[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 22.2.2008

COM(2008) 101 končni

2008/0041 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

[…]

o spremembi Uredbe (ES) št. 562/2006 glede uporabe Vizumskega informacijskega sistema (VIS) v skladu z Zakonikom o schengenskih mejah

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

- Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sedanji predlog obravnava potrebne spremembe Zakonika o schengenskih mejah (SBC) za zagotovitev učinkovite uporabe Vizumskega informacijskega sistema (VIS) na zunanjih mejah. Cilj tega predloga je določiti skupna pravila o obvezni uporabi VIS na zunanjih mejah in tako nadalje razviti integrirano upravljanje meja Evropske unije.

- Splošno ozadje

Z namenom določiti pogoje, merila in podrobna pravila, ki urejajo kontrolo na zunanjih mejnih prehodih ter varovanje zunanje meje, je bil 15. marca 2006 sprejet Zakonik Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah). Na podlagi člena 7(3) Zakonika o schengenskih mejah se pri vseh državljanih tretjih držav se na zunanjih mejah opravi temeljita kontrola.

Evropski parlament in Svet sta sprejela Uredbo (ES) št. xx/2008 z dne ….. o Vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov o vizumih za kratkoročno prebivanje med državami članicami (Uredba VIS)[1]. Komisija je predstavila predlog za uredbo Evropskega Parlamenta in Sveta o spremembi Skupnih konzularnih navodil o vizumih za diplomatska in konzularna predstavništva glede uvedbe biometričnih podatkov, vključno z določbami o organizaciji sprejema in obravnavanja vlog za izdajo vizuma[2].

Uredba VIS določa namen, funkcionalnosti in odgovornosti VIS, medtem ko bo sprememba Skupnih konzularnih navodil ustvarila pravno podlago za države članice, da bodo od prosilcev za vizum zbrale obvezne biometrične identifikatorje, ter tudi možnost sodelovanja med državami članicami, na primer z ustanovitvijo skupnih prijavnih centrov (CAC).

V okviru splošnega cilja VIS za izboljšanje izvajanja skupne vizumske politike je eden od namenov VIS poenostaviti kontrole na zunanjih mejnih prehodih, pa tudi boj proti goljufijam.

V skladu s členom 18 Uredbe VIS imajo mejne straže dostop do iskanja v VIS za namen preverjanja z uporabo številke vizumske nalepke v povezavi s prstnimi odtisi imetnika vizuma. Za obdobje največ treh let po začetku delovanja se iskanje lahko izvaja le z uporabo številke vizumske nalepke. Obdobje treh let se lahko skrajša pri zračnih mejah.

Uporaba VIS je ključnega pomena za učinkovitost mejnih kontrol na zunanjih mejah. Le biometrično preverjanje lahko zanesljivo potrdi, da je oseba, ki želi vstopiti na schengensko območje, tista, kateri je bil izdan vizum. Zato je treba sistematično iskanje podatkov v VIS, vključno z biometričnim preverjanjem s strani mejnih straž, izvajati za vsakega imetnika vizuma.

Vendar Uredba VIS ne vsebuje in ne more vsebovati določb o obvezni uporabi VIS na zunanjih mejah. Zato je cilj sedanjega predloga dopolniti Uredbo VIS na podlagi določitve skupnih pravil v ta namen s spremembo Zakonika o schengenskih mejah, da se zagotovi učinkovita in usklajena uporaba VIS na zunanjih mejah. Če ni vzpostavljen skupni sistem, bi te mejne prehode, na katerih se VIS ne uporablja sistematično, lahko izkoristili nezakoniti priseljenci in storilci kaznivih dejanj.

