POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Četrto poročilo o mehanizmu za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti za države Zahodnega Balkana v skladu z izjavo Komisije z dne 8. novembra 2010

(Besedilo velja za EGP)

1. Uvod

V skladu z Uredbo št. 539/2001[1] lahko državljani Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Črne gore in Srbije z biometričnim potnim listom od 19. decembra 2009 v države članice EU potujejo brez vizuma. Državljani Albanije ter Bosne in Hercegovine lahko od 15. decembra 2010 v države članice EU prav tako potujejo brez vizuma.

Odločitev o odpravi vizumske obveznosti je temeljila na podrobni oceni napredka teh držav pri izpolnjevanju zahtev iz njihovih časovnih načrtov za liberalizacijo vizumskega režima na področjih, kot so varnost dokumentov, upravljanje meja in migracij, azil, boj proti organiziranemu kriminalu in korupciji ter temeljne pravice, povezane s svobodo gibanja. Potovanja brez vizumov so še vedno eden glavnih dosežkov v okviru prizadevanj teh držav za evropsko vključevanje.

Komisija je v svoji izjavi, ki jo je dala 8. novembra 2010 v okviru Sveta za pravosodje in notranje zadeve, poudarila, da je celovitost režima potovanj brez vizumov odvisna od vsake posamezne države Zahodnega Balkana in njenega nadaljnjega izvajanja ukrepov, določenih v časovnem načrtu za liberalizacijo vizumskega režima. Komisija je z namenom, da oceni trajnost reform, katerih cilj je ohraniti celovitost režima potovanj brez vizumov, vzpostavila mehanizem za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti, ki zajema vsa področja politike, določena v časovnih načrtih za liberalizacijo vizumskega režima.

To je četrto poročilo o mehanizmu za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti, objavljeno po izjavi Komisije iz leta 2010[2]. Poročilo vsebuje pregled razvoja mehanizma za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti, Komisijino oceno za ukrepe, ki jih države Zahodnega Balkana izvajajo na podlagi svojih časovnih načrtov za liberalizacijo vizumskega režima, pregled delovanja režima potovanj brez vizumov in priporočila za reforme, da se prepreči ponovitev problemov, ki od leta 2010 spremljajo režim potovanj brez vizumov.

2. Okrepljeni mehanizem za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti

Komisija je svoje tretje poročilo o mehanizmu za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti objavila 28. avgusta 2012[3]. V njem je analizirala napredek vsake države z režimom potovanj brez vizumov pri izvajanju reform, določenih v njenem časovnem načrtu za liberalizacijo vizumskega režima, pregledala delovanje režima potovanj brez vizumov in ocenila prizadevanja teh držav za obravnavanje zlorab azilnih postopkov v državah članicah EU.

Dialog med Komisijo in državami Zahodnega Balkana o režimu potovanj brez vizumov poteka v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Uradniki Komisije so januarja 2013 obiskali Črno goro, maja 2013 Srbijo ter junija 2013 Bosno in Hercegovino. S pomočjo strokovnjakov držav članic so lahko preverili kakovost reform, ki jih izvajajo navedene države z režimom potovanj brez vizumov.

Dne 5. novembra 2012 je potekal 10. forum ministrov za pravosodje in notranje zadeve EU–Zahodni Balkan, in sicer v času največjega sezonskega priliva prosilcev za azil iz Zahodnega Balkana v EU. Države Zahodnega Balkana so sprejele skupno izjavo o režimu potovanj brez vizumov, ki je potrdila njihovo trdno zavezanost k izvajanju reform, potrebnih za ohranjanje celovitosti režima potovanj brez vizumov. Komisija je 12. novembra 2012 sklicala srečanje visokih uradnikov, da bi se dogovorili o izvedbi teh zavez v praksi. Udeleženci so se odločili okrepiti mehanizem poročanja o migracijskih tokovih na podlagi mesečnih opozoril agencije Frontex ter pripomb Europola in Evropskega azilnega podpornega urada (EASO).

Decembra 2012 je vsaka država Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov Komisiji začela pošiljati mesečne statistične podatke o migracijskih tokovih v EU. Komisija je ocenila to shemo poročanja na srečanju visokih uradnikov v Bruslju 22. februarja 2013.

V odgovor na več močnih povečanj števila prošenj za azil v posameznih državah v letih 2012 in 2013 so zadevne države članice EU in pridružene schengenske države skupaj z državami Zahodnega Balkana sprejele takojšnje ukrepe. Val albanskih prošenj za azil v Združenem kraljestvu v začetku leta 2013 je spodbudil britanske organe, da so v Tirano odposlali uradnika za zvezo za priseljevanje. Avgusta 2012 so se nemški azilni organi odzvali na najnovejši val prošenj za azil iz Srbije in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije ter ponovno vzpostavili podporno enoto za Zahodni Balkan, ki je skrajšala čas obdelave prvostopenjskih odločb. Julija 2012 je švicarski zvezni organ za migracijo uvedel hitri postopek za vse prosilce iz evropskih držav z režimom potovanj brez vizumov. Po nenadni rasti števila albanskih prošenj na Švedskem aprila in maja 2012 so švedski organi odposlali uradnika za zvezo v Srbijo in Črno goro ter prepričali albanske organe, da okrepijo nadzor na vseh albanskih mejnih prehodih. Albanska obmejna policija je okrepila spremljanje letov na Švedsko iz Grčije, Kosova* in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, saj se je večina albanskih potnikov na letala vkrcala v teh državah.

Agencija Frontex je prek omrežja za analizo tveganj v zvezi z državami Zahodnega Balkana (Western Balkans Risk Analysis Network) doslej izdala 34 opozorilnih poročil. Njena letna analiza tveganj v zvezi z državami Zahodnega Balkana za leto 2013, ki je bila udeležencem iz Zahodnega Balkana predstavljena na konferenci v Skopju maja 2013, povzema najnovejše trende mejnega nadzora na zunanjih mejah EU in nezakonite migracije iz regije. Ta poročila in letne analize tveganj zagotavljajo podrobno oceno migracijskih trendov iz regije in operativnih ukrepov, ki so jih zadevne države članice EU in države z režimom potovanj brez vizumov sprejele za preprečevanje zlorabe azilnega sistema. Komisija na podlagi mesečnih opozoril agencije Frontex poroča Svetu in po potrebi organizira srečanja visokih uradnikov.

3. Ocena nadaljnjega izvajanja ukrepov s strani držav Zahodnega Balkana za izpolnjevanje zahtev iz časovnih načrtov za liberalizacijo vizumskega režima

Ta ocena temelji na naslednjih virih: mesečnih opozorilnih poročilih agencije Frontex in njeni letni analizi tveganj v zvezi z državami Zahodnega Balkana za leto 2013; mesečnih statističnih podatkih o migracijskih trendih, ki jih predložijo države Zahodnega Balkana; opisnih poročilih držav z režimom potovanj brez vizumov, v katerih so analizirani vzroki za pojav zlorabe azilnega sistema; dodatnih informacijah, ki jih predložijo EASO in druge agencije EU; rezultatih srečanj zadevnih pododborov in dialogov na visoki ravni, organiziranih z vsako državo v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa; in rezultatih ciljnih ocenjevalnih misij, ki so jih izvedli uradniki Komisije. Ocena za vsako državo sledi strukturiranosti časovnega načrta za liberalizacijo vizumskega režima po rubrikah.

3.1. Albanija

Še naprej se izdelujejo in izdajajo biometrični potni listi in osebne izkaznice. Albanski organi so od uvedbe maja 2009 izdali 2 590 000 biometričnih potnih listov. Albanija je spremenila svojo zakonodajo in tako poostrila pogoje, pod katerimi lahko njeni državljani zahtevajo spremembo imena, da se izognejo mejnemu nadzoru. Spremenjen je bil zakon o registru prebivalstva, da se omejijo in nadzorujejo spremembe v zadevnem registru. V skladu z novim odlokom, ki ga je izdalo ministrstvo za notranje zadeve, morajo državljani pred vložitvijo vloge za spremembo imena pridobiti potrdilo obmejne policije, s katerim dokazujejo, da niso na seznamu oseb, ki jim je prepovedan vstop na schengensko območje. Med junijem 2012 in marcem 2013 je bilo na tej podlagi zavrnjenih približno 34 odstotkov od 6 763 vlog za spremembo imena. Ponarejanje dokumentov, zlasti uporaba ponarejenih žigov na zunanjih mejah EU in ponarejenih potnih listov albanskih državljanov, je še naprej velik problem.

Albanija je napredovala na področju upravljanja meja. Okrepila je operativno sodelovanje z Grčijo, Italijo in Kosovom ter izvedla sporazum o ustanovitvi skupnega središča za policijsko sodelovanje z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in številne skupne patrulje s Kosovom, Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in Črno goro. Poleg tega je sistem informacijske tehnologije obmejne policije povezala z zbirko podatkov registra prebivalstva na mejnih prehodih, kar je dodatna raven kontrole za preprečevanje sprememb imena za namene goljufije. Okrepiti bo treba zmogljivosti za analizo tveganj in oceno ogroženosti.

Na področju azila sta vzpostavljena institucionalni in pravni okvir. Vendar je v Albaniji mednarodna zaščita odobrena le majhnemu številu prosilcev. Prizadevanja na tem področju je treba okrepiti. Beguncem in osebam, ki jim je bila odobrena subsidiarna zaščita, še niso bili izdani dokumenti za dokazovanje istovetnosti. Albanski vizumski režim ni popolnoma skladen s standardi EU.

Albanija je dosegla določen napredek na področju migracije. Še vedno izvaja sporazum z EU o ponovnem sprejemu. Število albanskih državljanov, ki so se prostovoljno vrnili v državo, se je leta 2012 v primerjavi z letom 2011 povečalo. Vendar bi bilo treba okrepiti institucionalno zmogljivost za izvajanje strategije in akcijskega načrta za povratnike.

Poroča se lahko o določenem napredku na področju policijskega sodelovanja in boja proti organiziranemu kriminalu. Albanske policijske sile trenutno pregledujejo svoje postopke za izboljšanje zmogljivosti poročanja policistov na terenu in proaktivnega preiskovanja. Ključne institucije morajo nujno okrepiti usklajevanje in čim bolj izboljšati svojo zmogljivost za preiskovanje hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala. Albanija bo v kratkem sklenila operativni sporazum z Europolom.

Na področju boja proti drogam je bil dosežen napredek. V prvem četrtletju leta 2013 se je število kazenskih zadev, povezanih z nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami, povečalo za skoraj 40 odstotkov, število pridržanih na podlagi obtožnic v zvezi z drogami pa je naraslo za 11,5 odstotka. Medtem ko so se zasegi marihuane in kokaina povečali, so se zasegi heroina zmanjšali.

