[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 4.11.2009

COM(2009)614 konč.

ZELENA KNJIGA

Povezovanje poslovnih registrov

{SEC(2009) 1492}

ZELENA KNJIGA

Povezovanje poslovnih registrov

(Besedilo velja za EGP)

1. UVOD

Sedanja finančna kriza je ponovno poudarila, kako pomembna je preglednost finančnih trgov. V okviru ukrepov za finančno oživitev[1] lahko na izboljšanje dostopa do najnovejših in uradnih informacij o podjetjih gledamo kot na način za obnovitev zaupanja v trge po vsej Evropi.

Pri tem imajo bistveno vlogo poslovni registri[2]. V njih so vpisane, se preučujejo in hranijo informacije o podjetjih, kot so informacije o pravni obliki podjetja, njegovem sedežu, kapitalu in pravnih zastopnikih, javnosti pa je omogočen dostop do njih. Lahko tudi ponujajo dodatne storitve, ki se lahko razlikujejo med državami. Minimalni standardi ključnih storitev so določeni v evropski zakonodaji;[3] zlasti morajo države članice od 1. januarja 2007 voditi elektronske poslovne registre[4]. Vendar se poslovni registri v Evropi vodijo na nacionalni ali regionalni ravni: v njih so shranjene samo informacije o podjetjih, ki so registrirana na zadevnem ozemlju (v državi ali v regiji).

Podjetja vse bolj širijo svoje dejavnosti preko nacionalnih meja in izkoriščajo priložnosti enotnega trga. Čezmejne skupine in veliko število prestrukturiranj podjetij, kot so združitve in delitve, zadevajo podjetja iz različnih držav članic EU. Poleg tega je sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti v zadnjem desetletju omogočila podjetjem[5], da se vpišejo v eni državi članici, svojo poslovno dejavnost pa delno ali v celoti opravljajo v drugi.

Po čezmejnem dostopu do informacij o podjetjih za poslovne namene ali za olajšanje dostopa do pravnega varstva je vse večje povpraševanje. Čeprav je dostop do uradnih informacij o podjetjih enostaven v državi, v kateri so podjetja registrirana, pa lahko dostop do istih informacij iz druge države članice ovirajo tehnične ali jezikovne ovire[6]. Zato je treba olajšati čezmejni dostop do uradnih in zanesljivih informacij o podjetjih za upnike, poslovne partnerje in potrošnike ter s tem zagotoviti ustrezno stopnjo preglednosti in pravne varnosti na trgih po vsej EU. Da bi to dosegli, je nujno čezmejno sodelovanje poslovnih registrov.

Poleg tega je zaradi postopkov, kot so čezmejne združitve podjetij ali prenosi sedeža podjetja in ustanovitve podružnic podjetja v drugih državah članicah, potrebno vsakodnevno sodelovanje nacionalnih, regionalnih ali lokalnih organov in/ali poslovnih registrov. Z njihovim tesnim sodelovanjem se pospešujejo postopki in veča pravna varnost.

Učinkovito čezmejno sodelovanje med registri ni bistveno samo za nemoteno delovanje enotnega trga, ampak tudi znatno zmanjšuje stroške podjetij, ki poslujejo čezmejno. Skupina neodvisnih zainteresiranih strani na visoki ravni za upravne obremenitve je ugotovila, da je olajšanje čezmejnega elektronskega dostopa do informacij o podjetjih način, s katerim je mogoče olajšati čezmejne gospodarske dejavnosti. Ker je mogoče, kot so navedli strokovnjaki, pri nekaterih obveznostih v zvezi z informacijami, ki so določene v enajsti direktivi o pravu družb (89/666/EGS), prihraniti 161 milijonov EUR, so v celoti podprli cilj interoperabilnosti med trgovinskimi registri v celotni Evropi[7].

Obstoječe prostovoljno sodelovanje med poslovnimi registri ni dovolj, ampak ga je treba okrepiti. Za to so na voljo orodja in pobude, kot je Evropski poslovni register (EBR), projekt e-pravosodja ali informacijski sistem za notranji trg (IMI), ki lahko spodbujajo nadaljnje uveljavljanje tega pravnega okvira, olajšujejo komunikacijo med zadevnimi registri ter povečujejo preglednost trgov in zaupanje vanje.

V tej zeleni knjigi je opisan obstoječi okvir ter so preučeni možni načini za izboljšanje dostopa do informacij o podjetjih v EU in za učinkovitejšo uporabo direktiv o pravu družb.

