Problemsko področje I zajema naslednje možnosti: odpreti razpis za pravice za obratovanje omrežja (možnost 1); uvesti glavna regulativna načela, ki bi se zgledovala po tistih, ki se trenutno uporabljajo za trg zemeljskega plina, vendar bi bila prilagojena fazi razvoja trgov vodika (možnost 2), ter vzpostaviti popolnoma izoblikovan regulativni režim za vodik (podoben tistemu, ki se trenutno uporablja za sektor zemeljskega plina) brez potrebe po prehodu na zrelejši trg vodika (možnost 3).

Prednostna možnost za problemsko področje I je uvedba glavnih regulativnih načel in zagotovitev smernic za prihodnji regulativni razvoj (možnost 2b „Glavna regulativna načela z vizijo“). Ta možnost je najbolje prilagojena posebnostim vodikovega sektorja. Omogoča nekatere koristi, ki bi jih sicer prinesle tudi druge možnosti, vendar nima njihovih slabih strani. Z zagotovitvijo smernic je vse pripravljeno za zrelejši trg vodika.

Problemsko področje II vsebuje možnosti, ki spodbujajo dostop obnovljivih in nizkoogljičnih plinov do obstoječega trga plina in infrastrukture. Vse možnosti vključujejo tudi postopoma rastočo raven posredovanja za reševanje vprašanj energetske varnosti, zlasti z razširitvijo obstoječih orodij, standardov in postopkov na obnovljive in nizkoogljične pline ter odpravljanjem tveganj v zvezi s kibernetsko varnostjo za sektor plina. Na problemskem področju II je prednostna možnost 3: „Omogočanje in spodbujanje popolnega dostopa do trga za obnovljive in nizkoogljične pline ter reševanje vprašanja pogodb o dolgoročni dobavi zemeljskega plina“. Ta možnost vsebuje ukrepe za podporo dostopa do obnovljivih in nizkoogljičnih plinov na veleprodajni trg, terminale za UZP in prenosno omrežje (ne glede na kraj priključitve), vključno s tarifnimi popusti za oddajo v omrežje in čezmejni promet. Od leta 2050 prepoveduje dolgoročne pogodbe o dobavi fosilnega plina brez zajemanja emisij. Kakovost plina bi urejal harmoniziran pristop EU za čezmejne točke za medomrežno povezovanje, državam članicam pa bi bila prepuščena prožnost. Dovoljena zgornja meja za primešavanje vodika je 5 % za vse čezmejne točke, kar je stroškovno učinkovito v smislu stroškov prilagajanja in zmanjševanja emisij.

Problemsko področje III obravnava možnosti v zvezi s celostnim načrtovanjem omrežja. Najprimernejša možnost za problemsko področje III je možnost 2: „Nacionalno načrtovanje na podlagi evropskih scenarijev“. Ta možnost omogoča nacionalno načrtovanje, vendar mora temeljiti na skupnih scenarijih za plin in električno energijo, usklajenih z desetletnim načrtom za razvoj omrežja in povezanih z ustreznim nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom. Vključuje vse zadevne akterje (operaterje distribucijskih sistemov) in omogoča določitev plinovodov, ki jih je mogoče uporabiti za spremembo namembnosti z metana na vodik, na ravni podrobnosti, ki je na evropski ravni ni mogoče zlahka doseči.

Problemsko področje IV vsebuje možnosti, ki predpostavljajo neregulativen pristop k reševanju vprašanj glede konkurence in sodelovanja potrošnikov ali pa namesto tega zahtevajo odpravljanje vzrokov težav z novo zakonodajo, pri čemer je večinoma upoštevano tisto, kar je že uveljavljeno v sektorju električne energije. Glede na analizo je najprimernejša možnost 2: „Prožna zakonodaja“, ki odraža varstvo potrošnikov na trgu električne energije in tudi morebitne določbe o krepitvi vloge. Ta možnost bo v celoti najverjetneje najuspešnejša, najučinkovitejša in najbolj skladna z drugimi problemskimi področji.