2.2.1

Sezonski delavci : Mobilnost sezonskih delavcev iz ene države članice v drugo sedaj poleg dodatnega tveganja za njihovo zdravje zaradi pandemije pomeni tudi zmanjšano zmožnost zagotavljanja njihove varnosti, saj imajo premalo znanja in so premalo ozaveščeni o delovnem pravu države gostiteljice. Mreža EURES, ki se osredotoča na iskalce zaposlitve, mora razmisliti o svojem načinu dela in zagotoviti najvišjo možno raven ozaveščenosti o jamstvih glede pravic, delovnih pogojev in statusa te skupine delavcev v pandemiji. Vsakega delavca, ki se odloči za delo v tuji državi in ki to odločitev sprejme z uporabo mreže, morajo ekipe EURES na razumljiv način vnaprej obvestiti o natančnih pogojih in posebnih zdravstvenih ukrepih, ki bodo njemu in njegovi družini zagotovljeni ob zaposlitvi v drugi državi članici. Nedvoumno mora biti opredeljena tudi odgovornost za neizpolnjevanje predlaganih sanitarnih in zdravstvenih pogojev. EESO zato meni, da je nujno treba oceniti, ali je Uredba (EU) 2016/589 ustrezna glede na trenutne izzive in posebne potrebe evropskega trga dela ali pa bi jo bilo treba revidirati. Sezonski delavci so glede na naravo zaposlitve med najbolj ranljivimi čezmejnimi delavci, zato bi bilo treba zaščito njihovih pravic pregledati tako za primere omejitev zaradi epidemioloških ukrepov, naravnih nesreč ali drugih okoliščin zaradi višje sile kot tudi na splošno po normalizaciji javnega in gospodarskega življenja. EURES bi moral prek svojih svetovalcev v državah članicah dnevno posodabljati informacije o ukrepih, ki so bili v državah članicah sprejeti v zvezi s pravicami in obveznostmi delovne sile med pandemijo, vključno z možnostmi zdravljenja in pogoji v primeru zdravstvenih težav. Objave na e-portalu : Mobilnost sezonskih delavcev iz ene države članice v drugo sedaj poleg dodatnega tveganja za njihovo zdravje zaradi pandemije pomeni tudi zmanjšano zmožnost zagotavljanja njihove varnosti, saj imajo premalo znanja in so premalo ozaveščeni o delovnem pravu države gostiteljice. Mreža EURES, ki se osredotoča na iskalce zaposlitve, mora razmisliti o svojem načinu dela in zagotoviti najvišjo možno raven ozaveščenosti o jamstvih glede pravic, delovnih pogojev in statusa te skupine delavcev v pandemiji. Vsakega delavca, ki se odloči za delo v tuji državi in ki to odločitev sprejme z uporabo mreže, morajo ekipe EURES na razumljiv način vnaprej obvestiti o natančnih pogojih in posebnih zdravstvenih ukrepih, ki bodo njemu in njegovi družini zagotovljeni ob zaposlitvi v drugi državi članici. Nedvoumno mora biti opredeljena tudi odgovornost za neizpolnjevanje predlaganih sanitarnih in zdravstvenih pogojev. EESO zato meni, da je nujno treba oceniti, ali je Uredba (EU) 2016/589 ustrezna glede na trenutne izzive in posebne potrebe evropskega trga dela ali pa bi jo bilo treba revidirati. Sezonski delavci so glede na naravo zaposlitve med najbolj ranljivimi čezmejnimi delavci, zato bi bilo treba zaščito njihovih pravic pregledati tako za primere omejitev zaradi epidemioloških ukrepov, naravnih nesreč ali drugih okoliščin zaradi višje sile kot tudi na splošno po normalizaciji javnega in gospodarskega življenja. EURES bi moral prek svojih svetovalcev v državah članicah dnevno posodabljati informacije o ukrepih, ki so bili v državah članicah sprejeti v zvezi s pravicami in obveznostmi delovne sile med pandemijo, vključno z možnostmi zdravljenja in pogoji v primeru zdravstvenih težav. Objave na e-portalu ( 3 ) o pravicah sezonskih delavcev so dobra podlaga za nadgradnjo tovrstnih informacij. Za to skupino delavcev je treba razviti zaščitne ukrepe, ki bi jih bilo treba spremljati tako, da ima javnost do tega dostop. EESO priporoča, da se storitve, namenjene sezonskim delavcem, preučijo in vključijo v področje uporabe zahtev iz Direktive 2014/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 ) ter sporočila Komisije o smernicah o sezonskih delavcih v EU v okviru izbruha COVID-19 ( 5 )