POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Dialog z državljani kot prispevek k razvoju evropskega javnega prostora

Medtem ko Evropa premaguje finančno in gospodarsko krizo, se na evropski ravni sprejema vedno več odločitev, ki imajo neposreden vpliv na življenja ljudi. Zato je to pravi trenutek, da se začne razmišljati, kako bi se lahko še dodatno okrepile demokratične strukture naše Unije. Preden se bodo v Evropi začele izvajati za to potrebne pomembne reforme, morajo nacionalni in evropski politiki sodelovati v široki razpravi z državljani o tem, kakšna naj bi bila naša prihodnja Evropa. To mora biti resnično razprava na evropski ravni, v središču katere bodo prav njeni državljani.

V ta namen je Evropska komisija preskusila in razvila novo komunikacijsko orodje, ki obstoječe instrumente dopolnjuje tako, da neposredno vključuje posameznike, tj. dialoge z državljani. Ti so zasnovani po vzoru „srečanj v mestni hiši“ ali lokalnih forumov, na katerih politiki poslušajo državljane in z njimi razpravljajo o politikah in odločitvah, ki naj bi bile sprejete.

Skupno je bilo v vseh državah članicah organiziranih 51 dialogov z državljani. Na teh dogodkih je sodelovalo 22 od 28 evropskih komisarjev, običajno skupaj s predstavniki Evropskega parlamenta ter nacionalnimi ali lokalnimi politiki (glej seznam v Prilogi). Takšna udeležba je dialogom z državljani dala resnično evropsko razsežnost, o čemer priča tudi dejstvo, da se v številnih državah članicah prav v tem obdobju organizirajo podobne razprave na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

Več kot 50 dialogov, ki so se začeli septembra 2012 in nadaljevali do marca 2014, je sooblikovalo evropsko leto državljanov in postavilo razprave v središče ciljev evropskega leta, med katerimi so obeležitev 20. obletnice uvedbe državljanstva EU z Maastrichtsko pogodbo in priprave na volitve v Evropski parlament maja 2014. Volitve bodo ključnega pomena, saj bodo državljani odločali, za katero smer se bo v prihodnje odločila Evropa.

Izkušnje Komisije z dialogi z državljani so v teh 18 mesecih pokazale, da lahko ti uspešno dopolnjujejo že obstoječa orodja, ki državljanom omogočajo, da kot državljani EU v celoti izkoristijo svoje pravice, kot so to na primer javna posvetovanja. Dialogi z državljani so še ena priložnost več, da imajo državljani besedo pri odločitvah na evropski ravni. Razprave so bile za državljane priložnost, da so izrazili svoje mnenje in postavljali vprašanja o zanje najpomembnejših zadevah (kot je na primer premostitev gospodarske krize), medtem ko so imeli komisarji in drugi politiki priložnost, da iz prve roke slišijo mnenja državljanov, pojasnijo politike in izpostavijo konkretne posledice odločitev, sprejetih na evropski ravni, za državljane in njihova življenja. Dialogi so se torej izkazali kot instrument za obveščanje ljudi, vračanje zaupanja v evropske in državne institucije ter ozaveščanje državljanov, da njihov glas v EU šteje.

Dejstvo, da dialogi vključujejo predstavnike institucij EU in akterje na nacionalni ravni ter da se je oblika razširila in pomnožila znotraj držav članic, jasno kaže, da lahko uspešno prispevajo k razvoju evropskega javnega prostora. To je prostor, v katerem lahko Evropejci govorijo drug z drugim namesto drug o drugem ter razpravljajo o evropskih vprašanjih z evropskega vidika, s čimer se oblikuje evropska zgodba, ki temelji na naših skupnih vrednotah ter upošteva nacionalne in regionalne posebnosti. Hkrati bo takšen prostor državljanom prav tako dal jasno vedeti, da imajo – tako kot na nacionalni ravni – posebno možnost izbirati med različnimi politikami na evropski ravni.

Politični okvir: Priložnost za krepitev demokracije

1.1. Z velikimi koraki naprej

Finančna in gospodarska kriza je prinesla številne spremembe. Pogumni koraki k poglabljanju ekonomske in monetarne unije so prispevali k večji usklajenosti in odločanju na evropski ravni. Evropska unija je naredila velik korak naprej. Vzpostavila je nove instrumente in politike, ki obravnavajo tako posledice kot vzroke krize in preprečujejo poslabšanje težav v prihodnosti, na primer z ustanovitvijo evropskega mehanizma za stabilnost s posojilno zmožnostjo v višini 500 milijard EUR, z uvedbo evropskega semestra, namenjenega tesnejšemu usklajevanju ekonomskih in fiskalnih politik držav članic, in z vzpostavitvijo osrednjih delov bančne unije za večjo stabilizacijo finančnega sistema in preprečevanje plačevanja davkoplačevalcev za napake bančnih direktorjev. Tem spremembam morajo slediti reforme, s katerimi bodo te nove strukture postale bolj demokratične ter zagotavljale preglednost in odgovornost.

„Načrt za poglobljeno in pravo ekonomsko in monetarno unijo“[1] opisuje, katere institucionalne spremembe so potrebne in kako se lahko oblikujeta politična zavest in vpliv, ter je podlaga za predloge za napredek v smeri fiskalne unije in končno tesnejše politične unije[2].

