EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 18.1.2021 COM(2021) 25 final 2021/0012(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o posebnih in začasnih ukrepih zaradi izbruha COVID-19 glede obnovitve ali podaljšanja nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter odloga nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj na nekaterih področjih prometne zakonodaje za referenčna obdobja po tistih iz Uredbe (EU) 2020/698 (Besedilo velja za EGP)



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA • Razlogi za predlog in njegovi cilji Cilj predlagane uredbe je določiti posebne in začasne ukrepe glede obnovitve in podaljšanja obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter odložitve nekaterih rednih preverjanj in usposabljanj v odziv na izredne razmere, ki jih je povzročila še vedno trajajoča pandemija COVID-19 na področju cestnega in železniškega prometa ter prometa po celinskih plovnih poteh in pomorske varnosti, dodatne ukrepom, določenim v Uredbi (EU) 2020/698. Izbruh COVID-19 in z njim povezana javnozdravstvena kriza pomenita izziv brez primere za države članice ter veliko breme za nacionalne organe, državljane EU in gospodarske subjekte, zlasti v prometnem sektorju. Kriza zaradi COVID-19 je povzročila izredne razmere, ki vplivajo na običajne dejavnosti pristojnih organov v državah članicah in delo prevoznih podjetij, kar zadeva upravne formalnosti, ki jih je treba opraviti v različnih prometnih sektorjih. Teh okoliščin ob sprejetju ustrezne zakonodaje Unije ni bilo mogoče razumno predvideti. Zaradi javnih ukrepov, ki so potrebni zaradi izbruha COVID-19, prevozniki in druge zadevne osebe v mnogih primerih ne morejo opraviti potrebnih formalnosti ali postopkov za zagotovitev skladnosti z nekaterimi določbami prava Unije v zvezi z obnovitvijo, podaljšanjem ali nadaljnjo veljavnostjo potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil. Poleg tega iz istih razlogov pristojni organi držav članic morda ne morejo izpolniti obveznosti iz prava Unije in obdelati ustreznih prošenj prevoznikov pred iztekom veljavnih rokov. Zato se je z določbami Uredbe (EU) 2020/698 podaljšalo obdobje veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter odložila izvedba nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj, ki bi jih bilo treba v skladu z zadevno zakonodajo Unije izvesti v obdobju med 1. marcem 2020 (ali v nekaterih primerih 1. februarjem 2020) in 31. avgustom 2020, za šest mesecev (ali v nekaterih primerih za sedem mesecev). Poleg tega so nekatere države članice ugotovile, da obnovitev ali podaljšanje nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter izvedba nekaterih rednih preverjanj ali rednih usposabljanj zaradi ukrepov, ki so jih sprejele za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, verjetno po 31. avgustu 2020 še vedno ne bosta izvedljiva. Zato so v skladu z določbami Uredbe (EU) 2020/698 Komisiji predložile utemeljeno zahtevo za odobritev nadaljnjih posameznih podaljšanj katerega koli od navedenih obdobij ali obojega. Komisija je sprejela šest sklepov, s katerimi je odobrila taka podaljšanja. Izbruh COVID-19 je prizadel celotno Unijo, vendar ne na enak način. Države članice so bile prizadete v različnem obsegu in v različnih obdobjih. Glede na to, da bi morala biti odstopanja od pravnih aktov, ki bi se običajno uporabljali, omejena na to, kar je potrebno, je bilo z Uredbo (EU) 2020/698 državam članicam odobreno, da še naprej uporabljajo navedene pravne akte brez uporabe odstopanj iz navedene uredbe, kadar je bila uporaba navedenih pravnih aktov še vedno izvedljiva (neuporaba odstopanj). V takem primeru so bile zadevne države članice upravičene, da ne uporabijo odstopanj od nekaterih pravnih aktov, če o tem predhodno obvestijo Komisijo. Komisija je v svojem sporočilu o zelenih pasovih II menila, da so se vse določbe o prožnosti iz Uredbe (EU) 2020/698 izkazale za potrebne in koristne. Poleg tega je Komisija glede na ponovni porast okužb s COVID-19 izrazila naklonjenost predlogu posodobitve ureditve, po kateri bodo lahko vse države članice izkoristile vsa potrebna odstopanja, tudi tiste, ki so izkoristile možnosti za neuporabo odstopanj iz navedene uredbe. Vendar je Komisija menila, da so vsi tovrstni zakonodajni ukrepi ad hoc, tj. morajo biti zasnovani za določeno obdobje s časovno omejenimi učinki. Kljub določenim izboljšavam razmer, nastalih zaradi izbruha COVID-19, poleti 2020 so morale države članice zaradi nadaljevanja in v nekaterih primerih poslabšanja posledic pandemije COVID-19 jeseni 2020 ohraniti in v nekaterih primerih okrepiti ukrepe, ki so jih sprejele za preprečitev širjenja pandemije. Zaradi navedenih ukrepov prevozniki in druge zadevne osebe še vedno težko opravijo potrebne formalnosti ali postopke ali druge korake, ki jih zahteva pravo Unije za obnovitev ali podaljšanje potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil ali izvedbo rednih preverjanj ali rednih usposabljanj, da bi ohranili njihovo veljavnost. Iz istih razlogov pristojni organi držav članic morda še vedno ne morejo izpolniti obveznosti iz prava Unije in obdelati ustreznih prošenj prevoznikov v veljavnih rokih. Da bi zagotovili nemoteno delovanje notranjega trga, visoko raven prometne varnosti in pravno varnost, preprečili morebitne motnje na trgu ter zagotovili pravno kontinuiteto, je treba zdaj sprejeti začasne določbe za podaljšanje veljavnosti potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil, ki bi sicer že prenehali veljati ali bi sicer prenehali veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021(v nadaljnjem besedilu: referenčno obdobje). Navedeni dokumenti bi morali ostati veljavni za razumno obdobje med pandemijo COVID-19 in po njej (v nadaljnjem besedilu: obdobje podaljšanja). Podobno bi bilo treba podaljšati roke za ustrezne formalnosti ter veljavnost potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in podobnih dokumentov. Po potrebi bi bilo treba dovoliti alternativne načine za omogočanje ustreznega nadzora ter jih zahtevati kot obvezne. To velja na primer na področju tahografov, če vozniške kartice prenehajo veljati, nove kartice pa ni mogoče izdati. Poleg tega je tako kot v okviru Uredbe (EU) 2020/698 možno, da zaradi ukrepov, ki jih je sprejela zadevna država članica za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, obnovitev ali podaljšanje potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil še vedno ne bo izvedljivo po časovnem okviru iz ene ali druge ustrezne določbe v predlagani uredbi. Kadar Komisija na podlagi zahteve, ki jo zadevna država članica v takem primeru predloži do 1. aprila 2021, ugotovi, da okoliščine to dopuščajo, bi morala imeti možnost, da zadevni državi članici odobri podaljšanje zadevnih obdobij. Tako podaljšanje bi bilo treba omejiti na to, kar je potrebno glede na obdobje, v katerem izpolnjevanje formalnosti, postopkov, preverjanj in usposabljanja verjetno še ne bo izvedljivo, in v nobenem primeru ne bi smelo biti daljše od šestih mesecev. Kot je navedeno v sporočilu o zelenih pasovih II, bi moral akt o določitvi odstopanj za dodatno obdobje po referenčnem obdobju, ki ga zajema Uredba (EU) 2020/698, predvideti tudi možnost, da države članice ne uporabijo odstopanj iz navedenega akta, kadar je uporaba določb, ki se uporabljajo zunaj navedenih odstopanj, še vedno izvedljiva. Zato predlagana uredba podobno kot Uredba (EU) 2020/698 vključuje tudi možnost, da države članice odstopanj ne uporabijo, kadar niso bile in verjetno ne bodo soočene s težavami, zaradi katerih obnovitev ali podaljšanje potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ali odlog rednih preverjanj in rednih usposabljanj v referenčnem obdobju nista izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali so sprejele ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav. Država članica, ki se je odločila, da takih odstopanj ne bo uporabila, ne bi smela ovirati čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na taka odstopanja, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Predlaga se razširitev te možnosti na odstopanja (ki ustrezajo konkretnim pravnim aktom), za katera v Uredbi (EU) 2020/698 ni bila določena. Za zagotovitev pravne varnosti bi morale države članice Komisijo obvestiti o svojih odločitvah, da ne bodo uporabile odstopanj iz te uredbe, preden se začnejo uporabljati njene materialne določbe. • Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Zakonodaja, na katero se nanaša ta uredba, ne vsebuje izrecnih določb, ki bi omogočale podaljšanje veljavnosti potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil v primerih, kot so tisti, ki so nastali zaradi krize COVID-19. Zato je treba sprejeti ustrezne določbe, da se upoštevajo učinki sedanje krize ter posameznikom, gospodarskim subjektom in organom držav članic zagotovi pravna varnost. • Skladnost z drugimi politikami Unije Učinkovito delovanje notranjega trga na področju prometa in povezanih storitev je odvisno od tega, da prevozniki neprekinjeno zagotavljajo prevozne storitve. Negativne posledice sedanje krize bi lahko ogrozile opravljanje dejavnosti podjetij zaradi njihove nezmožnosti, da izpolnijo veljavne zahteve. Poleg tega bi lahko povzročile tudi pomanjkanje osebja za take dejavnosti zaradi premajhnega števila potrebnih veljavnih dokumentov, ki temu osebju omogočajo zakonito opravljanje poklica. Določbe predlagane uredbe so še naprej namenjene uresničevanju ciljev Uredbe (EU) 2020/698, tj. reševanju te velike težave z zagotavljanjem pravne varnosti in omogočanjem izvajanja poklicev v prometnem sektorju. 2. PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST • Pravna podlaga Predlog temelji na členu 91 in členu 100(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). • Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) V skladu z načelom subsidiarnosti se lahko ukrepi na ravni Unije sprejmejo samo, če države članice predvidenih ciljev ne morejo doseči same. Ta predlog je bil pripravljen zaradi težav, ki so povezane s pravom Unije in jih je zato možno odpraviti le z določbami prava Unije, tj. v obliki začasnih odstopanj. • Sorazmernost Ta ukrep Unije je potreben za doseganje cilja ustreznega delovanja mehanizmov, ki jih določajo ustrezni deli zakonodaje Unije, pri čemer je treba upoštevati obseg in resnost sedanjega izbruha COVID-19. Predlagana uredba vsebuje ciljno usmerjene začasne ukrepe, ki so strogo povezani s sedanjim izbruhom COVID-19 in omejeni na to, kar je potrebno za zagotovitev pravne varnosti, prometne varnosti in nemotenega delovanja notranjega trga. • Izbira instrumenta Ta predlog se nanaša na posebne določbe, ki vplivajo na uporabo več direktiv in uredb. Določbe predlaganega akta bi se morale takoj začeti neposredno uporabljati, da se prevoznikom in drugim zadevnim osebam ter organom držav članic brez odlašanja zagotovi pravna varnost. Veljavnost ustreznih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter obveznost opravljanja rednih preverjanj, usposabljanj ali pregledov bi bilo zato treba podaljšati ex lege, tudi če zadevne zadeve ureja direktiva. Kot v primeru Uredbe (EU) 2020/698, ki ima enake cilje kot sedanji predlog, bi moral imeti ta zakonodajni akt obliko uredbe, ki se uporablja neposredno in je ni treba prenesti v nacionalno zakonodajo. 3. REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA • Posvetovanja z deležniki Zaradi nujnosti zadeve uradno posvetovanje z deležniki ni bilo opravljeno. Vendar pa so tako organi držav članic kot deležniki Komisijo pozvali, naj sprejme predlog za podaljšanje odstopanj iz Uredbe (EU) 2020/698. Zlasti je bila Komisija v stalnem stiku s pristojnimi organi držav članic, redno je analizirala uporabo določb navedene uredbe in seznanila se je s stanjem v posameznih državah članicah in njihovimi prošnjami za podaljšanje odstopanj. • Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Kot je bilo pojasnjeno, ustrezno zbiranje strokovnih mnenj zaradi nujnosti razmer ni bilo mogoče. • Ocena učinka Glede na nujnost razmer ocena učinka ni bila izvedena. Ta predlog ne spreminja načel in mehanizmov zadevne zakonodaje Unije in zadevnim stranem ne nalaga novih obveznosti. Njegov glavni namen je, da se veljavnost potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter nekateri roki zaradi izjemnih razlogov v okviru sedanje pandemije COVID-19 podaljšajo za krajši čas. • Temeljne pravice

Ni relevantno. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Ni relevantno. 5. DRUGI ELEMENTI • Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Ukrep ne vključuje posebne ureditve spremljanja ali poročanja. Razvoj dogodkov v zvezi s COVID-19 ostaja negotov. Lahko pride do novih valov okužb in novih zapor. Upoštevati je treba tudi stanje v posameznih državah članicah. Zato bi bilo treba Komisijo, podobno kot v skladu z Uredbo (EU) 2020/698, pooblastiti, da na zahtevo katere koli države članice odobri uporabo dodatnih časovnih obdobij. • Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga –Direktiva 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov, o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85 in Direktive Sveta št. 91/439/EGS ter o razveljavitvi Direktive Sveta 76/914/EGS. Direktiva 2003/59/ES določa zahteve glede temeljnih kvalifikacij in rednega usposabljanja profesionalnih voznikov tovornjakov in avtobusov s ciljem zagotavljanja varnosti na evropskih cestah. Namen direktive je določiti harmonizirane minimalne standarde kompetenc v vsej Uniji. Direktiva od voznikov zahteva, da opravijo začetno usposabljanje in nato redno usposabljanje vsakih pet let. Zaradi nadaljevanja pandemije COVID-19 vozniki, za katere velja obveznost usposabljanja, morda ne morejo izpolniti te obveznosti ali podaljšati dokumentov, s katerimi dokazujejo, da izpolnjujejo obveznosti rednega usposabljanja. Zato je treba podaljšati veljavnost spričeval o strokovni usposobljenosti in oznako usklajene kode Unije „95“ na vozniškem dovoljenju ali izkaznici o vozniških kvalifikacijah, in sicer za taka spričevala o strokovni usposobljenosti ali izkaznice o vozniških kvalifikacijah, ki bi v skladu s temi določbami sicer prenehali veljati v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021. Veljavnost teh dokumentov bi se morala podaljšati za sedem mesecev in ostati ustrezno veljavna, da se zagotovi neprekinjenost cestnega prometa. –Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev). Direktiva 2006/126/ES določa vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj, ki jih izdajajo države članice na podlagi vzorca vozniškega dovoljenja Unije. Določa tudi vrsto minimalnih zahtev za navedena dovoljenja s ciljem izboljšanja prometne varnosti, olajšanja prostega gibanja državljanov znotraj Unije in zmanjšanja možnosti goljufije. Direktiva je zato uvedla harmonizirana obdobja veljavnosti za vse kategorije vozniških dovoljenj. Imetniki vozniškega dovoljenja zaradi nadaljevanja pandemije COVID-19 morda ne morejo podaljšati ali zamenjati svojega vozniškega dovoljenja. Zato je treba vozniška dovoljenja, ki bi v skladu s temi določbami sicer prenehala veljati v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati za sedem mesecev, da se zagotovi neprekinjena cestna mobilnost. –Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom. Skladnost s pravili o času vožnje, delovnem času in času počitka je bistvena za ohranjanje načela varnosti v cestnem prometu in poštene konkurence na notranjem trgu cestnega prometa. Tahografi in vozniške kartice beležijo informacije, potrebne za oceno spoštovanja teh pravil. V skladu s členom 23 Uredbe (EU) št. 165/2014 (uredba o tahografih) tahografe vsaki dve leti pregledujejo pooblaščene servisne delavnice, ki ocenijo pravilno delovanje, umerjanje in varnostne značilnosti naprave, vgrajene v vozilo. Vozniške kartice so vezane na osebo, izdajajo pa jih nacionalni organi za obdobje petih let. Ko vozniška kartica preneha veljati, jo je treba v skladu s členom 28 uredbe o tahografih podaljšati z novo kartico. Če je vozniška kartica poškodovana, ne deluje pravilno ali je izgubljena ali ukradena, mora v skladu s členom 29 uredbe o tahografih voznik v sedmih koledarskih dneh pristojne organe države članice, v kateri ima običajno prebivališče, zaprositi za njeno zamenjavo. Ti organi morajo nadomestno kartico izdati v osmih delovnih dneh po prejemu podrobne zahteve v ta namen. Države članice so obvestile Komisijo o težavah pri izvajanju rednih kontrolnih pregledov tahografov in podaljševanju vozniških kartic v skladu z roki, določenimi v zakonodaji Unije. Te težave so posledica sedanjih izrednih okoliščin, povezanih z nadaljevanjem pandemije COVID-19. V takih okoliščinah bi bilo treba državam članicam omogočiti, da za omejeno obdobje dovolijo neprekinjeno uporabo vozil, opremljenih s tahografi, pri katerih kontrolni pregled ni bil pravočasno opravljen. Kar zadeva vozniške kartice, ki so prenehale veljati, bi morali vozniki, ki so v skladu s členom 28 uredbe o tahografih zaprosili za novo kartico, imeti možnost in biti primorani poiskati izvedljive alternative za beleženje svoje dejavnosti, dokler organi, ki izdajajo kartice, vozniku ne izdajo nove kartice. Za voznike, katerih kartica je prenehala veljati, bi se moral smiselno uporabljati postopek iz člena 35(2) uredbe o tahografih za vozniške kartice, ki so poškodovane, ne delujejo pravilno, so izgubljene ali ukradene. Ta pristop bo zagotovil ustrezno ravnotežje med potrebo po neprekinjenem prometu in potrebo, da se ne ogrozi varnost v cestnem prometu. –Direktiva 2014/45/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. aprila 2014 o rednih tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnih vozil ter razveljavitvi Direktive 2009/40/ES. Direktiva 2014/45/EU določa harmonizirane minimalne zahteve za redne tehnične preglede. Med njimi sta zlasti pogostost izvajanja pregledov in posledično veljavnost potrdil o tehničnem pregledu. Sedanje izredne razmere, povezane z nadaljevanjem pandemije COVID-19, lahko onemogočijo te dejavnosti. Zato je treba redne tehnične preglede, ki naj bi se izvedli v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, izvesti pozneje, vendar najpozneje v sedmih mesecih od prvotnega roka, veljavnost zadevnih potrdil pa bi se morala ustrezno podaljšati. –Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES. Uredba (ES) št. 1071/2009 določa skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. V sedanjih razmerah verjetno za več prevoznih podjetij obstaja tveganje, da ne bodo izpolnjevali zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo navedena podjetja imeti na razpolago in uporabljati, ali zahteve glede finančnega položaja glede na zmanjšano raven dejavnosti in posledično prometa, kar lahko povzroči zmanjšanje ravni njihovih lastnih sredstev. Zato bi lahko prevoznikom, ki so drugače strukturno uspešni, grozila izguba operativne licence, kar bi pomenilo konec njihove prevozne dejavnosti. Zlasti se pričakuje, da bodo podjetja potrebovala več časa kot običajno, da ponovno dokažejo trajno izpolnjevanje zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo imeti na razpolago in uporabljati, ter zahteve glede finančnega položaja. Zato je primerno najdaljša roka, določena za navedene namene v točkah (b) in (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009 v zvezi z oceno zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo imeti na razpolago in uporabljati zadevna podjetja cestnega prevoza, iz člena 5(b) in (c) navedene uredbe ter oceno zahteve glede finančnega položaja navedenih podjetij, če navedeni oceni zajemata celotno ali del referenčnega obdobja med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati s šestih na dvanajst mesecev. Če je bilo neizpolnjevanje katere izmed navedenih zahtev že ugotovljeno in se rok, ki ga je določil pristojni organ, še ni iztekel, bi moral pristojni organ imeti možnost navedeni rok podaljšati na skupno 12 mesecev. –Uredba (ES) št. 1072/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga. –Uredba (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov in spremembi Uredbe (ES) št. 561/2006.

Za opravljanje mednarodnega cestnega prevoza blaga in mednarodnega avtobusnega prevoza potnikov morajo imeti poklicni prevozniki, ki zagotavljajo navedene storitve, licenco Skupnosti, pod pogoji iz člena 6 Uredbe (ES) št. 1072/2009 za prevoz blaga in člena 4 Uredbe (ES) št. 1073/2009 za prevoz potnikov. Licenca Skupnosti dokazuje, da imajo prevozniki sedež v Uniji in izpolnjujejo potrebne zahteve za opravljanje storitev mednarodnega prevoza. Poleg tega mora imeti voznik pri mednarodnem prevozu blaga, kadar je državljan tretje države, potrdilo za voznika v skladu z določbami iz poglavja II Uredbe št. 1072/2009. To državam članicam omogoča, da lahko učinkovito preverjajo, ali so vozniki iz tretjih držav zakonito zaposleni ali zakonito na voljo poklicnemu prevozniku, ki je odgovoren za zadevni prevoz. Za opravljanje linijskih prevozov z avtobusom se zahteva dovoljenje v skladu z določbami poglavja III Uredbe št. 1073/2009. Isti postopek se smiselno uporablja tudi za postopek njihovega podaljšanja. Za dovoljenje se uporabljajo številni pogoji, ki zagotavljajo ustreznost določenega prevoznika za opravljanje posameznega linijskega prevoza. Licenca Skupnosti in dovoljenje za linijske prevoze sta med seboj odvisna tako, da je za izdajo slednjega potrebna licenca Skupnosti. Licence Skupnosti, potrdila za voznike in dovoljenja za linijske prevoze z avtobusom pristojni organi držav članic izdajo na zahtevo prevoznikov za obdobje do največ deset let (dovoljenje Skupnosti) oziroma pet let (potrdilo za voznika in dovoljenje) in se lahko podaljšajo. Pred njihovim podaljšanjem je treba preveriti, ali so pogoji, pod katerimi so bili izdani, še vedno izpolnjeni. Države članice so Komisijo obvestile o težavah pri podaljšanju teh licenc, potrdil in dovoljenj v rokih, ki jih določa zakonodaja Unije, ali pri izvajanju potrebnih preverjanj pred njihovim podaljšanjem. To je posledica sedanjih izrednih okoliščin, povezanih z nadaljevanjem pandemije COVID-19. Po drugi strani pa je bistveno zagotoviti neprekinjenost prevoznih storitev. Zato je treba veljavnost navedenih licenc Skupnosti, potrdil in dovoljenj podaljšati za omejeno časovno obdobje. –Direktiva (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o varnosti na železnici. –Direktiva 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici). Direktiva 2004/49/ES in Direktiva (EU) 2016/798 urejata izdajanje varnostnih spričeval in podeljevanje varnostnih pooblastil v Uniji. Direktiva 2004/49/ES je bila razveljavljena z Direktivo (EU) 2016/798 z učinkom od 31. oktobra 2020. Do takrat se je še vedno uporabljala za tiste države članice, ki so podaljšale obdobje za prenos Direktive (EU) 2016/798 do navedenega datuma v skladu s členom 33(2) navedene direktive. V skladu s členom 10(13) Direktive (EU) 2016/798 mora imeti prevoznik v železniškem prometu enotno varnostno spričevalo, ki ga izda Agencija Evropske unije za železnice ali nacionalni varnostni organ in ki se podaljša, ko se predloži vloga, v časovnih presledkih, ki niso daljši od petih let. V skladu s členom 12(2) Direktive (EU) 2016/798 varnostno pooblastilo upravljavcev infrastrukture velja pet let. V skladu s členom 10(5) Direktive 2004/49/ES se varnostno spričevalo podaljša, ko prevoznik v železniškem prometu predloži vlogo, v časovnih presledkih, ki niso daljši od petih let. V skladu s členom 11(2) Direktive 2004/49/ES se varnostno pooblastilo podaljša, ko upravljavec infrastrukture predloži vlogo, v časovnih presledkih, ki niso daljši od petih let. Zaradi izrednih razmer, nastalih z nadaljevanjem pandemije COVID-19, se nacionalni organi, prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture soočajo s težavami, ko gre za podaljšanje (enotnih) varnostnih spričeval in varnostnih pooblastil ali, zaradi bližajočega se prenehanja veljavnosti obstoječih varnostnih pooblastil, izdajo takih pooblastil za naslednje obdobje. Zato je treba podaljšati rok za podaljšanje in veljavnost navedenih dokumentov za zagotovitev, da delovanje prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev infrastrukture ne bo ogroženo. Sedemmesečno podaljšanje bi moralo odpraviti težave nacionalnih varnostnih organov v zvezi z izvajanjem inšpekcijskih pregledov na kraju samem in opravljanjem drugega potrebnega upravnega dela. – Direktiva 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju Skupnosti . V skladu s členom 14(5) Direktive 2007/59/ES dovoljenje velja deset let, ob upoštevanju člena 16(1). Zaradi izrednih razmer, nastalih z nadaljevanjem pandemije COVID-19, se pristojni organi soočajo s težavami, ko gre za obnovitev dovoljenj pod predpisanimi pogoji. Dovoljenja, ki naj bi se obnovila v obdobju, v katerem je taka obnovitev neizvedljiva, bi morala ostati veljavna še dodatnih sedem mesecev. Prav tako bi bilo treba strojevodjem odobriti dodatnih sedem mesecev, da opravijo redna preverjanja. –Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja. V skladu s členom 23(2) Direktive 2012/34/EU licenca ostane veljavna, dokler prevoznik v železniškem prometu izpolnjuje obveznosti iz poglavja III navedene direktive. Vendar se lahko licenčni organ odloči za opravljanje rednega pregleda. V takem primeru se pregled opravi vsaj vsakih pet let. Izbruh COVID-19 je licenčnim organom povzročil težave pri opravljanju teh pregledov. Zato bi bilo treba v primerih, ko bi se rok za opravljanje pregleda iztekel v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, navedeni rok v vseh zadevnih primerih podaljšati za sedem mesecev. V skladu s členom 24(3) Direktive 2012/34/EU lahko licenčni organ v primeru začasnega odvzema ali preklica licence zaradi neizpolnjevanja zahteve po finančni sposobnosti podeli začasno licenco do reorganizacije prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Vendar je najdaljša veljavnost začasne licence sedem mesecev. Zaradi izrednih razmer, nastalih z nadaljevanjem pandemije COVID-19, imajo organi resne težave pri sprejemanju ustreznih odločitev, in sicer glede izdaje novih licenc za obdobje po prenehanju veljavnosti začasne licence. Veljavnost zadevnih začasnih licenc, ki se izdajo ali prenehajo veljati v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, bi bilo zato treba podaljšati za sedem mesecev. V skladu s členom 25(2) Direktive 2012/34/EU mora licenčni organ odločitev o prošnji za izdajo licence sprejeti v treh mesecih. Vendar iz že navedenih razlogov licenčni organi ne morejo ukrepati pravočasno. Zato se predlaga, da se navedenim organom v zvezi s tem za prošnje, predložene med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, odobri sedemmesečno podaljšanje. Na podlagi Direktive 2012/34/EU lahko licenčni organi prevoznikom v železniškem prometu, ki morda ne morejo izpolnjevati zahtev po finančni sposobnosti, začasno odvzamejo ali prekličejo licenco. V tem primeru lahko organi takim prevoznikom v železniškem prometu po začasnem odvzemu ali preklicu izdajo začasno licenco. Namen začasne licence je prevozniku v železniškem prometu omogočiti, da se prestrukturira in še naprej opravlja svojo dejavnost, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Izkušnje pa so pokazale, da se z začasno licenco hkrati trgu pošilja zelo negativno sporočilo o zmožnosti prevoznika v železniškem prometu, da preživi, kar še poslabšuje njegove finančne težave, zlasti v smislu denarnega toka. Veliko prevoznikov v železniškem prometu, ki so bili pred krizo finančno stabilni, se bo verjetno znašlo v položaju, ko bi bilo treba glede na njihovo finančno stanje začasno odvzeti ali preklicati njihovo licenco. V sedanji krizi je to lahko neupravičeno, zlasti z gospodarskega in varnostnega vidika. Poleg tega bi lahko prevozniki v železniškem prometu potrebovali več časa za finančno stabilizacijo v obdobju po zajezitvi izbruha COVID-19. Zato se predlaga, da se državam članicam začasno dovoli, da obstoječe licence ohranijo nespremenjene, tj. da se vzdržijo začasnega odvzema ali preklica in izdaje začasnih licenc, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Države članice bi lahko še naprej spremljale finančno sposobnost zadevnih prevoznikov v železniškem prometu, zlasti z namenom zaščite potnikov pred prevelikimi varnostnimi tveganji. Prevozniki v železniškem prometu tako ne bi bili izpostavljeni neupravičenim omejitvam in bi imeli boljše pogoje za finančno okrevanje. – Direktiva Sveta 96/50/ES z dne 23. julija 1996 o uskladitvi pogojev za pridobitev nacionalnih potrdil o usposobljenosti za voditelja čolnov za prevoz blaga in potnikov po notranjih vodnih poteh v Skupnosti . V skladu s členom 6(2) Direktive 96/50/ES morajo imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov ob dopolnitvi starosti 65 let v naslednjih treh mesecih in potem vsako leto opraviti zdravniški pregled. Vendar glede na omejen dostop do zdravstvenih služb za nenujne preglede zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi z nadaljevanjem pandemije COVID-19, imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov morda ne morejo opraviti zdravniškega pregleda, ki naj bi ga opravili v obdobju, na katero se navedeni ukrepi nanašajo. Zato bi bilo treba v primerih, ko bi se rok za opravljanje zdravniškega pregleda iztekel v referenčnem obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, navedeni rok v vseh zadevnih primerih podaljšati za sedem mesecev. –Direktiva (EU) 2016/1629 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh, spremembi Direktive 2009/100/ES in razveljavitvi Direktive 2006/87/ES.

