedano druga þe — medtem ko je razlika med 
povpreþnim BDP na prebivalca v EU15 in najmanj 
uspešno državo þlanico sedaj nekaj pod 30% 
(Grþija in Portugalska zaostajata skoraj 30%), pa 
se bo ta razlika podvojila s priklju þitvijo novih dr-
žav þlanic v letu 2004 (npr. Latvija bo preko 60% 
pod povpre þjem EU25), še ve þja razlika pa bo 
verjetno nastala z vstopom Bolgarije in Romunije.  Glede na BDP na prebivalca izražen v SKM se bodo države v razširjeni EU delile na tri skupine. V prvi skupini bo 12 sedanjih þlanic EU15, v kate-
rih je BDP na prebivalca precej nad povpre þjem
EU25 (za 10% ali ve þ). V drugi skupini bo 7 dr-
žav, od tega tri sedanje þlanice (Španija, Portu-
galska in Gr þija), ter Ciper, ýeška republika, Slo-
venija in Malta, ki bodo imele BDP na prebivalca med 68 in 94% povpre þja EU25. V tretji skupini 
bo 8 novih in bodo þihþlanic (vklju þno z Bolgarijo 
in Romunijo), ki dosegajo manj od 60% tega pov-preþja (Graf 1.4).  050100150200250300
BE DK DE EL ES FR IE IT LU NL AT PT FI SE UK BG CY CZ EE HU LT LV MT PL RO SI SK050100150200250300Indeks EU25=1001.3 BDP na prebivalca (SKM) po državah in regionalnih skrajnostih, 2001
HainautAntwerpenBruxelles / Brussels
DessauOberba yernHamburg
Dytiki ElladaSterea Ellada
ExtremaduraMadrid
GuyaneÎle de France
Border, Midland 
and WesternSouthern and 
Eastern
CalabriaBolzano / Bozen
FlevolandUtrecht
BurgenlandSalzburgWien
 AçoresLisboa e Vale 
do Tejo
Itä-SuomiÅland
Norra
MellansverigeStockholm
Cornwall & Isles of 
ScillyBerkshire,
Bucks & 
OxfordshireInner London
Yuzhen TsentralenYugozapaden
SeverozápadJihozápaPraha
Észak-MagyarországKözép-
Magyarország
LubelskieMazowieckie
Nord-EstBucureúti
Východné
SlovenskoZápadné
SlovenskoBratislavský
Vir: Eurostat, Regional accounts
020406080100120140
LU IE DK NL AT UK BE FR SE FI DE IT ES CY EL PT MT SI CZ HU SK PL EE LT LV RO BG020406080100120140Indeks, EU25=1001.4 BDP na prebivalca (SKM), 2002
206,7
Vir: Eurostat, National accountsPovpreþje EU25
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 12Razlike med regijami se bodo po širitvi EU še 
poveþale
S poveþanjem Unije se bodo razlike med regijami 
poveþale celo bolj kot med državami. Medtem ko 
živi sedaj okoli 73 milijonov ljudi (pribl. 19% pre-
bivalstva EU15) v regijah s povpre þnim BDP na 
prebivalca v letih 1999–2001 pod 75% povpre þja 
EU15, pa jih po zadnjih ocenah skoraj prav toliko (okoli 69 milijonov od 74,5 milijonov oz. kar 92% tistih, ki bodo postali državljani EU v 2004) živi v 
regijah novih držav þlanic, v katerih bo BDP na 
prebivalca pod 75% povpre þja EU25.  
To seveda ne pomeni, kot sledi v nadaljevanju, 
da bo teh 69 milijonov ljudi preprosto dodanih tis-
tim, ki sedaj živijo v regijah z BDP na prebivalca pod 75% povpre þja EU, saj se bo to povpre þje s 
širitvijo znižalo (iz povpre þja EU15 na povpre þje
EU25). Zaradi tega se bo število ljudi, ki živijo v takih regijah v sedanji EU15, znižalo za okoli 19 
milijonov, v neto rezultatu širitve Unije pa se bo 
število ljudi v regijah z BDP pod 75% povpre þja 
EU25 pove þalo na 123 milijonov. S priklju þitvijo 
Bolgarije in Romunije se bo ta številka dvignila na preko 153 milijonov oz. na skoraj 32% prebivals-tva EU27, kar pomeni, da se bo sedanje število 
ljudi v takih regijah ve þ kot podvojilo.  
V bodoþi EU s 27 državami þlanicami bi dve tret-
jini ljudi v regijah z BDP na prebivalca pod 75% 
povpreþja EU25 živelo v novih državah þlanicah.
Približno šestina ljudi bi živela v regijah z BDP na 
prebivalca pod polovico povpre þja EU. Nobena od 
teh 38 regij ni v sedanji EU15.  
Uþinek statistike 
Širitev bo dodala precej ve þ k prebivalstvu EU kot 
k BDP in mo þno znižala povpre þje BDP na prebi-
valca. BDP na prebivalca v EU s 25 državami 
þlanicami bo okoli 12,5% nižji od povpre þja EU15. 
Za 17 regij bo to pomenilo, da njihov dohodek na 
prebivalca ni ve þ pod mejo 75%, ker bo ta meja 
nižja. Tako bo tudi Malta presegla to mejo, þeprav 
je sedaj pod 75% povpre þja EU15. Kot je bilo že omenjeno, se ocenjuje, da živi sko-
raj 19 milijonov ljudi v takih regijah, ki imajo sedaj 
v Strukturnih skladih ve þinoma status " Objective 
1" (nadaljnih 400 tiso þ jih živi na Malti). ýe se 
kriterij za pridobitev statusa regije Objective 1 ne 
spremeni, bodo omenjene regije izgubile pravico 
do strukturne pomo þi,þeprav bo njihov BDP na 
prebivalca po širitvi ostal popolnoma enak, prav 
tako pa bodo ostale enake tudi strukturne težave, 
ki so vzrok za njihov relativno nizek nivo in zaradi katerih se je taka pomo þ sploh za þela. Po sedan-
jih ocenah so štiri take regije v vzhodnem delu Nemþije, štiri v VB in štiri v Španiji ter po ena v 
Grþiji in na Portugalskem (Tabela A1.3).  
Med regijami bodo tudi velike razlike v 
zaposlenosti  
Stopnja zaposlenosti je v ve þini regij v državah 
kandidatkah pod sedanjim povpre þjem EU15, þe-
prav v nobeni ni tako nizka, kot na jugu Italije. Le 
v štirih regijah (Cipru, Srednji in Jugozahodni ýe-
ški ter Pragi) je stopnja presegla 67%, kot je bilo 
zastavljeno v Lizboni za 2005, in le v Pragi je 
presegla 70%, kot je bilo v Lizboni zastavljeno za 
leto 2010. Nasprotno pa je bila v sedanjih þlani-
cah EU stopnja zaposlenosti višja kar v 53 regijah 
(NUTS 2). Te regije se ve þinoma nahajajo v nor-
dijskih državah, VB in na Nizozemskem.  
V poveþani EU s 25 državami þlanicami bo tako 
14 regij s stopnjo zaposlenosti pod 50%. Od tega 
jih bo osem v sedanjih þlanicah, in sicer 6 v južni 
Italiji, ena v Španiji (Ceuta y Melilla) in ena v 
Franciji (Korzika), ter 5 na Poljskem in ena na 
Madžarskem (Észak-Alföld), v Bolgariji pa so še tri regije s stopnjo zaposlenosti pod tem nivojem.  
Te regije z nizko stopnjo zaposlenosti imajo ve þi-
noma tudi relativno nizek BDP na prebivalca, v 
glavnem zato, ker ne morejo zaposliti ve þjega
števila ljudi v proizvodnih dejavnostih. Vendar pa povezave med stopnjami zaposlenosti in relativ-nimi nivoji BDP na prebivalca še zdale þ niso eno-
znaþne. V nekaterih državah kandidatkah, še po-
sebej Poljski, pa tudi Romuniji, je stopnja zapos-
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 13lenosti dokaj tesno povezana z velikostjo agrar-
nega sektorja, ki v nekem smislu nudi zaposlitev 
bolj kot zato þišþe in ne kot izvor BDP na prebival-
ca. To je odraz vztrajanja pri samozadostnem 
kmetijstvu, ki je v nasprotju s položajem v agrar-
nih regijah v sedanji EU, kjer so tendence k nizki 
stopnji zaposlovanja.  
Omenjeno stanje kaže, še posebej v teh regijah, 
da je gospodarski razvoj bolj povezan z dejan-
skim prestrukturiranjem in premiki zaposlenih med sektorji, þeprav potreba po prestrukturiranju 
nikakor ni omejena le na te regije.  
Sestava po sektorjih dejavnosti se bo v državah 
kandidatkah verjetno mo þno spremenila… 
Sliko verjetnih bodo þih sprememb v sestavi za-
poslenih ob upoštevanju gospodarskega razvoja 
lahko dobimo, þe primerjamo porazdelitev za-
poslenih po sektorjih dejavnosti med državami 
kandidatkami in sedanjimi EU15, ter znotraj 
EU15 med obstoje þimi regijami Objective 1 in 
ostalimi (Karta A1.1). Taka primerjava je zelo 
pouþna,þe vanjo vnesemo dolo þeno prilagoditev 
za razlike v skupni stopnji zaposlenosti med raz-liþnimi obmo þji (povedano druga þe — z ocenje-
vanjem deležev delazmožnih ljudi zaposlenih po 
sektorjih) in ne primerjamo preprosto deleža raz-
liþnih sektorjev v celotni zaposlenosti. Na ta na-
þin dobimo vodilo za verjeten na þin, kako se bo 
tako ugotovljeno število delovnih mest razdelilo po sektorjih pri pove þanju zaposlenosti v naj-
manj razvitih državah in regijah.  
Kljub upadu v zadnjih letih pa je bila stopnja ce-
lotne zaposlenosti v državah kandidatkah leta 2002 vseeno nekoliko višja kot v sedanjih regijah 
Objective 1. Razlog za to je veliko ve þje število 
zaposlenih v kmetijstvu in predelovalni industriji 
(tkalni, tekstilni in drugih osnovnih proizvodnih 
vejah), ne pa v storitvenih dejavnostih ter grad-
beništvu (Tabela A1.4).  
Relativno nizka zaposlenost v storitvah, v drža-
vah kandidatkah postane precej bolj opazna pri primerjavi z regijami EU, ki nimajo statusa Ob-
jective 1, v katerih je število zaposlenih v tem 
sektorju veliko ve þje, kot v regijah Objective 1. 
Primanjkljaj je velik pri vseh storitvenih dejavno-
stih, še posebej pri naprednih in negospodarskih 
storitvah (poslovne in finan þne storitve ter izob-
raževanje, zdravstvene in socialne storitve), pri 
katerih je razlika med regijami Objective 1 in os-
talimi regijami najbolj vidna.  
ýeprav je v tranzicijskem obdobju sestava zapo-
slenih v državah kandidatkah imela tendenco 
premika proti tisti v EU, pa je bilo to spreminjan-
je poþasno. Mo þnega upada zaposlenosti v kme-
tijstvu in osnovnih proizvodnih dejavnostih v ve-
þini regij do sedaj ni uspelo nadomestiti z zados-
tnim pove þanjem delovnih mest v storitvah. Po-
leg tega pa se za prihodnja leta pri þakuje nadal-
jevanje zmanjšanja delovnih mest, kar še pose-
bej velja za kmetijstvo.  
… še posebej v storitvenem sektorju, v 
katerem je bilo pove þanje zaposlenosti v EU 
najveþje
Glede na izkušnje sedanjih držav þlanic bo pri-
hodnja rast delovnih mest na podro þju storitev v 
državah kandidatkah (kot tudi v sedanjih regijah 
Objective 1) zelo verjetno koncentrirana v nap-
rednih in negospodarskih storitvah, þeprav se 
lahko pri þakuje tudi velik razmah osnovnih stori-
tev (razne vrste dostave, hoteli in restavracije, promet, komunikacije, osebne storitve in storitve 
splošnega pomena), v katerih je stopnja zapos-lenosti še vedno precej pod povpre þjem EU15. 
V šestletnem obdobju od 1996 do 2002, ko se je skupna stopnja zaposlenosti v EU15 pove þala 
samo za 4 odstotne to þke, je do pove þanja prišlo 
praktiþno le zaradi novih mest v storitvah. Okoli 
40% neto pove þanja števila delovnih mest so pri-
spevale napredne storitve in 26% negospodarske 
storitve (Graf 1.5). Tako sta ta dva sektorja pris-
pevala skoraj dvakrat ve þ neto novonastalih delo-
vnih mest kot osnovne storitve, v katerih pa je bilo 
skupno število zaposlenih za malenkost ve þje. 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 14Nasprotno pa se je delež delovnih mest glede na 
celotno delazmožno prebivalstvo zmanjšal v 
kmetijstvu, osnovni predelovalni industriji in jav-
nih službah, medtem ko je prišlo do manjšega poveþanja zaposlenosti v kemi þni in strojni indu-
striji, do ve þjega pa v gradbeništvu, ki pa je bolj 
obþutljivo na ekonomske cikluse. Trend pove-
þanja zaposlovanja v naprednih in negospodar-
skih storitvah pove þuje potrebo po višji stopnji 
izobrazbe, saj v teh dejavnostih obstaja potreba po kadru z visokimi kvalifikacijami, kar se bo v 
naslednjih letih verjetno še pove þevalo
5.
Pred državami kandidatkami je naloga, ki velja 
tudi za sedanje regije Objective 1, da na dolgi 
rok okrepijo konkuren þnost in s tem zagotovijo 
visoke stopnje gospodarske rasti, hkrati pa mo-
rajo pove þati tudi zaposlenost. Krepitev konku-
renþnosti pomeni stalno doseganje pozitivnih 
rezultatov v proizvodnji, ki sedaj mo þno zaostaja 
za povpre þjem EU15 in še bolj za njenimi uspe-
šnimi regijami.
Potrebno je poudariti, da si dvig produktivnosti in 
poveþanje zaposlenosti na dolgi rok ne naspro-
tujeta (dolgoro þno gledano je odpiranje stabilnih 
delovnih mest odvisno od pove þanja konkuren þ-
nosti), to pa ne velja nujno tudi na kratek rok. Za 
poveþanje konkuren þnosti so obvezni premiki 
zaposlenosti iz nizkoproduktivnih sektorjev (po-sebno kmetijstva) v bolj produktivne dejavnosti. 
Ob tem pa je stalno potrebno pove þevati tudi 
produktivnost znotraj posameznih sektorjev, na-daljevati z racionalizacijo in zmanjšanjem preve-likega števila zaposlenih, do katerega je prišlo v 
obdobju tranzicije (Karta A1.2). 
Naloga približevanja v državah kandidatkah 
Strukturne težave, ki so razlog za nizek BDP na 
prebivalca in nizko stopnjo zaposlenosti, so veli-
ke in pomembne. Kohezijska politika se soo þa z 
nalogo, da državam kandidatkam pomaga poso-
dobiti infrastrukturo ter sistem šolanja in uspo-
sabljanja, prav tako pa tudi oblikovati poslovno 
okolje, ki bo ugodno vplivalo na investicije. Le tako bodo te države lahko vzdrževale visoke 
stopnje rasti, ki so potrebne za sprejemljiv tempo 
približevanja k nivojem zaposlenosti in prihodkov v sedanji EU. Da bi to dosegle, mora ve þina dr-
žav kandidatk v daljšem obdobju dosegati letno stopnjo rasti vsaj 5-6% (gl. tabelo s predvidenimi stopnjami približevanja). 
To ni nemogo þe, kot lepo kažejo izkušnje Irske, 
vendar pa sta za premagovanje strukturnih težav 
in bistven dvig konkuren þnosti ter zaposlenosti 
potrebni mo þna podpora Unije in u þinkovita ses-
tava notranjih politik v teh državah.  
Prispevek kohezijske 
politike k rasti v EU
Doseganje visokih stopenj ras-
ti z izboljšanjem produktivnosti 
in višanje zaposlenosti v drža-
vah kandidatkah ni pomembno le za povišanje življenjskega 
standarda v teh državah in 
nastanek sredstev, ki so pot-rebna za izboljšave v infras-
trukturi, negospodarskih stori-
tvah itd., ampak je pomembno tudi za sedanje države þlani-
ce. Zaradi pove þevanja med-
sebojnih odvisnosti na podro þ--0,5 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5
-0,5 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5Kmet.
Rud., plin, elek., voda
Osnovna predel. ind.
Kemiþna + rafinerije
Strojništvo, inž.
Gradbeništvo
Osnovne storitve
Zahtevne storitve
Negospodarske storitve
Javna uprava
SkupajSprememba v zaposlenosti kot % delovno sposobnega prebivalstva1.5 Sprememba v stopnjah zaposlenosti po sektorjih v EU15, 
1996-2002
Vir: Eurostat, LFS in Regional accounts
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 15ju trgovinske izmenjave in investicij lahko gos-
podarski razvoj novih držav þlanic ustvari dodat-
no spodbudo za za þetek in vzdrževanje višjih 
stopenj rasti v Uniji. 
Strukturne pomanjkljivosti na podro þju 
infrastrukture in kadrov prepre þujejo tem drža-
vam, da bi prispevale h konkuren þnosti celotne 
EU toliko, kot bi v resnici lahko, kar pa velja tudi 
za mnoge slabotne in problemati þne regije v 
EU15.
Posledice so nižje stopnje prihodkov in 
zaposlenosti v celotni EU, kot bi jih dejansko 
lahko dosegli, prav tako pa so tudi manjše mož-
nosti za rast, kar gre na škodo vseh, ne le neposredno prizadetih. Zmanjšanje omenjenih 
razlik bi zato pove þalo konkuren þnost 
gospodarstva EU in njegove sposobnosti za 
trajen razvoj. Znižala bi se tudi nevarnost ozkih 
grl in inflacijskega pritiska, ki nastaja v 
moþnejših regijah v þasu pove þane rasti in lahko 
povzroþi preuranjen konec cveto þega obdobja. 
Po drugi strani pa bi se na ta na þin državam 
kandidatkam omogo þil dvig stopnje gospodarske 
rasti in tako tudi pove þanje njihovega uvoza iz 
ostalihþlanic. Sedaj dajejo države kandidatke za 
uvoz preko polovice njihovega BDP, kar je veliko 
veþ kot v kohezijskih državah (uvoza Gr þije in 
Španije sta v višini okoli 30% njunega BDP, por-tugalski pa znaša 38%), poleg tega se v þasu 
živahne rasti stopnja uvoza pove þa bolj od  
rasti BDP. Verjetno se bo tako stanje še nekaj þasa nadaljevalo, saj te države kupujejo indus-
trijske izdelke, najve þkrat stroje in opremo, ki jih 
same ne proizvajajo, jih pa potrebujejo za svoj nadaljni razvoj. 
Tako je ve þina porasta BDP nesorazmerno na-
menjena nakupom v tujini, najve þkrat v sedanjih 
þlanicah EU, ki so v celotnem uvozu udeležene z 
okoli 60%. Pri tem imata najve þji delež Nem þija 
(okoli 25%) in Italija (skoraj 10%). Koristi od spodbujanja rasti v novih državah þla-
nicah so v tem pogledu o þitne za vse države EU, 
še posebej pa to velja za Nem þijo in Italijo. Kori-sti pa izvirajo tudi iz pove þanja trga Unije, h ka-
teremu vse to prispeva, in sicer na precej podo-
ben naþin, kot izvirajo koristi od napredka kohe-
zijskih držav in regij Objective 1 (gl. ýetrti del — 
poglavje o Strukturnih skladih kot sredstvu za poveþanje gospodarskih povezav). 
Upadanje prebivalstva v Evropi 
Prebivalstvo v EU15 se je v dolgoletnem obdob-
ju zelo malo pove þalo. Od sredine devetdesetih 
dalje je rast znašala le 0,3% letno in še to v gla-vnem zaradi neto priseljevanja. V številnih drža-vahþlanicah, še posebej v Nem þiji, Italiji in 
Švedski, bi se število prebivalcev brez priselitev zmanjšalo. Napoveduje se nadaljne zmanjševan-je naravnega prirastka in þe bodo stopnje prisel-
jevanja podobne dosedanjim, se bo v naslednjih 20 letih število ljudi pri þelo zmanjševati v ve þini 
držav þlanic. 
Zmanjševanje prebivalstva je bilo zna þilno za 
mnoge regije EU15 že v drugi polovici devetde-setih (v 55 od 211 regij NUTS 2). V državah 
kandidatkah je v tem obdobju prebivalstvo upad-
lo v veþini regij (v 35 od 55 regij NUTS 2) zaradi 
naravnega zmanjšanja, pa tudi zaradi izselitev. 
In v prihodnosti bo še bolj upadlo 
Po zadnjih demografskih napovedih
6 bo prebi-
valstvo še naprej po þasi naraš þalo v vseh drža-
vah petnajsterice do konca tega desetletja, ra-
zen v Italiji in Avstriji, kjer bo upadlo. Do leta 
2015 bo po pri þakovanjih prebivalstvo za þelo
upadati tudi v treh južnih kohezijskih državah 
(Grþiji, Španiji, Portugalski) in v Nem þiji, v nas-
lednjih 10-15 letih pa bo za þelo upadati tudi v 
Belgiji, na Finskem in Švedskem. 
V državah kandidatkah je prebivalstvo že za þelo 
upadati v vseh državah, razen Cipra, Malte in 
Slovaške, v slednji pa se pri þakuje za þetek upa-
danja pred letom 2020 (Graf 1.8). 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 16Kolikoþasa bodo države kandidatke potrebovale za dohitevanje? 
Obsežnost naloge, ki jo za kohezijo prinaša širitev, je 
mogoþe nakazati s 'scenariji dohitevanja', ki kažejo, ko-
likoþasa bi potrebovale nove države þlanice, vklju þno z 
Bolgarijo in Romunijo, da njihov BDP na prebivalca do-
seže povpre þje EU, ob preprosti predpostavki njihovih 
stopenj rasti glede na povpre þje sedanje EU15.  
Tu obravnavamo dva scenarija: prvi predpostavlja, da 
bo letna rast v teh državah stalno za 1,5% nad povpre þ-
jem EU15 (mišljeno je 7-letno povpre þje, doseženo v 
obdobju med 1995 in 2002); po drugem se rast vzdržuje 
na 2,5% nad povpre þjem EU15. Za þetek obeh scenari-
jev je dolo þen s podatki zadnjih napovedi o BDP na 
prebivalca v razli þnih državah v letu 2004.  
ýe bi v prihodnje v vseh teh državah vzdrževali rast pri 
1,5% nad stopnjo v ostali EU (se pravi 4% letno in v ev-
ropski petnajsterici 2,5% letno), bi povpre þni BDP na 
prebivalca v vseh 12 državah skupaj ostal pod 60% 
povpreþja razširjene EU27 do leta 2017 (Grafa 1.6 in 
1.7). V tem letu bi 75% povpre þja presegle samo Slo-
venija, Ciper, ýeška in Madžarska. ýe bi se rast nadal-
jevala ob enaki stopnji, bi Slovaška dosegla 75% pov-
preþja leta 2019, vendar pa bi naslednja država Estonija 
potrebovala še nadaljnjih 10 let, da bi dosegla to raven. 
Leta 2035 (torej þez veþ kot 30 let) bi se temu pragu 
približala Poljska, medtem ko bi ga Latvija dosegla šele leta 2041. Pri tej stopnji rasti bi imeli Romunija in Bolga-
rija leta 2050 še vedno stopnjo BDP na prebivalca pod 
75% povpre þja EU15.  ýe bi se rast vzdrževala pri bistveno višji stopnji, to je pri 
2,5% nad povpre þjem evropske petnajsterice (kar po-
meni veþ kot 5% letno v primerjavi z 2,5% v EU15), po-
tem bi prišlo do približanja prej. Kljub temu pa gre pri 
številnih državah še zmeraj za precejšnje število let. 
Poljska, na primer, bi pri tej stopnji rasti še vedno potre-
bovala 20 ali celo ve þ let, da bi njen BDP na prebivalca 
dosegel 75% evropskega povpre þja, nato pa še dolga 
leta, da bi se približala evropskemu povpre þju. Romuniji 
in Bolgariji bi vzelo še veliko dlje. Vendar pa bi se ob tej 
stopnji rasti bistveno hitreje znižalo število regij v drža-
vah kandidatkah, ki potrebujejo strukturno pomo þ, ker je 
njihov BDP na prebivalca pod 75% povpre þja v EU. Ta 
dva scenarija ne pomenita, da je rast 4 ali 5% letno naj-veþ, kar je v teh državah mogo þe doseþi v tem þasu.
Prviþ — izkušnje Irske v zadnjem desetletju kažejo, da 
je mogoþe doseþi velike stopnje rasti in drugi þ — z uve-
dbo kohezijske politike EU se bodo možnosti za rast v 
novih državah þlanicah z izboljšavo kapitalskega poten-
ciala bistveno pove þale.
ýetudi bi se rast dolgoro þno vzdrževala precej nad 
povpreþjem evropske petnajsterice, pa ta dva scenarija 
kažeta, da bo dohitevanje povpre þja EU za ve þino teh 
držav verjetno zelo dolgotrajen proces.  
Tudi delazmožno prebivalstvo bo  
zaþelo upadati 
Za zaposlovanje je najbolj pomemben podatek, da 
se bo delež delazmožnega prebivalstva (starosti 
15 do 64 let) za þel manjšati prej kot celota. Pri þa-
kuje se, da bo ta delež upadal do konca tega de-
setletja na jugu Evrope, še posebej v Gr þiji, na 
Portugalskem in v Italiji, pa tudi v Nem þiji. Po letu 
2010 se bo upadanje za þelo v vseh državah, ra-
zen Irske in Luksemburga. Pri þakuje se, da bo v 
EU15 kot celoti številka leta 2025 okoli 4% nižja, kot je bila leta 2000, v treh južnih kohezijskih dr-
žavah bo 6% nižja, v Italiji pa ve þ kot 14% nižja. Priþakuje se, da bo v državah kandidatkah delaz-
možno prebivalstvo upadalo do konca tega deset-letja v vseh državah, razen Cipra, Malte, Poljske in Slovaške. V naslednjih nekaj letih bo upadalo pov-
sod, razen na Cipru. Po zadnjih projekcijah bo leta 
2025 število ljudi starih med 15 in 64 let v državah kandidatkah ve þ kot 10% manjše, kot je bilo leta 
2000. V Bolgariji in Latviji bo ve þ kot 20% manj 
ljudi, v Estoniji pa skoraj 30% manj (Karta A1.3). 
Veþ za delo sposobnih ljudi starih nad 50 let 
Ta splošni upad delazmožnega prebivalstva bo 
spremljal o þiten premik v starostni sestavi. Delež 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 17ljudi starih od 50 do 64 let, od katerih mnogi niso 
veþ zaposleni, se bo v številnih sedanjih in bodo-
þih državah þlanicah ve þal, medtem ko se bo ma-
njšal delež mladih ljudi, ki se bodo pridružili trgu delovne sile.  
Do leta 2025 bo 35% za delo sposobnega prebi-
valstva v evropski petnajsterici starega med 50 in 
64 let (v primerjavi s 26% leta 2000). V Italiji se 
bo ta delež pove þal na 40%, v Nem þiji, Avstriji, 
Grþiji in Španiji pa na 36–37%. V državah kandi-
datkah se pri þakuje sicer manjše pove þanje, ki pa 
bo še vedno kar veliko, saj bo ta delež v povpre þ-ju zrasel od okoli 26% na 31%, oz. na 34% na ýeškem in celo 
36% v Sloveniji.  
Upad delazmožnega prebivals-
tva po Evropi bo spremljalo 
veliko in stalno naraš þanje šte-
vila ljudi nad 65 let, kar je tipi-
þna meja za starostno upokoji-
tev. Do leta 2025 bo po pri þa-
kovanjih prebivalstvo te staros-ti narašþalo za 1,5% letno tako 
v evropski petnajsterici kot v državah kandidatkah. Zaradi tega bo v obeh obmo þjih števi-
lo starejših od 65 let, leta 2025 za 40% višje, kot je bilo leta 2000. V EU s 27 državami bo 
samo v treh baltskih državah 
ter Bolgariji in Romuniji ta rast nižja od 1% letno. Po pri þako-
vanjih bo na Irskem, Nizozem-skem in Finskem, pa tudi na Cipru, Malti in v Sloveniji pre-
bivalstvo starejše od 65 let na-
rašþalo za 2% ali ve þ (Karta 
A1.4).  
Glede na omenjene trende je 
bistvenega pomena, tako z ekonomske kot družbene per-
spektive, da se pove þa število 
ljudi te starosti, ki ostanejo za-
posleni — to je tudi glavno vo-
dilo 'Evropske strategije zaposlovanja'. Da bo ta 
uspešna, bodo potrebne spremembe v politiki in odnosu ne le do zgodnjega upokojevanja, ampak 
tudi do dodatnega usposabljanja starejših.  
Narašþajoþa stopnja starostne odvisnosti 
Posledica teh raznolikih demografskih teženj bo 
veliko pove þanje stopnje starostne odvisnosti — 
t.j. števila ljudi starejših od 65 let v razmerju do delovno sposobnega prebivalstva. V evropski petnajsterici znaša delež prebivalstva, ki je sta-RO
BG
LV
PL
LT
EESK
HU
CZ
CY
SI
N12
2004 2007 2010 2013 2016 2019 2022 2025 2028 2031 2034 2037 2040< 60% povpre þja EU27 < 75% povpre þja EU27
< 90% povpre þja EU27 >= 90% povpre þja EU271.7 Simulacija BDP na prebivalca (SKM) v državah pristopnicah, 2004-2040 
(predpostavljena relativna rast 2,5% letno)
Predpostavljena rast: 2,5% letno više kot povpre þje EU15
Vir: DG REGIO izra þuni temeljijo na Eurostat, National accountsRO
BG
LV
PL
LT
EE
SK
HU
CZ
CY
SI
N12
2004 2007 2010 2013 2016 2019 2022 2025 2028 2031 2034 2037 2040< 60% povpre þja EU27 < 75% povpre þja EU27 
< 90% povpre þja EU27 >= 90% povpre þja EU27 1.6 Simulacija BDP na prebivalca (SKM) v državah pristopnicah, 2004-2040 
(predpostavljena relativna rast 1,5% letno)
Predpostavljena rast: 1,5% letno više kot povpre þje EU15 
Vire: DG REGIO izra þuni temeljijo na Eurostat, National accountsN12 = nove države þlanice + BG in RO; MT: ni podatkov
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 18rejše od 65 let, skoraj 25% delazmožnega prebi-
valstva. To pomeni, da na enega þloveka v upo-
kojenski dobi pridejo štirje ljudje starosti od 15 do 
65 let. Do leta 2025 se bo ta delež pove þal na 
36%, kar pomeni, da bodo na enega upokojenca 
manj kot trije delazmožni prebivalci. Pri þakuje se, 
da se bo v tem obdobju v državah kandidatkah to 
razmerje povišalo z manj kot 20% na ve þ kot 
30%. Posebej velika pove þanja se pri þakujejo v 
Italiji, Finski, Švedski in Nem þiji, kjer kaže, da se 
bo do leta 2025 stopnja odvisnosti pove þala na 
okoli 40%. V državah kandidatkah se pri þakuje,
da bo pove þanje posebno veliko na ýeškem, Mal-
ti in v Sloveniji, kjer so pri þakovane stopnje med 
36–38% (v primerjavi z manj kot 20% leta 2000). 
Do leta 2025 bodo stopnje odvisnosti po pri þako-
vanjih prekora þile 40% v 42 regijah — od tega jih 
je 12 v Franciji, kar predstavlja 42% celotnega 
prebivalstva te države. Najnižje stopnje — pod 
25% — so predvidene za nekatere najbolj oddal-jene regije, Azore, Madeiro, Ceuta y Melillo, kjer 
je manj prebivalstva, pa tudi za Ile de France (Pa-
riz) in London (Karta 1.3). 
In resniþne stopnje odvisnosti? 
Navedene stopnje odvisnosti so le ra þunske in 
informativne, a tudi hipoteti þne, saj ne prikazuje-
jo, koliko delazmožnih prebivalcev bo dejansko zaposlenih, da bodo lahko podpirali starejše od 
65 let tudi v praksi in ne samo na þeloma. Kot je 
bilo že omenjeno, je bilo leta 2002 v evropski pet-
najsterici samo 64% delazmožnega prebivalstva 
zares zaposlenega, v državah kandidatkah pa le 56%. Poleg tega se te številke precej razlikujejo 
od države do države in od regije do regije.  
Italija in Švedska, na primer, imata po zgoraj na-
vedenih meritvah podobne stopnje odvisnosti, 
vendar pa veliko nižja stopnja zaposlenosti v Italiji 
pomeni, da je tu resni þna odvisnost 30% višja kot 
na Švedskem. Zato je v It aliji dejansko razmerje že 
tako, da dva zaposlena podpirata eno osebo nad 65 let, medtem ko je v ve þini držav þlanic to raz-
merje ena proti tri. V Gr þiji, Španiji in tudi Belgiji pa 
je ta številka manj kot 2,5 (torej je resni þna stopnja 
odvisnosti ve þ kot 40%). Tudi þe stopnje zaposle-
nosti v prihodnjih letih osta nejo enake, bi bila leta 
2025 dejanska odvisn ost na Danskem, Nizozem-
skem, Portugalskem in v Veliki Britaniji, pa tudi Irski in Luksemburg nižja, kot jo ima sedaj Italija. 
V državah kandidatkah, razen Bolgarije, je resni-
þna stopnja odvisnosti pod povpre þjem EU kljub 
relativno nizkemu deležu zaposlenega delazmož-
nega prebivalstva. Vendar pa bo brez bistvenega 
poveþanja zaposlenosti v naslednjih letih ta sto-
pnja v številnih državah lahko narasla in presegla 
tisto v ve þini sedanjih držav þlanic. -2,5-2,0-1,5-1,0-0,50,00,51,01,52,02,5
-2,5-2,0-1,5-1,0-0,50,00,51,01,52,02,5
LU IE CY UK FR NL MT BE SK DK EU15 SE PT ES AT EL RO PL DE FI N12 CZ IT SI HU LT BG LV EE2010-25
2000-10Povpreþna letna sprememba % 1.8 Predviden u pad delovno s posobne gaprebivalstva , 2000-202 5
Vir: UN Demographic projections
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 191.3 Stopnje starostne odvisnosti, 2000 in 2025
Dejanske stopnje, 2000Hipotetične stopnje, 2000Predvidene hipotetične stopnje, 2025
Prebivalstvo 65+ / vsi zaposleni (%)<2 42 4-2 92 9-3 43 4-3 9>= 39ni podatkovEU27 = 35,7 Vir: Eurostat© Eurogeographics združenje za upravne meje
0 2501250 km
Prebivalstvo 65+ / prebivalstvo 15-64 (%)<2 42 4-2 92 9-3 434 - 39>= 39EU27 = 23,2Prebivalstvo 65+ / prebivalstvo 15-64 (%)<2 42 4-2 92 9-3 43 4-3 9>= 39ni podatkovEU27 = 34,4 Vir: Eurostat, ZN BG, CZ, HU, PL, RO, SK: NUTS0
Vir: Eurostat
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 20To še pove þuje pomen doseganja visoke stopnje 
zaposlenosti v prihodnjih letih, ki pa jo mora 
spremljati tudi rast gospodarstva, druga þe bodo 
demografski trendi privedli do vedno ve þjih dru-
žbenih napetosti. 
Ker se zdravje starejših še naprej izboljšuje, po-
višuje zaposlenost in manjša število ljudi, ki pre-jemajo pokojnino, bi lahko prišlo do spreminjanja 
vzorcev upokojevanja. Povedano druga þe, mo-
goþe je, da se bo ve þ ljudi odlo þilo, da v prihod-
njih letih ostane v delovnem razmerju veliko dlje, 
kot je sedanja starost za upokojitev. Zaradi tega 
bo postajala vedno bolj pomembna izraba pro-duktivnega potenciala starejših.  
Vse to pa ima tudi pomembno regijsko dimenzi-
jo, saj se demografska struktura in trendi zelo razlikujejo od regije do regije, kar je posledica 
razliþnih vzorcev smrtnosti, rodnosti in preselje-
vanja. Zato ima regijska politika jasno nalogo, da 
npr. mobilizira starejše delavce in izrabi njihove 
podjetniške in druge sposobnosti, obenem pa jim 
tudi zagotovi dostop do usposabljanja. 
Socialna kohezija 
Ohranjanje socialne kohezije ni pomembno le 
samo po sebi, ampak tudi zato, ker omogo þa
gospodarski razvoj, ki ga lahko ogrozijo nezado-
voljstvo ali politi þni nemiri, þe postanejo družbe-
ne razlike prevelike. Dostop do zaposlovanja je kljuþnega pomena, saj v ve þini primerov odlo þa, 
ali ljudje lahko uživajo primeren življenjski stan-
dard in polno prispevajo k skupnosti, v kateri 
živijo. Imeti delovno mesto, oziroma si ga pois-kati v razumnem þasu, nedvomno pomeni za de-
lazmožno prebivalstvo predpogoj za vklju þenost 
v družbo. 
Kot je bilo že re þeno, se je delež zaposlenega 
delazmožnega prebivalstva v zadnjih letih pove-
þal v veþjem delu Unije, kar je prispevalo tako k 
gospodarski rasti kot k izboljšanju socialne ko-
hezije. Nasprotno pa se je v državah kandidat-
kah delež delovnih mest zmanjševal in povzro þil 
obratni u þinek. Kot je razloženo v nadaljevanju, je zaradi tega nezaposlenost postala velik prob-lem v številnih od teh držav. Problemati þna pa 
ostaja tudi v številnih delih evropske petnajsteri-ce, kljub zmanjšanju, do katerega je prišlo od sredine 90. let do nedavne upo þasnitve v rasti.  
V nadaljevanju je tudi razloženo, da ima precej-šnje število ljudi v sedanjih in novih državah þla-
nica tako nizek dohodek, da živijo na robu rev-
šþine, kljub široko zastavljenemu sistemu soci-
alne zaš þite, ki obstaja v vseh državah. 
Zmanjšanje brezposelnosti v ve þini delov EU, 
vendar razlike ostajajo velike 
Splošno zmanjšanje brezposelnosti, ki je sledilo 
rasti delovnih mest v EU od 1994 do zadnje upo-
þasnitve, je bilo posebej izrazito v Španiji in na 
Irskem, dveh kohezijskih državah, v katerih je 
bila stopnja brezposelnosti dolga leta posebno 
visoka. V Španiji se je stopnja zmanjšala z 18% delovne sile leta 1996 na 11,5% septembra 2003 
(kar so zadnji podatki); zmanjšanje na Irskem je 
bilo podobno in je znižalo stopnjo brezposelnosti pod 5%. Tako je sedaj brezposelnost na Irskem 
pod  povpre þjem evropske petnajsterice, vendar 
pa ostaja v Španiji (8%) še naprej nad njim, še 
višja brezposelnost pa je v španskih regijah Ob-
jective 1 (v Extramaduri in Andaluziji je bila leta 
2002 nekaj ve þ kot 19%). 
Poleg tega pa je bilo na Portugalskem in v Gr þiji
zelo malo sprememb v zaposlenosti. Na Portu-galskem je stopnja brezposelnosti padla s 7,5% leta 1996, na 5% leta 2002, vendar je za tem 
zopet narasla na 7% zaradi zmanjšanja zaposle-
nosti, kar pa je še vedno pod povpre þjem evrop-
ske petnajsterice. V Gr þiji je stopnja ostala nad 
povpreþjem in sicer na 10%, kar je zelo podobno 
kot leta 1996, þeprav je enakomerno padala po 
letu 1999, ko je dosegla najvišjo stopnjo 12% 
(Tabela A1.5). 
V regijah Objective 1 drugje so imeli v letu 2002 
brezposelnost nad 20% v novih nemških deželah, 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 21© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
1.4 Stopnje brezposelnosti, 2002
% delovne sile
< 4,75
4,75 - 7,65
7,65 - 10,55
10,55 - 13,45
>= 13,45
ni podatkovEU27 = 9,1
Standardni odklon = 5,86
Vir: Eurostat in državni statistični zavodi
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 22© Eurogeographics združenje za upravne meje
02 5 01250 km
1.5 Brezposelnost, 2002
Stopnje brezposelnostiženskStopnje brezposelnosti mladihDolgoročna brezposelnost
% ženske delovne sile% mlade delovne sile 15-24% od vseh zaposlenih
< 4,754,75 - 8,258,25 - 11,7511,75 - 15,25 ni podatkov>= 15,25EU27 = 9,8Standardni odklon = 6,94 Vir: Eurostat in državni statistični zavodi< 9,259,25 - 15,5515,55 - 21,8521,85 - 28,15 ni podatkov>= 28,15Eu27 = 18,6Standardni odklon = 12,52 Vir: Eurostat in državni statistični zavodi< 34,034,0 - 41,641,6 - 49,249,2 - 56,8 ni podatkov>= 56,8EU27 = 45,4Standardni odklon= 15,3 Vir: Eurostat
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 23kar odraža upad zaposlenosti po sredini 90. let, 
medtem ko znaša na jugu Italije, kjer je bila rast 
delovnih mest upo þasnjena, blizu 20% (in skoraj 
25% v Kalabriji), kar je skoraj trikrat ve þ kot v 
preostali državi (Karta 1.4). Poleg tega pa te številke za južno Italijo samo delno razkrivajo 
položaj ljudi brez dela, saj se precejšnje število delazmožnega prebivalstva, posebno ženske, 
sploh ne pojavijo na trgu delovne sile. 
V regijah z visoko brezposelnostjo še naprej vel-
ja, da so posebej prizadeti mladi in ženske, tisti, 
ki ostanejo brez dela, pa ponavadi ostanejo ne-
zaposleni za daljše obdobje (to pomeni, da ob-staja povezava med splošno stopnjo brezposel-
nosti in dolgotrajno brezposelnostjo — t.j. relati-
vnim številom tistih, ki so brez dela ve þ kot eno 
leto; Karta 1.5).
Brezposelnost je velik problem  
v državah kandidatkah 
V državah kandidatkah se zgoraj omenjene niz-
ke stopnje zaposlenosti odražajo v visokih sto-pnjah brezposelnosti. Ob zadnjem štetju sep-
tembra 2003 je znašala brezposelnost na Polj-
skem 20% delovne sile, na Slovaškem 16% in v Bolgariji 14%, medtem ko je bila v Latviji in Litvi 
ta stopnja tudi krepko þez 10%. Nasprotno pa je 
bila stopnja brezposelnosti na Cipru in tudi v 
Romuniji samo 4%, kar je 
manj kot v katerikoli državi 
þlanici, razen Luksemburga in 
Nizozemske. 
Na regionalni ravni je bila 
brezposelnost leta 2002 nad 25% v štirih poljskih regijah, 
pa tudi v eni od bolgarskih re-
gij, preko 20% pa še v štirih, kar velja tudi za dve slovaški 
regiji.Nevarnost revš þine po državah in tipih 
gospodinjstev 
ýeprav nimamo nikakršnih meril, s katerimi bi 
lahko absolutno dolo þili število ljudi na robu rev-
šþine v razširjeni Evropi, pa obstajajo številke za 
tiste, katerih dohodek je dovolj nizek, da obstaja 
nevarnost, da bodo v relativnem smislu v družbe-
no slabšem položaju.  
Po zadnjih podatkih za leto 2000 se delež ljudi na 
robu revš þine (ki so definirani kot tisti, ki živijo v 
gospodinjstvu z dohodki pod 60% nacionalnega povpreþja po pla þilu socialnih prispevkov
7) giba 
od 21% na Irskem in samo malenkost manj v Gr-
þiji in na Portugalskem, pa do 10–11% na Nizo-
zemskem, Švedskem, v Nem þiji, na Danskem in 
Finskem (Graf 1.9 in Tabela A1.6). 
Revšþina je tesno povezana z nezaposlenostjo. 
Biti zaposlen je dale þ najbolj u þinkovit na þin, da 
seþlovek izogne revš þini in družbeni izklju þenos-
ti. Samo 7% zaposlenega prebivalstva v EU je 
imelo leta 2000 dohodek pod mejo revš þine, v 
primerjavi z 38% brezposelnimi in 25% neaktiv-
nimi. A þetudi so zaposleni manj izpostavljeni 
revšþini, še vedno predstavljajo v EU þetrtino ljudi 
starejših od 16 let, ki so v tem položaju.  
Za dolo þene vrste gospodinjstev je nevarnost 
0510152025
IE EL PT ES IT EE UK LT RO BG LV EU15 FR MT PL BE LU AT DK DE NL FI SI SE HU CZ0510152025% prebivalstva1.9 Prebivalstvo na robu revš þine*, 2000
LT, MT, SI: podatki so za 1999; CY, SK: ni podatkov.
Vir: Eurostat, ECHP, 2003 in nacionalni viri*Prebivalstvo, ki živi v gospodinjstvih z 
dohodki nižjimi od 60% povpre þja v 
svoji državi kot % skupnega 
prebivalstva iste države 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 24revšþine v ve þini držav ve þja — še posebej velja 
to za starejše ljudi, ki živijo sami, in gospodinj-
stva s samo enim od staršev8. V vseh državah 
þlanicah EU skupaj prejema dohodke, ki jih pos-
tavljajo na rob revš þine, povpre þno okoli 35% 
tistih, ki živijo sami z mladoletnimi otroki (velika 
veþina je žensk) in skoraj 35% ljudi starejših od 
65 let. 
Po Uniji obstajajo velike razlike v zna þilnostih in 
obsežnosti problema nizkih dohodkov. V južnih 
državah, razen Gr þije, so posebej problemati þna
gospodinjstva z otroki, ki imajo le enega od star-šev, kar velja tudi za Nizozemsko in Veliko Brita-nijo. V nordijskih državah so težave predvsem 
povezane s tem, da ljudje živijo sami, medtem ko 
so na Irskem in Portugalskem predvsem proble-matiþni ljudje nad 65 let (Tabela A1.7).  
Nevarnost revš þine in družbene izklju þenosti je 
pomembna tudi v novih državah þlanicah. Ta ne-
varnost se lahko še pove þa,þe bodo ostale sto-
pnje brezposelnosti visoke.
Nevarnost revš þine še posebej prizadeva etni þne 
manjšine, ki so na trgu delovne sile že tako nava-
dno v slabšem položaju. V nekaterih primerih se 
sreþujejo s stopnjevanjem težav pri dostopu do 
izobrazbe, socialnih storitev, stanovanj in zdravs-
tva. Veþina držav kandidatk ima velike etni þne 
manjšine. Število Romov, na primer, se bo v EU s 
pristopom 10 novih držav þlanic leta 2004 podvo-
jilo, nato pa se bo spet podvojilo s pristopom Bol-garije in Romunije. 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 25Razlaga metodologije — meritve sprememb BDP 
V prejšnjih poro þilih o koheziji se je stopnja približevanja 
BDP na prebivalca presodila tako, da so se naredile za-
poredne ocene BDP na prebivalca v razli þnih državah 
in regijah s pomo þjo standarda kupne mo þi SKM (pur-
chasing power standard — PPS), s katerim se je izved-
la prilagoditev zaradi razlik v materialih in storitvah, ki jih 
je mogoþe nabaviti z eno enoto BDP. Popravek SKM se 
naredi vsako leto, glede na tipi þen vzorec potrošnje in 
vlaganj, ki v tem þasu prevladuje. Ker se ta tipi þen vzo-
rec lahko s þasom spremeni, je potrebna previdnost pri 
primerjanju stopenj BDP na prebivalca iz dveh razli þnih 
let. Ta težava se še pove þa, ker se je z leti spreminjala 
tudi metoda ocenjevanja relativnih stopenj cen, delno 
tudi zaradi stalnih prizadevanj, da bi to ocenjevanje iz-
boljšali. Zaradi vseh teh vplivov na letne spremembe 
nimajo ocene BDP v smislu SKM uradne veljave.  
Kot pravi statisti þni urad EU (Eurostat), obstajajo ‘v letih 
pred 2000 …številne manjše in ve þje prekinitve v þaso-
vnih zaporedjih, ki so negativno vplivale na primerjavo v 
þasu ali celo med državami v istem letu' (Statistics in 
Focus, Theme 2, 56/2002). Zaradi tega je sicer možno 
primerjati med državami ocene BDP na prebivalca v 
smislu SKM v zadnjem letu, ve þletne primerjave pa so 
že problemati þne. Na tem mestu se uporabljajo za oce-
njevanje približevanja držav in regij meritve realnih sprememb BDP na prebivalca v þasu (t.j. z upoštevan-
jem stalnih cen) s prilagoditvami na spremembe cen 
med leti.  
Meritve regijskega gospodarstva 
Kot je opisano v Drugem poro þilu o koheziji, je BDP na 
prebivalca izražen v standardu kupne mo þi (SKM), s ka-
terim se prilagodijo razlike v cenovnih stopnja, osnovni 
kazalec za presojo razvoja državnega ali regijskega go-spodarstva. Uporablja se tako v EU za merjenje razlik 
med regijami in dolo þanje upravi þenosti do pomo þi
Strukturnih skladov, kot tudi v drugih mednarodnih or-
ganizacijah (OZN, Svetovna banka, IMF, OECD ipd), 
vladah držav, centralnih bankah in znanstvenih inštitutih 
za podobna ocenjevanja gospodarskega razvoja.  
Kot je bilo povedano v Drugem poro þilu o koheziji, to 
merilo ni idealno in ima številne slabosti. Še posebej to 
velja za migracije (ljudje, ki se vozijo na delo, verjetno 
prispevajo k BDP v gospodarstvu oz. regiji svojega de-lovnega mesta, niso pa vklju þeni med 'prebivalce', za 
katere se BDP meri) in vpliv nakazil, ki lahko višajo ali 
nižajo prihodek. Obstajajo tudi težave pri prilagajanju 
razliþnih stopenj cen zaradi vplivov menjalnih te þajev,
pa tudi stanja okolja in porabe neobnovljivih virov, ki jih tovrstni izra þuni sploh ne upoštevajo. Kljub vsemu pa 
podatki obstajajo in þeprav je konceptualne težave pot-
rebno še razrešiti, na splošno velja, da je to najboljše merilo, kar jih imamo na razpolago. 
Vseeno pa te šibkosti upravi þeno še naprej spodbujajo 
ekonomiste in statistike, da iš þejo druge kazalce, pa tudi 
naþine, da bi izboljšali obstoje þe meritve. Po Drugem 
poroþilu o koheziji je prišlo do dveh izboljšav, ki jih tu 
upoštevamo: prvi þ — sistem osnovnega ocenjevanja 
razpoložljivega prihodka po regijah, ki ga uporabljajo 
statistiki Eurostata, drugi þ — izboljšave pri prilagajanju 
SKM. 
Razpoložljivi prihodki regij  
Eurostat je nedavno objavil Ocene prihodkov, s katerimi 
razpolagajo regije NUTS 2 — gre za rezultate predhod-
ne raziskave, katere cilj je dolo þiti, ali so regije 'bogate' 
ali 'revne'’
9. Torej je cilj raziskave meritev prihodkov, ki 
so v razli þnih regijah na voljo tistim, ki v njih živijo. To se 
nekoliko razlikuje od meritev BDP ali proizvodov, ki sta morda boljša pokazatelja uspešnosti regijskega gospo-
darstva. Kot je bilo razloženo v Drugem poro þilu o ko-
heziji, ima 'lahko regija z nizko stopnjo produktivnosti 
(relativno) visoko stopnjo kon þnega prihodka zaradi ve-
likih nakazil socialnega varstva, þeprav bo ostala manj 
priljubljena regija'. Zaradi tega razloga ugotavlja EU re-
gijske potrebe po strukturni pomo þi na osnovi BDP in ne 
na osnovi kakih meritev prihodkov.  
Drug razlog za ocenjevanje razpoložljivega prihodka je 
bilo premagovanje težav zaradi potovanj na delo, ki so 
znaþilne za regijsko statistiko BDP na prebivalca, þep-
rav je to v resnici bolj problem pri štetju posameznih 
prebivalcev kot samega BDP. Ker se je naloga bolj po-
sveþala prihodkom kot proizvodnji, so bila v meritve 
vkljuþena tudi nakazila v in iz regije.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 26Ta naloga Eurostata nam prakti þno prikazuje, da prihaja 
pri merjenju razpoložljivih prihodkov do resnih težav v 
zvezi s podatki, ki so trenutno na voljo. To še posebej 
velja za osnovne dohodke gospodinjstev, ki predstavlja-
jo glavno komponento tega kazalca, a v številnih drža-
vah sploh ne obstajajo za regije NUTS 2. Problemi s 
podatki so posebej pere þi za sektor uprave in sektor 
podjetij, ki skupaj z gospodinjstvi tvorita glavnino regij-
skega gospodarstva. Pomanjkanje teh podatkov o razli-kah prihodkov med regijami pomeni v obeh primerih, da 
je potrebno o njih oblikovati predpostavke, na podlagi 
katerih je mogo þe ustvariti oceno o razpoložljivem do-
hodku. Predpostavke, po katerih je razpoložljivi doho-
dek v obeh sektorjih enak v vseh regijah in odvisen od 
števila prebivalcev, so sicer najbolj preproste, vendar se 
zelo verjetno ne ujemajo z resnico. (Glede državnih od-
hodkov — po podatkih o javni porabi v razli þnih regijah, 
ki so predstavljeni v Drugem delu tega poro þila, prihaja 
v praksi do precejšnjih razlik med regijami.)  
Zaradi vsega tega je potrebno rezultate ter naloge, kot 
priznava Eurostat, jemati previdno, þeprav so razlike v 
razpoložljivem prihodku, ki obstajajo med regijami EU, 
lahko pou þne.ýeprav te ocene ne morejo nadomestiti 
regijskega BDP na prebivalca, pa bodo lahko služile kot 
koristno dopolnilo za podatke o BDP, ko bodo bolj za-
nesljivo utemeljene, še posebej zaradi upoštevanja po-
paþenja, ki nastaja z vožnjami na delo.  
Prilagoditev SKM 
Kot je bilo že omenjeno, se je prilagajanje SKM spremi-
njalo, kar pomeni, da številk BDP na prebivalca v smislu 
SKM za razli þna obdobja ni mogo þe primerjati med se-
boj. Medtem ko obstajajo težave zaradi spreminjanja 
vzorcev porabe od leta do leta, pa nastane težava tudi 
pri prilagajanju SKM, ki se uporablja za primerjave BDP 
na prebivalca med regijami. To pomeni, da je zaenkrat  na razpolago le prilagajanje razlik med cenovnimi nivoji 
držav,þeprav so razlike med regijami v isti državi lahko 
prav tako, þe ne še bolj pomembne. Tako se dolo þene
cene, npr. nepremi þnin, bistveno razlikujejo med regi-
jami v isti državi in s tem odražajo relativne stopnje bo-
gatosti, razli þne znaþilnosti trga ipd. Upoštevanje razlik 
med cenami lahko pomaga pri zmanjševanju razlik med 
regijami v BDP v smislu SKM, þeprav je za dolo þitev
obsega potrebno po þakati na ocenitev regijskih številk 
SKM. Kljub precejšnji pomembnosti te naloge, pa od objave Drugega poro þila o koheziji, na tem podro þju ni 
prišlo do bistvenega premika pri razvijanju tovrstnega 
ocenjevanja.
Spremenjena klasifikacija regij NUTS 2  
Maja 2003 sta Evropski parlament in Evropski svet 
sprejela Uredbo (EC) Št. 1059/2003 o uveljavljanju eno-
tne klasifikacije teritorialnih enot za statistiko (NUTS), ki 
spreminja klasifikacije regij na Finskem, Portugalskem, v Nemþiji, Španiji in Italiji. Dolo þa tudi, da 'države þlani-
ce, ki jih uredba zadeva, pošljejo Komisiji terminske na-
þrte za novo regijsko razdelitev'. Podatke o BDP v 
omenjenih regijah je za leto 2001 objavil Eurostat na 
zaþetku 2004, vendar pa ostali statisti þni kazalci na re-
gijski ravni še vedno manjkajo.  
V tem poro þilu so za BDP in prebivalstvo uporabljeni 
podatki, ki temeljijo na novi razdelitvi regij, za vse ostale 
regijske kazalce, za katere še ni novih podatkov (npr. o 
zaposlenosti), pa temeljijo na stari porazdelitvi regij. 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 27Teritorialna kohezija 
Kot je zapisano v Pogodbi ( ýlen 2), je glavni cilj 
EU 'spodbujanje gospodarskega in družbenega 
napredka, višje stopnje zaposlenosti in doseganja 
uravnoteženega in trajnega razvoja, še posebej s 
pomoþjo oblikovanja obmo þja brez notranjih meja, 
s krepitvijo gospodarske in socialne kohezije in z 
ustanovitvijo gospodarske in monetarne unije…’ 
Vse to vklju þuje tudi zahtevo, da imajo ljudje þim-
bolj izena þene pogoje, ne glede na to, kje v Uniji 
živijo ali delajo. Teritorialna kohezija je bila zato vkljuþena v osnutek ustave ( ýlen 3), saj dopol-
njuje cilje Unije v smislu gospodarske in socialne 
kohezije. Pomen teritorialne kohezije potrjuje tudi 
ýlen 16 (Na þela) Pogodbe, ki pravi, da se mora 
državljanom omogo þiti dostop do osnovnih stori-
tev, glavne infrastrukture in znanja, s poudarkom na storitvah splošnega gospodarskega pomena, za spodbujanje družbene in teritorialne kohezije. 
Koncept teritorialne kohezije sega dlje kot pojma 
gospodarske in družbene kohezije, saj jih nadgra-juje in krepi. V politi þnem smislu ima teritorialna 
kohezija za cilj pomagati k bolj uravnoteženemu razvoju s tem, da se zmanjšajo obstoje þe razlike, 
prepreþujejo obmo þne neuravnoteženosti in omo-
goþa bolj medsebojno usklajeno vodenje regijskih 
in sektorskih politik, ki so povezane s prostorom. Poleg tega skrbi teritorialna kohezija tudi za bolj-
še povezave med obmo þji in spodbuja k sodelo-
vanju med regijami.  
Obstaja vrsta pogledov na teritorialno ravnotežje 
v EU, ki ogrožajo skladen razvoj ekonomije Unije 
v prihodnjih letih: 
x Na ravni EU obstaja visoka koncentracija gos-
podarske aktivnosti in prebivalstva v njenem 
centralnem delu oz. peterokotniku (od severnega Yorkshira v Angliji, do Franche-Comtéja v Fran-
ciji, prek Hamburga v severni Nem þiji pa do Mi-
lana v severni Italiji), ki je bil dolo þen v Drugem 
poroþilu o koheziji. To obmo þje pokriva 18% 
ozemlja evropske petnajsterice, na njem živi 
41% prebivalstva, ki ustvarijo 48% BDP in na-menijo 75% sredstev za raziskave in razvoj (re-search and development — R&D). Širitev Unije bo le še pove þala to stopnjo koncentracije, saj 
se bo z njo pove þala celotna površina EU in šte-
vilo prebivalstva, ki pa bodo razmeroma malo prispevali k BDP. 
x Na državnem nivoju so opazna vztrajna in izrazi-
ta neravnotežja med obmo þji glavnih mest  
in preostalimi deli države v gospodarskem  
razvoju, kar je še posebno zna þilno za države 
kandidatke. 
x Med regijami se pove þujejo ali vsaj ostajajo ena-
ke številne razlike poleg tistih, ki se jih meri z 
BDP ali stopnjo brezposelnosti. Še posebej velja omeniti, da gospodarski razvoj velikih urbanih 
aglomeracij spremljajo prenaseljenost, onesna-
ženje in stalno družbeno izklju þevanje, medtem 
ko so številna vaška podro þja prizadeta zaradi 
neustreznih gospodarskih povezav z bližnjimi manjšimi in srednje velikimi mesti, kar pogosto slabi njihovo gospodarstvo. Velika urbana ob-
moþja se z ve þanjem svojih gospodarskih dejav-
nosti in prebivalstva širijo in zajedajo v okoliško 
pokrajino ter ustvarjajo nova 'mestno-vaška' ob-
moþja, medtem ko podeželje, ki v svoji bližini 
nima mesta kakršnekoli velikosti, izgublja  
prebivalstvo in ima na voljo vse manj osnovnih 
storitev.
x Znotraj regij in mest se na obmo þjih, ki imajo 
pogosto na voljo le omejene osnovne storitve, razvijajo žepi revš þine in družbene izklju þenosti. 
x Na številnih specifi þnih obmo þjih, ki so prizadeta 
zaradi geografskih posebnosti (otoki, redko na-
seljena podro þja na skrajnem severu in nekatera 
gorska obmo þja), prebivalstvo upada in se stara, 
medtem ko ostaja dostopnost težavna, okolje pa 
obþutljivo, saj ga stalno ogrožajo požari, suše in 
poplave.
x Na najbolj oddaljenih obmo þjih, ki so dodatno 
prizadeta zaradi svojih geografskih in naravnih 
znaþilnosti (kot priznava ýlen 1992 Pogodbe 
EU), se nadaljujejo resni družbeni in gospodarski 
problemi, ki jih je težko reševati zaradi razdalje, 
osamljenosti, topografskih zna þilnosti, podnebja, 
majhnega trga in odvisnosti od skromnega števi-
la izdelkov. 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 28Teh teritorialnih razlik se ne sme spregledati, saj 
poleg resnih težav na obrobnih in oddaljenih ob-
moþjih ter problemov prenaseljenosti dolo þenih 
osrednjih podro þij, prizadevajo tudi celotno kon-
kurenþnost gospodarstva EU. Pokrivanje stroškov 
zaradi prenaseljenosti in odpravljanje posledic 
zaradi družbenih razlik pomeni, da se sredstva ne rabijo na najbolj optimalen na þin, obenem pa se 
znižuje tudi u þinkovitost in gospodarska konku-
renþnost, ki bi ju sicer lahko dosegli na takih ob-
moþjih, pa naj gre za privla þne urbane centre ali 
revnejša obrobna obmo þja. Ti problemi predstav-
ljajo potencialno nevarnost za sprožitev procesa zaradi npr. težje dostopnosti do raziskovalnih in 
inovativnih centrov ali omrežij informacijske in 
komunikacijske tehnologije (information and communication technologies — ICT), kar bi še 
bolj zmanjšalo možnosti gospodarskega razvoja 
že tako zaostalih obmo þij. 
Za spopad s teritorialnimi razlikami in dosego 
prostorsko bolj uravnoteženega gospodarskega 
razvoja je potrebno koordinirati razvojne politike, da bodo povezane in usklajene ena z drugo. V ta 
namen je Evropski svet v Potsdamu leta 1999 
oblikoval »Evropsko perspektivo prostorskega razvoja«.
Spodbujanje uravnoteženega razvoja 
Neenakomerna prostorska porazdelitev mest in 
velemest 
Urbani sistemi so motorji regijskega razvoja in 
prav njihova geografska porazdelitve po EU naj-
bolj vidno prikazuje neravnotežje med centri in 
obrobjem. Analiza teh sistemov, njihovih poten-cialov in sodelovanja med njimi kaže naslednje 
težnje
10:
x Do rasti še vedno prihaja v osrednjih delih Evro-
pe in v glavnih mestih, kjer imajo podjetja svoje 
uprave, kjer obstaja raziskovalna dejavnost in 
kjer so koncentrirane izobraževalne in kulturne ustanove (London, velika urbana obmo þja na Ni-
zozemskem in severozahodna nemška mesta še vedno beležijo opazno pove þanje števila prebi-
valcev). Ve þ kot 70 mest oziroma urbanih aglo-
meracij (v 44 živi ve þ kot milijon prebivalcev) ima 
vse te glavne strateške funkcije in jih lahko šte-
jemo med 'metropole' rasti evropskega pomena. 
Med temi mesti so še posebej pomembna tista v 
loku, ki sega od Londona do Milana preko aglo-meracije mest ob Renu (Essen in Köln). 
x Kljub upadanju prebivalstva v državah kandidat-
kah pa vidno rasejo glavna mesta, posebej Bu-dimpešta, Praga, Ljubljana in glavna mesta balt-
skih držav. Edina izjema je Poljska, kjer z Varša-
vo tekmuje pet velikih mestnih obmo þij.
x Pojavljajo se nove težnje za manj polariziran 
razvoj in rast ve þjega števila urbanih obmo þij na 
obrobnih delih EU, vklju þno z: 
x razširitvijo centra proti vzhodu z razvojem 
mest, kot so Berlin, München in Dunaj; 
x glavnimi mesti v Skandinaviji — Stockholm 
in Helsinki sta postala gospodarsko mo þna,
še posebej v novih tehnologijah; 
x številnimi urbanimi podro þji na obrobju EU, 
kot so Dublin, Atene in Lizbona, ki so v za-
dnjem desetletju prav tako doživela velik 
porast v BDP na prebivalca. 
x Za številna urbana podro þja zunaj glavnega cen-
tra kaže, da imajo dovolj mo þan ekonomski po-
tencial in prebivalstvo, da privabijo raziskovalne dejavnosti in se s þasoma povežejo z glavnimi 
evropskimi in celo mednarodnimi centri odlo þan-
ja. Kaže, da bodo ta mesta v prihodnosti  sposobna spodbujati rast na obrobnih obmo þjih 
in s tem ustvariti bolj uravnotežen gospodarski razvoj EU.  
Obstaja približno 40 takih urbanih regij izven cen-
tralnega ‘peterokotnika’, ki jih je mogo þe opredeli-
ti po štirih kriterijih, na podlagi katerih se vidijo 
njihove prednosti in slabosti — po številu in rasti 
prebivalstva, po njihovi konkuren þnosti, komuni-
kacijskih zvezah in njihovi vklju þenosti v gospo-
darstvo na znanju. Tako je npr. Lyon dober primer 
mesta, ki je mo þno po vseh štirih kriterijih, med-
tem ko Bilbao kotira visoko le v enem (znanje), 
Porto in Krakov pa dosegata le povpre þno oceno 
po vseh štirih kriterijih skupaj. Splošno gledano je 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 29teh 40 urbanih regij med leti 1995 in 2000 dose-
galo rast BDP med 3,3% in 4,1% letno v primerja-
vi s 3% v metropolah rasti in 4–5% v številnih ob-
robnih urbanih regijah, ki se hitro razvijajo, kot je omenjeno v nadaljevanju. 
Analiza omrežij sodelovanja med mesti in vele-
mesti kaže: 
x da obstaja mo þno omrežje glavnih 'metropol' v 
centru Evrope (v smislu trgovine, univerz in ko-
munikacijskih povezav), vklju þno z Londonom, 
Parizom, Frankfurtom, Amsterdamom, Milanom 
in v bližnji prihodnosti tudi Berlinom; x zunaj te skupine je opazno pomanjkanje strateš-
kega sodelovanja med mesti in velemesti, v dr-žavah kandidatkah pa pomanjkanje povezav 
med manjšimi in srednje velikimi mesti, razen na ýeškem in v Sloveniji. 
Neravnotežja znotraj regij 
Prihodnost podeželskih obmo þij je vse bolj pove-
zana z razvojem podeželskega gospodarstva kot 
celote in v nekaterih primerih zahteva temeljite 
gospodarske in družbene spremembe, izboljšave 
infrastrukture, dostopnost do ICT in drugih mo-dernih tehnologij, nove oblike zaposlovanja (kot 
so npr. majhna in srednje velika podjetja ali kme-
þki turizma) in vzdrževanje javnih storitev. Tako 
politiko je potrebno vgraditi v regijsko strategijo, 
vkljuþevati pa mora razvoj gospodarskih povezav 
in sodelovanje z urbanimi podro þji.
Izzivi, s katerim se sre þujejo podeželska obmo þja,
so razliþni in odvisni od odnosa do zgoraj omen-
jenih mest. V širšem smislu je mogo þe doloþiti tri 
vrste podeželskih obmo þij glede njihove vklju þe-
nosti v ostalo gospodarstvo in njihove povezave z 
velikimi centri aktivnosti: 
x Obmoþja, ki so vklju þena v globalno ekonomijo 
in doživljaj rast gospodarstva in prebivalstva. Na 
splošno se taka obmo þja nahajajo blizu urbanih 
centrov, prebivalci so zaposleni v predelovalni 
industriji in storitvah, ve þina zemlje pa se upora-
blja za kmetijstvo (npr. v Franciji se tretjina kme-
tij nahaja na takih obmo þjih). Veliko naraš þanje 
prebivalstva in pritisk urbanizacije zahtevata bo-ljše upravljanje z zemljo, da se prepre þi propa-
danje okolja in konfliktna uporaba. Kljub naraš-
þanju pomena teh vprašanj pa urbane politike v 
državah þlanicah, razen Velike Britanije in Šved-
ske, ne upoštevajo dovolj odnosov med urbanimi in podeželskimi obmo þji.
x Vmesna podeželska obmo þja, ki so relativno 
odmaknjena od urbanih centrov, vendar so z njimi razmeroma dobro prometno povezana in 
imajo dokaj dobro razvito infrastrukturo. Taka 
obmoþja imajo obi þajno stabilno število prebival-
stva in so v postopku razvoja þlenitve gospodar-Velike razlike med mesti in znotraj njih 
Ocena programa Urban II, ki je trenutno na voljo za 
189 mest v evropski petnajsterici (65 v centralnem 
peterokotniku in 124 na obrobnih obmo þjih) omogo þa
analizo treh vrst razlik – ra zliko med mesti v centru in 
na obrobju, razliko med velikimi in srednje velikimi mesti ter razliko med posameznimi predeli znotraj 
mest. Glavne ugotovitve so naslednje: 
Varnost je manjša v ve þjih mestih kot v srednje veli-
kih. V Veliki Britaniji je npr. število nasilnih napadov 
dvakrat ve þje v velikih mestih kot v srednje velikih, 
število umorov pa trikrat ve þje. To še bolj velja za me-
sta v osrednjem delu EU, kot tista na obrobju.  
Pri onesnaženosti se kaže jasno razmerje center –
obrobje, saj imajo npr. mesta v centru 14 dni na leto 
najvišje dovoljene koncentracije ozona, mesta na ob-
robju pa najve þ po en dan.  
Kaže, da je brezposelnost bolj povezana z državnimi 
vzroki kot s tem, ali se mesta nahajajo v centru ali 
obrobju, oziroma kako so velika. Enako velja tudi za 
revšþino (delež tistih pod mejo revš þine je povpre þno
okoli 9% v centralnem obmo þju in 16% na obrobju). 
Hkrati pa so velike razlike med razli þnimi deli znotraj 
mest: npr. v Portu, kjer je povpre þna stopnja brezpo-
selnosti nizka, znaša razmerje v stopnji brezposelnosti 
8:1, v Marseillesu, kjer je stopnja brezposelnosti viso-
ka, pa je to razmerje 5:1. 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 30stva. V številnih državah þlanicah so na takih 
obmoþjih velike kmetije. Potrebno je vzdrževati 
njihov kmetijski potencial, pospešiti tempo gos-
podarskega razvejanja in okrepiti odnose z maj-hnimi in srednje velikimi mesti. 
x Izolirana vaška obmo þja, redko naseljena in po-
gosto na obrobnih obmo þjih, daleþ od urbanih 
centrov in glavnih prometnih omrežij. Izoliranost 
je pogosto posledica njihovih topografskih zna-
þilnosti (kot so npr. gorske verige), ponavadi se 
njihovo prebivalstvo stara, vlaganja v infrastruk-
turo so nizka, imajo nizko raven osnovnih stori-
tev in nizek dohodek na prebivalca, delovna sila ima skromne kvalifikacije in v glavnem so slabo 
povezani z globalnim gospodarstvom. Prebivals-
tvo je pove þini odvisno od kmetijstva in upada. V 
glavnem se ta obmo þja nahajajo na jugozahodu 
Portugalske, v severni in severovzhodni Španiji, centralni Franciji, na Škotskem, Finskem in Švedskem. Tu je potrebna revitalizacija in ohran-
janje gospodarske dejavnosti ter omogo þanje 
ustreznih javnih storitev. Potrebno pa je vzpos-
tavitvi tudi zveze z mesti, þeprav so le-ta relativ-
no daleþ.
Regije z geografskimi ovirami 
Kot je bilo že omenjeno v tem poro þilu in v Dru-
gem poro þilu o koheziji, imajo regije s posebnimi 
in stalnimi geografskimi zna þilnostmi, ki omejujejo 
njihov razvoj, kot so najbolj odmaknjene regije, 
otoki, gorske regije in redko poseljena podro þja
na skrajnem severu Evrope, posebne probleme z 
dostopnostjo in vklju þenostjo v ostalo EU. 
Sedem najbolj oddaljenih regij EU vklju þuje 25 
otokov in Gvajano, skupaj pa imajo okoli 4 milijo-ne prebivalcev. Prizadeta so zaradi številnih na-
ravnih zna þilnosti, zaradi katerih težko izboljšujejo 
gospodarske in družbene pogoje, ne nazadnje 
zaradi odmaknjenosti od gospodarskih in uprav-
nih središ þ in najbližjega kopnega. Najbolj od-
maknjen Réunion je ve þ kot 9000 od Pariza in 
1700 km od afriške obale, medtem ko so najbližji 
Kanarski otoki oddaljeni celih 250 km. Odmaknje-
nost pa pove þujejo še naravne zna þilnosti (marsi-
kje gre za oto þje, majhnost v smislu ozemlja in prebivalstva), kot so težko prehoden teren in podnebje.
Z izjemo Kanarskih otokov (kjer je skoraj 45% 
vsega prebivalstva, ki živi v 7 najbolj oddaljenih regijah in kjer je BDP na prebivalca samo približ-
no 6% pod španskim povpre þjem) dosega njihov 
BDP na prebivalca samo 57% povpre þja EU15, 
Réunion, Gvajana in Azori pa so med 10 najmanj 
uspešnimi regijami. Vse te regije so prizadete s 
kombinacijo slabotnega gospodarskega razvoja, pretirane odvisnosti od kmetijstva in visoke brez-
poselnosti. ýeprav prebivalstvo še zmeraj mo þno 
narašþa na francoskem ozemlju, pa upada na 
Madeiri in Azorih, kjer je visoka stopnja odselje-vanja. Zna þilnost Kanarskih otokov je pritisk za-
radi velike rasti prebivalstva, pretirana odvisnost 
od turizma in slab razvoj drugih dejavnosti.  
Poleg omenjenih obstaja v EU15 še 284 naselje-
nih otokov z 9,4 milijona ljudi (3% vsega prebival-stva evropske petnajsterice) in površino 95.000 
kvadratnih kilometrov (3% celotnega ozemlja 
EU15). Njihov gospodarski razvoj stalno zavira relativna izoliranost in dodatni stroški, ki so s tem 
povezani. Poleg tega je v številnih primerih teren 
gorat in/ali so del manj razvitih obrobnih obmo þij,
kot so južna Italija, Gr þija in Škotska. Številni so 
tudi primeri oto þij, ki najve þkrat predstavljajo do-
datno oviro, saj se prometne zveze s kopnim in javne storitve nahajajo le na glavnem otoku. 
Otoki so precej enakomerno porazdeljeni med 
Atlantik, Baltik in Sredozemlje, þeprav živi na sre-
dozemskih 119 otokih 95% vsega otoškega pre-
bivalstva in sicer 85% na Siciliji, Sardiniji, Balea-
rih, Kreti in Korziki. Nasprotno pa so otoki drugje v glavnem manjši in bolj redko poseljeni. Edini 
veþji otoki so švedski otok Gotland, škotska otoka 
Lewis in Harris in glavni otok Orkney. Povpre þni
BDP na prebivalca na njih je leta 2001 znašal 
72% povpre þja evropske petnajsterice in v ve þini 
primerov (Balearski otoki so glavna izjema) nižji 
kot v drugih delih države, h kateri pripadajo. V 
ekonomskem smislu so to ob þutljiva obmo þja za-
radi koncentracije dejavnosti v dveh glavnih sek-
torjih — kmetijstvu in ribolovu ter turizmu. 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 31Gorata obmo þja se raztezajo preko EU15 in po-
krivajo 40% ozemlja, kjer živi okoli 67 milijonov 
ljudi oziroma 18% prebivalstva EU15. Po širitvi na 
EU25 bo ostal ta delež prebivalstva zelo podo-ben, manjši pa bo delež ozemlja, ker je gostota 
prebivalstva na gorskih obmo þjih v novih državah 
þlanicah nekoliko višja kot v drugih regijah Unije. 
Gorska obmo þja so bolj odvisna od kmetijstva kot 
druga obmo þja držav kandidatk, kar pa velja tudi 
za evropsko petnajsterico. ýeprav se številna 
gorska obmo þja nahajajo blizu gospodarskih sre-
dišþ in velikih trgov, pa so zaradi terena stroški 
prevoza visoki, številne kmetijske dejavnosti pa 
niso primerne.  
Brezposelnost je v glavnem višja v gorskih podro-
þjih na obrobju, kot so severni deli nordijskih dr-
žav, Škotska, Severna Irska in Velika Britanija, 
južne gorske verige v Španiji, Korzika, južna Itali-
ja in Sicilija. Nasprotno pa je brezposelnost pove-þini relativno nizka na gorskih obmo þjih blizu gla-
vnih urbanih centrov ali tam, kjer so centri v okvi-
ru gorskega obmo þja, kot je primer Walesa, se-
vernih Apeninov v Italiji ali obrobja Alp v Franciji, 
Nemþiji in Italiji. Vendar obstajajo tudi izjeme, kot 
npr. Ardeni v Belgiji in Orske gore na ýeškem in v 
Nemþiji.
ýeprav so potrebne še nadaljnje raziskave, pa 
dosedanje študije kažejo, da se gospodarske ce-
pitve kmetijstva na storitve obi þajno dogajajo hit-
reje na ravninah kot na goratih obmo þjih, da daje-
jo velika mesta na gorskih obmo þjih pomembno 
spodbudo proizvodnim dejavnostim (in obratno, 
da bogati viri gorskih obmo þij pomagajo pri razvo-
ju velikih mest v njihovi bližini) in da je zaposle-
nost v storitvah navadno višja na bogatejših  
gorskih obmo þjih, predvsem zaradi turizma (kot 
na primer v Alpah) ali v javnih storitvah v redko 
naseljenih podro þjih (posebno na Švedskem in 
Finskem).  
Odkar sta se leta 1994 Švedska in Finska pridru-
žili EU, so postala redko naseljena podro þja pre-
dmet politike kohezije. V arkti þnih in obarkti þnih
predelih teh dveh držav imajo povpre þno gostoto 
prebivalstva pod 5 prebivalcev na kvadratni kilo-meter, kar je precej manj kot kjerkoli drugje v Uni-ji, razen Škotskega višavja in škotskih otokov
11.
Povpreþni BDP na prebivalca na teh obmo þjih je 
87% povpre þja EU, kar je precej manj kot v dru-
gih delih držav, ki jim pripadajo. Tudi brezposel-
nost je nad državnim povpre þjem. Na splošno je 
velik delež delovnih mest v storitvah, posebno v 
javnih (Švedska), medtem ko na Finskem ve þ lju-
di dela v kmetijstvu in industriji, posebno lesni, celulozni in papirni. 
Še posebej v švedskih regijah je bila rast BDP 
zavrta od sredine 90. let dalje (stopnja rasti je bila 
okoli polovice povpre þja EU), zaposlenost pa si 
še ni opomogla po veliki izgubi delovnih mest v 
letih recesije na za þetku devetdesetih. Prebivals-
tvo na splošno upada s podobno stopnjo, ki je 
drugod zna þilna za obmo þja z resnimi strukturni-
mi problemi. V 90. letih sta Kainnu in Laponska na Finskem izgubljali v povpre þju po 1% prebival-
stva letno, medtem ko je v Norbottenu na Šved-
skem prebivalstvo upadalo za 0,6% letno
12. (Tabe-
la A1.8). 
Enake težave na obmo þjih z geografskimi 
omejitvami
Vsa ta obmo þja, ne glede na to, v katerem delu 
EU se nahajajo, imajo enake težave zaradi slabe 
dostopnosti in odmaknjenost od glavnih trgov, kar dviga stroške potovanj in drugih prevozov ter za-
vira njihov gospodarski razvoj. Obenem so tudi 
gradnje infrastrukture vseh vrst, zdravstvene sto-ritve, šolstvo in vse druge osnovne storitve obi-
þajno precej dražje zaradi težavnega terena in 
oddaljenosti lokacij, poleg tega pa jih je težje up-
raviþiti zaradi nizkega števila ljudi, katerim so 
namenjene. V mnogih primerih sta prebivalstvo ali obseg trga pod ‘kriti þno maso’, ki je potrebna za 
ekonomsko upravi þenost naložbe. Ta problem še 
poveþuje staranje prebivalstva, medtem ko mladi 
odhajajo (Karta 1.6). 
Za otoke kaže, da je kriti þna številka okoli 4-5000 
prebivalcev — nad  tem  številom  se prebivalstvo  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 321.6 Sprememba prebivalstva, 1996-1999: glavni razlogiEUROPEAN SPATIAL PLANNING
OBSERVATION NETWORK
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmpozitivnega migracijskega prirastka in pozitivnega naravnega prirastka
pozitivnega migracijskega prirastka in negativnega naravnega prirastka
negativnega migracijskega prirastka in negativnega naravnega prirastkanegativnega migracijskega prirastka in pozitivnega naravnega prirastkanegativnega migracijskega prirastka in pozitivnega naravnega prirastkanegativnega migracijskega prirastka in pozitivnega naravnega prirastkaPovečanje prebivalstva zaradi:
Zmanjšanje prebivalstva zaradi:
ni podatkovAT, CH, DE, FI, EL, MT, NL, PT, SE, UK: NUTS2
Vir: baza podatkov ESPON
Izvori podatkov:EU15 in N12: Eurostat;Norveška in Švica: državni statistični zavodi
Ni nujno, da se podatki na tej karti ujemajo
tudi z mnenjem Nadzornega odbora EPSON
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 33obiþajno veþa, obstaja relativno velik delež mla-
dih, šolska in zdravstvena služba pa sta dobri. 
Pod to številko praviloma prihaja do izseljevanja, 
staranja prebivalstva in neustreznih javnih služb.  
V gorskih obmo þjih EU15 je gostota prebivalstva 
(51 prebivalcev na kvadratni km) nižja od polovice 
povpreþja,þeprav je v neposrednih sosednjih 
obmoþjih obiþajno precej nad povpre þjem, kar 
odseva njihovo relativno privla þnost za delo in 
prebivanje. V povpre þju prebivalstvo gorskih ob-
moþij sicer upada, þeprav so številna obmo þja
zaþela privabljati ljudi in nove dejavnosti. V drža-
vah kandidatkah je slika podobna, þeprav je gos-
tota prebivalstva na teh obmo þjih skoraj dvakrat 
višja kot v evropski petnajsterici in le za malen-kost nižja od povpre þja drugod. 
Bolj enakopraven dostop do storitev 
splošnega gospodarskega pomena 
Kljub težavam v nekaterih regijah je enakoprav-
nost dostopa do osnovnih ustanov, glavnih stori-
tev in znanja (oz. storitev splošnega gospodar-skega pomena) za vse ljudi, kjerkoli živijo, klju þ-
nega pomena za teritorialno kohezijo. 
Dostop do u þinkovitega prometnega sistema z 
ustreznimi povezavami z jedrom Unije je prvi po-
kazatelj obrobnosti regije. Tiste regije, ki imajo 
boljši dostop do trgov, so tudi bolj produktivne in konkuren þne od drugih. Sedaj je cestno omrežje 
veliko bolj razvito v centralnih delih EU kot v ob-
robnih regijah. ýeprav se je gradnja avtocest v 
zadnjih letih pove þala, pa je dostopnost teh regij 
do centralnih obmo þij z glavnimi trgi veliko slabša 
kot za druge. Posebej slaba je v ve þini regij Ob-
jective 1 na Portugalskem in v Gr þiji, zahodni Irski 
in v baltskih državah (Karta A1.5). 
Morda velja vse to še bolj za železnico, saj vzdr-
ževanje omrežja v glavnem ni potekalo vzporedno 
s cestnimi izboljšavami v ve þini obrobnih regij. 
Romunija, Bolgarija, južna in centralna Italija in 
sever Danske, pa tudi Gr þija in deli Španije, razen 
železniške proge TVG Madrid — Sevilija, imajo posebej slabo dostopnost do bolj centralnih delov EU po železnici (Karta A1.6). 
Dostopnost do centralnih regij po zraku je bistve-
no boljša, saj obstajajo mednarodna letališ þa celo 
v najbolj odmaknjenih obmo þjih,þeprav je treba 
pri oceni izboljšav takih zvez upoštevati majhne 
koliþine blaga, ki se jih obi þajno prevaža po zraku 
(Karta A1.7). 
ýeprav bo gradnja vseevropskih omrežij izboljša-
la dostopnost, še posebej v državah kandidatkah 
(najmoþneje v Bolgariji in Romuniji), pa bo u þinek
med obrobnimi regijami precej razli þen in odvisen 
od njihovih povezav z glavnimi potmi, kar pa je 
nadalje odvisno od stanja sekundarnih omrežij. 
Za obrobne in geografsko ovirane regije je zelo 
važna dostopnost do novih tehnologih, še poseb-
no do ICT. Ne le zato, ker se z njimi zmanjšuje pomembnost razdalje in þasa za dostop do cen-
tralnih obmo þij EU, ampak še bolj zato, ker bo Dostopnost gorskih obmo þij
V sklopu nedavne študije gorskih obmo þij je bil pripra-
vljen indeks za njihovo razvrš þanje glede na dostop-
nost, pri þemer se upošteva zra þna razdalja do glav-
nega mesta države, do drugih mest in do univerz, 
zdravstvenih ustanov, pa tudi do prometnih omrežij 
(cest, železnic in letališ þ).
Gorska obmo þja z ‘zelo dobro’ ali ‘dobro’ dostopnostjo 
se nahajajo npr. v severni Angliji, na Siciliji in na Slo-vaškem. Med taka obmo þja spadajo Alpe, Karpati, 
Sudeti, vsa nemška obmo þja in Ardeni, pa tudi tri 
španska in dve portugalski obmo þji. Obmo þja z ‘zado-
voljivo’ dostopnostjo so nanizana okoli prvih dveh 
skupin. Mednje štejejo obmo þja v Gr þiji, Španiji, 
Walesu in na Finskem ter Massif Central v Franciji. 
Obmoþja s ‘slabo’ dostopnostjo se nahajajo severno 
od te skupine – to so Škotsko višavje in škotski otoki 
ter veþina švedskih in finskih gorskih obmo þij.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 34vsako omejevanje teh tehnologij skoraj zagotovo 
škodovalo možnostim regije za razvoj in odvra þa-
lo podjetja od takih lokacij. 
Razvojne prednostne naloge 
ýeprav so gospodarski in družbeni pogoji v geo-
grafsko prikrajšanjih obmo þjih zelo razli þni, pa so 
le-ta tipiþno manj bogata in imajo višjo brezposel-
nost kot države, v katerih se nahajajo, oziroma v 
primeru najbolj oddaljenih regij kot države,  
katerim pripadajo. Kljub temu pa sta, razen v sle-
dnjih, tako BDP na prebivalca kot zaposlenost 
pod vplivom uspešnosti gospodarstva, ki mu regi-
je pripadajo.  
Geografska prikrajšanost ne pomeni vedno tudi 
neugodnih gospodarskih okoliš þin. Kot kažejo 
številni primeri, se v resnici lahko spremenijo v pozitivne zglede, ki kažejo nove poti razvoja. Po-leg tega tvorijo številne take regije pomemben del 
naravne dediš þine EU in so primerne za mnoge 
dejavnosti v prostem þasu, kulturne prireditve in 
druge dejavnosti. Že zaradi tega je pomembno, da se ohranijo in ostanejo naseljene, kar pomeni, 
da je potrebno izboljšati njihovo dostopnost in v njih vzdrževati oziroma razvijati osnovne storitve. 
Enako pomembno je tudi, da pot gospodarskega 
razvoja, po kateri gredo, upošteva njihovo narav-no dediš þino in ne ogroža geografskih zna þilnosti,
ki so — ali bi lahko bile — glavna primerjalna prednost krajev, ki niso primerni le za bivanje, ampak tudi za opravljanje podjetniških dejavnosti. 
Pri razvoju gospodarstva na znanju postaja bliži-
na surovin ali celo velikih trgov vse manj pomem-bna pri izbiri kraja, medtem ko naraš þa pomem-
bnost naravne privla þnosti okolja — seveda v po-
vezavi z dosegljivostjo osnovnih storitev in usta-nov, kot je bilo že omenjeno. 
Gospodarski razvoj teh ob þutljivih obmo þij mora 
zato, bolj kot kje drugje upoštevati potrebo po 
varovanju okolja, kar pomeni ne le vklju þevanja te 
prednostne naloge v procese odlo þanja o nalož-
bah, ampak tudi, kjerkoli je to mogo þe, iskanje 
možnosti za hkratno izboljšanje okolja in krepitev konkuren þnosti regije. Primeri takih ‘za vse ustre-
znih’ možnosti so o þišþena obmo þja, ki so bila 
prizadeta z industrijsko dejavnostjo, zdaj pa so spremenjena v kraje za razvoj novih podjetij. Za boljšo dostopnost se lahko modernizirajo železni-
ške povezave namesto da se gradijo nove avto-
ceste. ýisti in obnovljivi viri elektri þne energije 
lahko zamenjajo termoelektrarne na premog ali 
nafto, ki izrabljajo vse bolj redke vire in onesnažu-
jejo zrak. 
ýeprav takih 'dobrih za vse' možnosti ni mogo þe
najti povsod, pa bi moralo biti osrednje vodilo 
razvojnih politik na ob þutljivih obmo þjih, in tudi 
drugje, uvajanje strategije najmanjše škode za 
okolje, kar zagotavlja trajnost razvoja in ne pred-
stavlja zgolj kratkoro þnega sredstva za spodbuja-
nje rasti. 
Problemi z okoljem so v EU pere þi tako na obmo-
þjih z visoko koncentracijo prebivalstva, in s tem 
gospodarskimi dejavnostmi vseh vrst, kot na ob-
moþjih s pritiskom na naravne vire, kar še pose-
bej velja za kmetijstvo, pa tudi rudarstvo in podo-
bne dejavnosti. Ta obmo þja niso enakomerno po-
razdeljena po EU, ampak so koncentrirana na nekaterih predelih (Karta 1.7). Na teh obmo þjih je 
potrebno o þistiti okolje in prepre þiti nadaljnjo ško-
do. Niþ manj pa ni pomembno prepre þiti nadalj-
njega propadanja okolja na naravnih ali pol-naravnih obmo þjih, na katera se širijo þlovekove 
dejavnosti, ali so vse bolj zapuš þena in se zato 
vse bolj drobijo ali pa ostajajo brez ustrezne zaš-þite naravnih virov. Zaradi tega morajo biti omen-
jeni cilji sestavni del strategije gospodarskega razvoja EU in pomagati k vzdrževanju trajnega razvoja.
Dejavniki rasti, zaposlovanja 
in konkuren þnosti
Marca 2000 si je Evropska unija na vrhu v Lizboni 
zastavila cilj, da postane najbolj konkuren þno
in dinami þno na znanju temelje þe gospodarstvo 
na  svetu,  sposobno  trajne  gospodarske  rasti  z  
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 35© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 km1.7 Ozemeljska različnost stopnja drobitve naravnih območij
manj kot 20% naravnih območijCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
med 20% in 50% naravnih območij; močno razdrobljeno
med 20% in 50% naravnih območij; srednje razdrobljeno
med 20% in 50% naravnih območij; malo razdrobljeno
preko 50% naravnih območij
pozidana območja
ni podatkovNaravna območja = vsa območja (na nivoju NUTS3)
razen pozidanih in kmetijskih območij
Vir: CORINE Landcover
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 36veþ  in boljšimi  delovnimi mesti in ve þjo družbeno 
kohezijo. Pri tem si je EU dolo þila naslednje pre-
dnostne naloge: 
x pospeševati inovacije in podjetnost, predvsem 
z ustvarjanjem tesnejših vezi med raziskoval-
nimi inštituti in proizvodnjo, oblikovanjem 
ugodnih pogojev za raziskave in razvoj, izbolj-šanjem dostopa do finan þnih sredstev, stroko-
vnega znanja in izkušenj ter spodbujanjem novih poslovnih potez; 
x omogo þiti polno zaposlenost s poudarkom na 
odpiranju raznih možnosti zaposlovanja, po-veþati produktivnost in kakovost dela in spod-
bujati vseživljenjsko u þenje; 
x zagotoviti odprt trg delovne sile, na katerem je 
nizka brezposelnost, družbene in regijske raz-like v dostopnosti do zaposlovanja pa zmanj-
šane;
x povezati Evropo, še posebej s tesnejšimi inte-
gracijami in izboljšanjem prometnega, teleko-munikacijskega in energetskega omrežja;  
x zavarovati okolje, še posebej zato, ker spod-
buja inovacije in uvesti nove tehnologije npr. v energijo in promet. 
Evropska kohezijska politika veliko prispeva k tem 
ciljem, kar posebej velja za regije z neizrabljenimi 
gospodarskimi in zaposlitvenimi potenciali, ki bi 
se lahko realiziral s pomo þjo pravilno usmerjenih 
ukrepov kohezijske politike ter tako prispevali k 
rasti celotnega gospodarstva EU. 
S stališþa politike so za trajen razvoj regij potreb-
ni ugodni državni pogoji, še posebej makroeko-
nomsko okolje, ki ugodno vpliva na rast, zaposlo-
vanje in stabilnost, prav tako pa tudi dav þni in 
upravni sistem, ki spodbujata podjetnost in odpi-
ranje delovnih mest. 
Na regijski ravni mora biti zadoš þeno dvem do-
polnjujoþim si skupinam pogojev. Prva skupina 
zahteva ustrezno opremo osnovne infrastrukture 
(uþinkovita prometna, telekomunikacijska in ener-
getska omrežja, dobra oskrba z vodo, okoljevars-
tvene službe itd.) in delovno silo z ustreznimi sto-pnjami znanja in usposobljenosti. Krepitev fizi þ-
nega in þloveškega kapitala ter izboljšave v toza-
devnih državnih ustanovah in ustrezen upravni 
okvir so še posebej važni v regijah Objective 1 in državah kandidatkah, kjer vsega tega zaenkrat 
resno primanjkuje. 
Druga skupina pogojev se neposredno navezuje 
na dejavnike regionalne konkuren þnosti, ki so 
pomembni za gospodarstvo na znanju. Ti pogoji zahtevajo prednost za inovacije, široko dostop-nost in u þinkovito uporabnost informacijske in 
komunikacijske tehnologije (ICT) ter zagotovitev trajnosti razvoja v okoljevarstvenem smislu. Ta skupina pogojev se v glavnem navezuje na ‘neo-
tipljive’ dejavnike, ki so bolj neposredno povezani 
s poslovno konkuren þnostjo kot prva skupina. 
Med drugim zahtevajo od regijskega gospodars-
tva, da ustvarja, širi in uporablja znanje ter  
tako vzdržuje u þinkovit regijski sistem inovacij, 
poslovno kulturo, ki spodbuja podjetništvo, in ob-
stoj omrežij sodelovanja ter »grozdov« dolo þenih
dejavnosti.
Ti dve skupini pogojev sta medsebojno povezani. 
Obe je potrebno vklju þiti do dolo þene mere v dol-
goroþno strategijo razvoja in jasno opredeliti, ter 
potrditi cilje in dose þi politiþno zavezo za njihovo 
trajno izvajanje. Pravilno osredoto þenje in ustrez-
na mešanica dejavnikov so odvisni od izhodnega 
položaja, zna þilnosti dolo þene regije, prevladujo-
þih okoliš þin, razvojne poti itd. Ti dejavniki se bo-
do morali v þasu spreminjati, saj se bodo z razvo-
jem spreminjale tudi okoliš þine. Zaradi tega ne 
obstaja le eden ali stalen recept za uspešen raz-voj regij. Vsaka regija mora poiskati pravo politi þ-
no mešanico za svojo lastno razvojno pot v skla-
du s svojimi gospodarskimi, družbenimi, kulturni-
mi in institucionalnimi zna þilnostmi.
Za obe skupini pogojev velja, da je javni poseg 
upraviþen v primeru, þe odpove delovanje trga. 
To je jasno v primeru vzgoje kadrov ali prometne 
in druge infrastrukture, ki sodijo med javne dobri-
ne, kjer ima vlaganje tudi družbeni in ne le finan-
þni uþinek in kjer investitorji (npr. delodajalci, ki 
vlagajo v izobraževanje svojih zaposlenih) ne mo-
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 37rejo samoumevno pri þakovati dobi þka. Vendar pa 
to velja tudi za tehnološko strokovno znanje, ki 
ima prav tako nekatere zna þilnosti javne dobrine, 
vsaj v smislu relativno nizkih stroškov širjenja 
med številne uporabnike v primerjavi s stroški 
razvoja. V zvezi s tem obstajajo možnosti, da pro-
izvajalci znanja (novih tehnologij itd.) ne morejo uživati vseh koristi dolo þenih svojih inovacij, kar 
lahko povzro þi prenizko vlaganje vanje. 
Kohezijska politika EU ima pri tem pomembno nalogo, da pomaga regijam, posebno manj uspe-
šnim, da utrdijo in razvijejo svoj gospodarski in 
zaposlitveni potencial v skladu s svojimi primer-jalnimi prednostmi. V tem pogledu je razvoj regij-
ske konkuren þnosti, ko se doseže dovolj veliko 
bogastvo fizi þne infrastrukture in þloveškega kapi-
tala, odvisen od modernizacije in razvejanja proi-zvodnih struktur. To med drugim vklju þuje tudi 
spodbujanje inovacij in razvoj gospodarskih deja-
vnosti, ki temeljijo na znanju. 
Pomembni sta tudi zadnji dve to þki. Prviþ — odlo-
þilni pomen þloveškega kapitala za regijski razvoj 
ter institucionalne in upravne zmogljivosti regij, 
saj je od tega odvisna podpora podjetnosti, ter 
znaþaj in obseg tako javno-zasebnega partners-
tva kot sodelovanja med vsemi vklju þenimi v raz-
vojni proces. O tej to þki veþ v nadaljevanju. 
Drugiþ, kot je bilo že re þeno, je pri oblikovanju 
trajne razvojne poti zelo pomembno upoštevati 
zašþito okolja. Ta potreba zadeva vse ukrepe za 
nadaljnji razvoj, še posebej pa velja za vlaganje v 
fiziþno infrastrukturo, kjer obstaja potencialna 
konfliktnost med izboljšanjem javne opremljenosti (posebno prometnih omrežij) in zaš þito okolja. 
Nadaljevanje tega dela poro þila je namenjeno 
pregledu razlik med pogoji obeh omenjenih sku-pin po celotni razširjeni EU. 
Prometna infrastruktura 
Za razvoj gospodarstva regij je nujno potreben 
uþinkovit prometni sistem, þeprav samo izboljša-
ve v prometu ne bodo zadostovale za zagotovitev rasti, delno tudi zato, ker boljši dostop do drugih 
trgov omogo þa tudi drugim proizvajalcem, da za-
dostijo lokalnemu povpraševanju.  
V celotni evropski petnajsterici sta se potniški in 
tovorni promet pomembno pove þala v zadnjem 
desetletju, tovorni (merjeno v ton-km) skoraj  za eno tretjino (oz. približno za polovico bolj  kot je zrasel BDP), potniški (potnik-km) pa za 
okoli 16%.  
Prometni tokovi 
Avtomobil je glavno sredstvo potniškega prometa. 
Leta 2000 je bilo v evropski petnajsterici opravlje-
nih z avtomobili 78% vseh poti (glede na celoto prepotovanih km). A þeprav je ta številka višja kot 
leta 1970, ko je znašala 74%, pa je vseeno le ne-koliko nižja od tiste iz leta 1990, enako pa velja tudi za delež poti narejenih z avtobusi, ki je padel 
pod 9% celote. Nasprotno pa se je pove þal zraþni
promet, þeprav obsega le 6% skupnega potniške-
ga prometa. Delež potovanj z vlakom (malenkost 
nad 6% celote) je ostal približno tak kot leta 1990, 
vendar pa je precej nižji kot leta 1970, ko je zna-šal še preko 10% vseh potovanj. 
Veliko pove þanje tovornega prometa v 90. letih 
(morski ni vklju þen) za 32% gre v glavnem na ra-
þun cestnega prometa, v katerem je bilo zabele-
ženo 38% pove þanje. Okoli 75% vsega blaga se-
daj potuje po cestah in le 14% po železnici,  
kar pa se stalno manjša (30% leta 1970 in 18% 
leta 1990). 
V vseh kohezijskih državah je delež cestnega to-
vornega prometa ve þji kot v ostali EU, številke se 
gibajo od 85% v Španiji do 98% v Gr þiji (þeprav je 
potrebno dodati, da so te številke podobne tudi v Italiji in Veliki Britaniji). Poleg tega je cestni tovor-
ni promet tudi naraš þal hitreje v teh državah  
kot v ostali Uniji, kar delno odraža hitrejšo rast 
BDP, a tudi pomanjkanje drugih možnosti, kljub 
velikim naložbam Strukturnih skladov v prometno 
omrežje.
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 38Med državami kandidatkami se je tovorni promet 
v prehodnem obdobju mo þno znižal v Romuniji in 
Bolgariji, kar odraža padec BDP in preusmeritev gospodarskih dejavnosti stran od težke industrije. Podobno velja tudi za Slovaško in Slovenijo,  
þeprav v manjši meri. V ve þini drugih držav se  
je tovorni promet pove þal, posebno v Latviji in 
Estoniji.  
Kljub temu pa skupna koli þina tovora, prepeljana 
v državah kandidatkah, znaša samo polovico 
povpreþja v EU glede na BDP.  
Leta 2000 se je skoraj polovico blaga v državah kandidatkah prepeljalo po cestah, medtem ko ga je potovalo 38% po železnici, precej ve þ kot v se-
danji EU. Vendar pa je delež cestnega tovornega prometa v Bolgariji in na ýeškem podoben pov-
preþju EU, medtem ko znaša v baltskih državah in 
na Slovaškem le okoli tretjino ali celo manj kot 
tretjino tega povpre þja.
Sicer pa se ta razmerja hitro spreminjajo in tovor 
se seli z železnice na cesto. Pravzaprav je bil 
komaj 4 leta pred letom 2000 delež tovora prepel-janega po železnici približno enak tistemu po ces-
tah. Koliko þasa se bo to dogajalo, ni odvisno le 
od tempa gospodarske rasti, ampak tudi od nje-
gove sestave (do kakšne mere bodo naraš þale 
potrebe po storitvah v razmerju do blaga) in koliko bodo na voljo druga u þinkovita prevozna sredstva 
— železnica in vodni promet. 
Za države kandidatke ni primerljivih podatkov o 
potniškem prometu, þeprav je znake naraš þanja
uporabe cest mogo þe povezati z ve þjo stopnjo 
lastništva avtomobilov in avtobusov glede na šte-vilo prebivalcev. Med leti 1996 in 2000 se je števi-lo osebnih vozil v državah kandidatkah skupno 
poveþalo za ve þ kot 20% glede na prebivalstvo, s 
tem, da je prišlo do pove þanja za preko 50% v 
Latviji in Litvi in preko 30% v Romuniji. Vendar pa 
je vse to le za malenkost ve þ kot v EU. Leta 2000 
je bilo v državah kandidatkah število avtomobilov 
glede na prebivalstvo le nekaj nad polovico pov-
preþja EU, kar pomeni, da bo prišlo do velikega poveþanje v prihodnjih letih, ko se bodo dvignili 
tudi dohodki.
Hkrati pa je odnos med dohodkom na prebivalca 
in lastništvom avtomobila odvisen tudi od drugih faktorjev, kot je stanje javnega prometa in vzorci 
poselitve. Na Portugalskem je zato število avto-
mobilov nad povpre þjem EU in se je posebno hit-
ro dvigalo v zadnjih letih. V Italiji je višje kot kjer-
koli drugje v Uniji, medtem ko je na Danskem 
precej pod povpre þjem in zelo podobno tistemu 
naýeškem. Kako bo naraš þalo lastništvo avto-
mobilov in posledi þno njihova uporaba v državah 
kandidatkah v prihodnjih letih, je zato odvisno ne le od dohodkov, ampak tudi od politi þnih odloþitev 
v zvezi z razvojem prometnega sistema. 
Omrežja
Ceste 
Pri primerjavah stanja oz. opremljenosti cestne in 
železniške infrastrukture med državami je potreb-
na doloþena previdnost zaradi razlik v klasifikacij-
skih metodah.  
Medtem ko se skupna dolžina cestnega omrežja v 
evropski petnajsterici v glavnem ni spremenila od leta 1991, pa se je dolžina avtocest pove þala za 
27%. Številne nove avtoceste so bile zgrajene v 
kohezijskih državah, posebno na Portugalskem in v Španiji.  
Kljub temu pa ostaja gostota cestnega omrežja
13 v 
celoti v Španiji in Gr þiji pod polovice povpre þja 
EU15, nižja od povpre þja pa je tudi na Portugal-
skem, þetudi le za malenkost. Nasprotno pa je ta 
gostota na Irskem precej nad povpre þjem.  
V vseh regijah Objective 1 skupaj je gostota cest 
ostala približno na ravni dveh tretjin povpre þja
evropske petnajsterice. Po drugi strani pa se  
je gostota avtocest v kohezijskih državah pove þa-
la s približno 80% povpre þja EU15 leta 1991  
na 10% nad tem povpre þjem leta 2001. Vendar 
gre  to pove þanje  predvsem  na ra þun  Španije in  
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 391.8 Gostota avtocest, 2001
0
0-7 5
75 - 150
150 - 250
> 250
ni podatkovEU15 = 100
LT, LV, EE: NUTS0
Vir: Eurostat
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
Indeks: kilometri avtocest glede na površino ozemlja in št. Prebivalcev
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 40Portugalske, medtem ko ostaja gostota avtocest 
precej pod povpre þjem v Gr þiji in na Irskem. V 
regijah Objective 1 skupaj je bila gostota omrežja avtocest leta 2001 okoli 80% povpre þja EU15, v 
primerjavi s približno dvema tretjinama povpre þja 
v letu 1991 (Karta 1.8).  
V državah kandidatkah je gostota cest v glavnem 
nižja kot v EU15, gostota avtocest pa še nižja. 
Gostota avtocest v EU15 je približno šestkrat viš-
ja kot v vseh državah kandidatkah skupaj, kar odraža zelo nizko število avtocest v ve þjih drža-
vah glede na njihovo površino. Tako je bilo na Poljskem leta 2001 le okoli 400 km avtocest, kar je manj kot v Litvi ali Sloveniji (453km), v Romuni-
ji pa komaj 113 kilometrov. V Estoniji je bilo avto-
cest manj kot 100 km, v Latvijo pa jih sploh ni bi-lo. Celo na ýeškem so imeli le nekaj nad 500 km 
avtocest, na Madžarskem pa okoli 450 km. 
ýeprav se gradnja novih cest odvija relativno hitro 
v nekaterih državah (dolžina avtocest na Polj-
skem se je v treh letih med 1998 in 2001 pove þa-
la za 50%), pa so te še naprej koncentrirane le na 
nekaterih podro þjih — okoli glavnih mest ali pa na 
tranzitnih poteh proti zahodu. Tako se na Polj-skem 75% vseh avtocest nahaja samo v treh regi-jah — Dolnoslaskie, ki meji na Nem þijo, Opolskie, 
ki meji na Dolnoslaskie in ýeško, ter 
Mazowieckie, kjer je Varšava. Na ýeškem je po-
dobna koncentracija v Srednji ýeški okoli Prage 
in v Jihvychodu, ki meji na Avstrijo in Slovaško. V Romuniji so tako reko þ vse avtoceste v okolici 
Bukarešte. 
Obenem pa je potrebno omeniti, da je stanje cest 
razen avtocest na splošno slabo. Skoraj vse ces-te so v najboljšem primeru dvopasovne in jih je 
vse po vrsti prizadelo dolgoletno slabo vzdrževan-
je — pred in po za þetku prehodnega obdobja. 
S tem je tudi mogo þe razložiti veliko število nes-
reþ s smrtnim izidom na cestah na milijon avto-
mobilov, ki so leta 2001 precej presegali ve þino 
državþlanic EU. V Latviji pride skoraj 900 smrtnih 
primerov na milijon avtomobilov, v Litvi in Poljski preko 500, na Madžarskem, v Estoniji, Bolgariji in na Slovaškem pa le malo manj, v primerjavi z ne-kaj veþ kot 300 v Španiji, Portugalski in Irski ter 
samo okoli 150 v Veliki Britaniji (za Gr þijo in Italijo 
ni podatkov). Po drugi strani pa so številke držav kandidatk podobne tistim v nekaterih regijah Ob-
jective 1, posebej v Španiji, kjer v Castilla y Leó-
nu in Castilla-la-Manchi število smrti na cestah presega 600 na milijon avtomobilov in v 
Extramaduri, kjer presega 450. 
Železniška infrastruktura 
Skupna dolžina železniških prog v EU15 je zaradi 
ukinitev nekaterih linij danes približno 3% manjša 
kot leta 1991 in 10% manjša kot leta 1970. V 
vseh 4 kohezijskih državah skupaj znaša gostota železniškega omrežja (t.j. v razmerju s površino in 
številom prebivalcev) komaj 55% povpre þja EU, 
þeprav je na Irskem višja (80% povpre þja) kot v 
ostalih treh državah. V regijah Objective 1 skupaj znaša gostota železnic kakih 75% povpre þja
EU15 in se je po letu 1991 zelo malo spremenila. 
V zadnjem desetletju je bilo izvedenih nekaj mo-
dernizacij železniškega omrežja, tako je bilo elek-
trificiranih nekaj prog (od 40% celote leta 1991 na 47% leta 2001), napredovanje od eno na dvotirne 
linije pa je bilo manjše (od 39% na 41%). Spre-
membe v kohezijskih državah in regijah Objective 1 so bile zelo podobne kot v preostali Uniji, tako 
da razkorak med enimi in drugimi ostaja enak. V 
povpreþju je bilo leta 2001 elektrificiranih okoli 
40% prog tako v kohezijskih državah kot v regijah 
Objective 1. V kohezijskih državah je bilo dvotir-
nih samo 24% prog in v regijah Objective 1 le ne-kaj veþ kot 13%. Vendar pa so med kohezijskimi 
državami velike razlike, saj v Gr þiji sploh ni elek-
trificiranih prog, na Irskem jih je 2%, medtem ko se je njihov delež na Portugalskem med 1991 in 
2001 podvojil in znaša ve þ kot 30%. 
Splošno stanje železniškega omrežja v državah 
kandidatkah je revno in odraža desetletja preniz-
kih vlaganj vanj. Delež elektrificiranih in dvojnih 
prog je pod povpre þjem evropske petnajsterice, 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 41þeprav je podoben tistemu v kohezijskih državah 
in je višji kot v regijah Objective 1.  
Železniško omrežje je na splošno tehni þno zasta-
relo, nosilnost neustrezna, velik del prog je star in 
poškodovan, kolotek je ponekod razli þen, neenaki 
so tudi sistemi oskrbe z elektri þno energijo, kar 
zmanjšuje možnost uporabe. Zaradi tega so naj-višje dovoljene hitrosti med 90 in 110 km na uro, 
ponekod pa so na dolgih odsekih glavnih prog 
celo samo 40-60 km/h. 
Rast števila avtomobilov že prehiteva izboljšave 
cestnega omrežja in vodi v vse ve þjo zasiþenost
in onesnaženje okolja. Oblikovalci politi þnih 
smernic se soo þajo z dilemo, saj bodo izboljšave 
cestnega omrežja, ki so nedvomno potrebne,  
še nadalje spodbujale naraš þanje števila avtomo-
bilov. Obenem pa bo to verjetno povzro þilo odv-
zem finan þnih sredstev od enako pomembnih iz-
boljšav železnice in javnega prometa, ki bi lahko 
zmanjšala premik k osebnim avtomobilom, s tem 
pa tudi zmanjšala okoljske probleme, ki jih le-ti 
ustvarjajo. 
ýeprav se je uporaba železnic v državah kandida-
tkah zmanjšala tako v potniškem kot tovornem 
prometu in se je pove þala uporaba cest, pa je še 
zmeraj veliko ve þja kot v EU. Vendar se postavlja 
vprašanje, za koliko þasa. Gradnja novih železni-
ških prog ali izboljšanje obstoje þih je klju þni del 
vseevropskih omrežij, ki so že v gradnji ali se jih 
še naþrtuje. Vendar pa je v državah pristopnicah 
poudarek razumljivo na gradnji novih cest. Hkrati 
je potreba po izboljšavah na železniškem omrežju 
v teh državah precej ve þja od zgolj vzpostavljanja 
novih in boljših zvez z obstoje þimi državami þlani-
cami EU.  
Po nedavnih napovedih bo leta 2020 cestnega 
tovornega prometa v EU15 za 67% ve þ kot leta 
2000. Napovedi za države kandidatke predvide-
vajo še dvakrat ve þji porast. ýe bo BDP v teh dr-
žavah naraš þal hitreje kot v državah þlanicah, kar 
je za zbliževanje bistvenega pomena, bi se tovor-
ni cestni promet utegnil pove þati še bolj. Kratki morski prevozi in celinske plovne poti 
Glede na pri þakovano rast v cestnem prometu v 
prihodnjih letih in preveliko gostoto, do katere bo 
verjetno prihajalo, se zdi spodbujanje prometa na 
kratkih morskih razdaljah in celinskih plovnih po-teh privla þna možnost, posebno še zato, ker tak 
promet povzro þa veliko manj onesnaženja, je 
dosti bolj varen in porabi precej manj energije.  
Leta 2000 je potekalo okoli 28% notranje trgovine 
evropske petnajsterice po morju. V zadnjem de-
setletju se je skupni tovorni promet v evropskih pristaniš þih, vklju þno s prevozi v tretje dežele, 
poveþal za preko 20%, kontejnerski promet pa se 
je veþ kot podvojil. Kontejnerska pristaniš þa v 
Sredozemlju so doživela ve þjo rast kot severna 
pristaniš þa, leta 2000 so bila 3 od 8 najve þjih kon-
tejnerskih pristaniš þ v Sredozemlju (Gioia Tauro, 
Algeciras, Genova). 
Razvoj kratkih prevozov po morju v državah kan-
didatkah, od katerih jih ima sedem morsko  obalo, bi lahko oživil pristaniš þa v odmaknjenih 
regijah ter pomagal pri gospodarskem razvoju, poleg tega bi ublažil prometne težave, þeprav je 
potrebno v ta namen izboljšati dostop do njihovih 
pristaniš þ.
Po celinskih vodah poteka približno 4% tovornega 
prometa v evropski petnajsterici. Kljub pove þani
uporabi pa je njihov delež v zadnjih desetih letih upadel. Pomen teh prevozov je v razli þnih prede-
lih Unije razli þen. Medtem ko pride nanje precej-
šen del prevozov na Nizozemskem (43% skupne-ga tovora), v Nem þiji in Belgiji, pa te oblike pro-
meta v kohezijskih državah sploh ne uporabljajo. 
V državah kandidatkah je ta na þin prometa ome-
jen predvsem na Donavo, ki te þe skozi precejšnje 
število teh držav. Vendar pa pove þevanje upora-
be zavirajo velike težave, saj je Donava marsikje 
preplitva, da bi se po njej lahko prevažali težki tovori, tovorna pristaniš þa pa so precej bolj redka 
kot v Avstriji in Nem þiji in najve þkrat ne ustrezajo 
standardom o zmogljivosti natovarjanja. 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 42V prihodnjih letih se bo torej potrebno soo þiti z 
naslednjimi glavnimi izzivi: 
x povezati in modernizirati cestno in železniško 
omrežje v državah kandidatkah, tako da bo 
možno vzpostaviti u þinkovite zveze z obstoje-
þimi omrežji v sedanjih državah þlanicah;
x izboljšati zveze z vseevropskimi omrežji, tako 
da bodo imele od tega vse regije kar najve þje
koristi; 
x izboljšati þezmejne in tranzitne poti, še pose-
bej med novim þlanicami ter med njimi in ob-
stojeþimiþlanicami Unije, da se spodbudi in 
omogoþi rast trgovinske izmenjave med njimi, 
odþesar je skoraj zagotovo odvisen dolgoro þ-
ni gospodarski razvoj teh držav;  
x razvijati prevoz po morju na kratkih razdaljah, 
kar je posebej pomembno za obrobne regije in 
otoke, obenem pa okrepiti povezave med raz-
liþnimi oblikami prevoza; 
x usmeriti naložbe EU v premik tako tovornega 
kot potniškega prometa s cest na železnico in 
vodne poti ter hkrati preusmeriti promet od preobremenjenih poti;  
x razviti strategijo za izboljšanje dostopnosti do 
najbolj oddaljenih regij in pove þati njihove po-
vezave z evropsko celino, ki ne sodijo med 
prednostne naloge vseevropskega prometne-
ga omrežja.
Energija 
Dostop do þistih, zanesljivih in cenovno konku-
renþnih virov energije je pomemben dejavnik re-
gijske konkurence. Vendar pa primarna proizvod-nja energije še zdale þ ne pokriva potreb ve þine 
državþlanic. To še posebej velja za kohezijske 
države, ki pokrivajo le majhen del svoji energet-skih potreb iz doma þih virov in uvažajo 80% ali 
celo veþ energije, ki jo porabijo (Graf 1.10). Velika 
Britanija in Danska sta edini državi Evropske uni-je, ki sta neto izvoznici energije. Države kandidat-
ke so ve þinoma bolj energetsko samozadostne, 
þeprav so vse neto uvoznice. Posebej Poljska in 
Romunija uvozita manj kot 12% svojih energet-skih potreb. Vendar pa države kandidatke proiz-
vedejo 60% primarne energije iz trdih goriv, ki so 
okolju najbolj škodljiva, medtem ko je take energi-
je v EU15 le 13%. Na Poljskem pridobijo iz trdih goriv le nekaj pod 90% primarne energije, na ýe-
škem okoli 85% in v Estoniji ve þ kot 75%.  
Nasprotno pa zavzema jedrska energija kar 30% primarne proizvodnje v Evropski uniji (v Belgiji  
in Franciji preko 80%) in le 16% v državah  
kandidatkah (vendar pa ve þ kot 70% v Litvi in na 
Slovaškem).  
Poraba energije je skoraj tako raznolika kot proiz-
vodnja, kar je predvsem posledica razli þnih gos-
podarskih dejavnosti, podnebnih razmer, zna þaja
predpisov, družbenih navad in politi þnih odloþitev 
glede obdav þenja. Na splošno je poraba energije 
na osebo v državah kandidatkah veliko nižja od 
povpreþja EU in je podobna stopnji porabe v Gr þi-
ji ali na Portugalskem.  
Med leti 1995 in 2001 se je poraba energije na 
osebo v EU na splošno pove þala, še posebej v 
kohezijskih državah, pove þala pa se je tudi v ve-
þini držav kandidatk, razen Poljske, Malte, Bolga-
rije in Romunije.  
Kljub relativno nizki porabi na osebo pa porabijo 
kohezijske države od 17 do 35% ve þ energije 
glede na BDP, kot je povpre þje v EU15, medtem 
ko je v državah kandidatkah skupaj poraba skoraj štirikrat višja (potrebno je poudariti, da je BDP 
merjen v evrih in ne v SKM). Med leti 1995 in 
2001 je v vseh državah kandidatkah poraba ener-gije padla glede na BDP, v številnih primerih izra-
zito, medtem ko je bilo to zmanjšanje v Evropski 
uniji razmeroma majhno, na Portugalskem in v Avstriji pa je prišlo celo do manjšega pove þanja
(Graf 1.11). 
Primarni viri energije, porabljene v Evropski uniji, 
se bistveno razlikujejo od virov proizvodnje. Tako 
nafta, ki je v veliki meri uvožena, zavzema veliko 
veþji delež porabe kot proizvodnje v obstoje þih in 
novih državah þlanicah (Graf 1.12). Ve þje izkoriš-
þanja obnovljivih virov energije (kot so biomasa, 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 43energija vetra in sonca, pa tudi 
elektrika iz vodnih elektrarn) je 
skupni cilj politike EU. Evrop-
ska komisija je zastavila cilj, da se do leta 2010 podvoji delež 
obnovljivih virov energije v 
skupni porabi EU in dvigne na 12%. Poraba obnovljivih virov 
se trenutno zelo razlikuje od 
države do države, kar delno odraža enostavnost izrabe ra-
znih virov, delno pa politi þne
odloþitve sprejete v tej smeri.  
Obnovljivi viri energije so pris-pevali komaj 6% k skupni 
energiji, porabljeni v EU leta 2001, kar je le za malenkost ve þ kot leta 1995. 
Njihov pomen v državah kandidatkah je bil le ne-
kaj nižji (5% celote). Vendar pa je bila ta številka v mnogih deželah razširjene EU precej višja. Ta-
ko v Latviji kot na Švedskem je znašala okoli 30% 
in veþ, v Avstriji in na Finskem preko 20%, v Es-
toniji, Romuniji in Sloveniji okoli 11%, kar jih uvrš-
þa takoj za Portugalsko (14%). V vseh državah 
kandidatkah se je relativna poraba obnovljivih 
virov med 1995 in 2001 pove þala, v Latviji, Litvi in 
Romuniji celo izrazito. Pove þala se je tudi na Fin-
skem in Šved-skem, medtem ko je v Avstriji in na Portugalskem v teh šestih letih 
padla.
Vsi štirje stebri energetske po-
litike EU — varnost preskrbe, 
enotnost notranjega trga, upoš-
tevanje okoljskih vidikov in spodbujanje obnovljivih virov 
energije — imajo lahko poziti-
ven uþinek na kohezijo. Z 
zmanjšanjem koli þine porablje-
ne energije na proizvedeno enoto in z ve þjo uporabo obno-
vljivih virov lahko vse þlanice
zmanjšajo svojo odvisnost od uvoza in tako znižajo možnosti motenj v svojem gospodarstvu v primeru zunanjega šoka v preskrbi (kot je npr. 
nenaden dvig cen nafte). Z dobrim na þrtovanjem
bi lahko razvoj obnovljivih virov energije ublažil 
okolju škodljive u þinke proizvajanja energije ( þep-
rav naraš þa skrb zaradi ekološke škode, ki jo 
povzroþajo projekti hidroelektrarn), obenem pa bi 
potencialno predstavljal stroškovno u þinkovito 
rešitev, še posebej za obrobna obmo þja.
Druge vrste infrastrukture, ki vplivajo na 
privlaþnost regij 
Dejavnik regijske konkuren þnosti, ki ga ne bi 
-40-35-30-25-20-15-10-505
-40-35-30-25-20-15-10-505
PTATESCYEL ITBEFR
EU15DECZFISKUKNLSE SIDKMTLVBG LUHUIELTEEROPL% sprememba1.11 Sprememba v bruto notranji porabi energije na enoto BDP , 
1995-2001
Vir: Eurostat, Energy statistics0123456789
LUFISE BE NLFRDECZ
EU15UKAT IEDKEE SKCYSIES ITELHUBG PT LTPLMTLVRO01234567891995 2001 Ton nafte enakovredno (TOE) na osebo1.10 Bruto notranja poraba energije, 1995 in 2001
EU15, DE, ES, IT, NL: okvirni podatki za 2001
Vir: Eurostat, Energy statistics in National accounts
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 44smeli podcenjevati, so socialne infrastrukture, še 
posebej šole, visokošolske ustanove in bolnice. 
Kakovostna socialna infrastruktura lahko odlo þil-
no vpliva na izbor lokacije investiranja oz. za þetka 
podjetja, še posebej v primerih, ko je na razpola-go veþ možnosti za izbiro kraja prebivanja in dela 
ter investitorji lahko upoštevajo svoja osebna 
nagnjenja in interese svoje družine. Zato je taka 
infrastruktura vse bolj pomemben del razvojne 
politike regij, ki želijo privabiti dejavnosti z visoko dodano vrednostjo oz. dejavnosti, ki temeljijo na 
znanju.
Socialna infrastruktura je tudi pomembna za 
ohranjanje števila prebivalstva. Dobre šole vse 
bolj odlo þajo o tem, kje bodo ljudje želeli živeti, o 
þemer pri þajo tudi razlike v cenah nepremi þnin.
Enako važen je obstoj varstvenih ustanov, ki so kljuþnega pomen pri odlo þanju, ali ženske z maj-
hnimi otroki lahko nadaljujejo svojo delovno karie-
ro. To je gotovo tudi razlog za nizko stopnjo za-
poslenosti žensk v nekaterih delih EU, posebno v 
manj razvitih, pa tudi za njihovo visoko stopnjo zaposlitev s krajšim delovnim þasom drugod
14.
Obstoj takih ustanov lahko prepre þi odseljevanje 
iz nekaterih bolj obrobnih in podeželskih obmo þij,
za katere je bilo ugotovljeno, da je ustvarjanje 
delovnih mest za ženske ena od spodbud, da 
ljudje ostanejo. V tem pogledu kažejo rezultati prve ocene Urban, 
izvedene v 58 evropskih mestih, v katerih skupaj 
živi v povpre þju 15% prebivalstva držav, v katerih 
se nahajajo, da imajo v urbanih naseljih bogatej-
ših državah ve þje število mest v varstvenih usta-
novah na prebivalca kot v urbanih naseljih manj bogatih držav. 
Za starejše prebivalce je bistvenega pomena, da 
imajo dostop do dobrih zdravstvenih ustanov. Za 
nekatere je možnost oskrbe tista, ki odlo þa, ali 
bodo upokojenska leta preživeli v istem kraju, v 
katerem so živeli do upokojitve, ali pa se bodo 
odselili kam drugam. Obenem so dobre zdravs-tvene ustanove pomembne tudi na turisti þnih ob-
moþjih. To še posebej velja za tista s toplim pod-
nebjem v južni Evropi, ki želijo privabiti þim veþ
upokojencev, ki prihajajo na pogoste in podaljša-
ne poþitnice in pogosto izbirajo kraj po þitnikovan-
ja glede na ponujeno oskrbo.  
Zato je torej v tem pogledu do neke mere po-
memben podatek, da je ob podobnem številu 
zdravnikov, medicinskih sester in drugega zdravs-tvenega osebja na prebivalca na jugu Evrope tam 
vendarle manj bolnišni þnih postelj glede na števi-
lo prebivalcev kot na severu. 
Medtem ko je v Nem þiji in Franciji na voljo 8-9 
postelj na 1000 ljudi, je v Gr þiji povpre þje 5 ali 
manj na turisti þnih obmo þjih ter 
pod 3 v Kentriki Ellada in na 
Peloponezu ter manj kot 2 v 
Sterea Ellada. Podobno je na Portugalskem, kjer so v pov-
preþju 4 postelje na 1000 pre-
bivalcev, a samo 2 in pol v 
Alentejo in 2 v Algarve. V Špa-
niji, kjer je povpre þje prav tako 
4 postelje na 1000 prebivalcev, 
so le 3 v Valenciji in Andaluziji, 
v Italiji pa je manj postelj v 
Campaniji, Basilicati in na Sici-liji (okoli 4 na 1000) kot v se-
vernih podro þjih (v ve þini pri-
020406080100
BEDKDEELESFRIEITLUNLATPT FISEUK
EU15 BGCYCZEEHULTLVMTPLROSISK020406080100  Obnovljivi viri
Jedrska
Naravni plin
  Nafta
Trda goriva% od skupaj1.12 Sestava bruto notranje porabe energije 
iz goriv, 2001
Vir: DG TREN
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 45merov ve þ kot 5 na 1000 prebivalcev).  
Še posebej v Italiji so te razlike delno tudi odraz 
starostne strukture prebivalstva regije in dejstva, 
da je delež starejših, ki ustvarjajo nesorazmerno porabo zdravstvenega sistema, veliko manjši  
na jugu kot na severu.
15 Po drugi strani pa števil-
ke v tem smislu skoraj gotovo premalo to þno pri-
kazujejo razliko med južnimi in severnimi regijami, saj je prebivalstvo na jugu bistveno pove þano  
zaradi turistov, ki prihajajo na po þitnice za daljša 
obdobja.
V državah kandidatkah je položaj veliko bolj ugo-
den. Ne le da je število zdravnikov, medicinskih sester in ostalega zdravniškega osebja na ravni 
EU15 glede na prebivalstvo ali celo višje, ampak 
je tudi število bolnišni þnih postelj sorazmerno vi-
soko z izjemo Cipra (4 postelje na 1000 prebival-
cev). Tako pride na ýeškem 11 postelj na 1000 
ljudi, kar je ve þ kot kjerkoli drugje v evropski pet-
najsterici, v Litvi in Latviji jih je 9, kar je ve þ kot v 
Nemþiji in Franciji, medtem ko imata državi z naj-
nižjim številom postelj, Poljska in Estonija, še ve-
dno 7 postelj na 1000 prebivalcev, kar je nad 
povpreþjem v EU.  
Socialna infrastruktura ima skupaj s stanjem okol-
ja glavno vlogo pri dolo þanju kakovosti življenja v 
kateremkoli kraju in je za konkuren þnost regije 
prav tako pomembna, kot prometni sistem ali ka-ka druga oblika infrastrukture. 
Kadri 
Evropska strategija zaposlovanja, ki je stopila v veljavo leta 1997, je o þitno prispevala k hitrejše-
mu obnavljanju zaposlovanja v obdobju gospo-
darske upo þasnitve. Med 1999 in 2002 se je šte-
vilo zaposlenih pove þalo za 6 milijonov, dolgot-
rajna brezposelnost pa se je znižala s 4% delov-ne sile na 3%. Kljub bistvenim izboljšavam v de-
lovanju trga delovne sile EU, pa so pomembne 
strukturne slabosti v sedanjih in prihodnjih drža-
vahþlanicah ostale.  Izobrazba je vse bolj pomembna 
Stopnja izobrazbe igra vse pomembnejšo vlogo 
pri uspešnosti in konkuren þnosti evropskega gos-
podarstva
16. Kljuþnega pomena je tudi, da so mo-
žnosti zaposlovanja odprte. To ne velja samo za obseg razpoložljivih delovnih mest, ampak, kar je 
še bolj pomembno, ali so si ljudje sploh sposobni 
poiskati službo. Za tiste z visokošolsko izobrazbo (to je, z univerzitetno diplomo ali enakovrednimi 
kvalifikacijami) je zaposlitev bolj verjetna, kot za 
tiste s srednješolsko izobrazbo, ki pa imajo ve þ
možnosti od tistih s kon þano osnovno izobrazbo. 
Ta tendenca, ki se bo v prihodnje z razvojem go-spodarstva na znanju verjetno še okrepila, je do-kaj oþitna v obstoje þihþlanicah EU in velja še 
posebej za ženske. Še bolj pa je izrazita v drža-vah kandidatkah, kjer velja tako za moške kot za ženske.
Medtem ko je bilo leta 2002 v vseh državah kan-
didatkah skupaj zaposlenih 86% moških z visoko-šolsko izobrazbo starih med 25 in 65 let, je števil-
ka za tiste s srednješolsko izobrazbo 74% in za 
tiste s kon þanim obveznim šolanjem 51%. Za 
ženske velja, da jih je zaposlenih 79% z visoko-
šolsko izobrazbo, 61% s srednješolsko izobrazbo 
in samo 38% tistih pod to stopnjo. 
Podobne razlike so vidne tudi na regijski ravni, 
vendar v bolj izraziti obliki. Razkorak v stopnji za-
poslenosti med tistimi z visoko in tistimi z nizko izobrazbo je v glavnem ve þji v regijah, kjer je 
splošna stopnja zaposlenosti relativno nizka, kot v tistih, kjer je višja. Za ljudi z nizko izobrazbo je tako veliko bolj verjetno, da bodo brez dela, kot 
za tiste z višjo izobrazbo, þe živijo v regijah z niz-
ko stopnjo zaposlenosti.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 461.9 Doseženi nivoji izobrazbe, 2002
NizkaSrednjaVisoka
% vsega prebivalstva 25-64© Eurogeographics združenje za upravne meje
0 2501250 km
< 19,219,2 - 28,028,0 - 36,836,8 - 45,6>= 45,6ni podatkovEU27 = 32,4Standardni odklon = 17,7 Nizka = nižja srednjašola ali manj
Vir: Eurostat% vsega prebivalstva 25-64< 35,0535,05 - 43,3543,35 - 51,6561,65 - 59,95>= 59,95ni podatkovEU27 = 47,5Standardni odklon = 16,59 Srednja = višja srednjašola% vsega prebivalstva 25-64< 13,6513,65 - 17,9517,95 - 22,2522,25 - 26,55>= 26,55ni podatkovEU27 = 20,1Standardni odklon = 8,57 Visoka = tretja stopnja
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 47Stopnje izobrazbe v državah kandidatkah se 
lahko primerjajo s stopnjami v obstoje þih
državah þlanicah… 
Po zadnjih podatkih (2002) ima okoli 78% prebi-
valstva starega med 25 in 64 let v državah kandi-
datkah kon þano vsaj srednjo izobrazbo. Delež 
niha med nekaj nad 70% v Bolgariji in Romuniji 
do prek 85% na ýeškem in Slovaškem, kar je 
moþno nad povpre þjem EU (64%) in še bolj nad 
povpreþjem sedanjih regij Objective 1 (v španskih 
in italijanskih znaša okoli 40%, v portugalskih pa 
samo 20%). Edina izjema so nemške nove deže-
le, kjer znaša ta delež preko 90% in je višji kot drugje po državi in bolj podoben tistemu v drža-
vah kandidatkah kot pa v EU, kar je odraz njihove 
skupne polpretekle zgodovine (Karta 1.9).  
Vendar pa obstaja vprašanje, kako srednješolska 
izobrazba in za þetno poklicno usposabljanje v 
državah kandidatkah, dejansko pripravi mlade 
ljudi na potrebe trga delovne sile in prilagajanje v 
primeru spremenjenih potreb. Posebej se zdi, da 
uþni naþrti in izobraževalne strukture v teh drža-
vah niso dobro prilagojeni potrebam sodobnega 
gospodarstva. Z le nekaj izjemami dosegajo dijaki 
v glavnem razmeroma slabe rezultate na medna-rodnih testih pismenosti in matematike. 
… manj pa v visokem šolstvu 
Regije Unije, ki spadajo pod program Objective 1, 
imajo nizek delež prebivalstva z visoko izobrazbo. V vseh državah, razen Nem þije, kjer imajo nove 
dežele posebno visoko stopnjo izobrazbe, je pov-preþni delež ljudi z visoko izobrazbo ali 
enakovrednimi kvalifikacijami nižji v regijah 
Objective 1, kot drugje. V Gr þiji in na 
Portugalskem, kjer so vse regije uvrš þene v 
Objective 1, je delež pod povpre þjem EU. ýeprav
se stopnja izobrazbe na splošno izboljšuje, v 
smislu da je med mladimi ve þje število ljudi z 
visokošolsko izobrazbo, kot med starejšimi, pa ni þ
ne kaže, da bi se zmanjševal razkorak med regijami Objective 1 in ostalimi.  Delež delazmožnega prebivalstva z visokošolsko izobrazbo je razmeroma nizek tudi v ve þini držav 
kandidatk. V celoti ima samo 14% ljudi med 25 in 64 leti univerzitetno diplomo ali enakovredne kva-lifikacije, kar je precej pod povpre þjem EU (22%). 
Samo Estonija in Litva imata te številke nad pov-preþjem EU. Na ýeškem in Slovaškem, pa tudi na 
Poljskem in v Romuniji, znaša ta delež samo okoli 
10–12%. Kljub temu pa je še zmeraj višji kot na 
Portugalskem ali v italijanskih regijah Objective 1.  
V veþini držav kandidatk, razen treh baltskih dr-
žav, je delež žensk s srednjo šolo v starostni sku-
pini 25-64 let manjši, vendar pa ima v ve þini držav 
visokošolsko izobrazbo ve þ žensk kot moških. V 
EU imajo ženske v tej starostni skupini pove þini 
nižje kvalifikacije kot moški (razen Portugalske), toda situacija se hitro spreminja, saj veliko ve þje 
število žensk kot moških v mlajših starostnih sku-pinah nadaljuje izobraževanje po osnovnem šola-nju in gre na univerzo. ýeprav se je s þasoma šte-
vilo ljudi z visokošolskimi kvalifikacijami v državah kandidatkah pove þalo, pa je delež ljudi z univerzi-
tetno diplomo ali enakovrednimi kvalifikacijami v 
starostni skupini 25-29 let (17%) še zmeraj precej 
nižji kot v EU (27%).  
Stopnja dosežene izobrazbe je po regijah zelo 
razliþna tako v državah kandidatkah kot v obsto-
jeþi EU. Na splošno je raven v povpre þju precej 
višja v regijah glavnih mest in do neke mere tudi v 
bogatejših regijah kot v manj uspešnih. 
V manj bogatih regijah je tudi ve þ ljudi, ki zgodaj 
opustijo šolanje 
V regijah Objective 1 je precej ve þ mladih kot v 
drugih delih EU, ki so pred þasno zapustili šolanje 
in imajo kon þano le osnovno izobrazbo. V regijah 
Objective 1 je leta 2002 bilo kakih 26% ljudi v sta-
rostni skupini od 18 do 24 let, ki so bili brez vsa-
kih kvalifikacij ali poklica (razen osnovnega šolan-
ja) in niso bili vklju þeni v nadaljnje šolanje ali us-
posabljanje, kar je dvakrat ve þ kot izven regij Ob-
jective 1. ýeprav so številni od teh bili zaposleni, 
pa je zelo verjetno, da bodo z leti in z vse ve þjimi 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 48zahtevami po izobrazbi vedno težje dobili zaposli-
tev v gospodarstvu, ki temelji na znanju. Zmanj-
šanje števila takih ljudi v regijah Objective 1 je 
zato pomemben prispevek k zmanjšanju razlik v zaposlenosti med regijami, pa tudi h krepitvi nji-
hovih razvojnih možnosti
17 (Karta A1.8). 
Veþina držav kandidatk ima stopnjo tistih, ki prez-
godaj izstopijo iz šolskega sistema, precej nižjo kot evropska petnajsterica. Samo Bolgarija, Latvi-
ja in Romunija imajo delež starih med 18 in 24 let, ki imajo le osnovno šolanje in niso ve þ vkljuþeni v 
nadaljnje šolanje ali poklicno usposabljanje, nad povpreþjem EU (okoli 20% ali nekaj nad to števil-
ko v vseh treh primerih), þeprav je tudi to še ved-
no pod povpre þjem regij Objective 1. Na Madžar-
skem je takih ljudi okoli 12%, na Poljskem 8%, na ýeškem, Slovaškem in v Sloveniji pa le okoli 5%. 
Vseživljenjsko u þenje
Sposobnost delovne sile in tudi podjetij, da se prilagodijo spremenljivim okoliš þinam na trgu, je 
bistveni dejavnik konkuren þnosti regij. To pa zah-
teva dostop do izobraževanja, kjer je mogo þe
osvežiti in pove þati sposobnosti. Nenehno poklic-
no izobraževanje je zato poleg osnovnega šolanja 
pomembno tako za posameznikovo kariero kot za 
konkuren þnost gospodarstva.  
Delež zaposlenih, ki so vklju-
þeni v stalno izobraževanje, je 
veliko nižji v kohezijskih drža-
vah, razen Irske, kot v preostali 
EU, kot kažejo zadnji dostopni 
podatki
18. V Španiji je bil leta 
1999 ta delež samo 25% (v 
primerjavi s povpre þjem EU, ki 
znaša 40%), medtem ko je bil 
na Portugalskem 17% in v Gr-
þiji le 15%. (Potrebno je opozo-
riti, da je v te številke vklju þeno 
le poslovno gospodarstvo, ne pa javne uprave in storitve ter 
kmetijstvo.) (Graf 1.13) V državah kandidatkah je stalno izobraževanje posebno pomembno zaradi prestrukturiranja gos-
podarstva in o þitne ozkosti za þetnega in poklic-
nega izobraževanja. Kljub razmeroma velikemu 
deležu mladih ljudi s srednješolsko izobrazbo, pa 
se jih ve þina izšola za poklic, ki jim verjetno ne bo 
zagotovil dolgoro þne prihodnosti na trgu delovne 
sile, saj se povpraševanje po šolskem znanju in usposobljenosti spreminja.  
Izgleda, da je udeležba v stalnem izobraževanju v 
veþini primerov precej nižja v državah kandidat-
kah kot v EU. Leta 1999 se je v povpre þju samo 
17% zaposlenih v poslovnem sektorju udeležilo kakršnekoli oblike poklicnega izobraževanja, kar 
je manj od polovice EU, þeprav je ta delež podo-
ben tistemu na Portugalskem in je celo za malen-
kost veþji kot v Gr þiji. Samo na ýeškem je bil de-
lež udeležencev v dodatnem izobraževanju višji od povpre þja EU in to samo za malenkost (42%). 
V drugih državah kandidatkah (razen Slovenije z 
32%) je bil delež manj kot 20-odstoten.  
Obstaja torej o þitna potreba, da se stalno izobra-
ževanje v teh državah pove þa in omogo þi veliko 
boljši dostop do vseživljenjskega u þenja. Glavna 
težava pri tem so finan þna sredstva. 
010203040506070
SE DK FI UK FR CZ BE IE NL LU DE SI AT IT ES EE PT PL EL BG HU LV LT RO010203040506070% zaposlenih v podjetjih1.13 Stopnja udeleženosti v nenehnem poklicnem izbraževanju, 1999
Vir: Eurostat, Second Survey of continuing vocational training in enterprises (CVTS2)* PL = velja samo za regijo Pomorskie 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 49Udeležba žensk na trgu delovne sile 
Potencial žensk in njihovega prispevka h gospo-
darski dejavnosti v EU še zmeraj ni v celoti izrab-
ljen. Medtem ko je stopnja zaposlenosti žensk na 
Nizozemskem, v Veliki Britaniji, Avstriji in nordij-skih državah že nad ciljem iz Lizbone (60%), pa 
je v Španiji, Gr þiji in Italiji precej pod njim.  
Ženske so za enako delo pla þane manj. Razkorak 
med spoloma v pla þanosti je od leta 1998 ostal 
na 16%. Spolno razlikovanje na trgu delovne sile 
ostaja, saj je veliko ve þji delež moških, ki delajo 
kot vodje ali imajo druge višje položaje.  
Glavni vzrok za nizko udeležbo žensk je slaba 
ureditev dela. Ve þ kot ena tretjina zaposlenih 
žensk dela s krajšim delovnim þasom, medtem ko 
je na tak na þin zaposlenih samo 5% moških — 
številne ženske delajo tako zaradi pomanjkljivega varstva otrok. 
V vseh novih državah þlanicah je udeležba žensk 
na trgu delovne sile opazno padla v prvih letih 
tranzicije. Leta 2002 je bila stopnja zaposlenosti 
žensk na Cipru in v Sloveniji za malenkost pod 
ciljem, zastavljenim v Lizboni, medtem ko je bila ta številka na Poljskem samo 47%, na Malti pa 
celo samo 32%. 
Prepreþevanje brezposelnosti in aktivne politike 
trga delovne sile 
Preventivni ukrepi in aktivne politike trga delovne 
sile so bistveni pogoj za izrabo polnega potencia-
la delovne sile v EU. V številnih državah þlanicah 
so vložili velike napore v to, da bi vsakdo, ki izgu-
bi delo, dobil osebno pomo þ in nasvete za iskanje 
dela že v za þetni fazi. Pravzaprav obstaja splošna 
tendenca k vse bolj osebni pomo þi in uþinkovitim 
programom, ki bi ugotovili potrebe iskalcev dela, 
ter k nudenju po meri prirejene pomo þi namesto 
skupinskih ukrepov.
Prav tako je bilo marsikaj storjeno, da bi mladim 
ljudem omogo þili dostop do izobraževanja, delov-
nih izkušenj ali kakega drugega zaposlovalnega 
ukrepa v roku 6 mesecev po izgubi dela, starej-šim od 24 let pa v roku 12 mesecev. Premalo po-zornosti pa je posve þene nedejavnim, za razliko 
od tistih, ki so registrirani kot brezposelni, kar jim lahko omeji dostop do programov trga delovne sile, kar še posebej velja za ženske. 
Še naprej ostajajo razlike v u þinkovitosti politik 
trga delovne sile med razli þnimi deli Unije.  
Te politike je potrebno okrepiti, še posebno v re-Priseljevanje in vklju þevanje državljanov tret-
jih držav 
Glede na bližajo þe se upadanje delovno sposobnega 
prebivalstva v EU v prihodnjih letih in na pomanjkanje 
delovne sile v številnih dejavnostih dobiva priseljevan-
je nov pomen.  
Uspešno vklju þevanje priseljencev v družbo je po-
membno tako za družbeno kohezijo kot za gospodar-
sko uþinkovitost, posebno v kontektstu na þrtov iz 
Tampere in Lizbone. Nenehne težave zaradi visoke 
brezposelnosti in izklju þenosti iz trga delovne sile med 
tistimi, ki niso državljani EU, od katerih so številni pri-
seljenci iz drugih celin ali pa otroci priseljencev, rojeni v EU, zahtevajo, da se ve þ truda vloži v njihovo vklju-
þevanje.  
Politike za boljše družbeno vklju þevanje priseljencev v 
EU iz tretjih držav ter etni þnih manjšin bodo morale 
upoštevati ne le gospodarske in družbene vidike, am-
pak tudi njihovo kulturno in versko raznovrstnost, dr-
žavljanstvo in politi þne pravice. Posledice priseljenih 
ljudi je potrebno upoštevati tako na regionalni kot na lokalni ravni. Države imajo sicer razli þne prednostne 
naloge, vendar pa mora biti politika vklju þevanja dol-
goroþna in se odzivati na posebne potrebe posamez-
nih skupin.  
Potrebno je ne le ve þ povezanosti med ustreznimi 
politikami na vseh ravneh, ampak tudi tesnejše sode-
lovanje med razli þnimi vrstami vladnih organov, pa 
tudi med javnimi organi in socialnimi partnerji, razis-
kovalci, lokalnimi socialnimi službami, nevladnimi or-
ganizacijami – predvsem pa samimi priseljenci.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 50gijah z visoko brezposelnostjo in potrebo po pre-
strukturiranju. 
Vse to je potrebno razširiti tudi na nove države 
þlanice, kjer so sredstva za aktivno politiko nizka 
glede na stopnjo brezposelnosti in veliko dolgot-
rajno brezposelnostjo, ki sta visoki celo v primer-
javi s stopnjami v Gr þiji in na Portugalskem, zad-
njima na lestvici Unije.  
Glavne naloge, s katerim se bo potrebno spopasti 
v prihodnosti za doseganje lizbonskih ciljev o za-poslovanju in pove þanje produktivnosti, so:  
x spodbujati prilagodljivost delavcev in podjetij s 
poveþanjem njihove sposobnosti predvidevan-
ja, obdelave in sprejemanja sprememb; 
x poveþati zaposlenost in omogo þiti, da postane 
delo realna možnost za vse, posebno ob upo-števanju pri þakovanega upada delazmožne-
ga prebivalstva, z odstranjevanjem ovir pri dostopu na trg delovne sile, pove þanjem mož-
nosti za zaposlovanje in prepre þevanjem
brezposelnosti, ustvarjanjem bolj privla þnih 
delovnih pogojev in zagotavljanjem, da se de-lo izplaþa;
x vlagati ve þ in bolj u þinkovito v þloveški kapital 
ter tako zagotoviti, da predvsem tisti delavci, ki imajo slabše kvalifikacije, lahko pridobijo  
in osvežijo svoje znanje in sposobnosti,  
tako da lahko ostanejo in napredujejo na de-lovnem mestu in pove þajo stopnjo dosežene 
izobrazbe; pove þati udeležbo ljudi v izobraže-
valnih programih skozi celo njihovo delovno obdobje, tako da postane vseživljenjsko u þen-
je realnost.
Inovacija in gospodarstvo na znanju  
Znanje in dostop do njega sta postala gonilna sila rasti v naprednih gospodarstvih, kot je Evropska 
unija. Strokovno znanje in izkušnje ter intelektu-
alni kapital so postali za konkuren þnost veliko bolj 
pomembni kot naravni viri ali izraba obilice cene-
ne delovne sile, saj se z njihovo pomo þjo lahko 
poveþa uþinkovitost proizvodnje in razvijajo novi 
izdelki.Zaradi tega je inovativnost klju þnega pomena za 
ohranjanje in krepitev konkuren þnosti, ki je pogoj 
za trajen gospodarski razvoj. Vendar pa so od-
stopanja v inovativnih sposobnostih že sedaj med regijami EU zelo mo þna, po širitvi pa se bodo še 
poveþala. To odraža podobne velike razlike pri 
dostopu do znanja in tudi v sposobnosti uporabe znanja. ýe se te razlike ne bodo zmanjšale, bo 
postalo zelo težko, þe ne kar nemogo þe, doseþi
lizbonski cilj, da postane EU najbolj dinami þno in 
na znanju temelje þe gospodarstvo na svetu. 
Težava, s katero se sre þujejo oblikovalci politike 
pri zmanjševanju inovacijskega razkoraka, so me-ritve obeh dejavnikov, ki spodbujata inovativnost, 
in njunih u þinkov na konkuren þnost. Kazalci, ki so 
na voljo, so nepopolni in jih je potrebno dopolniti z 
bolj kakovostnimi podatki o razmerah v regijah, o 
razliþnih skupinah, ki so vklju þene v inovacijske 
dejavnosti (raziskovalnih inštitutih, podjetjih in 
upravnih organih), ter odnosih med njimi. 
V nadaljevanju je predstavljenih ve þ kazalcev. 
Slika, ki jo kažejo, ni nova, ampak le potrjuje, da 
so države kandidatke v razmeroma neugodnem 
položaju, kar pa velja tudi za sedanje regije  
Objective 1. 
Tako raziskave in razvoj (research and develop-
ment — R&D) kot dejavnosti v zvezi z napredno 
tehnologijo so koncentrirane v osrednjih regijah sedanje EU. Leta 1999 so samo v 8 regijah seda-
nje EU porabili ve þ kot þetrtino vseh sredstev Uni-
je za R&D, v 30 regijah pa polovico teh sredstev. 
Po priþakovanjih je bila koncentracija patentov 
podobna. Glede na kazalec rezultatov inovacij (þetudi je samo delen) je bilo polovico vseh  
prijav s podro þja napredne tehnologije na Patent-
ni urad EU vloženih iz samo 13 centralnih regij (Karta A1.9). 
Še veþje razlike med regijami pa so v sredstvih, ki 
jih poslovni sektor vlaga v R&D, kar je morda še 
najbolj relevantno za ocenjevanje potencialnega prispevka inovacij h konkuren þnosti. Medtem ko 
je povpre þna poraba podjetij za R&D v Nem þiji 
1,7% BDP, na Finskem 2,2% in na Švedskem 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 512,7%, je v vseh regijah Portugalske in Gr þije (ra-
zen Lizbone, Atike in Peloponeza) ta številka ve þ
kot desetkrat manjša in je pod 0,2% regijskega 
BDP. V vseh regijah Objective 1 skupaj je znaša-la poraba podjetij za raziskave manj kot 0,3% 
BDP, oziroma le nekaj ve þ kot eno petino povpre-
þja EU, ki znaša 1,3% (Karta 1.10).  
Državni izdatki za R&D so si med regijami veliko 
bolj podobni. Vendar pa so bili glede na BDP leta 
1999 še vedno nekaj nižji v regijah Objective 1, kot v drugih regijah (od 0,15% v Španiji in Gr þiji 
do 0,21 na Portugalskem v primerjavi s povpre þ-
jem EU leta 1999, ki je znašalo 0,27%), zato niti približno ne odtehtajo ogromnih razlik v sredstvih 
poslovnega sektorja. Še v ve þji meri velja to za 
porabo v visokem šolstvu, ki je bila v regijah Ob-
jective 1 podobna kot drugje (okoli 0,4% BDP).  
Medtem ko so se med leti 1995 in 1999 nekoliko 
poveþala poslovna sredstva za R&D v regijah Ob-
jective 1, pa je bila ta rast nekaj nižja glede na 
BDP kot pa rast v regijah izven Objective 1 ( þep-
rav se je poraba v odstotkih bolj pove þala v regi-
jah Objective 1). Obenem se je v regijah Objecti-ve 1 pove þala poraba državnih sredstev glede na 
BDP, medtem ko je v drugih regijah padla.  
… državne pomo þi poveþujejo razlike med 
državami þlanicami ... 
Potrebno je tudi pod þrtati razli þne stopnje podpo-
re, ki jo države þlanice nudijo poslovnemu sektor-
ju v obliki državne pomo þi za R&D
19. Vlade boga-
tejših držav, z nekaj opaznimi izjemami, dajejo 
bistveno ve þ podpore za tozadevno porabo podje-
tij, kot vlade manj uspešnih držav.  
Po najnovejših podatkih znašajo podpore od pre-
ko 300 evrov na zaposlenega v proizvodnji na 
Finskem in Avstriji, do samo 28 evrov na Portu-galskem in le 12 evrov v Gr þiji. (Tabela A1.9). Majhnost podjetij še nadalje ogroža inovativnost 
v šibkejših regijah 
Podjetja v manj razvitih regijah so prizadeta, ker 
niso povezana z najboljšimi mednarodnimi omre-
žji R&D in raziskovalnimi centri, ki razvijajo nove 
tehnologije
20. Majhna in srednje velika podjetja 
(SME) v teh regijah še posebej težko izvedo za 
najnovejša tehnološka dognanja in njihovo upora-
bo, prav tako pa težko najdejo ustrezne partnerje. 
Kot so pokazale nedavne empiri þne študije 
OECD, je iznajdba izdelka predvsem kolektivni 
proces, ki zahteva sodelovanje tako med podjetji samimi kot med podjetji in raziskovalnimi inštituti, 
ki skupaj predstavljajo znanstveno bazo regije. 
Podjetja v šibkejših regijah pogosto nimajo stikov z drugimi podjetji in raziskovalnimi inštituti in so 
zato tudi manj inovativna
21.
Obseg raziskovalnih in razvojnih dejavnosti je 
ponavadi odvisen od velikosti podjetja, kar še po-
sebej velja za predelovalno industrijo. Regije z 
visoko koncentracijo zaposlenih v majhnih prede-lovalnih podjetjih, ki so predvsem na jugu EU, 
imajo obi þajno nizko stopnjo porabe za R&D. Leta 
2000 je bil delež zaposlenih v predelovalnih pod-
jetjih z manj kot 50 zaposlenimi kar 47% na Por-
tugalskem, 53% v Španiji in 56% v Italiji (za Gr þi-
jo ni podatkov), v primerjavi z le 27% v ostali EU. 
Poleg tega je v teh državah delež majhnih podjetij 
v šibkejših regijah še ve þji — glede na ocene jih 
je v regijah Objective 1 na jugu Italije ve þ kot 60% 
in v Španiji 65%
22.
Ta razlika v velikosti podjetij med regijami je ena-
ko oþitna tudi v ostali Uniji. Tako na primer dela v 
nemških novih deželah v majhnih podjetjih ena 
tretjina zaposlenih v predelovalni industriji, v pre-
ostali državi pa le okoli 20%. 
Za razliko od velikih podjetij, ki imajo obi þajno 
svoje lastne razvojne oddelke, pa so majhna  
in srednje velika podjetja v glavnem odvisna od svoje sposobnosti, da poiš þejo tehnologijo in 
strokovna znanja zunaj, posebno v njihovi nepos-redni bližini. Kot kaže nedavna anketa, ocenjujejo  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 521.10 Sredstva za raziskave in razvoj (R&D), 2000
Vsa sredstvaSredstva poslovnega sektorjaDržavna sredstva in sredstva za višje izobraževanje
% regijskega BDP< 0,520,52 - 0,820,82 - 1,151,15 - 1,95>= 1,95ni podatkovEU27 = 1,86 DE, EL, FR, PT, SE, UK: 1999
AT: 1998UK: NUTS1BE, IE, SE, RO: NUTS0% regijskega BDP
% regijskega BDP< 0,160,16 - 0,410,41 - 0,660,66 - 1,22>= 1,22ni podatkovEU27 = 1,21 DE, EL, FR, PT, SE: 1999
AT: 1998BE, UK: NUTS1IE, RO: NUTS0< 0,210,21 - 0,360,36 - 0,520,52 - 0,81>= 0,81ni podatkovEU27 = 0,65 DE, EL, FR, PT, SE, UK: 1999
AT: 1998UK: NUTS1BE, IE, SE, RO: NUTS0
© Eurogeographics združenje za upravne meje
02 5 01250 km
Vir: Eurostat
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 53poslovneži v majhnih in srednje velikih podjetjih, 
da sta nakup moderne opreme in sodelovanje z 
dobavitelji in strankami dva najbolj važna na þina
dostopa do nove tehnologije, veliko važnejša kot 
lasten razvoj23. Poleg tega sta dva od treh anketi-
ranih managerjev v EU ocenila, da je povezovan-je v omrežja za skupni razvoj novih izdelkov, iz-menjavo znanja med podjetji ipd. za inovacije 
pomembno ali zelo pomembno. 
Sektorska sestava gospodarskih dejavnostih gre 
oþitno tudi na škodo šibkejših regij. Proizvodnja 
visoke tehnologije in umsko intenzivne poslovne storitve so pove þini koncentrirane v osrednjih re-
gijah, kar že samo po sebi pove þuje inovativnost, 
saj v teh dejavnostih namenijo veliko ve þ sredstev 
za R&D kot v bolj osnovnih, ki imajo ve þ zaposle-
nih v manj razvitih regijah (Karta 1.11). 
Poleg tega pa tudi kaže, da je rast zaposlenosti v 
EU povezana z dejavnostmi, ki temeljijo na znan-ju, kar pomeni, da imajo regije, v katerih so take 
dejavnosti koncentrirane, ve þ možnosti za izbolj-
šanje konkuren þnosti in so tudi v boljšem položa-
ju glede oblikovanja novih delovnih mest. S þaso-
ma bi to lahko pripeljalo do vse ve þje koncentraci-
je teh dejavnosti v mo þnejših regijah in tako še 
poveþalo razlike med temi in ostalimi regijami
24.
Inovativnost v državah kandidatkah 
V državah kandidatkah namenijo veliko manj 
sredstev za raziskave in razvoj glede na BDP kot 
v veþini obstoje þih držav þlanic EU, vendar pa le 
za malenkost manj kot v regijah Objective 1. Leta 
2001 je znašala ta poraba v povpre þju le 0,8% 
BDP, kar je manj kot polovica povpre þja evropske 
petnajsterice. Od tega gre nekaj ve þ kot 45% na 
raþun porabe podjetij, kar je precej manj kot v EU 
(65%), medtem ko se preostanek enakomerno porazdeli med vladni sektor in visoko šolstvo.  
Poraba podjetij za R&D v državah kandidatkah 
glede na BDP je bila tako samo okoli ene tretjine 
povpreþne stopnje EU, vendar pa nekaj višja od 
povpreþja v regijah Objective 1. Vladne postavke glede na BDP so bile v državah kandidatkah po-dobne povpre þju, ki velja za v EU v celoti in regije 
Objective 1, medtem ko je znašala visokošolska poraba za R&D le okoli polovico povpre þja EU in 
regij Objective 1.  
Med državami kandidatkami je manj razlik v pora-
bi, kot v sedanji EU. ýeška in Slovenija sta imeli 
najvišjo porabo, kar je odraz njune relativne us-
pešnosti, vendar samo okoli 1,5% BDP, kar je 
manj od ve þine držav þlanic, a ve þ kot v štirih ko-
hezijskih državah in Italiji. Najnižjo stopnjo so 
imele Bolgarija, Romunija in Latvija (okoli 0,5% 
BDP), ki je podobna portugalski stopnji in je malo nižja od grške. V drugih državah je bila poraba 
zelo podobna tisti v sedanjih regijah Objective 1, 
razen nemških. 
Kot v EU je tudi v državah kandidatkah glavni raz-
log za razlike v celotni porabi za R&D razlika v 
porabi podjetij. Medtem ko je ta znašala okoli 60% vse porabe na ýeškem in v Sloveniji, pa je 
znašala v 6 od preostalih 8 držav 40% ali manj vse porabe. 
Tako kot v EU je bilo tudi v vseh državah kandi-
datkah skupaj v drugi polovici 90. let malo razlik v 
stopnjah porabe za R&D glede na BDP. Na splo-šno je prišlo do manjšega upada, delež sredstev 
podjetij pa se je, tako kot v Uniji, bolj zmanjšal kot 
poveþal. Med leti 1995 in 2001 se je celotna po-
raba za R&D pove þala glede na BDP samo na 
ýeškem, Madžarskem in v Litvi, medtem ko se je 
v Romuniji in na Slovaškem opazno zmanjšala. 
Koncentracija R&D v najbolj uspešnih regijah - 
tako kot v EU15 
Tako kot v EU obstaja tudi v državah kandidatkah 
jasna tendenca po nesorazmerno ve þji porabi 
sredstev za R&D v bogatejših regijah. To je po-
sebej oþitno v Bolgariji, kjer se 80% vseh sred-
stev porabi v regiji Jugozapaden, v kateri se  nahaja Sofija. Skoraj enako o þitno je na Madžar-
skem in ýeškem, saj se v obeh državah porabi 
skoraj  60%  vseh  sredstev  v  glavnem  mestu in  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 54gReoiGIS geoiGISR
1.11 Zaposlovanje v sektorjih visoke tehnologije, 2002
% vseh zaposlenih
< 7,45
7,45 - 9,55
9,55 - 11,65
11,65 - 13,75
>= 13,75
ni podatkovPovprečje = 10,6
Standardni odklon = 4,30
Vir: Eurostat
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 55okoliški regiji. Pravzaprav je stopnja porabe gle-
de na BDP v Pragi in okoliški regiji Srednja ýeš-
ka skupaj znašala skoraj 2,5% BDP, kar je bis-tveno ve þ kot v katerikoli regiji v Španiji ali Italiji 
in veþ kot v vseh francoskih regijah, razen Ile de 
France in Midi-Pyrénées. Podobno je poraba na Poljskem v regiji Mazowieckie, kjer se nahaja Varšava, znašala okoli 1,5% BDP. To je skoraj 
dvakrat ve þ kot v drugih poljskih regijah, razen 
Malopolskie. 
Vendar ima za to relativno koncentracijo porabe 
v bogatejših regijah, veliko manj zaslug kraj po-
rabe sredstev iz podjetij kot v EU. (Edina izjema je regija Srednja ýeška, kjer je visoka stopnja 
porabe v celoti odvisna od sredstev poslovnih podjetij.) V Pragi je bila poraba podjetij za R&D glede na BDP pod državnim povpre þjem in viso-
ka skupna poraba je rezultat velike porabe vlade 
in visokošolskih ustanov. Podobno je bila tudi na Madžarskem in Poljskem poraba vladnih sred-
stev za raziskave in razvoj bistveno ve þja v regiji 
glavnega mesta kot drugje po državi, vendar je v 
obeh primerih temu sledila tudi visoka poraba 
podjetij v teh regijah, þetudi je bila nekaj manjša.  
ICT nudi podjetjem in regijam nove možnosti 
Informativna in komunikacijska tehnologija (ICT) 
je prinesla tako nove možnosti kot nove naloge 
podjetjem in predstavlja nov dejavnik v regijski konkuren þnosti. ICT je v regije prinesla ve þjo
hitrost in možnost korenitih sprememb življenj-
skih in delovnih pogojev, kakor tudi možnost  drugaþnih prostorskih porazdelitev gospodarskih 
dejavnosti.
… vendar pa imajo regije razli þen
dostop do ICT … 
S stališþa kohezije ponuja ICT ugodno priložnost, 
da se zmanjšajo težave v zvezi z velikimi razdal-
jami in odmaknjenostjo, zaradi katerih so prizade-
te številne obrobne regije, še bolj pa zelo oddal-jene regije. Poleg tega pa obstaja vse ve þja ne-
varnost, da se poleg teritorialne oddaljenosti po-javi tudi tako imenovani ‘digitalni razkorak’.  
Obstaja tudi bojazen, da bodo omejitve pri  
dostopu do ICT omrežij ali manjše sposobnosti  
podjetij in gospodinjstev, da uporabljajo novo te-hnologijo, prej pove þale kot zmanjšale razlike v 
uþinkovitosti regij. 
ýeprav je na razpolago ve þ variant razvoja raznih 
vrst ICT, pa so nekatere razlike med regijami že 
vidne: 
x Obstaja lo þnica med severom in jugom sedan-
je EU v razvoju ve þine novih tehnologij, ki pri-
bližno ustreza lo þnici med kohezijskimi drža-
vami in ostalimi þlanicami.
x Obstaja lo þnica med zahodom in vzhodom, 
med sedanjimi þlanicami EU in državami kan-
didat-kami v stopnji pokritosti z novimi tehno-
logijami. Obstajajo tudi znaki, ki kažejo na do-
hitevanje, saj države kandidatke sprejemajo 
nekatere klju þne tehnologije hitreje kot EU15. 
x Obstajajo precejšnje razlike med samimi dr-
žavami kandidatkami v stopnji razvoja ICT, þeprav je pri tem, tako kot v EU, veliko razlik 
med razli þnimi vrstami tehnologij. Tako je bilo 
npr. leta 2001 število uporabnikov interneta v Estoniji in Sloveniji le za malenkost nižje od povpreþja EU, v Romuniji pa je to število zna-
šalo le eno petino povpre þja EU. 
x Obstajajo tudi razlike med regijami znotraj 
držav. V glavnem je tempo razvoja v velikih 
mestih hitrejši kot v drugih delih države, pode-
želska obmo þja pa zaostajajo. 
V zvezi s telekomunikacijami velja omeniti, da je 
število telefonskih priklju þkov v kohezijskih drža-
vah, razen Gr þije, glede na število prebivalcev 
razmeroma nizko v primerjavi z ostalo EU, poleg 
tega pa tudi ne kaže na kakšno pove þanje. Tako 
je bilo leta 2001 v Španiji in na Portugalskem po 
44 priklju þkov na 100 ljudi, medtem ko povpre þje 
EU znaša 55, vendar pa je bilo to število pod povpreþjem tudi na Irskem (49) in v Italiji (47). 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 56V državah kandidatkah je število telefonskih prik-
ljuþkov še manjše. Razen Cipra in Malte, kjer je 
število priklju þkov glede na število prebivalcev 
podobno povpre þju EU, je bilo v vseh državah 
kandidatkah leta 2001 v povpre þju najveþ 40 prik-
ljuþkov na 100 ljudi, ta številka pa niha od 40 v 
Sloveniji in 38 na ýeškem, do 30 na Poljskem, 29 
na Slovaškem in samo 19 v Romuniji. Za razliko 
od EU so se te številke mo þno poveþale od sredi-
ne 90. let dalje, þeprav najnovejši podatki kažejo, 
da se je ta rast v številnih državah ustavila z raz-
vojem ISDN in mobilnih telefonov (Graf 1.14). 
Razmeroma majhno število telefonskih priklju þkov 
na prebivalstvo v južnih državah þlanicah Unije do 
neke mere odtehta ve þja uporaba mobilnih telefo-
nov. Tako je bilo v Italiji in na Portugalskem števi-
lo naroþnin na mobilne storitve v letu 2001 nad-
povpreþno (84 oz. 78 na 100 ljudi v primerjavi s 
povpreþjem EU, ki znaša 74). V Španiji je  
bilo število enako povpre þju EU, medtem ko je 
bilo v Gr þiji pod njim (68), kar je manj kot kjerkoli 
drugje v evropski petnajsterici, razen Francije in Nemþije.
V državah kandidatkah je bilo leta 2001 število naroþnin na mobilne storitve glede na število pre-
bivalcev skoraj v vseh primerih nižje kot v EU. 
Dve izjemi sta bili ýeška, kjer je število na 100 
prebivalcev enako kot v Gr þiji (ali Nem þiji) in Slo-venija, ki se je izena þila s Portugalsko in s tem 
presegla povpre þje EU15. Drugje se je število 
gibalo med 54 v Estoniji in 49 na Madžarskem do 
25 na Poljskem in samo 20 v Bolgariji in Romuniji. Vendar pa se v vseh državah te številke stalno 
dvigajo. 
ýeprav so postale mobilna telefonija in storitve, ki 
jih prinaša, pomembne predvsem za poslovno 
uþinkovitost, pa je dostop do njih postal samou-
meven tudi za manj razvite dele EU. To pa ne 
velja za širokopasovne priklju þke, ki lahko veliko 
bolj prispevajo k poslovni u þinkovitosti, kar še 
posebej velja za visokozmogljiv dostop do inter-neta, preko katerega je mogo þe pošiljati velike 
koliþine podatkov, kar odpira možnosti za razvoj 
novih omrežnih uporabniških programov. Poleg tega pa lahko uporaba širokopasovnih linij mo þno
zmanjša stroške komunikacij ter tako še pove þa
konkuren þnost, ki jo že tako omogo þa. Dostop do 
širokopasovnega omrežja pa je zelo razli þen po 
EU in po regijah znotraj držav. Najmanj uspešna obmoþja imajo tudi najmanj dostopa in vse kaže, 
da se bo tako stanje nadaljevalo tudi v prihodnos-
ti. V tem pogledu priklju þki na širokopasovno om-
režje pove þujejo digitalni razkorak, namesto da bi 
ga zmanjševali.
Po zadnjih dosegljivih podatkih (za leto 2002) je 
število širokopasovnih priklju þkov v razmerju s 
prebivalstvom najvišje na Dan-
skem in v Belgiji (7-8 na 100 
ljudi), najnižje pa v Gr þiji in na 
Irskem, kjer je manj kot 1 tak 
prikljuþek na 100 ljudi, številke 
za Italijo in Portugalsko pa so 
le za malenkost višje. Po drugi 
strani pa sta v Španiji po 2 
prikljuþka na 100 ljudi, kar je 
enako kot v Franciji in Veliki 
Britaniji.
25
V državah kandidatkah je dos-
top do širokopasovnega omre-
žja pove þini še manjši kot v 
kohezijskih državah, pri tem pa 
sta veliki izjemi Estonija in Slo-020406080100
EL LU DK DE SE NL FR CY FI MT UK BE IE IT AT ES PT SI CZ BG EE HU LT LV PL SK RO020406080100Telefonski priklju þki, 2001
Pokritost z mobilno telefonijo, 20021.14 Število telefonskih priklju þkov in stopnja pokritosti z mobilno 
telefonijo, 2001/2002
Vir: Eurostat, Telecommunication services, za telefonske priklju þke; DG Information Society, Eighth 
Report on the Implementation of the Telecommunications Regulatory Package in 3rd Report on% prebivalstva
Monitoring of EU Candidate Countries, za pokritost z mobilno telefonijo
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 57venija. Tako v teh državah kot v EU je þas za 
prikljuþitev na širokopasovno omrežje, oziroma 
sploh možnost takega priklju þka, odvisen od lo-
kacije — centra ali obrobja. V številnih bolj oddal-
jenih obmo þjih bo verjetno dostop še kar nekaj 
þasa problemati þen.26
Širitev širokopasovnega omrežja je zelo tesno povezana z uporabo interneta, ki se v EU uporab-
lja zelo razli þno, kar je v veliki meri odvisno od 
stopnje uspešnosti. Leta 2002 je bilo v EU15 prik-
ljuþenih na internet povpre þno 40% gospodinj-
stev, vendar pa so odstopanja velika — na Dan-skem, Nizozemskem in Švedskem je ta številka 65%, v Španiji in na Portugalskem samo 30%, v 
Grþiji pa le 9%. 
V državah kandidatkah ima na splošno manj gos-
podinjstev dostop do interneta kot v evropski pet-
najsterici. Leta 2002 je bila blizu povpre þja EU 
samo Slovenija (38%), medtem ko je na Cipru in 
Malti (nekaj nad 30% v obeh primerih) približno 
tako kot v Španiji in na Portugalskem. V ostalih 
državah sega ta delež od 21% v Estoniji in 17% naýeškem do 7% v Latviji, 4% na Slovaškem in 
le 2% v Bolgariji (za Romunijo ni podatkov). Vse-eno pa so te številke, razen za zadnjo skupino držav, še vedno višje kot v Gr þiji (Graf 1.15). 
Ti na splošno nizki deleži so delno odraz tehni þnih težav pri 
dostopu do interneta v teh dr-
žavah. Ko se bodo te težave 
rešile, se bo uporaba interneta nedvomno pove þala. Obseg 
poveþanja bo verjetno odvisen 
tako od širjenja širokopasov-nega omrežja kot storitev, ki 
bodo na voljo na internetu. ýe-
prav delež gospodinjstev z do-
stopom do interneta morda ni-
ma neposredne povezave z 
razmerami v gospodarstvu, pa posredno vseeno kaže tako 
tehniþne zmogljivosti ljudi kot 
njihovo dojemljivost za nove 
tehnologije, kar pa je oboje pomembno za gospodarski razvoj. Vseeno pa je za neposredno konkuren þnost verjetno bolj po-
membno, kako se sprejemajo in uporabljajo inter-net in druge tehnologije v poslovne namene.  
Po priþakovanjih imajo podjetja precej ve þji dos-
top do interneta kot gospodinjstva. V državah þla-
nicah imajo dostop skoraj vsa podjetja nad mini-
malno velikostjo. V evropski petnajsterici je leta 
2002 imelo skoraj 80% podjetij z ve þ kot 10 zapo-
slenimi internetni priklju þek, med državami pa je 
bilo razmeroma malo razlik. Tako je bil ta delež le za malenkost pod povpre þjem EU v Gr þiji (74%), 
ki je imela najnižjo številko v Uniji, medtem ko je 
bil blizu povpre þja v Španiji in na Portugalskem. 
(Za države kandidatke ni tovrstnih podatkov.) 
Po podatkih zadnjih raziskav
27 ima veþina podjetij 
te velikosti tudi svojo spletno stran. Vendar pa  
se deleži podjetij, ki uporabljajo internet za proda-
jo svojih izdelkov in storitev, razlikujejo bolj  kot deleži priklju þkov — manj kot 10% jih prodaja 
po spletu v Španiji, Gr þiji in na Portugalskem v 
primerjavi s približno 30% v Nem þiji in Veliki  
Britaniji. 
V prihodnjih letih bo potrebno posvetiti posebno 
pozornost:
010203040506070
NL DK SE LU FI AT IE UK DE BE SI FR IT CY MT PT ES EE CZ LT PL HU EL LV SK BG 010203040506070% vseh gospodinjstev1.15 Stopnja dostopa gospodinjstev do interneta, 2002
Vir: Eurostat, Information Society Statistics
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 58x razvijanju novih politik za spodbujanje inovati-
vnosti, ki se bodo veliko bolj posve þale zago-
tavljanju kolektivnih poslovnih in tehnoloških 
storitev za skupine podjetij, kar lahko vpliva na njihov odnos do inovativnosti, namesto da 
se dajejo posameznim podjetjem subvencije, 
ki se obi þajno uporabljajo le za za þasno zni-
žanje stroškov; 
x razvijanju novih politik za krepitev inovativnih 
zmogljivosti majhnih in srednje velikih podjetij s pomoþjo poslovnih omrežij in »grozdov« ter 
izboljšanju njihovih povezav z bazami znanja, vkljuþno z univerzami in raziskovalnimi centri; 
x spodbujanju razvoja doma þega razvojno-
raziskovalnega potenciala v šibkejših regijah in njihovih sposobnosti, da prilagodijo nove tehnološke dosežke drugih svojim okoliš þinam 
in potrebam;
x poenostavljanju dostopa raziskovalcev, podje-
tij in drugih skupin v manj uspešnih regijah do 
kakovostnih mednarodnih omrežij, virov novih 
tehnologij in potencialnih partnerjev pri razis-kavah in razvoju.
Uprave regij in delovanje ustanov v 
gospodarstvu, ki temelji na znanju 
Na splošno velja, da nudijo dobro upravljanje in 
uþinkovite institucije pomembno podporo za kon-
kurenþnost regij, saj omogo þajo sodelovanje med 
razliþnimi skupinami iz javnega in zasebnega sek-
torja. Še posebej lahko izboljšajo kolektivne pro-cese uþenja in ustvarjanja, prenašanja in širjenja 
znanja, kar je bistvenega pomena za inovativnost. 
Poleg tega pa lahko utrdijo omrežja in javno-
zasebna partnerstva, ter tako spodbujajo k nas-
tanku uspešnih regijskih poslovnih grozdov, pa 
tudi oblikovanja strategije razvoja inovativnosti in regijske politike. Dobro vodstvo in u þinkovite us-
tanove so dokaj pomembne v manj uspešnih regi-jah, ki imajo praviloma pomanjkljiv upravni sistem in slabo obvladajo vprašanja v zvezi z znanostjo 
in tehnologijo, þeprav se soo þajo z velikimi spre-
membami na gospodarskem, tehnološkem in so-
cialnem podro þju.Rezultati raziskav in poskusnih politi þnih ukrepov 
kažejo
28, da javna politika lahko prispeva k dob-
remu upravljanju s spodbujanjem javno-zasebnega partnerstva in poslovnih omrežij, pa tudi z izboljšanjem institucionalnih zmogljivosti 
regijskih struktur, ki so odgovorne za inovacije.  
Vzpostavitev regijskega okvira za sodelovanje 
med podjetji je izjemnega pomena za spodbujanje 
inovativnosti, kar še posebej velja za mala in sre-
dnje velika podjetja. Take vrste sodelovanja in omrežja, ki nastajajo, lahko pomagajo pretvoriti 
znanje v gospodarske priložnosti, hkrati pa gradi-
jo odnose med ljudmi in organizacijami, ki deluje-jo spodbudno na inovativnost. 
Izkušnje kažejo, da dobro upravljanje zahteva 
premik od tradicionalnega hierarhi þnega (vertikal-
nega) pristopa k bolj odprtim oblikam, ki vklju þuje-
jo vse zainteresirane strani v dolo þeni regiji. Taka 
partnerstva bi se morala razširiti na vsa politi þna
podroþja, ki so pomembna za gospodarski, znan-
stveni in družbeni razvoj (t.i. integrirani pristop) in lahko v idealnem primeru uveljavijo dolgoro þno
politiþno vizijo (strateški pristop). 
Oþitno je, da so 'primerjalne prednosti, ki spodbu-
jajo inovativnost in vlaganja, lahko regijske ali državne zna þilnosti. Da bi regije uspele, morajo 
poiskati svojo lastno mešanico prednosti, sposo-
bnosti in idej, s katerimi bodo lahko tekmovale na svetovnem trgu in razvijale svoje neizrabljene 
potenciale'.
29
Regijske oblasti imajo strateški položaj, s katere-
ga lahko to izvajajo in, kar je še posebej pomem-
bno, ustvarijo omrežja javno-zasebnega sodelo-
vanja, ki so pomembna za razvoj na znanju te-meljeþega gospodarstva. Ustvarijo lahko tudi us-
trezno ozra þje za uþinkovito inovativnost, prilago-
jeno lokalnim potrebam majhnih in srednje velikih podjetij. Imajo ustrezen položaj za usklajevanje 
razliþnih elementov (politiko in institucije) inovati-
vnega regijskega sistema, pri þemer si lahko po-
magajo z analizo razvojnih potreb lokalnih podjetij 
in glavnih ovir, ki stojijo na tej poti, ter dvigujejo 
zavest o pomenu inovativnosti.  
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 59Državno politiko inovativnosti za majhna in sred-
nje velika podjetja je zato težko uvajati brez dob-
rega odnosa z regijskimi upravami, ki do podrob-
nosti poznajo proizvodno bazo in glavne dejavni-ke, ki so vpleteni v raziskave in razvoj v regiji. 
Obenem pa morajo biti regijske inovacijske politi-
ke usklajene z glavnimi državnimi in mednarod-nimi raziskovalno-razvojnimi omrežji, vklju þno z 
univerzami in raziskovalnimi centri.  
Vendar pa takih politik ni mogo þe uþinkovito raz-
viti brez neposrednega sodelovanja zasebnega 
sektorja pri na þrtovanju in izvajanju in brez sogla-
sja in aktivne pomo þi drugih strani, vklju þenih v 
raziskave, razvoj in inovacije v regiji, kot so pol-javne organizacije, tehnološki centri, univerze in 
sindikati.  
Varstvo okolja: doseganje ciljev iz 
Gothenburga 
Leta 2001 je Evropski svet v Gothenburgu dodal 
lizbonski strategiji še skrb za okolje kot tretji ste-
ber za gospodarski in družbeni razvoj in s tem potrdil svojo zavezanost trajnosti. Tako si je poli-
tika EU zadala cilj ustvariti ‘zdravi krog’, v kate-
rem se bodo regije razvijale tako, da se bodo zmanjševale gospodarske in družbene razlike, 
hkrati pa se bo izboljšalo tudi okolje. 
Vendar pa je stanje okolja precej razli þno med 
državami þlanicami in regijami, prav tako so razli-
þne znaþilnosti in velikost težav, ki okolju grozijo 
ter lokalne zmogljivosti za spopad z njimi. ýeprav so podatki na regijski ravni nepopolni, pa 
kazalci, ki jih je mogo þe rekonstruirati, kažejo na 
pozitivno povezavo med stanjem okolja ter gos-
podarsko in družbeno uspešnostjo. 
Voda
Oskrba s þisto vodo in ohranjanje virov þiste vode 
je eden od dejavnikov regionalne konkuren þnosti. 
Številne gospodarske dejavnosti, kot so kmetijs-
tvo, proizvodnja elektri þne energije in turizem, 
porabijo ogromne koli þine vode, hkrati pa so od-visne tako od vzdrževanja virov in ohranjanja  
okolja, saj jim omogo þa nadaljevanje njihovega 
delovanja.
Vendar pa vode v številnih regijah manjka. Porab-
ljena letna koli þina je na ali nad kriti þno stopnjo 
(20% ali ve þ od vseh virov), kar ogroža lokalne 
ekosisteme. Ob þasne suše, kot je bila poleti 
2003, ustvarjajo še dodatni pritisk. Regije na jugu 
EU, posebno otoške regije, so najbolj prizadete in 
številne so v veliki meri odvisne od pridobivanja vode iz morja ali uvoza.  
Poraba vode je posebno visoka na jugu Evrope, v 
kohezijskih državah in italijanskih regijah Objecti-ve 1. V številnih regijah v Španiji in Gr þiji poraba 
presega 270 litrov na osebo na dan, kar povzro þa
javnim organom velike težave. V državah kandi-datkah je poraba v glavnem pod povpre þjem ev-
ropske petnajsterice, þeprav to manj velja za Bol-
garijo in Romunijo.  
Trajno upravljanje z uporabo vode mora temeljiti 
na naþelu usklajenega upravljanja s pore þji — v 
skladu z Okvirno uredbo o upravljanju z vodami
— kar pomeni omejevanje porabe glede na  
razpoložljivost, s þimer se lahko zagotovijo razu-
mne cene in vklju þevanje ljudi v reševanje toza-
devnih težav.  
Po sprejemu Uredbe o þišþenju komunalnih od-
padnih voda leta 1991 je bilo v EU vloženih veliko 
sredstev v izgradnjo in vzdrževanje ustrezne in-
frastrukture, zato se je koli þina preþišþene odpa-
dne vode v zadnjem desetletju bistveno pove þala.
Kljub temu pa še vedno obstajajo velike razlike 
med državami in regijami. Delež prebivalstva, ki 
je priklju þen na þistilne naprave, ostaja relativno 
nizek v regijah Objective 1 in v kohezijskih drža-
vah — samo 50% v primerjavi z 80–90% v nordij-
skih državah. Ta delež je relativno nizek tudi v mnogih državah kandidatkah.  
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 60Odpadki 
EU vsako leto ustvari 1,3 milijarde ton odpadkov, 
kar ne pomeni le izgubo surovin, ampak tudi  
poveþuje glavne okoljske težave, þe se odpadki 
odlagajo na deponijah ali sežigajo, namesto  
da bi se vrnili v ponovno uporabo, kot to Unija 
spodbuja.  
ýeprav ostajajo kmetijstvo in proizvodne dejav-
nosti glavni proizvajalci odpadkov, pa se je v zad-
njem desetletju pove þala tudi koli þina komunalnih 
odpadkov v evropski petnajsterici, vendar pa je v 
nekaterih državah þlanicah celo upadla.  
V povpre þju se v EU vsako leto zbere okoli 480 
kg komunalnih odpadkov na prebivalca. V regijah Objective 1 skupaj je ta številka precej podobna, 
medtem ko je v kohezijskih državah bistveno višja 
(550 kg na prebivalca). Po drugi strani pa je v dr-
žavah kandidatkah nižja (nekaj pod 400 kg), kar 
je delno odraz nižje stopnje njihovega realnega 
dohodka.
Polovico vseh odpadkov v EU se odlaga na de-
ponijah, s þimer prispevajo k pove þanju toplo-
grednih plinov in drugih emisij. Medtem ko znaša 
v EU15 povpre þna koliþina odpadkov, ki se od-
lagajo na deponijah, 300 kg na osebo, pa je ta koliþina v kohezijskih državah okoli 340 kg in v 
regijah Objective 1 v povpre þju 380 kg. Te sto-
pnje so v državah kandidatkah višje. Recikliran-je, ki je koristno za okolje (poleg tega ima lahko tudi neto pozitivne u þinke na zaposlovanje in 
dejavnost gospodarstva) in ga spodbuja ve þ
uredb, je še vedno manj pomembno  (Karta 1.12). Politika ravnanja s komunalnimi 
odpadki spodbuja omejevanje, recikliranje in  
ponovno uporabo, namesto odlaganja odpadkov na deponijah. 
Spremembe podnebja 
Spremembe podnebja povzro þajo toplogredni 
plini, ki jih ustvarjamo ljudje. Najbolj pomemben 
je ogljikov dioksid, ki nastaja pri izgorevanju fo-
silnih goriv. Med najbolj vidnimi u þinki podnebnih sprememb so poletni vro þinski valovi, ki lahko 
povzroþajo gozdne požare, uni þijo letino in pove-
þajo stopnjo smrtnosti (poletje 2003 nas je mo þ-
no opozorilo na te nevarnosti). Verjetno se bo 
poveþala tudi pogostost ekstremnih vremenskih 
dogodkov, kot so suše, poplave in hude nevihte. Ukrepi, ki so bili sprejeti ali predloženi na  ravni Unije, kot je Uredba o skupnem nadzoru  
in prepre þevanju onesnaževanja (Integrated  
Pollution Prevention and Control — IPPC) in 
smernice za dolo þanje najvišjih dovoljenih sto-
penj emisij v državah, omogo þajo oblikovalcem 
politike, da upoštevajo stanje in spremembe na lokalnih obmo þjih. 
Deset od sedanjih 15 držav þlanic je še zelo dale þ
od tega, da dosežejo dogovorjene emisije, s kate-rimi bi izpolnile svoje obveznosti v skladu s Kjot-
skim protokolom (do leta 2010 znižati za 8% emi-
sije, izmerjene leta 1990). Med njimi so vse kohe-zijske države. Na Irskem so bile emisije leta 2001 
celo za 31% višje kot leta 1990, þeprav je bilo za 
obdobje med 1990 in 2008-2012 predvideno po-
veþanje le za 13%. (Tabela A1.10), 
V državah kandidatkah so se v 90. letih emisije 
znižale precej bolj kot v EU, predvsem zaradi ve-
likega zmanjšanja težke industrije. 
Razlike med državami glede glavnih virov emisij 
so zelo pou þne. Medtem ko povzro þa proizvodnja 
energije v državah kandidatkah ve þ kot polovico 
emisij zaradi ve þje uporabe fosilnih goriv, pa le-ta 
povzroþa v kohezijskih in ostalih državah EU 
manj kot tretjino emisij. Po drugi strani pa  
prispeva promet 21% emisij tako v kohezijskih 
državah kot v celotni EU15 (številka se je v zad-njem desetletju pove þala), medtem ko znaša ta 
delež v državah kandidatkah samo 8%, þeprav se 
bo verjetno zelo hitro dvignil s pove þanjem cest-
nega prometa in ve þjim številom avtomobilov 
(Tabela A1.11). 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 61G
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 km1.12 Odlaganje komunalnih odpadkov na deponijo
Kg na prebivalca
< 150
150 - 250
250 - 350
350 - 450
> 450
ni podatkovEU14* = 291
* Na podlagi BE, DE, FR: 1996; DK, EL, LU, AT, PT, FI: 1999;
ES: 2000; IE, IT, SE: 1998; NL:1997
BG, DK: NUTS0
BE: NUTS1Canarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
Vir: Eurostat
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 62Biološka raznolikost 
Okoli dve tretjini evropskih mo þvirnih obmo þij oz. 
mokrišþ, ki so obstajala še pred 100 leti, je izgub-
ljenih. Širjenje urbanih naselij po eni in zapuš þan-
je zemlje zaradi gospodarskega prestrukturiranja 
na obrobnih obmo þjih in v državah kandidatkah 
po drugi strani predstavljata nenehno grožnjo bio-loški raznovrstnosti. 
Program Natura 2000 je namenjen ohranjevanju 
življenjskega okolje pti þev v Evropi s pomo þjo
omrežja zaš þitenih naravnih obmo þij. Vkljuþenih
je veþ kot 20.000 obmo þij, ki so že izbrana ali 
predlagana in skupaj pokrivajo skoraj 15% celot-
nega ozemlja evropske petnajsterice, s širitvijo pa se bo število teh obmo þij še pove þalo.  
Okoljevarstveni standardi so sestavni del 
gospodarske, družbene in teritorialne kohezije 
Razliþni okoljski standardi lahko ustvarijo nove 
loþnice med tistimi prebivalci, ki živijo v þistem in 
zdravem okolju, in ostalimi. ýe se standardi spoš-
tujejo, je regija zaradi njih lahko bolj privla þna za 
vlaganja, poleg tega pa se izboljšuje tudi kako-
vost življenja njenih prebivalcev. 
V evropski petnajsterici so imeli v preteklosti gos-
podarski cilji prednost pred okoljskimi. ýeprav je 
bil pomen, ki so ga pripisovali okolju, zelo razli-
þen, pa je imela kohezijska politika v glavnem 
gotovo ve þji uþinek na gospodarske in družbene 
kazalce, kot na okolje. 
Kljub temu je kohezijska politika pomagala manj 
uspešnim državam þlanicam, da zadostijo okolj-
skim zahtevam EU (posebej uredbam o upravljan-
ju z odpadki, oskrbi z vodo in komunalnimi odpa-
dnimi vodami, ki zahtevajo velika vlaganja v infra-strukturo). Kohezijska politika lahko s tem nadal-
juje tudi v prihodnjih letih, ko se bo pozornost 
usmerila na prepre þevanje onesnaženja zraka. 
Narašþanje prometa je v tem smislu posebej zas-
krbljujoþe, saj bo v primeru, da ne pride do premi-
ka na bolj okolju prijazna sredstva, gospodarsko rast še naprej spremljalo naraš þanje emisij. To je posebej pomembno v državah kandidatkah, saj veþje povpraševanje po avtomobilih in slabo 
stanje železnic napovedujeta veliko pove þanje
uporabe cest in s tem tudi ve þje emisije. 
V prihodnjih letih bo potrebno posvetiti posebno 
pozornost trajnemu razvoju, še posebej : 
x z veþjo pomo þjo novim državam þlanicam, da 
v celoti izpolnijo zahteve pravnega reda Unije, 
kar še posebej velja za uredbe o upravljanju z 
odpadki, oskrbo z vodo, komunalnimi odpad-nimi vodami in kakovostjo zraka, kar zahteva 
precejšnja vlaganja; 
x s podporo razvoju ekoindustrije in uporabe 
þistih tehnologij, posebno v majhnih in srednje 
velikih podjetjih; 
x s ponovnim oživljanjem prizadetih industrijskih 
obmoþij namesto uporabe novih zelenih  
površin;
x s spodbujanjem þistejših metod prometa in 
vozil ter uporabe obnovljivih virov energije; 
x s pomo þjo regijam, ki so najbolj izpostavljene 
naravnim nesre þam, da razvijejo preventivne 
ukrepe;
x s spodbujanjem vlaganj v biološko raznovrst-
nost in zaš þito narave; 
x z zagotavljanjem ustreznega upravljanja z vo-
do in odpadki na geografsko prizadetih obmo-
þjih in zaš þito njihovih naravnih virov, kar bo 
poveþalo njihovo privla þnost za poslovne de-
javnosti in tuja vlaganja. 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 1  Tiste, v katerih je bil bruto naciona lni proizvod na prebivalca pod 90% povpre þja EU v za þetku devetdesetih. 
2  Gl. ekonomske napovedi Evropske komisije, jesen 2003. 
3  Regijski podatki za BDP na prebivalca so na voljo le do leta 2001. 
4  V teh številkah ni upoštevan u þinek združitve Nem þije in stalna rast BDP v novih nemških deželah med 
leti 1991 in 1994. 
5  Gl. Evropska komisija, Zaposlenost v Evropi 2002 in Poro þilo o evropski konkuren þnosti 2002. 
6  Združeni narodi, Demografske projekcije, 2002 
7  Kot na ’robu revš þine’ so opredeljeni tisti ljudje, katerih ’izravnani dohodek’ (ki upošteva velikost in 
sestavo gospodinjstva) je nižji od 60% državne medijane. Socialna nakazila v tem primeru ne vklju þu-
jejo pokojnin in preživnin, ki se smatrajo kot pr avice, pridobljene na osnovi predhodnih prispevkov in se 
upoštevajo kot prihodek pred nakazili. 
8  Pri primerjavi relativne nevarnosti revš þine po tipih gospodinjstev se je potrebno zavedati pomanjklji-
vosti podatkov. Posebno zato, ker številke o dohodku ne vklju þujejo pokrite najemnine oz. denarja, ki 
ga ljudje prihranijo s tem, ko živijo v lastnem stanovanju — ali prejetih obresti. Vsi ti elementi znižujejo nevarnost revš þine pri starejših ljudeh, za katere je bolj verjetno, da so lastniki svojega stanovanja ( þep-
rav je njihovo število razli þno od države do države) ali so prihranili denar, ki jim daje obresti. 
9  Gl., še posebej, Regije: Letna statistika, 2003, Evropska komisija, Luksembourg, ‘Gospodinjska ra-
þunovodstva’. 
10  Pregledanih je bilo skupno 1595 urbanih obmo þjih z veþ kot 50.000 prebivalci v razširjeni EU, glede na 
prebivalstvo, njihovo privla þnost za podjetja in njihove sektorje gospodarskih dejavnosti. 
11  Višavje in otoki (Highlands and Islands) z nekaj ve þ kot 9 prebivalci na kvad ratni km je edina regija 
EU izven Švedske in Finske, kjer je gostota prebivalstva pod 10. 
12  Rast BDP je bila v tem obdobju relativno nizka tudi v regiji Višavje in otoki (Highlands and Islands), tako 
zaposlovanje kot prebivalstvo pa sta upadla. 
13  Gostota se meri s sestavljenim indeksom, ki kaže opremljenost regije (aritmeti þno povpre þje razmerja 
med dolžino cest, površino ozemlja in številom prebivalcev) glede na povpre þje EU. 
14  Evropske smernice za stra tegijo zaposlovanja priporo þajo zadostno število mest v jaslih in predšol-
skih ustanovah na primernih krajih, da se lahko zaposlijo vse ženske, ki to želijo. 
15  Gl. Drugi del (v nadaljevanju). 
16 Gl. Zaposlovanje v Evropi 2002, str. 115-133. 
17  Naloga vrha v Lizboni: do leta 2010  znižati za polovico delež ljudi v st arostni skupini od 18 do 24 let 
z nizko izobrazbo, ki niso de ležni nikakršnega usposabljanja. 
18  Iz Pregleda stalnega poklicnega izobraževanja, Eurostat, 2002. 19  Kot državna pomo þ se štejejo neposredna nakazila po djetjem v obliki subvencij, dav þnih olajšav, 
kapitalskih naložb, ugodnih posojil, odlogov pla þila davkov in garancij, izra þunanih tako, da se poda-
tke o državni pomo þi uskladi s skupnimi primerljivimi kazalci za vse države. 
20  Regijska dimenzija Evropskega raziskovalnega obmo þja, COM(2001) 549 kon þno. 
21  Po nedavni anket i v podjetjih v Gr þiji, Španiji in na Portugalskem ve þina managerjev meni, da je na-
predne tehnologije, ki bi jih utegnili potrebovati, bolje poiskati drugod in  ne v njihovi državi. 
22  Ocene temeljijo na podatkih »Pregleda delovne sile« o velikosti lokalnih enot, ki so primerjane s po-
datki iz »Sestave poslovnih statistik« o velikosti podjetij. 
23  Innobarometer 2001, Flash Eurobarometer 100, 2002. 24  Gl. Produktivnost: Klju þ do konkuren þnosti evropskih gospodarstev in podjetij, COM(2002) 262 kon-
þno, ki kaže, da je bilo med leti 1995 in 2000 nastajanje novih neto delovnih mest koncentrirano v 
sektorjih napredne tehnologije in  visokega šolstva EU, str.13. 
25 Podatki Evropska komisija: Telekomunikacijski regulativni paket – VIII. poro þilo o izvajanju – Doda-
tek 1, december 2002. 
26  S tem ko postaja vse bolj jasno, da cenovno ugodne ponudbe ADSL verjet no ne bodo segle do 
'neprofitnih' in obrobnih regij v Evro pi, se vlade in re gijske uprave sre þujejo z vprašanjem, kako tem 
regijam zagotoviti dostop do širokopasovnega omrežj a. Nekateri komentatorji menijo, da bo brezži-
þna tehnologija ustvarila rešitev za bolj odmaknjena obmo þja, saj ne zahteva velikih stroškov. Ven-
dar pa ta tehnologija ni zastonj, ker je vezana na satelitsko ali kabelsko omrežje, oboje pa zahteva 
zaþetna vlaganja in teko þe vzdrževanje. Kljub temu pa brezži þna tehnologija le prinaša možnost, da 
se premaga digitalni razkorak med regijami. 
27  Poro þilo o primerjalnih dosežkih eEvrope, COM(2002)62 kon þno, 2002. 
28  Strategije regijske inovativnosti, ki jih financirajo Strukturni skladi. 
29  Sklepi predsednika, sre þanje OECD na visoki ravni,  Martigny, Švica, julij 2003. 
63
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE PORO ýILO O GOSPODARSKI IN SOCIALNI KOHEZIJI 64
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 65Statisti þni dodatek k 1. delu 
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 66A1.1 Zaposlenost v EU15, 1996 in 2002
Stopnja zaposlenosti (% delovno sposobnega prebivalstva)
 1996 2002 
EU15 59,9 64,2 
Države kohezije 51,5 60,2
Druge države þlanice 61,7 65,1 
Grþija 54,9 56,9
Španija 47,6 58,4 
Irska 54,9 65,0
Portugalska 62,3 68,6 
Vir: Eurostat, LFS
A1.2 Sprememba v BDP, zaposlenosti, pr oduktivnosti in prebivalstvu po skupinah regij, ki spadajo pod  
Obj.1, 1994-2001
Letna povpre þna sprememba v %
BDP Zaposleni BDP/zaposleni Prebivalstvo BDP na 
prebivalca
Vse regije, ki spadajo pod Obj. 1 3,0 1,4 1,6 0,0 2,8 
PT in EL 3,5 1,2 2,3 0,4 3,1
IE 9,3 5,1 4,0 1,0 8,2 
ES Obj. 1 3,4 2,9 0,5 0,4 3,0
ES Izven Obj.1 3,6 2,6 1,0 0,4 3,2 
DE Obj. 1 1,7 -0,3 2,0 -0,5 2,2
DE Izven Obj.1 1,6 0,8 0,8 0,3 1,3 
IT Obj. 1 1,9 0,3 1,6 0,0 1,9
IT Izven Obj.1 2,1 1,2 0,9 0,3 1,8 
Druge Obj. 1 2,5 1,7 0,8 0,2 2,3
EU15 2,5 1,1 1,4 0,4 2,1 
Vir: Eurostat, Regional accounts in DG REGIO izra þuni
A1.3 Statisti þni uþinek v regijah, ki spadajo pod Objective 1 (na osnovi BDP na prebivalca z ozirom na SKM, 
povpreþje 1999-2001) 
     
