EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 14.6.2016 COM(2016) 379 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ o spodbujanju preprečevanja radikalizacije, ki vodi v nasilni ekstremizem



Uvod Nedavni teroristični napadi v Evropi so znova opozorili, da je treba nujno obravnavati radikalizacijo, ki vodi v nasilni ekstremizem in terorizem. Večina terorističnih osumljencev, vpletenih v te napade, je bila evropskih državljanov, ki so bili rojeni in so odrasli v državah članicah ter so se radikalizirali in se s storjenimi grozodejstvi obrnili proti rojakom. Preprečevanje radikalizacije je ključni element boja proti terorizmu, kot je poudarjeno v evropski agendi za varnost. Oblikovanje in izvajanje ukrepov za boj proti radikalizaciji se večinoma odvija na lokalni, pa tudi regionalni ali nacionalni ravni in je predvsem v pristojnosti držav članic. Lokalni akterji so običajno v najboljšem položaju za odkrivanje in preprečevanje radikalizacije, tako kratko- kot tudi dolgoročno. Obenem mora EU pri tem nuditi podporo, saj so zaradi podobne narave izzivov, s katerimi se spopadajo države članice, ter obsega in medsebojne povezanosti problematike potrebni sodelovanje, mreženje, financiranje in izmenjava dobrih praks na ravni Unije. EU že več kot desetletje podpira prizadevanja držav članic na tem področju. Leta 2005 je bilo v strategiji EU za boj proti terorizmu preprečevanje opredeljeno kot eden od štirih stebrov, na katerih temeljijo v strategiji opredeljeni ukrepi. Komisija je leta 2014 sprejela posebno sporočilo, v katerem je opredelila prednostne naloge za nadaljnje ukrepe. Evropska agenda za varnost, objavljena aprila 2015, je preprečevanje nasilne radikalizacije umestila v širši okvir politike. Po pozivu Evropskega sveta z dne 12. februarja 2015 ter pozivih Evropskega parlamenta , Sveta za zunanje zadeve z dne 9. februarja 2015 ter Sveta za pravosodje in notranje zadeve z dne 20. novembra 2015 in 24. marca 2016 je Komisija v Sporočilu z dne 20. aprila 2016 predlagala nadaljnje konkretne ukrepe, da bi dodatno podprli učinkovitost nacionalnih politik držav članic za boj proti radikalizaciji, in sicer z izboljšanimi strukturami EU za sodelovanje, uporabo vseevropskih mrež, boljšo uporabo sredstev in projektov na evropski ravni. Poleg tega zadnje sporočilo dopolnjuje akcijski načrt Združenih narodov za preprečevanje nasilnega ekstremizma, ki je bil predstavljen januarja 2016 . Nasilna radikalizacija ni nov pojav, vendar njene nedavne pojavne oblike, obseg radikalizacije in uporaba novih komunikacijskih orodij pomenijo nove izzive, za katere je potreben pristop, ki bi obravnaval tako takojšnje posledice radikalizacije za varnost kot tudi osnovne vzroke in bi združeval vse zadevne akterje v družbi. To sporočilo obravnava prispevek EU k podpori držav članic pri preprečevanju radikalizacije, ki vodi v nasilni ekstremizem v obliki terorizma. Ta večplasten in kompleksen izziv je mogoče reševati le s kombinacijo ukrepov na več področjih politike in povezovanjem pristojnih organov ter družbenih akterjev in akterjev v skupnosti na vseh ravneh, tj. lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni. Namen tega sporočila je ugotoviti, kako lahko prizadevanja na ravni EU pomagajo državam članicam pri reševanju tega izziva na sedmih specifičnih področjih: (i) podpiranje raziskav, zbiranje dokazov, spremljanje in mreženje; (ii) boj proti teroristični propagandi in sovražnem govoru na spletu; (iii) obravnava radikalizacije v zaporih; (iv) spodbujanje vključujočega izobraževanja in skupnih vrednot EU; (v) spodbujanje vključujoče, odprte in odporne družbe ter vzpostavljanje stikov z mladimi; (vi) varnostni vidik obravnave radikalizacije in (vii) mednarodna razsežnost. 1. Nasilna radikalizacija: kompleksen izziv, za reševanje katerega sta potrebna poglobljeno znanje in večplasten odziv Vse bolj zapleten in spreminjajoč se izziv EU se že dolgo spopada z različnimi vrstami terorizma, predvsem tistimi, ki temeljijo na skrajnih političnih ideologijah. Te še vedno povzročajo resno zaskrbljenost po vsej EU in obstajajo znaki, da lahko postopoma vodijo v nasilni ektremizem v obliki terorizma. Vendar so dejavniki nedavnih terorističnih napadov v Evropi drugačni in bolj zapleteni kot pri prejšnjih pojavih radikalizacije. Danes ima radikalizacija drugačne osnovne vzroke, deluje na podlagi različnih tehnik novačenja in komunikacije, zanjo pa so značilni globalizirani in premikajoči se cilji znotraj in zunaj Evrope. Širi se v različnih mestnih in primestnih okoljih, podžigajo in navdihujejo pa jo ideologije, ki spodbujajo k nasilju in so usmerjene v nove ciljne skupine, kot so ženske in zelo mladi iz različnih socialnih okolij. Poleg tega je nasilna radikalizacija kompleksno vprašanje, ki je odvisno od zapletenega spleta dejavnikov odbijanja in privlačevanja. Ne povzroča je en sam „sprožilni“ dejavnik in nima le enega vzroka in neizogibne poti, temveč je običajno posledica kombinacije različnih dejavnikov. Dejavniki, ki vodijo v radikalizacijo, lahko vključujejo močan občutek osebne ali kulturne odtujitve ter domnevne nepravičnosti ali ponižanja, okrepljen z družbeno marginalizacijo, ksenofobijo in diskriminacijo, omejenimi možnostmi izobrazbe in zaposlitve, kriminaliteto, političnimi dejavniki kot tudi ideološko in versko razsežnostjo, neurejenimi družinskimi razmerami, osebnimi travmami ali drugimi psihološkimi problemi. Te dejavnike lahko z manipulacijo izkoriščajo osebe, ki novačijo bodoče teroriste, saj iščejo ljudi, ki so ranljivi in imajo zamere, te dejavnike pa je mogoče še dodatno okrepiti s samoosamitvijo. Družbeni mediji omogočajo povezljivost, navidezno udeležbo in mesto zbiranja podobno mislečih s skrajnimi prepričanji. Poleg tega so strokovnjaki in teoretiki ugotovili, da se lahko proces radikalizacije v določenih okoliščinah odvije v zelo kratkem času. Več kot 4 000 državljanov EU se je pridružilo terorističnim organizacijam v državah, kjer potekajo spopadi, kot sta Sirija in Irak.

