[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 10.10.2007

COM(2007) 593 konč.

2007/0214 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o homologaciji motornih vozil na vodikov pogon in spremembi Direktive 2007/46/ES

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1) OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Cilj predloga je določiti usklajena pravila za izdelavo motornih vozil, da se zagotovi delovanje notranjega trga ter hkrati visoka raven javne varnosti in varstva okolja.

Za pravilno delovanje enotnega trga v Evropski uniji so potrebni skupni standardi v zvezi s homologacijo motornih vozil na vodikov pogon. Ukrepi na ravni Skupnosti preprečujejo različne standarde za izdelke v državah članicah, katerih rezultat so razdrobljenost notranjega trga in nepotrebne ovire za trgovino znotraj Skupnosti.

Pri uporabi vodika za pogon vozila se pojavljajo vprašanja varnosti, zato je hkrati treba zagotoviti, da so vodikovi sistemi tako varni kot običajne pogonske tehnologije.

Splošno ozadje

Vodik ni vir energije, temveč nosilec energije prihodnosti.

Uporaba vodika kot goriva za cestna vozila je okolju prijazna rešitev za mobilnost. Razlog za to je dejstvo, da pri uporabi vodika kot goriva, tako v sistemu gorivnih celic kot motorjih z notranjim zgorevanjem, vozilo ne sprošča ogljika in toplogrednih plinov. Če se gorivo proizvaja na trajnosten način, lahko uporaba te pogonske tehnologije bistveno prispeva k izboljšanju okolja.

Vendar vozila na vodikov pogon sedaj niso vključena v okvir homologacije vozil Evropske skupnosti. Rezultat tega položaja je razdrobljen notranji trg teh vozil, ki onemogoča uvedbo te okolju prijazne tehnologije.

Poleg tega je vodik snov, ki ima drugačne značilnosti kot običajna goriva, ki se uporabljajo za pogon vozil. Da bodo vozila na vodikov pogon lahko koristila okolju, je treba povečati delež teh vozil glede na celotno število vozil. Eden glavnih dejavnikov za povečanje števila vozil na vodikov pogon na cestah je zaupanje javnosti v to novo tehnologijo.

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Na področju, na katero se nanaša predlog, ni obstoječih določb.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Predlog je v celoti skladen s cilji strategije trajnostnega razvoja Evropske unije in znatno prispeva k ciljem Lizbonske strategije.

2) POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev

Pri razvoju predloga se je Komisija z zainteresiranimi stranmi posvetovala na več načinov:

- Posvetovala se je z delovno skupino za vodik. To je delovna skupina specializiranih strokovnjakov zainteresiranih strani, ki Komisiji nudi pomoč pri vprašanjih v zvezi s homologacijo vozil na vodikov pogon. Pri delu te skupine sodeluje širok krog zainteresiranih strani, in sicer nacionalni organi, izdelovalci vozil, dobavitelji komponent in industrijska združenja.

- Junija 2006 je bil zainteresiranim stranem poslan vprašalnik o možnih politikah v zvezi z okvirom homologacije vozil na vodikov pogon. Namen vprašalnika je zbrati stališča zainteresiranih strani glede izbrane možnosti in povezanih stroškov homologacije pri vsaki izmed teh možnosti.

- Zagotovljen je bil svetovalec za pomoč pri oceni učinka in za tehnično svetovanje glede osnutka predloga možne uredbe.

- Za boljše razumevanje posledic možnih politik je svetovalec organiziral srečanja z glavnimi avtomobilskimi družbami, ki se ukvarjajo z vodikovo tehnologijo, da se zagotovijo dodatni podatki o varnosti, tehnologiji in povezanih stroških.

- V drugi polovici leta 2006 in na začetku leta 2007 so bili glavnim zainteresiranim stranem delovne skupine za vodik predstavljeni rezultati dela svetovalca.

- Julija leta 2006 je bil v javno posvetovanje predložen predhodni osnutek predloga uredbe o homologaciji vozil na vodikov pogon. Rezultat posvetovanja je bilo okrog 20 odgovorov različnih zainteresiranih strani.

Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje

Med spletnim posvetovanjem so zainteresirane strani izpostavile številna vprašanja[1]. Ocena učinka, ki je priložena temu predlogu, v celoti zajema izpostavljena vsebinska vprašanja in obravnava, na kakšen način so upoštevana.

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Zadevna strokovna področja in izvedenska mnenja

Predlog je zahteval analizo potrebnih varnostnih predpisov in oceno razpoložljivih možnih politik ter povezanih ekonomskih, socialnih in okoljskih vplivov.

Uporabljena metodologija

Svetovalec je:

- pregledal zadevno literaturo za opredelitev vprašanj varnosti in okolja v zvezi z uvedbo vozil na vodikov pogon;

- zbral in ovrednotil informacije o vplivih različnih možnih politik na javno varnost, okolje in gospodarstvo;

- ocenil izpolnjene vprašalnike zainteresiranih strani o razpoložljivih možnih politikah, ki so jih službe Komisije poslale junija 2006;

- primerjal vplive možnih politik v zvezi z javno varnostjo, okoljem in gospodarstvom v kvalitativnem in količinskem smislu;

- pregledal tehnične zahteve osnutka predloga možne uredbe glede na njeno zmožnost reševati opredeljena varnostna vprašanja.

Glavne organizacije/strokovnjaki, vključeni v posvetovanja

Družba TRL Ltd. iz Združenega kraljestva je zagotovila prispevek za oceno učinka in tehnično mnenje glede osnutka predloga možne uredbe.

Povzetek prejetih in uporabljenih mnenj

Komisija je poročilo svetovalca uporabila kot prispevek k analizi različnih možnih politik. Prednostne možne politike so bile izbrane na podlagi analize stroškov in koristi, kakor je pojasnjeno v oceni učinka, priloženi k predlogu.

Sredstva, uporabljena za javno objavo izvedenskih mnenj

Poročilo TRL je na voljo na spletni strani GD za podjetništvo in industrijo[2].

Ocena učinka

Razpravljalo se je o štirih možnih politikah:

(1) Brez spremembe politike: ta možnost ne vključuje nobenih nadaljnjih sprememb sedanje situacije. Obseg zakonodaje Evropske skupnosti na področju homologacije sedaj ne vključuje vozil na vodikov pogon. Države članice lahko zato izdajajo posamezna dovoljenja brez uvedbe zakonodaje.

Brez spremembe politike v zvezi z odobritvijo vozil na vodikov pogon obstaja velika nevarnost, da bo delovanje notranjega trga onemogočeno. Posledica tega bi bili znatni stroški za izdelovalce in možen vpliv na javno varnost.

Brez spremembe politike obstaja velika nevarnost, da bosta v mestih Evropske unije še naprej obstajali težavi slabe kakovosti zraka in visoke ravni hrupa, saj bosta onesnaževanje zraka in hrup še naprej imela škodljive posledice za zdravje ljudi.

Ta politika bi vodila do neenake obravnave izdelovalcev vozil v postopku homologacije vozil, prav tako pa ne bi zajemala predvidljivosti za izdelovalce pri oblikovanju njihovih vozil. Poleg tega bi predstavljala veliko oviro za razvoj vodikove tehnologije v EU.

Ta možnost zato ne pride v poštev.

(2) Zakonodaja na ravni držav članic: ta možnost vključuje sprejem zakonodaje na ravni držav članic za uvedbo vozil na vodikov pogon.

Zaradi različnih standardov v državah članicah bi še naprej obstajala težava razdrobljenosti v zvezi s homologacijo vozil, zaradi česar bi izdelovalci imeli previsoke stroške za razvoj in homologacijo ter omejen dostop do trga. Ta možnost ne bi ponudila rešitve za obstoječo negotovost v zvezi s homologacijo vozil na vodikov pogon, kar bi odvrnilo nadaljnje naložbe v vodikovo tehnologijo.

V primerjavi z možnostjo „ Zakonodaja na ravni EU “ bi ta politika manj koristila okolju in ne bi zagotovila, da so vozila na vodikov pogon vsaj tako varna kot običajna vozila.

Rezultat te možnosti bi tako bil razdrobljen notranji trg, prav tako pa ne bi zagotovila izpolnitve ciljev politike. Ta pristop zato ne pride v poštev.

(3) Zakonodaja na ravni Evropske unije: ta možnost zajema razširitev zakonodaje ES na področju homologacije za vključitev vozil na vodikov pogon in določitev usklajenih določb za ta vozila.

Zakonodaja na ravni Skupnosti preprečuje različne standarde za izdelke v državah članicah, katerih rezultat so razdrobljenost notranjega trga in nepotrebne ovire za trgovino znotraj Skupnosti. Z usklajenimi standardi za vozila na vodikov pogon se lahko doseže ekonomija obsega, saj se lahko vzpostavi enotna proizvodnja za celoten evropski trg. Ta možnost bi odprla trge v nekaterih državah članicah, kjer se vozila na vodikov pogon sedaj ne morejo prodajati.

Kakor je prikazano v oceni učinka, ta možnost omogoča pravilno delovanje notranjega trga, zagotavlja visoko raven javne varnosti v vseh državah članicah EU ter hitreje znižuje raven hrupa in izboljšuje kakovost zraka. Zaradi tega se lahko izboljša zdravje ljudi, kar vladam omogoča prihranke na tem področju.

Poleg tega bi ta možnost zagotovila, da je Evropska unija glede uvedbe napredne tehnologije v koraku z drugimi pomembnimi avtomobilskimi regijami sveta, prav tako pa bi se lahko izboljšala mednarodna konkurenčnost evropske industrije.

Zato je v predlogu obravnavana ta možnost.

(4) Neregulativen pristop: samoregulacija prek vzajemno dogovorjenih obvez z avtomobilsko industrijo za vzpostavitev zahtev za vozila na vodikov pogon.

Ni jasno, ali je samoobveza zadostno zagotovilo, da bodo vozila na vodikov pogon tako varna kot običajna vozila ali da bodo na voljo ustrezne sankcije, če bo samoobveza prekršena. Prav tako ta pristop verjetno ne more zagotoviti, da bodo vozila na vodikov pogon v postopku homologacije obravnavana enako kot običajna vozila. Poleg tega ni videti, da bi uporaba prostovoljnega pristopa prinesla kakršne koli dodatne koristi za industrijo, vlade ali splošno javnost.

Možnost neregulativnega pristopa se zato ni nadalje obravnavala.

Službe Komisije so izvedle oceno učinka, ki je navedena v delovnem programu pod referenčno številko 2006/ENTR/044.

3) PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Povzetek predlaganih ukrepov

Z analizo učinka je bilo ugotovljeno, da je najboljša možna politika sprejetje uredbe EU za vključitev vozil na vodikov pogon kategorije M1, M2, M3 in N1, N2, N3 v celotni okvir homologacije vozil EU.

Predlog predvideva spremembo okvirne direktive[3], da se vozila na vodikov pogon vključijo v postopek homologacije. Določa tehnične zahteve, ki jih je treba uporabiti pri homologaciji komponent vodikovega sistema (vodikove posode in druge komponente vodikovega sistema, razen posod), vključenih v vodikov sistem, da se zagotovi, da komponente vodikovega sistema delujejo na pravilen in varen način. Poleg tega vključuje zahteve za homologacijo vozil v zvezi z namestitvijo komponent vodikovega sistema ali vodikovih sistemov v vozila. Predlog predvideva spremembo posameznih direktiv in uredb o homologaciji, da se vključijo posebne zahteve za vozila na vodikov pogon.

Pravna podlaga

Pravna podlaga predloga je člen 95 Pogodbe.

Načelo subsidiarnosti

Načelo subsidiarnosti se spoštuje, saj cilji politike ne morejo biti ustrezno doseženi z ukrepi držav članic in jih je lažje doseči na ravni Skupnosti. Ukrepi na ravni Evropske unije so nujni zaradi potrebe po preprečitvi ovir za enotni trg.

Cilje predloga bo lažje doseči z ukrepi na ravni Skupnosti, saj se bo tako preprečila razdrobljenost notranjega trga, ki bi sicer nastala, in zagotovila varnost vozil na vodikov pogon.

Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj ne presega tistega, kar je nujno za zagotavljanje ciljev pravilnega delovanja notranjega trga ter hkrati visoke ravni javne varnosti in varstva okolja.