V EU15 V EU15 V N10 V EU25
Vse spremenljivke v odnosu do povpre þnega BDP na prebivalca v EU15 ali EU25, 
kot ozna þenoEU15 EU25 EU25 EU25
Število regij pod 75% povpre þnega BDP/prebivalca 50 33 36 69
Prebivalstvo v teh regijah (milijonov) 73 54 69 123 
Prebivalstvo kot % EU15/N10 19,2 14,2 92,4
Prebivalstvo kot % EU25  11,9 15,2 27,1 
Povpreþni BDP/prebivalca teh regij kot % povpre þja EU15/EU25 65,1 69,3 46,0 56,2
N10: nove države þlanice     
Vir: Eurostat, Regional accounts in DG REGIO izra þuni    
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 67A1.4 Struktura stopnje zaposlenosti v državah pristopnicah in v EU, 2002 
   % prebivalstva 15-64 zaposlenih
A. Države 
pristopniceB. Regije, ki 
spadajo pod Obj.1C. regije, ki ne 
spadajo pod Obj.1Razlika B-A Razlika C-A
Kmetijstvo 10,7 5,2 1,9 -5,5 -8,8 
Rudarstvo, plin, elektr., voda 1,9 0,7 0,7 -1,2 -1,2
Osnovna predelovalna ind. 8,9 6,5 7,8 -2,4 -1,1 
Kemiþna in rafinerije 0,6 0,4 1,0 -0,2 0,4
Strojna industrija 2,8 1,7 4,5 -1,1 1,7 
Gradbeništvo 3,4 6,4 4,8 3,0 1,4
Osnovne storitve 14,2 17,4 20,5 3,2 6,3 
Zahtevne storitve 3,3 4,3 9,1 1,0 5,8
Negospodarske storitve 6,9 7,4 11,4 0,5 4,5 
Javna uprava 3,4 4,8 4,9 1,4 1,5
Skupna stopnja zaposlenosti 56,2 54,9 66,7 -1,3 10,5 
Kmetijstvo 10,7 5,2 1,9 -5,5 -8,8
Industrija 17,7 15,8 18,8 -1,9 1,1 
Storitve 27,8 34,0 45,9 6,2 18,1
Vir: Eurostat, LFS     
A1.5 Stopnja nezaposlenosti v EU15, 1996 in 2002 
Stopnja nezaposlenosti (% delovne sile)
1996 2002 
EU15 10,7 7,8 
Države kohezije 17,0 9,6
Druge države þlanice 9,5 7,5 
Grþija 9,7 10,0
Španija 22,3 11,4 
Irska 11,9 4,3
Portugalska 7,4 5,1 
Vir: Eurostat, LFS
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 68
EU15
17,8
29,0
16,0
10,0
9,0
35,0
15,7
16,0
15,0UK
21,2
35,017,0
9,0
5,0
50,015,8
13,0
17,0SE
24,1
17,0
4,0
5,0
:
16,0
7,2
:
10,0FI
30,7
45,0
8,0
5,0
10,0
11,0
5,0
7,0
11,0PT
28,0
46,032,0
13,0
10,0
39,020,2
23,0
20,0AT
12,7
35,018,0
10,0
7,0
23,0
10,2
9,0
12,0NL
18,9
3,0
5,0
4,0
9,0
45,011,2
18,0
11,0LU
10,2
7,08,0
6,0
5,0
35,016,2
26,0
12,0IT
16,0
29,014,0
12,0
15,0
23,021,7
24,0
19,0% gospodinjstev  v vsaki kategoriji
IE
33,0
79,037,0
14,0
8,0
42,0
26,2
10,0
21,0FR
17,7
27,016,0
11,0
12,0
35,014,4
14,0
15,0ES
21,0
43,024,0
14,0
8,0
42,0
24,7
18,0
19,0EL
15,0
38,036,0
17,0
18,0
37,014,0
23,0
20,0DE
18,8
19,0
7,0
8,0
5,0
36,011,0
11,0
11,0DK
35,0
40,022,0
5,0
7,0
10,0
4,9
4,0
11,0BE
14,6
27,0
26,0
8,0
8,0
25,0
8,9
15,0
13,0Samski odrasli 30-64
Samski odrasli >64Pari –vsaj eden >64
Pari – oba <65
3 odrasli
En odraselPar
3 odrasliA1.6 Prebivalstvo na robu revš þine, 2000*
Brez otrok
Z otroki
Vsa gospodinjstva
* Gospodinjstva z dohodki nižjimi od 60% povpre þnih dohodkov na gospodinjstvo v svoji državi
Vir: Eurostat, ECHP, November 2003
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 69EU15
9,0
10,0
7,0
10,0
9,0
7,0
34,0
14,0
100,0UK
8,2
14,3
8,2
11,2
4,1
17,3
29,6
7,1
100,0SE
32,7
10,9
7,94,0
0,0
12,9
31,7
0,0
100,0FI
33,023,0
6,06,0
7,0
3,0
18,0
4,0
100,0PT
1,0
6,1
4,0
12,1
10,1
3,0
32,3
31,3
100,0AT
8,0
17,0
9,0
10,0
10,0
5,0
26,015,0
100,0NL
15,0
2,0
7,0
4,0
7,0
15,0
39,0
11,0
100,0LU
5,0
3,0
7,06,0
7,0
4,0
43,0
25,0
100,0IT
2,0
7,1
4,07,1
19,2
1,0
38,4
21,2
100,0% vseh gospodinjstev na robu revš þine
IE
6,0
14,0
3,0
9,0
5,0
5,0
45,0
13,0
100,0FR
6,9
7,8
7,8
11,8
8,8
7,8
41,2
7,8
100,0ES
3,0
6,0
5,0
11,0
9,0
3,0
37,0
26,0
100,0EL
2,0
8,8
5,9
20,6
18,6
2,9
24,5
16,7
100,0DE
16,0
13,0
8,06,0
8,0
7,0
29,0
13,0
100,0DK
19,8
16,8
9,9
24,8
5,0
2,0
18,8
3,0
100,0BE
5,0
11,0
7,0
24,0
7,06,0
30,0
10,0
100,0Samski odrasli 30-64
Samski odrasli>64
Pari –vsaj eden >64Pari – oba <65
3 odrasli
En odrasel
Par
3 odrasliA1.7 Sestava gospodinjstev med prebivalstvom na robu revš þine, 2000*
Gospodinjstva na robu revš þine
Brez otrok
Z otroki
Vsa gospodinjstva
* Gospodinjstva z dohodki nižjimi od 60% povpre þnih dohodkov na gospodinjstvo v svoji državi
Vir: Eurostat, ECHP, November 2003
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 70
N12 (5)
18541
240960
76,9
:
:
:
:
:
12,1
:
:
15,8
37,2
47.0Gorske regije (3)
EU15(3, 4)
66789
1322910
50,5
::
:
:
:
8,9
:
:
5,6
34,3
60.1Regije, ki 
spadajo pod  
cilj 1 (2)
82912
1027018
80,7
2,0
4571,0
67,1
48,294,7
14,2
2,5
29,3
9,0
28,2
62,8Povpreþje EU15 
(2)
379604
3243415
117,0
2,0
8648,1
100,0
48,2
263,4
7,8
2,5
29,3
4,0
28,267,7Redko poseljene 
regije (2)
2122
424022
5,0
3,39,7
87,6
75,798,8
10,4
5,9
14,1
6,4
24,6
69,0Najbolj oddaljene 
regije
3943
99638
39,6
2,0
343,3
68,4
48,278,4
16,1
2,5
29,3
5,3
19,4
75,3Otoki (1)
9423
94466
99,8
8,5
336,5
71,7
60,0
141,6
16,1
2,9
20,1
10,5
20,8
68,7A1.8 Geografsko prizadeta podro þja, glavni kazalci, 2001
Skupno prebivalstvo (1000 preb.) 
Površina (km²) Gostota prebivalstva (preb/km²) 
Povpreþje
MinimumMaksimum
BDP/preb (SKM) (EU15=100)
Povpreþje
MinimumMaksimum
Stopnja nezaposlenosti (%)
Povpreþje
Minimum
Maksimum
Zaposlovanje po sektorjih (% vseh zaposl.)
Kmetijstvo
Industrija
Storitve
(1) otoške regije NUTS 2 ali NUTS 3 
(2) doloþene na 2. stopnji NUTS 
(3) podatki o nezaposlenosti ne vklju þujejo EL, podatki o zaposlenosti ne vklju þujejo ES in EL 
(4) podatki o zaposlenosti ne vklju þujejo francoskih prekomorskih departmajev 
(5) podatki o nezaposlenosti in zaposlenosti samo za BG, CZ, HU, RO, SI, SK 
Vir: Za vse podatke vir EUROSTAT, razen za gorske regije, kjer je vir študija 'Mountain Areas', (razvita na  NUTS 5. stopnji), podatki pa prilagojeni, da so primerljivi s podatki Eurostata
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 71Državna pomo þ za 
R&R kot % skupne 
državne pomo þi
proizvodnji
%
19,2
23,9
10,5
17,2
1,4
25,9
21,3
3,6
18,5
21,127,0
48,211,7
39,5
16,5
21,1Indeks,
EU15=100
100
156124
123
8
65
146
4092
150
111
217
19
228
58
45Državna pomo þ za R&R na 
zaposlenega v proizvodnji
EUR/zaposlenega
150
234
186
185
12
98
220
59
138
225
166
326
28
341
87
67Indeks,
EU15=100
100
125
226
138
104
48
132
212
95
137
79
8731
111
68
41Državna pomo þ proizvodnji na 
zaposlenega v sektorju v proizvodnji
EUR/zaposlenega
780
979
1766
1077
809
378
1032
1650
745
1066
615
676239
865
527
317Zaposlovanje v 
proizvodnji
1000
30077
652436
8105
605
2914
3779
302
5161
33
1059
672966
452
768
4173Državna pomo þ
za R&R v 
proizvodnji
milijonov EUR
4513
152
81
1500
7
286
830
18
710
7
176
219
27
154
67
279Državna pomo þ
za proizvodnjo
milijonov EUR
23460
639
770
8733
490
1100
3898
498
3842
35
651
454231
391
405
1323A1.9 Državna pomo þ za R&R in proizvodnjo, povpre þje za 1999-2001
EU15
BEDK
DE
EL
ESFR
IE
IT
LU
NL
ATPT
FI
SE
UK
Vir: DG COMP, State Aid Scoreboard
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 72A1.10 Emisije toplogrednih plinov, 2000 
Indeks, leto za 
osnovo 1999=100Kjotski cilj
EU15 96,0 92,0 
BE 106,0 92,5
DK 99,0 79,0 
DE 81,0 79,0
EL 124,0 125,0 
ES 135,0 115,0
FR 98,0 100,0 
IE 124,0 113,0
IT 104,0 93,5 
LU 55,0 72,0
NL 103,0 94,0 
AT 103,0 87,0
PT 130,0 127,0 
FI 96,0 100,0
SE 98,0 104,0 
UK 87,0 87,5
N10 69,0 : 
BG 49,4 92,0
CY 140,0 : 
CZ 76,4 92,0
EE 45,4 92,0 
HU 82,4 92,0
LT 46,3 92,0 
LV 34,1 92,0
MT 129,0 :
PL 68,1 92,0
RO 61,9 94,0 
SI 99,3 94,0
SK 66,9 92,0 
   
