Za zagotovitev ustreznih pogojev za razcvet čezmejnega e-poslovanja je strategija za enotni digitalni trg napovedala zakonodajne predloge za enostavna in učinkovita čezmejna pogodbena pravila za potrošnike in podjetja z uskladitvijo pogodbenih pravil za dobavo digitalnih vsebin in spletno prodajo blaga.

Eden izmed treh glavnih ciljev strategije za enotni digitalni trg je zagotoviti „boljši dostop potrošnikov in podjetij do spletnega blaga in storitev po vsej Evropi“. Strategija je med ovirami za čezmejno elektronsko poslovanje opredelila tudi razlike v pogodbenem pravu med državami članicami.

Na podlagi navedenega je Evropska komisija sprejela strategijo za enotni digitalni trg za Evropo ter s tem oblikovanje enotnega digitalnega trga izpostavila kot eno svojih ključnih prednostnih nalog pri ustvarjanju nove rasti v Evropi. Strategija za enotni digitalni trg obravnava vse največje ovire za razvoj čezmejnega elektronskega poslovanja v EU. Skupno odpravljanje teh ovir bo ob izboljšanju razmer za podjetja in potrošnike prineslo pričakovano spodbudo enotnemu digitalnemu trgu in gospodarstvu EU v celoti.

E-poslovanje kot glavno gonilo rasti: Vrednost maloprodajnega elektronskega poslovanja v EU je v letu 2014 v primerjavi z letom 2013 zrasla za 13,4 % in skupaj dosegla višino 370 milijard evrov . Delež prometa podjetij od maloprodajnega elektronskega poslovanja v skupnem prometu na drobno se je v obdobju od leta 2009 do 2014 povečal za 85 % , kar kaže, da trgovina na drobno na spletu raste veliko hitreje kot drugod.

Obseg trga elektronskega poslovanja v okviru evropskega sektorja trgovine na drobno je v zadnjih letih hitro naraščal. Deluje kot glavno gonilo skupne rasti EU, vendar velik del njegovega potenciala ostaja neizkoriščen. Namesto da bi v celoti izkoristili priložnosti, ki jih prinaša e-poslovanje, so podjetja in potrošniki prepogosto omejeni na svoje domače trge.

Direktivi bosta konkretno izboljšali vsakdanjik podjetij in potrošnikov po Evropi. Podjetja morajo dandanes pri čezmejni prodaji vlagati čas in denar v raziskavo tujih ureditev potrošniškega pogodbenega prava in za prilagajanje pogodb njihovim določbam. Obdobje, v katerem je prodajalec odgovoren za napake na osebnem računalniku, se na primer trenutno med državami članicami razlikuje in lahko traja od dveh let pa do celotnega življenjskega obdobja osebnega računalnika. Od zdaj pa bo nacionalna zakonodaja glede takih pogodbenih zahtevkov enaka po vsej EU. Prihranjeni čas in denar se lahko uporabi za razvoj novih izdelkov ali za prodajo po konkurenčnejših cenah.

Splošno uravnoteženje interesov potrošnikov in podjetij: Direktivi bosta z upoštevanjem trendov in dobrim uravnoteženjem različnih interesov zagotovili koristi tako potrošnikom kot podjetjem ter tako ustvarili pogoje za splošne gospodarske koristi.

Zmanjšanje škode, ki jo potrošniki utrpijo zaradi digitalnih vsebin z napako: V EU ni bilo enotnih pogodbenih pravil o dobavi digitalnih vsebin, zdaj pa bodo imeli potrošniki v primeru težav z digitalnimi vsebinami jasne in posebne, samo z digitalnimi vsebinami povezane pravice. To jim bo omogočilo uveljavljanje pravnih sredstev in s tem zmanjšanje škode, ki jo zdaj utrpijo ob pridobitvi digitalnih vsebin z napako. Glede na hitrost tehnoloških in komercialnih sprememb na tem trgu so pravila EU tehnološko nevtralna in prilagojena prihodnosti, tako da bodo ustvarila enake konkurenčne pogoje za vse zadevne vrste digitalnih vsebin.

