SL Uradni list Evropske unije C 219/12

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 219/09

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo za spremembo.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„LIQUIRIZIA DI CALABRIA“

ES št.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—  ime proizvoda —  opis proizvoda — ☒ geografsko območje —  dokazilo o poreklu —  metoda pridobivanja —  povezanost —  označevanje —  nacionalne zahteve —  drugo (navedite)

2. Vrsta spremembe

— ☒ sprememba enotnega dokumenta ali povzetka —  sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe

Geografsko območje

H geografskemu območju, opredeljenemu v specifikaciji, je bila dodana občina Castrovillari v pokrajini Cosenza, ki je bila ob pripravi specifikacije pomotoma izpuščena. V občini Castrovillari podobno kot v preostalih občinah iz specifikacije najdemo okoljske razmere in lokalne tradicije, potrebne za pridelavo sladkega korena z ZOP „Liquirizia di Calabria“. Ta občina delno leži v ravnini Sibari ter meji na občine Altomonte, San Lorenzo del Vallo, Spezzano Albanese, Cassano Ionio in Civita, ki so že navedene v specifikaciji. Poleg tega iz zgodovinskih virov izhaja, da so obrati za pridelavo sladkega korena „Liquirizia di Calabria“ na območju Castrovillarija obstajali že od leta 1842.

Popravljenih je bilo tudi nekaj napak v imenih nekaterih občin, vključenih v območje pridelave zadevnega proizvoda.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„LIQUIRIZIA DI CALABRIA“

ES št.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Liquirizia di Calabria“

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.8 Ostali proizvodi iz Priloge I k Pogodbi (začimbe itd.)

Skupina 2.4 Kruh, fino pecivo, slaščice in drugi pekovski izdelki

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Zaščitena označba porekla „Liquirizia di Calabria“ se uporablja izključno za sveži ali posušeni golostebelni sladki koren in njegov izvleček. Pridobljen mora biti iz gojenih ali samoniklih rastlin Glychirrhiza glabra (družina metuljnic) sorte typica, po kalabrijsko „Cordara“.

Ob dajanju na trg ima proizvod z zaščiteno označbo porekla „Liquirizia di Calabria“ naslednje značilnosti:

Sveža korenina: — svetlorumena barva, — sladek, aromatičen, izrazit in dolgotrajen okus, — vsebnost vlage med 48 in 52 %, — vsebnost glicirizinske kisline med 0,60 in 1,40 %.

Posušena korenina: — od svetlorumene do rumenorjave barve, — sladek, saden in nekoliko oster okus, — vsebnost vlage med 6 in 12 %, — vsebnost glicirizinske kisline med 1,2 in 2,4 %.