Izbira instrumentov

Predlagani instrument je uredba. Druga sredstva ne bi ustrezala iz naslednjega razloga:

- uporaba uredbe je primerna, ker zagotavlja zahtevano skladnost, hkrati pa ne zahteva prenosa v zakonodajo držav članic.

V predlogu je uporabljen „pristop dvojne ravni“, ki je bil sprva uveden na zahtevo Evropskega parlamenta in uporabljen v drugih zakonodajnih aktih, npr. v primeru direktive o emisijah iz težkih vozil[4] ter uredbe o emisijah iz lahkih vozil stopenj Euro 5 in Euro 6[5]. V skladu s tem pristopom se zakonodaja predlaga in sprejema po dveh različnih, vendar vzporednih poteh:

- najprej Evropski parlament in Svet v postopku soodločanja („predlog v postopku soodločanja“) določita temeljne določbe v uredbi, ki temelji na členu 95 Pogodbe ES;

- potem Komisija s pomočjo regulativnega odbora („predlog za komitologijo“) sprejme uredbo, v kateri so določene tehnične specifikacije za izvajanje temeljnih določb.

4) PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti.

5) DODATNE INFORMACIJE

Simulacija, pilotna faza in prehodno obdobje

Predlog predvideva splošna prehodna obdobja, da se izdelovalcem vozil zagotovi dovolj časa za pripravo.

Poenostavitev

Predlog predvideva poenostavitev upravnih postopkov za javne organe (EU ali nacionalne). Predlog je vključen v delovni in zakonodajni program Komisije pod referenčno številko 2006/ENTR/044.

Razveljavitev obstoječe zakonodaje

Sprejetje predloga ne bo povzročilo razveljavitve obstoječe zakonodaje.

Klavzula o pregledu/reviziji/časovni omejitvi veljavnosti

Predlog predvideva, da se tehnične zahteve uredbe prilagodijo tehničnemu napredku v prihodnosti.

Evropski gospodarski prostor

Predlagani akt zadeva vprašanje EGP in se mora zato razširiti na Evropski gospodarski prostor.

2007/0214 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o homologaciji motornih vozil na vodikov pogon in spremembi Direktive 2007/46/ES

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[6],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[7],

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe[8],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Notranji trg zajema območje brez notranjih meja, na katerem mora biti zagotovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala. V ta namen je bil vzpostavljen celovit sistem homologacije motornih vozil Skupnosti. Tehnične zahteve za homologacijo motornih vozil v zvezi z vodikovim pogonom je treba uskladiti, da se v posameznih državah članicah ne bi sprejemale različne zahteve, da se zagotovi pravilno delovanje notranjega trga ter da se hkrati zagotovi visoka raven varstva okolja in javne varnosti.

(2) Ta uredba je nova ločena uredba v okviru postopka homologacije Skupnosti v skladu z Direktivo 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta [DATUM] o vzpostavitvi okvira za homologacijo motornih in priklopnih vozil ter sistemov, komponent in samostojnih tehničnih enot, namenjenih za taka vozila (okvirna direktiva)[9]. Priloge IV, VI in XI k navedeni direktivi je zato treba ustrezno spremeniti.

(3) Na zahtevo Evropskega parlamenta je bil v zakonodajo EU na področju vozil uveden nov regulativni pristop. Zato mora ta uredba določiti samo temeljne določbe o zahtevah za homologacijo vodikovih sistemov in komponent vodikovih sistemov, pri čemer je treba tehnične specifikacije določiti z izvajanjem ukrepov, sprejetih po postopkih komitologije.

(4) V prometnem sektorju je treba povečati delež okolju prijaznejših vozil, prav tako pa so potrebna dodatna prizadevanja za dajanje teh vozil na trg. Uvedba vozil, ki uporabljajo alternativna goriva, lahko bistveno izboljša kakovost zraka v mestih.

(5) Vodikov pogon se šteje za čist način pogona vozil, saj vozila na vodikov pogon ne sproščajo onesnaževal na osnovi ogljika ali toplogrednih plinov iz izpušne cevi. Vendar je treba zagotoviti, da se vodikovo gorivo proizvaja na trajnosten način, tako da ima uvedba vodika kot goriva za motorna vozila na okolje na splošno pozitiven učinek.

(6) Opredelitev okvira homologacije za vozila na vodikov pogon lahko prispeva k zaupanju možnih uporabnikov in splošne javnosti v novo tehnologijo.

(7) Zato je treba vzpostaviti primeren okvir, da se pospeši dajanje na trg vozil z inovativnimi pogonskimi tehnologijami in vozil, ki uporabljajo alternativna goriva z majhnim vplivom na okolje.

(8) Večina izdelovalcev vlaga večje naložbe v razvoj vodikove tehnologije, prav tako pa so takšna vozila že začeli dajati na trg. Verjetno se bo v naslednjih letih delež vozil na vodikov pogon v skupnem številu vozil povečal. Zato je potrebna specifikacija skupnih zahtev v zvezi z varnostjo navedenih vozil.

(9) Za pridobitev homologacije vodikovih sistemov in njihovih komponent je treba izvesti varnostne ukrepe.

(10) Pri homologaciji vozila je treba preveriti namestitev vodikovega sistema in njegovih komponent v vozilo.

(11) Značilnosti goriva vozil na vodikov pogon bodo od reševalnih služb morda zahtevale posebno ravnanje. Zato je treba določiti zahteve za označevanje vozil, ki bodo navedene službe obveščale o gorivu v vozilu.

(12) Izdelovalci morajo prav tako sprejeti ustrezne ukrepe za preprečitev uporabe napačnih goriv za vozilo.

(13) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[10].

(14) Zlasti je treba Komisijo pooblastiti, da uvede zahteve in preskusne postopke v zvezi z novo obliko shranjevanja ali uporabe vodika, dodatnimi komponentami vodikovega sistema in pogonskim sistemom. Prav tako je treba Komisijo pooblastiti, da vzpostavi specifične postopke, preskuse in zahteve v zvezi z zaščito vozil na vodikov pogon pred udarci in varnostnih zahtev integriranega sistema. Ker so navedeni ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spremembi nebistvenih elementov te uredbe ter dopolnitvi te uredbe z dodajanjem novih nebistvenih določb, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

(15) Države članice same ne morejo zadovoljivo izpolniti ciljev te uredbe, in sicer oblikovanja notranjega trga z uvedbo skupnih tehničnih zahtev v zvezi z motornimi vozili na vodikov pogon. Zaradi obsega potrebnih ukrepov je cilje laže doseči na ravni Skupnosti. Zato lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti, kakor je določeno v navedenem členu, ta uredba ne presega okvira, ki je potreben za dosego navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Predmet

Ta uredba določa zahteve za homologacijo vozil na vodikov pogon ter homologacijo komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov. Ta uredba prav tako določa zahteve za namestitev takšnih komponent in sistemov.

Člen 2

Področje uporabe

Ta uredba se uporablja za:

(1) vozila na vodikov pogon kategorij M in N, vključno z zaščito pred udarci in električno varnostjo takšnih vozil;

(2) komponente vodikovega sistema za motorna vozila kategorij M in N iz seznama v Prilogi I;

(3) vodikove sisteme, namenjene za motorna vozila kategorij M in N, vključno z novimi oblikami shranjevanja ali uporabe vodika.

Člen 3

Opredelitev pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve:

(1) „vozilo na vodikov pogon“ je vsako motorno vozilo, ki kot gorivo za pogon uporablja čisti vodik ali mešanico vodika in naravnega plina;

(2) „pogonski sistem“ je motor z notranjim zgorevanjem ali sistem gorivnih celic, ki se uporablja za pogon vozila;

(3) „komponenta vodikovega sistema“ je vodikova posoda in vsi drugi deli vozila, ki so v neposrednem stiku z vodikom ali tvorijo del sistema, nameščenega zaradi uporabe vodika;

(4) „vodikov sistem“ je sestavljen iz komponent vodikovega sistema in povezovalnih delov, nameščenih na vozilih na vodikov pogon, razen pogonskih sistemov ali pomožnih pogonskih enot;

(5) „najvišji dovoljeni delovni tlak“ je najvišji tlak, pod katerim določena komponenta lahko deluje in ki je osnova za določanje moči obravnavane komponente;

(6) „nazivni delovni tlak“ je pri posodah ustaljen tlak pri enotni temperaturi 288 K (15°C) za polno posodo, pri drugih sestavnih delih pa je to tlak, pod katerim komponenta običajno deluje;

(7) „notranji rezervoar“ je del posode, namenjen uporabi tekočega vodika, ki vsebuje kriogenski vodik.

Za namene točke 4 se za vodikove sisteme štejejo naslednji sistemi:

(a) sistem za spremljanje in uravnavanje uporabe;

(b) sistem vmesnikov vozila;

(c) sistem proti prekoračitvi pretoka;

(d) sistem za zaščito pred previsokim tlakom;

(e) sistem za ugotavljanje okvar toplotnega izmenjevalnika.

Člen 4

Obveznosti izdelovalcev

1. Izdelovalci dokažejo, da so vsa nova vozila na vodikov pogon, ki se prodajajo, registrirajo ali uporabljajo znotraj Skupnosti, in vse komponente vodikovega sistema, ki se prodajajo ali uporabljajo znotraj Skupnosti, homologirani v skladu s to uredbo.

2. Za namene homologacije vozila izdelovalci opremijo vozila na vodikov pogon s komponentami vodikovega sistema in vodikovimi sistemi, ki se preskusijo in namestijo v skladu s to uredbo.

3. Za namene homologacije komponent in sistemov izdelovalci zagotovijo, da se komponente vodikovega sistem in vodikovi sistemi preskusijo v skladu s to uredbo.

4. Izdelovalci predložijo homologacijskim organom ustrezne informacije o specifikacijah vozila in preskusnih pogojih.

5. Izdelovalci zagotovijo informacije za redne inšpekcijske preglede vodikovih sistemov in njihovih komponent v času življenjske dobe vozila.

Člen 5

Splošne zahteve za komponente vodikovega sistema in vodikove sisteme

Izdelovalci zagotovijo, da:

(a) komponente vodikovega sistema in vodikovi sistemi delujejo na pravilen in varen način ter da zanesljivo vzdržijo električne, mehanične, toplotne in kemične delovne pogoje, ne da bi pri tem puščali ali bili vidno poškodovani;

(b) je vodikov sistem zaščiten proti previsokemu tlaku;

(c) je material tistih delov komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov, ki so v neposrednem stiku z vodikom, združljiv z vodikom;

(d) komponente vodikovega sistema in vodikovi sistemi vzdržijo predvideno temperaturo in tlak v času svoje življenjske dobe;

(e) komponente vodikovega sistema in vodikovi sistemi zanesljivo vzdržijo različne delovne temperature, določene v izvedbenih ukrepih;

(f) so komponente vodikovega sistema označene v skladu z izvedbenimi ukrepi;

(g) je pri vseh komponentah vodikovega sistema z usmerjenim tokom smer pretoka tudi označena.

Člen 6

Zahteve za vodikove posode, namenjene uporabi tekočega vodika

Vodikove posode, namenjene uporabi tekočega vodika, se preskusijo v skladu s preskusnimi postopki iz Priloge II.

Člen 7

Zahteve za komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi tekočega vodika

1. Komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi tekočega vodika, se preskusijo v skladu s preskusnimi postopki iz Priloge III glede na njihovo vrsto.

2. Tlačne varnostne naprave zagotavljajo, da tlak v notranjem rezervoarju ali drugih komponentah vodikovega sistema ne preseže dovoljene vrednosti. Vrednosti so določene sorazmerno z najvišjim dovoljenim delovnim tlakom vodikovega sistema. Zagotovi se varnostni sistem za odkrivanje napak toplotnih izmenjevalnikov.

Člen 8

Zahteve za vodikove posode, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika

1. Vodikove posode, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika, so razvrščene v skladu s točko 1 Priloge IV.

2. Posode, obravnavane v odstavku 1, se preskusijo v skladu s preskusnimi postopki iz Priloge IV glede na njihovo vrsto.

3. Zagotovi se podroben opis vseh glavnih lastnosti in dovoljenih odstopanj materiala, uporabljenega pri oblikovanju posode, vključno z rezultati preskusov materiala.

