1.Varovanje in izkoriščanje potenciala evropske naravne dediščine

Evropa ima poleg nekaterih najgosteje naseljenih območij na svetu tudi zelo bogato in raznoliko naravno dediščino. Cilj direktiv o naravi je zagotoviti zdravo naravo v Evropski uniji z določitvijo okvira za zaščito vrst in naravnih habitatov, ki jih je treba ohranjati. Direktivi določata največje usklajeno omrežje zaščitenih območij na svetu z visoko biotsko raznovrstnostjo, imenovano Natura 2000, ki obsega 18 % kopenskih površin in 6 % morskih območij EU. Varujeta okoli 1 500 živalskih in rastlinskih vrst ter okoli 200 redkih habitatnih tipov znotraj in zunaj teh zaščitenih območij ter združujeta varstvo narave s trajnostno rabo zemljišč in gospodarsko dejavnostjo.

Komisija je leta 2014 v skladu s svojo obvezo o boljši pripravi zakonodaje začela celovito oceno direktiv o naravi, imenovano „preverjanje ustreznosti“. Predsednik Juncker je Karmenuja Vello ob prevzemu funkcije evropskega komisarja za okolje, pomorske zadeve in ribištvo zadolžil, naj dokonča to oceno. Komisija je s tem procesom prisluhnila pomislekom državljanov in podjetij, ki včasih menijo, da je evropska pravila težko razumeti, uporabiti in izvršiti.

Med preverjanjem ustreznosti je bilo ugotovljeno, da direktivi o naravi kot del širše politike EU za biotsko raznovrstnost ustrezata namenu, vendar bo doseganje njunih ciljev in izkoriščanje njunega celotnega potenciala odvisno od bistvenega izboljšanja njunega izvajanja. Za doseganje konkretnih rezultatov v praksi so potrebne izboljšave glede uspešnosti in učinkovitosti ter sodelovanja z različnimi skupnostmi deležnikov v državah članicah in v celotni EU.

Danes imata dobro stanje ohranjenosti le okoli polovica ptic ter majhen delež drugih zaščitenih vrst in habitatov v EU. Omrežje Natura 2000 je zdaj na splošno uveljavljeno na kopnem, še vedno pa obstajajo pomembne vrzeli v morskem okolju. Od vseh območij Natura 2000 jih ima le 50 % načrte upravljanja z ohranitvenimi cilji in ukrepi. Ključni dejavniki za pomanjkljivosti pri izvajanju so omejeni viri, šibko izvrševanje, slabo vključevanje ciljev o naravi v druga področja politike, nezadostno znanje in dostop do podatkov ter slaba komunikacija in vključenost deležnikov. Poleg tega tisti, ki izvajajo direktivi zlasti na regionalni in lokalni ravni, včasih niso dovolj seznanjeni z njunimi zahtevami ali fleksibilnostjo in možnostmi, ki jih ponujata. To lahko privede do napetosti med varstvom narave in gospodarsko dejavnostjo.

Vendar pa je preverjanje ustreznosti pokazalo, da se stanje vrst in habitatov izboljša tam, kjer poteka ciljno ukrepanje v zadostnem obsegu, kar včasih vodi do izjemnih obnovitev. Poleg tega se vse bolj uveljavlja spoznanje, da naše naravno okolje temelji na različnih sektorjih gospodarstva, kot je turizem. Njegovo ohranjanje in trajnostna uporaba sta danes pomembnejša kot kdaj koli prej. Tako se ponudijo številne priložnosti za privabljanje in spodbujanje naložb v varstvo narave.

Komisija je 7. decembra 2016 opravila orientacijsko razpravo o ugotovitvah preverjanja ustreznosti in njihovem nadaljnjem spremljanju. Na podlagi tega se je odločila, da pripravi konkreten akcijski načrt za izboljšanje izvajanja direktiv, njune skladnosti z družbenogospodarskimi cilji in sodelovanja z nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi oblastmi, deležniki ter državljani. Zaradi močne teritorialne razsežnosti direktiv in ključne vloge, ki jo imajo regionalne in lokalne oblasti pri njunem izvajanju, je bil Odbor regij (OR) tesno povezan s pripravo tega akcijskega načrta in bo imel bistveno vlogo na področju sodelovanja z regionalnimi in lokalnimi oblastmi ter njihovim ozaveščanjem.

Ta celovit akcijski načrt si prizadeva za hitro izboljšanje praktičnega izvajanja direktiv o naravi in pospešitev napredka pri uresničevanju cilja EU 2020 o zaustavitvi in obrnitvi trenda izgube biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev, tudi v zvezi z odpornostjo proti podnebnim spremembam in njihovo blažitvijo. To bo koristilo tudi prebivalcem Evrope in gospodarstvu. Sprejeti bodo ukrepi na ravni EU, posebej s strani Komisije in Odbora regij, toda tudi države članice in zadevni deležniki bodo morali ob večji podpori in pomoči EU ukrepati. Akcijski načrt ponuja resnične priložnosti za vključitev deležnikov in javnosti ter oblikovanje partnerstev na različnih področjih politike. To bo ustvarilo trden temelj za spravo in gradnjo mostov med naravo, ljudmi ter gospodarstvom.

2.Vsebina akcijskega načrta

Akcijski načrt zajema štiri prednostna področja, ki vsebujejo 15 konkretnih ukrepov. Večina ukrepov se bo začela izvajati v letu 2017, da bi Komisija lahko poročala o njihovem izvajanju še pred koncem sedanjega mandata, ki se izteče leta 2019. Preglednica, ki je v tem sporočilu, vsebuje pregled ukrepov. Dopolnjujejo jo podrobni informativni pregledi, v katerih je več informacij.

Prednostna naloga A: Izboljšanje smernic in znanja ter zagotavljanje boljše skladnosti s širšimi družbenogospodarskimi cilji

Različni pristopi držav članic pri izvajanju direktiv lahko povzročijo nepotrebne spore in težave. Neprožna uporaba pravil o varovanju vrst, zamude, neupravičeno velika bremena za pridobivanje dovoljenj za načrte oz. posege v območjih Natura 2000 ter nezadostna ozaveščenost deležnikov lahko povzročijo nepotrebne napetosti med varstvom narave in družbenogospodarskimi dejavnostmi. Akcijski načrt določa praktične rešitve za te težave in spodbuja pametnejše pristope za sodelovanje, da bi spodbudili polno vključenost lastnikov zemljišč in uporabnikov. Komisija bo izboljšala svoje smernice in spodbujala k boljšemu razumevanju zakonodaje v praksi, s čimer bo javnim organom pomagala pri njeni boljši uporabi. Države članice bodo morale izboljšati znanje in dostop do podatkov, potrebnih za izvajanje direktiv. Komisija bo podpirala prizadevanja za izboljšanje priznavanja prispevka zdravih ekosistemov k blaginji in gospodarskemu razvoju (ukrepi 1–3).

Poleg tega bodo ukrepi, ki jih Komisija pripravlja za poenostavitev spremljanja in poročanja v vsej okoljski zakonodaji EU, pomagali izboljšati tako učinkovitost kakor tudi uspešnost direktiv o naravi.

Prednostna naloga B: Vzpostavljanje politične odgovornosti in krepitev skladnosti

Medtem ko so države članice dejansko odgovorne za izvajanje direktiv o naravi v praksi, bo Komisija z njimi tesneje sodelovala, da bo omogočila in spodbudila ohranjanje in trajnostno rabo narave. Skupaj moramo zagotoviti, da je v celoti usklajeno in delujoče omrežje Natura 2000 vzpostavljeno ter da so vrste zaščitene in se po potrebi trajnostno uporabljajo.