Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2020/C 115/03)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O ODOBRITVI STANDARDNE SPREMEMBE

„GAILLAC“

PDO-FR-A0502-AM03

Datum obvestila: 19. 12. 2019

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Sklic na uradni geografski kodeks

V točkah (a) in (b) odstavka 1 oddelka IV poglavja I je za besedo „Tarn“ dodano besedilo „na podlagi uradnega geografskega kodeksa iz leta 2019“.

Seznam je naveden glede na veljavno različico uradnega geografskega kodeksa, ki ga vsako leto objavi inštitut INSEE. Obseg geografskega območja ostaja popolnoma enak.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

2. Redakcijska sprememba

V točki (b) odstavka 1 oddelka IV poglavja I je dodana občina „Bellegarde-Marsal“, občini „Bellegarde“ in „Marsal“ pa sta črtani.

Ta sprememba je posledica združitve teh dveh občin. Geografsko območje ni bilo spremenjeno.

Posledično je spremenjena točka 6 enotnega dokumenta.

3. Razmejeno območje parcel

V odstavku 2 oddelka IV poglavja I je za besedilom „6. novembra 2014“ dodano „in 18.–19. junija 2019“.

Namen te spremembe je dodati datuma, ko je pristojni nacionalni organ odobril spremembo razmejenega območja parcel znotraj geografskega območja proizvodnje. Razmejitev parcel znotraj geografskega območja proizvodnje zajema opredelitev parcel, primernih za proizvodnjo zadevne zaščitene označbe porekla.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

4. Promet med odobrenimi skladišči

Točka (b) odstavka 5 oddelka IX poglavja I, ki se nanaša na datum dajanja vina v promet med odobrenimi skladišči, je črtana.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

5. Prehodni ukrep

Odstavek 4 oddelka XI poglavja I je črtan.

Ta sprememba je posledica črtanja prehodnega ukrepa, ki se je iztekel.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

6. Sklic INAO

V oddelku II poglavja III je občina „Montreuil sous-bois“ nadomeščena z občino „Montreuil“.

Namen te spremembe je upoštevati spremembo imena občine.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Gaillac

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

5. Kakovostno peneče vino

6. Kakovostno aromatično peneče vino

4. Opis vin

Mirna bela vina

Mirna bela vina imajo najmanj 10,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vsebujejo (serije, ki se tržijo neustekleničene ali ustekleničene) največ 4 grame fermentirnih sladkorjev na liter.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v teh vinih ne presega 13 %.

Za ta vina so značilne sadne in cvetlične arome ter zmerna vsebnost kislin. Zanje se lahko uporabi izraz „primeur“ (novo vino), kar pomeni, da so namenjena hitremu zaužitju v nekaj mesecih po pridelavi.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „sladko“

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „sladko“, imajo najmanj 12,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vsebujejo (serije, ki se tržijo neustekleničene ali ustekleničene) najmanj 45 gramov fermentirnih sladkorjev na liter.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v teh vinih ne presega 15 %.

V teh vinih se pogosto zaznavajo arome zrelih jabolk, hrušk in eksotičnega sadja, prav tako so primerna za staranje, ki lahko traja do pet let.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 10 Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“ (pozna trgatev)

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“, imajo najmanj 17-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vsebujejo (ustekleničene serije) najmanj 100 gramov fermentirnih sladkorjev na liter.

V teh vinih se razvijejo arome suhega ali kandiranega sadja ali medene vonjave. Zaradi uravnoteženosti kislin, alkohola in oljnatosti lahko ta vina z leti razvijejo še večjo kompleksnost.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11 Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Mirna rdeča vina

Ta vina imajo najmanj 11-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vina, za katera se uporablja izraz „primeur“, imajo najmanj 10,5-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vina z največ 14-odstotnim volumenskim deležem naravnega alkohola (serije, ki se tržijo neustekleničene ali ustekleničene) vsebujejo največ 2,5 grama fermentirnih sladkorjev na liter.

