[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.6.2006

COM(2006) 333 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročilo o izvajanju Haaškega programa za leto 2005

{SEC(2006) 813}

{SEC(2006) 814}

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročilo o izvajanju Haaškega programa za leto 2005

1. To sporočilo je odgovor na poziv Sveta Komisiji, naj predloži letno poročilo o izvajanju Haaškega programa in Akcijskega načrta („preglednica dosežkov“)[1] ter pomeni prvo izvedbo v praksi za leto 2005. Uporabljena metodologija bo vodilo letnih poročil v štirih naslednjih letih.

2. Kakor pri preglednici dosežkov programa iz Tampereja, gre prvenstveno za zagotovitev spremljanja sprejetja ukrepov, določenih v okviru Haaškega programa, kamor se uvrščajo ukrepi iz akcijskega načrta za boj proti drogam, strategije o zunanji razsežnosti območja svobode, varnosti in pravice ter akcijskega načrta za boj proti terorizmu, ki dopolnjujejo Akcijski načrt o izvajanju Haaškega programa, v skladu z določenim časovnim načrtom. V okviru tega sporočila je torej izveden pregled skupka ukrepov, predvidenih za leto 2005. Ukrepi, predvideni za leto 2006 in naslednja, bodo predmet prihodnjih letnih poročil (prvi del in Priloga 1).

3. Poleg spremljanja postopka sprejetja in prvič na takšen način za politike „Pravosodje, svoboda in varnost“ („Justice, Liberté, Sécurité“, v nadaljnjem besedilu „JLS“) se to sporočilo ukvarja s spremljanjem izvajanja teh politik na nacionalni ravni (drugi del in Priloga 2).

1. SPREMLJANJE SPREJETJA UKREPOV, PREDVIDENIH ZA LETO 2005 V OKVIRU HAAšKEGA PROGRAMA

4. Preglednica (1) v Prilogi prikazuje stanje vsakega od ukrepov, predvidenih za leto 2005 ali na redni/nepretrgani osnovi v Akcijskem načrtu o izvajanju Haaškega programa. Rezultat, prikazan v spodnjih preglednicah, do katerega lahko pridemo na tej osnovi, je na splošno pozitiven, čeprav uspeh ni bil enak na vseh področjih.

[pic][pic]

1.1. Splošne smernice

1.1.1. Spoštovanje in aktivna zaščita temeljnih pravic

5. Raven izvedbe na tem področju je na splošno zadovoljiva. Bistveni del ukrepov, predvidenih za leto 2005, se je lahko izvedel ali bo izveden v letu 2006, razen predloga za pristop Unije h Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki je pogojen z začetkom veljavnosti Ustave. Predloge, povezane s splošnim dogovorom o finančnem okviru 2007–2013, je Komisija, kakor je bilo predvideno, sprejela[2], njihovo spremljanje pa je odvisno od razvoja, povezanega z omenjenim splošnim dogovorom.

6. Predlog Komisije o povečanju pristojnosti Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije ter ustanovitvi Agencije Evropske unije za temeljne pravice pomeni bistveno realizacijo, ki je v skladu s Haaškim programom prednostna naloga.

7. Sprejetje Sporočila o varstvu otrokovih pravic je bilo prestavljeno na julij 2006 na podlagi obsežnega pripravljalnega dela in s ciljem, da se zagotovi upoštevanje v čimvečjem obsegu vseh trenutnih različnih interesov.

8. Na področju varstva podatkov je Komisija predstavila predlog Okvirnega sklepa glede policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, ki naj bi dopolnil obstoječi normativni okvir. Ta predlog je nepogrešljiv dodatek predlogov, namenjenih izvajanju načela dostopnosti in izboljšanju čezmejne izmenjave podatkov med organi kazenskega pregona držav članic.

1.1.2. Strategija EU na področju drog

9. Kot je določal Akcijski načrt o izvajanju Haaškega programa, je Unija decembra 2004 sprejela strategijo EU na področju drog 2005–2012 in junija 2005 Akcijski načrt Evropske unije za boj proti drogam (2005–2008), s katerima je za vse zainteresirane strani določila posebne prednostne naloge, podroben časovni načrt za izvajanje ter ocenjevalna orodja in konkretne kazalce za vsakega od približno osemdeset predlaganih ukrepov. Načrt podeljuje pristojnost za spremljanje in ocenjevanje Komisiji ob sodelovanju z Evropskim centrom za spremljanje drog in odvisnosti ter Europolom. Prvo letno poročilo o izvajanju Akcijskega načrta bo predstavljeno jeseni 2006.

1.1.3. Zunanji odnosi

10. V skladu s časovnim načrtom Akcijskega načrta je Unija decembra 2005 sprejela Strategijo o zunanji razsežnosti območja svobode, varnosti in pravice, da bi s tem predvsem spodbudila pravno državo, stabilnost in varnost zunaj meja Evropske unije.