Albanija je dosegla določen napredek pri boju proti trgovini z ljudmi, vendar je notranja trgovina še vedno razlog za zaskrbljenost. Vzpostavljeni so standardni operativni postopki za identifikacijo in napotitev žrtev in potencialnih žrtev, treba pa bo okrepiti zmogljivost organov kazenskega pregona in mednarodno sodelovanje. Novembra 2012 je bila za razpravo o dejanskih primerih trgovine z ljudmi ustanovljena skupna delovna skupina, ki jo sestavljajo predstavniki ministrstva za notranje zadeve, državnega tožilstva in ministrstva za pravosodje. Rezultate te pobude je treba spremljati.

Na področju boja proti pranju denarja je bil dosežen določen napredek. Policija je pripravila ocene tveganja in jih posredovala drugim organom. Na podlagi priporočil posebnega odbora MONEYVAL je bil spremenjen kazenski zakonik, pri čemer sta bila uvedena samostojno kaznivo dejanje pranja dejanja, neodvisno od predhodnega kaznivega dejanja, in pojem lastnega pranja denarja. Nizko število obsodb v zadevah, ki vključujejo pranje denarja, se je povečalo, prav tako pa se je povečalo tudi število prijav sumljivih transakcij.

Albanija je dosegla določen napredek na področju boja proti korupciji. Pravni in institucionalni okvir sta večinoma vzpostavljena, čeprav je še treba odpraviti ovire, ki preprečujejo ustrezno preiskovanje javnih uslužbencev in članov sodstva. Doseči je treba oprijemljive rezultate na področju preiskav, pregona in obsodb na vseh ravneh, vendar pa prizadevanja že začenjajo prinašati uspehe. V letih 2012 in 2013 se je število napotenih zadev, povezanih s korupcijo, povečalo z 22 na 45, število proaktivnih preiskav se je z 19 povečalo na 32, število policijskih operacij, povezanih s korupcijo in gospodarskim kriminalom, pa se je s 5 povečalo na 11.

Napredek na področju temeljnih pravic je bil neenakomeren: določen napredek je bil dosežen v zvezi s pravicami žensk in preprečevanjem diskriminacije, napredek v zvezi z vključevanjem Romov pa je bil omejen. Orodja politike, ki se osredotočajo na ranljive skupine, je treba uspešneje izvajati. Strategija za izboljšanje življenjskih razmer Romov je nedosledna. Sprejeti so bili ukrepi za reševanje vprašanja romskih otrok, ki niso vpisani v register prebivalstva. Okrepiti je treba izvajanje ukrepov, določenih v nacionalnem akcijskem načrtu za desetletje vključevanja Romov. Na splošno se Romi še vedno soočajo s težkimi življenjskimi razmerami in pogosto diskriminacijo pri dostopu do izobraževanja, zaposlitve, zdravstvenega varstva in nastanitve.

3.2. Bosna in Hercegovina

Bosna in Hercegovina je napredovala na področju varnosti dokumentov. Organi so izdali 1 791 444 biometričnih potnih listov, v obtoku pa je še vedno 62 565 starih potnih listov. Bosna in Hercegovina je sprejela nov zakon o potnih listih in se pripravila na izdajo biometričnih potnih listov tretje generacije. Od marca 2013 se izdaja nova generacija elektronskih osebnih izkaznic, doslej pa so bile izdane 258 077 osebam. Predlagane spremembe zakona o prebivališču še niso bile sprejete.

Izvajata se revidirana strategija in akcijski načrt za integrirano upravljanje meja, poleg tega so vzpostavljeni mehanizmi za spremljanje. Nadaljujeta se operativno sodelovanje in izmenjava informacij z agencijo Frontex. Za obmejno policijo so bila organizirana dodatna usposabljanja. Skupno središče za analizo tveganj izvaja strateške analize za zadevne organe. Nadzorni objekti na mejnih prehod so se izboljšali. Nadaljuje se sodelovanje s sosednjimi državami, zaradi pogostih skupnih mejnih patrulj pa se izboljšuje odkrivanje nezakonitih migrantov in pretihotapljenega blaga. Bosna in Hercegovina je zaprla 44 prehodov, za katere je bilo ugotovljeno, da se uporabljajo kot neuradni mejni prehodi s Črno goro. Neuradni mejni prehodi s Srbijo še vedno niso zaprti.

Na področju azila so bile sprejete spremembe zakona o gibanju in prebivanju tujcev in prosilcev za azil, ki so zakon bolj uskladile s standardi EU in mednarodnimi standardi. Potrebno je dodatno delo, da se določbe o priporu uskladijo s pravnim redom EU. Sprejeta sta bila nova strategija o migracijah in azilu ter akcijski načrt. Organi so zgradili stalni azilni dom v kraju Trnovo. Zdi se, da je zmogljivost azilnega sistema zadostna za reševanje trenutnega števila prošenj za azil. Uradniki za azil so se udeležili dodatnih usposabljanj.

Bosna in Hercegovina je dosegla napredek na področju migracij. Center za začasni pripor nezakonitih priseljencev deluje. Izvaja se sporazum med EU ter Bosno in Hercegovino o ponovnem sprejemu. Strategijo ponovnega vključevanja za povratnike bi bilo treba izvajati v celoti.

Bosna in Hercegovina pripravlja osnutek nove strategije za boj proti organiziranemu kriminalu, ki temelji na modelu Europola, in sicer na oceni ogroženosti zaradi organiziranega kriminala in hudih kaznivih dejanj. Prejšnja strategija se je uporabljala do leta 2012. Delovati je začel sistem elektronske izmenjave podatkov med organi kazenskega pregona in tožilci, čeprav direktorat za policijsko usklajevanje nima dostopa do osnovnih zbirk podatkov. Nesistematična izmenjava informacij o kaznivih dejanjih in obveščevalnih podatkov ter nezadostno usklajevanje ovirajo boj proti organiziranemu kriminalu. V kratkem bo sprejet osnutek zakona o zaščiti prič. Ni učinkovitega sistema, ki bi obravnaval zaplembo sredstev.

Leta 2012 so na področju trgovine z ljudmi ter nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami in orožjem potekale številne uspešne obsežne skupne policijske operacije s tretjimi državami. V celoti je treba izvajati časovni načrt, o katerem sta se dogovorila Europol in ministrstvo za varnost. Ocena Europola glede varstva podatkov, potrebna za sklenitev operativnega sporazuma, je bila zaključena in predložena skupnemu nadzornemu organu Europola v mnenje.

Na področju boja proti nedovoljenemu prometu s prepovedanimi drogami institucionalna zmogljivost za usklajevanje in izvajanje okvira politike ostaja šibka. Okrepiti bi bilo treba zmogljivosti organov kazenskega pregona. Izvajanje prejšnje nacionalne strategije za droge in njenega akcijskega načrta se je izkazalo za nezadostno. Osnutke sprememb zakona o preprečevanju in zatiranju zlorabe drog, vključno z ustanovitvijo urada za droge, je še treba sprejeti. Sodelovanje z Evropskim centrom za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami se nadaljuje.

Sprejeta sta bila nova strategija in akcijski načrt za boj proti trgovini z ljudmi. Določbe o trgovini z ljudmi so bile vključene v kazenski zakonik Republike Srbske in okrožja Brčko. Podobne spremembe kazenskega zakonika je treba sprejeti tudi na državni in zvezni ravni. Število odkritih žrtev se je povečalo. Nadaljujejo se izobraževalne kampanje, namenjene socialnim delavcem, učiteljem, delovnim inšpektorjem in tožilcem. Oddelek za boj proti trgovini z ljudmi v okviru urada nacionalnega koordinatorja in zbirka podatkov o žrtvah trgovine z ljudmi še ne delujeta v celoti.

Še vedno ni dovolj učinkovitih ukrepov za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorističnih dejavnosti. Potrebna sta boljša zakonodaja ter boljše izvajanje strategije in akcijskega načrta za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma. Na podlagi priporočil posebnega odbora MONEYVAL bi bilo treba sprejeti nov zakon o pranju denarja in financiranju terorizma ter spremembe kazenskega zakonika. Izvajati je treba akcijski načrt za uresničitev priporočil posebnega odbora MONEYVAL. Nadaljuje se izmenjava informacij prek Skupine Egmont, tj. mreže finančnih obveščevalnih enot (FIU).

Pri izvajanju nove protikorupcijske strategije in akcijskega načrta je prišlo do zamud. Agencija za preprečevanje korupcije in usklajevanje boja proti korupciji je zaposlila nekaj uslužbencev, vendar še ni popolnoma operativna. Korupcija je še vedno zelo razširjena tako v javnem kot zasebnem sektorju. Organi kazenskega pregona in tožilci morajo nujno odločneje ukrepati. Rezultati na področju preiskav, pregona in obsodb v zadevah v zvezi s korupcijo so skromni. Sprejet je bil nov zakon o financiranju političnih strank, vendar je zakonodaja na tem področju še vedno razdrobljena. Na področju sprememb zakona o nasprotju interesov je potrebno nadaljnje delo. Ni zakonodaje, ki bi zagotavljala zaščito za prijavitelje nepravilnosti.

Kar zadeva temeljne pravice, povezane s svobodo gibanja, se je položaj Romov nekoliko izboljšal. V okviru vlade je bil ustanovljen odbor za Rome, da se spremlja izvajanje strategije za Rome in pregleda desetletje vključevanja Romov v obdobju 2005–2015. Sestavlja ga 22 članov, od tega polovica članov romske skupnosti in polovica predstavnikov zadevnih institucij. Odbor se je sestal dvakrat in določil sredstva za projekte na področju zaposlovanja, nastanitve in zdravstvenega varstva Romov. Vendar pa ni bilo velikega napredka pri izboljšanju položaja romskih žensk in otrok. Veliko število romskih otrok ob rojstvu ni vpisanih v register prebivalstva in se ne morejo šolati ali nimajo pravice do zdravstvenega zavarovanja. Organizirano prosjačenje otrok je še vedno razlog za zaskrbljenost.

3.3. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je dosegla napredek na področju varnosti dokumentov. Organi so med aprilom 2007 in decembrom 2012 izdali 1 603 993 biometričnih potnih listov. Proces izdajanja dokumentov poteka tekoče. Od februarja 2012 se lahko uporabljajo le biometrični potni listi.

Na področju upravljanja meja se nadaljujeta operativno sodelovanje in izmenjava podatkov z agencijo Frontex. V prvem četrtletju leta 2013 je Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija izvedla 87 mešanih patrulj z Bolgarijo, Albanijo, Srbijo in Kosovom. Delo na uvajanju radiokomunikacijskega sistema TETRA se nadaljuje. Mejni policisti so se udeležili dodatnih usposabljanj. Institucionalna in funkcionalna zmogljivost nacionalnega koordinacijskega centra za upravljanje meja ostaja šibka.

Na področju azila je bil sprejet nacionalni program za vključevanje. Po zaslugi nepovratnih sredstev UNHCR se je lahko začela gradnja 20 nastanitvenih objektov. Leta 2012 je bilo vloženih 527 prošenj za azil, kar je 213 prošenj manj kot leta 2011. Večino prošenj za azil so vložili državljani Afganistana in Pakistana. Informacijske kampanje za prosilce za azil se nadaljujejo. Zmogljivost enote za azil na ministrstvu za notranje zadeve se je izboljšala, zaposlenim pa so se omogočila dodatna usposabljanja. Zakonodajni in institucionalni okvir sta zadovoljiva, vendar je treba izboljšati njuno izvajanje. Pri pospeševanju procesa izdajanja osebnih dokumentov prosilcem za azil je bil dosežen določen napredek. Vendar pa se še vedno pojavljajo težave v zvezi z zagotavljanjem tolmačenja za razgovore s prosilci za azil.

Na področju migracije naj bi se s spremenjenim zakonom o tujcih poenostavili postopki za izdajo začasnih dovoljenj za bivanje. Leta 2012 je bilo odkritih 682 nezakonitih migrantov, v prvih dveh mesecih leta 2013 pa je njihovo število znašalo 111. Zmogljivost soočanja z migracijskimi tokovi in njihovega upravljanja je nezadostna, pri čemer je treba upoštevati vse večje število migrantov, ki prehajajo skozi državo. Izvajanje sporazuma z EU o ponovnem sprejemu se nadaljuje.

Na področju boja proti organiziranemu kriminalu se center za zatiranje organiziranega kriminala in hudih kaznivih dejanj, ki deluje v okviru ministrstva za notranje zadeve, sooča s težavami pri zaposlovanju novih uslužbencev. Nacionalna zbirka kriminalističnih obveščevalnih podatkov, namenjena zbiranju obveščevalnih podatkov, še ne deluje. Nacionalni koordinacijski center za boj proti organiziranemu kriminalu še ni ustanovljen. V boju proti organiziranemu kriminalu je treba izboljšati sodelovanje med organi kazenskega pregona, in sicer ministrstvom za notranje zadeve, državnim tožilstvom, carinsko upravo in finančno policijo. Usposabljanje za izvajanje novega zakona o kazenskem postopku se nadaljuje.

Ker tožilci nimajo neposrednega dostopa do zbirk podatkov organov kazenskega pregona, je njihova učinkovitost omejena. Policija nima neodvisnega in močnega zunanjega nadzornega mehanizma. Sodelovanje policije in carine pri zasegu prepovedanih drog se je izboljšalo in izvedenih je bilo več uspešnih mednarodnih policijskih operacij proti mrežam nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami. Okrepiti bi bilo treba zmogljivost človeških virov oddelka za prepovedane droge, ki deluje v okviru ministrstva za notranje zadeve. Mednarodno in regionalno sodelovanje na področju čezmejnega organiziranega kriminala se nadaljuje. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je ratificirala operativni sporazum, vendar še ni imenovala uradnika za zvezo pri Europolu.

Sprejeta sta bila nova strategija in akcijski načrt za boj proti trgovini z ljudmi, ki se osredotočata na identifikacijo žrtev ter preventivo in izboljšanje ponovnega vključevanja žrtev. Ustanovljen bo državni odškodninski sklad za žrtve trgovine z ljudmi. V sodelovanju z nevladnimi organizacijami je bilo na lokalni ravni ustanovljenih šest mobilnih skupin za zgodnje odkrivanje potencialnih žrtev. Nadaljuje se usposabljanje policije, vključno z obmejno policijo, tožilci, sodniki in javnimi uslužbenci. Leta 2012 je bilo v štirih zadevah, povezanih s trgovino z ljudmi, obsojenih 24 oseb. Še vedno je treba razviti obsežen, multidisciplinaren pristop k trgovini z ljudmi, ki se bo osredotočal na žrtve. Izboljšati je treba zmogljivosti za identifikacijo in ponovno vključevanje žrtev ter pregon storilcev.

Da bi se državni komisiji za preprečevanje korupcije omogočilo sistematično preverjanje izjav o odsotnosti nasprotij interesov, je bil leta 2012 okrepljen zakonodajni okvir na področju boja proti korupciji. Leta 2012 je bilo skupaj preverjenih 483 izjav, ki so jih predložili člani vlade, poslanci in javni uslužbenci, pri čemer je bilo odkritih 9 primerov nasprotja interesov. 123 oseb takih izjav ni predložilo, v 26 primerih pa so bili uvedeni postopki o prekršku. Podroben načrt za preverjanje izjav uslužbencev v sodstvu in lokalni samoupravi je bil sprejet v prvem četrtletju leta 2013.

Za sodnike, tožilce, uslužbence organov kazenskega pregona in javne uslužbence so bila organizirana dodatna usposabljanja. S spremembami zakona o financiranju političnih strank, ki je bil sprejet novembra 2012, se je okrepil sistem nadzora financiranja političnih strank in volilnih kampanj. Pripravlja se pregled preiskav, obtožnic, obsodb in kazni, tudi za primere korupcije na visoki ravni. Zmogljivost državnega tožilstva za boj proti organiziranemu kriminalu in korupciji se je okrepila z zaposlitvijo treh novih tožilcev, s čimer se je njihovo število povečalo na 13. Izboljšati bi bilo treba sodelovanje med pristojnimi organi, tožilci pa bi morali imeti dostop do zadevnih zbirk podatkov organov kazenskega pregona.

Na področju temeljnih pravic se izvaja akcijski načrt za vključevanje Romov. Vključuje ukrepe za nadaljnje izboljšanje dostopa do zaposlitve, izobraževanja, nastanitve in osebnih dokumentov. Doslej je bilo odprtih 11 informacijskih centrov za Rome, ki zagotavljajo pomoč pri dostopu do socialnih in izobraževalnih storitev. Nadaljuje se projekt zagotavljanja pravne pomoči romski skupnosti. Izvaja se regionalni projekt o najboljših praksah za vključevanje Romov na Zahodnem Balkanu. Komisija za varstvo pred diskriminacijo načrtuje tudi imenovanje predstavnika romske skupnosti.

3.4. Črna gora

Črnogorski organi so med majem 2008 in marcem 2013 izdali 344 004 biometričnih potnih listov.

Na področju integriranega upravljanja meja je vlada sprejela novo strategijo in akcijski načrt, ki še nista skladna s konceptom integriranega upravljanja meja EU. Okrepiti je treba nadzor modre in zlasti zelene meje, potrebne pa so tudi nadaljnje naložbe v opremo za nadzor. Ustanoviti bi bilo treba nacionalni koordinacijski center. Čezmejno sodelovanje s sosednjimi državami se je nadaljevalo in leta 2012 je bilo izvedenih 709 skupnih patrulj. Neuradni mejni prehodi z Bosno in Hercegovino še niso bili zaprti.

Na področju azila je zakonodaja le deloma usklajena s pravnim redom EU. Statistični podatki v zvezi z azilom za prvo polovico leta 2013 kažejo, da je prošnjo za azil vložilo 876 oseb. Večina prosilcev pobegne pred obdelavo prošnje. Večino prošenj za azil so vložili državljani Alžirije, drugo in tretje mesto pa zasedajo državljani Tunizije in Afganistana. Pri odprtju novega azilnega doma v Spužu je prišlo do zamud. Začasni sprejemni center v Koniku mora izpolniti minimalne pogoje za sprejem, zlasti v zvezi z zdravstvenim varstvom. Nastanitvi za prosilce za azil je treba nameniti dodatno pozornost.

Na področju migracij je vlada sprejela nov akcijski načrt za izvajanje strategije za upravljanje migracij. Črna gora še naprej izvaja sporazum z EU o ponovnem sprejemu. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za reševanje vprašanj nezakonite migracije, vključevanja migrantov in zaščite ranljivih oseb. Sprejemni center za nezakonite migrante še ne deluje.

Na področju boja proti organiziranemu kriminalu je bil pripravljen osnutek novega akcijskega načrta. Nove spremembe kazenskega zakonika vključujejo določbe o kibernetski kriminaliteti, pranju denarja in financiranju terorizma ter trgovini z ljudmi. Na sodelovanje med pristojnimi organi negativno vplivata odsotnost varnega komunikacijskega sistema in pomanjkljiv dostop zadevnih institucij do osnovnih podatkov. Finančne preiskave se še ne izvajajo sistematično, saj je število takih preiskav nizko, še naprej pa je omejen tudi obseg izterjanih sredstev. Ni posebne zakonodaje, ki bi urejala začasno, stalno in razširjeno zaplembo. Sedanjo omejitev pripora v predkazenskem postopku na največ šest mesecev bi bilo treba podaljšati, saj ovira učinkovitost preiskav. Trajanje uporabe posebnih preiskovalnih ukrepov bi bilo treba podaljšati. Izvaja se model policijskega preiskovanja na podlagi obveščevalnih podatkov in treba bi bilo nadaljevati z ustreznim usposabljanjem. Posebne policijske enote za boj proti organiziranemu kriminalu, vključno s kibernetsko kriminaliteto in trgovino z ljudmi, imajo še vedno premalo zaposlenih, tudi na regionalni ravni.

V zvezi s trgovino z ljudmi se Črna gora šteje za tranzitno državo, državo izvora in namembno državo. Na tem področju sta bila sprejeta nova nacionalna strategija in akcijski načrt. Spremenjen je bil kazenski zakonik, da bi se izboljšala identifikacija žrtev in uvedla kazniva dejanja, kot je trgovina s človeškimi organi. Zakonik med kazniva dejanja, ki so posledica trgovine z ljudmi, uvršča tudi suženjstvo in pod prisilo sklenjeno zakonsko zvezo.

Nadaljuje se tesno sodelovanje z Europolom, Interpolom, policijskimi silami držav članic in sosednjih držav, zlasti na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami. Ministrstvo za zdravje je v sodelovanju z ministrstvom za notranje zadeve pripravilo novo strategijo in akcijski načrt za boj proti prepovedanim drogam, ki vključujeta ukrepe za preventivo, rehabilitacijo, zdravljenje in upravljanje ponudbe.