Pomoč potrošnikom pri izkoriščanju prednosti čezmejnega spletnega nakupovanja v EU: Eden glavnih razlogov za pomanjkanje zaupanja potrošnikov pri čezmejnem spletnem nakupovanju je negotovost glede njihovih ključnih pogodbenih pravic. Potrošniki po vsej EU bodo imeli v celoti usklajen in jasen sklop pravic, zato bodo z večjim zaupanjem dostopali do digitalnih vsebin prek meja ali tam kupovali blago. Občutno se bo dvignila tudi splošna raven varstva potrošnikov v EU. Pri spletni prodaji blaga to v primeru napak zlasti velja za podaljšanje roka za obrnitev dokaznega bremena na dve leti, s čimer bo ta usklajen z dveletnim garancijskim rokom. Z izjemo dveh držav članic, v katerih bo raven varstva ostala enaka, bo to povečalo varstvo vseh evropskih potrošnikov, kar jim bo omogočilo čezmejno spletno nakupovanje in olajšalo uveljavljanje njihovih pravic.

Vzpostavitev pravne varnosti za podjetja: Podjetja, ki se trenutno soočajo s kompleksnim pravnim okvirom, bodo tako v prihodnje potrošnikom po vsej EU lahko dobavljala digitalne vsebine ali prodajala blago prek spleta na podlagi istega sklopa pravil potrošniškega pogodbenega prava, ki so določena v predlaganih direktivah. To bo povečalo pravno varnost in ustvarilo podjetjem prijazno pravno okolje, kar bo koristilo zlasti malim in srednjim podjetjem.

Konkretneje, z direktivama bodo ciljno usmerjeno in v celoti usklajene ključne obvezne pravice in dolžnosti pogodbenih strank pri dobavi digitalnih vsebin in spletni prodaji blaga. Prispevali bosta k hitrejši rasti enotnega digitalnega trga, in sicer zaradi naslednjega:

Komisija bo v skladu s svojimi napovedmi v delovnem programu za leto 2015 danes sprejela (i) predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o dobavi digitalnih vsebin in (ii) predlog direktive o nekaterih vidikih pogodb o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo. Ta predloga in predlog uredbe o zagotavljanju čezmejne prenosljivosti storitev spletnih vsebin na notranjem trgu so skupaj prvi zakonodajni predlogi, sprejeti v okviru strategije za enotni digitalni trg.

Prvič, predloga obravnavata dejanske težave v praksi, ki so jih opredelile zainteresirane strani in države članice. Komisija je zbrala širok in uravnotežen nabor stališč o tem vprašanju. Z izvedbo obsežnih, tako javnih kot ciljno osredotočenih posvetovanj, je Komisija zagotovila široko udeležbo v celotnem procesu priprave predlogov in tako vsem zadevnim stranem (podjetjem, potrošnikom, nacionalnim organom, pravnikom in akademski sferi) ponudila številne priložnosti, da so lahko izrazile svoje mnenje.

Da bi lahko izkoristili vse prednosti, ki jih nudi enotni digitalni trg, potrebujemo ta sveženj predlogov za sprostitev celotnega potenciala elektronskega poslovanja. Komisija mora na področjih blaga in digitalnih vsebin ukrepati hkrati. Direktivi bodo dopolnili drugi ukrepi, ki jih predvideva strategija za enotni digitalni trg, na primer glede zmanjševanja bremen, povezanih z DDV, razvoja kakovostnih čezmejnih storitev dostave paketov in sodobnega okvira avtorskih pravic. Nadaljnje pobude, povezane s potrošniki, kakršni sta na primer v strategijo za enotni digitalni trg vključeni pobudi za odpravo geografskega blokiranja in pregled Uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov , ter začetek delovanja platforme za spletno reševanje sporov bodo še dodatno okrepili čezmejno poslovanje in odpravili druge pomembne težave podjetij in potrošnikov, kot je na primer potreba po učinkovitih čezmejnih pravnih sredstvih in izvrševanju.

