SL Uradni list Evropske unije C 79/58

Mnenje Odbora regij – Prihodnji skupni evropski azilni sistem II

(2010/C 79/11)

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

1. posebej poudarja, da bodo lokalne in regionalne oblasti še naprej v prvi vrsti pri izvajanju evropske zakonodaje o bistvenih elementih Skupnega evropskega azilnega sistema (Common European Asylum System, CEAS) in ponavlja priporočila iz svojega prvega mnenja, sprejetega na 74. plenarnem zasedanju (CdR 177/2007 fin);

2. v tem drugem mnenju o Skupnem evropskem azilnem sistemu obravnava nekatera nadaljnja vprašanja, povezana z akcijskim načrtom, še posebej zakonodajne predloge, ki so na voljo, ob čemer ponavlja prvotne ugotovitve;

3. izraža zaskrbljenost, da dokumenti, ki so predmet mnenja, lokalne in regionalne razsežnosti ne obravnavajo ustrezno. Vključitev lokalne in regionalne razsežnosti je potrebna tako za učinkovito izvajanje CEAS II kot za usklajenost z načelom subsidiarnosti.

Načrt politike azila

4. Odbor regij pozdravlja priznanje, da mora biti usklajevanje na tem političnem področju povezano z izboljšanjem standardov, vendar le pogojno. Opozarja zlasti, da lahko nastanejo posledični stroški za lokalne in regionalne oblasti;

5. poudarja, da bi moral CEAS, kolikor se nanaša na prosilce za azil in begunce, še naprej temeljiti na načelih Konvencije ZN o beguncih iz leta 1951 in da ne bi smeli dovoliti neposrednih ali posrednih poskusov zniževanja teh standardov;

6. pozdravlja dejstvo, da je bistvena značilnost načrta politike in z njim povezane zakonodaje poenotenje pristopov k azilu in oblikam subsidiarne zaščite. To je pomembno, ker upošteva omejitve opredelitve begunca in dejstvo, da številni prosilci mednarodne zaščite (npr. osebe, ki bežijo pred naravnimi nesrečami) niso nujno begunci v ožjem pomenu besede. Treba je zagotoviti enako obravnavo teh oseb glede pogojev in postopkov sprejema in dodeljenega statusa;

7. meni, da je z uspešno uskladitvijo mogoče ublažiti nesorazmerno veliko breme, ki ga nekaterim lokalnim in regionalnim oblastem povzroča njihova geografska ali obmejna lega v povezavi z razlikami med nacionalnimi pristopi. Če so pogoji in postopki sprejema ali uporaba meril za priznanje mednarodne zaščite v eni državi članici strožji kot v drugi (ali so takšni videti), lahko to privede do sekundarnega preseljevanja znotraj EU. To oteži izvajanje CEAS in lahko prekomerno obremeni nekatere države ter njihove lokalne in regionalne oblasti;

8. poudarja, da so glavni razlogi za prisilno preseljevanje razmere zunaj EU in ne toliko v njej;

9. priporoča, da bi morale države članice v primerih, v katerih so lokalne in regionalne oblasti pristojne za stanovanjsko, socialno, zdravstveno in izobraževalno politiko ter dostop do trga dela, priznati potrebo po solidarnosti in delitvi bremena na podnacionalni ravni;

10. meni, da bodo zato, da bi bila politika uskladitve na evropski ravni uspešna, lokalne in regionalne oblasti morda potrebovale bodisi dodatno neposredno evropsko podporo bodisi zagotovilo, da bodo prejele sorazmeren delež sredstev, dodeljenih državam članicam;

11. priznava, da obstajajo nesorazmerne obremenitve zaradi geografske lege obmejnih območij EU in demografskih značilnosti, ki lahko zmanjšajo učinkovitost usklajevanja, zato soglaša, da mora biti nadaljnje usklajevanje nacionalnih standardov s CEAS povezano z okrepljenim praktičnim sodelovanjem, da bodo pristojnosti glede azila pravično porazdeljene med državami članicami in regijami;

12. izraža zaskrbljenost, da načrt politike ne obravnava delovanja agencije EU za nadzor mej Frontex, in sicer niti glede usklajevanja niti praktičnega sodelovanja. Večja pozornost, ki jo predlogi CEAS namenjajo človekovim pravicam nasploh, še zlasti človekovim pravicam ranljivih oseb, bi se morala odražati v pravilih o Frontexu;

13. poudarja, da je treba izboljšati komuniciranje na lokalni in regionalni ravni glede razlike med prisilno in prostovoljno migracijo ter razlike med prejemniki mednarodne zaščite in prosilci zanjo, da se državljanom posredujejo utemeljena in pozitivna sporočila o upravičencih do mednarodne zaščite.

Direktiva o minimalnih standardih za sprejem

14. Odbor regij podpira to, da direktiva o minimalnih standardih za sprejem združuje standarde za sprejem tako za prosilce za azil kot za osebe, ki prosijo za subsidiarno zaščito;

15. opozarja, da v okviru uskladitve standardov za sprejem socialna pomoč na stanovanjskem in socialnem področju, v zdravstvu, izobraževanju in pri dostopu do trga dela prosilcem za azil nikakor ne sme biti dodeljena na višji ravni kot domačemu prebivalstvu;

16. meni, da je treba predlagana zagotovila v zvezi s človekovimi pravicami, vključno z ukrepi za ranljive osebe, uporabljati v vseh oblikah postopkov, tudi v vseh oblikah eksteritorialnih postopkov, predvidenih v točki 5.2.3 načrta politike. Nadaljnje korake na tem področju bo treba skrbno preučiti, kar še posebej velja za njihovo zakonitost, učinkovitost in primernost;

Pridržanje: členi 8–11

17. Odbor regij izrecno pozdravlja določbo v členu 8(1), da ni dovoljeno pridržati osebe že samo zato, ker je zaprosila za mednarodno zaščito. To je OR zahteval v členu 16 svojega prvega mnenja o CEAS. Odbor priznava, da imajo pristojni organi lahko utemeljene razloge za pridržanje nekaterih prosilcev, npr. takih, za katere obstaja verjetnost pobega.