*Osnova ustreznice CO² , leže þe številke so okvirne ocene 
Eurostata
Vir: European Environmental Agency (EEA) in EurostatA1.11 Emisije toplogrednih plinov po širših 
sektorjih, 2001
% emisij skupaj
N10 Države 
kohezijeEU15
Energija in podobno 53,0 31,0 29,0 
Industrija 17,0 21,0 21,0
Promet 8,0 21,0 21,0 
Kmetijstvo 9,0 13,0 10,0
Odpadki 4,0 4,0 3,0 
Drugo 9,0 10,0 16,0
Vir: European Environmental Agency (EEA) 
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 73A1.1 Zaposlenost po sektorjih, 2002
KmetijstvoProizvodnjaStoritve
% vseh zaposlenih< 1,971,97 - 3,183,18 - 5,285,28 - 9,96>= 9,96ni podatkovEU27 = 7,0 Vir: Eurostat© Eurogeographics združenje za upravne meje
2501250 km
% vseh zaposlenih< 22,7322,73 - 26,4926,49 - 30,5830,58 - 33,85>=33, 85ni podatkovEU27 = 28,9% vseh zaposlenih< 56,256,2 - 62,4462,44 - 67,8967,89 - 73,54>= 73,54ni podatkovEU27 = 64,1
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 74A1.2 BDP na zaposlenega (EUR), 2001
Indeks, EU25=100
<2 5
2 5-5 0
50 - 100100 - 120
120 - 130
>= 130BE, NL: NUTS0
Vir: Eurostat in državni statistični zavodi
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
ni podatkov
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 75© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
A1.3 Sprememba delazmožnega prebivalstva (15-64), 2000-2025
Celotni % spremembe
< -8,1
-8,1 – -3,42
-3,42 – 0,48
0,48 – 3,97
>= 3,97
ni podatkovEU27 = -3,5
BG, CZ, HU, PL, RO, SK: NUTS0
Vir: Eurostat, UN
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 76© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
A1.4 Sprememba starega prebivalstva (65+), 2000-2025
Celotni % spremembe
< 27,41
27,41 - 36,9
36,9 - 44,97
44,97 - 57,49
>= 57,49
ni podatkovEU27 = 40,5
BG, CZ, HU, PL, RO, SK: NUTS0
Vir: Eurostat, UN
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 77A1.5 Dostopnost po cestah, 2001EUROPEAN SPATIAL PLANNING
OBSERVATION NETWORK
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmIndeks dostopnosti, EU27=100
0<2 0
2 0<4 0
4 0<6 0
6 0<8 0
80 < 100100 < 120
120 < 140
140 < 160
160 < 180
180 in večVir: baza podatkov ESPON
Izvor podatkov: Spiekermann & Wegener (S&W)
Ni nujno, da se podatki na tej karti ujemajo tudi z mnenjem
Nadzornega odbora ESPON
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 78A1.6 Dostopnost po železnici, 2001EUROPEAN SPATIAL PLANNING
OBSERVATION NETWORK
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmIndeks dostopnosti, EU27=100
0<2 0
2 0<4 0
4 0<6 0
6 0<8 0
80 < 100
100 < 120
120 < 140
140 < 160
160 < 180
180 in večVir: baza podatkov ESPON
Izvor podatkov: Spiekermann & Wegener (S&W)
Ni nujno, da se podatki na tej karti ujemajo tudi z mnenjemNadzornega odbora ESPON
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 79A1.7 Dostopnost po zraku, 2001EUROPEAN SPATIAL PLANNING
OBSERVATION NETWORK
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmIndeks dostopnosti, EU27=100
0<2 0
2 0<4 0
4 0<6 0
6 0<8 0
80 < 100100 < 120
120 < 140
140 < 160
160 < 180
180 in večVir: baza podatkov ESPON
Izvor podatkov: Spiekermann & Wegener (S&W)
Ni nujno, da se podatki na tej karti ujemajo tudi z mnenjemNadzornega odbora ESPON
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 80© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
A1.8 Zgodnja opustitev šolanja, 2002
% prebivalstva 18-24
< 7,7
7,7 - 11,1
11,1 - 14,3
14,3 - 21
>= 21
ni podatkovEU27 = 16,4
Osebe starosti 18-24
v šolanje ali usposabljanjez nižjo srednjo šolo,
ki niso vključeni
Vir: Eurostat
1. del – Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 81gReoiGIS geoiGISR
© Evropsko geografsko združenje za upravne meje0 100 500 kmCanarias (E)
Guadeloupe Martinique Réunion
Guyane (F)
Açores (P)
Madeira
A1.9 Prijave patentov na EPO, povprečje 1999-2001
Število prijav na milijon prebivalcev
< 10,89
10,89 - 63,28
63,28 - 111,29
111,29 - 200,24
>= 200,24EU27 = 120,5
BG, CZ, HU, PL, RO, SK: NUTS0
EPO: Evropski patentni urad
Vir: Eurostat
1. del — Kohezija, konkuren þnost, zaposlovanje in rast – Stanje in smernice 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 82
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 832. del — Vpliv politik držav 
þlanic na kohezijo 
Vsebina
Uvod ........................................................................................................................... .................. 84
Kako ržavne politike uporabljajo javne odhodke........................................................................... 84
Regijski u þinki državnih odhodkov................................................................................................ 87
Davþna politika in regijski BDP .................................................................................................... .9 1
Politika regijskega razvoja v državah þlanicah ............................................................................. 95
Statistiþni dodatek k 2. delu ........................................................................................................ 101
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 84Uvod
Ta del poro þila je namenjen: prvi þ - pregledu vpli-
va državne politike na regije s pomo þjo javnih od-
hodkov in na þini financiranja teh odhodkov v raz-
liþnih delih Unije; drugi þ — pregledu mehanizmov 
razliþnih držav tako za porazdelitev prihodkov 
med regijami, kot za zmanjševanje razlik v gos-
podarski u þinkovitosti teh regij; tretji þ — obravna-
vi stopenj neposrednih tujih vlaganj (Foreign Di-
rect Investment — FDI), ki predstavljajo pomem-
ben dejavnik za ja þanje lokalnih gospodarstev in 
sicer tako v EU, kot v novih državah þlanicah,
ocenjena pa je tudi stopnja, do katere državne in regionalne uprave lahko vplivajo na lociranje takih vlaganj.
Kako ržavne politike 
uporabljajo javne odhodke 
V bistvu vse vladne dejavnosti, ki vklju þujejo jav-
ne odhodke, nekako vplivajo na izravnave med 
regijami, saj se ta sredstva porabijo v eni ali drugi 
regiji, kajti politika ne dolo þa toþne lokacije pora-
be. Potrebno je poudariti, da se ta sredstva zbe-
rejo bolj v nekaterih obmo þjih znotraj regij — na 
tem nivoju namre þ delujejo prav taki neodvisni 
mehanizmi, kot delujejo v državi kot celoti. 
Vsote, ki so namenjene za tozadevne upravne de-
javnosti, so dosti ve þje kot pa sredstva Strukturnih 
skladov, zato je njihov potencialni u þinek na gos-
podarsko in socialno k ohezijo znotraj držav þlanic 
precej ve þji. Kot je prikazano v nadaljevanju, imajo 
državne politike javn ih odhodkov in na þin zbiranja 
teh sredstev ve þji pomen pri vzdrževanju dohod-
kovnih nivojev v manj razvitih regijah. Vendar pa te 
politike ve þinoma niso direktno usmerjene v regije, 
þeprav vplivajo na izravnave med njimi. Osredoto-
þene so bolj na reševanje trenutnih socialnih težav 
in dodatno dohodkovno pomo þ, kot pa na krepitev 
osnov za konkuren þnost.  
Kot take predstavljajo nekakšno dopolnilo kohe-zijski politiki Unije, ki se posve þa reševanju bolj osnovnih strukturnih slabosti, kot pa konfliktom. 
Dejansko bodo Strukturni skladi kljub svoji maj-
hnosti morali odlo þilno vplivati na premagovanje 
regionalnih razlik in ve þanje kohezije.  
Javni odhodki in kohezija 
Tudi politike, ki se neposredno ne poslužujejo od-hodkov, težijo k temu, da na kohezijo vplivajo s 
posredno porabo sredstev. Znotraj EMU, kjer je za monetarno politiko odgovorna Evropska centralna 
banka, skrbijo vlade držav za svojo fiska lno politi-
ko. Med cilji fiskalne politike je tudi pomo þ pri 
ohranjanju gospodarske stabilnosti in podpora 
monetarni politiki, da le-ta lahko podpira rast. Filo-
zofija Pakta za stabilnost in rast (Stability and Growth Pact — SGP), uporabljena v þasu uvajan-
ja enotne valute, je dopuš þanje prostega delovan-
ja avtomatskih stabilizatorjev v ekonomskem ci-klusu, medtem ko se isto þasno vzdržuje prora þun-
ska disciplina na ostalih podro þjih, kar pa je dolgo-
roþna usmeritev EMU.  
Na odhodkovni strani prora þuna, za razliko od 
prilivne strani, se pri þakuje, da se bo avtomatsko 
odzvala na cikli þne odklone le postavka odhodkov 
v zvezi z brezposelnostjo. V naslednjih desetletjih 
bo pove þano staranje prebivalstva mo þno pritis-
kalo na javne odhodke. Za fiskalno stabilnost v 
prihodnjih letih bo potrebna finan þna disciplina s 
splošnim omejevanjem rasti porabe. 
V tem delu Poro þila neposredno ne obravnavamo 
splošnega makroekonomskega razvoja, þeprav je 
podlaga za zadnje splošne trende pri javnih pri-
hodkih in odhodkih v državah þlanicah, kakor tudi 
za spremembe v sestavi javnih izdatkov. Primanj-
kuje znanja o vplivu fiskalne konsolidacije na raz-
ne regije ali razli þne socialne skupine. Medtem ko 
je fiskalna konsolidacija privedla do zmanjšanja 
plaþevanja obresti na posojila zaradi manjšega 
obsega posojil, je to sprostilo finance za porabo 
na druga þnih, bolj družbeno in gospodarsko po-
membnih programih, hkrati pa se je znižal tudi 
pritisk na splošen nivo porabe.  
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 85Kljub temu, da se je zaradi omenjenega pritiska 
poraba nasplošno zmanjšala glede na BDP, je 
vprašljivo, þe se je zaradi tega pove þala spodbu-
da za izboljšanje kakovosti potrošnih programov, 
zato ostaja odprto vprašanje, kako mo þno je vse 
to poveþalo uþinkovitost politik za regijsko kohezi-
jo. Poleg tega je lahko fiskalna regulacija kratko-roþno ovirala gospodarske dejavnosti in povzro þi-
la celo škodo v šibkejših regijah. Vendar pa lahko fiskalna konsolidacija tudi kratkoro þno podpira 
rast, þe je pravilno izpeljana in jo spremlja ustrez-
na strukturna reforma. Dolgoro þno pa bo stabilno 
makroekonomsko okolje, ki ga bo uvedla EMU in z njo povezane politike, verjetno ugodno vplivalo 
na rast. Od tega bodo imele korist vse regije, tudi 
tiste, ki do sedaj niso pove þale stopnje rasti zara-
di sedanje recesije. 
V zadnjih letih so se drža vni odhodki v celoti vidno 
zmanjšali po vsej EU. Med 1995 in 2002 so v dr-
žavah þlanicah v povpre þju padli povsod z nekaj 
nad 51% BDP na nekaj nad 47%, razen Portugal-
ske, so sedvignili le za 1 odstotno to þko (Graf 2.1 
in Tabela A2.1). To zmanjšanje je precej preseglo 
zmanjšanje pla þevanja obresti na posojila v EU 
(za 2 odstotni to þki). V Italiji, kjer so leta 1995 taka 
plaþila znašala 12% BDP in kjer je bilo zmanjšanje 
še posebej opazno (skoraj 6 odstotnih to þk), se je 
celoten padec odrazil v zmanjšani porabi. ýeprav so se državni odhodki mo þno zmanjšali 
po vsej EU, pa je bil padec državnih prihodkov od davkov in drugih virov glede na BDP zelo majhen 
ob uporabi široke palete dav þnih stopenj. Razen 
na Irskem, kjer je bila rast BDP izredno visoka, ni 
v nobeni državi þlanici priliv padel za ve þ kot 
2% BDP in v 6 državah je celo narasel. Tako so 
se deficiti državnih prora þunov po EU zmanjšali 
in v številnih primerih so se celo spremenili  v suficit.  
Spremembe v sestavi državnih odhodkov 
Poleg padca obsega obresti na posojila so se 
glede na BDP v zadnjih letih zmanjšali tudi držav-
ni odhodki za transferje in sicer tako za fizi þne
osebe, kot za podjetja. Med 1995 in 2002 se je 
poraba za socialne prejemke v EU kot celoti (ne-
kaj nad 16% BDP) zmanjšala v povpre þju skoraj 
za 1% BDP, kljub staranju prebivalstva in pove-
þanju števila upokojencev. Do tega zmanjšanja je 
prišlo delno tudi zaradi nižje brezposelnosti, ven-
dar pa vseeno odraža splošno tendenco po ome-
jevanju porabe na podro þju socialnih prejemkov, 
kjer je le mogo þe. Zmanjšanje socialnih prejem-
kov pa ni bilo enakomerno po vsej EU. V Nem þiji, 
Grþiji in na Portugalskem je prišlo celo do mo þ-
nega pove þanja, v Italiji pa do manjšega dviga. 
010203040506070
SE DK FR AT BE FI IT NL EU15 EL DE PT LU UK ES IE0102030405060701995 2002% BDP2.1 Javni odhodki v državah þlanicah, v letih 1995 in 2002
Vir: Eurostat, Državni obra þuni
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 86Medtem ko se je v EU v zadnjih letih delež za so-
cialne prejemke, namenjen starostnim pokojni-
nam, pove þeval zaradi pove þanega števila upoko-
jencev, se je delež za brezposelne v glavnem ni-
žal zaradi mo þnega padca njihovega števila. Gle-
de na zadnje dostopne podatke (za leto 2000), so starostne pokojnine, (vklju þno s preživninami) 
zajemale nekaj nad 46% vseh socialnih transfer-
jev EU in so bile precej pod 40%, le v treh nordij-
skih državah,(kjer je socialno skrbstvo ve þje kot 
kjerkoli drugje) in Irski, ki ima relativno majhno 
število ljudi nad pokojninsko mejo (Tabela A2.2). 
Le v Italiji omenjeni delež presega polovico (63%). Nasprotno pa nadomestila za brezposel-
nost zavzemajo le nekaj nad 6% vseh socialnih 
transferjev EU in praviloma ne presegajo 10%, razen v Belgiji, Španiji, Finski in Danski. V prvih 
treh je vzrok relativno veliko število brezposelnih, 
na Danskem pa veliki stroški na osebo. 
Ostali transferji (poleg socialnih prejemkov), ki 
vkljuþujejo nadomestila in podpore za poslovne 
dejavnosti, so se zmanjšali še bolj in sicer pov-
preþno za 2,5% BDP. Padec je bil še posebej ve-
lik v Nem þiji (skoraj 7% BDP) in Nizozemski (pre-
ko 4% BDP). Po drugi strani pa je bil v ve þini os-
talih držav ta padec blažji ali skoraj neznaten, 
medtem ko so se v Avstriji in Portugalski izdatki 
za to postavko celo zvišali. 
Nasprotno pa so teko þi odhodki za nabavo blaga 
in storitev glede na BDP v povpre þju ostali pribli-
žno enaki (nekaj pod 21% BDP). Znotraj te posta-
vke se je delež odhodkov za pla þe in ostale stro-
ške zaposlenih v javnem sektorju zmanjšal, kar je delno odraz pogodbenega (ali privatiziranega) izvajanja nekaterih storitev. ýeprav do zmanjšan-
ja postavke za dohodke javnih uslužbencev glede na BDP ni prišlo v vseh državah þlanicah, pa so 
bili veþji padci (preko 1% BDP) v Nem þiji, Španiji, 
Irski, Avstriji in Finski. Po drugi strani pa so glede na BDP na Portugalskem mo þno poveþali izdatke 
za plaþe v javnem sektorju. 
V primerjavi z obsegom odhodkov za zaposlene v javnem sektorju in drugimi teko þimi nabavami, je 
delež javnih odhodkov za investicije (izgradnjo raznovrstnih infrastruktur) relativno majhen po vsej EU. V povpre þju je ta delež znašal le nekaj 
nad 2% BDP in je presegal 4% le na Irskem in v Luksemburgu. Poleg tega se je glede na BDP ta delež v zadnjih letih celo zmanjšal. Med leti 1995 
in 2002 je do omembe vrednega dviga prišlo le v 
Grþiji, Irski in Nizozemski. Vendar pa je v tem ob-
dobju delež odhodkov, namenjenih fiksnim inves-
ticijam, ostal prakti þno nespremenjen. To verjetno 
pomeni, da ve þina držav þlanic v zadnjih letih ni 
poveþala javnih infrastruktur in javno premoženje 
se ni ustrezno dograjevalo. Vendar pa je veliko 
državþlanic v tem obdobju mo þno poveþalo delež 
investicij v javno infrastrukturo preko nekaterih 
oblik združevanja javnih in zasebnih podjetij. Pos-
ledice zamenjave javnih investicij z zasebnimi niso nujno razvidne iz knjigovodskih številk jav-
nega sektorja.
Porazdelitve javnih odhodkov po teh obsežnih 
kategorijah so odraz funkcij, ki jih uprave izvajajo, 
storitev, ki jih nudijo in veljavnega sistema razde-
litve teh storitev, kar se razlikuje od države do države glede na tozadevno ureditev. Ve þina od-
hodkov za blago in storitve gre tako za izobraže-vanje, zdravstvo in socialne storitve. Na þin, kako 
so te storitve organizirane — z neposrednim za-
poslovanjem osebja ali pla þevanjem njihovih sto-
ritev — se odraža v razmerju med postavko za 
plaþe javnega sektorja in ostalimi teko þimi javnimi 
odhodki za nabavo blaga in storitev.  
Državni odhodki in socialna kohezija 
Velik del javnih odhodkov v državah þlanicah, je-
še posebej za socialno varnost in socialne storit-
ve, povezan z Evropskim socialnim modelom (Eu-
ropean Social Model), ki hote ali nehote veliko prispeva k zmanjševanju razlik med dohodkovni-
mi nivoji in kakovostjo življenja. V letu 2001 (za 
2002 še ni podatkov) se je povpre þno okoli 40% 
vseh državnih odhodkov držav EU porabilo za 
socialno varnost, medtem ko je bilo 24% namen-
jenih izobraževanju in skrbi za zdravje. Vsi ti od-hodki so vklju þevali (kot je prikazano v nadaljeva-
nju) uþinkovito razdeljevanje javnih sredstev po 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 87regijah, saj so zneski, porabljen v katerikoli regiji, 
težili v glavnem k temu, da so sorazmerni s števi-
lom tamkajšnjih prebivalcev, njihovo starostno 
strukturo in njihovimi potrebami po družbeni  podpori.
V zadnjih dveh letih so se (vzporedno s splošnim 
padcem javnih odhodkov) zmanjšali tudi zneski za veþino državnih funkcij in storitev, vklju þno s so-
cialnimi programi. Med leti 1995 in 2001 so od-hodki za socialno varnost v EU (vklju þno s stroški 
administracije in socialnimi podporami) v povpre þ-
ju padli za okoli 1% BDP, medtem ko so odhodki za zdravstvo in izobraževanje v glavnem ostali nespremenjeni (Tabela A2.3). To pa pomeni, da 
se je delež odhodkov, namenjenih tem trem pos-
tavkam, pove þal v teh 6 letih od 59% celote na 
64%, sam delež za socialno varnost pa se je dvi-
gnil od 38% na 40%. 
Kljub obsežnemu padcu odhodkov za socialno 
varnost glede na BDP med leti 1995 in 2001 se je 
njihov delež v celotni porabi dvignil v vseh drža-
vahþlanicah, razen Nizozemske, Finske in Šved-
ske (vendar je bil v zadnjih dveh nivo odhodkov 
precej nad povpre þjem v letu 1995). 
V tem obdobju so odhodki za zdravstvo glede na 
BDP porasli v ve þini držav þlanic, razen Luksem-
burga, Avstrije in Finske, kjer so se zmanjšali. Kljub temu pa se je v vseh teh državah (razen Avstrije) dvignil delež odhodkov namenjenih za 
zdravstvo.  
Padec odhodkov za izobraževanje glede na BDP 
je bil v teh 6 letih zelo razli þen, kar je deloma 
posledica manjšega števila šolobveznih otrok. Kljub temu pa so se ti odhodki pove þali na Dan-
skem, Švedskem, Portugalskem, v Italiji in VB. 
Vendar pa se je delež odhodkov za izobraževanje 
v tem obdobju pove þal skoraj v vseh državah þla-
nicah, razen Irske in Finske, kjer je prišlo do ma-
njšega padca. 
Zaradi pove þanja deležev državnih odhodkov za 
izobraževanje, zdravstvo in socialne storitve se je 
moral zmanjšati delež splošnih državnih storitev (t.j. administracije) in drugih odhodkov, vklju þno s 
plaþilom obresti dolgov, nadomestili in transferji 
(razen socialnih prejemkov), v katere spadajo 
podpore raznim vrstam proizvodnje in podpore regijam. To zmanjšanje pa smo že omenili. 
Regijski u þinki državnih odhodkov 
Veþina državnih odhodkov, realiziranih na regijski 
ali lokalni ravni, je direktna posledica raznih drža-vnih politik v zvezi z opravljanjem storitev ali fi-
nanþno podporo ljudem, ki jo potrebujejo. To se 
dogaja neglede na sistem državne ureditve (ki je 
lahko federalen ali unitaren). ýeprav je stopnja 
prenosa odgovornosti za storitve na regijske ali lokalne uprave v EU zelo razli þna, paþ glede na 
stopnjo decentralizacije politi þne moþi (kar delno, 
vendar pa nikakor ne v celoti, odraža federalnost ali unitarnost državnega sistema), pa je državam þlanicam skupna skrb za to, da so razlike med 
nudenimi storitvami po posameznih obmo þjihþim
manjše.
V primeru socialne varnosti se to obi þajno doseže 
s centraliziranim dolo þanjem nivojev ugodnosti in 
kriterijev za upravi þenost do podpore, tudi v pri-
merih, ko ima sistem lokalno upravo. Tako upra-
viþenec in prejeti znesek nista odvisna oz. ne 
smeta biti odvisna od tega, v katerem delu države 
ta oseba živi.
1
Podobno velja tudi za ve þino storitev v izobraže-
vanju, zdravstvu ali javnem redu, za katere se teži k centralnemu dolo þanju minimalnih standardov 
tudi v primerih, ko so za dejansko izvedbo in nu-denje storitev zadolžene lokalne ali regijske obla-sti. Poleg tega pa v nekaterih državah þlanicah
poskušajo poenotiti standarde socialne pomo þi ob 
upoštevanju razlik med regijami v sestavi prebi-valstva in drugih dejavnikov, zaradi katerih so lo-
kalne potrebe po obsegu javnih storitev razli þne.
To še posebej velja za izobraževanje, kjer odlo þa
delež šolarjev, dijakov in študentov, in zdravstve-ne ter socialne storitve, na katere pomembno 
vpliva delež ostarelih ljudi. 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 88Razlike med sistemi vladanja 
Sistemi vladanja in stopnje decentralizacije (od-
govornosti za politiko) se v EU precej razlikujejo. 
V federalnih državah, kot so Nem þija, Avstrija ali 
Belgija, leži pomemben delež odgovornosti za 
izvajanje politike na mnogih podro þjih na nivoju 
regij oz. pokrajin. ýeprav je oblikovanje politike v 
glavnem manj decentralizirano ali pa je odgovor-nost razdeljena med razli þne upravne nivoje, 
stremijo regijske oblasti v takih državah k delni avtonomiji glede na þinov doseganja skupnih ciljev 
in lahko delno same odlo þajo o prioriteti nekaterih 
rezultatov. Zaradi razli þnih regijskih oz. lokalnih 
razmer so lahko dopustne tudi razlike v razpore-janju odhodkov. Hkrati pa, kot je opisano v nadal-
jevanju, se v takih državah uporabljajo tudi me-
hanizmi za prepre þevanje ve þanja razlik v javnih 
odhodkih med regijami. To podro þje urejajo cen-
tralno dolo þeni normativi in izravnalni mehanizmi, 
ki skrbijo, da ni velikih razlik med viri financ, do 
katerih imajo te regije dostop.  
V zadnjih dvajsetih letih so zaradi decentralizacije 
države v Španiji in Italiji regijske oblasti pove þale 
obseg odgovornosti na razli þnih podro þjih politike, 
poleg tega pa se v Italiji uvajajo še druge obsež-ne spremembe. V sedanjem þasu je njihova mo þ
doloþanja dav þnih prihodkov relativno omejena v 
primerjavi z nemškimi ali nordijskimi deželami, vendar pa ne v primerjavi z Belgijo, kjer tri regije financirajo le majhen del svojih odhodkov iz lokal-
no pobranih davkov. Lokalne oblasti imajo še po-
sebej velika pooblastila za oblikovanje politike v treh nordijskih državah — Danski, Finski in Šved-
ski. Veþino sredstev dobijo iz lokalnih davkov na 
dohodek, za ustrezne dopolnitve pa skrbijo drža-
vne sheme za izena þitev fiskalnih zmogljivosti ali 
nudenje dodatnih virov financiranja. 
Po drugi strani pa je v Franciji, VB in ostalih drža-
vahþlanicah oblikovanje politike precej bolj cen-
tralizirano, kljub temu, da so bili v obeh državah storjeni nekateri premiki na podro þju prenosa ob-
lasti. ýeprav regijske ali lokalne oblasti lahko pre-
vzamejo izvedbeno politiko in nudenje lokalnih storitev, je njihova mo þ na podlagi pobiranja dav-kov omejena, kar velja tudi za njihovo odlo þanje o 
naþinu porabe denarja iz prora þuna za izvajanje 
storitev, ki ga dobijo od centralne oblasti.  
ýeprav na splošno obstajajo težnje k ve þjemu 
prenosu odgovornosti na regijske in lokalne nivo-
je, pa take tendence v ve þini primerov spremlja 
krepitev mer za prepre þevanje oškodovanja manj 
uspešnih obmo þij s tem, da bi morala nuditi ve þ
storitev. V tem pogledu je verjetno izjema italija, 
kjer regijske oblasti dobivajo vse ve þ avtonomije 
pri svojih odhodkih in se do sedaj po tej plati niso 
primerjale z dvigom prihodkov, ki so na razpolago 
manj uspešnim regijam za financiranje porabe. 
Razlike med regijami  
glede javnih odhodkov 
ýeprav se sistemi vladanja po državah EU razli-
kujejo v dveh pogledih (glede porazdelitve javnih 
odhodkov po regijah in glede deleža lokalno zbranih davkov v ta namen) pa so v praksi med 
regijami iste države le manjše razlike med odhod-
ki na prebivalca. Izgleda, kot je opisano v nadal-jevanju, da tudi med državami ni bistvenih razlik v 
stopnjah obdav þenja tistih, ki živijo in delajo v 
razliþnih regijah. 
Dejstvo, da se o politiki odlo þa na državni ravni 
glede na zabeležene potrebe pomeni, da bo dr-
žava poskušala pove þati koliþino svojih odhodkov 
v regijah, ki so glede na prihodek manj uspešne, 
isto pa velja tudi za bolj revna obmo þja znotraj 
regij.
Žal pa iz razpoložljivih podatkov ni mogo þe ses-
taviti primerjalne lestvice javnih odhodkov po raz-
liþnih regijah za vse države þlanice. Taka primer-
java tudi ni mogo þa med samimi državami, saj so 
dostopne informacije delne in specifi þne za dolo-
þeno državo. Zaradi tega bomo tukaj poskusili 
prikazati na þin, po katerem javni odhodki in sis-
tem obdav þenja loþeno prispevata k BDP in po-
magata zadrževati sredstva v relativno manj us-pešnih regijah, prikazati pa skušamo tudi tozade-
vno lestvico. To smo naredili s pregledom deležev 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 89odhodkov v regijah izbranih držav, za katere ob-
stajajo podatki, in upoštevanjem dviga državnih 
prihodkov v Uniji. 
Velika Britanija 
Kot v ostalih državah EU je tudi v VB ve þina jav-
nih odhodkov, ki jih lahko lo þimo na regijskem 
nivoju (okoli 85% od celote) namenjenih socialni 
varnosti, zdravstvenim in socialnim storitvam ter 
izobraževanju. Vse to skupaj je v finan þnem letu 
2000–01 zavzemalo povpre þno okoli 75% držav-
nih odhodkov v regijah (Graf 2.2 in Tabela A2.4). 
Izraženo na prebivalca regije je bila tendenca 
veþje porabe v manj uspešnih regijah, kot so Se-
verna Irska, Škotska, Wales in Severna ter Se-
verno-zahodna Anglija, delno zaradi višjih stroš-
kov socialne varnosti, kar je odraz ve þjega števila 
brezposelnih, pa tudi zaradi dodatnih odhodkov 
za zdravstvo in administracijo v prvih treh omen-
jenih regijah. Nad državnim povpre þjem so bili 
odhodki na prebivalca tudi v Londonu, kar je pos-
ledica višjih stroškov administracije zaradi velike-
ga števila državnih uradov, þeprav se jih že vrsto 
leta poskuša decentralizirati.  
ýeprav je v porabi na prebivalca za izobraževanje 
in zdravstvo nekaj razlik med britanskimi regijami, 
pa gre za sorazmerno majhna odstopanja, kar vel-
ja tudi za odhodke, namenjene prometu in okolju. Po javnih odhodkih na prebivalca glede na BDP 
pa so med britanskimi regijami velike razlike. Tudi 
þe ne upoštevamo Severne Irske, ki je poseben 
primer zaradi dogodkov v polpretekli zgodovini in 
stalnih politi þnih težav, so bili odhodki v letu 
2000-01 med nekaj nad 41% BDP v Walesu in Severni Angliji do 21–22% v Londonu in Jugovz-hodni Angliji. Glede na omenjeno prispevajo javni 
odhodki skoraj dvakrat ve þ k prilivom v najprej 
omenjenih dveh regijah, ki sta najmanj uspešni v 
VB, kot pa k prilivom na koncu omenjenih dveh 
uspešnih regij, in sicer predvsem zaradi njihovega 
veliko nižjega BDP na prebivalca in (nekoliko manj) zaradi njihovih ve þjih potreb po socialnih 
odhodkih.
Ob tem pa je potrebno povedati, da je ve þina teh 
dodatnih sredstev namenjenih bolj teko þi porabi 
kot veþjim vlaganjem (gre bolj za porabo kot za 
investicije), zaradi þesar je verjetno, da bo njihov 
prispevek k pove þanju osnov za konkuren þnosti
bolj majhen. Tako so npr. v povpre þju porabili za 
ceste in promet le 1% BDP, ter v nobeni regiji ta 
sredstva niso presegla 1,5% BDP. Po drugi strani 
je tudi res, da so nekateri stroški registrirani kot 
tekoþi (to velja za izobraževanje in usposabljanje, 
R&D ali podporo razvoja poslovnih dejavnosti), 
þeprav so bolj podobni investicijam in lahko po-
membno prispevajo k dvigu produktivnosti v svoji 
regiji. Kljub temu pa lahko ve þini regijskih izdat-
kov pripišemo bolj družben kot gospodarski  znaþaj.
Italija
Stanje v Italiji je podobno, þeprav so odkloni rela-
tivne lestvice javnih odhodkov po regijah nekoliko 
manj sistemati þni kot v VB in so razlike v u þinko-
vitosti prispevka javnih odhodkov k BDP manjše, kljub veþjim razlikam med regijami v BDP na pre-
bivalca. Vendar pa je potrebno omeniti, da so po-
datki o javnih odhodkih bolj popolni kot v VB, kjer 
15% vseh izdatkov ni regijsko lociranih, kar bi lahko vplivalo na primerjave, þe so bila ta sreds-
tva koncentrirana v Londonu ali drugih bolj uspe-šnih regijah. Kljub vsemu pa je dejstvo, da so si North
N West
Yorks
E MidlsW Mids S West
East
LondonS EastEnglandScotlandWalesN Ireland
2025303540455055
20 25 30 35 402025303540455055Odhodki (% regijskega BDP)2.2 Državni odhodki po regijah VB, povpre þje za 
2000-2001
BDP na prebivalca (EUR 000)
Vir: gl. Tabela A2.4
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 90faktorji, obravnavani v teh dveh državah, precej 
podobni.
ýeprav so odhodki za socialno varnost na prebi-
valca med italijanskimi regijami razli þni, so manj 
odvisni od razlik v stopnji brezposelnosti kot od 
deleža prebivalstva nad pokojninsko mejo, saj 
brezposelni dobivajo sorazmerno nizka nadomes-tila, medtem ko so pokojnine sorazmerno visoke. 
Poleg tega je delež prebivalstva nad pokojninsko 
mejo precej ve þji v bolj uspešnih severnih regijah 
Italije, kot v manj uspešnih južnih regijah, kar se 
precej razlikuje od VB, kjer so te razlike med regi-
jami relativno majhne. Potrebno je dodati, da je višina pokojnine v Italiji bolj odvisna od prejšnjega 
dohodka, medtem ko je v VB osnovna državna 
pokojnina fiksno dolo þena. Zaradi vsega tega so 
bili odhodki na prebivalca v letu 2000 v Liguriji 
(okoli 25% prebivalcev starosti 65 ali ve þ let) sko-
raj za 85% višji kot v Campaniji (le 14% prebival-
cev te starosti) (Graf 2.3 in Tabela A2.5). Medtem 
ko so bili odhodki za soci alno varnost na prebival-
ca v veþini severnih regij nad državnim povpre þ-
jem, pa so bili v vseh južnih regijah precej pod njim (þeprav je to v južnih regijah pomenilo višji 
odstotek BDP, kot je razloženo v nadaljevanju). 
V primeru izobraževanja in zdravstva so bile raz-
like v odhodkih na prebivalca nekoliko manjše, 
þeprav ostaja dejstvo, da so bili odhodki za izob-
raževanje na prebivalca v južnih regijah, razen 
Sardinije, pod državnim povpre þjem, pri zdravstvu 
pa so bili odhodki pod državnim povpre þjem prav 
v vseh južnih regijah. Te razlike so mogo þe bolj 
odraz nižjih dohodkov in drugih stroškov na jugu, 
kot pa razlik v standardu teh storitev.  
Odhodki na prebivalca, namenjeni prometu, okol-
ju in drugim programom, so v južnih regijah tudi 
manjši. Vendar pa so razlike pri teh odhodkih, kakor tudi pri odhodkih za socialno varnost, 
zdravstvo in izobraževanje, nasplošno manjše od 
razlik BDP na prebivalca, tako da so bili v ve þini 
primerov ( þeprav ne popolnoma, kot je pojasnjeno 
v nadaljevanju) državni odhodki v celoti višji glede 
na BDP na prebivalca v manj razvitih delih Italije 
in nižji v bolj razvitih. Tako je bil razpon odhodkov glede na BDP od 35% nad državnim povpre þjem 
(Sardinija) oz. 30% (Kalabrija — regija z najnižjim 
BDP na prebivalca) do 25% pod povpre þjem v 
Veneto, kar predstavlja nekoliko manjšo razliko 
med skrajnostmi, kot je v primeru VB. 
2
Medtem ko so javni odhodki glede na BDP v vseh južnih italijanskih regijah nad državnim povpre þ-
jem, pa ti odhodki niso podpovpre þni v vseh se-
vernih regijah, kjub temu, da je BDP na prebival-ca v vseh teh regijah nadpovpre þen. Tako so bili 
leta 2000 v regijah Valle d'Aosta in Lazio odhodki 
glede na BDP nad državnim povpre þjem za preko 
20% in tako celo višji kot v južnih regijah Puglia in 
Campagnia. Glede na BDP so bili odhodki visoki 
v Liguriji, predvsem zaradi razmeroma velike po-
rabe za socialno varnost (veliko število upokojen-cev), ki je znašala preko 23% regijskega BDP v 
letu 2000 — ve þ kot v vseh južnih regijah, razen 
Kalabrije. 
Zaradi vsega omenjenega državni odhodki vpliva-
jo v Italiji (tako kot v VB) na zmanjševanje razlik v 
BDP na prebivalca, tudi þe izgleda, da je u þinek
majhen (zato si je ta zaklju þek potrebno zapomni-
ti). Podobno kot v VB pa gre tudi v Italiji bolj za financiranje porabe kot za vlaganja. Tako so npr. odhodki za ceste in promet v povpre þju znašali le 
nekaj nad 2% BDP in v nobeni regiji niso presegli 5% BDP. To je sicer ve þ kot v VB, vendar pa še 
vedno sorazmerno malo. 
Sardegna
SiciliaCalabria
Basilicata
Puglia
Campania
Molise
AbruzzoLazio
MarcheUmbria
Toscana
Emilia RomagnaLiguria
Friuli Venezia 
Giulia
VenetoTrentino Alto 
Adige
LombardiaValle d'Aosta
Piemonte
4050607080
10 15 20 25 304050607080Odhodki (% regijskega BDP)2.3 Javni odhodki* po regijah v Italiji, 2000
BDP na prebivalca (EUR 000)
* Vkljuþuje javne družbe in centralno vlado
Vir: gl. Tabela A2.5
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 91Španija
Izgleda, da so v Španiji pravila za razporejanje 
odhodkov po regijah prav taka, kot v VB in Italiji, 
þeprav so na razpolago le podatki za manjši ob-
seg odhodkov, kot v prvih dveh državah. V Španiji 
(kot v Italiji) ni tesne (obratne) odvisnosti med 
odhodki na prebivalca za skupne storitve in nivo-
jem uspešnosti oz. neuspešnosti regije. Za zma-njševanje teh razlik služi intervencija Strukturnih 
skladov, ki je pomembna in pretežno koncentrira-
na v bolj revnih regijah (s podporo po programu Objective 1). Kljub temu pa javni odhodki prispe-
vajo veþ k BDP v manj uspešnih kot v bolj uspeš-
nih regijah ter s tem ugodno vplivajo na socialno 
kohezijo.
Zaradi tega so bili v obdobju 1992 do 1999 od-
hodki za zdravstvo in socialne storitve glede na BDP v ve þini španskih podpiranih regij (Objective 
1) višji kot v drugih regijah (Graf 2.4 in Tabela A2.6), kar je delno tudi odraz ve þjega števila 
brezposlenih
3. Vendar pa je bilo tudi nekaj izjem, 
kar še posebej velja za odhodke za zdravstvo in socialne storitve, ki so bili pod državnim povpre þ-
jem v podpirani regiji Valencia (Objective 1) in 
nad povpre þjem v regiji Navarra, ki ima drugi naj-
višji BDP na prebivalca med vsemi španskimi  
regijami. 
Odhodki za infrastrukturo so bili tudi relativno vi-
soki v podpiranih regijah (Objective 1), þeprav se je tudi v Španiji dogajalo, da so bili ti odhodki v nekaterih nepodpiranih regijah nad državnim pov-
preþjem. V Španiji (tako kot v VB in Italiji) so bila 
sredstva za infrastrukturo glede na BDP povsod 
nizka in so presegala 3% BDP le v regijah 
Extramadura in Ceuta y Melilla, vendar tudi tu le 
za malenkost. 
ýe upoštevamo tudi sredstva, ki jih je prispevala 
EU, je bila povpre þna poraba v tem obdobju od 
31% BDP v Extramadura (regiji z najnižjim BDP 
na prebivalca v Španiji) in 25% na Kanarskih oto-
kih do 13% v regijah Madrid in Katalonija ter le 
12% na Balearskih otokih. 
Davþna politika in regijski BDP 
ýeprav so podatki o državnih odhodkih v EU ne-
popoleni, pa tisti, ki so na razpolago, jasno kaže-jo, da je njihova višina obratna od BDP v regijah, kar pomaga pri zmanjševanju razlik in vzdrževan-
ju socialne kohezije. 
Kljuþno je vprašanje, v kakšni meri višje odhodke 
glede na BDP v najmanj razvitih regijah spremlja-
jo višji davki in druge dajatve za financiranje viš-
jega nivoja, oz. povedano druga þe, kako mo þno
je uþinek višje porabe kompenziran z višjimi pris-
pevki na dohodek v doti þnih regijah. 
ýeprav je na to vprašanje težko odgovoriti na 
podlagi razpoložljivih podatkov, pa lahko dobimo 
vpogled v regijske vplive obstoje þega sistema 
financiranja iz podatkov o razpodelitvi davkov 
med centralno vlado in regijskimi oz. lokalnimi 
oblastmi. Zato v principu velja, da bolj kot so regi-
je odgovorne za pokrivanje stroškov porabe na regijski oz. lokalni ravni z obdav þitvijo ljudi in pod-
jetij na svojem obmo þju, bolj je verjetno, da bodo 
kakršnikoli koristni u þinki od višjih odhodkov gle-
de na BDP kompenzirani
4. Ti višji davki se seveda 
lahko nadomestijo s politi þno odloþitvijo, da se 
poveþajo transferji iz centralne vlade ali da se 
ustanovi izravnalni sklad za zmanjševanje razlik 
med regijami glede sredstev, ki so na razpolago 
za pokrivanje stroškov.Canarias Ceuta y Melilla
MurciaAndalucia
Illes BalearsValencia
CataluñaExtremadura
Castilla-la
Mancha Castilla y León
MadridAragón
La RiojaNavarraPais Vasco CantabriaAsturias
Galicia
101520253035
12 14 16 18 20 22 24 26101520253035Odhodki (% regijskega BDP)2.4 Državni odhodki po regijah v Španiji, 
povpreþje 1992-1999
BDP na prebivalca (EUR 000)
Vir: gl. Tabela A2.6
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 92Kjer so stopnje obdav þitve ali stopnje socialnih 
prispevkov dolo þene centralno, ne nastane prob-
lem v tem smislu, da bi tisti v manj razvitih regi-
jah (oz. v revnejših obmo þjih znotraj bolj uspeš-
nih regij) avtomati þno hoteli pla þevati manjše 
zneske davkov od tistih, ki živijo drugje, ker je njihov dohodek v celoti nižji. ýe so stopnje ob-
davþitve in prispevkov na dohodke in izdatke 
enake in so zato dav þni prilivi glede na BDP v 
regiji enaki kot drugje, potem dav þni sistem ne 
bo imel vpliva na prilive sredstev, ki so na razpo-
lago za odhodke in zato pri odhodkih ne bo služil 
kot protiutež BDP. ýe so stopnje obdav þenja
progresivne in ne proporcionalne, kar pomeni, da 
se veþajo z višino dohodka, potem bo sistem ob-
davþenja pove þal razlikovalni u þinek odhodkov 
na regijske nivoje BDP.  
V kakšni meri je sistem obdav þenja po državah 
þlanicah progresiven oz. proporcionalen, je težko 
doloþiti, saj je to odvisno od interakcije davkov na 
dohodek (ki so praviloma progresivni), davkov na 
porabo (ki so praviloma proporcionalni, þeprav se 
lahko spreminjajo glede na sestavo porabe) ter 
socialnih prispevkov (ki so tudi praviloma propor-
cionalni vsaj do dolo þenega nivoja dohodkov)
5.
Izgleda, da so v ve þini držav EU sistemi obdav-
þenja rahlo progresivni, v ostalih pa ve þinoma 
proporcionalni ali najve þ le nekoliko regresivni6.
Kot taki lahko v nekaterih primerih prispevajo k 
razlikovalnemu u þinku med regijami, kar je odvis-
no od politike javnih odhodkov, v drugih primerih 
pa je tak u þinek bolj majhen ali pa ga sploh ni. 
V praksi se v ve þini držav þlanic davki pobirajo 
pretežno centralno in prihodki iz regijskih in lokal-nih davkov predstavljajo le majhen delež vseh 
sredstev, namenjenih za financiranje javnih od-
hodkov. Tako je leta 2001 v EU kot celoti prišlo le 15% financ iz regijskih ali lokalnih virov. Ta delež 
je bil veþji le v federalnih deželah Nem þije in Avs-
trije, treh nordijskih državah, kjer imajo lokalne 
oblasti veliko pooblastil za razporejanje odhod-
kov, in Španiji, kjer imajo regije ve þji pomen (Graf 
2.5 in Tabela A2.7). Še ve þ — razen v nekaj dr-
žavah je delež prihodkov iz regijskih ali lokalnih virov v zadnjih letih ostal približno enak in glavna 
sprememba v sestavi državnih prilivov je bil pre-
mik od socialnih prispevkov k davkom z name-
nom, vsaj delno, znižanju dav þnih obremenitev 
zaposlenih.
Edine države, v katerih se je vidno pove þal po-
men regijskih in lokalnih obdav þitev, so Danska, 
Španija in Italija. V obdobju od 1995 do 2001 se 
je v Italiji delež tako zbranih dajatev skoraj pod-
vojil. To je odraz italijanske politike, da prenese veþ odgovornosti za razporejanje javnih odhod-
kov na regije. Taka politika se še nadaljuje in vo-di do pove þanega deleža davkov, ki se raje zbira-
jo po regijah kot pa centralno, kar pove þuje mož-
nosti za dvig u þinkovitega obdav þenja v manj 
uspešnih regijah, kjer so kapacitete za obdav þen-
je manjše. 
V Italiji, kakor tudi v drugih državah, v katerih je 
pomemben delež odgovornosti za dav þne prihod-
ke prenešen na regijsko in lokalno raven, je pot-
reben poseben mehanizem za prenos sredstev iz 
bolj v manj uspešna obmo þja, da slednja ne pri-
dejo v slabši položaj in so prisiljena ali dvigniti 
višje davke ali pa preiti na manjše javne odhodke 
in nižje standarde storitev. 
V veþini držav þlanic je relativno majhen delež 
državnih prihodkov, pobranih na regijski ali lokalni 
ravni, povezanih s karakteristikami sistema ob-davþenja, kar pomeni, da razlike med regijami 
020406080100
BEDKDEELES FRIEITLU NLAT PT FISEUK
EU15020406080100Regijske+lokalne oblasti
Socialno varstvo
Centralna vlada% od vseh prilivov2.5 Prilivi od davkov in socialnih pirspevkov na 
vladnem nivoju, 2001
Vir: Eurostat, Državni obra þuni
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 93glede prispevka javnih odhodkov k BDP nimajo 
nasprotnega u þinka na pridobivanja sredstev za 
to porabo. 
Mehanizmi za dolo þanje prenosa  
prihodkov v regije 
Zgornji zaklju þek bi potreboval potrditev v praksi s 
celovitim pregledom sistema, po katerem central-
na vlada dejansko razporeja odhodke na regij-skem ali lokalnem nivoju in dolo þa državna sreds-
tva, ki so na razpolago za njihovo pokrivanje. V vseh državah þlanicah se zavestno trudijo za po-
veþanje državnih sredstev v obmo þjih, kjer lokalni 
davþni priliv ne zadoš þa za pokrivanje odhodkov 
ali so stroški potrebnih storitev višji kot drugje zaradi naravnih danosti ali drugih razlogov. Poleg 
tega se nekaterim regijam lahko nudijo še poseb-
ne podpore za gospodarski razvoj. 
Lestvice za dolo þanje državnih sredstev, namen-
jenih za razli þne regije ali lokalna obmo þja, se 
med državami þlanicami nekoliko razlikujejo, þep-
rav so vidna enaka na þela, še posebej pri oprede-
ljevanju potreb in lokalne obdav þitvene zmogljivo-
sti. Poleg tega imajo regijske in lokalne uprave v 
vseh državah, neglede na delež sredstev iz cen-
tralne blagajne in neglede na to þnost dolo þanja 
potreb, nekaj pravic pri odlo þanju o dejanski po-
rabi prejetih sredstev. 
V Nemþiji je proces uravnavanja naravnan tako, 
da doloþa davþna sredstva, ki so na razpolago 
deželam, vendar pa omogo þa tudi nekaj dodatka 
za posebne potrebe, kot so npr. mestne dežele. 
Ker imajo dežele veliko avtonomijo, ni nujno, da porabijo enake zneske za razne javne storitve, 
kakor je to predpostavljeno pri izra þunu izena þe-
nih odhodkov per capita. Precej podobno velja 
tudi za Avstrijo. 
V treh nordijskih državah, kakor tudi v številnih 
drugih državah þlanicah, ima sistem podoben 
namen kot v Nem þiji, vendar deluje v veliko ma-
njših enotah kot so dežele — v ob þinah ali  
okrajih. Na Švedskem je glavni vir sredstev lokalnih obla-sti lokalni davek na dohodek in sistem prenosa 
služi za prenos sredstev iz bogatejših obmo þij v 
tiste obþine, v katerih so prihodki oz. obdav þitve-
ne zmogljivosti relativno nizki. Poleg tega je tu še politika prerazporejanja dolo þenih vladnih pisarn v 
manj uspešne ob þine z namenom, da pomagajo 
pri njihovem razvoju in pove þajo njihovo obdav þi-
tveno bazo. 
Podobne izena þitvene ukrepe uporabljajo tudi na 
Danskem, þeprav so njihove lokalne upravne eno-
te še manjše. Tu imajo 14 okrajev, dve regiji s 
posebnim statusom (Kopenhagen in Friederiks-berg) in 271 ob þin, ki imajo vse svoje davke na 
dohodek in lastnino in posledi þno sorazmerno 
veliko avtonomijo.
7
Na Finskem imajo ob þine velike dav þne baze, 
vendar pa nimajo možnosti dolo þanja dav þnih sto-
penj. Zaradi tega bogatejše regije proizvedejo ve þ
državnih prihodkov, kot pa se smatra da jih potre-
bujejo za porabo, zato se sredstva prenesejo v 
manj bogata obmo þja z manjšimi dav þnimi prihod-
ki.
Kriteriji za dolo þanje višine  
regijskih in lokalnih odhodkov 
V vseh državah þlanicah se velikost porabe na 
regionalni ali lokalni ravni dolo þa centralno in si-
cer s sistemom dolo þanja višine sredstev, ki jih 
uprave dobijo na razpolago. Metode so si dokaj 
podobne in v ve þini primerov uporabljajo ocene 
standardiziranih nivojev storitev na prebivalca, þeprav obstajajo razlike med postopki dolo þanja 
teh ocen (in tudi stopnjo to þnosti opredeljevanja). 
Tako npr. na Nizozemskem centralna vlada odob-
ri provincam in ob þinam sredstva za ve þino njiho-
vih prihodkov. Ta sredstva se dolo þijo na osnovi 
široke palete dejavnikov, kot so velikost, gostota 
naseljenosti, kakovost prsti, družbena sestava in stopnja urbanizacije, pa tudi lokalna zmogljivost 
obdavþenja. Edini cilj tega sistema je izena þenje
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 94razpoložljivih sredstev za porabo glede na potre-
be provinc in ob þin.
Na Portugalskem se sredstva iz glavnega sklada odobrijo trem regijam na nivoju NUTS 1 v glav-nem po na þelu per capita, vendar pa z dodatnim 
kriterijem v korist dvem otoškim regijam (gl. nada-ljevanje). Ta glavni sklad uporablja tudi vrsto kri-terijev za dolo þanje deležev po ob þinah znotraj 
vsake regije. Iz drugega sklada, ki ima izrecno kohezijski namen, gredo sredstva le v manj razvi-te obþine, dva dodatna sklada pa skrbita, da dobi-
jo obþine ustrezne vire. V glavnem so transferji 
obratno sorazmerni prihodku na prebivalca in najbogatejša regija Lisboa e Vale do Tejo dobi na 
prebivalca manj kot tretjino tistega, kar dobi naj-
bolj revna regija Alentejo (glede na BDP dobi prva komaj 1% in zadnja 6%).  
V veliko državah þlanicah, kjer so take upravne 
enote kot npr. mestne dežele v Nem þiji, imajo 
nekatere regije ali manjša obmo þja prednost pri 
razdeljevanju sredstev. Zaradi zgodovinskih ali 
kulturnih razlogov podel ijo v italiji, Španiji in VB 
nekaterim regijam posebne statuse, ki prinašajo 
veþja pooblastila in v ve þini primerov tudi druga þ-
no formulo za financiranje (v primeru VB so to 
Severna Irska, Škotska in Wales). V manjši meri 
velja to tudi za Finsko, kjer ima regija Åland po-
seben status in se obravnava druga þe kot ostali 
deli države, pa tudi za Portugalsko (regiji Açores 
in Madeira) in Francijo (Corse in »DOM/TOM«). 
Nekaterim od teh regij s posebnim statusom na-meni centralna vlada ve þja sredstva kot drugim 
obmoþjem,þeprav so sorazmerno bogata (v Italiji 
je tak primer Trentino Alto Adige, na Finskem pa že omenjena regija Åland). ýeprav taka sredstva 
ne izgledajo upravi þena v smislu gospodarske in 
socialne kohezije, pa lahko pomembno prispevajo k ohranjevanju politi þne kohezije.  
Proraþuni francoskih regijskih oblasti so ve þinoma 
financirani od države. V francoskih prekomorskih deželah so javni odhodki na prebivalca približno 
trikrat ve þji od povpre þja v mati þni Franciji, med-
tem ko so na Korziki 3,5-krat ve þji. Sredstva za 
veþino ostalih regij odstopajo sorazmerno malo. ýeprav želijo najmanj bogati v povpre þju prejeti 
veþ glede na prebivalstvo, je kar nekaj anomalij in 
povezava med prihodki na prebivalca in javnimi 
odhodki je bolj šibka. Tako Ile de France prejema precej ve þ od državnega povpre þja (domnevno 
zaradi višjih stroškov za nudenje storitev), med-tem ko so v Lorraine odhodki na prebivalca veliko pod povpre þjem. 
Usmerjanje sredstev evropske pomo þi
V državah, ki prejemajo ob þutne zneske iz Struk-
turnih skladov, so nekatere državne politike tesno povezane z EU financiranjem. Tako v Španiji sklad za medobmo þna nadomestila daje dopolnil-
na sredstva le regijam s statusom Objective 1 (þeprav obstaja tudi posebni sklad »Teruel« za 
pomoþ delu avtonomne regije Aragón, þeprav ta 
regija kot celota ni vklju þena v pomo þ EU).  
V Grþiji je glavni državni instrument za izvajanje 
gospodarske in socialne kohezije Javni investicij-
ski program (Public Investment Programme — 
PIP), ki na državni in regijski ravni financira velike infrastrukturne projekte ter promet, izobraževanje, 
zdravstvo, kulturo in druge klju þne gospodarske 
sektorje. Ve þina sredstev, ki jih razporeja PIP, 
prihaja preko Tretjega okvirnega programa pomo-
þi Unije (Community Support Framework III — 
CSF III). Tiste regije, ki od Unije prejemejo  
najvišja sredstva na prebivalca preko sedanjega 
CSF (to sta Dytiki Makedonia in Voreio Aigaio), 
dobijo od 5- do 6-krat ve þ kot regija Attica. Tudi 
na Irskem dodelijo iz državnega prora þuna pro-
porcionalno ve þ regijam Border, Midlands in 
West, kot pa regijama Southern in Eastern, da s tem uskladijo financiranje po programih Struktur-
nih skladov. 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 95Izravnave v Nem þiji
V Nemþiji so glavni kanali za pretok sredstev tako 
med samimi deželami, kot deželami in zvezno vlado, 
vkljuþeni v Zvezni sistem za izena þevanje ( Länderfi-
nanzausgleich ). V sedanji obliki, ki je nastala po letu 
1995 (ko sta se na podlagi Solidarpakta  združila sis-
tema za Vzhodno in Zahodno Nem þijo) vsebuje ta si-
stem mešanico þistega horizontalnega izena þevanja 
in zveznih odbitkov.
Pri doloþanju položaja vsake dežele se upošteva 
njena dav þna zmogljivost na podlagi davkov, ki so 
namenjeni le deželi ali pa se delijo med deželno in 
zvezno blagajno. Na prvi stopnji se delijo davki na 
dohodek, dobi þek in promet. Okoli 75% prihodkov iz 
tega naslova se razdeli med deželami glede na pre-bivalstvo, nekaj pa je tudi namenjeno rezervi za fi-nanþno šibkejše dežele. Na ta na þin se zagotovi, da 
prihodki vsake dežele dosežejo vsaj 92% povpre þja. 
Druga stopnja finan þne izravnave, ki služi za po-
pravke delitve na prvi stopnji, je namenjena izena-
þevanju porazdelitve pobranih davkov med deželami 
per capita. Ker se smatra, da imajo mestne dežele 
(Berlin, Bremen in Hamburg) posebne potrebe, do-
bijo na prebivalca dejansko 35% ve þ. Naslednjo 
stopnjo predstavljajo sredstva zvezne vlade, ki so 
namenjena dvigu prihodkov dežel, v katerih so pri-
hodki podpovpre þni ali so nastale posebne oko-
lišþine. Ta nakazila so treh vrst: 
xnakazila za zapolnjevanje ‘vrzeli’ ( Fehlbedarfs-
bundesergänzungszuweisungen ), ki dvignejo pri-
hodke najmanj bogatih dežel vsaj do 99,5% pov-
preþja; xkompenzacije za posebne obremenitve ( Sonder-
bedarfsbundesergänzungszuweisungen ), ki pok-
rivajo stroške administracije v manjših deželah in stroške poenotenja v novih deželah ( teilungsbe-
dingte Sonderkosten ), pa tudi za dodatke Bremnu 
in Hamburgu zaradi njunih težav z dolgovi; 
xtranzicijske podpore ( Übergangsbundesergänz-
ungszuweisungen ) so namenjana manj bogatim 
zahodnim deželam po letu 1995, ki pa se bodo 
predvidoma s þasoma znižale na stopnjo 10%  
letno.
Omenjena nakazila so dokaj velika. Tako je Berlin le-ta 2000 dobil v celoti sredstva v višini 6,4% svojega 
BDP, medtem ko so neto nakazila vzhodnim deže-
lam znašala v povpre þju 5% njihovega BDP. Ker pri-
hajajo sredstva za regeneracijo v glavnem iz poseb-
nega dodatnega programa, je Bremen prejel 6,5% 
BDP. Dežela Hessen, ki prispeva sorazmerno najve þ
za Finanzausgleich , mora zaradi vsega tega znižati 
fiskalno zmogljivost od 126% državnega povpre þja
na 106% (ta razlika ustreza 1,5% GDP Hessna). 
Ti neto transferji pa se ne morejo direktno primerjati s 
številkami za javne odhodke v regijah VB, Italije ali 
Španije, ker ne upoštevajo velikega deleža nepos-
rednih odhodkov zvezne vlade ali sistema socialnega 
zavarovanja za socialno varnost. Ta sredstva, kot je 
prikazano v primerih omenjenih treh držav, zelo ver-
jetno predstavljajo mo þan dodatek k uravnalnemu 
uþinku javnih odhodkov na regijski BDP. 
Politika regijskega razvoja v 
državah þlanicah
Gospodarski razvoj se v državah þlanicah EU 
podpira na vseh nivojih upravljanja in sicer z raz-
liþnimi sredstvi in cilji. Med drugim te uprave nudi-
jo sodelovanje na podro þju tehnologije in inovacij, 
pomoþ pri prestrukturiranju proizvodnih panog, ki so v težavah, ali sklepanju dolgoro þnih pogodb, 
podporo za SME (small and medium-sized enter-
prises — mala in srednjevelika podjetja) in spod-
bude za tuje investicije. Nekatere od teh pomo þi
so opredeljene kot izklju þno državne in so zato 
podvržene zakonskim omejitvam EU za prepre þe-
vanje nepravi þne konkurence (ve þ o tem je v 
Tretjem delu tega poro þila). 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 96Ostali ukrepi, ki ne vsebujejo direktne finan þne 
pomoþi doloþenim podjetjem, niso podvrženi taki 
vrsti nadzora. Nadomestila, izpla þana posamez-
nikom ali javnim telesom, splošna nadomestila ali 
pomoþ enege zasebnega telesa drugemu so vse 
izkljuþene iz tega dolo þila. Poleg tega so po Spo-
razumu (Treaty) dovoljene nekatere oblike pomo-þi zasebnim družbam, pretežno za storitve sploš-
nega pomena in za stimuliranje razvoja regij, ki so do tega upravi þene.
Pristop k razvoju obmo þij je med državami þlani-
cami razli þen, deloma zaradi razli þne institucio-
nalne sestave, kjer je pomembna stopnja, do ka-tere je odgovornost za strategije gospodarskega 
razvoja decentralizirana, pa tudi razli þni pogledi 
na dejavnike, ki vplivajo na razvoj gospodarstva.  
ýeprav je prenos pristojnosti skupna tema v vsej 
EU, pa so med državami ve þje razlike glede sto-
pnje avtonomije lokalnih uprav. Tako v Avstriji, 
Danski in Belgiji centralna vlada opravlja nekatere 
nadzore, medtem ko so lokalne uprave odgovor-
ne za na þrtovanje in financiranje politik na svojem 
ozemlju. Na ta na þin so odhodki v glavnem odvis-
ni od splošnih finan þnih zmožnosti vsake lokalne 
uprave posebej, zato zmanjševanje razlik med regijami (provincami, okraji ali ob þinami) ni nujno 
glavni cilj. 
Nasprotno pa o razdelitvi sredstev v VB in Franciji 
v glavnem odlo þajo centralno, þeprav je izvedba 
politike vedno bolj v rokah lokalnih teles — regij-skih agencij za razvoj v Angliji, lo þenih oblasti na 
Škotskem, v Walesu in Severni Irski ter regij v 
Franciji.
Opredelitve ozemeljskih enot se med EU in drža-
vamiþlanicami ne ujemajo dobro pri vseh oblikah 
pomoþi razvoju gospodarstva. Tako se obmo þja,
ki jim v Franciji daje prednost doma þa politika, 
precej razlikujejo od tistih, ki dobivajo pomo þ EU, 
medtem ko je ujemanje takih teritorialnih enot v Nemþiji dosti ve þje. V Španiji in ostalih kohezij-
skih državah je okvir delovanja Strukturnih skla-
dov precej prilagojen državni politiki, nasprotno 
pa so v VB in na Nizozemskem urbana obmo þja doloþena po kriterijih, ki se razlikujejo od kriterijev 
Skupnosti.
Poleg tega so to þke regijskega razvoja na Nizo-
zemskem dolo þene na osnovi potreb, ki veljajo 
za celotno državo. Odhodki za regijsko politiko 
kot tako so zato omejeni in usmerjeni na manjša 
obmoþja s specifi þnimi gospodarskimi težavami 
(v glavnem urbana obmo þja z veliko brezposel-
nostjo). 
Na mnogih obmo þjih se je v zadnjih letih kot pri-
maren instrument pojavila pomo þ pri inovacijah in 
novih tehnologijah. Flamska regija v Belgiji je v 
tem pogledu še posebej izstopala, pa tudi avstrij-ske dežele s pove þano koncentracijo na inovaci-
jah kot sredstvu za stimulacijo razvoja znotraj re-gij in zvezno podporo za R&D (research and de-velopment — raziskave in razvoj). Take strategije 
so velikokrat usmerjene na SME in raje vklju þuje-
jo horizontalno delovanje politike (pospeševanje 
sodelovanja med raziskovalnimi instituti in pripa-
dajoþimi sektorji), kot pa namenska sredstva. 
Osredoto þenje na odpiranje novih delovnih mest in 
pridobivanje velikih investicijskih projektov je zna-
þilno za številna obmo þja z visoko brezposelnostjo. 
Tak primer je Wallonie in Irska je bila za pospeši-
tev gospodarskega razvoja dolgo mo þno koncentri-
rana na uporabo neposrednih tujih vlaganj. 
»Zbiranje v skupine« (clustering) je zna þilno za 
politiko v ve þih državah. Tako je na avstrijskem 
Štajerskem deželna vlada leta 1996 prenovila svo-
jo razvojno strategijo in povezala med seboj razli þ-
ne dele avtomobilske industrije, kar se je pokazalo 
za uþinkovito. Gornja Avstrija je po tem zgledu ob-
likovala obširno deželno strategijo s pove þano ras-
tjo tehnologije in podporami za omrežja. 
Na Švedskem se je vladna politika prej bolj po-
sveþala vzdrževanju visokega nivoja dejavnosti 
javnega sektorja v slabo poseljenih severnih regi-
jah z namenom omejevanja izseljevanja, v zadnjih 
letih pa se je premaknila na podpiranje razvoja polov rasti in zbiranja v skupine v razli þnih
regijah.
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 97V zadnjem þasu je v Italiji prišlo do opaznih re-
form pri obmo þnih politikah. Le-te dolo þa in fi-
nancira centralna vlada in so sedaj osredoto þene 
v glavnem na ve þje gradnje preko javnih investi-
cij namesto na spodbujanje poslov, kot je bilo v 
preteklosti. ýeprav je nesorazmerno ve þji delež 
regijskih spodbud za podjetja še vedno na jugu, 
pa dajejo programi za javne investicije velikokrat 
prednost severu, kar pove þuje verjetnost konflik-
ta med državno politiko Italije in kohezijsko politi-
ko EU.  
Neposredna tuja vlaganja 
Prizadevanja za neposredna tuja vlaganja (fore-ign direct investment — FDI) imajo ponavadi po-memben delež v strategiji razvoja regij. Eden od 
pomembnih ciljev podpore regijam je prav pove-
þanje privla þnosti problemati þnih regij za tuje in-
vestitorje. FDI prinaša prihodek in delovna mesta 
regijam, poleg tega pa je v veliko primerih tudi 
mehanizem za prenos tehnologij in znanja. Preko uþinkov prelivanja ima lahko tudi velik vpliv na 
produktivnost in konkuren þnost ostalih podjetij 
regije. Zaradi tega se pomemben delež FDI reali-zira v obliki multinacionalk, ki vlagajo v regijo in 
sicer tako, da ali kupijo obstoje þe podjetje in nje-
gove proizvodne objekte z opremo (ter seveda 
njegove stranke), ali postavijo nove objekte in 
opremo. V vsakem primeru pa multinacionalke, še 
posebej pri vlagnju v manj razvite regije, skušajo uvesti sodobno tehniko proizvodnje in nove delo-
vne metode. 
ýeprav izgleda, da so pridobitve v zvezi z FDI 
veþje v bolj zaostalih regijah, pa gole primerjalne 
prednosti za multinacionalke niso vedno zadosten 
razlog za investiranje v take regije. Taka odlo þitev
je precej odvisna od osnovnega razloga za inves-
ticijo, ki je pri multinacionalki lahko zalaganje lo-
kalnega oz. regijskega trga (kakorkoli ga pa þ op-
redelimo — od majhnega obmo þja do celotne 
EU), ali pa ugodnih specifi þnih faktorjev proizvod-
nje, ki so na razpolago (nizki stroški dela, doloþene kvalifikacije ali naravni viri).  ýe je razlog za investicijo povezan z zalaganjem 
sorazmerno velikega tržiš þa (v zemljepisnem po-
menu), potem se je multinacionalka mogo þe prip-
ravljena pogovarjati o tem, kje bo locirana v dolo-þeni državi ali ve þji zemljepisni enoti. Centralna 
vlada ima nato lahko manjše težave pri prepri þe-
vanju multinacionalke, da si izbere manj željeno obmoþje.ýe je razlog za investicijo kakorkoli po-
vezan s specifi þnimi ugodnostmi dolo þenega kra-
ja, potem je ponavadi tako multinacionalko težko prepriþati, da si izbere drugo lokacijo samo zato, 
ker izbrani kraj ni vklju þen v splošno politiko raz-
voja regije. Na tej to þki obstaja nevarnost, da 
multinacionalka popolnoma odstopi od investicije 
v dotiþni državi. To je lahko še posebej velika di-
lema za vlade v kohezijskih državah, še ve þja pa 
za pridružene þlanice, v katerih je velika razlika 
med željami, da usmerijo investicije v manj razvite 
regije zaradi stimulacije in premagovanja zaos-tanka ter dejstvom, da investicije že po svoji na-
ravi privla þijo bolj dinami þne regije.  
ýeprav so podatki o regijski lociranosti notranjih 
vlaganj v EU nepopolni, pa kažejo nesorazmerno 
veliko koncentracijo FDI v gospodarsko mo þnejših
obmoþjih tako znotraj držav, kot v EU kot celoti. 
Pri tem je Irska nekakšna izjema, saj je v devet-desetih letih pritegnila velike prilive kjub relativno 
nizkemu BDP na prebivalca (vsaj na za þetku), 
vendar je potrebno omeniti, da so bili ti prilivi us-
merjeni nesorazmerno mo þno v vzhodni del drža-
ve, t.j. Dublin in bližnjo okolico. Ker se je BDP 
dvignil, je Irska ostala še naprej ena glavnih us-
meritev investicij.  
V obdobju treh let od 1999 do 2001 je FDI v drža-
vahþlanicah EU15 znašal povpre þno okoli 7% 
BDP,þe vkljuþimo prilive iz drugih delov Unije (in 
pod 2% BDP, þe jih ne vklju þimo). V teh treh letih 
so znašale tuje investicije na Irskem povpre þno
preko 20% BDP (Graf 2.6). Po višini FDI so sledi-le Danska, Nizozemska in Švedska (s preko 13% BDP), ki so imele skupaj z Belgijo nivo FDI krep-
ko nad povpre þjem EU (pri tem je bil na Danskem 
in Nizozemskem BDP na prebivalca tretji in þetrti 
najvišji v EU — za Irsko in Luksemburgom). 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 98ýe izvzamemo Irsko, so bile tuje investicije v ko-
hezijskih državah v tem obdobju veliko nižje in so 
znašale le nekaj nad 4% BDP na Portugalskem, 
samo 1,5% BDP v Španiji ter le 1% BDP v Gr þiji, 
ki je imela skupaj z Italijo najnižji delež v EU. 
Znotraj vseh teh držav ter ostalih delov Unije 
razpoložljivi podatki kažejo, da so bile tuje inves-ticije usmerjene nesorazmerno bolj v uspešne 
regije in jih je bilo relativno malo namenjenih go-
spodarsko šibkejšim obmo þjem.ýeprav regijski 
podatki niso idealni zaradi tega, ker prilive pripi-
šejo regijam, v katerih se nahajajo uprave podje-
tij in ne tistim, v katere taka sredstva dejansko gredo, pa so kljub temu ta nesorazmerja dobro 
vidna. V letih od 1998 do 2000 so bile investicije 
v Nemþiji osredoto þene na omejeno število de-
žel, med katerimi so Nordrhein-Westphalia, Hes-
se in Baden-Württemberg dobile 71% vseh not-
ranjih FDI prilivov, nadaljnih 17% pa Bavarska in Hamburg (Tabela A2.8). Po drugi strani pa je pri-
liv v 5 podpiranih regij (Objective 1) na vzhodu 
države znašal le nekaj nad 2% vseh prilivov med nemškimi deželami.  
V obdobju med 1999 in 2001 je v Španiji okoli 
70% prilivov FDI prejel Madrid, nadaljnih 14% pa Katalonija, medtem ko so podpirane regije (Ob-
jective 1) dobile precej manj od 10% (ter prav ma-
lo,þe izvzamemo še Valencio in Kanarske otoke). 
Podobno je bilo v Italiji (tu se 
podatki bolj nanašajo na zapo-
slitve v podjetjih v tuji lasti kot na prilive FDI), kjer so multina-
cionalke osredoto þene na se-
veru države, medtem ko je bilo 
na jugu države v podpiranih 
regijah (Objective 1) v letu 
2000 pod 4% zaposlenih v podjetjih, ki so v tuji lasti. 
FDI v pridruženih državah 
Precej podobne težnje so opa-
zne tudi v novih pridruženih 
þlanicah (to velja vsaj za regije znotraj teh držav), po katerih razpodelitev investi-
cij odstopa manj od BDP na prebivalca kot v EU, 
þeprav mogo þe na prvi pogled izgleda druga þe.
Po zadnjih podatkih gre skoraj 70% FDI prilivov v 
tri od teh držav — Poljsko s skoraj 35% celote, 
ýeško in Madžarsko (Tabela A2.9). (Omenjeni 
delež 70% upošteva tudi ocene za Romunijo, za 
katero ni podatkov po letu 1999.)  
Vendar pa ta koncentracija glede na BDP ni ve þ
tako izrazita. V obdobju treh let od 1999 do 2001 
so znašale FDI na Poljskem v povpre þju 4,5% 
BDP in na Madžarskem le nekaj ve þ kot 4%, kar 
je manj kot v ve þini drugih držav. Glede na BDP 
so bila neposredna tuja vlaganja najvišja (preko 
9%) na ýeškem ( þe izvzamemo Malto s 16%), 
vendar so bila relativno visoke tudi v Estoniji in 
Bolgariji, ki imata sorazmerno nizek BDP na pre-
bivalca (tudi znotraj regij). V istem obdobju pa so 
bile neposredna tuja vlaganja sorazmerno maj-hna v Sloveniji, ki ima relativno visok BDP na 
prebivalca. 
Razpoložljivi podatki za vse te države kažejo na 
razmeroma visoko koncentracijo FDI v glavnih 
mestih in okoli njih, podobno kot je v kohezijskih 
državah. Tako je šlo v letu 2001 na Madžarskem preko dve tretjini tujih vlaganj v regijo, v kateri se 
nahaja Budimpešta, na ýeškem je šlo 60% v 
Prago in njeno regijo (St Ĝedniýechy), na Slovaš-
0510152025
IE MTDK NL SE CZ SK
BE/LUEEEU15UK CY BG DE FIPL LV PT HU LT RO FRAT SI ES IT EL0510152025% BDP2.6 FDI prilivi v države þlanice in pridružene þlanice,
povpreþje 1999-2001
BE/LU: podatki za 1998; DK: podatki za 1999-2000; ES: podatki za 1998-1999; HU 
in SK: podatki za 2000-2001; RO: podatki za 1997-1999
Vir: Eurostat, Statistike pla þilnih bilanc 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 99kem pa okoli 63% v Bratislavo (Tabela A2.10). 
Nekoliko manjše koncentracije FDI so na Polj-
skem, kjer je poleg Varšave še nekaj velikih mest. 
Kljub temu je šlo leta 1998 v regijo prestolnice (Mazowieckie) okoli þetrtino vseh prilivov, prav 
toliko pa tudi v dve ostali regiji ( àódzkie in 
Wielkopolskie), kjer se nahajata veliki mesti Lodz in Poznan.  
1  Potrebno je omeniti, da je v južnih državah težnja k temu, da odgovornost pobiranja minimalnega nivoja prihodkov leži na reg ijah 
in pristop k temu niha od ene do druge regije. 
2  Poleg tega se italijanski podatki nanašajo na manjše regije NUTS 2, namesto na ve þje NUTS 1, kot je primer v VB, zaradi þesar
se razlike prej pove þajo kot zmanjšajo. 
3  Nasprotno kot v Italiji ni sistemati þne težnje po pove þanju števila ljudi nad pokojninsko mejo v bolj uspešnih regijah in zmanjšanju 
v manj uspešnih, ampak je prav obratno. 
4  To seveda ne upošteva koristi, ki bi lahko izhajale iz pobiranja lokalnih davkov za financiranje lokalnih odhodkov, kar vklj uþuje 
poveþanje fiskalne odgovornosti in bolj u þinkovito razdeljevanje odhodkov. 
5  V državah, v katerih je dolo þena zgornja meja socialnih prispevkov, so v praksi ti prispevki nad nivojem pripadajo þih dohodkov 
regresivni, kar ima obratne težnje od progresivnega obdav þenja dohodkov. 
6  Ob tem je potrebno tudi povedati, da ima široko zastopana težnja premika od davkov na dohodek k davkom na porabo nasplošno 
uþinek zmanjševanja progresivne narave celotnega dav þnega sistema. 
7  Danski sistem se bo v bližnji prihodnosti menjal in možne so velike spremembe v sestavi javnega sektorja in razdelitvi odgov or-
nosti med razli þnimi nivoji uprave. 
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 100
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 101Statisti þni dodatek k 2. delu 
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 102
2002
-1,9
0,1
1,9
-1,3
-1,3
0,1
-3,2
-0,2
-2,5
2,4
-1,6
-0,4
-2,8
4,2
1,0
-1,3Izravnava
proraþuna 
1995**
-5,2
-4,3
-2,3
-3,5
-10,1
-6,6
-5,5
-2,1
-7,6
2,1
-4,1
-5,3
-5,4
-3,9
-7,4
-5,7% BDP 
2002
45,5
50,457,4
45,0
45,6
39,950,3
33,1
45,2
46,8
45,9
51,343,3
54,2
59,5
39,4Vsi davþni
prihodki 
1995
46,1
48,558,0
46,1
39,3
38,449,6
39,4
45,8
47,6
47,3
52,039,6
55,7
60,3
38,92002
47,4
50,355,5
46,3
46,9
39,853,5
33,3
47,7
44,4
47,5
51,746,1
50,0
58,5
40,7Odhodki skupaj 
1995
51,3
52,860,3
49,6
49,4
45,055,1
41,5
53,4
45,5
51,4
57,345,0
59,6
67,7
44,62002
2,2
1,61,8
1,6
3,8
3,43,1
4,4
1,8
4,7
3,3
1,33,4
2,9
3,2
1,3GDFC* 
1995
2,6
1,81,8
2,3
3,2
3,73,3
2,3
2,1
4,6
3,0
3,13,7
2,8
4,0
2,02002
4,2
4,75,2
4,8
3,4
3,94,0
3,9
3,8
6,2
3,8
8,35,4
4,0
3,9
3,8Drugi trans-
ferji+podpore 
1995
6,7
4,65,2
11,5
3,4
4,4
4,4
4,7
4,9
6,4
8,1
7,64,4
5,2
6,4
3,82002
3,4
6,13,7
3,1
5,5
2,83,1
1,4
5,8
0,3
3,1
3,63,0
2,2
3,2
2,1Obresti na 
posojila 
1995
5,4
9,36,4
3,7
11,7
5,2
3,6
5,4
11,5
0,45,9
4,46,3
4,0
6,6
3,72002
16,4
16,117,5
19,4
16,4
12,518,1
8,3
17,1
15,711,8
18,613,0
16,8
17,6
13,5Socialni prejemki 
1995
17,2
16,620,4
18,1
15,1
13,918,5
11,8
16,7
16,5
15,3
19,511,8
22,1
20,6
15,42002
10,4
12,017,6
7,9
11,9
10,3
13,7
8,3
10,7
8,6
10,5
9,7
15,4
13,5
16,3
7,6Od tega: za 
zaposlene
1995
11,1
11,917,3
9,0
11,3
11,3
13,7
10,2
11,2
9,7
10,8
12,6
13,6
15,2
16,7
8,32002
20,6
22,326,3
19,2
15,8
17,623,9
15,1
18,8
18,1
24,5
18,621,1
21,7
28,0
20,0Blago in storitve 
1995
20,7
21,425,8
19,8
15,3
18,123,9
16,4
17,9
18,4
24,0
20,418,6
22,8
27,3
19,6A2.1 Javni odhodki po ekonomskih kategorijah, v letu 1995 in letu 2002 
EU15
BEDK
DE
EL
ESFR
IE
IT
LU
NL
ATPT
FI
SE
UK
* GDFC = oblikovanje bruto doma þega fiksnega kapitala (Gross Domestic Fixed Capital formation) 
** DE: Podatek za Nem þijo ne vklju þuje dolga v zvezi s poenotenjem in nepovratnih kreditov zvezne nemške vlade (Threuhand, vzhodna stanovanjska podjetja in Deutsc he Kreditbank) v 
višini 116,3 milijarde EUR 
NL: Podatek za Nizozemsko ne vklju þuje neto zneska 14,9 milijarde EUR izrednih stroškov zaradi ref orme financiranja družb za socialna stanovanja 
Vir: Eurostat, Državni obra þuni
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 103A2. 2  Javni odhodki za starostne pokojnine in podpore za brezposelne, v letu 1995 in letu 2000 
      
   % od vseh odhodkov za socialne prejemke  
Starostne pokojnine* Podpore brezposelnim                      
1995 2000 % toþkovne 
spremembe 1995 2000 % toþkovne 
spremembe 
EU15 44,8 46,4 1,6 8,4 6,3 -2,1 
BE 43,1 43,8 0,7 13,0 11,9 -1,1
DK 37,7 38,1 0,4 14,8 10,5 -4,2 
DE 42,7 42,2 -0,4 9,0 8,4 -0,6
EL 52,1 49,4 -2,7 4,5 6,2 1,6 
ES 43,9 46,3 2,4 16,5 12,2 -4,3
FR 43,5 44,1 0,5 7,9 6,9 -1,0 
IE 26,5 25,4 -1,1 15,3 9,7 -5,7
IT 63,4 63,4 0,0 3,0 1,7 -1,4 
LU 45,1 40,0 -5,1 3,1 3,3 0,2
NL 38,0 42,4 4,4 9,9 5,1 -4,8 
AT 48,4 48,3 -0,1 5,6 4,7 -0,9
PT 41,7 45,6 3,9 5,4 3,8 -1,6 
FI 32,8 35,8 3,0 14,4 10,4 -3,9
SE 37,5 39,1 1,6 10,9 6,5 -4,4 
UK 43,1 47,7 4,5 5,6 3,2 -2,4
       
* Starostne pokojnine vklju þujejo preživninske pokojnine 
Opomba: Razen za DK, IE, LU in AT so vsi podatki za 2000 za þasni ali ocenjeni 
Vir: Eurostat, ESSPROS     
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 104
2001
9,3
8,5
9,0
9,0
10,1
10,0
10,5
10,0
8,8
6,4
11,3
9,6
11,4
9,3
10,1
7,7Ostalo 
1995
12,5
8,8
9,6
16,2
8,7
12,0
9,19,5
9,6
15,9
9,9
11,6
12,814,9
10,12001
18,8
17,224,0
21,8
19,4
13,420,4
9,5
17,8
17,1
17,5
21,513,6
20,6
23,8
16,0% BDP 
Socialna varnost 
1995
20,0
18,626,8
21,3
18,3
21,5
13,6
18,7
19,2
20,7
22,612,5
26,0
27,2
17,32001
5,0
6,28,3
4,2
3,1
4,36,0
4,3
5,0
4,7
4,8
5,77,0
6,5
7,3
4,6Izobrazba 
1995
5,2
6,47,7
4,5
3,3
6,3
5,1
4,9
5,0
5,1
6,56,5
7,3
7,1
4,52001
6,3
6,65,4
6,4
3,7
5,37,9
6,3
6,4
4,9
4,1
6,16,8
6,0
6,8
6,1Zdravje
1995
6,2
6,25,1
6,4
3,4
7,9
6,2
5,5
5,6
3,9
7,65,3
6,2
6,4
5,62001
0,7
0,8
:
0,6
0,6
0,91,3
:
0,9
1,3
0,7
0,40,7
0,3
0,3
0,5Okolje 
1995
0,8
0,7
:
1,0
0,5
1,1
:
0,7
1,5
0,8
1,40,4
0,3
0,2
0,32001
6,8
10,2
8,6
6,3
10,9
5,5
6,4
3,8
9,6
4,7
8,2
8,56,7
6,4
8,8
4,3Splošne storitve 
1995
8,2
12,110,8
6,7
16,8
6,3
7,3
14,1
4,6
10,0
9,3
8,7
7,0
11,9
5,72001
46,9
49,5
55,3
48,3
47,8
39,452,5
33,9
48,5
39,1
46,6
51,846,2
49,1
57,1
39,2Skupaj
1995
52,9
52,860,3
56,1
51,0
55,1
41,5
53,4
45,5
56,4
57,345,0
59,6
67,7
43,5A2.3  Javni odhodki po namenu v letu 1995 in letu 2001            
EU15
BEDK
DE
EL
ESFR
IE
IT
LU
NL
ATPT
FI
SE
UK
Opomba: Za leto 1995 ni podatkov za ES; v podatke za EU15 je vklju þena ocena za ES 
Vir: Eurostat, Državni obra þuni
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 105VB
2856
1227
1911
248265
1232
7740
10,9
4,7
7,3
0,9
1,0
4,7
29,6
26,1N Ireland 
3408
1695
2105
222272
2837
10539
16,8
8,4
10,4
1,1
1,3
14,0
52,1
20,2Wales
3303
12032138
248424
1383
8698
15,7
5,7
10,2
1,22,0
6,6
41,3
21,0Scotland 
Odhodki na prebivalca (EUR) 
3150
1523
2210
304328
1606
9120
% od regijskega BDP
12,4
6,0
8,7
1,2
1,3
6,3
36,0
25,3England 
2781
1183
1861
243249
1130
7446
10,4
4,4
7,0
0,9
0,9
4,2
27,9
26,7S East 
2384
1097
1695
240214
944
6575
8,3
3,85,9
0,8
0,7
3,3
22,8
28,8London 
2712
1270
2293
314284
1524
8397
7,1
3,3
6,0
0,8
0,7
4,0
21,9
38,3East
2502
1148
1672
262196
1049
6829
9,2
4,2
6,2
1,0
0,7
3,9
25,2
27,1S West 
2732
1112
1781
245225
1013
7108
11,5
4,7
7,5
1,0
0,9
4,3
30,0
23,7W Mids 
2870
1217
1762
208235
1054
7346
12,0
5,1
7,4
0,9
1,0
4,4
30,6
24,0E Mids 
2706
1149
1682
232232
1028
7028
11,1
4,7
6,9
0,9
0,9
4,2
28,7
24,5Yorks
2891
1216
1866
193253
1233
7653
12,6
5,3
8,1
0,8
1,1
5,4
33,3
23,0N West 
3212
1225
1950
210299
1117
8012
14,1
5,4
8,6
0,9
1,3
4,9
35,3
22,7North
3472
1218
1953
281324
1157
8406
17,2
6,0
9,7
1,4
1,6
5,7
41,6
20,2A2.4  Javni odhodki po regijah v VB, za obdobje 2000-01* 
Socialna varnost 
Izobrazba 
Zdravje
Ceste+transport Okolje 
Ostalo 
Skupaj
Socialna varnost  
Izobrazba 
Zdravje
Ceste+transport 
Okolje 
Ostalo 
Skupaj
BDP na prebiv. (EUR 000)
* Finanþno leto 2000-01 
Vir: Izraþuni DG REGIO na osnovi Statisti þnih analiz javnih odhodkov (PESA) 2002-03 in Eurostat, Regijske evidence  
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 106
Italija 
3769
848
1589
489
275
4827
11797
18,7
4,27,9
2,41,4
23,9
58,4
20,2Sardegna
3276
888
1548
469
436
5125
11742
22,0
6,0
10,4
3,22,9
34,5
79,0
14,9Sicilia 
2920
743
1426
408
256
36359389
22,7
5,8
11,1
3,22,0
28,2
72,8
12,9Calabria
3100
766
1354
560
244
32439267
25,4
6,3
11,1
4,62,0
26,5
75,8
12,2Basilicata 
3200
803
1426
538
302
4271
10540
22,1
5,69,9
3,72,1
29,5
72,9
14,5Puglia
Odhodki na prebivalca (EUR) 
3054
751
1359
404
221
32789067
23,0
5,7
10,3
3,01,7
24,7
68,4
13,3Campania 
2713
805
1375
414
254
31198680
% od regijskega BDP 
21,0
6,2
10,7
3,22,0
24,2
67,3
12,9Molise 
3420
784
1395
631
376
3489
10096
22,0
5,19,0
4,12,4
22,5
65,1
15,5Abruzzo
3601
802
1190
470
266
35819910
21,8
4,87,2
2,81,6
21,6
59,9
16,5Lazio
4550
1321
1586
774
287
7341
15858
20,3
5,97,1
3,41,3
32,7
70,7
22,4Marche 
4009
777
1517
423
294
4028
11049
19,8
3,87,5
2,11,5
19,9
54,5
20,3Umbria 
4327
920
1785
610
529
4302
12473
21,7
4,68,9
3,12,6
21,5
62,5
20,0Toscana
4216
939
1623
503
312
4198
11791
18,8
4,27,2
2,21,4
18,7
52,4
22,5Emilia  
Romagna
4546
804
1742
414
229
4705
12440
17,7
3,16,8
1,60,9
18,3
48,5
25,7Liguria
4976
933
1556
801
340
5391
13997
23,4
4,47,3
3,81,6
25,4
65,8
21,3Friuli
Venezia 
Giulia
4678
1009
1680
591
301
5564
13823
20,7
4,57,4
2,61,3
24,6
61,2
22,6Veneto 
3530
730
1531
399
207
3998
10395
14,9
3,16,5
1,70,9
16,9
44,0
23,6Trentino
Alto
Adige 
3265
1455
2121
720
526
6766
14854
12,1
5,47,8
2,71,9
25,0
54,8
27,1Lom-
bardia
4070
725
1947
377
258
6922
14299
15,2
2,77,3
1,41,0
25,9
53,5
26,7Valle 
 d'Aosta 
4413
1103
2224
1056
631
7964
17391
18,1
4,5
9,1
4,32,6
32,7
71,4
24,4Pie- 
monte
4302
743
1553
558
267
4646
12070
18,2
3,16,6
2,41,1
19,7
51,1
23,6A2.5  Javni odhodki po regijah v Italiji, v letu 2000 
Socialna varnost 
Izobrazba 
Zdravje
Ceste+transport 
Okolje 
OstaloSkupaj 
Socialna varnost 
Izobrazba 
Zdravje
Ceste+transport Okolje 
Ostalo
Skupaj 
BDP na prebiv  (EUR 000) 
Opombe: Javni odhodki vklju þujejo odhodke javnih podjetij in centralne vlade. Številke v mastnem tisku veljajo za regije s podporo p o programu Objective 1 
Vir: Izraþuni DG REGIO na osnovi MEF-DPS (2002), podatkovne baze TPA in Regijskih evidenc Eurostata  
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 107Španija 
1648
196
246
105
2195
1,6
1,6
2,0
0,9
18,1
18,6Canarias 
1850
201
244
611
2907
15,8
1,7
2,1
5,2
24,8
17,5Ceuta y 
Melilla 
1499
358
489
67
2413
14,6
3,5
4,7
0,7
23,4
15,4Murcia 
1560
240
171
52
2024
15,0
2,3
1,6
0,5
19,4
15,5Andalucia 
1592
209
204
164
2169
17,7
2,3
2,3
1,8
24,1
13,8Illes
Balears 
Odhodki na prebivalca (EUR) 
1365
220
249
16
1850
% od Regijskega BDP 
9,0
1,4
1,6
0,1
12,2
22,2Valencia 
1458
187
193
46
1883
12,5
1,6
1,7
0,4
16,1
17,9Cataluña 
1546
133
250
24
1953
10,4
0,9
1,7
0,2
13,2
22,5Extre-
madura 
1816
247
235
204
2502
22,7
3,1
2,9
2,5
31,2
12,0Castilla-
la
Mancha 
1656
287
242
88
2273
16,5
2,9
2,4
0,9
22,6
15,1Castilla 
y León 
1755
232
286
95
2367
15,6
2,1
2,5
0,8
21,0
17,2Madrid 
1545
158
314
9
2026
9,8
1,0
2,0
0,1
12,8
24,9Aragón 
1741
267
278
53
2339
13,1
2,0
2,1
0,4
17,6
19,9La Rioja 
1635
144
332
36
2147
11,8
1,0
2,4
0,3
15,5
20,6Navarra 
2221
189
303
60
2773
14,6
1,2
2,0
0,4
18,2
23,8Pais
Vasco
2298
183
358
51
2890
15,8
1,3
2,5
0,4
19,9
22,9Cantabria 
1695
323
207
48
2274
14,8
2,8
1,8
0,4
19,8
18,1Asturias 
1703
272
218
442
2635
15,8
2,5
2,0
4,1
24,4
16,0Galicia
1637
172
187
95
2091
17,0
1,8
1,9
1,0
21,7
14,6A2.6  Javni odhodki po regijah v Španiji, povpre þje za obdobje 1992-1999
Zdravje, socialne storitve, 
osnovno financ. obmo þja         
Infrastruktura 
Sodstvo+policija, stanovanja, 
promet 
EU+ostala regiska pomo þ
Skupaj
Zdravje, socialne storitve, 
osnovno financ. obmo þja         
Infrastruktura 
Sodstvo+policija, stanovanja, 
promet 
EU+ostala regiska pomo þ
Skupaj
BDP na prebiv, (EUR 000) 
Opomba: Številke v mastnem tisku veljajo za regije s podporo p o programu Objective 1. 
Vir: Izraþuni DG REGIO na osnovi Intervención General de la Administración del Est ado (IGAE) in Eurostat, Regijske evidence 
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 108A2.7  Prilivi od davkov in socialnih prispevkov po upravnih nivojih v letu 1995 in letu 2001 
       
     % od vseh prilivov
Centralna vlada Socialna varnost Regijske+lokalne oblasti 
1995 2001 1995 2001 1995 2001 
EU15 49 52 36 34 15 15 
BE 60 60 34 33 7 7
DK 66 62 3 4 31 34 
DE 30 29 43 42 27 28
EL 66 67 33 32 1 1 
ES 51 48 36 36 13 16
FR 43 42 46 48 10 9 
IE 83 84 15 14 3 2
IT 60 56 32 29 8 15 
LU 67 67 27 27 6 6
NL 57 61 40 36 3 4 
AT 45 49 35 32 20 19
PT 64 63 31 31 5 6 
FI 46 51 32 27 22 22
SE 43 43 27 27 30 29 
UK  79 79 17 17 4 4
       
Opomba: Podatki za Portugalsko v letu 2001 so na osnovi leta 2000. Prilivi centralne vlade vklju þujejo EU davke. 
Vir: Eurostat, Oddelek za državne obra þune.   
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 109A2.8 Porazdelitev prilivov FDI po regijah v izbranih državah EU 
     
    % od celote države
Nemþija 1998-2000 Španija 1999-2001 Italija 2000 
Nordrhein-Westfalen 37,5 Madrid 69,5 Lombardia 43,5 
Hessen 21,6 Cataluña 13,6 Piemonte 14,9
Baden-Württemberg 11,7 País Vasco 5,5 Lazio 8,4 
Bayern 9,0 Ostalo 3,0 Emilia-Romagna 7,8
Hamburg 7,7 Com, Valenciana 2,7 Veneto 4,7 
Niedersachsen 3,3 Canarias 2,7 Toscana 4,3
Berlin 2,8 Andalucia 1,2 Friuli-Venezia-Giulia 4,0 
Rheinland-Pfalz 1,9 Galicia 0,5 Abruzzo 3,3
Schleswig-Holstein 1,6 Baleares 0,4 Liguria 1,9 
Sachsen-Anhalt 1,0 Aragón 0,3 Trentino Alto Adige 1,5
Bremen 0,5 Navarra 0,3 Umbria 1,2 
Brandenburg 0,3 Asturias 0,1 Campania 1,2
Sachsen 0,3 Castilla-La Mancha 0,1 Puglia 0,8 
Saarland 0,3 Castilla y León 0,1 Sicilia 0,8
Thüringen 0,3 Murcia 0,1 Marche 0,7 
Mecklenburg-Vorpommern 0,2 Extremadura 0,0 Sardegna 0,4
 Rioja 0,0 Valle d'Aosta 0,4 
Cantabria 0,0 Basilicata 0,2
 Ceuta y Melilla 0,0 Molise 0,0 
Calabria 0,0
Opombe: Številke za Italijo se nanašajo na zaposlene v podjetjih, ki so v tuji lasti. Potrebno je poudariti, da je zaposlenost 
pripisana regijam glede na lokacijo uprave in ne podružnice, zato ti podatki kažejo le približno porazdelitev po regijah. 
V primeru Nem þije veljajo navedeni podatki za povpre þje 1998-2000, pri Španiji pa za povpre þje 1999-2001. 
Vir: DE – Bankgesellschaft Berlin na osnovi podatkov Deutsche Bundesbank; ES – Register tujih vlaganj; IT – CNEL, Baza 
podatkov FDI (R&P - Politecnico di Milano) 
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 110A 2.9 Prilivi FDI v države EU15 in pridružene države – povpre þje za 
obdobje 1999-2001 
    
% BDP % BDP 
EU15 6,9 BG 5,4
BE/LU 8,5 CY 5,8
DK 14,6 CZ* 9,2
DE 4,9 EE 7,8
EL 0,9 HU 4,2
ES 1,5 LT 3,9
FR 3,5 LV 4,4
IE 20,7 MT 15,8
IT 1,1 PL* 4,4
NL 13,2 RO 3,8
AT 3,1 SI 1,7
PT 4,3 SK 8,8
FI 4,6    
SE 13,0
UK 5,9    
    
BE/LU: podatki za 1998; DK: podatki za 1999-2000; 
ES: podatki za 1998-1999; RO: podatki za 1997-1999; 
HU, SK: podatki za 2000-2001 
* Priliv FDI v CZ je obsegal 23% in v PL 35% vseh FDI prilivov v pridružene države. 
Vir:  Eurostat, Statistike pla þilnih bilanc, UNCTAD za Gr þijo
2. del — Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 111A2.10  Porazdelitev prilivov FDI po regijah NUTS 2 v izbranih novih þlanicah 
          
     % od celote države
ýeška republika 2001 Madžarska 2001 Poljska 1998 Slovaška 2001
Praha 49,3  Közép-Magyarország 67,7 Mazowieckie 24,3  Bratislavský 63,2
Strední Cechy 10,7 Közép-Dunántúl 9,4ĝląskie 13,5 Východné Slovensko 18,8
Jihozápad 7,6  Nyugat-Dunántúl 7,5 Wielkopolskie 11,6  Západné Slovensko 10,3
Severozápad 8,2 Észak-Magyarország 6,2 DolnoĞląskie 8,4 Stredné Slovensko 7,7
Severovýchod 6,6  Dél-Alföld 4,0 Pomorskie 7,3    
Jihovýchod 8,4 Észak-Alföld 3,5àódzkie 5,9
Strední Morava 5,2  Dél-Dunántúl 1,8 Ma áopolskie 5,6    
Moravskoslezko 4,0 Kujawsko-Pomorskie 4,1
    Zachodniopomorskie 3,9    
Lubelskie 2,8
    Podkarpackie 2,5    
ĝwiĊtokrzyskie 2,3
    Warmi Ĕsko-Mazurskie 2,3    
Lubuskie 2,2
    Opolskie 1,8    
Podlaskie 1,6
          
Vir: Statisti þni podatki obravnavanih držav.       
2. del —Vpliv politik držav þlanic na kohezijo 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 112
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 1133. del – U þinek politik Unije – 
konkuren þnost, zaposlitev in kohezija
Vsebina
Uvod ........................................................................................................................... ................ 114
Prispevek politik Unije h koheziji v lu þi ciljev Lizbone in Gothenburga ....................................... 114
Reforme skupnih politik: CAP in ribiška politika.......................................................................... 125
Komplementarnost med državno pomo þjo in kohezijsko politiko................................................ 129
Pravosodje in notranje zadeve: izboljšati pogoje za razvoj ........................................................ 131Mnenja o politikah Unije na regijskem nivoju.............................................................................. 132
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 114Uvod
Drugo (prejšnje) Poro þilo o koheziji je predstavilo 
analizo prispevkov raznih politik Unije h koheziji. 
Namen tega poro þila pa ni ponavljanje omenjene 
analize, ampak pregled glavnih sprememb, ki so 
nastale od leta 2001 od sedaj v lu þi ciljev EU, še 
posebej tistih iz Lizbone in Gothenburga. Vklju þe-
ni sta tudi dve podro þji, ki jih prejšnje poro þilo ni 
zajemalo — to sta trgovinska politika ter pravoso-
dje in notranje zadeve. V lo þenem poglavju so 
obravnave državne pomo þi, ki so pomembno po-
vezane s kohezijsko politiko. V zadnjem poglavju so predstavljeni rezultati ankete, opravljene v 28 
regijah EU, o mnenju posameznikov glede u þin-
kov raznih politik Unije. 
Prispevek politik Unije h koheziji v lu þi
ciljev Lizbone in Gothenburga 
Gradnja gospodarstva, ki temelji na znanju 
Znanje je bilo osrednja tema vrhunskega sre þanja 
v Lizboni. Proizvajanje, širitev in uporaba znanja so bistveni za utiranje poti in rast poslovnosti. Olajšan dostop do financ in trgov, pospeševanje 
storitev, ki podpirajo poslovnost, krepitev povezav 
med podjetji in znanstveno bazo, u þenje poklicev s 
pomoþjo pravilnega izobraževanja in usposabljan-
ja, uvajanje novih tehnologij in pove þano vlaganje 
v raziskave in razvoj so vse klju þnega pomena za 
poveþanje poslovnosti in stimuliranje inovacij.  
Cilj podjetniške, proizvodne in inovacijske politike EU je pove þanje konkuren þnosti njene proizvod-
nje in storitev s pomo þjo pospeševanja podjetniš-
tva, ustvarjanja okolja, ki ugodno vpliva na inova-tivnost in gospodarski razvoj, ter zagotavljanje dostopnosti do trgov
1.
Podjetniška politika pospešuje partnerstvo med 
javnimi in zasebnimi družbami ter povezave med 
samimi družbami2 (s pomo þjo npr. Centrov, vklju-
þenih v inovacije /Innovation Relay Centres/ ali 
Evropske mreže inovacijskih regij /Innovating Re-gions in European network/), kar pospešuje izme-njavo znanja in izkušenj. Podobno pomembno 
vlogo pri ustvarjanju stikov med družbami v razli-
þnih regijah in pomo þi pri reševanju njihovih prak-
tiþnih težav imajo tudi centri za informacije in sve-
tovanje, ki so bili ustanovljeni v Uniji v zadnjem desetletju (delno s pomo þjo Strukturnih skladov) 
in med drugim nudijo vrsto podpor poslovnih  
dejavnosti.
Cilj podjetniške politike je tudi pospeševanje pod-
jetnosti in olajšanje zagona ter vodenja podjetja, 
kar je lahko še posebej pomembno za manj us-
pešne skupine in šibke regije
3. S tem namenom 
bo Unija na za þetku leta 20054, uvedla novo defi-
nicijo mikro, majhnih in srednje velikih podjetij (s pokrivanjem tudi ve þjih podjetij), ki bo mo þno 
zmanjšala sedanje administrativne obremenitve in 
poleg tega omogo þila takim podjetjem pridobivan-
je finanþne podpore.  
Kot je bilo omenjeno že v Prvem delu tega poro þi-
la niso razlike med regijami glede inovacij samo 
zaradi razlik v sredstvih za raziskave in razvoj tehnologij, ampak tudi zaradi slabih povezav med 
podjetji ter raziskovalnimi centri ipd, ki skupaj 
predstavljajo regijski inovacijski sistem. Inovacij-ske politike se zato oddaljujejo od ukrepov za ve-
þanje samega podro þja raziskav in razvoja (Re-
search and Development — R&D) ter tehnoloških 
kapacitet in dajejo raje prednost strategijam za 
izboljšanje okolja, v katerem podjetja delujejo
5. V 
tej zvezi so še posebej pomembna naslednja tri 
podroþja:
x Gradnja na izkušnjah pionirskega dela, ki ga v 
sklopu Strukturnih skladov financirajo Regijske inovacijske strategije (Regional Innovation 
Strategies — RIS). Regije se opogumljajo k ob-likovanju politik þne inovativnosti na podlagi 
povpraševanja in soudeležbe (gl. nadal-
jevanje). To je še posebej pomembno v 
pridruženih þlanicah, kjer primanjkujejo 
povezave na regijskem nivoju. Znotraj Petega okvirnega programa je bil za nove þlanice
ustanovljen sklad Regijske inovacijske strate-
gije — nove pridružene države (Regional Inno-
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 115vation Strategies — Newly Associated Coun-
tries — RIS–NAC) s prora þunom 5,25 milijona 
EUR. V za þetku leta 2002 so pri þeli s projekti v 
16 regijah 9 držav.  
x Z namenom, da se obstoje þe znanje þimbolj
uspešno uporabi in maksimira njegova razde-litev, je potrebno pove þati dostopnost podjet-
niških storitev in pove þati njihovo kakovost. 
Omrežje Centrov za inovacije je še posebej osredoto þeno na potrebe bolj zaostalih regij s 
tem, da pomagajo lokalnim podjetjem pri 
dostopu do tehnologij in izbiri tistih tehnologij, 
ki so primerne za prenos v druge regije ali  sektorje. 
x Pomanjkanje dostopa do financ je velikokrat 
glavna ovira pri rasti in razvoju podjetij, zato predstavljajo nove alternative za ban þna poso-
jila pomemben delež podjetniške politike, kot so npr. rizi þni kapitalski skladi v regijah z ome-
jenimi finan þnimi sredstvi. Poti, napeljane s 
pomoþjo Evropskega investicijskega sklada 
(European Investment Fund — EIF) za pove-þanje dostopnosti financ za mala in srednjeve-
lika podjetja (small and medium-sized enter-prises — SME), vsebujejo Garancijsko pomo þ
(SME Guarantee Facility), Zagonsko shemo 
(ETF Start-up Scheme) in Uporabo semen-
skega kapitala (Seed Capital Action). Z istim namenom se pri EIF pripravlja tudi navezava 
stikov vsaj z eno finan þno ustanovo v vsaki od 
pridruženih þlanic.
Glavni politi þni program Unije za informacijsko 
družbo zastopa Evropska e-iniciativa (eEurope 
Initiative), ki je izšla junija 2000 (njena druga faza »eEurope 2005 Action Plan« pa dve leti kasneje), 
ki ima za glavni cilj zagotoviti moderne internetne 
družbene storitve (e-upravo, e-u þenje in e-
zdravje), dinami þno okolje za e-poslovanje in 
omogoþiti preko sebe veliko širokopasnovnih dos-
topov po konkuren þnih cenah ter varno informa-
cijsko infrastrukturo’
6.
Akcijski na þrt pripravlja strategijo za izdelavo ši-
rokopasovne infrastrukture, ki bo na razpolago po dostopnih cenah podjetjem in posameznikom v vsej Uniji. Opozarja tudi na potrebo po razvoju 
ustreznih vsebin in storitev s posebnim poudar-
kom na obmo þjih, na katerih lahko vlada (s sode-
lovanjem EU in možno uporabo Strukturnih skla-
dov) doseže napredek s tem, da pomaga pri na-
peljavi širokopasovnega omrežja v manj razvitih regijah. Rezultati se lahko strnejo v naslednje  
toþke: 
x Iniciativa je pomagala stimulirati konkurenco 
med možnimi proizvajalci in operaterji ra þu-
nalniške opreme ter osredoto þiti države þlani-
ce in napore Unije na klju þne razlike v EU. 
Kljub temu, da so se v obdobju julij 2002 – julij 2003 širokopasovne linije v EU podvojile, so 
razlike v dostopnosti med obmo þji še vedno 
zelo velike. 
x Celotni obseg internetnih transakcij ostaja 
skromen, s tem da se razlike med þlanicami ne 
spreminjajo, o þitno zaradi razli þnih možnosti 
dostopa do interneta. 
x Stalno se ve þa internetni dostop do 20 osnov-
nih javnih storitev, ki jih je dolo þila Evropska e-
iniciativa. Ta delež se je pove þal od 45% (ok-
tober 2001) na 60% (oktober 2002). ýeprav
razlike med þlanicami EU še vedno obstajajo, 
pa slabše razvite države hitro napredujejo. 
x Hitro se razvijajo internetne upravne storitve 
tudi v pridruženih þlanicah, ki so v nekaterih 
pogledih celo prehitele države þlanice. 
x Delež šol, priklju þenih na spletno omrežje se 
je v EU pove þal od 89% (marec 2001) na 93% 
(marec 2002). Pri tem ni bilo med državami þlanicami ve þjih razlik, razen Gr þije, kjer je 
prikljuþenih le 59% šol. V tem obdobju je šte-
vilo raþunalnikov, priklju þenih na internet, zra-
slo od 4 na 100 u þencev na skoraj 6 na 100  
uþencev.
Na evropskem vrhu v Barceloni 2002 je bilo sklenjeno, da se vlaganja v raziskave in razvoj tehnologije (Research and Technological Deve-
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 116lopment — RTD) v Evropi pove þajo od nekaj pod 
2% v letu 2000 na 3% BDP v letu 2010 (od tega 
dve tretjini v zasebnem sektorju). Za pomo þ pri 
uresniþevanju tega cilja je bil izdelan Šesti okvirni 
program Unije za RTD7 (s celotnim prora þunom 
17,5 milijard EUR) v kombinaciji z Iniciativo Ev-
ropskega raziskovalnega oddelka (European Re-search Area – ERA)
8, namenjeno zmanjševanju 
razdrobljenosti raziskovalnih dejavnosti po EU, poveþanju vlaganj v raziskave in izboljšavi razmer 
za realizacijo potencialnih koristi od raziskav. 
Kohezijske države in šibke regije so bile udeleže-
ne v Petem okvirnem programu (1998–2002) na naslednji na þin:
x Organizacije iz kohezijskih držav so pove þale 
svojo udeležbo v pogodbah z RTD Unije s 16% (2001) na 17,8% (v obdobju januar 2002 
– marec 2003), kar je le neznatno ve þ, kot je 
delež prebivalstva teh držav v EU (17,1%). De-
lež tako pridobljenih financ pa je bil manjši od 
deleža prebivalstva (14,6%), þeprav je bil ve þji 
kot v letu 2001 (12,2%). Poleg tega so bile or-
ganizacije kohezijskih držav udeležene pri ne-
kaj nad 31% kooperacijskih povezavah, vzpos-
tavljenih v EU leta 2002. 
x Razlike med regijami so bolj vidne in odražajo 
koncentracijo raziskovalnih dejavnosti na so-razmerno majhnem številu obmo þij. Okoli 14% 
organizacij, udeleženih v Petem okvirnem pro-
gramu, je imelo sedeže v podpiranih regijah 
(Objective 1), kar je ostalo enako, kot v ýe-
trtem okvirnem programu (1994–1998). Od 
vseh 64 podpiranih regij jih je 8 (Ireland, Ber-
lin, Lisboa e Vale de Tejo, Attiki, Kriti, Comu-nidad Valenciana, Andalucia in South York-
shire) pridobilo ve þ kot polovico vseh projek-
tov. Prve tri omenjene regije ne ustrezajo v 
celoti kriterijem za podporo po programu Ob-
jective 1. 
x V letu 2001 je sklenilo pogodbe ve þ kot 4600 
SME. Okoli 77% projektov je prišlo iz podjetij z manj kot 50 zaposlenimi in 42% iz podjetij z 
manj kot 10. Mnogo od teh podjetij se nahaja v pridruženih in pridružitvenih državah. ýeprav 
pogodbe SME predstavljajo le majhen del þek
vseh pogodb v Uniji, pa so vklju þevale preko 
23% udeležencev v štirih tematskih programih in prejele preko 15% vseh sredstev. 
Predlaganih je bilo kar nekaj spodbud za krepitev vloge regij pri oblikovanju ERA: 
x Inovacijske dejavnosti v sklopu Petega okvir-
nega programa (s prora þunom 119 milijonov 
EUR) so podpirale internetno poslovanje pod-
jetij ter drugih organizacij na regijski ravni v 
povezavi z inovacijskimi posegi Strukturnih 
skladov.
x Program je tudi financiral internetno spodbudo 
»Inovativne evropske regije« (Inovating Re-gions of Europe — IRE)
9 z namenom, da se 
olajša izmenjava izkušenj in delovnih metod 
med regijami, kar vklju þuje tudi izmenjavo med 
bolj in manj razvitimi regijami v državah EU15 
in pridruženih državah. 
x V tem kontekstu je leta 2003 izšla tudi nova 
poskusna spodbuda10 (s prora þunom 2,5 mili-
jona EUR) za razvoj eksperimentalnih dejav-
nosti, ki uvajajo uporabo elektronskih omrežij 
(z aktivno udeležbo univerz, raziskovalnih in poslovnih centrov) z namenom oblikovati 
»Regije znanja« (Knowledge regions), ki bi la-
hko služile kot vzor za uporabo na regijski ravni strategije, zastavljene v Lizboni. 
x Veþ projektov, ki so imeli za cilj razvijanje regi-
jske »pripravljenosti«, je dobilo podporo od raznih dejavnosti STRATA, vklju þenih v pro-
gram »Pove þanjeþloveškega potenciala« (Im-
proving Human Potential — IHP — s celotnim proraþunom 25 milijonov EUR) za podporo 
dolgoroþnega strateškega razmišljanja in pre-
mostitev vrzeli med regijsko politiko in politiko RTDI. Posebna pozornost je bila namenjena 
pridruženim državam. 
Pri pogledu v prihodnost šestega okvirnega pro-
grama (2002–2006) se pokažejo možnosti izbolj-
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 117šanja povezav med bolj centralnimi in perifernimi 
znanstvenimi centri, doprinosa k splošni inovacij-
ski zmogljivosti Unije in boja proti odtekanju mož-
ganov iz manj priljubljenih v bolj cveto þe regije s 
pomoþjo njegovih dveh novih iniciativ (»Odli þna
omrežja« in »Integrirani projekti« — »Networks of Excellence« in »Integrated Projects«). 
Finanþna sredstva za razvoj þloveškega potencia-
la so se v Šestem okvirnem programu podvojila s 
pomembnim poudarkom na bolj zaostalih regijah in sicer preko shem za prenos tehnologije. Poleg 
tega je bil zadan cilj, da se najmanj 15% prora þu-
na potroši za Tematske prednosti SME. 
Vzpostavljene so bile tudi nove povezave med 
kohezijsko politiko in politiko R&D, ki omogo þajo,
da so oblasti v podpiranih regijah (Objective 1) 
uþinkovite pri predlaganju prošenj za dodatna 
sredstva iz Strukturnih skladov preko Šestega okvirnega programa. 
Kljuþni pomen u þenja in usposabljanja 
Znanje in kvalifikacije državljanov EU imajo naj-
veþji in kljuþni pomen pri tem, da postane EU naj-
bolj dinami þno, konkuren þno in na znanju temel-
jeþa gospodarstvo na svetu. Program U þenje in 
usposabljanje 2010 (Education and Training 
2010) je bil izdelan z namenom, da pomaga to doseþi. Program ima zastavljenih 13 ciljev
11 kate-
rih namen je dose þi, da bo u þenje in usposabljan-
je v Evropi postalo »svetovni vzor kakovosti do leta 2010«
12. Zadnje obvestilo Evropske komisije13
poziva države þlanice, da pove þajo napore na 
vseh nivojih, še posebej glede investiranja v izob-raževanje in usposabljanje z namenom, da zaog-
tovijo uspeh strategije, zastavljene v Lizboni. Na 
bruseljskem sre þanju Evropskega sveta
14 proti 
koncu leta 2003 so države þlanice soglašale, da 
je potrebno »okrepiti strukturno sodelovanje pri 
podpori razvoja þloveškega kapitala«. 
ýeprav je veliko držav þlanic vložilo ob þutne na-
pore v reformiranje in prilagajanje njihovega sis-
tema doživljenskega izobraževanja potrebam gospodarstva, ki temelji na znanju, pa dejansko izvedene spremembe še vedno ne zadoš þajo 
zadanim ciljem. Stvarnost kaže, da mora regija za oblikovanje in vzdrževanje minimalne ravni zaposlenih z intenzivnim znanjem najprej obliko-
vati kritiþno maso delavcev s široko paleto kvali-
fikacij. Unija že veliko let organizira omrežja, ki 
povezujejo univerze, centre za usposabljanje in 
poslovneže znotraj regij in med njimi, v zadnjem 
þasu pa si prizadeva oblikovati omrežja »u þeþih
se regij«. 
Hkrati pa pove þan prenos odgovornosti za u þenje 
in usposabljanje na regijske nivoje Unije odpira 
možnosti za boljšo organizacijo pri uresni þevanju
usposabljanja glede na potrebe ljudi in na þrte re-
gijskega razvoja. 
Poveþati število in kakovost  
delovnih mest v odprti družbi 
Evropska strategija zaposlovanja (European 
Employment Strategy — EES) je izšla proti koncu 
leta 1997 z osnovnim namenom zmanjševati brezposelnost s pomo þjo preventivnih metod in 
aktivnih ukrepov za zaposlovanje. Od leta 2000 dalje si je ta strategija zadala nalogo dose þi cilje, 
ki so bili sprejeti v Lizboni — polna zaposlitev, 
boljša delovna mesta in gospodarska kohezija.  
Leta 2002 je bila ta strategija pregledana, na bru-
seljskem pomladnem sre þanju 2003 pa so jo 
popravili in usmerili na doseganje lizbonskih cil-jev v pove þani Uniji. Pregled je pokazal, da je 
potrebno bolj jasno dolo þiti strukturne napredke 
na trgu delovne sile Unije. Leta 2002 je brezpo-selnost v EU znašala povpre þno 7,7%, pet let 
pred tem pa 10,0%, þeprav je v tem obdobju de-
lež delazmožnega prebivalstva narasel od 60,7 na 64,3%. Kljub o þitnim razlikam med državami 
þlanicami in težavam pri vzpostavljanju vzro þnih 
povezav med rezultati zaposlovanja in tozadev-nimi politikami pa je opazno približevanje držav-nih politik zaposlovanja k ciljem in smernicam, ki 
jih je dolo þila EES. 
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 118Trgovinska politika in njen vpliv na zaposlovanje in kohezijo 
Poveþanje trgovinske menjave je nasplošno korist-
no za gospodarstvo, saj povzro þi premik proizvod-
nih dejavnikov proti ve þji produktivnosti in u þinkovi-
tosti gospodarstva po meri, poviša konkuren þnost,
poveþa pretok znanja in tehnologije, potrošniki pa 
pridobijo zaradi ve þje izbire in nižjih cen. 
Res je tudi, da pove þanje trgovine lahko povzro þi
stroške, ki u þinkujejo obratno od omenjenih pridobi-
tev. Kljub dolgoro þnim koristim pa premiki proizvo-
dnih dejavnikov zaradi prilagajanja lahko kratkoro þ-
no povzro þijo stroške podjetjem in zaposlenim, ki jih 
zadeva pove þani uvoz.
Karakteristike teh stroškov kažejo, da jih ne more-
mo preprosto zanemariti: 
xStroški so obi þajno koncentrirani v dolo þenih
sektorjih in regijah, kar pomeni, da so lahko ob-
þutni za nekatere sloje prebivalstva in imajo 
zaradi tega mo þnejši uþinek, kot þe bi bili po-
razdeljeni enakomerno po vseh segmentih go-
spodarstva.
xPonavadi tisti, ki pridobijo, ne dajo nobenih 
nadomestil tistim, ki izgubijo; delno zaradi tež-
kega ocenjevanja takih stroškov. Tako bodo 
nekateri ljudje (oz. obmo þja) vsaj kratkoro þno
gledano na slabšem, kar je razlog, da se pri-zadetim nudi pomo þ.
xRazlika med pridobitvami in stroški se s þasoma 
poveþa. Stroški so ponavadi višji v prvih nekaj 
letih (tuja konkurenca dokaj hitro u þinkuje na 
nekonkuren þne sektorje), medtem ko je pot-
rebno na ve þino pridobitev (zaradi pove þanja
uþinkovitosti na ra þun boljše porazdelitve proiz-
vodnih dejavnikov) po þakati nekaj þasa, da se 
uveljavijo. Zato empiri þne raziskave kažejo, da 
v letih takoj po pove þanju trgovinske izmenjave 
lahko stroški znašajo 10–15% vrednosti prido-
bitev, kar je 2- do 3-krat ve þ, kot ti stroški 
znašajo dolgoro þno.
xStroški in pridobitve se razlikujejo tudi med ob-
moþji. Uþinek na regijo je odvisen od med narodne konkuren þnosti sektorjev raznih dejav-
nosti, ki se tu nahajajo, od stopnje prostorske 
koncentracije teh dejavnosti (kar še posebej 
velja za trgovsko blago) in od stopnje special-
iziranosti regije na proizvodnjo dolo þenih iz-
delkov ali storitev. V nekaterih regijah bo zaradi 
poveþane trgovine škoda ve þja, v drugih pa 
bodo veþje pridobitve. 
Sama zaznava stroškov in koristi je pri ljudeh pona-vadi moþno neuravnotežena, kar povzro þi neugod-
ne politiþne posledice. Medtem ko so stroški precej 
vidni in vznemirljivi zaradi koncentracije in njihove bolj otipljive narave (zapiranje tovarn, odpuš þanje 
delavcev ipd), pa so pridobitve manj o þitne, deloma 
zato, ker nimajo tako otipljive narave ali se jih vsaj ne da zlahka izmeriti (kar npr. velja za ve þjo izbiro 
potrošnikov), so tudi bolj razpršene in imajo manjša 
odstopanja.
ýeprav so stroški prilagajanja praviloma nizki, pa so 
ukrepi, ki so potrebni po pove þanju trgovinske men-
jave, zaradi navedenih razlogov izredno pomembni 
tako po politi þni kot gospodarski plati. Vendar pa 
dobro usmerjena spremljajo þa politika lahko omeji 
stroške prilagajanja z dobrim predvidevanjem njiho-vega razvoja in lajšanjem postopkov prilagoditev, ki 
se morajo zgoditi. Za minimiziranje stroškov je zato potrebno zgodaj dolo þiti ranljive sektorje in ogrože-
na delovna mesta. Poleg tega je potrebno v primeru 
veþjih težav nuditi pomo þ posameznikom pri prila-
gajanju, kar pospeši potek in zmanjša stroške 
sprememb. 
Gotovo je v interesu Unije, da pomaga olajšati vse 
postopke potrebnih prilagoditev in prispeva k pokri-
vanju izdatkov za uporabljene strategije. Unija je to 
poþela že vrsto let v okviru Skupnosti za premog in 
jeklo. Razvoj politike za lajšanje sprememb bo še 
pomembnejši v bodo þih letih, ko se bo veliko trgo-
vinskih sporazumov kon þalo, ali jih bo potrebno ob-
noviti (Sporazum Multi-Fibre, Sporazum EU- ýile) in 
se bo potrebno pogajati o novih sporazumih (DDA, 
EU-Mercosur), posledica katerih bo skoraj gotovo 
moþan dvig uvoza ob þutljivega blaga. 
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 119V veþini delov Unije se nadaljujejo prizadevanja, 
da omogo þijo vsakemu mlademu državljanu v ro-
ku 6 mesecev brezposelnosti (pri starejših od 24 
let pa v roku 12 mesecev) povratek na delovno mesto, novo službo ali drugo obliko zaposlitve s 
pomoþjo usposabljanja, prekvalifikacije ali priva-
janja na delo.  
Za nudenje storitev po meri, omogo þanje podpore 
in preventive so potrebni u þinkoviti državni zavodi 
za zaposlovanje (Public Employment Services), ki 
morajo imeti potrebno opremo. S tem namenom 
morajo države þlanice modernizirati svoje zavode 
za zaposlovanje in jih nekoliko usmeriti tudi na 
sodelovanje z zasebnim sektorjem. Tudi ve þina
novih držav þlanic izvaja v zavodih za zaposlova-
nje, ustanovljenih v za þetku devetdesetih, vrsto 
reform in modernizacij.  
Preko EES se politike zaposlovanja v državah 
þlanicah dolo þajo glede na skupne cilje in priorite-
te. Strategija poziva na vklju þitev vseh delov jav-
nega in zasebnega sektorja, ki so pomembni v tem pogledu (vklju þno s socialnimi partnerji) in 
sicer v skladu s sistemom institucij v doti þni drža-
vi. Smernice EES (EES Guidelines) dolo þajo, da 
mora biti uporabljena strategija u þinkovita na re-
gijski, lokalni in tudi na državni ravni, Komisija pa 
je pozvala k ve þji vkljuþitvi ustreznih udeležencev.  
V letih 2002 in 2003 je bila situacija zaposlenosti 
v vsaki od pridružitvenih þlanic pregledana do 
neke mere z namenom, da se dolo þijo ustrezne 
politike zaposlovanja zaradi prilagoditve EES na pridružitev in se izdelajo na þrti za stroške ESF v 
obdobju od 2004 do 2006. 
Popravek EES v letu 2003 je poenostavil Smerni-
ce, ki imajo sedaj tri glavne cilje: 
x doseþi stopnje zaposlitve, ki so bile zastavlje-
ne v Lizboni; 
x poveþati kakovost in produktivnost dela, kar bo 
povzroþilo veþje število in izboljšana delovna 
mesta;
x oblikovati skupni trg delovne sile, na katerem bo manjša brezposlenost in bodo tudi družbe-
ne in regijske razlike v dostopnosti do tega tr-
ga manjše.  
Poleg tega je bilo dolo þenih še 10 specifi þnih 
smernic za izvedbo strukturne reforme. Uspeh pri uporabi EES bo odvisen od ve þje prilagodljivosti 
delavcev in podjetij, pove þanja števila ljudi, ki se 
zanimajo za zaposlitev, ve þjih in bolje usmerjenih 
naložb v þloveški kapital in boljšega vodenja.  
Nova EES je tesno povezana s politikami za gos-
podarsko in socialno kohezijo ter skupaj z njimi 
predstavlja poglavitne tri cilje. Povezana je tudi s 
specifiþnimi smernicami, s katerimi ima skupen 
cilj — zmanjševanje družbenih razlik in regijskih 
odstopanj v zaposlenosti. 
Vkljuþevanje v družbo in enakost med spoloma  
Amsterdamski sporazum je pove þal pooblastila 
EU za boj proti izklju þevanju, zato je vrh v Lizboni 
odloþil, da je potrebno napraviti odlo þen korak za 
zmanjšanje revš þine in izklju þenosti iz družbe v 
EU do leta 2010. Ta cilj se je nato dodatno obra-
vnaval na sre þanju v Nici in od takrat se uporablja 
skupna strategija za vklju þevanje v družbo, ki 
uporablja enako metodo odprtega koordiniranja, kot jo uporablja politika zaposlovanja, le s to raz-
liko, da je sodelovanje držav þlanic prostovoljno 
in ne obvezno. V praksi so se v postopek vklju þile 
vse države þlanice in prvi državni na þrti proti dru-
žbeni izklju þenosti so bili predloženi junija 2001, 
kar je pomagalo razjasniti usmeritve politike na 
tem podro þju.
Naþrti so pomagali dolo þiti 8 veþjih tem za bodo-
þe delovanje: razviti trg delovne sile, ki bo pospe-
ševal vklju þevanje in omogo þal vsakemu možnost 
in pravice do zaposlitve; zagotoviti, da imajo vsi ustrezen nivo prejemkov, ki omogo þajo spodoben 
standard življenja; spopasti se s slabimi stranmi 
izobraževanja; varovati družino in pravice otrok; 
omogoþiti vsakemu spodobno bivališ þe; zagotoviti 
dostop do kakovostnih storitev; izboljšati ponudbo 
storitev in obnoviti obmo þja, ki so prizadeta na 
razliþne naþine.
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 120Druga generacija državnih na þrtov, izdelanih pro-
ti koncu julija 2003, bi morala dati nov zagon te-
mu procesu. Na pobudo držav þlanic bo  
izvedenih 8 letnih ocenjevalnih vaj na temo dolo-
þene politike, v katero bo vklju þenih od 3 do 6 
državþlanic, neodvisni strokovnjaki, predstavniki 
socialnih partnerjev in regijske oz. lokalne oblas-ti, pa tudi ljudje, ki dejansko trpijo revš þino ali 
izkljuþenost iz družbe.  
Vzporedno poteka tudi sodelovanje z državami þlanicami, da se pripravijo na udeležbo pri toza-
devni strategiji po vstopu v Unijo. Skupaj s Komi-sijo so oblikovale memorandum o družbeni vklju-þenosti, ki dolo þa glavne probleme in podro þja
aktivnosti ter dolo þa prednostne politi þne ukrepe. 
Seznam kazalcev, ki je bil sprejet proti koncu leta 2001, bi moral omogo þiti boljše meritve stanja v 
vseh državah. Vsebuje 7 strukturnih kazalcev, ki jih uporablja Komisija kot osnovo za svoje letno sintetiþno poro þilo o gospodarskem in družbe-
nem stanju v Uniji in jih je potrebno podaljšati na naslednjo generacijo projektov, da vklju þijo regij-
ske in nefinan þne kazalce. 
Ostale dejavnosti, ki so se izvajale v okviru Pro-grama unije za vklju þevanje v družbo (Com-
munity Programme on Social Inclusion) s prora-
þunom 75 milijonov EUR za obdobje od leta 2002 
do 2006, vklju þujejo izmenjavo izkušenj med dr-
žavami (v prvi fazi je bilo podprtih 64 na þrtov in v 
drugi skoraj 30) ter študije specifi þnih tem, ki bi 
vse skupaj morale okrepiti sodelovanje, spodbu-
diti medsebojno razumevanje in stimulirati nove 
pristope.
Nova strategija za reševanje družbenega razliko-
vanja je torej na poti in vse države þlanice so  
pri tem vedno bolj angažirane, þeprav je udelež-
ba prostovoljna. Vse to skupaj daje nove razsež-nosti k medsebojnemu približevanju in krepi ev-
ropski socialni model ter pomaga dose þi boljše 
ravnotežje med socialnimi in gospodarskimi poli-
tikami EU.  Enakopravnost med moškimi in ženskami je os-novno na þelo Unije. Od leta 1996 velja integra-
cijsko na þelo in na vseh podro þjih politike Unije 
se upošteva na þelo enakosti obeh spolov pri nji-
hovem na þrtovanju in izvajanju. 
Varovanje okolja za trajen razvoj  
Do glavne nove spodbude v zadnjih dveh letih je prišlo, ko sta Evropski parlament in Svet EU
15
sprejela Šesti program za varstvo okolja (6th Eni-
vronmental Action Programme — 6th EAP) z 
naslovom »Naša prihodnost — naša izbira«. Ta program, ki je postavil okolje v sredino dogajanja, 
upošteva gospodarske in družbene razmere, po-
udaril pa je tudi pomen ciljev, zastavljenih v Liz-boni in Gotheburgu. Program ima štiri glavne to-
þke: uþinkovito uporabo in uveljavitev okoljevars-
tvene zakonodaje, vklju þitev okoljskih vidikov v 
druge politike, vklju þno z infrastrukturo, uporabo 
kombinacije sredstev za dosego ciljev na najbolj 
gospodaren in u þinkovit na þin; široko vklju þitev
zainteresiranih ljudi v uporabo in razvoj tozadev-
nih politik.
Program je dolo þil štiri podro þja delovanja: pod-
nebne spremembe; narava in biološka razli þnost; 
okolje in zdravje; naravni viri in odpadki. Uvaja 
tudi nov koncept »tematskih strategij«, kot na þina
obdelave posebej zapletenih okoljskih težav
16 in 
doloþanja prednosti za intervencije EU, vklju þno 
z ukrepi, ki jih financira kohezijska politika. Poleg tega predvideva postopno ukinitev tistih podpor, 
ki imajo negativne u þinke na okolje, saj to ni 
združljivo s trajnim razvojem.
Ker imajo bolj zaostale regije ponavadi manj oko-
ljevarstvene infrastrukture, bodo stroški za dose-
ganje zahtev Navodil ustrezno ve þji tako po ob-
segu kot po deležu BDP (ob predpostavki, da je 
le-ta relativno nizek). Zaradi tega bodo imeli 
Strukturni skladi veliko vlogo pri pomo þi tem dr-
žavam, da se uskladijo z okoljsko politiko EU. 
Kljub visokim neposrednim stroškom pa je politi-
ka usmerjena na dolgoro þno znižanje tako finan-
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 121þnih kot socialnih izdatkov, kar bo doseženo z 
zmanjšanjem nevarnosti za zdravje in potrebnimi 
ukrepi za odstranitev onesnaženja. Tako je npr. 
Svetovna zdravstvena organizacija (World Health Organisation — WHO) pred kratkim ocenila, da 
se lahko okoli 100.000 prezgodnjih smrti v Evropi 
pripiše snovem v zraku
17. Priþakuje se, da bo z 
upoštevanjem Navodil EU do leta 2010 v pridru-
ženih državah emisija snovi v atmosfero padla za 
1,8 do 3,3 milijone ton, kar bo znižalo število prezgodnjih smrti za okoli 15.000. 
Upoštevanje zakonodaje EU pomeni tudi þistejšo
pitno vodo v pridruženih þlanicah, kar bo najbolj 
pomembno za Bolgarijo in Estonijo (pa tudi Tur þi-
jo), kjer 20–30% gospodinjstev ni priklju þenih na 
javni vodovod. Ocenjuje se, da bo upoštevanje 
»Navodil za þišþenje urbanih odpadnih vod« 
zmanjšalo onesnaženje živil od 33% (na ýeš-
kem) do 67% (na Poljskem).  
Kljub predvideni 2% rasti koli þine odpadkov pa 
»Navodilo za deponiranje odpadkov« predvideva 
zmanjšanje deponiranih odpadkov od okoli 59 
milijonov ton v letu 1998 na 20–35 milijonov ton v 
letu 2020, »Navodilo za odpadno embalažo« pa 
predvideva, da bo do istega leta koli þina recikli-
rane embalaže pove þana za 3,7 milijona ton. 
Vlaganje v varovanje okolja lahko ustvarja tudi nova delovna mesta. Neposredne eko-dejavnosti skupaj dajejo okoli 1% vseh delovnih mest v 
EU15. Pri þakuje se pove þanje števila delovnih 
mest pri obdelavi odpadkov (obnovitve in recikla-
že) in sicer v celoti od 200.000 na 400.000. Ena-
ke težnje se kažejo tudi v pridruženih þlanicah.
Glavnina tozadevnih investicij Unije v povezavi z 
Navodili je bila že realizirana (okoli 63% pred 
2001),þeprav je ta delež pri razli þnih okoljevars-
tvenih panogah razli þen. V primeru deponiranja 
odpadkov je investiranje prakti þno kon þano,
medtem ko je bilo pri oskrbi z vodo pred letom 
2001 izvedenega okoli 72%. Edino podro þje, kjer 
se bo ve þina posegov šele morala zgoditi, je 
nadziranje onesnaževanja zraka, þeprav bo ver-
jetno po obsegu stroškov bolj pomembno þišþen-je odpadnih voda. Vseeno pa bodo za þistejši 
zrak verjetno potrebna velika vlaganja glede na 
zahteve Navodil za združeno prepre þevanje in 
nadzor onesnaženja (Integrated Pollution Pre-
vention and Control — IPPC — Direcitve) in do-
govorov o podnebnih spremembah v sklopu 
Kyotskega sporazuma. 
V zadnjih 15 letih so se okoljske zahteve kohezij-
ske politike okrepile. Sedanja pravila Strukturnih 
skladov imajo zaš þito okolja za horizontalni prin-
cip in dajejo najvišjo prednost ustrezanju okolje-
varstvenim predpisom
18. Zaradi tega je pomem-
bno, da se cilji Akcijskega programa za okolje 
(Environment Action Programme) in zahteve oko-
ljevarstvene zakonodaje upoštevajo pri struktur-
nih posegih na obmo þju EU. 
Notranji trg in storitve, ki so v interesu 
vseh
Vseevropska omrežja za promet, telekomunikaci-
je in energijo se razvijajo z namenom, da posta-
ne notranji evropski trg realnost, ter da se okrepi gospodarska in socialna kohezija. V tem pogledu 
je politika Unije usmerjena na zagotavljanje med-
sebojnih povezav in vsestransko delovanje drža-vnih omrežij, kakor tudi dostopnosti do njih, v 
kontekstu odprtih in konkuren þnih trgov. Še po-
sebej je pomembno, da se z osrednjimi deli Unije 
povežejo otoki, izolirana in obrobna obmo þja. 
Taka politika bo imela neposreden u þinek na 
konkuren þnost gospodarstva Unije kot celote in 
bo vplivala na lociranje gospodarskih dejavnosti. 
Zaradi omenjenih teritorialnih u þinkov mora biti 
kohezija eden od glavnih ciljev politike razvoja 
omrežij.
Vse to je pomembno tudi zaradi odpiranja sektor-
jev za konkurenco. Medtem ko so posledice vse-ga omenjenega znižanje stroškov in pove þanje 
uþinkovitosti storitev, pa je tudi o þitno, da sprosti-
tev tržnih sil lahko privede do tega, da dolo þene 
družbene skupine ali deli EU izgubijo dostop do 
bistvenih storitev. Liberalizacijo zato spremlja 
poveþana  potreba po  dolo þitvi  obveznih  javnih  
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 122
©  Eurogeographics  združenje  za  upravne  meje0 250 500  km3.1  Načrti  vseevropskega  transportnega  omrežja,  ki  so  v  interesu  Evrope
Projekt  za  železnico  "Essen"  
Projekt  za  železnico  (2001)
Projekt  za  železnico  (2003)
Cestni  projekt  "Essen"  
Cestni  projekt  (2001)
Cestni  projekt  (2003)Rečni  projekt  (2001)
Rečni  projekt  (2003)
Morska  avtocesta  (2003)
Projekti  letališč
Projekti  pristanišč  
V ir:  DG  TREN
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 123storitev z namenom, da se ohrani in okrepi gospo-
darska in socialna kohezija. Zaradi tega so politike 
omrežij ene glavnih politik, ki odlo þajo o storitvah 
splošnega gospodarskega pomena, kar je bilo po-
udarjeno tudi na sre þanjih v Barceloni in Laekenu. 
V svetu polnem sprememb zavzemajo storitve splošnega pomena klju þni položaj v evropskem 
modelu družbe. To je jasno zapisano v 16. þlenu
Pogodbe in 36. þlenu Listine osnovnih pravic 
(Charter of Fundamental Rights), ki s tem postav-ljajo mesto posameznika v središ þe prioritet Uni-
je. Zaradi tega je Komisija maja 2003 v Zeleni listini (Green Paper) izdala svoja stališ þa o mož-
nih naþinih uþinkovite uporabe obravnavanih sto-
ritev ob splošni veliki udeležbi nevladnih organi-
zacij in civilnih združenj. 
Po svoji naravi so storitve splošnega pomena 
vkljuþene v pravila javnih storitev, ki se morajo 
uvesti hkrati z liberalizacijo teh sektorjev. Njihov 
namen (ki je odvisen tudi od vrste storitve) je 
omogoþiti splošno dostopnost teh storitev, vzdr-
ževanje neprekinjenosti in kakovosti storitev, 
prav tako pa tudi dostopnost cen ob upoštevanju 
vseh vidikov za zaš þito interesov potrošnikov in 
zavarovanje virov. Pri zagotavljanju teh kriterijev 
nudi Unija državam þlanicam finan þno pomo þ — 
tako npr. uporablja Strukturne sklade pri realiza-ciji popolne ozemeljske pokritosti z mobilno tele-fonijo in širokopasovnim omrežjem.  
Prometna politika 
Politika vseevropskih omrežij za promet (Tran-
sEuropean Network–Transport — TEN-T) se je 
po Maastrichtski pogodbi usmerila v integriranje »evropskega prostora« z namenom, da se zma-
njša izoliranost obrobnih obmo þij in prepre þi lo-
þen razvoj državnih omrežij. Povezave preko dr-
žavnih meja in izboljšave obstoje þih linij zato 
omogoþajo progresivno zmanjšanje »mejnega 
efekta« (frontier effect), ki zavira rast trgovinske 
menjave, poleg tega pa smernice TEN-T služijo 
tudi za spodbujanje odmika od okoljsko škodljivih 
naþinov transporta. Politika TEN-T je vidno pove þala dostopnost po 
letu 1991 in še ve þji uþinki se pri þakujejo v pri-
hodnjih letih, še posebej v pridruženih þlanicah. 
Vendar pa bodo te investicije morali spremljati tudi veliki stroški za izboljšavo sekundarnega 
omrežja in njegovih navezav na TEN-T. To še 
posebej velja za kmetijska obmo þja na vzhodu 
teh držav, katerih prebivalci potujejo tudi do tri 
ure do najbližje avtoceste. 
Na podlagi Bele knjige prometne politike 2001 
(2001 White Paper on Transport Policy) so se 
smernice TEN-T 1996 revidirale na koncu leta 
2001 in narejeni so bili novi prednostni na þrti.
Seznam projektov evropskih interesov se je po-
veþal oktobra 2003 z vklju þitvijo pridruženih þla-
nic (Karta 3.1). 
Zaradi velikega obsega sredstev, potrebnih za 
izgradnjo vseevropskih omrežij (stroški se ocenju-
jejo na skoraj 600 milijard EUR do leta 2020) je Komisija aprila 2003 izdala »Sporo þilo« o možnih 
novih na þinih financiranja razvoja TEN z name-
nom, da zagotovi boljšo koordinacijo javnih in za-sebnih financ. Poleg tega je julija Komisija spreje-
la predlog za revizijo Smernice evropske vinjete 
(Eurovignette Directive) o dolo þanju vrednosti 
infrastrukture ter ve þji povezavi med cenami za 
uporabnike in dejanskimi stroški. Med drugim ta predlog tudi omejuje nivo pristojbin za uporabo, z namenom, da ne pride do prevelikih cen, ki bi 
omejevale dostopnost in druge koristne u þinke na 
gospodarski razvoj. V tem pogledu je analiza 
uþinka revizije TEN-T smernic pokazala znaten 
napredek pri dostopnosti perifernih regij in pridru-ženih držav (za 20%) in velik porast mednarod-nega prometa v teh državah (za 170%)
19.
V praksi se dajo u þinki liberalizacije najbolje iz-
meriti v letalskem prometu. Po letu 1992 je števi-
lo mest z mednarodnimi povezavami poraslo za 
70% in vozovnice drugega razreda so se v obdo-
bju med 1997 in 2000 v povpre þju pocenile za 
15% (vendar pa se je poslovni razred podražil)20.
Poleg tega so se obveznosti javnih storitev dolo-þale glede na periferna obmo þja in tista z maj-
hnim obsegom prometa z namenom, da se pod-
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 124pira njihov gospodarski razvoj. Te obveznosti so 
pogosto kombinirane s subvencijami. 
Energetska politika 
Energetska politika Unije ima tri glavne cilje: za-
gotoviti ve þjo zanesljivost dobave, oblikovati not-
ranji energetski trg in bolje zavarovati okolje. Ze-
lena knjiga 2002 (Za evropsko strategijo zavaro-
vanja energetske oskrbe — Towards a European 
Strategy for the Security of Energy Supply ) dolo-
þa, da bo imelo upravljanje s povpraševanjem 
kljuþno prioriteto v prihodnosti, s poudarkom na 
izboljšavah pri energetskem izkoristku in na raz-
voju neuvoženih virov, kar še posebej velja za 
obnovljive vire energije.  
Na podlagi Smernic za oskrbo z elektri þno ener-
gijo (leta 1996) in Smernic za oskrbo s plinom 
(leta 1998) se je energetski trg liberaliziral, kar je 
uvedlo ve þ konkuren þnosti in rekonstrukcijo do-
bave, od þesar so imeli še najve þ koristi veliki 
porabniki energije, þeprav je hkrati s tem prišlo 
tudi do tveganja, da bodo nekatera periferna in redko poseljena obmo þja na slabšem. To tvegan-
je se je zmanjšalo s sprejetjem obveznosti, ki veljajo za javne storitve. V pripravi so še nadaljni regulacijski ukrepi za podporo takim regijam, 
vkljuþno z obveznostmi za vzdrževanje energet-
ske dobave, reguliranjem tarif za kon þne porab-
nike in dolo þitvijo minimalnih standardov. 
V skladu s pogodbo imajo Vseevropska omrežja 
za energijo (Trans-European Networks — Energy — TEN-E) iste skupne cilje kot prometna in dru-
ga omrežja in sicer da se zagotovijo medsebojne 
povezave državnih omrežij v Uniji, da se omogo þi
vsem regijam dostop do teh omrežij in da se z 
omrežji upravlja raje na evropskem kot državnem 
nivoju
21. Že prve Smernice unije so v zvezi s 
TEN-E upoštevale položaj regij in vsebovale skrb 
za gospodarsko in socialno kohezijo22. Pri gradnji 
teh omrežij je bil dosežen velik napredek, pri ka-
terem ne gre spregledati podpore Strukturnih 
skladov. Pred koncem leta 2001 je bilo predanih 
v uporabo pet plinskih omrežij in kon þanih je bilo nekaj velikih projektov za distribucijo elektri þne 
energije, ki vsebujejo obsežne investicije v peri-
ferna obmo þja. 
Zadnje TEN-E smernice, prilagojene junija 2003, 
poudarjajo pomen izgradnje omrežij za distribuci-
jo elektri þne energije in dovod zemeljskega plina 
na težko dostopna, obrobna in zelo odro þna ob-
moþja.
Omogoþanje trajnega razvoja je ena od glavnih 
prioritet energetske politike, ki mora ustrezati tudi 
zavezam v Kyotskem sporazumu. Zastavljeni so 
bili naslednji cilji: do leta 2010 naj se pove þa de-
lež obnovljivih virov v celotni porabi energije na 
12%, delež takih virov pri proizvodnji elektri þne 
energije na 22% in uporaba bioloških goriv v prometu na 5,75%. Zaradi tega potrebuje TEN-E podporo na lokalnem nivoju pri investiranju v pro-
izvodnjo energije na podlagi vetra, son þne ener-
gije in geotermalnih virov
23.
Razvoj novih virov energije, kot so plin in elektri-þna energija iz obnovljivih virov, bi omogo þil ob-
robnim regijam dvoje — raznolikost energetskih 
virov (in s tem zmanjšanje ranljivosti zaradi pre-
kinitve dobave energije iz zunanjih virov napajan-
ja) ter ve þjo kakovost življenja.  
Telekomunikacijska politika 
Dostopnost u þinkovitih telekomunikacijskih om-
režij po zmernih cenah je pomemben faktor za 
omogoþanje konkuren þnosti in pove þanje kako-
vosti življenja ljudi. Tehnološke izboljšave in libe-
ralizacija trgov so vodili k mo þnemu padcu tele-
fonskih tarif. To še posebej velja za pogovore na veþje razdalje in mednarodne pogovore, kar je 
najbolj pomagalo bolj oddaljenim regijam ( þeprav 
so se fiksne tarife ob tem podražile).  
Splošna navodila za storitve, izdane marca 2002, 
so doloþila obveznosti, ki jih bo v bodo þnosti pot-
rebno spoštovati v regijah. Po nekaj letih liberali-zacije so vidne kriti þne vrzeli pri geografski pokri-
tosti s storitvami, tudi tistimi, ki uporabljajo dode-
lano tehnologijo, kot je npr. mobilna telefonija. 
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 125TEN-Telecom program, ki je leta 2002 postal 
eTEN, ima za cilj okrepitev ekonomske in social-
ne kohezije, povezavo otokov in oddaljenih ob-
moþij z osrednjimi deli Unije24. Glavni problem, s 
katerim se ta program namerava spopasti, niso le 
»manjkajo þiþleni« v omrežju, ampak uporabniš-
ka oprema in storitve za podjetja, državo in po-
sameznike. Financirane dejavnosti imajo zato za 
svoj cilj pomagati pri razvoju informacijske druž-
be, ki je odprta za vse, in olajšati vklju þevanje v 
družbo npr. starejšim ljudem, invalidom in ljudem 
s posebnimi potrebami.
Kot je bilo že omenjeno, je leta 2002 pri þel veljati 
akcijski na þrt e-Evropa 2005, ki vsebuje strategi-
jo za izgradnjo širokopasovnih omrežij, do katerih 
bo imel po sprejemljivi ceni dostop vsakdo v EU. Zastavljen je bil cilj, da se do leta 2005 v Evropi 
omogoþi dostop do teh omrežij vsaj polovici prik-
ljuþkov na Internet. Vendar pa je jasno, da ob 
pomanjkanju zadostne dobi þkonosnosti sam trg 
ne bo zagotovil dovolj investicij za popolno pokri-
vanje vseh delov Unije, ampak bo potrebno vklju-þiti tudi javno financiranje. V zvezi s tem je leta 
2003 Komisija postavila nove smernice, po kate-rih naj bi se ob pomo þi Strukturnih skladov 
razvijala širokopasovna omrežja in pokrila obmo-
þja, ki do sedaj niso imela mobilne telefonije. Reforme skupnih politik: CAP in 
ribiška politika 
Skupna kmetijska politika 
V letu 2003 je skupna kmetijska politika (common 
agricultural policy — CAP) zajemala okoli 46,5% 
proraþuna EU, kar je pomenilo, da so vsi stroški 
skupaj znašali nekaj nad 47 milijard EUR. Od 
tega je 90% šlo v sklad prvega stebra za tržne 
podpore in neposredno pomo þ in 10% v drugi 
steber za razvoj podeželja.
Izdatki EU za kmetijstvo so se precej zmanjšali 
glede na BDP in sicer od 0,57% (BDP EU12 v 
obdobju 1990–1992) na 0,47% (BDP EU15 v ob-dobju 2000–2002). Agenda 2000 je poglobila in 
razširila reformo CAP (ki se je za þela že leta 
1992) in med drugim znižala uradne cene ter di-
rektne pomo þi. Pripomogla je tudi k uskladitvi 
razvijanja podeželja z drugim stebrom CAP in 
oblikovati jasen okvir za prilagoditev CAP karak-teristikam kmetijstva pridruženih držav. Poleg 
tega so bili preoblikovani tudi cilji kmetijske poli-
tike Unije: 
x poveþati konkuren þnost kmetijstva v Uniji brez 
prevelikega pove þanja nadomestil; 
x ohraniti dohodkovno raven kmetov in stabil-
nost dohodkov; 
x spoštovati okolje in raznolikost pokrajine; 
x dvigniti kakovost kmetijske proizvodnje; 
x poenostaviti in decentralizirati CAP. 
Zaradi znižanja uradnih tržnih cen in pove þanja
neposrednih pomo þi tistim proizvajalcem na mes-
tu, ki so upravi þeni do subvencij, so neposredne 
pomoþi (brez neposrednih pla þil za razvoj pode-
želja) znašale 70% odhodkov CAP v obdobju 
2000–2002, kar je 7 odstotnih to þk veþ, kot v ob-
dobju 1995–1997. Nasprotno pa so tradicionalni ukrepi CAP, kot so pomo þ pri izvozu ali ustvarja-
048121620
DK BE UK SE DE IE FR LU FI EU15 AT ES NL EL IT PT048121620Tisoþ EUR na letno enoto dela 
(annual workin g unit - AWU )3.1 Sredstva Garancijske sekcije EAGGF, 2002   
Ena letna enota dela (AWU) = delo 
polnozaposlene osebe v enem let u
Vir: DG Agriculture in Eurostat
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 126nju zalog, znašali v obdobju 2000–2002 le 14,5% 
vseh izdatkov, þeprav so v obdobju 1995–1997 
znašali še 22%. 
Leta 2001 so štiri države þlanice od EAGGF Gua-
rantee prejele 64% pla þil. To so bile: Francija 
(22%), Španija (15%), Nem þija (14%) in Italija 
(13%). Od leta 1990 so se zneski za Belgijo, 
Dansko, Gr þijo, Nizozemsko, Italijo, Irsko in 
Nemþijo znižali, medtem ko so se za VB, Špani-
jo, Portugalsko in Francijo pove þali.ýe ta plaþila
primerjamo s številom hektarjev, prejemajo najvi-
šje postavke Belgija, Nizozemska in Gr þija,þep-
rav sta Belgija in Nizozemska hkrati tudi edini 
državi, v katerih je prišlo do znižanja v tem po-
gledu po letu 1995. Glede na število zaposlenih 
prejemajo najvišje postavke Danska, VB, Šved-ska in Belgija (Graf 3.1). 
V obdobju 2000–2001 je bila na Švedskem, Fin-
skem in Irskem udeležba EAGGF v bruto kmetij-ski dodani vrednosti (gross agricurtural value-
added) preko 50%, medtem ko je bila pod 20% 
edino v Italiji, Luksemburgu in na Nizozemskem. Ta delež je nasplošno porasel med 1995–1996 in 
2000–2001, þeprav je padel v Belgiji. Še posebej 
moþno je porasel v VB, Avstriji in Španiji. Pove-
þal se je tudi v Nem þiji, Grþiji in Franciji in sicer 
tako glede na število zaposlenih kot število hek-
tarjev, vendar pa se je znižal glede na kmetijsko dodano vrednost.  
Narasla so tudi pla þila za Portugalsko in Španijo, 
þeprav Španija ostaja še naprej edina kohezijska 
država z nivojem podpore pod evropskim pov-
preþjem v vseh pogledih ( þe plaþila primerjamo s 
številom zaposlenih, številom hektarjev ali kme-
tijsko dodano vrednostjo).  
V letu 2001 je imela neposredna pomo þ CAP naj-
veþji uþinek na prihodke srednjevelikih do velikih 
posestev (v višini 40% prihodka) in manjši u þinek 
na prihodke velikih (28%) ali malih posestev. Ob 
tem je okoli 5% prejemnikov med najve þjimi poses-
tvi prejelo polovico vseh pla þil — najve þ so pridobi-
li proizvajalci posebnih žitaric in rejci živine. Na obmo þjih izven regij s pomo þjo po programu 
Objective 1 se ukrepi za razvoj podeželja financi-
rajo preko sekcije EAGGF-Guarantee. V regijah 
Objective 1 ta sekcija financira tri vzporedne ukrepe, uvedene kot del reform CAP 1992 (kme-
tijstvo-okolje, zgodnje upokojevanje kmetov in 
pogozdovanje kmetijskih zemljiš þ), nudi pa tudi 
podporo za gorska in zapostavljena obmo þja. Vsi 
ukrepi se usmerjajo glede na specifi þne prednosti 
za razvoj podeželja, kar dejansko vklju þuje razvoj 
konkuren þnega kmetijskega sektorja, ki spoštuje 
varstvo okolja, vzpostavitev raznovrstnosti kme-tijskih dejavnosti in spodbujanje ve þnamenskih 
kmetijskih obmo þij, podporo za konkuren þnost 
kmetijskih obmo þij kot celote in ohranjanje ev-
ropske podeželske dediš þine.
Od financ za razvoj podeželja, ki pridejo preko 
EAGGF (v obdobju 2000–2006 skupaj okoli 49,5 
milijard EUR, brez upoštevanja LEADER+, ki ob-sega nadaljni dve milijardi), prispeva 32 milijard 
sekcija Guarantee. Od tega je 10,4 milijarde EUR 
usmerjeno v regije Objective 1. ýe upoštevamo 
še financiranje od sekcije Guidance (skupaj 17,5 
milijarde EUR), znaša celotni znesek za razvoj 
podeželja v regijah Objective 1 skupaj 27,9 mili-jard EUR, kar predstavlja 56% vseh sredstev, ki 
se razporejajo v ta obmo þja preko EU. Vse to je 
dokaz tesne povezave med politiko razvoja po-
deželja in prednostnimi cilji gospodarske in soci-
alne kohezije.  
Analize uporabljenih ukrepov pa kažejo, da se od 
celotnega zneska 49,5 milijard EUR samo okoli 
10% porabi za krepitev podeželskega gospodars-
tva, ki ni povezano s kmetijskimi dejavnostmi (kot so npr. vzporedni razvoj turizma in obrti, storitve 
in razvoj vasi). Velik delež skladov za razvoj po-
deželja (23,4 milijarde EUR, kar je 47% celote dveh sekcij EAGGF ali 73% sekcije Guarantee) 
je namenjenih spremljajo þim ukrepom, ki so bili 
prej omenjeni. 
V zvezi s prihodnostjo CAP so bili na sre þanju v 
Bruslju oktobra 2002 dolo þeni nominalni zneski 
za upravljanje trga in neposredna pla þila za vsa-
ko leto v obdobju od 2007 do 2013 z letnim po-
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 127veþanjem za 1%. To pomeni realno zmanjšanje 
izdatkov v sklopu prvega stebra. Izdatki za drugi 
steber CAP še niso bili dolo þeni,þeprav je bilo 
ponovno potrjeno, da bi v skladu s cilji Agende 
2000 v prihodnosti CAP moral še posebej š þititi
interese proizvajalcev v zapostavljenih regijah obstojeþe EU in vzdrževati ve þnamenskost kme-
tijskega sektorja v vseh delih EU. 
Junija 2003 so se kmetijski ministri v Luksembur-
gu na priporo þilo Komisije odlo þili za reformiranje 
CAP v obdobjih 2004–2006 in 2007–2013. Glav-
ne štiri to þke so: 
x Neposredne pomo þi se loþijo od proizvodnih z 
uvedbo enkratnega pla þila na posestvo, ki je 
odvisno od odnosa do okolja, varnosti hrane in 
ravnanja z živalmi. Splošno navodilo — države þlanice naj po letu 2005 lo þijo svoja pla þila za ži-
tarice in živali, þeprav bo možno še naprej 
plaþevati dolo þene subvencije po starem sis-
temu do leta 2006. 
x Neposredna pla þila veþjim posestvom naj se 
progresivno zmanjšujejo (ta postopek se imenuje “modulacija”). 
x Na kmetijskih trgih se uvede vrsta sektorskih 
ukrepov, ki bodo privedli do znižanja cen. 
x Drugi steber se okrepi preko uvedbe novih 
posegov za zavarovanje okolja, kakovosti in 
ravnanja z živalmi. Uvede se pomo þ kmetom pri 
doseganju normativov Unije, ki se delno finan-
cira s sredstvi, privar þevanimi z modulacijo (oz. 
prenosom nekaterih zneskov dobljenih z znižan-
jem neposrednih pla þil veþjim posestvom).  
V bodoþnosti bo bolj kot v preteklosti velikost 
uþinka CAP na kohezijo odvisna od ciljev, opre-
deljenih v samih državah þlanicah (ali celo regi-
jah,þe to bolj ustreza), ki bodo imele ve þ možno-
sti za dolo þanje oblike neposrednih pla þil. Poleg 
tega bodo imeli kmetje ve þ izbire pri odlo þanju o 
svoji proizvodnji, ki mora biti bolj tržno usmerjena in zagotoviti bolj stabilne dohodke, dvigniti pa se mora tudi u þinkovitost prihodkovnih nakazil. Razvoj podeželja ima v novi CAP bolj pomembno vlogo. Izvajan bo u þinkovit prenos sredstev od 
prvega na drugi steber na ra þun zmanjšanja ne-
posrednih pla þil za 3% v letu 2005, za 4% v letu 
2006 in 5% v letih od 2007 do 2013 (zaradi uve-
dbe modulacije, kot je že bilo prej omenjeno). 
Prenos 5% bo pomenil dodatnih 1,2 milijarde EUR letno za financiranje razvoja podeželja in 
zašþito okolja, pove þanje kakovosti in ustrezno 
ravnanje z živalmi, kakor tudi pomo þ kmetom pri 
prilagajanju na nova pravila Unije. Preko drugega stebra se bodo razdeljevali dodatni zneski, pri-
dobljeni s postopkom modulacije. Razdeljevanje bo potekalo na osnovi kohezijskega kriterija na 
nivoju držav þlanic in sicer glede na obseg kme-
tijskih površin (ha), število zaposlenih v kmetijs-
tvu in BDP na prebivalca. Poleg tega se je udele-
žba Unije pri financiranju ukrepov v zvezi s po-
deželskim okoljem pove þala na 85% v regijah 
Objective 1 in na 60% povsod drugje. 
Širitev Unije bo povzro þila moþne razlike v nje-
nem kmetijstvu zaradi tega, ker je v pridruženih 
þlanicah veliko število manjših posestev, na kate-
rih pa je ve þ zaposlenih kot v EU15. Tako bo šte-
vilo zaposlenih v agrarnem sektorju Unije poraslo od okoli 6,5 milijona na 10,5 milijona, pove þal pa 
se bo tudi delež zaposlenih v tem sektorju od 4% na 5,5% celote, kar pa bo zraslo celo na 7,5%, þe se bosta pridružili še Bolgarija in Romunija. 
Dodana vrednost v kmetijstvu se bo pove þala za 
manj kot 8%. 
Na podlagi sedanjih številk bodo dobile vse regije 
v 9 od 10 novih držav þlanic status Objective 1, 
ocenjeno pa je tudi, da bo iz dveh sekcij EAGGF 
za razvoj podeželja šlo v take regije EU25 okoli 
dve tretjini njunih sredstev. 
Ribištvo
Bistveni cilj Skupne ribiške politike (Common Fis-
heries Policy — CFP) je oja þanje konkuren þnosti
sektorja. Ta politika obravnava štiri glavna po-
glavja: ohranitev ribjih zalog, rekonstrukcijo ribiš-tva in ribogojništva, organizacijo trga za ribe in 
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 128sorodne izdelke ter ribiške sporazume s tretjimi 
državami.
Reforma leta 2002, ki je bila v glavnem usmerjena 
v prvi dve poglavji, je uvedla sistem dolgoro þnega 
naþrtovanja za ohranitev ribjih zalog in popolno 
obnovitev tistih jat, ki so bile nevarno zmanjšane. S tem namenom so bili uvede ni ukrepi za zavaro-
vanje zalog in zaš þito morskega ekosistema. 
V zvezi z rekonstrukcijo CFP je bil uveden nov sistem omejevanja kapacitet ribiškega ladjevja, ki nalaga na države þlanice ve þ odgovornosti za 
prilagoditev zmogljivosti ladjevja glede na zaloge rib. Poleg tega se s preusmeritvijo strukturnih ukrepov Unije zahteva tudi progresivno zmanjše-
vanje državnih pomo þi zasebnim družbam, ki na-
þrtujejo modernizacijo svoje flote, lahko pa se 
ohrani pomo þ za pove þanje varnosti in delovnih 
razmer. Vse to bo podpiral tudi nov sklad za nuj-
ne posege, ki bo pomagal pri umikanju ribiških ladij iz uporabe. 
Pred kratkim je Komisija izdala akcijski na þrt za 
reševanje socialnih, gospodarskih in regionalnih 
posledic rekonstrukcije. Na tej stopnji je težko 
opredeliti regije in obmo þja, ki bodo najbolj priza-
dete z uvedenimi ribjimi kvotami.  
Naþrti za obnovitev zalog najbolj ogroženih ribjih 
vrst bodo predstavljeni v bližnji prihodnosti. Ti 
naþrti bodo vklju þevali tudi pravila za izra þun let-
nega ulova takih vrst rib in ukrepe za zmanjšanje ribištva, kakor tudi organiziranje usmerjanja in nadzora.  
V kratkoro þnem pogledu bodo redukcije ulova 
neizogibno povzro þile tudi zmanjšanje prihodkov 
od ribištva, vendar bo to zmanjšanje po državah 
EU razli þno. Tudi dejavnosti, ki so povezane z 
ribištvom (ladjedelništvo, dobavitelji, predelava ter 
trženje rib in ribjih izdelkov), bodo prizadete do 
doloþene mere v raznih delih EU, pa þ glede na 
stopnjo odvisnosti od ribiške dejavnosti. 
Dolgoroþno pa bi ukrepi za obnovitev zalog, po-
veþanje ulova in zmanjšanje konkurence med ri-
biškimi ladjami, ki lovijo na istem obmo þju, morali 
omogoþiti višjo donosnost, ki bi lahko ve þ kot na-
domestila izpade prihodkov zaradi omejenih akti-
vnosti v obdobju obnavljanja ribjih jat. Zaradi tega se bodo morale države þlanice pripraviti na druž-
bene in gospodarske u þinke, ki bodo nastali za-
radi nujne rekonstrukcije sektorja in: 
x nuditi subvencije za umik ribiških ladij iz upo-
rabe in spremembo njihove namembnosti v 
tistih primerih, ko so zaloge rib tako kriti þno
majhne, da tudi dolgoro þno ni možno zago-
toviti razumnega nivoja dohodka ter; 
x kompenzirati izgubo dohodka med za þasnimi 
obdobji preložitve ribolova v skladu z omejit-
vami in drugimi pogoji, dolo þenimi s CFP. 
Veþina pridruženih þlanic ima morsko obalo, ven-
dar pa so ve þji ribiški sektorji le na Poljskem in v 
treh baltiških državah. Celotni ulov teh držav 
predstavlja manj kot 7% vsega ulova Unije, tudi v primeru, þe upoštevamo ribogojništvo (vendar pa 
17%þe se prišteje še Tur þija). Po uvedbi tranzici-
je je prišlo v teh državah do velikega zmanjšanja ulova zaradi prevelikega izkoriš þanja ribjih zalog 
in izgube trgov na obmo þjih nekdanje Sovjetske 
zveze.
Zato uþinek pove þanja Unije na CFP ne bo velik. 
Po drugi strani pa bodo potrebni obsežni struktur-
ni ukrepi za izvedbo prestrukturiranja in moderni-zacije ribiškega sektorja. 
0,00,20,40,60,81,01,21,41,6
FI DK BE LU IE DE FR PT EL IT EU15 AT NL ES SE UK0,00,20,40,60,81,01,21,41,6Celotna pomo þ
Celotna pomo þ razen kmetijstva,
ribištva in prometa% BDP3.2 Državna pomo þ v državah þlanicah, 2001
Vir: DG COMP, Preglednica državnih pomo þi
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 1293.1 Državna pomo þ na prebivalca v državah þlanicah, 1997-2001
Celotna pomo þ na prebivalca (PPS) Celotna pomo þ na prebivalca , brez kmetijstva, 
ribištva in prometa (PPS) 
1997-1999 1999-2001 % spremembe 1997-1999 1999-2001 % spremembe 
EU15 251 226 -10,0 123 97 -21,1 
BE 322 325 0,9 83 80 -3,6
DK 274 360 31,4 144 186 29,2 
DE 313 288 -8,0 179 157 -12,3
EL 185 155 -16,2 73 61 -16,4 
ES 178 154 -13,5 112 90 -19,6
FR 286 263 -8,0 145 109 -24,8 
IE 320 329 2,8 226 188 -16,8
IT 284 231 -18,7 132 84 -36,4 
LU 450 578 28,4 108 82 -24,1
NL 207 246 18,8 43 44 2,3 
AT 265 251 -5,3 65 61 -6,2
PT 252 177 -29,8 190 133 -30,0 
FI 439 396 -9,8 89 78 -12,4
SE 169 169 0,0 48 48 0,0 
UK 112 115 2,7 53 42 -20,8
IE: Podatki so za obdobje 1998-1999 namesto za 1997-1999    
Vir: DG COMP, Preglednica državnih pomo þi
   
Komplementarnost med državno 
pomoþjo in kohezijsko politiko  
Na naslednjih zasedanjih Evropskega sveta je 
bilo reþeno, da je za doseganje lizbonskih ciljev 
potrebna striktna kontrola državne pomo þi, poleg 
tega pa so bile države þlanice pozvane, da zniža-
jo celotni znesek pomo þi in jo preusmerijo na ho-
rizontalna podro þja skupnega interesa, vklju þno s 
cilji kohezije. 
Nadzor razdeljevanja državne pomo þi lahko pozi-
tivno prispeva h koheziji. Nadzor je potreben, da 
se pomo þ deli le regijam in sektorjem, ki tako po-
moþ resniþno potrebujejo za dohajanje in s tem 
zmanjševanje razlik med regijami in kjer je u þinek
pomoþi na uni þevanje konkuren þnosti najmanjši. 
Obenem pa disciplina pri izvrševanju nadzora 
opogumlja države þlanice, da vložijo denar v sis-
teme, ki prinašajo oprijemljive rezultate njim in celotni Uniji in hkrati s tem doprinašajo tudi k ve þji
uþinkovitosti državnega posega. 
Celotni znesek državnih pomo þi v Uniji se je 
zmanjšal od 102 milijardi EUR v letu 1997 na 86 milijard EUR v letu 2001. Do padca je prišlo zara-
di moþnega zmanjšanja pomo þi finanþnim storit-
vam, premogovni industriji, kmetijstvu, predelo-
valnim dejavnostim pa tudi podpiranim regijam 
(Graf 3.2). 
V skladu z obvezo, dano na sestanka v Sto-
ckholmu, da se pomo þ zmanjša najkasneje do 
leta 2003, se je nivo državne pomo þi glede na 
BDP znižal v 12 od 15 držav þlanic Unije med ob-
dobji 1997–1999 in 1999–2001 (Tabela 3.1). Po-
leg tega se je med tema dvema obdobjema pove-
þal za 10 odstotnih to þk delež pomo þi, namenjene 
horizontalnim ciljem. 
Preglednica državnih pomo þi tudi kaže, da so os-
tale med državami þlanicami velike razlike glede 
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 130pomoþi predelovalnim panogam, poleg tega pa 
nam tudi pove, da se je razkorak med nivoji naj-
bolj uspešnih držav þlanic in štirimi kohezijskimi 
državami komaj kaj spremenil v tem obdobju. Ko-
hezijske države (11,5% BDP Unije v 2001) so v 
obdobju 1999–2001 še naprej namenjale 10% 
vseh stroškov za državno pomo þ predelovalnemu 
sektorju, medtem ko je ta delež v štirih velikih go-
spodarstvih (Nem þija, Francija, Italija in VB — 
72% BDP Unije v 2001) padel od 79% v obdobju 
1997–1999 na 76% v obdobju 1999–2001. 
Pomoþ šibkim regijam 
V letu 2001 je okoli 8 milijard EUR državne po-moþi t.j. okoli 9% celote
25, šlo za tiste regije EU, ki 
so uvršþene v tip »a«26, kar je prakti þno popolno-
ma isto, kot regije, ki ustrezajo kriterijem za pre-jemanje pomo þji po programu Objective 1
27. To je 
bilo veliko manj kot v konici leta 1993, ko je pora-
ba znašala 27 milijard EUR in je bilo skoraj 90% 
celote namenjene dvem državam — Nem þiji (17 
milijard EUR) in Italiji (7 milijard EUR). V letu 
2001 je bilo za pomo þ v teh dveh državah porab-
ljene veþ kot polovico regijske pomo þi,þeprav je 
bila absolutna vrednost veliko manjša od tiste, ki je bila porabljena 8 let pred tem (v Nem þiji 2,5 
milijarde in v Italiji 2,1 milijarde). Najve þje zmanj-
šanje je bilo pri pomo þi za nove nemške dežele, 
ki so prejemale velike zneske takoj po združitvi. 
Vendar pa je v letih 2000 in 2001 celotna vred-nost pomo þi tipa »a« ostala približno enaka. 
Pomoþ ostalim problemati þnim regijam 
Leta 2001 je okoli 800 milijonov EUR državne pomoþi (razen kmetijstva, ribištva in prometa) šlo 
za regije s celotno pomo þjo tipa »c«
28, Te regije 
dobro ustrezajo tistim, ki so upravi þene do pomo-
þi Strukturnih skladov po programu Objective 2. 
Poleg tega je šlo skoraj 4,5 milijard EUR v regije 
NUTS 2 tipa »c«, ki prejemajo le delno pomo þ.
Žal pa pomanjkanje podatkov za regije pod nivo-
jem NUTS 2 pomeni, da ni mogo þe doloþiti dele-
žev pomo þi, namenjenih v podpirane dele regij29in primerjati tak obseg pomo þi med državami þla-
nicami.
ýeprav je ve þina držav þlanic zmanjšala državno 
pomoþ in jo preusmerila proti horizontalnim ciljem 
v skladu s strategijo Unije, je preusmeritev proti 
kohezijskim ciljem po zmanjšanju regijske pomo þi
manj vidna.  
Državna pomo þ in cilji sre þanj
Lizbona - Gothenburg
Politika kohezije in politika državne pomo þi sta 
komplementarni — obe si prizadevata prispevati k 
ciljem, zastavljenim v Lizboni in Gothenburgu — pospeševanje rasti, konkuren þnosti in trajnega 
razvoja v celotni EU. V najmanj razvitih regijah je izziv za doseganje ciljev Lizbone in Gothenburga praviloma veliko ve þji kot drugje. Zaradi tega je 
potrebna ve þja pomoþ (za vlaganje v javno dobro 
in izgradnjo institucionalnih kapacitet), ve þja in-
tenzivnost pomo þi (da se ohrabrijo tuja vlaganja) 
in obþutna podpora iz prora þuna EU (t.i. »konver-
gentno/solidarni« element kohezijske politike). Skupna naloga obeh politik je dolo þiti okvir, v ka-
terem bodo države þlanice in regije (ob ustrez-
nem nivoju pomo þi Unije) lahko razvile in uporabi-
le uþinkovite strategije za rast in konkuren þnost 
brez negativnega u þinka na gospodarski razvoj 
na regijski, državni ali EU ravni ali pove þanja zap-
ravljivega ali napa þnega lociranja pi þlih prora þun-
skih sredstev. 
Komisija je pred kratkim pri þela poglobljeno pre-
verjati obstoje þe smernice za pomo þ regijam, ki 
jih je potrebno revizirati z namenom, da se drža-
vamþlanicam omogo þi planiranje za obdobje po 
letu 2006, ko bodo sedanje sheme za pomo þ po-
tekle. Ta revizija bo upoštevala razvoj kohezijske politike EU, kakor tudi državnih in regijskih politik, usmerjenih na doseganje ciljev Lizbone in Got-
henburga. Morala bi upoštevati širše smotre za 
doloþanje politike državne pomo þi, ki imajo svoj 
izvor v sklepih Lizbone. Osnovni cilj, ki je bil potr-
jen na sestankih v Stockholmu in Barceloni, se 
glasi »državna pomo þ naj bo manjša in bolje us-
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 131merjena«, vsebuje pa naj ve þ tematskega pristo-
pa izven manj razvitih regij kakor tudi boljši nad-
zor nad najbolj dvomljivimi in razsipnimi oblikami 
pomoþi.
Leta 2002 je Komisija tudi sprejela nov sklop izre-
dnih uredb za državno pomo þ pri zaposlovanju30 s 
ciljem, da se ukine predhodna najava za pomo þ
pri odpiranju delovnih mest in pospeši zaposlo-
vanje delavcev, ki so v neenakopravnem položaju, 
kar bi poenostavilo postopek sofinanciranja Unije pri doloþenih shemah pomo þi. Poleg tega uredba 
še posebej upošteva specifi þne znaþilnosti šibkej-
ših regij in nudi pove þanje pomo þi v primeru odpi-
ranja delovnih mest na njihovem ozemlju. 
Glede meril za tiste vrste državnih pomo þi, ki niso 
izrecno vklju þene v obstoje þe okvirje, smernice in 
uredbe, bo Komisija še nadalje obravnavala mož-
nost uvedbe mehanizma za odlo þanje o tem, ali 
ta merila slabšajo konkuren þnost. Tak nov pristop 
bi lahko državam þlanicam omogo þil doloþeno 
fleksibilnost pri posegih v razli þnih regijah v zvezi 
s podporo zaposlovanja, konkuren þnosti in kohe-
zije v skladu z lizbonskimi cilji. 
Pravosodje in notranje zadeve: 
izboljšati pogoje za razvoj 
Visoki nivoji kriminalitete, obstoj organiziranega 
kriminala in korupcije predstavljajo oviro pri gos-podarskem razvoju prizadetih obmo þij in slabšajo 
možnosti za nove investicije, kar velja predvsem za tuja vlaganja. Stanje je dodatno prizadeto za-radi pomanjkljivosti pri odkrivanju in možnosti, ki 
jih imajo organi pregona za ustrezno spoprije-
manje s temi problemi. Zato je varno okolje, v ka-terem se zakoni v glavnem spoštujejo, bistven 
predpogoj za trajen gospodarski razvoj. 
Za kohezijsko politiko so še posebej pomembna 
tri podro þja politike EU glede pravosodja in notra-
njih zadev: 
x Okrepitev sodnih in administrativnih zmoglji-
vosti, þezmejno sodelovanje in skupen boj pro-boj proti organiziranemu kriminalu ter korupciji 
predstavljajo važno oporo za vzdrževanje sta-
bilnega gospodarskega in politi þnega okolja, ki 
je osnova za razvoj. Vse to bo postalo še bolj 
pomembno po širitvi Unije. 
x Vkljuþitev lokalnih in regijskih oblasti v razvoj 
in uporabo politik o priseljevanju in azilih. Te oblasti bodo skupaj s socialnimi partnerji, nev-
ladnimi organizacijami (non-governmental or-
ganizations — NGO) in ostalimi lokalnimi de-javniki igrali vedno ve þjo vlogo pri integraciji 
ljudi tretjih narodnosti v družbeno in gospodar-sko življenje. 
x Ukrepi na zunanjih mejah, ki dopolnjujejo uk-
repeþezmejnega sodelovanja in so upravi þeni
do podpore Strukturnih skladov. 
Medtem ko je potrebno boljše razumevanje delo-
vanja kriminala in ranljivost dolo þenih regij na or-
ganizirani kriminal, pa je mogo þe opredeliti regije 
in obmoþja z visokim nivojem kriminalitete, ki lah-
ko vpliva na njihov razvoj. 
ýeprav so med državami ob þutne razlike, pa je 
stopnja organiziranega kriminala v nekaterih prid-
ruženih þlanicah še posebej visoka in ima ten-
denco naraš þanja
31. Organiziranost kriminalnih 
mrež neposredno vpliva na gospodarski razvoj in potenciale teh držav ter ogroža varnost celotne 
Unije. Za prodor v regijo se organizirane kriminal-
ne skupine teh držav že kar standardno poslužu-
jejo legalnih poti poslovanja (v poštev pridejo ho-
teli in drugi deli turisti þne dejavnosti, zdravstveni 
objekti, nepremi þnine in ban þništvo). Poleg tega 
kriminalne organizacije poskušajo izkoristiti sla-bosti pravosodnega in administrativnega sistema, zato je v nekaterih pridruženih þlanicah relativno 
veliko korupcije in uporabe vplivov. Še posebej so obþutljiva javna naro þila in nate þajni postopki, za 
delovanje korupcije pa je še posebej dovzetna 
kombinacija prenosov ve þje lastnine ter šibkih 
ustanov. V pridruženih þlanicah so bili ob pomo þi
PHARE storjeni veliki napori za razvoj protikorup-
cijskih strategij in okrepitev organov za uveljavitev 
zakonitosti. V vsakem primeru je korupcije ve þ kot 
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 132v sedanjih državah þlanicah Unije, v nekaterih 
primerih celo precej ve þ in v veþini teh držav bo 
potrebno še veliko storiti. 
Drug primer so urbana obmo þja, še posebej tista 
s koncentracijo sekcij najbolj problemati þnih pre-
bivalcev, ki živijo v težkih stanovanjskih razmerah 
in pomanjkanju sodobne opreme. Program za to-zadevno obdelavo urbanih naselij »URBAN Au-
dit«, ki ga je izdelala Komisija, je opozoril na po-
vezavo med urbanizacijo in kriminalom. Skoraj vsa mesta, vklju þena v primerjavo, imajo višje 
stopnje kriminala kot ostali deli države. Te stopnje so veþje v mestih na severu EU in glavnih mestih 
v ostalih delih Unije. Glede na zadnje podatke so 
v veþini mest stopnje narasle. Zaradi tega struk-
turna politika Unije (še posebej v zvezi z razvojem 
mest) upošteva stopnjo kriminala v kriteriju za 
odobritev sredstev in ima v svojih smernicah za 
ukrepanje vklju þen tudi kriminal ter sodelovanje 
policije in pravosodja
32.
Naslednji primer so regije na jugu Italije, v katerih so v obdobjih 1994–99 in 2000–06 sprožili dva 
specifiþna programa ERDF, ki sta namenjena bo-
ju proti kriminalu, oblikovanju bolj varnega okolja 
in poveþanju zaupanja v zakone z namenom, da 
se prekine za þarani krog slabotnega razvoja, vi-
soke stopnje kriminala in negotovosti. 
Za pove þanje uþinkovitosti boja proti organizira-
nemu in ostalemu kriminalu v Uniji je potrebno 
izdelati ustrezna merila za podporo Unije regijam 
in lokalnim skupnostim pri odpravljanju zakoreni-njenih tradicij kriminala, ki zavira gospodarski 
razvoj. To še posebej velja za pridružene þlanice, 
ki jim primanjkuje finan þnih sredstev za financi-
ranje uþinkovitih ukrepov proti organiziranemu 
kriminalu.
Kot je bilo že povedano (v Prvem delu), je potre-
bno uporabiti kombiniran pristop za vklju þitev pri-
seljencev v družbo in gospodarstvo, kar vklju þuje 
zagotovitev dostopa do izobrazbe in usposabljan-ja, zdravstvenih in socialnih storitev, primerno 
prebivališ þe itd.Mnenja o politikah Unije na 
regijskem nivoju 
Na prošnjo Komisije so bile v 28 razli þnih regijah 
EU izvedene ankete posameznikov z namenom 
ugotoviti, kaj o politikah Unije in njihovih u þinkih 
menijo tisti, ki so dejansko odgovorni za njihovo 
izvajanje. Izbrane so bile regije v skoraj vseh dr-
žavahþlanicah, vklju þno z regijami Objective 1 in 
regijami, ki vsebujejo obmo þja Objective 2, ter 
take regije, ki sploh niso upravi þene do pomo þi
Strukturnih skladov33. V anketi je bil poudarek na 
skupni kmetijski politiki (CAP), konkuren þnosti 
(vpliv državnih pomo þi) in politiki raziskav in raz-
voja (R&D). Analiza temelji na podatkih za vsako 
regijo posebej in na razgovorih z regijskimi usluž-benci. Omeniti je potrebno, da so mnenja, ki so 
navedena v nadaljevanju, mnenja anketiranih us-
lužbencev in ne predstavljajo nujno stališ þa Ko-
misije. ýeprav rezultatov te ankete ni mogo þe
posploševati, pa omogo þajo izdelavo uporabnih 
zakljuþkov o sprejemanju prispevkov politik Unije 
h gospodarski in socialni koheziji. 
V veþini primerov »politiko Unije« dojemajo kot 
»financiranje Unije« in najve þkrat je pozornost 
usmerjena na vsote, ki jih prejemajo od CAP, 
Strukturnih skladov in preko državne pomo þi. Pri 
obravnavi drugih politik Unije, npr. okolja, pa je 
težišþe pogosto bolj na prispevkih CAP ali Struk-
turnih skladov, kot pa na sami politiki.  
V veliki ve þini anket posamezniki smatrajo, da je 
kohezijska politika Unije (še posebej zaradi proje-
ktov, ki so jih financirali Strukturni skladi) še naj-
bolj vidna in ima najve þji vpliv na regije (gl. razde-
lek v ýetrtem delu). To je potrebno poudariti, kajti 
kohezijska politika ni bila dolo þena med prednos-
tne teme pri anketiranju posameznikov.  
V veþini primerov je bil samoumevno priznan po-
zitivni u þinek enotnega trga ter gospodarske in 
monetarne unije. V številnih anketah v regijah 
Objective 1 je bilo mnenje o pozitivnih u þinkih
enotnega trga na zbliževanje in kohezijo bolj skromno, kar je odraz spoznanja, da enotni trg 
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 133vpliva tudi na pove þevanje pomanjkljivosti pri 
konkuren þnosti regij zaradi neustreznih komuni-
kacijskih povezav ali periferne narave obmo þja.
V regijah, v katerih poteka radikalna rekonstruk-
cija industrije (West Midlands, Asturias, Magde-
burg in Saarland), so smatrali, da je bil namen 
oblikovanja notranjega trga pospešitev postopka strukturnega prilagajanja, ki se je pri þel pred tem, 
kar je pove þalo slabe u þinke na zaposlenost. 
Hkrati pa je bila priznana in tudi pohvaljena vloga Strukturnih skladov pri podpiranju te politike.
V vseh regijah so priznali velik u þinek skupne 
kmetijske politike (CAP), vendar so opažanja o 
njenih posledicah nihala glede na tip regije. V 
regijah, v katerih je kmetijska panoga najbolj  
pomembna, so priznali pozitivni u þinek na živ-
ljenski standard kmetov in na preoblikovanje,  
modernizacijo in raznolikost sektorja. Po drugi 
strani pa je bilo takih odgovorov manj v regijah sredozemskega tipa ali gozdnatih regijah zaradi 
mnenja, da je CAP igrala manj pomembno vlogo 
pri podpiranju kultur, za katere so se te regije specializirale.  
V tem pogledu je ve þ anketirancev v regijah, ki 
ne dobivajo pomo þi po programu Objective 1 
(npr. v West Midlands, Ireland in Nord-Pas-de-
Calais), opozorilo, da so bila sredstva CAP na-
menjena v glavnem najbolj dobi þkonosnim podje-
tjem in najbolj razvitim obmo þjem v regijah, zara-
diþesar lahko pride do pove þanja razlik med 
obmoþji znotraj regije kot med samimi regijami.  
Anketiranci so smatrali, da ima drugi steber CAP 
(za razvoj podeželja) bolj omejen u þinek, ker 
razpolaga z manjšimi sredstvi, þeprav je bil priz-
nan njegov prispevek k raznolikosti podeželskih obmoþij. Danih je bila cela vrsta pozitivnih ocen o 
Skupni pobudi (LEADER Initiative), kakor tudi o 
partnerstvu na regijski ravni, ki ga spodbuja. 
V številnih kmetijskih obmo þjih (npr. Andalucia, 
Kentriki Makedonia) so anketiranci poudarili ve þ-
stranske u þinke, ki so bili doseženi s pove þanjem 
možnosti dostave pridelkov kmetijskih proizvajal-cev na trge razli þnih mest, kar je bilo izpeljano s 
povezavo med Sekcijo za usmerjanje EAGGF  
in ERDF. 
V glavnem je bil potrjen pozitiven doprinos vklju þi-
tve spoštovanja okolja v politiko regijskega razvo-
ja, vendar pa je bila izpostavljena potreba po 
strožjih normah. V nekaterih regijah so smatrali, da so evropske norme manj zahtevne od državnih 
(še posebej v regijah Avstrije, Švedske in Finske) 
in da vnašajo postopke, ki so neustrezni za raz-mere v regiji in so preve þ birokratski. 
Skoraj v vseh primerih je bila poudarjena tesna povezava med okoljsko in kohezijsko politiko ter njuna pozitivna sinergija — ugodno vplivanje ene 
na drugo. V prakti þno vseh regijah s podporo po 
programu Objective 1 so dojemali okoljsko politiko 
predvsem kot projekt, ki ga financirajo Strukturni 
skladi za okolje in manj kot posledico smernic ali 
uredb Unije. Hkrati so v nekaterih regijah (Nord-Pas-de-Calais, Sardinija in Algarve) pozivali na 
boljše povezave med okoljsko politiko in CAP. 
Stanje v zvezi z državno pomo þjo so v glavnem 
komentirali izven kohezijskih držav. Ve þina anke-
tiranih je smatrala, da taka pomo þ vedno ne us-
treza resnosti obstoje þih strukturnih težav. V ne-
katerih primerih so celo smatrali, da bolj podpira 
propadajo þe sektorje kot pa da poskuša moderni-
zirati proizvodne zmogljivosti v dolo þeni regiji.  
V drugih primerih je bilo nekaj zmešnjave zaradi 
razliþnih tipov pomo þi, ki se je nudila malim in 
srednjevelikim podjetjem (SME), vklju þno z razli-
þnimi finan þnimi mehanizmi. Izražena je bila tudi 
zaskrbljenost zaradi negativnega »u þinka na me-
ji«, do katerega lahko pride na stiku regij, v kate-
rih se državna pomo þ uporablja z razli þno intenzi-
vnostjo. 
V nekaterih regijah so priznali koristi, pridobljene 
s financiranjem preko Okvirnih programov za ra-
ziskave in razvoj (R&D Framework Programmes), 
kar še posebej velja za regije v VB in Nem þiji, pa 
tudi na Kreti. Podobno kot pri okoljski politiki je 
bila opažena velika stopnja sinergije med R&D in 
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI kohezijsko politiko. Ve þina anketirancev, kar še 
posebej velja za regije Objecitve 1, je poudarila 
pomembnost investicij v infrastrukturo in opremo 
R&D, ki so jih financirali Strukturni skladi. V neka-terih primerih pa so Strukturni skladi prispevali do 
10-krat ve þ za regijske stroške na tem podro þju 
kot Okvirni program, kar vodi k manjšemu pome-
nu tega programa na regijskem nivoju. 
Politika v zvezi z inovacijami je bila ve þkrat omen-
jena, še posebej v regijah Objective 2. Priznan je 
bil njen prispevek k raznovrstnosti in modernizaci-
ji proizvodne baze in regijska inovacijska omrežja 
so bila ocenjena kot dobrodošla
34.
1  Politika za zaš þito zdravja potrošnika je pomembna tudi za dobro delovanje trgov. 
2  Industrijska politika v pove þani Evropi, Skupna ureditev trga – Common Organization of the Market - COM(2002) 714 kon þni.
3  Zelena knjiga »Podjetništvo v Evropi«, COM(2003) 27 kon þni. Evropsko listino za mala podjetja je odobril Evropski svet v Santa 
Maria de Feira, Portugalska, 18-19. junija 2000 ter države kandidatke v Mariboru, Slovenija, aprila 2002. Glejte tretje izvedbe no
Poroþilo, COM(2003) 21 kon þni.
4  Priporo þilo Komisije z dne 6. maja 2003, C(2003) 1422.  
5  Inovacijska politika: osvežitev postopkov Unije v kontekstu lizbonske strategije, COM(2003) 112 kon þni.
6  Akcijski na þrt eEvropa 2005, COM(2002) 263 kon þni.
7  Investicije v raziskave: akcijski na þrt za Evropo, COM(2003) 226 kon þni.
8  Za evropsko raziskovalno obmo þje, COM(2000) 6 kon þni.
9  http://www.innovating-regions.org 
10  Regije znanja (KnowREG). Gl. tudi http://www.cordis.lu/era/regions.htm 
11  Detaljni izvedbeni program za doseganje ciljev sistemov za u þenje in usposabljanje v Evropi (OJ C 142 z dne 14.6.2002). 
12  Sklepi Evropskega sveta v Barceloni dne 15. in 16. marca 2002. 
13  »Education & Training 2010«: Uspeh lizbonske strategije je odvisen od nujnih reform (osnutek sklepov vmesnega poro þila o upo-
rabi detaljnega izvedbenega programa za doseganje ciljev, dolo þenih s sistemi u þenja in usposabljanja v Evropi), COM(2003) 
685 konþni.
14  Sklepi Sveta z dne 25. nov. 2003 o »Razvoju þloveškega kapitala za socialno kohezijo in konkuren þnost v družbi znanja« (OJ C 
295 z dne 5. dec. 2003). 
15  Sklep 1600/2002/EC, OJ L 242 z dne 10/9/2002. 
16  Tako kot: zaš þita prsti, zaš þita in ohranjanje morskega okolja, trajna uporaba pesticidov, onesnaženje zraka, mestno okolje, traj-
na uporaba in upravljanje z viri, reciklaža odpadkov (Odlo þba 1600/2002/EC). 
17  WHO, Poro þilo o zdravju na planetu 2002 (World Health Report 2002), Geneva, 2002. 
18  Evropska Komisija, Strukturni skladi in njihova koordinacija s Kohezijskim skladom; smernice za programe v obdobju 2000-06,
EUROP, Luksemburg 1999 in Izboljšane smernice za države kandidatke, COM(2003) 110 kon þni.
19  SEC(2003) 106. 20  Gospodarska reforma: Poro þilo o delovanju trgov Unije za blago in kapital, COM(2002) 743 kon þni (»Cardifsko poro þilo«).
21  Primer: Za elektri þni »mrk« v Italiji septembra 2003, ko je bila poraba majhna, ni bilo krivo pomanjkanja kapacitet sistema niti kak 
izoliran dogodek, ampak slabosti pri odlo þanju in neustrezna koordinacija evropskih omrežij. 
22  Sklep 1254/96/EC. 
23  Novembra 2002 je Svet sprejel ve þletni program »Inteligentna energija za Evropo« in namenil 190 milijonov EUR za štiriletno 
pospeševanje uporabe obnovljivih virov energije in zmanjševanje toplogrednih plinov v skladu z dogovori v Kyotu leta 1997. 
24  Sklep 1336/97/EC. 25  To predstavlja manj kot þetrtino vseh pomo þi, razen za kmetijstvo, ribištvo in promet, za katere ni podatkov o vsotah, porabljenih 
po regijah. 
26  3. odstavek 87. þlena Pogodbe – nekatera obmo þja se lahka izvzamejo iz na þela, da državna pomo þ ni združljiva s skupnim tr-
gom. V to þki a) tega odstavka piše, da se pomo þ za pospeševanje gospodarskega razvoja regij, v katerih je življenski standard 
neobiþajno nizek ali obstaja nevaren nivo brezposelnosti, lahko smatra za združljivo z na þeli skupnega trga. 
27  V letu 2000 se je status regije Lisboa e Vale do Tejo spremenil iz »a« v »c«. Ker do sedaj dostopni podatki ne omogo þajo delitve 
na ti dve obdobji, je vsa pomo þ tej regiji vklju þena pod »a«. Za kohezijske države so dolo þeni tipi pomo þi ne loþijo po regijah, am-
pak veljajo za državo kot celoto. 
28ýlen 87, 3. odstavek, to þka c: Pomo þ za podporo razvoja dolo þene dejavnosti ali gospodarske regije se lahko smatra za združlji-
vo z ureditvijo skupnega trga toliko þasa, dokler ne kvari razmer za trgovanje v tako veliki meri, da so ogroženi skupni interesi. 
29  Podatki o državni pomo þi niso dosegljivi za regije pod nivojem NUTS 2, kar ne predstavlja težav pri dolo þanju pomo þi regijam tipa 
»a«, ker so vse NUTS 1 ali NUTS 2, vendar pa je pri regijah tipa »c« ve þkrat primer, da je le del regije NUTS 2 upravi þen do take 
pomoþi. Zaradi tega obstajajo regije, ki prejemajo polno pomo þ (npr. Berlin), ali pa le delno pomo þ (npr. Bavarska). 
30  OJ L 337 z dne 13.2.2002. 
31  Viri: Letna poro þila Europola, Pregledna poro þila o mednarodni korupciji na svetovni ravni, Poro þila Svetovne banke.
134
3. del – U þinek politik Unije – konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 32  Za urbani na þrt v Evropski uniji, COM(1997), 197 kon þni.
33  Regije, vklju þene v anketo: Hainault (Belgija), Oberbayern, Saarland, Magdburg (Nem þija), Kentriki Makedonia, Kriti (Gr þija), 
Asturias, Cataluña, Andalucia (Španija), Bretagne, Nord-Pas-deCalais in Limousin (Francija), Border, Midland and Western, So-
uthern and Eastern (Irska), Campania, Toscana, Sardinija (Italija), Flevoland (Nizozemska), Štajerska (Avstrija), Algarve, Açor es 
(Portugalska), Itä-Suomi, Estela-Suomi (Finska), Norra Mellansverige, Övre Norrland (Švedska), West Midlands, Highlands & Is-
lands, Nordern Ireland (VB). 
34  Za nadaljne odzive na to splošno temo gl. Evropski gospodarski in socialni komite – Raziskovalno mnenje o Prispevku drugih 
politik Unije na gospodarsko in socialno kohezijo, sept. 2003, ki zajema CAP, gospodarsko politiko v zvezi z oblikovanjem Pakta
za rast in stabilnost, pa tudi politike glede konkuren þnosti, notranjega trga, prometa, izobraževanja in poklicnega usposabljanja. 
135
3. del — U þinek politik Unije: konkuren þnost, zaposlitev in kohezija 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 136
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 1374. del – U þinek in dodana 
vrednost strukturnih politik 
Vsebina
Uvod ........................................................................................................................... ................ 138
Strukturni posegi v regijah Objective 1 – rast, približevanje in vklju þevanje............................... 140
Posegi v regijah Objective 2 – prenova in odpiranje novih delovnih mest.................................. 150
Podpora za kmetijstvo, razvoj podeželja in ribištvo .................................................................... 152Podpiranje zaposlovanja, šolanja in usposabljanja preko ESF................................................... 154Spodbude unije – podpiranje sodelovanja in povezovanja v omrežja ........................................ 156Poveþanje uþinkovitosti metod vodenja...................................................................................... 162
Poveþanje in kohezijska politika – bodo þi izzivi.......................................................................... 170
Pogledi na bodo þnost kohezijske politike ................................................................................... 176
Statistiþni dodatek k 4. delu ........................................................................................................ 179
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 138Uvod
Ta del poro þila je namenjen pregledu rezultatov in 
dodanih vrednosti, ki so posledica posegov v 
skladu s kohezijsko politiko EU v obdobju 1994–
1999. Dodane so tudi glavne spremembe, vneše-ne v obdobju 2000–2006, kakor tudi predhodni 
rezultati programov, uporabljenih v tem obdobju.  
Analiza je narejena v glavnem na ocenah rezulta-
tov, doseženih v preteklosti (ex post — za nazaj). 
Te ocene so bile narejene za skoraj vse vrste po-
segov v obdobju 1994–1999. Velik napredek je bil dosežen pri koli þinskem dolo þanju vpliva inter-
vencij, še posebej v velikih regijah s podporo po programu Objective 1, v katerih se je celotni u þi-
nek lahko izmeril z uporabo makroekonomskih 
modelov. Kljub težavam pri dolo þanju uþinkov
politike izven regij Objective 1, pa zadnje ocenje-
valne študije omogo þajo koliþinsko evidenco pozi-
tivnih efektov podpore EU npr. z opredeljevanjem rešenih, ustvarjenih ali prenesenih delovnih mest. Kot kažejo izkušnje, pa je še vedno veliko težav 
pri koliþinskem dolo þanju posledic intervencij za-
radi nedoslednega zbiranja podatkov s pomo þjo
sistemov za spremljanje in nadzor.  
Veþina uþinkov kohezijske politike pa se ne more 
prikazati v koli þinskih izrazih. Poleg neto u þinka
politike na BDP ali zaposlenost je dodana vred-
nost posledica tudi drugih faktorjev, kot so dopri-
nos strateškega planiranja k regijskemu razvoju, politika integriranega razvoja, partnerstvo, preso-
ja in izmenjava izkušenj med regijami na podro þju
tehniþnega znanja in dobre prakse. Vsi ti vplivi so 
tudi prikazani v tem delu poro þila in sicer na pod-
lagi ocenjevalnih študij ter mnenj Komisije, med 
drugim o sedanji rabi Strukturnih skladov. 
Že na za þetku je potrebno poudariti, da je u þinko-
vitost posega tudi odvisna od ugodnih okoliš þin, ki 
se dosežejo pri realizaciji, na kar še posebej vpli-
vajo: 
x zdrav in stabilen gospodarski okvir; x pameten izbor strateških prioritet (dolo þeni 
programi, kot so prometna omrežja ali inves-
ticije v kadre, lahko prispevajo ve þ kot ostali); 
x stopnja vsrkavanja financ, ki je odvisna od 
zmogljivosti uprav in drugih ustanov; 
x kakovost projektov, ki upoštevajo potrebo po 
uþinkoviti selekciji in sistemih za izvajanje. 
V nadaljevanju je pregledanih šest ve þjih vidikov 
kohezijske politike Unije in sicer: prvi þ — prispe-
vek strukturnih politik k podpiranju rasti v zaosta-
lih regijah in krepitvi njihovega stanja s pomo þjo
veþje gospodarske in družbene integracije; drugi þ
— uþinki teh politik izven regij Objective 1; tretji þ
— specifi þna vloga Evropskega socialnega sklada 
(European Social Fund — ESF) pri podpiranju zaposlenosti, u þenja in usposabljanja; þetrtiþ — 
vloga strukturnih politik pri pospeševanju sodelo-
vanja in mrežnih povezav, ne nazadnje tudi na 
lokalni ravni; peti þ — metode za uvedbo Struktur-
nih skladov in njihov prispevek k modernizaciji 
vodenja državnih politik; šesti þ — dosežki podpo-
re novim državam þlanicam pred pridružitvijo in 
prvi rezultati, ki se lahko uporabijo za programsko 
obdobje 2004–2006 (Karta 4.1). 
0,00,51,01,52,02,53,0
PT EL ES IE IT FI DE UK FR AT SE NL BE DK LU0,00,51,01,52,02,53,0Ostalo
Objective 1% BDP 4.1 Sredstva Strukturnih skladov (vsi programi) 
po državah, 2000-2006
Vir: DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 139Guyane (F)Guadeloupe Martinique RéunionCanarias (E)
Açores (P)
Madeira
gReoiGIS geoiGISR
© Eurogeographics združenje za upravne meje0 100 500 km4.1 Strukturni skladi, 2004-2006: območja, ki so upravičena do pomoči Objective 1 in 2
Objective 1
Objective 2 (delno) Postopna ukinitev (do 31/12/2005)Objective 1 Objective 2Objective 2
Postopna ukinitev (do 31/12/2006)
Posebni programPostopna ukinitev (do 31/12/2005)
Postopna ukinitev (delna) (do 31/12/2005)
Vir: DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 140Strukturni posegi v regijah 
Objective 1 – rast, 
približevanje in vklju þevanje
Obseg nakazil in njihova uporaba 
Ker je celotni obseg Strukturnih skladov skromen 
glede na BDP Unije (pod 0,5%), se ta sredstva 
koncentrirajo na podporo najmanj uspešnih regij z 
najnižjim BDP na prebivalca. V obdobju 2000–2006 je skoraj tri þetrtine teh sredstev namenjeno 
regijam, v katerih prebiva þetrtina prebivalstva 
EU.
V obdobju 2000–2006 je za regije Objective 1 v 
EU15 namenjenih 127,5 milijard EUR (oz. 18,2 
milijard letno), kar predstavlja v Španiji 0,9%, na Portugalskem 2,1% in v Gr þiji 2,4% njihovega 
BDP. Povpre þna pomo þ na prebivalca v šibkih 
regijah je v tem obdobju enaka kot je bila v letu 1999 — zadnjem letu prejšnjega programskega 
obdobja (Graf 4.1 in Tabela A4.1). 
Namen teh sredstev je, da najrevnejše države 
þlanice investirajo ve þ v þloveške in materialne 
zmogljivosti v svojih šibkih regijah in s tem dolgo-roþno pomagajo dvigniti njihovo konkuren þnost. 
Ocenjuje se, da bodo v obdobju 2000–2006 ti 
transferji predstavljali okoli 9% vseh investicij na Portugalskem, 8% v Gr þiji, 7% na italijanskem 
jugu, 4% v nemških novih deželah in 3% vseh investicij v Španiji.  
Dodatnost – merilo celotne javne porabe  
Kljub težavam pri urejanju državnih financ proti 
koncu devetdesetih let zaradi priprav na EMU, so 
državeþlanice v celoti nadaljevale s spoštovan-
jem naþela dodatnosti, po katerem so obvezane 
vzdrževati državne ali ekvivalentne odhodke za strukturne politike v obravnavanih regijah, vzeto v celoti, na istem nivoju kot so bili v povpre þju v 
prejšnjem programskem obdobju, kar pa seveda ne velja za prispevke Strukturnih skladov (Graf 4.2). 
V državah, ki ustrezajo pogojem za pomo þ po 
programu Objective 1, je bil v vseh ali vsaj v ve þi-
ni primerov velik porast javnih investicij in sicer 
66% na Irskem, 24% v Gr þiji in 18% na Portugal-
skem. V ostalih regijah Objective 1 ali Objective 6 
je poveþanje znašalo med 14% (na Švedskem) 
in 36% (v Avstriji)
1.
V treh primerih (Nem þija, Španija in Italija) je bila 
poraba med leti 1994 in 1999 pod nivojem prejš-
njega obdobja. Kljub temu, da so se državni od-
hodki med obema obdobjema znižali v Nem þiji 
(20%) in Španiji (2%), pa to zmanjšanje ni prived-
lo do kršitve na þela dodatnosti, 
ker je bil nivo porabe v prejš-
njem obdobju izredno visok.  
Uþinek vzvoda kot posledica 
poveþanega vlaganja v razvoj  
Zahteva, da se vlaganja Unije 
hkrati sofinancirajo tudi iz  
državnih virov, kar se v praksi  
na široko spoštuje, tudi pove-þuje razpoložljiva sredstva  
za investicije. ýeprav to mogo-
þe ni dodatek take vrste,  
kot so skladi Unije, saj bi se ta 26,8
24,3
23,5
18,1
17,7
13,8
-19,9
-20,219,635,8
-2,4
- 3 0 - 2 0 - 1 00 1 02 03 04 05 06 07 0AT
FI
NL
EL
FR
PT
BE
SE
ES
DE
IT% spremembe4.2 Dodatnost - Sprememba povpre þnih državnih letnih sredstev 
za programe Strukturnih skladov, 1989-93 do 1994-99
SE: povpre þje 1991-92; DE: povpre þje 1991-93; AT, FI: povpre þje 1993-94
Vir: DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 141Uþinki vzvoda javno-zasebnega partnerstva 
Javno-zasebno partnerstvo (Public-private partner-
ship — PPP) je lahko ustrezna oblika za financiran-
je naložb, ko obstajajo tehtni razlogi za vklju þitev 
zasebnega sektorja z namenom, da se dosežejo 
bolj uþinkovite in gospodarne storitve. ýeprav so 
PPP dobro razvita v nekaterih državah (še posebej 
v VB in Franciji), pa so dosedanje izkušnje najve þ-
krat skromne, delno zaradi rekonstrukcije sedanje okvirne ureditve. ýe projekti ponujajo zadovoljivo 
stopnjo vra þanja vloženih sredstev, potem državni 
posegi sploh niso potrebni. Še ve þ, v nekaterih pri-
merih bi državne donacije za sistem PPP lahko zni-
žale stroške kaipitala za zasebni sektor, kar bi pov-
zroþilo prekomerno investiranje. 
Pred odlo þitvijo, da se dolo þen projekt izvede s po-
moþjo PPP, je potrebno dobro preu þiti predra þun
stroškov za pogodbene dobave materiala in stori-
tev. V primeru ve þjega posega na podro þju infras-
trukture, pri katerem je bodo þe povpraševanje ne-
gotovo, so lahko stroški za dolgoro þno pogodbo ze-
lo veliki, þe ta pogodba ni dovolj prilagodljiva. ýe je 
napoved za bodo þo uporabo prenizka, potem bi ne-
ustrezna pogodba lahko vodila do tega, da zasebni operater ne bi vlagal dovolj v bodo þe dodatne zmo-
gljivosti. 
V sklopu sedanjih programov, ki jih sofinancirajo 
Strukturni skladi, imajo lahko PPP razli þne oblike: 
1. V cestnem in vodnem prometu se sprejemljivost 
za PPP pove þuje, saj se je javno-zasebno part-
nerstvo izkazalo kot u þinkovito pri financiranju 
gradenj. Pri projektih, kot je bil most Vasco da 
Gama na Portugalskem ali avtocesta Droghada 
na Irskem, je zasebni sektor v glavnem prevzel naþrtovanje, gradnjo, vodenje in financiranje, 
stroški gradnje pa se bodo s þasoma pokrili s ta-
rifami uporabnikov. V takem primeru javni sektor prevzame nadzor projekta in sklepanje ustreznih 
pogodbenih dogovorov. 
2. PPP dogovori se lahko uporabijo tudi pri pogod-
bah za opravljanje specifi þnih storitev, ki jih vla-
da plaþa neposredno zasebnemu sektorju ne da 
bi obraþunavala tarife kon þnim uporabnikom. Ta  koncept se vedno bolj uporablja za R&D in pre-
nos tehnologije med univerzami in poslovnim 
svetom. Uporabil se je npr. pri projektu Octopus 
v regiji Oulou (program Objective 2 na severu 
Finske) za podporo inovativnosti in zagone pos-
lovnih dejavnosti. Ta dvoletni projekt (2002–2004) s središ þem v mestu Oulou je ustvaril om-
režje za sodelovanje med podjetji z visoko teh-nologijo, operaterji telekoma ter u þnimi in razis-
kovalnimi centri.  
3. Aranžmaji PPP se poleg tega lahko uporabijo v 
primerih, ko se javni sektor vklju þi zaradi dose-
ganja širših politi þnih ciljev. V takih primerih slu-
ži PPP kot sredstvo za zagotavljanje financ in 
tudi veþje uþinkovitosti npr. s pospeševanjem 
izvedbe. Tako je v VB dostop do novih virov ka-
pitala omogo þil hitrejše izvajanje projektov — 
brez ovir, ki nastanejo zaradi ciklusov državne-
ga prora þuna. To se je zgodilo v primeru Pose-
bnega investicijskega sklada Merseyside (leta 1995 ustanovljenega programa Objective 1), ki 
nudi sredstva za lastniški kapital, mezzaninske 
finance in manjša posojila za SME v regiji. 
Dogovori PPP so še posebno zanimivi za pridruže-
ne države zaradi njihovih potreb po sofinanciranju, 
proraþunskih ovir, potreb po u þinkovtih javnih storit-
vah in oblikovanju stabilnega trga ter postopka pri-
vatizacije. V preteklosti sta EIB in EBRD s pomo þjo
takega partnerstva priskrbela zasebnemu sektorju posojila. Vendar pa PPP deluje le v primeru odlo þit-
ve državne vlade, da se zasebni sektor lahko vklju þi
v javne projekte. Za uporabo PPP v raznih politi þnih
okoljih je potreben jasen sistemski okvir, saj se mo-
rajo dogovori prilagajati specifi þnosti posameznih 
primerov, ki se razlikujejo npr. po deležu vra þila
stroškov preko tarif uporabnikov ali po pomembnos-
ti družbenih smotrov. Vsak okvir, uporabljen v zvezi 
s Strukturnimi skladi, bi moral vklju þevati obveznos-
ti, da se za vse projekte nad dolo þeno mejo oceni 
možnost uporabe neke oblike PPP dogovora. V tem pogledu bi lahko veliko prispevala EIB in EIF. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 142denar verjetno tako ali tako porabil na tem ob-
moþju, pa so Strukturni skladi prispevali k premi-
ku investicij na tista podro þja, kjer ti odhodki lah-
ko dosežejo najve þji uþinek in dodano vrednost. 
Za vsak evro, ki so ga prispevali Strukturni skladi 
v regijah Objective 1 v obdobju 1994–1999 je bil 
uþinek vzvoda na javne odhodke držav v povpre þ-
ju 0,6 evro oz. od 2,5 na Nizozemskem do 0,4 v 
Nemþiji.
Poleg tega so posegi Strukturnih skladov v neka-
terih primerih omogo þili pomembna vlaganja za-
sebnega sektorja, þeprav je res, da se za þetna
priþakovanja o obsegu takih sovlaganj niso ures-
niþila v vseh regijah Objective 1. V obdobju 1994–
1999 je bil u þinek vzvoda najve þji v Avstriji, Nem-
þiji, Nizozemski in Belgiji, kjer je na vsak evro iz 
Strukturnih skladov zasebni sektor prispeval od 
1,2 do 3,8 evro. V kohezijskih državah ter Franciji 
in VB je bil u þinek vzvoda manjši (Tabela A4.2).  
Te razlike so tudi odsev same narave posegov, ki 
so bili v kohezijskih državah usmerjeni bolj v in-
frastrukturo in kadre, kar bolj privablja manjše zasebne prispevke kot posegi za razvoj poslov-
nosti. V povpre þju so zasebna vlaganja znašala 
18% vseh izdatkov v regijah Objective 1, medtem 
ko so na obmo þjih Objective 2 znašala 40%, kar 
kaže na ve þje zanimanje za razvoj poslovnosti na 
teh obmo þjih (podpore za poslovne storitve, vla-
ganja v SME itd).  
Odhodki, ki se planirajo za ob-
dobje 2000–2006 kažejo, da se uþinek vzvoda na javne inves-
ticije v posameznih državah ohranja v istem razmerju, kot je bil v predhodnem obdobju, þe-
prav izgleda, da se delež za-sebnih investicij zmanjšuje.  Komplementarnost med Strukturnimi skladi in  
posojili EIB 
V zadnjih 15 letih je Evropska investicijska banka 
(European Investment Bank — EIB) ve þ kot pod-
vojila obseg posojil za regijski razvoj v zadnjih 15ih letih.
2 V obdobju 2000–2002 so se ta posojila 
znašala v povpre þju 20 milijard EUR letno, þeprav 
je posojanje v pridruženih þlanicah znašalo le 
okoli 3 milijarde EUR letno. Vse to skupaj je pred-stavljalo okoli dve tretjini vseh posojil te banke. 
Preko 50% posojil za podpirana obmo þja Unije je 
v tem obdobju šlo v regije Objective 1 in obmo þja,
ki prejemajo prehodno podporo (Tabela A4.3). 
Okoli 35% namenskih posojil je bilo usmerjenih v 
promet, ki je glavno podro þje investiranja v regi-
jah Objective 1, okoli 16% je bilo namenjenih za-
sebnemu podjetništvu v industriji, storitvah in 
kmetijstvu, ostanek pa se je razdelil med energe-tiko, telekomunikacije, varovanje okolja, zdravstvo 
in izobraževanje. ýeprav je bilo relativno malo 
vloženo v kadre preko posojil za zdravstvo in šol-
stvo, pa je ta vsota mo þno porasla med leti 2000 
in 2002, kar je pomagalo zmanjšati zaostanke pri pouku in usposabljanju na podpiranih obmo þjih.
Posojila za pridružene države so v glavnem na-
menjena sektorjem prometa, varovanju okolja in 
energije, kamor je šlo v obdobju 2000–2002 okoli 
Ostalo
2%
Kadri
23%Proizvodno
okolje
34%
Infrastruktura
41%4.3 Sestava sredstev Strukturnih skladov, odobrenih za regije 
Objective 1: vse države þlanice, 2000-2006
Vir: DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 14390% namenskih posojil, najve þji porast pa je bil 
zabeležen pri podpori za u þenje in usposabljanje 
(ta sredstva v letu 2002 so bila trikrat višja kot 
leta 2001). Poleg tega gre preko finan þnih posre-
dnikov okoli 14% posojil za SME in razne projekte 
lokalnih infrastruktur. 
V zadnjih letih so z nekaterimi novimi prijemi pos-
kušali izboljšati u þinkovitosti posojil EIB za pod-
por koheziji tako npr. s pomo þjo neposrednega 
sofinanciranja posameznih projektov. EIB se je tudi vklju þila v podporo lizbonske strategije, med 
drugim s posojili za investicije v sektorje izobra-ževanja, zdravstva in visoke tehnologije, kar še posebej velja za pridružene države. Na ta na þin je 
EIB pomagala zmanjšati razlike med regijami v izobrazbi ljudi in inovativnih zmogljivostih, poleg tega pa tudi pove þati privla þnost regij za poslovna 
vlaganja. 
Financiranje prioritet – prispevek k ciljem 
Unije
Kot je bilo omenjeno v Prvem delu tega poro þila
so se v zadnjih 10–15 letih med regijami zmanjša-
le razlike pri mnogih bistvenih strukturnih dejavni-
kih, ki dolgoro þno vplivajo na konkuren þnost. Zelo 
so se zmanjšale razlike v opremljenosti z infras-
trukturo, kar je cilj Strukturnih skladov, poleg tega 
so se po celotni Uniji dvignili nivoji pridobljene 
izobrazbe (še najbolj v zaostalih regijah) in na ta naþin okrepili þloveški kapital, do izboljšav pa je 
prišlo tudi v okolju (Graf 4.3 in Tabela A4.4). 
Leipzig – podjetja in znanost pod  
eno streho 
V maju 2003 je mesto Leipzig odprlo edinstven 
biotehniški center “Biocity”, ki nudi 20.000 kvadrat-
nih metrov modernih prostorov raziskovalcem uni-
verze v Leipzigu in raznim poslovnim družbam. Od 
celotne investicije 50 milijonov EUR je ERDF pris-
peval 17 milijonov EUR. 
Šest profesorjev univerze v Leipzigu, ki so pove-
zani z biotehniko, se je preselilo v novi kompleks. 
Biocity je takoj dosegel uspeh, saj je bilo 60% po-
nujenega prostora zasedenega že po odprtju v 
decembru 2003. V centru nudijo obsežne sveto-
valne in u þne storitve za nove poslovneže, 
vkljuþno s takimi podro þji, kot so finance in pa-
tentne pravice. Od podjetij, ki so bila ustanovljena v Leibzigu, so se štiri uspešna podjetja že nastani-
la v centru, da so blizu raziskav in potencialnih 
partnerjev.
Leipziški projekt je del saške politike povezovanja 
v biotehniške “grozde“. Naslednjo stopnjo preds-
tavlja “Bio-inovacijski center”, ki je bil odprt spo-
mladi 2004 v mestu Dresden, dolgoro þno pa 
naþrtujejo os biotehniškega razvoja med mesti 
Dresden, Leipzig, Halle in Jena. Poveþanje dostopnosti v Španiji 
V obdobju 1994-1999 se je kohezijska politika v Španiji najbolj posvetila infrastrukturi, za katero se 
je smatralo, da predstavlja ozko grlo pri razvoju 
regij. To je še posebej veljalo za promet, ki so mu 
namenili okoli 40% strukturne pomo þi in dosegli 
velik napredek na tem podro þju. V tem obdobju so 
Strukturni skladi (vklju þno s Kohezijskimi skladi) v 
regijah Objective 1 sofinancirali okoli 2400 km av-
tocest in 3400 km cest prvega reda. V teko þem
obdobju 2000-2006 se bodo avtoceste podaljšale za okoli 2500 km, ostale ceste pa za okoli 700 km. 
S tem se bo mo þno poveþala dostopnost, potovalni 
þas se bo do leta 2006 skrajšal v povpre þju za 
okoli 20% in število nesre þ za okoli 40%. 
V železniškem omrežju so bile investicije namen-
jene bolj izboljšavam obstoje þih prog kot pa ve-
þanju omrežja. Elektrifikacija in izgradnja dvojnih 
linij med leti 1989 in 1999 je zajela ve þ kot eno 
tretjino omrežja. Zaradi teh izboljšav se je število 
potnikov po letu 1989 stalno dvigalo. V teko þem
programskem obdobju se bo do leta 2006 omrežje 
hitrih vlakov nadalje pove þalo s 623 km na 1140 
km, Kohezijski skladi pa bodo prispevali okoli 6 
milijard EUR za izboljšavo proge Madrid - Barce-
lona - francoska meja. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 144Poveþanje dostopnosti 
Strukturni skladi podpirajo razvoj vseevropskih pro-
metnih omrežij (Trans-European Transport 
networks — TEN-T) na obmo þju regij Objective 1 
in kohezijskih držav. V sedanjem obdobju 2000–
2006 bo v ta namen potrošenih okoli 1,3 milijarde 
EUR letno iz Kohezijskega sklada in od 0,85 do 
1,4 milijarde EUR letno iz ERDF od celotnega zne-ska skladov za promet, ki znaša okoli 4,1 milijarde 
EUR letno — približno ena tretjina teh sredstev je 
namenjena gradnji cest in av tocest (Tabela A4.5).  
Dostopnost do regij se je pove þala z izgradnjo ali 
posodobitvijo najmanj 4.100 km avtocest in 32.000 km ostalih cest. Strukturni skladi so med drugim v devetdesetih letih prispevali k izgradnji 
preko 500 km avtocest v Gr þiji, medtem ko je v 
Španiji že v uporabi skoraj 400 km prog za hitre 
vlake, ki povezujejo Madrid in Sevillijo, približno 
1100 km pa je v gradnji, kar bo mo þno skrajšalo potovalne þase in pove þalo dostopnost obrobnih 
regij.
Sredstva Strukturnih skladov se porazdelijo za 
namene TEN-T po dolgoro þnem principu, ki upoš-
teva koherentno strategijo za skladen razvoj pro-
meta in regije kot celote. To omogo þa koordinira-
nost z ostalimi ukrepi in razvojem sekundarnih 
omrežij. Poleg tega se tako omogo þa izbor med 
poudarjanjem povezav med raznimi vrstami pre-voza in alternativami cestnega prevoza. Sprejme-jo se tiste odlo þitve, ki so v interesu trajnega raz-
voja.  
Dodana vrednost, ki jo Unija prispeva k prometu, 
bi se lahko pove þala,þe bi se prioritete bolje ko-
ordinirale in bi šlo ve þ sredstev za programe vrste 
INTERREG, ki uporabljajo na þelo planiranja pre-
ko meja, da se izognejo prekinitvam vseevropskih 
povezav na državnih mejah. Primer pomanjkljive-
gaþezmejnega na þrtovanja je cestni predor 
Somport (pod Pireneji), ki so ga odprli na za þetku
leta 2003 — nova avtocesta na španski strani (zgrajena ob pomo þi Kohezijskega sklada) za 
predorom preide v staro francosko državno cesto. 
Krepitev evropskih raziskav  
V zadnjem desetletju so strukturne politike veliko 
prispevale k pove þanju raziskovalnih zmogljivosti, 
kar velja še posebej za regije Objective 1. V ob-dobju 2000–2006 je namenjeno okoli 1,2 milijarde EUR letno za financiranje R&D in inovacijskih 
programov.
Dodana vrednost Strukturnih skladov je v obliki 
pomoþi pri razvoju novih raziskovalnih zmogljivos-
ti v zaostalih regijah in s tem pove þanje njihovih 
možnosti za trajen razvoj. Vendar v nekaterih 
primerih prihaja do prekomernega investiranja 
raziskovalnih centrov glede na potrebe in zmoglji-
vosti, kar privede do nezadostnega izkoristka. Kljub temu pa je veliko uspešnih primerov, še po-
sebej na Irskem in v nordijskih državah.  
Ker je bilo ugotovljeno, da samo vlaganja v infras-
trukturo in opremo ne zadostujejo za razvoj "na Izobraževanje po internetu v Gr þiji
Projekt Grško šolsko omrežje (Greek Schools Net-
work - GSN), ki ga financira Unija, je na þrtovan za 
uporabo najnovejših informacijskih in komuni-kacijskih tehnologih ter u þenja s pomo þjo elektron-
skih aplikacij, kar pomeni, da gre za popolnoma 
novo omrežje za izobraževanje. Na omrežje z 
opremo, ki je vredna 35 milijonov EUR (75% so prispevali Strukturni skladi), so priklju þene os-
novne in srednje šole ter tudi upravne pisarne min-istrstva za šolstvo, kar v celoti pomeni preko 8.000 
prikljuþkov. 
Projekt je sestavljen iz 4 razli þnih stopenj. Najprej 
šole dobijo ra þunalnike in strojno opremo za lo-
kalno omrežje (t.i. ‘šolske laboratorije’). Na drugi 
stopnji se ti laboratoriji priklju þijo na komunikaci-
jsko omrežje, na tretji nudi GSN telematske usluge 
za uþenje, sodelovanje in komuniciranje med upo-
rabniki. Na þetrti stopnji dobijo uporabniki GSN 
dostop do u þnih vsebin preko portala, ki je bil izde-
lan posebej za ta projekt.  
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 145znanju temelje þega gospodarstva", so strukturne 
politike pomagale tudi pri za þetku oblikovanja re-
gijskih R&D in inovacijskih strategij za zadovolje-
vanje lokalnih potreb in lokalnih možnosti za raz-voj. 
Strukturni skladi pomagajo razvijati 
informacijsko družbo  
Letno namenijo Strukturni skladi okoli 700 milijo-
nov EUR (nekaj manj kot 4% celote) za razvoj 
informacijske družbe v regijah Objective 1, kar 
kaže na pomembnost, ki jo temu podro þju pripisu-
jejo državne in regijske oblasti, hkrati pa pred-
stavlja prispevek k uresni þevanju ciljev Lizbone in Spodbude e-Evropa. 
Na obseg tozadevnega prispevka Skladov vpliva-
jo razliþni faktorji, kot so stopnja zrelosti trga ICT, 
gostota prebivalstva, razpoložljivo znanje za upo-
rabo tehnologije in zmogljivosti za planiranje ta-
kega razvoja. Med prvimi 20 regijami, razvrš þe-
nimi glede na stroške ICT na prebivalca, je 6 grš-
kih in dve španski; 7 regij je sestavljenih iz otokov 
ali pretežno otokov in velik delež je regij Objective 
1, ki smatrajo, da je ICT strateško pomemben za njihov razvoj. 
Politiþna stališ þa o regijskih prioritetah se v glav-
nem ujemajo s tistimi, ki so bile dolo þene v Akcij-
skem na þrtu e-Evropa 2002, þeprav se v regijah 
Objective 1 bolj zanimajo za razvoj ICT kvalifikacij 
in vladnih internetnih storitev.  
Pospeševanje zaposlenosti in  
usposobljenosti preko vlaganja v kadre 
V programskem obdobju 2000–2006 bo Evropski 
socialni sklad (European Social Fund — ESC) vsako leto namenil okoli 9 milijard EUR za razvoj 
þloveškega kapitala in pove þanje zaposlenosti. 
Nekaj nad polovico te vsote (4,5 milijarde EUR 
letno) je namenjeno regijam Objective 1, od tega 
za španske regije okoli 28%, nove nemške dežele 
19% in po 12–13% za grške , portugalske in itali-
janske regije. V glavnem se financirajo aktivni pro-
grami za urejanje trgov delovne sile z namenom 
poveþati možnosti zaposlovanja skupinam ljudi, ki 
so v slabšem položaju. Mladim ljudem, ki so na 
trgu delovne sile prvi þ, ter dolgoro þno nezaposle-
nih, prav tako pa tudi omogo þanje šolanja in uspo-
sabljanja nezaposlenim in zaposlenim, kar še po-
sebej velja za tiste na negotovih delovnih mestih v 
SME. Financirajo se tudi ukrepi za izboljšanje dr-žavnih sistemov u þenja in usposabljanja, prav tako 
pa tudi za izboljšanje javnih storitev v zvezi z za-poslenostjo — zavodov za zaposlovanje.  
V obdobju 1994–1999, ko je bilo za regije Objec-
tive 1 letno porabljenih okoli 3,1 milijarde EUR, je 
ESF nudil znatno podporo aktivnim ukrepom na  Polje veternih elektrarn na portugalski obali 
Ideja za veterna polja na Portugalskem se je 
porodila skupini danskih poslovnežev, ki je bila na 
obisku v mestu Melides. Obala, izpostavljena za-
hodnim vetrovom, je izgledala dokaj pripravna za 
tak projekt. Na koncu so izbrali 7 hektarov veliko parcelo na 100 m visokem hribu Monte Chaos pri 
mestu Sines, ki se nahaja kake tri kilometre od 
morja. Dela so pri þela aprila 1991 in šest mesecev 
kasneje so bile postavljene prve veterne turbine. 
Danes je na tem veternem polju 12 danskih 
veternih agregatov Wind World W-2800, ki bodo 
uporabni vsaj še 20 let. Vsi agregati so postavljeni 
na višini 31 m od tal in imajo elise premera 28 met-
rov. Vetrnice so postavljene v treh skupinah (po 
štiri v vsaki skupini), povezave pa so narejene z 
optiþnimi kabli, kar omogo þa tudi daljinsko krmil-
jenje.
Vetrnice proizvajajo tok napetosti 380 voltov, ki se 
v treh transformatorjih dvigne na 15.000 voltov in 
pošlje v državno omrežje. Najve þja zmogljivost 
vsakega agregata je 150 kWh, ki jo doseže pri 
hitrosti vetra 40 km na uro. Celotna letna proiz-
vodnja znaša okoli 2,5 milijona kWh, kar je toliko 
energije, kot jo porabijo vsa gospodinjstva v mestu 
Sines.
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 146Ekonometri þni kazalci regijske konvergence 
Econometri þna analiza potrjuje, da je v EU prišlo do 
doloþene konvergence glede BDP na prebivalca. 
ýe upoštevamo dejanski porast BDP na prebivalca 
v 197 regijah (NUTS 2) med leti 1980 in 2001 in ta 
þas razdelimo na tri obdobja (1980–88, 1988–94 in 
1994–2001), se opazi, da je stopnja rasti v mo þnem
obratnem razmerju z za þetnim BDP na prebivalca. 
Ta tendenca, ki se tehni þno imenuje beta konver-
genca in je opazna v vsakem obdobju posebej, ka-
že, da so regije z najnižjim BDP na prebivalca v za-
þetnem letu imele v povpre þju najvišjo rast BDP na 
prebivalca. Še ve þ, stopnja konvergence, ki se meri 
na ta naþin (velikost koli þnika beta) se je pove þala v 
vsakem naslednjem obdobju — ko je bila uvedena 
podpora Strukturnih skladov za regije Objective 1 
(leta 1988) in ko se je ta podpora pove þala (leta 
1994).
Poleg tega so tiste regije Objective 1, ki so imele 
najnižji za þetni BDP na prebivalca, napredovale 
najhitreje, kar še posebej velja za obdobji 1988–1994 in 1994–2001 (merjeno z omenjenim koli þni-
kom beta). Tako je prišlo do beta konvergence med 
samimi regijami Objective 1 in med temi regijami ter 
ostalim delom Unije. (Beta konvergenca znotraj 
skupine regij Objective 1 je bila posebej izrazita v 
obdobju 1988–94, kar je delno odraz visoke stopnje rasti v novih nemških deželah.) 
Analiza tega obdobja tudi kaže, da so se razlike v 
BDP na prebivalca med regijami v obdobju 1980 — 2001 zmanjšale (merjeno z varianco logaritma BDP 
na prebivalca po regijah) — torej je v tem obdobju 
prišlo tudi do približevanja, ki se tehni þno imenuje 
sigma konvergenca. Vendar pa je bila stopnja kon-
vergence v tem smislu razmeroma nizka med leti 
1994 in 2001. (Potrebno je opozoriti, da beta kon-
vergenca ne vklju þuje nujno tudi sigma konvergen-
ce, saj je možno, da so se regije z najnižnim BDP na prebivalca razvijale hitreje od povpre þja, ne da bi 
se celotne razlike med regijami zmanjšale.) 
Regijske konvergence 
BDP na prebivalca  Beta konvergenca R na kvadrat Št. regij 
(% stopnje rasti)  letna stopnja (%) 
1980-88    
Vse regije EU15 197 2,0 0,5 0,94 
Regije Objective 1 55 1,9 0,4 0,87 
Ostale regije 142 2,0 2,1 0,92 
1988-94   
Vse regije EU15 197 1,3 0,7 0,97 
Regije Objective 1 55 1,4 3,1 0,94 
Ostale regije 142 1,2 0,8 0,95 
1994-2001    
Vse regije EU15  197 2,3 0,9 0,97 
Regije Objective 1  55 2,6 1,6 0,92 
Ostale regije 142 2,1 0,0 0,96 
Vir: DG REGIO 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 147trgu delovne sile — financiral je npr. okoli 40–50 
% vseh takih ukrepov v Španiji in na Portugal-
skem. ESF je pomagal tudi pri financiranju preob-
likovanja in pove þanja javnih zavodov za zapos-
lovanje v Gr þiji, na Irskem in Portugalskem. Poleg 
tega je v programskem obdobju pomagal pri dvigu deleža študentov tretje stopnje na Portugalskem od 26% na 34% vseh mladih, v Španiji pa je opo-
gumil veliko število podjetij, da so pri þela z nep-
rekinjenim usposabljanjem. 
Na podlagi ocenjevalnih študij teko þega program-
skega obdobja se pri þakuje, da bodo strukturni 
posegi v regijah Objective 1 uspeli odpreti okoli 
700.000 novih delovnih mest, kar bo pove þalo
zaposlenost skoraj za 4% na Portugalskem (187.000 del. mest) in 2,5% v Gr þiji (100.000 del. 
mest). Pri þakuje se tudi opazen dvig (s pove þan-
jem stopnje zaposlenosti za 1–2%) v novih nem-
ških deželah, južni Italiji in Španiji. 
Prispevek k trajnemu razvoju 
Za dolgoro þno zagotavljanje regijskega razvoja je 
nujno potrebno vzdrževati okolje. Sedanja gene-
racija programov Strukturnih skladov je bila spre-
jeta pred izdajo teko þe strategije EU za trajen 
razvoj. Kljub temu pa strukturni posegi vklju þujejo 
okoljevarstvo kot horizontalno prednost in izrecno upoštevajo skrb za okolje na poti do ciljev gospo-
darske in družbene kohezije. Glede na zadnje ocene se u þinkovitost posega v veliko primerih 
lahko pove þa z ustreznimi prilagajanji med temi 
tremi cilji in iskanjem boljših povezav s sektor-skimi in državnimi politikami. 
Izboljšave okolja in zaš þite pred nadaljnjimi poš-
kodbami predstavljajo sestavne dele strukturnih 
posegov. Zaradi tega je bil velik del Strukturnih 
skladov namenjen financiranju z okoljem poveza-
ne infrastrukture — najve þkrat ravnanju z odpadki 
inþišþenju odpadnih vod, predvsem v južnem de-
lu Unije. Rast in dejanska konvergenca med regijami … 
Kot je bilo omenjeno v Prvem delu tega poro þila,
je prišlo po letu 1989 do velike rasti BDP na pre-
bivalca v regijah Objective 1 glede na povpre þje
EU15, poleg tega pa sta zaposlenost in produkti-
vnost porasli bolj kot drugje. Ta ugodni razvoj po-
trjujejo tudi zadnje empiri þne študije, ki so analizi-
rale stopnjo dosežene regijske konvergence
3 (gl. 
Predal ekonomskih preglednic). 
Glavni zaklju þek, ki se lahko naredi na podlagi 
ekonomske analize — BDP na prebivalca v regi-
jah Objective 1 se je mo þno približal ostalim, 
zmanjšale pa so se tudi razlike med temi regijami. Ob tem se je v zadnjih 20 letih stalno manjšala tudi razlika v produktivnosti med regijami Objecti-
ve 1 in ostalimi deli EU15, kar še posebej velja za 
najbolj zaostale regije kohezijskih držav, kar kaže na to, da ima dohitevanje BDP na prebivalca 
zdrave osnove in se bo verjetno nadaljevalo tudi v 
prihodnjih letih. Zmanjševanje razlik v produktiv-nosti je bilo najbolj izrazito v cveto þih letih na 
koncu osemdesetih, delno zaradi novih pridruži-tev in pridobitev zaradi odprave ovir za trgovinsko izmenjavo. 
Analiza tudi kaže, da obstaja dolo þena povezava 
med velikostjo strukturne pomo þi in realno rastjo 
BDP. Tiste regije, ki so dobile najve þ pomoþi na 
prebivalca, so napredovale hitreje — in obratno. 
Veliko takih regij je v Gr þiji in na Portugalskem. 
Hkrati pa je bil v številnih grških in portugalskih 
regijah odziv povpre þen — napredovale so manj, 
kot bi pri þakovali glede na obseg strukturne po-
moþi. To se je zgodilo tudi v ve þini regij Objective 
1 v Nem þiji in Italiji, kjer je njihov napredek (kot 
omenjeno že v Prvem delu) verjetno ovirala nizka 
stopnja rasti v ostalem delu države. Po drugi 
strani pa je ve þina španskih regij napredovala 
hitreje, kot bi pri þakovali glede na velikost prejete 
pomoþi, kar verjetno odraža vpliv bujnega razvoja 
gospodarstva v tej državi (Graf 4.4). 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 148… in državami þlanicami
V obdobju 1991–2002 je bila v vseh štirih kohezij-
skih državah (gl. Prvi del) rast BDP višja kot v 
ostalih državah Unije. ýeprav je bila razlika relati-
vno majhna v primeru Portugalske (2,2% letno v 
primerjavi z 2% povpre þja EU15), pa sta Gr þija in 
Španija presegali povpre þje za nekaj nad 0,5%, 
medtem ko je bilo preseganje na Irskem bistveno 
višje (v povpre þju za okoli 4,5% letno). 
Simulacije4 kažejo, da so strukturni posegi5 pos-
pešili rast tako s pove þanjem povpraševanja kot s 
krepitvijo dobavne strani gospodarstva (z izbolj-
šanjem infrastrukture in kadrov) in na ta na þin
prispevali k približevanju. Ocenjuje se, da je bila 
zaradi takih posegov realna vrednost BDP v letu 
1999 v Gr þiji pribl. 2,2% višja, kot bi bila sicer, 
medtem ko znaša ta vrednost za Španijo 1,4%, 
Irsko 2,8% in Portugalsko 4,7%. Te razlike so v 
veliki meri odraz visoke stopnje odprtosti irskega in portugalskega gospodarstva v primerjavi z grš-
kim in španskim, še posebej s tem zadnjim, ki ima 
velik notranji trg (Tabeli A4.6 in A4.7). 
Rast BDP je bila precej mo þno povezana s proiz-
vodnjo, pri kateri se je u þinek posegov mo þneje
odrazil na Portugalskem, kot v ostalih državah, 
kar je pri tržnih storitvah privedlo do u þinka veriž-
ne reakcije, prilivi neposrednih tujih vlaganj pa so povzroþili radikalne preobrazbe sektorja, podobno 
kot na Irskem proti koncu osemdesetih let. Posegi so bili tudi povezani z velikim porastom investicij — po ocenah so se zaradi omenjenega pove þale 
v letu 1999 na Portugalskem za 24% in v Gr þiji za 
18% (najve þji dvigi so bil na podro þju infrastruktu-
re in kadrov). 
Rast BDP je povezana tudi z rastjo produktivnosti 
dela in v tem obdobju je opaziti težnje po zmanj-ševanju razlik. Na Portugalskem, kjer je ve þina 
proizvodnje še vedno koncentrirana v panogah, ki potrebujejo veliko udeležbo delovne sile, se ocen-juje, da se je uspeh strukturnih posegov pokazal 
pri dvakrat ve þjem pove þanju števila delovnih 
mest. V Španiji sta k porastu u þinkovitosti proiz-
vodnje prispevala približno enako ve þja produkti-
vnost dela (2%) in pove þanje zaposlenos-
ti (1,5%). 
Ocenjuje se, da je bil u þinek posegov Strukturnih 
skladov na BDP v novih nemških deželah zelo 
velik (porast v letu 1999 za okoli 4%), delno zara-di bolj depresivnih razmer na za þetku. Rast proiz-
vodnje v prvih treh letih po združitvi je bila pove-
zana (kot na Portugalskem) z velikim porastom zaposlenosti, þemur so kasneje sledili dosežki v 
produktivnosti zaradi uvedbe novih tehnologij, kar 
je bil rezultat pove þanja investicij, ki so jih delno 
financirali tudi Strukturni skladi.  
Ocene kažejo, da je bil u þinek strukturnih pose-
gov v Severni Irski skromen, saj se je BDP leta 
1999 dvignil le nekaj nad 1%. U þinki so najbolj 
vidni v tržnih storitvah (še posebej v poslovnih storitvah in usposabljanju kadrov), medtem ko izgleda, da na proizvodnjo niso imeli nobenega 
vpliva.  
Ali obstaja kakšna povezava med  
državno in regijsko konvergenco ? 
Pogoste so trditve, da se notranje razlike, kar 
pomeni razlike v BDP na prebivalca med regijami, 
priþnejo pove þevati na za þetku, v prvih stopnjah 
konvergence, ko se rast na državni ravni dvigne 
na razmeroma visok nivo. S tega stališ þa dobi 
rast državnega gospodarstva pospešek zaradi BEDE
DE
DEELELEL
ELELEL
ELEL EL
EL
ES ESES
ESESES
FRIEIE
ITITNL
ATPTPT
PTPT
PTPT
UK
UKUK Izven Obj. 1Obj. 1R2 = 0,15
01020304050607080
012345601020304050607080Realni dvig BDP v obdobju 1995-20014.4 Porazdelitev sredstev Strukturnih skladov in rast BDP v 
regijah Objective 1, 1995-2001
Letno namenjena sredsteva (kot % regijskega BDP v letu 1995)
Vir: regijski obra þuni Eurostata in izra þuni DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 149gospodarske aktivnosti, ki je koncentrirana na 
nekaterih obmo þjih, še posebej ve þjih mestih in 
konurbacijah (združenih naseljenih obmo þjih).
Zaradi tega je za za þetno fazo gospodarskega 
preporoda zna þilna razlika med državno in regij-
sko konvergenco. 
Verjetnost tega neskladja velja za kohezijske dr-
žave, v svoji razvojni strategiji pa bi ga morale 
upoštevati tudi nove þlanice. Razen v primeru 
Bolgarije so razlike v BDP na prebivalca med re-
gijami ve þje v vseh novih þlanicah, kot pa v kohe-
zijskih državah. Še ve þ — te razlike so se mo þno 
poveþale od sredine devetdesetih dalje, predv-
sem zaradi visoke stopnje rasti v ve þjih mestih, ki 
so glavni poli rasti. Nasprotno pa se razlike (kot že omenjeno v Prvem delu) med regijami v kohe-zijskih državah (ki so glavni prejemnik strukturne 
pomoþi) niso veliko spremenile, kljub temu, da je 
bila državna rast višja od EU povpre þja. Pri tem je 
izjema Irska, kjer se je gospodarska aktivnost še bolj osredoto þila v Dublinu in okolici. 
Možnost izbire med zmanjševanjem razlik med 
regijami in približevanjem države kot celote pos-
tavlja pridružene þlanice pred alternativo kratko-
roþno izbrati med visoko državno rastjo BDP na 
prebivalca ali zmanjševanjem regijskih razlik. Iz-
gleda, da je v nekaterih primerih strukturna po-
moþ bolj pomagala državni konvergenci (Irska), 
medtem ko je v drugih delovala kot protiutež 
uþinkom polarizacije gospodarske dejavnosti 
(Španija). Vendar pa izkušnje kažejo, da je mož-
nost te izbire odvisna tudi od prostorske porazde-
litve gospodarskih aktivnosti in poselitvenih zna-
þilnosti dolo þene države.  
Strukturni skladi kot pomo þ pri 
gospodarskih integracijah 
Gospodarstva evropskih držav postajajo vse bolj 
tesno povezana, kar se odraža v pove þani trgo-
vinski izmenjavi in pretoku investicij med njimi. 
Politike Unije aktivno pospešujejo te povezave, 
kar se še posebej kaže pri oblikovanju notranjega 
trga, uvedbi skupne valute in bodo þih širitvah. Kohezijske politike, ki so stimulirale trgovinske pretoke in vplivale na lokacijo gospodarske aktiv-
nosti, so pomagale do bolj tesnih povezav in s 
tem do zmanjševanja razlik med posameznimi gospodarstvi.
Trgovinska izmenjava kohezijskih držav z ostalimi 
državami EU se je v zadnjem desetletju ve þ kot 
podvojila. K temu napredku je pomagala tudi 
strukturna pomo þ drugih držav za manj razvite 
regije. Zato se na podlagi tabel z vložki in u þinki
(input-output tables) ocenjuje, da se približno þe-
trtina takih izdatkov povrne v ostale dele Unije v 
obliki pove þanega izvoza (še posebej strojev in 
opreme), do katerega pride zaradi rasti BDP in 
investicij. Ta "povratek" je še posebej izrazit v 
primeru Gr þije (42% strukturne pomo þi) in Portu-
galske (35%) (Tabela A4.8). 
Obsežen delež Strukturnih skladov je namenjen 
prometni infrastrukturi, ki vpliva tako na lokacijo dejavnosti, saj pove þuje privla þnost obravnavane 
regije, kot na ve þanje gospodarske aktivnosti v 
njej s pove þevanjem zaslužkov in realnih prihod-
kov. Simulacije u þinkov prometnih projektov, ki jih 
financira Kohezijski sklad, kažejo na to, da lahko te pridobitve zelo ugodno vplivajo na prihodke (npr. kombinirani u þinek projektov avtocest Eg-
nathia in Pathe, ki sta po ocenah pove þala pri-
hodke v Vzhodni Makedoniji za okoli 9%). ýe
upoštevamo širše u þinke strukturnih posegov na 
zmanjševanje stroškov proizvodnje v dolo þeni
regiji in ne upoštevamo le skrajšanja potovalnega þasa ampak tudi višjo produktivnost, do katere 
pride zaradi okrepitve dobavne strani gospodars-tva, dobimo nadaljno pove þanje uþinkov na BDP 
s programi, ki jih je sofinancirala Unija (ocenjuje 
se, da bo BDP v letu 2006 v Andaluziji višji za 3% 
in na jugu Italije za okoli 2%).  
Zadnje študije so pokazale, da posegi Strukturnih 
skladov lahko vplivajo tudi na lokacijo intenzivnih 
dejavnosti R&D s tem, da spodbujajo njihovo na-selitev v podpiranih regijah in na ta na þin poma-
gajo do bolj enakomerne porazdelitve možnosti za rast po vsej Uniji. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 150Posegi v regijah Objective 2 – prenova 
in odpiranje novih delovnih mest 
Poleg pomo þi regijam Objective 1 nudijo Struk-
turni skladi tudi pomo þ pri gospodarskem razvoju drugih delov Unije, ki trpijo bolj zaradi strukturnih 
težav kot zaradi medlega razvoja. V nadaljevanju 
je pregled glavnih u þinkov take pomo þi v obdobju 
1984–1999, ki so jih potrdile zadnje ocenjevalne 
študije. 
V obdobju 1994–1999 je 82 regij z 62 milijoni ljudi 
(17% prebivalstva EU15) prejemalo pomo þ Ob-
jective 2, ki je bila namenjena obmo þjem z upada-
joþo proizvodnjo (v primerjavi s 73 milijoni ljudi na 
obmoþjih, ki so jim nudili pomo þ v prejšnjem ob-
dobju). Vsota pomo þi se je dvignila od 1,2 milijar-
de EUR na 2,8 milijarde letno, kar je 11,5% vseh sredstev Strukturnih skladov. Na ta na þin se je 
poveþala pomo þ na osebo na teh obmo þjih od 16 
EUR na 44 EUR. V obdobju 2000–2006 je za za-ostajajoþa kmetijska in industrijska obmo þja 
(vkljuþena v obdobju 1994–1999 v Objective 5b) 
namenjeno 3,2 milijarde EUR letno (glede na ce-ne leta 1999), kar pomeni v povpre þju nekaj ma-
njšo pomo þ na osebo (41 EUR). 
V obdobju 1994–1999 je bila pomo þ namenjena 
velikemu številu manjših obmo þij v 12 državah 
þlanicah. Skoraj tretjina vseh sredstev je šla v VB 
in skoraj þetrtina v Francijo, s tem da v teh dveh 
državah živi nekaj manj kot 60% prebivalstva regij Objective 2. Španija in Nem þija sta skupaj prejeli 
naslednjo þetrtino celote in 8 ostalih držav si je 
razdelilo preostalih 20%. Prispevki Strukturnih skladov so predstavljali skoraj tretjino potrebnih 
sredstev za programe Objective 2, približno toliko 
so prispevali tudi državni viri, ostalo pa je prišlo iz zasebnega sektorja. 
Glede na tipologijo podpiranih projektov je bilo v 
obdobju 1994–1999 namenjenih za infrastrukturo 27% vseh sredstev (v primerjavi s 36% v prejš-
njem obdobju). Ti projekti so predvsem zajemali 
prenovo starih industrijskih obmo þij in gradnjo 
novih stavb. Naslednjih 25% je šlo za podporo 
poslovanja (kar je dvakrat ve þ kot v preteklem 
obdobju) in sicer za strateške ukrepe, kot je olaj-
šan dostop SME do naprednih poslovnih storitev 
in svetovanja, pospeševanje finan þnega inženi-
ringa, podpiranje vklju þevanja v mednarodno tr-
govanje in za þetka poslovanja, kakor tudi za po Prenova v Wolverhamptonu, VB  
V mestu Wolverhampton so se nekaj let trudili za 
odprtje novih delovnih mest, ki bi nadomestila tista izgubljena v jeklarski industriji in drugih dejav-
nostih. Unija je veliko prispevala k lažji izvedbi 
sprememb. V za þetku devetdesetih let je Unija 
spodbujala bolj k strateškemu pristopu k regen-
eraciji, ki bi nadomestila preprosto financiranje 
posameznih infrastrukturnih projektov, kot se je 
dogajalo v osemdesetih. Po temeljitih pregledih in 
obsežnih razgovorih z lokalno skupnostjo in 
poslovneži so oblikovali natan þen program za re-
generacijo obmo þja. Investicije Unije so se osre-
dotoþile na dva glavna dela mesta. 
xKulturna þetrt: V poslopju Chubb, kjer so ne-
koþ izdelovali klju þavnice in blagajne, se sedaj 
nahajajo številna multimedijska SME. Zgradba Chubb je osrednja to þkaþetrti. Programi za 
razvoj umetniške galerije, velikega gledališ þa
in univerzi-tetnega arenskega gledališ þa, v 
kombinaciji z usposabljanjem in spodbudami 
za poslovnost, ustvarjajo ekonomske možnosti 
na podro þju kulturnih in medijskih dejavnosti. 
xObmoþje Vseh svetnikov: Projekt urbane vasi 
temelji na pristopu skupnosti k izboljšanju živ-
ljenj-skih razmer v enem od najbolj osiroma-
šenih obmo þij regije in sicer z ustanavljanjem 
raznih dejavnosti v skupnosti, s podpiranjem 
zapo-stavljenih skupin in s pospeševanjem 
kulturne in medijske poslovnosti. 
Med leti 1993 in 1996 je prenovitveni program ob-
likoval 1500 delovnih mest in privedel do ustanovi-
tve 75 SME, vklju þno z 32 podjetji, ki so specializi-
rana za kulturne aktivnosti. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 151moþ nekaterim podjetjem. Nekaj pod 20% pomo þi
je bilo namenjene podpori usposabljanja in razvo-
ju delovnih sposobnosti, kar se je v glavnem fi-
nanciralo preko ESF. Poleg tega je bilo skoraj 10% izdatkov namenjenih za podporo R&D in ICT 
(Tabela A4.9). 
Ti izdatki so predstavljali pomembno pomo þ pri 
rekonstrukciji tradicionalnih dejavnosti in raznoli-
kosti gospodarskih aktivnosti na obmo þjih Objec-
tive 2. Natan þne ocenjevalne študije so pokazale, 
da so posegi Strukturnih skladov na podpiranih 
obmoþjih v obdobju 1994–1999 privedli do odprtja 
pribl. 700.000 delovnih mest oz. neto nekaj pod 
500.000 ( þe se upošteva u þinek premeš þanja, saj 
so nova delovna mesta povzro þila premike neka-
terih obstoje þih delovnih mest)
6. V tem þasu je 
okoli 300.000 SME dobilo pomo þ za izboljšanje 
njihovih metod proizvodnje in iskanje novih trgov, poleg tega pa je bila pomo þ dodeljena tudi za 
krepitev storitev za podpiranje poslovnosti, ki so 
jim na razpolago. 
Vse to je pomagalo k zmanjšanju brezposelnosti 
na teh obmo þjih, ki je bilo ve þje kot v drugih delih 
Unije v obravnavanem programskem obdobju (v povpreþju za 3,1% delovne sile med leti 1996 in 
2000 v primerjavi z zmanjšanjem za 2,3% v EU 
kot celoti
7). Še posebej izrazito je bilo zmanjšanje 
na obmo þjih z velikimi tradicionalnimi proizvodni-
mi panogami v procesu rekonstrukcije, ki so daja-la tudi do 40% vseh delovnih mest, kar kaže, da 
so izgube zaposlitev v teh panogah ve þ kot na-
domestili z odprtjem novih delovnih mest, še po-
sebej na podro þju storitev. ýeprav je bila rast 
BDP na prebivalca v teh regijah med leti 1995 in 
2000 nižja kot v celotni EU (2,1% proti 2,4%), pa 
je bila ta razlika majhna, kar kaže na to, da se je 
dolgoroþno upadanje do neke mere zaustavilo. 
Po drugi strani pa je nekoliko po þasnejša rast 
BDP v kombinaciji z ve þjim porastom zaposlenos-
ti pokazala, da je na obmo þjih Objective 2 produk-
tivnost dela porasla manj, kot pa v ostalih delih 
Unije.
Natanþna analiza kaže, da je podpora za pove þa-
nje R&D, inovacij in tehnološkega prenosa poma-NOVI, Danska 
Ko je severna Danska postala upravi þena do pre-
jemanja pomo þi po programu Objective 2, je imela 
visoko brezposelnost zaradi zmanjšanja delovnih 
mest v ribištvu in drugih tradicionalnih dejavnostih. 
Sprejeta je bila odlo þitev, da se sredstva EU ne 
pošiljajo v te sektorje, ampak se osredoto þijo na 
razvoj aktivnosti, ki temeljijo na znanju. 
NOVI je edinstvena kombinacija znanstvenega 
parka, inovacijskega okolja in vir poslovnega kapi-
tala. NOVI je bil ustanovljen leta 1989 z namenom, 
da v tesnem sodelovanju z univerzo v Aalburgu deluje kot katalizator na razvoj na znanju temelje-
þih podjetij na severu Danske. Kot središ þe tehno-
logije in inovacij je igral pomembno vlogo pri raz-
voju poslovnosti in je veliko prispeval k odpiranju 
delovnih mest na tem obmo þju. 
V znanstvenem parku NOVI ima sedež eden naj-
veþjih danskih »grozdov« podjetij, ki temeljijo na 
R&D. Poleg tega je NOVI Innovation pospešil akti-
vno sodelovanje med raziskovalnimi centri, podjetji 
in trgi kapitala, da se omogo þa tržno izkoriš þanje
novih idej. NOVI sodeluje pri investiranju v podjet-niški kapital od leta 1989 in je zrasel v pomemben državni vir z osnovnim kapitalom preko 67 milijo-
nov EUR. Pomagal je tudi pri ustanovitvi NorCOM-
a, to je »grozda« industrijskih podjetij v regiji, ki so 
specializirana za razvoj in izdelavo mobilnih ko-
munikacij ter navigacijske opreme, kar je privabilo 
velika tuja vlaganja. 
Do sedaj so vsi izdatki za NOVI znašali okoli 35 
milijonov EUR, od tega je zasebni sektor prispeval 
21,5 milijonov EUR in Strukturni skladi okoli 12,5 
milijonov EUR. 
Strukturni skladi so bistveno vplivali na uspeh pro-
jekta NOVI, saj so omogo þili njegovo ustanovitev 
in razvoj za delovanje na srednji do dolgi rok (ta 
koncept je najbolj u þinkovit za podjetništvo, indus-
trijo in raziskovalne centre).  
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 152gala ohraniti obstoje þa delovna mesta, še pose-
bej pa je bila u þinkovita pri oblikovanju novih de-
lovnih mest. Vendar pa, razen nekaterih velikih 
izjem (kot Nordheim-Westfalen ali angleški Seve-rozahod), ostaja inovacijska zmogljivost ve þine
obmoþij Objective 2 v glavnem veliko manjša, kot 
v najbolj razvitih regijah Unije, in njihova razisko-valna baza si ne prizadeva za dobro uskladitev z 
regijsko proizvodnjo. Zaradi tega te regije ve þi-
noma ne zavzemajo osrednjega mesta v evrop-
skem tehnološkem prostoru. 
To je v nasprotju z njihovo opremljenostjo z infra-
strukturo in kadri. V ve þini regij Objective 2 so 
prometni in telekomunikacijski sistemi na relativno 
visokem nivoju, kar nudi dobre pogoje za samo 
regijo in za ostalo Unijo, pa tudi delazmožno pre-bivalstvo je sorazmerno dobro izobraženo. Poleg 
tega so se s pomo þjo Strukturnih skladov sposo-
bnosti delovne sile pove þale v kakovostnem in 
koliþinskem pogledu, kar je pospešilo postopke 
rekonstrukcije in upo þasnilo izgube delovnih 
mest. Pri þeli so izvajati programe za pridobivanje 
manjkajo þih kvalifikacij in nadomeš þanje zastare-
lih. Uvedli so posebne ukrepe, še posebej v VB, 
ki omogo þajo odrinjenim skupinam ljudi dostop do 
programov za usposabljanje in vstop na trg delo-
vne sile. Med leti 1994 in 1999 je na obmo þjih 
Objective 2 bilo ob pomo þi Unije usposobljenih v 
celoti okoli 3,6 milijona ljudi. 
Poleg tega so bili ob pomo þi Strukturnih skladov 
vloženi veliki napori v urejanje zapuš þenih indus-
trijskih površin in zgradb (ocenjuje se, da je bilo s 
programi Objective 2 spremenjenih okoli 115 mili-
jonov kvadratnih metrov ozemlja industrijskih ob-moþij) in za splošno izboljšanje okolja, kar še po-
sebej velja za mestna okolja. To je radikalno spremenilo podobo mnogih industrijskih obmo þij
in omogo þilo njihovo prilagoditev za razne upora-
bne namene, kot so npr. aktivnosti v prostem þa-
su in kulturne dejavnosti.  
Kljub temu pa tradicionalne dejavnosti ( þeprav
vedno manj) še vedno povzro þajo poškodbe okol-
ja na mnogih obmo þjih, tiste površine, ki so jih 
zapustili, pa je potrebno še obdelati. Zaradi tega v mnogih delih Evrope prenova nikakor še ni kon-
þana. Ocenjevalne študije kažejo, da je bil potre-
ben obseg prenove na obmo þjih Objective 2 dokaj 
razliþen, kar je odraz njihovega razvojnega po-
tenciala in u þinkovitosti, s katero so se uporabljali 
javni skladi (tisti iz državnih in EU virov). ýeprav
je bilo veliko obmo þij z gospodarskimi aktivnostmi 
prestrukturiranih in moderniziranih (kar še pose-
bej velja za premogovništvo in jeklarstvo), pa še 
vedno obstajajo številna obmo þja s tradicionalni-
mi oblikami proizvodnje, na katerih je potrebno 
opraviti velike strukturne spremembe, ki bodo ver-
jetno pomembno vplivale na zaposlenost in nivoje realnih prihodkov. 
Ob tem se je potrebno u þiti na izkušnjah dose-
danjih posegov na obmo þjih Objective 2. Pozitiv-
ne uþinke, ki so o þitni, je potrebno ocenjevati ob 
upoštevanju dveh glavnih ovir za u þinkovitost 
podpiranih programov, ki izhajata iz na þina upo-
rabe politike. Prvi þ — mnoga obmo þja, ki so up-
raviþena do podpore, so zelo majhna in je zaradi 
tega težko izdelati u þinkovito celostno strategijo 
za razpored investicij. Zaradi majhnosti operacij, 
ki se financirajo, je bilo v mnogih primerih težko 
doseþi dovolj visok znesek za financiranje tistih 
projektov, ki bi verjetno imeli odlo þilen uþinek na 
razvoj dolo þene regije. Drugi þ — zaradi þasovne 
omejenosti financiranja (podrazdelitve v dve ob-dobji po tri leta) so dobili prednost kratkoro þni 
projekti (npr. za podporo delovnih mest v þasu
recesije) na ra þun tistih projektov, ki so strateš-
kega pomena za razvoj regije.  
Podpora za kmetijstvo, razvoj 
podeželja in ribištvo 
Zadnje ocene so obravnavale ukrepe programov 
Objective 5a (Uredbi (EC) Nos 950/97 in 951/97) in programov Objective 5b v obdobju 1994–1999. 
Rezultati teh ocen so navedeni v nadaljevanju. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 153Posegi v Objective 5a 
Skupen namen posegov v okviru Uredbe 950/97 
je bil izboljšanje celotne u þinkovitosti in konku-
renþnosti kmetij, ob tem pa je potrebno vzdrževati 
vitalnost podeželske skupnosti ter pomagati pri varovanju okolja in ohranitvi krajine. Za dosego 
teh ciljev so bili uporabljeni številni ukrepi: 
x Program za investiranje kmetij je nudil kme-
tom možnost izbirati obliko podpore. Na jugu 
Unije (ki ga ve þinoma pokrivajo regije Objecti-
ve 1), so imeli na razpolago pove þanje uþin-
kovitosti metod kmetovanja in napredne struk-turne spremembe, medtem ko je bil drugod 
poudarek bolj na raznolikosti, ustreznem rav-nanju z živalmi in okolju. Pokazalo se je, da je 
program bolj u þinkovit na obmo þjih, kjer je bilo 
najbolj pomembno prestrukturiranje, kot npr. 
na majhnih kmetijah v regijah Objecitve 1.  
x Cilj programa za mlade kmete je bila pomo þ
mladim pri vzpostavljanju delovanja. Po Uniji so ta program uporabili na razli þne naþine,
najveþjo uþinkovitost pa je pokazal v kombi-
naciji z usposabljanjem in/ali dodatnimi ukrepi za podporo. Izgleda, da imajo ostali dejavniki 
(kot so zakonodaja o nasledstvu, razpoložljive 
mleþne kvote, obrestne mere in dav þni sis-
tem) velikokrat ve þji vpliv na odlo þitev za za-
þetek posla. Vendar pa je bilo v desetih drža-
vahþlanicah doseženo nekaj pove þanja pri 
številu gospodarjev starosti do 45 let.  
x Program za najmanj priljubljena obmo þja je bil 
namenjen pospeševanju kmetovanja na takih obmoþjih s pomo þjo nadomestil za naravne, 
družbene, ekonomske in druge ovire. Ta pro-gram je v glavnem ostal nespremenjen vse od sredine sedemdesetih dalje in se ve þinoma ni 
nikoli v celoti vklju þil v strategije za razvoj po-
deželja. Ker so bila denarna nadomestila fik-sna, je obstajala možnost podkompenzacije v 
veþini moþno nepriljubljenih regij (npr. na gor-
skih obmo þjih Objective 1 z omejenimi 
zmogljivostmi sofinanciranja). Poseg, dolo þen z Uredbo 951/97, je bil bolj na-
tanþno usmerjen v pove þanje konkuren þnosti v 
agroživilskem sektorju. Ovrednotenje investicij v 
obdobju 1994–1999 je pokazalo, da je prišlo do doloþenega napredka v verigi dodanih vrednosti v 
štirih državah þlanicah, poleg tega pa tudi do us-
tanovitve novih prodajnih to þk v polovici držav 
þlanic, nabave novih strojev in uporabe bolj u þin-
kovitih tehnologij (kar je zmanjšalo emisije in onesnaženje) ter izboljšave trgovskih kanalov v petih državah þlanicah.
Uþinek programov na primarne proizvajalce je bil 
omejen zaradi pove þanja marketinških in predelo-
valnih sposobnosti velikih podjetij in tržne mo þi
trgovcev na debelo in drobno. Ve þ uspeha za 
primarne proizvajalce je bilo doseženega tam, kjer so se s trgovskimi in predelovalnimi dejavno-
stmi ukvarjala združenja proizvajalcev. 
Posegi na obmo þjih Objective 5b
Obmoþja Objective 5b so v obdobju 1994–1999 
zajemala 25% ozemlja EU z 9% celotnega prebi-
valstva (okoli 32,7 milijonov ljudi). Sredstva, ki so 
znašala v celoti okoli 1,1 milijarde EUR letno (42% preko EAGGF, 44% preko ERDF in 14% 
preko ESF), so se namenila za razvoj nekmetij-
skih dejavnosti in odpiranje novih delovnih mest (46%), za pove þanje prihodka kmetijskih gospo-
dinjstev (23%), pove þanje privla þnosti obmo þij in 
kakovost življenja (17%) ter za pogozdovan-je (4%). 
Uþinki pomo þi preko programov Objecitve 5b v 
obdobju 1994–1999 se lahko razdelijo na tri sku-
pine:
x v kmetijstvu ni nobenih dokazov za pozitivne 
uþinke na prihodek, þeprav je vidna dolo þena
okrepitev agrarnega sektorja, prav tako pa tu-
di nekaj usmeritev (še posebej k proizvodnji z 
višjo dodano vrednostjo, razvoju kme þkega
turizma ter okoljskim uslugam); 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 154x pri nekmetijskih dejavnostih so programi Ob-
jective 5b prispevali k modernizaciji infrastruk-
ture in proizvodnih zmogljivosti podjetij, k po-
veþanju turizma in višji rasti zaposlenosti kot v 
drugih regijah; 
x z vidika privla þnosti regij in kakovosti življenja 
pa so programi pomagali prenoviti vasi, razviti javne storitve in zaš þititi okolje.  
ýeprav je u þinek Objective 5b v glavnem poziti-
ven, pa se opazijo tudi nekatere slabosti: 
x kljub temu, da je teritorialni pristop primeren 
za tovrstne posege, pa nekatera obmo þja Ob-
jective 5b niso ustrezala teko þemu gospodar-
skemu razvoju ali izbrani strategiji;  
x posegi bi morali vklju þevati veþ podpiranja in 
širjenja izkušenj dobre prakse, da bi pove þali
potenciale obmo þij, ki so jim namenjeni. 
Kolikor je možno razlo þiti po razpoložljivih podat-
kih, se je prebivalstvo na obmo þjih Objective 5b v 
programskem obdobju v celoti pove þalo približno 
tako, kot v ostalih delih EU (za 0,3% med leti 
1995 in 2000), medtem ko je bila rast BDP neko-
liko nižja (2,4% letno v primerjavi z 2,7%). Brez-
poselnost se je sicer manj znižala (za 1,9% delo-
vne sile v primerjavi z 2,3%), vendar pa je v letu 2000 povpre þna stopnja brezposelnosti na teh 
obmoþjih ostala pod povpre þjem EU (6,5% v pri-
merjavi z 8,3%). 
Programsko obdobje 2000–2006 
Sprejem nove Uredbe Unije ((EC) št. 1257/99) je 
omogoþil, da je vrsta razli þnih ukrepov, ki so bili 
pred tem lo þeni, dobila enotno zakonsko podlago, 
kar je olajšalo združevanje razli þnih ukrepov za 
razvoj podeželja na osnovi skupne strategije — to 
velja tako za regije Objective 1 in Objective 2, kot za horizontalno uporabo. To je pove þalo usklaje-
nost in komplementarnost obravnavanih ukrepov (Tabela A4.10). Vendar pa je hkratni obstoj dveh tipov programi-ranja, vodenja in nadzora (enega na podlagi regu-
lative Strukturnih skladov in drugega na podlagi 
EAGGF-Guarantee) bil ve þkrat smatran za vir 
zapletov in togosti. Zato je povzro þal državam 
þlanicam težave pri razumevanju, še posebej tis-
tim z regijami Objective 1 in ostalimi regijami, ki so upravi þene do pomo þi po teh programih. Pravi-
la EAGGF-Guarantee, ki so bila narejena za vo-denje politik v zvezi z agrokulturnimi trgi, so bila veþkrat smatrana za neprikladna in preve þ ome-
jevalna za ve þletno programiranje. 
Posegi v ribištvu 
ýeprav ribiški sektor v državah þlanicah prispeva 
zelo malo k BDP, pa v regijah, v katerih je kon-
centriran, predstavlja pomemben vir prihodkov in 
delovnih mest. Te regije se v glavnem nahajajo na obrobnih delih Unije, v katerih je najve þkrat
bolj malo možnosti za druge vrste zaposlitve. Za-radi tega lahko posegi v sklopu Skupnega ribiš-kega programa (Common Fisheries Programme) 
veliko prispevajo k regijskemu prihodku in razvoju 
drugih gospodarskih aktivnosti, vklju þno z ribo-
gojništvom.
Podpiranje zaposlovanja, šolanja 
in usposabljanja preko ESF 
Uþinek ESF na zaposlenost,  
usposabljanje in u þenje 
V programskem obdobju 1994–1999 je Evropski 
socialni sklad (European Social Fund — ESF), preko katerega se je porabila tretjina sredstev 
Strukturnih skladov, nudil podporo za razvoj kad-
rov. V regijah Objective 1 so v tem obdobju za ta namen porabili okoli 22,1 milijarde EUR ali 49% 
vseh sredstev. Hkrati so preko programov Objec-
tive 3 namenili 13 milijard EUR za vklju þevanje na 
delovna mesta mladih ljudi, dolgoro þno brezpo-
selnih in tistih, ki jim je grozil odpust, podpirali pa 
so tudi izena þevanje možnosti na trgu delovne 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 155sile. Poleg tega je bilo preko Objective 4 namen-
jenih 2,2 milijarde EUR za pomo þ delavcem pri 
prilagajanju na proizvodne spremembe. 
ESF je nudil veliko podpore za uvedbo aktivnih 
politik na trgu delovne sile, še posebej v kohezij-
skih državah. Ve þina sredstev je bila namenjena 
usposabljanju (46% odhodkov ESF), na þinom
vkljuþevanja in podobnim shemam (20%), zapos-
litvenim spodbudam (7%), svetovanju (4%) in za-
sedanju delovnih mest (3%); pri tem je potrebno upoštevati, da je bila velikost in pomembnost teh 
deležev od države do države precej razli þna. Po-
moþ se je razdelila: dolgoro þno brezposelnim, še 
posebej v regijah Objective 1 (21% prora þuna), 
mladim brezposelnim (17%), socialno zapostav-
ljenim (15%), starejšim delavcem (6%), zaposle-nim v SME (3%) in invalidom (2%). 
Ocena kaže, da so bili v glavnem najbolj uspešni 
tisti ukrepi, ki so nudili kombinirano pomo þ (ses-
tavljeno iz usmerjanja, usposabljanja in iskanja 
delovnega mesta), prilagojeno potrebam vsakega 
posameznika.
Poleg neposredne pomo þi posameznikom je ESF 
v državah þlanicah prispeval k modernizaciji sis-
temov za šolanje in usposabljanje na državnem in 
na regijskem nivoju, pove þal je dostopnost uspo-
sabljanja za delodajalce in za zaposlene, poleg tega pa je pomagal pove þati sredstva javnih vla-
ganj na teh podro þjih.
Posegi ESF v regijah Objective 2 in preko pro-gramov Objective 4 so se osredoto þili na pomem-
bnost prilagajanja delovne sile na proizvodne 
spremembe. Ti posegi so podpirali izvirne ukrepe, 
ki spodbujajo k ve þjemu zaupanju v usposabljanje 
in doživljenjsko u þenje. Pomagali so tudi okrepiti 
povezavo med potrebo po usposabljanju in nje-govim izvajanjem ob uporabi mehanizmov za predvidevanje trendov zaposlovanja.  
Taki posegi so med drugim pomagali pove þati
število kadrov za R&D v regijah Objective 1 in 
Objective 2 — v teh zadnjih se je pove þala pod-
pora za aktivnosti SME, ki temeljijo na znanju, in sicer s pomo þjo usposabljanja za vodstvene funk-
cije, napredne tehnologije in ICT. Poleg tega se je 
poveþala podpora za uveljavljanje novih metod 
organizacije dela in financiranja za þasne zaposlit-
ve znanstvenih in tehnoloških diplomantov.  
ýeprav v veliko primerih ni statisti þnih podatkov, 
pa je oþitno, da so programi ESF vplivali na vo-
denje državnih politik v zvezi z enakopravnostjo 
med spoloma in posegi na obmo þjih Objecitve 3. 
Kaže, da so ti programi igrali še posebej pomem-
bno vlogo pri iskanju zaposlitev za ženske, ki so 
bile na trgu delovne sile v neenakopravnem polo-
žaju. 
Poleg tega je ESF v državah þlanicah pomagal 
tako pri sprejemu bolj odlo þnega dolgoro þnega
pristopa k ukrepom na trgu delovne sile s pomo þ-
jo veþletnega programiranja, kakor tudi k decen-
tralizaciji politik na podro þju zaposlovanja in us-
posabljanja. Zaradi tega se okoli 30% ali celo ve þ
programov ESF vodi na regijskem nivoju, medtem 
ko je na þelo partnerstva privedlo do pove þane
vkljuþitve socialnih partnerjev in nevladnih orga-
nizacij, kakor tudi regijskih in lokalnih oblasti pri 
obojem — oblikovanju Nadzornih komitejev in 
naþrtovanju ter uporabi izvedbenih programov. 
Tesnejše povezave med ESF in EES
v programskem obdobju 2000–2006
V programskem obdobju 2000–2006 se krepi po-
vezava med ESF in Evropsko strategijo zaposlo-
vanja (European Employment Strategy — EES). Glavno finan þno podporo EES predstavlja ESF, ki 
ima prora þun 60 milijard EUR, medtem ko EES 
pripravlja politi þni okvir za posege ESF. 
Okoli 60% sredstev ESF (34 milijard EUR v tem 
obdobju) je namenjenih usposabljanju ter moder-
nizaciji sistemov za šolanje in usposabljanju z namenom, da se bodo þi iskalci zaposlitve bolje 