Predloga obravnavata zgolj pogoje pogodbenega prava v interakciji med podjetji in potrošniki. Znano je, da se tudi mala in srednja podjetja kot šibkejše stranke z manj pogajalske moči srečujejo s težavami na področju pogodbenega prava, zlasti pri uporabi digitalnih vsebin. Vendar se je Komisija, zlasti ob upoštevanju stališč zainteresiranih strani in držav članic, to vprašanje odločila obravnavati v okviru drugih pobud, napovedanih v strategiji za enotni digitalni trg.

Ob odpravi ovir, povezanih s pogodbenim pravom, bi čezmejno spletno prodajo začelo ponujati še dodatnih okrog 122 000 podjetij. Obseg čezmejne trgovine v EU bi se lahko povečal za približno eno milijardo evrov. Povečanje konkurence pri spletni trgovini na drobno bi povzročilo znižanje maloprodajnih cen v vseh državah članicah, ki bi v povprečju na ravni EU znašalo –0,25 %, kar bi potrošnjo gospodinjstev v EU neposredno povečalo za približno 18 milijard evrov. Poleg tega bo večja izbira izdelkov in storitev pomenila tudi večjo blaginjo potrošnikov. Prek spleta bi čez mejo začelo kupovati od 7,8 do 13 milijonov dodatnih potrošnikov. Povečal bi se tudi povprečni letni znesek nakupov na čezmejnega kupca, in sicer za 40 evrov. Na splošno naj bi po pričakovanjih realni BDP EU pridobil približno 4 milijarde evrov na leto.

Potrošniki bodo v drugih državah EU lahko nakupovali prek spleta in dostopali do digitalnih vsebin prav tako preprosto in z enakim zaupanjem kot v domači državi. Tisti, ki proaktivno kupujejo blago pri prodajalcu v drugi državi članici, bodo v prihodnje deležni enakega varstva, kakršno imajo v skladu s svojo nacionalno zakonodajo. Poleg tega potrošnik, ki si prek spleta ne more ogledati filma, za katerega je plačal, ker je videoposnetek slabe kakovosti, lahko dandanes kot nadomestilo pogosto dobi le popust pri ogledu drugih filmov, ki so morda celo enako slabe kakovosti. Od zdaj bo imel potrošnik pravico do odprave težave, do znižanja cene ali do odstopa od pogodbe ob vračilu denarja v celoti.

Nazadnje, glede vsebine predloga omogočata novo dinamiko, saj s popolno uskladitvijo dosegata ustrezno ravnotežje med visoko stopnjo varstva potrošnikov na ravni EU in znatno povečanimi priložnostmi za podjetja. Izbrani pristop ohranja vsebinske rešitve, ki so se izkazale v praksi (na primer dolžina garancijskega roka, hierarhija zahtevkov), hkrati pa po potrebi predlaga nove rešitve, ki jih podpirajo najnovejši podatki in trendi v državah članicah (na primer podaljšanje roka za obrnitev dokaznega bremena). Predloga bosta prispevala k povečani ravni varstva potrošnikov in njegovi učinkovitosti, pa tudi k pravni varnosti in zmanjšanju stroškov za podjetja. Splošno gledano se bo to izrazilo kot povečanje zaupanja potrošnikov in spodbujene poslovne dejavnosti po vsej EU.

4. Ukrepanje, preden bo prepozno

Na področju digitalne razsežnosti moramo ukrepati zdaj ...

