SL Uradni list Evropske unije C 43/3

Mnenje Odbora regij o temi „Obmejni delavci – posnetek stanja po desetih letih notranjega trga: vprašanja in perspektive“

(2005/C 43/02)

ODBOR REGIJ

NA PODLAGI sklepa predsedstva z dne 10. februarja 2004, da v skladu s petim odstavkom člena 265 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti naroči komisiji za ekonomsko in socialno politiko, naj izdela mnenje o temi obmejni delavci – posnetek stanja po desetih letih notranjega trga: vprašanja in perspektive;

NA PODLAGI prečiščene verzije Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti z dne 25. marca 1957 in zlasti naslova III: Svoboda gibanja, svobodni pretok storitev in kapitala, 1. poglavje: delovna sila, 39. in 42. člen, 2. poglavje: Pravica do naselitve, 43. člen;

NA PODLAGI predpisov za uskladitev nacionalnih sistemov socialne varnosti, ki so del prostega pretoka oseb in ki naj bi prispevali k izboljšanju življenjskega standarda in delovnih pogojev;

OB UPOŠTEVANJU Uredbe (ES) št. 118/97 Sveta Evropske unije z dne 2. decembra 1996 o spremembah in aktualizaciji Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za delavce in samozaposlene osebe ter njihove družinske člane, ki se v mejah Skupnosti priseljujejo in odseljujejo, in Uredbe (EGS) št. 574/72 o izvajanju Uredbe (EGS) št. 1408/71, kot naj bi bila spremenjena;

OB UPOŠTEVANJU Uredbe (EGS) št. 1612/68 Sveta z dne 15. oktobra 1968 o prostem pretoku delavcev znotraj Skupnosti;

NA PODLAGI sodb Evropskega sodišča na področju problematike obmejnih delavcev glede čezmejne uporabe medicinskih proizvodov ali storitev ter odločbe v okviru delovnega prava in ponovne vključitve v poklic;

NA PODLAGI zasedanja Sveta Evropske unije (zaposlovanje, socialna politika, zdravstvo in varstvo potrošnikov) z dne 1. decembra 2003, 3. točke dnevnega reda: Predlog za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta za uskladitev sistemov socialne varnosti (sprememba Uredbe (EGS) št. 1408/71);

OB UPOŠTEVANJU skupnega stališča Sveta z dne 28. januarja 2004 glede sprejetja uredbe Evropskega parlamenta in Sveta za uskladitev sistemov socialne varnosti;

NA PODLAGI Sklepa Evropskega sveta z dne 13. decembra 2002 v Kopenhagnu glede vstopa Estonije, Latvije, Litve, Malte, Poljske, Slovaške, Slovenije, Češke, Madžarske in Cipra v Evropsko unijo 1. maja 2004 in neformalnega Evropskega sveta z dne 16./17. aprila 2003 v Atenah glede podpisa pristopne pogodbe in Evropske konference;

OB UPOŠTEVANJU Evropskega sporazuma s srednje in vzhodnoevropskimi državami iz decembra 1991 z Madžarsko in Poljsko, februarja 1995 z Romunijo, Bolgarijo, Češko in Slovaško, februarja 1998 z Estonijo, Latvijo in Litvo in februarja 1999 s Slovenijo kakor tudi uresničenih pridružitvenih sporazumov od leta 1964 s Turčijo, od leta 1971 z Malto in od leta 1973 s Ciprom;

NA PODLAGI pristopnih perspektiv Evropskega sveta, ki jih je Evropski svet opredelil v „kopenhagenskih merilih“ v Kopenhagnu junija 1993;

OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o Evropski Uniji (Maastrichtska pogodba), podpisane v Maastrichtu 7. februarja 1992, ki predvideva, da lahko vsaka evropska država zaprosi za članstvo v EU;

OB UPOŠTEVANJU osnutka mnenja, ki ga jo sprejela strokovna komisija za gospodarstvo in socialno politiko 30. aprila 2004 (CdR 95/2004 rev. 1) (poročevalec: Karl-Heinz Lambertz, ministrski predsednik nemško govoreče skupnosti, (BE/SPE)

po premisleku o naslednjih razlogih:

1. V skladu z Uredbo EGS 1408/71 se pod oznako obmejnih delavcev razume odvisnega delavca in samozaposleno osebo, ki ima bivališče v eni od držav članic, dela pa v drugi in se vrača redno vsak dan ali najmanj enkrat tedensko v kraj svojega bivanja.

2. Prost pretok odvisnih zaposlenih in njihovo enako obravnavanje v okviru delovnih in zaposlitvenih pogojev (plača, pravno varstvo zoper odpoved, ponovna vključitev v delo, davčne olajšave in socialne ugodnosti…) sta definirana predvsem v Uredbi (EGS) št. 1612/68.

3. Načelo enakega obravnavanja velja v Evropski uniji za vse obmejne delavce (in sezonske delavce), ki delajo in bivajo v Uniji.

4. Na področju socialnega varstva učinkujeta Uredba EGS št. 1408/71 in ustrezna izvedbena Uredba št. 574/72. Njun namen je koordiniranje sistemov socialne varnosti držav članic.

5. Potemtakem za obmejnega delavca načeloma veljajo predpisi in uredbe države, v kateri dela.

6. Vstop desetih srednje in vzhodnoevropskih držav v EU bo po eni strani povzročil nov položaj glede priseljevanja (sezonskih delavcev) in pojava obmejnih delavcev, po drugi strani pa bo prišlo do pričakovanih učinkov na evropski trg delovne sile.

7. Pri širitvi so v geografskem smislu izpostavljena predvsem vzhodna mejna območja držav EU, kot npr. območja Avstrije in Nemčije. Ti dve deželi mejita neposredno na Slovenijo, Slovaško, Madžarsko in Češko republiko in morata v začetnem obdobju računati s povečanjem tokov obmejnih delavcev. Vendar prinaša širitev EU tudi nove priložnosti, kot na primer možnost za regulacijo prej ilegalnih migracij in dejstvo, da migracija ne bo več omejena na mejna območja, ampak se bo usmerila tja, kjer primanjkuje delovne sile.

8. Širitev EU bo prinesla administrativne, pravne ali davčne ovire za mobilnost, ki se bodo pridružile drugim, s katerimi se že sooča vsak obmejni delavec v EU.

je na 56. plenarnem zasedanju dne 29. in 30. septembra 2004 (seja z dne 29. septembra) soglasno sprejel naslednje mnenje:

1. Stališča Odbora regij

ODBOR REGIJ

1.1 ugotavlja, da

1.1.1 glede na merila ali status, ki se uporabljajo v davčni in socialni zakonodaji dežele dela ali bivanja, obsega pojem aktivnega ali neaktivnega obmejnega delavca v mejnih regijah druga dejstva in zatorej ni splošno veljavne definicije tega pojma, ki vsebuje davčno- in splošnopravno ter socialnovarstveno komponento;

1.1.2 prav gotovo ni skupnega usklajevanja davčnih sporazumov ter usklajevanja med davčnimi in socialnimi sporazumi v okviru dejavnosti obmejnih delavcev; kljub pomembnim dosežkom uredbe (EGS) št. 1408/71 o uvedbi shem socialne varnosti za zaposlene osebe, samostojne delavce in njihove družinske člane, ki z njimi potujejo po Skupnosti, in uredba (EGS) št. 574/72, ki navaja postopke za izvajanje uredbe (EGS) št. 1408/71.

1.1.3 ni skupnih definicij pogojev glede dodeljevanja dajatev, ker ni skupnih definicij, kot recimo rabe besede nezmožnost za delo, ocene stopnje invalidnosti ali nadalje obstoječih razlik v sistemih izračunavanja zavarovalne dobe;

1.1.4 zagotovljeno je načelo enakega obravnavanja obmejnih delavcev po načelu „delati in bivati v Evropski Uniji“, obstaja tudi opredelitev načela v zvezi z zaposlitvenimi in delovnimi pogoji v uredbi (EGS) št. 162/68, vendar načelo ni vedno pravilno uporabljeno;

1.1.5 nekatere nacionalne prakse ovirajo zagotavljanje svobode gibanja za obmejne in delavce migrante in zatorej Evropsko sodišče – predvsem na pravni podlagi členov 39, 42 in 43 Pogodbe ES – pomaga obmejnim delavcem, ki jih je prizadela diskriminacija državnih odločitev in uredb, doseči njihovo pravico in tako piše evropsko socialno pravo;

1.1.6 je Uredba 1408/71 zaradi mnogih med letom dodanih dopolnitev, da bi se upošteval razvoj pravnih predpisov posamezne države, da bi se izboljšali določeni predpisi, da bi se zapolnile vrzeli ali da bi uredili zavarovalno pravni položaj določenih skupin oseb, postala zelo obsežna, zapletena in nepregledna;

1.1.7 zaradi pomanjkanja enotnih normiranih podatkov posameznih držav ni zanesljivega statističnega gradiva za celotno sliko o obmejnih delavcih na evropski ravni;

1.1.8 znaša po ocenah odstotek obmejnih delavcev v Evropski uniji manj kot 0,50 % vseh zaposlenih;

1.1.9 manjka daljnovidno in skupno reševanje pričakovanih specifičnih in dodatnih vprašanj, ki zadevajo obmejne delavce iz novih držav članic in takšno upravljanje mora biti pomembnejše od obvestil uradov Evropske službe za zaposlovanje (EURES);

1.2 je mnenja, da

1.2.1 se mora napredek pri izgradnji Evrope izraziti tudi pri napredku na področju uresničevanja prostega pretoka oseb, in to naj postane skupna prednostna naloga za vse države članice v Evropski uniji;

1.2.2 je pomembno vprašanje, zakaj je v Evropi – po uveljavitvi notranjega trga in uvedbi skupne valute – še vedno tako malo obmejnih delavcev. Eden izmed vidikov, ki jih je potrebno izboljšati, je dostop iskalcev zaposlitve in delodajalcev do informativne in svetovalne službe za olajšanje mobilnosti delovne sile in povečanje transparentnosti na trgu dela EU;

1.2.3 tako zlasti v mejnih regijah, ki bi morale biti pionir in motor tega procesa povezovanja, vizija združene Evrope izgublja verodostojnost;

1.2.4 se bo z vstopom desetih srednje in vzhodno evropskih držav v EU vprašanje obmejnih in sezonskih delavcev skupno in predvsem v sedanjih vzhodnih mejnih regijah prikazalo v novi luči in zato bi bilo nujno treba pospešiti daljnovidno upravljanje pričakovanega razvoja;

1.3 pozdravlja

1.3.1 pobudo Evropske komisije za odstranjevanje ovir na področju mobilnosti za delavce v Evropski uniji in za ohranitev pravic glede socialnega zavarovanja vseh oseb kot tudi spremembo zdaj že sprejete Uredbe 1408/71 in Uredbe 883/04, ki naj bi prinesla izboljšanje za obmejne delavce na področju zdravstvenega zavarovanja in družinskih dajatev;

1.3.2 usklajevanje sistemov socialne varnosti držav članic, ki jo želi Evropska komisija in ki bi morala priti do učinka v interesu evropskih državljanov in izgradnje socialne Evrope;

1.3.3 sklep upravne komisije Evropskih skupnosti za socialno varnost sezonskih delavcev št. 189 z dne 18. junija 2003 za nadomestitev obrazcev, potrebnih za izvedbo uredb št. 1408/71 in 574/72 Sveta, za dostop do dajatev v stvareh z evropsko kartico zdravstvenega zavarovanja med začasnim bivanjem v drugi državi članici kot v pristojni državi ali državi bivanja;

1.3.4 skupno stališče Sveta z dne 28. januarja 2004 glede objave uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uskladitvi sistemov socialne varnosti;

1.4 meni, da

1.4.1 ti predlogi za izboljšanje kljub temu tudi po svoji uresničitvi še zdaleč ne bodo premostili vseh ovir na tem področju;

1.4.2 bi se lahko odprla nova vprašanja, a tudi nove priložnosti na področju problematike obmejnih delavcev zaradi širitve EU;

1.4.3 razvoj skupne evropske socialne zakonodaje ne bi smel biti večinoma prepuščen Evropskemu sodišču, temveč bi moral tudi sam aktivno prispevati k reševanju problematike obmejnih delavcev;

1.4.4 so ravno mejne regije v svojem gospodarskem razvoju večinoma močno odvisne od čezmejnega trga delovne sile in to velja zlasti za nove mejne regije po širitvi EU.

2. Priporočila Odbora regij

ODBOR REGIJ

2.1 priporoča, da Evropska komisija pošlje vse informacije o problematiki, s katerimi se soočajo obmejni delavci, enemu izmed obstoječih organov, kot sta Upravna komisija za socialno varnost delavcev migrantov, ustanovljena z Uredbo (EGS) št. 1408/71 ali Tehnični odbor za spodbujanje in nadaljni razvoj sodelovanja med javnimi oblastmi držav članic na področju prostega gibanja delavcev in zaposlitve, ustanovljen z Uredbo (EGS) št. 1612/68;

2.2.1 predlaga, da telo, ki bo prevzelo to nalogo:

2.2.1 od ustreznih političnih organov in ustanov, zbere informacije o:

2.2.1.1 področju delovanja, ki zajema države članice EU, države EFTA-EGP, s katerimi je EU sklenila dvostranske sporazume in ki obsegajo tudi prost pretok oseb,

2.2.1.2 sedanjih meddržavnih sporazumih kot npr. Beneluške pogodbe,

2.2.1.3 sedanjih prizadevanjih za uresničevanje med državami članicami,

2.2.1.4 skupnih sporazumih in predpisih ter izkušnjah Evropske komisije – Generalnega direktorata V,

2.2.1.5 delovni skupnosti evropskih mejnih regij,

2.2.1.6 ključnih akterjih in organizacijah, ki se ukvarjajo z odstranitvijo ovir na področju prostega gibanja oseb;

2.2.2 preučuje, kako je te izkušnje mogoče uporabiti za odpravljanje ovir notranje evropske mobilnosti oseb in za izboljšanje koordiniranja sistemov socialne varnosti držav članic in s tem, tudi glede na izpeljano širitev EU, za učikovitejše spodbujanje izgradnje socialne Evrope.

2.2.3 istočasno se je treba izogibati prekrivanju z obstoječimi organi, kot sta na primer agencija za migracijska vprašanja in schengenska pisarna:

2.2.3.1 uskladiti in spodbujati v največji možni meri tok informacij in sodelovanje med vsemi udeleženci;

2.2.3.2 pospešiti skupno statistično zajemanje pojava obmejnih delavcev;

2.2.3.3 pripraviti predlog glede skupne socialne in davčne pravne definicije aktivnih in pasivnih obmejnih delavcev in sezonskih delavcev;

2.2.3.4 izdelati predloge za boljšo seznanjenost in izobrazbo pristojnih uprav o problematiki obmejnih delavcev;

2.2.3.5 pripraviti predloge za poenostavitev in izpopolnitev zadevnih uredb;

2.2.3.6 uvesti regionalne čezmejne službe, ki obravnavajo probleme obmejnih delavcev, ki bi lahko na lastno pobudo ustanovile začasne delovne skupine za preučitev določenih vprašanj v zvezi z odstranitvijo ovir za prost pretok obmejnih delavcev v evropskih obmejnih območjih;

2.3 predlaga, glede regionalnih čezmejnih služb za obmejna vprašanja:

2.3.1 naj se ustanavljajo pri čezmejnih dejavnih skupnostih ali pri obstoječih službah EURES (Evropska služba za zaposlovanje);

2.3.2 naj zbirajo informacije o posebni situaciji posamezne mejne regije in oblikuje seznam dejanskih problemov;

2.3.3 naj se preveri, ali so nacionalne ali meddržavne uredbe, sporazumi in osnutki zakonov, ki so še v pripravljalni fazi, združljivi s pravicami obmejnih delavcev;

2.3.4 naj po potrebi opozorijo pristojne nacionalne ali nadnacionalne službe o morebitnih negativnih učinkih v zvezi s prostim pretokom sezonskih delavcev pri izvajanju nacionalnih in meddržavnih uredb, sporazumov in osnutkov zakonov ter zadevnim partnerjem predložijo predloge rešitev;

2.3.5 naj pri težavah med zadevnimi državami članicami (na primer na področju sporazumov o dvojnem obdavčevanju, zavarovanju za bolniško oskrbo, otroškega dodatka za družine obmejnih delavcev itd.) vključijo odgovorne strokovnjake nacionalnih pristojnih ministrstev obeh strani in jih spremljajo z lokalnimi in/ali regionalnimi strokovnjaki;

2.3.6 naj pristojnim ministrstvom v kratkem predložijo dvostranske rešitvene modele, pa naj gre za upravno tehnično ali zakonodajno raven ter sodelujejo pri njihovem izvajanju;

2.3.7 naj imajo profesionalno osebje in vodstvo;

2.4 predlaga, naj se zaradi razširjenega področja dela teritorialnih skupnosti ali obstoječih služb EURES, ki oskrbujejo te regionalne službe za obmejna vprašanja, preko evropskega financiranja zagotovi potrebna sredstva.