Dostop do trga dela po 6 mesecih: člen 15

18. Odbor regij soglaša, da bi ta predlog lahko koristil tako prosilcem za azil kot državam članicam, čeprav priznava, da je ta predlog za nekatere države članice sporen, zlasti za tiste, v katerih narašča brezposelnost, in tiste, ki so pod pritiskom zaradi svoje geografske lege. Odbor pozdravlja, da tudi člen 15(2) prenovljene direktive o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil jasno določa, da „države članice določijo pogoje za zagotovitev dostopa na trg dela“;

19. ponavlja svoja stališča o politiki vključevanja, ki jih je navedel v točkah 34–38 svojega prvega mnenja o CEAS, in opozarja na svoje mnenje z dne 11. oktobra 2007 o uporabi globalnega pristopa k migraciji na južni morski meji EU ter v vzhodnih in jugovzhodnih regijah, ki mejijo na EU (CdR 64/2007 fin); sklepe tenerifske konference o vlogi regij in mest pri upravljanju migracijskih tokov, ki sta jo oktobra 2007 na Kanarskih otokih skupno pripravila OR in vlada Kanarskih otokov; svoje mnenje z dne 15. junija 2006 o varstvu manjšin in protidiskriminacijskih politikah v razširjeni Evropi (CdR 53/2006), v katerem je bila obravnavana politika vključevanja; svoje mnenje z dne 12. februarja 2009 o lokalnih in regionalnih oblasteh na čelu politik vključevanja (CdR 212/2008) in sklepe atenskega seminarja oktobra 2008 o vlogi regij in mest pri vključevanju priseljencev, ki sta ga pripravila Odbor regij ter lokalno združenje občin in skupnosti Atike;

20. ponavlja priporočilo iz točke 4 svojega prvega mnenja o CEAS, da bi morala evropska zakonodaja zahtevati, naj se v vsaki državi članici vzpostavi sistem mrež regionalnih oblasti, da bi priseljence vključevali ozaveščeno.

Pravila o materialnih pogojih za sprejem in zdravstvenem varstvu: členi 17–20

21. Odbor regij meni, da je zahteva po razširitvi veljavnosti nacionalnih predpisov o socialni zaščiti na prosilce za azil problematična, in namesto tega v okviru prizadevanj za zagotovitev osnovne oskrbe predlaga premislek o enotnih evropskih minimalnih standardih;

22. ugotavlja, da so določbe o materialnih pogojih še posebej pomembne za lokalne in regionalne oblasti, ki imajo pomembno vlogo pri izvajanju stanovanjske, socialne, zdravstvene in izobraževalne politike. Če je državam članicam pri izvajanju teh standardov dana možnost lastne presoje, morajo lokalnim in regionalnim oblastem zagotoviti, da bodo za izvajanje dodatnih nalog prejele sorazmerno finančno podporo;

23. ugotavlja, da je treba usposabljati uradnike lokalnih in regionalnih oblasti, od katerih se zahteva ugotavljanje upravičenosti do sredstev, predlagano v teh določbah, da se tako zagotovi, da se od prosilcev za mednarodno zaščito ne bo po nepotrebnem zahtevalo plačevanja prispevkov k stroškom materialnih pogojev za sprejem ali zdravstvene oskrbe.

Določbe za osebe s posebnimi potrebami: členi 21–24

24. Odbor regij ponovno izraža resno zaskrbljenost glede ranljivih oseb (členi 29–33 prvega mnenja OR o CEAS) in pozdravlja napredek pri obravnavi tega vprašanja. Posebno pozornost je treba nameniti zdravstvenim potrebam prosilcev za mednarodno zaščito v razmerah, zaradi katerih so utrpeli telesne poškodbe, podhranjenost ali duševno travmo. Ker se zdravstvene storitve pogosto nudijo na lokalni ali regionalni ravni, je treba preučiti, opredeliti in zmanjšati bremena posameznih regij;

Obravnava oseb, katerih prošnje za mednarodno zaščito so bile zavrnjene

25. Odbor regij meni, da bi uskladitev obravnave oseb, katerih prošnje za azil so bile zavrnjene, lahko prispevala k zmanjšanju sekundarnega preseljevanja. Vendar je treba omogočiti sprejemanje ukrepov za spodbujanje teh oseb k prostovoljnemu odhodu. Ti ukrepi ne bi smeli vplivati na nujno zdravstveno pomoč ali podporo za preživetje osebam iz te skupine;

26. poudarja, da vsiljenega pomanjkanja in odrekanja zdravstvene oskrbe nikoli ne bi smeli uporabljati za izvajanje ukrepov priseljevanja in azila za izgon oseb, katerih prošnje za mednarodno zaščito so bile zavrnjene.

Mladoletniki

27. Odbor regij pozdravlja, da direktiva o minimalnih standardih za sprejem in drugi prenovljeni instrumenti CEAS II zdaj vsebujejo jasno opredelitev mladoletnika, in sicer, da to „pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je mlajša od 18 let“. Treba je tudi pozdraviti, da vsak od teh instrumentov predvideva dodatna jamstva za mladoletnike. Medtem ko bodo osebam, ki so opredeljene kot mladoletne, ti standardi koristili, pa niso dovolj zaščiteni tisti prosilci za mednarodno zaščito, katerih starost je sporna za državo članico, ki prosilca sprejema, obravnava, odloča o njegovi prošnji ali uporablja dublinska merila;

28. poudarja, da bodo materialni pogoji sprejema tisti del CEAS, s katerim bodo prosilci za mednarodno zaščito najprej prišli v stik. Zato je zelo pomembno, da se prosilci v primerih, ko je njihova starost sporna, obravnavajo kot mladoletniki, dokler se ne dokaže nasprotno (ob potrebnem upoštevanju pravic in varnosti drugih prosilcev za mednarodno zaščito); da se vedno obravnavajo humano in s spoštovanjem njihovega dostojanstva ter da se za postopke določanja starosti uporabljajo zakonska jamstva, zlasti če se uporabi zdravniški pregled. Če se starost prosilca na tej stopnji oceni napačno, se lahko zgodi, da se mu neupravičeno odreče višje ravni zaščite, ki bi jih zakonodaja CEAS II sicer določala za mladoletnike;

29. priznava, da so nekatere lokalne in regionalne oblasti izredno obremenjene z zagotavljanjem storitev za mladoletnike brez spremstva ali veliko število mladoletnikov, ter priporoča, da se tovrstnim oblastem zagotovijo ustrezna sredstva.

Prenovljena dublinska uredba

30. Odbor regij poudarja, da je prenovljena dublinska uredba posebnega pomena za regije, saj je mogoče prosilce za azil v skladu z dublinskim sistemom prepeljati v prvo državo članico, v katero so vstopili, kar pomeni pritisk za države članice in regije na zunanjih mejah EU in glavnih vstopnih točkah;

31. podpira cilj, da se izboljša učinkovitost sistema, a samo tam, kjer je skladen z uporabo usklajenih standardov in postopkov sprejema in priznavanja statusa. To zagotavlja, da države članice, ki predajajo državljane tretjih držav drugi državi članici, ne bodo kršile lastnih obveznosti, določenih v mednarodni zakonodaji o človekovih pravicah, ki zajemajo pravico do spoštovanja družinskega življenja, največje koristi otrok in prepoved vračanja, vključno z posrednim vračanjem, v skladu s členom 19 Listine EU o temeljnih pravicah, členom 33 Konvencije ZN o beguncih iz leta 1951 in členom 3 Konvencije ZN proti mučenju iz leta 1984. Določbe v predlogu uredbe bi morale začeti veljati šele, ko bodo v celoti izvedene prenovljene direktive o minimalnih standardih za sprejem, o postopkih in o pogojih za priznanje;

32. pozdravlja člen 6 o zaščiti pravic mladoletnikov brez spremstva, ki delno obravnava skrbi Odbora, izražene v členih 29–33 prvega mnenja o CEAS. Treba je uvesti učinkovito zaščito za druge ranljive osebe, kot so nosečnice in invalidi. Poleg tega bi morala uredba obravnavati obstoječe pomanjkljivosti pri ohranjanju družinske skupnosti;

33. pozdravlja določbo v členu 27, da ni dovoljeno pridržati oseb že samo zato, ker so prosilci za mednarodno zaščito. To odraža predlog OR v členu 16 prvega mnenja o CEAS;

34. podpira postopke, predlagane v členu 31, da se uporaba določb te uredbe začasno prekine, če se država članica sooča s posebno nujnim položajem, ki izjemno močno obremenjuje njene zmogljivosti za sprejem;

35. predlaga, da se vzpostavi uradna oblika komuniciranja med regijami in Evropsko komisijo, da se opozori na primere, ki bi lahko privedli do zahteve, da Komisija uporabi lastno presojo v skladu s členom 31(2), če razmere v državi članici kot celoti ne zadostujejo kot dokazno gradivo, ki se zahteva v členu 31(1). Da pa bi preprečili pretirano uporabo teh določb, bi morala Komisija skrbno spremljati položaj in presoditi, ali gre za resnično stisko, ali pa bi neupoštevanje direktive o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in direktive 2005/85/ES moralo zahtevati sprožitev postopka za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 226 Pogodbe ES.

Prenovljena direktiva o postopkih

36. Odbor regij pozdravlja ugotovitev, da je treba uskladitev standardov za sprejem povezati z „boljšimi standardi“ v obravnavi prošenj za mednarodno zaščito. Prednost tega je krajši čas, potreben za sprejetje posameznih odločitev. Dolga obdobja za presojo lahko negativno vplivajo na fizično in duševno stanje prizadetih, kar lahko znatno obremeni lokalne in regionalne vire. Četudi je sprejemanje odločitev del nacionalnega (in ne regionalnega) sistema, lahko zavlačevanje prekomerno obremeni lokalne in regionalne oblasti, kjer potekajo zaslišanja ali sodni postopki.

Prenovljena direktiva o pogojih za priznanje

37. Odbor regij pozdravlja ugotovitev, da je treba uskladitev standardov za priznanje povezati z „boljšimi standardi“. Zaradi humanitarnega vidika vsake zakonodaje o vprašanju beguncev morajo imeti rešitve problema nedoslednosti pri priznavanju beguncev prednost pred rešitvami problema sekundarnega preseljevanja, ki ga povzročajo razlike pri zagotavljanju socialne varnosti in dostopu do trga dela. Posledice nepravične zavrnitve mednarodne zaščite so še posebej hude;

38. pozdravlja večji poudarek, namenjen subsidiarni zaščiti. Odbor zlasti pozdravlja poudarek o izboljšavah v uporabi t.i. alternative notranjega leta v točki 3.3 načrta politike. Te „alternative“ se ne sme nikoli uporabiti za prikrivanje vračanja;

39. ugotavlja, da bo izboljšanje kakovosti sprejemanja odločitev o azilu in subsidiarni zaščiti, ki vključuje izmenjavo dobre prakse o razlaganju veljavne in predlagane zakonodaje, zmanjšalo število pritožb (ki jih je v nekaterih državah veliko). Prispeva lahko tudi k povečanju prostovoljnega vračanja prosilcev, katerih prošnje za mednarodno zaščito so bile zavrnjene. Uspeh na teh dveh področjih bo zmanjšal nesorazmerno breme regij zaradi zagotavljanja podpore osebam, ki so izključene iz nacionalne podpore;

40. ponavlja, da imajo razseljene osebe pravico, da zaprosijo za mednarodno zaščito, celo če so v EU vstopile nezakonito, in zato vztraja, da načina vstopa v EU ne bi smeli uporabljati proti prosilcem za mednarodno zaščito, zlasti ne proti žrtvam trgovine z ljudmi;

41. ugotavlja, da „verodostojnost“ ni sestavni del mednarodne ali evropske opredelitve begunca, da pa je veliko prošenj za mednarodno zaščito kljub temu zavrnjenih iz razlogov verodostojnosti. Osebe, katerih prošnje za mednarodno zaščito so bile zavrnjene, lahko pred odhodom iz EU potrebujejo precejšnjo pomoč lokalnih in regionalnih oblasti, zato je pomembno, da prošnje niso neupravičeno zavrnjene iz razlogov verodostojnosti;

42. priporoča, naj prenovljena direktiva o pogojih za priznanje jasneje določi, da določbe o verodostojnosti (trenutno člen 4(5)) dopolnjujejo opredelitev begunca: določajo okoliščine, v katerih je nepodprte posameznikove izjave mogoče dopustiti kot dokaz in prispevati k dokaznemu standardu, ki se zahteva za dokazovanje dejstev, ki utemeljujejo mednarodno zaščito.

Sodelovanje v praksi

43. Odbor regij poudarja, da so potrebne mreže za izmenjavo informacij in dobre prakse o vprašanjih azila na lokalni in regionalni ravni, ter zagotavljanje primerne finančne podpore za dejavnost mrež;

44. pozdravlja odločitev o ustanovitvi Evropskega urada za podporo azilu (European Asylum Support Office, EASO), in meni, da bo aktivno prispeval k izboljšanju mednarodnih standardov in skladnejšemu pristopu;

45. meni, da bi bilo treba Odbor regij vključiti v člen 17 predlagane uredbe pod „druge organe Skupnosti“ (člen 49);

46. poudarja. da je treba opraviti raziskovalne in primerjalne študije za izboljševanje baze podatkov tako politike kot prakse in da bodo lokalne in regionalne uprave imele pri zagotavljanju tega ključno vlogo. Lokalne in regionalne oblasti bi morale biti omenjene v povezavi z „izmenjavami informacij in dobrih praks“ (člen 3) ter „zbiranjem in izmenjavami informacij“ (člen 11);

47. želi pojasnilo o predlaganem ureditvenem okviru in kazalcih za merjenje učinkovitosti razvoja politike in izvajanja storitev;

48. priporoča, da se razvijejo programi financiranja, do katerih imajo lahko dostop lokalne in regionalne oblasti, da se tako izboljša ozaveščenost javnosti o vprašanjih azila na področjih, kjer bi to lahko izboljšalo obveščanje skupnosti in vključevanje vanje. Posvetovalni forum bi moral vključevati lokalne in regionalne oblasti ter Odbor regij;

49. priporoča nadalje, da bi moral EASO imeti ključno vlogo pri vzpostavljanju odnosov s tretjimi državami, nevladnimi organizacijami in mednarodnimi telesi;

50. močno poudarja prispevek lokalnih in regionalnih oblasti za doseganje visokih standardov praktičnega upravljanja področja prosilcev za azil in beguncev v praksi. Razvoj usposabljanja osebja na mejah, v sprejemnih središčih in ustanovah za preselitev je poleg tega ključnega pomena za spodbujanje programov za mednarodno zaščito;

51. izraža resno zaskrbljenost, ker v upravnem odboru EASO niso zastopane lokalne in regionalne oblasti, in priporoča, naj se upravne ureditve za EASO okrepijo z vključitvijo predstavnikov OR ter naj se uvedejo redna posvetovanja.

Poštena delitev odgovornosti in solidarnost znotraj EU

52. Odbor regij ugotavlja, da je solidarnost med državami priznana kot eden ključnih elementov predlogov, zlasti kar zadeva amandmaje k II. dublinski uredbi, da pa predlogi državam članicam še vedno puščajo precej prostora za lastno presojo o izvajanju politik. Pomembno je priznati, da potreba po solidarnosti in delitvi bremena ne obstaja le med državami članicami, temveč tudi znotraj posameznih držav;

53. ponovno izraža zadovoljstvo s praktično podporo, ki sta jo državam članicam ponudila Evropski sklad za begunce in Evropski sklad za vračanje, kar je izrazil že v členu 46 svojega prvega poročila o skupnem evropskem azilnem sistemu. Ti skladi bodo posebnega pomena za uspešno izvajanje direktiv o sprejemu in postopkih. Odbor želi dobiti zagotovilo, da bodo imele lokalne in regionalne oblasti neposreden dostop do teh skladov in vlogo spremljanja dodeljevanja podpore prek njih;

54. zaenkrat pozdravlja možnost skupne obravnave posebnih primerov v EU pod pogojem, da se strogo spoštujejo človekove pravice in načelo, da je treba vsak primer obravnavati posebej.

Zunanja solidarnost

55. Odbor regij ugotavlja pomen prostovoljnih preselitev in pozdravlja predloge za izboljšave. Odbor želi potrditev, da bodo vzpostavljeni mehanizmi za posvetovanje z lokalnimi in regionalnimi oblasti o tem zaradi njihove pomembne vloge pri uspešnem vključevanju beguncev in drugih upravičencev do mednarodne zaščite. Odbor ugotavlja, da imajo lahko regije, če bo ureditev prostovoljne preselitve dobra, koristi od konstruktivno vodenega preseljevanja.

