KAZALO

Ozadje: EU kot svetovna sila za človekove pravice........................................................................ 5

Izzivi….. 6

Odziv EU..................................................................................................................................... 6

A........... Pregled izvajanja: učinkoviti ukrepi, narejeni po meri............................................... 8

Povečevanje učinka na terenu s prilagojenimi pristopi..................................................................... 8

Doseganje rezultatov pri medpodročnih temah s pristopom, ki temelji na kampanjah....................... 8

Nov pristop s sosednjimi državami in širše..................................................................................... 9

Sodelovanje v partnerstvu s civilno družbo..................................................................................... 9

B........... Usklajen pristop do politike...................................................................................... 10

Demokracija in volitve................................................................................................................. 10

Razvojno sodelovanje................................................................................................................. 11

Klavzule o človekovih pravicah................................................................................................... 11

Trgovinska politika...................................................................................................................... 12

Informacijska in komunikacijska tehnologija................................................................................. 12

Podjetništvo in človekove pravice................................................................................................ 12

Preprečevanje konfliktov............................................................................................................. 13

Krizno upravljanje....................................................................................................................... 13

Boj proti terorizmu...................................................................................................................... 14

Svoboda, varnost in pravica........................................................................................................ 14

Popolna skladnost politik............................................................................................................ 14

C........... Oblikovanje močnih partnerstev............................................................................... 15

Večstransko sodelovanje............................................................................................................ 15

Mednarodno sodstvo.................................................................................................................. 16

Regionalne organizacije............................................................................................................... 16

Vplivanje z dialogom................................................................................................................... 16

Odzivanje na hude kršitve........................................................................................................... 17

D.......... Izkoriščanje vpliva Evrope kot celote...................................................................... 17

Evropski parlament..................................................................................................................... 17

Države članice............................................................................................................................ 17

Stalna zmogljivost za človekove pravice in demokracijo v okviru Sveta........................................ 18

Oblikovanje kulture človekovih pravic in demokracije.................................................................. 18

Ponovni razmislek o komunikacijski politiki EU............................................................................ 18

Naslednji koraki......................................................................................................................... 20

SKUPNO SPOROČILO EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

ČLOVEKOVE PRAVICE IN DEMOKRACIJA V SREDIŠČU ZUNANJEGA DELOVANJA EU – ZA UČINKOVITEJŠI PRISTOP

Vse človekove pravice – civilne, politične, ekonomske, socialne in kulturne – so univerzalne in veljajo za vsakogar in vsepovsod. Spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin je temelj Evropske unije. Zaščita in spodbujanje človekovih pravic tvorita rdečo nit, ki prepleta vse ukrepe EU doma in v tujini. Pri ohranjanju standardov in vrednot na področju človekovih pravic in demokracije mora biti EU načelna, postopati mora ustvarjalno in biti mora trdno odločena, da doseže konkretne rezultate.

Cilj tega sporočila je začeti razpravo z drugimi evropskimi institucijami o tem, kako okrepiti dejavnost, usklajenost in učinkovitost zunanje politike EU na področju človekovih pravic in demokracije. Da bi korenito izboljšali učinkovitost EU, je v sporočilu opredeljena vizija o tem, kako bo EU razširila, poglobila in racionalizirala svoje delovanje na mednarodnem področju ter s tem dejansko pomagala izboljšati življenje ljudi.

To sporočilo predlaga ukrepe na štirih področjih – izvedbeni mehanizmi, povezovanje področij politik, oblikovanje partnerstev in enotno delovanje. Pridobiti želi stališča Sveta in Evropskega parlamenta o tem, kako izkoristiti priložnosti in obravnavati izzive. Predstavlja usmeritev, h kateri lahko mnenja in dejstva dajo tudi druge zainteresirane strani, z namenom okrepitve zunanje strategije EU na področju človekovih pravic.

„Unijo pri njenem delovanju na mednarodni ravni vodijo načela,

ki so bila podlaga njenega nastanka, razvoja in širitve

in ki jih želi s svojim delovanjem tudi spodbujati v svetu:

demokracija, pravna država, univerzalnost in nedeljivost človekovih pravic

in temeljnih svoboščin, spoštovanje človekovega dostojanstva,

enakost in solidarnost ter

spoštovanje načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava.“

Pogodba o Evropski uniji, člen 21

Ozadje: EU kot svetovna sila za človekove pravice

Od sporočila Komisije z dne 8. maja 2001 z naslovom „Vloga Evropske unije pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah“ je minilo že deset let. V tem času so se v svetu zgodile spremembe velikih razsežnosti, od 11. septembra do arabske pomladi. Dogodki na Bližnjem vzhodu in v severni Afriki leta 2011 kažejo na velik pomen človekovih pravic in demokracije. Zdaj je pomembno obnoviti prizadevanja EU pri oblikovanju učinkovitega odziva na izzive, s katerimi se srečujejo človekove pravice in demokracija po vsem svetu.

EU je v svojem zunanjem delovanju razvila raznovrstne instrumente politik in usmeritve, da bi svojo zavezanost človekovim pravicam in demokraciji prenesla v prakso, pri tem pa sodeluje z državami članicami EU, Evropskim parlamentom in civilno družbo. Številne smernice, ki jih je sprejel Svet (tudi orodja in podobni instrumenti), usmerjajo delovanje EU pri ključnih vprašanjih človekovih pravic, kot so na primer smrtna kazen, boj proti mučenju, zaščita zagovornikov človekovih pravic, svobodna opredelitev verskega oziroma drugega prepričanja, otrokove pravice, pravice žensk ali spolna usmerjenost. Z agendo za ukrepanje je bila vzpostavljena nova podlaga za delo EU v podporo demokraciji.

Na tej podlagi EU obravnava vprašanja o človekovih pravicah in položaju ogroženih posameznikov z drugimi državami: v čedalje pogostejših dialogih in posvetovanjih o človekovih pravicah, na političnih srečanjih, z diplomatskimi demaršami in javno. EU svetuje in ponuja svojo podporo pri krepitvi demokratičnih institucij in človekovih pravic, ob hudih kršitvah človekovih pravic pa ukrepa z uvedbo omejevalnih ukrepov. Ključna lastnost delovanja EU je zagotavljanje podpore civilni družbi in tesno sodelovanje z njo.

EU ima vodilno vlogo tudi pri razvoju trdnih standardov in mehanizmov za spodbujanje in varovanje človekovih pravic pri Združenih narodih, v Svetu Evrope in organizaciji OVSE. Sodeluje z drugimi organizacijami in zainteresiranimi stranmi pri zagotavljanju, da ZN obravnavajo hude kršitve človekovih pravic v določenih državah in razpravljajo o ključnih vprašanjih na področju človekovih pravic.

EU je postavila človekove pravice v središče svoje politike širitve, ki se izvaja na podlagi københavenskih meril.

