SL Uradni list Evropske unije C 237/31

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 237/06

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„SZENTESI PAPRIKA“

ES št.: HU-PGI-0005-0912-30.11.2011

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Szentesi paprika“

2. Država članica ali tretja država

Madžarska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 – Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Zaščitena geografska označba „Szentesi paprika“ se uporablja za plod navedenih tipov sort in sort Capsicum annuum, pridelan s pospeševanjem rasti.

Proizvodi z označbo „Szentesi paprika“ morajo biti ob dajanju na trg zdravi in nepoškodovani, različni tipi sort pa morajo imeti naslednje značilnosti:

(a) Bela paprika za polnjenje (Capsicum annuum L. var. grossum) Ob dozorelosti je mastna na otip, njena koža je gladka in spolzka; če jo prelomimo, hrskne; konica ni zašiljena in je nagubana, meso pa je debelo. Njena površina je gladka in sijoča, barva pa rumenkasto bela (slonokoščena). Ima stožčasto obliko, dolga je 60–120 mm in široka 40–70 mm; večinoma ima tri ali štiri rebra; meso je debelo 4–7 mm, ima trdno konsistenco in tanko kožo; ima močan vonj po papriki ter aromatičen in nepekoč okus. Sorte, ki se pridelujejo: Hó, Cibere, Century, Hurricane, Bronson, Emese, Kurca, Creta, Joker, Karma, Bravia (RZ35862), Kalota, Brendon, Antal, Zalkod, Censor, Celtic, Cinema, Glorietta, Dimentio, E-49.39615, Galga, Claudius, Skytia.

(b) Koničasta pekoča paprika (Capsicum annuum L. var. longum) Koničasta pekoča „Szentesi paprika“ ima sijočo, gladko ali nekoliko valovito površino in podolgovato koničasto obliko. Je svetlo-, srednje- ali temnozelene barve. Dolga je 150–250 mm in široka 20–50 mm; večinoma ima dve ali tri rebra, meso je debelo 3–4 mm, je čvrsta in ima tanko kožo. Plod ima močan vonj po papriki ter prijetno pikantno aromo in okus. Sorte, ki se pridelujejo: Daras, Rush, Sarah, Fighter, Kard, Thunder, Kais. Sorte, ki se pridelujejo, imajo stopnjo pikantnosti 2 500–5 000 na Scovillovi lestvici.

(c) Paprika Kápia (Capsicum annuum L. var. grossum) „Szentesi paprika“ iz skupine Kápia ima stožčasto obliko in je nekoliko sploščena; ob dozorelosti za obiranje ima gladko sijočo površino in žametasto temnordečo barvo. Dolga je 60–120 mm in široka 40–70 mm; običajno ima dve ali tri rebra. Meso je debelo 4–7 mm, je čvrsta in ima srednje debelo kožo. Plod ni pekoč, ima močan, sladek okus in vonj po mleti papriki. Sorte, ki se pridelujejo: Kárpia (T 112), Kapirex, Karpex, Mágus.

(d) Paradižnikasta paprika (Capsicum annuum L. var. grossum) Paradižnikasta paprika „Szentesi paprika“ ima zelo značilno obliko sploščene krogle z gladko sijočo površino in je ob zrelosti za obiranje temnordeče barve. Njen premer je 60–120 mm, dolga je 40–60 mm, ima tri ali štiri rebra, meso pa je debelo 5–7 mm. Je čvrsta ter ima tanko kožo, močan vonj po papriki in ni pekoča. Sorte, ki se pridelujejo: Pritavit, Kabala, Bihar. Sorte zgoraj navedenih vrst, ki se lahko pridelujejo, se lahko vsako leto spremenijo.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse naslednje faze v postopku pridelave paprike z označbo „Szentesi paprika“ morajo potekati na geografskem območju iz 4. točke:

— vzgoja in rast sadik paprike,

— integrirana ekološka pridelava različnih tipov sort in sort, zlasti:

— izbira pridelovalnega obdobja,

— priprava pridelovalnega območja,

— obdelava zemljišča in osnovno gnojenje,

— sajenje,

— priprava opor,

— dejavnosti nege rastlin (fitotehnologija),

— namakanje in dodajanje hranil,

— uravnavanje klime,

— uporaba okolju prijaznih integriranih postopkov za zaščito rastlin,

— pobiranje, priprava proizvoda, predskladiščenje in skladiščenje,

— uničenje rastlin, na katerih so zrasli plodovi, razvoj in dezinfekcija proizvodne opreme.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

„Szentesi paprika“ se sortira, pakira in označi v prostorih pridelovalca ali drugem primernem obratu na opredeljenem geografskem območju.

Pakiranje v serije: plato, košara, polietilenska vreča (3, 5, 20, 30, 40, 50, 60, 80 paprik na enoto); po masi: košara, mrežasta vreča rašel (0,35, 0,5, 0,7, 1, 2 kg paprik na enoto) ali zaboj: v paketih M10, M20 ali M30 (2,5, 10, 12, 14 kg paprik na enoto). Vrsta pakiranja različnih tipov sort se lahko kadar koli spremeni glede na komercialne zahteve.

Da se ohranijo značilna kakovost in enotnost različnih tipov sort in njihovih sort ter značilen okus, vonj, aroma, čvrstost in nepoškodovanost proizvodov z ZGO „Szentesi paprika“ ter se zagotovi njihova sledljivost, jih je treba pakirati na opredeljenem geografskem območju.

3.7 Posebna pravila za označevanje

— Na embalaži mora biti navedena kombinacija besed „Szentesi paprika“.

— Nameščena mora biti tudi označba s črtno kodo, ki zagotavlja sledljivost proizvodov z označbo „Szentesi paprika“.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Zaščitena geografska označba (ZGO) „Szentesi paprika“ se prideluje na območju, ki sovpada z okrajem Csongrád.

Prideluje se znotraj upravnih meja naslednjih krajev v okraju Csongrád: Derekegyháza, Fábiánsebestyén, Felgyő, Mindszent, Nagymágocs, Nagytőke, Szegvár in Szentes.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Dejavniki, ki vplivajo na pridelavo kakovostnih paprik, zlasti temperatura in svetloba ter tla in hidrografske značilnosti, so v regiji Szentes ustvarili ugodne razmere za razvoj pridelave paprike z namakanjem, s katero so prvi začeli „bolgarski vrtnarji“ (pridelovalci zelenjave, ki so uporabljali posebne metode manjšega obsega, pospeševanje rasti v toplih gredah in namakanje), ki so se na tem območju naselili v drugi polovici 19. stoletja.

Pridelovalno območje Szentes leži v jugovzhodnem delu Madžarske, v eni od najnižje ležečih kotlin v Veliki madžarski nižini. Topografsko ima regija posebno lego, saj obsega najnižje ležeča zemljišča v državi, ki jih s treh strani, od sosednjih okrajev do doline Tisza, obdajajo pobočja. Najpomembnejši vodotok hidrografskega sistema regije je reka Tisza, ki določa tudi celotno geografsko fiziognomijo tega območja. Zaradi obilice površinske vode na tem območju prevladujejo karbonatna tla in travniška tla s solonci in černozjomi. Tla na pridelovalnem območju so v dobrem fizičnem stanju. Zanje so značilni prhka tekstura, hitro segrevanje, subalkalna vrednost pH, dobro uravnavanje vode in hranil, visoka vsebnost humusa in debela vrhnja plast.