pripravijo na nova delovna mesta. Okoli 14% (oz. 8 milijard EUR) gre za podporo razvoja podjetniš-kih sposobnosti, zagon poslovanja, ustanavljanje 
poslovnih povezav in podobnega z namenom, da 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 156se pospeši podjetništvo in na ta na þin poveþa
konkuren þnost. Okoli 19% (oz. 11 milijard EUR) 
gre za pomo þ družbam in zaposlenim, da se pri-
lagodijo novim tehnologijam in razmeram na trgu. 
Ostalih 7% (nekaj pod 4 milijarde EUR) je namen-
jenih ukrepom za podpiranje enakopravnosti med 
spoloma, ki se kombinirajo s širšo zavezo o vklju-þevanju na þela enakih možnosti v vse programe 
in aktivnosti.  
Reforma EES v letu 2003 bi morala pomagati, da 
bi v pove þani Uniji bolj u þinkovito dosegali lizbon-
ske cilje. Poenostavljene so bile Smernice za za-poslovanje, ki so namenjene trem strateškim cil-jem — polni zaposlenosti, kakovosti in produktiv-
nosti dela ter socialni in regijski koheziji in vklju-
þenosti. V specifi þnih primerih je potreben ve þji 
poudarek na razvoju þloveških potencialov, zapo-
slovanju zapostavljenih, zmanjšanju razlik med 
regijami, kakor tudi na pove þanju prilagodljivosti, 
doživljenjskem izobraževanju in enakopravnosti 
med spoloma.
Poleg tega se je pove þala pomembnost udeležbe 
socialnih partnerjev in zahteve, da države þlanice
izvajajo EES na regijski in lokalni ravni, vendar pa 
tudi v državi kot celoti.  
Spodbude unije – 
podpiranje sodelovanja in 
povezovanja v omrežja
Številne Spodbude Unije (Community Initiatives), 
ki so temeljile na partnerstvu in þezmejnem sode-
lovanju, so nadomestile podporo, ki so jo koheziji 
dajali razni programi tipa Objective (Cilj). Veliko 
se jih nadaljuje v obdobje 2000–2006, þeprav
vþasih v spremenjeni obliki. 
INTERREG  
Sodelovanje med državami in regijami je eden od bistvenih elementov kohezijske politike Unije. Ak-
tivnosti, ki vklju þujejo take vrste sodelovanja, se 
med seboj precej razlikujejo, kar je posledica raz-liþne razvitosti ter razlik v institucionalnih in upra-
vnih razmerah. Te aktivnosti so tudi bolj zaplete-
ne za uporabo, kot ostali programi Strukturnih 
skladov.
V primerjavi z osrednjimi programi je bil celotni 
finanþni obseg programov INTERREG II soraz-
merno majhen, saj je znašal okoli 400 milijonov 
EUR letno ( þeprav so bila sredstva za naslednji 
sklop programov INTERREG III za obdobje 2000–2006 zelo pove þana).
V obdobju 1994–1999 so bile podpore za 75 pro-
gramov INTERREG II razdeljene na tri skupine: 
þezmejno sodelovanje (Skupina A), dokon þanje
energetskih omrežij (Skupin B) in sodelovanje pri 
regijskem ter prostorskem planiranju (Skupina C). 
Pod okriljem Skupine A je bilo realiziranih 59 pro-gramov vzdolž notranjih in zunanjih meja celotne 
dolžine preko 15.000 km. Površine, vklju þene v 
program, so znašale okoli 36% celotnega ozemlja 
EU s pribl. 27% vsega prebivalstva. Za 11 pro-
gramov INTERREG IIA je bilo namenjenih ve þ kot 
dve tretjini vseh sredstev. 
Veþji programi INTERREG so dosegli vidne rezul-
tate, kot so pove þanja cestnih omrežij, izboljšave 
mejnih prehodov, nadgradnja železniških povezav 
in (kot pri programih INTERREG IIB) izdelava no-
vih prometnih povezav ter razvoj alternativnih vi-
rov energije. Ti projekti so prispevali k boljši gos-podarski povezanosti Unije.
Glavni dosežki in dodana vrednost 
V skupini A in B je vklju þenih veliko programov, ki 
se med seboj razlikujejo tako glede velikosti inve-
sticij kot glede obravnavane površine ozemlja in 
ciljev. Rezultati ocene INTERREG II kažejo na vidne uþinke v Skupini A, ki je tudi dale þ najveþja. 
Izgleda, da so programi še posebej ugodno u þin-
kovali na kakovost življenja z izboljšavami okolja in podpiranjem kulturnih dejavnosti. Pomagali so 
tudi pri razvoju turizma, ustanovili so storitve za 
SME in izboljšali šolanje, usposabljanje, zdravs-tvo ter tudi promet. Vendar pa sta bil neposredna 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 157udeležba poslovnežev v programih in sodelovanje 
med podjetji precej skromni.  
Rezultati v pogledu zmanjševanja izoliranosti so 
bili mešani. Pri programih za manj dostopne regi-je Objective 1 je šla ve þina investicij v promet. Na 
številnih mejnih obmo þjih, še posebej v Gr þiji in 
na Finskem, so se mo þno izboljšali cestni priklju-
þki ob meji, mejni prehodi in pristaniška oprema, 
medtem ko so bili rezultati vzdolž špansko-portugalske meje in v Avstriji bolj majhni.  
Del dodane vrednosti programov INTERREG IIA 
je tudi njihov prispevek k ustanovitvi in krepitvi 
kultureþezmejnega sodelovanja, tako znotraj sa-
me Unije, kot med Unijo in sosednjimi državami. 
Glavne pridobitve so se izoblikovale z dnevnimi 
stiki in rastjo obojestranskega zaupanja ter razu-mevanja med raznimi telesi, vklju þno z državnimi 
organi in zasebnimi ter poldržavnimi organizaci-
jami.  
Poseben prispevek INTERREG je bil v veliko pri-
merih spopad s težavami, katerih se ostali pod-
porni programi niso mogli lotiti. S pomo þjo Spod-
bude so oblikovali impulz za pove þanje þezmej-
nega sodelovanja in s tem omogo þili izvedbo dru-
gih projektov.  
Razmeroma majhno število projektov velikih di-
menzij, financiranih v sklopu Skupine B (v Gr þiji, 
Italiji, Španiji in Portugalski), je vklju þevalo pove-
þanje in povezave plinskih ter elektri þnih omrežij, 
þeprav so bili ti projekti omejeni na posamezne 
države
8.
Eden od ciljev INTERREG II je bilo tudi vzpodbu-
janje omrežnih povezav med državami ter izmen-
java izkušenj in znanja med regijami z namenom širjenja dobre prakse po Uniji. Najve þja odlika 
projektov Skupine C je njihova eksperimentalna narava — zaradi tega so uporabljali tudi študije, razvoj podatkovnih baz in izdelavo zemljevidov, 
metodologije integralnega planiranja ter poskusne 
projekte. ýeprav je koli þinsko težko dolo þiti njiho-
ve uþinke, so pomagali pri dolo þanju metod in 
organizaciji sodelovanja.  Primeri programov INTERREG 
Zmanjševanje izoliranosti in odstranjevanje oz-
kih grl vzdolž meje med Irsko in Severno Irsko. 
Preko programa Irska/Severna Irska so Strukturni 
skladi dodelili 30 milijonov EUR na þrtu "Ceste in 
prometna infrastruktura" in na ta na þin pomagali 
financirati 69 projektov za izboljšanje okoli 110 km 
cest drugega reda, ki so bile smatrane kot "ozka 
grla" ali "manjkajo þiþleni". Ostali 104 projekti (za 
izboljšavo okoli 166 km cest), so bili namenjeni 
odstranjevanju ovir za gospodarski razvoj v ob-
mejnih regijah in izboljšavi gospodarskih možnosti na širšem obmo þju na obeh straneh meje. Nekaj 
projektov je bilo namenjenih tudi izboljšanju dosto-pnosti do ve þjih mednarodnih prometnih koridor-
jev, vklju þno s TEN-T.  
Program je tudi prispeval k izboljšanju stanja v javnem prometu. Med leti 1994 in 2000 so projekti za izboljšave treh avtobusnih postaj prispevali k 
poveþanju lokalnih in þezmejnih linij ter k višjemu 
številu potnikov. 
Razvoj þezmejnega poslovanja in sodelovanja 
med SME v Skandinaviji. za obmo þja ob mejah med Dansko, Švedsko in 
Finsko ter ob zunanji meji z Norveško, ki so 
vkljuþevali izgradnjo omrežij, organiziranje razstav, 
oblikovanje baze podatkov in pospeševanje poslo-
vnosti, so primeri dobre prakse pri razvoju þezme-
jnih poslovnih aktivnosti in krepitvi SME. V regiji Øresund na dansko-švedski meji je podpora za
þezmejne poslovne aktivnosti privedla do oblik-
ovanja »grozdov« novih industrij, vklju þno z bio-
tehniko (npr. Medicon Valley) in predelavo hrane 
(npr. Øresund Food Network). Na tem obmo þju je 
bilo odprtih pribl. 300 dodatnih delovnih mest kot posledica 41 projektov, v katere je bilo vklju þeno
tudi oblikovanje poslovnih omrežij. Programi za 
razliþna omrežja za razvoj poslovnih povezav 
vzdolž švedsko-norveške meje so zajeli preko tiso þ
podjetij, vklju þno z enim za razvoj ženskega pod-
jetništva.
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 158Za nadaljevanje in trajno izvajanje aktivnosti pa je 
potreben poseben pristop. Sicer je opaziti samo-
dejno nadaljevanje aktivnosti pri ve þini programov 
INTERREG IIA, vendar pa je podpora Unije še 
vedno potrebna za zagotavljanje vitalnosti in sta-
bilnosti velikega števila projektov, še posebej tis-
tih, ki vklju þujejo vzpostavitev omrežij. 
Vplivi na u þinkovitost 
V Skupini A so bili najbolj uspešni tisti programi, ki so jih razvili skupinsko za omejeno število ciljev in prednosti ter ob upoštevanju dolgoro þne stra-
tegije. Ti programi so bili tudi odprti za veliko in tesnoþezmejno partnerstvo, tako formalno (v 
skladu z institucionalnimi opredelitvami programi-
ranja in vodenja), kakor tudi neformalno. 
Zmogljivo vodstvo (vklju þno z uþinkovitim tajniš-
tvom) je bistvenega pomena, þeprav se je njego-
va pomembnost ve þkrat podcenjevala. Za na þrto-
vanje in izvedbo zadostnega števila dobrih in us-
treznih projektov za sodelovanje in najboljše izko-
rišþanje doseženih rezultatov je klju þnega pome-
na ustrezna priprava potencialnih prejemnikov investicij in izvajalcev projekta.  
Na nekaterih obmo þjih, ki mejijo na tretje države, 
je bila u þinkovitost programov manjša zaradi za-
pletenosti aranžmajev, ki so jo povzro þila specifi-
þna pravila razli þnih udeleženih investitorjev (še 
posebej Phare, Tacis, Cards in Meda). Osnovni problem vodenja þezmejnih in mednaro-
dnih programov predstavljajo ve þkrat zelo velike 
razlike med zakonskimi in upravnimi pravili ter 
navadami vklju þenih držav, ki so lahko precej 
veþje od razlik v jeziku. Eden od ciljev 
INTERREG je tudi premagovanje takih razlik (npr. z ustanovitvijo skupnih vodstvenih struktur in združevanjem tehni þnih tajništev). Za odpravo 
tovrstnih težav morajo vpletene države þlanice 
organizirati ustrezne normativne dogovore. V šte-vilne tovrstne dogovore je bilo vklju þenih veþ dr-
žav þlanic (dogovori so bili dvostranski in ve þs-
transkih) in v nekaterih primerih se je uporabil pristop Evropske gospodarske interesne skupine 
(European Economic Interest Grouping). Vendar 
pa noben od teh dogovorov ne ponuja vseevrop-sko sprejemljive rešitve za þezmejno sodelovanje. 
URBAN 
Spodbuda URBAN zajema 44% prebivalstva na-seljenih obmo þij z veþ kot 50.000 prebivalcev. 
Uvedena je bila leta 1994 po številnih poskusnih 
projektih in v skladu s Smernicami Komisije za 
programsko obdobje 2000–2006, v katerih je Ko-misija pozvala države þlanice, naj v svojih pro-
gramih Objective 1 in 2 posebno pozornost na-menijo t.i. urbani politiki. 
V obdobju 1994–1999 je URBAN namenil letno 
148 milijonov EUR za poskusne projekte v 118 
mestih, v obdobju 2000–2006 pa je na razpolago letno okoli 104 milijone EUR za projekte v 70 me-
stih. Spodbuda je v glavnem namenjena malim 
mestnim soseskam in koncentraciji investicij v številne povezovalne programe, v katerih so lo-
kalne skupnosti aktivno udeležene. Koristi od usklajenih posegov  
v mestnem okolju  
Na obmo þju Magdeburg-Cracau je URBAN nudil 
podporo zelo majhnim podjetjem – financiral je 
naþrt, ki sicer ni bil upravi þen do investicij ERDF. 
Podobno se je URBAN lotil težav v londonski þetrti 
Hackney (še posebej potreb družbeno 
zapostavljenih skupin), ki niso bila vklju þena v pro-
gram Objective 2 za Vzhodni London. 
V Španiji je okoli polovico programov URBAN 
imelo podobne cilje kot programi Objective 1 in 2, 
v šestih španskih mestih pa so bili ti programi 
strateško povezani z drugimi spodbudami Unije. 
Na Portugalskem je bilo vseh šest programov URBAN izdelanih tako, da so podpirali investicije 
Objective 1, ki so bile v glavnem namenjene 
cestam, okolju in socialni infrastrukturi. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 159Ocenjevalne študije kažejo, da so projekti privedli 
do doloþenega izboljšanja kakovosti življenja v 
118 soseskah, vklju þenih v projekte. Investiranje 
v javni promet, izobraževanje in kulturne ustano-ve ter pove þana dostopnost do javnih storitev so 
zmanjšali družbeno odtujenost. Projekti so tudi pomagali izkoristiti obstoje þe gospodarske poten-
ciale obravnavanih obmo þij, veþkrat pa so od te-
ga imela koristi tudi sosednja obmo þja. 
URBAN se je še posebej osredoto þil na oblikova-
nje in izboljšanje lokalnega socialnega kapitala, 
delno s tem, da so se v programe vklju þili aktivni 
uþni ukrepi. Poleg tega je vklju þitev lokalnih sku-
pnosti pomagala k pove þanju vidnosti strukturne 
politike EU v mnogih njenih mestih in realizirani 
projekti so odsegli neposreden u þinek na življenje 
ljudi
9. URBAN je tudi pomagal pri izoblikovanju 
urbanih politik po državah Unije. 
Poleg tega je URBAN deloval kot katalizator za 
obnovo in v nekaterih primerih je povzro þil tudi 
velik "uþinek vzvoda" na investiranje. Študije oce-
njujejo, da je npr. v Rostocku, Nem þija, vsak evro, 
investiran v obnovo na obmo þjih URBAN, povzro-
þil nadaljnjih 3,9 evrov investicij na tem in sosed-
njih obmo þjih. 
Hkrati pa koncentracija pomo þi na majhnih obmo-
þjih lahko omeji u þinek spodbude, ker se ne spo-
pada z državnimi ali regijskimi težavami (vklju þnos tistimi, ki zadevajo razmerje med urbanimi in sosednjimi ruralnimi obmo þji) ali z oblikovanjem 
"grozdov" dolo þenih vej proizvodnje, ki se razte-
zajo preko meja obravnavanega obmo þja.
Glede na to, da tudi programi Objective 1 in 2 
namenjajo velika sredstva za spopad z mestnimi 
problemi, se mora nudena pomo þ bolje usklajeva-
ti in pove þati se mora udeležba lokalnih oblasti pri 
naþrtovanju in vodenju programov, ki zadevajo 
urbana obmo þja
10 (Graf 4.5).  
Spodbude ADAPT, EMPLOYMENT  
in EQUAL
Dve spodbudi Unije, ADAPT (prilagoditev) in 
EMPLOYMENT (zaposlitev), sta pri þeli delovati 
leta 1995 za podporo politik na podro þju kadrov. 
Nova spodbuda EQUAL (enakost) je bila uvedena v tekoþem programskem obdobju za boj z diskri-
minacijo in nepoštenimi odnosi na trgu delovne 
sile. Spodbudi EMPLOYMENT in ADAPT, ki sta 
prejeli 7,5% celotnega prora þuna ESF, sta bili 
veþinoma financirani od državnih vlad, þeprav sta 
privabili tudi nekaj zasebnih sredstev, kar še po-
sebej velja za ADAPT. Obe spodbudi skupaj sta 
investirali okoli 9300 posameznih projektov, v ka-tere se je vklju þilo okoli 1,8 milijona ljudi. 
Namen spodbud ADAPT in EMPLOYMENT je bil uvajanje lokalnih prebivalcev in organizacij razli þ-
nih držav v inovativne programe, ki so bili namen-
jeni za:  
x oblikovanje lokalnega in regijskega partner-
stva z vklju þevanjem ustreznih udeležencev iz 
javnega in zasebnega sektorja, da bi s tem 
olajšali združevanja na trgu delovne sile in odpiranje delovnih mest;  
x poveþanje mednarodne izmenjave idej in iz-
kušenj za izboljšanje programov in spodbu-janje inovativnosti; 
x delovanje v smislu katalizatorja za spre-
membe, za uvajanje novih idej v politiko in 
01020304050
NL UK ES DE EU15 BE LU EL FR FI IT PT IE AT SE DK01020304050Objective 1
Objective 2% ERDF4.5 Ocena višine mestnih investicij v programih 
Objective 1 in 2, 2000-2006
Vir: izraþuni DG REGIO 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 160prakso, tako v javnem kot v zasebnem sek-
torju, in sicer s širjenjem rezultatov projektov 
in z demonstracijo njihove ustreznosti potre-
bam trga delovne sile. 
Investirani projekti so vsebovali ukrepe, ki nudijo 
vsem olajšan dostopa do dela in izobraževanja in sicer: s programi, ki se prilagodijo poti vsakega 
posameznika, s podporo za nove vire zaposlitve 
(kot npr. v socialnem gospodarstvu). S pomo þjo 
za SME, da sodelujejo in se prilagodijo tržnim 
spremembam, z usposabljanjem, s podpiranjem 
fleksibilnih pogojev zaposlovanja in s podporo ženskam, da lažje realizirajo svoje potenciale na 
trgu delovne sile s tem, da se ukinejo zakoni o 
spolni in rasni diskriminaciji na delovnih mestih in sektorjih in s tem, da se jim olajša ureditev delov-
nega in družinskega življenja. 
Te spodbude se uporabljajo na številne razli þne
naþine. Na Finskem se v okviru programov Objec-
tive 3 sedaj uporablja Vklju þeni model zaposlova-
nja (Integrated Employment Model), ki je bil razvit 
s pomoþjo EMPLOYMENT. V Italiji so številne 
regijske oblasti prilagodile svojo politiko v skladu s pristopom EMPLOYMENT. V Belgiji je projekt Zaþetek za mlade (Youth start) (v okviru 
EMPLOYMENT) dal navdih za uvedbo modular-nega pristopa k poklicnemu usposabljanju v flam-skem izobraževalnem sistemu, medtem ko je v 
VB pomagal do uvedbe »mentorskega« elementa 
v spodbudi Novi Za þetek (New Start). V Gr þiji je 
vrsta razli þnih inovativnih projektov vplivala na 
odnos politik do ljudi z okvarami. 
Poskusni projekt v okviru ADAPT o rotaciji delov-
nih mest je privedel do sistema za za þasno na-
domešþanje zaposlenih na usposabljanju, ki so 
ga razvili na Portugalskem kot del politike trga delovne sile. Na Švedskem so se državni pro-
grami, vodeni ob pomo þi ADAPT, posvetili pristo-
pom k razvoju kvalifikacij in pristojnosti. Po zaslu-
gi projektov ADAPT so se regijske agencije v 
Avstriji in Italiji pri þele ukvarjati z vprašanji zapos-
litve. Dejavnosti raznih organizacij v Franciji in na 
Irskem pa so se bolj u þinkovito koordinirale. EQUAL gradi na osnovi izkušenj, pridobljenih z omenjenima spodbudama Unije. Njegov cilj je 
pospeševanje novih prijemov za boj z vsemi obli-
kami diskriminacije in neenakosti na trgu delovne sile. Pri tem si EQUAL pomaga s poudarjanjem 
razvoja partnerstva in mednarodnega sodelovan-
ja, kakor tudi z uporabo inovativnih pristopov k tozadevni politiki.  
LEADER 
V programskem obdobju 1994–1999 je LEADER II zajel ve þ kot 36% ozemlja in vklju þil 12% prebi-
valstva Unije. V okviru te spodbude je prejelo 
pomoþ za razvoj podeželja skoraj 1000 organiza-
cij, od tega je bilo preko 90% lokalnih akcijskih 
skupin (Local Action Groups — LAG). Strukturni 
skladi so za LEADER II letno prispevali okoli 300 
milijonov EUR od celote 700 milijonov EUR, ki je bila namenjena za pomo þ: kmeþkemu turizmu 
(glavni podpirani dejavnosti), SME, proizvodnji lokalnih izdelkov in tehni þni podpori LAG. Poleg 
dajanja neposredne pomo þi je LEADER II prispe-
val tudi s tem, ko je: 
x ustvaril lokalna partnerstva, še posebej v ob-
liki lokalnih akcijskih skupin, ki pokrivajo dolo-
þeno ozemlje ali podro þje aktivnosti; 
x razvil pristop "od spodaj navzgor" (a bottom-
up approach), ki se uporablja kolektivno, z 
inovativno, ve þsektorsko in koordinirano 
strategijo za lokalni razvoj; 
x pomagal k ve þjemu sodelovanju in pove-
zovanju podro þij v omrežja; 
x decentraliziral upravljanje z razpoložljivimi 
sredstvi (ki so jih prispevali Strukturni skladi in 
državni viri). 
Pokritost ozemlja in število prejemnikov pomo þi
LEADER II je bilo 4-krat ve þje kot pri LEADER I (v 
prejšnjem programskem obdobju). Obe spodbudi 
sta pomagali oblikovati kulturo partnerstva in opogumili ljudi in organizacije, da so se pri þeli 
zanimati za razvoj na svojem ozemlju in ga obra-
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 161vnavati kot del svoje odgovornosti. Pristop 
LEADER je lokalnim strategijam pomagal, da so 
se bolje prilagodile specifi þnim razmeram na svo-
jem ozemlju. Poleg tega se v þasu uporabe 
LEADER II pri þela poudarjati inovativnost, ki se 
od takrat uporabljala zelo na široko kot obi þajna 
metoda za spopad s težavami pri razvoju pode-
želja.
Tisti, ki so prejemali podporo spodbude, so se 
pozitivno odzivali na poziv za udeležbo pri omre-žjih, vendar pa je izmenjava izkušenj stekla v gla-
vnem med tistimi, ki so bili že prej najbolj aktivno 
udeleženi. Po drugi strani pa je poudarek na so-delovanju pove þal število skupnih projektov na 
mnogih podeželskih obmo þjih in privedel do tega, 
da so bili v približno 600 takih projektih vklju þeni
udeleženci iz razli þnih držav.  
Spodbuda je opogumila tudi oblikovanje nefor-malnih omrežij in lokalnih dejavnosti ter tako po-
magala odpreti nova podro þja in izboljšati lokalno 
upravo, ki so ji nadalje pomagali tudi z decentrali-
zacijo vodenja projektov LEADER. Poleg tega je na podpiranih obmo þjih spodbuda pomagala raz-
viti lokalno znanje glede pravilnega dolo þanja cil-
jev, metod na þrtovanja, vodenja in ovrednotenja. 
Kljub temu pa je vodenje financ bilo ve þkrat smat-
rano za nepripravno in birokratsko, najve þkrat
zaradi hkratnega obstoja treh Strukturnih skladov, ki nimajo enotnih pravil.  
LEADER+, ki so ga uvedli v sedanjem program-
skem obdobju 2000–2006 s prora þunom 300 mili-
jonov EUR letno, je sestavljen na osnovi izkušenj 
LEADER I in II. Osnovna na þela se niso spreme-
nila, le poudarek je bolj na poskusni naravi izved-
benih projektov. Dolo þile so se lokalne strategije 
razvoja in sicer predvsem ob upoštevanju omeje-nega števila interesnih tem Unije. Metode za sklepanje partnerstva so sedaj bolj ustrezno dolo-
þene, pogoji za sodelovanje so bolj enostavni in 
finance Unije pritekajo le preko EAGGF.  Kaj so nas nau þile poskusne
inovativne dejavnosti? 
S prvimi eksperimentalnimi dejavnostmi za pod-
poro inovativnosti pri razvoju regijske in socialne 
politike je Komisija za þela v letih 1993–94 z na-
menom, da se na regijski ravni u þinkovito razvija 
gospodarstvo, ki temelji na znanju. Do danes je že skoraj vsaka tretja regijska uprava v EU15 ob-
likovala Regijsko inovacijsko strategijo (Regional Pomoþ Strukturnih skladov pri oblikovanju 
osnov za gospodarstvo na znanju v Castilla 
y León, Španija 
Castilla y León je španska regija s podporo po 
programu Objective 1, ki jo je Evropska komisija 
izbrala leta 1997 za pripravo Regijskega 
tehnološkega na þrta (Regional Technology Plan –
RTP). Program Objective 1 Strukturnih skladov se je uporabil za financiranje politi þnih prioritet in de-
javnosti tega na þrta na podro þju R&D in inovacij. 
Naþrt je imel namen vklju þiti þimveþ ustreznih or-
ganizacij in dose þi med njimi široko soglasje. 
Zaþetni rezultati so spodbudni – javne naložbe so 
se dvignile za ve þ kot 11% letno in poslovna sred-
stva za inovacije so se v drugi polovici devetde-setih dvignila za preko 15%. V sedanjem þasu je v 
javno podpiranih inovacijskih programih aktivno udeleženih skoraj 1400 podjetij (od tega jih je 95% 
SME), v nasprotju z le okoli 600 v letu 1995. 
Celotna vlaganja v R&D so se dvignila z 0,6% nea-
grarne dodane vrednosti v regiji v letu 1995 na 
0,9% v letu 2000, medtem ko so v tem obdobju 
vsa vlaganja v inovacije zrasle od 1,4 na 1,7%. 
Hkrati se je število polno zaposlenih raziskovalcev in ustreznega tehni þnega osebja pove þalo od 3,5 
na 5 oseb na 1000 zaposlenih. Po vlaganjih v R&D na prebivalca zaseda ta regija sedaj med špan-skimi regijami Objective 1 drugo mesto in osmo 
med vsemi španskimi regijami, kljub temu, da 
prevladujejo SME in je v regiji velik delež kmeti-
jstva ter drugih tradicionalnih panog. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 162Innovation Strategy — RIS11) ali Spodbudo za 
regijsko informacijsko družbo (Regional Informa-
tion Society Initiative12, z namenom razvijanja 
uþinkovitih inovacijskih sistemov in širjenja znanja 
ICT na regijskem nivoju. Za þetne poskusne deja-
vnosti, ki so se najve þkrat nadaljevale ve þ let, so 
temeljile na: povpraševanju, postopku na þrtovan-
ja "od spodaj navzgor" in oblikovanju mo þnega
javno-zasebnega partnerstva z vklju þitvijo podje-
tij, univerz, tehnoloških centrov in oblastnih struk-
tur v dolo þeni regiji.  
Okoli 30 regij je v okviru svojih izvedbenih na þrtov 
podprlo oblikovanje "grozdov" in poslovnih omre-žij, razvili pa so tudi vrsto ukrepov za podporo 
poslovanja SME. V mnogih primerih so bili v pro-
grame Objective 1 in 2 vklju þeni predhodni ukrepi 
za podporo inovativnosti, ki jih je dolo þil RIS, kar 
je izboljšalo projekte in pove þalo sklade za javna 
vlaganja, medtem ko je RISI povišal zavest o so-cialnih in gospodarskih u þinkih informacijske dru-
žbe in širjenju ICT ter opogumil razvoj projektov, povezanih z akcijskim na þrtom eEvropa.  
Inovacijsko delovanje, ki ga je financiral ESF, je 
imelo tudi pozitivne u þinke na zaposlovanje in 
vkljuþenost v družbo. Poskusni projekt Lokalni 
socialni kapital, ki mu je ESF letno namenil 3,5 milijonov EUR, je podpiral 3350 mikro projektov, 
od katerih je vsak v povpre þju prejel 8000 EUR in 
je zajel veliko število ljudi, ki verjetno ne bi mogli 
dobiti druge vrste podpore.  
Leta 2001 je bil za inovacijske posege ERDF 
uveden nov sistem z namenom, da podpre priori-
tete Unije, kot so pove þevanje regijske konkuren-
þnosti, izboljšanje tehnologije in inovativnosti (v 
skladu s sklepi v Lizboni leta 2000), da uvede no-ve oblike IT (akcijski na þrt e-Evropa) in da podpre 
trajen razvoj. Cilj — zagotoviti vsaki regiji Unije 
možnost uporabe novih dosežkov za razvijanje 
gospodarstva na znanju in s tem pove þati po-
membnost inovacij v programih Objective 1 in 2. 
V sklopu projekta so regijske oblasti lahko zapro-
sile ERDF za sofinanciranje v višini do 3 milijonov 
EUR za dvoletne programe, ki so morali imeti moþno osnovo v javno-zasebnem partnerstvu, da so zagotovili zadosten u þinek vzvoda na pove-
þanje zasebnih financ in vklju þitev strateškega 
pristopa k inovacijam. Tri regije od štirih razvijajo v sedanjem þasu v Uniji take programe s celotnim 
proraþunom skoraj 1 milijardo EUR in udeležbo 
ERDF v višini 400 milijonov EUR. Poleg tega so bila za vse tri strateške cilje ustanovljena lo þena
omrežja, na katera je priklju þenih preko 42 regij. 
Omrežja se upravljajo v sodelovanju s Komisijo in sicer z namenom, da se podpira skupinsko u þenje
in izmenjave rezultatov dobre prakse.  
Poveþanje uþinkovitosti metod vodenja 
Pri zadnji reviziji uredb Strukturnih skladov v letu 1999 so poskusili bolj jasno dolo þiti vloge in od-
govornosti, ki jih imajo Komisija ter države þlani-
ce. Nameravali so poenostaviti sistem, hkrati pa tudi zagotoviti ve þjo decentralizacijo odgovornosti 
v državah þlanicah. Poleg tega je Komisija pos-
kusila zmanjšati pomembnost svoje vloge pri vsa-kodnevnem odlo þanju.
Vendar pa še vedno obstaja dolo þena napetost. 
Medtem ko ostaja Komisija odgovorna Evropske-mu parlamentu in Svetu za porabo pri Strukturnih skladih, pa so za na þin porabe sredstev vedno 
bolj odgovorne države þlanice. Zaradi te nesklad-
nosti je o þitno, zakaj sistem vodenja Strukturnih 
skladov ni mogel postati še bolj enostaven in 
uþinkovit.  
Zadnji poskus poenostavitve
13 je imel namen 
zmanjšati zapletenost in neurejenost na podro þju
sedanjih uredb Strukturnih skladov, hkrati pa je 
poskušal izboljšati usklajevanje in prilagajanje. Sedaj se je potrebno posvetiti tistim spremembam 
uredb, ki so potrebne za maksimiranje u þinkovito-
sti, zagotovitev proporcionalnosti in zmanjšanje 
nepotrebne kompleksnosti. Pred tovrstnimi spre-
membami administrativnih postopkov je potrebno 
opraviti analizo trdnih in šibkih plati sedanjega sistema in spremembam je potrebno dolo þiti pre-
cejþasa pred oblikovanjem izvedbenega sistema 
za novo investicijsko obdobje. V ta namen je leta 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 1632003 Komisija organizirala seminar z ve þ kot 600 
udeleženci, ki je predstavljal del širše razprave o 
bodoþnosti politik Komisije, uvedenih leta 200114.
Glavna na þela
Reforma leta 1988 je uvedla na þela programiran-
ja, partnerstva, osredoto þenja in dodatnosti kot 
združevalna na þela Strukturnih skladov. To so 
ostala glavna na þela za vodenje skladov z name-
nom, da se poviša njihov izkoristek in u þinki. Sþa-
soma se je razvilo ve þ razliþnih izvedb vodenja, ki 
spoštujejo glavna na þela, poleg tega pa upošte-
vajo tudi delovanje ustanov in upravne zmogljivo-
sti v posameznih državah þlanicah, ki si prizade-
vajo za spremembe v bodo þnosti.
Programiranje vodi v stabilnost in povezanost, 
vendar pa potrebuje dobro usmerjanje 
Veþletno programiranje je postalo ena glavnih 
uspešnic med metodami Strukturnih skladov. Ko-
risti od takega pristopa so z leti postale bolj jasne, 
ko so države þlanice razvile lastne zmogljivosti za 
naþrtovanje programov. Razmeroma velika konsi-
stenca in povezanost v programiranju po letu 1989 sta olajšali dolgoro þno in bolj strateško pla-
niranje.
S finanþnega stališ þa daje ve þletno programiranje 
veþjo zanesljivost in stabilnost dotoka investicij 
kot pa letni prora þuni. To je še posebej pomem-
bno pri ve þjih investicijah v infrastrukturo, kjer 
izvedbe trajajo ve þ let. 
Sþasoma so se razvile dolo þene zna þilnosti pos-
topka programiranja:  
x v programsko dokumentacijo so se pri þeli
vkljuþevati osnovni podatki, ki olajšajo so-
cialno-ekonomsko analizo in koli þinsko dolo-
þanje ciljev, kar omogo þa veþjo preglednost 
pri izvajanju programa;  
x podaljšala so se programska obdobja, kar je 
odraz pove þanja zmogljivosti za ve þletno pro-gramiranje, vendar pa se s tem pove þuje tudi 
zahteva po fleksibilnosti postopkov, ki omogo-
þajo programom prilagajanje na spremembe; 
x manj ugodno je to, da so se s þasoma pojavili 
dvomi in zapletenost potrjevanja programske dokumentacije, do katere je prišlo delno 
zaradi uvedbe programskih dopolnil. 
Doloþanje ustreznega ravnotežje med potrebo po 
preglednosti in izmerljivosti programov (kar zah-
teva bolj natan þne podatkovne in nadzorne me-
hanizme) ter prilagodljivosti znotraj programov na eni strani in težnjo, da partnerstvo s Komisijo re-šuje bolj strateška vprašanja kot pa mikro vodenje 
na drugi strani, ostaja težak izziv za kohezijsko 
politiko.
Partnerstvo postaja mo þnejše in bolj obsežno 
V 15 letih kohezijske politike se je partnerstvo 
razširilo in poglobilo, v nekaterih primerih pa se je poveþalo preko dosega Strukturnih skladov na 
druga podro þja državnih in regijskih oblasti. ýe se 
je leta 1988 partnerstvo odvijalo predvsem po vertikalni relaciji med Komisijo in državnimi, regij-
skimi ali lokalnimi upravami, pa se je s þasoma 
okrepila tudi horizontalna dimenzija partnerstva z 
vkljuþevanjem številnih investitorjev na lokalni, 
regijski ali državni ravni. ýe partnerstvo deluje 
pravilno, ima lahko veliko dobrih u þinkov: 
x pri na þrtovanju programov pomaga bolje kon-
centrirati posege na potrebe regije ali ciljnih 
skupin;
x preko partnerskih povezav stimulira ideje za 
projekte v skladu z zahtevami Strukturnih skladov;
x s poznavanjem delovanja programa na sa-
mem mestu lahko preskrbi dodatne vidike za postopek nadziranja in tako pomaga najti reši-
tve težav, ki nastajajo pri izvajanju; 
x omogo þi, da je pri postopku ovrednotenja na 
razpolago ve þ vidikov; 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 164x pomaga k bolj u þinkovitemu širjenju informacij 
o Strukturnih skladih in njihovem u þinku na 
obravnavanem obmo þju. 
Partnerstvo ostaja glavno na þelo pri vodenju, 
nadziranju in ocenjevanju Strukturnih skladov in 
lahko veliko prispeva, še posebej tam, kjer so 
vloge in odgovornosti udeležencev jasno za þrta-
ne. Dober primer partnerskega delovanja so Ob-
moþni sporazumi o delovnih razmerjih (Teritorial 
Employment Pacts), ki so prispevali k lokalnemu 
razvoju in zaposlovanju: 
x s pove þanjem razdeljevanja pomo þi na lokalni 
in regijski ravni; 
x z zadovoljevanjem povpraševanja in ponudbe; 
x z zmanjšanjem upravnega prekrivanja; 
x s pospeševanje bolj jasnega opredeljevanja 
politik.
Sþasoma se je pove þala vklju þitev socialnih part-
nerjev tudi v programiranje in vodenje glavnih 
programov Strukturnih skladov. Septembra 2003 
je Evropski odbor za gospodarske in socialne za-
deve (European Economic and Social Committee) sprejel mnenje o pomenu partnerstva pri uporabi 
Strukturnih skladov, v katerem je priporo þil, da se 
partnerstvo okrepi, ker prispeva k uspehu pro-
gramov z ve þjo legitimnostjo, z olajševanjem nji-
hovega koordiniranja in pove þevanjem u þinkovi-
tosti ter preglednosti. Koristni u þinki partnerstva 
so še posebej vidni pri programih ESF, pri katerih 
se je veliko udeležencev na lokalni ravni nepos-
redno vklju þilo v programe, ki jih investira Unija. 
ýeprav se ve þina strinja, da partnerstvo pozitivno 
prispeva k izkoriš þanju in u þinkom Strukturnih 
skladov, pa hkrati obremenjuje postopek na þrto-
vanja in posredovanja politik z dodatnim zapletan-
jem, ki lahko upo þasni postopek odlo þanja. Zaradi 
tega obstaja dolo þena relacija med dodatno za-
pletenostjo zaradi partnerstva in napredkom pri 
naþrtovanju oz. uporabi, ki ga partnerstvo lahko 
prispeva.Koncentracija 
Koncentracija mora zagotoviti, da se u þinek Stru-
kturnih skladov ne zapravi zaradi prevelike raz-
drobljenosti investicij v geografskem in finan þnem
pogledu ali po politi þnih prioritetah, hkrati pa mora 
omogoþiti, da dobijo pomo þ vse regije z resnimi 
strukturnimi težavami. 
V zemljepisnem smislu se je upravi þenost obmo-
þij do pomo þi doloþala glede na cilje Strukturnih 
skladov. Prišlo je do dolo þenega napredka — v 
programskem obdobju 2000–2006.  Nivo koncen-
tracije je višji kot je bil v prejšnjih dveh obdobjih, s 
tem da programi Objective 1 in 2 zajemajo 41% 
prebivalstva. Kljub temu se je pokazalo, da je po-stopek dolo þanja regij, upravi þenih do pomo þi po 
programih Objective 2, v sedanjem obdobju pre-zapleten — v nekaterih primerih je to privedlo do delitve regij in s tem do drobljenja sredstev. V 
obdobju 2004–2006 bodo v programe Objective 1 
vkljuþene vse regije desetih novih þlanic, razen 
Prage, Bratislave in Cipra, v katerih bo 31% pre-
bivalstva vklju þenega v programe Objective 2.  
Koncentracija glede na politi þne prioritete se od-
raža v smernicah Komisije, ki dolo þajo prednosti 
na podro þju prometa, energetike, konkuren þnosti, 
kadrov, razvoja podeželja in (vedno bolj) na pod-
roþju varstva okolja. Vendar pa je u þinek teh 
smernic manjši, ker so neobvezne in v þasih pre-
veþ široko zastavljene. 
Kljub temu, da je prišlo do dolo þenega napredka, 
pa ocene kažejo, da so sredstva Strukturnih skla-
dov vþasih porazdeljena preve þ na drobno in ši-
roko. Program, ki vklju þuje vse upravi þene pose-
ge, verjetno ne bo imel velikega u þinka, medtem 
ko je njegovo vodenje verjetno zapleteno in nep-ripravno in zahteva vklju þitev številnih teles ter 
preobsežen sistem kazalcev.
Dodatnost 
Namen dodatnosti (na þela, ki se ne sme uporabiti 
kot nadomestilo za obstoje þe javno sofinanciran-
je) je zagotoviti, da Strukturni skladi naravno ve-
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 165þajo finan þne injekcije, ki so potrebne za stimula-
cijo regijskega razvoja. To na þelo se je lepo upoš-
tevalo v regijah Objective 1, kjer je kljub zaplete-
nosti, ki jo na þelo zahteva, mogo þe doloþiti veli-
kosti investiranih zneskov. Uporaba dodatnosti za 
programe Objective 2 in Objective 3 (še posebej 
za te zadnje) je bila težja, kar je omajalo pomen dodatnosti kot vodilnega na þela za vse programe 
Strukturnih skladov tipa Objective. 
Evolucija strukturne politike
in iskanje u þinkovitosti
S pridobivanjem izkušenj je naraš þala tudi stroko-
vnost uporabe programov Strukturnih skladov. 
Sþasoma so postale zahteve v uredbah bolj jas-
ne, bolj natan þno pa so se opredelile tudi vloge in 
odgovornosti Komisije ter državnih vlad in regij-skih uprav. Kljub temu pa ostaja klju þni izziv za 
prihodnost doseganja ustreznega ravnotežja med 
strogim vodenjem z vklju þenimi administrativnimi 
stroški na eni strani in u þinkovitostjo programov 
na drugi strani. 
Vodenje in nadzor financ — pravilno ravnotežje? 
Sþasoma so se pravila v zvezi z upravljanjem in 
nadzorom financ precej zaostrila. Komisija ostaja 
odgovorna prora þunskemu organu in je podvrže-
na zunanji kontroli Ra þunskega sodiš þa za pora-
bo Strukturnih skladov, þeprav se z decentraliza-
cijo vse ve þ odgovornosti prenaša na države þla-
nice, kar pa povzro þa doloþeno neskladje med 
vlogami þlanic in Komisijo.  
Po doloþilih Pogodbe si Unija in države þlanice
delijo odgovornost za varovanje financ EU in Ko-misija ima polnomo þja za boj z goljufijami, podku-
povanjem in nezakonitimi dejavnostmi, ki škodu-
jejo interesom Unije. Uvedba bolj natan þnih pravil 
za kontrolo sredi obdobja 1994–1999 je dosegla, 
da je v državah þlanicah postal režim kontrole na 
splošno bolj u þinkovit in strog, þeprav (kot so po-
kazali problemi ob izteku programov) je bilo za državeþlanice težko pripraviti ustrezna zagotovila o pravilni porabi sredstev, ki so bila prijavljena v celotnem obdobju uporabe programa.  
Za obdobje 2000–2006 je Komisija skupaj z drža-
vamiþlanicami še naprej obdelovala pravila za 
kontrolo in jasno dolo þitev odgovornosti upravnih 
organov na eni strani ter pla þilnih teles na drugi. 
Doloþitev naþel in arhitektura, ki so jo razvili za 
vodenje in kontrolo financ, so dobili široko podpo-
ro,þeprav se predvideva ve þja uporaba proporci-
onalnosti pri izpolnjevanju zahtev.  
Sicer pa so zadnje prilagoditve uredb (ki jih je 
Komisija uvedla precej po za þetku programskega 
obdobja) skupaj s prekrivanjem in zaklju þevanjem
prejšnjega obdobja povzro þile velike težave za 
uþinkovito uvedbo novih ukrepov. Kombinacija 
tega z uvedbo tudi novih pravil o prispevkih in 
plaþilih
15 pomaga pojasniti, zakaj se je na koncu 
leta 2002 nabralo veliko sredstev, namenjenih 
izplaþilu.
Celotni izdatki za strukturne posege so mo þno
porasli v letu 2003 (prvi þ so presegli nivo iz leta 
2000) in znašali 28,6 milijarde EUR. Izgleda, da je to odraz:
x v obdobju 2000–2006 — kombiniranega u þin-
ka finan þne discipline (uvedene s pravilom 
"n+2") in ukrepov za poenostavitev ter dejan-
ski zaþetek izvajanja programov na mestu; 
x v obdobju 1994–1999 — mo þnega zmanjšanja 
prispevkov, ki so þakali na porabo. 
Odhodki so bili višji od prispevkov pri Kohezij-
skem skladu (porabljen 100%) in pri ERDF (pora-bljen 98,5%). 
ýeprav se regijske oblasti zavedajo, da so pre-
gledi in kontrole namenjeni izboljšanju vodenja in 
nadzora, pa imajo obsežnost zahtev ve þkrat za 
obremenitev, katere rezultati niso vredni vloženih administrativnih stroškov. Smatra se, da v sedan-jem programskem obdobju ni dovolj prilagodlji-
vosti, še posebej v zvezi s pravilom "n+2" (po ka-
terem se morajo prora þunska sredstva porabiti v 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 166dveh letih ali pa zapadejo). Pojavlja se tudi pri-
pomba, da prihaja do nepotrebnega podvajanja 
postopkov z državnimi sistemi. Še posebej se kri-
tizira dejstvo, da so nove zahteve bile uvedene pozno in prisilile regije k spreminjanju že obliko-
vanih sistemov. To je povzro þilo zamude pri uva-
janju programov, poleg tega pa je prišlo do veriž-
ne reakcije, ker je pravilo "n+2" povzro þilo pritisk 
na porabo na rovaš kakovosti in inovativnosti. Po mnenju nekaterih držav þlanic in regij so stroški 
zaradi uvedbe vseh postopkov za kontrolo financ, 
ki jih zahteva Komisija, preveliki v primerjavi z 
doseženimi koristmi. Ta cena je še posebej pere-þa pri posegih Objecitve 2, za katero je bilo ugo-
tovljeno, da predstavlja velik delež vseh odhod-kov. 
Izbor projektov in njihova uporaba 
Razen velikih projektov (s celotno vrednostjo pre-
ko 50 milijonov EUR v obdobju 2000–2006), je izbor projektov zaupan izbrani državi þlanici ali 
regiji. Glede na opravljene ocene so postopki za izbor projektov v glavnem potekali pravilno, þep-
rav grobo, in sicer ob uporabi obeh sistemov — 
konkuren þnega in vrstnega. V nekaterih primerih 
so postopke smatrali za preve þ zapletene, kar 
lahko vpliva negativno na bodo þe organizatorje 
projektov. Pri programih Objective 1 je bilo v ne-
katerih primerih opaženo pomanjkanje pregledno-sti, medtem ko v regijah Objecitve 2 kaže na še 
veþjo uporabo formalnih kriterijev, ve þanje stro-
kovnosti ter preglednosti. Izbor projektov v regijah 
Objective 6 pa je bil ob þasno zmeden in je težil k 
vkljuþitvi le ozkega izbora udeležencev, medtem 
ko je bilo v veliko primerih (zaradi novosti siste-ma) premalo pozornosti namenjene samemu raz-
voju projekta.  
Kljub pove þanju standardov za izvajanje javnih 
investicij pa še vedno obstajajo možnosti za nap-
redek, še posebej pri izbiri in uporabi velikih inve-
sticijskih projektov. Glede na ocene (ex-post) že izvedenih programov Objective 1 je bila le tretjina 
pregledanih projektov kon þana v skladu s prvot-
nim terminskim na þrtom in tretjina je zamujala ve þkot eno leto, poleg tega sta dve tretjini pregleda-
nih projektov presegli predra þun, od tega jih je 
20% presegalo prvotno na þrtovane stroške za ve þ
kot 30%. Med vzroki za preseganje predra þuna 
so pomanjkljivo na þrtovanje (vklju þno z neupoš-
tevanjem možnih težav z lastniki parcel), neustre-zne ocene stroškov in administrativne zamude. 
Razvoj bolj strateške vloge  
sistema nadziranja 
ýeprav predstavlja nadziranje bistven sestavni 
del sistema, pa izkušnje kažejo, da se nadzorni 
odbori bolj posve þajo vodenju financ (in še pose-
bej absorpciji sredstev Strukturnih skladov), kot pa strateškemu vodenju. To koncentriranje nadzi-ranja vpliva na postopek sprejemanja odlo þitev, 
saj prispeva k težnji, da se sredstva porabijo tam, kjer je njihova absorpcija zanesljiva in preizkuše-na in k odklanjanju bolj inovativnih pristopov in 
usmeritev. Razvoj bolj strateške vloge nadzornih 
odborov predstavlja eno od to þk za izboljšanje 
delovanja kohezijske politike. V tem pogledu je 
pomembno, da upravne strukture uvidijo partner-
sko vlogo nadzornih odborov in da le-ti ne služijo v glavnem le kot mehanizmi za avtomatsko potr-
jevanje odlo þitev, ki se sprejemajo na nekem dru-
gem mestu. 
Pri ocenjevanju programov Strukturnih skladov je 
bila opažena skromna kakovost nadziranja v ob-
dobju 1994–1999, þeprav so izboljšave o þitne in 
so poudarile potrebo po tem, da nadzorni odbori 
dobijo dostop do pomembnih podatkov o napred-
ku pri izvajanju programov. 
ýeprav se je nadziranje za obdobje 2000–2006 
okrepilo s poudarkom na uporabi kazalcev in do-
loþanju ciljev, so težave ostale. Ve þkrat primanj-
kuje jasna dolo þitev kazalcev, ki se v nekaterih 
primerih podvajajo, še posebej tam, kjer imajo programi preširoke cilje. Sistemi nadziranja so zapleteni zaradi razli þnih zahtev ERDF, ESF in 
EAGGF. poleg tega pa v mnogih primerih še niso popolnoma uporabni, þeprav so od za þetka pro-
gramskega obdobja minila že tri leta. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 167Ocenjevanje 
Ocenjevanje programov Strukturnih skladov se je 
razvilo v devetdesetih letih in pripomoglo k ve þji 
preglednosti in odgovornosti pri vodenju Skladov. ýe je bil leta 1988 poudarek v glavnem na pre-
gledovanju ra þunov Skladov, se je obseg delo-
vanja sþasoma pove þal tudi na oceno doseženih 
rezultatov na podlagi vloženih sredstev. ýeprav
vse države þlanice spoštujejo zahtevo po ocenje-
vanju uporabe Skladov in so v nekaterih primerih uvedle to prakso tudi v druge politike, pa se na þi-
ni izvajanja ocenjevanja precej razlikujejo, kar je 
odraz razli þnih tradicij in kultur držav þlanic Unije.  
V preteklosti je bil pomen ocen bolj majhen, saj 
so bile izvedene prepozno, da bi vplivale na klju-
þne odloþitve, ki so jim bile namenjene. Za spo-
pad s to težavo predpisujejo sedanje uredbe 
Strukturnih skladov za dokon þanje ocen roke, ki 
so povezani z nagradnimi rezervnimi sredstvi. Komisija bo pripravila poro þilo o rezultatih vmes-
nih ocen in porabi nagradnih rezervnih sredstev v 
teku leta 2004. 
Sedaj so zahteve naslednje: ocene za naprej pri-
pravijo (ex ante) države þlanice, vmesne ocene 
pripravijo države þlanice ob sodelovanju Komisije 
in ocene za nazaj (ex post) pripravi Komisija. Ne-kateri smatrajo, da je vmesno ocenjevanje, ki ima 
roke izvedbe dolo þene tako, da zagotovi uporab-
nost rezultatov, preve þ strogo
16. Slišati je tudi 
mnenja, da izdelava ocen dve leti po koncu pro-gramskega obdobja ni pripravna za u þinkovito 
uporabo rezultatov. 
Veþja udeležba regij in držav þlanic bo verjetno 
izboljšala ocenjevanje in ga naredila bolj uporab-
nega in ustreznega, s tem, da bo ve þ napora pot-
rebno posvetiti oblikovanju programov za ocenje-
vanje, ki so prilagojeni regijskim in državnim pot-
rebam.
Prvi rezultati vmesnih ocenjevanj 
Vmesno ocenjevanje je bilo predvideno za vse 
programe Strukturnih skladov v obdobju 2000–2006 in je bilo izvedeno pred koncem leta 2003. Zaþasna analiza rezultatov kaže slede þe:
x Na široko je potrjena ustreznost strateškega 
izbora, izvedenega leta 2000, kar še posebej 
velja za poudarjanje v Lizboni dolo þenih pred-
nosti (inovativnost, informacijska družba in 
omrežja), za katere je bilo potrošenih okoli 60 
milijard EUR ali 30% sredstev Strukturnih skladov. Vendar se pri þakuje še ve þji pou-
darek na omenjenih prioritetah, kar posebej velja za inovacije in manjkajo þeþlene omrežij.  
x Kljub po þasnemu za þetku se je stopnja ab-
sorpcije financ pove þala in izgleda, da je pra-
vilo n+2 pospešilo izvajanje programov. Ven-
dar pa kaže, da je v nekaterih primerih preve þ
mehanska uporaba tega pravila škodovala 
kakovosti in inovativnosti programov.  
x Sistemi za izbor in uporabo projektov se ocen-
jujejo zato, da bodo v prihodnosti boljši kot v preteklosti, þeprav prihaja v nekaterih primerih 
do neuþinkovitosti zaradi težavnih birokratskih 
postopkov.
x Izboljšave administracije, do katerih je prišlo 
delno na spodbudo Strukturnih skladov, 
morajo spremljati "pametni" informacijski sis-
temi, ki omogo þajo vodilnim in ostalim 
kadrom, ki sprejemajo odlo þitve, ovrednotiti 
posege že med izvajanjem in pravo þasno 
vnesti potrebne popravke. Sistemi nadziranja na osnovi velikega števila kazalcev, se morajo 
poenostaviti in osredoto þiti na bolj strateško 
uporabo podatkov. 
x Stopnja izpolnitve zastavljenih ciljev je v ne-
katerih primerih visoka, kar še posebej velja 
za prometno infrastrukturo. 
ýeprav je še prezgodaj za dolo þanje celotnega 
uþinka v obdobju 2000–2006, pa se u þinek inves-
ticij v Španiji v letih 2000–2002, v katerih sodeluje 
Podporni okvir Unije (Strukturni skladi plus držav-
ni javni odhodki), ocenjuje na 0,4% BDP in napo-veduje 2,4% za leto 2006).  
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 168Rezervna sredstva za nagrajevanje dosežkov 
Nagradna rezervna sredstva kombinirajo ve þ vidi-
kov dobre prakse vodenja, še posebej finan þno 
kontrolo, u þinkovitost izvedbe, nadziranje in ocen-
jevanje. Nagradna rezervna sredstva so novost, 
po kateri bo v tem programskem obdobju 4% 
sredstev Strukturnih skladov namenjenih za na-
kazilo najkasneje do 31. marca 2004 na podlagi doseganja ciljev, ki so bili prvotno dolo þeni v pro-
gramski dokumentaciji. Doseganje ciljev je pove-zano z u þinkovitostjo (razni dosežki in rezultati), 
finanþnimi karakteristikami in vodenjem. ýeprav
se morajo nagradna rezervna sredstva še preiz-kusiti v praksi, pa predstavljajo prvi korak k vode-nju s cilji in prvi þ uvajajo finan þne spodbude za 
dobro vodenje, kar pa je gotovo v interesu držav þlanic in regij.  
Kljub dolo þenim pomislekom o uvedenem meha-
nizmu, še posebej na ra þun njegove strogosti in 
zamotanosti, pa so nagradna rezervna sredstva obrnila pozornost na pomembne plati izvajanja, 
kot so absorpcija financ in kakovost podatkov, ki 
se uporabljajo za nadziranje. Hkrati pa se je po Mnenja v regijah o strukturni politiki Unije 
V anketne raziskave o pogledih regijskih uradnikov 
na politiko Unije (ve þ o tem je v Tretjem delu tega 
poroþila) je bilo zajeto tudi njihovo mnenje o 
delovanju Strukturnih skladov. Anketiranci so bili 
enotni, da je bil u þinek Skladov na regije Objective 
1 pozitiven in to najbolj na infrastrukturo, kar še 
posebej velja za kohezijske države, v katerih je bil 
glavni cilj državne politike približevanje BDP na 
prebivalca povpre þju Unije. 
V drugih regijah Objective 1, ki so prejemala man-
jše investicijske zneske (npr. Flavoland in High-lands and Islands), so bili mnenja, da je 
upraviþenost do podpore Objective 1 privedla k 
temu, da je ta regija dobila ve þjo prioriteto v 
državni regijski politiki.  
V regijah Objective 2 so ankete potrdile, da je na 
ustreznem regijskem nivoju težko dobiti podatke o razvoju in posledicah, ki bi pojasnili trditve, da po-
deljena finan þna sredstva v glavnem niso 
zadostovala za zaustavitev slabšanja stanja v 
regiji.
Kljub temu so obmo þja Objective 2 najve þkrat 
tista, kjer se nabere ve þina težav regije, v kateri se 
nahajajo, pa naj gre za demografske težnje, nivo 
izobrazbe, preobrazbo tradicionalnih dejavnosti, 
brezposelnost, okolje ipd. Poslovne investicije se 
raje usmerijo v druge dele regije ali v sosednje 
regije in pustijo, da Strukturni skladi sami nudijo 
podporo.
V mnogih primerih je bila pomo þ Strukturnih 
skladov namenjena bolj kakovostnim kot pa ko-
liþinskim u þinkom, kar še posebej velja za regije, ki 
so prejemale razmeroma majhna sredstva Struk-
turnih skladov, tako glede na BDP, velikost investi-
cije, ali državni prora þun. V takih primerih so bile 
najveþkrat omenjene koristi pristopa Unije partner-
stvo skupaj s programiranjem in uvedba strategije povezovanja na regijskem nivoju. Po mnenju an-
ketirancev je to okrepilo institucionalne 
zmogljivosti, še posebej strokovnost, ki je potrebna Nekaj predhodnih rezultatov španskih regij 
Objective 1 v obdobju 2000-2002 
xPoveþala se je dostopnost - zgrajenih ali izbol-
jšanih je bilo 476 km cest ali avtocest ter 173 
km železniških prog, postavljenih 810 km linij 
za oskrbo z el. energijo in 250 km plinovodov. 
xPodpora za proizvodnjo – podporo je dobilo 
4600 SME, kar je povzro þilo uþinek vzvoda na 
investicije, ki se ocenjujejo na okoli 12,2 mili-
jarde EUR.  
xRazvoj družbe znanja – podporo so dobili 
1.503 raziskovalni centri in 48.199 raziskoval-
cev, postavljenih pa je bilo tudi 26.864 linij 
ADSL.
xKadri – ESF je podprl okoli 7 milijonov ljudi, od 
tega jih je 57% opravilo usposabljanje. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 169veþala tudi bojazen, da bi osredoto þenost na ab-
sorpcijo sredstev lahko odmaknila pozornost od 
kakovosti porabe.  
Razliþne prakse vodenja 
ýeprav so bili postopki Strukturnih skladov opisa-
ni kot "enostransko urejanje vsega", pa rezultati 
ocen in druge študije kažejo veliko razli þnost ob-
stojeþih praks, kakor tudi ve þanje pristojnosti raz-
nih oblasti pri upravljanju s Skladi. Najboljša na-þela prakse so zapisana v uredbah in se lahko preþistijo in izboljšajo v vsakem programskem 
obdobju. Hkrati so tudi vse države þlanice opravi-
le lastne cikluse razvoja z namenom, da s þasoma 
uporabijo Sklade bolj u þinkovito.  
Vidni so trije glavni tipi pristopa k upravljanju Strukturnih skladov: 
x zelo centraliziran pristop, ki v glavnem uvaja 
sektorske programe, 
x mešanica centraliziranih in decentraliziranih 
programov,za ocenjevanje, in sicer najbolj v zvezi s horizontal-
nimi temami, kot so izena þevanje možnosti, trajen 
razvoj ali inovativnost. 
Izgleda, da uporaba politik Unije v glavnem ni bila 
formalno koordinirana, razen v primerih regij z vi-
soko stopnjo avtonomije. Poleg tega so možnosti koordinacije zmanjšane zaradi pomanjkanja mo þnih
regijskih vodstvenih struktur. Skoraj anonimno mnenje pa je bilo, da je v sedanjem programskem 
obdobju ve þ koordiniranosti zaradi izkušenj, pri-
dobljenih v prejšnjih obdobjih. 
Vendar pa je bilo veliko kritik na ra þun precejšnega 
poveþanja stroškov vodenja, ocenjevanja in kontrole 
v programskem obdobju 2000-2006 (ena od študij 
omenja pove þanje od 5% na 20% vseh odhodkov). 
Izraženo je bilo tudi veliko nezadovoljstva zaradi 
zapletenosti postopkov za vodenje kohezijske 
politike, ki se pove þajo v vsakem naslednjem pro-
gramskem obdobju. Po drugi strani pa je so-
delovanje s socialnimi partnerji, podjetji in drugimi 
organizacijami bilo v glavnem smatrano kot velik napredek, ki se mora še nadaljevati. 
Predlogi Odbora za regije namenjeni izboljšanju 
vodenja Strukturnih skladov 
Odbor regij je bil naprošen, da pripravi poro þilo o 
možnih poenostavitvah vodenja kohezijske politike 
po letu 2006 in sicer na osnovi široke ankete pred-
stavnikov oblasti, ki so odgovorni za vodenje inves-ticij Strukturnih skladov v praksi. Rezultate so obrav-
navali na konferenci v Leipzigu maja 2003 in jih 
Komisiji predstavili julija 2003. Priporo þila Odbora 
regij so naslednja: 
xpotrebna je ve þja povezanost in tesnejša koor-
dinacija, tako notranja (med razli þnimi Skladi, 
razliþnimi storitvami Komisije in razli þnimi 
vladnimi resorji) kot zunanja (med programi Unije ter programi držav in regij); 
xbolje se morajo uporabiti na þela podrejenosti 
in proporcionalnosti, ob upoštevanju, da so regijske in lokalne uprave v glavnem najbolj 
primerne instance za sprejemanje odlo þitev o 
politiki in u þinkovito uporabo teh odlo þitev; 
xnadaljevati je potrebno s takim pristopom do regij, kot ga je razvila Unija; 
xnadaljevati z dosedanjimi viri, saj si kohezijske politike z zmanjšanim investiranjem ni mogo þe
predstavljati; 
xpoveþati prispevke sektorskih politik h koheziji;
xbolj poenostaviti postopke in okrepiti soodgo-vornost;
xbolj upoštevati pomembnost regijskega sode-lovanja kot sredstva za vklju þevanje. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 170x  decentraliziran pristop, ki bolj ustreza re-
gijskim programom. 
Sþasoma so se sistemi razvijali in ve þkrat so iz 
centraliziranega pristopa napredovali preko me-
šanega do bolj decentraliziranega. Rezultati raz-voja kažejo, da sta oba pristopa (centralizirani in 
decentralizirani) lahko dobra, le da je decentralizi-
rani nekoliko bolj u þinkovit, ker se lažje odziva na 
regijske potrebe.  
Centralizirani pristop je bolj u þinkovit zaradi hit-
rejšega sprejemanja odlo þitev in ve þje prilagodlji-
vosti, vendar pa slabše reagira na lokalne potrebe 
in se nagiba k uporabi bolj tradicionalnih postop-
kov, ki lahko zavirajo inovativnost. ýeprav je v 
prvem programskem obdobju ve þina kohezijskih 
držav in južnih italijanskih regij uporabljala centra-lizirane sisteme, je v kasnejših obdobjih opaziti uvajanje decentralizacije — najmanj sicer na Por-
tugalskem, medtem ko so v Italiji, Španiji in Gr þiji 
zaþeli z decentralizacijo v obdobju 1994–1999 in 
na Irskem v obdobju 2000–2006. 
V drugih regijah Objective 1 (na vzhodu Nem þije
in ostalih državah Unije) uporabljajo decentralizi-
rane sisteme, ki prav tako lahko u þinkovito deluje-
jo, kljub temu, da so v þasih nekoliko komplicirani.  
Vodenje investicij Strukturnih skladov v regijah Objective 2 je v glavnem decentralizirano. Celo v 
tradicionalno centraliziranih državah, kot sta 
Francija in VB, je prišlo do pove þanega prenosa 
pristojnosti za sprejemanje odlo þitev na regije 
Objective 2 in do njihove upravne samostojnosti. Bolj splošno gledano — pove þala se je vklju þe-
nost programov Objective 2 v regijske politi þne 
strukture. 
Poveþanje in kohezijska 
politika – bodo þi izzivi 
Podpora Strukturnih skladov bo za nove države þlanice osrednjega pomena pri krepitvi njihove 
konkuren þnosti in dohajanju ostale EU glede BDP 
na prebivalca. Dosedanje izkušnje raznih predpri-stopnih skladov so navedene v nadaljevanju, ne-kaj novih spoznanj pa so prispevala tudi pogajan-
ja o Državnih razvojnih na þrtih ter programih za 
uporabo Strukturnih skladov v obdobju 2004–
2006.
Izkušnje predpristopnih skladov
V obdobju 2000–2006 nudi EU okoli 3 milijarde EUR letno za finan þno podporo državam pristop-
nicam. Ta sredstva prispevajo trije razli þni viri: 
Predpristopna pomo þ strukturnih politik (Instru-
ment for Structural Policies for Pre-accession Aid — ISPA), ki financira promet in okoljske projekte, 
posebni predpristopni ukrepi za kmetijstvo in raz-
voj podeželja (Special Action for Pre-accession Measures for Agriculture and Rural Development 
— SAPARD), ki ne potrebuje dodatnega pojasnila 
in PHARE, ki financira okrepitve upravnih in insti-tucionalnih zmogljivosti za pripravo k pristopu. 
Predpristopna pomo þ je bila zamišljena delno tudi 
kot lekcija državam pristopnicam o tem, kako 
uþinkovito uporabljati finance pred prejemanjem 
mnogo ve þjih sredstev po pristopu. Zaradi tega se 
je priþakovalo, da bodo te države razvile ustrezne 
institucionalne dogovore, ki bi najbolje ustrezali 
lokalnim razmeram in potrebam, hkrati pa tudi 
standardom EU za vodenje javnih investicij. 
PHARE
Od leta 2000 je bil namen PHARE pomagati dr-
žavam kandidatkam pri pripravi na vstop v Unijo. Proraþun se je pove þal na 1,6 milijarde EUR letno 
in doloþeni so bili trije glavni cilji: 
x izgradnja institucij (30%),  
x investicije v regulativno infrastrukturo, ki so 
potrebne za ujemanje s pravnim redom Ev-
ropskih skupnosti (35%),  
x podpora gospodarski in socialni koheziji 
(35%).
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 171Po vstopu v EU maja 2004 bo 10 novih þlanic še 
naprej prejemalo pomo þ PHARE vsaj še tri leta, 
medtem ko se bo v Bolgariji in Romuniji ta pro-
gram lahko nadaljeval tudi preko tega obdobja. 
ISPA
V glavnem deluje ISPA podobno kot Kohezijski 
sklad in podpira investiranje v prometne sisteme ter okoljevarstveno infrastrukturo, kar je bilo de-
setletja pred tranzicijo zapostavljeno in ne ustreza 
potrebam modernega gospodarstva. Pri prometu imajo prednost glavne prometne žile, ki so dolo-
þene v študiji Ocena potrebne prometne infrastru-
kture (Transport infrastructure Needs Assessment 
— TINA), ki povezuje države pristopnice z drža-
vami þlanicami. Pomo þ za napredek glede okolja 
je osredoto þena na oskrbo z vodo in obdelavo 
odpadnih vod ter trdnih odpadkov. 
Podpora, ki v celoti znaša nekaj nad 1 milijardo 
EUR letno, se daje le projektom z vrednostjo pre-ko 5 milijonov EUR. V prvih dveh letih uporabe 
(2000 in 2001) je bilo veliko napora vloženega v 
pripravo ustreznih projektov in upravne strukture, ki so potrebne za njihovo izvedbo. Na koncu leta 
2002 je Komisija potrdila 249 projektov, ki jim je 
ISPA odobrila 3,2 milijardi EUR. Sredstva so bila približno enakomerno porazdeljena med promet 
in okolje, pri prometu pa med ceste in železnice, s 
tem, da je bila ve þina projektov namenjenih ob-
novi in modernizaciji obstoje þe infrastrukture.  
Sþasoma so države izbrale projekte, ki ustrezajo 
njihovim strategijam glede prometa ter okolja in sicer tako, da se najbolje izkoristijo omejena 
sredstva, ki so na razpolago.  
ISPA je tudi prispevala k pridobivanju znanja in 
veþanju upravnih kapacitet in sicer s tehni þno 
pomoþjo pri usposabljanju za postopke pridobiva-
nja, upravljanje s financami, pripravo projektov, pripravo tehni þne dokumentacije, analizo uporabe 
sredstev in uporabo Sistema za pove þanje decen-
tralizacije izvajanja (Extended Decentralised Im-plementation System — EDIS), ki ga je uvedla Komisija.  
SAPARD
Letno SAPARD razdeli 500 milijonov EUR pomo þi
pristopnim državam za prilagajanje pravnega reda 
glede na CAP in za preoblikovanje kmetijskega 
sektorja in podeželskih obmo þij. Podpora poteka 
na osnovi razvojnih projektov, pripravljenih v dr-
žavah pristopnicah, v katere je vklju þeno omejeno 
število ukrepov, kot so izboljšava ukrepov za za-
gotavljanje kakovosti, uvajanje kontrol zdravja 
živali in rastlin ali ustanavljanje proizvodnih sku-
pin in urejanje zemljiških knjig. Deleži pomo þi za 
razliþne ukrepe se med državami sicer razlikujejo, 
vendar gre velik del za investicije v obdelavo in trženje (26% celote) ter kmetijska gospodarstva in podeželsko infrastrukturo (pribl. 20%). 
Kljub po þasnemu uvajanju
17 je imel SAPARD v 
državah pristopnicah pozitiven u þinek, saj je spo-
dbudil k oblikovanju finan þnih struktur in kontrol-
nih sistemov, ki so podobni sistemom v državah 
þlanicah in na ta na þin pomagal k ve þanju uprav-
nih zmogljivosti. 
Lekcije državnih razvojnih na þrtov
Izziv tranzicije 
Za države pristopnice bo prvo programsko obdob-
je, ko bodo upravi þene do pomo þi Strukturnih 
skladov, sorazmerno kratko (2004–2006). Vendar bodo imele v tem þasu priložnost za oblikovanje 
enotne strategije regijskega razvoja, vklju þitev 
naþel strukturne politike EU v okvire državne poli-
tike in ustanovitev ustreznih mehanizmov za izva-janje.
Dogovorjeno je bilo, da se v tem kratkem prvem 
programskem obdobju strukturni posegi osredo-toþijo na omejeno število prednostnih podro þij z 
namenom, da se dosežejo maksimalni u þinki in 
poenostavitev uporabe. V najve þjih štirih novih 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 172þlanicah (Poljski, Madžarski, ýeški in Slovaški) se 
bodo sredstva nudila preko Podpornih okvirjev 
Unije (Community Support Frameworks) ob po-
moþi programov za potek izvajanja (Operational 
Programmes), v ostalih deželah pa preko Posa-
meznih programskih dokumentov (Single Pro-
gramming Document). 
Celotna nudena pomo þ, vkljuþno s Kohezijskim 
skladom, znaša nekaj nad 7,3 milijarde EUR letno 
(glede na cene leta 1999). Vsa ta sredstva bodo poveþana s sovlaganjem državnih vlad, kar pred-
stavlja pomemben dvig preko obstoje þih nivojev 
in je nov izziv za državne prora þune, ki jih je v 
zadnjih letih ve þinoma prizadela razmeroma po-
þasna rast (Tabela A4.11). 
Bodoþe strategije 
Prevladujo þi cilj vseh držav pristopnic je dosegan-
je in vzdrževanje visokih stopenj gospodarske rasti z namenom pove þati življenjski standard in 
nivo zaposlenosti. Državni razvojni na þrti se mo þ-
no razlikujejo glede razporeda pomo þi po raznih 
vrstah posegov, kar je odraz razli þnih družbenih 
in gospodarskih razmer ter izbranih prednosti. 
Zaradi tega znašajo deleži sredstev za investicije 
v infrastrukturo od 19% (Slovenija) do 78% (Ci-per), za u þenje, usposabljanje in druge podobne 
programe od 14% (Malta) do 28% (Slovenija) in investicije v proizvodnjo od 14% ( ýeška) do 54% 
(Slovenija) (od investicij v proizvodnjo je ve þina 
namenjena SME). 
V programski dokumentaciji so države pristopnice 
doloþile in izbrale nekatere od glavnih razvojnih 
potreb, kar je pomembno, saj bodo Strukturni skladi in državno sofinanciranje verjetno znašali okoli 25% vseh državnih odhodkov za strukturna 
vlaganja. Splošen pristop k rasti, ki je bil uporab-
ljen v dokumentaciji, se ujema z lizbonsko strate-gijo. V Poljski, Madžarski in ýeški republiki pred-
videvajo v programih za potek izvajanja regijske-ga razvoja delitev odgovornosti med centralne in regijske oblasti, za ta namen so predvideli velik 
delež celotnega prora þuna.Vendar pa je v programih ve þine držav za posege 
doloþenih veliko razli þnih podro þij in programom 
veþkrat primanjkuje jasnega osredoto þenja ter 
strateške vizije. ýe v tem pogledu ne pride do 
veþjega izboljšanja, bo tako stanje, glede na izku-
šnje sedanjih držav þlanic, zapletlo uporabo pro-
gramov ter zmanjšalo njihov u þinek in trajnost.  
Uporabljene analiti þne metode in viri podatkov se 
bodo morali še nadalje razvijati, da zagotovijo 
veþjo kakovost programiranja po letu 2006. Za 
veþino programov obstaja le omejena analiza 
medsebojnih vplivov med Strukturnimi skladi in državnimi politikami, premalo pa so vklju þene tudi 
horizontalne teme, kot sta npr. okoljevarstvo in 
izenaþevanje možnosti. 
Oblikovanje programov je bilo podprto v vseh dr-
žavah z vnaprejšnjim (ex ante) ocenjevanjem 
uþinkovitosti teh programov, ki so ga najve þkrat 
opravile skupine zunanjih strokovnjakov. Glede 
na to se ocenjuje, da bodo Podporni okvirji Unije 
poveþali BDP za okoli 4% na Madžarskem in ne-
kaj nad 3% na Poljskem, ko bodo za þeli delovati 
multiplikacijski u þinki (t.j. BDP bo višji še za ta 
delež, kot bi bil sicer). Ocene kažejo, da se bodo 
leta 2007 investicije na Madžarskem dvignile za 8% BDP in brezposelnost na Poljskem znižala za 
skoraj 2% delovne sile. 
Izziv dejanske uporabe 
Strukturni skladi zahtevajo skrbne priprave potre-
bnih upravnih struktur in postopkov za vodenje 
prejetih financ. Te priprave so se pri þele že pred 
þasom — med pogajanji o pristopnih pogodbah. 
V fazi priprav so države pristopnice opravile viden napredek pri vzpostavljanju bolj u þinkovitega so-
delovanja med svojimi upravnimi resorji, kar je 
privedlo do bolj usklajenega in u þinkovitega pro-
gramiranja. Vloženi so bili veliki napori v uspo-
sabljanje kadrov, še posebej v ustreznih ministrs-
tvih in organizacijah za izvajanje, poleg tega pa je 
prišlo do napredka tudi pri mnogih regijskih in lo-kalnih oblasteh. Vendar pa bo uporaba Struktur-
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 173nih skladov vklju þila veliko razli þnih delov uprav-
nih struktur v pristopnih državah — od enot cen-
tralne vlade za strateško na þrtovanje do lokalnih 
oblasti, ki so odgovorne za izbor posameznih pro-
jektov. Upravne zmogljivosti bodo verjetno ostale 
glavna skrb med obdobjem 2004–2006 in tudi po 
njem. Nadaljnja krepitev upravnih zmogljivosti, do katere bo delno prišlo z izkušnjami, je nujen pogoj 
za nadaljnjo decentralizacijo uporabe programov 
po letu 2006. 
Splošen zaklju þek — programska dokumentacija 
in naþrtovane aktivnosti kažejo na tranzicijski 
znaþaj obdobja 2004–2006 in pripravljajo podlago 
za bodo þe strategije ter strukture za njihovo upo-
rabo v naslednjem programskem obdobju. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 174Izzivi pred državami pristopnicami 
ýeprav obstajajo poskusi smatrati države pristopni-
ce kot enotno telo z enakimi zna þilnostmi in teža-
vami, pa je to dale þ od resnice. Res so strukturne 
težave obsežne in pere þe skoraj povsod, saj je ve-
þina osnovnih infrastruktur izrabljena, zapuš þena ali 
pa sploh ne obstaja, vendar pa je narava in stopnja 
teh težav med državami in regijami precej razli þna. 
To se odraža tudi v razlikah novih þlanic v BDP na 
prebivalca, ki presegajo razlike med sedanjimi þla-
nicami EU15 (tako med državami kot med regijami). 
Povedano druga þe — razlike vseh vrst so veliko 
veþje, kot med sedanjimi regijami Objective 1. To 
ima moþan vpliv na na þrtovanje strateške politike. 
Vsaka regija bi morala dolo þiti svoje glavne po-
manjkljivosti, ki ovirajo konkuren þnost in zunanja 
vlaganja in dati prednost ukrepom za odstranitev 
teh ovir, da bi þimprej dosegla visoko stopnjo rasti. 
Poleg tega se bodo razlike med regijami prej pove-
þevale kot manjšale, saj se razvoj koncentrira v ve þ-
jih mestih in okoli njih (najbolj v prestolnicah), ki so 
centri razvoja novih dejavnosti, še posebej storitev. 
Te težnje se krepijo tudi zaradi usmeritve neposre-
dnih tujih vlaganj na ista obmo þja, saj jih privla þijo 
tamkajšnje storitve, opremljeni objekti in kvalificira-
na delovna sila. 
Prometna omrežja so v vseh državah pristopnicah 
veþinoma neustrezna. Zaradi tega je obseg dnevnih 
migracij, celo v glavnih mestih, bistveno manjši (skoraj tretjino), kot v obstoje þih državah þlanicah. 
Glavno prednost je potrebno dati izboljšanju komu-
nikacij, ne samo zaradi tega, da se omogo þi razvoj, 
ampak tudi zato, da se olajša pove þanje trgovinske 
izmenjave med regijami in državami. Sedanja trgo-vina med novimi državami þlanicami ostaja zavrta, 
kljub temu, da so te države po naravi trgovinske 
partnerice in obstaja potreba po obsežnem pove þa-
nju trgovine, da se podpre njihov skupni razvoj. ýe-
prav bodo nove þlanice pridobile z na þrtovanim po-
veþanjem vseevropskega prometnega omrežja, pa 
so nove trase v glavnem na þrtovane bolj za priklju-
þek teh držav na obstoje þe države þlanice, kot pa 
za povezave med njimi samimi. Ovire za bolj razpršen vzorec rasti so v velikem šte-vilu regij razmeroma nizka gostota prebivalstva in 
pomanjkanje mest (vseh velikost), ki bi lahko priva-
bila investicije in delovala kot centri gospodarske 
rasti. Le na Poljskem je poleg prestolnice še nekaj veþjih mest (s preko 250 tiso þ prebivalci), ki bi lahko 
delovala kot poli rasti. V 8 regijah od 41 regij NUTS 
2 v novih državah þlanicah (pet na Poljskem, dve na 
Slovaškem in ena na ýeškem) ni nobenega mesta 
z veþ kot 100 tiso þ prebivalci in ve þina prebivalstva 
živi v krajih z manj kot 20 tiso þ ljudmi. Taki vzorci 
poselitve v kombinaciji z obstoje þo strukturo gospo-
darskih dejavnosti bodo verjetno predstavljali oviro 
pri razvijanju, þe ne bo prišlo do boljših prometnih 
povezav med mesti in olajšanja potovanj, dnevnih 
migracij ter dostopa do storitev in ustanov, ki bi se 
na ta na þin lahko razdelile med ve þje število manj-
ših mest. 
ýeprav so izboljšave prometnih omrežij bistvenega 
pomena za trajen razvoj, pa se morajo izvesti brez 
pretiranih posegov v okolje, še posebej zato, ker so 
se desetletja dopuš þale poškodbe okolja zaradi ra-
znih industrijskih dejavnosti, kar je povzro þilo pos-
labšanje mnogih obmo þij. Ker primanjkuje avtocest 
in so ceste nasploh v slabem stanju, mora vsaka 
politika o izboljšavah prometa vklju þevati tudi raz-
meroma velik program za gradnjo novih cest in širi-
tve obstoje þih. Zaradi okoljevarstvenega vidika in 
možnosti preobremenitev pa je potrebno hkrati 
okrepiti tudi železniško omrežje z namenom, da se 
omeji prenos prometa s tirov na ceste. To pomeni 
izboljšave prog z elektrifikacijo in podvojitvijo tirov, 
kakor tudi omogo þanje enake uporabnosti med dr-
žavami (s polno standardizacijo kolotekov in elektri-þnih napajalnih sistemov). Ob tem se morajo upoš-
tevati tudi odstopanja zaradi lokalnih razmer z na-
menom, da se oblikuje usklajena prometna politika 
(ki primanjkuje v številnih obstoje þih državah þlani-
cah) za doseganje razvojnih ciljev regij ob minimal-
nih poškodbah okolja. 
Vendar pa izboljšave na podro þju prometa same po 
sebi ne zadoš þajo, ampak morajo biti le del usklaje- 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 175ne razvojne politike, ki daje tudi pravo težo reformi 
sistemov za u þenje in usposabljanje, tako da ustre-
zajo potrebam na trgu delovne sile, ki se, tako kot 
prometne potrebe, razlikujejo od regije do regije in 
odražajo vzorec gospodarskih dejavnosti. ýeprav
so nivoji izobrazbe navidezno visoki in ima ve þ de-
lazmožnih ljudi kot v EU15 kvalifikacije nad osnovno 
izobrazbo, pa programi za šolanje in usposabljanje 
ne pripravijo mladih ljudi na zaposlitev v razmerah nove ekonomije, ki prihaja. Poleg tega dokaj malo 
ljudi nadaljuje študij do kon þane tretje stopnje — ko 
se zaposlijo, imajo omejene možnosti za nadaljeva-
nje usposabljanja oz. doživljenjsko u þenje.  
Prav tako je pomembna podpora za investicije v 
proizvodnjo, še posebej zaradi velikih sprememb v sestavi dejavnosti, ki se morajo zgoditi in se prav 
tako zelo razlikujejo med državami, kar je odraz 
prevladujo þega vzorca. (V kmetijstvu dela v Litvi in 
Poljski 19% vseh zaposlenih, na ýeškem pa le 5%. 
V poslovne in finan þne storitve je vklju þenih v Pragi 
in Bratislavi 17% zaposlenih, medtem ko je na ne-katerih obmo þjih Poljske ta delež le 3%.) Vendar pa 
je uþinkovito organiziranje podpore za poslovno in-
vestiranje težavno, saj je ve þina podjetij v rasto þih 
storitvenih sektorjih še vedno zelo majhnih (pod 10 
zaposlenih) in poslovne storitve na veliko primanj-
kujejo. To še posebej velja v regijah, kjer je poslovni 
sektor najmanj razvit in je potreba po rekonstrukciji 
najbolj pere þa.
Pomembne deleže pomo þi za poslovnost je potreb-
no nameniti ustanavljanju svetovalnih storitev in fi-
nanþnim podporam za podjetja, ob tem pa pomagati 
okrepiti inovativne sposobnosti. Tudi v tem primeru 
so potrebe med regijami razli þne, kar odraža velike 
razlike v sredstvih za R&D, v številu raziskovalnih centrov in obsegu povezav med njimi ter lokalnimi podjetji. (Tako se npr. izdatki za R&D gibajo od 
1,5% BDP v Sloveniji in skoraj 4% v praški regiji 
Stredniýeški, do manj kot 0,5% BDP v Latviji, Bol-
gariji in Romuniji ter le okoli 0,2% ali celo manj v 
številnih regijah Poljske, Madžarske in Bolgarije.) Vendar pa je ugotavljanje strukturnih potreb le prva 
stopnja pri oblikovanju strategij regijskega razvoja. 
Vseh teh potreb ni mogo þe hkrati zadovoljiti. Prav 
tako je pomembno sestaviti seznam obmo þij, ki 
imajo prednost pri posegih, da se omogo þi potrebno 
zaporedje izvajanja investicijskih projektov in s tem zaþrta smer dolgoro þne gospodarske rasti v dolo-
þeni regiji. Pri tem je potrebno upoštevati medse-
bojne uþinke teh projektov z namenom, da se mak-
simira njihov vpliv na rast. 
Glavna dilema oblikovalcev politike, ki se pojavlja v 
vseh državah, predvsem pa v ve þjih, je dolo þiti, ka-
ko moþno naj bo strukturna pomo þ koncentrirana v 
glavnih centrih rasti (kjer so povratki od investicij 
najhitrejši) in kako na široko naj bo (glede na potre-be) razširjena po regijah. Pomo þ najbolj konkuren þ-
nim regijam ima sicer najve þje možnosti za kratko-
roþno doseganje visoke rasti, vendar pa razdelitev 
pomoþi glede na potrebe verjetno pove þa notranjo 
kohezijo in zagotovi dolgoro þno uravnotežen razvoj. 
Izbira je po eni strani zapletena z dejstvom, da þe
želijo šibkejše regije pridobiti dolgoro þno veliko iz 
prvega tipa strategije, morajo zahtevati minimalne nivoje infrastrukture in ostale oblike kapitala, ob tem 
pa njihove potrebe ne morejo biti prezrte niti kratko-
roþno. Po drugi strani pa je potrebno upoštevati tudi 
upravne ovire za injiciranje velikih vsot pomo þi v 
najmanj razvite regije. 
Tega zadnjega dejstva ni mogo þe prezreti. Potreb-
no je priznati, da se regijska razvojna politika izvaja 
v razmerah, v katerih je obseg upravnih zmogljivosti 
za naþrtovanje in vodenje vprašljiv, izkušnje in stro-
kovnost pri odpravljanju strukturnih težav so neus-
trezne, poleg tega pa primanjkuje sposobnost koor-
dinacije med razli þnimi vklju þenimi instancami. Vse 
to gotovo ovira programe, ki bi se lahko uporabili. 
To pomeni, da se mora nudenje sredstev za struk-
turne investicije stalno kombinirati s pomo þjo za iz-
boljšave pri vodenju dejanskega izvajanja, s pomo þ-
jo za usposabljanje osebja in razvijanje u þinkovitih 
sredstev za vodenje, koordinacijo, nadziranje in 
ocenjevanje programov — še posebej na regijskem 
nivoju.
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 176Pogledi na bodo þnost
kohezijske politike 
Komisija je sprožila razpravo o bodo þnosti kohe-
zijske politike že na za þetku leta 2001. Kolegij 
komisarjev se je tudi vklju þil v to debato. Predse-
dnik Komisije in nekateri komisarji so se udeležili 
raznih konferenc. Kolegij se je sproti seznanjal z 
vsemi to þkami, ki so bile izpostavljene med raz-
pravo na podlagi vrste poro þil, ki jih je sprejel v 
tem obdobju.  
Dne 31. januarja 2001 je Komisija sprejela Drugo 
poroþilo o gospodarski in socialni koheziji 
[COM(2001) 24 kon þno]. To poro þilo prviþ analizi-
ra izzive v zvezi s pove þanjem EU, poleg tega pa 
odpira razpravo o izgledu kohezijske politike po letu 2006.  
Komisija je 21. in 22. maja 2001 organizirala drugi 
evropski forum o koheziji z velikim številom ude-ležencev (skoraj 200 registriranih gostov in 1700 
ostalih prisotnih) in visokimi politi þnimi predstav-
niki.
Na sestanku o splošnih zadevah dne 11. junija 
2001 je Komisija vzela na znanje poglede tedan-
jih in bodo þih držav þlanic, še posebej memoran-
duma španske delegacija o u þinkih širitve Unije 
na gospodarsko in socialno kohezijo. Komisija je tudi izjavila, da bo nadaljevala z delom in redno poroþala Svetu. Komisija bo pripravila Tretje po-
roþilo o koheziji z namenom oblikovati ustrezne 
predloge za kohezijsko politiko po letu 2006. 
Veþ držav þlanic in predstavnikov regij, mest, ve-
lemest in socialnih partnerjev se je hitro odzvalo 
na toþke razprave s svojimi mnenji. V skladu s 
pooblastili, dobljenimi junija 2001, je Komisija 
sprejela dve poro þili o napredku na podro þju gos-
podarske in socialne kohezije in sicer 30. januarja 
2002 [COM(2002) 46 kon þno] in 30. januarja 
2003 [COM(2003) 34 kon þno]. Ti dokumenti so 
obnovili podatke v Drugem poro þilu o koheziji (ja-
nuarja 2001), še posebej tiste v zvezi z gospo-
darskimi in socialnimi razlikami med regijami. Komisija je organizirala številne diskusije, na ka-
terih je sodelovalo zelo veliko ljudi iz držav þlanic,
regij, mest in velemest, ki so odgovorni za politiko na tem podro þju:
x 26. in 27. maja 2002 je bil seminar o pred-
nostih Unije glede regij, ki se ga je udeležilo 
okoli 600 ljudi;  
x 8. in 9. julija 2002 je bil seminar o urbanih 
obmoþjih;
x 30. septembra 2002 je bil seminar o pred-
nostih pri zaposlovanju in socialni koheziji;  
x 9. oktobra 2002 je bilo sre þanje ministrov za 
regijsko politiko, na katerem se je ve þina iz-
rekla za poenostavitev uporabe Strukturnih skladov v obdobju 2000–2006;  
x 17. in 18. oktobra 2002 je bil seminar o gor-
skih obmo þjih;  
x 3. in 4. marca 2003 je bil seminar o bodo þem
vodenju Strukturnih skladov;  
x 8. julija 2003 je bila konferenca na temo "Ko-
hezija in ustava: vloga in odgovornosti regij", na kateri je bilo preko 180 vodij regij in izvol-
jenih predstavnikov regij ali obmo þij iz držav 
þlanic in pristopnih držav;  
x 13. novembra 2003 je bila v Salzburgu kon-
ferenca o bodo þi politiki razvoja podeželja. 
Pred kratkim je Glavna direkcija Komisije za regij-
sko politiko dala na svojo internetno stran vse 
prispevke, ki jih je prejela od ustanov EU, držav 
þlanic, držav pristopnic, regij, mest in velemest, 
regijskih organizacij, socialnih partnerjev ter razi-
skovalnih ustanov: 
http://europa.eu.int/comm/regional_policy/debate/
reflex_en.htm  
Na tem naslovu je dosegljivih preko 100 prispev-
kov, ki so najve þkrat vzeti iz razprav, seminarjev, 
raznih študij in prispevkov medministrskih podod-
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 177borov. Vsi ti prispevki predstavljajo skupinski na-
por brez primere za razpravljanje o politiki Unije.  
Predstavniki Komisije so se udeležili stotin sre-
þanj, konferenc in seminarjev, ki so bili organizi-
rani po vsej Uniji na to temo. Poleg tega je Komi-
sija sprejela tudi nekaj sto delegacij in z njimi 
razpravljala o problemati þnih toþkah.
Do sedaj so bila štiri neuradna sre þanja ministrov 
za regijsko politiko, ki so jih sklicali v þasu belgij-
skega predsedovanja (Namur, 13. in 14. julija 2001), grškega (Halkidika, 18. maja 2003) itali-
janskega (Rim, 20. oktobra 2003) in irskega pred-
sedovanja (27. in 28. februarja 2004). 
Vsebinsko bogata razprava je bila tudi v Evrop-
skem parlamentu, na koncu katere so sprejeli ne-
kaj resolucij o kohezijski politiki, vklju þno z nasle-
dnjimi:  
x 7. novembra 2002 — resolucija o poro þilu
Schroderja (Stranka zelenih, Nem þija). 
x 3. septembra 2003 — resoluciji o poro þilu
Mastorakisa (Evropska socialisti þna stranka, 
Grþija) in poro þilu Pomés Ruiza (Evropska 
ljudska stranka, Španija). Odbor za regije je 5. in 6. maja 2003 v Leipzigu 
sprejel deklaracijo, ki poziva ustanove Unije, da 
okrepijo politiko za razvoj regij. Odbor je 2. julija 
2003 sprejel na to temo tudi dve pomembni mnenji:
x Schneiderjevo poro þilo o Drugem poro þilu o 
napredovanju gospodarske in socialne kohe-
zije in; 
x Skupno poro þilo o mnenjih, ki sta ga pripravila 
g. Fitto (Evropska ljudska stranka, Italija) in g. Van Cauwenberghe (Evropska socialisti þna 
stranka, Belgija) o vodenju in poenostavitvah 
Strukturnih skladov po letu 2006. 
Odbor za evropske gospodarske in socialne za-
deve je prispeval k razpravi o bodo þnosti kohezij-
ske politike s sprejetjem mnenj o dveh poro þilih o 
napredku in dveh strokovnih mnenj o: 
x Barros-Valejevem poro þilu "Partnerstvo za 
uporabo Strukturnih skladov" ter  
x Dassisovem poro þilu "Prispevki drugih politik 
Unije h gospodarski in družbeni koheziji". 
1  Razen Danske in Luksemburga, pa tudi VB, za katero še ni zadovoljivih podatkov. 
2  Glavni ukrepi, s katerimi EIB pomaga pri razvoju regij, so posamezna posojila za velike projekte in programe ter splošna pos ojila
za vmesno financiranje manjših na þrtov. Za razvoj SME vlaga Evropski investicijski sklad (European investment Fund – EIF) v 
sklade podjetniškega kapitala in zagotavlja portfeljske garancije s pove þevanjem posojil, zavarovanjem posojil ali strukturiranjem 
transakcij. Dejavnosti EIB na podro þju posojil so namenjene dopolnjevanju nepovratnih sredstev iz Strukturnih skladov z na-
menom maksimirati u þinke sredstev iz prora þunskih virov in trga kapitala. 
3  Te študije so pojasnile številne razlage za konvergenco in dale vrsto ocen o u þinkih kohezijskih politik, ki so delno odvisne od 
ocenjevanega þasovnega obdobja, države ali regije ali od razpoložljivih podatkov in tehni þnih karakteristik uporabljenega modela. 
Veþina med njimi uporablja "skupni" pristop za meritve regijske konvergence glede na državno ali EU povpre þje.
4  Simulacije so bile izvedene z uporabo Makroekonomskega modela Hermin, ki so ga izdelali v za þetku devetdesetih in se je do 
sedaj na veliko uporabljal za ocenjevanje u þinkov podporne politike Unije. 
5  Tukaj so mišljeni posegi v sklopu Podpornih okvirjev Unije (Community Support Frameworks – CSF), ki koordinirajo dejavnosti 
Unije v regijah – uvajanje Strukturnih skladov in sredstev državnega sovlaganja. 
6  Medtem ko ima ocenjevanje bruto števila novih delovnih mest razmeroma trdno osnovo, pa je ocenjevanje neto števila novih 
delovnih mest vedno negotovo zaradi težav ob upoštevanju u þinkov prestavljanja in nadomeš þanja. Obstaja tudi nekaj težav pri 
loþevanju u þinkov programov Unije od u þinkov, ki jih isto þasno povzro þijo ukrepi državne politike. 
7  Zaradi problemov s podatki je težko pridobiti zanesljive številke za obdobje 1994-1999. 
8  V obdobju 2000-2006 se je pod okriljem INTERREG IIIB za þel program MEDOC (Mediteranée occidentale), v katerega so 
vkljuþene regije Portugalske, Španije, Francije , Italije in (od 2003) Gr þije, kakor tudi Gibraltar. Skupni prispevek ERDF znaša 
okoli 119 milijonov EUR. Glavni cilj programa je pove þanje sodelovanja med temi regijami na štirih širokih podro þjih (gospodarski 
razvoj, prostorsko na þrtovanje, promet in ICT ter zaš þita okolja), poleg tega pa tudi krepitev stikov z drugimi sredozemskimi 
državami in njihovo vklju þevanje v za þete projekte. 
9  Raziskave, izvedene na vzor þnih obmo þjih programa po raznih delih EU, so pokazale, da 68% prebivalcev smatra, da je mestno 
okolje napredovalo ali zelo napredovalo v zadnjih 10 letih in 49% jih smatra, da so obmo þja, vkljuþena v URBAN, postala bolj 
zaželena za bivanje. 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 17810  V obdobju 2000-2006 je okoli 16 milijard EUR (okoli 14% Strukturnih skladov) izrecno namenjenih le urbani politiki. Od tega  bo 
šlo veþ kot 15 milijard za glavne programe v sklopu Objective 1 in 2, ki so ve þinoma namenjeni prenavljanju mestnih središ þ.
Poleg teh specifi þnih ukrepov pa so skoraj vsi programi v mestih v glavnem namenjeni ukrepom, ki nimajo oznake "urbani" in 
vkljuþujejo vse vidike mestnega razvoja, vklju þno z investicijami za: infrastrukturo, podporo SME in dejavnosti za pove þanje 
vkljuþenosti v družbo. 
11  6 na þrtov za regijsko tehnologijo je bilo izdanih v letih 1993-1994 in 33 regijskih inovacijskih strategij (regional innovation stra te-
gies – RIS) leta 1996, ki jim je leta 1999 sledilo 25 RIS+ (izvajanje RIS). Vse to je bilo narejeno na osnovi metodologije, ki jo je 
predlagala Komisija. Od naštetih je 30 projektov opisanih in analiziranih v "Regijskih inovacijskih strategijah v sklopu inovat ivnih 
dejavnosti ERDF 2000-2002", Evropska komisija, DG za regijsko politiko, 2002. 
12  Leta 1994 je bilo izdanih 6 regijskih spodbud RISI, ki jim je sledilo 22 poskusnih oz. pilotskih akcij RISI leta 1996 in du cat RISI+ 
leta 1999. 
13  Sporo þilo "o poenostavitvi, pojasnitvi, uskladitvi in fleksibilnem vodenju strukturnih politik v obdobju 2000-2006", C(2003) 1255. 
14  ”Vodenje strukturnih skladov v bodo þnosti – s kakšno delitvijo odgovornosti?", Bruselj, 3-4. marca 2003. 
15  V obdobju 2000-2006 se (po predpla þilu 7%) lahko pla þila nakažejo le po predložitvi porabe sredstev, medtem ko so v prejšnjem 
obdobju države þlanice lahko dobile predpla þila do dolo þenega limita pod pogojem, da so dokazale delno porabo prejšnjih predpla þil.
16  Razprava na 5. konferenci o ovrednotenju Strukturnih skladov, Budimpešta, 26/27 junija 2003. 
17  Število projektov, za katere so bile podpisane pogodbe z upravi þenci sredstev, je zraslo od 2100 na koncu leta 2002 do preko 
4300 na koncu aprila 2003. Predra þunska sredstva, ki jih je EU namenila tem projektom, dosegajo preko 80% vsote, ki je na raz-
polago državam v prvem letu. Na koncu leta 2002 je kon þnim prejemnikom bilo namenjenih le 40% te vsote. Do konca maja 2003 
je celotni znesek pla þil znašal ve þ kot 201 milijon EUR. 
Viri
Ex-post  ocene (za nazaj) programov Objective 1; 1994, 1999, 2003 
Ex-post  ocene programov Objective 2, izvedenih v obdobju 1994-1999 ; junij 2003 
Ex-post  ocene izvedenih Spodbud za skupnosti, URBAN (1994-1999); avgust 2003 
Ex-post  ocene izvedenih Spodbud za skupnosti, INTERREG II, (1994-1999); 2003 
Efficiency of Structural Funds Implementation Methods, 2003 
An examination of the ex-post macroeconomic impacts of CSF 1994-99 on Objective 1 countries and regions: Greece, Ireland,  
Portugal, Spain, East Germany and Northern Ireland, December 2002 
Assessing the Regional Economic Effects of Structural Funds Investments, September 2003 
The Socio Economic Impact of Cohesion Fund Interventions, 1987 (3 volumes) 
The economic impact of objective 1 interventions for the period 2000–2006, May 2002 
Thematic Evaluation of Information Society, October 2002 
The Thematic Evaluation on the Contribution of the Structural Funds to Sustainable Development, December 2002 
Thematic Evaluation of the Territorial Employment Pacts, October 2002 
Human capital in a global and knowledge based economy, Angel de La Fuente and Antonio Ciccone, May 2002 
A study on the impact of Member State policies on social and economic cohesion at regional level, London School of Economics, 
December, 2003 A study on regional factors of competitiveness, Cambridge Econometrics, November 2003 
Impact of Community policies on social and economic cohesion, LABOR, October 2003 
A study on the needs of regions in current Member States and the candidate countries in areas that are eligible for Structural 
Funds, Alphametrics, November, 2003 
Premešþanja in evropske integracije. Ali so strukturne investicije pravi þne? K. Midelfart-Knarvik, H. Overman, Gospodarska politika; 
oktober 2002 
Regional Policy in the European Union, R. Leonardi, 2003. 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 179Statisti þni dodatek k 4. delu  
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik                     
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 180
EU15
127544
8411
19735
2718
24050
11552
194010
17836
211846
22,3
3,4
18,1
74,3
217,4
93,6
41,4
12,3UK
5085
11673989
706
4568
1061
16576
16576
0,2
8,6
3,5
23,4
87,9
143,0
81,941,4
12,6SE
722
0
354
52
720
375
2223
2223
0,1
10,6
0,0
13,0
89,4
104,1
:
41,4
12,3FI
913
0
459
30
403
316
2120
2120
0,2
21,0
0,0
30,9
79,0
121,1
:
41,4
14,2PT
16124
2905
0
00
733
19762
3060
22822
2,9
66,6
33,4
0,0
0,0
348,2
125,3
:
:AT
261
0
578
102528
379
1848
1848
0,1
3,4
0,0
24,8
96,6
135,3
:
41,4
9,7NL
0
123676
119
1686
620
3223
3223
0,1
0,0
1,8
15,0
98,2
:
63,241,4
15,8LU
0
0
34
6
38
15
92
92
0,1
0,0
0,0
28,3
100,0
:
:
41,4
13,0IT
21935
187
2145
377
3744
1247
29636
29636
0,4
33,6
0,6
12,9
65,8
162,3
80,7
41,4
14,2IE
1315
1773
0
00
159
3247
556
3803
0,6
26,6
73,4
0,0
0,0
194,7
95,2
:
:FR
3254
551
5439
612
4540
1273
15669
15669
0,2
2,7
1,9
31,3
95,4
282,7
70,741,4
11,3ES
37744
352
2553
98
2140
2250
45137
1116056297
1,4
58,5
1,3
22,2
40,2
232,2
95,341,4
19,2EL
20961
00
00
858
21820
3060
24880
2,9
100,0
0,00,0
0,0
285,8
::
:DE
19229
729
2984
525
4581
1748
29797
29797
0,2
17,3
1,6
12,6
81,1
194,1
80,241,4
9,8DK
0
0
156
27
365
274
822
822
0,1
0,0
0,0
10,2
100,0
:
:
41,4
9,9BE
0
625
368
65
737
245
2038
2038
0,1
0,0
12,6
12,5
87,4
:
69,541,4
11,9A4.1   Razdelitev sredstev Strukturnih skladov po državah in namenu, 2000-2006 
Razdelitev 2000-2006 (v milijonih EUR po cenah 1999) 
Objective 1 
postopna ukinitev 
Objective 2 
postopna ukinitev Objective 3 
Ostalo* 
Vsi Strukturni skladi 
Kohezijski sklad 
Skupaj
Skupaj (kot % BDP v 2000 po cenah 1999) 
Pokritost prebivalstva (%  celote)
Objective 1 
postopna ukinitev 
Objective 2 
Objective 3 
Letna dodelitev sredstev na prebivalca (EUR)
Objective 1 
postopna ukinitev 
Objective 2 
Objective 3 
* Spodbude Unije, ki niso vklju þene v Obj. 1 FIFG (Financial Instrument for Fisheries Guidance - Fin anþni instrument za usmerjanje ribištva), Peace 
Source: DG REGIO 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 181A4.2 U þinek vzvoda Strukturnih skladov na javna in zasebna vlaganja v okviru Objective 1,  
obdobji 1994-1999 in 2000-2006 
    EUR
 1994-1999* 2000-2006 
Državne investicije na  
1 evro Struk. skladov Zasebne investicije
 na 1 evro Str. skladovDržavne investicije na  
1 evro Struk. skladov Zasebne investicije
 na 1 evro Str. skladov
BE 0,77 1,18  1,02 1,43 
DE 0,37 1,53 0,58 0,02
EL 0,52 0,28  0,50 0,48 
ES 0,51 : * 0,52 0,04
FR 0,54 0,23  0,88 0,33 
IE 0,43 0,34 0,76 0,25
IT 1,40 : *  0,89 0,45 
NL 2,49 1,42 2,15 0,55
AT 1,59 3,79  0,33 1,76 
PT 0,42 0,30 0,60 0,46
UK 0,53 0,24  0,85 0,43 
Skupaj  EU11 0,62 0,36 0,63 0,29
     
