EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.9.2021 COM(2021) 579 final 2021/0297(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o uporabi splošne sheme tarifnih preferencialov in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 978/2012 Evropskega parlamenta in Sveta {SEC(2021) 330 final} - {SWD(2021) 266 final} - {SWD(2021) 267 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Evropska unija (EU) državam v razvoju od leta 1971 dodeljuje trgovinske preferenciale prek sheme splošnih tarifnih preferencialov (GSP). Ta shema je del njene skupne trgovinske politike v skladu s splošnimi določbami, ki urejajo zunanje ukrepe EU. GSP je eden od ključnih trgovinskih instrumentov EU za pomoč državam v razvoju pri vključevanju v svetovno gospodarstvo, zmanjševanju revščine in podpiranju trajnostnega razvoja s spodbujanjem temeljnih človekovih pravic in pravic delavcev, varstva okolja in dobrega upravljanja. GSP sestavljajo trije režimi: ·standardni GSP: za države z nizkim in nižjim srednjim dohodkom, ki zagotavlja znižanje ali popolno odpravo carinskih dajatev za dve tretjini tarifnih postavk EU; ·GSP+: posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, ki zagotavlja znižanje do 0 % v glavnem za iste tarifne postavke kot standardni GSP. Odobri se ranljivim državam z nizkim in nižjim srednjim dohodkom, ki izvajajo 27 mednarodnih konvencij, povezanih s človekovimi pravicami, pravicami delavcev, varstvom okolja in dobrim upravljanjem; ·EBA (režim „vse razen orožja“): posebni režim za najmanj razvite države, ki jim zagotavlja dostop do trga EU brez dajatev in kvot za vse izdelke razen orožja in streliva. Sedanja shema se uporablja do 31. decembra 2023. Če ne bo sprejeta nova uredba, bosta standardni GSP in GSP+ prenehala veljati 1. januarja 2024. Na uvoz iz držav v razvoju na podlagi standardnega GSP in GSP+ se bodo tako zaračunale višje dajatve. Za uvoz iz najmanj razvitih držav pa bo še vedno veljal režim EBA, za katerega datum izteka veljavnosti ni določen. Namen predloga nove uredbe o GSP je podaljšati shemo za nadaljnje desetletno obdobje. GSP je ustaljen del svežnja instrumentov trgovinske politike EU. Namen njegovega pregleda je natančno prilagoditi delovanje GSP ter izboljšati njegovo učinkovitost in uspešnost. Zato je za izbran sklop možnosti politik, ki je tudi opredeljen in se dodatno proučuje v zunanji študiji in oceni učinka, značilna visoka raven razdrobljenosti. Njihov cilj so posebne in omejene izboljšave za zagotovitev nadaljnje ustreznosti GSP na splošno ter uresničitev njegovih razvojnih in trajnostnih ciljev. Poglavitna cilja EU v okviru revidirane uredbe o GSP sta ohraniti bistvene značilnosti veljavne uredbe, tj. izkoreninjenje revščine ter podpora trajnostnemu razvoju in dobremu upravljanju, ter pri tem ne ogroziti interesov EU. Cilj je tudi izboljšati splošno učinkovitost in uspešnost GSP pri odzivanju na prihodnje izzive: (a)olajšati dostop do režima GSP+ za vse večje število najmanj razvitih držav, ki so napredovale iz statusa upravičenke do EBA; (b)prilagoditi pragove za graduacijo izdelkov zaradi boljše usmerjenosti preferencialov v manj konkurenčne izdelke in države; (c)upoštevati nastajajoče prednostne naloge, kot so tiste, ki podpirajo evropski zeleni dogovor z razširitvijo negativnega pogojevanja tudi na konvencije s področja okolja in dobrega upravljanja; (d)zagotoviti ciljno usmerjeno in obvladljivo posodobitev seznama mednarodnih konvencij ter pri tem ne ogroziti postopka spremljanja; (e)zagotoviti večjo odzivnost v postopku preklica preferencialov v nujnih primerih; (f)povečati zaveze za spremljanje in izvajanje GSP+, na primer z večjo preglednostjo in udeležbo ustreznih deležnikov, med drugim tudi v okviru nedavno vzpostavljenega mehanizma enotne vstopne točke za pritožbe v zvezi z neskladnostjo. To je pobuda v okviru programa ustreznosti in uspešnosti predpisov. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Splošni cilji GSP so skladni z analizo in vidikom sporočila Komisije z naslovom „Pregled trgovinske politike – odprta, trajnostna in odločna trgovinska politika“ z dne 18. februarja 2021. Pregled trgovinske politike potrjuje cilj pregleda GSP, tj. povečanje priložnosti za trgovanje za države v razvoju, da bi zmanjšali revščino in ustvarili delovna mesta na podlagi mednarodnih vrednot in načel. Opozarja tudi na interes EU za podporo vključevanju ranljivih držav v razvoju v svetovno gospodarstvo ter podpiranju multilateralizma in zagotavljanju spoštovanja univerzalnih vrednot s poudarkom na podnebnih in okoljskih izzivih, pri čemer ostaja še naprej pripravljena za odločno ukrepanje pri varovanju svojih interesov.

Pobuda je skladna z vzpostavitvijo glavnega uradnika za trgovinsko skladnost in enotne vstopne točke, stalnim razvojem zakonodaje na področju potrebne skrbnosti v dobavni verigi, novovzpostavljenim globalnim režimom sankcij na področju človekovih pravic in stalnim načrtovanjem razvojnega sodelovanja. •Skladnost z drugimi politikami Unije Nadaljevanje GSP je del politične zaveze EU za podporo trajnostnemu razvoju na svetovni ravni, kot se kaže pri izvajanju agende Združenih narodov (ZN) za trajnostni razvoj do leta 2030 in ciljih trajnostnega razvoja, k uresničevanju katerih so zavezane tudi vse članice Svetovne trgovinske organizacije (STO). Cilji GSP so skladni tudi s skladnostjo politik EU za razvoj, ki je ključni steber prizadevanj EU za okrepitev pozitivnega učinka in povečanje učinkovitosti razvojnega sodelovanja. To je tudi skladno z določbami Pogodbe o spodbujanju trajnostnega razvoja in človekovih pravic prek zunanjega delovanja, trgovinskimi določbami, ki urejajo uvoz, pobudami EU iz zelenega dogovora in Akcijskim načrtom EU za človekove pravice in demokracijo. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za novo uredbo o GSP je člen 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ki določa skupno trgovinsko politiko EU. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Skupna trgovinska politika je navedena v členu 3 PDEU med področji, ki so v izključni pristojnosti Unije. V skladu s členom 5(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) se načelo subsidiarnosti ne uporablja na področjih v izključni pristojnosti EU. •Sorazmernost Načelo proporcionalnosti je izpolnjeno, saj predlog vključuje samo omejene prilagoditve uspešnosti in učinkovitosti. K predlogu je priloženo poročilo o oceni učinka, ki sorazmernost obravnava v poglavju 3 (Zakaj bi EU morala ukrepati?), poglavju 6 (Kateri so učinki možnosti politike?) in poglavju 7 (Kako se možnosti primerjajo med seboj?). Praktične posledice pobude so obravnavane v Prilogi 3 (Na koga to vpliva in kako?) k poročilu o oceni učinka, ki je priloženo zakonodajnemu predlogu. Odločitve politike v okviru predloga so opisane v poglavju 8 priloženega poročila o oceni učinka (Poglavje 8 – Priljubljene možnosti) in jih je mogoče povzeti, kot sledi: –ohraniti sedanjo strukturo s tremi režimi; –spremeniti merila v zvezi z ranljivostjo (gospodarska upravičenost) za GSP+, da se najmanj razvitim državam omogoči, da napredujejo iz statusa najmanj razvitih držav in se vključijo v GSP+; –pregledati pragove graduacije izdelkov; –razširiti negativno pogojevanje na konvencije s področja okolja in dobrega upravljanja ter pregledati seznam mednarodnih konvencij; –razširiti in izboljšati postopek preklica (opraviti socialno-ekonomsko oceno učinka, zagotoviti mehanizem za hitro odzivanje, ki se lahko aktivira v primeru izjemno resnih kršitev, razširiti področje uporabe instrumenta, da bo vključevalo tudi načela iz konvencij s področja okolja in dobrega upravljanja ter dodatna področja, kot so na primer tista, povezana z migracijami); –izboljšati preglednost in vključevanje civilne družbe ter racionalizirati cikel spremljanja (poročanje vsaka tri leta). •Izbira instrumenta Uredba o GSP je edini ustrezni ukrep, ki ga Unija lahko sprejme za vzpostavitev enostranskega, nevzajemnega, preferencialnega dostopa do trga Unije za države v razvoju. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

•Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Vmesna ocena veljavne uredbe o GSP je bila dokončana leta 2018. V oceni je bilo na splošno ugotovljeno, da GSP dosega svoje cilje in da Uredbe pred iztekom njene veljavnosti 31. decembra 2023 ni bilo treba spreminjati. Vendar vmesna ocena vsebuje več priporočil za izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti sheme. Ta priporočila so bila v pomoč pri opredelitvi težav, ki so podrobno opredeljene v oddelku 2 poročila o oceni učinka, ki je priloženo temu predlogu. Projektna skupina, ki je pripravila vmesno oceno, je predstavila naslednja priporočila: (1) izboljšati preglednost pri spremljanju dveh režimov EU, tj. GSP in GSP+, ter ozaveščenost o njima; (2) zagotoviti učinkovitejšo uporabo določb o zaščitnih ukrepih; (3) zagotoviti učinkovitejšo uporabo začasnega preklica tarifnih preferencialov; (4) posodobiti seznam konvencij o temeljnih človekovih pravicah in pravicah delavcev ter o okoljskih načelih in načelih dobrega upravljanja; (5) oceniti stalno ustreznost standardnega GSP kot režima, ki je poseben in ločen od GSP+, ter upoštevati razširjeno pogojevanje, povezano s konvencijami; (6) proučiti oprostitev obveznosti STO v sektorju storitev za najmanj razvite države in (7) upoštevati vprašanje skladnosti med režimi GSP in sporazumi o prosti trgovini/preferencialnimi trgovinskimi sporazumi. Več teh vidikov je bilo obravnavanih med izvajanjem uredbe o GSP, zlasti v okviru projekta GSP Hub o preglednosti in ozaveščenosti. Po opravljeni vmesni oceni so se uporabljali tudi zaščitni mehanizmi in mehanizmi za preklic; izkušnje, pridobljene pri njihovi uporabi, so predstavljene v oceni učinka, ki je priložena temu predlogu. •Posvetovanja z deležniki Od 11. marca 2020 do 15. julija 2020 je potekalo odprto javno posvetovanje o GSP in predlaganih možnostih reform. Podroben povzetek posvetovanja deležnikov je na voljo v Prilogi 2 k priloženemu poročilu o oceni učinka. V okviru javnega posvetovanja je bilo prejetih 512 odgovorov. Med udeleženci je bilo 54 % deležnikov iz EU, 41 % deležnikov iz držav GSP, preostalih 5 % pa je zajemalo predstavnike iz drugih držav (vključno z Združenim kraljestvom). Z vidika vrste udeležencev posvetovanja so „družbe/poslovne organizacije“ predstavljale največji delež odgovorov (28 %), sledili so jim poslovna združenja (24 %) in državljani EU (17 %), javni sektor (12 %), civilna družba (NVO, okoljske in potrošniške organizacije ter univerze; 8 %) in drugi (vključno s sindikati; 7 %). Velika večina udeležencev, tj. približno 70 %, meni, da lahko mednarodna trgovina pomembno prispeva k izkoreninjenju revščine v državah v razvoju, 10 % udeležencev meni, da lahko prispeva le malo, 17 % udeležencev pa meni, da k odpravljanju revščine ne more prispevati. Mnenja v državah GSP so v zvezi z vlogo trgovine pri odpravljanju revščine očitno bolj pozitivna: tukaj 92 % udeležencev posvetovanja v primerjavi z 52 % udeležencev iz EU meni, da lahko trgovina močno prispeva k temu; nasprotno pa delež udeležencev iz EU, ki ne verjamejo, da trgovina lahko pomaga odpraviti revščino, znaša 19 % v primerjavi z 2 % v državah GSP. Večina udeležencev je pri vprašanju, kako trgovina prispeva k odpravljanju revščine, izpostavila ustvarjanje delovnih mest, dolgoročno pa tudi razvoj znanj in spretnosti z izvažanjem. V povprečju za GSP velja, da ima pozitiven učinek na vseh področjih trajnostnega razvoja. 86 % udeležencev posvetovanja meni, da je za EU pomembno, da še naprej spremlja raven izvajanja 27 mednarodnih konvencij v državah upravičenkah do GSP+, medtem ko jih 8 % meni, da to ni pomembno. Udeleženci menijo, da številni viri informacij zagotavljajo koristne informacije za spremljanje izvajanja mednarodnih konvencij, ki ga izvaja Komisija. Glavni vir so z določeno zadržanostjo poročila organov za spremljanje konvencij, tj. ZN, Mednarodna organizacija dela (MOD) in druge mednarodne organizacije, sledijo pa jim informacije, ki jih posredujejo poslovni in socialni partnerji iz držav upravičenk ter nevladne organizacije (NVO). Prejeti prispevki so se upoštevali v priloženem poročilu o oceni učinka, zlasti pri oblikovanju opredelitev težav (poglavje 2), splošnega in posebnega cilja pobude (poglavje 4) in razpoložljivih možnosti politike (poglavje 5). •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Družba BKP Economic Advisors GmbH je opravila zunanjo študijo (v nadaljnjem besedilu: študija), ki se upošteva v osnutku poročila o oceni učinka. Končno poročilo o študiji je bilo objavljeno maja 2021 in je na voljo na spletišču GD za trgovino. Študija je sledila sklepom iz vmesne ocene in bila osredotočena na več možnosti politike, ki bi lahko izboljšale doseganje splošnih ciljev instrumenta GSP. Upoštevala je obstoječo literaturo in rezultate zgoraj opisanega odprtega javnega posvetovanja. Povzetek priporočil iz študije je na voljo na spletišču GD za trgovino. Rezultati podporne študije so bili predstavljeni strokovni skupini za GSP ob naslednjih datumih: 20. oktobra 2020, 7. decembra 2020 in 23. februarja 2021; 12. aprila 2021 so bili predstavljeni tudi odboru INTA na tehnični predstavitvi brez navzočnosti javnosti. Ključni elementi tega predloga so bili predmet dodatne razprave s strokovno skupino za GSP 19. aprila 2021 in 14. junija 2021. •Ocena učinka Povzetek priloženega poročila o oceni učinka je na voljo kot del svežnja predlogov. Odbor za regulativni nadzor je 9. aprila 2021 izdal pozitivno mnenje o poročilu o oceni učinka. V oceni učinka so bile proučene druge možnosti politike v petih tematskih sklopih: (1) režimi GSP in države upravičenke, (2) pokritost izdelkov in mehanizem graduacije izdelkov, (3) pogojenost pridobivanja/ohranjanja tarifnih preferencialov, (4) preglednost pri izvajanju GSP in (5) zaščitni ukrepi. Za vsak sklop je bilo ocenjenih več možnosti politike glede na izhodišče, tj. ohranjanje nespremenjene sheme GSP. (1)Režimi GSP in države upravičenke (napredovanje držav) Ta sklop je osredotočen na stalno zmanjševanje števila upravičenk do GSP. Države lahko izgubijo dostop do GSP, če sklenejo sporazum o prosti trgovini z EU ali če napredujejo v kategorijo držav z višjim srednjim dohodkom. Ocena učinka proučuje možnosti za spremembo tristopenjske strukture GSP in pokritost držav v shemi. Analiza kaže, da ni nobenega prepričljivega razloga za spremembo obstoječe strukture GSP ali pokritosti držav v okviru GSP, saj je shema že osredotočena na države, ki najbolj potrebujejo pomoč, tristopenjska struktura pa obravnava različne razvojne potrebe upravičenk. Možnost, ki največ prispeva k splošnemu cilju, tj. prispevanje k izkoreninjenju revščine, in posebnemu cilju, tj. povečanje izvoza iz držav v razvoju, je spremeniti merila za GSP+, ki se nanašajo na gospodarsko ranljivost. Namen te možnosti je ublažiti znatne negativne posledice izgube preferencialov EBA po napredovanju iz statusa najmanj razvitih držav.