4. Uporaba mešanice plinastega vodika in naravnega plina kot goriva je dovoljena.

Člen 9

Zahteve za komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika

1. Komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika, se preskusijo v skladu s preskusnimi postopki iz Priloge V glede na njihovo vrsto.

2. Uporaba mešanice plinastega vodika in naravnega plina kot goriva je dovoljena.

Člen 10

Splošne zahteve za namestitev komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov

Komponente vodikovega sistema in vodikovi sistemi se namestijo v skladu z zahtevami iz Priloge VI.

Člen 11

Roki za uporabo

1. Nacionalni organi lahko od datuma iz drugega odstavka člena 15 iz razlogov v zvezi z vodikovim pogonom zavrnejo odobritev homologacije ES ali nacionalne homologacije novega tipa vozil ali odobritev homologacije komponent ES ali nacionalne homologacije novih vrst komponent vodikovega sistema ali vodikovih sistemov, ki niso v skladu z zahtevami iz te uredbe.

2. Nacionalni organi lahko od [datum, 36 mesecev od datuma začetka veljavnosti] iz razlogov v zvezi z vodikovim pogonom za nova vozila, ki niso v skladu z zahtevami iz te uredbe, certifikate o skladnosti obravnavajo kot neveljavne za namene člena 26 Direktive 2007/46/ES in prepovejo registracijo, prodajo in začetek uporabe takšnih vozil, za nove komponente vodikovega sistema ali vodikove sisteme, ki niso v skladu z zahtevami iz te uredbe, pa prepovejo prodajo in začetek uporabe.

3. Brez poseganja v odstavka 1 in 2 tega člena in glede na začetek veljavnosti izvedbenih ukrepov, sprejetih v skladu s členom 12(1), nacionalni organi na zahtevo izdelovalca iz razlogov v zvezi z vodikovim pogonom ne smejo zavrniti odobritve homologacije ES ali nacionalne homologacije novega tipa vozila ali nove vrste komponent vodikovega sistema ali vodikovega sistema ali prepovedati registracije, prodaje ali začetka uporabe novega vozila ali prepovedati prodaje ali začetka uporabe nove komponente vodikovega sistema ali vodikovega sistema, kadar zadevno vozilo, komponenta ali sistem izpolnjuje zahteve iz te uredbe.

Člen 12

Izvedbeni ukrepi

1. Komisija v skladu s postopkom iz člena 39(9) Direktive 2007/46/ES sprejme naslednje izvedbene ukrepe:

(a) upravne določbe za homologacijo ES vozil na vodikov pogon, komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov;

(b) informacije, ki jih morajo izdelovalci zagotoviti za namene homologacije in rednih inšpekcijskih pregledov iz člena 4(4) in (5);

(c) podrobna pravila za preskusne postopke iz Prilog II do V;

(d) podrobna pravila za komponente vodikovega sistema in vodikove sisteme iz Priloge VI;

(e) zahteve za varno in zanesljivo delovanje komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov iz člena 5.

2. Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 39(9) Direktive 2007/46/ES sprejme naslednje izvedbene ukrepe:

(a) specifične tehnične zahteve za uporabo členov 8(4) in 9(2);

(b) specifikacijo za zahteve, povezane z naslednjimi točkami:

- nove oblike shranjevanja ali uporabe vodika;

- zaščita vozila pred udarci;

- varnostne zahteve integriranega sistema, ki zajemajo vsaj ugotavljanje puščanja, in zahteve v zvezi s plinom za prezračevanje;

- električna izolacija in električna varnost;

(c) drugi ukrepi, potrebni za uporabo te uredbe.

Člen 13

Spremembe Direktive 2007/46/ES

Priloge IV, VI in XI k Direktivi 2007/46/ES se spremenijo v skladu s Prilogo VII k tej uredbi.

Člen 14

Sankcije v primeru neizpolnjevanja zahtev

1. Države članice določijo kazni za kršitev določb te uredbe s strani izdelovalcev in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotavljanje njihovega izvajanja. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračalne. Države članice uradno obvestijo Komisijo o navedenih kaznih najpozneje do [ datum, osemnajst mesecev po začetku veljavnosti te uredbe ] in brez odlašanja tudi o vseh poznejših spremembah v zvezi z njimi.

2. Vrste kaznivih kršitev vključujejo:

(a) dajanje lažnih izjav med homologacijskimi postopki ali postopki, ki vodijo do preklica;

(b) ponarejanje rezultatov preskusov za homologacijo ali preskusov skladnosti med uporabo;

(c) prikrivanje podatkov ali tehničnih specifikacij, ki bi lahko vodili do preklica ali umika homologacije;

(d) zavrnitev omogočanja dostopa do informacij;

(e) uporabo odklopnih naprav.

Člen 15

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od [ DATUM – 24 mesecev po začetku veljavnosti ], z izjemo člena 11(3), ki se uporablja od datuma začetka veljavnosti.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[…] […]

PRILOGA I Seznam komponent, ki so predmet homologacije

Predmet homologacije so naslednje komponente vodikovega sistema:

(a) komponente, namenjene uporabi tekočega vodika:

1. posoda;

2. samodejni ventil (če je prvi samodejni ventil, ki se nahaja za posodo, ali če je varnostna naprava);

3. kontrolni ventil ali nepovratni ventil (če je varnostna naprava);

4. prožna cev za dovod goriva (če se nahaja pred prvim samodejnim ventilom za izklop ali drugo varnostno napravo);

5. toplotni izmenjevalnik (če se nahaja pred prvim samodejnim ventilom za izklop);

6. ročni ventil (če je prvi ročni ventil, ki se nahaja za posodo, ali če je varnostna naprava);

7. regulator tlaka (če se nahaja pred prvim samodejnim ventilom za izklop);

8. tlačni varnostni ventil;

9. senzor za tlak, temperaturo in pretok (če je varnostna naprava);

10. priključek ali naprava za dovod goriva.

(b) komponente, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika:

(1) posoda;

(2) samodejni ventil;

(3) deli za namestitev posode;

(4) armature;

(5) prožna cev za gorivo;

(6) toplotni izmenjevalnik;

(7) filter za vodik;

(8) ročni ventil;

(9) nepovratni ventil;

(10) regulator tlaka;

11. tlačna varnostna naprava;

12. tlačni varnostni ventil;

13. naprava za dovod goriva;

14. priključek snemljivega sistema za shranjevanje vodika;

15. senzorji (senzorji za tlak ali temperaturo ali vodik ali pretok), če se uporabljajo kot varnostna naprava.

PRILOGA II Preskusni postopki, ki se uporabljajo za vodikove posode, namenjene uporabi tekočega vodika

Vrsta preskusa |

Preskus porušitve |

Protipožarni preskus |

Preskus najvišje dovoljene ravni polnjenja |

Tlačni preskus |

Preskus tesnjenja |

Za homologacijo vodikovih posod je treba uporabiti naslednje preskusne postopke:

16. Preskus porušitve: namen preskusa je dokazati, da vodikova posoda deluje brezhibno, dokler ni presežena določena raven visokega tlaka, tlaka porušitve (dejavnik varnosti pomnožen z najvišjim dovoljenim delovnim tlakom). Za odobritev homologacije mora vrednost dejanskega tlaka porušitve v preskusu preseči določeno najnižjo raven tlaka porušitve.

17. Protipožarni preskus: namen preskusa je treba dokazati, da se posoda s svojo protipožarno zaščito ne razpoči, kadar je pod določenimi pogoji izpostavljena ognju.

18. Preskus najvišje dovoljene ravni polnjenja: namen preskusa je dokazati, da raven vodika med polnjenjem nikoli ne sproži delovanja tlačnih varnostnih naprav.

19. Tlačni preskus: namen preskusa je dokazati, da vodikova posoda vzdrži določeno raven visokega tlaka. Da se to dokaže, se v posodi za določen čas vzpostavi določen tlak. Po preskusu posoda ne sme kazati znakov trajnih poškodb oz. znakov puščanja.

20. Preskus tesnjenja: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda pod določenimi pogoji ne kaže znakov puščanja. Da se to dokaže, je treba v posodi vzpostaviti nazivni delovni tlak. Ne sme kazati nobenih znakov puščanja skozi razpoke, pore ali druge podobne poškodbe.

PRILOGA III Preskusni postopki, ki se uporabljajo za komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi tekočega vodika

VRSTA PRESKUSA |

1 | 2 | 3 | 4 |

Preskus porušitve | ( | ( | ( | ( |

Ciklični tlačni preskus pri temperaturi okolice | ( | ( | ( | ( |

Preskus „puščanje pred zlomom“ – LBB | ( | ( | ( | ( |

Protipožarni preskus | ( | ( | ( | ( |

Preskus prebojnosti | ( | ( | ( | ( |

Preskus odpornosti proti kemikalijam | ( | ( | ( |

Preskus tolerance na mehanske poškodbe kompozitnega materiala | ( | ( | ( |

Preskus poškodbe pri pospešeni obremenitvi | ( | ( | ( |

Ciklični tlačni preskus pri ekstremni temperaturi | ( | ( | ( |

Preskus odpornosti proti udarcem | ( | ( |

Preskus tesnjenja | ( |

Preskus prepustnosti | ( |

Torzijski preskus priključnih nastavkov | ( |

Ciklični preskus z vodikovim plinom | ( |

1. Razvrstitev posod, namenjenih uporabi stisnjenega (plinastega) vodika:

Vrsta 1 Brezšivna kovinska posoda

Vrsta 2 Posoda, po obodu obdana z brezšivno kovinsko oblogo

Vrsta 3 Posoda, v celoti obdana z brezšivno kovinsko oblogo

Vrsta 4 Posoda, v celoti obdana z nekovinsko oblogo.

2. Za homologacijo teh posod je treba uporabiti preskusne postopke:

21. Preskus porušitve: s tem preskusom je treba določiti višino tlaka pri kateri se posoda razpoči. V ta namen je treba v posodi vzpostaviti tlak, ki je višji od nazivnega delovnega tlaka posode. Tlak, pri katerem pride do porušitve posode, mora biti višji od določenega tlaka. Vrednost porušitvenega tlaka posode je treba zabeležiti in hraniti pri proizvajalcu skozi celotno življenjsko dobo posode.

22. Ciklični tlačni preskus pri temperaturi okolice: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda vzdrži velike tlačne spremembe. Da se to dokaže, je treba na posodi izvajati tlačne cikle, dokler ne pride do okvare, ali pa ponoviti določeno število ciklov, pri čemer tlak zvišujemo in znižujemo do določenih vrednosti. Do okvare na posodah ne sme priti, dokler ni doseženo določeno število ciklov. Število cikla, pri katerem pride do okvare, ter mesto in opis okvare je treba dokumentirati. Proizvajalec mora hraniti rezultate skozi celotno življenjsko dobo posode.

23. Preskus „puščanje pred zlomom“ (leak before break – LBB): namen tega preskusa je dokazati, da začne vodikova posoda puščati, preden se zlomi. Da se to dokaže, je treba na posodi izvesti tlačne cikle z zvišanjem in znižanjem tlaka na določeno vrednost. Preskušane posode morajo bodisi začeti puščati bodisi preseči določeno število preskusnih ciklov brez okvare. Število cikla, pri katerem pride do okvare, ter mesto in opis okvare je treba zabeležiti.

24. Protipožarni preskus: namen preskusa je treba dokazati, da se posoda s svojo protipožarno zaščito ne razpoči, kadar je pod določenimi pogoji izpostavljena ognju. Posoda pod delovnim tlakom se ne sme razpočiti, plin lahko izstopi iz nje samo preko tlačne varnostne naprave.

25. Preskus prebojnosti: s tem preskusom se dokaže, da se vodikova posoda ne zlomi, kadar jo zadene naboj. Da se to dokaže, je treba tlak vzpostaviti v celotni posodi z zaščitno prevleko in jo prestreliti. Posoda se ne sme zlomiti.

26. Preskus odpornosti proti kemikalijam: s preskusom je treba dokazati, da posoda vzdrži izpostavljenost določenim kemičnim snovem. Da se to dokaže, mora biti posoda izpostavljena različnim kemičnim raztopinam. Tlak posode je treba povišati do določene vrednosti in izvesti preskus porušitve. Posoda mora doseči določen porušitveni tlak, ki ga je treba zabeležiti.