Splošna deklaracija človekovih pravic določa mednarodne standarde za vse države članice ZN. Vsaka država članica ZN je podpisnica vsaj ene od šestih glavnih pogodb o človekovih pravicah, ki so nastale na podlagi Splošne deklaracije, 80 % držav je ratificiralo štiri pogodbe ali več in ta proces ratifikacije se še nadaljuje. Na področju človekovih pravic delavcev je za osem temeljnih konvencij s področja dela Mednarodne organizacije dela dosežena visoka stopnja ratifikacije po svetu; tudi države članice EU so jo vse v celoti ratificirale. Svetovni pravni okvir torej obstaja, pravi izziv pa je v zagotavljanju njegovega izvajanja.

EU spodbuja človekove pravice znotraj in zunaj svojih meja, in sicer na podlagi dejstva, da so človekove pravice nujne za dostojanstvo posameznika in družbeno pravičnost ter za spodbujanje mednarodnega miru, blaginje in stabilnosti.

Izzivi

V zadnjih letih so se pojavili številni izzivi. Najprej so se pojavili dvomi o legitimnosti mednarodnih norm in standardov človekovih pravic in demokracije, včasih tudi s strani velesil v razvoju, s katerimi želi EU sodelovati. Nekatere države so poskušale pri ZN izpodbijati dobro uveljavljene norme človekovih pravic in neupravičeno zatrjevale, da je kršitve človekovih pravic mogoče upravičiti s kulturnimi razlikami. Za omejevanje svobode izražanja pa se uporabljajo zakoni o bogokletstvu. Posledica sedanje gospodarske krize je nadaljnja sprememba v svetovnem gospodarstvu, zaradi katere nekateri dvomijo o univerzalnosti in koristnosti človekovih pravic. EU tako pri spodbujanju človekovih pravic na področjih, kot sta odprava smrtne kazni ali spolna usmerjenost, pogosto naleti na nasprotovanja.

Tudi kadar so mednarodni standardi načelno sprejeti, je njihovo izvajanje na nacionalni ravni pogosto počasno. Ženske in dekleta so še vedno žrtve diskriminacije in nasilja. Diskriminacija na podlagi spolne usmerjenosti in spola je močno razširjena. V zadnjem desetletju ni bil dosežen zadosten napredek pri odpravi mučenja in nečloveškega ravnanja ali pa pri varovanju in spodbujanju otrokovih pravic. EU je imela pomembno vlogo pri uvedbi Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov in je k njej pristopila kot polnopravna članica; vendar pa bo za njeno polno izvajanje treba premagati še številne izzive.

Obstaja tudi vtis, da izjave EU o človekovih pravicah in demokraciji niso vedno popolnoma skladne z njeno zunanjo ali notranjo politiko. V okviru arabske pomladi je bilo veliko razprav o tem, ali je EU v preteklosti storila dovolj, da bi podprla civilno družbo in spodbudila spremembe namesto stabilnosti. Hkrati je čedalje bolj pod drobnogledom tudi notranja praksa EU na področju človekovih pravic.

In nazadnje, nove izzive na področju človekovih pravic prinaša tudi globalizacija. Ob čedalje večji internacionalizaciji in medsebojni odvisnosti gospodarstev so se pojavili novi akterji, kar vse kompleksno vpliva na človekove pravice. Zaveze spoštovanja človekovih pravic se tradicionalno nanašajo na države, viri današnjih kršitev človekovih pravic pa so precej bolj raznovrstni, na primer odvzem zemlje domorodcem ter izvažanje novih tehnologij, ki se uporabljajo za cenzuro in nadzor. Globalizacija je v številnih državah pripomogla k izboljšanju položaja mnogih ljudi, saj jih je rešila revščine in pomagala k odprtju družb, v drugih državah pa velja za vzrok širjenja neenakosti ter zaostrovanja diskriminacije in izkoriščanja.

Odziv EU

EU ni bila vedno tako učinkovita ali usklajena, kot bi lahko bila. Treba je zagotoviti jasnost, usklajenost in učinkovitost politike, in sicer s pametnejšim in bolj strateškim pristopom. To je še dodatno podkrepljeno z zavezo iz Lizbonske pogodbe, da bodo v ospredju zunanjepolitičnega delovanja človekove pravice, demokracija in pravna država ter da se bo zagotovila skladnost med različnimi področji zunanjega delovanja in izvajanjem načel zunanje politike EU.

V nadaljevanju so predstavljeni ključni elementi strateškega okvira – predlog vizije in ukrepov, ki ga lahko evropske institucije dopolnijo s svojimi izkušnjami in mnenji.

Cilj EU bi moral ostati preprečevanje kršitev človekovih pravic, če do njih pride, pa zagotavljanje, da imajo žrtve dostop do sodnega varstva, da se jim popravijo krivice in da se odgovornim sodi.

EU bi morala pri tem potrditi svojo zavezanost univerzalnosti, neločljivosti in medsebojni odvisnosti vseh človekovih pravic – civilnih, političnih, ekonomskih, socialnih in kulturnih. Spoštovanje človekovih pravic je določeno v Splošni deklaraciji človekovih pravic, Listini ZN in mednarodnih pogodbah o človekovih pravicah.

Demokracija je univerzalna vrednota, ki temelji na svobodnem izražanju ljudi pri odločanju o lastnih političnih sistemih. Človekove pravice in demokracija so nerazdružljivo povezane s temeljnimi svoboščinami – svobodo izražanja, združevanja in zbiranja –, na katerih temelji demokracija. Dogajanja, kot je arabska pomlad, znova dokazujejo, da svobode ni mogoče zatreti.

EU meni, da je spoštovanje pravne države, vključno z dostopom do sodnega varstva in pravico do poštenega sojenja, ključno za varstvo človekovih pravic in demokratičnih načel.

EU bi se morala zavezati, da bo spodbujanje in varovanje svobode, dostojanstva, enakosti in pravičnosti postavila za ključno prednostno nalogo zunanje politike. Človekove pravice in demokracija morajo biti rdeča nit v zunanjih politikah EU. Spodbujanje teh ciljev je pomembno za uresničitev drugih ciljev, kot so varnost, razvoj, gospodarsko sodelovanje in socialna vključenost. Pri sprejemanju zunanjepolitičnih odločitev bi bilo treba človekove pravice in demokracijo upoštevati v vseh fazah.

Zunanje delovanje EU mora biti skladno s pravicami, navedenimi v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, ki je postala zavezujoča z Lizbonsko pogodbo, in s pravicami, zagotovljenimi v Evropski konvenciji o človekovih pravicah.

EU mora pri širjenju teh načel preveriti svoje izvedbene mehanizme, postopke in strukture. Potrebni so ukrepi na številnih področjih, med drugim:

– pri zunanjih izvedbenih mehanizmih – ali ne bi pristop od spodaj navzgor, prilagojen posameznim državam in dopolnjen z medpodročnimi svetovnimi kampanjami za posamezne teme, bolje dosegel cilje človekovih pravic in demokracije?