1.2. Krepitev svobode

1.2.1. Državljanstvo Unije

11. Na tem področju se Haaški program navezuje prvenstveno na izvajanje Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki bo predmet kasnejšega ocenjevanja, saj je rok za prenos te direktive potekel šele pred kratkim.

12. Poročila o uporabi direktiv o pravici do prebivanja za študente, ekonomsko neaktivne in upokojence ter o volilni pravici na volitvah v Evropski parlament so v zaključni stopnji priprave.

1.2.2. Politika na področju azila, priseljevanja in meja

13. Komisija je z namenom izboljšanja usklajevanja nacionalnih politik ter okrepitve sodelovanja in redne izmenjave podatkov med državami članicami in s Komisijo predstavila predlog o vzpostavitvi postopka vzajemnega obveščanja glede ukrepov držav članic na področjih azila in priseljevanja.

14. Na bistvenem področju zbiranja podatkov z namenom izboljšanja analize pojava priseljevanja je bil dosežen znaten napredek. Komisija je 28. novembra 2005 sprejela Zeleno knjigo o prihodnosti Evropske migracijske mreže , ki je namenjena zbiranju mnenj zainteresiranih strani, in je hkrati pripravila predlog Uredbe o statističnih podatkih Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti, o katerem se trenutno razpravlja.

1.2.3. Skupni evropski azilni sistem

15. Rezultat na tem področju je mešan.

16. Po več kot štirih letih razprav je sprejetje Direktive o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca 1. decembra 2005 zaznamovalo zaključek prve faze razvoja azilne politike. V prihodnosti za sprejetje takšnih ukrepov načeloma ne bo več potrebno soglasje, ampak se bodo sprejemali v skladu s postopkom iz člena 251 PES[3].

17. Komisija je začela s spremljanjem ocenjevanja instrumentov prve faze, vendar je morala predstavitev predloga o statusu rezidenta za daljši čas za upravičence do mednarodne zaščite prenesti v leto 2006 zaradi druge faze razvoja skupnega evropskega azilnega sistema. Prav tako je bilo na začetku leta 2006 predstavljeno Sporočilo Komisije o vzpostavitvi potrebnih struktur za sodelovanje med državami članicami.

18. Ocenjevanja Evropskega sklada za begunce (ESB I) v letu 2005 ni bilo mogoče izvesti, kakor je bilo predvideno, zato ga je bilo treba prestaviti v leto 2006.

1.2.4. Zakonito priseljevanje, vključno s postopki sprejema

19. Časovni načrt za leto 2005 je bil popolnoma spoštovan.

20. Na podlagi rezultatov javnega posvetovanja o Zeleni knjigi o ekonomski migraciji je Komisija decembra 2005 predstavila Načrt politike zakonitega priseljevanja z vrsto operativnih in zakonodajnih ukrepov, ki jih je treba izvesti med 2006 in 2009 ter se nanašajo na pogoje sprejema in prebivanja, razširjanje in izmenjavo informacij, ukrepe vključevanja in ukrepe, ki jih je treba sprejeti v povezavi z matičnimi državami.

1.2.5. Vključevanje državljanov tretjih držav

21. Sprejetje Sporočila „Skupni program za vključevanje. Okvir za vključevanje državljanov tretjih držav v Evropsko unijo “ 1. septembra 2005 zaznamuje določitev skupnih temeljnih načel, na katerih mora temeljiti usklajen evropski okvir na področju vključevanja[4]. Ta okvir, kakršnega je odobril Svet PNZ decembra 2005, bo pomenil temelj za prihodnje pobude EU.

1.2.6. Boj proti nezakonitemu priseljevanju

22. Z vidika partnerstva s tretjimi državami bo Odločba Komisije o obliki poročila o dejavnostih mrež uradnikov za zvezo za priseljevanje in o položaju v državi gostiteljici v zadevah v zvezi z nezakonitim priseljevanjem, sprejeta septembra 2005, koristno prispevala k upravljanju mrež za zvezo na področju priseljevanja v zadevnih tretjih državah.

23. Letno poročilo o skupni politiki glede nezakonitega priseljevanja , ki je bilo predvideno za leto 2005, bo končno predstavljeno poleti 2006 kot priloga prihodnjega sporočila Komisije o prihodnjih prednostnih nalogah na tem področju.

24. Vzpostavitev varnega spletno podprtega informacijskega omrežja, namenjenega službam držav članic za migracije ( ICONET ), predstavlja zelo dragoceno orodje upravljanja; Komisija bo organizirala usposabljanja in ozaveščanja na kontaktnih točkah v državah članicah, da bo omrežje postalo v celoti operativno.

25. Izveden je bil niz pričakovanih ukrepov za razvoj učinkovite politike odstranjevanja in vračanja, ki bo temeljila na skupnih standardih, tesnejšem sodelovanju in vzajemni tehnični pomoči. Komisija je tako predstavila zakonodajni predlog o postopkih za vračanje . Začeti so bili pripravljalni ukrepi za finančno podporo pri upravljanju vrnitve.

26. Nazadnje so bila po začetku veljavnosti sporazumov o ponovnem sprejemu z Macaom, Hongkongom in Šrilanko pogajanja z Rusijo zaključena oktobra 2005, novembra 2005 pa je EU zaključila pogajanja z Albanijo. Pogajanja z Ukrajino, Turčijo, Marokom in Pakistanom se nadaljujejo.

1.2.7. Zunanja razsežnost azila in migracij

27. V letu 2005 je bil na tem področju dosežen opazen napredek.

28. Na področju sodelovanja s tretjimi državami pri upravljanju priseljevanja in azila je Unija sprejela operativne sklepe o upravljanju priseljevanja s tretjimi državami in zunanjih odnosih. Na podlagi predlogov Komisije je Evropski svet decembra 2005 sprejel ambiciozno agendo za okrepljeno sodelovanje med državami članicami ter afriškimi in sredozemskimi državami. Komisija je pozvana, da usklajuje izvajanje teh prednostnih ukrepov v sodelovanju z državami članicami in mednarodnimi organizacijami. Konec leta 2006 bo morala o tem poročati Evropskemu svetu.

29. Komisija je predlagala okvir za razvoj regionalnih programov zaščite EU, ki so ga države članice naklonjeno sprejele. Začetek prvih pilotnih programov v Tanzaniji in novih neodvisnih državah pa je bilo treba zaradi časovnega načrta objave razpisa za oddajo predlogov programa AENEAS prestaviti v leto 2006.

1.2.8. Upravljanje meja, biometrični podatki, informacijski sistemi in vizumska politika

30. Tudi na tem področju je bil dosežen znaten napredek.

31. Z vidika odprave kontrol oseb na notranjih mejah in v pričakovanju ocene izvajanja pravnega reda, ki ni povezan s schengenskimi informacijskimi sistemi (SIS II) v novih državah članicah, ki je bilo predvideno za leto 2006, je Komisija v skladu z določenim časovnim načrtom predstavila predlog o pravnih instrumentih SIS II.

32. Glede upravljanja zunanjih meja in po vzpostavitvi Agencije za zunanje meje (FRONTEX) 1. maja 2005 se novi predlogi na podlagi ocene njenega načina delovanja ne pričakujejo pred letom 2007. Komisija je zato že potrdila svoj namen, da predstavi predlog o oblikovanju skupin nacionalnih strokovnjakov , ki bodo lahko hitro zagotovili tehnično in operativno pomoč državam članicam, ki jo bodo zahtevale.

33. Združeno kraljestvo je začelo z delno uporabo schengenskega pravnega reda (SIS) 22. decembra 2004. Sklep Sveta o izvajanju dela SIS s strani Združenega kraljestva bo sprejet po dokončanju potrebnih tehničnih prilagoditev v tej državi članici.

34. Sprejetje Sporočila Komisije o interoperabilnosti med SIS II, vizumskim informacijskim sistemom (VIS) in EURODAC 24. novembra 2005 pomeni pomemben korak proti usklajenemu pristopu in sprejetju usklajenih rešitev v EU glede biometričnih identifikatorjev in podatkov. Prav tako so bili decembra sprejeti operativni sklepi kot priprava na razvoj minimalnih standardov za nacionalne osebne izkaznice. Nasprotno je bil predlog o spremembi Skupnih konzularnih navodil o standardih in postopkih za pridobivanje biometričnih podatkov ob upoštevanju razprav o nujnih predpogojih, ki še vedno potekajo, lahko predstavljen šele leta 2006.

1.2.9. Vizumska politika, vključno z razvojem vizumskega informacijskega sistema (VIS)

35. Določeno število prednostnih ukrepov iz Haaškega programa je bilo ali bo po odlogu sprejetih leta 2006.

36. To velja za predlog Komisije o spremembah, potrebnih za izboljšanje vizumske politike in ustanovitev skupnih služb za izdajanje vizumov, ter za predlog o spremembi Skupnih konzularnih navodil o pristojbinah za vizume.

37. Kljub temu pa je bil dosežen napredek na področju tranzita, in sicer s predstavitvijo predloga Komisije, ter na področju režima maloobmejnega prometa , glede katerega je bil februarja 2006 na prvi obravnavi dosežen politični sporazum.

1.3. Krepitev varnosti

1.3.1. Terorizem: izmenjava informacij med organi kazenskega pregona in pravosodnimi organi ter sočasno iskanje pravega ravnovesja med zasebnostjo in varnostjo

38. Na podlagi soglasja na prvi obravnavi med Parlamentom in Svetom je bila 21. februarja 2006, samo pet mesecev po predstavitvi predloga Komisije, sprejeta Direktiva o hrambi podatkov , pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij, in spremembi Direktive 2002/58/ES, kar je pomenilo simbolični medinstitucionalni uspeh politične volje Unije.