Stalni dostop do GSP (zlasti GSP+) je pomemben za razmeroma veliko število najmanj razvitih držav upravičenk, za katere se pričakuje, da bodo v prihodnjih letih izgubile status EBA. V podporni študiji je bilo ugotovljeno, da se bo od 12 držav, ki bodo verjetno napredovale iz statusa EBA v obdobju veljavnosti naslednje uredbe, šest držav verjetno spopadlo z znatnim ekonomskim učinkom, kar predvsem velja za Bangladeš. V podporni študiji in poročilu o oceni učinka se zato predlagata naslednji možnosti, da se vsem državam EBA, za katere se pričakuje, da bodo napredovale iz statusa najmanj razvitih držav, zagotovi možnost prehoda v režim GSP+: (1) ohraniti sedanjo strukturo s tremi režimi; in (2) spremeniti pravila v zvezi z ranljivostjo (upravičenost), da se večjemu številu držav, ki napredujejo iz statusa najmanj razvitih držav, olajša dostop do režima GSP+. (2)Pokritost izdelkov in mehanizem graduacije izdelkov V podporni študiji in poročilu o oceni učinka e bilo analizirano, ali je mehanizem graduacije izdelkov dovolj usmerjen v najkonkurenčnejše izdelke in najkonkurenčnejše države (možnost razširitve mehanizma graduacije izdelkov z upravičenk do standardnega GSP na upravičenke do GSP+ in EBA). Poleg tega sta vključevala oceno, ali se pri pokritosti izdelkov upošteva izvozni potencial upravičenk do GSP. V okviru socialno-ekonomske analize je bilo ugotovljeno, da bi bilo mogoče sedanjo opredelitev mehanizma graduacije ohraniti in ga še naprej uporabljati samo za standardni GSP. Če se graduacija izdelkov razširi na upravičenke do GSP+ ali EBA ali če se pokritost izdelka razširi na nove sektorje in izdelke, se ne bodo opazili nobeni znatni gospodarski in družbeni učinki. Zato predlagamo, da se graduacija izdelkov ohrani samo za standardni GSP, vendar da se pregledajo pragovi za graduacijo izdelkov. Predlaga se ohranitev sedanje metode graduacije po oddelkih in zmanjšanje pragov graduacije izdelkov za deset odstotnih točk. (3)Pogojenost pridobivanja/ohranjanja tarifnih preferencialov Pogojenost v okviru GSP ostaja eden od glavnih instrumentov EU za spodbujanje spoštovanja človekovih pravic in mednarodnega humanitarnega prava, ter pravic delavcev, varstva okolja in dobrega upravljanja v državah upravičenkah do GSP: država ne bi smela uživati ugodnosti preferencialnih trgovinskih režimov, če deluje v nasprotju z mednarodnimi standardi in načeli, s tem pa tudi v nasprotju z lastnimi razvojnimi potrebami. V oceni učinka so proučene možnosti za razširitev pozitivne in negative pogojenosti, spremembo seznama zadevnih konvencij, ki se nanašajo na GSP, in uvedbo sprememb v postopku preklica preferencialov. Glavni sklep, ki izhaja iz vmesne ocene in podporne študije, je razširiti negativno pogojenost (tj. določbe o preklicu iz člena 19(1), točka (a), veljavne Uredbe (EU) št. 978/2012 o GSP) tudi na konvencije s področja okolja in dobrega upravljanja (ta je zdaj povezana samo s konvencijami ZN/MOD o temeljnih človekovih pravicah in pravicah delavcev). Drug cilj je nadalje okrepiti prispevek GSP k trajnostnemu razvoju s posodobitvijo seznama mednarodnih konvencij in izboljšanjem postopka preklica. Izkušnje, pridobljene pri spremljanju GSP in mehanizmih za preklic, ki se uporabljajo v konvencijah o človekovih pravicah in pravicah delavcev, kažejo, da bi razširitev negativne pogojenosti na konvencije s področja okolja in dobrega upravljanja ustvarila podobne priložnosti za sodelovanje pri teh vprašanjih v podporo ciljem trajnostnega razvoja ZN in prispevku zelene agende EU državam upravičenkam do GSP. Dosedanje izkušnje v zvezi s postopkom preklica GSP so pokazale, da je tak postopek lahko počasen pri doseganju končne odločitve; za dokončanje vseh preteklih preklicev sta bili potrebni do dve leti, kar je vključevalo pripravljalne faze pred začetkom preiskave v zvezi s preklicem. Izjemoma pa mora Komisija za primere hudih kršitev imeti orodja za takojšen odziv. Zaradi posebnih okoliščin v državi upravičenki se zato predlaga uvedba mehanizma za hitro odzivanje. Izkušnje z začasnim in delnim preklicem preferencialov EBA za Kambodžo v letu 2020 kažejo, da je treba natančno oceniti socialno-ekonomski učinek preklica preferencialov na prizadete proizvodne sektorje, da se prepreči škodovanje najranljivejšemu delu prebivalstva. (4)Preglednost pri spremljanju in izvajanju zavez GSP Komisija je julija 2020 imenovala glavnega uradnika za trgovinsko skladnost, katerega naloga je zagotoviti boljše izvrševanje trgovinske politike. V zvezi s tem je Komisija novembra 2020 uvedla nov pritožbeni mehanizem, tj. enotno vstopno točko, v okviru povečanih prizadevanj za okrepitev izvrševanja in izvajanja trgovinskih zavez. Komisija prek enotne vstopne točke sprejema pritožbe o različnih zadevah, povezanih s trgovinsko politiko, vključno s kršitvami zavez GSP. Zato je treba ta novi sistem pritožb vključiti v okvir uredbe o GSP, zlasti v zvezi s postopkom preklica. Deležniki, s katerimi so med pripravo vmesne ocene iz leta 2018 in podporne študije k oceni učinka iz leta 2021 potekala posvetovanja, so izrazili potrebo po izboljšanju preglednosti in obveščanja v različnih fazah spremljanja in izvajanja GSP. To bi lahko pomagalo pri okrepitvi sistema spremljanja in prispevalo k učinkovitejšemu dialogu z državami upravičenkami ter okrepilo sodelovanje deležnikov v GSP. Ocena učinka vsebuje pregled možnosti za izboljšanje postopka spremljanja in vključenosti civilne družbe ter prilagoditev cikla spremljanja GSP+. Zato se predlaga objava smernic o postopku spremljanja, razvitem v okviru upravne prakse, o vključenih akterjih in o priložnostih za vključevanje civilne družbe. V zakonodajnem predlogu je dodatno pojasnjena tudi obsežna vključenost virov informacij za spremljanje GSP+ in predlagana sprememba trajanja cikla spremljanja GSP z dveh na tri leta. (5)Uporaba zaščitnih ukrepov Podporna študija in poročilo o oceni učinka obravnavata dve vrsti širitve v zvezi s samodejnimi zaščitnimi ukrepi v smislu pokritosti izdelkov in zajetih upravičenk do GSP. Sklepna ugotovitev je, da nič od tega ne bo pripeljalo do pogostejše uporabe tega mehanizma. Zato ni potrebe po večjih spremembah zaščitnega mehanizma. Predlagajo se torej samo nekatere tehnične prilagoditve in izboljšave zaradi boljše uskladitve samodejnih zaščitnih ukrepov z graduacijo izdelkov, in sicer: (1) določitev izračuna povečanj uvoza na ravni oddelka GSP na podlagi vrednosti uvoza namesto na podlagi obsega uvoza zaradi heterogenosti izdelkov znotraj oddelkov; tako se bodo bolje upoštevali primeri povečanega uvoza, ki bi lahko škodoval industriji EU; (2) uskladitev pragov za samodejne zaščitne ukrepe in graduacijo izdelkov, da se bodo dopolnjevali med seboj. Splošen učinek prednostnega sklopa možnosti Splošen gospodarski in negospodarski učinek (socialni, okoljski, na področju človekovih pravic) predlaganih možnosti politike je omejen, saj se predlaga ohranitev sedanje tristopenjske strukture GSP. Ta odločitev je bila sprejeta, da se natančno omeji pričakovan upad realnega BDP, blaginje, skupnega izvoza v EU in prihodkov države v primerjavi s sedanjim izhodiščem, ki bi ga lahko občutile države upravičenke do standardnega GSP ali GSP+, če bi se sedanja struktura spremenila. V primeru prekinitve standardnega GSP in/ali GSP+ bi se pričakovalo znatno zmanjšanje izvoza v določenih sektorjih, kot so tekstil in oblačila, usnje in obutev, kmetijski in živilski proizvodi, kemikalije, guma in plastika. S pomočjo simulacij na podlagi izračunljivega modela ravnotežja je bila opravljena ekonomska analiza podporne študije. Ta kaže (v vseh drugih scenariji, razen v primeru ohranitve sedanje strukture GSP) negativen učinek na BDP in trgovino pri EU in upravičenkah do GSP (nekatere od teh so lahko bolj prizadete) ter podpira to temeljno odločitev v korist kontinuitete sheme in njene sedanje strukture.