Sistematično iskanje podatkov v VIS na zunanjih mejah je predpogoj, da bi se omogočila večja prožnost v času predložitve vloge za izdajo vizuma: v navedenem predlogu Komisije, ki spreminja Skupna konzularna navodila, je predvideno, da se lahko v primerih ponavljajočih se vlog za izdajo vizuma v obdobju 48 mesecev biometrični podatki ponovno uporabijo in prepišejo iz predhodne vloge, shranjene v VIS. To omogoča ohranjanje prožnosti pri izvzetju dobrovernih prosilcev iz zahteve, da se osebno zglasijo na konzulatu. To pravilo izhaja iz domneve, da so vsi imetniki vizumov kontrolirani na zunanjih mejah, kar bi zagotovilo ugotovitev morebitnih zlorab vizumov. V primeru nesistematične uporabe VIS na zunanjih mejah bi bilo treba biometrične podatke zapisati vsakokrat na konzulatu, ko je oddana nova vloga za izdajo vizuma.

Postopno regionalno uvajanje VIS na konzulatih

Člen 48 Uredbe VIS zagotavlja mehanizem za postopno regionalno uvajanje VIS na konzulatih. V skladu s sklepi Sveta z dne 2. decembra 2005 naj bi se uvajanje VIS začelo na konzularnih predstavništvih v Severni Afriki in na območjih Bližnjega vzhoda. Po začetku uvajanja morajo konzulati v prvi regiji zbrati in posredovati podatke iz člena 5(1) Uredbe VIS za vse vloge za izdajo vizumov v prvi regiji v zbirko podatkov VIS. Te informacije vključujejo tudi prstne odtise prosilcev za vizum. Komisija določi datum, s katerim postane posredovanje podatkov iz člena 5(1) Uredbe VIS, pa tudi prstnih odtisov prosilcev za vizum, obvezno tudi v vseh drugih regijah.

Pred tem datumom lahko države članice v vsaki od teh drugih regij začnejo zbirati in posredovati podatke v VIS v skladu s členom 48(3) Uredbe VIS na podlagi beleženja vsaj alfanumeričnih podatkov in fotografij, kot je navedeno v členu 5(1)(a) in (b) Uredbe VIS.

Zaradi postopnega regionalnega uvajanja in možnosti iz člena 48(3) Uredbe VIS bodo v obtoku naslednje vrste vizumov:

(a) vizumi, izdani v regiji, ki je zajeta v obvezni uporabi VIS, običajno torej vključujejo prstne odtise;

(b) vizumi, izdani v regiji, v kateri se uvajanje še ni začelo, vendar so ena ali več držav članic začele zbirati in vnašati podatke v VIS, vključno s prstnimi odtisi;

(c) vizumi, izdani v regiji, v kateri se uvajanje še ni začelo, vendar so ena ali več držav članic začele zbirati in vnašati podatke v VIS, vendar brez prstnih odtisov (torej samo alfanumerični podatki in fotografija);

(d) vizumi, izdani v regiji, v kateri države članice še niso začele uvajati VIS in še niso začele zbirati ter vnašati podatke v VIS;

(e) vizumi, izdani pred veljavnostjo Uredbe VIS.

Upoštevati je treba, da bodo po koncu uvajanja za določeno obdobje v obtoku še vedno vizumi brez biometričnih podatkov, npr. vizumi za večkratni vstop, izdani pred tem datumom.

Uporaba VIS na zunanjih mejah

Naslednja tabela navaja informacije, ki so na voljo mejnim stražam pri preverjanju podatkov v VIS z uporabo številke vizumske nalepke v povezavi s preverjanjem prstnih odtisov, in ukrepe, ki jih je treba izvesti.

[pic]

Uporaba VIS na zunanjih mejah – prehodno obdobje in iskalni ključi

V prehodnem obdobju iz člena 18(2) Uredbe VIS obstajata dve možnosti za iskanje podatkov v VIS: prek številke vizumske nalepke v povezavi s preverjanjem prstnih odtisov imetnika vizuma ali zgolj prek številke vizumske nalepke. V obeh primerih se bo iskanje podatkov v VIS pri vstopu začelo vsaj s številko vizumske nalepke.

Iskanje prek številke vizumske nalepke v povezavi s preverjanjem prstnih odtisov bi bilo neuporabno, če VIS ne bi vključeval prstnih odtisov, ki bi jih lahko primerjali s prstnimi odtisi imetnika vizuma. Zato bi moral VIS v prehodnem obdobju takoj po pregledu številke vizumske nalepke dati informacije, ali so vanj vključeni podatki v zvezi z vizumom, pa tudi, ali obstajajo prstni odtisi, shranjeni v dosjeju prosilca v zvezi z vizumom. Če je imetnik vizuma izvzet iz obveznosti dajanja prstnih odtisov, tj. diplomati, mali otroci in ljudje, ki nimajo rok ali katerih prstni odtisi se fizično ne morejo vzeti, prstni odtisi niso na voljo v VIS. V tem primeru bi moral VIS dati informacijo „ni prstnih odtisov v VIS“[3].

Naslednja tabela navaja informacije, ki so na voljo mejnim stražam pri preverjanju v VIS v prehodnem obdobju, in ukrepe, ki jih je treba izvesti.

[pic]

Da bi imela mejna straža možnost oceniti, ali oseba izpolnjuje pogoje za vstop, mora imeti dostop do vseh informacij o uvajanju VIS in o državah članicah, ki ga enostransko začnejo uporabljati v skladu z drugim stavkom člena 48(3) Uredbe VIS.

Zato mora imeti mejna straža na voljo priglasitve v skladu s členom 48(5) Uredbe VIS, ki bodo objavljene v Uradnem listu , ter informacije o državah članicah, ki uporabljajo člen 48(3). Predlaga se, da se te informacije dodajo prilogi k Praktičnemu priročniku za mejne policiste (C(2006) 5186), ki je na voljo na CIRCA v elektronski obliki.

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah).

Uredba (ES) št. xx/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o Vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov o vizumih za kratkoročno prebivanje med državami članicami (Uredba VIS).

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Z državami članicami so bila opravljena posvetovanja (v okviru Delovne skupine Sveta za meje) o „VIS in mejah“ ter obvezni uporabi VIS na zunanjih mejah. Izjavile so, da bi bilo treba VIS uporabljati na mejnih prehodih in na voljo bi morali biti biometrični čitalci; to bi vključevalo kombinirano preverjanje številke vizumske nalepke in prstnih odtisov imetnika vizuma.

Države članice so menile, da je obvezna uporaba VIS na zunanjih mejah izvedljiva in potrebna v vseh primerih, ter se zavzele za uporabo obeh iskalnih ključev (številke vizumske nalepke in prstnih odtisov). Vendar so nekatere izrazile dvome, ali se lahko iskanje izvaja na hiter in zanesljiv način, zlasti z uporabo prenosnih pripomočkov (npr. v avtomobilih ali na vlakih). V skladu s tem zadnjim stališčem bi bila obvezna uporaba VIS izvedljiva samo, če bi tehnološki razvoj zanesljivo podpiral uporabo prenosnih pripomočkov s hitrim prenosom podatkov in zanesljivim preverjanjem.

Komisija na podlagi razprav o Uredbi VIS s Svetom in Parlamentom ter na podlagi dogovorjenega kompromisnega besedila meni, da je treba kompromis razumeti tako, da je uporaba VIS na zunanjih mejah obvezna in da je treba po prehodnem obdobju uporabljati oba iskalna ključa. Poudariti je treba, da Komisija v skladu s členom 50(5) Uredbe VIS poroča o tehničnem napredku, doseženem v zvezi z uporabo prstnih odtisov na zunanjih mejah, njegovem vplivu na trajanje iskanja z uporabo številke vizumske nalepke v povezavi s preverjanjem prstnih odtisov imetnika vizuma, vključno s tem, ali pričakovano trajanje takšnega iskanja pomeni predolgo čakalno dobo na mejnih prehodih.