– pri postopkih – kako lahko EU deluje bolj usklajeno, kar zadeva njene raznovrstne politike in institucije, in kako je lahko bolj usklajena v svojem zunanjem delovanju, kar zadeva sodelovanje z mednarodnimi partnerji, nevladnimi organizacijami, regionalnimi skupinami in mednarodnimi organizacijami?

– pri notranjih strukturah – ali bi morali dati prednost izpopolnitvi mreže kontaktnih točk za človekove pravice in demokracijo v delegacijah EU po svetu in stalni zmogljivosti za vprašanja človekovih pravic in demokracije v okviru Sveta?

A. Pregled izvajanja: učinkoviti ukrepi, narejeni po meri

Povečevanje učinka na terenu s prilagojenimi pristopi

EU je v svoji strategiji o človekovih pravicah običajno sprejela pristop od zgoraj navzdol, tako da se je v Bruslju dogovorila o prednostnih nalogah v svetu, nato pa si prizadevala za njihovo izvajanje prek političnega dialoga in srečanj s tretjimi državami. A čeprav so načela in cilji univerzalni, se lahko takojšnje prednostne naloge ter s tem poteki in časovni razporedi razlikujejo po posameznih državah in se tudi morajo.

Čeprav splošni cilji politike EU o človekovih pravicah in demokraciji ostajajo veljavni in nespremenjeni, je veliko večja verjetnost, da bo konkretne rezultate mogoče doseči s pristopom, s katerim se poskušajo cilji za državo uskladiti z dejanskimi razmerami na terenu, kot pa z enotnim pristopom. Prilagojene državne strategije, ki zajemajo človekove pravice in demokracijo, morajo zato biti sestavni del splošne strategije EU za posamezno državo. Tako bo mogoče lažje določiti prednostne naloge in racionalizirati delo, predvsem delegacij EU in veleposlaništev držav članic, hkrati pa bolje izkoristiti ustrezno kombinacijo orodij in instrumentov EU ter delovati na področjih, na katerih je možnost dolgoročnih izboljšav in sprememb največja. To ne pomeni, da EU na primer ne sme obsojati uporabe smrtne kazni v državi, v kateri se ta še naprej izvaja, ampak da delo EU na področju človekovih pravic ne bi smelo biti osredotočeno izključno na to, če je mogoče doseči spremembe na drugih področjih.

EU sedaj razvija strategije o človekovih pravicah za več kot 150 držav (končni cilj je vključitev vseh držav). S tem bo lahko prilagodila svoj pristop in imela močnejši pozitiven učinek na terenu. Cilj državnih strategij je združiti vire delegacij EU in diplomatskih misij držav članic EU na terenu. Te strategije določajo prednostne naloge in cilje za posamezne države, ki jih je mogoče vključiti v vse ustrezne zunanje politike EU, kot so razvoj, trgovina ali varnost, hkrati pa so skladne tudi s splošnimi političnimi in gospodarskimi odnosi EU z zadevno državo. Pri njihovi pripravi se upoštevajo stališča civilne družbe.

EU bi morala zagotoviti, da se strategije držav na področju človekovih pravic upoštevajo v dialogih o človekovih pravicah, pri oblikovanju politike ter pri načrtovanju programov in izvajanju finančne pomoči s tretjimi državami, kot tudi v strateških dokumentih držav po letu 2013.

Doseganje rezultatov pri medpodročnih temah s pristopom, ki temelji na kampanjah

Poleg strategij, prilagojenih posameznim državam, bi morala EU opredeliti še medpodročne teme in s svojo vplivnostjo podpreti časovno omejene, ciljno usmerjene kampanje. Dobra primera sta dolgoletna podpora Mednarodnemu kazenskemu sodišču in odprava smrtne kazni. Pri takšnih kampanjah bi morale sodelovati vse institucije EU in posamezne države članice EU.

Visoka predstavnica je predlagala, da so v naslednjih treh letih v središču tri teme:

– reforma pravosodja s poudarkom na pravici do poštenega sojenja;

– pravice žensk – na podlagi celovitega pristopa EU na področju žensk, miru in varnosti ter strategije EU za enakost žensk in moških;

– pravice otrok – na podlagi „Agende EU za otrokove pravice“ in obeh sklopov smernic EU na temo otrok.

Institucije EU in države članice bi morale sodelovati pri pripravi posebnih, merljivih, uresničljivih, realnih in časovno omejenih ciljev ter načrtov izvedbe za vsako kampanjo.

Nov pristop s sosednjimi državami in širše

V nedavnem pregledu evropske sosedske politike so bile še dodatno razvite politike EU za krepitev demokracije. Novi pristop temelji na vzajemni odgovornosti ter okrepljeni zavezanosti univerzalnim vrednotam človekovih pravic, demokraciji in pravni državi, vključno z okrepljenim dialogom na tem področju. Uvaja dva nova pojma: pojem „globoke demokracije“ s ciljem določitve minimalnih potrebnih dosežkov, ki bi bili podlaga za merjenje napredka, in pojem „več za več“, ki nagradi države, ki so z namenjanjem dodatnih sredstev za sodelovanje pripravljene doseči pravi napredek na poti k demokraciji. Veljati bi moralo tudi nasprotje od pojma „več za več“. Tako bo okrepljeno partnerstvo s civilno družbo, hkrati pa bo na voljo dodatna finančna pomoč, tudi prek novega namenskega instrumenta financiranja.

Sodelovanje v partnerstvu s civilno družbo

EU mora tesno sodelovati s civilno družbo ter izkoriščati njeno strokovno znanje in alternativne komunikacijske kanale. Razviti je treba dolgoročni dialog med uradniki, nevladnimi organizacijami, podjetji, sindikati in mediji. EU bi morala še naprej podpirati aktivne civilne družbe, ki so izjemno pomembne za demokratične države, in socialne partnerje, ki so ključni za izvajanje reform. Tudi kadar ni možnosti za učinkovito sodelovanje z vlado ali so te zelo majhne, to ne bi smelo voditi v zmanjšanje stikov z ljudmi v tej državi. Zato je še toliko bolj pomembno, da EU sodeluje s civilno družbo in miroljubno politično opozicijo, pri tem pa kljub tveganjem in grožnjam podpira zagovornike človekovih pravic. EU bi morala še naprej opozarjati na posebne razmere in kršitve človekovih pravic ter na demokratično nazadovanje, pri tem pa posebno pozornost nameniti ohranjanju oziroma ustvarjanju potrebnih priložnosti za razvoj civilne družbe.

Pri posvetovanjih z mednarodnimi in lokalnimi nevladnimi organizacijami na področju človekovih pravic EU uporablja sistematičen pristop v vseh vidikih politike človekovih pravic. Posebna pozornost bo namenjena podpori pogojev v tretjih državah, ki bodo civilni družbi omogočili svobodno delovanje. Ukrepe EU bi moral še naprej pregledovati in k njim prispevati letni forum EU in nevladnih organizacij o človekovih pravicah.

Zagovorniki človekovih pravic so za EU nepogrešljivi zavezniki pri spodbujanju in varstvu človekovih pravic po svetu; so tudi ključni sogovorniki delegacij EU in diplomatskih misij držav članic EU v tretjih državah.

EU bi si morala še naprej prizadevati za učinkovito izvajanje smernic EU glede zagovornikov človekovih pravic, tudi s krepitvijo ozaveščenosti vseh relevantnih zainteresiranih strani. EU bi morala ogroženim zagovornikom človekovih pravic še naprej nuditi potrebno zaščito, predvsem s programom zasilnih zatočišč na ravni EU. Politično podporo zagovornikom človekovih pravic dopolnjuje namenska finančna pomoč iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, pri čemer se upoštevajo posebne ovire, s katerimi se ti ljudje srečujejo pri svojem vsakodnevnem delu.

Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice, ki razpolaga z 1,1 milijarde EUR za obdobje 2007–2013, kaže zavezanost EU k spodbujanju ter podpori demokracije in človekovih pravic, in sicer z zagotavljanjem pomoči civilni družbi in organizacijam za varstvo človekovih pravic po vsem svetu. Komisija je za naslednji večletni finančni okvir 2014–2020 predlagala povečanje sredstev na 1,4 milijarde EUR (v cenah za leto 2011).

V okviru večletnega finančnega okvira se bo predlagalo, da ta instrument postane bolj prilagodljiv in da tako deluje bolje, hitreje in v večjem obsegu, da bo lahko do sredstev dostopalo več organizacij in da bo zagotovljen tudi hiter odziv na potrebe civilne družbe v državah, v katerih so razmere najtežje in najzahtevnejše.

B. Usklajen pristop do politike

EU se je zavezala, da bodo človekove pravice in demokracija v središču njenih zunanjih ukrepov in bodo rdeča nit na celotnem področju njenega delovanja. Pogodba o Evropski uniji jasno določa, da sta človekove pravice in demokracija vodilni načeli na celotnem področju delovanja EU. Še vedno je mogoče izboljšati povezanost med najrazličnejšimi politikami EU in tako z njimi doseči največji možni učinek.

Za človekove pravice in demokracijo so zelo pomembne različne politike EU z zunanjo razsežnostjo, vključno s tistimi o razvojnem sodelovanju, trgovini, področju svobode, varnosti in pravice, boju proti terorizmu, kriznem upravljanju, preprečevanju sporov in upravljanju svetovnega spleta.

Vsi ukrepi, pripravljeni v okviru teh politik (vključno s tistimi, ki jih izvajajo države članice v okviru svojih pristojnosti), morajo biti še naprej povsem skladni s spoštovanjem, varstvom in spodbujanjem človekovih pravic.

Demokracija in volitve

Glede podpore demokraciji so EU in države članice močno zavezane demokraciji, ki je zapisana v pogodbah in ustavah ter temelji na dolgi parlamentarni tradiciji. Leta 2009 je EU sprejela strategijo in „agendo za ukrepanje“ o podpori demokraciji v svojem zunanjem delovanju. Pri tem je v duhu Lizbonske pogodbe potrebna večja skladnost politik in bolj usklajena raba instrumentov.

Volitve imajo pomembno vlogo pri različnih človekovih pravicah, kot so svoboda izražanja, zbiranja in združevanja. EU je pomemben akter v podpori volitvam ter pomaga državam partnericam izvajati verodostojne, pregledne in vključujoče volilne postopke. Misije EU za opazovanje volitev so pomemben instrument, ki je na voljo EU. Njihova priporočila so zelo koristna pri nadaljnji podpori človekovih pravic in demokracije v državi. EU se bo pri opazovanju volitev bolj osredotočila na udeležbo žensk, narodnih manjšin in invalidnih oseb, in to v vlogi kandidatov in volivcev. Zagotavljanje sinergije med podporo volitvam in opazovanjem volitev je zelo pomemben element strategije EU. EU bo bolj sistematično uporabljala poročila misije za opazovanje volitev.

Volitve same po sebi ne morejo ohraniti demokracije. Pristop EU k demokraciji bi moral ustvarjati sinergije med neposredno podporo volilnim postopkom in politični družbi (parlamenti in politične stranke, civilna družba in mediji) ter podporo drugim bistvenim elementom oblikovanja države, kot so pravna država, sodstvo, reforma javne uprave in decentralizacija.

EU krepi izvajanje agende za ukrepanje pri podpori demokraciji, s tem ko je določila prvo skupino pilotnih držav, pri tem pa uporablja vidik demokracije v evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice ter si prizadeva za večjo skladnost pri uporabi političnih in finančnih instrumentov v svojem celovitem pristopu k podpori demokraciji v svetu. Odziv EU na nedavne dogodke v severni Afriki je temeljil na pobudah, sprejetih pri pregledu evropske sosedske politike, za nadaljnji razvoj metodologije v podporo reformam za trajnostno demokracijo. Pri tem se ustrezno uporabljajo pozitivne in negativne spodbude ter razvijajo primerjalna merila za ocenjevanje napredka na področju človekovih pravic, demokracije in pravne države.

Razvojno sodelovanje

Človekove pravice in programi razvojnega sodelovanja so tesno povezani. Spoštovanje človekovih pravic je ključno za popolno uresničitev razvojnih ciljev tisočletja. EU se je dolgoročno zavezala, da bosta spoštovanje človekovih pravic in demokratični razvoj v „ospredju“ razvojnega sodelovanja. To lahko pride do izraza denimo tako, da se pri sprejemanju odločitev zagotovi preglednost, s katero je omogočeno polno sodelovanje žensk in marginaliziranih skupin ter s tem preprečeno njihovo nadaljnje izključevanje. Zagotoviti je treba, da bodo razvojni programi in projekti, ki jih financira EU, okrepili izpolnjevanje mednarodnih obveznosti glede človekovih pravic v državah partnericah, vključno s priporočili, ki so jih pripravili pogodbeni organi ZN med univerzalnim periodičnim pregledom in drugi organi za spremljanje, kot je Mednarodna organizacija dela. Povezovanje človekovih pravic, demokracije in razvoja je ključno za doseganje uspeha na področjih od dostopa do vode in komunalne infrastrukture do zanesljive preskrbe s hrano.

V nedavnem sporočilu „Povečevanje učinka razvojne politike EU: agenda za spremembe“ je bil izpostavljen izziv glede boljše podpore prizadevanjem držav partneric pri izvajanju njihovih domačih in mednarodnih obveznosti na področju človekovih pravic. EU se je zavezala, da bodo prizadevanja države na področju človekovih pravic, demokracije in pravne države bolj neposredno vplivala na načrtovanje programov, načine in poti pomoči ter na pregled neposredne proračunske podpore.

Pri vrednotenju sporazumov o neposredni proračunski podpori je mogoče v podporo trdni in trajnostni demokraciji ter človekovim pravicam vključiti posebne pogoje, ki bodo skladni s sporočilom Komisije „Prihodnost proračunske podpore EU za tretje države“.