2. Zakaj je treba okrepiti sodelovanje med poslovnimi registri?

Povezovanje poslovnih registrov ima dva različna, vendar povezana cilja:

- Dostop do informacij – mreža poslovnih registrov

Lažji čezmejni dostop do informacij o podjetjih povečuje preglednost enotnega trga in zaščito zainteresiranih ter tretjih strani in prispeva k obnavljanju zaupanja v trge. Čezmejni dostop do informacij se je zelo izboljšal, ko je začela veljati sprememba prve direktive o pravu družb (2003/58/ES) iz leta 2003, s katero so bili v državah članicah po 1. januarju 2007 uvedeni elektronski poslovni registri. Vendar morajo državljani in podjetja, da zberejo ustrezne poslovne informacije o podjetjih, še vedno iskati v vsaj 27 registrih. Tudi če so registri na voljo na spletu, se zainteresirane strani soočajo s problemom različnih jezikov, pogojev iskanja in struktur. Z enotno točko dostopa do poslovnih informacij o vseh evropskih podjetjih bi lahko podjetja prihranila čas in stroške.

Zato moramo zdaj razmisliti o naslednjih korakih v tem procesu. Predvsem bi morale biti pri sodelovanju in odločanju o pogojih udeležene vse države članice. V vseh državah članicah bi moral biti omogočen dostop do zanesljivih informacij o podjetjih, po možnosti v vseh uradnih jezikih EU. Prav tako bi moralo biti omogočeno iskanje informacij o podjetju ali skupini podjetij, ki delujejo v različnih državah članicah, ne da bi bilo treba iskati v enem zadevnem nacionalnem ali regionalnem registru za drugim. Kakovost storitev bi morala biti enaka po vsej EU.

- Sodelovanje poslovnih registrov v čezmejnih postopkih

Drugi namen povezovanja poslovnih registrov je okrepiti sodelovanje pri čezmejnih postopkih, kot so čezmejne združitve, prenosi sedeža ali postopki v primeru insolventnosti. Takšno čezmejno sodelovanje se zahteva v več pravnih virih s področja prava družb, kot je predstavljeno v okviru 1.

Okvir 1 – Pravni viri s področja prava družb in sodelovanje med poslovnimi registri

Direktiva o čezmejnih združitvah[8], statut evropske družbe[9] in statut evropske zadruge[10] izrecno zahtevajo čezmejno sodelovanje poslovnih registrov. Te določbe zagotavljajo, da se pristojni poslovni registri neposredno obveščajo o določenih dejavnostih, in tako pospešujejo vpisne postopke ter s tem povečujejo pravno varnost[11]. Neposredna komunikacija med registri tudi olajša izmenjavo informacij in tako zagotavlja, da so zainteresirane strani v drugih državah članicah bolje obveščene.

Poleg tega je sodelovanje poslovnih registrov v praksi nujno zaradi zahteve po razkrivanju informacij za tuje podružnice (v skladu z enajsto direktivo o pravu družb (89/666/EGS)). Direktiva zahteva, da podjetja, ko odprejo podružnico v drugi državi članici, razkrijejo številne informacije in dokumente. Da bi bile tretje strani bolje obveščene, morajo biti razkrite informacije v jeziku države, v kateri je registrirana podružnica. Neposredna komunikacija med poslovnimi registri je potrebna, da se preveri, ali so zadevni podatki pravilni in posodobljeni, ter za zaščito interesov upnikov in potrošnikov, ki so povezani s podružnico.

Število primerov, ki zahtevajo čezmejno sodelovanje, se lahko znatno poveča, ko bo sprejet statut o evropski zasebni družbi ( Societas Privata Europaea , SPE)[12]. SPE bi lahko malim in srednje velikim podjetjem (MSP) zagotovila enostavni in prožni instrument za razširitev njihove poslovne dejavnosti na enotnem trgu. Zato je treba zagotoviti enostaven dostop do uradnih informacij o teh podjetjih, ki poslujejo v več državah članicah.

Zato morajo biti pristojni organi in/ali poslovni registri jasno določljivi, za komunikacijo med njimi pa morajo biti na voljo varni in vnaprej vzpostavljeni kanali. To bi pospešilo čezmejne postopke in povečalo pravno varnost, prispevalo pa bi tudi k zmanjšanju upravne obremenitve podjetij.

Poleg tega je v enajsti direktivi o pravu družb (89/666/EGS) določen seznam informacij, ki jih morajo podjetja navesti, ko ustanavljajo podružnico v drugi državi članici. Vendar podjetja pogosto ne posodabljajo teh informacij. To ima lahko resne posledice, zlasti kadar se registra podružnice ne obvesti o prenehanju delovanja podjetja, register pa daje tako tretjim stranem zavajajoče informacije. Poslovni register podružnice je zato treba redno in samodejno obveščati o pomembnejših spremembah statusa podjetja. S takšno spremembo se lahko tudi zmanjšajo obveznosti glede registracije in s tem upravna obremenitev podjetij.

Okrepljeno sodelovanje med poslovnimi registri bi lahko ustvarilo sinergije pri informacijah o podjetjih, ki jih razkrijejo drugi organi. V zvezi z izboljševanjem preglednosti finančnih trgov direktiva o preglednosti[13] na primer vsebuje številne določbe, ki vlagateljem zagotavljajo dostop do zanesljivih finančnih informacij o izdajateljih, s katerih vrednostnimi papirji se trguje na reguliranem trgu. Med drugim zahteva, da so takšne informacije na voljo javnosti v tako imenovanih uradno določenih mehanizmih za centralizirano shranjevanje predpisanih informacij. Elektronsko omrežje takšnih uradno določenih mehanizmov za shranjevanje lahko poveča dostopnost finančnih informacij o družbah v Evropi, ki kotirajo na borzi[14]. V daljšem roku bi lahko predvideli enotno točko dostopa do vseh pravnih (shranjenih v poslovnih registrih) in finančnih informacij (shranjenih v zgoraj navedenih mehanizmih za shranjevanje) o družbah, ki kotirajo na borzi. Okrepljeno sodelovanje med poslovnimi registri bi moralo prispevati tudi k učinkovitemu in smotrnemu izvajanju čezmejnih postopkov v primeru insolventnosti v skladu s cilji iz uredbe o postopkih v primeru insolventnosti (1346/2000/ES)[15].

3. Obstoječi mehanizmi sodelovanja

3.1. Obstoječi mehanizmi sodelovanja med poslovnimi registri

Potreba po čezmejnem sodelovanju poslovnih registrov je bila ugotovljena pred skoraj dvema desetletjema, zaradi česar je bila uvedena tako imenovana pobuda o Evropskem poslovnem registru (EBR). To je bil prostovoljni projekt, ki so ga izvedli poslovni registri ob podpori Evropske komisije (glej okvir 2).

Okvir 2 – Evropski poslovni register (EBR)

EBR[16] je bil vzpostavljen v okviru pobude poslovnih registrov in danes sodeluje v njem večina registrov v EU. Trenutno zajema registre iz 18 držav članic[17] in šestih drugih evropskih jurisdikcij[18][19].

EBR je mreža poslovnih registrov, katere cilj je ponujati zanesljive informacije o podjetjih po vsej Evropi. Državljanom, podjetjem in javnim organom omogoča, da z vnosom ene same poizvedbe v svojem jeziku nato v vseh poslovnih registrih, ki so člani EBR, iščejo ime podjetja ali, v nekaterih državah, fizično osebo. Kot rezultat iskanja dobijo zahtevano informacijo v jeziku poizvedbe. Pravne vidike prenosa podatkov v mreži in zlasti zaščito osebnih podatkov urejajo nacionalni zakoni, vključno z določbami za izvajanje pravil Skupnosti o varstvu podatkov[20].

Sodelovanje v mreži EBR je za registre prostovoljno, poteka pa na podlagi pogodbe (sporazum o izmenjavi informacij). EBR je tudi sprejel obliko Evropskega gospodarskega interesnega združenja (EGIZ)[21], vendar vsi registri zaradi posebnosti nekaterih nacionalnih zakonov ne smejo sodelovati v njem.

Za podrobnejši opis tega projekta glej poročilo o napredku, priloženo tej zeleni knjigi.

Sodelovanje v ERB je nekoliko omejeno. Prvič, čeprav je neformalna struktura sodelovanja v EBR povečala njegovo prožnost, pa je hkrati povzročila velike težave pri širjenju omrežja, ki je bilo zato dolgotrajno. Poleg tega EBR in zadevni poslovni registri, zlasti tisti, ki se financirajo z javnimi sredstvi, nimajo na voljo dovolj sredstev, da bi pospešili izdelavo omrežja, ki bi zajemalo vse države članice.

Drugič, sodelovanje v EBR je omejeno na olajšanje čezmejnega dostopa do informacij o podjetjih (prvi cilj, opisan v točki 2), vendar ne zadeva sodelovanja med registri v čezmejnih postopkih (drugi cilj, opisan v točki 2). Zato so nekateri partnerji EBR začeli izvajati raziskovalno pobudo, ki jo financira pretežno Evropska komisija, da bi spodbudili povezovanje registrov ( Business Register Interoperability Throughout Europe (interoperabilnost poslovnega registra po vsej Evropi) – BRITE )[22]. Cilji projekta BRITE, ki se je zaključil marca 2009, so bili razviti in uvesti napredni in inovativni model interoperabilnosti, storitveno platformo IKT in instrument za upravljanje, da bodo lahko poslovni registri v EU sodelovali med seboj, usmerjen pa je bil zlasti na primere čezmejnih prenosov sedeža, združitev in na boljši nadzor nad podružnicami podjetij, registriranimi v drugih državah članicah.

Projekt BRITE je bil samo raziskovalni projekt, zato so bili njegovi rezultati uporabljeni v samo nekaj državah, da bi preizkusili njihovo funkcionalnost. Sodelujoče države članice so po končani projektni fazi razpravljale, kako v prihodnosti uporabiti rezultate projekta. Novembra 2009 bo predstavljen v prihodnost usmerjen strateški pregled[23] o tem, kako najbolje zagotoviti vzdrževanje storitev in kako urediti odgovornost za izvajanje storitev, ki so bile predvidene kot nadaljevanje projekta BRITE.

3.2. Druga orodja in pobude: informacijski sistem za notranji trg (IMI) in e-pravosodje

Ker z obstoječimi mehanizmi sodelovanja ni mogoče zadostiti potrebi po okrepljenem sodelovanju, je treba preučiti druga orodja in pobude, kot sta informacijski sistem za notranji trg (IMI) in e-pravosodje, ki lahko spodbujajo nadaljnje uveljavljanje tega pravnega okvira in povečajo preglednost trga[24].

Informacijski sistem za notranji trg (IMI) je instrument, namenjen izboljševanju upravnega sodelovanja med državami članicami, da bi se izboljšalo delovanje zakonodaje o notranjem trgu. Marca 2006 so države članice potrdile predlog o razvoju IMI, ki se na tej stopnji uporablja za izvrševanje direktive o poklicnih kvalifikacijah[25]. Od konca leta 2009 bo podpiral tudi izvrševanje direktive o storitvah[26] [27](glej okvir 3).

Okvir 3 – Informacijski sistem za notranji trg (IMI)

IMI je varna spletna aplikacija, ki jo vodi Komisija. Je zaprta mreža, ki pristojnim organom v državah članicah ponuja enostavno orodje za iskanje ustreznih sogovornikov v drugih državah članicah ter hitro in učinkovito komuniciranje z njimi. IMI obravnava zahteve po informacijah s strukturiranim sklopom vprašanj in odgovorov. Prevajalska služba Evropske komisije je vprašanja prevedla v vse uradne jezike ter tako zagotovila zanesljivo in pravno veljavno jezikovno podporo. Poleg tega IMI ponuja pregleden sklop postopkov za obravnavanje zahtev, o katerih so se dogovorile vse države članice.

Za podrobnejši opis tega projekta glej poročilo o napredku, priloženo tej zeleni knjigi.

Namen pobude e-pravosodja je podpirati delo pravosodnih organov ali pravnikov in olajšati državljanom dostop do pravosodnih in pravnih informacij. Njeno področje uporabe se je od junija 2007, ko se je začela izvajati, postopoma razširilo, države članice in Evropska komisija pa dajeta njenemu izvajanju veliko prednost. Eden od posebnih projektov, ki bi moral prinesti oprijemljive rezultate, je evropski portal e-pravosodja, ki naj bi bil vzpostavljen na spletu do konca leta. Ko bo vzpostavljen, bo ključna točka dostopa do pravnih informacij, pravnih in upravnih ustanov, registrov, zbirk podatkov in drugih storitev v okviru evropskega pravosodnega projekta.

Akcijski načrt 2009–2013[28] za evropsko e-pravosodje obravnava vprašanje vključitve Evropskega poslovnega registra v portal in predstavlja tako imenovani postopni pristop. V prvi fazi, tj. že ob vzpostavitvi portala e-pravosodja, bi bila zagotovljena povezava do EBR. V drugi, srednje- do dolgoročni fazi, bi bilo treba razmisliti o možnosti delne vključitve EBR v sam portal. Podrobnosti druge faze je treba nadalje analizirati. Države članice so se strinjale, da mora ta druga faza temeljiti na do takrat doseženih rezultatih EBR.

4. Kako naprej

Možnosti, navedene v tem poglavju, predstavljajo nekaj predlogov rešitev zgoraj opisanih vprašanj. Zahtevajo različne stopnje sodelovanja in zavezanosti držav članic. Komisija poziva vse zainteresirane strani, naj izrazijo svoja stališča glede spodnjih točk.

Vsako predstavljeno možnost bodo morda morali spremljati zakonodajni predlogi, da se ustvari jasen pravni okvir za sodelovanje. Vendar bi bilo treba dodano vrednost takšnih zakonodajnih predlogov presoditi z oceno učinka v skladu s smernicami Komisije za oceno učinka[29].

4.1. Dostop do informacij – mreža poslovnih registrov

Da bi olajšali čezmejni dostop do informacij o podjetjih, je treba oblikovati mrežo poslovnih registrov, v kateri sodelujejo vse države članice. Ker v mreži sodeluje že 18 držav, je smiselno graditi na že doseženih rezultatih EBR, vendar je zaradi pretežno zasebnega značaja sodelovanja težko izboljšati njegovo učinkovitost z regulativnimi ukrepi.

Mreža poslovnih registrov ima resnično dodano vrednost samo, če zajema registre vseh 27 držav članic. Ena od možnosti za zagotovitev večjega sodelovanja v mreži bi bila zahteva, da se vsi poslovni registri v EU povežejo, določena po možnosti v prvi direktivi o pravu družb (68/151/EGS). Vendar bi morale imeti države članice možnost, da odločijo o tem, kako naj bo ta mreža vzpostavljena, in o pogojih sodelovanja. Lahko bi bilo koristno ustvariti trdnejšo pravno podlago za nekatere vidike mreže, podrobnosti sodelovanja pa bi morale biti določene v sporazumu o upravljanju elektronske mreže poslovnih registrov („sporazum o upravljanju“). Sporazum bi lahko urejal teme, kot so pogoji pridružitev mreži, vključno z odnosi z državami, ki niso članice EU, imenovanje organa za upravljanje mreže, vprašanja glede odgovornosti, financiranje, reševanje sporov itd. Obravnaval bi lahko tudi vprašanja vzdrževanja osrednjega strežnika in zagotavljanja dostopa javnosti v vseh uradnih jezikih EU. Pogodbena ureditev ohranja tudi prožnost sodelovanja. Države članice bi se lahko same odločile, ali bodo gradile na že obstoječih rezultatih EBR ali bodo izbrale drug način. Poslovni registri, vključeni v mrežo, bi se morali sami odločati glede svoje cenovne politike. Vendar pri določanju svojih cen ne bi smeli delati razlik med končnimi uporabniki. Poleg tega je treba zagotoviti, da poslovni registri, ki sodelujejo v mreži, upoštevajo minimalne varnostne standarde in standarde o varstvu podatkov, vključno s pravili Skupnosti o varstvu podatkov (95/46/ES) in zadevnimi nacionalnimi določbami.

Poslovne informacije, razpoložljive prek razširjene mreže registrov, bi lahko bile zelo koristne za portal e-pravosodje, ki bo ključna točka dostopa do pravnih informacij in storitev v EU. Glede skupne strategije in tehničnih podrobnosti odnosa med mrežo in portalom bo potrebna še nadaljnja analiza, zlasti pa je treba preprečiti podvajanje dela, ki ga opravlja mreža registrov ali portal. Portal bo v vsakem primeru imel korist od izboljšanja njegovega glavnega vira poslovnih informacij. Ne glede na uporabo mreže pa obstaja tudi možnost, da se zahteva, da vsi poslovni registri v EU omogočijo dostop do standardiziranih osnovnih informacij neposredno prek interneta, na primer v okviru posebne in standardizirane spletne storitve.

Da bi še bolj olajšali dostop do informacij o podjetjih, bi se lahko na dolgi rok predvidela povezava mreže poslovnih registrov z elektronskim omrežjem, vzpostavljenim na podlagi direktive o preglednosti (2004/109/ES) in v katerem so shranjene predpisane informacije o družbah, ki kotirajo na borzi. S to povezavo bi se lahko ustvarila enotna točka dostopa do vseh finančnih in pravnih informacij o izdajateljih, s katerih vrednostnimi papirji se trguje na reguliranem trgu, s čimer bi se povečala preglednost trga.

Zainteresirane strani vabimo, da nam sporočijo svoje mnenje o tem:

- ali je treba izboljšati mrežo poslovnih registrov držav članic,

- ali bi se lahko podrobnosti takšnega sodelovanja določile v „sporazumu o upravljanju“ med predstavniki držav članic in poslovnih registrov,

- ali bi imela povezava mreže poslovnih registrov in elektronskega omrežja, vzpostavljenega na podlagi direktive o preglednosti in v katerem so shranjene predpisane informacije o podjetjih, ki kotirajo na borzi, na dolgi rok dodano vrednost.