O vzpostavitvi skupnega programa EU za ponovno naselitev

56. Odbor regij pozdravlja sporočila Evropske komisije o tej temi in meni, da bo ta pobuda okrepila solidarnost pri praksah glede ponovne naselitve ter izboljšala standarde v vseh državah članicah, zlasti v zvezi z vlogo lokalnih oblasti pri sprejemu, ponovni naselitvi in vključevanju ponovno naseljenih oseb;

57. še posebej pozdravlja oblikovanje strokovne skupine za ponovno naselitev in poudarja pomembno vlogo lokalnih in regionalnih oblasti v postopkih sprejemanja in ponovne naselitve. Zato meni, da bi moral biti njihov prispevek pri ugotavljanju potreb, določanju letnih prednostnih nalog in izmenjavi dobrih praks priznan kot strokovno znanje interesnih skupin v tej skupini;

58. zahteva, da se lokalnim in regionalnim oblastem, ki morajo imeti ključno vlogo pri uspešnem izvajanju programa EU za ponovno naselitev, zagotovi zadostna sredstva iz naslova financiranja, ki ga je predlagala Evropska komisija v podporo ponovno naseljenim osebam.

II. PRIPOROČILA ZA SPREMEMBE

Predlog spremembe 1

Predlog direktive o minimalnih standardih (COM(2008) 815 konč.), člen 2 c)

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij „Družinski člani“ pomeni, če je družina že obstajala v izvorni državi, naslednje člane prosilčeve družine, ki so prisotni v isti državi članici v povezavi s prošnjo za mednarodno zaščito: „Družinski člani“ pomeni, če je družina že obstajala v izvorni državi, naslednje člane prosilčeve družine, ki so prisotni v isti državi članici v povezavi s prošnjo za mednarodno zaščito: (i) zakonca prosilca za azil ali njegovega ali njenega neporočenega partnerja v trajni zvezi, če zakonodaja ali praksa zadevne države članice neporočene pare obravnava na primerljiv način s poročenimi pari po svoji zakonodaji o tujcih; (i) zakonca prosilca za azil ali njegovega ali njenega neporočenega partnerja v trajni zvezi, če zakonodaja ali praksa zadevne države članice neporočene pare obravnava na primerljiv način s poročenimi pari po svoji zakonodaji o tujcih; (ii) mladoletne otroke parov iz točke (i) ali prosilca, pod pogojem da so neporočeni, ne glede na to, ali so bili rojeni v zakonu ali izven zakona ali posvojeni, kot določa nacionalna zakonodaja; (ii) mladoletne otroke parov iz točke (i) ali prosilca, pod pogojem da so neporočeni , ne glede na to, ali so bili rojeni v zakonu ali izven zakona ali posvojeni, kot določa nacionalna zakonodaja; (iii) poročene mladoletne otroke parov iz točke (i) ali prosilca, ne glede na to, ali so bili rojeni v zakonu ali posvojeni, kot določa nacionalna zakonodaja, kadar je v njihovi največji koristi, da prebivajo s prosilcem; (iv) očeta, mater ali skrbnika prosilca, ko je slednji mladoleten in neporočen ali ko je mladoleten in poročen, vendar je v njegovi največji koristi, da prebiva s svojim očetom, materjo ali skrbnikom; (iii) očeta, mater ali skrbnika prosilca, ko je slednji mladoleten in neporočen ali ko je mladoleten in poročen, vendar je v njegovi največji koristi, da prebiva s svojim očetom, materjo ali skrbnikom; (v) mladoletne neporočene brate in sestre prosilca, ko je slednji mladoleten in neporočen ali ko so prosilec ali njegovi bratje in sestre mladoletni ter poročeni, vendar je za enega ali več od njih najbolj koristno, da prebivajo skupaj; (iv) mladoletne neporočene brate in sestre prosilca, ko je slednji mladoleten in neporočen ali ko so prosilec ali njegovi bratje in sestre mladoletni ter poročeni, vendar je za enega ali več od njih najbolj koristno, da prebivajo skupaj;

Obrazložitev

Predlog Evropske komisije predvideva razširitev opredelitve družine. Tako bi se močno povečal krog ljudi, ki so upravičeni do storitev oskrbe. Zato bi bilo treba obdržati prvotni krog upravičencev.

Predlog spremembe 2

Predlog direktive o minimalnih standardih (COM(2008) 815 konč.), člen 6 – nova točka 1

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 1.

Obrazložitev

Vsak prosilec za azil mora biti obravnavan v skladu z načelom pravne varnosti, dokler se njegova identiteta ne potrdi z vso gotovostjo. Člen je treba začeti s tem osnovnim stališčem, ki temelji na človekovem dostojanstvu in načelu enakosti.

Predlog spremembe 3

Predlog direktive o minimalnih standardih (COM(2008) 815 konč.), člen 15 – točka 4

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij Zaradi politik v zvezi s trgom dela lahko države članice dajo prednost državljanom EU in državljanom držav podpisnic Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru ter tudi državljanom tretjih držav z zakonitim prebivališčem.

Obrazložitev

Kar zadeva neovirani dostop do trga dela, ki ga predlaga Evropska komisija, je treba ugotoviti, da vsekakor mora obstajati prednost lastnih državljanov ter državljanov EU in EGP. Zato je treba člen 15(4) v sedanji različici direktive ohraniti.

Predlog spremembe 4

Predlog za direktivo o sprejemu [COM(2008) 815], člen 20 – nove točke 6, 7 in 8

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij

Obrazložitev

Te določbe so potrebne za zagotovitev skladnosti z evropskimi standardi o človekovih pravicah, zlasti s členom 3 listine EU o človekovih pravicah. Ukinitev in omejitev materialnih pogojev sprejema spodbuja osebe, katerih prošnje so bile zavrnjene, k prekinitvi stikov z državo članico sprejema, kar lahko na koncu prepreči njihovo vrnitev in spodbuja delo na črno. Finančni pomen ohranjanja materialnih pogojev sprejema za osebe, katerih prošnje so bile zavrnjene, zagotavlja spodbudo državam članicam, da izboljšajo svoje postopke vračanja in svoje sisteme prostovoljnega vračanja (pomanjkanja in odrekanja zdravstvene oskrbe ni mogoče jemati kot spodbujanje resnično prostovoljnega vračanja, saj gre za nezakoniti obliki prisilnega vračanja). Povečanje davčnih dohodkov zaradi dovoljevanja dostopa do trga dela osebam, ki prosijo za mednarodno zaščito najpozneje šest mesecev po prihodu v EU bo prispevalo h kritju stroškov, povezanih s to spremembo.

Določba o nudenju nujne zdravstvene oskrbe osebam, katerih prošnje za mednarodno zaščito so bile zavrnjene, je potrebna tudi za zaščito javnega zdravja. Pride lahko celo do tega, da se osebe, ki jim je bila nujna zdravstvena oskrba zavrnjena, s simptomi obrnejo na bolnišnice šele takrat, ko njihova bolezen postane akutna. To prinaša hud pritisk na proračune za zdravstveno oskrbo, ki jih v mnogih državah članicah upravljajo na regionalni ravni.

Predlog spremembe 5

Predlog za direktivo o sprejemu [COM(2008) 815], člen 20 – točka 1

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij Države članice lahko omejijo materialne pogoje za sprejem, če prosilec za azil: (a) zapusti kraj bivanja, ki ga določi pristojni organ, ne da bi ga o tem obvestil ali, če se zahteva, brez dovoljenja, ali (b) ne izpolnjuje obveznosti javljanja ali zahteve glede obveščanja ali udeležbe pri osebnih razgovorih v zvezi z azilnim postopkom v razumnem obdobju, ki ga določa nacionalna zakonodaja, ali (c) je že vložil prošnjo v isti državi članici. Države članice lahko omejijo materialne pogoje za sprejem, če prosilec za azil: (a) zapusti kraj bivanja, ki ga določi pristojni organ, ne da bi ga o tem obvestil ali, če se zahteva, brez dovoljenja, ali (b) ne izpolnjuje obveznosti javljanja ali zahteve glede obveščanja ali udeležbe pri osebnih razgovorih v zvezi z azilnim postopkom v razumnem obdobju, ki ga določa nacionalna zakonodaja, ali (c) je že vložil prošnjo v isti državi članici.

Obrazložitev

Predlog Komisije zelo omejuje možnosti odvzema materialnih storitev. Tako prosilca za azil ne bi bilo več mogoče učinkovito spodbujati k aktivnemu sodelovanju v azilnem postopku. Zato je treba ohraniti obstoječo določbo.

Predlog spremembe 6

Predlog za direktivo o sprejemu [COM(2008) 815], člen 21 – točka 2

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 2. Države članice v nacionalni zakonodaji vzpostavijo postopke, da bodo takoj, ko se vloži prošnja za mednarodno zaščito, določile, ali ima prosilec posebne potrebe, in navedle vrsto teh potreb. Države članice ves čas trajanja azilnega postopka zagotovljajo podporo posameznikom s posebnimi potrebami in poskrbijo za ustrezno spremljanje njihovega položaja. 2. Države članice v nacionalni zakonodaji vzpostavijo postopke, da bodo takoj, ko se vloži prošnja za mednarodno zaščito, določile, ali ima prosilec posebne potrebe, in navedle vrsto teh potreb. Države članice ves čas trajanja azilnega postopka zagotovljajo podporo posameznikom s posebnimi potrebami in poskrbijo za ustrezno spremljanje njihovega položaja.

Obrazložitev

S spremembo naj bi zagotovili, da mladoletnikom ne bi neupravičeno odrekli višje ravni zaščite, ki jo zanje predvideva zakonodaja CEAS II. Pomembno je, da ima določanje starosti na tej stopnji primerna jamstva, saj se določbe direktive o sprejemu „neposredno uporabljajo“ tudi za prenovljeno Uredbo Sveta 343/2003/ES (dublinsko uredbo) (preambula, določba 9). Te določbe bi se morale križno sklicevati tudi na podrobne določbe o mladoletnikih brez spremstva v sedanjem členu 17 Direktive 2005/85/ES (direktive o postopkih) ali njegovo zamenjavo.