Strategije držav glede človekovih pravic in pristop, ki temelji na človekovih pravicah, bi morali zagotoviti, da se človekove pravice in demokracija odražajo v celotnem procesu razvojnega sodelovanja; prav tako bi morali zagotoviti kontinuiteto med političnim dialogom in dialogom o politikah o vprašanjih človekovih pravic in razvojnem sodelovanju.

Klavzule o človekovih pravicah

EU v politične okvirne sporazume s tretjimi državami že od leta 1995 vključuje klavzulo o človekovih pravicah. To politiko je v letu 2010 ponovno potrdila. Klavzula je zdaj vključena v sporazume z več kot 120 državami, pogajanja pa potekajo še z drugimi državami. Klavzula je podlaga za sodelovanje na področju človekovih pravic in za spodbujanje teh pravic na vseh področjih, zajetih v teh sporazumih. Klavzula je tudi pravni temelj ukrepov, izvedenih kot odgovor na kršitve človekovih pravic. Ti ukrepi lahko vključujejo prekinitev srečanj in programov tehničnega sodelovanja z zadevno državo.

Trgovinska politika

Skupna trgovinska politika je ena izmed najopaznejših oblik zunanjega delovanja EU. Delo EU na področju trgovine in človekovih pravic mora biti skladno, pregledno, predvidljivo, izvedljivo in učinkovito. Izziv je trgovino oblikovati tako, da bo pomagala reševati vprašanja o človekovih pravicah, ne pa jih ovirala.

Pristop EU k trgovinski politiki se osredotoča na uporabo pozitivnih spodbud, s tem ko uporablja trgovinske preferenciale za spodbujanje človekovih pravic in hkrati vodi dialog o pogojih za ohranjanje teh preferencialov. Trgovinski partnerji EU se močno razlikujejo in ta različnost se mora izražati v načinu, kako je zagotovljena skladnost s cilji človekovih pravic. Ta pristop je denimo razviden iz sheme GSP+ splošnega sistema preferencialov, ki podeljuje dodatne preferenciale državam, ki se zavežejo k sprejemanju ključnih univerzalnih vrednot glede človekovih pravic, pravic delavcev, okolja in upravljanja. Sporazumi EU o prosti trgovini so povezani s političnimi okvirnimi sporazumi EU (glej razdelek „Klavzule o človekovih pravicah“ zgoraj), razmere na področju človekovih pravic v državi partnerici pa se upoštevajo, ko EU sprejme odločitev o začetku ali sklenitvi pogajanj glede sporazuma o prosti trgovini.

Lizbonska pogodba vključuje nove pristojnosti na področju naložbene politike; v skupni naložbeni politiki EU bi se morali upoštevati načela in cilji zunanjega delovanja Unije, vključno s tistimi o človekovih pravicah.

Cilje na področju človekovih pravic podpirajo tudi posebni trgovinski ukrepi. Ti so na primer Uredba (ES) št. 428/2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo, Uredba (ES) št. 1236/2005 o trgovini z določenim blagom, ki bi se lahko uporabilo za izvršitev smrtne kazni, mučenje ali drugo okrutno, nečloveško ali poniževalno ravnanje ali kaznovanje, in Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP o izvozu orožja.

Informacijska in komunikacijska tehnologija

Razvoj informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), kot so svetovni splet, mobilna tehnologija in družabni mediji, prinaša ogromne možnosti za spodbujanje človekovih pravic, kot sta svoboda izražanja in zbiranja. Svetovni pretok informacij lahko resnično okrepi civilno družbo in aktiviste za človekove pravice. Ta tehnološki razvoj pa lahko okrepi tudi avtoritarne države, saj povečuje možnosti za nadzor in cenzuro. Za evropska podjetja trenutno ni jasnih standardov o prodaji takšnih tehnologij avtoritarnim državam in o zagotavljanju naknadnih storitev, kot sta usposabljanje in svetovanje. Zaradi tega bosta Evropska služba za zunanje delovanje in Komisija pripravili ustrezne ukrepe, s katerimi bo mogoče zagotoviti, da ljudje ob uporabi svetovnega spleta ter drugih informacijskih in komunikacijskih tehnologij ne bodo izpostavljeni vsesplošni cenzuri ali množičnemu nadzoru ter da bodo lahko te tehnologije resnično najbolje izkoristili za spodbujanje človekovih pravic ob upoštevanju varstva zasebnosti in osebnih podatkov.

Podjetništvo in človekove pravice

Družbena odgovornost podjetij podjetjem omogoča, da v svoje poslovanje in sodelovanje z zainteresiranimi stranmi prostovoljno vključijo družbene in okoljske vidike. Evropska podjetja je treba spodbujati k izvajanju ustreznih skrbnih pregledov, s katerimi zagotovijo, da pri svojem poslovanju – ne glede na lokacijo – spoštujejo človekove pravice.

Zaradi globalizacije imajo podjetja več možnosti, da prispevajo k uresničevanju človekovih pravic, hkrati pa se je povečalo tudi tveganje, da so podjetja udeležena pri kršitvah človekovih pravic. EU je pozdravila vodilna načela Združenih narodov o podjetništvu in človekovih pravicah, ki jih je Svet OZN za človekove pravice junija 2011 soglasno sprejel. Evropska komisija je oktobra 2011 objavila sporočilo o družbeni odgovornosti gospodarskih družb. V njem so navedena pričakovanja Komisije, da bodo vsa podjetja izpolnila družbeno odgovornost v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic, kot je opredeljeno v vodilnih načelih ZN. Komisija bo glede na to sporočilo med drugim pripravila smernice o človekovih pravicah za mala in srednja podjetja, pozvala države članice, da pripravijo svoje nacionalne načrte za izvajanje vodilnih načel ZN, in še naprej spodbujala države partnerice, da upoštevajo mednarodno priznane standarde o družbeni odgovornosti gospodarskih družb, kot so smernice OECD za večnacionalna podjetja in tristranska deklaracija Mednarodne organizacije dela o večnacionalnih podjetjih in socialni politiki.

Preprečevanje konfliktov

Kršitve človekovih pravic, pomanjkanje temeljnih svoboščin in prevladujoča kultura nekaznovanja, predvsem v nestabilnih razmerah, povzročajo ali zaostrujejo politično nestabilnost in nasilje.

EU se bo v svoji analizi tveganj za izbruh konflikta in sistemih zgodnjega opozarjanja še bolj osredotočila na razmere na področju človekovih pravic in na spoštovanje temeljnih svoboščin. Ob tem bi morala nadaljevati in še okrepiti svoja prizadevanja za umestitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin v ospredje svojih dejavnosti za preprečevanje konfliktov in zagotavljanje miru ter – kadar je to primerno – analizo in zgodnja opozorila preoblikovati v možnosti za zgodnje ukrepanje.