Z odločitvijo za zagotovitev prehoda najmanj razvitih držav, ki izstopijo iz EBA, na GSP+ (s spremembo meril za gospodarsko upravičenost za GSP+) se krepi odločitev za kontinuiteto in zmanjša negativen učinek, ki bi ga najmanj razvite države sicer občutile. Pričakuje se, da bo aktivnejša uporaba pogojenosti, povezane z možnimi (delnimi ali sektorskimi) preklici, imela pozitiven učinek na učinkovitost sheme GSP, saj bo dodatno pospešila uresničevanje cilja GSP glede trajnostnega razvoja. Hkrati pa bo tudi usklajena z drugimi politikami EU, zlasti na področju razvojnega sodelovanja, spodbujanja človekovih pravic in socialnih vprašanj, ter s prispevkom EU k Agendi 2030. Splošen vpliv na politične odnose Kontinuirani GSP s predlaganimi ciljno usmerjenimi spremembami bo ključni signal spodbude iz EU za države partnerice v razvoju, s čimer se bo ohranila pomembna platforma za sodelovanje z državami upravičenkami, da bi se dosegla sprememba, ki je skladna z agendo EU o vrednotah in skladnostjo politik za razvoj. Politični vpliv prednostnih možnosti je ključnega pomena. Analiza za to področje je kvalitativna in temelji na formalnih in neformalnih posvetovanjih. Pričakuje se, da bodo države upravičenke in razvite države partnerice STO pozdravile odločitev o kontinuiteti sedanje strukture GSP. To je v skladu z dolgoletnim načelom razvojne klavzule Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT), ki zagotavlja trajno izjemo od načela države z največjimi ugodnostmi (nediskriminacija) za razvite države, da enostransko odobrijo odpravo ali znižanje tarif, plačanih za uvoz iz držav v razvoju, ki imajo enake trgovinske, finančne in razvojne potrebe. Kontinuiteta GSP je usklajena s skladnostjo politik EU za razvoj (ki je zapisana v členu 208 Pogodbe o delovanju EU), ki je ključni steber prizadevanj EU za okrepitev pozitivnega učinka in povečanje učinkovitosti razvojnega sodelovanja. Poleg tega je tudi del politične zaveze EU za podporo trajnostnemu razvoju na svetovni ravni, kot se kaže pri izvajanju agende ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in ciljih trajnostnega razvoja, k uresničevanju katerih so zavezane tudi vse članice STO. •Primernost in poenostavitev ureditve Celotne preglednice s koristmi in stroški so na voljo v Prilogi 3 k poročilu o oceni učinka, ki je priloženo predlogu. Možne ugodnosti predlaganega sklopa ciljev je težko izmeriti, saj pogosto vključujejo tehnične izboljšave obstoječe strukture in določb okvira GSP, da bi se izboljšali njihova uspešnost in učinkovitost ter povečala možnost za trajnostni gospodarski razvoj držav upravičenk. Kadar ni nobenega prepričljivega razloga za spremembo, predlog ohranja status quo, da se zagotovi predvidljivost in stabilnost sistema. Pobuda ima v zvezi s predlaganimi spremembami naslednje praktične posledice, ugodnosti in povezane stroške glede na izhodišče po posameznih sklopih: (g)režimi in pokritost držav: vse države EBA, ki napredujejo, bi bile vnaprej upravičene do GSP+, če bi njihovi organi želeli zaprositi za režim. To je blažilni ukrep: pričakovati ni nobenih koristi, cilj pa je preprečiti izgube in resen negativen ekonomski učinek za najmanj razvite države, ki napredujejo in bi izgubile preferenciale iz EBA. Podpira tudi razvojni cilj GSP z zagotavljanjem stalnega dostopa do sheme za države, ki najbolj potrebujejo pomoč. S tem bi se nekoliko poenostavil tudi sistem in zmanjšalo upravno breme v zvezi z izračunom in spremljanjem ustreznih meril; (h)pokritost izdelkov in mehanizem graduacije izdelkov: cilj spremembe pragov graduacije izdelkov je povečati učinkovitost mehanizma za graduacijo izdelkov pri usmerjanju v določene konkurenčne izdelke. Pričakovati je, da bo to prispevalo k večji osredotočenosti sheme na izdelke in države, ki najbolj potrebujejo pomoč; (i)pogojenost: razširitev negativne pogojenosti prispeva k boju proti podnebnim spremembam, saj države upravičenke do GSP spodbuja, da izboljšajo izvajanje podnebnih in okoljskih konvencij, ter k izboljšanju dobrega upravljanja v vseh državah upravičenkah. GSP ima lahko pomembno vlogo v času, ko lahko degradacija okolja najhuje prizadene države v razvoju zaradi obsežne proizvodnje izdelkov, ki so odvisni od naravnih virov (kot je tekstil), in pogostega neobstoja okoljevarstvenih predpisov in programov v navedenih državah. S posodobitvijo seznama mednarodnih konvencij se povečujeta vpliv in osredotočenost na ključne človekove pravice (tj. pravice invalidov, pravice otrok) in standarde (tj. inšpekcije dela) ter podpirajo ukrepi za boj proti podnebnim spremembam z vključitvijo Pariškega sporazuma (in odpravo zastarelega Kjotskega protokola). Uvedba ocene učinka pred preklicem preferencialov bo omogočila uskladitev splošnih ciljev GSP, in sicer s prispevanjem k zmanjšanju revščine in podpiranje trajnostnega razvoja. Zlasti zagotavlja, da se morebitni preklic prilagodiokoliščinam v ciljni državi upravičenki, njenim gospodarskim razvojnim potrebam in socialno-ekonomskemu učinku katerega koli ukrepa preklica. Z uvedbo hitrejšega postopka preklica se zagotovi poseben instrument za obravnavo posebnih okoliščin, za katere so značilne izjemno hude kršitve in potreba po takojšnjem odzivu. S tem se povečuje tudi učinkovitost preklica, saj se povečuje pritisk na upravičenke, da se odzovejo na opredeljene pomisleke; (j)preglednost: v okviru razširitve cikla spremljanja GSP+ se izboljšujeta učinkovitost in uspešnost s približevanjem trajanja cikla spremljanja GSP+ ciklu spremljanja mednarodnih konvencij, ki ga izvajajo ustrezni organi za spremljanje sporazumov, državam upravičenkam pa se zagotovi več časa za obravnavo vprašanj v zvezi z izvajanjem konvencij; (k)zaščitni ukrepi: predlagane tehnične spremembe zagotavljajo usklajenost med ukrepi, usmerjenimi v zaščito industrije EU, in poenostavljajo postopek s samodejnimi zaščitnimi ukrepi ter zmanjšujejo upravno breme. Ni pričakovati, da bodo digitalne tehnologije znatno vplivale na razvoj uredbe o GSP. EU lahko pri izvajanju predloga uporabi obstoječe poslovne procese in rešitve, ki zagotavljajo varno elektronsko ravnanje z informacijami (tj. izmenjava informacij z organi držav upravičenk, organi za spremljanje mednarodnih konvencij in civilno družbo; odprta javna posvetovanja; uvozne deklaracije iz tretjih držav v sistemu REX (sistem registriranih izvoznikov) itd.). •Temeljne pravice Podpiranje spoštovanja temeljnih pravic v državah upravičenkah do GSP je del splošnih ciljev uredbe o GSP, in sicer (1) pomagati državam v razvoju pri njihovih prizadevanjih za zmanjšanje revščine ter (2) spodbujati dobro upravljanje in trajnostni razvoj. Zato so v celotni priloženi oceni učinka obravnavani ustrezni vidiki in vpliv na temeljne pravice. Poseben poudarek je namenjen mednarodnim instrumentom na področju človekovih pravic in pravic delavcev, ki so tudi vključeni na seznam konvencij v Prilogi VI k temu predlogu. Posvetovanja o tem predlogu, ki naj bi na splošno pozitivno vplival na temeljne pravice, so bila opravljena z ustreznimi službami Komisije (Pravno službo, GD za pravosodje, GD za migracije in notranje zadeve, GD za zaposlovanje, GD za mednarodna partnerstva) in Evropsko službo za zunanje delovanje. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlagana uredba ne povzroča stroškov, ki bi bremenili proračun EU. Vendar je posledica njene uporabe izguba carinskih prihodkov. Na podlagi zadnjih razpoložljivih podatkov (2019) ti preferenciali zaradi uporabe uredbe o GSP predstavljajo izgubo prihodka za EU v višini 2 977,6 milijona EUR. Nova uredba bi večinoma ohranila obstoječe preferenciale, vendar bi zaostrila pogoje za graduacijo posameznih oddelkov izdelka. Posledično bi bila izguba prihodka v okviru nove uredbe nekoliko manjša kot v okviru veljavne uredbe. Poleg tega bi možnost, da države ne bi bile več zajete v shemi, ker bi dosegle status držav z višjim srednjim dohodkom ali podpisale sporazum o prosti trgovini z EU, prispevala k zmanjšanju izgube prihodka. Podrobna ocena finančnih posledic je na voljo v predlogu v nadaljevanju.

Splošen vpliv na upravne stroške V predlogu je poudarjena kontinuiteta, na podlagi katere je bila opravljena celovita ocena zmernega učinka v smislu upravnega bremena za EU in države upravičenke. V okviru prednostnih možnosti so vprašanja, ki bodo najverjetneje imela tak učinek, predlogi o pogojenosti in posledična večja prizadevanja za spremljanje, ki bodo potrebna. Zlasti lahko v okviru sklopa o pogojenosti (ki je podrobno opisan v oddelku 6.3.1 poročila o oceni učinka) dodatne upravne stroške ustvarijo naslednje možnosti politike: dodajanje novih konvencij kot pogojenosti za nadaljnje prejemanje ali uživanje GSP; razširitev negativne pogojenosti na konvencije s področja okolja in dobrega upravljanja; skrajšanje trajanja postopka preklica v izjemnih okoliščinah; priprava ocene socialno-ekonomskega učinka kot dodatnega koraka po začetku postopka preklica GSP ali dodajanje elementov, povezanih z obveznostjo do ponovnega sprejetja državljanov države upravičenke, bi povzročilo dodatne upravne stroške (predvsem zaradi vključevanja osebja). Upravno breme (ocenjeno v preglednici 6 poročila o oceni učinka) preprečuje odločitev proti razširitvi pozitivne pogojenosti, tj. ratifikacije konvencij in strogih obveznosti spremljanja na upravičenke do standardnega GSP in EBA. Neposredno zvezo z upravnimi stroški imajo tudi možnosti politike v zvezi s spremljanjem (podrobno opisano v oddelku 6.4 poročila o oceni učinka). Zlasti lahko povzročijo povečanje upravnih nalog na strani EU. Vendar je to težko izmeriti, saj gre za kodifikacijo praks, ki so že v veljavi. Poleg tega bi sprememba obravnavala zahteve po aktivnejši vlogi deležnikov, kot so sindikati in NVO, v postopku spremljanja. Drug strošek bi predstavljala tehnična pomoč in podpora EU državam GSP za okrepitev njihove institucionalne zmogljivosti za ratifikacijo in izvajanje mednarodnih konvencij. Vendar je te elemente stroškov zelo težko oceniti, ker v tej fazi niso na voljo ustrezne informacije. Pričakuje se, da bo podaljšanje cikla spremljanja z dveh na tri leta zmanjšalo upravno breme za EU in države upravičenke. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvajanje ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Ker ta predlog uvaja minimalne spremembe, katerih namen je izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti, se bo izvajanje uredbe o GSP lahko nadaljevalo brez večjih prilagoditev na podlagi sedanjih praks po začetku njene veljavnosti. Komisija bo o izvajanju Uredbe poročala Evropskemu parlamentu in Svetu vsaka tri leta z začetkom 1. januarja 2027. Komisija bo o izvajanju Uredbe redno poročala strokovni skupini Komisije za GSP in delovni skupini Sveta. Predlaga se, naj se vmesna ocena izvede 1. januarja 2030, tj. po petih letih dejanske uporabe sheme. •Obrazložitveni dokumenti (za direktive) Ni relevantno. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Podrobna korelacijska tabela je na voljo v Prilogi VIII k temu predlogu. Pojasnila k posameznim določbam po poglavjih so na voljo v nadaljevanju: Poglavje I – Splošne določbe: v členu 2 so dodane opredelitve pojmov pritožba (13) ter regionalna (14) in razširjena (15) kumulacija; v členu 3(2) je dodana možnost za posodobitev seznama držav, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost, na podlagi sprememb njihovih trgovinskih in razvojnih potreb. Druge vsebinske spremembe niso bile predlagane. Poglavje II – Standardni režim (standardni GSP): člen 4(3) je črtan, saj je predstavljal prehodno določbo v uredbi iz leta 2012. Druge vsebinske spremembe niso bile predlagane. Poglavje III – Poseben spodbujevalni režim (GSP+):

v členu 9(1), točka (d), je dodana zahteva, da morajo države kandidatke za GSP+ predložiti načrt ukrepov za učinkovito izvajanje zadevnih konvencij, ki se nanašajo na GSP, v okviru uporabe GSP+; člen 9(2) je črtan, saj se navezuje na merilo ranljivosti izvozne konkurenčnosti za GSP+, ki je bilo predlagano za črtanje na podlagi podporne študije in ocene učinka; dodan je člen 10(8), da se zagotovijo prehodne ureditve za sedanje upravičenke do GSP+, ki bi morale zanj ponovno zaprositi, da bi izpolnile nove zahteve za GSP+ (ratifikacija šestih dodatnih konvencij, ki so predlagane za vključitev na seznam zadevnih konvencij, ki se nanašajo na GSP+); v členu 14 se obdobje poročanja spremeni na tri leta zaradi racionalizacije in boljše uskladitve poročil organov za spremljanje; v členu 15(9) je uvedena določba, na podlagi katere Komisija upošteva socialno-ekonomski učinek začasnega preklica tarifnih preferencialov v državi upravičenki, kadar se predlaga preklic; člen 16 uvaja možnost razširitve področja uporabe ukrepov za preklic v primeru dodatnih razlogov ali kršitev. Poglavje IV – Posebni režim (EBA): člen 18(2) in (3) je črtan, saj ni več potreben. Poglavje V – Začasni preklic: v členu 19(1), točka (c), se uvede postopek preklica v zvezi s ponovnim sprejetjem lastnih državljanov; v členu 19(10) je uvedena določba, na podlagi katere Komisija upošteva socialno-ekonomski učinek začasnega preklica tarifnih preferencialov v državi upravičenki, kadar se predlaga preklic; dodan je člen 19(14), da se poveča prožnost za pregled področja uporabe preklica, preloži ali opusti njegova uporaba v izjemnih okoliščinah, kot so svetovne izredne zdravstvene ali sanitarne razmere; dodan je člen 19(16) in (17) za zagotovitev nujnega postopka preklica v primerih hudih kršitev zadevnih konvencij, ki se nanašajo na GSP, kadar je potreben hiter odziv zaradi posebnih okoliščin v državi upravičenki; člen 20 uvaja možnost razširitve področja uporabe ukrepov za preklic v primeru dodatnih razlogov ali kršitev. Poglavje VI – Zaščitni ukrep in nadzor: iz člena 29(1) je črtana določba o opredelitvi pragov zaščitnih ukrepov na podlagi obsega uvoza, ki jo nadomesti izračun na podlagi vrednosti uvoza. Poglavje VII – Skupne določbe: v členu 33(3) in (4) se uvede poseben postopek, ki zagotavlja, da kumulacija upošteva razvojne, finančne in trgovinske potrebe države prosilke; v členu 40 se obdobje za predložitev poročila Parlamentu in Svetu podaljša z dveh na tri leta. Poglavje VIII – Končne določbe:

Seznam prilog: Priloga I: vsebuje seznam držav, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost, in režim, katerega ugodnosti uživajo države, ter nadomešča Prilogo I in pozitivne dele prilog II, III in IV k prejšnji uredbi o GSP; s seznama so črtane države, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost, ki se ne morejo šteti za države v razvoju v smislu GSP (Rusija, Kitajska, Hongkong, Macao), s čimer se zagotovi, da ugodnosti GSP uživajo samo države v razvoju s podobnimi trgovinskimi, finančnimi in razvojnimi potrebami. Priloga II: vsebuje enoten seznam držav, v katerih so bili preferenciali GSP preklicani, in nadomešča ustrezne posamezne sezname iz prejšnjih prilog II, III in IV. Priloga III: vsebuje seznam izdelkov, ki jih pokrivata režima GSP in GSP+. Priloga IV: (prejšnja Priloga VI) pragove graduacije izdelkov in zaščitnih ukrepov prilagaja navzdol za 10 %, da bi bili bolje usmerjeni v konkurenčne izdelke. Priloga V: (prejšnja Priloga V) z njo se črta merilo ranljivosti izvozne konkurenčnosti, kakor je navedeno zgoraj. Priloga VI: (prejšnja Priloga VIII) dodaja šest dodatnih mednarodnih konvencij v skladu s podporno študijo in oceno učinka. Priloga VII: vsebuje seznam izdelkov, ki jih pokriva samo režim GSP+. Priloga VIII: (prejšnja Priloga X) vsebuje korelacijsko tabelo. 2021/0297 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o uporabi splošne sheme tarifnih preferencialov in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 978/2012 Evropskega parlamenta in Sveta EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 207(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Skupnost od leta 1971 državam v razvoju dodeljuje trgovinske preferenciale v okviru splošne sheme preferencialov (GSP).

(2)Skupna trgovinska politika Unije temelji na načelih in uresničuje cilje iz splošnih določb o zunanjih ukrepih Unije, navedenih v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). (3)Skupna trgovinska politika Unije mora biti skladna s cilji Unije na področju politike razvojnega sodelovanja, določenimi v členu 208 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in jih mora krepiti, zlasti izkoreninjenje revščine ter spodbujanje trajnostnega gospodarskega, družbenega in okoljskega razvoja in dobrega upravljanja v državah v razvoju. Biti mora v skladu z zahtevami Svetovne trgovinske organizacije (STO), zlasti s Sklepom o različni in ugodnejši obravnavi, vzajemnosti in polnejšem sodelovanju držav v razvoju (v nadaljnjem besedilu: razvojna klavzula), sprejetim v skladu s Splošnim sporazumom o carinah in trgovini (GATT) iz leta 1979, v skladu s katerim lahko države članice STO državam v razvoju zagotovijo različno in ugodnejšo obravnavo. (4)Uredba (EU) št. 978/2012 Evropskega parlamenta in Sveta določa uporabo sheme splošnih tarifnih preferencialov (v nadaljnjem besedilu: shema) do 31. decembra 2023, razen za posebni režim za najmanj razvite države, za katerega se tak datum izteka veljavnosti ne uporablja. Po tem bi bilo treba GSP uporabljati za obdobje desetih let od dneva začetka veljavnosti preferencialov iz te uredbe, razen za posebni režim za najmanj razvite države, ki bi ga bilo treba še naprej uporabljati brez datuma izteka veljavnosti. (5)Splošni cilji GSP so podpreti izkoreninjenje revščine v vseh njenih oblikah v skladu z Agendo 2030 in ciljem trajnostnega razvoja 17.12 ter spodbuditi agendo za trajnostni razvoj in hkrati preprečiti škodovanje interesom industrije EU. V vmesni oceni GSP iz leta 2018 in podporni študiji k oceni učinka iz leta 2021, ki podpirata to uredbo, je bilo ugotovljeno, da je okvir GSP iz Uredbe (EU) št. 978/2012 izpolnil te glavne cilje, ki so bili v središču pregleda Uredbe Sveta (ES) št. 732/2008, opravljenega leta 2012. (6)Navedeni cilji ostajajo pomembni v sedanjem globalnem okviru in so skladni z analizo in vidikom sporočila Komisije z naslovom „Pregled trgovinske politike – odprta, trajnostna in odločna trgovinska politika“. V skladu s pregledom trgovinske politike ima Unija „strateški interes za podporo boljšemu vključevanju ranljivih držav v razvoju v svetovno gospodarstvo“ in „mora v celoti izkoristiti prednosti svoje odprtosti in privlačnosti svojega enotnega trga“, da bi podprla multilateralizem in zagotovila spoštovanje univerzalnih vrednot. Pregled trgovinske politike posebej v zvezi z GSP opozarja na njegovo pomembno vlogo pri „spodbujanju spoštovanja temeljnih človekovih pravic in pravic delavcev“ in določa, da bo cilj GSP „nadaljnje povečanje priložnosti za trgovanje za države v razvoju, da bi zmanjšali revščino in ustvarili delovna mesta na podlagi mednarodnih vrednot in načel“. Poleg tega bi morala shema pomagati upravičenkam pri okrevanju od vplivov pandemije COVID-19 in ponovni trajnosti izgradnji njihovih gospodarstev, med drugim ob upoštevanju mednarodnih standardov s področja človekovih pravic, dela, okolja in dobrega upravljanja. Zagotoviti bi bilo treba skladnost med GSP in njegovimi cilji ter pomočjo, zagotovljeno državam upravičenkam v skladu s skladnostjo politik Unije za razvoj, ki je ključni steber prizadevanj Unije za okrepitev pozitivnega učinka in povečanje učinkovitosti razvojnega sodelovanja. (7)Shema bi morala z zagotavljanjem prednostnega dostopa do trga Unije državam v razvoju pomagati pri njihovem prizadevanju za zmanjšanje revščine ter spodbujati dobro upravljanje in trajnostni razvoj, tako da jim z mednarodno trgovino pomaga ustvarjati dodaten prihodek, ki se nato lahko ponovno vloži v njihov lastni razvoj, ter vzpostaviti tudi bolj raznolika gospodarstva. Tarifne preferenciale sheme bi bilo treba usmeriti v tiste države v razvoju, ki imajo večje razvojne, trgovinske in finančne potrebe. (8)Shema bi morala vsebovati osnovni režim (standardni režim GSP) in dva posebna režima, tj. posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje – GSP+ in posebni režim za najmanj razvite države – EBA. Zato ohranja strukturo iz prejšnjih desetih let, ki se šteje za uspešno, saj je osredotočena na države, ki najbolj potrebujejo pomoč, in obravnava različne razvojne potrebe upravičenk. (9)Splošni režim GSP bi bilo treba dodeliti vsem tistim državam v razvoju, ki imajo skupno razvojno potrebo in so na podobni ravni gospodarskega razvoja. Pojem „država v razvoju“ na ravni STO ni opredeljen in države, ki dodeljujejo preferenciale, lahko same določijo seznam držav v razvoju, ki so upravičene do GSP. Države, ki so uspešno zaključile prehod s centraliziranega na tržno gospodarstvo in so danes močna gospodarstva z močnim položajem v mednarodni trgovini, kot so Kitajska, Hongkong, Macao in Rusija, se v okviru GSP ne bi smele šteti za države v razvoju in bi jih bilo zato treba črtati s seznama držav, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost. Države, ki jih Svetovna banka uvršča med države z visokim ali višjim srednjim dohodkom, imajo stopnje dohodka na prebivalca, ki jim omogočajo doseganje višjih stopenj diverzifikacije brez tarifnih preferencialov sheme. Te države so v drugačni fazi gospodarskega razvoja in zato nimajo enakih razvojnih, trgovinskih in finančnih potreb kot države z nižjim dohodkom ali ranljivejše države v razvoju. Da se prepreči neupravičena diskriminacija, jih je treba obravnavati drugače, zato ne uživajo ugodnosti standardnega režima GSP. Poleg tega bi uporaba tarifnih preferencialov, zagotovljenih s shemo, v državah z visokim ali višjim srednjim dohodkom povečala konkurenčni pritisk na izvoz iz revnejših in ranljivejših držav, kar bi lahko neupravičeno obremenilo te ranljivejše države v razvoju. Standardni režim GSP bi moral upoštevati dejstvo, da se razvojne, trgovinske in finančne potrebe spreminjajo, in zagotavljati, da režim ostaja na voljo, če se položaj v državi spremeni. (10)Zaradi skladnosti se tarifni preferenciali, dodeljeni v okviru standardnega režima GSP, ne bi smeli razširiti na države v razvoju, ki uživajo ugodnosti režima preferencialnega dostopa do trga Unije, ki zagotavlja vsaj enako stopnjo tarifnih preferencialov kot shema za praktično celotno trgovino. Da pa bi imeli države upravičenke in gospodarski subjekti dovolj časa za ustrezno prilagoditev, bi bilo treba standardni režim GSP zagotavljati še dve leti od datuma začetka uporabe režima preferencialnega dostopa do trga. (11)Posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje (GSP+) temelji na celostni zasnovi trajnostnega razvoja, kot ga priznavajo mednarodne konvencije in instrumenti, kot so Deklaracija ZN o pravici do razvoja iz leta 1986, Deklaracija iz Ria o okolju in razvoju iz leta 1992, Deklaracija Mednarodne organizacije dela (MOD) o temeljnih načelih in pravicah iz dela iz leta 1998, Deklaracija tisočletja ZN iz leta 2000, Deklaracija iz Johannesburga o trajnostnem razvoju iz leta 2002, Deklaracija za prihodnost dela ob stoletnici MOD iz leta 2019, sklepni dokument s srečanja vrha Združenih narodov o trajnostnem razvoju iz leta 2015 z naslovom „Spreminjamo naš svet: agenda za trajnostni razvoj do leta 2030“, vodilna načela ZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter Pariški sporazum o podnebnih spremembah v okviru Okvirne konvencije ZN o spremembi podnebja. Zato bi bilo treba dodatne tarifne preferenciale, določene v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, dodeliti tistim državam v razvoju, ki so zaradi pomanjkanja diverzifikacije gospodarsko ranljive in zavezane ratifikaciji temeljnih mednarodnih konvencij o človekovih pravicah in pravicah delavcev, varstvu okolja in dobrem upravljanju ter zagotavljanju njihovega učinkovitega izvajanja. Posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje bi moral navedenim državam pomagati, da prevzamejo dodatne odgovornosti, ki izhajajo iz ratifikacije in učinkovitega izvajanja teh konvencij. Seznam konvencij, ki se nanašajo na GSP, bi bilo treba posodobiti, da se bolje upošteva razvoj temeljnih mednarodnih instrumentov in standardov ter sprejme proaktivni pristop k trajnostnemu razvoju v skladu s cilji trajnostnega razvoja in Agendo 2030. V zvezi s tem so dodane naslednje konvencije: Pariški sporazum o podnebnih spremembah (2015), ki nadomešča Kjotski protokol; Konvencija o pravicah invalidov; Izbirni protokol h Konvenciji o otrokovih pravicah glede udeležbe otrok v oboroženih spopadih; Konvencija MOD št. 81 o inšpekciji dela; Konvencija MOD št. 144 o tristranskih posvetovanjih in Konvencija ZN proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu. (12)Države, ki napredujejo iz kategorije najmanj razvitih držav, ki so jo opredelili ZN, bi bilo treba spodbujati, da nadaljujejo po poti trajnostnega razvoja. V ta namen bi bilo treba sprostiti merila gospodarske ranljivosti za upravičenost do posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje v primerjavi z Uredbo (EU) št. 978/2012, da se olajša dostop večjemu številu držav, ki napredujejo iz kategorije najmanj razvitih držav. (13)Preferenciali bi morali spodbuditi nadaljnjo gospodarsko rast in tako izpolnjevati potrebo po trajnostnem razvoju. Na podlagi posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje bi se torej morale za zadevne države upravičenke opustiti tarifne dajatve ad valorem. Opustiti bi se morale tudi posebne dajatve, razen če so kombinirane z dajatvijo ad valorem. (14)Države, ki izpolnjujejo merila za upravičenost do posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, bi morale uživati ugodnosti dodatnih tarifnih preferencialov, če Komisija po vložitvi njihovega zahtevka potrdi, da so zadevni pogoji izpolnjeni. (15)Države, ki so prejele poseben spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje v skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012, bi morale v dveh letih po datumu začetka uporabe te uredbe vložiti nov zahtevek. Vendar je treba za ohranitev kontinuitete in pravne varnosti za gospodarske subjekte ohraniti tarifne preferenciale iz posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, določene v Uredbi (EU) št. 978/2012, in sicer v obdobju, v katerem se njihovi zahtevki ocenjujejo. Zahtevki za tehnično in finančno pomoč držav prosilk, povezani z ratifikacijo in izvajanjem konvencij, se lahko odobrijo. (16)Komisija in, kjer je ustrezno, Evropska služba za zunanje delovanje bi morala spremljati stanje ratifikacije mednarodnih konvencij o človekovih pravicah in pravicah delavcev, varstvu okolja in dobrem upravljanju ter njihovo učinkovito izvajanje, tako da bi proučila ustrezne informacije, zlasti pa, kadar so na voljo, sklepne ugotovitve in priporočila zadevnih organov za spremljanje, ustanovljenih v skladu s temi konvencijami. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu vsaka tri leta predložiti poročilo o stanju ratifikacije zadevnih konvencij, skladnosti držav upravičenk z morebitnimi obveznostmi poročanja iz teh konvencij in stanju izvajanja konvencij v praksi. (17)Poročila zadevnih organov za spremljanje so bistvena za spremljanje in izvajanje ter po potrebi preklic tarifnih preferencialov. Vendar se lahko taka poročila dopolnijo z drugimi informacijami, ki so na voljo Komisiji, vključno z informacijami, pridobljenimi v okviru dvo- ali večstranskih programov tehnične pomoči, ter prek drugih virov informacij, če so točni in zanesljivi. To bi lahko vključevalo informacije Evropskega parlamenta in Sveta, vlad, mednarodnih organizacij, civilne družbe, socialnih partnerjev ali informacije iz pritožb, prejetih prek enotne vstopne točke, če izpolnjujejo ustrezne zahteve. Komisija lahko pri prihodnjem načrtovanju razvojne pomoči bolj usmerjeno upošteva pomanjkljivosti, opredeljene v postopku spremljanja. (18)Komisija je julija 2020 imenovala glavnega uradnika za trgovinsko skladnost, katerega naloga je zagotoviti izvrševanje trgovinske politike. V zvezi s tem je Komisija novembra 2020 uvedla nov pritožbeni mehanizem, tj. enotno vstopno točko, v okviru povečanih prizadevanj za okrepitev izvrševanja in izvajanja trgovinskih zavez. Komisija prek enotne vstopne točke sprejema pritožbe o različnih zadevah, povezanih s trgovinsko politiko, vključno s kršitvami zavez GSP. Tak novi sistem pritožb bi bilo treba vključiti v okvir te uredbe. (19)Posebni režim za najmanj razvite države bi moral še naprej omogočati dajatev prost dostop do trga Unije za izdelke s poreklom iz držav, ki jih Združeni narodi (ZN) priznavajo kot najmanj razvite države in jih mednje tudi uvrščajo, razen za trgovino z orožjem. Za državo, ki je ZN ne uvrščajo več med najmanj razvite države, bi bilo treba določiti prehodno obdobje za ublažitev morebitnih negativnih posledic, ki bi jih povzročila ukinitev tarifnih preferencialov, dodeljenih na podlagi navedenega režima. Tarifne preferenciale, določene v okviru posebnega režima za najmanj razvite države, bi bilo treba še naprej dodeljevati tistim najmanj razvitim državam, ki uživajo ugodnosti drugega režima preferencialnega dostopa do trga Unije določene v okviru posebnega spodbujevalnega režima (20)Kar zadeva standardni režim GSP, bi bilo treba še naprej razlikovati med tarifnimi preferenciali za neobčutljive izdelke in tarifnimi preferenciali za občutljive izdelke, da se tako upošteva položaj v sektorjih, ki proizvajajo enake izdelke v Uniji. (21)Dajatve skupne carinske tarife za neobčutljive izdelke bi morale biti še naprej opuščene, medtem ko bi bilo treba dajatve za občutljive izdelke znižati, da se zagotovi zadovoljiva stopnja uporabe in hkrati upošteva položaj ustreznih industrijskih sektorjev v Uniji.

(22)Tako znižanje bi moralo biti dovolj privlačno, da trgovce spodbudi k uporabi možnosti, ki jih ponuja shema. Zato bi bilo treba dajatve ad valorem na splošno znižati po pavšalni stopnji 3,5 odstotne točke glede na dajatev za države z največjimi ugodnostmi, medtem ko bi se morale take dajatve za tekstil in tekstilne izdelke znižati za 20 %. Posebne dajatve bi bilo treba znižati za 30 %. Če je določena najnižja dajatev, se ta ne bi smela uporabljati. (23)Dajatve bi bilo treba v celoti opustiti, kadar zaradi preferencialne obravnave dajatve ad valorem za posamezno uvozno deklaracijo znašajo 1 % ali manj, posebna dajatev pa 2 EUR ali manj, saj bi lahko bil strošek pobiranja takih dajatev višji od prihodka. (24)Graduacija izdelkov bi morala temeljiti na merilih, ki so povezana z oddelki in poglavji skupne carinske tarife. Graduacijo izdelkov bi bilo treba uporabiti za oddelek ali pododdelek, da bi se zmanjšalo število primerov graduacije heterogenih izdelkov. Graduacijo oddelka ali pododdelka (sestavljenega iz poglavij) za državo upravičenko bi bilo treba uporabiti, kadar oddelek tri zaporedna leta izpolnjuje merila za graduacijo, da se z izločitvijo učinka velikih in izjemnih nihanj v uvozni statistiki poveča predvidljivost in poštenost graduacije. Graduacija izdelkov se ne bi smela uporabljati za države upravičenke do posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje (GSP+) ter države upravičenke do posebnega režima za najmanj razvite države (EBA), saj imajo zelo podoben gospodarski profil in so ranljive zaradi nizke in nediverzificirane izvozne osnove. Tarifni preferenciali, določeni v tej uredbi, se uporabljajo za izdelke s poreklom iz držav upravičenk v skladu s pravili o poreklu, določenimi v carinskem zakoniku Unije in pravnih aktih, sprejetih v skladu s pooblastili, prenesenimi z navedenim zakonikom, zlasti v Delegirani uredbi Komisije (EU) 2015/2446 in Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2015/2447. Regionalna kumulacija med državami iz različnih regionalnih skupin in razširjena kumulacija bi morali biti odobreni, če država upravičenka, ki je prosilka, zagotovi zadostne dokaze o tem, da kumulacija upošteva njene razvojne, finančne in trgovinske potrebe, s tem pa med drugim vodi h gospodarski rasti, odpravljanju revščine, diverzifikaciji izvoza in industrializaciji, in če ne vpliva negativno na razmere v drugih državah, zlasti v državah upravičenkah do EBA. Komisija bi morala pri ocenjevanju, ali se pri odobritvi kumulacije upoštevajo razvojne, finančne in trgovinske potrebe države prosilke, upoštevati odvisnost države upravičenke od države dobaviteljice in prihodnje vidike v zvezi z zadevnim izdelkom. (25)Razlogi za začasni preklic režimov iz sheme bi morali vključevati resne in sistematične kršitve načel, določenih v mednarodnih konvencijah s področja temeljnih človekovih pravic, pravic delavcev, podnebja in varstva okolja ter dobrega upravljanja, s čimer bi se spodbudilo uresničevanje ciljev navedenih konvencij. Tarifne preferenciale na podlagi posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje bi bilo treba začasno preklicati, če država upravičenka ne upošteva zaveze, v skladu s katero ne bo umaknila ratifikacije in bo učinkovito izvajala te konvencije ali izpolnila zahtev glede poročanja iz zadevnih konvencij, ali če država upravičenka ne sodeluje v postopkih spremljanja Unije, kot so določeni v tej uredbi. Začasni preklic bi se moral nadaljevati, dokler ne prenehajo veljati razlogi, ki ga upravičujejo. V okoliščinah izjemno hudih kršitev bi Komisija morala biti pooblaščena za hiter odziv s sprejemanjem ukrepov v krajšem časovnem obdobju. V skladu s pristopom ničelne strpnosti Unije do dela otrok bi morali razlogi za začasni preklic vključevati izvoz blaga, narejenega z mednarodno prepovedanim delom otrok ter s prisilnim delom, vključno s suženjstvom in zaporniškim delom, kot je opredeljeno v ustreznih konvencijah v Prilogi VI. (26)Urejene mednarodne migracije lahko prinesejo pomembne ugodnosti izvornim in namembnim državam migrantov ter prispevajo k njihovim potrebam po trajnostnem razvoju. Večja skladnost med trgovinsko, razvojno in migracijsko politiko je ključnega pomena za zagotovitev, da migracije koristijo tako izvornim kot tudi namembnim državam. V zvezi s tem je za izvorne in namembne države bistveno, da se spoprimejo s skupnimi izzivi, kot so okrepitev sodelovanja pri ponovnem sprejemu lastnih državljanov in njihovi trajni ponovni vključitvi v izvorno državo, zlasti da bi se izognili stalnemu begu aktivnega prebivalstva v izvornih državah, kar bi imelo dolgoročne posledice za razvoj, in zagotovili dostojno obravnavo migrantov. (27)Vračanje, ponovni sprejem in reintegracija so skupni izziv za Unijo in njene partnerje. Zlasti mora vsaka država ponovno sprejeti svoje državljane v skladu z mednarodnim običajnim pravom in večstranskimi mednarodnimi konvencijami, kot je Konvencija o mednarodnem civilnem letalstvu, ki je bila podpisana 7. decembra 1944 v Čikagu. Izboljšanje trajnostnega ponovnega vključevanja in krepitve zmogljivosti bi znatno okrepilo lokalni razvoj v državah partnericah. (28)V skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012 in njenimi predhodnicami so bili tarifni preferenciali za uvoz izdelkov s poreklom iz Belorusije (popoln preklic) in Kambodže (delni preklic) preklicani zaradi resnih in sistematičnih kršitev načel nekaterih konvencij o človekovih pravicah in pravicah delavcev. Razlogi, ki upravičujejo preklic preferencialov, še vedno veljajo, zato bi bilo treba začasni preklic za Belorusijo in Kambodžo ohraniti v skladu s to uredbo. (29)Da bi dosegli ravnovesje med potrebo po boljši ciljni usmerjenosti ter večji skladnosti in preglednosti na eni strani ter večjem spodbujanju trajnostnega razvoja in dobrega upravljanja prek sheme enostranskih trgovinskih preferencialov na drugi strani, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembami prilog k tej uredbi in začasnimi preklici tarifnih preferencialov zaradi resnih in sistematičnih kršitev načel, določenih v zadevnih konvencijah v zvezi s človekovimi pravicami in pravicami delavcev, podnebjem in varstvom okolja ter dobrim upravljanjem, in drugimi ustreznimi razlogi, določenimi v tej uredbi, ter postopkovnimi pravili glede vložitve zahtevkov za tarifne preferenciale, dodeljene na podlagi posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, ter izvedbo preiskav za začasni preklic in uvedbo zaščitnih ukrepov, da bi se tako vzpostavile enotne in natančne tehnične ureditve. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki se ukvarjajo s pripravo delegiranih aktov. Da bi zagotovili stabilen okvir za gospodarske subjekte, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akt v zvezi z razveljavitvijo sklepa o začasnem preklicu v skladu z nujnim postopkom, preden se ta sklep o začasnem preklicu tarifnih preferencialov začne uporabljati, če razlogi, ki upravičujejo začasni preklic, ne veljajo več. Na Komisijo bi bilo treba prenesti tudi pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov za preložitev datuma začetka uporabe akta o začasnem preklicu ali spremembo njegovega področja uporabe iz razlogov, ki so povezani z izrednimi svetovnimi sanitarnimi razmerami ali drugimi izjemnimi okoliščinami. (30)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (31)Svetovalni postopek bi bilo treba uporabiti za sprejemanje izvedbenih aktov o opustitvi tarifnih preferencialnih režimov iz nekaterih oddelkov GSP za države upravičenke in začetku postopka začasnega preklica, pri čemer bi bilo treba upoštevati vrsto in učinek navedenih aktov. (32)Postopek pregleda bi bilo treba uporabiti za sprejemanje izvedbenih aktov o preiskavah za uvedbo zaščitnih ukrepov in opustitvi tarifnih preferencialnih režimov, če bi lahko uvoz povzročil resne motnje na trgih Unije. (33)Da bi zagotovili celovitost in pravilno delovanje sheme, bi morala Komisija sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, če za to obstajajo nujni razlogi v ustrezno utemeljenih primerih, ki zadevajo začasne preklice zaradi neupoštevanja carinskih postopkov in obveznosti. (34)Da bi zagotovili stabilen okvir za gospodarske subjekte, bi morala Komisija po preteku največ šestih mesecev sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, če za to obstajajo nujni razlogi v ustrezno utemeljenih primerih, ki zadevajo prenehanje ali podaljšanje začasnega preklica zaradi neupoštevanja carinskih postopkov in obveznosti. (35)Komisija bi morala izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, sprejeti tudi, če v ustrezno utemeljenih primerih preiskav za uvedbo zaščitnih ukrepov tako zahtevajo izredno nujni razlogi, povezani s poslabšanjem gospodarskega in/ali finančnega položaja proizvajalcev Unije, ki bi ga bilo težko izboljšati. (36)Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu redno poročati o učinkih sheme na podlagi te uredbe v okviru ustreznih institucionalnih odborov. Komisija bi do 1. januarja 2030 morala poročati Evropskemu parlamentu in Svetu o vmesni uporabi te uredbe in oceniti potrebo po pregledu sheme. Poročilo je potrebno zaradi analize učinka sheme na razvojne, trgovinske in finančne potrebe upravičenk ter na dvostransko trgovino in prihodke Unije od tarif, s posebnim poudarkom na ciljih trajnostnega razvoja. (37)Uredbo (EU) št. 978/2012 bi bilo zato treba razveljaviti ‒ SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I Splošne določbe Člen 1