Predlog spremembe 7

Prenovljena dublinska uredba [COM(2008) 820 konč.], člen 31

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 1. Če se odgovorna država članica v posebej nujnih razmerah srečuje z izjemno težkim pritiskom na svoje sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo in če bi lahko predaja prosilcev za mednarodno zaščito v skladu s to uredbo v to državo članico k njenemu bremenu še prispevala, lahko ta država članica zahteva odložitev predaje. 1. Če se odgovorna država članica v posebej nujnih razmerah srečuje z izjemno težkim pritiskom na svoje sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo in če bi lahko predaja prosilcev za mednarodno zaščito v skladu s to uredbo v to državo članico k njenemu bremenu še prispevala, lahko ta država članica zahteva odložitev predaje. Zahtevo naslovi na Komisijo. V njej navede razloge, na katerih temelji, in vanjo vključi zlasti: Zahtevo naslovi na Komisijo. V njej navede razloge, na katerih temelji, in vanjo vključi zlasti: (a) podroben opis posebej nujnih razmer, ki za sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo države članice, ki je vložila zahtevo, pomenijo izjemno težko breme, vključno z ustreznimi statistikami in podpornimi dokazi; (a) podroben opis posebej nujnih razmer, ki za sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo države članice, ki je vložila zahtevo, pomenijo izjemno težko breme, vključno z ustreznimi statistikami in podpornimi dokazi; (b) utemeljeno napoved verjetnega kratkoročnega razvoja teh razmer; (b) utemeljeno napoved verjetnega kratkoročnega razvoja teh razmer; (c) utemeljeno obrazložitev dodatnega bremena, ki bi ga predaja prosilcev za mednarodno zaščito v skladu s to uredbo lahko pomenila za sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo države članice, ki je vložila zahtevo, vključno z ustreznimi statistikami in podpornimi dokazi. (c) utemeljeno obrazložitev dodatnega bremena, ki bi ga predaja prosilcev za mednarodno zaščito v skladu s to uredbo lahko pomenila za sprejemne zmogljivosti, azilni sistem ali infrastrukturo države članice, ki je vložila zahtevo, vključno z ustreznimi statistikami in podpornimi dokazi. 2. Če Komisija meni, da lahko splošne razmere v neki državi članici privedejo do ravni zaščite prosilcev za mednarodno zaščito, ki ni v skladu z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES, se lahko v skladu s postopkom iz odstavka 4 odloči, da se v skladu s to uredbo vse predaje prosilcev v zadevno državo članico odložijo. 2. Če Komisija meni, da lahko splošne razmere v neki državi članici privedejo do ravni zaščite prosilcev za mednarodno zaščito, ki ni v skladu z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES, se lahko v skladu s postopkom iz odstavka 4 odloči, da se v skladu s to uredbo vse predaje prosilcev v zadevno državo članico odložijo. 3. Če državo članico skrbi, da splošne razmere v drugi državi članici lahko privedejo do ravni zaščite prosilcev za mednarodno zaščito, ki ni v skladu z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES, lahko zahteva odložitev vseh predaj prosilcev v skladu s to uredbo v zadevno državo članico. 3. Če državo članico skrbi, da splošne razmere v drugi državi članici lahko privedejo do ravni zaščite prosilcev za mednarodno zaščito, ki ni v skladu z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES, lahko zahteva odložitev vseh predaj prosilcev v skladu s to uredbo v zadevno državo članico. Zahtevo naslovi na Komisijo. V zahtevi navede razloge, na katerih temelji, in vanjo vključi zlasti podrobne informacije o razmerah v zadevni državi članici, ki kažejo na morebitno pomanjkanje skladnosti z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES. Zahtevo naslovi na Komisijo. V zahtevi navede razloge, na katerih temelji, in vanjo vključi zlasti podrobne informacije o razmerah v zadevni državi članici, ki kažejo na morebitno pomanjkanje skladnosti z zakonodajo Skupnosti, zlasti z Direktivo […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktivo 2005/85/ES. 4. Komisija se lahko po prejemu zahteve iz odstavka 1 ali 3 ali na lastno pobudo v skladu z odstavkom 2 odloči, da se v skladu s to uredbo vse predaje prosilcev v zadevno državo članico odložijo. Tovrstno odločitev sprejme čim je mogoče in najpozneje en mesec po prejemu zahteve. V odločitvi o odložitvi predaj navede razloge, na katerih temelji, in vključi zlasti: (a) proučitev vseh ustreznih splošnih razmer v državi članici, ki so razlog za odložitev predaje v to državo članico; (b) proučitev morebitnega učinka odložitve predaj na druge države članice; (c) predlagani datum začetka učinkovanja odložitev predaj; (d) vsakršne posebne pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za tovrstno odložitev. . Komisija se lahko po prejemu zahteve iz odstavka 1 ali 3 ali na lastno pobudo v skladu z odstavkom 2 odloči, da se v skladu s to uredbo vse predaje prosilcev v zadevno državo članico odložijo. Tovrstno odločitev sprejme čim je mogoče in najpozneje en mesec po prejemu zahteve. V odločitvi o odložitvi predaj navede razloge, na katerih temelji, in vključi zlasti: (a) proučitev vseh ustreznih splošnih razmer v državi članici, ki so razlog za odložitev predaje v to državo članico; (b) proučitev morebitnega učinka odložitve predaj na druge države članice; (c) predlagani datum začetka učinkovanja odložitev predaj; (d) vsakršne posebne pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za tovrstno odložitev. 5. Komisija obvesti Svet in države članice o odločitvi o odložitvi vseh predaj prosilcev v zadevno državo članico v skladu s to uredbo. Vsaka država članica lahko odločitev Komisije posreduje Svetu v enem mesecu od prejema obvestila. Svet lahko s kvalificirano večino v enem mesecu od datuma, ko mu država članica posreduje obvestilo, sprejme drugačno odločitev. . Komisija obvesti Svet in države članice o odločitvi o odložitvi vseh predaj prosilcev v zadevno državo članico v skladu s to uredbo. Vsaka država članica lahko odločitev Komisije posreduje Svetu v enem mesecu od prejema obvestila. Svet lahko s kvalificirano večino v enem mesecu od datuma, ko mu država članica posreduje obvestilo, sprejme drugačno odločitev. 6. Druge države članice, v katerih so prisotni prosilci, katerih predaje so bile odložene, so po odločitvi Komisije o odložitvi predaj v državo članico odgovorne za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito teh oseb. Pri sprejetju odločitve o odložitvi predaj v državo članico je treba ustrezno upoštevati potrebo po zagotovitvi zaščite mladoletnikov ter enotnosti družine. . Druge države članice, v katerih so prisotni prosilci, katerih predaje so bile odložene, so po odločitvi Komisije o odložitvi predaj v državo članico odgovorne za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito teh oseb. Pri sprejetju odločitve o odložitvi predaj v državo članico je treba ustrezno upoštevati potrebo po zagotovitvi zaščite mladoletnikov ter enotnosti družine. 7. Odločitev o odložitvi predaje v državo članico v skladu z odstavkom 1 je podlaga za dodelitev pomoči za nujne ukrepe iz člena 5 Odločbe št. 573/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta, potem ko ta država članica vloži prošnjo za pomoč. . Odločitev o odložitvi predaje v državo članico v skladu z odstavkom 1 je podlaga za dodelitev pomoči za nujne ukrepe iz člena 5 Odločbe št. 573/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta, potem ko ta država članica vloži prošnjo za pomoč. 8. Predaje se lahko odložijo za največ šestmesečno obdobje. Če po šestih mesecih še vedno obstajajo razlogi za ukrepe, se lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice iz odstavka 1 ali na lastno pobudo odloči za podaljšanje uporabe ukrepov za nadaljnjih šest mesecev. Za to se uporabi odstavek 5. . Predaje se lahko odložijo za največ šestmesečno obdobje. Če po šestih mesecih še vedno obstajajo razlogi za ukrepe, se lahko Komisija na zahtevo zadevne države članice iz odstavka 1 ali na lastno pobudo odloči za podaljšanje uporabe ukrepov za nadaljnjih šest mesecev. Za to se uporabi odstavek 5. 9. Tega člena ni mogoče razlagati tako, da bi bila državam članicam dovoljena oddaljitev od obveznosti, da sprejmejo ustrezne splošne ali posebne ukrepe, da zagotovijo izpolnjevanje svojih obveznosti iz zakonodaje Skupnosti na področju azila, zlasti te uredbe, Direktive […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktive 2005/85/ES. . Tega člena ni mogoče razlagati tako, da bi bila državam članicam dovoljena oddaljitev od obveznosti, da sprejmejo ustrezne splošne ali posebne ukrepe, da zagotovijo izpolnjevanje svojih obveznosti iz zakonodaje Skupnosti na področju azila, zlasti te uredbe, Direktive […/…/ES] o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in Direktive 2005/85/ES.