Vina z več kot 14-odstotnim volumenskim deležem naravnega alkohola (serije, ki se tržijo neustekleničene ali ustekleničene) vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev na liter.

Vina, za katera se uporablja izraz „primeur“, vsebujejo (ustekleničene serije) največ 2 grama fermentirnih sladkorjev na liter.

Pri serijah vina, ki je pripravljeno za trženje neustekleničeno ali ustekleničeno, je vsebnost jabolčne kisline največ 0,4 g/l.

Pri serijah vina, ki se trži neustekleničeno in za katero se lahko uporabi izraz „primeur“, je vsebnost hlapnih kislin največ 10,2 meq/l.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinih ne presega 13,5 %.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinih, za katera se uporablja izraz „primeur“, ne presega 13 %.

Za okus teh vin so pogosto značilne arome rdečega jagodičja in začimbne note. Čuti se prisotnost taninov, ki med staranjem prinašajo strukturo in zaokroženost. Za pitje so prijetna kot mlado vino, zelo primerna pa so tudi za staranje.

Vina, za katera se uporablja izraz „primeur“, so uravnotežena vina, za katera so značilne sadne arome, ki združujejo aromatično lahkotnost in prefinjenost, pridelujejo pa se izključno iz sorte gamay N.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Mirna vina rosé

Mirna vina rosé imajo najmanj 11-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Vsebujejo (serije, ki se tržijo neustekleničene ali ustekleničene) največ 4 grame fermentirnih sladkorjev na liter.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinih ne presega 13,5 %.

Vina so bolj ali manj izrazito češnjevo rdeče barve. V njih se čutijo sadne arome in prijetna svežina.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Peneča vina

Peneča vina imajo najmanj 9-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Peneča vina, pridelana s sekundarnim vrenjem v steklenicah, vsebujejo (po sekundarnem vrenju in morebitnem dodajanju sladilnega likerja) manj kot 50 gramov fermentirnih sladkorjev na liter.

V primeru obogatitve mošta volumenski delež skupnega alkohola v vinih ne presega 13 %.

Peneča vina, pridelana s sekundarnim vrenjem v steklenicah, imajo strukturo z višjo vsebnostjo kislin, kar daje vinom vso njihovo svežino in prefinjenost. Te kisline spremljajo sadne note.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Peneča vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“ (starodavna metoda) brez dodajanja žvepla, po kateri vino ostane motno)

Peneča vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“, so kakovostna aromatična peneča vina.

Za peneča vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“, so značilni drobni mehurčki in obilna pena. So bogata z aromami, ki lahko spominjajo na jabolka, kar je značilno za sorto mauzac B.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 8 Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Peneča vina, za katera se uporablja izraz „sladko“

Peneča vina, za katera se uporablja izraz „sladko“, imajo najmanj 11-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Po sekundarnem vrenju vsebujejo najmanj 50 gramov fermentirnih sladkorjev na liter in največ 25 miligramov prostega žveplovega dioksida na liter.

V primeru obogatitve mošta volumenski delež skupnega alkohola v vinih ne presega 14 %.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 7 Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 25

Preostale analitske lastnosti so v skladu z zakonodajo Unije.

5. Enološki postopki

(a) Osnovni enološki postopki

Gostota zasaditve in razdalja

Pridelovalna praksa

Najmanjša gostota zasaditve je 4 000 trsov na hektar, pri čemer razdalja med vrstami znaša največ 2,5 metra.

Razdalja med trsi v isti vrsti ne sme biti manjša od 0,8 metra.

Pri kotlasti gojitveni obliki vinske trte razdalja med vrstami znaša največ 2,2 metra.

Pri terasasti zasaditvi vinske trte površina na trs znaša največ 2,5 kvadratnega metra.