1.Shema splošnih tarifnih preferencialov, s katero Unija zagotavlja preferencialni dostop do svojega trga (v nadaljnjem besedilu: shema ali GSP), se uporablja v skladu s to uredbo. 2.Ta shema določa naslednje tarifne preferencialne režime: (a)standardni režim (v nadaljnjem besedilu: standardni GSP); (b)posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje (v nadaljnjem besedilu: GSP+) ter (c)posebni režim za najmanj razvite države (vse razen orožja (EBA)). Člen 2 V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„države“ pomeni države in ozemlja, ki imajo lastno carinsko upravo; (2)„države, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost“ pomenijo države v razvoju, kot so navedene v Prilogi I; (3)„države upravičenke do standardnega GSP“ pomenijo države upravičenke do standardnega režima, kot so navedene v Prilogi I; (4)„države upravičenke do GSP+“ pomenijo države upravičenke do posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, kot so navedene v Prilogi I; (5)„države upravičenke do EBA“ pomenijo države upravičenke do posebnega spodbujevalnega režima za najmanj razvite države, kot so navedene v Prilogi I; (6)„dajatve skupne carinske tarife“ pomenijo dajatve iz Priloge I, del II, k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87, razen tistih dajatev, ki so uvedene kot del tarifnih kvot; (7)„oddelek“ pomeni kateri koli oddelek skupne carinske tarife, kakor je bila določena z Uredbo (EGS) št. 2658/87; (8)„poglavje“ pomeni katero koli poglavje skupne carinske tarife iz Uredbe (EGS) št. 2658/87; (9)„oddelek GSP“ pomeni oddelek, ki je naveden v Prilogi III in določen na podlagi oddelkov in poglavij skupne carinske tarife; (10)„režim preferencialnega dostopa do trga“ pomeni preferencialni dostop do trga Unije na podlagi trgovinskega sporazuma, ki se uporablja začasno ali je že začel veljati, ali avtonomnih preferencialov, ki jih dodeli Unija; (11)„učinkovito izvajanje“ pomeni integralno izvajanje vseh zavez in obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih konvencij, navedenih v Prilogi VI, s čimer se zagotovi izpolnjevanje načel, ciljev in pravic iz teh konvencij na celotnem njihovem ozemlju; (12)„pritožba“ pomeni pritožbo, ki se predloži Komisiji prek enotne vstopne točke; (13)„regionalna kumulacija med državami upravičenkami iz različnih regionalnih skupin“ pomeni kumulacijo porekla iz člena 55(5) Delegirane uredbe (EU) 2015/2446;

(14)„razširjena kumulacija“ pomeni kumulacijo porekla iz člena 56(1) Delegirane uredbe (EU) 2015/2446. Člen 3 1.Seznam držav, ki izpolnjujejo pogoje za upravičenost, je določen v Prilogi I, stolpca A in B. 2.Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 36 za spremembo stolpcev A in B preglednice iz Priloge I, da bi se upoštevale spremembe v mednarodnem statusu ali klasifikaciji držav, njihov gospodarski razvoj ali njihove trgovinske, finančne in razvojne potrebe. 3.Komisija obvesti zadevno državo, ki izpolnjuje pogoje za upravičenost, o kakršnih koli ustreznih spremembah njenega statusa na podlagi sheme. POGLAVJE II Standardni režim Člen 4 1.Država, ki izpolnjuje pogoje za upravičenost, uživa ugodnosti tarifnih preferencialov, zagotovljenih na podlagi standardnega režima iz člena 1(2), točka (a), razen: (a)če jo Svetovna banka tri zaporedna leta neposredno pred posodobitvijo seznama držav upravičenk uvrsti med države z visokim ali višjim srednjim dohodkom ali (b)če uživa ugodnosti režima preferencialnega dostopa do trga Unije, ki zagotavlja enake ali boljše tarifne preferenciale kot shema za praktično celotno trgovino. 2.Odstavek 1, točki (a) in (b), se ne uporablja za najmanj razvite države, kot so opredelili Združeni narodi. Člen 5 1.Države upravičenke do standardnega GSP, ki izpolnjujejo merila iz člena 4, so vključene na seznam v Prilogi I, stolpec C. 2.Komisija do 1. januarja vsako leto po začetku veljavnosti te uredbe pregleda Prilogo I. Da bi imeli država upravičenka do standardnega GSP in gospodarski subjekti dovolj časa za ustrezno prilagoditev spremembi statusa države na podlagi sheme: (a)se sklep o črtanju države upravičenke s seznama držav upravičenk do standardnega GSP v skladu z odstavkom 3 tega člena in na podlagi člena 4(1), točka (a), začne uporabljati 1. januarja v letu po izteku enega leta od datuma začetka veljavnosti navedenega sklepa; (b)se sklep o črtanju države upravičenke s seznama držav upravičenk do standardnega GSP v skladu z odstavkom 3 tega člena in na podlagi člena 4(1), točka (b), začne uporabljati 1. januarja v letu po izteku dveh let od datuma začetka uporabe režima preferencialnega dostopa do trga. 3.Komisija je za namene odstavkov 1 in 2 tega člena pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge I, stolpec C, na podlagi meril iz člena 4. 4.Komisija obvesti zadevno državo upravičenko do standardnega GSP o kakršnih koli spremembah njenega statusa na podlagi sheme. Člen 6

1.Izdelki, vključeni v standardni režim iz člena 1(2), točka (a), so vključeni na seznam v Prilogi III. 2.Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge III, da bi vključila spremembe, ki so potrebne zaradi sprememb kombinirane nomenklature. Člen 7 1.Dajatve skupne carinske tarife za izdelke, ki so v Prilogi III navedeni kot neobčutljivi izdelki, se v celoti opustijo, razen za kmetijski del. 2.Dajatve ad valorem skupne carinske tarife za izdelke, ki so v Prilogi III navedeni kot občutljivi izdelki, se znižajo za 3,5 odstotne točke. Za izdelke iz oddelkov GSP S-11a in S-11b Priloge III navedeno znižanje znaša 20 %. 3.Če preferencialne stopnje dajatev, izračunane v skladu s členom 7(3) Uredbe (EU) št. 978/2012 glede na dajatve ad valorem skupne carinske tarife, ki se uporabljajo na datum začetka veljavnosti te uredbe, za izdelke iz odstavka 2 tega člena predvidevajo tarifno znižanje za več kot 3,5 odstotne točke, se uporabljajo te preferencialne stopnje dajatev. 4.Posebne dajatve skupne carinske tarife, razen najnižje ali najvišje dajatve za izdelke, ki so v Prilogi III navedeni kot občutljivi izdelki, se znižajo za 30 %. 5.Kadar dajatve skupne carinske tarife za izdelke, ki so v Prilogi III navedeni kot občutljivi izdelki, vključujejo dajatve ad valorem in posebne dajatve, se posebne dajatve ne znižajo. 6.Kadar je za dajatve, znižane v skladu z odstavkoma 2 in 4, določena najvišja dajatev, se ta najvišja dajatev ne zniža. Če je za take dajatve določena najnižja dajatev, se ta najnižja dajatev ne uporablja. Člen 8 1.Tarifni preferenciali iz člena 7 se za izdelke iz oddelka GSP s poreklom iz države upravičenke do standardnega GSP opustijo, kadar povprečna vrednost uvoza takih izdelkov iz te države upravičenke do standardnega GSP v Unijo tri zaporedna leta presega prage iz Priloge IV. Pragi se izračunajo kot odstotek skupne vrednosti uvoza enakih izdelkov iz vseh držav upravičenk do GSP v Unijo. 2.Komisija pred uporabo tarifnih preferencialov iz te uredbe v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt, ki določa seznam oddelkov GSP, pri katerih se tarifni preferenciali iz člena 7 za državo upravičenko do standardnega GSP opustijo. Ta izvedbeni akt se uporablja od 1. januarja 2024. 3.Komisija vsaka tri leta pregleda seznam iz odstavka 2 tega člena in sprejme izvedbeni akt v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2), da bi opustila ali ponovno vzpostavila tarifne preferenciale iz člena 7. Navedeni izvedbeni akt se uporablja od 1. januarja tistega leta, ki sledi začetku njegove veljavnosti. 4.Seznam iz odstavkov 2 in 3 tega člena se določi na podlagi podatkov, ki so na voljo 1. septembra tistega leta, v katerem se izvede pregled, in dve leti pred letom pregleda. V seznamu se upošteva uvoz iz držav upravičenk do GSP iz Priloge I, kot se takrat uporablja. Vendar se vrednost uvoza iz držav upravičenk do GSP, ki ob začetku veljavnosti opustitve ne uživajo več ugodnosti tarifnih preferencialov iz člena 4(1), točka (b), ne upošteva. 5.Komisija zadevno državo uradno obvesti o izvedbenem aktu, sprejetem v skladu z odstavkoma 2 in 3. 6.Komisija je ob spremembi Priloge I v skladu z merili iz člena 4 pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge IV, da se prilagodijo pogoji iz navedene priloge in se s tem ohrani sorazmerno enaka utež oddelkov GSP, v zvezi s katerimi so bili tarifni preferenciali opuščeni v skladu z odstavkom 1 tega člena. POGLAVJE III Posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje Člen 9 Država upravičenka do GSP lahko uživa ugodnosti tarifnih preferencialov, zagotovljenih v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje iz člena 1(2), točka (b), če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a)država se šteje za ranljivo zaradi pomanjkanja diverzifikacije, kot je določeno v Prilogi V; (b)država je ratificirala vse konvencije iz Priloge VI (v nadaljnjem besedilu: zadevne konvencije), Komisija pa na podlagi razpoložljivih informacij ni opredelila zlasti najnovejših sklepnih ugotovitev organov za spremljanje iz navedenih konvencij, kar je resna napaka pri učinkovitem izvajanju katere koli od teh konvencij; (c)država glede nobene od zadevnih konvencij ni vložila pridržka, ki je prepovedan s katero koli od navedenih konvencij ali ki se za namene tega člena šteje za nezdružljiv s ciljem in namenom navedene konvencije. Za namene tega člena se šteje, da so pridržki nezdružljivi s ciljem in namenom konvencije v enem od naslednjih primerov: (i)če je bilo tako ugotovljeno s postopkom, izrecno predvidenim v ta namen v skladu s konvencijo; (ii)če takega postopka ni, če Unija – kadar je pogodbenica konvencije – in/ali kvalificirana večina držav članic, pogodbenic konvencije, v skladu s svojimi pristojnostmi, kakor so opredeljene v Pogodbah, nasprotujejo pridržku zaradi nezdružljivosti s ciljem in namenom konvencije in tako v skladu z določbami Dunajske konvencije o pogodbenem pravu, podpisane na Dunaju 23. maja 1969, nasprotujejo začetku veljavnosti konvencije med njimi in državo, ki je vložila pridržek; (d)država se zaveže, da bo ohranila ratifikacijo zadevnih konvencij in zagotavljala njihovo učinkovito izvajanje, skupaj z načrtom ukrepov za učinkovito izvajanje zadevnih konvencij; (e)država brez pridržkov sprejme zahteve glede poročanja, ki jih določa katera koli od zadevnih konvencij, in se zavezuje, da bo dovolila redno spremljanje in preglede uspešnosti izvajanja v skladu z določbami zadevnih konvencij; (f)država se zaveže udeležbi in sodelovanju pri poročanju Unije in v postopku spremljanja iz člena 13. Člen 10 1.Posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje se dodeli, če sta izpolnjena naslednja pogoja: (a)država upravičenka do GSP je vložila zahtevek v ta namen; (b)Komisija na podlagi preučitve zahtevka meni, dadržava prosilka izpolnjuje pogoje iz člena 9. 2.Država prosilka vloži pisni zahtevek pri Komisiji. V zahtevku so navedene izčrpne informacije o ratifikaciji zadevnih konvencij in zaveze iz člena 9, točke (d), (e) in (f). 3.Komisija po prejemu zahtevka o tem obvesti Evropski parlament in Svet. 4.Komisija je po proučitvi zahtevka pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte, s katerimi spremeni Prilogo I, da bi tako državi prosilki dodelila posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje z vključitvijo navedene države na seznam držav upravičenk do GSP+. 5.Kadar država upravičenka do GSP+ ne izpolnjuje več pogojev iz člena 9, točka (a) ali (c), ali prekliče katero koli od svojih zavez iz člena 9, točke (d), (e) in (f), je Komisija pooblaščena, da sprejme delegirani akt v skladu s členom 36, s katerim spremeni Prilogo I, da bi črtala navedeno državo iz režima GSP+. 6.Komisija državo prosilko uradno obvesti o sklepu, sprejetem v skladu z odstavkoma 4 in 5 tega člena, po objavi delegiranega akta o spremembi Priloge I v Uradnem listu Evropske unije. Kadar se državi prosilki dodeli posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, je obveščena o datumu začetka uporabe zadevnega delegiranega akta. 7.Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za dopolnitev te uredbe z določitvijo pravil glede postopkov odobritve posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, zlasti glede rokov ter vložitve in obravnave zahtevkov. 8.Države, ki so 31. januarja 2023 države upravičenke do GSP+ v skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012, lahko zaprosijo za odobritev režima GSP+ v skladu s to uredbo do 31. decembra 2025. Režim GSP+ v skladu z Uredbo (EU) št. 978/2012 se bo za navedene države prosilke ohranil do izteka navedenega roka in v obdobju, v katerem Komisija oceni njegovo uporabo, ter po potrebi v obdobju, v katerem bosta Evropski parlament in Svet pregledala delegirani akt o spremembi Priloge I, ki je bil sprejet, v skladu s postopkom iz člena 36(5).

Člen 11 1.Izdelki, vključeni v posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, so navedeni v prilogah III in VII. 2.Brez poseganja v člen 6(2) je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge VII, da bi upoštevala spremembe kombinirane nomenklature, ki vplivajo na izdelke iz navedene priloge. Člen 12 1.Dajatve ad valorem skupne carinske tarife za vse izdelke iz prilog III in VII s poreklom iz države upravičenke do GSP+ se opustijo. 2.Posebne dajatve skupne carinske tarife za izdelke iz odstavka 1 se v celoti opustijo, razen za izdelke, za katere dajatve skupne carinske tarife vključujejo dajatve ad valorem. Za izdelke z oznako kombinirane nomenklature 1704 10 90 je posebna dajatev omejena na 16 % carinske vrednosti. Člen 13 1.Od datuma dodelitve tarifnih preferencialov, zagotovljenih v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, Komisija v zvezi z vsako državo upravičenko do GSP+ pregleduje in spremlja stanje ratifikacije zadevnih konvencij in njihovo učinkovito izvajanje ter sodelovanje države upravičenke do GSP+ z ustreznimi organi za spremljanje. Pri tem prouči vse ustrezne informacije, zlasti sklepne ugotovitve in priporočila ustreznih organov za spremljanje. 2.Država upravičenka do GSP+ sodeluje s Komisijo in predloži vse informacije, potrebne za oceno njenega spoštovanja zavez iz člena 9, točke (d), (e) in (f), ter njenih razmer v skladu s členom 9, točki (b) in (c). Člen 14 1.Komisija do 1. januarja 2027 in nato vsaka tri leta Evropskemu parlamentu in Svetu vsaki dve leti predloži poročilo o stanju ratifikacije zadevnih konvencij, skladnosti držav upravičenk do GSP+ z vsemi obveznostmi poročanja iz teh konvencij in stanju učinkovitega izvajanja teh konvencij. 2.To poročilo vključuje: (a)sklepne ugotovitve ali priporočila zadevnih organov za spremljanje v zvezi s posamezno državo upravičenko do GSP+ ter (b)sklepne ugotovitve Komisije in po potrebi Evropske službe za zunanje delovanje v zvezi s tem, ali posamezna država upravičenka do GSP+ spoštuje svoje zaveze glede izpolnjevanja obveznosti poročanja, sodelovanja z zadevnimi organi za spremljanje v skladu z zadevnimi konvencijami in zagotavljanja učinkovitega izvajanja teh konvencij. Poročilo lahko vključuje kakršne koli informacije iz katerega koli vira, za katere Komisija meni, da so primerne. 3.Pri oblikovanju sklepnih ugotovitev o učinkovitem izvajanju zadevnih konvencij Komisija in po potrebi Evropska služba za zunanje delovanje ocenita sklepne ugotovitve in priporočila ustreznih organov za spremljanje ter, brez poseganja v druge vire, informacije, ki jih predložijo Evropski parlament ali Svet in tretje strani, vključno z vladami in mednarodnimi organizacijami, civilno družbo in socialnimi partnerji. Člen 15 1.Če država upravičenka do GSP+ ne upošteva svojih zavez iz člena 9, točke (d), (e) in (f) ali če je vložila pridržek, ki je prepovedan s katero koli zadevno konvencijo ali je nezdružljiv z njenim ciljem in namenom te konvencije iz člena 9, točka (c), se posebni spodbujevalni režim za trajnostni razvoj in dobro upravljanje začasno prekliče za vse ali nekatere izdelke s poreklom iz take države upravičenke. 2.Država upravičenka do GSP+ dokazuje izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz zavez iz člena 9, točke (d), (e) in (f), in svoje razmere, kot izhaja iz člena 9, točka (c). 3.Če Komisija na podlagi sklepnih ugotovitev poročila iz člena 14 ali na podlagi razpoložljivih dokazov, vključno z dokazi, predloženimi v pritožbi, upravičeno sumi, da posamezna država upravičenka do GSP+ ne spoštuje svojih zavez iz člena 9, točke (d), (e) in (f) ali da je vložila pridržek, ki je prepovedan s katero koli ustrezno konvencijo ali nezdružljiv s ciljem in namenom te konvencije, kot je določeno v členu 9, točka (c), v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt o začetku postopka začasnega preklica tarifnih preferencialov, zagotovljenih v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje. Komisija o tem obvesti Evropski parlament in Svet.

4.Komisija objavi obvestilo v Uradnem listu Evropske unije in o tem obvesti zadevno državo upravičenko do GSP+. V obvestilu: (a)se navedejo razlogi za upravičen dvom iz odstavka 3, zaradi česar lahko postane vprašljiva pravica države upravičenke do GSP+, da še naprej uživa ugodnosti tarifnih preferencialov na podlagi posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje; (b)se določi rok, ki ne sme biti daljši od treh mesecev od datuma objave obvestila in v katerem država upravičenka do GSP+ predloži svoje pripombe. 5.Komisija zadevni državi upravičenki do GSP+ v obdobju iz odstavka 4, točka (b), zagotovi vse možnosti za sodelovanje. 6.Komisija pridobi vse informacije, za katere meni, da so potrebne, med drugim vključno s sklepnimi ugotovitvami in priporočili zadevnih organov za spremljanje. Komisija pri oblikovanju svojih sklepnih ugotovitev oceni vse ustrezne informacije. 7.Komisija v treh mesecih po izteku obdobja, določenega v obvestilu, sklene: (a)da bo končala postopek začasnega preklica; (b)da bo začasno preklicala tarifne preferenciale, zagotovljene v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje. 8.Če Komisija meni, da ugotovitve ne upravičujejo začasnega preklica, v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt o končanju postopka začasnega preklica. Ta izvedbeni akt med drugim temelji na prejetih dokazih. 9.Če Komisija meni, da ugotovitve upravičujejo začasen preklic na podlagi razlogov iz odstavka 1 tega člena, je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo prilog I in II, da bi začasno preklicala tarifne preferenciale, določene v posebnem spodbujevalnem režimu za trajnostni razvoj in dobro upravljanje iz člena 1(2), točka (b). Pri sprejemanju delegiranih aktov lahko Komisija, kadar je ustrezno, upošteva socialno-ekonomski učinek začasnega preklica tarifnih preferencialov v državi upravičenki. 10.Če Komisija sprejme sklep o začasnem preklicu, se tak delegirani akt začne uporabljati šest mesecev po njegovem sprejetju. 11.Če se razlogi, ki upravičujejo začasen preklic, odpravijo pred začetkom uporabe delegiranega akta iz odstavka 9 tega člena, je Komisija pooblaščena, da v skladu z nujnim postopkom iz člena 37 razveljavi sprejeti akt za začasni preklic tarifnih preferencialov. 12.Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za dopolnitev te uredbe z določitvijo pravil glede postopka za začasni preklic posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje, zlasti glede rokov, pravic pogodbenic, zaupnosti in pogojev pregleda. Člen 16 Če Komisija ugotovi, da so razlogi, ki upravičujejo začasni preklic tarifnih preferencialov iz člena 15(1), odpravljeni, je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo prilog I in II, da bi tako ponovno vzpostavili tarifne preferenciale, zagotovljene v okviru posebnega spodbujevalnega režima za trajnostni razvoj in dobro upravljanje. Kadar se nekateri razlogi iz člena 15(1), zaradi katerih je bila sprejeta odločitev o začasnem preklicu, še naprej uporabljajo, drugi pa ne, ali kadar se začnejo uporabljati dodatni razlogi poleg tistih, ki so upravičili začasni preklic, se ukrepi, sprejeti v skladu s členom 15(9), ustrezno prilagodijo. POGLAVJE IV Posebni režim za najmanj razvite države Člen 17 1.Država, ki izpolnjuje pogoje za upravičenost, uživa ugodnosti tarifnih preferencialov, zagotovljenih v okviru posebnega režima za najmanj razvite države iz člena 1(2), točka (c), če Združeni narodi zadevno državo opredelijo kot najmanj razvito državo.

2.Komisija redno pregleduje seznam držav upravičenk do EBA iz Priloge I, stolpec C, na podlagi najnovejših razpoložljivih podatkov. Kadar država upravičenka do EBA ne izpolnjuje več pogojev iz odstavka 1 tega člena, je Komisija v skladu s členom 36 pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov za spremembo Priloge I, da bi se država črtala iz režima EBA po prehodnem obdobju treh let od datuma, ko država upravičenka do EBA ne izpolnjuje več pogojev iz odstavka 1 tega člena. 3.Dokler Združeni narodi nove neodvisne države ne uvrstijo med najmanj razvite države, je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo Priloge I kot začasni ukrep, da bi tako državo vključila na seznam držav upravičenk do EBA. Če Združeni narodi take nove neodvisne države med prvim razpoložljivim pregledom kategorije najmanj razvitih držav ne uvrstijo med najmanj razvite države, se na Komisijo prenese pooblastilo, da v skladu s členom 36 nemudoma sprejme delegirane akte za spremembo Priloge I, s čimer to državo črta iz navedene priloge, ne da bi odobrila prehodno obdobje iz odstavka 2 tega člena. 4.Komisija zadevno državo upravičenko do EBA uradno obvesti o kakršnih koli spremembah njenega statusa na podlagi sheme. Člen 18 Dajatve skupne carinske tarife za vse izdelke iz poglavij 1 do 97 kombinirane nomenklature, razen tistih iz poglavja 93, s poreklom iz države upravičenke do EBA se v celoti opustijo. POGLAVJE V Določbe o začasnem preklicu, ki so skupne vsem režimom Člen 19 1.Preferencialni režimi iz člena 1(2) se lahko začasno prekličejo za vse ali nekatere izdelke s poreklom iz države, ki izpolnjuje pogoje za upravičenost, iz katerega koli od naslednjih razlogov: (a)resna in sistematična kršitev načel iz konvencij, ki so navedene v Prilogi VI; (b)izvoz blaga, izdelanega s prisilnim delom, vključno s suženjstvom in zaporniškim delom; (c)resne pomanjkljivosti pri carinskem nadzoru izvoza ali tranzita drog (nedovoljenih snovi ali prekurzorjev) ali v zvezi z obveznostjo ponovnega sprejema državljanov države upravičenke ali resno neupoštevanje mednarodnih konvencij o boju proti terorizmu in pranju denarja; (d)resne in sistematične nepoštene trgovinske prakse, vključno s takimi, ki prizadenejo dobavo surovin, ki negativno vplivajo na industrijo Unije in jih država upravičenka ne preprečuje. Uporaba tega člena pri nepoštenih trgovinskih praksah, ki so prepovedane ali proti katerim je mogoče ukrepati na podlagi sporazumov STO, temelji na ustrezni predhodni odločitvi pristojnega organa STO; (e)resna in sistematična kršitev ciljev regionalnih ribiških organizacij ali morebitnih mednarodnih ureditev za ohranjanje in upravljanje ribolovnih virov, katerih članica je Unija. 2.Odstavek 1, točka (d), se ne uporablja za izdelke države upravičenke, za katere veljajo protidampinški ali izravnalni ukrepi na podlagi Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta ali Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta. 3.Če Komisija, ki ukrepa na podlagi pritožbe ali na lastno pobudo, meni, da na podlagi razlogov iz odstavka 1 tega člena obstajajo zadostni razlogi, ki upravičujejo začasni preklic tarifnih preferencialov, zagotovljenih v okviru katerega koli preferencialnega režima iz člena 1(2), v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt za začetek postopka začasnega preklica. Komisija o sprejetju navedenega izvedbenega akta obvesti Evropski parlament in Svet. 4.Komisija objavi obvestilo v Uradnem listu Evropske unije, v katerem razglasi začetek postopka začasnega preklica, in o tem uradno obvesti zadevno državo upravičenko. V obvestilu: (a)se navedejo zadostni razlogi v zvezi z izvedbenim aktom za začetek postopka začasnega preklica iz odstavka 3;