39. Hkrati so bili izvedeni bistveni ukrepi, določeni za leto 2005, na področju izvajanja načela dostopnosti . Komisija je tako hkrati predstavila predlog o oblikovanju načela dostopnosti informacij o kazenskem pregonu in vzporedni predlog o ustreznih zaščitnih ukrepih in učinkovitih pravnih sredstvih za prenos osebnih podatkov za namen policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, ki je že bil omenjen[5]. Predstavitev splošnega predloga o načelu dostopnosti je privedla do prenosa sprejetja predloga posebej o DNA v leto 2006. Decembra 2005 je bilo doseženo soglasje o švedski pobudi o poenostavitvi izmenjave informacij in obveščevalnih podatkov med organi kazenskega pregona držav članic. Komisija je predstavila predlog, s katerim je organom kazenskega pregona podelila dostop do VIS.

40. Glede izmenjave podatkov iz Evidence imen letalskih potnikov (Passenger Name Records, PNR) je Komisija 16. junija 2006 sprejela dve pobudi za vzpostavitev pravno sprejemljvega okvira za prenos podatkov PNR Združenim državam. Ti pobudi predstavljata prve evropske ukrepe za spremembo pravne podlage sporazuma, sklenjenega z Združenimi državami, ki ga je Sodišče Evropskih skupnosti 30. maja 2006 razglasilo za ničnega.

41. Unija se je v skladu s sprejetim časovnim načrtom lotila nadaljnjega razvoja splošnega pristopa za boj proti terorizmu. Komisija je tako sprejela Odločbo o financiranju pilotnega projekta „boj proti terorizmu“, ki zlasti določa vzpostavitev informacijskega in kriznega centra pri GD JLS. Med drugim je predlagala, kako izboljšati varnost shranjevanja in prevoza eksplozivnih sredstev, kot tudi, kako zagotoviti sledljivost industrijskih in kemičnih predhodnikov. Nazadnje je bila decembra 2005 določena strategija na področju radikalizacije in novačenja.

42. Ker hkrati nobena od držav članic ni ustrezno v celoti prenesla Okvirnega sklepa o terorizmu v določenem roku, ni bilo mogoče začeti s pregledom Okvirnega sklepa in njegovo prilagoditvijo z drugim poročilom o izvajanju tega instrumenta, kot je bilo predvideno.

1.3.2. Preprečevanje in boj proti organiziranemu kriminalu

43. Če je Sporočilo Komisije o razvoju strateškega koncepta za boj proti organiziranemu kriminalu vodilni ukrep, sprejet v skladu z določenim časovnim načrtom, je treba ugotoviti, da je veliko ukrepov, ki naj bi izboljšali znanje o organiziranem kriminalu in težjih oblikah kriminala ter okrepili zbiranje in analizo podatkov, moralo biti prenesenih v leto 2006.

44. Sprejetje zakonodajnega instrumenta Sveta o boju proti ponarejevanju je bilo odloženo.

45. Nasprotno pa je bil v skladu z določenim časovnim načrtom pripravljen načrt, ki omogoča razvoj skupnih standardov, praks in mehanizmov za preprečevanje trgovanja z ljudmi.

1.3.3. Policijsko in carinsko sodelovanje

46. Prizadevanja, da bi Europolu omogočili ključno vlogo v boju proti težjim oblikam (organiziranega) kriminala, so se nadaljevala z nadaljnjimi razpravami v Svetu PNZ. Skupaj s spremembami Sklepa o ustanovitvi Evropske policijske akademije ( CEPOL ), začetkom razprav o opredelitvi vloge varnostnega odbora ( COSI ) in usklajevanjem, ki ga je treba vzpostaviti med različnimi agencijami (in službami), ki delujejo na področju notranje varnosti, ta prizadevanja izkazujejo voljo, da se operativni razsežnosti policijskega sodelovanja da nov zagon.

1.3.4. Obvladovanje kriz v Evropski uniji

47. Komisija je 17. novembra 2005 predstavila Zeleno knjigo o varovanju ključne infrastrukture. Zakonodajni predlog, ki bo zajemal vzpostavitev omrežja za opozarjanje o ključni infrastrukturi (CIWIN), bo sledil v letu 2006, da se bodo lahko upoštevali odzivi na Zeleno knjigo.

1.3.5. Splošno preprečevanje kriminala

48. Po notranjem razmisleku o organizaciji Evropske mreže za preprečevanje kriminala ( EUCPN ), ki je potekal v letu 2005, bo leta 2006 predstavljena pobuda za okrepitev in profesionalizacijo mreže.

1.4. Povečane pristojnosti pravosodja

1.4.1. Krepitev zaupanja in medsebojno zaupanje

49. Na podlagi razprav jeseni 2005 z različnimi zainteresiranimi stranmi bo Komisija leta 2006 predstavila Sporočilo o pravosodnem usposabljanju v EU . Program izmenjav, namenjen sodnikom, se bo nadaljeval v okviru pripravljalnega ukrepa v letu 2006, preden bo vključen v del „Kazensko pravosodje“ okvirnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“.

1.4.2. Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah

50. V okviru nadaljevanja izvajanja načela vzajemnega priznavanja je bil časovni načrt ukrepov, ki naj bi jih sprejela Komisija v letu 2005, spoštovan. To velja tudi za Sporočilo o vzajemnem priznavanju, ki prenavlja splošni okvir na tem področju, za zakonodajna predloga o upoštevanju obsodb v novem kazenskem postopku in o pripravi in vsebini izmenjave podatkov, izpisanih iz kazenske evidence, med državami članicami, ali za poročila o izvajanju Okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje.

51. Vendar so pri sprejetju dveh simboličnih ukrepov nastale pomembne zamude : Okvirni sklep o nalogu za pridobivanje dokazov je bil predmet političnega sporazuma šele junija 2006, Okvirni sklep o določenih procesnih pravicah pa je še vedno predmet razprav. Nobeden od njiju ni bil sprejet v letu 2005, kot je bilo predvideno v Haaškem programu.

52. Na področju približevanja je bila decembra 2005 sprejeta Zelena knjiga o navzkrižju pristojnosti in načelu ne bis in idem , ki omogoča začetek razprave o ocenjevanju nujnosti ukrepanja na ravni Unije, sprejetje Zelene knjige o domnevi nedolžnosti pa je bilo prestavljeno. Enako velja za drugo poročilo o izvajanju Okvirnega sklepa o položaju žrtev v kazenskem postopku, v katerem države članice niso posredovale zadostnih podatkov.

1.4.3. Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah

53. Dosežki na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah v letu 2005 so bili še posebej očitni, saj so bili izvedeni vsi potrebni ukrepi. To še zlasti velja za področje vzajemnega priznavanja, na katerem bi moralo v naslednjih letih priti do nadaljnjega razvoja, zlasti na področju družinskega prava, po sprejetju zelenih knjig o dedovanju in o pravu, ki se uporablja, in pristojnosti v zadevah, povezanih z razvezo, ali po sprejetju predloga Uredbe o preživninskih zadevah, za katero Komisija poziva k sprejetju v postopku soodločanja.

2. SPREMLJANJE PRENOSA NA NACIONALNO RAVEN

2.1. Metodološki elementi

54. Ta pregled zadeva predvsem zakonodajne instrumente, ki predvidevajo prenos s strani držav članic, to so bodisi direktive bodisi okvirni sklepi. Ob upoštevanju povprečnih rokov za prenos takšno spremljanje instrumentov, predvidenih v okviru Akcijskega načrta za izvajanje Haaškega programa, še ni priporočljivo, saj na dan tega sporočila za nobenega od njih rok za izvajanje še ni potekel[6]. Vendar se je v okviru tega pregleda za leto 2005 nasprotno zdelo primerno na splošni ravni izvesti analizo in oceno do končnega datuma – za namene tega sporočila je bil določen 31. marec 2006 – izvajanja instrumentov, sprejetih na področju JLS, s strani držav članic do sedaj.

55. Preglednica v Prilogi 2 tako povzema skupek instrumentov, za katere je rok za prenos potekel do datuma tega sporočila. Poleg direktiv in okvirnih sklepov navaja tudi zakonodajne instrumente, ki so bili spremljani na nacionalni ravni in za katere je rok za začetek uporabe/izvajanja prav tako potekel do dneva sprejetja tega sporočila. To velja za nekatere uredbe ali akcijske načrte, sprejete v okviru Pogodbe ES (PES), ali za nekatere sklepe, ki temeljijo na naslovu VI Pogodbe o Evropski uniji (PEU). Preglednica (2) povzema tudi člen 22 PES, katerega uporaba je bila predmet kasnejših in podrobnih poročil.

56. Pri določanju usklajene metodologije z namenom ocenjevanja izvajanja politik JLS na nacionalni ravni je treba upoštevati, da se bodo razpoložljivi podatki razlikovali glede na to, ali so bili instrumenti sprejeti na podlagi PES ali naslova VI PEU.

57. Kot skupni imenovalec se najprej pojavlja obveznost držav članic, da na nacionalno raven prenesejo ukrepe, predvidene v direktivah ali okvirnih sklepih, in da te ukrepe prenosa sistematično sporočijo Komisiji in/ali, če je primerno, Generalnemu sekretariatu Sveta. Spoštovanje te obveznosti sporočanja je bilo posledično ohranjeno kot eden od primernih dejavnikov za ocenjevanje izvajanja na nacionalni ravni. Vendar se je bilo treba odpovedati preverjanju spoštovanja te obveznosti na datum, predviden v zadevnih instrumentih, ker v zvezi z okvirnimi sklepi te roke izjemoma spoštuje samo kakšna država članica. To merilo se lahko v prihodnosti še vedno uporabi za ocenjevanje spremljanja izvajanja ukrepov, predvidenih v Haaškem programu/Akcijskem načrtu za izvajanje Haaškega programa, na nacionalni ravni, vendar se je na tej stopnji zdelo bolje, da se spremlja spoštovanje obveznosti sporočanja ukrepov za prenos do 31. marca 2006, končnega datuma, sprejetega za to poročilo.

58. Kot drugi skupni imenovalec morajo države članice poleg te uradne obveznosti prenosa in sporočanja skrbeti za prenos in pravilno uporabo zakonodaje Unije ali Skupnosti z vsebinskega vidika.

59. Komisija lahko včasih izvede oceno kakovosti izvajanja na nacionalni ravni ob odgovarjanju na dopise državljanov ali vprašanja ali peticije Evropskega parlamenta. Ob upoštevanju njihove narave in raznovrstnosti ni mogoče sestaviti izčrpnega seznama teh elementov, ki zato niso povzeti v preglednici v Prilogi kot viri informacij. Pač pa so pogosto povzeti in uvrščeni v splošne analize o instrumentih, kot so poročila o njihovem izvajanju.

60. Okvirni sklepi, sprejeti na podlagi naslova VI PEU, sistematično določajo vsaj eno poročilo Komisije. To poročilo najpogosteje služi kot podlaga za pripravo končnega poročila Sveta, ki je le izjemoma predloženo v razpravo. Nekateri okvirni sklepi, ki določajo odložene roke za izvajanje, so predmet kasnejših poročil (npr. Okvirni sklep o „žrtvah“). Komisija čedalje pogosteje predstavlja nova poročila o dosežkih (npr. Okvirni sklep o „evropskem nalogu za prijetje“ ali Okvirni sklep o „terorizmu“), zlasti kadar so bila prva poročila pripravljena pred zadnjo širitvijo (npr. Okvirni sklep o „pranju denarja“ iz leta 2001). Komisija včasih tudi da pobudo za predstavitev takšnega poročila za instrumente, ki ne določajo takšne obveznosti (npr. Sklep o „Eurojustu“ ali instrumenti za „zaščito finančnih interesov Skupnosti“). Takšna pobuda ni bila sprejeta za prve skupne ukrepe, kot je bil na primer Skupni ukrep o kaznivosti udeležbe v hudodelski združbi. Nasprotno določajo skupna stališča enako kot okvirni sklepi pripravo poročila o izvajanju na nacionalni ravni[7].

61. Za instrumente, ki temeljijo na PES, položaj ni čisto enak. Če večina med njimi prav tako določa poročilo o spremljanju izvajanja na nacionalni ravni, je značilno, da to ne velja za nezakonito priseljevanje. Od štirih direktiv, sprejetih na tem področju, za katere rok za prenos in spremljajoča obveznost sporočanja nacionalnih ukrepov za prenos potečeta 31. marca 2006, nobena ne določa sprejetja takšnega poročila. Prav tako na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah Direktiva 2003/8/ES glede „pravne pomoči“ ne določa priprave takšnega poročila.

62. Vendar dejstvo, da poročila ni, nima enakega učinka za instrumente, sprejete na podlagi PES ali PEU. Poročila o izvajanju so edini javni pokazatelji kakovosti prenosa instrumentov policijskega ali pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah na nacionalno raven. Za tiste instrumente, za katere ukrepov za prenos ni treba sporočiti, ni nobenega podatka o učinkovitosti sprejetega ukrepa. Primer je Skupni ukrep o kaznivosti udeležbe v hudodelski združbi. To je med drugim eden od razlogov za predlog o preoblikovanju tega instrumenta.

63. Nasprotno v primerih instrumentov Skupnosti postopki zaradi kršitve predstavljajo orodja z odvračalnim učinkom za države članice, ki se ne odzovejo, saj se soočijo z negativno publiciteto in, če je tako primerno, s plačilom denarne kazni, kakor izhaja iz spremljanja kakovosti prenosa v preglednici v Prilogi 2.

2.2. Spremljanje skozi politiko[8]

2.2.1. Splošne smernice

64. Na področju temeljnih pravic je v tem trenutku v ospredju samo Direktiva 95/46/ES o varstvu osebnih podatkov. Direktiva je dosegla svoj cilj, zagotoviti visoko raven varstva pravice državljanov do zasebnega življenja in odpraviti ovire za prost pretok osebnih podatkov v Uniji. Vse države članice so izpolnile svojo obveznost prenosa, ki je bil v prvem poročilu o izvajanju na splošno ocenjen kot zadovoljiv, čeprav je bilo odkritih nekaj primerov nepravilne uporabe.

65. Poleg tega ocenjevanje Akcijskega načrta 2000–2004, ki ga je Komisija izvedla leta 2004 na podlagi podatkov Evropskega centra za spremljanje drog in odvisnosti (EMCDDA) in Europola, razkriva mešan rezultat uporabe evropske strategije in evropskega akcijskega načrta na področju drog na nacionalni ravni.

2.2.2. Državljanstvo Unije

66. Iz izkušenj, pridobljenih na podlagi poročil Komisije in postopkov zaradi kršitve, lahko dobimo zadovoljiv rezultat uporabe določb dela II PES. Vse države članice so na splošno izpolnile svojo obveznost sporočanja nacionalnih ukrepov za prenos sekundarne zakonodaje do končnega datuma 31. marec 2006. Izvajanje direktiv o pravici do prebivanja za študente, ekonomsko neaktivne in upokojence je na splošno zadovoljivo. Enako velja za sedanje direktive o pravici do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, kljub nekaterim primerom nepravilne uporabe.

67. Direktivi o „volilni pravici“ na lokalnih volitvah in na volitvah v Evropski parlament sta bili zadovoljivo preneseni, čeprav ju državljani ne izkoriščajo v zadostni meri.

2.2.3. Azil, priseljevanje, meje

68. Poleg poročil Komisije o zelo zadovoljivem delovanju omrežja EURODAC trenutno poteka ocenjevanje prve faze postopka na področju azila . Kakor izhaja iz preglednice v Prilogi 2, lahko na podlagi nekaterih vztrajnih vrzeli v sporočanju ukrepov za prenos že sedaj sklepamo, da raven izvajanja še ni najboljša.

69. Ob upoštevanju kratkega časa obstoja evropske politike na področju zakonitega priseljevanja nobeno poročilo v tem trenutku ne omogoča celotne ocene. Pomanjkljiva uporaba lahko torej izhaja iz velikega števila držav članic, ki niso sporočile ukrepov za prenos direktiv o „združitvi družine“ in „statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas“ ter zoper katere potekajo postopki zaradi kršitve.

70. Na področju nezakonitega priseljevanja kljub pomanjkanju poročil o izvajanju drugi razpoložljivi kazalci izražajo relativno zadovoljivo raven prenosa najmanj nedavnih instrumentov, z izjemo določene države članice.

2.2.4. Varnost

71. Razen okvirnih sklepov je izvajanje instrumentov boja proti organiziranemu kriminalu ter policijskega in carinskega sodelovanja ter zlasti konvencij in njihovih protokolov, sprejetih na podlagi naslova VI PEU, težko oceniti ob upoštevanju narave zadevnih instrumentov, ki ne določajo niti uradne obveznosti sporočanja s strani držav članic niti poročila o spremljanju izvajanja na nacionalni ravni. Prva prednostna naloga ostaja njihova čimprejšnja ratifikacija.

2.2.5. Pravosodje

2.2.5.1. Kazensko pravosodje

72. Simbolični instrument vzajemnega priznavanja, evropski nalog za prijetje , kljub začetni zamudi pri prenosu s strani ene države članice od dveh danes deluje v vsej Uniji, ob upoštevanju nekaterih prizadevanj določenih držav članic za popolno uskladitev z instrumentom in kljub nekaterim ustavnim težavam, ki so se pojavile v več državah članicah.

73. Glede instrumentov približevanja , od katerih so mnogi namenjeni za boj proti terorizmu, je splošna ocena izvajanja še posebej nespodbudna , čeprav se zdi, da pomeni praksa Komisije s pripravo kasnejših poročil o spremljanju izvajanja pozitivni razvoj. Posamezne države članice instrumente zelo pogosto nepopolno prenesejo in včasih z veliko zamudo.

74. Nobena od teh pomanjkljivosti ne more biti razlog za začetek postopka zaradi kršitve na ravni pogodb.

2.2.5.2. Civilno pravosodje

75. Na tej stopnji je težko oceniti dva zadevna instrumenta[9], ker rok za prenos vseh določb za en instrument do končnega datuma 31. marca, določenega za to sporočilo, še ni potekel, in je šele pred kratkim potekel za drug instrument. Iz edinega poročila, ki je do sedaj na voljo o uporabi Uredbe o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah, lahko sklepamo, da je potrebno določeno število izboljšav. Zato je Komisija 15. julija 2005 sprejela predlog o spremembi te uredbe, ki ga trenutno proučujeta Svet in Parlament.

2.3. Spremljanje po državah članicah

76. Naslednje skupne podatke, za vse instrumente skupaj, lahko pridobimo na podlagi dveh kazalcev[10] iz preglednice v Prilogi 2. Prvi dve preglednici prikazujeta pomanjkljivosti po državah članicah, in sicer nesporočanje ukrepov za prenos v prvi preglednici, primere nepravilnega prenosa ali nepravilne uporabe pa v drugi preglednici. Tretja preglednica vsebuje pomanjkljivosti posamezne države članice na podlagi teh dveh kazalcev skupaj.

[pic]

[pic]

[pic]

3. SKLEPNA UGOTOVITEV

77. Ob zaključku tega prvega spremljanja Haaškega programa je osupljiva ugotovitev, kako nasprotna sta na splošno pozitiven rezultat časovnega načrta sprejetja za leto 2005 in veliko bolj mešan rezultat spremljanja izvajanja sprejetih instrumentov na nacionalni ravni.