Pravila rezi vinske trte

Pridelovalna praksa

Trsi se obrezujejo:

— bodisi s kratko rezjo (kotlasta gojitvena oblika ali kordonska gojitvena oblika royat) ali z rezjo enojni guyot z največ 12 očesi na trs,

— bodisi z rezjo dvojni guyot (tako imenovana tirette) z največ desetimi očesi na trs.

Ne glede na tehniko rezi ima posamezen trs po cvetenju (fenofaza 23 po Lorenzu) največ deset enoletnih rodnih mladik.

Namakanje

Pridelovalna praksa

Namakanje se lahko dovoli.

Posebne določbe za trgatev

Pridelovalna praksa

Rdeča vina, za katera se lahko uporabi izraz „primeur“, in peneča vina, za katera se lahko uporabi izraz „méthode ancestrale“, so pridelana iz ročno trganega grozdja.

Vina, za katera se lahko uporabi izraz „méthode ancestrale“, so pridelana iz ročno trganega grozdja s postopnim odbiranjem.

Posebne določbe o prevozu potrganega grozdja

Pridelovalna praksa

V posodah z grozdjem za proizvodnjo rdečih vin, za katera se lahko uporabi izraz „primeur“, in penečih vin, za katera se lahko uporabi izraz „méthode ancestrale“, je lahko grozdje med prevozom v prostore za pridelavo vina naloženo največ 0,60 metra visoko.

Uporaba oglja za enološko uporabo

Omejitve pri obdelavi

Pri obdelavi vin rosé je prepovedano samostojno ali v mešanici z drugimi pripravki uporabljati oglje za enološko uporabo.

Obogatitev

Posebni enološki postopek

Za rdeča vina so dovoljene tehnike obogatitve z rektifikacijo, najvišja stopnja delne koncentracije glede na uporabljene količine pa je določena na 10 %.

Po obogatitvi volumenski delež skupnega alkohola v vinu ne presega:

— 13 % pri mirnih belih vinih,

— 13 % pri penečih vinih (v primeru obogatitve mošta),

— 13 % pri rdečih vinih, za katera se lahko uporabi izraz „primeur“,

— 13,5 % pri rdečih vinih in vinih rosé,

— – 14 % pri penečih vinih, za katera se lahko uporabi izraz „sladko“ (v primeru obogatitve mošta),

— 15 % pri mirnih belih vinih, za katera se lahko uporabi izraz „sladko“.

(b) Največji donosi

Mirna bela vina in peneča vina

72 hektolitrov na hektar

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „sladko“, in peneča vina, za katera se uporablja izraz „sladko“

54 hektolitrov na hektar

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“

25 hektolitrov na hektar

Mirna rdeča vina in vina rosé

66 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Trgatev, vinifikacija in obdelava mirnih belih vin ter trgatev, vinifikacija, obdelava, zorenje in pakiranje penečih vin in mirnih belih vin, za katera se lahko uporabi izraz „vendanges tardives“, potekajo na ozemlju naslednjih občin departmaja Tarn: Alos, Amarens, Andillac, Aussac, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac in Virac.

Trgatev, vinifikacija in obdelava vin rosé ter trgatev, vinifikacija, obdelava in zorenje rdečih vin potekajo na ozemlju naslednjih občin departmaja Tarn: Alos, Amarens, Andillac, Arthès, Aussac, Bellegarde-Marsal, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Cambon, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Cunac, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Fréjairolles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Mouzieys-Teulet, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Grégoire, Saint-Juéry, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac in Virac.

