1.Uvod

V EU se vrača rast, saj evropskim gospodarstvom koristijo številni ugodni dejavniki hkrati. Cene nafte ostajajo razmeroma nizke, globalna rast je stabilna, vrednost eura še naprej pada, rast pa podpirajo tudi ustrezne ekonomske politike v EU. Komisija je v svoji zadnji napovedi gospodarskih gibanj, objavljeni 5. maja 2015, napovedala, da bo rast BDP v EU leta 2015 znašala 1,8 % (v euroobmočju 1,5 %), ta trend pa naj bi se v letu 2016 pospešil na 2,1 % (1,9 % v euroobmočju).

Vendar je ta pozitiven razvoj v veliki meri kratkoročen. EU se še vedno sooča s temeljnimi slabostmi zaradi krize in nizkimi dolgoročnejšimi trendi rasti, ki so bili prisotni že pred krizo. Razmere na trgu dela se sicer počasi izboljšujejo, zlasti zaradi reform, izvedenih v zadnjih letih v več državah članicah, vendar je brezposelnost še vedno nedopustno visoka (9,6 %). Revščina in marginalizacija sta se povečali. Visoke ravni zasebnega in javnega dolga še naprej bremenijo naložbe in rast v razmerah vztrajno nizke rasti in nizke inflacije. V nekaterih državah članicah je delež slabih bančnih posojil visok in še vedno raste. Velika investicijska vrzel, ki je nastala v zadnjih šestih letih in je ocenjena na več kot 300 milijard EUR, negativno vpliva na domače povpraševanje v kratkoročnem obdobju in potencialno rast v srednje- do dolgoročnem obdobju. Trend zmanjševanja rasti produktivnosti se še ne obrača, staranje prebivalstva pa bo imelo velik vpliv na delovno silo v prihodnosti.

Potrebna so večja prizadevanja za odpravo teh slabosti ter za vzpostavitev trajnostne, trdne in uravnotežene oživitve gospodarstva, ki ne bo le kratkoročna.

Komisija je že na začetku svojega mandata pripravila ambiciozno in osredotočeno ekonomsko in socialno agendo ter racionalizirala proces evropskega semestra, da bi osrednjo pozornost posvetila najnujnejšim prednostnim nalogam. V letnem pregledu rasti za leto 2015 je Komisija predstavila tri medsebojno povezane prednostne naloge za ekonomsko politiko na ravni EU: usklajeno spodbujanje naložb, ponovno zavezanost strukturnim reformam in vztrajanje pri fiskalni odgovornosti.

Priporočila za posamezne države za leto 2015 in novo priporočilo za euroobmočje so bila izbrana na podlagi navedenega, da bi se osredotočili na dejavnike rasti, ki bodo pripomogli k trajnostnemu okrevanju in preprečevanju šibke rasti, ko se bodo zmanjšali sedanji ugodni dejavniki. Poudarek je predvsem na:

naložbah v podporo trajnostni rasti v prihodnosti. To zahteva odstranitev ovir za financiranje in izvajanje naložbenih projektov ter hitro izvedbo naložbenega načrta za Evropo;

ambicioznih strukturnih reformah trgov dela ter proizvodnih in storitvenih trgov, ki prispevajo k povečanju produktivnosti, konkurenčnosti in naložb. Te reforme bodo s spodbujanjem ustvarjanja delovnih mest in rasti prispevale k širši delitvi blaginje. Reforme delovanja finančnih trgov bodo podprle trajno ponovno uravnoteženje gospodarstva, olajšale dostop do financiranja za naložbe in zmanjšale negativni vpliv razdolževanja v bančnem, zasebnem in javnem sektorju;

vzpostavitvi ravnovesja med kratkoročno stabilizacijo in dolgoročno vzdržnostjo.

Trenutna nevtralna fiskalna naravnanost v euroobmočju je na splošno ustrezna, vendar bi si morale države članice z velikim primanjkljajem ali dolgom še naprej prizadevati za doseganje fiskalne vzdržnosti, medtem ko bi morale države članice s fiskalnim manevrskim prostorom sprejeti ukrepe za podporo produktivnim naložbam. Spremembe sestave javnih financ bi morale biti takšne, da bi bolj podpirale rast;

izboljšanju politik zaposlovanja in socialne zaščite za aktivacijo, podporo in zaščito ljudi ter za zagotavljanje večje socialne kohezije, saj so to ključni elementi trajnostne gospodarske rasti.

2.Novi pristop: prenovljen evropski semester

Komisija je uvedla številne spremembe glede izvajanja evropskega semestra v letu 2015. Te so bile zasnovane tako, da je poudarek na najpomembnejših prednostnih področjih za ukrepanje v vsaki državi članici, spodbujanju boljšega izvajanja priporočil in povečanju odgovornosti na nacionalni ravni ter s socialnimi partnerji in zainteresiranimi stranmi. Spremembe vključujejo:

osredotočanje na prednostne naloge iz letnega pregleda rasti;

objavo analize Komisije za posamezne države in za euroobmočje tri mesece prej kot v preteklih letih, da se omogoči razprava o ključnih vprašanjih pred sprejetjem zaključkov analize. Pri državah članicah, v katerih je bil v skladu s postopkom v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji potreben poglobljen pregled, je bil ta vključen v enotno poročilo o državi;

intenzivnejše sodelovanje na politični ravni in bolj poglobljene razprave med člani Komisije, nacionalnimi organi in socialnimi partnerji o izvajanju prejšnjih priporočil in morebitnih področjih za obravnavo v prihodnjih priporočilih.

Deležniki so v glavnem pozdravili te spremembe. Države članice so predvsem podprle večjo osredotočenost semestra na omejeno število prednostnih nalog in izzivov. Cenijo zgodnjo predstavitev celostne analize države in možnost sodelovanja v poglobljenem dialogu o ugotovitvah Komisije. Aprila je v okviru Euroskupine potekala razprava o izzivih euroobmočja, katere udeleženci so izrazili okvirno strinjanje s poročilom Komisije.

Evropski parlament je na lastno pobudo sprejel tri povezana poročila o evropskem semestru: poročilo o letnem pregledu rasti za leto 2015, poročilo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti za leto 2015 in poročilo o upravljanju enotnega trga v okviru semestra. Poleg tega je Evropski parlament v Bruslju organiziral evropski parlamentarni teden, kjer so evropski in nacionalni poslanci razpravljali o ekonomskih, socialnih in proračunskih vprašanjih.

Socialni partnerji so o analizi ekonomskih razmer v državah članicah iz poročil o posameznih državah razpravljali na ravni EU in nacionalni ravni, med drugim tudi na tristranskem socialnem vrhu 9. marca 2015, katerega osrednje teme so bile delovna mesta, rast in naložbe v Evropi.

Komisija nadaljuje proces racionalizacije v svoji predstavitvi priporočil za posamezne države za leto 2015. Število priporočil je občutno manjše, da bi se bilo mogoče osredotočiti na ključna prednostna vprašanja makroekonomskega in socialnega pomena, ki zahtevajo ukrepanje držav članic v bližnji prihodnosti.