Krizno upravljanje

Misije in operacije EU za krizno upravljaje potekajo v tesnem sodelovanju z lokalnimi silami, pogosto v okviru konflikta, mnoge izmed njih pa naletijo na kršitve človekovih pravic. Po prvi operaciji EU na področju kriznega upravljanja v letu 2003 so bile ugotovljene najboljše prakse za vključevanje vprašanj človekovih pravic in enakosti spolov v načrtovanje in izvajanje. EU bo uskladila svoje delovanje z najboljšimi mednarodnimi praksami glede načrtovanja, usposabljanja in napotitve, pri tem pa bo upoštevala medagencijski pristop Združenih narodov, ki ga ta organizacija v okviru svojih mirovnih operacij uporablja na področju človekovih pravic.

EU bo v svojih prizadevanjih za preprečevanje konfliktov, krizno upravljanje in zagotavljanje miru okrepila dejavnike, povezane s človekovimi pravicami, zaščito otrok in enakostjo spolov, pri tem pa bo upoštevala najboljše mednarodne prakse in si prizadevala za demokratičen rezultat, ki bi nasilje zamenjal z mehanizmi za politično reševanje konfliktov.

V politiko EU o človekovih pravicah in tudi letno poročilo bo vključeno izvajanje celovitega pristopa EU k izvajanju resolucij Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1325 in 1820 o ženskah, miru in varnosti ter smernic EU o nasilju nad ženskami in dekleti ter boju proti vsem oblikam diskriminacije zoper njih.

Okrepljeno bo tudi izvajanje smernic EU o mednarodnem humanitarnem pravu.

Boj proti terorizmu

Dejavnosti boja proti terorizmu morajo biti povsem skladne s temeljnimi pravicami in mednarodnim pravom. To vključuje pravo na področju človekovih pravic, mednarodno humanitarno in begunsko pravo, svobodne in poštene sodne postopke ter varstvo osebnih in zasebnih podatkov. EU v svojih dialogih o človekovih pravicah s tretjimi državami že izpostavlja kršitve človekovih pravic, storjene pod pretvezo dejavnosti boja proti terorizmu. Vendar pa je mogoče razpravo s tretjimi državami o tem vprašanju še okrepiti v dialogih, namenjenih sodelovanju v boju proti terorizmu. EU v teh dialogih poziva države, ki niso članice EU, naj ratificirajo konvencije in protokole ZN, povezane z bojem proti terorizmu. Človekove pravice bi morale biti bolj upoštevane pri načrtovanju in izvajanju projektov v podporo boju proti terorizmu s tretjimi državami.

Svoboda, varnost in pravica

Pri zunanji razsežnosti področja svobode, varnosti in pravice je varstvo temeljnih pravic – vključno s policijskim in pravosodnim sodelovanjem, bojem proti drogam in organiziranemu kriminalu, delovanjem in neodvisnostjo sodstva, upravljanjem meja, trgovino z ljudmi, mobilnostjo, azilom in migracijami – temeljnega pomena. Pri razvoju sodelovanja s tretjimi državami na teh področjih je nujno zagotoviti, da se v praksi v celoti spoštujejo človekove pravice, vključno z nediskriminacijo. Na primer, pri izmenjavi informacij s policijo iz tretjih držav se te informacije ne smejo pridobiti z mučenjem ali nečloveškim ravnanjem, vzpostavljeno pa mora biti tudi ustrezno varstvo.

Okrepitev spoštovanja človekovih pravic in človekovih pravic migrantov v državah izvora in tranzita ter namembnih državah je tudi osrednji poudarek globalnega pristopa EU k vprašanju migracij in mobilnosti, ki opredeljuje zunanjo migracijsko politiko EU. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zaščiti in krepitvi položaja ranljivih migrantov, kot so mladoletniki brez spremstva, prosilci za azil, osebe brez državljanstva in žrtve trgovine z ljudmi.

Na tem področju je še posebej pomemben pojav trgovine z ljudmi. Pomembno je zagotoviti, da se nadzor nad kriminalom, varnost in človekove pravice razumejo kot dopolnjujoče razsežnosti istega vprašanja ter da se obravnavajo tudi temeljni vzroki nezakonite trgovine. Zlasti je ključno zavarovati ženske pred oblikami nasilja na podlagi spola in se boriti proti feminizaciji revščine. EU bo v svojem zunanjem delovanju še naprej dajala prednost boju proti trgovini z ljudmi z vidika človekovih pravic. Ta prednostna obravnava se bo kazala v dejavnostih financiranja, usposabljanja in izmenjave informacij ter bo presegla zunanjo razsežnost svobode, varnosti in pravice. Koordinator EU za boj proti trgovini z ljudmi in Evropska služba za zunanje delovanje sta že vzpostavila stike za pripravo seznama prednostnih držav in regij za prihodnja partnerstva na področju boja proti trgovini z ljudmi.

Na področju upravljanja meja EU dejavno spodbuja vključevanje razsežnosti človekovih pravic v razvoj učinkovitega nadzora na mejah v tretjih državah. Zlasti je pomembno, da so mejne straže ustrezno opremljene in usposobljene za zagotavljanje, da se osebam, ki so prišle na mejo in potrebujejo zaščito, omogoči dostop do ustrezne pomoči in postopkov.

Popolna skladnost politik

Da je EU zgled spoštovanja temeljnih pravic, je bistvenega pomena ne le za ljudi, ki živijo v EU, temveč tudi za razvoj same Unije. Dobra „kartoteka“ bo okrepila dejavnosti EU na področju spodbujanja človekovih pravic po svetu.

Listina Evropske unije o temeljnih pravicah je z Lizbonsko pogodbo postala pravno zavezujoč dokument. Pri izvajanju prava EU jo morajo enako upoštevati vse institucije, organi, uradi in agencije EU ter države članice. EU se mora zaradi zavezanosti k spoštovanju človekovih pravic vzdržati dejanj, ki bi kršila te pravice, hkrati pa jih mora upoštevati pri izvajanju svojih zunanjih in notranjih politik.

Komisija je oktobra 2010 sprejela strategijo za učinkovito izvajanje Listine o temeljnih pravicah. V njej je pojasnjeno, kako morajo institucije EU in države članice izvajati Listino. Evropski parlament in Svet EU sta pozdravila to strategijo. Komisija bo vsako leto objavila poročilo o napredku. Prvo poročilo o izvajanju Listine v institucijah EU je bilo objavljeno marca 2011.

Zavezanost EU k pristopu k Evropski konvenciji o človekovih pravicah dopolnjuje trdno varstvo človekovih pravic, ki je že zagotovljeno v pravnem redu Unije z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in sodno prakso Sodišča Evropske unije.

Te politike EU so pomembne za verodostojnost Evrope pri obravnavi človekovih pravic z drugimi državami. Pri obravnavi vprašanj človekovih pravic s tretjimi državami se EU sklicuje na mednarodne standarde: to so predvsem temeljni sporazumi ZN o človekovih pravicah in osnovni standardi s področja dela ter (za partnerje v Evropi) standardi Sveta Evrope in organizacije OVSE. Pomembno je, da EU in njene države članice v okviru svojih pristojnosti prepoznavno in učinkovito izvajajo te standarde.

