SL    SL SL 
 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 22. julija 2009 
SEC(2009) 1053 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Spremni dokument k  
 
SPOROČILU KOMISIJE  
 
Prihodnji okvir konkuren čnega prava za podro čje motornih vozil 
 
POVZETEK OCENE U ČINKA  
 
 
{COM(2009) 388 kon č.} 
{SEC(2009) 1052} 
 
SL 2   SL POVZETEK  
1. OZADJE  
1. Proizvajalci motornih vozil ponavadi opr avljajo distribucijo ter zagotavljajo 
popravila in vzdrževanje svojih proizvodov prek mrež pooblaš čenih trgovcev in 
serviserjev, ki temeljijo na svežnjih podobnih vertikalni h sporazumov, ki so lahko 
predmet presoje na podlagi člena 81. Uredbe o skupinskih izjemah ustvarjajo varne 
pristane za kategorije sporazum ov, za katere velja prepoved iz člena 81(1), tako da 
strankam ni treba posami čno analizirati, ali bi bi li ti sporazumi upravi čeni do izjeme 
iz člena 81(3). Prispevajo tudi k us klajeni uporabi pravil EU na podro čju 
konkurence. 
2. „ZAKAJ “ – OPREDELITEV PROBLEMA  
2. Za distribucijo motornih vozil in sporazume o poproda jnih storitvah  velja podro čna 
Uredba (ES) št. 1400/2002 o skupinski h izjemah, ki bo prenehala veljati 
31. maja 2010. Komisija mora zdaj oblikovati stališ če glede tega, kateri pravni okvir 
bi bilo treba uporabljati za vert ikalne sporazume po tem datumu. 
3. Skoraj vse zainteresirane strani se strinjaj o, da še vedno obstaja potreba po splošni ali 
področni uredbi o skupinskih izjemah, saj jim to omogo ča sklepanje sporazumov, ki 
so predvidoma usklajeni z dolo čbami konkuren čnega prava EU.  
4. V poročilu o oceni u činka se upošteva razvoj trga od za četka veljavnosti sedanje 
uredbe in zlasti trenutna kriza. Iz poro čila je razvidno, da se pogoji na trgih prodaje 
vozil razlikujejo od tistih na poprodajn ih trgih. Prvi so izjemno konkuren čni, medtem 
ko pri drugih obstajajo ovire, ki prepre čujejo učinkovito konkurenco, kar lahko 
škoduje interesom potrošnikov. Za izboljšanje u činkovitosti dobavne verige mora biti 
sektorju na voljo skupinsk a izjema, ki odraža razli čne razmere na teh trgih. 
3. „KAJ“  – CILJI POLITIKE KONKURENCE ZA SEKTOR  
5. Splošni cilj politike Komisije do ve rtikalnih sporazumov je zagotoviti u činkovit 
nadzor trgov ter hkrati poenosta viti administracijo in zman jšati stroške, ki jih imajo 
podjetja zaradi izpolnjevanja obveznosti  na podlagi sporazumov, v skladu s 
členom 83(2)(b) Pogodbe.  
6. V poročilu o oceni u činka je glede u činkovitega nadzora trgov potrjeno, da ostajajo 
veljavni posebni cilji politik, na katerih temelji Uredba (ES) št. 1400/2002. Ti se lahko strnejo, kot sledi: 
• preprečevanje izklju čitve konkuren čnih proizvajalcev voz il s trga in zaš čita 
njihovega dostopa do trga, 
• zagotavljanje konkuren čnosti med trgovci z isto blagovno znamko,  
 