Kriza je povzročila padec zaupanja v upravljanje in politično vodstvo tako na nacionalni kot evropski ravni. Da bi se zaupanje državljanov povrnilo, je treba več prizadevanj vložiti v to, da se z njimi sodeluje, se jim prisluhne in se jih obvešča o tem, kako jim lahko politike EU pomagajo, kako lahko uveljavljajo svoje pravice, ki jim jih daje državljanstvo EU, ter kako lahko v sistemu predstavniške demokracije uveljavljajo svoje mnenje na evropski ravni. Razprava z državljani o potrebnih političnih spremembah mora potekati, preden se vzpostavijo te nove strukture in ne šele po tem.

Pristopi sektorskih politik EU za ponovno vzpostavitev zaupanja državljanov v upravljanje EU prek dialoga, na primer na področju raziskovanja, pomembno dopolnjujejo pobudo dialogov z državljani[3].

1.2. Potreba po ponovni vzpostavitvi zaupanja

Dialogi z državljani zavzemajo osrednji del te razprave. Začeli so se v času, ko so raziskave Eurobarometra kazale, da je kriza prispevala k padcu zaupanja v EU s 57 % na 31 % in v državne institucije z 41 % na 23 % med spomladjo 2007 in jesenjo 2013[4]. Podobno se je v zadnjih letih javna podoba EU poslabšala in Evropejci so postali manj optimistični glede prihodnosti Unije[5].

Standardni Eurobarometer 80 – jesen 2013

Padec zaupanja poteka vzporedno s splošnim občutkom med Evropejci, da njihov glas ne šteje. Medtem ko je število Evropejcev, ki se strinjajo s trditvijo „Moj glas šteje v EU“, padlo z 38 % spomladi 2009 na samo 29 % jeseni 2013, se je odstotek tistih, ki se ne strinjajo, povečal s 53 % na 66 %[6]. Samo v eni državi članici – na Danskem – je več kot polovica prebivalstva mnenja, da lahko uspešno vpliva na agendo EU. V nekaterih državah članicah, ki jih je kriza še posebej močno prizadela – Ciper, Grčija in Portugalska – tako meni samo med 11 in 18 % državljanov[7].

QA19.a.3. Za vsako od naslednjih izjav prosim povejte, v kolikšni meri se z njo strinjate ali ne. Moj glas šteje v EU

|| Skupno „Se strinjam“ || || Skupno „Se ne strinjam“ || || Ne vem

Standardni Eurobarometer 80 – jesen 2013

1.3. Dialogi z državljani: nova oblika z evropsko razsežnostjo

Dialogi z državljani so bili zasnovani kot dogodki odprtih vrat, na katerih so bili državljani po vsej Uniji povabljeni, da predstavijo svoje mnenje na srečanjih, podobnih „srečanjem v mestni hiši“. Dialogi so bili organizirani kot uro in pol do dve uri dolga srečanja s tremi temami: okrevanje po gospodarski krizi, pravice državljanov in prihodnost Evrope. Poleg tega so se obravnavala tudi vprašanja, ki se nanašajo na zadevno državo in strokovno področje komisarjev, ki so sodelovali v razpravi. Na splošno je odprtost razprav državljanom omogočala, da so lahko postavili katero koli vprašanje, ki so ga želeli obravnavati[8]. Informacije o dogodkih so bile objavljene v regionalnih medijih, na spletnih straneh predstavništev Komisije in v družbenih medijih. Dialogi so bili za javnost popolnoma odprti dogodki, zato se udeleženci ne morejo oceniti kot reprezentativen vzorec prebivalstva EU kot celote. Kljub temu so bila stališča, ki so jih izrazili državljani na dogodkih, v skladu z rezultati reprezentativnih raziskav, ki jih Komisija redno izvaja.

Namen dialogov je bil državljanom omogočiti, da svoja vprašanja o prihodnosti Evropske unije in njenih politikah naslovijo neposredno na evropske in nacionalne politike. Državljani so imeli priložnost, da izrazijo svoje mnenje in pridobijo konkretne informacije, poleg tega pa so se lahko prepričali, da je politika EU dostopna ljudem. Odziv državljanov in politikov, ki so sodelovali, in medijsko poročanje kažeta na to, da je bil cilj – ki je bil očitno v skladu s pričakovanji udeležencev – dosežen. Poleg tega se je neposredna izmenjava mnenj izkazala kot ustrezno orodje, s katerim se je državljanom dokazalo, da evropski politiki, tako kot politiki na nacionalni ravni, stojijo za določenimi političnimi stališči in zagovarjajo določene politike.

Dogodki so imeli od samega začetka evropski značaj. Pri večini dialogov so se komisarjem pridružili poslanci Evropskega parlamenta ter nacionalni, regionalni in lokalni politiki. V številnih razpravah so sodelovali zlasti poslanci Evropskega parlamenta, ki so včasih osrednji oder delili s komisarji, včasih pa odgovarjali na vprašanja in dajali izjave. Prav tako so se razprav udeležili visoki nacionalni in regionalni politiki, kot so na primer bolgarski predsednik, avstrijski podkancler ter nekateri nemški in avstrijski deželni ministrski predsedniki. Župani mest, kjer so potekale razprave, so imeli ključno vlogo pri vzpostavljanju stikov z državljani. Državljanom so pomagali premostiti vrzel med lokalnimi in evropskimi vprašanji ter prepoznati evropsko razsežnost lokalnih problemov in lokalno razsežnost evropske politike.