C. Oblikovanje močnih partnerstev

Večstransko sodelovanje

Če EU želi, da bodo ZN odločno ukrepali, mora z državami partnericami vzpostaviti skupna stališča. V zadnjih nekaj letih je veliko prizadevanj vložila v zmožnost Sveta OZN za človekove pravice v Ženevi in Tretjega odbora Generalne skupščine Združenih narodov, da bi uvedla in zaščitila univerzalne norme in standarde človekovih pravic ter obravnavala hude kršitve človekovih pravic. Doseženi so bili opazni uspehi, na primer pri zagotavljanju svetovne podpore za moratorij na smrtno kazen ali pri doseganju soglasja o pobudah, povezanih s svobodo veroizpovedi ali prepričanja.

Uspeh je odvisen zlasti od zmožnosti EU, da se približa partnerjem iz tretjih držav in je dovzetna za njihova mnenja ter da sodeluje v medregijski koaliciji, pri tem pa izkorišča tudi svoje dvostranske odnose. EU mora povečati svojo zmožnost, da se dogovori o skupnih stališčih in enotno deluje, pri tem pa mora s porazdelitvijo bremena in bolj strateškim pristopom pri določanju svojih prednostnih nalog uporabiti združen vpliv in sredstva držav članic. Treba je doseči večjo sinergijo in usklajenost med Ženevo, New Yorkom in Brusljem ter delovanjem EU v okviru drugih večstranskih forumov, kot sta Svet Evrope in organizacija OVSE.

EU bi si morala prizadevati za povečanje učinkovitosti v ZN, in sicer z oblikovanjem medregijskih koalicij, podporo mehanizmom za človekove pravice v sistemu ZN ter spodbujanjem boljše usklajenosti s svojimi ukrepi na dvostranski ravni in na drugih večstranskih forumih. EU bo razvila letni pristop k opredelitvi prednostnih nalog v ZN na vseh zasedanjih na temo človekovih pravic v Ženevi in New Yorku, in sicer skladno z vmesnimi prednostnimi nalogami za svojo dejavnost v ZN.

Mednarodno sodstvo

EU se je v celoti zavezala, da bo spodbujala mednarodno sodstvo, in sicer z bojem proti nekaznovanju in spodbujanjem mednarodnega reda, temelječega na pravu, preprečevanjem genocida, zločinov proti človeštvu in vojnih zločinov ter kaznovanjem storilcev takšnih zločinov. Ob tem bo še naprej zagovarjala odgovornost za kršitve mednarodnega humanitarnega prava in prava na področju človekovih pravic. Še naprej bo odločno podpirala Mednarodno kazensko sodišče in druga mednarodna kazenska sodišča ter si še naprej prizadevala za splošno ratifikacijo Rimskega statuta. EU povsem podpira univerzalnost in celovitost Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča in njegovo neodvisnost. Poleg tega se odločno zavzema za polno uveljavitev Rimskega statuta, s tem ko izvaja načelo komplementarnosti in krepi učinkovite povezave med nacionalnimi pravosodnimi sistemi in Mednarodnim kazenskim sodiščem.

EU bi morala v okviru svojega zunanjega delovanja razviti posebne ukrepe za prehodno sodstvo in tako podpreti družbe pri obravnavi zlorab v preteklosti, in sicer z mehanizmi za pravico, resnico, spravo in institucionalno reformo.

Regionalne organizacije

EU bo okrepila svoje sodelovanje na področju človekovih pravic in demokracije z regionalnimi in medvladnimi organizacijami na politični in lokalni ravni, med delegacijami in sedeži EU ter operativnimi izpostavami ali misijami teh organizacij. Poskrbela bo za bolj sistematično sodelovanje s Svetom Evrope in organizacijo OVSE. Preučiti bi morala možnosti za poglobitev sodelovanja z Afriško unijo (AU), Združenjem držav jugovzhodne Azije (ASEAN), Organizacijo ameriških držav (OAS) in drugimi, in sicer na podlagi vzpostavljenih ali nastajajočih regionalnih mehanizmov za človekove pravice in demokracijo. EU bi morala dialoge z različnimi regijami, kot so ASEM, EULAC, AU/EU in AKP, uporabiti za krepitev sodelovanja na področju človekovih pravic.

Še naprej bi morala spodbujati človekove pravice, demokracijo in pravno državo v arabskem svetu in drugje, in sicer s tesnejšim sodelovanjem z drugimi organizacijami, kot sta Arabska liga in Organizacija islamske konference.

Vplivanje z dialogom

Človekove pravice in demokracija so sestavni del dialoga EU z drugimi državami, tudi na srečanjih na vrhu. Čeprav je EU začela približno 40 namenskih dialogov in posvetovanj na področju človekovih pravic, je mogoče z njimi doseči najboljše rezultate, če so močneje vključeni v širše odnose EU z zadevnimi državami.

EU bi morala na podlagi izkušenj izvesti nekatere ukrepe za večjo učinkovitost teh dialogov. Ti ukrepi so:

– zagotovitev tesnejše povezanosti dialogov o človekovih pravicah z drugimi instrumenti politike,

– določitev prednostnih nalog, ciljev in primerjalnih meril za dialoge, da bi bilo mogoče preverjanje teh dialogov v povezavi s strategijami posameznih držav na področju človekovih pravic,

– posplošitev najboljši praks pri najrazličnejših oblikah dialogov o človekovih pravicah, vključno z lokalnimi dialogi z državami AKP v skladu s Konvencijo iz Cotonouja (člen 8),

– preučitev možnosti za krepitev dialoga in sodelovanja s strateškimi partnerji EU.

Odzivanje na hude kršitve

EU v nekaterih primerih kot odgovor na hude zlorabe človekovih pravic v tretjih državah izvede ukrepe (na primer zamrznitev sredstev, embargo na orožje ali prepoved izdaje vizumov). Ti so vedno uvedeni šele po tehtnem premisleku v skladu s „temeljnimi načeli o uporabi omejevalnih ukrepov“ EU iz leta 2004 in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

Svet EU redno preverja omejevalne ukrepe. Pomembno je, da prispevajo k zastavljenemu cilju, so ciljno usmerjeni, ne vplivajo negativno na civilno prebivalstvo ter da so v skladu z zahtevami glede jasnih in pravičnih postopkov, vključno s pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

D. Izkoriščanje vpliva Evrope kot celote

Da bi EU zagotovila v prejšnjih razdelkih opredeljen pristop, mora okrepiti način obravnavanja človekovih pravic in demokracije v svojem zunanjem delovanju.

