1Uvod

Evropska komisija je novembra 2017 sprejela akcijski načrt EU za spoprijemanje z razliko v plačah med spoloma (v nadaljnjem besedilu: akcijski načrt). Namen je bil določiti širok in skladen nabor dejavnosti za spoprijemanje z razliko v plačah med spoloma z zakonodajnimi in nezakonodajnimi pobudami, ki se vzajemno krepijo. Komisija je do oktobra 2019 zaključila veliko večino od 24 točk iz akcijskega načrta. Poleg tega se bo izvajanje večine točk nadaljevalo.

Komisija je z akcijskim načrtom izrazila namero, da se sprejmejo ciljno usmerjeni ukrepi za zmanjšanje razlike v plačah med spoloma, ki se v petletnem obdobju pred sprejetjem akcijskega načrta ni bistveno spremenila. V akcijskem načrtu je opisala več temeljnih vzrokov, kot so prevladujoča segregacija na trgu dela, neenaka porazdelitev obveznosti oskrbe, neustrezne politike usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja ter nezadostna preglednost plačil, ki jih je bilo treba temeljito obravnavati z daljnosežnejšimi ukrepi na ravni EU. V skladu s prednostnimi nalogami politike Komisije je bilo opredeljenih osem glavnih poti ukrepanja s 24 konkretnimi točkami, ki naj bi Komisiji pomagale pri spoprijemanju z razliko v plačah na usklajen in medsektorski način.

Med izvajanjem akcijskega načrta, tj. od njegovega sprejetja novembra 2017 do oktobra 2019, je bilo zmanjšanje razlike v plačah med spoloma eno od prednostnih področij politike Komisije za enakost spolov. Ob pregledu tega obdobja je mogoče ugotoviti, da je akcijski načrt pokazal, na kakšen široko zastavljen in celovit način Komisija obravnava razliko v plačah med spoloma, in sicer ne samo s politiko za enakost spolov, temveč v okviru več sektorskih politik. Poleg tega so sektorski ukrepi in nacionalni projekti, določeni v akcijskem načrtu, pomagali pokazati, da je za obravnavo osnovnih družbenih struktur in spolnih stereotipov potrebno večplastno ukrepanje.

Ukrepi, izvedeni v okviru akcijskega načrta, so prispevali k izvajanju evropskega stebra socialnih pravic, zlasti njegovega načela št. 2 o enakosti spolov. V skladu s tem načelom mora Komisija zagotoviti pravico vseh do enakega obravnavanja in uveljavljati enake možnosti žensk in moških na vseh področjih, tudi pri udeležbi na trgu dela, pogojih za zaposlitev in poklicnem napredovanju. Načelo tudi izrecno določa, da imajo ženske in moški pravico do enakega plačila za delo enake vrednosti. Ukrepi, ki so se izvajali v okviru akcijskega načrta, so bili poleg tega pomembni za izvajanje več drugih načel evropskega stebra socialnih pravic, kot so načela o enakih možnostih, plačah, usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja ter dohodkih in pokojninah za starejše. Izvajanje akcijskega načrta je prispevalo tudi k uresničevanju agende Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030, zlasti cilja trajnostnega razvoja št. 5 o doseganju enakosti spolov in krepitvi vloge vseh žensk in deklet.

Komisija je med izvajanjem akcijskega načrta namenila 14 milijonov EUR sredstev projektom, ki so prispevali k spoprijemanju z razliko v plačah med spoloma v državah članicah z bojem proti spolnim stereotipom, krepitvijo poklicnega usmerjanja, povečanjem zastopanosti žensk na položajih odločanja ter izboljšanjem usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja tako žensk kot moških, pa tudi k odpravljanju razlik med spoloma v celotnem življenju osebe z obravnavanjem razlik med spoloma pri zaposlovanju, plačah in pokojninah.

V obdobju izvajanja so bili sprejeti tudi zakonodajni ukrepi. Junija 2019 je bila sprejeta direktiva o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja, ki uvaja minimalne standarde za družinske dopuste in prožne ureditve dela za delavce ter spodbuja enako porazdelitev obveznosti oskrbe med matere in očete. Poleg tega je priporočilo Komisije o standardih za organe za enakost, sprejeto junija 2018, omogočilo boljšo podporo žrtvam diskriminacije, tudi diskriminacije pri plačilu. Komisija je leta 2018 začela oceno določb o enakem plačilu, ki je podlaga za nadaljnje zakonodajne predloge o zavezujočih ukrepih za preglednost plačil v letu 2020, kot so navedeni v političnih usmeritvah Komisije za obdobje 2019–2024 in njenem delovnem programu za leto 2020.

Do konca obdobja izvajanja akcijskega načrta oktobra 2019 je bilo v celoti ali delno dokončanih vseh 24 točk. Nekatere točke so privedle do zelo oprijemljivih rezultatov v obliki nove zakonodaje ali politik, velika večina pa se bo nadaljevala v okviru različnih politik Komisije. Namen tega poročila je prispevati k cilju spoprijemanja z razliko v plačah med spoloma. Poročilo vsebuje pregled izvedenih ukrepov in opis nekaj ključnih dosežkov akcijskega načrta ter je podlaga za nadaljnje pobude za okrepitev načela enakega plačila za enako delo ali delo enake vrednosti.