Takšen pristop je izpostavil, da mora širša razprava o evropskih vprašanjih vključevati vse ravni – od evropske do lokalne. Dialogi so bili zato resnično evropski dogodki, ki prispevajo k razvoju evropskega javnega prostora. K temu so pripomogla številna orodja in načini:

Prenos vseh razprav je potekal v živo na spletu v jeziku oziroma jezikih države gostiteljice in v angleščini, povezovalci dogodkov so postavljali vprašanja ali povzemali komentarje, objavljene na družbenih omrežjih, zlasti na Twitterju (na oznaki #eudeb8, ustvarjeni posebej za dogodek) in na straneh Komisije na Facebooku. Platforma www.debatingeurope.eu je omogočila nadaljevanje razprav[9]. Prenos nekaterih razprav je prav tako potekal v živo na regionalnih in nacionalnih televizijskih postajah države članice, v kateri je potekal dogodek.

Zlasti je dejavnost na družbenih medijih pred vsakim dogodkom, med njim in po njem pokazala, da gre za več kot samo prenos fizičnega dogodka prek spleta. To je omogočilo, da so se dogodki, čeprav so potekali v različnih državah članicah, navezovali eden na drugega, in da so udeleženci, ki so že sodelovali v preteklih razpravah, lahko sodelovali tudi na naslednjih dogodkih. Spletni dialog z državljani je s pomočjo televizije, spletnega prenosa in družbenih medijev vključeval državljane iz vse Evrope.

Nekaterih dialogov so se fizično udeležili državljani iz različnih držav: razprava v Eschu je bila na primer namenjena državljanom iz „velike regije“, ki pokriva Luksemburg in sosednje dele Francije, Belgije in Nemčije, na dialogu z državljani v Trstu pa so sodelovali udeleženci iz Italije, Slovenije, Hrvaške in Avstrije.

Za zaključek tega niza dialogov z državljani je za 27. marca 2014 predviden vseevropski dogodek z udeleženci iz vseh mest, ki so med septembrom 2012 in marcem 2014 gostila več kot 50 dialogov v vseh državah članicah. Ta celodnevni dogodek bo potekal tik pred zadnjo fazo volitev v Evropski parlament leta 2014 ter bo udeležencem omogočil, da bodo lahko razpravljali s številnimi evropskimi in nacionalnimi politiki. To je priložnost, da se pokaže, da gre pri evropski politiki tako kot pri nacionalni, za volivce, ki izbirajo med različnimi političnimi programi.

Dialogi z državljani na spletu

Dialog z državljani na spletu[10] je s pomočjo družbenih medijev vključeval državljane iz vse Evrope v vseevropski razpravi. Pred tem je potekala klepetalnica s pisci spletnih dnevnikov[11] iz različnih držav članic, ki sodelujejo v političnih razpravah na spletu in v družbenih medijih. Ti dve razpravi na spletu sta ustvarili več kot 15 000 objav v družbenih medijih, skoraj 5 000 ogledov na spletni strani YouTube in 40 medijskih vsebin.

Dialog z državljani na spletu je bil organiziran v sodelovanju s spletnim portalom Euronews. Glavni namen dogodka na spletu je bil pritegniti čim več ljudi, zato so se zbrala vprašanja tistih, ki se niso mogli udeležiti klepetalnice, saj je bil zaradi tehničnih razlogov dostop na voljo samo omejenemu številu državljanov. Dialog na spletu je potekal v obliki spletne klepetalnice Google Hangout, ki se je lahko v živo spremljala na spletni strani YouTube. Potekal je po intervjuju v živo „Global conversation“, ki dosega največjo gledanost na portalu Euronews (gre za združevanje klasičnega televizijskega prenosa in spletnega foruma, namenjenega razpravljanju).

Razprava na spletu v okviru dialoga z državljani in klepet s pisci spletnih dnevnikov sta požela občutno večje zanimanje kot redni dogodki v okviru dialogov z državljani, kar je zanimiva izkušnja za prihodnost v smislu iskanja alternativnih načinov sodelovanja z različnimi skupinami državljanov. Ob upoštevanju posebnosti javnosti, ki obiskuje splet, je jasno, da tovrstni dogodki dopolnjujejo neposredna soočenja v živo.

1.4. Krepitev obsega

Sestavni del koncepta dialogov z državljani je možnost sodelovanja vseh državljanov ne glede na stopnjo znanja o Evropski uniji ali njenih politikah. Z nekaj izjemami so se dialogov udeležili državljani, ki so govorili v svojem imenu in ne v imenu določenih interesnih skupin. Udeleženci niso bili vnaprej izbrani: bili so zgolj posamezniki, ki jih zanimata Evropa in izmenjava mnenj z evropskimi in nacionalnimi oblikovalci politik.

Komisija je v številnih državah članicah (tudi na Češkem, v Franciji, Litvi in Španiji) organizirala pripravljalne in naknadne razprave (bodisi na srečanjih bodisi na spletu), da bi imeli dialogi za udeležence večji pomen. Te so udeležencem pomagale pri izbiri prednostnih vsebin za glavni dialog in ohranjale zanimanje, ki so ga spodbudile razprave.

Za dialoge na Švedskem in v Italiji je bil oblikovan uspešen pristop s tematskimi dialogi (s komisarji EU ali brez njih), ki so potekali v različnih regijah pred začetkom glavnega dialoga z državljani na nacionalni ravni. To je omogočilo poglobljeno pripravo na tiste teme, ki so bile še zlasti pomembne za državljane navedenih držav.

Večina dialogov z državljani je imela enega ali več medijskih partnerjev. Ti so bili v večini primerov lokalni ali regionalni časopisi ter lokalne in regionalne radijske in televizijske postaje. V nekaterih primerih je nacionalna javna televizija v živo prenašala dialoge v celoti ali pripravila prispevke po koncu dogodkov (na primer nacionalna televizija v Bolgariji, Grčiji, na Portugalskem, Švedskem in Hrvaškem je v živo prenašala dialoge v celoti ali posamezne dele).

1.5. Odziv

V povprečju je bilo na vsakem dialogu fizično prisotnih okoli 350 državljanov (z največ 800 v Trstu). Skupaj je v dialogih sodelovalo več kot 16 000 državljanov. Več kot 105 000 jih je sodelovalo prek spletnega prenosa in družbenih medijev, še veliko več pa je dialoge spremljalo prek televizije. Velik potencial družbenih medijev je bil še zlasti očiten na dialogih v Dublinu, Talinu in Barceloni, kjer je bilo število posameznikov, ki so dejavno spremljali dogodek na spletu, do 100-krat večje od števila prisotnih v dvorani.

Oblike sodelovanja v dialogih z državljani

Kljub temu pa je to le majhen delež celotnega prebivalstva EU. To kaže, da je EU še vedno na začetku razvoja tega komunikacijskega orodja. Obstaja velik potencial, ker se oblika širi, saj podobne razprave vse pogosteje potekajo na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Toda dialogi že zdaj učinkovito dopolnjujejo komunikacijska orodja Komisije (in drugih institucij EU) za vzpostavljanje neposrednega stika z državljani, na primer javna posvetovanja o načrtih za novo zakonodajo in več posebnih pobud, kot sta pobudi „Share Europe Online“ (O Evropi v spletu) ali „Back to School“ (Evropa gre v šolo).

V okviru številnih dialogov z državljani je postala ustaljena praksa, da so se na dan dogodka v regionalnih časopisih objavljale posebne priloge o Evropi, njenih institucijah in pravicah državljanov s skupno naklado več kot 12 milijonov izvodov. Skupaj s tematskimi intervjuji s komisarji, ki so sodelovali na dogodku, objavljenimi v nacionalnih ali regionalnih časopisih, je to potencialno vključevalo 43 milijonov časopisnih bralcev in 51 milijonov bralcev s tem povezanih spletnih strani[12]. Poleg tega se je lahko več milijonov Evropejcev o dialogih seznanilo prek televizije, radia, tiska in spletnih medijev: v nekaterih državah članicah je potekal neposreden prenos dogodkov in v povprečju je bilo za posamezen dogodek objavljenih 38 medijskih vsebin, večinoma v množičnih medijih.

Medijske vsebine,objavljene po dialogih z državljani (Cádiz – Amsterdam)

Medijska pokritost pogosto ni bila omejena samo na državo, v kateri je potekala razprava, ampak se je o tem poročalo tudi v drugih državah (v primeru dialogov v Dublinu, Heidelbergu in Liègeu). Jasno je, da so dogodki veliko bolj odmevni, če o njih poročajo množični mediji, zlasti televizija in radio. Prav tako je postalo jasno, da je bilo poleg prispevkov o samih razpravah veliko medijskih vsebin namenjenih posameznim političnim stališčem komisarjev in njihovih sogovornikov.

Še več, vprašanja in komentarji, naslovljeni na predstavništva Evropske komisije in klicni center Europe Direct po zaključku dialogov, kažejo, da so imele razprave učinek, ki presega odzive, ki se pojavijo ob klasičnem govorniškem nastopu. Državljani so zaradi interaktivne zasnove v razpravah sodelovali še po koncu uradnih dogodkov. Postavljali so vprašanja in se kritično odzivali na specifične politike EU ter na splošna politična stališča komisarjev.

Geografska razpršenost medijskih vsebin (Cádiz – Amsterdam)

1.6. Raziskave o stališčih državljanov

Srečanja so dopolnjevale raziskave Eurobarometra, ki so bile izvedene za Komisijo in druge institucije EU, v katerih so bila povzeta stališča Evropejcev o prihodnosti Unije in njihova pričakovanja v zvezi s sedanjimi in prihodnjimi političnimi pobudami[13]. Mreža informacijskih in klicnih centrov Europe Direct je imela pomembno vlogo pri pripravi in spremljanju dialogov z državljani: državljane je obveščala o dialogih v njihovi regiji ali neposredni bližini, organizatorjem pa je omogočila boljše razumevanje zaskrbljenosti državljanov z določenega geografskega območja. Še več, komisarji so po koncu razprav državljane pozivali, naj vprašanja, na katera niso dobili odgovorov, in povratne informacije posredujejo mreži Europe Direct, pri čemer so si osebno prizadevali, da so pošiljatelji prejeli ustrezen odgovor.

Komisijo je od samega začetka zanimalo mnenje udeležencev v razpravah. S pomočjo elektronskih glasovalnih naprav so se zbirale povratne informacije državljanov v zvezi s številnimi ključnimi vprašanji, kot sta na primer „Ali menite, da vaš glas šteje v EU?“ in „Ali menite, da bo Evropa iz krize izšla močnejša?“. Ta vprašanja so bila objavljena v vseh uradnih jezikih EU, državljanom na dogodkih pa so jih razdelila predstavništva Komisije in center Komisije za obiskovalce v Bruslju. V 18-mesečnem obdobju trajanja dialogov je bilo zbranih in analiziranih več kot 6 000 odzivov.

Povratne informacije, pridobljene v okviru dialogov z državljani ter pripravljalnih in spremljevalnih razprav, so potrdile izsledke raziskav Eurobarometra: dva od treh Evropejcev ocenjujeta, da se njuno mnenje ne upošteva. Okoli 57 % udeležencev dialogov z državljani pritrjuje temu mnenju. To ustreza močni želji skoraj devetih od desetih udeležencev (88 %), da bi bilo treba organizirati več dialogov z državljani.

V nekaterih državah članicah, ki jih je kriza najmočneje prizadela, so dialogi državljanom omogočili, da so izrazili svojo zaskrbljenost in se neposredno soočili z evropskimi, nacionalnimi in regionalnimi politiki, hkrati pa so se lahko prepričali, da politiki ne bežijo pred soočenji, ki so včasih lahko konfliktna. Obenem pa so na teh dogodkih komisarji in drugi politiki lahko dokazali, da so pripravljeni poslušati in da si prizadevajo pojasniti sprejete ukrepe za odpravo krize.

1.7. Vsebine, ki so se obravnavale na razpravah

Na dialogih z državljani so se obravnavale zelo različne vsebine. Obravnavane teme so pokazale, katera vprašanja so najpomembnejša za Evropejce – in kakšne rešitve pričakujejo od političnih voditeljev. V številnih primerih so mnenja in vprašanja s soočenj odražala izsledke raziskav.

Raziskava med udeleženci dialogov z državljani (Cádiz – Bukarešta)

Tako pri raziskavah kot pri razpravah se je pokazalo, da so državljani vseh držav članic zaskrbljeni glede gospodarskega in socialnega vpliva krize (zlasti glede nevarnosti za t.i. izgubljeno generacijo mladih, ki se soočajo z brezposelnostjo), ne glede na to, ali jih je osebno prizadela ali ne. Najpomembnejša ugotovitev z zvezi s tem je, da so udeleženci razprav v vseh državah članicah na splošno menili, da morata iti solidarnost in odgovornost z roko v roki. Državljani Evrope so dali jasen signal, da zanje EU pomeni predvsem solidarnost.

Mnenja državljanov:

„Ali menite, da bi Evropa morala narediti več za izhod iz krize?“ – 66,9 % udeležencev je odgovorilo „da“ na dialogu z državljani v Berlinu (10. november 2012)[14].

„Evropa je Grčija in Grčija je Evropa. To pomeni Unijo.“ – Tvit na dialogu z državljani v Dublinu (10. januar 2013).

„Kaj pomeni solidarnost? Ne smemo izgubiti celotne generacije. Mi smo Unija ljudi!“ – Mlad udeleženec na dialogu z državljani v Solunu (22. marec 2013).

Pravice državljanov EU, ki so jim zagotovljene s Pogodbami, so zavzele pomemben del razprav v okviru dialogov. Udeleženci so se še zlasti osredotočili na pravico do prostega gibanja in politike, ki ustvarjajo delovna mesta prek izobraževanja in usposabljanja.

Mnenja državljanov:

„Kako lahko dosežemo pravičnost in cilj 75-odstotne zaposlenosti, dokler bo obstajal razkorak v plačah med spoloma?“ – Udeleženka dialoga z državljani v Dublinu (10. januar 2013).

„Razkritje programov PRISM in TEMPORA je razlog za preplah. Zakonodajo na področju nadzora v EU je treba preveriti. Sodišče Evropske unije je izjavilo, da predpisi o zbiranju in hranjenju podatkov niso učinkoviti in to pomeni kršitev temeljnih pravic.“ – Udeleženec dialoga z državljani v Heidelbergu (16. julij 2013).

„Udeležil sem se programa izmenjave ERASMUS. Sedaj sem v EVS [Evropska prostovoljna služba] in srečujem ljudi iz vse Evrope, s katerimi rad preživljam čas, delim zamisli in sanje … Radi smo skupaj in skupaj tudi trpimo … Od odgovornih pričakujemo, da nam dajo priložnost biti del tega medkulturnega načina življenja.“ – Komentar, ki je bil objavljen na spletni strani debatingeurope.eu po dialogu z državljani v Bruslju (4. maj 2013).

„Pravico do prostega gibanja napadajo populistični politiki. EU mora ukrepati glede diskriminacije romunskih državljanov v nekaterih državah članicah.“ – Udeleženec dialoga na spletu (16. januar 2014).

Kar zadeva prihodnost Evrope, je več kot polovica državljanov (54 %), ki sodelujejo na dogodkih v okviru evropskega leta državljanov, naklonjena tesnejšemu evropskemu povezovanju. Še več, trije od štirih udeležencev dialogov z državljani (74 %) so podprli idejo o tesnejši politični uniji.