Evropski parlament

Evropski parlament je človekove pravice in demokracijo opredelil kot eno svojih najpomembnejših prednostnih nalog. S tem ko se sistematično in hitro opredeljuje do ključnih aktualnih vprašanj, je Parlament prevzel vodilno vlogo pri spodbujanju človekovih pravic na celotnem področju delovanja EU. Njegovo sodelovanje z drugimi parlamenti (prek odborov za parlamentarno sodelovanje in delegacij v regionalnih parlamentarnih skupščinah) je še posebej dragoceno zato, ker krepi sporočila EU. Evropski parlament bi lahko okrepil prizadevanja za širitev svojega poslanstva na področju človekovih pravic prek pododbora za človekove pravice na svoje delegacije v tretjih državah.

Države članice

Da bi bila EU bolj učinkovita in verodostojna pri spodbujanju in varstvu človekovih pravic in demokracije, mora izkoristiti skupen vpliv institucij EU in držav članic EU. Države članice morajo še naprej odločno zagovarjati in prevzemati odgovornost za politiko EU na področju človekovih pravic in demokracije na večstranski ravni in v dvostranskih odnosih s tretjimi državami. Za to je treba oblikovati jasna skupna stališča o človekovih pravicah, ki bodo usmerjala institucije EU in njene države članice, da bodo delovale enotno. To je mogoče olajšati z rednimi razpravami o vprašanjih na področju človekovih pravic, tudi na politični ravni. Poleg tega imajo države članice pomembno vlogo pri tem, da s porazdelitvijo bremena in delitvijo dela prispevajo k izvajanju politike EU na področju človekovih pravic in demokracije.

Stalna zmogljivost za človekove pravice in demokracijo v okviru Sveta

Delovna skupina za človekove pravice v okviru Sveta ima ključno vlogo pri oblikovanju politike EU na področju človekovih pravic in pri svetovanju Političnemu in varnostnemu odboru (PVO) ter Svetu. V delovni skupini za človekove pravice trenutno deluje osebje iz prestolnic, ki se srečuje le enkrat na mesec in se ne more več v celoti odzivati na povečan obseg dela in vedno več zahtev. Za učinkovito izvajanje zunanje politike EU na področju človekovih pravic bi bila potrebna pogostejša srečanja delovne skupine, ob tem pa tudi stalna zmogljivost in strokovno znanje o človekovih pravicah in demokraciji na stalnih predstavništvih držav članic EU v Bruslju. Z delovno skupino za človekove pravice v okviru Sveta v Bruslju bi bila zagotovljena tesnejša povezanost z delom Sveta, Odbora stalnih predstavnikov in drugih tematskih ali geografskih delovnih skupin PVO. To bi tudi omogočilo, da bi bila mesečna srečanja direktorjev na področju človekovih pravic osredotočena na strateške vidike politike EU na področju človekovih pravic in demokracije, skupina v Bruslju pa bi obravnavala tekoča vprašanja.

Oblikovanje kulture človekovih pravic in demokracije

V okviru Evropske službe za zunanje delovanje je bil ustanovljen direktorat za človekove pravice in demokracijo. Skladno s splošnim načelom velja, da za človekove pravice niso odgovorni le strokovnjaki, ampak so temeljnega pomena pri delu vseh. Zato so zdaj na vseh delegacijah EU po svetu vzpostavljene kontaktne točke za človekove pravice; iz tega sistema bi se morala razviti mreža za vodenje medpodročnih kampanj. Tudi v Evropski službi za zunanje delovanje in v službah Komisije se vzpostavlja podobna mreža kontaktnih točk.

Vsi vodje delegacij ter osebje Evropske službe za zunanje delovanje in Komisije se usposabljajo na področju človekovih pravic in demokracije.

Izpopolnila se bo mreža kontaktnih točk za človekove pravice in demokracijo, ki bo uporabljala najnovejšo razpoložljivo tehnologijo za izmenjavo informacij in najboljše prakse.

Ponovni razmislek o komunikacijski politiki EU

Družabna omrežja zagovornikom človekovih pravic povsod po svetu omogočajo, da si pomagajo in izmenjujejo informacije, hkrati pa ohranjajo stike s podporniki po vsem svetu. Omogočajo jim tudi, da dokumentirajo in prenašajo osebne izkušnje, pri tem pa pogosto obidejo medije pod državnim nadzorom. Ob storitvah za izmenjavo videa in drugih sporočil nasilni režimi težje skrivajo zatiranje človekovih pravic in spodkopavanje demokracije. Hkrati pa je te storitve mogoče uporabljati za natančnejše spremljanje državljanov in ustvarjanje njihovih profilov. Ta povezanost – in skupnost ljudi, ki je na novo nastala z družabnimi omrežji – lahko tudi omogoči, da se oblikovalci politik in posamezniki skupaj zberejo v političnih razpravah. Z uporabo spletnega oddajanja v živo lahko na primer posamezniki z vsega sveta razpravljajo o vprašanjih človekovih pravic z vodilnimi političnimi predstavniki iz EU in njihovimi mednarodnimi partnerji. S tem so odpravljene tradicionalne hierarhične ovire in omejitve dostopa do političnega vpliva. Kdor koli želi sodelovati v razpravah, potrebuje le dostop do svetovnega spleta.

Sodelovanje z različnimi skupinami v družbi z uporabo digitalne diplomacije je ključni način za spodbujanje vrednot EU in njenega dela po vsem svetu. Z uporabo družabnih medijev je digitalna diplomacija EU dosegla pomemben napredek, čeprav je treba storiti še več za razvoj teh novih tehnologij in izrabo možnosti, ki jih ponujajo delegacije po svetu.

EU bi lahko najpomembnejše delegacije spodbudila k uporabi družabnih medijev za digitalno diplomacijo, pri čemer bi uporabile obstoječa komunikacijska sredstva. EU bo vsem, ki bodo družabne medije uporabljali za krepitev državljanske vključenosti na terenu, zagotavljala praktično pomoč.

Naslednji koraki

Evropska unija ima tako voljo kot sredstva, da postane vodilna na področju varstva človekovih pravic in podpore demokraciji po vsem svetu.

To sporočilo je zasnovano kot prispevek k tekočim razpravam v institucijah EU o učinkovitejšem in celovitejšem pristopu na področju človekovih pravic in demokracije. Njegov namen je pridobiti stališča o številnih možnih ukrepih in možnostih. V naslednjem koraku bi bilo treba z medinstitucionalnimi razpravami te zamisli izpopolniti in doseči dogovor o enotnem pristopu EU.

EU bo v svojem letnem poročilu o človekovih pravicah in demokraciji po svetu predstavila svoje dosežke in tako omogočila spremljanje napredka pri uresničevanju ciljev, opredeljenih v tem sporočilu. To bo vsem zainteresiranim stranem v politiki EU, vključno s civilno družbo, omogočilo, da ovrednotijo učinek ukrepov EU in prispevajo k določanju prihodnjih prednostnih nalog.

Svet in Parlament sta pozvana, da te dosežke redno preverjata in po petih letih pregledata strateške cilje EU.