SL 3   SL • omogočanje učinkovite konkurence med neodvisnimi serviserji in mrežami 
pooblaščenih serviserjev proizvajalcev, ta ko da se poprodajnim izvajalcem 
zagotovi neoviran dostop do tehni čnih informacij o popravilih ter do originalnih 
rezervnih delov in rezervnih delov enakih kakovosti,  
• varstvo konkurence med pooblaš čenimi serviserji, tako da se dostop do mrež 
proizvajalcev zagotovi na podl agi standardov kakovosti,  
• varstvo konkurence na trgih rezervnih delov s prepre čevanjem omejitev, ki 
ovirajo dostop proizvajalcev rezer vnih delov na poprodajne trge,  
• ohranjanje odvra čilnega učinka iz člena 81,da bi prepre čili, da bi proizvajalci 
uporabljali skupinske izjeme za oviranj e neodvisnega za konkurenco spodbudnega 
ravnanja pooblaš čenih trgovcev in serviserjev.  
7. Katera koli možnost politike bi mora la skupinsko izvzeti le sporazume, ki 
izpolnjujejo štiri pogoje iz člena 81(3), ob upoštevanju navedenih posebnih ciljev. 
Hkrati pa obsega varnega pristana ne bi sm eli toliko zožiti, da bi se upravni stroški 
izvajalcev in stroški zaradi izpol njevanja obveznosti podjetij neupravi čeno povečali 
zaradi potrebe po posami čnem ocenjevanju sporazumov, ki v kon čni posledici 
nimajo nobenih protikonkuren čnih učinkov. 
4. MOŽNOSTI POLITIKE – „KAKO“ 
8. V oceni u činka niso prou čene možnosti, ki bi bodisi poslabšale pomanjkljivosti 
veljavne ureditve bodisi ne bi upoštevale člena 83(2)(b). Zaradi tega ni ocenjen 
morebitni u činek podrobnejše uredbe o skupinski h izjemah, ki bi ovirala uporabo 
različnih oblik distribucije, poglobila vrzel do svoje splošne politike na podro čju 
vertikalnih omejitev, predpisala neutemelje ne omejitve za proizvajalce avtomobilov 
in vodila do pove čanja stroškov, ki jih imajo podjetja zaradi izpolnjevanja 
obveznosti. Prav tako v oceni ni prou čena možnost neobstoja uredbe o skupinskih 
izjemah za podro čje motornih vozil. Ta možnost bi  bila na prvi pogled nezaželena 
zaradi obstaja ve č kot 120 000 vertikalnih sporazumov za distribucijo motornih vozil 
in poprodajne storitve, ki bi jih mora le stranke sicer ocenjevati posami čno. 
9. Namesto tega se je Komisija osredoto čila na štiri možnosti politike, ki vklju čujejo 
sprejetje uredbe o skupinskih izjemah, v katero bodo zajete vse skupine vertikalnih 
sporazumov za distribucijo motornih vozil in poprodajne storitve  ter v kateri bo 
upravičenost do izjeme odvisna od pragov tr žnih deležev, ki kažejo tržno mo č strank.  
10. Pri vseh štirih možnostih izjema ne bo ve ljala za sporazume, ki vsebujejo nekatere 
nedopustne omejitve (npr. ohranjanje cen za nadaljnjo prodajo, omejitve pasivne prodaje na ozemlja ali skupinam potrošni kov, ki so dodeljeni drugim distributerjem, 
omejitve aktivne in/ali pasivne prodaje kon čnim uporabnikom na tr gih, na katerih se 
uporablja selektivna distribucija, omejitv e, ki dobaviteljem originalne opreme 
onemogočajo prodajati rezervne dele neodvisnim serviserjem). Vse štiri možnosti 
bodo podobno vsebovale posebne pogoje, v skla du s katerimi do skupinskih izjem ne 
bodo upravi čene obveznosti, s katerimi je dolo čena prepoved konkurence, ki traja 
več kot pet let, obveznosti, ki pooblaš čenim distributerjem prepre čujejo prodajo 
 
SL 4   SL proizvodov dolo čenih dobaviteljev, ter ne katere obveznosti, v skladu s katerimi velja 
prepoved konkurence po izteku pogodbe.  
11. Toda štiri možnosti se razlikujejo na ve č načinov. 
12. Možnost 1 pomeni nadaljevanje sedanjega stanja  in je še posebej stroga glede 
primarnega trga. Vsebuje podro čne določbe, ki odpravljajo izjeme glede obveznosti, 
ki zmanjšujejo možnosti trgovcev, da oddajajo  storitve popravlja nja podizvajalcem, 
obveznosti, ki dolo čajo prodajo ene same blagovne znamke ne glede na njihovo 
trajanje, obveznosti, ki prepre čujejo trgovcem, da bi prodajali do tri konkuren čne 
znamke v istem razstavnem prostoru, obveznosti, ki omejujejo možnosti trgovca, da vzpostavi dodatna prodajna mesta ali prenese dogovor o zast opništvu na druge 
trgovce v okviru iste mreže, pri čemer se ne upošteva dolo čeno najkrajše trajanje 
pogodbe in/ali najkrajši odpovedni roki, ter obveznost, ki predvideva postopek 
arbitraže.  
13. Z možnostjo 1 se podeli zelo široka izjema za poprodajni trg, saj zajema sisteme 
kakovostne selektivne distribucije ne gled e na tržni delež st ranke. Vsi taki 
sporazumi, ki vplivajo na konkurenco na poprodajnem trgu, se obravnavajo kot 
zakoniti, če ne vsebujejo omejitev, navedenih na „ črnem seznamu“ (tj. ravnanj, s 
katerimi se neodvisnim serviserjem omejuje dostop do tehni čnih informacij, 
omejitev, ki zmanjšujejo možnosti dobaviteljev originalne opreme, da prodajajo rezervne dele pooblaš čenim serviserjem, omejitev, ki zmanjšujejo možnosti 
pooblaščenih serviserjev, da prodajajo dele neodvisnim serviserjem, obveznosti, v 
skladu s katerimi morajo pooblaš čeni serviserji prodajati tudi nova vozila). 
14. Možnost 2  predvideva prenehanje veljavnosti podro čne ureditve in uporabo splošnih 
pravil, ki veljajo za vertikalne omejitve, trenutno dolo čenih v Uredbi št. 2790/1999. 
Sedanji osnutek
1 nadomestne uredbe ohranja ve čino določb iz Uredbe (ES) št. 
2790/1999, vklju čno z vsemi petimi omejitvami po namenu, ter obenem uvaja 
številne izboljšave (vklju čno s 30-odstotnim pragom, ki se uporablja tudi za tržni 
delež kupca, in posebnimi navodili za e-trgovino), zaradi česar se analiza možnosti 2 
ne bo bistveno spremenila. 
15. Možnost 2 izraža pristop, v skladu s kate rim lahko vertikalne omejitve škodujejo 
potrošnikom le v dolo čenih okoliš činah, zlasti kadar je konkurenca med blagovnimi 
znamkami na upoštevnem trgu šibka, kadar so  ovire za vstop velike in kadar imajo 
pogodbenice precej šnjo tržno mo č. Zato pomeni manj t og pristop za visoko 
konkuren čni primarni trg. Na primer prepoved konkurence bi se izklju čila le, če bi 
trajala ve č kot pet let in bi trgovcem prepre čevala, da bi prodajali drugo blagovno 
znamko. Z odvzemom ugodnosti skupinskih izjem bi se lahko reševale tudi morebitne težave z izklju čevanjem s trga.  
16. Izjema bi zajemala klavzule o lokaciji, dodatni pogoji pa ne bi zajemali vprašanj v 
zvezi s pogodbeno „poštenostjo“. 
17. Mreže proizvajalcev imajo na trgih storitev popravil in distribucije rezervnih delov 
na splošno tržne deleže precej nad 30-odstotnim pragom tržnega deleža enotnega trga 
                                                