Med ključnimi podnebnimi dejavniki, ki med pridelavo vplivajo na vsebnost plodov z označbo „Szentesi paprika“, so svetloba, število ur osončenosti, temperatura in količina toplote, oddane s sevanjem. Na pridelovalnem območju Szentes prevladujejo celinske podnebne značilnosti. Število ur osončenosti je enakomerno porazdeljeno po vsem območju, ki ima na leto v povprečju 2 050 ur sonca. Glede na merjenje povprečne letne temperature je pridelovalno območje eno od najtoplejših v državi. Povprečna letna temperatura je + 10–11 °C, temperaturna vsota med rastno sezono pa znaša 3 200–3 300 °C. To je zelo ugodno za pridelavo paprike, ki potrebuje veliko toplote.

Nasprotno pa na tem območju pade najmanj padavin v vsej državi, saj je povprečna letna količina padavin 500–550 mm. Običajno 40 % padavin pade v zimski polovici leta, 60 % pa v poletni. Pridelava paprike, pri kateri se porabi veliko vode, je bila mogoča šele z namakanjem, ki se je razvilo zaradi ugodnih hidrografskih razmer na tem območju, uvedli pa so ga „bolgarski vrtnarji“.

5.2 Posebnosti proizvoda

Glavne organoleptične vrednosti in značilnosti proizvodov z označbo „Szentesi paprika“, ki izvirajo z geografskega območja, so: izjemno aromatičen pekoč, sladek ali pikanten okus; močan vonj po papriki ali pridih po mleti papriki; tanka koža. Meso ploda je debelo 3–7 mm, kar omogoča uživanje v okusu in aromah plodov, ki se običajno zaužijejo sveži.

Bela „Szentesi paprika“ je ob dozorelosti mastna na otip, njena koža je gladka in spolzka; če jo prelomimo, hrskne; konica ni zašiljena in je nagubana, meso pa je debelo. Sveža paprika ima zelo značilen vonj in sočnost ali kot radi rečejo potrošniki: „ ‚Szentesi paprika‘ ima okus“.

Koničasta pekoča „Szentesi paprika“ ima sijočo, gladko ali nekoliko valovito kožo; je podolgovate koničaste oblike; meso je čvrsto. Plod ima močan vonj po papriki ter prijetno pikantno aromo in okus. „Szentesi paprika“ iz skupine Kápia ima stožčasto obliko in je nekoliko sploščena; meso je čvrsto; koža je srednje debela. Ima gladko sijočo površino in zelo privlačno žametasto temnordečo barvo, ki je rezultat geografskega okolja (svetlobe in toplote).

Paradižnikasta „Szentesi paprika“ ima zelo značilno obliko sploščene krogle; kljub debelemu mesu ima tudi zelo tanko kožo, površina ploda pa je gladka; ob zrelosti za obiranje je temnordeče barve.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO)

Povezanost z geografskim območjem temelji na dolgotrajnem slovesu proizvoda ter lokalnem strokovnem znanju in izkušnjah pridelovalcev „Szentesi paprike“, ki so se prenašali iz roda v rod.

Sloves proizvoda z označbo „Szentesi paprika“

Pridelavo paprike z namakanjem so v regiji Szentes začeli razvijati „bolgarski vrtnarji“, ki so se na tem območju naselili v drugi polovici 19. stoletja. Priznana „Szentesi paprika“ se neprekinjeno prideluje vse od takrat. Proizvod še danes uživa velik sloves in je v Debrecenu leta 2006 prejel glavno nagrado na razstavi Farmer Expo, ki je vključevala vrtnarski sejem in na kateri je sodelovalo približno 300 madžarskih in tujih podjetij. Leta 2007 je sladka paprika, ki naj bi se uživala sveža, prejela nagrado Magyar Termék Nagydíj (madžarska nagrada za kakovosten proizvod).