(b)se navede, da bo Komisija v obdobju spremljanja in ocenjevanja iz odstavka 5 spremljala in ocenjevala razmere v zadevni državi upravičenki. 5.Komisija zadevni državi upravičenki v obdobju spremljanja in ocenjevanja, ki traja šest mesecev od datuma objave obvestila, zagotovi vse možnosti za sodelovanje. 6.Komisija pridobi vse informacije, ki so po njenem mnenju potrebne, med drugim razpoložljive ocene, pripombe, odločitve, priporočila in sklepne ugotovitve ustreznih organov za spremljanje, ter ustrezne informacije iz drugih virov, vključno z dokazi, ki so bili predloženi v pritožbi ali ki so jih predložile tretje strani, kakor je ustrezno. Komisija pri oblikovanju svojih sklepnih ugotovitev oceni vse ustrezne informacije. 7.Komisija v treh mesecih po izteku obdobja iz odstavka 5 zadevni državi upravičenki predloži poročilo o svojih ugotovitvah in zaključkih. Država upravičenka ima pravico, da predloži pripombe k poročilu. Obdobje za predložitev pripomb ni daljše od enega meseca. 8.Komisija v šestih mesecih po izteku obdobja iz odstavka 4, točka (b), sklene: (a)da bo končala postopek začasnega preklica; (b)da bo začasno preklicala tarifne preferenciale, določene v okviru preferencialnih režimov iz člena 1(2). 9.Če Komisija meni, da ugotovitve ne upravičujejo začasnega preklica, v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt o koncu postopka začasnega preklica. 10.Če Komisija meni, da ugotovitve upravičujejo začasen preklic na podlagi razlogov iz odstavka 1 tega člena, je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo prilog I in II, da bi začasno preklicala tarifne preferenciale, določene v preferencialnih režimih iz člena 1(2). Pri sprejemanju delegiranih aktov lahko Komisija, kadar je ustrezno, upošteva socialno-ekonomski učinek začasnega preklica tarifnih preferencialov v državi upravičenki. 11.V obeh primerih iz odstavkov 9 in 10 sprejeti akt med drugim temelji na zbranih in prejetih dokazih. 12.Če Komisija sprejme sklep o začasnem preklicu, se tak delegirani akt začne uporabljati šest mesecev po njegovem sprejetju. 13.Če se razlogi, ki upravičujejo začasni preklic, odpravijo pred začetkom učinkovanja delegiranega akta iz odstavka 10 tega člena, je Komisija pooblaščena, da v skladu z nujnim postopkom iz člena 37 razveljavi akt o začasnem preklicu tarifnih preferencialov. 14.Kadar Komisija meni, da je v izjemnih okoliščinah, kot so svetovne izredne zdravstvene ali sanitarne razmere, naravna nesreča ali drugi nepredvideni dogodki, ustrezno pregledati področje uporabe začasnega preklica, odložiti ali začasno odložiti uporabo začasnega preklica, je pooblaščena za spremembo delegiranega akta v skladu z nujnim postopkom iz člena 37. 15.Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za dopolnitev te uredbe z določitvijo pravil glede postopka za začasni preklic vseh režimov, zlasti glede rokov, pravic pogodbenic, zaupnosti in pregleda vseh sprejetih ukrepov. 16.Kadar Komisija meni, da obstajajo zadostni dokazi, ki upravičujejo začasni preklic iz razloga iz odstavka 1, točka (a), in izjemna resnost kršitev zahteva hiter odziv glede na posebne okoliščine v državi upravičenki, začne postopek za začasni preklic v skladu z odstavki 3 do 15. Vendar se obdobje iz odstavka 4, točka (b), skrajša na dva meseca, rok iz odstavka 8 pa se skrajša na pet mesecev. 17.Kadar Komisija odloči o začasnem preklicu v skladu z odstavkom 16 tega člena, se tak delegirani akt sprejme v skladu s členom 37 in se začne uporabljati en mesec po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 20 Kadar Komisija ugotovi, da so razlogi, ki upravičujejo začasni preklic tarifnih preferencialov iz člena 19(1), odpravljeni, je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za spremembo prilog I in II, kot je ustrezno, da bi ponovno vzpostavila tarifne preferenciale, določene v okviru preferencialnih režimov iz člena 1(2). Kadar se nekateri razlogi iz člena 19(1), zaradi katerih je bila sprejeta odločitev o začasnem preklicu, še naprej uporabljajo, drugi pa ne, ali kadar se začnejo uporabljati dodatni razlogi poleg tistih, ki so upravičili začasni preklic, se ukrepi, sprejeti v skladu s členom 19(10), ustrezno prilagodijo. Člen 21

1.Preferencialni režimi, predvideni s to uredbo, se lahko za vse ali določene izdelke s poreklom iz države upravičenke začasno prekličejo v primeru goljufije, nepravilnosti ali sistematičnega neupoštevanja ali nezagotavljanja izpolnjevanja pravil o poreklu izdelkov in z njimi povezanih postopkov ali nezagotavljanja upravnega sodelovanja, potrebnega za izvajanje in nadzor preferencialnih režimov iz člena 1(2). 2.Upravno sodelovanje iz odstavka 1 med drugim zahteva, da država upravičenka: (a)Komisiji sporoča in posodablja informacije, potrebne za izvajanje pravil o poreklu in njihov nadzor; (b)Uniji pomaga pri izvajanju naknadnega preverjanja porekla blaga, če to zahtevajo carinski organi držav članic, in Komisiji pravočasno sporoči rezultate; (c)Uniji pomaga tako, da v tesnem sodelovanju in usklajevanju s pristojnimi organi držav članic Komisiji omogoča, da v tej državi izvaja misije Unije na področju upravnega in preiskovalnega sodelovanja z namenom preverjanja verodostojnosti dokumentov ali točnosti informacij, pomembnih za dodelitev preferencialnih režimov iz člena 1(2); (d)izvaja ustrezne poizvedbe za odkrivanje in preprečevanje kršitev pravil o poreklu ali poskrbi za njihovo izvedbo; (e)spoštuje pravila o poreklu v zvezi z regionalno kumulacijo ali zagotovi njihovo spoštovanje, če je država upravičena do regionalne kumulacije; (f)Uniji pomaga pri preverjanju domnevnega goljufivega ravnanja v zvezi s poreklom, pri čemer se lahko obstoj goljufije domneva, kadar uvoz izdelkov v okviru preferencialnih režimov, predvidenih s to uredbo, znatno presega običajno raven izvoza države upravičenke. 3.Če Komisija meni, da obstajajo zadostni dokazi, ki upravičujejo začasni preklic zaradi razlogov iz odstavkov 1 in 2 tega člena, v skladu z nujnim postopkom iz člena 39(4) sprejme izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj, da bi začasno preklicala tarifne preferenciale, določene v okviru preferencialnih režimov iz člena 1(2), za vse ali nekatere izdelke s poreklom iz države upravičenke. 4.Komisija pred sprejetje takih aktov v Uradnem listu Evropske unije objavi obvestilo, v katerem navede, da obstajajo razlogi za upravičen dvom glede skladnosti z odstavkoma 1 in 2, zaradi česar lahko postane vprašljiva pravica države upravičenke, da še naprej uživa ugodnosti, ki so ji dodeljene s to uredbo. 5.Komisija zadevno državo upravičenko obvesti o vseh aktih, sprejetih v skladu z odstavkom 3, preden se ti začnejo uporabljati. 6.Obdobje začasnega preklica ni daljše od šestih mesecev. Komisija najpozneje ob izteku navedenega obdobja v skladu s postopkom iz člena 39(4) sprejme izvedbeni akt, ki se začne uporabljati takoj, da bi končala začasni preklic ali podaljšala obdobje začasnega preklica. 7.Države članice Komisiji sporočijo vse ustrezne informacije, ki lahko upravičijo začasni preklic tarifnih preferencialov, njegovo podaljšanje ali zaključek. POGLAVJE VI Določbe o zaščitnih ukrepih in nadzoru Oddelek I Splošni zaščitni ukrepi Člen 22 1.Če se izdelek s poreklom iz države, upravičene do katerega koli od preferencialnih režimov iz člena 1(2), uvaža v količinah ali po cenah, ki povzročajo ali lahko povzročijo resne težave za proizvajalce podobnih ali neposredno konkurenčnih izdelkov v Uniji, se lahko za ta izdelek v celoti ali delno ponovno uvedejo običajne dajatve skupne carinske tarife. 2.V tem poglavju „podoben izdelek“ pomeni izdelek, ki je identičen, tj. v vseh pogledih enak obravnavanemu izdelku, če pa takega izdelka ni, drug izdelek, ki obravnavanemu izdelku sicer ni enak v vseh pogledih, vendar so njegove značilnosti zelo podobne značilnostim obravnavanega izdelka.

3.V tem poglavju „deležniki“ pomenijo tiste strani, ki so vključene v proizvodnjo, distribucijo ali prodajo uvoženih izdelkov iz odstavka 1 in podobnih ali neposredno konkurenčnih izdelkov. 4.Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 36 sprejme delegirane akte za dopolnitev te uredbe z določitvijo pravil glede postopka za sprejetje splošnih zaščitnih ukrepov, zlasti glede rokov, pravic pogodbenic, zaupnosti, razkritja, preverjanja, obiskov in pregleda ukrepov. Člen 23 Šteje se, da obstajajo resne težave iz člena 22(1), če se poslabša gospodarski ali finančni položaj proizvajalcev Unije. Komisija pri preverjanju, ali je do takega poslabšanja prišlo, med drugim upošteva naslednje dejavnike v zvezi s proizvajalci Unije, če so informacije na voljo: (a)tržni delež; (b)proizvodnjo; (c)zaloge; (d)proizvodno zmogljivost; (e)stečaje; (f)dobičkonosnost; (g)izkoriščenost zmogljivosti; (h)zaposlovanje; (i)uvoz; (j)cene. Člen 24 1.Če Komisija meni, da obstajajo zadostni dokazi prima facie, da so pogoji iz člena 22(1) izpolnjeni, prouči, ali je treba v celoti ali delno ponovno uvesti običajne dajatve skupne carinske tarife. 2.Preiskava se začne na zahtevo države članice, katere koli pravne osebe ali združenja brez pravne osebnosti, ki deluje v imenu proizvajalcev Unije, ali na lastno pobudo Komisije, če po njenem mnenju na podlagi dejavnikov iz člena 23 obstajajo zadostni dokazi prima facie, ki upravičujejo začetek preiskave. Zahtevek za začetek preiskave vsebuje dokaze, da so izpolnjeni pogoji za uvedbo zaščitnih ukrepov iz člena 22(1). Zahtevek se predloži Komisiji. Komisija prouči, kolikor je to mogoče, točnost in primernost dokazov, predloženih v zahtevku, da bi ugotovila, ali obstajajo zadostni dokazi prima facie, ki upravičujejo začetek preiskave. 3.Kadar je jasno, da obstajajo zadostni dokazi prima facie, ki upravičujejo začetek preiskave, Komisija objavi uradno obvestilo v Uradnem listu Evropske unije. Če se preiskava začne, se v obvestilu navedejo vsi potrebni podatki o postopku in rokih, vključno z možnostjo dostopa do pooblaščenca za zaslišanje Generalnega direktorata Evropske komisije za trgovino. Postopek se začne v enem mesecu po prejemu zahtevka v skladu z odstavkom 2. 4.Preiskava, vključno s fazami postopka iz členov 25, 26 in 27, se konča v 12 mesecih po njenem začetku. Člen 25

Zaradi ustrezno utemeljenih nujnih razlogov v zvezi s poslabšanjem gospodarskega ali finančnega položaja proizvajalcev Unije ter če bi zamuda povzročila škodo, ki bi jo bilo težko popraviti, Komisija v skladu s postopkom iz člena 39(4) sprejme izvedbene akte, ki se začnejo uporabljati takoj in s katerimi se za obdobje največ 12 mesecev ponovno uvedejo običajne dajatve skupne carinske tarife. Člen 26 Če dokončno ugotovljena dejstva kažejo, da so izpolnjeni pogoji iz člena 22(1), Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 39(3) sprejme izvedbeni akt za ponovno uvedbo dajatev skupne carinske tarife. Ta izvedbeni akt začne veljati v enem mesecu od datuma objave v Uradnem listu Evropske unije. Člen 27 Če dokončno ugotovljena dejstva kažejo, da pogoji iz člena 22(1) niso izpolnjeni, Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 39(3) sprejme izvedbeni akt, s katerim konča preiskavo. Ta izvedbeni akt se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Če se v obdobju iz člena 24(4) ne objavi noben izvedbeni akt, se preiskava šteje za končano, pri čemer morebitni izvedbeni akti, sprejeti v skladu s členom 25, samodejno prenehajo veljati. Vse dajatve na podlagi skupne carinske tarife, ki so bile pobrane zaradi navedenih izvedbenih aktov, se povrnejo. Člen 28 Dajatve na podlagi skupne carinske tarife se v celoti ali delno ponovno uvedejo za toliko časa, kolikor je to potrebno za preprečitev poslabšanja gospodarskega ali finančnega položaja proizvajalcev Unije ali dokler obstaja nevarnost za tako poslabšanje. Obdobje ponovne uvedbe ni daljše od treh let, razen če se podaljša v ustrezno utemeljenih okoliščinah. Oddelek II Zaščitni ukrepi v tekstilnem, kmetijskem in ribiškem sektorju Člen 29 1.Brez poseganja v oddelek I tega poglavja Komisija 1. januarja vsako leto na lastno pobudo in v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 39(2) sprejme izvedbeni akt za ukinitev tarifnih preferencialov iz členov 7 in 12 za izdelke iz oddelkov GSP S-11a in S‑11b ali izdelke, ki spadajo pod oznake kombinirane nomenklature 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00, 38249956, 38249957, 38249992, 38248400, 38248500, 38248600, 38248700, 38248800, 38249993 in 38249996, kadar uvoz takih izdelkov izhaja iz države upravičenke in njihova skupna vrednost: (a)za izdelke, ki spadajo pod oznake kombinirane nomenklature 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 in 38249956, 38249957, 38249992, 38248400, 38248500, 38248600, 38248700, 38248800, 38249993 in 38249996, presega delež iz Priloge IV, točka 1, pri vrednosti uvoza enakih izdelkov, ki ga opravi Unija iz vseh držav ali z vseh ozemelj iz Priloge I, stolpca A in B, v koledarskem letu; (b)za izdelke iz oddelkov GSP S-11a in S-11b presega delež iz Priloge IV, točka 3, pri vrednosti uvoza izdelkov iz oddelkov GSP S-11a in S-11b, ki ga opravi Un