Inšpekcijski pregledi Komisije na kraju samem temeljijo na natančni metodologiji, da se preveri skladnost postopkov s standardi EU. Načrtujejo se v okviru letnega inšpekcijskega programa, v katerem je zajetih več tem, ki jih je treba pregledati v eni ali več državah članicah. Inšpekcijski program se načrtuje in njegove teme izbirajo na podlagi analize tveganja. Vsi inšpekcijski pregledi se izvajajo po standardiziranih postopkih in vključujejo uporabo prilagojenih revizijskih orodij, tj. vprašalnikov, ki se vnaprej pošljejo državam članicam, ter seznamov za preverjanje, vključno s testnimi programi, ki se uporabljajo na kraju samem. S tem se zagotovi, da se inšpekcijski pregledi izvedejo in poročila pripravijo na dosleden način.

Splošni cilj inšpekcijskih pregledov tradicionalnih lastnih sredstev je zagotoviti, da so postopki, ki se uporabljajo v državah članicah, skladni z ustrezno zakonodajo EU, finančni interesi EU pa ustrezno zaščiteni. Vsako leto se proučijo različne carinske in računovodske teme.

obveščati proračunski organ. Komisija lahko na podlagi ugotovitev inšpekcijskih pregledov oceni učinkovitost in skrbnost držav članic v zvezi z zbiranjem tradicionalnih lastnih sredstev in njihovim dajanjem na razpolago, da lahko sprejme potrebne ukrepe za odpravo morebitnih pomanjkljivosti in na koncu poroča proračunskemu organu.

izboljšati razmere glede izterjave. Komisija se mora prepričati, da države članice izpolnjujejo odgovornosti v zvezi z zbiranjem tradicionalnih lastnih sredstev in njihovim dajanjem na razpolago. Poleg tega bi se morale vse upravne in finančne posledice sorazmerno porazdeliti med države članice;

ohraniti enake konkurenčne pogoje med državami članicami in gospodarskimi subjekti, ne glede na to, kje v EU je blago carinjeno. Komisija mora zagotoviti enotno uporabo pravil EU, da prepreči izkrivljanje konkurence;

Inšpekcijski pregledi na kraju samem: preverjanja skladnosti nacionalnih sistemov in temeljnih dokumentov z zakonodajo EU z računovodskega in carinskega vidika. Ti inšpekcijski pregledi se opravljajo skupaj z zadevnimi državami članicami ali neodvisno od njih.

Vendar Komisija obdrži pomembna pooblastila za inšpekcijske preglede na tem področju. Komisija lahko za nadzor sistema zbiranja tradicionalnih lastnih sredstev izvede različne vrste preverjanj, in sicer preverjanja predpisov, preverjanja dokumentov in inšpekcijske preglede na kraju samem. Komisija mora odgovoriti tudi na ugotovitve Računskega sodišča v njegovem letnem poročilu, posebnih poročilih ali dopisih s predhodnimi ugotovitvami ter pripombe in priporočila, ki jih Evropski parlament pripravi v postopku razrešnice v zvezi z izvrševanjem proračuna. Komisija zagotavlja, da države članice pravilno uporabljajo pravila EU, in poroča proračunskemu organu.

Države članice so odgovorne za zbiranje tradicionalnih lastnih sredstev. Pobrane dajatve morajo dati na razpolago proračunu EU, kot stroške pobiranja pa lahko obdržijo 25 % vseh zneskov tradicionalnih lastnih sredstev, danih na razpolago Komisiji . Države članice morajo same opravljati preverjanja in poročati Komisiji.

V tem osmem poročilu je opisano in analizirano delovanje sistema inšpekcijskega nadzora tradicionalnih lastnih sredstev v obdobju 2013–2015 . Poročilo vsebuje informacije o inšpekcijskih pregledih tradicionalnih lastnih sredstev, ki jih je v tem obdobju opravila Komisija, in vključuje:

3. Inšpekcijski pregledi, ki jih je Komisija izvedla v obdobju 2013–2015

Komisija je v obdobju 2013–2015 opravila 86 inšpekcijskih pregledov v skladu s členom 18 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000. Šest od teh inšpekcijskih pregledov je bilo opravljenih v skladu s skupnim pristopom k reviziji . Od 288 ugotovitev jih je imelo 122 neposredne finančne posledice (42,36 %), 63 pa regulativni učinek (21,88 %). Komisija je sprejela ustrezne ukrepe za zagotovitev, da bodo države članice dale zadevne zneske na razpolago proračunu EU, kjer je to primerno. Na podlagi 86 inšpekcijskih pregledov je bilo sprejetih 288 ugotovitev. Skupni pristop k reviziji: posebne vrste skupnega inšpekcijskega pregleda, pri katerem službe za notranjo revizijo držav članic opravijo revizijo po metodi, ki jo je odobrila Komisija.

3.1 Inšpekcijski pregledi na področju carinskih zadev

Inšpekcijski pregledi so bili leta 2013 in 2015 osredotočeni na vstop blaga na carinsko območje EU. Zajemali so predložitev blaga carini, opredelitev, obseg in točnost skupnih deklaracij za začasno hrambo, dovoljenja za prostore za začasno hrambo, spremljanje blaga v začasni hrambi ter pravočasno in pravilno določitev dajatev.