Številni zgodovinski podatki potrjujejo več stoletij staro povezanost slovesa „Szentesi paprike“ z geografskim območjem. Pojav sladke paprike na Madžarskem je mogoče zaslediti že ob naselitvi „bolgarskih vrtnarjev“ na posestvu Úsztató v regiji Szegvár pozimi 1875–76. Po podatkih iz velikega popisa kmetijstva leta 1895 je bilo 92,74 % celotne pridelave paprik na Madžarskem skoncentrirane v jugovzhodnem delu države na območju Szentes. Vrtnarji so vzeli v najem zemljišča, da bi obdelovali travniška tla s černozjomom in aluvialnimi prstmi v okrožju Csongrád, ki so bogata s humusom in se hitro segrejejo. Če je bilo mogoče, so se naselili na zemljiščih z rahlim naklonom. Za zgodnjo pridelavo so uporabljali kaljena semena in tople grede. V rastlinjakih so izvajali tudi vmesne posevke, tako da so zraven paprik na primer posadili sadike kumar, pri čemer so kumare ostale na svojem mestu, potem ko so paprike izkopali. Ločene sadike so se izkopale skupaj z manjšo grudo prsti. Uvedli so obsežno redno namakanje, za kar so uporabljali ogreto stoječo vodo ali plitvo počasi tekočo vodo. Poznali so edinstveno metodo črpanja in odtekanja vode. V tem obdobju so se na območju Szentes uporabljala tako imenovana verižna žlebičasta kolesja, ki so se prilagajala spremenljivi višini vode.

Lokalno znanje in izkušnje

Uravnavanje toplote na površju tal je na pridelovalnem območju Szentes zelo ugodno. Ker tla, na katerih se prideluje „Szentesi paprika“, absorbirajo več toplote, kot je oddajo s sevanjem ob zori, se povečata preskrba tal in zraka s toploto, zato se temperatura zviša. Uravnotežena mikroklima, ki jo ustvarja usklajena preskrba s toploto, in pridelava z namakanjem, ki so jo uvedli „bolgarski vrtnarji“, skupaj zagotavljata izjemen okus paprike z označbo „Szentesi paprika“, ki rabi veliko toplote in vode.

Naravne dejavnike dopolnjujejo dejavnosti lokalnih kmetov in praktične izkušnje s pospeševanjem rasti (uravnavanje toplote, prezračevanje, zasenčevanje, nega rastlin), ki se prenašajo iz roda v rod. S tem znanjem in izkušnjami je bilo mogoče izravnati negativne učinke skrajnih vremenskih pojavov v zadnjih desetletjih, s čimer so se zagotovili, in kjer je bilo mogoče ohranili okus, barva in aroma paprike z oznako „Szentesi paprika“, pa tudi njena privlačna oblika, ki je tako značilna za različne tipe sort.

Tehnike, ki so jih uvedli „bolgarski vrtnarji“, so bile v zadnjih približno 150 letih prilagojene vsakokratnim razmeram. Bistveni dejavniki za pridelovanje paprike so se med pridelovalnim postopkom znova ocenili in pojavile so se nove pridelovalne metode. Do šestdesetih let prejšnjega stoletja je veljalo, da so možnost namakanja (reki Tisza in Körös ter sistemi namakalnih kanalov), število ur osončenosti (možnosti za zgodnjo pridelavo) in otoplitev zgodaj spomladi najpomembnejši dejavniki za pridelavo. Naslednje obdobje je trajalo od konca šestdesetih let do konca osemdesetih let prejšnjega stoletja. Da bi v celoti izkoristili zgodnjo otoplitev in veliko število ur osončenosti pozimi in spomladi, so pridelovalci paprike začeli uporabljati rastlinjake. Potem ko so v istem obdobju na tem območju odkrili geotermalno energijo, se je pridelava paprik z označbo „Szentesi paprika“ s prostega preselila v rastlinjake, v katerih se vedno bolj uveljavljajo pridelovalne metode brez uporabe prsti.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

Vidékfejlesztési Értesítő (bilten Razvoj podeželja), 16. november 2011, zvezek LXI, št. 6, str. 317

http://elelmiszerlanc.kormany.hu/minosegpolitika

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Prim. opombo 2.