Na področju boja proti korupciji je treba dodatno okrepiti in izvajati pravni okvir. Nove določbe delovnega prava so povečale zaščito prijaviteljev nepravilnosti, vendar število državljanov, ki prijavijo korupcijo, ostaja nizko. Pripravljen je nov akcijski načrt za izvajanje strategije za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Okrepiti je treba mehanizme za nadzor nasprotij interesov ter financiranja političnih strank in volilnih kampanj, pa tudi za izvrševanje sankcij in nadzorne mehanizme pri oddaji javnih naročil. Povečati je treba strokovno zmogljivost in neodvisnost nadzornih institucij, zlasti državne volilne komisije, državne revizijske institucije in komisije za preprečevanje nasprotij interesov. Komisija za preprečevanje nasprotij interesov bi morala imeti dostop do vseh zadevnih zbirk podatkov drugih državnih subjektov. V primerih korupcije sredstva še niso bila izterjana. Nadaljujejo se kampanje ozaveščanja o prijavi korupcije. Direktorat za protikorupcijske pobude je bil premeščen na ministrstvo za pravosodje, vendar nima potrebnih orodij, s katerim bi zagotovil uspešno usklajevanje dejavnosti za preprečevanje korupcije. Podatki o obsodbah v primerih korupcije kažejo na visoko število oprostitev na prvi stopnji in po pritožbi.

Na področju temeljnih pravic, povezanih s svobodo gibanja, je bil januarja 2013 sprejet najnovejši akcijski načrt za izvajanje strategije o razseljenih osebah in notranjih razseljenih osebah. Vključuje ukrepe v zvezi s statusom takih oseb in njihovim socialno-ekonomskim vključevanjem, vključno pri zaposlovanju, izobraževanju, zdravstvenem varstvu, socialnem zavarovanju in nastanitvi, vendar pa je izvajanje šibko. Nadaljujejo se dejavnosti ozaveščanja. V zvezi z zakonodajo, ki ureja status razseljenih oseb, je bil dosežen napredek. Vlada je januarja 2013 parlamentu predložila spremembo zakona o tujcih, v skladu s katero se je rok za vložitev prošenj za status osebe s stalnim prebivališčem podaljšal do decembra 2013. Organizirajo se obiski na Kosovu, da bi se razseljenim osebam omogočilo zbiranje potrebnih dokumentov za urejanje njihovega statusa v Črni gori. Strategija za izboljšanje položaja skupnosti Romov, Aškalov in Egipčanov, ki je bila sprejeta aprila 2012, se še ni začela izvajati. Potrebna so dodatna prizadevanja za izboljšanje življenjskih pogojev v centru Konik.

Oktobra 2013 je Črna gora sprejela obsežne akcijske načrte za poglavji 23 in 24 v širitvenih pogajanjih, da bi lahko izvedla reforme na področju sodstva, temeljnih pravic, pravosodja, svobode in varnosti.

3.5. Srbija

Še naprej se izdelujejo in izdajajo biometrični potni listi in varne osebne izkaznice. Leta 2012 je Srbija izdala 584 668 biometričnih potnih listov. Izboljšati bi bilo treba delovanje in poročanje posebnega usklajevalnega direktorata, odgovornega za izdajo potnih listin osebam, ki prebivajo na Kosovu.

Na področju upravljanja meja Srbija nadaljuje izvajanje strategije in akcijskega načrta za integrirano upravljanje meja. Še naprej čezmejno sodeluje z Bosno in Hercegovino ter Črno goro, nadgrajuje objekte za video nadzor in izvaja skupne operacije s sosednjimi državami. Ni pa še zaprla neuradnih mejnih prehodov na meji z Bosno in Hercegovino. Sistem zgodnjega opozarjanja za odkrivanje ponarejenih potnih listin deluje brez težav. Srbija je poleg tega okrepila mejni nadzor na določenih mejnih prehodih, da bi preprečila zlorabo azilnega sistema v državah članicah. Kombinacija analize tveganja, inšpekcijskih pregledov potovalnih agencij in preiskovalnih tehnik je policiji in ministrstvu za promet omogočila, da v številnih primerih vnaprej preprečita zlorabo azilnega sistema. Srbija je tudi spremenila svoj kazenski zakonik in vanj vključila kaznivo dejanje pomoči pri kaznivem dejanju zlorabe azilnega sistema v tujih državah ter okrepila preiskave prevoznikov in potovalnih agencij, za katere sumi, da pomagajo pri nezakoniti migraciji v EU. Na podlagi te nove kazenske določbe so srbski organi vložili sedem kazenskih ovadb proti osmim osebam.

Leta 2012 so bili v okviru dialoga med Beogradom in Prištino doseženi pomembni rezultati na področju izvajanja integriranega upravljanja meja. Do konca decembra 2012 so začeli delovati štirje prehodi, vključno z dvema prehodoma na severu Kosova, od februarja 2013 pa deluje vseh šest prehodov med Srbijo in Kosovom. Obe strani sta se tudi dogovorili, da bosta začeli pobirati carino. Na področju svobode gibanja je začel delovati režim potovanj z osebno izkaznico. Obe strani še naprej izvajata sporazum o carinskih žigih. Dosežen je bil tudi napredek v zvezi z vpisom v register prebivalstva, sodelovanje Srbije z misijo EULEX pa se je še naprej izboljševalo. Neposredni stiki na visoki ravni in stiki na operativni ravni še naprej olajšujejo sodelovanje, tudi v boju proti organiziranemu kriminalu. Srbija bi morala pokazati nadaljnjo zavezanost k normalizaciji odnosov s Kosovom.

Na področju azila ni bilo bistvenega napredka. Zakonodajni okvir večinoma izpolnjuje standarde EU, vendar ga je treba učinkovito izvajati. Ker ni ustreznih azilnih postopkov, prosilci za azil pogosto uporabljajo Srbijo kot tranzitno državo za nadaljnjo (nezakonito) migracijo v EU. Srbija ima dva azilna sprejemna centra, ki pa nimata zadostnih zmogljivosti, da bi zagotavljala storitve za vse prosilce za azil. Dostop do azilnih postopkov je odvisen od pridobitve nastanitve v azilnem domu. Srbija bi morala svoj azilni režim izboljšati z ustanovitvijo tretjega centra, oblikovanjem sistema za obdelavo biometričnih podatkov prosilcev za azil in zagotavljanjem boljših pogojev za vključevanje prosilcev za azil. Sprejeti bi morala dodatne ukrepe za uskladitev svoje zakonodaje s pravnim redom EU na področju zakonite migracije, zlasti glede pravice do združitve družine, dolgoročnega prebivanja in pogojev za sprejem študentov, ki so državljani tretjih držav. Sprejeti so bili začetni ukrepi za vzpostavitev nacionalne zbirke podatkov, s katero se bodo preverjali osebni podatki in prstni odtisi prosilcev za azil.

Na področju migracij je Srbija sprejela več ukrepov. Komisariat za begunce in migracije je v sodelovanju z Mednarodno organizacijo za migracije (IOM) izvedel sveženj ukrepov za krepitev zmogljivosti občinskih uradov, pristojnih za migracije in ponovno vključevanje. Ti ukrepi so namenjeni izboljšanju izobraževanja ter zagotavljanju socialnih storitev povratnikom in njihovim družinam. Organi in IOM so za srbsko civilno družbo organizirali tudi vrsto okroglih miz o migraciji, ponovnem vključevanju in ponovnem sprejemu. Srbija še naprej izvaja sporazum z EU o ponovnem sprejemu, po poročanjih pa naj bi sprejela 95 odstotkov zahtevkov za ponovni sprejem iz držav članic EU.

Država je na področju boja proti organiziranemu kriminalu dosegla določen napredek. Izvaja novo strategijo za preiskovanje na podlagi obveščevalnih podatkov. Posebni tožilec za organizirani kriminal je v obdobju poročanja začel postopke v več odmevnih primerih, vendar je sistem za izmenjavo informacij med policijo in tožilci še treba vzpostaviti. Srbija bo v kratkem sklenila operativni sporazum z Europolom. Zaplemba sredstev se je leta 2012 povečala, vendar sta se začasni odvzem in zamrznitev sredstev na podlagi novega kazenskega zakonika Srbije izkazala za težavna. Zmogljivost izvajanja zapletenih finančnih preiskav ostaja omejena, čeprav je FIU postala aktivnejša pri uvedbi finančnih preiskav, kriminalistična policija pa pri čezmejnih primerih, ki vključujejo pranje denarja, še naprej sodeluje z Interpolom in Camdensko meddržavno mrežo uradov za odvzem premoženjske koristi (CARIN). Rahlo se je povečala izterjava sredstev, vendar je stopnja izterjave še vedno nizka.

Srbija je še naprej država izvora, tranzitna država in namembna država za žrtve trgovine z ljudmi. Število srbskih žrtev take trgovine se je leta 2012 zmanjšalo, vendar pa je visoko število srbskih storilcev teh dejanj ostalo med desetimi najvišjimi, zabeleženimi v EU. Avstrija, Slovenija, Grčija in Hrvaška so leta 2012 poročale o najvišjem številu srbskih žrtev. Srbija krepi sodelovanje z Italijo, Romunijo, Bolgarijo, Francijo in Belgijo v boju proti trgovini z ljudmi. Srbski organi so začeli številne preiskave ter izvedli kampanje ozaveščanja in usposabljanje za deležnike. Ustanovljen je bil nov center za zaščito žrtev trgovine z ljudmi, ki pa še ne deluje. Država bo morala oblikovati celovit pristop k trgovini z ljudmi, ki bo osredotočen na žrtve in v središču katerega bosta identifikacija žrtev ter njihov dostop do pomoči in zaščite.

Srbija je dosegla določen napredek na področju boja proti korupciji. V skladu z evropskimi standardi je vzpostavila ustrezen pravni in institucionalni okvir, vključno z ustanovitvijo protikorupcijske agencije in oblikovanjem novega zakona o financiranju političnih strank. Splošne volitve leta 2012 so že bile izvedene na podlagi tega zakona in organi bodo kmalu preverili, ali politične stranke spoštujejo določbe tega zakona. V boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu je treba razviti potreben proaktiven pristop, ki bi temeljil na obveščevalnih podatkih. Sprejeta sta bila nova protikorupcijska strategija in akcijski načrt. Protikorupcijska agencija mora doseči oprijemljive rezultate na področju učinkovitega nadzora financiranja političnih strank in izboljšati sodelovanje z zadevnimi deležniki, da bo lahko preiskovala prijave premoženja. Zakonodaja o prijaviteljih nepravilnosti se ne izvaja učinkovito.