- Ocena učinka

Ocena učinka, izvedena za Uredbo VIS, temelji na ugotovitvi, da „neučinkovitost v boju proti trgovanju z vizumi, goljufijam in pri izvajanju kontrole povzroča tudi neučinkovitost glede notranje varnosti držav članic. Storilci kaznivih dejanj in osumljene osebe lahko pridobijo vizum za vstop na schengensko območje ali imajo možnost uporabe ponarejenega vizuma. Kar zadeva osebe, vpletene v terorizem ali organizirani kriminal, le-te v največ primerih ne potujejo pod pravo identiteto, ampak svoje osebne podatke spremenijo, pri čemer je ugotavljanje istovetnosti težavnejše“. Glede mejnih kontrol se pri oceni učinka ugotavlja, da „je z uporabo VIS z biometričnimi podatki pričakovati znatno izboljšanje učinkovitosti mejnih kontrol. Uporaba biometričnih podatkov bi zagotovila, da je oseba, ki potuje z vizumom, ista oseba, kateri je bil izdan vizum, in bi tako potrdila istovetnost potnika“.

Predpogoj za zgoraj navedeno „znatno izboljšanje učinkovitosti mejnih kontrol“ je, da je treba VIS sistematično uporabljati v prvi vrsti pri mejni kontroli, opravljeni na zunanjih mejah.

Sistematično iskanje podatkov v VIS na zunanjih mejah je tudi predpogoj za večjo prožnost v času predložitve vloge za izdajo vizuma.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

- Povzetek predlaganih ukrepov

VIS vključuje informacije, ki so pomembne za preverjanje na zunanjih mejah. V zvezi s tem je treba Uredbo VIS dopolniti tako, da se Zakoniku o schengenskih mejah dodajo pravila o uporabi VIS na zunanjih mejah.

- Pravna podlaga

Člen 62(2)(a) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti je pravna podlaga za to uredbo, saj ta predlog spreminja Zakonik o schengenskih mejah, ki temelji na navedenem členu, in bo še naprej podrobno določal ukrepe glede prehajanja zunanjih meja držav članic ter razvijal standarde in postopke, po katerih se morajo ravnati države članice pri izvajanju osebne kontrole na takih mejah.

- Načelo subsidiarnosti

Skupnost je na podlagi člena 62(2)(a) Pogodbe ES pristojna za sprejemanje ukrepov glede prehajanja zunanjih meja držav članic. Trenutne določbe Skupnosti glede prehajanja zunanjih meja držav članic, tj. Zakonik o schengenskih mejah, bi bilo treba prilagoditi ob upoštevanju vzpostavitve VIS, saj je za določitev usklajenih pravil o obvezni uporabi VIS na zunanjih mejah potreben skupen sistem.

Države članice zato ne morejo zadostno uresničiti cilja predloga.

- Načelo sorazmernosti

Člen 5 Pogodbe ES navaja, da „noben ukrep Skupnosti ne sme prekoračiti okvirov, ki so potrebni za doseganje ciljev te pogodbe“. Oblika, izbrana za ta ukrep Skupnosti, mora omogočiti, da predlog doseže svoj cilj in se izvaja čim bolj učinkovito. Predlagana pobuda – sprememba Zakonika o schengenskih mejah – pomeni nadaljnji razvoj schengenskega pravnega reda za zagotovitev, da se skupna pravila na zunanjih mejah uporabljajo na enak način v vseh schengenskih državah članicah. Predlog je zato v skladu z načelom sorazmernosti.

- Izbira instrumenta

Predlagani instrument: uredba.

Druga sredstva ne bi bila primerna zaradi naslednjih razlogov.

Sedanji predlog spreminja uredbo. Poleg tega mora biti uporaba VIS na zunanjih mejah pri vstopu obvezna za vse države članice in zato se lahko kot pravni instrument izbere samo uredba.

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti.

5. DODATNE INFORMACIJE

- Sodelovanje

Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red. Zato se morajo v zvezi z različnimi protokoli upoštevati naslednje posledice:

Islandija in Norveška:

Uporabljajo se postopki, določeni v Pridružitvenem sporazumu, sklenjenem med Svetom ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi slednjih k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ker ta predlog temelji na schengenskem pravnem redu, kot je navedeno v Prilogi A k temu sporazumu.