Mnenja državljanov:

„Potrebujemo resnično politično unijo. Skrajni čas je, da dobimo združene politične stranke, ki bodo predstavljale ljudi v Evropi. Čas je, da naredimo velik korak k federalizmu.“ – Mlad udeleženec na dialogu z državljani v Bruslju (4. maj 2013).

„Potrebujemo osrednjo zvezno vlado … ali pa bomo ostali razdeljeni in bomo eden za drugim nazadovali, vključno s takšnimi velikani, kot so Nemčija, Francija in Združeno kraljestvo.“ – Komentar, ki je bil objavljen na spletni strani debatingeurope.eu po dialogu z državljani v Bruslju (4. maj 2013).

„Volitve v Evropski parlament so odlična priložnost, da se celovito predstavi in pokaže naša skupna identiteta.“ – Udeleženec dialoga z državljani na spletu (16. januar 2014).

Številni komentarji državljanov v času dialogov in nadaljnjih razprav so poudarili njihove poglede, da mora gospodarsko povezovanje potekati z roko v roki z več demokracije. Udeleženci verjamejo v evropsko predstavniško demokracijo: 87 % jih trdi, da bodo oddali svoje glasove na volitvah v Evropski parlament leta 2014. Neposredne volitve prihodnjega predsednika Komisije pozdravljata približno dva od treh udeležencev (61 %).

Mnenja državljanov:

„Odvzetih je bilo 15 000 štipendij. Študentje živijo v slabih razmerah ali pa se morajo popolnoma odreči študiju. Ljudje trpijo za lakoto. Za to sta odgovorni Komisija in trojka.“ – Študent na dialogu z državljani v Coimbri (22. februar 2013).

„Evropski voditelji morajo spremeniti pristop in tudi (ponovno) vzpostaviti demokratične vrednote. Gospodarstvo je zelo pomembno, ampak Bruselj mora skrbeti za blaginjo ljudi. – Da! Kot prenovljena zveza državljanov. Evropsko povezovanje je preraslo medvladne zaplete. – To ni demokracija, ne! Svoj glas bom oddal takrat, ko bom lahko neposredno odločal o zakonodaji in o tem, kar se dogaja.“ – Nasprotujoči komentarji, ki so bili objavljeni na spletni strani debatingeurope.eu po dialogu z državljani v Bruslju (4. maj 2013).

„Evropa predstavlja upanje in sanje mladih Ukrajincev.“ – Udeleženec dialoga z državljani na spletu (16. januar 2014).

Presenetljiva tema, ki se je pojavila zlasti potem, ko je Evropska unija konec leta 2012 prejela Nobelovo nagrado za mir, je bila zahteva po miru. Ob 100. obletnici začetka prve svetovne vojne leta 2014 in ob še vedno živih spominih na vojne na Balkanu, ki so se zgodile manj kot generacijo nazaj, so tako državljani kot politiki poudarili, da je najpomembnejši dosežek Unije prekinitev stoletnega prelivanja krvi na celini.

Številni udeleženci, predvsem mladi, so izrazili ponos, da delijo skupno evropsko zgodovino in pripadajo evropski kulturi. Kot številni drugi dogodki v času evropskega leta državljanov je večina dialogov pokazala, da se Evropejci pristno zanimajo za vrednote, na katerih je bila ustanovljena Unija. Pričakujejo, da bo evropsko povezovanje spodbujalo demokracijo, vladavino prava in človekove pravice ter zagotavljalo pošteno družbo, ki bo vsem omogočala enake možnosti.

Povratne informacije, ki so bile posredovane v okviru dialogov od septembra 2012, sporočajo, da želijo imeti državljani možnost izbire – na prihajajočih volitvah v Evropski parlament in ob drugih priložnostih – med različnimi političnimi idejami. Te bi morale obravnavati temeljne vsebine o enotnosti, demokraciji in solidarnosti.

Mnenja državljanov:

„Veseli smo, da ste prišli na naš otok, kjer so se ljudje, ki jih je s kopnega izgnala fašistična vlada, morali na skrivaj srečevati v jamah ali na plažah. Med vojno so Altiero Spinelli in drugi oblikovali podobo Evrope, ko se je zdelo, da ni nikakršnega upanja več.“ – Župan Giuseppe Assenso z Ventotene na dialogu z državljani (27. maj 2013).

„Diskriminacija v kakršni koli obliki (bodisi pozitivna bodisi negativna) dušo oropa pravice, enakosti in poštenosti.“ – Komentar, ki je bil objavljen po dialogu z državljani v Talinu (14. september 2013).

Sklepne ugotovitve in pot naprej:kako nadalje razvijati to orodje

Dialogi z državljani so nov instrument, preskus na področju vseevropske komunikacije, ki se je začel izvajati v majhnem obsegu. 51 dialogov, ki so potekali med septembrom 2012 in marcem 2014, je služilo kot učni proces za vse sodelujoče. Zagotavljajo dragoceno podlago za razvoj pobude, zlasti v zvezi z ozaveščanjem. Javne razprave med evropskimi, nacionalnimi in regionalnimi politiki, ki sprejemajo politične odločitve, in evropskimi državljani, na življenja katerih takšne odločitve vplivajo, dajejo institucijam EU verodostojnost. Prav tako pomagajo komisarjem in drugim politikom, da pridobijo nova spoznanja.

