SL KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI Bruselj, 3.12.2008 SEC(2008) 2934 DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE



priložen Predlog



DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA



o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO)





Povzetek ocene učinka







{COM(2008) 810 konč.}

{SEC(2008) 2933} POVZETEK 1. Uvod Cilj Direktive OEEO je obravnavanje neprimerne obdelave odpadne električne in elektronske opreme (OEEO). To je najhitreje rastoči tok odpadkov v EU, v katerem je bilo v letu 2005 proizvedenih 8,3–9,1 milijona ton OEEO in ta količina naj bi se do leta 2020 povečala na 12,3 milijona ton. Izkušnje z Direktivo, ki so jih zbrale zainteresirane strani in države članic v triletnem obdobju proučevanja, kažejo, da Direktiva ni tako učinkovita, kot je bilo pričakovati, in da obstajajo težave pri smotrnem doseganju njenih ciljev, saj se je pokazalo nekaj nepotrebnih stroškov. 2. Težave z učinkovitostjo Odkar je začela veljati Direktiva OEEO, so se vzorci zbiranja in odstranjevanja znatno spremenili: zaradi skupnega učinka višjih svetovnih cen kovin in spodbujanja organiziranega zbiranja, ki ga je uvedla Direktiva OEEO, so se velike količine OEEO zbirale ločeno od odpadkov iz gospodinjstev in le približno 13 % OEEO je končalo na odlagališčih ali v sežigalnicah odpadkov. Kaže, da se več kot 85 % OEEO zbira ločeno, čeprav je le 33 % uradno prijavljenih kot „ločeno zbranih“. Velik del neprijavljene, vendar zbrane OEEO se bodisi obdela v EU brez ustrezne skrbi za okolje bodisi nezakonito pošlje v države v razvoju, kjer se deli dragocenega materiala reciklirajo na načine, ki so nevarni za zdravje in okolje, ali zavržejo. Glede na trenutno prakso se bo ta težava prej povečevala kot zmanjševala in ocenjuje se, da se bo do leta 2020 vsako leto neustrezno obdelalo 4,3 milijona ton, za razliko od 3,4 milijona ton v letu 2005. V nadaljevanju sta ocenjena predviden namen in zbiranje OEEO v letu 2020: Okoljska vprašanja Neustrezni postopki obdelave OEEO v EU povzročajo okoljsko škodo, ki je povezana zlasti z izpusti težkih kovin, kot sta živo srebro iz kompaktnih fluorescentnih sijalk in ravnih zaslonov ter svinec iz televizijskih sprejemnikov. Iz opreme za hlajenje in zamrzovanje se bo v obdobju 2011–2020 letno sprostilo v povprečju več kot 6 720 ton toplogrednih plinov, ki tanjšajo ozonski plašč, kar bo povzročilo podnebne spremembe v denarni vrednosti približno 1 milijarde EUR letno. V državah v razvoju je neprimerno ravnanje z odpadki in njihovo odmetavanje zdravstveni problem, saj so pri pridobivanju dragocenega materiala iz OEEO brez ukrepov za varovanje zdravja in okolja tako odrasli kot tudi otroci izpostavljeni zelo strupenim snovem. S postopki recikliranja, pri katerih se ne uporabljajo najboljše prakse, se izgubljajo dragocene kovine in plastične mase, ki bi se jih dalo reciklirati, posledici pridobivanja nedotaknjenih surovin pa sta povečana poraba energije in okoljska škoda.

Gospodarska in družbena vprašanja OEEO je sama na sebi gospodarski vir, katerega materialna vrednost je trenutno ocenjena na 2 milijardi EUR letno. Gospodarski stroški, ki jih bo imela družba zaradi zbiranja, odstranitve in obdelave OEEO, vključno z dejavnostmi javnega in neformalnega sektorja, pa naj bi se do leta 2020 povečali na 5,6 milijarde EUR letno. Ker večina teh dejavnosti poteka v EU, je ta dejavnost ravnanja z odpadki vir prihodkov in zaposlovanja za sektor obdelave odpadkov, kjer se večina del opravi ročno. 3. Glavne težave s smotrnostjo Direktive Največji del nepotrebnih stroškov, ki so bili ugotovljeni med izvajanjem Direktive, je posledica negotovosti glede področja uporabe Direktive ter zahtev glede registracije in poročanja, ki jih morajo proizvajalci izpolnjevati v vsaki državi članici, kjer prodajajo svoje naprave. Posebni ukrepi, ki jih morajo podjetja sprejemati zaradi teh obveznosti, in drugi upravni stroški, ki se jim ni mogoče izogniti, so na podlagi metode standardnih stroškov EU ocenjeni na 66 milijonov EUR letno. Ti stroški naj bi se v prihodnje še povečevali. Razlike pri izvajanju zahtev glede registracije povzročajo tudi neželene koristoljubne težnje prodajalcev na daljavo, ki svoje stroške prenašajo na registrirane proizvajalce. 4. Ocenjene možnosti Obravnavanje težav z učinkovitostjo: Možnost 1: brez ukrepanja. Možnost 2: minimalne zahteve glede inšpekcij in izvrševanja za obdelavo OEEO. Možnost 3: minimalne zahteve glede inšpekcij in izvrševanja za pošiljke odpadkov. Možnost 4: povečanje cilja zbiranja za uskladitev z že zbranimi količinami (85 % OEEO), prenos odgovornosti za ta cilj na proizvajalce in vključitev opreme B2B v obseg cilja zbiranja. Možnost 5: določitev ciljev zbiranja za okoljsko najpomembnejše tokove. Možnost 6: sprememba metode določanja cilja s kilogramov na prebivalca na odstotek količine EEO, ki je bila dana na trg v predhodnem letu. Obravnavanje težav s smotrnostjo: Možnost 1: brez ukrepanja. Pojasnitev področja uporabe in razvrščanja v kategorije (alternative): Možnost 2: pojasnitev področja uporabe na podlagi določenih seznamov. Možnost 3: opredelitev področja uporabe Direktive OEEO v Direktivi RoHS. Možnost 4: razvrščanje kategorij opreme kot OEEO iz zasebnih gospodinjstev ali B2B. Za zmanjšanje upravne obremenitve zaradi registracije in poročanja (alternative): Možnost 5: interoperabilnost nacionalnih registrov in uskladitev zahtev glede poročanja.