Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2019/C 414/11)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O ODOBRITVI STANDARDNE SPREMEMBE

„COUR-CHEVERNY“

PDO-FR-A0304-AM02

Datum obvestila: 18. september 2019

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Pravila rezi

V točki (b) odstavka 1 oddelka VI specifikacije proizvoda z označbo „Cour Cheverny“ je črtan stavek: „Število rodnih mladik po cvetenju (fenofaza 23 po Lorenzu) je največ 11.“

Namen tega črtanja je bolje upoštevati podnebne spremembe in zagotoviti večjo prožnost pravil rezi, da bi se bilo mogoče prilagoditi v primeru vremenskih nevšečnosti.

Posledično je spremenjena točka 5.1 enotnega dokumenta.

2. Promet med odobrenimi imetniki skladišč

Točka (b) odstavka 5 oddelka IX poglavja 1, ki se nanaša na datum dajanja vina v promet med odobrenimi skladišči, je črtana.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

3. Glavne točke, ki jih je treba preverjati

Poglavje 3 je bilo spremenjeno zaradi poenostavitve metod preverjanja glavnih točk, ki jih je treba preverjati.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

4. Sklic INAO

V oddelku II poglavja 3 je občina „Montreuil sous-bois“ nadomeščena z občino „Montreuil“.

Namen te spremembe je upoštevati spremembo imena občine.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Cour-Cheverny

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1.Vino

4. Opis vin

Suha mirna bela vina

Suha vina imajo najmanj 10,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Suha vina po ustekleničenju vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter, vsebnost skupnih kislin, izraženih v gramih vinske kisline na liter, pa ni več kot 2 grama na liter nižja od vsebnosti fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze).

Vina z najmanj 13,5-odstotnim volumenskim deležem naravnega alkohola po ustekleničenju vsebujejo največ 6 gramov fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinu ne presega 12,5 %. Vsebnosti hlapnih kislin, skupnih kislin in skupnega žveplovega dioksida so določene z evropsko zakonodajo. Vina so mirna bela vina, ki so zelo živahna, ko so mlada.

Druga merila so v skladu z veljavnimi predpisi.

V njihovem vonju je mogoče pogosto zaznati arome agrumov, sadežev z rumenim mesom ali belega cvetja. Včasih je mogoče zaznati tudi note rabarbare, začimb ali mentola. Vendar pa se njihova izvirnost v celoti izrazi sčasoma, saj se po nekaj letih staranja pogosto razvijejo arome medu, limone, čebeljega voska ali suhe slive, pa tudi nekatere blage note oksidacije, značilne za sorto vinske trte romorantin B. Kadar vsebujejo fermentirne sladkorje, sta njihova kompleksnost in potencial staranja na splošno še večja.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Polsladka in sladka mirna bela vina

Polsladka in sladka vina imajo najmanj 13,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vsebnost fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) v polsladkih in sladkih vinih po ustekleničenju je najmanj 20 gramov na liter, vendar največ 45 gramov na liter.

Vina, ki vsebujejo najmanj 20 gramov fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter, so pridelana brez obogatitve. Vsebnosti hlapnih kislin, skupnih kislin in skupnega žveplovega dioksida so določene z evropsko zakonodajo.

Druga merila so v skladu z veljavnimi predpisi.

V njihovem vonju je mogoče pogosto zaznati arome agrumov, sadežev z rumenim mesom ali belega cvetja. Včasih je mogoče zaznati tudi note rabarbare, začimb ali mentola. Vendar pa se njihova izvirnost v celoti izrazi sčasoma, saj se po nekaj letih staranja pogosto razvijejo arome medu, limone, čebeljega voska ali suhe slive, pa tudi nekatere blage note oksidacije, značilne za sorto vinske trte romorantin B. Kadar vsebujejo fermentirne sladkorje, sta njihova kompleksnost in potencial staranja na splošno še večja.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

5. Enološki postopki

a. Osnovni enološki postopki

Posebni enološki postopek

Vina, ki vsebujejo več kot 20 gramov fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) na liter, so pridelana brez obogatitve. Prepovedana je uporaba koščkov lesa. Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinu ne presega 12,5 %. Poleg zgoraj navedenih določb je treba pri vinih v zvezi z enološkimi postopki upoštevati obveznosti, določene na ravni Skupnosti ter v zakoniku o kmetijstvu in morskem ribištvu.

Pridelovalna praksa

(a) – Gostota zasaditve. Najmanjša gostota zasaditve vinske trte je 4 500 trsov na hektar, pri čemer razdalja med vrstami znaša največ 2,10 metra. Razmik med trsi v isti vrsti je med 0,9 metra in 1,2 metra. (b) – Pravila rezi. Trsi se obrezujejo z največ 13 očesi na trs z naslednjimi vrstami rezi: – rezjo guyot z enim samim šparonom in največ dvema reznikoma; – rezjo na dva daljša reznika (demi-baguette); – rezjo na reznike (pahljačasta gojitvena oblika ali kordonska gojitvena oblika royat).

b. Največji donosi

Suha vina

72 hektolitrov na hektar

Polsladka in sladka vina

60 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Trgatev ter proizvodnja, obdelava in donegovanje vina potekajo na ozemlju naslednjih občin departmaja Loir-et-Cher: Cellettes, Cheverny, Chitenay, Cormeray, Cour-Cheverny, Huisseausur-Cosson, Montlivault, Mont-près-Chambord, Saint-Claude-de-Diray, Tour-en-Sologne in Vineuil.

7. Glavne sorte vinske trte

Romorantin B – daner

8. Opis povezave

Opis naravnih dejavnikov, ki prispevajo k povezavi

Geografsko območje, ki leži na levem bregu reke Loare, se razprostira med bregovi reke na severu ter občinama Cherverny in Cour-Cheverny na jugu. Na severozahodu ga omejujeta reka Loara in gozd Russy, na vzhodu in jugu pa Grande Sologne (zlasti neprekinjene pogozditve parka Chambord in gozda Cheverny). Gozd na geografskem območju je zelo prostran, in kadar vinogradi niso v bližini reke Loare, so v središču čistin med številnimi bolj ali manj visokimi gozdnatimi masivi.

Geografsko območje leži na dokaj neizrazito valoviti planoti, ki se z vzhoda proti zahodu odvodnjava s pritokoma Loare Cosson in Beuvron ter nekaterimi njunimi pritoki. Geološko podlago sestavljajo predvsem senonijske kremenasto-ilovnate formacije, prekrite z (akvitanskimi) apnenci regije Beauce, ki so sami prekriti z (burdigalijskimi) ilovnato-peščenimi formacijami regije Sologne. Celotno območje je ponekod prekrito z visokimi terasami reke Loare in peskom, ki ga je nanesel veter.

Tla na natančno razmejenih parcelah za pridelavo grozdja so: – tla s pretežno peščeno do ilovnato-peščeno teksturo, ki v globini ležijo na ilovnati plasti (formacije regije Sologne); – rjava apnenčasta tla do rjava karbonatna tla (apnenci regije Beauce).

Za oslabljeno oceansko podnebje je značilen celinski vpliv, ki je nekoliko bolj izrazit kot pri kontroliranih označbah porekla dolvodno po dolini reke Loare v regiji mesta Tours: nekoliko bolj suho (25 do 50 milimetrov padavin na leto manj) in občutno bolj sveže (v rastnem obdobju so povprečne temperature nižje za 0,5 °C do 1 °C, najnižje temperature pa so nižje od 1 °C). Na to podnebje krajevno vplivajo masivi, porasli z gozdovi, ter doline rek Beuvron in Cosson ter njunih manjših pritokov.

Opis človeških dejavnikov, ki prispevajo k povezavi

François I. je leta 1519 v svojo rezidenco v Romorantinu prinesel 80 000 sadik bele sorte vinske trte s poreklom iz Burgundije. Ta sorta vinske trte je bila nato poimenovana po tem mestu, ki leži približno 40 kilometrov jugovzhodno od Cour-Chevernyja. Nedavne genetske študije kažejo, da ta sorta vinske trte tako kot druge burgundske sorte vinske trte (aligoté B, auxerrois B, chardonnay B, gamay N in melon B) izhaja iz križanja sort gouais B in pinot noir N, zaradi česar je zelo verjetno, da izvira iz Burgundije.

Leta 1577 je parlament v Parizu razglasil edikt, s katerim je Parižanom prepovedal nakup vin, proizvedenih manj kot 20 nekdanjih milj (88 kilometrov) od glavnega mesta. Za odziv na povpraševanje so se nasadi najprej razširili okoli Orléansa, potem pa vse bolj dolvodno v smeri Bloisa in Toursa. Začetek uporabe kanala, ki povezuje Loaro in Seno, v 17. stoletju je nato olajšal prevoz vina. Nasadi sort vinske trte z velikim donosom so se pomnožili in v 18. stoletju je bil na Cassinijevem zemljevidu prikazan neprekinjen niz vinogradov na obeh bregovih reke Loare. Vendar je v nasprotju z nekdanjo vinorodno regijo Beauce (na drugem bregu reke Loare), kjer so se razvili predvsem nasadi sorte teinturier N (lokalno imenovane gros noir, ki je izjemno močna in rodovitna sorta), geografsko območje „Cour-Cheverny“ ohranilo vinogradniško tradicijo kakovosti, vinogradniki pa ostajajo predani gojenju zgodnje sorte romorantin B, ki je zaradi svoje odpornosti dobro prilagojena naravnemu okolju. V fazi prezrelosti omogoča proizvodnjo vin, ki vsebujejo več ali manj fermentirnih sladkorjev. Ta sorta vinske trte se nikjer drugje, niti v Franciji niti po svetu, ne goji v znatnejšem obsegu. Leta 2008 so vinogradi označbe „Cour-Cheverny“ obsegali 60 hektarov, ki jih je obdelovalo približno 30 proizvajalcev, pri čemer so ti pridelali malo več kot 1 500 hektolitrov. Vina so mirna bela vina, ki so zelo živahna, ko so mlada. V njihovem vonju je mogoče pogosto zaznati arome agrumov, sadežev z rumenim mesom ali belega cvetja. Včasih je mogoče zaznati tudi note rabarbare, začimb ali mentola. Vendar pa se njihova izvirnost v celoti izrazi sčasoma, saj se po nekaj letih staranja pogosto razvijejo arome medu, limone, čebeljega voska ali suhe slive, pa tudi nekatere blage note oksidacije, značilne za sorto vinske trte romorantin B. Kadar vsebujejo fermentirne sladkorje, sta njihova kompleksnost in potencial staranja na splošno še večja. Revna tla, ki jih je težko obdelovati in na katerih žita ne uspevajo dobro, vendar pa so primerna za vinogradništvo, so bila odločilen dejavnik za zasaditev vinogradov. Geološka sestava geografskega območja, ki jo je močno zaznamovalo delovanje reke Loare (erozija in nalaganje teras), je izvirna v primerjavi z geološko sestavo drugih območij kontroliranih označb porekla v dolini reke Loare.

Tradicionalno so bile na razmejenem območju parcel izbrane parcele, katerih tla imajo pretežno peščeno teksturo, so plitva, slabo rodovitna, imajo dobro sposobnost odvajanja vode in majhno zalogo vode. Te parcele zagotavljajo dobro zrelost grozdja.

Vinogradniki lahko z opazovanjem in analizo obnašanja vinogradov opredelijo pravilno umestitev vinograda, ki je ugodna za zasaditev sorte vinske trte romorantin B, ki je redka in posebna sorta, a bistveno prispeva k izvirni aromi vin. Sama sorta vinske trte, namenjena proizvodnji vin s kontrolirano označbo porekla, njena odpornost in njene zmožnosti prilagoditve težkemu naravnemu okolju geografskega območja so vinogradnike privedle do tega, da so jo izkoristili tudi zunaj njenih meja zrelosti in proizvedli visokokakovostna sladka vina.

Pet stoletij povezanosti s to sorto vinske trte je proizvajalcem z optimalnim upravljanjem rastline in njenega proizvodnega potenciala, ki se izraža v gojitveni obliki vinske trte in strogih pravilih rezi, omogočilo, da so izkoristili priznane izvirne značilnosti svojih proizvodov.

Kontrolirana označba porekla „Cour-Cheverny“, ki je bila priznana leta 1993, danes spada med najboljša vina doline Loare. Za prepoznavnost teh vin so proizvajalci v gradu Cheverny odprli izvirno hišo vin Maison des Vins, ki jo vsako leto obišče več kot 300 000 ljudi.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

izjema v zvezi s proizvodnjo na razmejenem geografskem območju.

Opis pogoja:

območje v neposredni bližini, opredeljeno z izjemo za proizvodnjo, obdelavo in donegovanje vina, obsega ozemlje naslednjih občin departmaja Loir-et-Cher: Candé-sur-Beuvron, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Fresnes, Maslives, Les Montils, Muides-sur-Loire, Ouchamps, Saint-Dyé-sur-Loire, Saint-Laurent-Nouan, Sambin, Seur in katastrski razdelek E občine Monthou-sur-Bièvre.

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju.

Opis pogoja:

(a) Sorta vinske trte ni navedena na etiketah pod imenom kontrolirane označbe porekla.

(b) Vina z vsebnostjo fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) najmanj 20 gramov na liter so obvezno predstavljena z izrazoma „polsladko“ ali „sladko“, ki ustrezata vsebnosti fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) v vinu, kot je določena v zakonodaji Skupnosti.

(c) Neobvezne navedbe so na etiketah izpisane s črkami, katerih velikost niti po višini niti po širini ne presega dvakratne velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

(d) Velikost črk za navedbo zemljepisnega imena „Val de Loire“ niti po višini niti po širini ne presega dveh tretjin velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

(e) Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime manjše geografske enote, če: – gre za kraj, zaveden v katastru; – je ta naveden na prijavi pridelka.

Povezava na specifikacijo proizvoda

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-449162c2-914f-4ae7-a61a-51f9e03d691b

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.