Zaradi nedavnih terorističnih napadov je prišel v ospredje islamski ekstremizem. Ideološki in verski dejavniki so le ena vrsta od številnih možnih dejavnikov radikalizacije. Osebe, ki novačijo bodoče teroriste, in pridigarji ekstremizma so postali mojstri izkoriščanja zamer, zlorabljanja verskih prepričanj in simbolov ter upravičevanja nasilnih dejanj. Obenem ima lahko vera ključno vlogo pri preprečevanju radikalizacije in boju proti njej, saj povezuje skupnosti, krepi občutek pripadnosti in vodi ljudi v pozitivno smer. Podpiranje raziskav, zbiranje dokazov, spremljanje in mreženje

Raziskave EU so zagotovile koristne primerjalne rezultate glede procesov radikalizacije in deradikalizacije med mladimi in glede spreminjajočega se in kompleksnega družbenega konteksta veroizpovedi, večkulturnosti in političnega ekstremizma v številnih državah članicah. Na podlagi raziskav so bila oblikovana in bi se morala še naprej oblikovati konkretna orodja in analiza politike, ki jih lahko strokovnjaki za varnost in oblikovalci politik v državah članicah takoj uporabijo. Nedavni teroristični napadi v Evropi pa kažejo na nove trende v procesu radikalizacije, ki jih je treba nadalje raziskati. Na podlagi sedmega okvirnega programa za evropske raziskave in tehnološki razvoj (7OP) je bilo uvedenih več projektov v zvezi z radikalizacijo. Cilja teh projektov sta bila boljše razumevanje vzrokov za radikalizacijo in metodologija za oceno učinkovitosti ukrepov, ki te odpravljajo. Da bi lažje premostili vrzel med akademskimi krogi in varnostnimi strokovnjaki na tem področju, je Komisija leta 2016 v program Obzorje 2020 vključila raziskovalno tematiko radikalizacije in vključenosti . Potekajo tudi pomembne raziskave o verski raznolikosti v Evropi. Na podlagi aktualnih dokazov, ki jih bodo prinesli ti projekti, bodo države članice lahko ustrezno prilagodile obstoječe pristope ter oblikovale nove politike in prakse.



Druga prednostna področja raziskav so tudi: sistematizacija razpoložljivega strokovnega znanja in izkušenj za podporo sprejemanju strateških odločitev; okrepitev interdisciplinarnega terenskega dela na področju vzrokov za novačenje teroristov, njihove socializacije in tehnik; uporaba velepodatkov za analizo informacij o komunikacijskih praksah nasilne radikalizacije; izboljšava obstoječih povezav med akademskimi krogi, vključno z raziskovalci, ki ne prihajajo iz držav članic EU, ter oblikovalci politik in drugimi deležniki ter raziskave in izobraževanje o jezikih, kulturah, veroizpovedih in ideologijah. Center odličnosti mreže za ozaveščanje o radikalizaciji Center odličnosti mreže za ozaveščanje o radikalizaciji (Radicalisation Awareness Network, v nadaljnjem besedilu: RAN) je evropska osrednja točka in platforma za izmenjavo izkušenj, zbiranje znanja, opredelitev dobrih praks in oblikovanje novih pobud pri boju proti radikalizaciji. Vključuje različne akterje (tudi psihologe, pedagoge, socialne delavce, voditelje skupnosti, nevladne organizacije, policiste, zaporniško osebje, svetovalce za pogojni odpust ter predstavnike z različnih ministrstev in uprav) z vseh relevantnih področij od krepitve odpornosti proti ekstremistični propagandi na spletu do boja proti radikalizaciji v zaporih in v izobraževalnem okolju s posebnim poudarkom na mladih. RAN je zasnovan kot mreža mrež, sodelovanje med drugimi zadevnimi mrežami in centrom odličnosti RAN pa pripomore k združevanju ustreznega strokovnega znanja in izkušenj kot tudi h krepitvi pobud na različnih področjih politike. Komisija je v obdobju štirih let do 25 milijonov EUR namenila za center odličnosti RAN, da bi zagotavljal posebno podporo deležnikom v državah članicah pri oblikovanju celovitih preventivnih strategij, vzpostavljanju okvirov in mrež, ki bi združevali več agencij, ter izvajanju konkretnih projektov. Center odličnosti RAN navsezadnje zagotavlja pregled najnovejših ugotovitev raziskav, ki so neposredno pomembne za konkretno delo strokovnjakov in organov v okviru različnih delovnih skupin RAN. Ključni ukrepi: Center odličnosti RAN zagotavlja podporo državam članicam pri oblikovanju in izvajanju učinkovitega preventivnega dela, zagotavljanju smernic in priročnikov za vzpostavitev struktur, ki združujejo več agencij, oblikovanju platforme za izmenjavo izkušenj in praks ter nadaljnjem evidentiranju raziskav na področju radikalizacije. Vzpostavitev zbirke preventivnih strategij na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni ter mrež strokovnjakov in nacionalnih/regionalnih kontaktnih točk v državah članicah. Uporaba raziskav v okviru programa Obzorje 2020 o kompleksnih osnovnih vzrokih nasilne radikalizacije za oblikovanje konkretnih orodij, ki bi omogočala bolj ozaveščene politične intervencije. 2. Boj proti teroristični propagandi in sovražnem govoru na spletu: boj proti grožnjam, krepitev kritičnega mišljenja in spodbujanje angažiranosti civilne družbe Teroristi v vse večjem obsegu zlorabljajo internet za svoje namene. Nekatere teroristične skupine namenjajo znatna sredstva v pripravo obsežnih in dodelanih terorističnih vsebin, ki vključujejo grožnje, priročnike za urjenje in praktične nasvete, kako pridobiti in uvoziti orožje, izdelati bombe in izbrati tarče ter načrtovati in izvesti napade. Objavljajo video posnetke uspešnih napadov, mučenja in usmrtitve žrtev ter prek kodiranih kanalov širijo sporočila, ki podpirajo in spodbujajo nadaljnje teroristične napade in nasilna dejanja. Internet skrajnežem, ki novačijo nove teroriste, omogoča več priložnosti za interakcijo z ljudmi, ki jih drugače ne bi mogli doseči s konvencionalnimi sredstvi. Interakcije prek spleta s podobno mislečimi lahko nadomestijo fizično skupnost posameznika in ustvarijo spletno družbeno okolje, v katerem sta odklonilno obnašanje in nasilje sprejemljiva. Medtem ko ni nujno, da bi takšne spletne vsebine same po sebi radikalizirale posameznike, se zdi, da vplivajo na pospešitev procesa radikalizacije. Spletna interakcija z drugimi krepi občutek pripadnosti in skupnega cilja. Pri obravnavi osnovnih vzrokov ekstremizma je zato treba obravnavati porast sovražnega govora kot tudi širjenje ekstremističnega in terorističnega gradiva prek spleta. Prav tako so potrebni ukrepi za krepitev odpornosti posameznika na tovrstno propagando.

Sodelovanje z industrijo in civilno družbo Decembra 2015 je EU vzpostavila internetni forum EU, ki povezuje industrijo, države članice, organe kazenskega pregona in partnerje civilne družbe, da bi raziskali, kako reševati izzive teroristične in ekstremistične propagande na spletu z okrepljenim prostovoljnim sodelovanjem in obenem varovati temeljne pravice, kot je svoboda izražanja. Glede terorističnih spletnih vsebin se prizadevanja trenutno osredotočajo na dve področji: omejevanje dostopa do terorističnih vsebin na eni strani in krepitev vloge partnerjev civilne družbe pri boju proti nasilni ekstremistični propagandi s pozitivnim diskurzom na drugi strani. Enota EU za prijavljanje internetnih vsebin v okviru Europola ima ključno vlogo pri podpori prvega cilja. Pomaga pri opredeljevanju teroristične vsebine na spletu in vsebino prijavi družbi, na strani katere je objavljena, če je ocenjeno, da vsebina krši pogoje družbe. