POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o jamstvih, ki se krijejo iz splošnega proračuna Stanje na dan 30. junija 2011 /* COM/2012/066 final */





KAZALO 1........... Uvod.............................................................................................................................. 3 2........... Vrste poslov, ki jih krije proračun................................................................................... 3 3........... Dogodki v obdobju od zadnjega poročila dne 31. decembra 2010.................................. 4 3.1........ Pomoč za odpravljanje težav v plačilni bilanci za države članice, ki niso del euroobmočja. 4 3.2........ Makrofinančna pomoč.................................................................................................... 4 3.3........ Euratom......................................................................................................................... 4 3.4........ Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo................................................................... 4 3.5........ Proračunsko jamstvo za zunanje financiranje EIB............................................................. 5 4........... Podatki o tveganjih, ki jih krije proračun.......................................................................... 5 4.1........ Opredelitev tveganja....................................................................................................... 5 4.2........ Sestava tveganja............................................................................................................. 6 4.3........ Letno tveganje, ki se krije iz proračuna............................................................................ 8 4.3.1..... Tveganje, povezano z državami članicami........................................................................ 9 4.3.2..... Tveganje, povezano s tretjimi državami.......................................................................... 10 4.4........ Razvoj tveganja............................................................................................................ 11 5........... Neplačila, aktivacija proračunskih jamstev in zaostala plačila.......................................... 13 5.1........ Plačila iz gotovinskih sredstev........................................................................................ 13 5.2........ Plačila iz proračuna....................................................................................................... 13 5.3........ Črpanje iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe.......................................................... 13 6........... Jamstveni sklad za zunanje ukrepe................................................................................. 14 6.1........ Izterjave....................................................................................................................... 14 6.2........ Premoženje.................................................................................................................. 14 6.3........ Ciljni znesek................................................................................................................. 14 7........... Ocena tveganj: gospodarsko in finančno stanje tretjih držav z največjim tveganjem......... 14 7.1........ Cilji.............................................................................................................................. 14 7.2........ Metode ocenjevanja tveganj......................................................................................... 14 1. Uvod Cilj tega poročila je spremljanje kreditnega tveganja za proračun Evropske unije, ki izhaja iz dodeljenih jamstev in posojil, ki jih Evropska unija dodeli bodisi neposredno bodisi posredno prek zunanjih mandatov EIB. To poročilo je predloženo v skladu s členom 130 finančne uredbe, na podlagi katere mora Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu dvakrat letno poročati o proračunskih jamstvih in tveganjih, povezanih z njimi[1]. Dopolnjuje ga delovni dokument služb Komisije s podrobnimi tabelami in pojasnili (v nadaljnjem besedilu: delovni dokument). 2. Vrste poslov, ki jih krije proračun Tveganja, ki jih krije proračun Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: proračun), so posledica različnih posojil in jamstev, ki jih je mogoče razdeliti na dve kategoriji: – posojila, ki jih Evropska unija odobri za doseganje makroekonomskih ciljev, tj. posojila v obliki makrofinančne pomoči[2] (MFA) za tretje države v sodelovanju z institucijami Bretton Woods, posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci[3] za države članice, ki niso del euroobmočja, posojila v okviru Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM)[4] za pomoč državam članicam, ki se soočajo s težavami, na katere ne morejo vplivati; ter – posojila z mikroekonomskimi cilji, tj. posojila Euratoma in predvsem financiranje transakcij s strani Evropske investicijske banke (EIB) v državah nečlanicah (zunanje financiranje EIB)[5], ki jih krijejo jamstva EU[6]. Jamčeno zunanje financiranje EIB, posojila Euratoma in posojila MFA od leta 1994 krije Jamstveni sklad za zunanje ukrepe (v nadaljnjem besedilu: Sklad)[7], medtem ko posojila za odpravljanje težav v plačilni bilanci in posojila EFSM neposredno krije proračun. Sklad krije neplačila posojil in jamstev za posojila, ki so bila odobrena državam nečlanicam oziroma za projekte v državah nečlanicah. Ustanovljen je bil z namenom: – ustvariti „likvidno rezervo“, ki naj bi preprečila črpanje sredstev iz proračuna ob vsakem neplačilu ali zapoznelem plačilu zajamčenega posojila, ter – uvesti instrument, ki bo zagotavljal proračunsko disciplino z določitvijo finančnega okvira za razvoj politik EU o posojilih Komisije in EIB državam nečlanicam[8]. Če tretje države postanejo članice, Sklad ne krije več posojil v zvezi s temi državami, tveganje pa je treba kriti neposredno iz proračuna. Sredstva Sklada se zagotavljajo iz proračuna in morajo predstavljati določen odstotek neporavnanega zneska posojil in jamstev za posojila, ki jih krije Sklad. Ta t. i. ciljni odstotek trenutno znaša 9 %. Če v Skladu ni dovolj sredstev, se morajo potrebna sredstva zagotoviti iz proračuna. 3. Dogodki v obdobju od zadnjega poročila dne 31. decembra 2010 3.1. Pomoč za odpravljanje težav v plačilni bilanci za države članice, ki niso del euroobmočja V prvi polovici leta 2011 sta bili izvedeni dve transakciji v skupni višini 1,35 milijarde EUR. Dne 24. marca 2011 je bil izplačan četrti obrok posojila v znesku 1,2 milijarde EUR, ki je bilo odobreno Romuniji. Dne 22. junija 2011 je bil izplačan peti obrok posojila v znesku 0,15 milijarde EUR, ki je bilo odobreno Romuniji. Obenem je Svet 12. maja 2011 odločil, da se Romuniji zagotovi preventivno srednjeročno finančno pomoč EU v višini največ 1,4 milijarde EUR[9]. 3.2. Makrofinančna pomoč V prvem polletju leta 2011 ni bilo izplačano nobeno posojilo. 3.3. Euratom V obdobju poročanja ni bilo izplačano nobeno posojilo. 3.4. Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo · Ozadje Z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 je bil na podlagi člena 122(2)[10] Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) vzpostavljen Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (v nadaljnjem besedilu: EFSM). Največji razpoložljivi znesek v okviru mehanizma je 60 milijard EUR, ki je v celoti podprt s proračunom EU, ki jamči za poplačilo sposojenih zneskov v primeru neplačila s strani zadevne države članice. Finančna pomoč Unije v okviru EFSM je v obliki posojila ali kreditne linije, ki se odobri zadevni državi članici. V ta namen je Komisija pooblaščena, da v imenu Evropske unije sklepa pogodbe o najemu posojil na trgih kapitala. · Nov postopek od 31. 12. 2010 Svet je 30. maja 2011 sklenil, da se v okviru triletnega skupnega programa EU/MDS, ki znaša 78 milijard EUR, Portugalski zagotovi finančna pomoč Unije v višini največ 26 milijard EUR. Ta sklep je bil sprejet poleg sklepa, ki ga je Svet sprejel decembra 2010 o zagotovitvi finančne pomoči Irski v višini največ 22,5 milijard EUR v okviru EFSM. Skupaj je bilo v okviru programa EFSM zagotovljenih 48,5 milijarde EUR (za dodatne podrobnosti o teh ukrepih glej odstavek 4.4 Razvoj tveganja). Kot odziv na krizo sta bila vzpostavljena še dva druga mehanizma, ki pa ne predstavljata nikakršnih tveganj za proračun: – Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF[11]), za katerega jamčijo države članice, ki v njem sodelujejo, na podlagi sorazmernosti, in – Instrument posojil Grčiji[12], ki se financira prek dvostranskih posojil iz drugih držav članic euroobmočja, centralno pa jih združuje Evropska komisija. 3.5. Proračunsko jamstvo za zunanje financiranje EIB V okviru zunanjega mandata 2007–2013 se je podpisovanje posojil v prvem semestru leta 2011 povečalo za 7 % in je doseglo 1 090 milijonov EUR. Znesek izplačanih posojil je bil v poročanem obdobju 1 050 EUR. Tako je skupen znesek izplačanih posojil v okviru mandata 30. junija 2011 dosegel 7 028 milijonov EUR, kar v primerjavi z 31. decembrom 2010 pomeni povečanje za 17 %. 4. Podatki o tveganjih, ki jih krije proračun 4.1. Opredelitev tveganja Tveganje za proračun nastane iz neporavnanih zneskov kapitala in obresti pri jamčenih transakcijah. V tem poročilu sta za ocenjevanje tveganj za proračun (neposrednih ali posrednih prek Sklada) uporabljeni dve metodi: – „Skupno krito tveganje“ temelji na vsoti celotnega zneska neporavnanega transakcijskega kapitala na določen dan, vključno z obračunanimi obrestmi[13]. – pri proračunskem pristopu, ki se imenuje „letno tveganje za proračun“, se izračuna najvišji znesek letnih plačilnih obveznosti, ki bi ga EU morala plačati v proračunskem letu, če bi bila vsa zajamčena posojila neporavnana[14]; 4.2. Sestava tveganja Do leta 2010 je bilo največje tveganje v smislu skupnega plačanega neporavnanega zneska povezano predvsem s posojili, odobrenimi za tretje države. V letu 2011 je finančna kriza močno vplivala na javne finance držav članic, kar je privedlo do večje kreditne aktivnost EU v podporo večji potrebi po javnem financiranju. Kot posledica tega se je sestava tveganja s 30. junijem 2011 spremenila: · 64 % skupnega zajamčenega neporavnanega zneska zajema posojilne transakcije, povezane s posojili državam članicam, ki se krijejo neposredno iz proračuna. · 36 % skupnega zajamčenega neporavnanega zneska zajema najem in dajanje posojil v tretjih državah, ki se krijejo iz jamstvenega sklada za zunanje transakcije (v nadaljnjem besedilu: Sklad). V spodnji tabeli 1 je prikazano skupno tveganje, krito iz proračuna, na dan 30. junija 2011. Tabela 1: Skupni neporavnani zneski, kriti iz proračuna, na dan 30. junija 2011 (v milijonih EUR) || Neporavnani kapital || Obračunane obresti || Skupaj || % Države članice* || || || || Makrofinančna pomoč || 38 || 0 || 38 || <1 % Euratom || 410 || 2 || 412 || 1 % Plačilna bilanca || 13 400 || 