1.Uvod

Instrumenti trgovinske zaščite so pomembna orodja, s katerimi se industrija brani pred nepoštenimi trgovinskimi praksami.

Ti trije instrumenti so: protidampinški, protisubvencijski in zaščitni ukrepi. Namen protidampinških in protisubvencijskih ukrepov je preprečiti negativne učinke nepoštenih trgovinskih praks, kot je dampinški/subvencionirani uvoz, namen zaščitnih ukrepov pa je začasno zaščititi industrijo pred negativnim učinkom nepredvidenega in znatnega povečanja uvoza. Poleg tega se zaščitni ukrepi razlikujejo od drugih dveh instrumentov, ker se uporabljajo za uvoz s katerim koli poreklom, medtem ko se protidampinški in protisubvencijski ukrepi uporabljajo za posamezne države (in celo družbe).

Eden od stebrov trgovinske politike EU je zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za podjetja EU na izvoznih trgih. Neupravičeni ukrepi trgovinske zaščite izvoznikom EU nepošteno preprečujejo prost dostop do svetovnih trgov, zato bi bilo treba njihov negativni učinek zmanjšati, kadar je to mogoče.

EU je kot vodilna svetovna izvoznica vse pogosteje predmet preiskav trgovinske zaščite, ki jih začnejo tretje države. Dejansko so EU in njene države članice po številu veljavnih ukrepov trgovinske zaščite kot izvoznik, zoper katerega so bili uvedeni taki ukrepi, na drugem mestu, takoj za Kitajsko.

Evropska komisija spremlja in pomaga prizadetim panogam EU, kadar države nečlanice EU sprejmejo ukrepe trgovinske zaščite proti izvoznikom EU. Komisija ima tudi bolj neposredno vlogo z odgovarjanjem na vprašalnike v protisubvencijskih preiskavah, kadar gre za subvencije EU, in preiskavah zaščitnih ukrepov, kadar so ukrepi usmerjeni proti EU kot celoti.

Ko tretja država odpre preiskavo trgovinske zaščite proti izvozu EU, mora Komisija dejavno posredovati, kadar je to potrebno, da bi ovrgla neupravičene trditve in ugotovitve, ki so izpostavljene v postopku in so v nasprotju s pravili STO. To na primer izvaja s pisnimi stališči, ki jih naslovi na preiskovalne organe tretje države, in z rednim sodelovanjem na zaslišanjih, da bi zagotovila spoštovanje pravic in interesov izvoznikov EU. Komisija je dejavna tudi v okviru dvostranskih sporazumov (npr. na rednih dvostranskih srečanjih z zadevnim trgovinskim partnerjem na visoki ravni) in v večstranskih okvirih (npr. na rednih sestankih Odbora STO v Ženevi).

To poročilo opisuje splošna gibanja v zvezi z dejavnostmi trgovinske zaščite tretjih držav, ki negativno vplivajo ali bi lahko negativno vplivala na izvoz EU, najpomembnejše ugotovljene težave in rezultate, dosežene v letu 2017. Delovni dokument služb Komisije, priložen temu poročilu, vsebuje podrobno analizo preiskav in ukrepov trgovinske zaščite, ki so jih izvedle tretje države, po državah, vključno s posredovanjem Komisije, in popoln sklop podatkov po državah in vrstah instrumenta trgovinske zaščite.

2.Statistični podatki

2.1.Veljavni ukrepi konec leta 2017

Konec leta 2017 je bilo veljavnih 162 ukrepov trgovinske zaščite, ki vplivajo na izvoz EU, kar pomeni rahlo povečanje v primerjavi s 156 veljavnimi ukrepi konec leta 2016. Kot je prikazano na spodnjem grafu, pa se od leta 2010 število veljavnih ukrepov, ki vplivajo na izvoz EU, nedvoumno povečuje.

Skupno število veljavnih ukrepov konec leta 2017

Vir: statistični podatki STO in EU.

Samo štirje trgovinski partnerji EU še vedno predstavljajo več kot 50 % vseh ukrepov trgovinske zaščite, ki veljajo proti EU (tj. ZDA, Kitajska, Indija in Brazilija). Vendar se je vrstni red teh držav v primerjavi z letom 2016 leta 2017 spremenil. Leta 2017 so Združene države postale najdejavnejši uporabnik instrumentov trgovinske zaščite proti EU in imajo 26 veljavnih ukrepov, od katerih jih je 22 protidampinških, štirje pa so protisubvencijski (ZDA leta 2017 niso imele nobenih zaščitnih ukrepov). Sledi Indija z 21 ukrepi (19 protidampinškimi in dvema zaščitnima ukrepoma). Kitajska je na tretjem mestu z 20 veljavnimi ukrepi konec leta 2017 (17 protidampinškimi, dvema protisubvencijskima in enim zaščitnim ukrepom), medtem ko je Brazilija četrta s 16 ukrepi (vsi so protidampinški).

Veljavni ukrepi konec leta 2017 po državah

Vir: statistični podatki STO in EU.

Po vrsti instrumenta je od veljavnih 162 ukrepov 125 protidampinških, sedem protisubvencijskih, 30 pa zaščitnih ukrepov. Protisubvencijske ukrepe proti EU je uvedlo zelo malo trgovinskih partnerjev: le ZDA (štiri), Kitajska (dva) in Kanada (enega). Zaščitne ukrepe ohranjajo zlasti vzhodnoazijske države, in sicer Indonezija in Vietnam (vsak po štiri) ter Tajska, Maroko, Malezija in Filipini (vsak po tri).