Izvleček korenine: — od kostanjeve barve žgane gline do črne, — sladko grenek, aromatičen, izrazit in dolgotrajen okus, — vsebnost vlage med 9 in 15 %, — vsebnost glicirizinske kisline med 3 in 6 %.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse pridelovalne faze, od gojenja do pobiranja pridelka, ter sušenje in predelava morajo potekati na območju, opredeljenem v 4. točki.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Proizvod z ZOP „Liquirizia di Calabria“ se prodaja v kartonski, stekleni, kovinski, keramični in polipropilenski embalaži ali embalaži iz polietilena visoke gostote (HDPE) in vseh materialov, dovoljenih z veljavno zakonodajo o embalaži za živila. Dovoljena masa embalaže je od 5 g do 25 kg. V vseh primerih mora biti embalaža zapečatena tako, da se pri odprtju pečat pretrga.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Na etiketi morajo biti logotip označbe, serijska številka, ki jo dodeli nadzorni organ, in datum pakiranja proizvoda v posameznem paketu. Logotip proizvoda z ZOP „Liquirizia di Calabria“ sestavlja stilizirana podoba romba z enako dolgimi stranicami in pravimi koti. Natisnjen celotni logotip mora v višino in širino meriti najmanj 0,5 cm. Logotip označbe se lahko natisne v vseh barvah.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Območje pridelave sladkega korena „Liquirizia di Calabria“ vključuje celotno ozemlje občin, podrobno naštetih v specifikaciji, v katerih je do 650 metrov nadmorske višine ugotovljena prisotnost sladkega korena Glycyrrhiza glabra sorte typica, po kalabrijsko „Cordara“, kot samonikle ali gojene rastline. Na severu območje omejuje pogorje Pollino, ki se proti severovzhodu polagoma spušča proti ozemlju občine Rocca Imperiale, ki označuje mejo z deželo Bazilikata. Območje obsega dolino reke Crati, in sicer ozemlje na obeh bregovih reke, ki teče od juga proti severu in se na severovzhodu izliva v Jonsko morje, pri čemer prečka ravnino Sibari. Na tirenskem pobočju zadevno območje od severa proti jugu sestavljajo ozemlja med občinama Falconara Albanese in Nicotera. Na jonskem pobočju od severa proti jugu vključuje območja ravnine Sibari, obsežne ravnine v pokrajini Crotone, do skrajnega konca Kalabrije.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Zgodovinsko območje pridelave sladkega korena je obsegalo obalni del Kalabrije, predvsem ozemlje občin Villapiana, Cerchiara di Calabria, Cassano Ionio-Sibari, Corigliano Calabro in Rossano, ki ležijo na ravnini Sibari, in sicer zaradi naravnih nahajališč silicijevih prsti, ki so zelo skeletne in pH nevtralne. Tudi z vidika podnebnih razmer ravnina Sibari, na kateri je še danes skoncentrirana večina pridelave sladkega korena, ugodno vpliva na razširjenost te rastline, in sicer zaradi bližine vzpetin in odsotnosti vetrov, ki jih zaustavi naravna pregrada pogorij Pollino in Sila. Rastline sladkega korena uspevajo na samoniklih rastiščih in v gojenih nasadih vzdolž obal ter se s priobalnih ravnin tirenskega (Lamezia Terme, Falerna, Nocera Tirenese itd.) in jonskega pobočja (Crotone, Isola Capo Rizzuto, Chiaravalle, Badolato, Roccella Ionica itd.) širijo do hribovitih območij v notranjosti, pri čemer si po dolinah najpomembnejših kalabrijskih rek utirajo pot do pogorij v notranjosti, ki so zaradi svoje posebne izoblikovanosti deležna dobrodejnih učinkov morja. Sladki koren tako z enakimi značilnostmi najdemo tudi več kilometrov od obale. Podnebje, ki je značilno sredozemsko, z dolgimi, vročimi in suhimi poletji ter milimi zimami, ugodno vpliva na enakomerno razširjenost sladkega korena Glychyrrhiza glabra sorte typica (tako imenovana Cordara) po vsem zadevnem območju.

5.2 Posebnosti proizvoda

Sladki koren z zaščiteno označbo porekla „Liquirizia di Calabria“ se od sort s podobnimi kemijsko-fizikalnimi lastnostmi jasno razlikuje zaradi vsebnosti sekundarnih metabolitov, med katerimi je aktivna učinkovina, ki določa prodajne in farmakognostične značilnosti proizvoda, tj. glicirizin. Kalabrijski sladki koren dosega tak prodajni uspeh ravno zaradi manjše povprečne vsebnosti tega saponina, kot je bila ugotovljena pri drugih vrstah in sortah. Izsledki nedavnih študij so še potrdili razliko med kalabrijskim sladkim korenom in sladkim korenom iz sosednjih pokrajin, kar zadeva vsebnost glicirizinske kisline, ki je precej nižja kot pri koreninah, pridelanih v drugih pokrajinah, pa tudi manjšo vsebnost sladkorjev.

Neka druga študija o deležu eteričnih olj je pokazala jasno razliko v sestavi kalabrijskega sladkega korena v primerjavi s sladkim korenom drugega italijanskega ali tujega porekla. Nazadnje je primerjava z izvlečki sladkega korena iz drugih držav razkrila posebno sestavo kalabrijskega sladkega korena glede fenolnih spojin s kvalitativnega in tudi kvantitativnega vidika.

Vsebuje namreč zelo malo likviritigenina in izolikviritigenina, v nasprotju z visokim deležem učinkovine licochalcone A, ki je v drugih vzorcih sploh ni ali pa se pojavlja v kombinaciji z učinkovino licochalcone B.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Kalabrija ima zaradi svoje zemljepisne lege in reliefne izoblikovanosti edinstvene značilnosti v primerjavi z drugimi italijanskimi deželami.

Ker leži na skrajnem koncu italijanskega škornja, se šteje za dolg in ozek polotok, ki ga na približno 800 kilometrih obale obdaja morje. Po nekaterih vidikih jo je mogoče primerjati z deželo Apulijo, vendar se po drugih od nje popolnoma razlikuje. Visoke gorske verige Apeninov, ki so popolnoma edinstven element v panorami italijanskih dežel, namreč Kalabrijo po dolžini delijo na dva dela.

Za Kalabrijo so zaradi njene zemljepisne lege in reliefne izoblikovanosti značilne edinstvene ter zelo posebne biološke, pedološke in podnebne razmere v primerjavi s preostalim polotokom, kar zadeva povprečne temperature, temperaturno razliko, vlažnost, padavinski režim, vetrovne razmere ter količino in intenzivnost sončnega obsevanja, torej tudi temperaturo prsti, kar je bilo obširno potrjeno s številnimi znanstvenimi študijami. Zaradi tega posebnega okolja je bila ta rastlinska vrsta skozi stoletja pod močnim prilagoditvenim in selektivnim pritiskom, kar je vplivalo na njene lastnosti v smislu sestave, hranilnosti in arom, na podlagi katerih se je izoblikoval poseben kemotip „Liquirizia di Calabria“.

Ta posebna vrsta sladkega korena je kot prepoznavni znak Kalabrije dobro poznana že vse od 17. stoletja, kot je razvidno iz številnih dokumentov, med katerimi je znameniti „Tratato di terapeutica e farmacologia“ („Razprava o terapevtiki in farmakologiji“), zv. I (1903), v katerem je navedeno, da „[…] izhaja iz vrste Glycyrrhiza Glabra (Leguminosae Papilionaceae), ki je značilna za jugozahodno Evropo. Ponekod je zdravilna korenina poznana kot kalabrijski sladki koren (,Liquirizia di Calabria’), da se loči od ruskega sladkega korena, ki je svetlejše barve in se pridobiva iz vrste Glycyrrhiza glandulifera ali Echinata, ki raste v jugovzhodni Evropi.“

Poleg tega je v 14. izdaji znamenite enciklopedije Encyclopaedia Britannica iz leta 1928 navedeno, da je „[d]ejavnost pridobivanja soka močno razširjena vzdolž sredozemske obale, vendar je v Veliki Britaniji najbolj cenjen sok iz Kalabrije“.

Mnenje iz enciklopedije Encyclopaedia Britannica je potrjeno v poročilu ministrstva za zunanje zadeve Združenih držav Amerike z naslovom „The Licorice Plant“ („Rastlina sladkega korena“) iz leta 1985.

„Liquirizia di Calabria“ označuje kompleksen „proizvod“, rezultat medsebojnega vpliva narave in človekovega dela, ki se je prenašal skozi stoletja in dejansko uteleša tradicijo dežele Kalabrije, kot je to razvidno iz različnih del, na primer slike matere svetega Davida iz konca 18. stoletja, dela Vincenza Padula „Stato delle persone in Calabria. I concari“ („Položaj ljudi v Kalabriji. Pridelovalci sladkega korena“) (1864), dokumenta SVIMEZ (združenja za razvoj industrije v južni Italiji) „Piante officinali in Calabria: presupposti e prospettive“ („Zdravilne rastline v Kalabriji: osnove in obeti“) (1951), dela Augusta Placanice „Pece e liquirizia nei casali cosentini del Settecento: forma d'industrie e forze di lavoro“ („Smola in sladki koren v podeželskih območjih pokrajine Consenza v 18. stoletju: industrija in delovna sila“) (1980), dela Gennara Matacene „I «Conci» e la produzione del succo di liquerizia in Calabria“ („Obrati za pridelavo sladkega korena in pridobivanje soka sladkega korena v Kalabriji“) (1986), dela Vittoria Marzija in drugih „La dolce industria. Conci e liquirizia in provincia di Cosenza dal XVIII al XX secolo“ („Sladka industrija. Obrati za pridelavo sladkega korena in sladki koren v pokrajini Cosenza od 18. do 20. stoletja“) (1991) ter številnih drugih objav, ki so se vrstile od 18. stoletja vse do današnjih dni.

V Kalabriji je bilo v drugi polovici 18. stoletja gojenje sladkega korena razširjeno vzdolž celotne jonske obale, zlasti na severni meji z Bazilikato in na obsežni ravnini Sibari, in sicer vse do mest Crotone in Reggio Calabria, kjer je bogato uspeval. Obilno pa so ga pridelovali tudi v dolini reke Crati, ki iz mesta Cosenza teče do ravnine Sibari, in na obsežnih obalnih območjih ob Tirenskem morju.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (4))

Ministrstvo je uvedlo nacionalni postopek ugovora z objavo vloge o spremembi v zvezi z ZOP „Liquirizia di Calabria“ v Uradnem listu Italijanske republike št. 294 z dne 18. decembra 2012.

Celotno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletni strani:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali

neposredno na domači strani ministrstva za kmetijsko, prehrambno in gozdarsko politiko (http://www.politicheagricole.it), kjer izberete „Qualità e sicurezza“ (v desnem zgornjem kotu zaslona) in nato „Disciplinari di produzione all'esame dell'UE“.

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Prim. opombo 2.

(4) Prim. opombo 2.