Danska:

V skladu s Protokolom o stališču Danske, priloženem k PEU in PES, Danska ne bo sodelovala pri sprejetju Uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja. Glede na to, da je Uredba akt, namenjen nadgrajevanju schengenskega pravnega reda v skladu z določbami naslova IV PES, se uporablja člen 5 zgoraj omenjenega protokola.

Združeno kraljestvo in Irska:

V skladu s členoma 4 in 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije in Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske ter Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda, Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri Uredbi (ES) št. 562/2006 (Zakonik o schengenskih mejah) in Uredbi (ES) št. xx/2008 (Uredba VIS). Zato Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejemanju teh uredb, ki zanju nista zavezujoči in se zanju ne uporabljata.

Švica:

Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi slednje k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo v področje iz člena 4(1) Sklepa Sveta o podpisu in o začasni uporabi nekaterih določb tega sporazuma v imenu Evropske skupnosti.

Nove države članice:

Ker VIS pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je drugače povezan z njim v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 in člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005, se tudi ta uredba, ki zagotavlja uporabo VIS na zunanjih mejah, uporablja v novih državah članicah zgolj na podlagi sklepa Sveta, sprejetega skladno z navedeno določbo.

- Podrobna razlaga predloga po členih

Člen 1

Člen 1 določa uporabo VIS za 1) kontrolo pri vstopu, 2) kontrolo pri izstopu in 3) namene ugotavljanja istovetnosti.

Prvi odstavek določa obvezno iskanje podatkov v VIS za preverjanje pri vstopu, če je državljan tretje države imetnik vizuma iz člena 5(1)(b) Zakonika o schengenskih mejah.

Drugi in tretji odstavek določata neobvezno uporabo VIS; za preverjanje med kontrolo pri izstopu ter za ugotavljanje istovetnosti med kontrolo pri vstopu in izstopu. To preverjanje in ugotavljanje istovetnosti je treba izvesti, kadar je primerno in uporabno v skladu s členoma 18 in 20 Uredbe VIS ter zlasti pri dvomih pristnosti ali veljavnosti vizuma.

Člen 2

Člen 2 določa pravila, kdaj naj bi se na zunanjih mejah začelo iskanje podatkov v VIS.

2008/0041 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

[…]

o spremembi Uredbe (ES) št. 562/2006 glede uporabe Vizumskega informacijskega sistema (VIS) v skladu z Zakonikom o schengenskih mejah

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 62(2)(a) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[4],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah)[5], določa pogoje, merila in podrobna pravila, ki urejajo kontrolo na mejnih prehodih in varovanje meje, vključno s preverjanjem podatkov v Schengenskem informacijskem sistemu.

(2) Cilj Uredbe (ES) št. xx/2008 [Evropskega parlamenta in Sveta z dne (datum) o Vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov o vizumih za kratkoročno prebivanje med državami članicami (Uredba VIS)][6] je izboljšanje izvajanja skupne vizumske politike. Določa tudi, da je namen VIS poenostaviti tako kontrole na zunanjih mejnih prehodih kottudi boj proti goljufijam.

(3) Uredba (ES) št. xx/2008 [ Uredba VIS ] določa iskalna merila in pogoje za dostop pristojnih organov pri opravljanju kontrol na zunanjih mejnih prehodih do podatkov za preverjanje istovetnosti imetnikov vizumov in/ali verodostojnosti vizumov in/ali izpolnitve pogojev za vstop ter za ugotavljanje istovetnosti vseh oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, krajše bivanje ali prebivanje na ozemlju držav članic.

(4) Ker lahko le biometrično preverjanje zanesljivo potrdi, da je oseba, ki želi vstopiti na schengensko območje, tista, kateri je bil izdan vizum, bi bilo treba zagotoviti uporabo VIS na zunanjih mejah.

(5) Da bi preverile, ali so pogoji za vstop iz člena 5 Uredbe (ES) št. 562/2006 izpolnjeni, in da bi svoje naloge opravljale uspešno, bi morale mejne straže uporabiti vse potrebne informacije, ki so na voljo, vključno podatke, ki bi jih lahko našli v VIS.

(6) Da se prepreči izogibanje mejnim prehodom, na katerih se bi VIS lahko uporabljal, in da se zagotovi njegova popolna učinkovitost, bi bilo treba VIS pri opravljanju kontrole pri vstopu na zunanjih mejah nujno uporabljati na usklajen način.

(7) Ker je v primerih ponavljajočih se vlog za izdajo vizuma v obdobju [48] mesecev primerna ponovna uporaba biometričnih podatkov in prepis le-teh iz prve vloge, shranjene v VIS, bi morala biti uporaba VIS pri opravljanju kontrole pri vstopu na zunanjih mejah obvezna.

(8) Uredbo (ES) št. 562/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

(9) Ker cilja navedenega ukrepanja, namreč določitve pravil, ki veljajo za uporabo VIS na zunanjih mejah, države članice ne morejo doseči v zadostni meri in ga je zato lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega okvira, potrebnega za doseganje navedenih ciljev.

(10) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava člen 6(2) Pogodbe o Evropski uniji in jih izražata Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah.

(11) Kar zadeva Islandijo in Norveško, ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[7], ki sodijo v področje iz člena 1(A) Sklepa Sveta 1999/437/ES[8] o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega sporazuma.

(12) Kar zadeva Švico, ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma, podpisanega med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo v področje iz člena 1(A) Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 4(1) Sklepa Sveta 2004/849/ES[9] in členom 4(1) Sklepa Sveta 2004/860/ES[10].

(13) Danska v skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, ne sodeluje pri sprejemanju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja. Ker naj bi ta uredba nadgradila schengenski pravni red na podlagi določb naslova IV tretjega dela Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, bi se morala Danska v skladu s členom 5 omenjenega protokola v šestih mesecih, po sprejetju te uredbe, odločiti, ali jo bo prenesla v svoje notranje pravo.

(14) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje, v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[11]. Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejemanju te uredbe, ki zanj ni zavezujoča in se zanj ne uporablja.

(15) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Irska ne sodeluje, v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[12]. Irska torej ne sodeluje pri sprejemanju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se zanjo ne uporablja.

(16) Ta uredba je akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je drugače povezan z njim v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 in člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Sprememba

V Uredbi (ES) št. 562/2006 se člen 7(3) spremeni:

1. vstavi se naslednja točka (aa):

„(aa) če je državljan tretje države imetnik vizuma iz člena 5(1)(b), temeljita kontrola pri vstopu vključuje tudi preverjanje istovetnosti imetnika vizuma in preverjanje verodostojnosti vizuma z iskanjem podatkov v Vizumskem informacijskem sistemu (VIS) v skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. xx/2008 Evropskega parlamenta in Sveta(*);

_______________________

(*) UL […], […], str. […].“

2. na koncu točke (c)(i) se doda naslednji stavek:

„takšno preverjanje lahko vključuje iskanje podatkov v VIS v skladu s členom 18 Uredbe (ES) št. xx/2008;“

3. doda se naslednja točka (d):

„(d) za preverjanje istovetnosti katere koli osebe, za katero je možno, da ne izpolnjuje ali da ne izpolnjuje več pogojev za vstop, krajše bivanje in prebivanje na ozemlju držav članic, se VIS lahko uporablja v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. xx/2008.“

Člen 2 Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od [D/M/L – dvajseti dan po datumu iz člena 48(1) Uredbe (ES) št. xx/2008].

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[…] […]

[1] UL […], […], str. […].

[2] COM(2006) 269 konč.

[3] Navednice pomenijo, da točno besedilo informacije, ki se pojavi na ekranu, še ni znano.

[4] UL C […], […], str […].

[5] UL L 105, 13.4.2006, str. 1.

[6] UL […], […], str […].

[7] UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

[8] UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

[9] UL L 368, 15.12.2004, str. 26.

[10] UL L 370, 17.12.2004, str. 78.

[11] UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

[12] UL L 64, 7.3.2002, str. 20.