1.

priporoči Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, naj: (a) priznajo, da so države vzhodnega partnerstva vedno bolj prevzemale lastno in drugo odgovornost v zvezi s pobudo vzhodnega partnerstva; poudarijo pomen prizadevanja za trajno spodbudo za učinkovito sodelovanje, intenziven dialog in tesno partnerstvo z vzhodnim partnerstvom, okrepljeno s preobrazbenim učinkom politike vzhodnega partnerstva, ki spodbuja reforme, s katerimi bi dosegli pozitivne politične, družbene, gospodarske in pravne spremembe v državah vzhodnega partnerstva, ob upoštevanju njihove stopnje ambicij v odnosu do EU; poudarijo prizadevanja pridruženih držav za vedno tesnejši odnos z EU; potrdijo suvereno pravico držav vzhodnega partnerstva, da si prosto izberejo individualno raven sodelovanja ali povezovanja z EU ter zavrnejo vsakršne zunanje pritiske glede takšne izbire; (b) poudarijo, da lahko v skladu s členom 49 PEU vsaka evropska država zaprosi za članstvo v EU, če spoštuje vrednote človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, pravne države in človekovih pravic, vključno s pravicami pripadnikov manjšin, kot je navedeno v členu 2 PEU; poudarijo, da pristop sicer ni predviden v okviru vzhodnega partnerstva, da pa lahko politika vzhodnega partnerstva olajša proces postopne vključitve v EU; upoštevajo, da morajo biti za kasnejši proces pristopa tako EU kot zadevne države vzhodnega partnerstva dobro pripravljene, ob upoštevanju prihodnjih procesov reform EU in približevanja partnerske države pravnemu redu EU, pa tudi upoštevanja meril za članstvo v EU; zagotovijo, da bo izvajanje veljavnih sporazumov med EU in državami vzhodnega partnerstva v celoti prvi korak pri tem postopnem procesu povezovanja; (c) hitro uveljavijo strateško in v prihodnost usmerjeno vizijo za naslednje desetletje politike vzhodnega partnerstva po letu 2020 z namenom zagotoviti koristi zlasti in predvsem za državljane, okrepiti odpornost, spodbuditi trajnostni razvoj, zagotoviti nepovratne dosežke ter poglobiti proces sodelovanje in povezovanja med EU in vzhodnim partnerstvom, ki je v lastnem varnostnem in ekonomskem interesu EU; (d) poskrbijo, da bodo sklepi z vrha junija 2020 zajemali jasno strategijo in dolgoročno skupno vizijo za nadaljnje delovanje in razvoj v vzhodnem partnerstvu po letu 2020, okrepljene zaveze in politične spodbude EU in zavezo držav vzhodnega partnerstva, da bodo tudi same dosegle rezultate; v skladu z resolucijami in priporočili Evropskega parlamenta spodbujajo prihodnja predsedstva Sveta EU, naj pripravijo podrobne in ambiciozne programe sodelovanja z državami vzhodnega partnerstva, ki bi pomagali oblikovati odnose z državami vzhodnega partnerstva v prihodnjih desetletjih v smeri, ki je zaželena na obeh straneh; (e) priznajo, da bi moralo vzhodno partnerstvo ostati privlačen okvir za sodelovanje in podpirati ta proces v skladu z načelom „več za več“, da bi države vzhodnega partnerstva še naprej sodelovale v procesu reform in ostale na poti k EU; (f) priznajo, da je vzhodno partnerstvo obojestransko, saj lahko izkušnje držav vzhodnega partnerstva vzajemno koristijo tako EU in državam članicam kot državam vzhodnega partnerstva; (g) ohranijo uravnotežen pristop med prilagojeno diferenciacijo v vzhodnem partnerstvu in vključenostjo, skladnostjo in doslednostjo večstranskega okvira, ki ostaja pomembna referenčna točka za vse države vzhodnega partnerstva; preprečijo delitev vzhodnega partnerstva glede na ambicije posameznih držav glede EU; upoštevajo, da se bosta obseg in globina sodelovanja med EU in državami vzhodnega partnerstva določila z ambicijami strani, pa tudi z njihovim izvajanjem reform; priznajo, da so pridružitveni sporazumi ter poglobljeni in celoviti sporazumi o prosti trgovini, podpisani z Gruzijo, Moldavijo in Ukrajino, dokaz o diferenciranem pristopu in bi morali privesti do še izboljšanih formatov in časovnih načrtov za dvostranske odnose na podlagi načela „več za več“; (h) glede na prilagojen pristop razmislijo, da bi za tri pridružene države pripravili strategijo za okrepljeno sodelovanje, s katero bi bilo mogoče uvesti program za podporo reformam in naložbam na področjih, kot so izgradnja zmogljivosti, promet, infrastruktura, povezljivost, energija, pravosodje in digitalno gospodarstvo, in ki bi jo bilo mogoče kasneje razširiti na preostale države vzhodnega partnerstva na podlagi individualnih ocen zavezanosti reformam v zvezi z EU in doseženega napredka, ob upoštevanju, da je treba ohraniti povezanost vzhodnega partnerstva, in v skladu z načelom vključenosti; ta dialog bi lahko vključeval sestanke ob robu sej Evropskega sveta z voditelji pridruženih držav na strukturirani osnovi ter redno sodelovanje njihovih predstavnikov na sejah delovnih skupin in odborov Evropskega sveta; (i) začnejo proces oblikovanja skupnega gospodarskega prostora, ki bo vodil k vključitvi štirih svoboščin, ki bi omogočale tesnejše gospodarsko povezovanje in zbližanje držav vzhodnega partnerstva s politikami EU in tesnejše gospodarsko sodelovanje med samimi državami vzhodnega partnerstva, ki sledijo poti, ki so jo utrle države Zahodnega Balkana; (j) uvedejo dodatne ukrepe za tesnejše povezovanje in dodatno sektorsko sodelovanje držav vzhodnega partnerstva z EU in njihovo sodelovanje v izbranih agencijah EU, platformah naložbenega okvira ter programih in pobudah znotraj EU, ob upoštevajo veljavnih pogojev v celoti in v skladu pristop EU, ki temelji na spodbudah, da bi dosegli dodatno zbliževanje v duhu načela „več za več“ in ob upoštevanju najboljše prakse za podporo reformam; (k) povečajo finančno pomoč za države vzhodnega partnerstva in zanjo uvedejo pogoje, tudi v okviru trenutno potekajočih zakonodajnih pogajanj o zunanjih finančnih instrumentih za obdobje 2021–2027; zagotovi, da bo takšna pomoč prilagojena posebnim potrebam posameznih držav vzhodnega partnerstva pod vodstvom Evropskega parlamenta, ki ga izvaja prek delegiranih aktov, in se uporabljati za izvajanje dejavnosti v okviru programa vzhodnega partnerstva; priznajo, da je finančna pomoč EU tudi naložba v prihodnost, saj podpira reforme, ki krepijo gospodarsko in socialno stabilnost držav vzhodnega partnerstva, in polaga temelje za uspešno sodelovanje v prihodnosti; (l) priznajo potrebo po dodatnem političnem, upravnem in finančnem podpornem okviru za tri pridružene države v celotnem vzhodnem partnerstvu, na podlagi individualnih pristopov, ki bi obravnavali njihove specifične potrebe glede strukturnih reform, posodobitve in izgradnje institucij; se zavedajo, da bi moral biti ta dostop do sredstev EU povezan z zavezami glede reform in vključevati sklop ambicioznih meril; (m) glede na nedavne dogodke v EU in državah vzhodnega partnerstva prednost namenijo zahtevi načela „več za več“ demokracije in pravne države ter poskrbijo, da bodo delujoče in odporne demokratične institucije, pravna država, dobro upravljanje, boj proti korupciji in nepotizmu, svoboda medijev ter spoštovanje človekovih pravic ostali ključna merila in pogoji za tesnejše politično partnerstvo in za finančno pomoč; (n) izvajajo redne ocene učinka podpornih programov EU, da bi povečali njihovo učinkovitost in jih pravočasno prilagodili; se hitreje odzivajo na vse slabše stanje na področju pravne države in demokratične odgovornosti v državah vzhodnega partnerstva ter uporabljajo pametno pogojenost, tudi s povezovanjem makrofinančne pomoči z demokratizacijo in reformami, da preprečijo nadaljnje nazadovanje partnerskih vlad; ustvarijo pogoje, da bo mogoče preusmeriti pomoč v določeni državi vzhodnega partnerstva z osrednjih organov, če ne spoštujejo zavez, na lokalne organe ali akterje civilne družbe; (o) okrepijo vlogo Evropskega parlamenta pri nadzoru in spremljanju programov prek delegiranih aktov pri izvajanju zunanjih finančnih instrumentov EU; (p) krepijo parlamentarno diplomacijo in pregled delovanja Euronesta, da bi ta lahko izkoristil svoj polni potencial;