2Podatki o razliki v plačah med spoloma v Evropski uniji kažejo na počasen napredek

V več točkah iz akcijskega načrta (10, 17 in 18) je bila Komisija pozvana, naj zbira podatke o razliki v plačah med spoloma. Komisija redno poroča o razlikah v plačah, dohodkih in pokojninah v državah članicah v letnem poročilu o enakosti žensk in moških v Evropski uniji. Ti podatki (točka 17 v akcijskem načrtu) kažejo jasno in vztrajno strukturno premajhno plačevanje žensk v EU. Med izvajanjem akcijskega načrta se je povprečna razlika v plačah med spoloma v državah članicah zmanjšala s 16 odstotkov leta 2017 na 15,7 odstotka leta 2018. Če se poleg razlike v plačah med spoloma upoštevata še razliki v delovnem času in skupni dolžini delovnega življenja med ženskami in moškimi, se ugotovi, da je razlika v ekonomski neodvisnosti med moškimi in ženskami večja. Ta razlika v skupnih dohodkih med spoloma je leta 2014 v Uniji znašala skoraj 40 odstotkov. Eden od razlogov za razliko v skupnih dohodkih je, da ženske v povprečju plačano delo opravljajo za krajši čas kot moški. Na skupni ravni je zato v Uniji 78 odstotkov oseb, ki prejema drugi dohodek v gospodinjstvu, žensk.

Po podatkih Eurostata se je povprečna razlika v plačah med spoloma v državah članicah EU zmanjšala s 16 odstotkov leta 2017 na 15,7 odstotka leta 2018, kar je zanemarljiva sprememba.

V okviru akcijskega načrta si je Komisija prizadevala tudi za boljše razumevanje razlik v plačah med ženskami in moškimi. Več študij o dejavnikih, ki vplivajo na razliko v plačah med spoloma, kaže, da približno dveh tretjin povprečne razlike v plačah ni mogoče pojasniti z osebnimi značilnostmi zaposlenih moških in žensk ali značilnostmi, povezanimi z njihovim delovnim mestom ali podjetjem. Kot razlogi za pojasnitev razlike v plačah se navajajo na primer manjša udeležba žensk na trgu dela, krajši čas opravljanja plačanega dela pri ženskah, višji delež žensk, zaposlenih za krajši delovni čas, pa tudi to, da so ženske pogosto osebe, ki dejansko negujejo in varujejo otroka.

Plačne neenakosti so se skupaj z razlikami v delovni intenzivnosti in delovni dobi prenesle še v razliko v pokojninah med ženskami in moškimi, ki je v Uniji leta 2018 za starostno skupino nad 65 leti v povprečju znašala 30,1 odstotka. Ta povzroča večje tveganje revščine za starejše ženske. Stopnja tveganja revščine je bila leta 2018 v šestih državah članicah pri upokojenkah za več kot deset odstotnih točk večja kot pri upokojencih. V poročilu o ustreznosti pokojnin (točka 17 v akcijskem načrtu) je poleg tega poudarjeno, da se v sedanjih pokojninskih sistemih le malo izravnavajo razlike, ki izhajajo iz nelinearnih poklicnih poti žensk, starejše ženske pa so še vedno glavne upravičenke v okviru sistemov minimalnega dohodka.

Povprečna razlika med ženskimi in moškimi pokojninami v Evropski uniji je leta 2018 znašala 30,1 odstotka. To prispeva k neenakostim spolov pri dohodkih starejših.

Kar zadeva poklicno segregacijo, je po podatkih iz publikacije She Figures za leto 2018, ki jo je objavila Komisija, med študenti in diplomanti znanstvenega izobraževanja več žensk kot moških, na doktorski ravni pa je bila dosežena približno uravnotežena zastopanost spolov.

Vendar se razmerje med ženskami in moškimi še vedno razlikuje med različnimi znanstvenimi študijskimi področji, kar kaže na vztrajnost spolnih stereotipov. Stereotipi so zlasti izraziti na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike, na katerem so ženske premalo zastopane na vseh ravneh (32 odstotkov žensk na dodiplomski, magistrski ali enakovrednih stopnjah), tudi na najvišjih akademskih položajih (v povprečju 15 odstotkov žensk). Delež delavk je bil višji na delovnih mestih v javnem sektorju, na primer v zdravstvu, izobraževanju in socialnem delu.

3Spoprijemanje z razliko v plačah med spoloma – primeri ukrepov, sprejetih v skladu z akcijskim načrtom

Akcijski načrt je vključeval 24 točk, razvrščenih v osem ukrepov. V tem poglavju je opisanih nekaj primerov ukrepov, sprejetih na podlagi akcijskega načrta. Podrobnejši opis izvajanja vseh ukrepov je na voljo v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije.