[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.6.2009

COM(2009) 283 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o izvajanju Direktive Sveta 98/49/ES z dne 29. junija 1998 o zaščiti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zaposlenih in samozaposlenih oseb, ki se gibljejo v Skupnosti, v Bolgariji in Romuniji (Stanje na dan 1. septembra 2008) {SEC(2009) 813}

POROČILO KOMISIJEEVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o izvajanju Direktive Sveta 98/49/ES z dne 29. junija 1998 o zaščiti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zaposlenih in samozaposlenih oseb, ki se gibljejo v Skupnosti, v Bolgariji in Romuniji (Stanje na dan 1. septembra 2008) (Besedilo velja za EGP)

1. UVOD

Svet je 29. junija 1998 sprejel Direktivo 98/49/ES o zaščiti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zaposlenih in samozaposlenih oseb, ki se gibljejo v Skupnosti. Ta direktiva naj bi se začela izvajati 25. julija 2001 v 15 državah članicah, 1. maja 2004 v desetih državah, ki so na ta datum pristopile k Evropski uniji, ter 1. januarja 2007 v Bolgariji in Romuniji. V skladu s členom 10(3) navedene direktive je o njenem izvajanju poročala Komisija[1]. To poročilo obravnava uporabo te direktive v Bolgariji in Romuniji, državah članicah Evropske unije od 1. januarja 2007.

Za pregled izvajanja te direktive v Bolgariji in Romuniji je Komisija poslala vprašalnik vladam obeh držav članic. Odgovori so pokazali, da sta za prenos Direktive 98/49/ES v nacionalno zakonodajo ti dve državi članici sprejeli posebne ukrepe. Bolgarija je to storila z zakonom o spremembi kodeksa socialnega zavarovanja, ki ga je sprejela 11. julija 2006. Romunija je določbe iz navedene direktive izpolnila s sprejetjem zakona št. 204 z dne 22. maja 2006 o prostovoljnem pokojninskem zavarovanju.

2. PODROČJE UPORABE

V okviru Direktive pomeni sistem dodatnega pokojninskega zavarovanja kateri koli sistem poklicnega pokojninskega zavarovanja, oblikovanega v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso, ali kateri koli skupinski ali drug primerljiv sistem za zagotavljanje dodatne pokojnine za zaposlene ali samozaposlene osebe, ne glede na to, ali so takšni sistemi obvezni ali prostovoljni. Direktiva iz svojega področja uporabe izključuje tiste sisteme, ki jih zajema pojem „zakonodaja“, kakor je opredeljen v prvem pododstavku člena 1(j) Uredbe 1408/71/EGS, ali o katerih država članica da izjavo v skladu z navedenim členom.

Odgovori Bolgarije in Romunije na vprašalnik so omogočili zgoščen pregled sistemov dodatnega pokojninskega zavarovanja v dveh državah članicah, za katere velja ta direktiva. Za namene prenosa Direktive 98/49/ES sistem dodatnega pokojninskega zavarovanja v Bolgariji in Romuniji zajema samo sisteme prostovoljnega dodatnega pokojninskega zavarovanja.

3. UKREPI ZA ZAŠČITO POKOJNINSKIH PRAVIC DELAVCEV, KI SE GIBLJEJO ZNOTRAJ SKUPNOSTI

3.1. Enakost obravnave v zvezi z ohranitvijo pravic do pokojnine

Člen 4 Direktive določa, da je treba, kadar se delavec, ki si je pridobil pravice v okviru sistema dodatnega pokojninskega zavarovanja v eni državi članici, preseli v drugo državo članico, te pravice ohraniti vsaj v enaki meri, kakor to velja za delavce, ki so prenehali delati, vendar ostanejo v isti zadevni državi članici.

Namen tega člena je zagotoviti, da osebe, ki se preselijo iz ene države članice v drugo, ne bi bile v slabšem položaju kot osebe, ki se jim izteče delovno razmerje, vendar ostanejo v isti državi članici. Kar zadeva ohranitev že pridobljenih pravic člen 4 z določitvijo tega načela zagotavlja minimalne standarde za enako obravnavo nacionalnih in čezmejnih primerov.

Člen 248(a)(1) in (2) bolgarskega kodeksa socialnega zavarovanja ter člen 51 zakona št. 204/2006 v Romuniji zagotavljata ohranitev pridobljenih pokojninskih pravic, če se zavarovanec preseli v drugo državo članico.

3.2. Zagotavljanje čezmejnih plačil

V skladu s členom 5 Direktive države članice zagotovijo, da se pravice iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zavarovancev, nekdanjih zavarovancev in drugih upravičencev izplačujejo v vseh državah članicah brez dodatnih davkov ali transakcijskih stroškov, ki bi se lahko zaračunali. Izplačilo pokojninskih pravic po vsej Evropi je bistven pogoj za uresničitev načel prostega pretoka delavcev in kapitala.

Člen 248(b), ki se nanaša na člena 256 in 257 bolgarskega kodeksa socialnega zavarovanja, ter člen 77(5) romunskega zakona 204/2006 zagotavljata čezmejna plačila.