V luči pomembnih institucionalnih in političnih odločitev, ki jih je treba sprejeti v naslednjih letih, je v interesu tako državljanov kot politikov, da se tovrstne razprave nadaljujejo tudi po volitvah v Evropski parlament leta 2014. Sodelovanje bi moralo potekati na vseh ravneh – evropski, nacionalni, regionalni in lokalni, kar bi zagotovilo resnično evropsko razpravo.

Takšna oblika se je že začela pojavljati tudi na nacionalni ravni, saj politiki v državah, kot so Nemčija, Bolgarija in Irska, pripravljajo podobne dialoge. Nekdanji politiki, akademiki in raziskovalni inštituti so prav tako začeli organizirati razprave. To kaže, da med državljani obstaja veliko povpraševanje po takšni komunikaciji in da obstaja velika možnost, da tovrstni dogodki postanejo trajni evropski projekt. To potrjuje tudi dejstvo, da so se v nekaterih državah članicah, med drugim v Franciji, Italiji, na Poljskem in Švedskem, med pripravo in organizacijo dialogov z državljani oblikovale neformalne mreže. Te mreže lahko pomnožijo učinke te pobude in spodbujajo nadaljnje razprave s povezovanjem politikov EU, nacionalnih in regionalnih vlad, predstavništev Komisije, informacijskih pisarn Evropskega parlamenta, posameznih državljanov in organizacij civilne družbe.

Razprava se je začela. Dialogi z državljani so pokazali, da so evropski državljani pripravljeni in želijo razpravljati o evropskih vprašanjih, saj je zdaj „čas, da resnično evropsko perspektivo vključimo v razpravo z nacionalnimi oblastmi.“[15] Vseevropski dialog z državljani, ki bo potekal 27. marca 2014 – z udeleženci iz vseh mest, ki so gostila razprave, in državljani, ki so sodelovali v dialogu na spletu – bi moral to težnjo še dodatno spodbuditi.

Dialogi so tako del širše, evropske razprave, ki je nujna, preden pride do drznih sprememb, ki so potrebne za izgradnjo še bolj demokratične Unije. Že zdaj so eden od instrumentov, s katerimi so se Evropejci seznanili, da na prihajajočih volitvah v Evropski parlament obstaja resnična izbira in da njihov glas nedvomno šteje.

[1] COM(2012) 777.

[2] COM(2012) 777 final/2; glej tudi govor o stanju v Uniji 2013.

[3] Dober primer je tudi pobuda VOICES („Dajmo glas inovacijam“) (www.voicesforinnovation.eu), vseevropski proces neposrednega posvetovanja z državljani, pri katerem se zamisli državljanov najprej zberejo in potem uporabijo pri razvoju politik za raziskave in inovacije. Podobni pobudi sta „Special Initiative for Citizen Engagement in Science 'Have your say…about science'“ („Posebna pobuda za vključevanje državljanov v znanost – Povejte svoje mnenje o … znanosti“) in „Mobilisation and Mutual Learning Action Plans“ („Mobilnost in akcijski načrti za medsebojno učenje“), ki krepita sodelovanje javnosti in številnih akterjev pri raziskavah in inovacijah.

[4] Standardni Eurobarometer 80 (jesen 2013), str. 5.

[5] Glej prejšnjo opombo, str. 9, čeprav se je negativen trend jeseni 2013 nekoliko spremenil.

[6] Glej prejšnjo opombo, str. 7, čeprav se je negativen trend jeseni 2013 nekoliko spremenil.

[7] Glej prejšnjo opombo, str. 8.

[8] http://ec.europa.eu/debate-future-europe.

[9] Razprava je bila namenoma razširjena na obstoječo platformo na spletu namesto na novo. Platforma debatingeurope je namreč imela že na začetku leta 2013 več kot 100 000 sledilcev, ki so bili prepoznani kot potencialni udeleženci 15 razprav na spletu, ki so spremljale dogodke dialogov z državljani.

[10] Dialog na spletu je na voljo tukaj: https://www.youtube.com/watch?v=QHYDoO9sVKc.

[11] Na voljo tukaj: https://www.youtube.com/watch?v=K7qKlqDsKa8.

[12] Točke bruto branosti časopisov: 42 643 868; točke bruto gledanosti spletnih strani: 51 202 539.

[13] Npr. Standardni Eurobarometer 80 (jesen 2013); Eurobarometer Evropskega parlamenta 79.5 (avgust 2013).

[14] Povprečen delež za vse dialoge je bil 65,7 %.

[15] J.M. Barroso, Stanje v Uniji (2013).

Seznam dialogov z državljani

Država članica || Mesto || Datum || Komisar || EU, nacionalni, regionalni in lokalni politiki

Španija || Cádiz || 27. 9. 2012 || Reding || županja Martinez Saiz

Avstrija || Gradec || 5. 11. 2012 || Reding || podkancler Spindelegger

Nemčija || Berlin || 10. 11. 2012 || Reding || poslanka Evropskega parlamenta Roth-Behrendt

Francija || Pariz || 23. 11. 2012 || Reding ||

Italija || Neapelj || 30. 11. 2012 || Andor || župan de Magistris

Irska || Dublin || 10. 1. 2013 || Barroso, Reding || predsednik vlade Kenny, podpredsednik vlade Gilmore, državna ministrica za evropske zadeve Creighton (odstopila)