Obdobje veljavnosti spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh je omejeno v skladu s členom 10 Direktive (EU) 2016/1629. Poleg tega člen 28 Direktive (EU) 2016/1629 določa, da dokumenti, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive in so jih pristojni organi v državah članicah izdali na podlagi predhodno veljavne Direktive 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o tehničnih predpisih za plovila, namenjena za plovbo po celinskih plovnih poteh, in razveljavitvi Direktive Sveta 82/714/EGS, ostanejo veljavni. Zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi z nadaljevanjem pandemije COVID-19, je pristojnim organom morda oteženo ali včasih onemogočeno opravljanje tehničnih pregledov z namenom podaljšanja veljavnosti zadevnih spričeval ali, v primeru dokumentov iz člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, njihove nadomestitve. Da bi zagotovili pravno varnost in omogočili nadaljnje obratovanje zadevnih plovil za plovbo po celinskih plovnih poteh, je zato primerno, da se spričevala Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ter dokumenti s področja uporabe člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, ki bi sicer prenehali veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšajo za sedem mesecev. –Uredba (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih. –Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES z dne 26. oktobra 2005 o krepitvi varnosti v pristaniščih. Zaradi nadaljevanja pandemije COVID-19 je trenutno oteženo izvajanje inšpekcijskih pregledov in drugih pregledov na področju pomorske varnosti, saj je zanje potrebna fizična prisotnost inšpektorjev v pristaniščih in pristaniški infrastrukturi ter na ladjah. To pogosto pomeni, da ocen in načrtov, ki se zahtevajo z zakonodajo Unije na področju pomorske varnosti, ni mogoče obnoviti v določenih rokih. Zato bi bilo treba zagotoviti prožne in pragmatične rešitve ter po potrebi podaljšati veljavnost navedenih dokumentov za razumno obdobje, ne da bi se ogrozila varnost. To velja tudi za pogostost vaj na področju pomorske varnosti, ki jih je zaradi nacionalnih ukrepov, sprejetih za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, morda tudi težko izvajati. 2021/0012 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o posebnih in začasnih ukrepih zaradi izbruha COVID-19 glede obnovitve ali podaljšanja nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter odloga nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj na nekaterih področjih prometne zakonodaje za referenčna obdobja po tistih iz Uredbe (EU) 2020/698 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 91 in člena 100(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Nadaljevanje pandemije COVID-19 in z njim povezana javnozdravstvena kriza predstavljata izziv brez primere za države članice ter nalagata veliko breme nacionalnim organom, državljanom Unije in gospodarskim subjektom, zlasti prevoznikom. Javnozdravstvena kriza je povzročila izjemne okoliščine, ki vplivajo na običajno dejavnost pristojnih organov v državah članicah, kakor tudi delo prevoznih podjetij, kar zadeva upravne formalnosti, ki jih je treba opraviti v različnih prometnih sektorjih, in ki jih ob sprejetju ustreznih ukrepov ni bilo mogoče razumno predvideti. Te izjemne okoliščine močno vplivajo na različna področja, zajeta v prometnem pravu Unije.

(2)Zlasti prevozniki in druge zadevne osebe morda ne morejo opraviti potrebnih formalnosti ali postopkov za zagotovitev skladnosti z nekaterimi določbami prava Unije v zvezi z obnovitvijo ali podaljšanjem potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil ali za izvedbo drugih ukrepov, potrebnih za ohranitev njihove veljavnosti. Iz istih razlogov pristojni organi držav članic morda ne morejo izpolniti obveznosti iz prava Unije in zagotoviti obdelave ustreznih prošenj prevoznikov pred iztekom veljavnih rokov. (3)V Uredbi (EU) 2020/698 Evropskega parlamenta in Sveta so bili določeni posebni in začasni ukrepi, ki se uporabljajo za obnovitev in podaljšanje obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter za odlog nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj ter bi jih bilo treba v skladu z zakonodajo Unije iz navedene uredbe izvesti v referenčnem obdobju med 1. marcem 2020 ali v nekaterih primerih 1. februarjem 2020 in 31. avgustom 2020. V skladu z navedeno uredbo sta se veljavnost navedenih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter izvedba nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj podaljšala oziroma odložila za obdobje šestih ali v nekaterih primerih sedmih mesecev. (4)Nekatere države članice, ki so do 1. avgusta 2020 ugotovile, da obnovitev ali podaljšanje nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter izvedba nekaterih rednih preverjanj ali rednih usposabljanj zaradi ukrepov, ki so jih sprejele za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, verjetno po 31. avgustu 2020 še vedno ne bosta izvedljiva, so Komisiji predložile utemeljeno zahtevo za odobritev nadaljnjih posameznih podaljšanj. Komisija je sprejela šest sklepov, s katerimi je odobrila taka podaljšanja. (5)Kljub določenim izboljšavam razmer, povezanih z izbruhom COVID-19, poleti 2020 so morale države članice zaradi nadaljevanja in v nekaterih primerih poslabšanja posledic pandemije v tretjem četrtletju leta 2020 ohraniti in v nekaterih primerih okrepiti ukrepe, ki so jih sprejele za preprečitev širjenja bolezni. Posledica navedenih ukrepov je, da tako kot spomladi leta 2020 prevozniki in druge zadevne osebe morda ne morejo opraviti potrebnih formalnosti ali postopkov za zagotovitev skladnosti z nekaterimi določbami prava Unije v zvezi z obnovitvijo ali podaljšanjem potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil ali izvedbo rednih preverjanj ali rednih usposabljanj ali za izvedbo drugih ukrepov, potrebnih za ohranitev njihove veljavnosti. Iz istih razlogov pristojni organi držav članic morda ne morejo izpolniti obveznosti iz prava Unije in zagotoviti obdelave ustreznih prošenj prevoznikov pred iztekom veljavnih rokov. (6)Zato je treba sprejeti ukrepe za odpravo teh težav in za zagotovitev pravne varnosti in pravilnega delovanja zadevnih pravnih aktov. Treba bi bilo določiti ustrezne prilagoditve, zlasti v zvezi z nekaterimi roki, z možnostjo, da Komisija na podlagi zahteve, ki jo predloži katera koli država članica, odobri podaljšanja. (7)Direktiva 2003/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov. Ti vozniki morajo imeti spričevalo o strokovni usposobljenosti (v nadaljnjem besedilu: spričevalo) in morajo z vozniškim dovoljenjem ali izkaznico o vozniških kvalifikacijah, na katerih je zabeleženo redno usposabljanje, dokazati, da so opravili redno usposabljanje. Zaradi težav imetnika spričevala pri opravljanju rednega usposabljanja in podaljšanju spričevala, ki potrjuje, da je redno usposabljanje opravljeno, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, je treba podaljšati veljavnost tega spričevala za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka njegove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjeno opravljanje dejavnosti cestnega prevoza. (8)Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o vozniških dovoljenjih. Določa vzajemno priznavanje vozniških dovoljenj, ki jih izdajajo države članice na podlagi vzorca vozniškega dovoljenja Unije, ter vrsto minimalnih zahtev za ta dovoljenja. Zlasti določa, da morajo imeti vozniki motornih vozil veljavno vozniško dovoljenje, ki ga je treba ob izteku veljavnosti podaljšati ali v nekaterih primerih zamenjati. Zaradi težav pri podaljševanju vozniških dovoljenj, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, je treba podaljšati veljavnost nekaterih vozniških dovoljenj za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka njihove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjena cestna mobilnost. (9)Uredba (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o tahografih v cestnem prometu. Skladnost s pravili o času vožnje, delovnem času in času počitka, kot so določena v Uredbi (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta in Direktivi 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta, je bistvena za zagotavljanje poštene konkurence in varnosti v cestnem prometu. Zaradi potrebe po zagotovitvi neprekinjenega izvajanja storitev cestnega prevoza kljub težavam pri izvajanju rednih kontrolnih pregledov tahografov, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z nadaljevanjem pandemije COVID-19, bi bilo treba kontrolne preglede iz člena 23(1) Uredbe (EU) št. 165/2014, ki bi morali biti izvedeni med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, izvesti najpozneje sedem mesecev po datumu, na katerega naj bi bili opravljeni na podlagi navedenega člena. Iz istega razloga je zaradi težav pri podaljševanju in nadomeščanju vozniških kartic, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, upravičeno, da se pristojnim organom držav članic za te namene odobri dodaten čas. V takih primerih bi morali vozniki imeti možnost in bi morali biti primorani poiskati izvedljive alternative za beleženje potrebnih informacij v zvezi s časom vožnje, delovnim časom in časom počitka, dokler ne prejmejo nove kartice. (10)Direktiva 2014/45/EU Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o rednih tehničnih pregledih motornih vozil in njihovih priklopnikov. Redni tehnični pregledi so kompleksna naloga za zagotovitev varnega in okoljsko sprejemljivega stanja vozil v času njihove uporabe. Zaradi težav pri izvajanju rednih tehničnih pregledov, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, bi bilo treba redne tehnične preglede, ki naj bi se bili izvedli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, izvesti pozneje, vendar najpozneje sedem mesecev od prvotnega roka, zadevna potrdila pa bi morala ostati v veljavi do tega poznejšega datuma. (11)Uredba (ES) št. 1071/2009 Evropskega parlamenta in Sveta določa skupna pravila glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Pandemija COVID-19 in z njo povezana javnozdravstvena kriza, ki sta se nadaljevali po 31. avgustu 2020, pomenita, da nekatera prevozna podjetja ne izpolnjujejo več zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo navedena podjetja imeti na razpolago in uporabljati. Prav tako imata resne posledice za finančni sektor in nekatera prevozna podjetja ne izpolnjujejo več zahteve glede finančnega položaja. Glede na zmanjšano raven dejavnosti zaradi javnozdravstvene krize se pričakuje, da bodo podjetja potrebovala več časa kot običajno, da ponovno dokažejo trajno izpolnjevanje zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo imeti na razpolago in uporabljati, ter zahteve glede finančnega položaja. Zato je primerno najdaljša roka, določena za navedene namene v točkah (b) in (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009 v zvezi z oceno zahtev glede vozila ali vozil, ki jih morajo imeti na razpolago in uporabljati zadevna podjetja cestnega prevoza, iz člena 5(b) in (c) navedene uredbe ter oceno zahteve glede finančnega položaja navedenih podjetij, če navedeni oceni zajemata celotno ali del obdobja med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati s šestih na dvanajst mesecev. Če je bilo neizpolnjevanje katere izmed navedenih zahtev že ugotovljeno in se rok, ki ga je določil pristojni organ, še ni iztekel, bi moral pristojni organ imeti možnost navedeni rok podaljšati na skupno 12 mesecev. (12)Uredbi (ES) št. 1072/2009 in (ES) št. 1073/2009 Evropskega parlamenta in Sveta določata skupna pravila za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga oziroma za dostop do mednarodnega trga avtobusnih prevozov. Za opravljanje mednarodnega cestnega prevoza blaga in mednarodnega avtobusnega prevoza potnikov je med drugim potrebna licenca Skupnosti, vozniki, ki so državljani tretjih držav, in ki prevažajo blago, pa morajo imeti tudi potrdilo za voznike. Tudi za opravljanje linijskih avtobusnih prevozov je potrebno dovoljenje. Te licence, potrdila in dovoljenja se lahko podaljšajo, če se ugotovi, da so še vedno izpolnjeni vsi ustrezni pogoji. Zaradi težav pri podaljševanju licenc in potrdil, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih z nadaljevanjem pandemije COVID-19 po 31. avgustu 2020, je treba podaljšati veljavnost teh dokumentov za sedem mesecev od datuma izteka njihove veljavnosti, da se zagotovi neprekinjeno opravljanje dejavnosti cestnega prevoza. (13)Direktiva (EU) 2016/798 Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o varnosti na železnici. Zaradi omejitev gibanja v kombinaciji z dodatno delovno obremenitvijo, povezano z zajezitvijo pandemije COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, se nacionalni organi, prevozniki v železniškem prometu in upravljavci infrastrukture soočajo s težavami v zvezi s podaljšanjem enotnih varnostnih spričeval in, zaradi bližajočega se prenehanja veljavnosti obstoječih varnostnih pooblastil, z izdajo takih pooblastil za nadaljnje obdobje, zajeto v členu 10 oziroma 12 navedene direktive. Rok za podaljšanje enotnih varnostnih spričeval bi bilo zato treba podaljšati za sedem mesecev, zadevna obstoječa enotna varnostna spričevala pa bi morala ostati ustrezno veljavna. Prav tako bi bilo treba za sedem mesecev podaljšati veljavnost takih varnostnih pooblastil. (14)Nekatere države članice so v skladu s členom 33(2) Direktive (EU) 2016/798 podaljšale obdobje za prenos navedene direktive do 16. junija 2020. Direktiva (EU) 2020/700 Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2016/798 je tem državam članicam omogočila nadaljnje podaljšanje obdobja za prenos do 31. oktobra 2020. Pravila Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta so se zato v navedenih državah članicah uporabljala do 31. oktobra 2020, zadevne države članice pa so bile še naprej upravičene do izdaje spričeval na podlagi navedene direktive. Varnostna spričevala, izdana na podlagi navedene direktive, ostanejo v skladu z Direktivo (EU) 2016/798 veljavna do datuma izteka njihove veljavnosti. Zato je treba tudi zagotoviti podaljšanje rokov za podaljšanje veljavnosti varnostnih spričeval in varnostnih pooblastil, izdanih na podlagi členov 10 in 11 Direktive 2004/49/ES, ter pojasniti, da zadevna varnostna spričevala in pooblastila ostanejo ustrezno veljavna. (15)Direktiva 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju Unije. Člena 14(5) in 16 navedene direktive določata, da je veljavnost dovoljenj za strojevodje omejena na deset let in se redno preverja. Zaradi težav pri obnovitvi dovoljenj, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, bi bilo treba dovoljenja, ki prenehajo veljati med 1.septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati za obdobje sedmih mesecev od datuma poteka dovoljenja. Podobno bi bilo treba strojevodjem odobriti dodatno obdobje sedmih mesecev, da opravijo redna preverjanja. (16)Direktiva 2012/34/EU Evropskega parlamenta in Sveta vzpostavlja enotno evropsko železniško območje. Na podlagi člena 23(2) navedene direktive lahko licenčni organ izvede redni pregled za ugotovitev, da prevoznik v železniškem prometu izpolnjuje obveznosti, določene v poglavju III navedene direktive, ki veljajo za njegovo licenco. Na podlagi člena 24(3) navedene direktive lahko licenčni organi začasno odvzamejo ali prekličejo licenco zaradi neizpolnjevanja zahteve po finančni sposobnosti in lahko podelijo začasno licenco do reorganizacije prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Zaradi izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, imajo licenčni organi resne težave pri izvajanju rednih pregledov v zvezi z obstoječimi licencami in pri sprejemanju ustreznih odločitev glede izdaje novih licenc po prenehanju veljavnosti začasne licence. Zato bi bilo treba roke za izvedbo rednih pregledov, ki se v skladu z navedeno direktivo iztečejo med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati za sedem mesecev. Enako bi bilo treba veljavnost začasnih licenc, ki se izteče med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšati za sedem mesecev. (17)V skladu s členom 25(2) Direktive 2012/34/EU morajo licenčni organi odločitve o prošnjah za licence sprejeti v treh mesecih po predložitvi vseh ustreznih informacij, še posebej podatkov iz Priloge III k navedeni direktivi. Zaradi težav pri sprejemanju ustreznih odločitev, ki so posledica izjemnih okoliščin, nastalih s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, bi bilo treba navedeni rok podaljšati za sedem mesecev. (18)Prevozniki v železniškem prometu, ki so bili pred izbruhom COVID-19 finančno stabilni, se srečujejo z likvidnostnimi težavami, ki bi lahko sprožile začasen odvzem ali preklic njihove licence ali njeno nadomestitev z začasno licenco, ne da bi obstajala strukturna gospodarska potreba, da se to zgodi. Podelitev začasne licence na podlagi člena 24(3) Direktive 2012/34/EU bi lahko trgu poslala negativno sporočilo o zmožnosti prevoznikov v železniškem prometu, da preživijo, kar bi še poslabšalo njihove sicer začasne finančne težave. Na podlagi Uredbe (EU) 2020/698 in glede na nadaljevanje pandemije COVID-19 po 31. avgustu 2020 bi bilo treba določiti, da bi moral licenčni organ, kadar na podlagi preverjanja, opravljenega v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, ugotovi, da prevoznik v železniškem prometu ne more več izpolnjevati zahtev v zvezi s finančno sposobnostjo, imeti možnost, da se pred 30. aprilom 2021 odloči, da ne bo začasno odvzel ali preklical licence zadevnega prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da ni ogrožena varnost in da obstaja realna možnost zadovoljive finančne obnove prevoznika v železniškem prometu v naslednjih sedmih mesecih. Po 30. aprilu 2021 bi morala za prevoznika v železniškem prometu veljati splošna pravila iz člena 24(1) Direktive 2012/34/EU. (19)Direktiva Sveta 96/50/ES določa pogoje za pridobitev potrdil o usposobljenosti za voditelja čolnov za prevoz blaga in potnikov po celinskih plovnih poteh v Uniji. Imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov morajo ob dopolnitvi starosti 65 let opravljati redne zdravniške preglede. Zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, in zlasti omejenega dostopa do zdravstvenih služb za zdravniške preglede, imetniki potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov morda ne morejo opraviti zahtevanega zdravniškega pregleda, ki naj bi ga opravili v obdobju, na katero se navedeni ukrepi nanašajo. Zato bi bilo treba v primerih, ko bi se rok za opravljanje zdravniškega pregleda sicer že iztekel ali bi se sicer iztekel med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, navedeni rok v vseh zadevnih primerih podaljšati za sedem mesecev. Potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov bi morala ostati ustrezno veljavna. (20)Direktiva (EU) 2016/1629 Evropskega parlamenta in Sveta določa tehnične predpise za plovila za plovbo po celinskih plovnih poteh. Člen 10 navedene direktive določa omejitev veljavnosti spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh. Poleg tega člen 28 Direktive (EU) 2016/1629 določa, da dokumenti, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive in so jih pristojni organi v državah članicah izdali pred 6. oktobrom 2018 na podlagi direktive, ki se je uporabljala pred tem, in sicer Direktive 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ostanejo veljavni do izteka njihove veljavnosti. Zaradi ukrepov, sprejetih v zvezi z nadaljevanjem pandemije COVID-19 po 31. avgustu 2020, je pristojnim organom morda oteženo in včasih onemogočeno opravljanje tehničnih pregledov z namenom podaljšanja veljavnosti zadevnih spričeval ali, v primeru dokumentov iz člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, njihove nadomestitve. Da bi omogočili nadaljnje obratovanje zadevnih plovil za plovbo po celinskih plovnih poteh, je zato primerno, da se veljavnost spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ter dokumentov s področja uporabe člena 28 Direktive (EU) 2016/1629, ki bi sicer že prenehali veljati ali bi sicer prenehali veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljša za sedem mesecev. (21)Uredba (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih. Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/65/ES določa ukrepe za povečanje varnosti v pristaniščih zaradi groženj varnostnih incidentov. Poleg tega zagotavlja, da povečana varnost v pristaniščih koristi zaščitnim ukrepom, sprejetim na podlagi Uredbe (ES) št. 725/2004. Pandemija COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, organom držav članic otežuje izvajanje inšpekcijskih pregledov in drugih pregledov na področju pomorske varnosti z namenom obnovitve nekaterih dokumentov na področju pomorske varnosti. Zato je treba roke za pregled varnostnih ocen in varnostnih načrtov, ki se zahtevajo z navedenimi pravnimi akti Unije, podaljšati za razumno obdobje, da se državam članicam in industriji ladijskega prometa omogoči prožen in pragmatičen pristop ter da bistvene dobavne verige ostanejo odprte, ne da bi se ogrozila varnost. Na področju pomorske varnosti bi bilo treba prožnost odobriti tudi za vaje, katerih izvedba v določenih časovnih okvirih se zahteva s pravnimi akti Unije s področja pomorske varnosti.

(22)Kadar država članica meni, da uporaba pravil, od katerih odstopa ta uredba, med drugim v zvezi z obnovitvijo ali podaljšanjem potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj ali pooblastil, zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, verjetno še ne bo izvedljiva tudi po datumih, določenih v tej uredbi, bi morala biti Komisija pooblaščena, da v primeru, da ta država članica tako zahteva do 1. aprila 2021, slednji dovoli, da nadalje podaljša obdobja, določena v tej uredbi, kot je ustrezno. Da bi se zagotovila pravna varnost in hkrati ne bi bila ogrožena varnost in varovanje v prometu, bi bilo treba tako podaljšanje omejiti na to, kar je potrebno glede na obdobje, v katerem izpolnjevanje formalnosti, postopkov, pregledov in usposabljanja verjetno še ne bo izvedljivo, in v nobenem primeru ne bi smelo biti daljše od šestih mesecev. (23)Izbruh COVID-19 je prizadel celotno Unijo, vendar ne na enak način. Države članice so bile prizadete v različnem obsegu in v različnih obdobjih. Glede na to, da bi morala biti odstopanja od pravil, ki bi se običajno uporabljala, omejena na to, kar je potrebno, bi morale imeti države članice možnost, da v zvezi z Direktivo 2003/59/ES, Direktivo 2006/126/ES, Uredbo (EU) št. 165/2014, Direktivo 2014/45/EU, Uredbo (ES) št. 1072/2009, Uredbo (ES) št. 1073/2009, Direktivo (EU) 2016/798, Direktivo 2004/49/ES, Direktivo 2007/59/ES, Direktivo 2012/34/EU, Direktivo 96/50/ES, Direktivo (EU) 2016/1629, Uredbo (ES) št. 725/2004 in Direktivo 2005/65/ES te pravne akte še naprej uporabljajo brez uporabe odstopanj iz te uredbe, kadar je uporaba navedenih pravnih aktov še vedno izvedljiva. Kadar je bila država članica soočena s takšnimi težavami, vendar je za njihovo ublažitev sprejela ustrezne nacionalne ukrepe, bi moralo veljati isto. Države članice, ki se odločijo uporabiti to možnost, pa ne bi smele ovirati nobenega gospodarskega subjekta ali posameznika, da se zanese na odstopanja iz te uredbe, ki se uporabljajo v drugi državi članici, in bi morale zlasti priznati vsa potrdila, spričevala, licence, dovoljenja in pooblastila, katerih veljavnost je bila podaljšana s to uredbo. Za zagotovitev pravne varnosti bi morale države članice Komisijo obvestiti o svojih odločitvah, da ne bodo uporabile odstopanj iz te uredbe, preden se ta začne v celoti uporabljati [datum začetka uporabe te uredbe]. (24)Ta uredba ne bi smela vplivati na pravice, podeljene s sklepi Komisije, sprejetimi v skladu z določbami Uredbe (EU) 2020/698, o odobritvi državam članicam, da podaljšajo nekatera obdobja iz navedene uredbe, saj lahko te pravice privedejo do podaljšanj, ki presegajo podaljšanja iz te uredbe. (25)Ker se je prehodno obdobje, določeno v Sporazumu o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo, končalo 31. decembra 2020, se določbe te uredbe ne bi smele uporabljati za Združeno kraljestvo, tudi če se nanašajo na obdobja pred navedenim datumom. (26)Ker ciljev te uredbe, in sicer podaljšanja rokov, določenih v pravu Unije za obnovitev in podaljšanje obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil, ter odloga nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj v odziv na izjemne okoliščine, nastale s pandemijo COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, na področju prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (27)Zaradi nujnosti, ki jo narekujejo posebne okoliščine, nastale zaradi pandemije COVID-19, ki se je nadaljevala po 31. avgustu 2020, je bilo primerno določiti izjemo od roka osmih tednov iz člena 4 Protokola št. 1 o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji, Pogodbi o delovanju Evropske unije in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo. (28)Zaradi nepredvidljive in nenadne narave pandemije COVID-19 in zaradi njenega nepričakovanega trajanja vseh zadevnih ukrepov ni bilo mogoče sprejeti pravočasno. Zato bi morale določbe te uredbe zajemati tudi obdobje pred začetkom njene veljavnosti. Glede na naravo teh določb tak pristop ne povzroča kršitve legitimnih pričakovanj zadevnih oseb. (29)Glede na nujno potrebo po takojšnji obravnavi okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19 na področju prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti, in ob zagotovitvi državam članicam, v primeru, da se odločijo, da ne bodo uporabile nekaterih odstopanj, predvidenih v tej uredbi, zadostnega časa, da o tem obvestijo Komisijo, bi morala ta uredba nujno začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije, da bi bilo obdobje pravne negotovosti, ki vpliva na številne organe in prevoznike v različnih prometnih sektorjih, zlasti kadar so se zadevni roki že iztekli, čim krajše – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Predmet urejanja Ta uredba določa posebne in začasne ukrepe, ki se uporabljajo za obnovitev in podaljšanje obdobja veljavnosti nekaterih potrdil, spričeval, licenc, dovoljenj in pooblastil ter za odlog nekaterih rednih preverjanj in rednih usposabljanj v odziv na izjemne okoliščine, nastale z izbruhom COVID-19 na področjih prevoza v cestnem in železniškem prometu in po celinskih plovnih poteh ter pomorske varnosti za referenčna obdobja po tistih iz Uredbe (EU) 2020/698. Člen 2 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2003/59/ES 1. Ne glede na člen 8(2) in (3) Direktive 2003/59/ES se šteje, da so roki za opravljanje rednega usposabljanja s strani imetnika spričevala o strokovni usposobljenosti (v nadaljnjem besedilu: spričevalo), ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Šteje se, da je veljavnost usklajene kode Unije „95“ iz Priloge I k Direktivi 2006/126/ES, ki jo pristojni organi navedejo na vozniškem dovoljenju ali na izkaznici o vozniških kvalifikacijah iz člena 10(1) Direktive 2003/59/ES na podlagi spričeval iz odstavka 1 navedenega člena, podaljšana za sedem mesecev od datuma, navedenega na vsakem takem vozniškem dovoljenju ali izkaznici o vozniških kvalifikacijah. 3. Šteje se, da je veljavnost izkaznic o vozniških kvalifikacijah iz Priloge II k Direktivi 2003/59/ES, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti, navedenega na vsaki taki izkaznici. 4. Kadar država članica meni, da opravljanje rednega usposabljanja ali izdaja spričeval zanj, navedba usklajene kode Unije „95“ ali podaljšanje izkaznic o vozniških kvalifikacijah po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bodo izvedljivi zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1, 2 in 3, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali na obdobja sedmih mesecev, določena v odstavkih 1, 2 in 3, kot je ustrezno, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 4, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, 2 oziroma 3, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje zadevnega rednega usposabljanja ali izdaja spričeval zanj, navedba usklajene kode Unije „95“ ali podaljšanje izkaznic o vozniških kvalifikacijah verjetno še vedno ne bodo izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije.

6. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih opravljanje rednega usposabljanja ali izdaja spričeval zanj, navedba usklajene kode Unije „95“ ali podaljšanje izkaznic o vozniških kvalifikacijah v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 niso izvedljivi zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1, 2 in 3, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 3 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2006/126/ES 1. Ne glede na člen 7 Direktive 2006/126/ES in točko 3(d) Priloge I k navedeni direktivi se šteje, da je veljavnost vozniških dovoljenj, ki bi v skladu z navedenima določbama sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma izteka veljavnosti, navedenega na vsakem takem vozniškem dovoljenju. 2. Kadar država članica meni, da podaljšanje vozniških dovoljenj po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 3. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 2, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje vozniških dovoljenj verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 4. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje vozniških dovoljenj v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavka 1. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavka 1, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavka 1, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Člen 4 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (EU) št. 165/2014 1. Ne glede na člen 23 Uredbe (EU) št. 165/2014 se redni kontrolni pregledi iz odstavka 1 navedenega člena, ki bi sicer morali že biti opravljeni ali bi sicer morali biti opravljeni med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 v skladu z navedenim odstavkom, opravijo najpozneje sedem mesecev po datumu, na katerega bi sicer morali biti opravljeni v skladu z navedenim členom. 2. Ne glede na člen 28 Uredbe (EU) št. 165/2014, kadar voznik zaprosi za podaljšanje vozniške kartice v skladu z odstavkom 1 navedenega člena med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, pristojni organi držav članic izdajo novo vozniško kartico najpozneje dva meseca po prejetju prošnje. Dokler voznik od organov, ki kartice izdajo, ne prejme nove vozniške kartice, se zanj smiselno uporablja člen 35(2) navedene uredbe, pod pogojem, da lahko voznik dokaže, da je zaprosil za podaljšanje vozniške kartice v skladu s členom 28(1) navedene uredbe. 3. Ne glede na člen 29(4) Uredbe (EU) št. 165/2014, kadar voznik zaprosi za nadomestitev vozniške kartice v skladu z odstavkom 4 navedenega člena med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, pristojni organi držav članic izdajo nadomestno kartico najpozneje dva meseca po prejetju prošnje. Ne glede na člen 29(5) Uredbe (EU) št. 165/2014 lahko voznik nadaljuje z vožnjo, dokler od organov, ki kartice izdajo, ne prejme nove vozniške kartice, pod pogojem, da lahko dokaže, da je poškodovano ali nepravilno delujočo kartico vrnil pristojnemu organu in zaprosil za njeno nadomestitev. 4. Kadar država članica meni, da redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev, kakor se to zahteva z Uredbo (EU) št. 165/2014, tudi po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bodo izvedljivi zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1, 2 in 3, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, obdobje sedmih mesecev ali veljavne roke za izdajo nove vozniške kartice ali katero koli kombinacijo navedenega. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 4, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, 2 oziroma 3, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev verjetno še vedno ne bodo izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 6. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih redni kontrolni pregledi, podaljšanje vozniških kartic ali njihova nadomestitev v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 niso izvedljivi zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1, 2 in 3, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1, 2 in 3, ki se uporabljajo v drugi državi članici.

Člen 5 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2014/45/EU 1. Ne glede na člena 5(1) in 10(1) Direktive 2014/45/EU ter točko 8 Priloge II k navedeni direktivi se šteje, da so roki za tehnične preglede, ki bi v skladu z navedenimi določbami sicer že morali biti opravljeni ali bi sicer morali biti opravljeni med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali da so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. 2. Ne glede na člen 8 Direktive 2014/45/EU in točko 8 Priloge II k navedeni direktivi se šteje, da je veljavnost potrdil o tehničnem pregledu, ki bi prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali da je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja potrdil zanje po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bosta izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja potrdil zanje verjetno še vedno ne bosta izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih opravljanje tehničnih pregledov ali izdaja povezanih potrdil v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 nista izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 6 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1071/2009 1. Ne glede na točki (b) in (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009, kadar pristojni organ za obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ugotovi, da zahteve glede vozila ali vozil, ki jih mora imeti na razpolago in uporabljati podjetje cestnega prevoza, iz člena 5(b) in (c) navedene uredbe niso izpolnjene, ali na podlagi računovodskih izkazov in potrdil iz člena 7(1) in (2) navedene uredbe za poslovna leta, ki zajemajo celotno ali del obdobja med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, ugotovi, da prevozno podjetje ne izpolnjuje zahteve glede finančnega položaja iz točke (c) člena 3(1) navedene uredbe, roka, ki ju pristojni organ določi za namene točk (b) in (c) člena 13(1) navedene uredbe, nista daljša od 12 mesecev. 2. Ne glede na točki (b) in (c) člena 13(1) Uredbe (ES) št. 1071/2009, kadar je pristojni organ med 28. majem 2020 in [datumom začetka veljavnosti te uredbe] ugotovil, da prevozno podjetje ne izpolnjuje zahtev glede vozila ali vozil, ki jih mora imeti na razpolago in uporabljati podjetje cestnega prevoza, iz člena 5(b) in (c) navedene uredbe ali zahteve glede finančnega položaja iz točke (c) člena 3(1) navedene uredbe, in je za prevozno podjetje določil rok za ureditev položaja, lahko pristojni organ ta rok podaljša, pod pogojem, da se rok do datuma začetka veljavnosti te uredbe še ni iztekel. Tako podaljšan rok ne sme biti daljši od 12 mesecev. Člen 7 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1072/2009 1. Ne glede na člen 4(2) Uredbe (ES) št. 1072/2009 se šteje, da je veljavnost licenc Skupnosti, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. Overjene verodostojne kopije ostanejo ustrezno veljavne. 2. Ne glede na člen 5(7) Uredbe (ES) št. 1072/2009 se šteje, da je veljavnost potrdil za voznike, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije.

5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje licenc Skupnosti ali potrdil za voznike v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Člen 8 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1073/2009 1. Ne glede na člen 4(4) Uredbe (ES) št. 1073/2009 se šteje, da je veljavnost licenc Skupnosti, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. Overjene verodostojne kopije ostanejo ustrezno veljavne. 2. Ne glede na člen 8(3) Uredbe (ES) št. 1073/2009 organ, ki izda dovoljenje, odločitev o vlogi za pridobitev dovoljenja za opravljanje linijskih prevozov, ki jo prevoznik predloži med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, sprejme v šestih mesecih od datuma predložitve vloge. Ne glede na člen 8(2) Uredbe (ES) št. 1073/2009 pristojni organi držav članic, od katerih se je zahtevalo soglasje v zvezi s takimi vlogami v skladu z odstavkom 1 navedenega člena, organ, ki izda dovoljenje, o svoji odločitvi o vlogi obvestijo v treh mesecih. Kadar organ, ki izda dovoljenje, ne prejme odgovora v treh mesecih, se šteje, da organi, s katerimi so potekala posvetovanja, soglašajo, in organ, ki izda dovoljenje, lahko dovoljenje odobri. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje licenc Skupnosti po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje licenc Skupnosti verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje licenc Skupnosti v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavka 1. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavka 1, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavka 1, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Člen 9 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi (EU) 2016/798 1. Ne glede na člen 10(13) Direktive (EU) 2016/798 se šteje, da so roki za podaljšanje enotnih varnostnih spričeval, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Zadevna enotna varnostna spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Ne glede na člen 12(2) Direktive (EU) 2016/798 se šteje, da je veljavnost varnostnih pooblastil, ki bi v skladu z navedeno določbo sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje enotnih varnostnih spričeval, izdanih v skladu s členom 10(8) Direktive (EU) 2016/798, ali podaljšanje obdobja veljavnosti varnostnih pooblastil po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje enotnih varnostnih spričeval ali podaljšanje obdobja veljavnosti varnostnih pooblastil verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje enotnih varnostnih spričeval, izdanih v skladu s členom 10(8) Direktive (EU) 2016/798, ali podaljšanje obdobja veljavnosti varnostnih pooblastil v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 nista izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici.

Člen 10 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2004/49/ES 1. Ne glede na člen 10(5) Direktive 2004/49/ES se šteje, da so roki za podaljšanje varnostnih spričeval, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Zadevna varnostna spričevala ostanejo ustrezno veljavna. 2. Ne glede na člen 11(2) Direktive 2004/49/ES se šteje, da so roki za podaljšanje varnostnih pooblastil, ki bi se sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Zadevna varnostna pooblastila ostanejo ustrezno veljavna. 3. Kadar država članica meni, da podaljšanje varnostnih spričeval ali varnostnih pooblastil po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, tako da se upošteva obdobje, v katerem podaljšanje varnostnih spričeval ali varnostnih pooblastil verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih podaljšanje varnostnih spričeval ali varnostnih pooblastil v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 11 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2007/59/ES 1. Ne glede na člen 14(5) Direktive 2007/59/ES se šteje, da je veljavnost dovoljenj, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti vsakega takega dovoljenja. 2. Ne glede na člen 16 Direktive 2007/59/ES ter prilogi II in VII k navedeni direktivi se šteje, da so roki za opravljanje rednih preverjanj, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Dovoljenja iz člena 14 in spričevala iz člena 15 navedene direktive ostanejo ustrezno veljavna. 3. Kadar država članica meni, da obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bosta izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj verjetno še vedno ne bosta izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih obnovitev dovoljenj ali opravljanje rednih preverjanj v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 nista izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 12 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2012/34/EU

1. Ne glede na člen 23(2) Direktive 2012/34/EU se, kadar je licenčni organ predvidel redni pregled, šteje, da so roki za opravljanje rednega pregleda, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, za sedem mesecev. 2. Ne glede na člen 24(3) Direktive 2012/34/EU se šteje, da je veljavnost začasnih licenc, ki bi sicer že prenehale veljati ali bi sicer prenehale veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev od datuma prenehanja veljavnosti, navedenega na vsaki začasni licenci. 3. Ne glede na člen 25(2) Direktive 2012/34/EU licenčni organ odločitev o prošnjah, predloženih med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, sprejme najpozneje deset mesecev po predložitvi vseh ustreznih informacij, še posebej podatkov iz Priloge III k navedeni direktivi. 4. Kadar država članica meni, da izvedba rednega pregleda ali ukinitev začasnega odvzema licenc ali izdaja novih licenc v primeru, ko so bile licence pred tem preklicane, po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bodo izvedljive zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 5. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 4, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem ukinitev začasnega odvzema licenc ali izdaja novih licenc po predhodnem preklicu verjetno še vedno ne bosta izvedljivi, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 6. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih izvedba rednega pregleda ali ukinitev začasnega odvzema licenc ali izdaja novih licenc v primeru, ko so bile licence pred tem preklicane, v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 niso izvedljive zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 13 Obravnavanje licenc prevoznikov v železniškem prometu na podlagi Direktive 2012/34/EU v primeru neizpolnjevanja zahtev po finančni sposobnosti Ne glede na člen 24(1) Direktive 2012/34/EU, kadar licenčni organ na podlagi preverjanja iz navedene določbe, opravljenega v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, ugotovi, da prevoznik v železniškem prometu ne more več izpolnjevati zahtev v zvezi s finančno sposobnostjo iz člena 20 navedene direktive, se lahko pred 30. aprilom 2021 odloči, da ne bo začasno odvzel ali preklical licence zadevnega prevoznika v železniškem prometu, pod pogojem, da ni ogrožena varnost in da obstaja realna možnost zadovoljive finančne obnove prevoznika v železniškem prometu v naslednjih sedmih mesecih. Člen 14 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 96/50/ES 1. Ne glede na člen 6(2) Direktive 96/50/ES se šteje, da so roki za opravljanje zdravniških pregledov, ki bi se v skladu z navedeno določbo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, za obdobje sedmih mesecev. Potrdila o usposobljenosti za voditelja čolnov oseb, ki morajo opraviti zdravniške preglede iz člena 6(2) navedene direktive, ostanejo ustrezno veljavna. 2. Kadar država članica meni, da opravljanje zdravniških pregledov po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavka 1. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev, določeno v odstavku 1, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 3. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 2, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje zdravniških pregledov verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 4. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih upoštevanje rokov za opravljanje zdravniških pregledov v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavka 1. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavka 1, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavka 1, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Člen 15

Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi (EU) 2016/1629 1. Ne glede na člen 10 Direktive (EU) 2016/1629 se šteje, da je veljavnost spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh, ki bi sicer že prenehala veljati ali bi sicer prenehala veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 2. Ne glede na člen 28 Direktive (EU) 2016/1629 se šteje, da je veljavnost dokumentov, ki spadajo na področje uporabe navedene direktive in ki jih izdajo pristojni organi v državah članicah na podlagi Direktive 2006/87/ES pred 6. oktobrom 2018 ter ki bi v skladu z navedeno določbo sicer že prenehali veljati ali bi sicer prenehali veljati med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšana, ali je bila podaljšana, za obdobje sedmih mesecev. 3. Kadar država članica meni, da obnovitev spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ali dokumentov iz odstavka 2 po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljiva zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ali obdobje sedmih mesecev, določeno v odstavku 1 oziroma 2, ali oboje. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem obnovitev spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ali dokumentov iz odstavka 2 verjetno še vedno ne bo izvedljiva, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih obnovitev spričeval Unije za plovbo po celinskih plovnih poteh ali dokumentov iz odstavka 2 v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljiva zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Država članica, ki se je odločila, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2, kot je določeno v prvem pododstavku tega odstavka, ne ovira čezmejnih dejavnosti gospodarskega subjekta ali posameznika, ki se je zanesel na odstopanja iz odstavkov 1 in 2, ki se uporabljajo v drugi državi članici. Člen 16 Podaljšanje rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 725/2004 1. Ne glede na člen 3(6) Uredbe (ES) št. 725/2004 se šteje, da so roki za opravljanje rednih pregledov ocen varnosti pristanišč, ki bi se v skladu z navedeno določbo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, podaljšani, ali so bili podaljšani, do 30. junija 2021. 2. Ne glede na oddelka 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004 se šteje, da so 18-mesečni roki za opravljanje različnih vrst vaj, ki bi se v skladu z navedenimi določbami sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje kot do 30. junija 2021. 3. Kadar država članica meni, da opravljanje ocen varnosti pristanišč ali različnih vrst vaj iz oddelkov 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004 po 30. aprilu 2021 verjetno še vedno ne bo izvedljivo zaradi ukrepov, ki jih je sprejela za preprečitev ali zajezitev širjenja COVID-19, lahko predloži utemeljeno zahtevo za odobritev podaljšanja obdobij in rokov iz odstavkov 1 in 2, kot je ustrezno. Ta zahteva se lahko nanaša na obdobje med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, roke ali obdobje šestih mesecev, določene v odstavkih 1 oziroma 2, ali katero koli kombinacijo navedenega. Komisiji se predloži najpozneje do 1. aprila 2021. 4. Kadar Komisija po zahtevi, predloženi v skladu z odstavkom 3, ugotovi, da so zahteve iz navedenega odstavka izpolnjene, sprejme sklep, s katerim zadevni državi članici odobri podaljšanje obdobij in rokov iz odstavka 1 oziroma 2, kot je utemeljeno v vsakem posameznem primeru. Podaljšanje je omejeno, da se upošteva obdobje, v katerem opravljanje ocen varnosti pristanišč ali različnih vrst vaj verjetno še vedno ne bo izvedljivo, v nobenem primeru pa ni daljše od šestih mesecev. Komisija navedeni sklep objavi v Uradnem listu Evropske unije. 5. Kadar država članica ni bila in verjetno ne bo soočena s težavami, zaradi katerih opravljanje ocen varnosti pristanišč ali različnih vrst vaj iz oddelkov 13.7 in 18.6 dela B Priloge III k Uredbi (ES) št. 725/2004 v obdobju med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021 ni izvedljivo zaradi izjemnih okoliščin, nastalih z izbruhom COVID-19, ali je sprejela ustrezne nacionalne ukrepe za ublažitev teh težav, se ta država članica lahko odloči, da ne bo uporabila odstavkov 1 in 2. Država članica o svoji odločitvi obvesti Komisijo pred [datumom začetka veljavnosti te uredbe + 5 delovnih dni]. Komisija o tem obvesti druge države članice in obvestilo objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 17 Podaljšanje rokov, določenih v Direktivi 2005/65/ES 1. Ne glede na člen 10 Direktive 2005/65/ES se šteje, da so roki za izvedbo pregleda ocen varnosti v pristaniščih in varnostnih načrtov pristanišč, ki bi se v skladu z navedenim členom sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje kot do 30. junija 2021. 2. Ne glede na člen 7(7) Direktive 2005/65/ES in Prilogo III k navedeni direktivi se šteje, da so 18-mesečni roki za opravljanje urjenja, ki bi se v skladu z navedeno prilogo sicer že iztekli ali bi se sicer iztekli med 1. septembrom 2020 in 30. aprilom 2021, v vsakem posameznem primeru podaljšani, ali so bili podaljšani, za šest mesecev, vendar v nobenem primeru ne dlje kot do 30. junija 2021.