Tematska poročila se pogosto pripravijo, da se v njih združijo ugotovitve inšpekcijskih pregledov o določeni temi in nadaljnji ukrepi na podlagi teh ugotovitev. Generalni direktorat za proračun je pripravil tematsko poročilo o vstopu blaga, ki je bilo državam članicam predstavljeno na zasedanju Svetovalnega odbora za lastna sredstva (ACOR) 4. decembra 2014 ter na zasedanju Skupine za carinsko politiko (CPG) 16. in 17. decembra 2014. Osem inšpekcijskih pregledov leta 2013 in trije inšpekcijski pregledi leta 2015 so pokazali, da se v obiskanih državah članicah ustrezno upošteva večina določenih ciljev. Vendar je bilo državam članicam sporočenih 32 ugotovitev, vključno z vprašanji skladnosti in zahtevami za izboljšanje postopkov.

Inšpekcijski pregledi so bili leta 2013 in 2014 osredotočeni na carinski postopek za posebno rabo, ki je bil pregledan v 18 državah članicah. Zajemali so zlasti postopke izdajanja dovoljenj, carinski nadzor, nadzor dodeljevanja blaga za predpisano posebno rabo ter pravočasno in pravilno knjiženje uvoznih dajatev. Sporočene ugotovitve so se nanašale predvsem na pomanjkljivosti v zvezi z dovoljenji za posebno rabo in carinskim nadzorom, nezadostna preverjanja in nedoslednosti v carinskih deklaracijah.

Inšpekcijski pregledi so bili leta 2014 osredotočeni na nadaljnje ukrepanje držav članic v primerih goljufij in nepravilnosti. Proučena področja so vključevala upravljanje, ocenjevanje in nadaljnje spremljanje informacij o tveganju v zvezi z morebitnimi primeri goljufij in nepravilnosti, uporabo popusta za skupna prednostna kontrolna območja ter pravočasno določitev in izterjavo dolgov.

Generalni direktorat za proračun je pripravil tudi tematsko poročilo o tej temi, ki je bilo državam članicam predstavljeno na zasedanju Svetovalnega odbora za lastna sredstva 7. julija 2015 ter na zasedanju Skupine za carinsko politiko 4. decembra 2015. Na podlagi 20 inšpekcijskih pregledov je bilo obiskanim državam članicam sporočenih 37 ugotovitev, ki so večinoma zahtevale izboljšanje postopkov spremljanja ter nadzora za upravljanje obrazcev za informacije o tveganju in sporočil o medsebojni pomoči s pravočasno vzpostavitvijo celovitih profilov tveganja za kritje ugotovljenega tveganja. Ugotovitve in z njimi povezano nadaljnje spremljanje so se nanašali tudi na skrbnost držav članic, spremljanje naknadnih preverjanj in druge ukrepe nadaljnjega spremljanja.

Leta 2015 je bilo izvedenih pet inšpekcijskih pregledov v zvezi z upravljanjem tarifnih opustitev in kvot, da bi se zlasti proučilo, ali so se tarifne opustitve in kvote odobrile samo upravičenim osebam in ali so se odobrile za razpoložljive količine, ali se je izvajal ustrezen carinski nadzor ter ali so bile ustrezne dajatve pravilno izračunane in pravočasno dane na razpolago. Ugotovljeno je bilo, da večina držav članic spoštuje zakonodajo EU, ki zagotavlja ustrezno zaščito finančnih interesov EU. Kljub temu so bile ugotovljene pomanjkljivosti v zvezi z upravljanjem tarifnih kvot, opravljenimi preverjanji in dajanjem zneskov tradicionalnih lastnih sredstev na razpolago proračunu v primeru delne dodelitve ali zavrnitve kvote. Komisija je od zadevnih držav članic zahtevala, naj pomanjkljivosti čim prej odpravijo.

Poleg tega je bilo v štirih državah proučeno upravljanje preferencialnih tarifnih ukrepov. Pri tem je bila pozornost osredotočena na postopke in pogoje za odobritev preferencialne obravnave, spremljanje nepopolnih deklaracij in manjkajočih dokazil o poreklu, preverjanja, analizo tveganja ter naknadne zahtevke za preverjanje porekla. Čeprav je na splošno zagotovljena ustrezna zaščita finančnih interesov EU, so bile ugotovljene pomanjkljivosti v zvezi z naknadnim preverjanjem dokazil o poreklu ter vsebino in obdelavo carinskih deklaracij s preferencialnim poreklom. Opozoriti je treba, da je Računsko sodišče leta 2014 objavilo posebno poročilo o tej temi.

Države članice so na splošno zavezane izboljševanju svojih sistemov. Večina navedenih ugotovitev je že bila obravnavana ali pa se še obravnava.

3.2 Inšpekcijski pregledi na področju računovodstva Vodenje ločenega računa je skupaj s popravki navadnega računa ponavljajoča se tema, ki se poleg glavne teme na področju carine pregleduje v vseh obiskanih državah članicah. Ta račun je dragocen vir informacij o tem, kako uprave izvajajo svoje obveznosti glede upravljanja tradicionalnih lastnih sredstev (določitev pravic, upravljanje jamstev, spremljanje izterjav, storniranje, odpis neizterljivih dolgov). V treh državah članicah so bili opravljeni temeljiti inšpekcijski pregledi izključno v zvezi s to temo. Inšpekcijski pregledi v zvezi s to temo, opravljeni v obdobju 2013–2015, so potrdili, da je bila večina napak enkratnih in da so bile sistematične napake izjeme. Države članice so prevzele finančne posledice ugotovljenih nepravilnosti. Inšpekcijski pregledi Komisije so potrdili, da se splošno stanje izboljšuje zaradi pritiska inšpekcijskih pregledov Komisije ter uvedbe elektronskih carinskih in/ali računovodskih sistemov, ki zmanjšujejo tveganje enkratnih napak, v večini držav članic. Vendar si morajo države članice še naprej prizadevati za zagotovitev skrbnega vodenja ločenega računa in popravkov navadnega računa. Komisija bo še naprej natančno spremljala prizadevanja držav članic za izterjavo. Države članice vknjižijo tradicionalna lastna sredstva v enega od dveh računov:

– navadni račun za izterjane ali zajamčene zneske (ti zneski se vplačajo v proračun Unije),

– ločeni račun za neizterjane zneske ali zajamčene zneske, ki se izpodbijajo. Sistem zbiranja tradicionalnih lastnih sredstev: vsi sistemi in postopki, ki so jih države članice uvedle za zagotovitev določitve, knjiženja, izterjave in izplačila tradicionalnih lastnih sredstev. Neizterljiva tradicionalna lastna sredstva se po določenem času dvignejo z ločenega računa. Zneske je treba dati na razpolago (plačati) Komisiji, razen če jih ni mogoče izterjati zaradi višje sile ali iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati državi članici.

V šestih državah članicah je bilo opravljenih tudi več inšpekcijskih pregledov v zvezi z zanesljivostjo izkazov navadnega in ločenega računa. Splošna ugotovitev je bila, da so vzpostavljeni postopki za pripravo teh izkazov skladni z določbami EU in da zagotavljajo zaščito finančnih interesov EU. Ugotovitve, sporočene na podlagi teh inšpekcijskih pregledov, se nanašajo na enkratne napake ali sistematične pomanjkljivosti z omejenimi finančnimi posledicami.

Za nadaljnje spremljanje težav, ki so bile prej ugotovljene v zvezi z belgijskim sistemom zbiranja tradicionalnih lastnih sredstev, je bila pregledana zunanja revizija carinskega postopka in računovodskih sistemov za tradicionalna lastna sredstva (ki jo je zahtevala Komisija) in ugotovljeno je bilo, da je na splošno sprejemljiva. Zunanji revizor je ugotovil, da pri belgijskem knjigovodenju tradicionalnih lastnih sredstev in dobljenih zneskih, plačanih Komisiji, ni pomembnih napak ter da ugotovljene napake (nekatere imajo finančne posledice) ne ogrožajo splošne zanesljivosti računovodskih izkazov. Trenutno se spremlja izvajanje popravnih ukrepov, ki jih je zahtevala Komisija. Vendar je bil zaradi pregleda zunanje revizije umaknjen pridržek generalnega direktorja v zvezi z zanesljivostjo belgijskih računovodskih izkazov, ki ga je izrazil v svojih izjavah o zanesljivosti v letnih poročilih o dejavnostih GD za proračun za leti 2011 in 2012.

4. Nadaljnje spremljanje na podlagi inšpekcijskih pregledov Komisije

4.1 Regulativni vidiki

Če se med inšpekcijskimi pregledi ugotovijo neskladnosti ali vrzeli v nacionalnih predpisih ali upravnih določbah, so države članice pozvane k sprejetju potrebnih ukrepov, vključno z zakonodajnimi ali ureditvenimi ukrepi, da zagotovijo skladnost z zahtevami EU. Te prilagoditve so pomemben rezultat inšpekcijskih pregledov Komisije. Ugotovitve so med drugim bistven vir informacij o težavah držav članic pri uporabi carinskih predpisov in njihovem vplivu na tradicionalna lastna sredstva.

4.2 Rezultat nesoglasij

Nekatere točke predpisov še vedno povzročajo nesoglasja med državami članicami in Komisijo, ki v tem primeru nima druge možnosti, kot da začne postopek za ugotavljanje kršitev (člen 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije). V obdobju 2013–2015 so se začeli ali končali naslednji postopki za ugotavljanje kršitev:

zadeva št. 2007/2230 (sodba Sodišča z dne 17. julija 2014 v zadevi C-335/12, Komisija proti Portugalski): Sodišče je podprlo stališče Komisije in ugotovilo, da nacionalni organi niso izpolnili svojih obveznosti, saj po pristopu k Uniji niso hoteli dati na razpolago zneskov, ki ustrezajo dajatvam na neizvožene presežne količine sladkorja. Portugalska je v celoti plačala zahtevane zamudne obresti, zato je bila zadeva zaključena.