 
1 Komisija je predhodni osnutek sprejela 8. julija 2009.  
 
SL 5   SL iz možnosti 2. To bi pomenilo, da bi lahko organi za konkurenco preiskali ve čje 
število primerov morebitnega protikonkuren čnega ravnanja (vklju čno z ravnanji, s 
katerimi se neodvisnim izvajalcem omejuje dostop do tehni čnih informacij ali do 
originalnih rezervnih delov in/ali rezervnih delov enake kakovosti). Ta pristop ne bi 
bil osnovan „po namenu“ (tj. na podlagi seznama nedopustnih omejitev), ampak „po učinku“ (tj. z zahtevo po empiri čnih dokazih o dejanski a li potencialni škodi za 
potrošnike).  
18. Možnost 3  nadgrajuje možnost 2, isto časno pa tudi dolo ča področne smernice o tem, 
kako se splošna pravila uporabljajo za ta se ktor. S tem se ne bi le obravnavale 
omejitve, ki vplivajo na konkurenco na tr gih storitev popravil in distribucije 
rezervnih delov (npr. ali so tehni čne informacije o popravilih na razpolago 
neodvisnim izvajalcem, dostop do mrež pooblaš čenih serviserjev, dostop do 
rezervnih delov konkuren čnih blagovnih znamk), ampak bi se pojasnila tudi nekatera 
vprašanja glede primarnega trga.  
19. Možnost 4  prav tako nadgrajuje možnost 2, ampak vklju čuje sprejetje bolj ozko 
usmerjene podro čne uredbe o skupinskih izjema h, ki bi vsebovala vse dolo čbe o 
nedopustnih omejitvah, namenjenih varstvu konkurence na poprodajnih trgih, ki so 
trenutno dolo čene z Uredbo št. 1400/2002.  
20. Možnosti od 2 do 4 se od možnosti 1 v gl avnem razlikujejo po tem, da upoštevajo 
različne konkuren čne pogoje na primarnem trgu in poprodajnih trgih. Zato 
zagotavljajo a) manj omejev alni pristop, kar zadeva izjeme za sporazume na visoko 
konkuren čnem primarnem trgu, in b) ožjo izjemo za poprodajne trge z dolo čitvijo 
30-odstotnega praga tržnega deleža enotnega trga. 
5. A
NALIZA U ČINKOV  
21. Vsaka možnost je bila ocenjena glede na štiri skupine meril. Prva se nanaša na 
posebne cilje politik, navedene v oddelku 3, in meri sposobnost razli čnih možnosti za 
zagotavljanje u činkovitega varstva konkurence.  
22. Z drugo skupino gospodarskih meril je ugotovljen u činek vsake možnosti v zvezi 
(i) s predvidenimi stroški, ki jih imajo podjetja z izpolnjevanjem obveznosti, (ii) z 
obsegom naložb MSP in z dostopom do financiranja za MSP, (iii) s konkuren čnostjo 
evropske avtomobilske industrije ter (iv) s koristmi za potrošnike in gospodinjstva.  
23. Tretja skupina meril je zasnova na za oceno verjetnega u činka možnosti na javno 
upravo glede (i) uporabe sr edstev za izvrševanje in  (ii) posledic za prora čun EU.  
24. Zadnja skupina kaže možne u činke vsake možnosti na (i ) zaposlovanje in kakovost 
delovnih mest, (ii) javno varnost ter (iii) zdravje in okolje.  
25. Pričakovani u činek je bil ocenjen zlasti s kakovostnega vidika, pri čemer je kot 
referenčna točka uporabljen izhodiš čni scenarij (možnost 1), možnosti od 2 do 4 pa 
glede na posamezno merilo dosegajo oce no od minus tri do plus tri. Pomembnost 
posameznega merila se odraža tudi z uporabo ponderjev. 
 
SL 6   SL 6. POVZETEK OCENE U ČINKOV  
26. Glavne ugotovitve iz poro čila o oceni u činkov se lahko povzamejo na naslednji 
način: 
6.1. Gospodarski u činki: merila v zvezi z varstvom u činkovite konkurence 
27. Možnosti 3 in 4 pomenita izboljšavo v prim erjavi z možnostjo 1 glede obravnavanja 
težav glede konkurence, medtem ko bi  možnost 2 poslabšala položaj. 
28. Zlasti možnost 1 in možnost 3 dosegata enako oceno, kar zadeva cilj varstva 
konkurence na primarnem trgu za prodajo novih motornih vozil, pri čemer ima 
možnost 1 rahlo prednost zaradi po sebne obravnave obveznosti, ki dolo čajo prodajo 
ene same blagovne znamke, a nekoliko za ostaja glede inov ativnosti ter razli čnih 
oblik distribucije. Možnosti 2 in 4 imata nekoliko slabše rezultate, predvsem zaradi 
manjše pravne varnosti glede tega, kako obr avnavati nekatere omejitve pri vzporedni 
trgovini. 
29. Pri možnostih 3 in 4 bi se sedanja st opnja varstva konkurence na poprodajnih trgih 
izboljšala, tako da se omogo či bolj osredoto čena izvršba za nekatera ravnanja, pri 
katerih bi obstajalo tveganje izklju čitve neodvisnih serviserjev s trga (npr. zloraba 
garancij s strani proizvajalcev voz il), hkrati pa ponudi trajna zaš čita pred ravnanji, s 
katerimi se neodvisnim izvajalcem omejuje dostop do tehni čnih informacij. Možnost 
4 dosega višjo oceno kot možnost 3, kar zadeva varstvo konkurence na trgu rezervnih delov. Možnost 2 pa nasprotno zagot avlja manj pravne varnosti glede tega, 
kako se bodo pravila na podro čju konkurence izvrševala gl ede na omejitve v zvezi z 
dostopom do mrež pooblaš čenih serviserjev in dobavo konkuren čnih rezervnih 
delov. 
6.2. Drugi gospodarski u činki 
30. Možnosti od 2 do 4 dosegajo višjo oceno kot izhodiš čna možnost glede drugih 
gospodarskih u činkov, pri čemer možnost 2 nekoliko zaostaja za možnostma 3 in 4.  
31. Možnost 3 dosega najvišjo oceno v zvezi z u činki za MPS in s stroški, ki jih imajo 
podjetja z izpolnjev anjem obveznosti. Če se uporabijo splošna pravila, ki so mnogo 
enostavnejša od tistih iz Uredbe (ES) št. 1400/2002, se pri možnosti 2 zmanjša 
tveganje, da bi v podjetjih nastali ne potrebni stroški zarad i nezadostnega ali 
prekomernega izpolnjevanja obveznosti. Možn ost 3 pomeni izboljšavo v primerjavi z 
možnostjo 2 glede na to, da podjetjem ponuja smernice za dolo čitev obsega varnega 
pristana, s čimer bi se zmanjšale napake in stroški sodni h postopkov. Ocena 
možnosti 4 se uvrš ča med možnosti 2 in 3, saj pravna varnost ne bi bila povsem 
zadostna, čeprav se preve č zapletene dolo čbe primarnega trga ne  bi prenesle. Napake 
in stroški sodnih postopkov bi se prav tako zmanjšali na raven, primerljivo z možnostjo 3.  
32. Nobena od možnosti ne bi pomembno vpliv ala na položaj MSP ali spodbujanje 
podjetništva. Možnosti 3 in 4 imata pozitiven u činek na dostop do bistvenih 
proizvodnih dejavnikov, kot so rezervni deli ali tehni čne informacije. Možnost 3 
obravnava nova vprašanja, ki  lahko vplivajo na neodvisne se rviserje, ki delujejo kot 
 
SL 7   SL MSP, kot npr. zloraba garancij s strani  proizvajalcev vozil, medtem ko dosega 
možnost 4 nekoliko višjo oceno z izbo ljšanjem dostopa do rezervnih delov. 
33. Možnosti od 2 do 4 z zagotovitvijo prožnejše ureditve omogo čajo, da bi bilo do 
skupinske izjeme upravi čenih več različnih sporazumov o distribuciji, s čimer bi 
proizvajalci dobili ve č prostora za prilagajanje na spremenljive gospodarske razmere, 
hkrati pa bi se spodbujala splošna konkuren čnost avtomobilske industrije EU. 
34. Možnosti od 2 do 4 verjetno ne bi ovirale vstopa konkuren čnih proizvajalcev na trg. 
Od prodaje ve č blagovnih znamk na istem prostoru bi imeli prav tako malenkostne 
koristi potrošniki. Z možnostm i od 2 do 4 imajo potrošniki ve čjo izbiro serviserjev, 
saj bi lahko Komisija enostavneje prou čila ravnanja, pri katerih bi obstajalo tveganje 
izključitve neodvisnih serviserjev s trga. Mož nost 4 pomeni izboljšavo v primerjavi z 
možnostma 2 in 3 glede na dejstvo, da vklju čuje določbe o nedopustnih omejitvah, ki 
bi pooblaš čenim serviserjem omogo čile, da potrošnikom ponudijo rezervne dele 
različnih proizvajalcev.  
6.3. Učinki za javno upravo 
35. Možnosti od 2 do 4 dosegaj o višjo oceno kot izhodiš čna možnost glede javne uprave, 
saj omogo čajo, da se sredstva bolje usmerijo na najhujše kršitve pravil EU na 
področju konkurence.  
36. Najvišjo oceno dosega možnost 3, saj bi se  s smernicami izognili zmedi glede tega, 
kako reševati nekatera vprašanja, zna čilna za sektor motornih vozil, v skladu s 
splošnimi pravili. Možnost 4 ima t udi rahlo boljši vpliv kot izhodiš čni scenarij, saj 
omogoča, da Komisija svoje ukrepe za izvrševanje bolje osredoto či na težavna 
vprašanja poprodajnih trgov.  
37. Možnosti od 2 do 4 prav tako nimajo nobenega vpliva na prora čun Skupnosti, saj se 
zaradi denarnih kazn i, ki izhajajo iz  boljšega uveljavljanj a zakonodaje, preprosto 
zmanjša prispevek držav članic. 
6.4. Socialni u činki in vpliv na okolje 
38. Možnosti 3 in 4 pomenita izbol jšavo v primerjavi z izhodiš čnim scenarijem glede 
socialnih u činkov in vplivov na okolje. Nobena izmed možnosti nima odlo čilnega 
vpliva na zaposlovanje zaradi rahle vezi med spremembami okvira konkuren čnega 
prava ter morebitnimi spremembami v št evilu zaposlenih v sektorjih prodaje 
motornih vozil in poprodajnih storitev. 
39. S poenostavitvijo dostopa, zlasti do tehni čnih informacij, lahko možnosti 3 in 4 
izboljšata javno varnost in pomagat a pri zmanjševanju onesnaževanja. 
7. NAJPRIMERNEJŠA MOŽNOST  
40. Iz ocene u činka je razvidno, da ima možnost 3 najve čji potencial za doseganje 
opredeljenih ciljev ter da je to o čitno najprimernejša možnost za uresni čitev 
splošnega cilja, ki  je uravnovesiti u činkovit nadzor trgov in s potrebo po 
poenostavitvi upravljanja in po zmanjšan ju stroškov, ki jih  imajo podjetja z 
izpolnjevanjem obveznosti. Poleg tega najbolje izpolnjuje podro čne cilje in ima 
 
SL 8   SL najugodnejši u činek glede vseh drugih meril. Toda v smislu skupnega ocenjevanja 
dosega možnost 4 približno enako o ceno kot možnost 3, zato ni mogo če dokončno 
potrditi, da bi imela možnost 3 boljši u činek kot možnost 4. Obe možnosti bi imeli 
pozitiven u činek na konkurenco in na koncu na potrošnike. 
8. SPREMLJANJE IN OCENA  
41. Po sprejetju sporo čila, ki dolo ča osnovno usmeritev za prihodnjo ureditev 
konkuren čnega prava, ki bo veljala v sekt orju motornih vozil, bo Komisija 
nadaljevala posvetovanje z zasebnimi in in stitucionalnimi zainteresiranimi stranmi 
ter strokovnjaki iz prakse, nato pa bo pripravila pravni okvir.