3.3. Vključevanje napotenih delavcev v čezmejni sistem pokojninskega zavarovanja

Člen 6 se nanaša na napotene delavce v smislu Uredbe 1408/71/EGS. Napoteni delavec je delavec, ki ga njegov delodajalec začasno pošlje v državo članico, ki ni država, v kateri je običajno zaposlen. Najdaljše obdobje napotitve na delo je 12 mesecev in se lahko izjemoma podaljša do največ 24 mesecev. Med celotnim obdobjem napotitve na delo obstaja med podjetjem, ki je delavca napotilo, in napotenim delavcem neposredna povezava.

Člen 6 določa vključevanje v čezmejni sistem pokojninskega zavarovanja, in sicer da se mora delodajalcem in napotenim delavcem omogočiti, da prispevke med obdobjem napotitve na delo v drugi državi članici še naprej plačujejo v sistem dodatnega pokojninskega zavarovanja države članice izvora. Kadar se prispevki še vedno plačujejo, morajo države članice zagotoviti, da so napoteni delavci in delodajalci oproščeni vsake obveznosti plačevanja v drugi državi članici.

Bolgarija in Romunija sta pravilno prenesli določbe člena 6 Direktive v svojo nacionalno zakonodajo. Člen 230(8) in (9) bolgarskega kodeksa socialnega zavarovanja ter člen 77(2) romunskega zakona št. 204/2006 zagotavljata vključevanje v čezmejni sistem pokojninskega zavarovanja napotenih delavcev v teh dveh državah članicah.

3.4. Zagotavljanje informacij zavarovancem sistema pokojninskega zavarovanja

V skladu s členom 7 Direktive države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da delodajalci, upravitelji ali druge osebe, pooblaščene za upravljanje sistemov dodatnega pokojninskega zavarovanja, mobilnim delavcem omogočijo ustrezne informacije v zvezi z njihovimi pokojninskimi pravicami in možnostmi, ki jim jih sistem nudi, kadar se preselijo v drugo državo članico. Informacije morajo vsaj ustrezati tistim informacijam za zavarovance, ki še naprej bivajo v državi izvora, vendar prispevkov ne plačujejo več.

Drugi pododstavek člena 123(h) bolgarskega kodeksa socialnega zavarovanja ter člen 103 romunskega zakona št. 204/2006 zagotavljata ustrezne informacije upravičencem dodatnega pokojninskega zavarovanja.

4. SKLEPNE UGOTOVITVE

Direktiva 98/49/ES je del pravnega reda Skupnosti, ki so ga države članice dolžne prenesti v sisteme nacionalne zakonodaje pred pristopom k Evropski uniji. Odgovori, ki sta jih Bolgarija in Romunija predložili Evropski komisiji, dokazujejo, da sta obe državi zagotovili uporabo navedene direktive pred pristopom. Zakon o spremembi kodeksa socialnega zavarovanja, ki ga je 11. julija 2006 sprejela Bolgarija, in zakon št. 204, ki ga je 22. maja 2006 sprejela Romunija, odpravljata težave, ki bi jih lahko imeli delavci migranti v zvezi z zaščito pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja.

Tudi drugi dejavniki so pripomogli k učinkovitejšemu izvajanju pravice do prostega pretoka delavcev. Uredba (ES) št. 2560/2001 z dne 19. decembra 2001 o čezmejnih plačilih v evrih tako prispeva k znižanju transakcijskih stroškov, ki bi se lahko zaračunali. Tudi na področju vključevanja v čezmejni sistem pokojninskega zavarovanja je sprejetje Direktive 2003/41/ES z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje („Direktiva IORP“, znana tudi kot „Direktiva o pokojninskih skladih“) pomemben ukrep na ravni EU. Vzajemno priznavanje nadzora institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, uvedeno z Direktivo, je osnovni pogoj, ki omogoča čezmejno delovanje teh institucij in s tem daje možnost za vključevanje v čezmejni sistem pokojninskega zavarovanja.

Poleg tega je predlog Direktive z dne 20. oktobra 2005 o izboljšanju prenosljivosti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja[2] nadaljnji korak v prizadevanju za boljši položaj mobilnih delavcev glede zagotavljanja njihovih pravic iz dodatnih pokojninskih sistemov.

Ta predlog do sedaj še ni bil sprejet, ker ni dosegel potrebnega soglasja Sveta in Evropskega parlamenta.

[1] Poročilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru Regij o izvajanju Direktive Sveta 98/49/ES z dne 29. junija 1998 o zaščiti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zaposlenih in samozaposlenih oseb, ki se gibljejo v Skupnosti, COM(2006) 22 konč., z dne 26. 1. 2006.

[2] Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izboljšanju prenosljivosti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, COM(2005) 507 konč., z dne 20. 10. 2005 ter spremenjeni predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o minimalnih zahtevah za povečanje mobilnosti delavcev z izboljšanjem pridobivanja in ohranjanja pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, COM(2007) 603 konč., z dne 9. 10. 2007.