7. Glavne sorte vinske trte

Fer N - fer servadou, braucol, mansois, pinenc

Len de l’el B - loin de l’oeil

Ondenc B

Prunelard N

Syrah N - shiraz

Muscadelle B

Mauzac B

Duras N

8. Opis povezave

Mirna vina

Oceansko podnebje ustvarja ugodne razmere za rast vinske trte spomladi in blage zime, ki zmanjšujejo nevarnost močne pozebe. Sredozemski vpliv, ki se kaže s suho poletno in jesensko vročino, spodbuja pravilno in optimalno zorenje grozdja ob zmernem poletnem pomanjkanju vode. Med celotnim vegetativnim ciklom vinske trte ima pomembno vlogo topel in suh veter autan, ki običajno piha zelo močno, zlasti ker pospeši nabrekanje brstov, cvetenje in zorenje. Močno lahko piha v začetku jeseni, ko s svojim toplim in suhim vplivom spodbuja zorenje grozdja in zmanjšuje razvoj bolezni. Menjavanje hladnih in pogosto vlažnih noči ter vročih dni od sredine septembra ugodno vpliva na pojav glive Botrytis cinerea in „plemenite plesni“ na parcelah, kjer še ni bilo trgatve. V začetku jeseni je autan lahko močan. V še nepotrganih jagodah poteka hitro zgoščevanje sladkorjev in kislin. To prezrelo grozdje, v katerem se sok na trti zgoščuje z naravnim sušenjem zaradi pihanja autana ali delovanja „plemenite plesni“, se trga ročno s postopnim odbiranjem in pozno v primerjavi s trgatvijo za sladka bela vina. Iz njega se pridelujejo vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“.

Prvi mraz pride pozno, kar omogoča dobro olesenitev vej.

V skladu z običaji in poznavanjem okolja se na razmejenem območju parcel, prilagojenem posamezni geografski enoti, daje prednost dobro odcednim tlom, ki se hitro ogrejejo, iz česar so izključeni hladne lege, na katerih se pojavlja zmrzal, in najrodovitnejša zemljišča.

Na teh legah dobro uspevata sorti mauzac B in mauzac rose Rs, ki izvirata z območja Gaillac in sta primerni za pridelavo suhih mirnih belih vin. Iz teh sort se pridelujejo mehka vina z nizko vsebnostjo kislin in prijetnimi aromami jabolk. Ustrezno izpostavljena pobočja pripomorejo, da ima grozdje ob prezrelosti visoko vsebnost sladkorja.

Tudi sorta len de l’el B izvira z območja Gaillacois; ni potrjeno, da bi ta sorta rasla na drugih vinorodnih območjih. Belim vinom prinaša prefinjenost in cvetico, prav tako je prevladujoča sorta za proizvodnjo vin iz pozne trgatve. V vseh naravnih regijah, ki sestavljajo geografsko območje označbe, se lahko v grozdju te sorte močno zgoščuje grozdni sok z naravnim sušenjem zaradi pihanja autana ali delovanja plemenite plesni. Sortno sestavo belih vin dopolnjuje sorta ondenc B, ki je bila nekdaj na jugozahodu Francije zelo razširjena, vendar se je ohranila le še na vinorodnem območju „Gaillac“, in sicer zaradi prijetnega okusa in primernosti za zgoščevanje grozdnega soka na trti.

Tudi v sortni sestavi rdečih vin in vin rosé se daje prednost izvirnim lokalnim ali regionalnim sortam vinske trte, kot so sorta duras N, ki verjetno izvira z območja Gaillacois in se goji skoraj izključno na tem vinorodnem območju, pa tudi sorta fer N, ki izvira z jugozahoda Francije, ali lokalna sorta prunelard N, ki jo je dr. Guyot omenil leta 1868 in katere gojenje je bilo v 20. stoletju opuščeno, nato pa je bila znova uvedena konec 90. let prejšnjega stoletja.

Prednost vinorodnega območja „Gaillac“ je v tem, da leži na križišču podnebnih vplivov ter ima raznolika tla in prst. Na geografskem območju kot prehodnem ozemlju so se zvrščale izvirne, predvsem avtohtone sorte, ki so jih izbirali in ohranjali iz roda v rod ter imajo v tem naravnem okolju na voljo idealno ekološko nišo. Proizvajalci so s prilagajanjem svojega znanja in spretnosti obvladali ta trsni izbor, zlasti z rezmi in oblikovanjem v špalir, kar je omogočilo ustrezno porazdelitev grozdov, in tako uspeli ohraniti gojenje vinske trte.

Njihovo znanje in spretnosti se kažejo tudi v obvladovanju tehnik, ki so jim omogočile, da so s prilagajanjem ali ohranjanjem postopkov pridelave vina iz grozdja iztisnili najboljše. Zelo hitro se je uveljavilo obdobje zorenja rdečih vin po vrenju, da bi dobili vino s kompleksnejšimi aromami, predvsem pa okroglimi in svilnatimi tanini, zlasti na podlagi izvirnega, a odpornega trsnega izbora. Za dosego teh ciljev je v specifikaciji proizvoda opredeljeno najkrajše obdobje zorenja do 1. februarja leta, ki sledu letu trgatve.

Vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“, zorijo vsaj do 15. maja drugega leta, ki sledi letu trgatve, od tega vsaj dva meseca v steklenici. To dolgo obdobje zorenja ugodno vpliva na uravnoteženost vin in jim daje aromatično kompleksnost. Da bi se ohranile te značilnosti in posebnosti proizvoda ter hkrati njegov sloves, poteka pakiranje teh vin na geografskem območju. Vse serije vina, za katero se lahko uporabi izraz „vendanges tardives“, se sistematično preverjajo ob koncu obdobja zorenja na geografskem območju.

Peneča vina

Proizvajalci so iz roda v rod razvili znanje in spretnosti za proizvodnjo penečih vin z različnimi tehnikami pridelave vina. Tehnika, imenovana „méthode ancestrale“ (starodavna metoda), temelji na obvladovanju pojava vrenja ustekleničenega vina v kleteh. Ta vina se pridelujejo izključno iz sort mauzac B in mauzac rose Rs, ki sta poznani po svoji lastnosti obilnega sekundarnega vrenja z drobnimi mehurčki. Ti sorti ob prezrelosti omogočata, da se na ustrezno izpostavljenih pobočjih pridelujejo sladka peneča bela vina.

Ko so proizvajalci obvladali to prvo tehniko, so razvili metodo s sekundarnim vrenjem v steklenicah, usmerjeno v bolj suhe proizvode, in v sestavi zvrsti upoštevali pristnost območja. Nazadnje, dolgo zorenje v ležečih steklenicah (sur lattes) prispeva k obilnemu sekundarnemu vrenju in razvoju kompleksnih sadnih arom.

Vina s tega več kot 2 000 let starega vinorodnega območja so se izvažala prek rek Tarn in Garone, o čemer pričajo sledi amfor iz občine Montans, ki so jih našli vse od juga Španije do severa Škotske. Ko so benediktinci ustanovili opatijo Saint-Michel, so tako izbrali najugodnejše lege za proizvodnjo vina, pokazali neverjetno znanje in spretnosti pri organizaciji trgovske mreže na reki Tarn ter izdolbli ogromno mrežo kleti. Vino je potovalo navzdol po reki Tarn, nato po Garoni in proti pristanišču Bordeaux, od koder se je podalo na pot osvajanja Francije in severne Evrope. Leta 1253 je angleški kraj Rihard III. naročil 20 sodov vina „Gaillac“. Sloves vin z območja Gaillacois se je krepil. Tako je vinorodno območje Gaillacois med letoma 1306 in 1307, za kateri so se ohranili računi, zalagalo 40 % vina, ki je prek porečja Garone pripotovalo v Bordeaux, da bi se izvozilo.

Čeprav se od 80. let prejšnjega stoletja skupna površina vinorodnega območja Tarn zmanjšuje, se povečuje delež količin, proizvedenih s kontrolirano geografsko označbo „Gaillac“. Večina proizvodnje se trži ustekleničena. Vinogradniki z območja Gaillacois s svojo zavzetostjo ter znanjem in spretnostmi ohranjajo prepoznavnost in sloves vin iz te vinogradniške regije.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Označevanje

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju

Opis pogoja:

Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede večja geografska enota „Sud-Ouest“. Ta večja geografska enota je lahko navedena tudi na kakršnem koli prospektu in embalaži.

Velikost črk za navedbo večje geografske enote niti po višini niti po širini ne presega velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

Dodatni izrazi

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju

Opis pogoja:

Ime kontrolirane označbe porekla se lahko dopolni z izrazom „méthode ancestrale“ (starodavna metoda) pri vinih, ki izpolnjujejo pogoje, ki so za ta izraz določeni v specifikaciji proizvoda.

Ime kontrolirane označbe porekla se lahko dopolni z izrazom „primeur“ (novo vino) pri vinih, ki izpolnjujejo pogoje, ki so za ta izraz določeni v specifikaciji proizvoda.

Ime kontrolirane označbe porekla se lahko dopolni z izrazom „sladko“ pri vinih, ki izpolnjujejo pogoje, ki so za ta izraz določeni v specifikaciji proizvoda.

Ime kontrolirane označbe porekla se lahko dopolni z izrazom „vendanges tardives“ (pozna trgatev) pri vinih, ki izpolnjujejo pogoje, ki so za ta izraz določeni v specifikaciji proizvoda.

Pri vinih, za katera se uporablja izraz „primeur“ (novo vino), in vinih, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“ (pozna trgatev), se obvezno navede letnik.

Peneča vina in peneča vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

pakiranje na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

vsi postopki proizvodnje, od trgatve do degoržiranja ali odstranjevanja usedlin, potekajo na geografskem območju.

Peneča vina se pridelujejo s sekundarnim vrenjem v steklenicah, obdobje zorenja v steklenicah na drožeh pa ne sme biti krajše od devetih mesecev.

Peneča vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“, se pridelujejo z enim vrenjem. To vrenje se začne v zaprtih jeklenih posodah. Sekundarno vrenje poteka izključno v steklenicah z delno prevretim grozdnim moštom.

Obdobje zorenja v steklenicah na drožeh ne sme biti krajše od dveh mesecev.

Vina se stekleničijo na geografskem območju ob upoštevanju postopka pridelave s sekundarnim vrenjem v steklenicah.

Vina, pridelana s sekundarnim vrenjem v steklenicah, se dajo na potrošniški trg po koncu najmanj devetmesečnega obdobja zorenja v steklenicah na drožeh po dodatku vrelnega likerja in ne prej kot 1. septembra leta, ki sledi letu trgatve.

Vina, za katera se uporablja izraz „méthode ancestrale“, se dajo na potrošniški trg po koncu dvomesečnega obdobja zorenja v steklenicah na drožeh.

Mirna bela vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

pakiranje na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

Vina, za katera se uporablja izraz „vendanges tardives“, zorijo vsaj do 15. maja drugega leta, ki sledi letu trgatve, od tega vsaj dva meseca v steklenici. To dolgo obdobje zorenja ugodno vpliva na uravnoteženost vin in jim daje aromatično kompleksnost.

Pakirajo se na razmejenem geografskem območju in ob koncu obdobja zorenja se sistematično preverjajo vse serije. Proizvajalci si po eni strani prizadevajo za boljše ohranjanje bistvenih lastnosti proizvodov med dolgim zorenjem, za katero je treba obvladati znanje in spretnosti, in po drugi strani za to, da bi s preverjanji na pridelovalnem območju, za katera je potrebno posebno organoleptično strokovno znanje, zagotavljali in ščitili kakovost in posebnost proizvodov ter posledično sloves kontrolirane označbe proizvoda.

Povezava na specifikacijo proizvoda

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-1d5b3ef7-29eb-4f86-a2bf-d9d8dd9d6274

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.