Obrazložitev

Predlagana sprememba obravnava položaj, ko se nekatere regije lahko soočijo z nesorazmernim bremenom v primerjavi s svojo državo članico kot celoto in ko se država članica zato ne more poslužiti člena 31(1), ker položaj na njenem ozemlju ni dovolj kritičen. Za razliko od obstoječega člena 31(1) to ni neposredna zahteva za prekinitev predaj, temveč zahteva Komisiji, naj presodi sama v skladu s členom 31(2). Sprememba zato priznava pomen lokalnih in regionalnih oblasti, ne da bi jih poskušala spraviti v enak položaj kot države članice.

Predlog spremembe 8

Uredba o EASO [COM(2009) 66], člen 11 – točka 1

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 1. Urad organizira, usklajuje in spodbuja izmenjave informacij med nacionalnimi azilnimi organi, pa tudi med Komisijo in nacionalnimi azilnimi organi, v zvezi z izvajanjem vseh instrumentov pravnega reda Skupnosti na področju azila. V ta namen lahko ustvari podatkovne zbirke o dejanskih stanjih, pravnih pravilih ter sodni in upravni praksi glede instrumentov v zvezi z azilom na nacionalni, evropski in mednarodni ravni. 1. Urad organizira, usklajuje in spodbuja izmenjave informacij med nacionalnimi azilnimi organi, pa tudi med Komisijo in nacionalnimi azilnimi organi, v zvezi z izvajanjem vseh instrumentov pravnega reda Skupnosti na področju azila, . V ta namen lahko ustvari podatkovne zbirke o dejanskih stanjih, pravnih pravilih ter sodni in upravni praksi glede instrumentov v zvezi z azilom na nacionalni, evropski in mednarodni ravni.

Obrazložitev

Veliko ukrepov azilne politike se izvaja na regionalni ravni, zato je pomembno, da so regije neposredno zaprošene za mnenje v zvezi z zbiranjem in izmenjavo informacij.

Predlog spremembe 9

Uredba o EASO [COM(2009) 66], člen 25 – točka 3

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 3. Upravni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje bi lahko bilo koristno, naj se njegovih sej udeleži kot opazovalec. 3. Upravni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje bi lahko bilo koristno, naj se njegovih sej udeleži kot opazovalec. .

Obrazložitev

Ta sprememba priznava pomen in izkušnje lokalnih in regionalnih oblasti v zvezi z azilno politiko.

Predlog spremembe 10

Uredba o EASO [COM(2009) 66], člen 30 – točka 9

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 9. Izvršni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje bi lahko bilo koristno, naj se udeleži njegovih sej. 9. Izvršni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje bi lahko bilo koristno, naj se udeleži njegovih sej. .

Obrazložitev

Ta sprememba je v skladu s predlagano spremembo člena 25(3) o zagotovitvi polnega priznanja in uporabi znanja in izkušenj regij.

Predlog spremembe 11

Uredba o EASO [COM(2009) 66], člen 32 – točka 1

Predlog Komisije Predlog spremembe Odbora regij 1. Urad tesno sodeluje z nevladnimi organizacijami in ustanovami civilne družbe, ki delujejo na področju azilne politike, na nacionalni, evropski ali mednarodni ravni ter v ta namen ustanovi svetovalni forum 1. Urad tesno sodeluje z nevladnimi organizacijami in ustanovami civilne družbe, ki delujejo na področju azilne politike, na , nacionalni, evropski ali mednarodni ravni ter v ta namen ustanovi svetovalni forum

Obrazložitev

Tudi ta sprememba priznava pomen in izkušnje lokalnih in regionalnih oblasti v zvezi z azilno politiko.