Če se zgoraj opisani ukrepi ne zdijo primerni, so vse zainteresirane strani vabljene, da pojasnijo prednosti alternativne rešitve oziroma ohranitve sedanjega stanja. Poleg tega so zainteresirane strani vabljene, da predložijo dokaze o morebitnih učinkih v smislu stroškov in koristi, vključno s poenostavitvijo in zmanjšanjem upravne obremenitve, zgornjih možnosti oziroma predlaganih alternativnih rešitev.

4.2. Sodelovanje poslovnih registrov v čezmejnih združitvah in prenosih sedeža

Obstajata dve možnosti, kako olajšati komunikacijo med poslovnimi registri v postopkih, kot so čezmejne združitve in prenosi sedeža. Prva možnost predvideva uporabo rezultatov projekta BRITE in določitev ali ustanovitev subjekta, odgovornega za vzdrževanje potrebnih storitev, razširjenih na vse države članice. Druga možnost predvideva uporabo informacijskega sistema za notranji trg (IMI), ki že deluje in ga je možno razširiti na nova področja zakonodaje Skupnosti v prihodnjih letih.

- Možnost 1 – Uporaba rezultatov projekta BRITE

Da bi ustvarili učinkovito podporno storitev za direktive o pravu družb, je nujno treba najti rešitev, ki se lahko udejanji v vseh državah članicah. Rešitve, razvite v okviru projekta BRITE, so usmerjene na sodelovanje poslovnih registrov in zagotavljajo visoko stopnjo interoperabilnosti. Lastniki pravic tehnoloških rešitev pa so člani konzorcija BRITE. Zato se lahko te tehnologije uporabljajo samo na podlagi pogodbe.

Trenutno sodeluje v okviru EBR 18 držav članic. V projektu BRITE in njegovih podprojektih je prvotno sodelovalo samo šest držav (pet držav članic[30] in Norveška), Latvija, Nemčija (Severno Porenje-Vestfalija) in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija pa so se pridružile šele pozneje. Oblikovanje mreže poslovnih registrov, kot je omenjeno zgoraj, bi verjetno prispevalo k udejanjanju rezultatov projekta BRITE, kar bi lahko sicer zahtevalo veliko časa.

Ker ostaja uporaba zadevnih storitev prostovoljna, bi bili stroški pridružitve in sodelovanja odvisni od sporazuma med strankami.

- Možnost 2 – Informacijski sistem za notranji trg (IMI)

IMI uporablja danes več kot 1 600 pristojnih organov v 27 državah članicah in treh državah EGP, da si izmenjujejo informacije v skladu z direktivo o poklicnih kvalifikacijah (2005/36/ES) in kot pilotni projekt v skladu z direktivo o storitvah (2006/123/ES).

Prednost IMI je njegov večkrat uporabljiv okvir za upravno sodelovanje, ki ga nudi. S svojo zbirko podatkov pristojnih organov, jezikovno podporo in sposobnostjo podpiranja oblikovanja strukturiranih sklopov vprašanj in odgovorov bi lahko podpiral izvajanje katerega koli pravnega predpisa o notranjem trgu. V skladu s tem je dovolj, da organ uporablja samo en sistem in da se registrira v sistemu samo enkrat. Odvisno od področja pristojnosti ima lahko dostop do enega ali več zakonodajnih področij, ki jih podpira IMI.

IMI ni bil razvit posebej za komunikacijo med poslovnimi registri. Vendar bi sklop postopkov (potek dela) za priglasitve v okviru direktiv o pravu družb ustrezal postopku, ki se sedaj uporablja za zahteve po informacijah v zvezi s poklicnimi kvalifikacijami in storitvami.

Uporaba IMI razen imenovanja pristojnih poslovnih registrov in oseb s pravico dostopa do IMI ne bi zahtevala večjega vložka držav članic.

Vprašanje razkrivanja informacij o podružnicah je treba preučiti ločeno od čezmejnih združitev in prenosov sedeža. Sodelovanje med registri je pri čezmejnih združitvah in prenosih sedeža omejeno na določene jasno opredeljene korake v postopku. V primeru tuje podružnice je treba redno in samodejno preverjati, ali so podatki v poslovnem registru podjetja in registru tuje podružnice usklajeni. To zahteva stalno povezavo in samodejno primerjanje vsebine obeh registrov.