78. Iz spremljanja sprejetja ukrepov, predvidenih za leto 2005 v okviru Haaškega programa, izhaja, da institucionalni mehanizem deluje na zadovoljiv način v zadevah JLS, ki izhajajo iz PES . Dokaz je napredek, dosežen na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih zadevah in na področju državljanstva . Res pa je, da je celo v teh zadevah glasovanje s soglasjem, kadar je bilo predvideno, predstavljalo zavoro v postopku sprejetja, ki je nedvomno prispevala k zamudi pri razvoju prednostnih politik v okviru Haaškega programa. To velja za prvo fazo evropskega azilnega sistema. Nasprotno se je medinstitucionalni dialog v okviru postopka soodločanja izkazal za posebej koristnega in je omogočil dosego sporazuma v nekaj mesecih o tako pomembnih instrumentih, kot so Direktiva o hrambi podatkov , Zakonik o mejah ali Uredba o maloobmejnem prometu .

79. Nasprotno za počasen napredek v zadevah na podlagi naslova VI PEU obstajajo različni razlogi. Soglasje, ki se zahteva na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah , je zaviralo sprejetje vodilnih ukrepov, kot sta nalog za pridobivanje dokazov in Okvirni sklep o „procesnih pravicah“. Negotovost in oklevanje Sveta glede izbire pravne podlage sta drug vir zamude in sta to leto še upočasnila postopek sprejetja, kljub sodbi Sodišča z dne 13. septembra 2005 v zadevi C-176/03.

80. Čisto prvo ocenjevanje spremljanja izvajanja politik JLS na nacionalni ravni se zdi v veliki meri delno in na tej stopnji zagotovo nezadostno , čeprav te ugotovitve ne smemo jemati kot opravičilo za države članice za ugotovljene pomanjkljivosti.

81. Ob upoštevanju relativno kratkega časa obstoja določenega števila politik JLS je ocenjevanje izvajanja na nacionalni ravni še vedno pogosto prezgodnje. To velja za azil, zakonito priseljevanje, vzajemno priznavanje v kazenskih zadevah in civilno pravosodje, vendar tudi na področju drog, na katerem obstaja poseben mehanizem spremljanja v povezavi z EMCDDA.

82. Vendar so presenetljive predvsem tako količinske kot kakovostne pomanjkljivosti na splošni ravni prenosa za instrumente na podlagi naslova VI PEU . Na primer, odločenost Unije v boju proti terorizmu, o kateri priča spremljanje te politike v prvem delu, na nacionalni ravni nima ekvivalenta.

83. Iz tega sporočila tako izhaja, da je treba izboljšati obstoječi okvir, zlasti glede postopkov odločanja na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. To je cilj, ob nespremenjenih pogodbah, Sporočila „Izvajanje Haaškega programa: pot naprej“, sprejetega skupaj s tem sporočilom.

[1] Haaški program: krepitev svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji (UL ES C 53, 3.3.2005, str. 1) ter Akcijski načrt Sveta in Komisije o izvajanju Haaškega programa za krepitev svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji (UL ES C 198, 12.8.2005, str. 1).

[2] Predlogi posebnih programov „državljanstvo in temeljne pravice“, „boj proti nasilju (Daphne)“ ter „preprečevanje drog in obveščanje o njih“.

[3] V skladu s prvo alineo člena 67(5), ki določa prehod na ta postopek po prvi fazi. Drugače na splošno sprejetje Sklepa Sveta z dne 22. decembra 2004 o uporabi postopka iz člena 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za določena področja iz Naslova IV tretjega dela te pogodbe v skladu z zahtevo iz Haaškega programa dovoljuje načelni prenos skupka politik na področju azila, priseljevanja in meja v postopek sprejetja iz člena 251, razen glede zakonitega priseljevanja.

[4] Zlasti: spodbujanje temeljnih pravic, odprava diskriminacije in enake možnosti, za katere zakonodaja EU določa trden okvir.

[5] Odstavek 8.

[6] Takšno spremljanje prenosa ukrepov navedenega programa na nacionalno raven se bo lahko izvedlo šele po poročilih o izvajanju Haaškega programa za leti 2007/2008.

[7] Nazadnje, in še vedno izredno, so nekateri instrumenti podvrženi medsebojnemu ocenjevanju na nacionalni ravni v okviru skupnega ukrepa iz leta 1997. To bi moralo biti izvedeno tudi za Okvirni sklep o „evropskem nalogu za prijetje“ tekom leta 2006. Ta ocenjevanja v tem sporočilu niso bila upoštevana bodisi zaradi njihove prevelike zastarelosti bodisi zaradi presplošnega značaja.

[8] V skrbi za skladnost je bilo povzeto poimenovanje iz Akcijskega načrta za izvajanje Haaškega programa.

[9] Direktivi 2003/8/ES o pravni pomoči in 2004/80/ES o odškodnini za žrtve kaznivih dejanj.

[10] Kazalca, kakor sta opisana v odstavkih 57–63 tega obvestila.