Švedska || Göteborg || 18. 2. 2013 || Malmström ||

Italija || Torino || 21. 2. 2013 || Malmström || župan Fassino

Portugalska || Coimbra || 22. 2. 2013 || Reding ||

Italija || Rim || 18. 3. 2013 || Tajani || župan Alemanno (ni bil ponovno izvoljen)

Grčija || Solun || 22. 3. 2013 || Reding || župan Boutaris

Italija || Pisa || 5. 4. 2013 || Potočnik || župan Filippeschi

Belgija || Gent || 12. 4. 2013 || De Gucht || župan Termont

Belgija || Eupen || 23. 4. 2013 || Hahn || poslanec Evropskega parlamenta Grosch, ministrski predsednik (nemška skupnost) Lambertz

Belgija || Bruselj || 4. 5. 2013 || Reding || (nekdanji) ministrski predsednik regije Bruselj Picqué

Nemčija || Düsseldorf || 8. 5. 2013 || Oettinger || poslanec Evropskega parlamenta Klute

Slovenija || Ljubljana || 9. 5. 2013 || Potočnik ||

Poljska || Varšava || 11. 5. 2013 || Lewandowski ||

Češka || Praga || 13. 5. 2013 || Füle || minister za mala in srednja podjetja (Irska) Perry, predsednik odbora za zadeve Evropske unije parlamenta Češke republike Bauer

Italija || Ventotene || 27. 5. 2013 || Tajani || župan Assenso

Italija || Milano || 7. 6. 2013 || Hedegaard || župan Pisapia

Luksemburg || Esch || 30. 6. 2013 || Reding || poslanec Evropskega parlamenta Goerens, minister za delo Schmit, poslanec Braz, minister za javna dela, kmetijstvo, kmetijske zadeve, dediščino in okoljsko politiko (Valonija) Lutgen

Poljska || Varšava || 11. 7. 2013 || Barroso, Reding || predsednik vlade Tusk, poslanka Evropskega parlamenta Thun, nekdanji predsednik vlade Mazowiecki

Grčija || Heraklion || 12. 7. 2013 || Damanaki || poslanec Evropskega parlamenta Danellis, guverner Arnaoutakis

Nemčija || Heidelberg || 16. 7. 2013 || Reding || ministrski predsednik (zvezne dežele Baden-Wurttemberg) Kretschmann

Bolgarija || Sofija || 23. 7. 2013 || Reding || predsednik Plevneliev

Belgija || Namur || 13. 9. 2013 || Reding || ministrski predsednik Demotte

Estonija || Talin || 14. 9. 2013 || Kallas, Rehn ||

Italija || Trst || 16. 9. 2013 || Reding || minister za evropske zadeve Moavero Milanesi

Finska || Helsinki || 24. 9. 2013 || Reding || poslanka Evropskega parlamenta Pietikäinen

Madžarska || Györ || 3. 10. 2013 || Andor || državna sekretarka za evropske zadeve Győri, poslanec Evropskega parlamenta Őry

Slovaška || Košice || 5. 10. 2013 || Šefčovič || predsednik parlamenta Slovaške republike Paška

Švedska || Stockholm || 15. 10. 2013 || Reding || ministrica za zadeve Evropske unije Ohlsson, poslanec Evropskega parlamenta Ludvigsson

Belgija || Liège || 17. 10. 2013 || Barroso || podpredsednika vlade Reynders (Belgija), minister za gospodarstvo (Valonija) Marcourt

Latvija || Riga || 18. 10. 2013 || Piebalgs || minister za obrambo Pabriks

Malta || Valetta || 7. 11. 2013 || Borg ||

Francija || Marseille || 14. 11. 2013 || Reding || ministrica za pravosodje Taubira

Ciper || Limassol || 28. 11. 2013 || Vassiliou ||

Avstrija || Eisenstadt || 29. 11. 2013 || Hahn || ministrski predsednik (dežele Burgenland) Niessl

Belgija || Brussels || 5. 12. 2013 || Vassiliou || poslanka Evropskega parlamenta Durant

Litva || Vilnius || 13. 12. 2013 || Reding ||

na spletu || virtualni dialog || 16. 1. 2014 || Reding ||

Danska || Kopenhagen || 6. 2. 2014 || Hedegaard ||

Združeno kraljestvo || London || 10. 2. 2014 || Reding || minister za evropske zadeve Lidington

Španija || Barcelona || 23. 2. 2014 || Reding ||

Francija || Pariz-Banlieu || 27. 2. 2014 || Barnier || minister za evropske zadeve Repentin

Hrvaška || Zagreb || 3. 3. 2014 || Mimica ||

Nemčija || Koblenz || 10. 3. 2014 || Oettinger || ministrska predsednica (dežele Rhineland-Palatinate) Dreyer, ministrica za evropske zadeve (dežele Rhineland-Palatinate) Conrad

Nizozemska || Amsterdam || 14. 3. 2014 || Reding || župan van der Laan

Romunija || Bukarešta || 17. 3. 2014 || Ciolos ||

EU || Vseevropski dialog Bruselj || 27. 3. 2014 || Barroso, Reding, Rehn, Potočnik, Vassiliou, De Gucht, Damanaki, Hahn, Hedegaard, Andor, Mimica || poslanka Evropskega parlamenta Roth-Behrendt, županja mesta Cádiz, Martinez Saiz