177 || 13 577 || 25 % EIB*** || 3,061 || 28 || 3 088 || 6 % EFSM || 17 900 || 113 || 18 013 || 33 % Delna vsota za države članice || 34 808 || 320 || 35 129 || 64 % Tretje države** || || || || Makrofinančna pomoč || 460 || 3 || 462 || 1 % Euratom || 45 || 0 || 45 || <1 % EIB*** || 19 191 || 151 || 19 342 || 35 % Delna vsota za tretje države || 19 695 || 154 || 19 849 || 36 % Skupaj || 54 503 || 474 || 54 978 || 100 % * To tveganje neposredno krije proračun. To vključuje tudi posojila MFA, Euratoma in EIB, dodeljena pred pristopom v EU. ** To tveganje krije Sklad. *** Približno 83 % posojilnih transakcij EIB (državne in poddržavne posojilne transakcije) je kritih s skupnim zavarovanjem, pri preostalih transakcijah pa je EIB zavarovana samo s političnim tveganjem (na dan 31. decembra 2010). V tabelah A1, A2, A3 in A4 delovnega dokumenta so navedeni natančnejši podatki o neporavnanih zneskih, zlasti o zgornji meji, izplačanih zneskih in stopnjah jamstva. Skupni neporavnani znesek kapitala in obresti, ki se krije iz proračuna, se je v primerjavi z 31. decembrom 2010 bistveno povečal za 55 % (na 54,98 milijarde EUR). To povečanje je mogoče razložiti z izplačili v višini 17,9 milijarde EUR v okviru EFSM (11,4 milijarde Irski in 6,5 milijarde Portugalski). Obenem je bilo 1,35 milijarde EUR v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci izplačane Romuniji kot zadnji obrok na podlagi Odločbe Sveta 2009/459/ES z dne 6. maja 2009. Neto izplačila EIB tretjim državam so se v prvem semestru 2011 povečala za 486 milijonov EUR. 4.3. Letno tveganje, ki se krije iz proračuna V drugem semestru 2011 bo proračun kril (neposredno ali prek Sklada) 3,6 milijarde EUR od celotnega neplačanega zneska na dan 30. junija 2011[15], kar predstavlja znesek, ki zapade v tem obdobju. Od tega zneska morajo približno 2,6 milijarde EUR (73 %) poravnati države članice, preostali znesek pa tretje države. 4.3.1. Tveganje, povezano z državami članicami Tveganje, povezano z državami članicami, se nanaša na (a) posojila EIB in posojila MFA ter posojila Euratoma, ki so bila odobrena pred pristopom k EU, (b) posojila, odobrena v okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci, in (c) posojila, odobrena v okviru sheme EFSM. Tabela 2: Razvrstitev držav članic glede na največja tveganja, ki jih nosi proračun v drugem semestru leta 2011 (v milijonih EUR) Razvrstitev || Država || Največje tveganje || % skupnega največjega tveganja 1 || Madžarska || 2 145,6 || 81,9 % 2 || Romunija || 197,0 || 7,5 % 3 || Irska || 111,7 || 4,3 % 4 || Poljska || 40,1 || 1,5 % 5 || Bolgarija || 37,5 || 1,4 % 6 || Češka || 36,7 || 1,4 % 7 || Slovaška || 26,7 || 1,0 % 8 || Latvija || 9,1 || 0,3 % 9 || Slovenija || 5,9 || 0,2 % 10 || Ciper || 4,6 || 0,2 % 11 || Litva || 2,7 || 0,1 % 12 || Estonija || 0,5 || 0,0 % 13 || Malta || 0,3 || 0,0 % || Skupaj || 2 618,4 || 100,0 % Iz tabele 2 je razvidno, da sta Madžarska in Romunija na prvem in drugem mestu med državami članicami po povračilih, ki zapadejo v drugem semestru leta 2011. 4.3.2. Tveganje, povezano s tretjimi državami Sklad krije jamčena posojila tretjim državam z zapadlostjo vse do leta 2040. Sklad bo v drugem semestru leta 2011 nosil največje tveganje, povezano s tretjimi državami, v višini 961 milijonov EUR[16] (27 % skupnega letnega tveganja). Spodaj je razvrščenih deset držav (od štiriinštiridesetih), ki imajo največje neplačane zneske. Predstavljajo 754,2 milijona EUR ali 78% letnega tveganja v zvezi s tretjimi državami, ki ga nosi Sklad. Gospodarski položaj teh držav je analiziran in obrazložen v delovnem dokumentu. Tabela 3: Razvrstitev 10 najpomembnejših tretjih držav glede na največja tveganja, ki jih nosi proračun v drugem semestru leta 2011 (v milijonih EUR). Razvrstitev || Država || Največje tveganje || % skupnega največjega tveganja || Razvrstitev po kreditnem tveganju (Euromoney)[17] 09/2010 || 03/2011 1 || Turčija || 220,7 || 29,3 % || 50/185 || 54/100 2 || Egipt || 91,7 || 12,2 % || 64/185 || 88/100 3 || Maroko || 87,8 || 11,6 % || 62/185 || 67/100 4 || Tunizija || 86,6 || 11,5 % || 69/185 || 81/100 5 || Srbija || 75,8 || 10,1 % || 70/185 || 86/100 6 || Libanon || 54,0 || 7,2 % || 76/185 || 91/100 7 || Južna Afrika || 47,9 || 6,4 % || 44/185 || 48/100 8 || Sirija || 39,3 || 5,2 % || 128/185 || – 9 || Bosna in Hercegovina || 27,0 || 3,6 % || 113/185 || – 10 || Brazilija || 23,2 || 3,1 % || 41/185 || 42/100 Skupaj za teh 10 || || 754,2 || 100,0 % || || 4.4. Razvoj tveganja Stopnja negotovosti ostaja visoka, saj svetovna gospodarska in finančna kriza še vedno vpliva na gospodarsko okrevanje v EU in na svetovno rast. Zaradi geopolitičnih napetosti v nekaterih državah južnega Sredozemlja je negotovo tudi gospodarsko okrevanje v nekaterih tretjih državah. · Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci Srednjeročna finančna pomoč EU na podlagi aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci je bila ponovno uvedena novembra 2008 kot pomoč Madžarski pri obuditvi zaupanja v trge, januarja in maja 2009 pa iz istega razloga Latviji in Romuniji. Prvo plačilo dolga v višini 2 milijard EUR bo izvedla Madžarska v decembru 2011. V okviru aranžmaja za odpravljanje težav v plačilni bilanci z zgornjo mejo 50 milijard EUR je na voljo še 35 milijard EUR za nudenje nadaljnje pomoči za odpravljanje težav v plačilni bilanci, če bo to potrebno. · Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) Napetosti na trgu državnih obveznic so bile v prvem semestru leta 2011 še vedno visoke. Pogoji za izdajanje obveznic na evroobmočju ostajajo slabe kljub uporabi mehanizmov EFSM in EFSF ter dvostranskih posojil. Povečane potrebe vlad držav članic po refinanciranju bodo v prihodnjih mesecih in letih še naprej predstavljale izziv. Svet Ecofin je v svoji sklepih določil največji obseg mehanizma na 60 milijard EUR[18], vendar pa je pravna meja določena s členom 2(2) uredbe Sveta, ki neporavnane zneske omejuje na kritje, razpoložljivo v okviru zgornje meje lastnih sredstev za odobritve plačil[19]. V začetku leta 2011 se je na finančnih trgih začel pritisk na Portugalsko, kar je posledično povečalo pritisk na javni dolg in stroške njegovega financiranja. 7. aprila 2011 je Portugalska uradno zaprosila za finančno pomoč Evropske unije in Mednarodnega denarnega sklada (IMF)[20]. Na podlagi te prošnje sta se Euroskupina in Svet 17. maja 2011 dogovorila o pogojih za triletni paket finančne pomoči. Ta finančni paket bo pokril portugalske potrebe po financiranju v višini do 78 milijard EUR in si ga bodo enakovredno delili: – EFSM v znesku do 26 milijard EUR[21] (ki se neposredno krije iz proračuna); – EFSF v znesku do 26 milijard EUR; – Mednarodni denarni sklad v znesku do 26 milijard EUR. Sklep o podpori Portugalski v okviru EFSM je bil sprejet poleg sklepa o pomoči Irski v višini 22,5 milijard EUR[22], sprejetega decembra 2010. V njegovem največjem obsegu 60 milijard EUR ostaja v okviru mehanizma EFSM še 11,5 milijarde EUR za nadaljnjo pomoč, če bo potrebna[23]. 21. julija 2011 je bil na vrhu Evroobmočja sprejet sklep o številnih ukrepih, med drugim o podaljšanju roka zapadlosti in znižanju posojilne mere prihodnjih posojil iz EFSF Grčiji, da bi ublažili grško dolžniško krizo in zagotovili finančno stabilnost celotnega evroobmočja. V skladu s sklepi vrha je učinek EFSM dvojen: a) mejna stopnja EFSM bo s povratnim učinkom zmanjšana za posojilne dejavnosti v zvezi s Portugalsko in Irsko ter b) roki zapadlosti prihodnjih izplačil bodo podaljšani. · Posojila v obliki makrofinančne pomoči Prej je posojila MFA odobril Svet s posameznimi sklepi, po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe pa jih odobrita Evropski parlament in Svet. Pripravljen je bil nov zakonodajni predlog okvirne uredbe o makrofinančni pomoči, da bi se izboljšal postopek sprejemanja odločitev na podlagi Lizbonske pogodbe[24]. Na podlagi predlagane okvirne uredbe bi postopek makrofinančne pomoči postal podoben tistemu iz drugih instrumentov zunanjega financiranja, pri čemer bi bila Komisija pristojna za sprejemanje sklepov o odobritvi makrofinančne pomoči pod nadzorom odbora predstavnikov držav članic v skladu s postopkom preverjanja, ki je bil uveden z novimi pravili komitologije, veljavnimi od 1. marca 2011[25]. V prvem polletju leta 2011 niso bili izvedene nobene posojilne transakcije MFA. Dve posojilni transakciji v skupnem znesku 126 milijonov EUR[26] sta bili izvedeni julija 2011. · Posojila Euratom Posojila Euratoma za države članice ali v določenih upravičenih državah nečlanicah (Ruska federacija, Armenija, Ukrajina) ne smejo presegati 4 milijard EUR, od katerih je porabljenih že približno 85 %. Preostali znesek je okoli 600 milijonov EUR in bi se lahko uporabil za financiranje novih projektov. · Posojila EIB V okviru splošnega mandata EIB, ki obsega obdobje 2007–2013, je bil 30. junija 2011 sprejet dogovor o skupnem znesku 17 691 milijonov EUR, od katerih je bilo 7,180 milijona EUR izplačanih na navedeni datum (glej preglednico A6 delovnega dokumenta). Po srednjeročni reviziji zunanjega mandata EIB sta Evropski parlament in Svet 13. oktobra 2011 sprejela nov sklep (št. 1080/2011/EU z dne 25. oktobra 2011) o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Unije in o razveljavitvi Sklepa št. 633/2009/ES. Novi sklep je začel veljati 30. oktobra 2011. Kot posledica bi se skupni znesek izplačanih posojil in jamstev, zagotovljenih v okviru finančnih transakcij EIB, brez izplačanih zneskov in z dodatkom vseh povezanih vsot, povečal s 25 800 milijonov EUR na najvišjo mejo 29 484 milijonov EUR[27]. Jamstvo EU je omejeno na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in jamstev, zagotovljenih v okviru finančnih transakcij EIB. Zaradi vztrajnih geopolitičnih napetosti v nekaterih državah južnega Sredozemlja, ni mogoče izključiti možnosti, da bo moral Sklad kriti morebitne nezmožnosti odplačevanja posojil ali posojilnih jamstev, ki so na tem zemljepisnem področju upravičena do jamstev EU (za več informacij o državah, ki jim zajemajo jamstva EU glej tabeli A1 in A2 delovnega dokumenta). 5. Neplačila, aktivacija proračunskih jamstev in zaostala plačila 5.1. Plačila iz gotovinskih sredstev Komisija črpa iz svojih gotovinskih sredstev, da prepreči zamude in z njimi povezane stroške pri servisiranju svojih posojilnih poslov, kadar dolžnik zamuja s plačili EU[28]. 5.2. Plačila iz proračuna Proračunska sredstva pod proračunsko postavko 01 04 01 (vrstice z zaznamkom pro memoria) „Jamstva Evropske unije za najemanje posojil Unije in Euratoma in dajanje posojil EIB“ se niso zahtevala, ker v prvi polovici leta 2011 ni bilo zabeleženih neplačil. 5.3. Črpanje iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe[29] V primeru zapoznelih plačil prejemnika posojila v tretjih državah, ki ga je odobrila Skupnost ali za katere Skupnost jamči, mora jamstveni sklad pokriti izpad v treh mesecih od dneva zapadlosti plačila[30]. V prvi polovici leta 2011 Sklad ni prejel nobenega zahtevka. 6. Jamstveni sklad za zunanje ukrepe 6.1. Izterjave[31] Na dan 30. junija 2011 Skladu ni bilo treba terjati zaostalih plačil. 6.2. Premoženje Na dan 30. junija 2011 so neto sredstva[32] Sklada znašala 1 487 416 919 EUR. 6.3. Ciljni znesek Sklad mora doseči ustrezno raven sredstev (ciljni znesek) v višini 9 % skupnih neplačanih kapitalskih obveznosti, nastalih z vsemi transakcijami, vključno z obračunanimi obrestmi. Razmerje med sredstvi sklada (1 487 416 919 EUR) in neporavnanimi kapitalskimi obveznostmi[33] (19 848 481 968 EUR) po finančni uredbi se je z 7,7 %, kolikor je znašalo 31. decembra 2010, 30. junija 2011 povečalo na 8,8 %. Ob koncu leta 2010 so bila sredstva sklada manjša od ciljnega zneska. V skladu s pravili oblikovanja rezervacij, ki jih določa uredba o Skladu, je bilo v predhodni predlog proračuna za leto 2012 vključenih za 260 170 000 EUR rezervacij. Ta znesek se bo prenesel s proračuna na Sklad februarja 2012. 7. Ocena tveganj: gospodarsko in finančno stanje tretjih držav z največjim tveganjem 7.1. Cilji Prejšnji deli tega poročila navajajo podatke o količinskih vidikih tveganja za proračun v zvezi s tretjimi državami. Ta oddelek, ki ga dopolnjuje oddelek 3 delovnega dokumenta, vsebuje makroekonomsko analizo tretjih držav, ki so najbolj izpostavljene proračunu ali ki uživajo ugodnosti posojilnih skladov EU (makrofinančna pomoč in posojila Euratoma). 7.2. Metode ocenjevanja tveganj Ocena tveganja v delovnem dokumentu temelji na podatkih o gospodarskem in finančnem položaju, bonitetah in drugih znanih dejstvih o državah, ki so prejele jamčena posojila. Ta ocena ne upošteva ocen o pričakovanih izgubah in terjatvah, ki so vedno zelo nezanesljive. Kazalniki tveganj za države, navedeni v tabelah v delovnem dokumentu, prikazujejo razvoj tveganj za neplačila. Ta analiza je na voljo v oddelku 3 delovnega dokumenta za države, ki 30. junija 2011 predstavljajo največje kreditno tveganje in izpostavljenost za proračun (vključno s posojili MFA in posojili Euratoma). [1] COM(2011) 528 in SEC(2011) 1011 predstavljata prejšnje poročilo o jamstvih, ki jih krije proračun (na dan 31. decembra 2010). [2] Makrofinančna pomoč se lahko dodeli tudi v obliki sredstev za tretje države. Za več informacij o makrofinančni pomoči glej poročilo Komisije COM(2011) 408 in SEC(2011) 874. [3] Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (UL L 53, 23.2.2002, str. 1). [4] EFSM je bil uveden 11. maja 2010 na podlagi Uredbe Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 (UL L 118, 12.5.2010, str. 1). Deluje na podoben način kot Aranžma za odpravljanje težav v plačilni bilanci, vendar je na voljo vsem državam članicam, torej vključuje države članice, ki so del euroobmočja. [5] Podatki o mandatih EIB so prikazani v tabeli A1, sklici na pravne podlage pa v tabeli A4 delovnega dokumenta. [6] 30.6.2011 je jamstvo zajemalo obdobje od 1. februarja 2007 do 31. oktobra 2011 v skladu s Sklepom št. 633/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 (UL L 190, 22.7.2009, str. 1) („Sklep o zunanjem mandatu“), ki je nadomestil Sklep Sveta 2006/1016/ES z dne 19. decembra 2006. Medtem je bilo obdobje s Sklepom 1080/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 (UL L 280, 27.10.2011, str. 1) razširjeno do 31. decembra 2013. [7] Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009 o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (kodificirana različica), t. i. uredba o Jamstvenem skladu (UL L 145, 10.6.2009, str. 10). [8] Čeprav so zunanja tveganja krita z jamstvom iz proračuna EU, deluje Jamstveni sklad kot instrument za varovanje proračuna EU pred tveganjem neplačil. Za celotno poročilo o delovanju sklada glej COM(2010) 418 in priloženi delovni dokument služb Komisije (SEC(2010) 968). [9] Sklep Sveta (2011/288/EU) z dne 12. maja 2011 o zagotovitvi preventivne srednjeročne finančne pomoči EU Romuniji (UL L 132, 19.5.2011, str. 15). [10] Člen 122(2) PDEU predvideva finančno podporo državam članicam v težavah, ki so jih povzročile izjemne okoliščine, nad katerimi države članice nimajo nikakršnega vpliva. [11] Evropski instrument za finančno stabilnost: http://www.efsf.europa.eu/about/index.htm. [12] Instrument posojil Grčiji - ECFIN - Evropska komisija: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm. [13] Glej tabelo 1 v Poročilu. [14] Pri tem izračunu se domneva, da neporavnana posojila ne zapadejo predčasno, tj. upoštevajo se samo zapadla plačila (glej tudi tabeli 2 in 3 Poročila in tabelo A2 delovnega dokumenta). [15] To predstavlja zapadle zneske v drugem semestru leta 2011 (od skupnih neplačanih zneskov na dan 30. junija 2011) ob predpostavki, da se neplačana posojila ne povečajo. Za podrobnosti o tem glej tabelo A2 delovnega dokumenta. [16] To predstavlja zapadle zneske v drugem semestru leta 2011 (od skupnih neplačanih zneskov na dan 30. junija 2011) ob predpostavki, da se neplačana posojila ne povečajo. Za podrobnosti o tem glej tabelo A2 delovnega dokumenta. [17] Čim višja je številka razvrstitve, tem manjša je kreditna sposobnost države. Države so razvrščene na lestvici od 0 do 185 ali do 100 (število držav je bilo od januarja 2011 zmanjšano s 185 na 100). 185 oziroma 100 odraža največje tveganje neplačila. Posamezna država lahko svojo oceno izboljša, v razvrstitvi pa vseeno pade, če se izboljša splošna ocena vseh ocenjenih držav. [18] Glej sporočilo za javnost o izrednem sestanku Sveta Ecofin 9. in 10. maja 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [19] Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (UL L 118, 12.5.2010, str. 1). [20] Izvedbeni sklep Sveta št. 344/2011/EU z dne 30. maja 2011 o finančni pomoči Unije Portugalski (UL L 159 z dne 17.6.2011, str. 88). [21] Prvi obrok v znesku 1,75 milijarde EUR je bil Portugalski izplačan 31. maja 2011. Do junija 2011 je bilo izplačane 6,5 milijarde EUR. [22] http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/ireland/index_en.htm. [23] Za dodatne informacije o EFSM glej tudi poročilo Komisije o dejavnostih najemanja in dajanja posojil v Evropski uniji v letu 2010, COM(2011) 485. [24] Od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe sklepov o makrofinančni pomoči ne sprejema več le Svet, ampak se sprejemajo v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (soodločanje). [25] Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13), ki nadomešča Sklep Sveta 1999/468/ES. [26] 26 milijonov EUR Armeniji in 100 milijonov EUR Srbiji. [27] Povečanje za 3 684 EUR milijonov EUR se porazdeli med dodatni mandat 2 000 EUR za financiranje transakcij z zvezi z podnebnimi spremembami in 1 684 EUR za krepitev tveganih poslov EIB. [28] Glej člen 12 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 o izvajanju Sklepa št. 436/2007/ES, Euratom o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti (UL L 130, 31.05.2000, 1–12). [29] Od začetka v letu 1994 je Sklad prejel zahtevke v skupnem znesku 478 milijonov EUR. [30] Za podrobnosti glej oddelek 1.4.3 delovnega dokumenta. [31] Od začetka v letu 1994 je Sklad izterjal 576 milijonov EUR (vključno s povrnjenim kapitalom in obrestmi, zamudnimi obrestmi za zamujena plačila ter ustvarjenimi dobički in izgubami zaradi menjalnih tečajev). [32] Skupna sredstva sklada minus zapadle obveznosti (pristojbine EIB in revizijske pristojbine). [33] Vključno z obračunanimi obrestmi.