Na področju temeljnih pravic, povezanih s svobodo gibanja, je Srbija dosegla določen napredek. Komisariat za begunce in migracije je v sodelovanju z IOM izvedel sveženj projektov na lokalni ravni, da bi povečal zmogljivosti na področju ponovnega vključevanja. Pri teh projektih so sodelovale občine in nevladne organizacije. Vlada je sprejela tudi nacionalno strategijo in akcijski načrt za izboljšanje položaja Romov, ki ju financira s sredstvi EU. V nacionalnem načrtu zaposlovanja za leto 2013 je zaposlovanje Romov obravnavano kot prednostna naloga programov ustvarjanja delovnih mest. Osnovnošolsko izobraževanje, obiskovanje šol, vpis v register prebivalstva (vključno z rešitvijo vprašanja oseb brez urejenega pravnega statusa) in dostop povratnikov do zdravstvenega varstva so se nekoliko izboljšali, vendar je položaj Romov na splošno še vedno negotov. Srbska vlada bi morala še naprej izvajati kratkoročne in srednjeročne ukrepe za izboljšanje socialno-ekonomskega položaja Romov, zlasti v zvezi z njihovim dostopom do izobraževanja, trga dela, poklicnega usposabljanja, socialnih storitev in zdravstvenega varstva.

4. Delovanje režima potovanj brez vizumov v letu 2012 in prvih šestih mesecih leta 2013

4.1. Pregled razvoja

Leta 2012 je zloraba azilnega sistema še naprej negativno vplivala na delovanje režima potovanj brez vizumov med Zahodnim Balkanom in EU. Po podatkih Eurostata je skupno število prošenj za azil v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah, ki so jih vložili državljani petih držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov, leta 2012 naraslo na 47 025, kar je 63 odstotkov več kot leta 2011 (graf 6.1). V preteklem letu je bilo njihovo skupno število najvišje od odprave vizumske obveznosti za državljane Zahodnega Balkana. V prvih devetih mesecih leta 2013 je bilo skupno število prošenj za azil iz petih držav z režimom potovanj brez vizumov le za 5,6 odstotka nižje kot v prvih devetih mesecih leta 2012[4]. Priliv prosilcev za azil je leta 2013 kazal izredno podoben trend kot leta 2012.

Po podatkih Eurostata so državljani petih držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov leta 2012 predstavljali približno 13 odstotkov vseh prosilcev za azil v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah[5]. Skoraj 92 odstotkov teh prošenj je bilo vloženih v šestih državah članicah in pridruženih schengenskih državah, in sicer v Nemčiji, na Švedskem, v Franciji, Švici, Belgiji in Luksemburgu. Delež, ki ga te države predstavljajo kot prejemnice prosilcev za azil iz Zahodnega Balkana na schengenskem območju, je med letoma 2009 in 2012 narasel s 64 odstotkov na 92 odstotkov (graf 6.2).

Veliko povečanje števila prošenj za azil iz Zahodnega Balkana v preteklem letu je imelo različne učinke na zadevne države članice EU in pridružene schengenske države (graf 6.3):

– število prošenj za azil v Nemčiji se je povečalo za 143 odstotkov na 22 715,

– število prošenj na Švedskem se je povečalo za 31 odstotkov na 6 410,

– število prošenj v Franciji se je povečalo za 133 odstotkov na 5 505,

– število prošenj v Švici se je povečalo za 31 odstotkov na 3 670,

– število prošenj v Belgiji se je zmanjšalo za 36 odstotkov na 3 315,

– število prošenj v Luksemburgu se je zmanjšalo za 9 odstotkov na 1 435.

Stopnja priznanja azila[6] v teh državah članicah in pridruženih schengenskih državah se je med letoma 2011 in 2012 znižala z 2,8 na 2,3 odstotka (graf 6.4). Vendar se tudi za to nizko vrednostjo skrivajo velike razlike med prosilci iz Zahodnega Balkana: v navedenih šestih državah članicah in pridruženih schengenskih državah je mednarodno zaščito prejelo le približno 1,3 odstotka prosilcev iz Črne gore, 0,7 odstotka prosilcev iz Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in 1,7 odstotka prosilcev iz Srbije. Hkrati je bil v teh državah leta 2012 azil priznan 9,1 odstotka prosilcem iz Albanije[7] in 3,2 odstotka prosilcem iz Bosne in Hercegovine.

Število prošenj za azil iz vsake države Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov se je leta 2012 povečalo. Največ prošenj za azil so vložili državljani Srbije in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Albanci pa so kot tretja največja skupina prosilcev za azil iz Zahodnega Balkana prehiteli državljane Bosne in Hercegovine. Tudi število črnogorskih prosilcev se je leta 2012 močno povečalo, vendar pa je bilo njihovo število v preteklih letih majhno (grafi 6.5 do 6.9):

– število prošenj za azil državljanov Srbije se je povečalo za 35 odstotkov na 20 935,

– število prošenj državljanov Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije se je povečalo za 64 odstotkov na 10 740,

– število prošenj državljanov Albanije se je povečalo za 143 odstotkov na 7 705,

– število prošenj državljanov Bosne in Hercegovine se je povečalo za 117 odstotkov na 6 335,

– število prošenj državljanov Črne gore se je povečalo za 96 odstotkov na 1 310.

Za pretekla leta je bila značilna dvojna sezonskost: manjši „spomladanski val“ okoli marca in večji „jesenski val“ ob začetku hladnega vremena. Leta 2012 „spomladanski val“ ni bil izrazit, vendar je bila zanj od aprila naprej značilna enakomerna rast prošenj za azil, ki je dosegla vrhunec oktobra z nenadnim navalom prošenj. Samo oktobra 2012 so državljani Zahodnega Balkana v šestih najbolj prizadetih državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili 8 605 prošenj za azil, kar je največje mesečno število od odprave vizumske obveznosti za državljane Zahodnega Balkana. Do konca leta 2012 se je število prošenj za azil zmanjšalo na vrednost izven sezone. Leta 2013 je bil splošni vzorec prošenj za azil izredno podoben vzorcu iz leta 2012, s trendom enakomernega naraščanja od maja 2013.

Leta 2012 so se azilni tokovi še močneje preusmerjali proti Nemčiji kot v preteklih letih, saj je bilo več kot 48 odstotkov vseh prošenj za azil iz Zahodnega Balkana vloženih v Nemčiji, kar je skupaj 22 715 prošenj (graf 6.4). Oktobra 2012, ki je bil v tem pogledu izreden mesec, je Nemčija prejela skoraj štiri petine (6 615 od 8 605) prošenj, ki so jih vložili državljani Zahodnega Balkana v šestih najbolj prizadetih državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah. Razseljevanje v Nemčijo je bilo izrazito zlasti med državljani Srbije, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije ter v manjši meri državljani Bosne in Hercegovine (grafi 6.6, 6.7 in 6.9).

Prav tako je leta 2012 postala opazna večja korelacija med posameznimi državami Zahodnega Balkana in državami schengenskega območja. Leta 2012 so večino oktobrskega vala v Nemčiji sestavljale prošnje, ki so jih vložili državljani Srbije in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije ter v manjši meri državljani Bosne in Hercegovine. Tudi državljani Črne gore so večino svojih zahtevkov za azil vložili v Nemčiji. Po drugi strani je med aprilom in majem 2012 na Švedskem naraslo število albanskih prošenj, junija 2012 pa so za ločen val prošenj poskrbeli državljani Bosne in Hercegovine. Albanski državljani so se poleg Švedske osredotočili tudi na Združeno kraljestvo in Grčijo kot izbrani destinaciji za zahtevke za azil.

Razmerje med neutemeljenimi prošnjami za azil in vrnitvami je ostalo približno enako do avgusta 2012[8]. Z močnim povečanjem števila prošenj za azil oktobra 2012 je to razmerje naraslo na 8 : 1, saj je prošnjo vložilo skoraj 8 000 državljanov držav Zahodnega Balkana, vrnjenih pa je bilo približno 1 000 državljanov[9]. V zadnjih dveh mesecih leta 2012 so upad števila prošenj in posebna prizadevanja najbolj prizadetih držav članic in pridruženih schengenskih držav za vrnitev državljanov na Zahodni Balkan razmerje med neutemeljenimi prošnjami za azil in vrnitvami zmanjšali na 1 : 1. V prvih štirih mesecih leta 2013 je razmerje med neutemeljenimi prošnjami za azil in vrnitvami ostalo skoraj enako, vendar se je do septembra 2013 ponovno povečalo na 4 : 1. To kaže, da lahko države članice EU in pridružene schengenske države ravnovesje med številom novih prosilcev in uspešnimi vrnitvami ohranjajo le izven sezonskih pritiskov. „Jesenski vali“ zelo obremenijo azilne sisteme najbolj prizadetih držav članic in pridruženih schengenskih držav, saj vire preusmerijo od utemeljenih prošenj za mednarodno zaščito.

Analiza metode vračanja prav tako razkriva zanimive razlike med državami članicami in pridruženimi schengenskimi državami. V prvih treh mesecih leta 2013 je Nemčija praktično vse prosilce iz Zahodnega Balkana vrnila po postopku prisilne vrnitve, Luksemburg je skoraj v vseh primerih uporabil postopek prostovoljne vrnitve, Švedska in Belgija sta večinoma uporabili prostovoljno vrnitev, Švica pa je obe metodi uporabljala v skoraj enaki meri.

Agencija Frontex je v svoji letni analizi tveganj v zvezi z državami Zahodnega Balkana za leto 2013 opazila dve tveganji na področju migracij v zvezi z gibanjem iz Zahodnega Balkana v Evropsko unijo: 1) sekundarno gibanje nezakonitih migrantov, ki vstopajo v EU preko grško-turške meje ter prehajajo prek Zahodnega Balkana, in 2) zlorabo režima potovanj brez vizumov v EU s strani državljanov Zahodnega Balkana. Prvo tveganje se je pokazalo z nezakonitim prečkanjem zelenih meja na Zahodnem Balkanu in tajnimi vstopi na mejnih prehodih, drugo tveganje pa je posledica zlorabe azilnega sistema, nezakonitega prebivanja v državah članicah in ponarejanja dokumentov.

V zvezi s sekundarnim gibanjem nezakonitih migrantov prek Zahodnega Balkana je agencija Frontex leta 2012 opazila povečanje nezakonitih prečkanj meje na mejnih prehodih na Zahodnem Balkanu ter med njimi. 33-odstotna rast odkritih primerov nezakonitega prečkanja zelenih meja[10] in 68-odstotno povečanje števila primerov nezakonitega prečkanja na mejnih prehodih[11] sta bila povezana zlasti z neevropskimi migranti, ki so po prečkanju grško-turške meje ponovno želeli vstopiti v EU prek Zahodnega Balkana. Med najpogosteje odkritimi osebami, ki so želele nezakonito prečkati zelene meje Zahodnega Balkana, so bili državljani Afganistana, Albanije, Pakistana, Alžirije, Somalije, Sirije, Maroka, Kosova, Srbije in Palestinske nacionalne oblasti (graf 6.10). Leta 2012 se je v regiji najbolj povečalo število primerov nezakonitega prečkanja kosovskih državljanov.

Število primerov nezakonitega prebivanja državljanov Zahodnega Balkana v EU se je leta 2012 povečalo na 31 522, kar znaša približno 10 odstotkov vseh odkritih primerov v Uniji v preteklem letu. Leta 2011 je delež državljanov Zahodnega Balkana med odkritimi državljani tretjih držav, ki so nezakonito prebivali v EU, znašal 8,7 odstotka. Leta 2012 se je povečalo število odkritih nezakonitih prebivalcev iz vsake države Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov, največji skupini pa so sestavljali državljani Albanije (12 003) in Srbije (8 006). Več kot polovica vseh nezakonitih prebivalcev iz Zahodnega Balkana je bilo odkritih v Nemčiji, Grčiji, Sloveniji in Italiji.

Agencija Frontex je leta 2012 med državljani Albanije in Kosova zabeležila tudi močno povečanje primerov ponarejanja dokumentov. V preteklem letu so Albanci postali največja skupina državljanov tretjih držav, ki so v schengensko območje poskušali vstopiti s ponarejenimi dokumenti, sledili pa so jim državljani Sirije, Maroka, Ukrajine in Nigerije. Šlo je zlasti za dokumente s ponarejenim grškim vstopnim žigom, ki je bil izdelan tako, da je zakril trajanje bivanja. Irski in britanski organi so prav tako poročali o vse večjem številu albanskih državljanov, ki so iz schengenskega območja poskušali vstopiti s ponarejenimi italijanskimi osebnimi izkaznicami. Čeprav se je leta 2012 med vsemi odkritimi oblikami ponarejanja dokumentov najbolj povečalo število ponarejenih žigov, je bilo ponarejanje potnih listov še naprej najpogostejša oblika ponarejanja dokumentov v letu 2012. Ponarejeni potni listi, ki naj bi jih izdale Albanija, Bolgarija in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, so bili najpogosteje odkriti na mejnih prehodih Zahodnega Balkana, najpogosteje pa so take dokumente predložili državljani Kosova, Turčije in Albanije.

4.2. Dejavniki odbijanja iz izvornega okolja, ki vplivajo na zlorabo azilnega sistema, in ukrepi za njihovo reševanje

Urad EASO je v nedavni analizi določil najpogostejše „dejavnike odbijanja“, ki so razlog za zlorabo azilnega sistema s strani državljanov držav Zahodnega Balkana. Državljani držav z režimom potovanj brez vizumov so v prošnjah za mednarodno zaščito v državah članicah najpogosteje navajali razloge, kot so prikrajšanost, brezposelnost, pomanjkanje dostopa do zdravstvenega varstva, socialnih dodatkov in izobraževanja, institucionalizirano diskriminacijo ter, v primeru Kosova in Albanije, krvno maščevanje. V raziskavi urada EASO so države članice kot najpogostejše razloge za zlorabo azilnega sistema navedle marginalizacijo Romov in drugih manjšin, prikrajšanost in revščino, hude zimske razmere ter odsotnost osnovne infrastrukture in zdravniške oskrbe.

Agencija Frontex je v svoji letni analizi tveganj v zvezi z državami Zahodnega Balkana za leto 2013 ugotovila, da Romi še vedno predstavljajo daleč največji delež prosilcev za azil iz držav z režimom potovanj brez vizumov. V Nemčiji je bilo več kot 80 odstotkov prosilcev Romov. Na Švedskem so romski prosilci predstavljali vsaj štiri petine vseh prosilcev za azil iz Zahodnega Balkana, vendar je naknadna študija razkrila, da je delež Romov morda še večji. Ker se na Švedskem za določanje etnične pripadnosti uporablja materinščina prosilca, so številne osebe navedle druge jezike, ki niso romščina. Zaradi tega obstaja možnost, da so švedski organi podcenili število romskih prosilcev za azil.

Države z režimom potovanj brez vizumov so okrepile operativno sodelovanje s sosednjimi državami in državami članicami, ki jih je zloraba azilnega sistema leta 2012 najbolj prizadela:

– Albanija je okrepila operativno sodelovanje z Grčijo in Italijo, tj. državama članicama, ki sta ju prekoračitev dovoljenega trajanja prebivanja in ponarejanje dokumentov s strani albanskih državljanov najbolj prizadela, ter s Švedsko, da bi se spremljale letalske poti, ki jih albanski prosilci za azil uporabljajo ob vstopu na Švedsko;

– Bosna in Hercegovina je izboljšala mejno sodelovanje s sosednjimi državami in izmenjavo informacij s Švedsko, da bi se spremljale poti, ki jih prosilci za azil najpogosteje uporabljajo ob vstopu na Švedsko;

– Srbija in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija sta izboljšali operativno sodelovanje z nemškimi organi, tudi s posredovanjem agencije Frontex, da se je obravnaval izredni val prošenj za azil oktobra 2012;

– Črna gora je okrepila preverjanje pogojev za vstop potnikov na schengensko območje, vključno s potnimi listinami, sredstvi za preživljanje in zdravstvenim zavarovanjem, da bi se preprečila zloraba azilnega sistema na schengenskem območju.

Države Zahodnega Balkana so priglasile ukrepe za preiskovanje subjektov, ki pomagajo pri zlorabi azilnega sistema, kot so potovalne agencije in prevozniki, ki morda zagotavljajo napačne informacije državljanom o ugodnostih azila. Bosna in Hercegovina, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija in Srbija so še naprej usklajevale dejavnosti organov kazenskega pregona in ministrstev za promet pri preiskovanju morebitnih nepravilnosti. Države z režimom potovanj brez vizumov so leta 2012 izvedle naslednje ukrepe:

– Albanija je uvedla številne kazenske preiskave zoper posameznike, osumljene posredovanja pri nezakonitem prečkanju meje ali ponarejanja dokumentov;

– Bosna in Hercegovina je uvedla več preiskav prevoznikov, katerih zaposleni naj bi pomagali državljanom, ki potujejo za jasno določen namen pridobitve azila na Švedskem;

– organi kazenskega pregona v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji so na podlagi spremenjenega kazenskega zakonika vložili številne kazenske ovadbe zoper posameznike zaradi zlorabe režima potovanj brez vizumov z državami članicami EU;

– Črna gora ni odkrila povezave z organiziranim kriminalom pri omogočanju nezakonite migracije za namen zlorabe azilnega sistema v državah članicah EU, vendar je vložila kazenske ovadbe zoper organizirano kriminalno združbo, ki je osumljena ponarejanja dokumentov za namene tihotapljenja ljudi prek Črne gore;

– Srbija je spremenila svoj kazenski zakonik in vanj vključila kaznivo dejanje pomoči pri zlorabi azilnega sistema v tujih državah ter okrepila preiskave prevoznikov in potovalnih agencij, za katere je sumila, da pomagajo pri nezakoniti migraciji v EU.

Države z režimom potovanj brez vizumov so poleg tega skušale okrepiti mejni nadzor, vključno s skupnimi operacijami in skupnimi patruljami vzdolž meja in na pogosto uporabljenih mejnih prehodih:

– Albanija je spremenila svojo zakonodajo in tako poostrila pogoje, pod katerimi lahko državljani zahtevajo spremembo imena[12], da bi se izognili mejnemu nadzoru, svojo zbirko podatkov o mejnem nadzoru je povezala z nacionalnim registrom prebivalstva in okrepila preverjanje vstopnih žigov na mejnih prehodih z Grčijo;

– Bosna in Hercegovina, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija in Črna gora so posodobile svoje sisteme upravljanja meja, tako da se identiteta potnikov lahko preveri v nacionalnih zbirkah podatkov in zbirki podatkov Interpola o izgubljenih in ukradenih potnih listinah, s čimer se je izboljšalo odkrivanje ponarejenih dokumentov na mejnih prehodih;

– Srbija prav tako poroča, da je okrepila mejni nadzor na mejnih prehodih v skladu s temeljnimi pravicami državljanov[13].

Države z režimom potovanj brez vizumov so sprejele tudi ukrepe za izboljšanje socialno-ekonomskega vključevanja Romov, zlasti na področju spodbujanja zaposlovanja, poklicnega usposabljanja, sredstev za nastanitev in vpisa v register prebivalstva:

– Albanija je še naprej izvajala svojo strategijo ponovnega vključevanja povratnikov na področju spodbujanja zaposlovanja in poklicnega usposabljanja;

– Bosna in Hercegovina je dodelila dodatne vire za ponovno vključevanje povratnikov na področju zaposlovanja, nastanitve in zdravstvenega varstva;

– Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je odprla 11 informacijskih centrov za Rome in izvedla projekte za Rome na področju izobraževanja, socialnega vključevanja, spodbujanja zaposlovanja, sredstev za nastanitev, pravne pomoči in vpisa v register prebivalstva;

– Črna gora si je prizadevala za izboljšave na področju vpisa v register prebivalstva, izobraževanja, zaposlovanja, socialnih storitev, zdravstvenega varstva in nastanitve Romov;

– Srbija je s pomočjo IOM poskušala izboljšati zmogljivost na osrednji ravni in ravni občin za upravljanje ponovnega vključevanja ter organizirala vrsto okroglih miz o najboljših praksah pri upravljanju migracij in ponovnem vključevanju.

Organi teh petih držav Zahodnega Balkana so leta 2012 sprejeli nove ukrepe za preprečevanje zlorabe azilnega sistema na schengenskem območju. Vse države so poročale o izvedbi informacijskih kampanj za obveščanje državljanov o njihovih pravicah in obveznostih v okviru režima potovanj brez vizumov, pri čemer so intenzivneje sodelovale tudi lokalne nevladne organizacije in delegacije EU:

– Albanija je začela razdeljevati zloženke potnikom na letališčih;

– Bosna in Hercegovina je v tiskanih in elektronskih medijih objavila številne članke in nasvete za potnike;

– Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je v tesnem sodelovanju s centri za migracijo in informacijskim centrom za Rome začela informacijsko kampanjo v občinah, brošure pa je prevedla v romski jezik;

– Črna gora je izvedla številne informacijske kampanje v občinah;

– Srbija je začela številne elektronske informacijske kampanje za boj proti zlorabi azilnega sistema in izboljšala obravnavanje primerov vrnitve prek svojih diplomatskih misij v tujini.

4.3. Dejavniki privlačevanja v imigrantsko okolje, ki vplivajo na zlorabo azilnega sistema, in ukrepi za njihovo reševanje

Urad EASO je ugotovil, da na zlorabo azilnega sistema s strani državljanov držav Zahodnega Balkana vplivajo tudi številni „dejavniki privlačevanja“, kot so na primer prisotnost diaspore v državah prejemnicah, trajanje azilnega postopka, višina denarnih prejemkov med azilnim postopkom, dostop do prosjačenja ali nezakonitega trga dela ter poznavanje preteklih stopenj priznanja azila v primerih, ki vključujejo krvno maščevanje, homoseksualnost, družinsko nasilje ali trgovino z ljudmi.

Leta 2012 je več primerov pokazalo, kako lahko spremembe dejavnikov privlačevanja v državah prejemnicah vplivajo na migracijska gibanja iz Zahodnega Balkana:

– nemško ustavno sodišče je v svoji sodbi iz julija 2012[14] odločilo, da zadevne določbe zakona o prejemkih prosilcev za azil niso skladne s temeljno pravico do minimalnega življenjskega standarda. Na podlagi tega zakona so bili prosilci za azil upravičeni do 225 EUR mesečno, od tega zneska pa je bilo 40 EUR izplačanih v gotovini. V skladu z navedeno sodbo so se denarni prejemki za prosilce za azil zvišali na 336 EUR mesečno, od tega zneska pa se 130 EUR izplača v gotovini. Posledično se je priliv prosilcev za azil, zlasti iz Srbije in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, povečal, število vloženih prošenj iz regije pa je samo v mesecu oktobru 2012 znašalo 6 615. Nemški organi so se odzvali s ponovno vzpostavitvijo podporne enote za Zahodni Balkan, ki so jo vodili napoteni uslužbenci več zveznih organov. Ti so obravnavali izključno prošnje za azil iz navedenih držav, s čimer so čas obdelave skrajšali s 40 na 10 dni in pospešili vračanje. Kljub tem operativnim ukrepom se zdi, da je obsežno preusmerjanje prošenj za azil v Nemčijo od oktobra 2012 postalo stalna značilnost brezvizumskega režima potovanj v EU;

– Švedska se je med aprilom in majem 2012 soočila z močnim povečanjem števila prošenj za azil iz Albanije, junija 2012 pa z ločenim valom prošenj iz Bosne in Hercegovine. Val albanskih prosilcev je bil po poročanjih posledica govoric v severni Albaniji, da bo Švedska priznala mednarodno zaščito prosilcem za azil iz gospodarskih razlogov[15]. Švedski konzularni organi so se na to odzvali z jasnim sporočilom za javnost, v katerem so napovedali, da bodo prošnje za azil iz gospodarskih razlogov hitro zavrnjene. Poleg tega bi se takim prosilcem za pet let prepovedal ponovni vstop na schengensko območje. S pomočjo agencije Frontex je švedska obmejna policija odposlala tudi uradnika za zvezo na letališči v Podgorici in Beogradu, da bi se okrepil nadzor letov letalske družbe Turkish Airlines prek Istanbula do Stockholma. Zaradi teh ukrepov se je po maju 2012 zmanjšalo število albanskih prosilcev za azil;

– Švedska se je junija 2012 soočila tudi z valom prošenj za azil, ki so jih vložili državljani Bosne in Hercegovine. Švedski organi so ugotovili, da je večina prosilcev prihajala iz ene same občine v severovzhodnem delu države ter da so številni prosilci prodali svoje domove, uporabili različna prevozna sredstva, da bi se izognili odkritju na mejnih prehodih, pripotovali z družinskimi člani in trdili, da so izgubili svoje biometrične potne liste, preden so se prijavili za azil na Švedskem. Ti elementi so kazali na strategijo dolgoročnejšega prebivanja na Švedskem. Švedska je okrepila sodelovanje z organi Bosne in Hercegovine, kar je obema stranema omogočilo, da sta v enem mesecu od poletnega vala zmanjšali migracijske tokove iz te določene občine. Danes Švedska ostaja druga najpriljubljenejša destinacija v EU za prosilce za azil iz držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov;

– v preteklem letu je Švica uvedla več ukrepov, ki so skupaj zmanjšali migracijske tokove iz držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov. Najprej so švicarski organi uvedli hitri postopek za vse evropske države z režimom potovanj brez vizumov, s čimer se lahko odločitve o utemeljenosti prošenj za azil sprejmejo v 48 urah. Ta ukrep so spremljali številni dodatni ukrepi, kot so predhodni razgovori, na katerih se prosilce obvesti o morebitnih neugodnih posledicah predložitve neutemeljene prošnje za azil, ukinitev vseh oblik pomoči pri vrnitvi za zavrnjene prosilce za azil iz evropskih držav z režimom potovanj brez vizumov in petletna prepoved ponovnega vstopa za zavrnjene prosilce, ki ne sodelujejo s švicarskimi organi ali predložijo več neutemeljenih prošenj. Zdi se, da so ti ukrepi prispevali k trajnemu zmanjšanju priliva prosilcev za azil iz držav z režimom potovanj brez vizumov v Švico. Švica se je januarja 2012 pridružila tudi projektni skupini agencije Frontex za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti.

Urad EASO je pripravil povzetek operativnih ukrepov, ki so jih v zadnjih letih sprejele države članice EU za obravnavanje priliva prosilcev za azil iz Zahodnega Balkana:

– ciljni obiski na visoki ravni v zadevne države ter informacijske kampanje v tiskanih in elektronskih medijih v sodelovanju z lokalnimi nevladnimi organizacijami in občinami, namenjene obveščanju državljanov o njihovih pravicah in obveznostih v okviru režima potovanj brez vizumov;

– nadaljnje operativno sodelovanje z organi zadevnih držav;

– omejitev zdravstvenih storitev za prosilce za azil, z izjemo nujne pomoči;

– znižanje denarnih prejemkov, kot sta žepnina in finančna pomoč za vrnitev, da se zmanjša število finančnih spodbud za zlorabo azilnega sistema;

– skrajšanje azilnih postopkov s pomočjo večjega števila uslužbencev, ki ocenjujejo prošnje za azil v obdobjih največjega navala, ali vzpostavitev pospešenega postopka, ki omogoča hitro obdelavo prošenj v času največjega navala ali iz določenih držav.

4.4. Druge spremembe v zvezi z režimom potovanj brez vizumov v EU

Evropski parlament in Svet sta nedavno sprejela revidirano direktivo o azilnih postopkih (prvotno Direktiva 2005/85/ES). Revidirana direktiva, ki jo bodo morale države članice začeti uporabljati junija 2015, ustvarja nova orodja za preprečevanje zlorabe azilnega sistema s ponavljajočimi se neutemeljenimi prošnjami. Pravica prosilca, da ostane, se lahko omeji, če vloži drugo prošnjo za azil, ki v primerjavi s predhodno ne vsebuje novih elementov, ali če drugo prošnjo vloži, da prepreči svojo takojšnjo vrnitev. Pravica prosilca, da ostane se lahko omeji tudi prosilcem, ki so vložili tretjo ali nadaljnjo prošnjo za azil. Ta pravila ne pomenijo izjeme od načela nevračanja, ki ga je treba vedno spoštovati.

Sozakonodajalca sta zelo blizu sprejetja predloga Komisije za spremembo uredbe o vizumih (prvotno Uredba 539/2001)[16]. Maja 2011 je Komisija predlagala oblikovanje mehanizma, ki v izrednih razmerah omogoča začasno prekinitev odprave vizumske obveznosti za državljane tretjih držav, ki so oproščeni vizumske obveznosti. Ta mehanizem bi se uporabljal le kot začasni ukrep in bi se sprožil le v izrednih razmerah. Evropski parlament je 12. septembra podprl kompromisno besedilo, dogovorjeno s Svetom. Pričakuje se, da bo spremenjena uredba uradno sprejeta pred koncem tega leta in bo začela veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

5. Nadaljnji koraki

Mehanizem za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti je omogočil izmenjavo najnovejših informacij o delovanju režima potovanj brez vizumov EU med državami Zahodnega Balkana ter državami članicami EU in pridruženimi schengenskimi državami. Ta mehanizem temelji na storitvi mesečnih opozoril agencije Frontex, ki bi jo bilo treba nadalje uporabljati. Na seznam držav, ki jih agencija Frontex spremlja vsak mesec, bi bilo treba dodati Francijo.

Velika večina državljanov držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov je še vedno dobronamernih potnikov z legitimnim namenom potovanja v EU. Režim potovanj brez vizumov je izpolnil svoj namen: okrepil je medosebne stike med Zahodnim Balkanom in EU, vključno z diasporami v državah članicah, povečal je poslovne priložnosti in kulturno izmenjavo ter državljanom držav z režimom potovanj brez vizumov omogočil, da bolje spoznajo EU. Vse države Zahodnega Balkana so izrazile željo po nadaljnjem izvajanju reform, potrebnih za ohranjanje brezvizumskega režima potovanj za svoje državljane.

Vendar se je zloraba azilnega sistema leta 2012 povečala in v prvih devetih mesecih leta 2013 je bil trend podoben trendu iz leta 2012. Število prošenj za azil iz regije je začelo naraščati maja 2013, skupno število prošenj med januarjem in septembrom 2013 pa je bilo le 5,6 odstotka nižje kot v prvih treh četrtletjih leta 2012. Državljani vseh držav z režimom potovanj brez vizumov so leta 2012 vložili več prošenj kot leta 2011, kar je obremenilo zlasti azilne sisteme Nemčije, Švedske in Švice. Čeprav se je migracijski pritisk iz regije po oktobru 2012 zmanjšal, je bil trend nezakonite migracije iz petih držav z režimom potovanj brez vizumov v prvih treh četrtletjih leta 2013 izredno podoben trendu iz leta 2012. Te razmere so nevzdržne.

Komisija poziva vsako državo Zahodnega Balkana, da podpre svojo politično zavezo k režimu potovanj brez vizumov z oprijemljivimi in učinkovitimi politikami na terenu. Treba je vzpostaviti trajnostni padajoči trend v smislu skupnega priliva prosilcev za azil iz držav z režimom potovanj brez vizumov. Komisija predlaga, da vsaka država z režimom potovanj brez vizumov še naprej sprejema ukrepe na naslednjih področjih:

(1) povečati je treba pomoč, osredotočeno na manjšine, zlasti Rome, ki bi okrepila njihovo dolgoročno socialno-ekonomsko vključevanje z izobraževalnimi programi ter programi zaposlovanja in poklicnega usposabljanja, vključno z izvajanjem nacionalnih strategij in uporabo domače pomoči, ki jo podpirajo razpoložljiva pomoč EU in dvostranska pomoč, ki jo nudijo države članice EU;

(2) na področju upravljanja meja, migracij, azila in ponovnega sprejema v skladu z zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo je treba okrepiti operativno sodelovanje in izmenjavo informacij s sosednjimi državami, državami članicami EU in schengenskimi pridruženimi državami, Evropsko komisijo ter po potrebi z agencijo Frontex, Europolom in uradom EASO;

(3) v tesnem sodelovanju z organi kazenskega pregona držav članic EU in pridruženih schengenskih držav ter Europolom je treba nadaljevati prizadevanja za preiskovanje oseb, ki pomagajo pri nezakoniti migraciji, in kazenski pregon tistih, ki omogočajo zlorabo režima potovanj brez vizumov;

(4) ob strogem upoštevanju temeljnih pravic državljanov je treba okrepiti mejni nadzor in oblikovati tesnejše sodelovanje z državami članicami EU, ki so neposredno odgovorne za upravljanje zunanjih meja EU;

(5) okrepiti je treba usmerjene kampanje informiranja in ozaveščanja, ki državljanom dodatno pojasnjujejo pravice in obveznosti v zvezi s potovanji brez vizumov, vključno z informacijami o odgovornosti za zlorabo pravic v okviru režima potovanj brez vizumov.

Komisija priporoča tudi, da države članice EU in pridružene schengenske države, ki se soočajo z največjim številom neutemeljenih prošenj za azil iz Zahodnega Balkana, premislijo o dodatnih ukrepih na naslednjih področjih:

– po potrebi naj optimizirajo azilne postopke za državljane držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov,

– dodatno naj okrepijo operativno sodelovanje z državami z režimom potovanj brez vizumov, vključno prek uradnikov za zvezo, in

– državam z režimom potovanj brez vizumov naj pomagajo pri oblikovanju učinkovitejših javnih kampanj za obveščanje državljanov o njihovih pravicah in obveznostih v okviru režima potovanj brez vizumov.

Komisija bo prek mehanizma za spremljanje liberalizacije po odpravi vizumske obveznosti še naprej ocenjevala izvajanje teh ukrepov ter bo leta 2014 poročala Evropskemu parlamentu in Svetu.

6. PRILOGA

6.1. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah (Schengen Associated States ‒ SAC) vložili državljani petih držav Zahodnega Balkana

Vir: Eurostat

6.2. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani petih držav Zahodnega Balkana (v %)

Vir: Eurostat

6.3. Prošnje za azil, ki so jih v najbolj prizadetih državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Zahodnega Balkana

Vir: Eurostat

6.4. Stopnja priznanja azila na prvi stopnji v najbolj prizadetih državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah

Citizen || MS/SAC || First instance total decisions || First instance positive decisions || Recognition rate ||

2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012

MNE || BE || 20 || 20 || 15 || 125 || 5 || 0 || 0 || 0 || 25.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 %

MNE || DE || 80 || 110 || 90 || 355 || 5 || 0 || 0 || 5 || 6.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 %

MNE || FR || 55 || 50 || 75 || 395 || 0 || 0 || 0 || 5 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 %

MNE || LU || 5 || 0 || 35 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

MNE || SE || 45 || 40 || 85 || 95 || 0 || 5 || 5 || 0 || 0.0 % || 12.5 % || 5.9 % || 0.0 %

MNE || CH || 15 || 0 || 15 || 20 || 5 || 0 || 5 || 5 || 33.3 % || 0.0 % || 33.3 % || 25.0 %

MK || BE || 180 || 390 || 905 || 625 || 0 || 25 || 15 || 15 || 0.0 % || 6.4 % || 1.7 % || 2.4 % || 0.7 %

MK || DE || 75 || 2.480 || 1.740 || 6.240 || 5 || 5 || 5 || 10 || 6.7 % || 0.2 % || 0.3 % || 0.2 %

MK || FR || 50 || 340 || 495 || 720 || 5 || 15 || 5 || 15 || 10.0 % || 4.4 % || 1.0 % || 2.1 %

MK || LU || 0 || 0 || 180 || 230 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

MK || SE || 45 || 630 || 720 || 430 || 0 || 5 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.8 % || 0.0 % || 0.0 %

MK || CH || 30 || 135 || 325 || 755 || 15 || 15 || 5 || 20 || 50.0 % || 11.1 % || 1.5 % || 2.6 %

SRB || BE || 605 || 960 || 1.415 || 945 || 15 || 115 || 100 || 55 || 2.5 % || 12.0 % || 7.1 % || 5.8 % || 1.7 %

SRB || DE || 675 || 4.830 || 6.105 || 13.095 || 15 || 30 || 25 || 25 || 2.2 % || 0.6 % || 0.4 % || 0.2 %

SRB || FR || 620 || 630 || 380 || 810 || 30 || 45 || 25 || 155 || 4.8 % || 7.1 % || 6.6 % || 19.1 %

SRB || LU || 10 || 85 || 440 || 530 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

SRB || SE || 560 || 4.760 || 2.175 || 2.455 || 20 || 25 || 20 || 20 || 3.6 % || 0.5 % || 0.9 % || 0.8 %

SRB || CH || 440 || 450 || 400 || 1.295 || 210 || 115 || 120 || 70 || 47.7 % || 25.6 % || 30.0 % || 5.4 %

ALB || BE || 215 || 125 || 445 || 1.630 || 40 || 10 || 30 || 225 || 18.6 % || 8.0 % || 6.7 % || 13.8 % || 9.1 %

ALB || DE || 60 || 35 || 65 || 115 || 5 || 5 || 15 || 15 || 8.3 % || 14.3 % || 23.1 % || 13.0 %

ALB || FR || 315 || 435 || 465 || 680 || 15 || 15 || 40 || 40 || 4.8 % || 3.4 % || 8.6 % || 5.9 %

ALB || LU || 30 || 5 || 15 || 130 || 10 || 0 || 0 || 0 || 33.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

ALB || SE || 105 || 65 || 185 || 985 || 10 || 5 || 20 || 45 || 9.5 % || 7.7 % || 10.8 % || 4.6 %

ALB || CH || 10 || 5 || 25 || 35 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

BiH || BE || 95 || 75 || 295 || 350 || 5 || 0 || 0 || 5 || 5.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 % || 3.2 %

BiH || DE || 205 || 340 || 350 || 2.030 || 15 || 10 || 15 || 25 || 7.3 % || 2.9 % || 4.3 % || 1.2 %

BiH || FR || 240 || 370 || 110 || 710 || 15 || 25 || 15 || 100 || 6.3 % || 6.8 % || 13.6 % || 14.1 %

BiH || LU || 30 || 25 || 20 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

BiH || SE || 95 || 105 || 365 || 1.335 || 10 || 10 || 5 || 5 || 10.5 % || 9.5 % || 1.4 % || 0.4 %

BiH || CH || 95 || 165 || 70 || 225 || 55 || 70 || 30 || 20 || 57.9 % || 42.4 % || 42.9 % || 8.9 %

WB Total || Total || 5.005 || 17.660 || 18.005 || 37.735 || 510 || 550 || 500 || 880 || 10.2 % || 3.1 % || 2.8 % || 2.3 %

Source: Eurostat

6.5. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Albanije

Vir: Eurostat

6.6. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Bosne in Hercegovine

Vir: Eurostat

6.7. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije

Vir: Eurostat

6.8. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Črne gore

Vir: Eurostat

6.9. Prošnje za azil, ki so jih v državah članicah EU in pridruženih schengenskih državah vložili državljani Srbije

Vir: Eurostat

6.10. Državljani, ki so bili odkriti pri nezakonitem prečkanju zunanje meje EU (zelene meje)

Vir: Eurostat

[1] Uredba Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve (UL L 81, 21.3.2001, str. 1).

[2] Predhodna poročila so bila: SEC(2011) 695, SEC(2011) 1570, COM(2012) 472.

[3] COM(2012) 472.

* To poimenovanje ne posega v stališča glede statusa ter je v skladu z RVSZN 1244 in mnenjem Meddržavnega sodišča o razglasitvi neodvisnosti Kosova.

[4] V prvih devetih mesecih leta 2013 je agencija Frontex naštela 16 940 prošenj za azil iz Zahodnega Balkana v prvih petih državah prejemnicah, kar je 5,6 odstotka manj kot v prvih devetih mesecih leta 2012. Nemčija je v prvih treh četrtletjih leta 2013 prejela 70 odstotkov več prošenj kot v enakem obdobju leta 2012, na Švedskem, v Švici, Belgiji in Luksemburgu pa se je število prošenj za azil zmanjšalo.

[5] Od skupaj 360 880 prošenj za azil, ki so bile leta 2012 vložene v EU in pridruženih schengenskih državah, so jih 47 025 vložili državljani držav Zahodnega Balkana z režimom potovanj brez vizumov.

[6] Stopnja priznanja azila se izračuna kot delež pozitivnih odločb (glede statusa begunca, subsidiarne zaščite ali humanitarnega statusa) glede na skupno število odločb na prvi stopnji.

[7] Na to zelo visoko število albanskih državljanov je verjetno vplivala odločitev francoskega državnega sveta Conseil d’État marca 2012, da Albanijo odstrani iz seznama varnih držav izvora.

[8] Med podatki, ki jih je sporočila agencija FRONTEX, in podatki, ki jih je zbral Eurostat, obstaja določeno odstopanje. Razmerje med neutemeljenimi prošnjami za azil in vrnitvami je izračunano na podlagi mesečnih podatkov, ki jih je sporočila agencija FRONTEX.

[9] Po podatkih Eurostata so državljani petih držav z režimom potovanj brez vizumov oktobra 2012 vložili 7 865 prošenj v Nemčiji, na Švedskem, v Švici, Belgiji in Luksemburgu. Po podatkih agencije FRONTEX je teh pet držav članic in pridruženih schengenskih držav v zadevnem mesecu vrnilo nekaj več kot 1 000 državljanov Zahodnega Balkana.

[10] Število odkritih primerov nezakonitega prečkanja zelenih meja (kopenskih meja med mejnimi prehodi) se je med letoma 2011 in 2012 povečalo s 26 244 na 34 839.

[11] Število odkritih primerov nezakonitega prečkanja meje na mejnih prehodih se je med letoma 2011 in 2012 povečalo s 1 421 na 2 387.

[12] Po novem odloku, ki ga je izdalo albansko ministrstvo za notranje zadeve, morajo državljani pred vložitvijo vloge za spremembo imena v Albaniji pridobiti potrdilo obmejne policije, s katerim dokazujejo, da niso na seznamu oseb, ki jim je prepovedan vstop na schengensko območje.

[13] Državljan Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije je vložil pritožbo proti srbskemu ministrstvu za notranje zadeve, v kateri je trdil, da je bil razlog za prepoved njegovega vstopa v Srbijo etnična diskriminacija. Lokalno sodišče je leta 2012 zadevo zavrnilo.

[14] Sodba Nemškega zveznega ustavnega sodišča v zadevi 1 BvL 10/10, 18. julij 2012.

[15] Podobno povečanje števila prošenj albanskih državljanov so med oktobrom in novembrom 2011 v Belgiji sprožile govorice, da bodo prošnje za azil iz gospodarskih razlogov odobrene. Val se je končal tako hitro, kot se je začel.

[16] COM(2011) 290.