Tempo komercialnih in tehnoloških sprememb zaradi digitalizacije je izjemno hiter. Ne le v EU, temveč tudi drugod po svetu. EU mora ukrepati zdaj in zagotoviti, da bodo standardi poslovanja in pravice potrošnikov določeni v skladu s skupnimi pravili EU, ki spoštujejo visoko raven varstva potrošnikov in zagotavljajo sodobno, podjetjem prijazno okolje. Nujno je treba ustvariti okvir, ki bo omogočal uresničitev koristi, ki jih prinaša digitalizacija, tako da podjetja EU lahko postanejo konkurenčnejša in potrošniki lahko zaupajo v visoko raven standardov varstva potrošnikov v EU. EU bo z ukrepanjem zdaj določila trend politik in standarde, v skladu s katerimi se bo odvijal ta pomemben del digitalizacije.

Za podjetja je poenostavitev pravnega okvira ključni predpogoj za njihovo konkurenčnost in dejavno udeležbo na digitalnih trgih po vsej Uniji. Za potrošnike sta zaupanje in varstvo še zlasti pomembna v spletnem okolju, ker ublažita tveganja, povezana z daljavo (ni osebnega stika s prodajalcem, izdelka ni mogoče „otipati in občutiti“), ki spremljajo te transakcije. Brez takojšnjega ukrepanja bi spremembe lahko prišle prepozno in bi bile priložnosti lahko zamujene. Za hitro okrepitev konkurenčnosti podjetij v EU in rasti EU Komisija prednostno obravnava digitalno razsežnost trgovine na drobno, in sicer dobavo digitalnih vsebin in spletno kupovanje blaga. Oba vidika digitalne razsežnosti sta bistvenega pomena. Ovire za dobavo digitalnih vsebin je očitno treba obravnavati, saj ima ta še zlasti velik potencial rasti. Vsaka zamuda v zvezi z digitalnimi vsebinami pomeni tveganje pojava nove pravne razdrobljenosti, ki bi postavila ovire tako potrošnikom kot dobaviteljem, udeleženim v čezmejnih transakcijah. Blago še vedno zaseda daleč največji delež spletnega trga: ocenjena skupna velikost enotnega digitalnega trga znaša 231 milijard evrov, od tega okrog 212 milijard evrov izhaja iz trgovine z blagom na drobno. Če bi bil obravnavan zgolj eden od obeh vidikov, ne bi bilo mogoče sprostiti celotnega potenciala enotnega digitalnega trga.

Pomemben trend v različnih posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi je bila ugotovitev, da bi morala biti pravila o digitalnih vsebinah v čim večji meri oblikovana na podlagi pravil o prodaji blaga, pri čemer bi bila odstopanja upravičena le za namen upoštevanja posebnih lastnosti digitalnih vsebin. To kaže tudi, kako pomembno je oba sklopa pravil v medinstitucionalnem postopku obravnavati v čim tesnejši povezavi.

Vse to so ključni razlogi, da sta predloga o digitalnih vsebinah in spletni prodaji blaga predstavljena skupaj in zdaj.

... in zagotovili bomo usklajenost spletnih in nespletnih pravil

Glede na vse večji pomen distribucijskega modela, pri katerem se uporabljajo vsi kanali (tj. istočasna prodaja prek spleta ali kako drugače), bo Komisija sprejela vse potrebne ukrepe za uskladitev pravil spletne in nespletne prodaje blaga. Zagotovila bo, da se bodo potrošniki in podjetja lahko zanesli na skladen pravni okvir, ki je preprost za uporabo povsod v Evropi.

Komisija bo v okviru svojega programa ustreznosti in uspešnosti predpisov začela poglobljeno analizo obstoječe potrošniške zakonodaje EU. To preverjanje ustreznosti bo precej širše od sedanjih predlogov in bo zajemalo več potrošniških direktiv, vključno z direktivo o prodaji potrošniškega blaga in garancijah (pravila, ki jih bo na področju spletne prodaje zamenjal predlog v zvezi z blagom).