27. Preskus tolerance na mehanske poškodbe kompozitnega materiala: namen tega preskusa je dokazati, da je vodikova posoda odporna na visok tlak. Da se to dokaže, je treba na stene posode vrezati poškodbe različnih oblik in izvesti določeno število tlačnih ciklov. Posoda do določenega števila ciklov ne sme začeti puščati ali se zlomiti, vendar lahko začne puščati med preostalimi preskusnimi cikli. Število cikla, pri katerem pride do okvare, ter mesto in opis okvare je treba zabeležiti.

28. Preskus poškodbe pri pospešeni obremenitvi: namen tega preskusa je dokazati, da je vodikova posoda daljše časovno obdobje zmožna vzdržati visok tlak in visoke temperature med delovanjem na mejah dovoljenega območja. Da se to dokaže, mora biti posoda določen čas izpostavljena določenim tlačnim in temperaturnim pogojem, nato pa je treba izvesti preskus porušitve, kot je naveden pod točko a). Posoda mora doseči določen porušitveni tlak.

29. Ciklični tlačni preskus pri ekstremnih temperaturah: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda lahko vzdrži spreminjanje tlaka pri različnih temperaturnih pogojih. Da se to dokaže, je treba na posodi brez vsake zaščitne prevleke izvesti ciklični hidrostatični preskus pri ekstremnih temperaturah okolja, nato pa izvesti še preskus tesnjenja in preskus porušitve, kot sta navedena pod točkama k) in a). Pri cikličnem tlačnem preskusu ne sme biti vidnih znakov loma, puščanja ali osipavanja vlaken. Posode se pri določenem porušitvenem tlaku ne smejo razpočiti.

30. Preskus odpornosti proti udarcem: s preskusom je treba dokazati, da je posoda zmožna delovati tudi po tem, ko je bila izpostavljena določenim mehanskim udarcem. Da se to dokaže, je treba narediti preskus s padcem in izvesti določeno število tlačnih ciklov. Posoda ne sme začeti puščati ali se zlomiti do določenega števila ciklov, vendar lahko začne puščati med preostalimi preskusnimi cikli.

31. Preskus tesnjenja: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda pod določenimi pogoji ne kaže znakov puščanja. Da se to dokaže, je treba v posodi vzpostaviti nazivni delovni tlak. Ne sme kazati nobenih znakov puščanja skozi razpoke, pore ali podobne poškodbe.

32. Preskus prepustnosti: s tem preskusom je treba dokazati, da stopnja prepustnosti vodikove posode ne presega določene vrednosti. Da se to dokaže, je treba v posodi vzpostaviti tlak z vodikovim plinom do nazivnega delovnega tlaka, jo nato za določen čas in v določenih temperaturnih pogojih postaviti v zaprto komoro ter spremljati prepustnost.

33. Torzijski preskus priključnih nastavkov: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda lahko vzdrži določeno torzijo. Da bi to dosegli, je treba posodo torzijsko obremeniti z različnih smeri. Nato se izvede preskus tesnjenja in preskus porušitve, kot sta navedeno pod točkama k) in a). Posoda mora izpolnjevati zahteve navedenih testov. Zabeležiti je treba uporabljeno torzijo, puščanje in porušitveni tlak.

34. Ciklični preskus z vodikovim plinom: s tem preskusom je treba dokazati, da vodikova posoda lahko vzdrži velike tlačne spremembe ob uporabi vodikovega plina. Da se to dokaže, je treba vodikovo posodo izpostaviti številnim tlačnim ciklom z uporabo vodikovega plina in izvesti preskus tesnjenja, kot je naveden pod točko k). Preveriti je treba, ali je prišlo do poškodb, kot so razpoke zaradi utrujenosti materiala, ali elektrostatične razelektritve. Posoda mora izpolnjevati zahteve preskusa uhajanja. Na posodi ne sme priti do poškodb, kot so razpoke zaradi utrujenosti materiala, ali do elektrostatične razelektritve.

PRILOGA V Preskusni postopki, ki se uporabljajo za komponente vodikovega sistema, razen posod, namenjene uporabi stisnjenega (plinastega) vodika

VRSTA PRESKUSA |

KOMPONENTA VODIKOVEGA SISTEMA | Preskusi materiala | Preskus odpornosti proti koroziji | Preskusi vzdržljivosti | Hidravlični ciklični tlačni preskus | Preskus notranjega tesnjenja | Preskus zunanjega tesnjenja |

Tlačne varnostne naprave | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Samodejni ventili | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Ročni ventili | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Nepovratni ventili | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Tlačni varnostni ventili | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Toplotni izmenjevalniki | ( | ( | ( | ( |

Naprave za dovajanje goriva | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Regulatorji tlaka | ( | ( | ( | ( | ( | ( |

Senzorji za vodikove sisteme | ( | ( | ( | ( | ( |

Prožne cevi za dovod goriva | ( | ( | ( | ( | ( |

Armature | ( | ( | ( | ( | ( |

Filtri za vodik | ( | ( | ( | ( |

Priključki snemljivega sistema za shranjevanje vodika | ( | ( | ( | ( | ( |

Zaradi posebnih zahtev, ki veljajo za vse komponente vodikovega sistema, morajo preskusni postopki za homologacijo komponent vodikovega sistema, razen posod, zajemati:

1. Preskuse materiala:

1.1. Preskus združljivosti z vodikom, določen v točki (j) Priloge III.

1.2. Preskus staranja: s preskusom se preveri, ali je nekovinski material, uporabljen v komponenti vodikovega sistema, odporen proti staranju. Na testnih vzorcih ne sme biti nobenih vidnih razpok.

1.3. Preskus združljivosti z ozonom: s preskusom je treba preveriti, ali je elastomerni material komponente vodikovega sistema združljiv z izpostavljenostjo ozonu. Na testnih vzorcih ne sme biti nobenih vidnih razpok.

2. Preskus odpornosti proti koroziji, določen v točki (e) Priloge III.

3. Preskus vzdržljivosti, določen v točki (c) Priloge III.

4. Hidravlični ciklični tlačni preskus, določen v točki (i) Priloge III. Na komponentah vodikovega sistema ne sme biti vidnih znakov deformacij ali izboklin, prav tako morajo izpolnjevati morajo zahteve preskusa zunanjega in notranjega tesnjenja.