* Na osnovi dejanske porabe 1994-2000    
ES, IT: v obdobju 1994-1999, državni skladi vklju þujejo tudi zasebna vlaganja  
EU11: razen FI, SE     
Vir: DG REGIO     
A4.3 Posojila EIB, 1989-2002    
   
milijard EUR 
1989-93 1994-99 2000-02 
Vsa posojila v EU15 70,9 128,9 95,3 
Za regijski razvoj, od tega za 47,2 86,7 59,3
  namenska posojila 37,8 66,6 40,7 
  splošna posojila 9,4 20,1 18,6
Letno povpre þno, od tega 9,4 14,4 19,8 
  Objective 1 5,0 6,8 10,5
  Objective 2 3,4 5,5 6,6 
  mešana in ostala 1,0 2,1 2,7
Vsa posojila v državah kandidatkah, od tega 1,7 9,3 9,2 
  namenska posojila 1,3 8,4 7,8
  splošna posojila 0,4 0,9 1,4 
Letno povpre þje 0,3 1,6 3,1
   
Vir: EIB in Evropska Komisija    
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik                     
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 182
Kategorija 
skupaj
%
33,8
5,1
1,4
6,50,7
1,99,5
2,76,0
23,1
6,8
3,11,3
7,04,9
41,319,8
3,5
12,8
1,23,9
1,8
100,0 EU 
skupaj
45903
68741905
8892
984
2553
12849
37068138
31378
9231
42371737
94736701
5616926986
4723
17433
16635363
2504
135955
100,0UK
2500
135
33
205102
157
1248
206412
2014
493
384
96
510530
1608
465
363569
109102
130
6252
14,0SE
v milijonih EUR 
457
72
6
5311
0
179
4294
149
13
1819
2177
102
33
56
6
34
14
722
4,6FI
596
8323
80
6
75
201
8
119
259
67
1919
6589
4411
11
7
78
14
913
0,5PT
6368
1165
391
773210
123
2638
389678
3868
397
673
51
2473
273
84333211
496
2429
469
1827
360
19029
0,2AT
190
17
5
14
1
2376
3619
4829
32
1
12
16
0
84
40
7
261
0,7NL
57
10
11
6
3
22
86
3117
11
1
13
30
3
7
18
13
3
123
0,1LU
0
00
00
00
00
00
00
00
00
00
00
00
0IT
9838
1609
249
1552
185
235
2103
14042501
40051140
208384
1552
722
74703134
11032721
269243
809
22122
16,3IE
910
122
32
4299
0
306
56
252
844
50
210
10
409165
1319
954
104218
44
0
15
3088
2,3FR
1298
244
55
380
68
80
231
152
87
1237
99
206
25
787120
1216
439
94
451
43
189
54
3805
2,8ES
10693
1543
884
2328
0
10842368
546
1940
88584162
531240
12482678
18363
9128
802
6405
287
1740
182
38096
28,0EL
4587
985127
1099
293
133953
585410
3975
766
729345
1411
724
11841
6497
14962190
411
1247
559
20961
15,4DE
8041
869
98
2343
0
602
2370
235
1524
59021994
1218
546
935
1209
56643102
177
2373
11
0
353
19959
14,7DK
0
00
00
00
00
00
00
00
00
00
00
00
0,0BE
368
30
3
82
38
152
4096
190
4
27
0
6199
62
9
6
43
50
5
625
0,5A4.4  Objective 1: Razporeditev sredstev Str ukturnih skladov po kategorijah, 2000-2006 
Proizvodna podro þja                        
KmetijstvoGozdarstvo 
Razvoj podeželja Ribištvo
Pomoþ za velika podjetja 
Pomoþ za SME in obrt 
Turizem Raziskave in razvoj tehnologije
Kadri
Politika trga delovne sile 
Vkljuþevanje v družbo 
Pomoþ ženskam na trgu delovne sile 
Izobrazba in strokovno usposabljanje                           Podjetništvo
Infrastruktura 
Promet
Telekomunikacije in informacijska družba Okolje 
EnergijaSociala in zdravje 
Ostalo SKUPAJ
Od celote za Objective 1 (%) 
Vir: DG REGIO 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 183A4.5 Naložbe Strukturnih skladov v promet v 
okviru programa Objective 1, 2000-2006  
% celote 
Ceste 33,1
Žel. proge 29,4
Avtoceste 16,5
Mestni promet 6,1
Pristaniš þa 6,1
Kombiniran promet 3,9
Letališþa 2,4
Ostalo 2,0
Vodne poti 0,4
Inteligentni prometni sistemi 0,3
Skupaj 100,0
Vir: DG REGIO 
A4.6 Ex post  ovrednotenje (za nazaj) makroekonomskih u þinkov strukturne politike v obdobju 1994-1999: 
rezultati simulacijskega programa HERMIN  
       
% odstopanja od izhodiš þne osnove brez politike v letu 1999 
 Gr þija Španija Irska Portugalska V. Nem þija S. Irska 
BDP 2,2 1,4 2,8 4,7 3,9 1,3 
Uþinek proizvodnje 3,4 3,7 4,7 10,6 3,2 0,6
Uþinek tržnih storitev 2,4 1,2 2,4 4,8 4,4 2,2 
Fiksne investicije* 18,1 9,1 12,1 24,8 7,8 1,2
Produktivnost dela* 2,3 2,1 2,2 6,6 1,2 0,5 
Zaposlenost* 1,0 1,5 4,7 3,7 2,0 0,1
      
* Samo proizvodni sektor 
Vir: DG REGIO
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik                     
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 184A4.7  Uþinek strukturne politike na fizi þno infrastrukturo in kadre, 1994-2010: rezultati simulacijskega 
 programa HERMIN 
            
     % odstopanja od izhodiš þne osnove brez politike v letu 2010 
Leto Gr þija Španija Irska Portugalska Vzhodna Nem þija Severna Irska 
 Infrastruk. Kadri Infrastruk. Kadri Infrastruk. Kadri Infrastruk. Kadri Infrastruk. Kadri Infrastruk. Kadri 
            
1993 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 
1994 1,1 1,0 1,2 0,7 1,1 1,5 3,5 3,8 0,9 0,4 0,1 0,3
1995 2,7 1,9 2,3 1,4 2,3 2,9 6,3 7,2 1,6 0,8 0,2 0,5 
1996 3,9 2,7 3,3 2,0 3,3 4,1 8,8 11,0 2,3 1,2 0,4 0,8
1997 4,9 3,5 4,3 2,6 4,3 5,5 11,0 14,2 2,9 1,5 0,5 1,0 
1998 6,0 4,1 5,4 3,4 5,1 6,6 13,2 17,4 3,5 1,8 0,6 1,2
1999 7,0 4,8 6,5 4,0 5,8 7,6 15,3 20,5 4,0 2,1 0,7 1,4 
2010 4,8 2,8 4,6 2,1 2,5 4,1 8,7 11,5 2,0 1,2 0,6 0,8
             
Vir: DG REGIO        
A4.8  Posledice posegov Obj ective 1 na trgovino, 2000-2006 
Odtekanje sredstev  
v države EU*  
(% posega Obj. 1 ) Odtekanje sredstev  
v države izven EU* 
(% posega Obj. 1 ) 
Grþija 42,6 3,8 
Španija 14,7 13,2
Irska 26,7 11,1 
Portugalska 35,2 6,7
Vzhodna Nem þija 18,9 9,4 
Južna Italija 17,4 8,6
Skupaj 24,3 9,1 
   
* Uvozi kot % porabe Strukturnih skladov    
Vir: Eurostat, preglednice prihodkov in odhodkov 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 185Skupaj
kategorija 
%
29,1
0,4
0,1
4,5
0,1
1,1
14,6
3,7
4,5
0,1
53,3
15,6
11,3
4,1
10,5
11,814,1
3,51,7
7,5
0,4
0,7
0,3
3,4
100,0Skupaj
EU
16913
248
84
2601
46
662
8456
2168
2594
53
30963
9075
6571
2398
6076
6843
8198
20371006
4343
229
424159
1981
58055
100,0UK
3469
0
0
211
5
13
2884
139219
0
5641
1269
1634
366
1418
954779
82
165
478
8
45
0
435
10324
1,3SE
v milijonih EUR 
414
12
1
63
2
2
222
56
56
0
902
193
146
63
152
349136
5240
35
4
60
49
1501
17,8FI
442
11
3
71
1
10
202
40
103
0
594
149
81
41
136
187130
2932
65
2
10
42
1208
2,6PT
309
26
9
182
5
3
60
9
15
0
204
1053
19
60
62
203
73
11
60
11
46
2
18
733
2,7AT
770
31
84
0
147
265
137
132
0
710
264
140
83
102
121
69
8
15
29
11
6
0
38
1587
2,1NL
573
0
0
187
1
7
265
9221
0
2149
808
745
21
505
71
340
3858
228
0
15
0
38
3101
5,3LU
21
0
0
2
0
33
3
10
0
46
1815
2
5
6
24
1
1
16
5
00
2
92
0,2IT
1605
18
5
247
3
9
867
328
104
25
4367
1429
266
451
1191
1030
1113
251
98
696
28
40
0
429
7514
12,9IE
70
3
1
51
2
0
7
1
6
0
53
7
14
2
18
11
32
21
3
7
1
0
0
4
159
0,3FR
3361
42
13
443
18
196
1324
785511
30
5831
1074
1496
342
1545
13732259
593287
1123
70
72
114
414
11864
20,4ES
2177
30
17
560
0
58
621
58
832
0
3280
1025
441
298216
1300
1523
501
68
792
32
130
0
61
7041
12,1EL
294
45
3
144
8
3
50
30
11
0
206
45
30
20
48
63
327
169
40
6814
36
0
32
858
1,5DE
2806
28
3
317
0
158
1489
344467
0
5700
2387
1145
581
542
1046
998
191
74
662
34
15
22
334
9838
16,9DK
153
0
0
25
0
11
39
43
35
0
597
235
142
0
54
166
41
5
20
8
4
3
0
32
822
1,4BE
451
29
28
14
3
41
159
103
73
0
683
165
222
108
84
105225
2294
73
7
9
21
55
1414
2,4A4.9  Izven Objective 1: Razporeditev sredstev Str ukturnih skladov po kat egorijah porabe, 2000-2006
Proizvodna podro þja
Kmetijstvo
       Gozdarstvo 
Razvoj podeželja Ribištvo
Pomoþ za velika podjetja 
Pomoþ za SME in obrt 
Turizem 
Raziskave in razvoj tehnologije
       Ostalo 
Kadri
Politika trga delovne sile Vkljuþevanje v družbo 
Pomoþ ženskam na trgu delovne sile 
Izobrazba in strokovno usposabljanje                           
Podjetništvo
Infrastruktura 
PrometTelekomunikacije in informacijska družba 
Okolje 
Energija
Sociala in zdravje 
       Ostalo 
Ostalo 
SKUPAJ
Od celote izven Objective 1 (%) 
Vir: DG REGIO 
4. del – U þinek in dodana vrednost strukturnih politik                     
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 186A4.10 Razpored Strukturnih skladov za razvoj podeželja, 2000-2006 
     
EAGGF  
– Sekcija za usmerjanje          ERDF
milijonov EUR % celote milijonov EUR % celote 
Kmetijstvo 6786 39,1 88 6,3 
Gozdarstvo 1842 10,6 27 1,9
Podpiranje ustreznega razvoja podeželskih obmo þij 8712 50,2 1276 91,8 
od tega izven kmetijstva in gozdarstva 2588 14,9 664 47,8
    
Vir: DG REGIO     
A4.11 Odobrena sredstva Strukturnih skladov za nove države þlanice, 2004-2006* 
           
   milijonov EUR, cene 1999
CY CZ EE HU LT LV MT PL SI SK % celote
Objective 1 0 1286 329 1765 792 554 56 7321 210 921 61,0 
Objective 2 25 63 0 0 0 0 0 0 0 33 0,6
Objective 3 (izven Object, 1) 20 52 0 0 0 0 0 0 0 40 0,5 
Instrument za ribištvo (FIFG) 3 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0,0
Interreg 4 61 9 61 20 14 2 196 21 37 2,0 
Equal 2 28 4 27 11 7 1 119 6 20 1,0
Kohezijski sklad 48 836 276 994 544 461 20 3733 169 510 35,0 
Skupaj 101 2328 618 2847 1366 1036 79 11369 405 1560 21708
           
* Razpored po državah je le informativen         
Vir: DG REGIO         
A4.12 Informativna razporeditev odobrenih sredstev Strukturnih skladov po novih državah þlanicah, 2004-2006
          
% celote 
CY CZ EE HU LT LV MT PL SI SK 
Osnovna infrastruktura  16,9 37,2 16,4 39,4 32,6  14,1  40,5 
Konkuren þnost / Proizvodnja in podjetništvo  17,9 19,7 21,5 25,3 25,0 60,0 15,2 57,5 14,5
Razvoj kadrov   21,9 20,5 28,2 18,3 21,2 17,0 17,8 31,9 27,2 
Kmetijstvo, razvoj podeželja in ribištvo  67,5 12,0 18,7 15,9 15,3 18,5 11,0 16,7 9,9 17,7
Razvoj regij    31,2  18,0   10,0 35,9   
Prenova mest    30,0
Ostalo* 2,5  3,9  1,7 2,7 2,0 0,3 0,8  
Skupaj 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0
           
* vkljuþno s tehni þno pomo þjo                                          
Vir: DG REGIO         
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 187Glavni regijski
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 188Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški EU-15 379604 117,0 2,5 100,0 100,0 109,7 4,0 28,2 67,7 153,6 64,2 55,6 72,9 
N10 74745 101,7 4,8 46,1 45,5 50,5 13,2 32,1 54,7 6,9 55,9 50,1 61,9
EU-25 454349 114,2 2,6 91,1 91,0 100,0 5,4 28,8 65,8 128,6 62,8 54,6 71,1 
N12 105066 96,9 4,1 39,9 39,3 43,8 18,5 31,6 50,0 5,3 55,9 50,3 61,6
EU-27 484670 112,0 2,6 87,0 86,8 95,4 7,0 28,9 64,1 120,5 62,4 54,4 70,4 
Belgique-België 10281 336,9 2,4 106,9 106,4 117,3 1,7 25,4 72,9 151,5 59,9 51,4 68,2
Reg. Bruxelles-Cap. / Brussels Hfdst. Gew.  971 6015,3 2,6 217,3 217,8 238,5 0,1 13,1 86,9 161,4 54,5 48,2 61,0 
Vlaams Gewest 5959 441,0 2,5 105,5 104,9 115,8 1,8 28,1 70,2 163,2 63,5 55,1 71,6
     Antwerpen 1648 574,8 2,1 123,8 123,9 135,9 1,2 29,7 69,2 190,8 61,6 52,4 70,5 
     Limburg 796 328,7 2,3 89,9 89,4 98,7 1,6 32,9 65,5 84,8 61,1 51,3 70,5
     Oost-Vlaanderen 1364 457,5 2,2 92,5 91,8 101,5 1,8 28,2 70,0 140,0 64,3 56,3 72,1 
     Vlaams Brabant 1020 484,3 3,7 112,5 110,5 123,4 1,6 18,4 80,0 259,7 66,5 59,6 73,3
     West-Vlaanderen 1131 360,7 2,5 99,4 98,7 109,1 3,0 31,3 65,8 119,1 64,4 56,5 72,1 
Région Wallonne 3351 198,9 1,9 77,3 77,1 84,9 2,1 23,5 74,4 79,5 54,8 45,6 64,1
     Brabant Wallon 353 324,0 4,3 103,1 100,8 113,1 1,7 18,9 79,4 460,1 59,5 50,9 68,3 
     Hainaut 1280 338,0 1,4 69,1 69,1 75,9 1,7 25,4 72,9 65,8 52,0 42,6 61,5
     Liège 1022 264,5 1,4 80,3 80,5 88,1 1,8 25,0 73,3 112,4 54,7 45,4 63,9 
     Luxembourg 249 56,2 1,7 74,8 75,9 82,1 4,6 22,4 73,0 116,8 60,5 50,2 70,4
     Namur 447 121,8 2,5 75,2 74,8 82,5 2,2 20,0 77,8 85,2 56,4 47,5 65,2 
Danmark 5357 124,3 2,5 115,3 115,8 126,5 3,3 24,2 72,5 192,9 75,9 71,7 80,0
Deutschland 82339 230,6 1,6 100,4 102,0 110,2 2,5 32,4 65,2 296,2 65,4 58,8 71,8 
Baden-Württemberg 10561 295,4 2,2 114,0 115,9 125,2 2,1 39,9 58,0 536,7 69,9 62,8 76,8
     Stuttgart 3950 374,2 2,4 125,6 127,1 137,8 2,1 41,7 56,2 655,8 70,7 63,2 78,0 
     Karlsruhe 2692 389,1 1,8 115,9 118,1 127,1 1,1 36,5 62,4 464,8 68,1 61,6 74,6
     Freiburg 2146 229,4 2,3 99,4 100,9 109,1 2,7 39,2 58,1 475,0 69,6 62,7 76,5 
     Tübingen 1772 198,7 2,0 103,3 105,5 113,4 2,6 42,0 55,4 455,6 71,2 64,1 78,1
Bayern  12280 174,1 2,5 117,3 118,8 128,7 3,3 35,3 61,3 480,1 70,7 63,4 77,9 
     Oberbayern 4112 234,6 3,6 147,9 148,7 162,3 3,1 30,6 66,3 781,6 72,3 65,0 79,5
     Niederbayern 1181 114,3 1,9 93,7 94,6 102,8 4,0 38,8 57,2 181,3 71,2 63,8 78,4 
     Oberpfalz 1082 111,7 2,5 100,0 102,5 109,8 5,0 38,9 56,1 376,3 69,2 61,5 76,7
     Oberfranken 1113 154,0 1,1 96,7 98,6 106,2 3,0 42,0 55,0 241,6 69,2 64,2 74,1 
     Mittelfranken 1694 233,8 2,2 117,7 119,6 129,2 2,3 34,8 63,0 486,7 68,6 61,5 75,7
     Unterfranken 1338 156,9 1,9 97,2 98,8 106,6 2,9 37,8 59,3 330,5 69,4 60,5 78,1 
     Schwaben 1760 176,1 1,4 100,2 103,2 109,9 3,9 37,2 58,9 309,0 71,5 64,1 78,7
Berlin  3386 3798,0 -1,0 89,9 92,5 98,6 0,6 19,3 80,1 193,0 60,1 57,6 62,6 
Brandenburg 2596 88,1 2,2 67,0 68,3 73,5 4,2 28,4 67,4 72,7 61,9 58,8 64,9
     Brandenburg - Nordost 1177 76,0 2,3 62,4 63,6 68,4        
     Brandenburg - Südwest 1419 101,5 2,2 70,9 72,1 77,8
Bremen  660 1633,6 1,5 135,7 136,5 149,0 1,1 25,2 73,7 92,4 60,7 55,0 66,5 
Hamburg 1721 2278,5 1,8 170,7 173,3 187,3 0,9 20,5 78,5 203,5 64,9 60,2 69,6
Hessen  6073 287,6 2,0 123,6 125,2 135,7 1,6 30,3 68,1 362,9 67,5 61,0 73,8 
     Darmstadt 3742 502,7 2,2 142,3 143,9 156,1 1,4 28,9 69,8 477,1 68,5 61,9 74,9
     Gießen 1064 197,7 1,8 91,1 92,0 100,0 2,0 32,9 65,1 259,5 66,4 59,8 73,0 
     Kassel 1266 152,8 1,4 95,9 98,1 105,2 2,2 32,7 65,1 115,5 65,4 59,4 71,2
Mecklenburg-Vorpommern  1768 76,3 1,2 65,9 67,3 72,3 7,4 25,8 66,8 39,7 58,9 55,8 61,9 
Niedersachsen 7939 166,7 1,6 90,7 92,3 99,6 3,4 30,9 65,7 202,5 64,6 57,0 72,0
     Braunschweig 1667 205,9 2,2 99,1 100,7 108,7 2,1 36,4 61,5 337,4 63,1 55,1 70,9 
     Hannover 2161 238,9 0,6 97,6 100,8 107,1 2,3 28,5 69,2 233,6 64,9 58,9 70,9
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 189Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
8,9 7,8 40,2 8,8 15,2 16,8 66,9 16,3 35,4 42,9 21,8 EU-15 
: 14,9 54,5 15,6 32,4 18,3 68,7 12,9 18,9 66,3 14,8 N10 
: 9,0 44,3 10,0 18,1 17,1 67,2 15,7 32,6 46,7 20,6 EU-25 
: 13,7 55,5 14,0 30,6 18,2 68,6 13,2 21,8 64,0 14,2 N12 
: 9,1 45,4 10,0 18,6 17,1 67,3 15,6 32,4 47,5 20,1 EU-27 
6,9 7,5 48,8 8,6 17,7 17,6 65,6 16,8 39,2 32,6 28,1 Belgique-België
9,3 14,5 55,1 14,4 32,9 17,8 65,4 16,8 36,8 25,9 37,3 Reg. Bruxelles-Cap. / Brussels Hfdst. Gew.
4,9 4,9 35,2 5,7 11,6 17,1 66,2 16,7 37,9 34,3 27,9 Vlaams Gewest
5,7 5,5 44,0 6,2 10,8 17,2 65,9 16,9 37,4 35,3 27,4      Antwerpen 
7,1 5,3 32,5 6,7 13,2 17,4 68,8 13,8 42,4 33,4 24,2      Limburg 
4,7 5,5 31,8 6,2 14,5 16,6 66,3 17,1 39,0 33,1 27,9      Oost-Vlaanderen 
3,8 4,0 31,0 4,5 10,4 17,1 66,1 16,8 31,5 33,9 34,6      Vlaams Brabant 
3,8 3,8 29,8 5,0 9,0 17,0 64,9 18,1 39,9 35,2 25,0      West-Vlaanderen 
9,8 10,5 58,6 12,6 26,5 18,6 64,6 16,8 42,5 31,7 25,8 Région Wallonne
5,8 7,0 40,5 8,4 20,7 19,7 65,6 14,7 26,6 31,8 41,5      Brabant Wallon 
12,1 12,6 63,6 15,1 32,5 18,2 64,6 17,3 46,1 32,4 21,5      Hainaut 
10,0 10,8 58,1 12,6 22,0 18,1 64,6 17,2 44,6 29,4 25,9      Liège 
5,2 6,5 38,3 8,7 18,7 20,4 63,4 16,2 42,9 31,0 26,1      Luxembourg 
8,8 9,4 61,0 11,6 27,4 19,0 64,7 16,3 39,4 35,3 25,2      Namur 
8,3 4,6 19,1 5,0 7,4 18,4 66,8 14,8 19,4 52,6 28,0 Danmark 
6,3 9,4 47,9 9,1 10,7 15,7 68,1 16,3 17,0 60,7 22,3 Deutschland 
2,7 4,7 37,5 4,6 6,0 16,8 67,7 15,5 20,6 55,6 23,8 Baden-Württemberg
2,5 4,5 38,3 4,3 5,9 16,8 68,0 15,3 21,0 55,2 23,8      Stuttgart 
3,0 5,4 37,5 4,8 7,5 15,9 68,1 16,0 19,3 56,7 24,0      Karlsruhe 
2,8 4,5 40,7 4,4 5,9 17,1 67,0 15,9 20,2 57,5 22,4      Freiburg 
2,5 4,5 31,7 4,9 4,6 18,0 67,2 14,8 22,1 52,7 25,2      Tübingen 
2,8 5,0 37,3 5,0 5,7 16,4 67,6 16,0 19,4 59,4 21,3 Bayern
2,3 3,8 31,0 3,8 3,9 15,7 69,0 15,4 17,2 56,6 26,2      Oberbayern 
3,1 5,1 38,4 4,8 7,2 17,1 67,0 15,9 20,4 62,6 16,9      Niederbayern 
3,7 5,5 39,7 5,5 6,1 17,2 67,0 15,9 20,7 63,9 15,5      Oberpfalz 
3,4 7,8 40,3 7,8 8,3 16,1 66,4 17,4 22,3 60,3 17,4      Oberfranken 
3,1 6,1 43,6 6,0 6,5 16,0 67,7 16,4 21,0 56,9 22,0      Mittelfranken 
3,0 5,7 41,6 6,0 6,8 17,1 66,8 16,1 19,0 61,9 19,1      Unterfranken 
2,5 4,4 31,8 4,5 5,0 17,5 66,5 16,1 19,9 61,1 19,0      Schwaben 
9,9 18,7 50,8 15,9 24,7 13,8 72,1 14,2 16,0 53,6 30,4 Berlin
13,8 20,4 53,8 21,3 20,7 14,1 71,1 14,9 6,4 65,6 28,0 Brandenburg
                Brandenburg - Nordost 
     Brandenburg - Südwest 
7,1 11,2 46,6 8,7 19,3 14,0 67,9 18,1 21,9 59,9 18,1 Bremen
5,2 9,0 44,4 7,8 10,9 13,5 69,8 16,7 19,8 57,0 23,2 Hamburg
3,5 6,3 45,1 5,6 8,5 15,5 68,3 16,2 18,2 58,7 23,2 Hessen
3,0 6,0 46,0 5,4 7,9 15,1 69,3 15,7 18,9 56,0 25,1      Darmstadt 
4,1 5,9 36,5 5,0 8,0 16,4 67,4 16,2 17,9 61,5 20,6      Gießen 
4,6 7,9 48,3 6,8 10,4 16,0 66,1 17,8 16,1 64,6 19,3      Kassel 
17,6 23,6 52,2 23,7 18,0 14,5 71,0 14,5 10,5 62,5 27,0 Mecklenburg-Vorpommern
5,0 7,9 51,1 6,9 10,3 16,6 66,8 16,6 17,1 64,0 18,9 Niedersachsen
5,9 10,0 59,9 9,8 11,3 15,5 66,8 17,7 17,8 63,5 18,7      Braunschweig 
4,8 8,0 49,5 6,4 10,4 15,4 67,1 17,5 16,0 64,9 19,2      Hannover 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 190Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      Lüneburg 1677 108,2 1,3 75,2 76,6 82,5 4,0 28,2 67,7 165,4 66,4 58,5 74,2 
     Weser-Ems 2434 162,7 2,2 89,6 89,8 98,3 4,8 31,3 63,9 106,8 64,0 55,5 72,3
Nordrhein-Westfalen  18027 529,0 1,2 101,5 103,3 111,3 1,4 32,8 65,8 284,3 63,2 55,0 71,5 
     Düsseldorf 5254 993,2 1,5 114,2 115,1 125,3 1,4 31,4 67,2 338,9 63,4 55,1 71,9
     Köln 4295 583,2 1,1 107,3 110,3 117,8 1,0 29,2 69,8 361,5 63,4 54,8 72,1 
     Münster 2615 378,7 0,9 82,6 84,4 90,7 2,0 32,7 65,4 200,2 62,9 54,4 71,4
     Detmold 2059 315,9 1,4 97,6 99,8 107,2 1,9 38,0 60,2 231,5 65,5 58,0 73,1 
     Arnsberg 3804 475,3 1,0 92,2 94,0 101,2 1,2 36,1 62,8 208,6 61,7 53,7 69,7
Rheinland-Pfalz  4041 203,6 1,3 90,0 91,7 98,7 2,5 32,5 65,0 315,7 67,0 58,8 75,0 
     Koblenz 1522 188,5 1,2 84,0 85,8 92,1 2,1 32,8 65,1 189,2 67,2 58,4 75,8
     Trier 512 104,1 1,1 80,9 82,0 88,7 3,2 28,6 68,2 91,9 66,5 58,8 73,7 
     Rheinhessen-Pfalz 2007 292,9 1,3 96,8 98,6 106,2 2,7 33,2 64,1 468,4 67,0 59,0 74,8
Saarland  1067 415,3 0,8 92,7 93,7 101,7 1,4 33,0 65,6 153,5 61,9 53,5 70,1 
Sachsen 4405 239,2 1,0 67,3 68,1 73,8 2,4 32,8 64,9 99,4 61,0 57,8 64,0
     Chemnitz 1612 264,5 1,3 63,9 64,5 70,1 2,3 38,1 59,6 57,6 61,1 56,7 65,5 
     Dresden 1704 214,9 1,3 68,4 68,9 75,1 2,6 31,0 66,4 173,1 61,3 59,0 63,5
     Leipzig 1088 248,1 0,3 70,6 72,0 77,4 2,1 27,7 70,2 45,7 60,1 57,6 62,6 
Sachsen-Anhalt 2598 127,1 1,6 65,3 65,9 71,7 4,0 31,0 65,0 47,8 59,5 56,2 62,7
     Dessau 539 125,8 0,8 60,1 60,5 66,0 3,3 33,8 62,9 28,0 57,6 54,2 60,9 
     Halle 858 193,6 1,4 68,3 68,8 74,9 3,0 31,5 65,5 63,1 56,9 53,6 60,1
     Magdeburg 1202 102,4 2,1 65,6 66,3 72,0 4,9 29,5 65,7 45,8 62,2 58,9 65,5 
Schleswig-Holstein 2796 177,4 1,3 92,1 94,2 101,1 4,0 23,5 72,5 147,6 65,8 59,1 72,4
Thüringen  2421 149,7 2,1 66,2 66,9 72,6 3,1 35,1 61,9 88,2 62,5 58,3 66,6 
Ellada 10938 83,1 3,5 67,1 66,3 73,7 16,1 22,5 61,5 7,3 56,7 42,5 71,4
Voreia Ellada  3516 62,3 3,8 63,4 63,1 69,6 22,8 23,4 53,8 4,8 55,2 40,5 70,8 
     Anatoliki Makedonia, Thraki 600 42,3 2,9 53,4 52,9 58,6 35,5 20,0 44,5 0,6 58,6 46,6 71,4
     Kentriki Makedonia 1881 100,0 4,2 67,1 66,5 73,6 16,2 24,9 58,9 8,3 54,2 39,3 70,1 
     Dytiki Makedonia 294 31,1 3,5 68,7 68,1 75,4 20,4 33,5 46,1 1,1 53,6 39,0 68,4
     Thessalia 741 52,8 3,4 60,2 60,5 66,1 29,7 18,8 51,5 0,9 55,9 38,9 72,8 
Kentriki Ellada 2425 45,0 3,2 66,0 62,8 72,4 30,3 19,7 50,0 2,4 57,7 42,2 73,2
     Ipeiros 336 36,5 5,0 54,0 50,6 59,3 25,8 21,1 53,1 0,4 56,1 41,0 71,9 
     Ionia Nisia 210 91,1 4,6 59,9 58,9 65,8 23,2 12,5 64,4 0,0 57,7 43,6 72,3
     Dytiki Ellada 723 63,7 2,3 52,7 51,7 57,8 32,8 17,0 50,2 5,5 55,0 38,9 71,6 
     Sterea Ellada 558 35,9 2,1 94,9 86,7 104,1 24,8 29,9 45,3 0,5 55,7 38,4 72,4
     Peloponnisos 598 38,6 4,3 63,9 61,2 70,2 36,5 15,7 47,8 2,8 63,5 50,1 76,7 
Attiki 3904 1025,1 3,4 71,2 71,3 78,1 1,2 24,5 74,3 14,0 57,0 44,1 70,7
Nisia Aigaiou, Kriti  1094 62,7 4,1 67,2 67,2 73,8 25,5 17,1 57,4 4,8 58,0 43,4 73,2 
     Voreio Aigaio 202 52,7 4,8 62,0 61,8 68,1 22,4 18,0 59,6 0,0 51,9 34,2 69,8
     Notio Aigaio 296 56,1 4,9 76,5 76,6 83,9 7,1 21,8 71,2 2,4 55,5 38,0 74,4 
     Kriti 595 71,4 3,4 64,4 64,3 70,6 34,9 14,7 50,4 7,4 61,6 49,7 73,8
España 40266 79,8 3,7 84,2 83,9 92,4 5,9 31,2 62,9 24,1 58,4 44,1 72,6 
Noroeste 4307 95,1 2,9 69,9 69,5 76,7 10,8 32,6 56,6 3,2 55,7 42,9 68,6
     Galicia 2726 92,6 2,8 66,5 66,3 73,0 12,9 32,8 54,3 5,0 57,1 45,0 69,3 
     Principado de Asturias 1052 99,5 2,4 72,4 71,9 79,4 7,2 31,4 61,4 9,3 51,5 38,2 65,0
     Cantabria 530 100,0 4,2 82,7 81,3 90,7 6,6 33,9 59,5 7,5 56,7 41,3 72,0 
Noreste 4044 57,5 3,6 100,5 99,3 110,3 4,5 37,3 58,2 27,0 61,8 47,5 75,8
     Pais Vasco 2068 284,9 3,9 105,1 103,6 115,4 2,0 37,9 60,1 35,4 61,1 48,1 74,0 
     Comunidad Foral de Navarra 541 51,9 3,6 106,2 106,2 116,5 6,6 37,5 55,9 49,6 64,4 50,0 78,2
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 191Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
4,3 6,9 46,7 6,3 12,0 17,1 66,8 16,1 15,8 63,1 21,0      Lüneburg 
5,0 7,1 47,3 6,0 8,4 18,3 66,5 15,2 18,5 64,3 17,2      Weser-Ems 
5,3 7,9 45,5 6,8 9,5 16,3 67,1 16,6 20,1 61,2 18,7 Nordrhein-Westfalen
5,8 8,0 46,5 6,8 9,3 15,5 67,3 17,2 20,9 61,1 18,0      Düsseldorf 
5,1 7,0 47,1 6,2 8,0 16,1 68,2 15,7 19,9 58,0 22,1      Köln 
5,0 7,4 53,6 6,5 9,5 17,6 66,6 15,9 19,4 61,2 19,4      Münster 
4,2 8,2 34,0 7,5 11,7 17,6 65,6 16,8 17,9 64,7 17,4      Detmold 
5,6 8,8 44,1 7,6 10,3 16,1 66,8 17,1 21,1 62,9 16,0      Arnsberg 
3,5 5,9 38,0 5,5 9,2 16,4 66,6 17,0 18,9 60,8 20,4 Rheinland-Pfalz
3,2 5,5 42,0 5,5 9,9 16,8 65,7 17,5 18,0 62,7 19,3      Koblenz 
3,4 4,9 39,8 3,4 4,5 16,5 65,8 17,7 18,2 61,6 20,2      Trier 
3,7 6,3 34,7 6,1 9,9 16,1 67,4 16,5 19,6 59,2 21,1      Rheinhessen-Pfalz 
5,9 8,3 45,7 7,1 12,3 15,0 67,2 17,8 20,8 62,7 16,5 Saarland
13,7 21,3 53,2 21,8 17,7 13,0 69,1 18,0 4,7 66,4 28,9 Sachsen
13,7 20,6 56,5 23,6 13,7 12,7 68,2 19,1 3,9 69,1 27,1      Chemnitz 
13,7 20,8 50,3 20,3 20,9 13,4 69,2 17,4 5,0 64,1 30,9      Dresden 
13,7 23,1 52,8 21,4 19,0 12,8 70,0 17,2 5,3 66,2 28,4      Leipzig 
15,5 23,5 59,9 26,1 18,4 13,5 69,7 16,9 8,2 66,4 25,3 Sachsen-Anhalt
: 25,9 62,3 28,4 24,1 13,1 69,8 17,1 10,1 65,3 24,6      Dessau 
: 27,1 61,0 31,0 22,7 13,1 69,6 17,3 7,5 65,0 27,6      Halle 
: 20,2 57,5 22,0 13,4 13,8 69,7 16,5 8,0 68,1 24,0      Magdeburg 
4,4 8,5 44,7 7,7 12,7 16,1 67,6 16,4 16,0 53,2 30,9 Schleswig-Holstein
15,2 17,6 47,9 19,8 13,7 13,5 70,3 16,3 6,6 64,8 28,6 Thüringen
7,8 10,0 51,2 15,0 26,5 15,2 67,6 17,3 47,3 35,1 17,6 Ellada
6,7 11,3 52,8 17,6 29,5 15,4 67,6 17,0 53,6 30,1 16,3 Voreia Ellada
6,9 10,4 53,6 15,4 24,5 16,0 66,2 17,9 62,5 24,9 12,7      Anatoliki Makedonia, Thraki 
6,4 11,5 48,6 17,5 29,4 15,3 68,6 16,1 48,4 33,1 18,5      Kentriki Makedonia 
7,4 14,7 63,1 23,3 36,8 15,8 66,3 17,9 58,1 29,2 12,7      Dytiki Makedonia 
7,3 10,6 58,3 17,6 32,4 15,2 66,7 18,2 58,4 27,0 14,5      Thessalia 
8,0 9,3 57,1 14,5 29,7 14,0 66,6 19,4 60,3 28,5 11,2 Kentriki Ellada
7,4 10,6 54,4 16,9 36,4 13,2 67,2 19,6 58,8 26,2 15,0      Ipeiros 
2,5 9,0 22,7 10,9 21,5 14,8 64,7 20,5 63,1 26,4 10,5      Ionia Nisia 
8,6 10,5 67,6 16,8 32,6 15,5 67,1 17,4 61,1 27,0 11,9      Dytiki Ellada 
10,8 9,8 67,5 17,1 28,8 13,2 67,7 19,1 63,1 29,1 7,8      Sterea Ellada 
7,3 7,3 44,5 10,1 26,0 13,2 65,3 21,5 56,7 31,5 11,8      Peloponnisos 
9,7 9,2 51,9 13,3 22,5 15,3 68,8 15,9 33,7 43,3 23,0 Attiki
3,6 9,7 31,3 14,4 27,2 16,8 65,6 17,6 56,4 30,8 12,8 Nisia Aigaiou, Kriti
4,8 9,2 46,2 13,5 29,0 15,4 61,6 23,0 54,7 34,4 10,9      Voreio Aigaio 
3,5 14,2 21,6 21,3 30,6 17,5 67,5 15,0 59,2 31,5 9,3      Notio Aigaio 
3,3 7,7 34,7 11,5 24,3 16,9 66,1 17,1 55,5 29,1 15,5      Kriti 
17,5 11,4 34,2 16,4 22,2 14,9 68,4 16,8 58,3 17,3 24,4 España 
16,2 11,4 42,7 16,5 24,2 12,0 68,2 19,8 60,3 17,4 22,4 Noroeste
15,9 12,2 40,5 17,5 24,6 12,3 68,0 19,7 62,5 15,9 21,6      Galicia 
17,4 9,8 46,9 13,8 23,1 10,9 68,3 20,8 56,6 20,2 23,1      Principado de Asturias 
16,0 10,1 49,7 15,1 23,4 12,7 68,8 18,6 56,1 19,0 24,9      Cantabria 
15,0 7,7 36,5 12,0 17,9 12,6 68,8 18,6 51,4 17,3 31,2 Noreste
18,6 9,4 41,2 14,2 22,1 12,1 70,7 17,2 48,2 17,7 34,1      Pais Vasco 
10,3 5,6 25,9 9,5 12,9 13,7 68,3 18,0 50,4 15,6 34,0      Comunidad Foral de Navarra 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 192Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      La Rioja 267 53,1 3,7 96,9 94,7 106,3 9,1 40,4 50,5 10,5 61,3 44,8 77,0 
     Aragón 1168 24,5 2,9 90,5 89,6 99,3 7,2 35,2 57,6 30,8 62,0 45,9 77,6
Comunidad de Madrid  5218 652,6 4,2 112,4 112,3 123,3 0,8 24,5 74,7 39,8 62,8 49,9 76,0 
Centro 5264 24,5 2,8 69,4 69,4 76,2 10,0 30,9 59,1 7,2 56,1 38,9 72,6
     Castilla y León 2465 26,2 2,4 78,0 77,5 85,6 9,2 30,9 59,9 9,9 57,4 41,4 72,9 
     Castilla-la Mancha 1722 21,7 3,1 67,1 67,5 73,7 9,5 33,6 56,9 6,0 57,6 38,5 75,9
     Extremadura 1078 25,9 3,5 53,5 53,8 58,7 13,3 25,7 61,0 2,7 50,7 33,7 67,0 
Este 11123 184,6 3,7 93,8 93,7 103,0 3,0 36,8 60,2 42,2 63,3 50,2 76,3
     Cataluña 6220 194,8 3,3 100,7 101,2 110,5 2,5 38,5 58,9 57,5 64,7 52,0 77,2 
     Comunidad Valenciana 4094 175,7 4,3 81,1 80,8 89,0 4,1 36,7 59,2 27,0 60,8 46,9 74,6
     Illes Balears 810 161,6 5,3 105,4 102,4 115,7 2,0 24,3 73,7 15,6 65,8 53,9 77,3 
Sur 8573 86,9 4,0 64,3 63,7 70,5 10,3 25,6 64,1 5,6 50,7 34,6 66,7
     Andalucía 7291 83,6 3,9 63,1 62,5 69,2 10,5 25,3 64,3 6,6 49,6 33,6 65,6 
     Región de Murcia 1140 100,8 4,4 71,2 70,5 78,1 10,7 28,9 60,4 11,7 57,8 41,4 74,0
     Ceuta y Melilla 142 4571,0 3,9 68,0 69,6 74,6 0,8 7,7 91,5 0,0 49,7 31,5 65,8 
     Ciudad Autónoma de Ceuta 75 3952,7 : : : :
     Ciudad Autónoma de Melilla 67 5550,1 : : : :        
Canarias 1737 239,8 4,8 79,1 79,6 86,8 4,6 21,3 74,1 8,9 57,6 44,1 70,7
France 60912 96,2 2,6 104,8 104,4 115,0 4,1 25,4 70,5 140,3 62,9 56,4 69,6 
Île de France 11055 920,3 2,8 164,6 163,7 180,7 0,3 17,3 82,4 309,1 66,4 61,7 71,2
Bassin Parisien  10486 72,0 1,9 92,4 92,5 101,4 5,6 30,3 64,0 90,4 63,2 56,0 70,5 
     Champagne-Ardenne 1339 52,3 2,0 96,1 97,1 105,4 8,9 28,7 62,4 70,0 62,6 54,5 70,9
     Picardie 1866 96,2 1,5 84,1 84,6 92,3 5,1 32,0 62,9 88,3 62,3 54,5 70,1 
     Haute-Normandie 1786 145,0 2,4 98,6 97,5 108,2 3,0 31,9 65,1 106,2 61,1 53,9 68,6
     Centre 2455 62,7 1,7 93,3 93,4 102,4 4,7 32,0 63,3 108,0 63,8 56,7 71,2 
     Basse-Normandie 1431 81,4 2,0 87,1 87,2 95,6 7,9 26,3 65,9 58,2 65,0 59,0 71,1
     Bourgogne 1609 50,9 2,1 95,5 95,9 104,8 6,1 28,6 65,4 94,3 65,0 58,5 71,6 
Nord - Pas-de-Calais 4014 323,3 2,2 83,0 82,4 91,1 2,4 29,7 67,9 46,3 54,1 44,2 64,1
Est 5202 108,3 1,8 94,1 93,9 103,3 3,1 33,4 63,5 121,9 64,8 57,2 72,4 
     Lorraine 2316 98,3 1,2 85,6 85,6 94,0 2,8 29,6 67,6 78,0 63,2 54,6 71,7
     Alsace 1762 212,8 2,2 105,9 106,0 116,2 2,3 35,2 62,5 176,0 67,1 60,6 73,4 
     Franche-Comté 1124 69,4 2,4 93,1 92,3 102,2 4,9 38,5 56,6 128,2 65,0 57,8 72,2
Ouest  7884 92,6 3,0 90,6 89,8 99,4 6,5 29,0 64,5 69,4 64,9 59,3 70,4 
     Pays de la Loire 3277 102,1 3,1 93,4 92,7 102,5 6,4 32,2 61,5 62,2 65,9 60,1 71,5
     Bretagne 2950 108,4 3,2 90,2 89,3 99,0 6,3 26,8 66,9 84,3 63,9 58,8 69,1 
     Poitou-Charentes 1657 64,2 2,3 85,6 85,3 93,9 7,2 26,9 65,9 57,2 64,8 58,7 70,9
Sud-Ouest  6267 60,5 2,8 92,2 91,6 101,1 6,4 23,8 69,8 71,3 62,9 56,0 69,9 
     Aquitaine 2956 71,5 3,0 94,4 93,9 103,6 7,4 22,5 70,1 48,6 61,4 53,6 69,3
     Midi-Pyrénées 2602 57,4 2,7 91,3 90,8 100,1 4,8 25,5 69,8 103,3 64,5 57,9 71,0 
     Limousin 710 41,9 2,2 86,0 85,2 94,4 8,7 22,8 68,5 48,8 64,1 60,3 68,1
Centre-Est  7055 101,2 2,8 103,1 103,2 113,2 4,7 28,6 66,7 210,0 64,8 58,6 71,0 
     Rhône-Alpes 5743 131,4 2,9 106,6 106,6 116,9 4,1 28,6 67,3 233,7 64,8 58,7 71,0
     Auvergne 1312 50,4 2,4 88,1 88,3 96,6 7,8 28,3 63,9 107,4 64,6 58,3 71,0 
Méditerranée 7226 107,1 2,9 90,0 89,5 98,8 5,2 17,4 77,4 88,1 56,5 49,8 63,8
     Languedoc-Roussillon 2361 86,2 3,2 80,2 80,5 88,1 7,7 17,7 74,6 60,7 54,8 47,7 62,4 
     Provence-Alpes-Côte d'Azur 4602 146,6 2,8 95,6 94,7 104,9 3,9 17,4 78,7 106,6 57,9 51,5 64,9
     Corse 264 30,4 3,4 79,9 79,6 87,7 7,5 12,2 80,2 9,3 44,8 34,5 55,0 
Départements d'Outre-Mer 1724 19,3 3,5 58,0 58,4 63,8 3,0 12,9 84,1 0,0 44,3 38,0 50,9
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 193Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
12,7 6,9 37,4 10,3 14,6 13,3 67,4 19,3 58,3 15,7 26,0      La Rioja 
10,7 5,5 26,0 9,1 13,8 12,8 65,9 21,4 56,4 17,8 25,8      Aragón 
12,3 7,1 39,7 10,3 15,0 14,6 70,1 15,4 45,9 20,1 34,0 Comunidad de Madrid
18,1 11,9 33,3 19,1 23,3 14,5 65,4 20,1 62,2 16,5 21,3 Centro
16,9 10,4 37,2 16,9 24,3 12,4 66,0 21,6 56,9 18,2 24,8      Castilla y León 
15,0 9,4 30,8 16,4 17,4 16,1 64,7 19,2 66,9 15,2 18,0      Castilla-la Mancha 
25,8 19,2 30,4 28,5 31,7 16,6 65,3 18,1 67,3 14,4 18,3      Extremadura 
14,6 9,7 31,3 13,3 19,4 14,5 68,7 16,8 59,4 17,7 22,8 Este
12,8 9,6 37,1 13,1 19,5 13,9 68,6 17,5 56,6 18,4 25,0      Cataluña 
18,3 10,3 24,9 14,4 20,1 15,1 68,9 16,1 63,7 15,9 20,4      Comunidad Valenciana 
10,5 7,3 16,7 9,3 14,9 16,4 68,3 15,3 59,6 21,8 18,7      Illes Balears 
25,4 18,3 32,6 26,6 30,0 17,9 68,1 14,1 64,4 15,4 20,2 Sur
26,4 19,6 33,1 28,5 31,5 17,8 68,1 14,1 65,1 15,1 19,9      Andalucía 
19,0 11,3 27,1 16,6 22,2 18,0 67,8 14,3 61,8 16,0 22,2      Región de Murcia 
25,0 5,3 41,3 8,5 13,1 21,4 66,5 12,2 53,4 26,4 20,2      Ceuta y Melilla 
     Ciudad Autónoma de Ceuta 
                Ciudad Autónoma de Melilla 
24,3 11,1 32,1 15,4 19,8 17,1 71,0 11,9 60,9 17,1 22,0 Canarias
9,8 8,7 32,7 9,8 18,9 18,9 65,1 16,0 35,9 40,6 23,5 France 
7,9 8,1 33,5 7,9 15,0 19,8 68,1 12,1 31,4 33,6 35,0 Île de France
10,0 8,6 32,7 10,0 19,6 19,2 64,4 16,4 41,3 40,9 17,7 Bassin Parisien
9,7 9,3 36,5 11,0 27,0 19,2 65,1 15,7 43,2 41,3 15,5      Champagne-Ardenne 
10,1 8,5 30,6 9,9 20,6 20,6 65,2 14,2 44,8 38,9 16,3      Picardie 
12,0 10,1 37,6 10,8 22,2 20,3 65,2 14,5 41,4 38,0 20,6      Haute-Normandie 
9,7 8,6 27,2 10,4 16,0 18,4 63,8 17,8 41,0 42,4 16,6      Centre 
9,4 7,9 25,1 9,4 15,9 19,1 63,6 17,3 38,5 41,7 19,7      Basse-Normandie 
9,1 6,9 41,5 8,4 16,7 17,7 63,4 18,9 38,1 43,5 18,3      Bourgogne 
12,5 13,4 39,7 16,0 29,4 21,3 64,8 13,9 44,3 38,2 17,5 Nord - Pas-de-Calais
7,4 7,5 24,0 8,7 18,0 19,1 65,9 15,0 34,9 45,3 19,8 Est
8,8 7,8 27,1 9,2 19,9 19,0 65,6 15,4 35,9 45,9 18,2      Lorraine 
5,4 6,7 21,4 7,0 13,4 19,2 66,8 13,9 32,0 45,6 22,4      Alsace 
8,0 8,3 21,3 10,0 21,8 19,1 65,0 15,9 36,9 43,7 19,3      Franche-Comté 
10,1 7,4 27,6 9,0 15,6 18,4 63,9 17,7 33,5 45,4 21,1 Ouest
10,1 7,7 28,5 9,6 14,6 19,2 64,4 16,4 34,9 44,7 20,4      Pays de la Loire 
9,6 6,7 23,4 8,2 16,0 18,3 63,8 18,0 30,9 45,8 23,2      Bretagne 
11,2 8,0 33,0 9,4 17,0 17,0 63,1 19,9 35,8 46,0 18,1      Poitou-Charentes 
9,8 8,5 31,6 10,3 18,3 16,6 63,8 19,6 33,5 44,0 22,4 Sud-Ouest
11,5 9,2 30,7 11,5 18,8 16,9 64,0 19,1 36,0 43,5 20,4      Aquitaine 
8,4 8,1 32,1 9,9 17,6 16,7 64,1 19,2 30,1 43,4 26,5      Midi-Pyrénées 
8,8 6,4 35,6 7,0 19,2 14,6 62,4 23,0 34,9 48,4 16,7      Limousin 
9,5 6,9 25,5 7,8 16,5 18,9 65,3 15,8 32,3 42,1 25,6 Centre-Est
9,3 6,9 24,9 7,9 17,0 19,5 65,5 15,0 31,8 41,2 27,0      Rhône-Alpes 
10,5 6,9 28,0 7,6 13,6 16,2 64,3 19,6 34,4 46,3 19,3      Auvergne 
13,4 12,0 41,2 13,4 24,9 17,8 63,5 18,7 40,3 39,5 20,2 Méditerranée
14,9 13,1 42,7 15,0 31,3 17,5 63,2 19,3 40,7 39,4 19,9      Languedoc-Roussillon 
12,9 11,4 39,9 12,4 21,4 18,0 63,7 18,4 39,4 40,1 20,6      Provence-Alpes-Côte d'Azur 
10,8 13,3 56,6 18,3 44,2 16,9 64,4 18,7 58,9 26,1 15,0      Corse 
: 26,5 76,1 29,4 51,3 27,6 64,3 8,1 : : : Départements d'Outre-Mer
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 194Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      Guadeloupe 432 253,6 4,4 60,8 60,9 66,7 2,8 12,8 84,4 6,7 45,9 40,3 52,1 
     Martinique 387 343,2 3,6 67,8 67,9 74,5 5,7 12,5 81,9 0,6 48,2 43,6 53,2
     Guyane 170 2,0 -0,4 48,2 48,9 52,9 2,4 13,9 83,7 0,7 44,0 35,2 52,8 
     Réunion 735 291,6 4,4 53,5 53,8 58,7 1,7 12,9 85,4 2,6 41,3 34,2 48,7
Ireland 3853 54,8 9,2 117,6 115,0 129,1 6,9 27,8 65,3 83,6 65,0 55,2 74,7 
     Border, Midland and Western 1016 30,5 8,1 85,4 83,8 93,7 11,4 31,4 57,3 62,1 62,2 51,7 72,4
     Southern and Eastern 2837 76,7 9,5 129,2 126,2 141,8 5,5 26,6 67,9 91,3 65,9 56,4 75,5 
Italia 57927 192,2 1,9 100,1 101,3 109,9 5,0 31,8 63,2 73,2 55,5 42,0 69,1
Nord-Ovest  15180 262,0 1,8 124,2 125,9 136,3        
Nord Ovest 6030 176,9 1,5 113,4 115,2 124,5 3,5 34,0 62,5 98,9 61,1 50,4 71,7
     Piemonte 4291 168,9 1,3 115,1 117,5 126,3 3,4 38,1 58,4 115,9 62,0 51,6 72,2 
     Valle d'Aosta/Vallée d'Aoste 121 37,0 0,6 123,9 124,7 136,0 4,9 25,6 69,5 43,2 66,3 56,1 75,9
     Liguria 1619 298,7 2,1 108,2 108,2 118,7 3,7 22,7 73,7 61,7 58,2 46,8 69,8 
Lombardia 9150 383,4 1,9 131,3 133,1 144,0 1,9 40,1 58,0 158,5 63,2 51,8 74,5
Nord-Est  10715 172,9 1,9 120,9 122,9 132,7        
Nord Est 6692 167,9 1,9 117,7 119,7 129,1 4,4 37,2 58,4 100,3 63,4 51,4 75,2
     Trentino-Alto Adige 947 69,6 2,4 133,0 134,8 146,0 7,8 27,3 64,9 62,7 66,4 54,7 77,8 
     Provincia Autonoma Bolzano/Bozen 467 63,1 2,7 143,4 144,9 157,4 
     Provincia Autonoma Trento 480 77,3 2,1 123,0 125,0 135,0        
     Veneto 4555 247,7 1,9 115,8 118,0 127,1 4,0 40,2 55,7 106,2 63,2 50,7 75,4
     Friuli-Venezia Giulia 1190 151,5 1,4 112,5 114,3 123,5 3,1 33,5 63,3 107,9 62,0 51,7 72,2 
Emilia-Romagna 4022 181,8 1,9 126,2 128,3 138,5 5,4 35,6 59,1 163,0 67,5 58,9 76,0
Centro  11191 191,8 2,0 108,9 110,1 119,5        
Centro 5870 142,7 2,2 106,6 107,6 116,9 4,0 35,0 61,0 60,1 61,5 50,7 72,2
     Toscana 3553 154,6 2,2 111,1 112,0 121,9 3,9 33,0 63,2 64,2 61,5 50,6 72,6 
     Umbria 843 99,7 2,0 97,9 99,4 107,4 4,6 33,0 62,4 38,2 59,0 47,8 70,2
     Marche 1473 152,0 2,2 100,7 101,7 110,5 4,1 40,7 55,2 62,9 62,7 52,7 72,6 
Lazio 5321 309,2 1,8 111,4 112,9 122,2 3,3 19,9 76,7 44,2 55,0 41,1 69,3
Sud 14123 192,7 2,1 66,9 67,5 73,4        
Abruzzo-Molise 1609 105,6 1,7 82,8 83,0 90,9 6,6 31,1 62,3 48,5 54,8 40,2 69,5
     Abruzzo 1282 118,8 1,6 84,0 84,3 92,2 5,8 31,6 62,6 58,6 55,6 41,1 70,1 
     Molise 327 73,6 2,2 78,1 78,1 85,7 10,0 29,1 60,9 9,1 51,8 36,8 66,8
Campania  5783 425,5 2,3 65,1 65,4 71,5 6,4 24,4 69,3 10,9 41,9 24,1 60,1 
Sud 6731 151,4 2,0 64,6 65,5 70,9 10,9 25,5 63,6 8,5 44,4 27,3 61,8
     Puglia 4087 211,0 1,9 65,0 66,1 71,3 10,3 26,9 62,8 9,1 45,3 27,5 63,7 
     Basilicata 604 60,4 2,1 70,5 72,5 77,3 10,4 33,2 56,4 8,7 46,1 29,4 62,8
     Calabria 2040 135,3 2,2 62,1 62,2 68,1 12,4 19,9 67,7 7,1 41,9 26,4 57,5 
Isole 6717 134,9 2,1 67,9 68,0 74,5
Sicilia  5071 197,3 2,1 65,3 65,4 71,7 9,3 20,4 70,3 14,2 41,9 24,2 60,2 
Sardegna 1646 68,3 2,2 76,0 76,1 83,4 8,7 23,5 67,8 11,2 46,7 31,2 62,2
Luxembourg (Grand-Duché) 442 170,9 6,1 194,0 194,4 212,9 2,0 20,1 77,9 203,5 63,6 51,5 75,5 
Nederland 16043 473,6 3,3 113,3 111,5 124,3 3,0 20,8 76,2 222,9 74,4 66,2 82,4
Noord-Nederland  1678 201,1 2,8 105,9 102,1 116,3 4,1 23,8 72,1 76,8 72,1 63,7 80,1 
     Groningen 568 242,9 2,8 133,2 125,1 146,1 2,8 21,3 75,9 87,1 70,8 63,2 78,2
     Friesland 633 188,6 3,2 93,8 91,9 103,0 4,3 25,6 70,1 64,6 72,7 64,3 80,7 
     Drenthe 477 179,9 2,4 89,5 87,9 98,3 5,4 24,5 70,2 80,8 72,8 63,5 81,8
Oost-Nederland  3367 345,6 3,2 95,5 94,1 104,8 3,6 22,7 73,7 131,3 74,5 65,9 82,7 
     Overijssel 1090 326,7 3,1 96,1 94,4 105,5 4,2 26,1 69,7 139,9 73,4 64,9 81,5
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 195Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
: 26,0 77,2 28,6 57,8 25,2 65,2 9,6 : : :      Guadeloupe 
: 22,9 79,7 26,0 55,2 23,5 65,1 11,5 : : :      Martinique 
: 24,4 74,6 29,0 46,5 35,6 60,6 3,8 : : :      Guyane 
: 29,3 74,4 32,1 48,6 29,5 64,2 6,3 : : :      Réunion 
15,3 4,3 29,3 3,8 7,8 21,9 66,9 11,2 39,7 34,9 25,4 Ireland 
15,1 5,5 31,2 5,5 9,6 22,3 64,9 12,8 46,8 33,5 19,6      Border, Midland and Western 
15,4 3,8 28,3 3,2 7,1 21,7 67,7 10,6 37,3 35,3 27,4      Southern and Eastern 
9,0 59,6 12,2 27,2 14,4 67,6 18,0 55,9 33,9 10,2 Italia 
        Nord-Ovest
5,4 50,0 7,6 17,0 11,5 67,0 21,5 56,5 33,7 9,8 Nord Ovest
 5,1 47,5 7,3 15,5 11,9 67,7 20,4 57,6 33,0 9,4      Piemonte 
3,6 19,3 5,5 10,6 12,6 68,7 18,7 58,6 33,8 7,7      Valle d'Aosta/Vallée d'Aoste 
 6,3 57,4 8,6 23,0 10,4 64,9 24,7 53,4 35,5 11,1      Liguria 
3,8 36,5 5,6 11,4 13,0 69,5 17,5 53,7 35,2 11,0 Lombardia
           N o r d - E s t
3,3 26,2 5,1 7,5 13,3 68,5 18,2 55,6 35,5 8,9 Nord Est
 2,6 11,7 3,8 5,0 15,9 67,5 16,6 52,4 38,5 9,1      Trentino-Alto Adige 
     Provincia Autonoma Bolzano/Bozen 
                Provincia Autonoma Trento 
3,4 28,6 5,2 7,6 13,3 69,0 17,8 57,4 33,9 8,7      Veneto 
 3,7 25,8 5,6 9,4 11,2 67,7 21,1 51,3 39,0 9,7      Friuli-Venezia Giulia 
3,3 25,5 4,6 9,0 11,2 66,7 22,1 51,9 36,6 11,5 Emilia-Romagna
           C e n t r o
4,8 38,6 7,3 14,6 12,0 66,2 21,8 55,0 34,5 10,5 Centro
 4,8 38,8 7,3 16,2 11,5 66,6 21,9 56,5 33,3 10,2      Toscana 
5,7 44,9 8,9 16,5 12,2 65,6 22,2 48,1 40,4 11,5      Umbria 
 4,4 33,8 6,4 10,5 12,9 65,8 21,3 55,1 34,1 10,7      Marche 
8,6 68,7 11,9 32,0 14,2 68,8 17,0 48,3 38,9 12,8 Lazio
           S u d
7,5 56,5 11,7 23,0 14,4 65,7 19,9 52,6 36,6 10,8 Abruzzo-Molise
 6,2 54,1 10,0 20,1 14,4 65,9 19,8 52,2 36,9 10,9      Abruzzo 
12,6 61,0 18,7 34,3 14,7 64,8 20,5 54,4 35,2 10,4      Molise 
 21,1 73,7 30,6 59,5 19,3 67,2 13,6 59,8 31,0 9,1 Campania
17,4 63,8 25,8 44,4 17,2 67,1 15,7 60,6 30,2 9,1 Sud
 14,0 65,8 20,6 37,8 17,3 67,7 15,1 62,1 28,8 9,1      Puglia 
15,3 60,3 23,8 43,4 16,3 66,0 17,8 58,6 33,3 8,1      Basilicata 
 24,6 62,2 35,6 58,2 17,4 66,3 16,3 58,2 32,2 9,6      Calabria 
Isole
 20,1 69,3 28,4 51,2 18,0 65,9 16,1 61,7 29,2 9,2 Sicilia
18,5 58,5 26,4 48,3 14,6 70,2 15,3 62,8 29,0 8,2 Sardegna
2,0 2,6 27,4 3,6 7,0 18,9 66,8 14,3 38,4 43,0 18,7 Luxembourg (Grand-Duché) 
5,4 2,8 26,5 3,1 5,0 18,6 67,9 13,6 32,2 42,8 25,0 Nederland
7,3 3,5 27,7 4,3 7,3 18,2 67,2 14,7 34,0 45,8 20,2 Noord-Nederland
7,8 4,2 29,2 5,2 8,3 16,8 68,7 14,5 32,2 43,6 24,2      Groningen 
7,1 3,2 27,0 4,0 6,7 19,0 66,7 14,3 33,8 46,8 19,4      Friesland 
7,0 3,1 26,0 3,6 6,6 18,6 66,1 15,3 36,4 47,1 16,5      Drenthe 
5,1 2,7 24,6 3,2 4,6 19,6 67,3 13,2 32,6 44,7 22,6 Oost-Nederland
5,2 2,9 23,4 3,1 4,8 19,5 66,9 13,7 34,1 45,7 20,2      Overijssel 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 196Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      Gelderland 1941 389,6 3,0 97,4 96,1 106,9 3,1 21,9 75,0 148,0 74,9 66,6 83,1 
     Flevoland 335 235,9 5,8 82,4 81,3 90,4 4,0 16,8 79,2 107,8 75,1 65,5 84,6
West-Nederland  7473 859,6 3,4 125,8 123,9 138,0 2,5 16,2 81,3 117,7 74,9 67,0 82,8 
     Utrecht 1123 824,0 4,5 142,8 140,9 156,7 1,1 14,8 84,1 184,4 76,2 68,9 83,7
     Noord-Holland 2542 956,7 3,5 132,5 131,4 145,5 2,0 15,3 82,7 130,8 76,1 68,5 83,6 
     Zuid-Holland 3431 1196,8 3,3 118,5 116,0 130,0 3,0 16,4 80,6 148,1 73,8 65,6 81,8
     Zeeland 376 208,3 0,7 95,4 95,6 104,7 4,8 26,1 69,1 102,4 73,1 62,5 83,3 
Zuid-Nederland 3525 497,0 3,3 107,3 106,3 117,7 3,3 27,4 69,2 535,2 74,4 65,9 82,6
     Noord-Brabant 2383 483,4 3,6 111,5 110,4 122,3 3,2 27,6 69,3 697,8 75,9 67,6 83,9 
     Limburg 1143 528,2 2,7 98,5 97,8 108,1 3,7 27,2 69,2 199,9 71,3 62,4 79,8
Österreich 8032 95,8 2,4 111,9 113,5 122,8 5,7 29,4 65,0 157,6 69,0 61,5 76,5 
Ostösterreich 3395 144,1 2,2 119,0 121,2 130,6 4,8 25,2 70,0 65,6 68,4 62,1 74,7
     Burgenland 275 69,5 3,1 76,2 76,3 83,6 5,3 30,1 64,7 69,2 67,9 59,3 76,2 
     Niederösterreich 1531 79,9 2,9 92,3 94,5 101,3 8,8 30,6 60,6 133,3 70,0 62,2 77,7
     Wien 1588 3827,5 1,7 152,2 154,7 167,0 0,9 19,1 80,0 146,0 67,0 62,5 71,6 
Südösterreich 1743 67,3 2,6 96,2 97,0 105,6 8,0 32,6 59,4 141,5 67,5 58,7 76,4
     Kärnten 556 58,3 2,3 96,3 97,6 105,6 6,5 30,6 62,9 124,4 66,9 56,9 77,1 
     Steiermark 1188 72,5 2,7 96,2 96,8 105,5 8,7 33,5 57,8 149,6 67,8 59,5 76,2
Westösterreich  2893 84,1 2,6 113,1 114,4 124,1 5,3 32,3 62,4 192,2 70,6 62,4 78,8 
     Oberösterreich 1367 114,1 2,7 108,2 108,9 118,7 6,8 35,3 57,9 189,7 70,9 62,9 78,8
     Salzburg 513 71,7 2,0 123,6 126,5 135,7 4,5 24,9 70,7 139,5 71,8 65,1 78,8 
     Tirol 667 52,7 2,7 113,4 114,8 124,4 4,6 27,8 67,7 136,0 69,5 61,0 78,1
     Vorarlberg 347 133,5 2,6 116,2 117,8 127,5 2,1 40,4 57,5 387,8 69,6 58,9 80,2 
Portugal 10293 112,0 3,5 70,7 70,6 77,6 12,4 33,9 53,8 4,7 68,2 60,8 75,9
Continente  9811 110,5 3,5 70,9 70,8 77,8 12,3 34,1 53,6 4,7 68,5 61,3 75,9 
     Norte 3646 171,3 2,6 56,9 57,3 62,5 11,4 43,3 45,4 4,3 67,8 59,9 76,0
     Centro 1784 75,4 3,4 56,9 56,8 62,5 26,9 30,8 42,3 4,8 73,6 67,3 80,1 
     Centro 2402 83,5 3,7 57,9 57,7 63,5
     Lisboa e Vale do Tejo 3462 290,1 4,1 94,7 94,4 103,9 4,5 29,1 66,5 6,3 67,1 60,7 73,8 
     Lisboa 2603 1011,2 3,9 105,1 105,0 115,4 
     Alentejo 526 19,5 2,1 56,9 56,5 62,5 14,6 23,4 62,0 1,2 65,2 56,5 74,0 
     Alentejo 766 24,6 3,2 60,7 59,8 66,6
     Algarve 394 78,9 5,4 72,4 71,4 79,4 9,7 21,3 69,0 3,1 68,6 60,0 77,1 
Açores 237 101,9 3,9 55,8 54,5 61,2 13,7 29,1 57,2 0,0 61,5 44,5 78,3
Madeira  244 313,6 5,0 78,4 77,4 86,0 12,8 27,4 59,8 2,7 65,1 56,5 74,5 
Suomi/Finland 5188 17,0 4,1 103,9 103,4 114,1 5,4 27,0 67,6 325,2 68,1 66,2 70,0
Manner-Suomi  5162 17,0 4,1 103,7 103,2 113,8 5,4 27,1 67,6 326,2 68,0 66,1 69,9 
     Itä-Suomi 679 9,7 2,0 75,7 75,5 83,0 10,3 25,6 64,1 80,0 59,9 57,7 62,0
     Väli-Suomi 704 16,4 3,1 85,8 86,0 94,1 9,7 29,7 60,6 171,9 65,9 62,4 69,3 
     Pohjois-Suomi 557 4,3 3,0 90,2 89,4 99,0 7,3 27,0 65,8 292,4 62,0 61,1 62,8
     Uusimaa (Suuralue) 1401 153,8 5,9 140,3 139,4 153,9 1,1 20,6 78,4 588,0 75,3 74,4 76,2 
     Etelä-Suomi 1821 34,8 3,6 97,2 97,0 106,7 5,5 32,5 62,0 291,4 67,7 65,1 70,3
     Etelä-Suomi 2537 62,1 5,0 121,5 120,9 133,3        
     Länsi-Suomi 1319 22,6 3,5 91,1 91,0 99,9
     Pohjois-Suomi 628 4,7 3,1 89,0 88,2 97,7        
Åland 26 17,0 5,4 141,6 140,9 155,4 5,2 17,2 77,6 108,0 77,6 73,8 81,4
Sverige 8896 21,6 2,9 106,1 107,8 116,5 2,5 23,0 74,5 345,5 73,6 72,2 74,9 
     Stockholm 1831 282,1 4,7 144,9 148,2 159,0 0,6 13,7 85,8 582,1 78,4 77,5 79,4
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 197Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
5,0 2,4 23,6 2,9 4,0 19,0 67,5 13,6 32,3 43,5 24,1      Gelderland 
6,2 3,7 30,8 5,4 7,4 23,8 67,3 8,9 29,7 48,5 21,8      Flevoland 
5,2 2,6 27,3 2,8 4,7 18,4 68,0 13,6 30,1 41,3 28,6 West-Nederland
4,5 2,2 23,1 2,4 4,3 19,0 68,6 12,5 26,6 38,7 34,7      Utrecht 
5,5 2,6 25,3 2,6 3,9 17,8 68,8 13,5 27,4 41,8 30,8      Noord-Holland 
5,1 2,9 30,3 3,2 5,4 18,6 67,6 13,8 33,0 41,2 25,8      Zuid-Holland 
5,7 2,3 22,0 2,8 4,2 18,5 65,2 16,4 33,9 46,9 19,1      Zeeland 
5,0 2,7 25,9 3,1 5,0 18,2 68,5 13,4 35,2 42,8 21,9 Zuid-Nederland
5,0 2,4 23,0 2,8 4,3 18,6 68,6 12,8 34,0 42,9 23,0      Noord-Brabant 
5,2 3,3 30,4 4,0 6,6 17,3 68,2 14,6 37,7 42,7 19,6      Limburg 
3,3 4,0 28,1 3,9 6,2 16,8 67,7 15,5 21,7 62,6 15,7 Österreich 
3,5 5,4 33,3 4,9 8,1 15,8 67,9 16,3 21,2 62,0 16,9 Ostösterreich
2,4 4,2 21,2 4,8 7,1 15,2 66,7 18,1 27,5 61,0 11,6      Burgenland 
2,6 3,5 27,3 3,7 5,7 16,8 66,6 16,5 20,1 66,2 13,7      Niederösterreich 
4,4 7,2 37,1 6,0 11,1 15,0 69,3 15,7 21,1 58,4 20,6      Wien 
3,8 3,4 26,9 3,5 5,7 16,5 67,2 16,4 19,6 65,9 14,5 Südösterreich
3,8 2,7 24,6 3,2 5,5 16,9 66,9 16,2 14,2 70,9 14,9      Kärnten 
3,8 3,8 27,6 3,7 5,8 16,2 67,3 16,5 22,0 63,6 14,3      Steiermark 
2,7 2,7 17,0 2,9 4,7 18,2 67,7 14,0 23,7 61,3 15,1 Westösterreich
2,5 3,1 21,1 3,4 5,1 18,0 67,1 14,9 24,8 60,3 14,9      Oberösterreich 
2,6 2,8 12,4 2,8 5,4 17,9 68,6 13,5 19,9 65,0 15,1      Salzburg 
3,6 2,0 11,7 1,8 3,4 18,4 68,2 13,4 21,7 62,9 15,4      Tirol 
2,3 2,5 12,6 2,8 4,4 19,2 68,4 12,4 28,7 56,3 15,0      Vorarlberg 
4,1 5,1 34,5 6,1 11,6 16,0 67,6 16,4 79,6 11,1 9,3 Portugal
4,1 5,2 34,5 6,2 11,8 15,8 67,7 16,5 79,3 11,2 9,5 Continente
3,4 4,9 37,0 5,9 10,0 17,5 68,5 14,0 84,1 8,7 7,2      Norte 
2,7 3,0 27,4 3,8 11,2 14,9 65,5 19,6 82,6 8,7 8,8      Centro 
     Centro 
5,2 6,5 36,9 7,6 13,6 14,9 68,8 16,3 72,8 14,8 12,4      Lisboa e Vale do Tejo 
     Lisboa 
8,0 6,6 21,0 9,2 16,9 13,6 62,9 23,5 79,8 10,1 10,1      Alentejo 
     Alentejo 
3,0 5,3 28,2 6,7 14,3 14,7 66,6 18,7 80,4 12,9 6,7      Algarve 
3,7 2,5 38,6 4,3 7,9 21,9 65,8 12,4 86,3 8,9 4,9 Açores
3,3 2,5 33,4 3,0 5,2 19,4 67,2 13,4 85,9 9,3 4,8 Madeira
9,1 24,9 9,1 21,0 18,2 66,9 14,8 25,0 42,6 32,4 Suomi/Finland
 9,1 25,0 9,1 21,0 18,2 66,9 14,8 25,0 42,6 32,4 Manner-Suomi
13,3 26,4 13,7 29,3 17,6 65,4 17,0 27,0 46,6 26,3      Itä-Suomi 
 9,3 27,4 10,4 20,4 18,8 64,9 16,4 26,7 43,8 29,4      Väli-Suomi 
14,1 19,7 13,1 28,0 20,7 66,2 13,2 24,4 47,4 28,2      Pohjois-Suomi 
 5,8 22,6 5,0 14,7 18,6 69,9 11,5 22,3 37,2 40,5      Uusimaa (Suuralue) 
9,1 27,1 9,6 22,0 17,3 66,3 16,4 26,0 43,6 30,3      Etelä-Suomi 
                E t e l ä - S u o m i  
     Länsi-Suomi 
                P o h j o i s - S u o m i  
2,9 0,0 2,8 17,7 18,8 65,2 16,0 31,0 43,0 26,1 Åland
 5,1 19,9 4,6 12,8 18,5 64,2 17,3 18,5 55,1 26,4 Sverige 
4,0 12,1 3,7 11,5 18,6 67,0 14,4 13,5 51,8 34,7      Stockholm 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 198Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      Östra Mellansverige 1495 38,9 2,1 91,1 92,5 100,0 2,9 26,1 71,0 315,3 72,2 70,1 74,2 
     Sydsverige 1283 91,9 3,3 98,3 99,7 107,9 2,8 23,7 73,6 402,5 70,7 68,6 72,8
     Norra Mellansverige 831 13,0 0,4 89,3 91,8 98,0 3,7 27,0 69,3 200,3 69,7 68,4 70,9 
     Mellersta Norrland 375 5,3 0,8 98,8 98,7 108,4 3,8 21,2 75,0 132,6 68,9 69,0 68,7
     Övre Norrland 511 3,3 0,5 92,6 93,7 101,6 3,2 23,7 73,1 207,7 68,6 68,4 68,7 
     Småland med Öarna 797 24,0 2,1 95,8 97,3 105,1 4,1 30,7 65,2 127,0 75,2 73,3 77,1
     Västsverige 1774 60,3 3,2 102,5 103,5 112,5 2,4 25,3 72,3 339,3 75,5 74,2 76,7 
United Kingdom 58837 241,3 3,0 105,4 103,1 115,7 1,4 24,3 74,3 124,4 71,7 65,3 78,0
North East  2517 292,2 0,8 80,3 78,6 88,1 0,9 27,2 71,9 72,6 65,6 61,0 70,1 
     Tees Valley & Durham 1133 371,9 0,0 76,1 75,0 83,5 0,8 30,8 68,4 66,1 64,0 58,6 69,4
     Northumberland and Tyne & Wear 1384 248,6 1,4 83,7 81,5 91,8 0,9 24,4 74,8 78,0 66,9 63,1 70,6 
North West (inc. Merseyside) 6732 475,2 2,3 94,8 92,4 104,0 0,8 26,0 73,2 96,0 69,4 63,8 74,9
     Cumbria 488 71,5 -0,9 79,1 80,2 86,8 3,6 30,9 65,5 75,7 69,3 62,6 76,0 
     Cheshire 984 422,0 2,8 117,7 113,6 129,1 0,9 27,7 71,4 204,6 72,9 67,9 77,7
     Greater Manchester 2483 1930,8 3,2 102,6 99,3 112,6 0,3 25,4 74,3 68,7 69,4 63,7 75,0 
     Lancashire 1416 461,1 1,8 90,0 87,9 98,8 1,0 28,1 70,8 69,2 72,1 66,6 77,4
     Merseyside 1362 2078,3 1,9 74,5 73,7 81,8 0,2 21,8 78,1 104,5 64,2 58,7 69,6 
Yorkshire & the Humber 4967 319,1 2,1 90,8 89,2 99,7 1,2 27,1 71,7 81,1 70,5 63,8 77,0
     East Riding & North Lincolnshire 869 237,6 0,3 87,1 86,3 95,6 2,0 29,5 68,5 63,3 68,6 60,7 76,5 
     North Yorkshire 751 90,4 3,1 96,2 93,6 105,6 2,5 24,2 73,3 130,3 75,6 68,7 82,5
     South Yorkshire 1267 812,2 2,0 77,1 75,4 84,6 0,6 28,6 70,9 52,7 67,9 61,1 74,4 
     West Yorkshire 2080 1022,6 2,5 98,7 97,4 108,3 0,6 26,5 72,9 88,5 71,1 64,9 77,0
East Midlands  4175 267,2 2,5 96,6 95,6 106,0 1,4 30,3 68,3 104,9 73,5 66,8 80,1 
     Derbyshire & Nottinghamshire 1972 411,9 2,5 95,8 93,9 105,1 0,5 31,8 67,6 111,3 71,3 65,3 77,3
     Leicestershire, Rutland & Northants 1555 316,2 3,0 104,4 104,4 114,5 1,3 29,8 69,0 139,1 76,6 68,7 84,3 
     Lincolnshire 648 109,4 1,6 80,7 79,3 88,5 4,4 26,8 68,8 42,2 73,0 66,7 79,2
West Midlands  5267 405,0 2,3 95,2 93,6 104,5 1,0 30,6 68,5 94,4 71,2 64,1 78,1 
     Herefordshire, Worcestershire & Warks 1223 207,3 3,3 96,6 94,0 106,0 1,6 30,0 68,4 172,4 76,3 69,0 83,6
     Shropshire & Staffordshire 1489 240,1 1,4 79,7 81,0 87,4 1,5 30,6 67,9 73,6 74,2 67,6 80,3 
     West Midlands 2554 2842,3 2,2 103,6 100,8 113,7 0,3 30,9 68,8 70,2 67,1 59,7 74,2
Eastern  5395 282,2 3,3 101,4 98,8 111,3 1,5 25,0 73,5 238,6 76,1 69,0 83,1 
     East Anglia 2177 173,2 2,0 95,7 92,8 105,1 2,6 25,3 72,1 310,9 75,5 68,4 82,5
     Bedfordshire, Hertfordshire 1601 557,0 4,8 122,6 119,3 134,5 0,6 23,8 75,6 213,7 78,3 71,5 84,8 
     Essex 1616 439,8 3,2 88,1 86,4 96,7 1,0 25,9 73,1 165,2 74,9 67,5 82,2
London  7188 4538,8 4,6 164,7 159,5 180,7 0,3 13,9 85,8 102,3 68,7 61,5 75,6 
     Inner London 2772 8648,1 5,2 263,4 251,4 289,1 0,1 11,4 88,5 131,1 63,4 56,9 69,7
     Outer London 4416 3496,2 3,8 102,7 102,0 112,7 0,4 15,4 84,3 84,1 72,3 64,7 79,6 
South East 8007 419,0 4,1 115,9 112,9 127,2 1,4 22,4 76,2 209,8 77,0 70,0 83,8
     Berkshire, Bucks & Oxfordshire 2093 364,5 5,2 149,0 146,4 163,5 1,5 22,7 75,8 318,8 79,4 72,9 85,6 
     Surrey, East & West Sussex 2555 467,9 3,8 113,6 110,5 124,6 1,3 19,6 79,2 151,7 76,4 69,4 83,4
     Hampshire & Isle af Wight 1778 426,1 3,9 103,0 100,4 113,0 1,0 24,4 74,6 233,5 78,1 71,2 84,8 
     Kent 1581 423,3 3,0 90,3 86,4 99,1 2,2 24,3 73,5 133,0 73,4 65,8 81,1
South West  4934 205,8 2,7 93,8 92,4 103,0 2,0 23,7 74,3 132,9 76,2 70,4 81,9 
     Gloucestershire, Wiltshire & N Somerset 2163 284,5 3,3 112,1 110,4 123,0 1,3 23,0 75,6 228,8 78,3 72,5 84,0
     Dorset & Somerset 1192 195,3 2,1 82,8 83,0 90,9 2,1 24,3 73,6 80,6 76,6 70,9 82,2 
     Cornwall & Isles af Scilly 502 141,1 1,9 59,5 59,1 65,3 3,0 22,5 74,5 65,5 71,3 64,2 78,2
     Devon 1077 160,6 1,9 85,3 82,0 93,6 2,9 25,0 72,1 57,1 73,6 68,4 78,8 
Wales 2903 139,8 1,8 83,0 81,5 91,1 2,6 26,2 71,2 69,7 66,3 59,4 73,2
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 199Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
 5,2 23,0 4,9 13,6 18,7 64,0 17,3 19,8 55,9 24,3      Östra Mellansverige 
6,2 25,1 5,9 15,2 18,2 63,9 18,0 19,9 53,7 26,3      Sydsverige 
 6,3 19,1 5,7 13,7 18,0 62,3 19,7 20,4 59,4 20,2      Norra Mellansverige 
5,9 19,3 4,5 13,7 17,5 62,5 20,0 20,2 58,5 21,3      Mellersta Norrland 
 6,1 17,6 4,6 13,1 18,4 64,2 17,4 13,8 61,6 24,6      Övre Norrland 
: 3,9 18,1 4,1 9,6 18,8 62,3 18,9 23,4 56,3 20,3      Småland med Öarna 
: 4,9 21,7 4,3 12,9 18,9 63,8 17,3 19,6 54,1 26,3      Västsverige 
9,6 5,1 21,9 4,5 12,0 19,1 65,4 15,6 18,1 52,4 29,5 United Kingdom 
 6,8 27,0 5,2 14,2 18,8 65,2 16,1 21,2 55,7 23,0 North East
7,2 24,6 6,0 16,6 19,3 65,2 15,5 22,5 55,9 21,6      Tees Valley & Durham 
 6,4 29,1 4,5 12,4 18,3 65,2 16,5 20,2 55,6 24,3      Northumberland and Tyne & Wear 
5,3 26,6 4,3 12,6 19,4 65,0 15,6 20,7 54,1 25,2 North West (inc. Merseyside)
 5,1 28,0 4,1 11,7 17,7 64,3 17,9 17,1 58,5 24,4      Cumbria 
4,2 20,3 3,2 11,8 19,0 65,6 15,5 14,4 54,9 30,6      Cheshire 
 5,6 27,4 4,6 12,2 20,1 65,4 14,5 22,1 52,3 25,6      Greater Manchester 
4,4 21,7 3,7 12,4 19,3 64,3 16,4 20,1 55,9 24,0      Lancashire 
 6,6 31,6 5,4 14,3 19,4 64,5 16,1 24,5 53,3 22,3      Merseyside 
9,5 5,2 21,3 4,3 12,6 19,2 65,0 15,8 20,2 54,9 24,9 Yorkshire & the Humber
 6,3 26,3 5,2 15,5 19,3 64,2 16,5 19,0 58,1 22,9      East Riding & North Lincolnshire 
3,7 18,6 3,6 7,6 17,8 64,4 17,8 15,1 55,1 29,8      North Yorkshire 
 5,2 24,6 3,7 12,4 18,9 65,3 15,8 21,5 56,2 22,3      South Yorkshire 
5,4 17,9 4,5 13,1 19,9 65,4 14,7 21,7 52,8 25,5      West Yorkshire 
8,5 4,5 22,9 4,4 10,6 18,8 65,3 15,9 19,7 55,7 24,6 East Midlands
5,1 28,9 4,5 11,2 18,6 65,4 16,0 20,7 55,7 23,6      Derbyshire & Nottinghamshire 
 4,0 17,5 4,6 10,4 19,6 65,9 14,5 19,1 53,9 27,0      Leicestershire, Rutland & Northants 
4,3 13,2 3,4 9,5 17,7 63,3 19,0 17,7 60,1 22,2      Lincolnshire 
10,3 5,6 20,7 5,2 14,2 19,5 64,9 15,6 21,4 53,3 25,2 West Midlands
3,5 13,1 4,1 8,9 18,3 65,2 16,5 16,7 53,6 29,7      Herefordshire, Worcestershire & Warks 
 4,6 21,8 4,0 11,2 18,7 65,8 15,6 18,0 56,6 25,5      Shropshire & Staffordshire 
7,4 22,1 6,7 18,2 20,5 64,2 15,3 26,1 51,2 22,8      West Midlands 
 3,7 18,2 3,5 9,4 18,9 65,1 16,0 15,8 57,0 27,2 Eastern
7,4 3,7 16,5 3,3 9,8 18,4 64,4 17,2 16,6 56,9 26,5      East Anglia 
 3,5 17,6 3,2 8,4 19,9 66,0 14,2 12,3 54,9 32,8      Bedfordshire, Hertfordshire 
4,0 20,8 4,0 10,0 18,7 65,0 16,3 18,2 59,1 22,7      Essex 
11,9 6,7 23,6 6,0 14,2 19,3 68,2 12,5 17,5 41,1 41,4 London
: 9,0 27,1 7,7 18,4 19,2 69,8 10,9 20,4 31,6 48,0      Inner London 
: 5,3 19,9 4,9 11,6 19,4 67,1 13,6 15,5 47,4 37,0      Outer London 
3,7 14,9 3,5 8,9 18,8 65,2 16,0 12,7 53,3 34,0 South East
 3,4 11,4 3,0 8,6 19,6 67,5 12,9 13,4 49,3 37,4      Berkshire, Bucks & Oxfordshire 
3,8 17,9 3,6 7,8 17,9 63,7 18,4 11,8 52,7 35,5      Surrey, East & West Sussex 
 3,5 9,5 3,7 9,9 18,6 65,4 16,0 10,5 55,8 33,7      Hampshire & Isle af Wight 
4,2 19,7 3,9 9,8 19,3 64,4 16,4 15,9 57,3 26,8      Kent 
8,8 3,7 14,0 3,3 9,1 18,0 63,6 18,4 12,8 57,1 30,1 South West
3,6 9,2 3,3 8,5 18,7 65,2 16,1 12,5 55,1 32,4      Gloucestershire, Wiltshire & N Somerset 
 3,6 13,3 3,4 8,5 17,4 61,9 20,7 13,1 57,0 29,9      Dorset & Somerset 
: 4,2 20,9 3,2 11,0 17,4 62,6 20,0 13,8 58,3 27,9      Cornwall & Isles af Scilly 
: 4,2 20,7 3,2 10,6 17,5 62,6 19,9 12,7 60,8 26,6      Devon 
9,4 5,6 20,1 5,0 14,0 19,0 63,8 17,3 21,4 51,5 27,1 Wales
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 200Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      West Wales & the Valleys 1853 141,2 0,9 69,6 69,4 76,4 2,9 25,9 71,3 47,9 64,0 57,6 70,4 
     East Wales 1050 137,3 3,1 106,7 102,7 117,1 2,2 26,7 71,1 107,8 70,2 62,5 77,7
Scotland  5064 64,8 1,5 99,5 98,3 109,2 1,9 23,5 74,6 85,5 70,3 65,8 74,8 
     North Eastern Scotland 503 68,6 1,6 136,6 138,7 149,9 3,2 30,9 65,9 220,1 76,0 67,6 84,5
     Eastern Scotland 1904 105,9 1,6 101,2 100,4 111,0 1,9 23,1 75,0 103,6 72,2 67,7 76,8 
     South Western Scotland 2287 175,5 1,5 94,3 91,9 103,5 0,9 23,1 76,0 52,0 66,5 62,5 70,7
     Highlands & Islands 369 9,3 0,4 72,4 72,1 79,4 4,2 19,8 76,0 41,8 73,5 70,7 76,3 
Northern Ireland 1689 119,3 2,7 82,4 81,2 90,4 4,5 26,0 69,5 35,4 64,8 57,5 72,2
               
Bălgarija 7913 71,3 0,0 26,0 24,9 28,6 9,6 32,7 57,7 3,1 50,6 47,5 53,7 
     Severozapaden 535 50,5 -0,2 23,7 22,2 26,0 12,5 34,6 52,9 : 43,7 42,2 45,1
     Severen Tsentralen 1201 67,0 0,2 22,4 21,5 24,6 10,0 37,2 52,9 : 49,3 46,5 52,1 
     Severoiztochen 1309 65,5 0,0 22,7 21,8 24,9 15,1 27,6 57,3 : 47,7 43,3 52,2
     Yugozapaden 2097 103,4 1,0 36,3 33,9 39,9 3,3 31,4 65,2 : 56,4 53,9 58,9 
     Yuzhen Tsentralen 1975 71,8 -1,7 21,7 20,7 23,8 12,3 35,0 52,7 : 49,9 47,5 52,4
     Yugoiztochen 796 54,4 0,0 22,1 23,9 24,3 11,4 31,6 57,0 : 47,4 42,0 52,9 
Kypros 706 119,7 3,8 77,8 76,1 85,4 5,3 23,2 71,6 11,9 68,5 59,0 78,8
ýeská Republika 10219 129,6 1,5 60,6 59,8 66,5 4,8 39,9 55,3 11,3 65,5 57,1 74,0 
     Praha 1164 2348,1 4,4 135,5 129,8 148,7 0,5 21,3 78,2 : 72,0 65,8 78,5
     StĜední ýechy 1124 102,0 3,0 50,0 49,6 54,9 5,1 38,9 56,0 : 68,6 58,1 79,0 
     Jihozápad 1175 66,7 0,9 55,1 55,0 60,5 8,1 41,6 50,3 : 68,0 59,5 76,5
     Severozápad 1124 129,9 -1,2 47,9 48,6 52,6 3,6 41,4 55,0 : 62,4 53,8 70,9 
     Severovýchod 1486 119,5 1,0 50,8 50,6 55,7 5,0 46,3 48,8 : 67,0 57,9 76,1
     Jihovýchod 1645 117,6 1,3 53,4 52,3 58,6 7,5 40,2 52,3 : 64,7 56,2 73,1 
     StĜední Morava 1233 135,5 0,4 48,1 47,8 52,8 5,0 46,3 48,6 : 63,2 54,8 71,7
     Moravskoslezsko 1268 228,4 -0,7 50,6 50,3 55,5 2,8 43,9 53,3 : 59,2 51,2 67,1 
Eesti 1367 30,2 5,2 38,5 37,1 42,3 7,0 31,3 61,7 9,4 62,0 57,9 66,5
Magyarország 10188 109,5 4,0 51,5 49,5 56,5 6,0 34,2 59,8 17,1 56,6 50,0 63,5 
     Közép-Magyarország 2830 409,1 5,2 81,3 76,3 89,2 1,8 26,3 71,9 : 61,3 54,6 68,8
     Közép-Dunántúl 1121 99,5 4,6 48,0 46,8 52,7 5,7 44,6 49,6 : 60,6 54,0 67,3 
     Nyugat-Dunántúl 1003 89,7 4,3 53,6 54,8 58,8 5,5 42,0 52,5 : 64,1 56,5 71,5
     Dél-Dunántúl 996 70,3 2,6 38,7 37,6 42,5 9,8 33,8 56,3 : 51,9 46,1 58,0 
     Észak-Magyarország 1300 96,8 2,3 33,7 32,4 37,0 4,3 39,9 55,8 : 50,1 44,3 56,1
     Észak-Alföld 1561 87,9 3,0 34,2 32,1 37,5 7,5 33,8 58,8 : 49,5 42,8 56,2 
     Dél-Alföld 1377 75,2 1,6 36,9 36,0 40,5 14,2 33,0 52,8 : 54,7 47,5 62,1
Lietuva 3481 53,3 5,1 37,2 35,6 40,8 17,9 27,5 54,6 1,4 59,9 57,2 62,7 
Latvija 2355 36,5 5,7 33,4 31,8 36,6 15,3 25,8 58,9 5,4 60,4 56,8 64,3
Malta 393 1182,4 3,6 69,5 70,7 76,2 2,3 31,2 66,5 13,0 53,7 33,1 74,1 
Polska 38641 123,6 6,3 40,9 41,1 44,9 19,3 28,6 52,0 2,3 51,5 46,2 56,9
     Dolno Ğląskie 2971 148,9 5,8 41,6 42,1 45,6 9,5 32,4 58,2 : 47,6 43,9 51,4 
     Kujawsko-Pomorskie 2100 116,9 4,7 37,0 36,8 40,5 19,1 29,4 51,4 : 50,6 45,0 56,3
     Lubelskie 2230 88,8 4,5 28,6 28,6 31,4 39,4 18,1 42,5 : 56,1 51,6 60,7 
     Lubuskie 1024 73,2 4,7 36,3 37,0 39,9 10,2 31,3 58,5 : 45,9 41,4 50,5
àódzkie 2638 144,8 5,8 36,9 37,2 40,5 19,8 30,6 49,7 : 52,8 47,8 58,1 
     Maáopolskie 3238 213,8 6,2 35,3 36,3 38,8 23,7 27,0 49,3 : 54,6 50,2 59,3
     Mazowieckie 5075 142,6 10,4 63,7 62,2 69,9 20,4 21,6 58,0 : 57,1 52,9 61,4 
     Opolskie 1083 115,1 2,7 33,2 34,1 36,4 18,5 32,9 48,7 : 50,3 44,3 56,5
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 201Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
: 5,9 19,1 5,6 14,6 18,8 63,3 17,9 23,2 51,7 25,1      West Wales & the Valleys 
: 5,1 21,9 4,1 13,0 19,4 64,6 16,1 18,5 51,2 30,3      East Wales 
9,4 6,5 23,5 5,2 14,5 18,3 66,3 15,4 18,7 48,6 32,7 Scotland
: 3,6 10,0 4,1 7,2 18,4 67,4 14,2 17,8 45,8 36,4      North Eastern Scotland 
: 5,8 21,4 4,9 13,7 18,0 66,4 15,7 15,3 49,4 35,2      Eastern Scotland 
: 7,9 28,8 6,1 17,0 18,5 66,3 15,2 22,4 47,6 30,1      South Western Scotland 
: 5,9 11,9 4,0 15,0 18,6 64,8 16,6 17,0 51,9 31,1      Highlands & Islands 
15,1 5,8 37,5 5,0 11,8 22,5 64,5 13,0 27,2 47,8 25,0 Northern Ireland
             
: 18,2 66,0 17,3 37,2 15,9 67,9 16,2 28,4 50,5 21,2 B ălgarija 
: 26,9 77,8 25,3 53,6 15,3 63,4 21,3 29,3 54,2 16,5      Severozapaden 
: 18,1 62,1 16,9 36,5 14,8 66,5 18,7 25,7 53,4 20,8      Severen Tsentralen 
: 22,3 63,2 22,6 40,0 16,9 68,6 14,5 37,6 45,1 17,3      Severoiztochen 
: 13,3 65,2 12,4 28,3 14,9 69,6 15,5 18,0 52,5 29,5      Yugozapaden 
: 17,2 67,1 15,7 38,5 16,4 68,2 15,4 32,7 49,5 17,8      Yuzhen Tsentralen 
: 22,3 65,8 23,0 44,8 17,4 67,5 15,1 33,3 49,5 17,2      Yugoiztochen 
: 3,3 20,1 4,2 7,7 23,2 65,5 11,3 33,5 37,4 29,1 Kypros 
: 7,3 50,3 9,0 16,9 16,6 69,6 13,8 12,1 76,0 11,9 ýeská Republika 
: 3,6 28,1 4,5 9,4 13,9 69,8 16,3 4,4 68,4 27,1      Praha 
: 5,0 45,1 7,4 8,5 16,3 69,3 14,4 13,7 77,8 8,5      St Ĝední ýechy 
: 4,9 44,1 5,9 8,9 16,6 69,6 13,8 12,1 77,1 10,7      Jihozápad 
: 11,4 58,5 13,3 26,2 17,3 70,7 12,0 17,5 75,3 7,2      Severozápad 
: 5,4 43,3 7,1 13,0 17,1 69,1 13,9 11,9 78,7 9,3      Severovýchod 
: 6,8 47,1 7,9 17,0 16,9 69,0 14,1 11,1 76,0 12,9      Jihovýchod 
: 8,8 51,1 10,8 21,4 17,0 69,5 13,6 13,1 77,4 9,5      StĜední Morava 
: 13,4 58,8 16,3 29,1 17,6 70,2 12,2 13,5 76,8 9,7      Moravskoslezsko 
: 10,3 52,4 9,7 17,6 18,0 67,5 14,5 12,4 57,1 30,5 Eesti 
: 5,9 43,6 5,4 12,4 17,1 68,3 14,6 28,4 57,3 14,3 Magyarország 
: 4,0 51,1 3,9 8,8 15,5 69,3 15,2 20,7 57,8 21,5      Közép-Magyarország 
: 5,0 39,6 4,7 10,3 17,4 69,5 13,2 28,9 59,2 12,0      Közép-Dunántúl 
: 4,1 38,6 4,2 8,8 16,3 68,9 14,8 26,9 60,8 12,2      Nyugat-Dunántúl 
: 7,9 44,9 7,1 15,9 17,1 68,3 14,7 32,7 56,5 10,8      Dél-Dunántúl 
: 8,9 45,9 7,6 19,4 18,2 67,0 14,8 32,4 56,3 11,3      Észak-Magyarország 
: 7,9 42,2 7,0 14,9 19,4 67,1 13,5 34,3 54,2 11,5      Észak-Alföld 
: 6,3 35,5 6,5 13,9 17,1 67,5 15,5 32,4 57,0 10,5      Dél-Alföld 
: 13,7 53,5 12,9 23,0 19,8 66,9 13,4 15,1 40,1 44,8 Lietuva 
: 12,1 45,3 11,0 20,8 17,8 67,5 14,7 17,8 63,0 19,3 Latvija 
: 5,2 : 6,1 11,0 20,8 67,2 12,0 : : : Malta 
: 19,9 54,8 20,9 42,5 18,8 68,9 12,3 19,1 68,3 12,5 Polska 
: 26,1 52,7 25,6 50,2 17,2 70,4 12,4 17,8 69,6 12,6      Dolno Ğląskie
: 21,5 53,3 22,0 43,2 19,4 69,1 11,4 19,8 69,8 10,4      Kujawsko-Pomorskie 
: 16,6 46,7 16,5 37,8 19,8 66,6 13,6 22,4 63,9 13,8      Lubelskie 
: 26,3 47,7 26,7 50,1 19,4 69,8 10,8 16,7 72,7 10,5      Lubuskie 
: 20,3 62,5 21,4 42,1 17,0 68,7 14,3 23,0 64,0 13,0      àódzkie 
: 16,2 58,6 16,5 37,5 20,0 67,7 12,3 16,8 69,2 14,0      Maáopolskie 
: 17,0 56,0 17,5 36,9 17,8 68,3 14,0 18,2 65,2 16,6      Mazowieckie 
: 19,7 53,0 21,0 45,3 18,1 70,2 11,7 19,0 69,3 11,7      Opolskie 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 202Glavni regijski kazalci
Prebivalstvo Gospodarstvo Trg delovne sile 
BDP/prebivalca (PPS) Delovna mesta po 
sektorjih(% celote), 2002 Stopnja zaposlenosti 
(starih 15-64 kot % vseh 
oseb starih 15-64), 2002 Regija * 
x1000, prebivalcev leta 2001 
Gostota poselitve (preb./km²), 2001 
Rast BDP (% povpre þne letne spre-
membe), 1995-2001 
2001, EU15 = 100 Povpreþje 1999-2000-2001,  
EU15 = 100 2001, EU25 = 100 
Kmetijstvo IndustrijaStoritve 
Prijave patentov na EPO na milijon prebi-
valcev, povpre þje 1999-2000-2001    
Skupaj
ŽenskeMoški      Podkarpackie 2130 118,8 5,1 29,2 29,5 32,0 30,8 28,2 41,1 : 53,2 47,9 58,3 
     Podlaskie 1221 60,5 6,3 31,0 30,5 34,0 36,5 18,6 45,0 : 54,8 50,0 59,6
     Pomorskie 2202 120,4 6,5 40,6 41,3 44,6 9,5 31,1 59,4 : 50,2 42,9 57,9 
ĝlaskie 4840 393,7 3,9 44,6 45,2 49,0 4,1 39,5 56,4 : 46,9 40,1 54,0
ĝwiĊtokrzyskie 1321 113,2 5,5 31,2 31,8 34,3 31,0 24,9 44,2 : 50,3 45,6 55,0 
     Warmi Ĕsko-Mazurskie 1469 60,7 4,8 29,6 30,8 32,5 17,9 28,1 54,0 : 46,0 40,9 51,0
     Wielkopolskie 3363 112,8 7,8 43,4 43,5 47,6 20,3 32,7 47,0 : 52,9 46,0 59,9 
     Zachodniopomorskie 1735 75,8 5,8 40,5 41,1 44,5 8,3 29,6 62,2 : 45,8 41,2 50,7
România 22408 94,0 -0,1 24,4 23,7 26,8 36,8 29,7 33,5 0,9 57,6 51,8 63,6 
     Nord-Est 3835 104,1 -1,8 17,2 18,8 18,9 51,3 23,6 25,1 : 59,1 55,3 62,9
     Sud-Est 2935 82,1 -2,0 21,3 20,8 23,4 38,1 26,1 35,9 : 54,7 46,3 63,4 
     Sud 3463 100,5 -2,3 20,5 19,5 22,6 44,3 28,0 27,7 : 57,9 51,0 65,0
     Sud-Vest 2397 82,0 -1,6 21,6 20,5 23,7 51,3 23,2 25,5 : 61,3 56,4 66,2 
     Vest 2032 63,4 -0,4 26,4 25,3 29,0 27,9 34,7 37,4 : 57,5 50,5 64,8
     Nord-Vest 2839 83,1 -1,2 21,6 21,3 23,7 34,2 32,3 33,5 : 57,8 53,2 62,4 
     Centru 2640 77,4 -2,0 23,5 24,0 25,8 26,1 41,1 32,8 : 55,8 50,5 61,2
     Bucure úti 2269 1245,7 7,4 52,3 46,5 57,3 2,7 35,0 62,4 : 56,9 51,0 63,4 
Slovenija 1992 98,3 5,1 67,8 67,1 74,4 9,2 38,7 52,1 30,5 63,4 58,6 68,2
Slovenská Republika 5403 110,2 3,9 44,7 43,9 49,0 6,2 38,5 55,4 5,7 56,8 51,4 62,4 
     Bratislavský 602 293,0 5,7 101,8 97,4 111,7 2,3 23,1 74,7 : 67,2 62,7 72,1
     Západné Slovensko 1878 125,3 3,4 40,9 41,0 44,9 7,3 42,4 50,3 : 57,2 51,6 62,9 
     Stredné Slovensko 1360 83,7 3,2 36,9 36,1 40,5 6,5 40,7 52,8 : 55,4 50,0 60,8
     Východné Slovensko 1564 99,3 3,5 34,0 33,1 37,3 6,5 39,4 54,1 : 53,2 47,4 59,2 
                            
N10: nove države þlanice; N12: nove države þlanice plus Romunija in Bolgarija 
* Regije NUTS 1. nivoja (pod þrtane) in 2. nivoja. Nove regije, vklju þene maja 2003, so napisane v rde þi barvi, stare pa v poševni pisavi                                           
Vnesene so naslednje spremembe: V Nem þiji se je Brandenburg razdelil na dve regiji NUTS 2; v Španiji se je Ceuta y Melilla prav tako razdelila na dve regiji; v Itali ji se je spre-
menila regija NUTS 1  Nord Ovest in vklju þila Lombardijo (ki je bila prej regija NUTS 1), v regijo Nord Est se je vklju þila Emilia-Romagna, v regijo Centro se je vklju þil Lazio in v
regijo Sud sta se vklju þili Abruzzo-Molise in Campania, medtem ko se je oblikovala nova  regija NUTS 1 Isole, ki vsebuje Sardinijo in Sicilijo; na Port ugalskem se je prejšnja regija 
NUTS 2 Lisboa e Vale do Tejo razdelila med Centro in novo regijo Lisboa in Alentejo; na Finskem so se štiri prejšnje regije NUT S 2 in regija NUTS 1 Manner-Suomi (vse razen 
Itä-Suomi) preoblikovale v tri nove regije NUTS 2.
Rast BDP: FR(DOM): 1995-2000; BDP/ prebivalca: FR(DOM): 2000 in povpre þje 1999-2000 
Delovna mesta po sektorjih: F(DOM): ocene; MT: državni viri 
Dolgoroþno brezposelni: razen MT 
Stopnja zaposlenosti: MT: državni viri 
Prebivalstvo po starostnih skupinah: F(DOM): 1998; MT: 1999 
Vir: Eurostat (REGIO, LFS), državni statisti þni zavodi in izra þuni DG REGIO 
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 203Trg delovne sile Starostna sestava Izobrazba 
Stopnja brezposelnosti (%) % prebivalcev starosti: (2000) Dosežena stopnja izobrazbe 
prebivalcev starosti 25-64 
(% celote), 2002 Skupaj, 1992 
Skupaj, 2002 
Dolgoro þno brezposelni, 2002  
(% vseh brezposel.) Ženske, 2002 
Mladi, 2002 <15 15-64 65+ Nizka SrednjaVisoka Regija * 
: 18,2 67,5 19,2 45,7 21,4 66,8 11,8 20,0 68,8 11,1      Podkarpackie 
: 16,8 58,0 17,1 37,9 20,1 66,4 13,5 23,9 62,4 13,6      Podlaskie 
: 21,5 39,5 23,7 45,1 19,8 69,4 10,7 19,4 67,5 13,1      Pomorskie 
: 20,1 62,3 23,2 42,0 17,3 71,2 11,5 15,0 74,4 10,6 ĝlaskie 
: 18,8 53,9 19,4 48,7 18,8 67,4 13,8 20,2 67,1 12,6      ĝwiĊtokrzyskie 
: 25,9 59,2 27,7 52,2 20,7 69,0 10,4 25,9 63,2 10,9      Warmi Ĕsko-Mazurskie 
: 18,2 45,3 20,2 38,0 19,8 68,9 11,3 17,9 71,5 10,6      Wielkopolskie 
: 26,0 52,7 26,3 54,6 18,7 70,4 10,9 20,7 68,0 11,3      Zachodniopomorskie 
: 8,4 54,0 7,7 23,2 18,5 68,3 13,2 28,9 61,2 9,8 România 
: 7,8 50,8 7,1 19,6 21,2 66,2 12,6 32,8 60,2 7,0      Nord-Est 
: 10,6 52,8 11,2 26,7 18,8 68,7 12,6 32,2 58,5 9,3      Sud-Est 
: 9,8 53,4 9,1 29,8 18,2 67,0 14,7 31,1 61,8 7,1      Sud 
: 6,7 55,6 6,2 22,4 18,5 67,0 14,5 27,5 64,0 8,5      Sud-Vest 
: 7,2 51,5 6,8 18,6 17,7 69,4 12,9 28,7 60,8 10,5      Vest 
: 7,6 55,2 6,6 19,4 19,0 68,6 12,4 31,7 58,9 9,4      Nord-Vest 
: 8,4 53,7 7,0 22,8 18,5 69,2 12,3 26,5 65,6 7,9      Centru 
: 8,8 61,3 7,3 26,1 14,3 72,1 13,6 16,9 60,9 22,1      Bucure úti
: 6,3 55,6 6,8 16,5 16,1 70,0 13,9 23,0 61,8 15,3 Slovenija 
: 18,7 65,2 18,7 37,7 19,8 68,8 11,4 14,0 75,1 10,9 Slovenská Republika 
: 8,7 53,3 9,2 18,4 16,4 71,6 12,0 9,1 66,6 24,3      Bratislavský 
: 17,5 69,8 18,1 35,5 18,5 69,5 12,0 15,5 76,0 8,5      Západné Slovensko 
: 21,4 61,9 21,3 40,6 20,2 68,4 11,5 15,2 75,2 9,7      Stredné Slovensko 
: 22,2 65,7 21,7 44,4 22,4 67,2 10,4 13,2 77,6 9,2      Východné Slovensko 
                        
Glavni regijski kazalci 
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 204
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 205 205Seznam grafov 
I Izdatki za kohezij sko politiko, 2000-2013 .................................................................................... ...xxxviii 
1.1 Rast BDP na prebivalca v Španiji, Portugalski in Gr þiji glede na povpre þje EU15, 1992-2002...........  3 
1.2 Stopnja zaposlenos ti, 1998 in 2002......................................................................................... .............. 9 
1.3 BDP na prebivalca (PPS) po državnih in regijskih ekstre mih, 2001.................................................... 11 
1.4 BDP na prebivalca (PPS), 2002. ............................................................................................. ............ 11 
1.5 Spremembe stopnje zaposlenosti po sektorjih v E U15, 1996-2002.................................................... 14 
1.6 Simulacija BDP na prebivalca (PPS) v pridruženih þlanicah, 2004-2040 (predvidena relativna  
rast 1,5% pa). ................................................................................................................. ..................... 17 
1.7 Simulacija BDP na prebivalca (PPS) v pridruženih þlanicah, 2004-2040 (predvidena relativna  
rast 2,5% pa). ................................................................................................................. ..................... 17 
1.8 Predviden upad delazmožnega pr ebivalstva, 20 00-2025 ................................................................... 18 
1.9 Prebivalstvo na robu revš þine*, 2000.................................................................................................. 24 
1.10 Notranja bruto pora ba energije, 1995 in 2001.............................................................................. ....... 43 
1.11 Sprememba notranje bruto porabe energije na enot o BDP, 1995-2001............................................. 43 
1.12 Sestava notranje bruto por abe energije po vrstah goriv, 2001............................................................ 44
1.13 Stopnja udeležbe pri stalne m poklicnem uspos abljanju, 1999............................................................ 48
1.14 Število glavnih telefonskih linij in stopnja pokritosti z mobilno telefonijo, 2001/2002.......................... 56 
1.15 Nivo dostopnosti gospodinj stev do inter neta, 2002......................................................................... .... 57 
2.1 Javni odhodki v državah þlanicah, v letih 1995 in 2002 ...................................................................... 85 
2.2 Državni odhodki po regijah v VB, povpre þje 2000-2001 ..................................................................... 89 
2.3 Javni odhodki* po regij ah v Italiji, 2000 .................................................................................. ............. 90 
2.4 Državni odhodki po regijah v Španiji, povpre þje 1992-1999 ............................................................... 91 
2.5 Prilivi od davkov in socialnih pirspevkov na vladnem  nivoju, 2001 ..................................................... 92 
2.6 FDI prilivi v države þlanice in pridružene þlanice, povpre þje 1999-2001............................................. 98 
3.1 Sredstva Garancijske  sekcije EAGGF, 2002.................................................................................... . 125 
3.2 Državna pomo þ v državah þlanicah, 2001......................................................................................... 128 
4.1 Sredstva Strukturnih skladov (vsi programi) po državah, 2000-2006. .............................................. 138 
4.2 Dodatnost - Sprememba povpre þnih državnih letnih sredstev za programe Strukturnih  
skladov, 1989-93 do 1994-99. ................................................................................................... ........ 140 
4.3 Sestava sredstev Strukturnih skladov, odobrenih za regije Objective 1:  
vse države þlanice, 2000 -2006.......................................................................................................... 142 
4.4 Porazdelitev sredstev Strukturnih skladov in rast BDP v regijah Objective 1, 1995-2001 ...............  147 
4.5 Ocena višine mestnih investicij v pr ogramih Objective 1 in 2, 2000-2006. ....................................... 159 
Seznam kart 
1 BDP na prebiva lca (PPS), 2001. ............................................................................................... ............ 5 
2 Stopnje zaposlenosti, 2002................................................................................................... ................. 8 
3 Stopnje starostne odv isnosti, 2000 in 2025................................................................................... ...... 19 
4 Stopnje brezposelnosti, 2002 ................................................................................................. ............. 21 
5 Brezposelnost, 2002.......................................................................................................... .................. 22 
6 Sprememba prebivalstva, 1996 -1999: glavni razlogi .......................................................................... 32
7 Ozemeljska razli þnost – stopnja drobitve naravnih obmo þij................................................................ 35 
8 Gostota av tocest, 2001....................................................................................................... ................. 39 
9 Doseženi nivoji izobrazbe, 2002.............................................................................................. ............ 46 
10 Odhodki za raziskave in razvoj (R&D), 2000.................................................................................. ..... 52 
11 Zaposlenost v sektorjih visoke tehnologije, 2002 ............................................................................ .... 54 
12 Odlaganje komunalnih odpadkov na deponijo................................................................................... .. 61 
A1.1 Zaposlenost po sektorjih, 2002............................................................................................ ................ 73 
A1.2 BDP na zapos leno osebo (EUR), 2001........................................................................................ ....... 74 
A1.3 Spremembe delazmožnega prebi valstva (15-64), 2000-2025 ............................................................ 75 
A1.4 Spremembe starega prebi valstva (65+ ), 2000-2025........................................................................... 76
TRETJE POROCILO GOSPODARSKI IN SOCLALNL KOHEZIJI 206A1.5 Dostopnost po cestah, 2001 ................................................................................................ ................77 
A1.6 Dostopnost po železnici, 2001............................................................................................. ................78 
A1.7 Dostopnost po zraku, 2001................................................................................................. .................79 
A1.8 Zgodnja opusti tev šolanja, 2002 ........................................................................................... ...............80 
A1.9 Prijave patentov na EPO, povpre þje 1999-2001..................................................................................81 
3.1 Na þrti vseevropskega transportnega omrežj a, ki so v interesu Evrope.............................................122 
4.1 Strukturni skladi: obmo þja, ki so upravi þena do pomo þi Objective 1 in 2..........................................139 
Seznam tabel 
A1.1 Zaposlenost v EU15, 1996 in 2002.......................................................................................... ............66 
A1.2 Spremembe BDP, zaposlenosti, produktivnosti in prebivalstva po skupinah regij Objective 1,  
1994-2001...................................................................................................................... ......................66 
A1.3 Statisti þni uþinek v regijah Objective 1 (na podlagi BDP na prebivalca /PPS/, povpre þje
1999-2001)..................................................................................................................... ......................66 
A1.4 Sestava stopenj zaposlenosti v državah kandidatkah in EU, 2002 .....................................................67
A1.5 Stopnje brezposelnost i v EU15, 1996 in 2002............................................................................... ......67 
A1.6 Prebivalstvo na meji revš þine, 2000*...................................................................................................68 
A1.7 Prebivalstvo na meji revš þine po gospodinjstvih, 2000*......................................................................69 
A1.8 Obmo þja z geografskimi ovir ami: glavni razlogi, 2001 ........................................................................70 
A1.9 Državna pomo þ za raziskave in razvoj ter proizvodnjo, povpre þje 1999-2001 ...................................71 
A1.10 Izpusti toplog rednih plinov, 2000. ....................................................................................... .................72 
A1.11 Izpusti toplogrednih pl inov po glavnih se ktorjih, 2001. ................................................................... .....72 
A2.1 Državni odhodki po ekono mskih kategorijah, 1995 in 2002 ..............................................................102 
A2.2 Državni odhodki za starostne pokojnine in brezposelne, 1995 in 2000 ........................................... 103 
A2.3 Državni odhodki po namenu, 1995 in 2001 ................................................................................... ....104 
A2.4 Državni odhodki po regijah v VB, 2000-01*................................................................................. ......105 
A2.5 Državni odhodki po regijah v Italiji, 2000 ................................................................................ ...........106 
A2.6 Državni odhodki po regijah v Španiji, povpre þje 1992-1999..............................................................107
A2.7 Prihodki od davkov in socialnih prispe vkov na nivoju države, 1995 in 2001.................................... 108 
A2.8 Porazdelitev prilivov FDI po  regijah v izbranih državah EU...............................................................1 09
A2.9 Prilivi FDI v EU15 in države kandidatke, povpre þje 1999-2001.........................................................110 
A2.10 Porazdelitev prilivov FDI po regijah NUTS 2 v izbranih novih državah þlanicah...............................111 
3.1 Državna pomo þ na prebivalca v državah þlanicah, 19 97-2001.........................................................129 
A4.1 Porazdelitev sredstev Strukturnih skladov po namenu in državah, 2000-2006.................................180 
A4.2 U þinek vzvoda Strukturnih skladov na državna in zasebna vlaganja v Objective 1, 1994-1999  
in 2000-2006 ................................................................................................................... ...................181 
A4.3 Posojila EIB, 1989-2002. .................................................................................................. .................181 
A4.4 Objective 1: porazdelitev sredstev Strukturnih skladov po kategorijah porabe, 2000-2006..............182 
A4.5 Vlaganja Strukturnih skladov v promet v okviru programov Objective 1, 2000-2006........................183 A4.6 Ex post ovrednotenje makroekonomskih u þinkov strukturne politike, 1994-1999: rezultati  
simulacijskega programa HERMIN................................................................................................. .. 183 
A4.7 U þinek strukturne politike na fizi þno infrastrukturo in kadre, 1994-2010: rezultati simulacijskega  
programa HERMIN. ................................................................................................................ ...........184 
A4.8 U þinki posegov Objective 1 na tr govinsko izmenjav o, 2000-2006 ....................................................184 
A4.9 Izven Objective 1: raz þlemba sredstev Strukturnih skladov po kategorijah porabe, 
2000-2006...................................................................................................................... ....................185 
A4.10 Razpored sredstev Strukturnih skladov za razvoj podeželja, 2000-2006..........................................186 
A4.11 Razpored odobrenih sredstev Strukturnih skladov po novih državah þlanicah, 2004-2006..............186 
A4.12 Raz þlemba sredstev Strukturnih skladov, odobrenih za nove države þlanice, 2004-2006. ..............186 
Glavni regijski  kazalci........................................................................................................ ............................188 
Evropska komisija 
Tretje poro þilo o gospodarski in social ni koheziji – COM(2004) 107 na  dan, 18. februar 2004. 
Luksemburg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti 
2004 —  248 str. — 21 x 29,7 cm 
ISBN 92-894-4934-9