- Kombinacija možnosti 1 in 2

V zvezi s sodelovanjem poslovnih registrov pri čezmejnih združitvah in prenosih sedeža so tehnologije, razvite v okviru projekta BRITE, namenjene posebej sodelovanju poslovnih registrov. Če bo mreža poslovnih registrov dobila trdnejšo pravno in pogodbeno podlago, lahko sodelujoče države članice določijo tudi uporabo tehnologije in pogoje sodelovanja na podlagi BRITE.

Jasna prednost IMI v primerjavi z drugimi oblikami sodelovanja je, da so vse države članice EU že vključene v sistem. Ker to sodelovanje zajema vse države članice, bi lahko bila njegova razširitev na več postopkov logičen korak. Uporabo IMI je treba upoštevati kot možno rešitev, četudi kot prehodno, za olajšanje čezmejnih združitev in prenosov sedeža, zlasti zaradi hitrosti širjenja mreže in storitev na podlagi BRITE.

Informacijski sistem za notranji trg ne omogoča samodejnih priglasitev, kar se lahko šteje za pomanjkljivost v nekaterih čezmejnih postopkih. Čeprav se zdi pošiljanje informacij o čezmejnih združitvah ali prenosih sedeža primerno in praktično, pa ne more nadomestiti samodejnega preverjanja statusa podjetja in njegove tuje podružnice, ki zahteva redno preverjanje velike količine podatkov.

Poleg tega enajsta direktiva o pravu družb (89/666/EGS) za razliko od direktive o čezmejnih združitvah (2005/56/ES) ter uredb o evropskih družbah (2001/2157) in evropskih zadrugah (2003/1435) ne določa zakonske zahteve po sodelovanju med zadevnimi poslovnimi registri. Zato je treba ustvariti pravno podlago za takšno sodelovanje ob upoštevanju tujih podružnic.

IMI je torej primerno sredstvo za začasno ali celo trajno olajšanje komunikacije poslovnih registrov v različnih državah članicah. Vendar ne izpolnjuje zahteve po samodejnem prenosu podatkov, ki bi bilo potrebno za izvrševanje enajste direktive o pravu družb (89/666/ES).

Zainteresirane strani vabimo, da nam sporočijo svoje mnenje o tem:

- kateri rešitvi ali kombinaciji rešitev za olajšanje komunikacije med poslovnimi registri pri čezmejnih združitvah in prenosih sedeža dajejo prednost,

- ali podpirajo predlagano rešitev glede razkrivanja informacij o podružnicah.

Če se kateri od zgoraj opisanih ukrepov ne zdi primeren, so vse zainteresirane strani vabljene, da pojasnijo prednosti alternativne rešitve oziroma ohranitve sedanjega stanja. Poleg tega so zainteresirane strani vabljene, da predložijo dokaze o morebitnih učinkih v smislu stroškov in koristi, vključno s poenostavitvijo in zmanjšanjem upravne obremenitve, zgornjih možnosti oziroma predlaganih alternativnih rešitev.

5. Naslednji koraki

Države članice, Evropski parlament, Evropski ekonomsko-socialni odbor ter druge zainteresirane strani so pozvani, da pošljejo svoja stališča v zvezi s predlogi iz te zelene knjige, in sicer z namenom vzpostavitve širokega soglasja v zvezi z ukrepi, ki bi se lahko predvideli. Prispevki se lahko pošljejo do 31. januarja 2010. V nadaljevanju te zelene knjige in na podlagi prejetih odgovorov se bo Komisija odločila glede naslednjih korakov.

Prispevki bodo objavljeni na spletu. Zato je treba prebrati priloženo posebno izjavo o varstvu podatkov z informacijami o tem, kako bodo obravnavani osebni podatki in prispevki posameznikov.[pic][pic][pic]

[1] Sporočilo spomladanskemu Evropskemu svetu, Spodbujanje okrevanja evropskega gospodarstva, COM(2009)114 konč.

[2] Izraz „register podjetij“, ki se uporablja v tej zeleni knjigi, zajema vse centralne in trgovinske registre ter registre družb v smislu člena 3 prve direktive o pravu družb (68/151/EGS).

[3] Direktiva 68/151/EGS z dne 9. marca 1968 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim odstavkom člena 58 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL L 65, 14.3.1968, str. 8); kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 (UL L 221, 4.9.2003, str. 13).

[4] Direktiva 2003/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. julija 2003 o spremembah Direktive Sveta 68/151/EGS glede zahtev za objavo nekaterih vrst družb (UL L 221, 4.9.2003, str. 13).

[5] Zadeve Centros (C-212/97) , Überseering (C-208/00) , Inspire Art (C-167/01) .

[6] Enajsta direktiva Sveta 89/666/EGS z dne 21. decembra 1989 o razkritjih podružnic, ki jih v državi članici odprejo nekatere oblike družb, za katere velja zakonodaja druge države (UL L 395, 30.12.1989, str. 36), ponuja z zahtevo, da družbe zagotovijo določene minimalne informacije v jeziku države, v kateri registrirajo svojo podružnico, delno rešitev.

[7] Mnenje skupine neodvisnih zainteresiranih strani za upravne obremenitve na visoki ravni („Stoiberjeva skupina“) o prednostnem področju prava družb/letnih računovodskih izkazov, 10. julij 2008, § 22,http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/docs/080710_hlg_op_comp_law_final.pdf.

[8] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/56/ES z dne 26. oktobra 2005 o čezmejnih združitvah kapitalskih družb (UL L 310, 25.11.2005, str. 1)

[9] Uredba (ES) št. 2157/2001 z dne 8. oktobra 2001 o statutu evropske družbe (SE) (UL L 294, 10.11.2001, str. 1)

[10] Uredba Sveta (ES) št. 1435/2003 z dne 18. avgusta 2003 o statutu evropske zadruge (SCE) (UL L 207, 18.8.2003, str. 1).

[11] Na primer pri čezmejnem prenosu sedeža evropske družbe neposredna komunikacija med registri skrajša prehodno obdobje, v katerem je družba registrirana v dveh državah članicah, na minimum.

[12] Predlog uredbe Sveta o statutu evropske zasebne družbe, COM(2008) 396 konč.

[13] Direktiva 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, 31.12.2004, str. 38).

[14] Priporočilo Komisije z dne 11. oktobra 2007 o elektronskem omrežju uradno določenih mehanizmov za centralizirano shranjevanje predpisanih informacij iz Direktive 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2007/657/ES), (UL L 267 12.10.2007).

[15] Uredba Sveta (ES) št. 1346/2000 z dne 29. maja 2000 o postopkih v primeru insolventnosti (UL L 160, 30.6.2000, str. 1).

[16] http://www.ebr.org.

[17] Avstrija, Belgija, Danska, Estonija, Finska, Francija, Nemčija, Grčija, Irska, Italija, Latvija, Litva, Luksemburg, Nizozemska, Slovenija, Švedska, Španija in Združeno kraljestvo.

[18] Guernsey, Jersey, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, Norveška, Srbija in Ukrajina.

[19] Litva in Guernsey sta se pridružila pred kratkim, vendar tehnično še nista vključena v mrežo.

[20] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

[21] Uredba Sveta (EGS) št. 2137/85 z dne 25. julija 1985 o Evropskem gospodarskem interesnem združenju (EGIZ) (UL L 199, 31.7.1985, str. 1). EGIZ je pravni organ, katerega namen je pospeševati ali razvijati gospodarske dejavnosti članov in izboljšati ali povečati rezultate teh dejavnosti. Njegov namen ni ustvarjanje lastnega dobička. Dejavnost združenja je povezana z gospodarskimi dejavnostmi članov in ne sme biti več kot pomožna dejavnost k tem dejavnostim (člen 3).

[22] http://www.briteproject.eu. Za podrobnejši opis tega projekta glej tudi poročilo o napredku, priloženo tej zeleni knjigi.

[23] Švedski urad za registracijo podjetij organizira v novembru 2009 konferenco o čezmejni izmenjavi informacij o podjetjih ( Border Business Information Sharing ). Cilj konference je nadaljevati delo, ki že poteka v okviru EBR, in nadalje razviti rezultate projekta BRITE. Več podrobnosti je na voljo na: http://www.trippus.se/eventus/eventus_cat.asp?EventusCat_ID=10113&Lang=eng&c=.

[24] Omeniti je treba tudi portal Tvoja Evropa – Podjetniki, saj predstavlja enotno točko dostopa na ravni EU do informacij in storitev, ki jih zagotavljajo javne uprave za podporo podjetjem. Ta portal pripravljajo skupaj Evropska komisija in nacionalni organi. http://ec.europa.eu/youreurope/business/index_en.htm.

[25] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, 30.9.2005, str. 22).

[26] Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL L 376, 27.12.2006, str. 36).

[27] Podpora direktivi o storitvah je trenutni v pilotni fazi.

[28] Večletni akcijski načrt 2009–2013 Sveta o evropskem e-pravosodju (2009/C 75/01). Za podrobnejši opis tega projekta glej poročilo o napredku, priloženo tej zeleni knjigi.

[29] SEC(2009) 92.

[30] Švedska, Irska, Španija, Italija in Danska.