5. Preskus notranjega tesnjenja: s tem preskusom je treba dokazati, da pri nekaterih komponentah vodikovega sistema ne prihaja do notranjega uhajanja. Da se to dokaže, je treba v komponentah vodikovega sistema vzpostaviti tlak pri različnih temperaturnih pogojih in spremljati, ali prihaja do puščanja. V komponenti vodikovega sistema ne smejo nastati mehurčki in raven notranjega uhajanja ne sme preseči določene vrednosti.

6. Preskus zunanjega tesnjenja, določen v točki (b) Priloge III.

PRILOGA VI Zahteve za namestitev komponent vodikovega sistema in vodikovih sistemov

1. Vodikov sistem je treba namestiti tako, da je zavarovan pred poškodbami.

Treba ga je izolirati od virov toplote v vozilu.

2. Vodikova posoda se lahko odstrani samo ob nadomestitvi z drugo vodikovo posodo zaradi ponovnega polnjenja ali vzdrževanja.

Pri motorjih z notranjim zgorevanjem posoda ne sme biti nameščena v predelu za motor v vozilu.

Treba jo je ustrezno zaščititi pred kakršno koli korozijo.

3. Treba je sprejeti ukrepe za preprečitev uhajanja vodika med polnjenjem in zagotoviti varno odstranitev snemljivega sistema za shranjevanje vodika.

4. Priključek za polnjenje mora biti zavarovan pred napačnim naravnavanjem in zaščiten pred umazanijo in vodo.

5. Vodikova posoda mora biti nameščena in pritrjena tako, da se specifični pospeški lahko absorbirajo brez poškodb delov, povezanih z varnostjo, kadar so vodikove posode polne.

6. Cevi za dovod vodikovega goriva morajo biti zavarovane z samodejnim ventilom. Cev za polnjenje mora biti zavarovana z ventilom. Ventili se morajo zapreti, kadar je to potrebno zaradi napačnega delovanja vodikovega sistema ali drugega razloga, zaradi katerega pride do uhajanja vodika. Kadar je pogonski sistem izključen, mora biti dotok goriva iz posode v pogonski sistem izključen in ostati zaprt, dokler sistem ne začne delovati.

7. Nobena komponenta vodikovega sistema, vključno z zaščitnimi materiali, ne sme štrleti preko roba vozila ali zaščitne strukture. To ne velja, če je komponenta vodikovega sistema ustrezno zaščitena in se noben del komponente ne nahaja zunaj te zaščitne strukture.

8. Vodikov sistem je treba namestiti tako, da je zaščiten pred poškodbami, kolikor je to razumno izvedljivo, kot so poškodbe zaradi premikajočih se delov vozila, udarcev, peska ali zaradi natovarjanja in raztovarjanja vozila ali premikanja tovora.

9. Komponente vodikovega sistema ne smejo biti nameščene v bližini izpušne cevi motorja z notranjim zgorevanjem ali drugega vira toplote, razen če so komponente ustrezno zaščitene proti vročini.

10. Prezračevalni ali ogrevalni sistem potniške kabine in mest, kjer lahko pride do uhajanja ali zbiranja vodika, mora biti oblikovan tako, da vodik ne uhaja v vozilo.

11. Treba je zagotoviti, kolikor je razumno izvedljivo, da ostaneta tlačna varnostna naprava in pripadajoči sistem zračenja zmožna delovanja. Sistem zračenja tlačne varnostne naprave mora biti ustrezno zaščiten pred umazanijo in vodo.

12. Potniška kabina vozila mora biti ločena od vodikovega sistema, da ne bi prišlo do zbiranja vodika v kabini. Zagotoviti je treba, da gorivo, ki uhaja iz posode ali njenih delov, ne zaide v potniško kabino vozila.

13. Komponente vodikovega sistema, pri katerih bi lahko prišlo do uhajanja vodika v potniško kabino ali prtljažnik ali drug predel, kjer ni prezračevanja, je treba plinotesno zapreti ali pa poskrbeti za enakovredno rešitev, kot je določeno v izvedbeni zakonodaji.

14. Električne naprave, ki vsebujejo vodik, morajo biti izolirane tako, da skozi dele, ki so v stiku z vodikom, ne teče električni tok, tako da v primeru zloma ne pride do električnega iskrenja.

Kovinske komponente vodikovega sistema morajo biti povezane z ozemljitvijo vozila.

15. Lahko se uporabijo oznake, ki reševalne službe opozorijo, da se v vozilu uporablja tekoč ali stisnjen (plinasti) vodik.

PRILOGA VII

Spremembe Direktive 2007/46/ES

1. V točki 62 dela I Priloge IV se tabeli doda nova vrstica:

Področje | Sklic na ureditveni ukrep | Sklic na Uradni list | Uporaba |

62 | Vodikov sistem | […./…/ES] | X |

3. V točki 62 dodatka k Prilogi VI se tabeli doda nova vrstica:

Področje | Sklic na ureditveni ukrep | kakor je bil spremenjen z: | Velja za različice |

62. Vodikov sistem | […./…/ES] |

4. V točki 62 dodatka 1 Priloge XI se tabeli doda nova vrstica:

Postavka | Področje | Sklic na ureditveni ukrep | M1 ( 2 500 (1) kg | M1 ( 2 500 (1) kg | M2 | M3 |

62 | Vodikov sistem | […./…/ES] | Q | G+Q | G+Q | G+Q |

5. V točki 62 dodatka 2 Priloge XI se tabeli doda nova vrstica:

62 | Vodikov sistem | […./…/ES] | X |

[1] http://ec.europa.eu/enterprise/automotive/pagesbackground/hydrogen/consultation/contributions.htm

[2] http://ec.europa.eu/enterprise/automotive/pagesbackground/hydrogen/hydrogen_final_report.pdf

[3] Direktiva 2007/46/ES.

[4] Direktiva 2005/55/ES (UL L 275, 20.10.2005, str. 1), Direktiva 2005/78/ES (UL L 313, 29.11.2005, str. 1).

[5] Uredba (ES) št. 715/2007 (UL L 171, 29.6.2007, str. 1).

[6] UL C […], […], str. […].

[7] UL C […], […], str. […].

[8] UL C […], […], str. […].

[9] [Predlog nove „okvirne direktive“ je trenutno v postopku sprejemanja. COM(2003)418 in COM(2004)738.]

[10] UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).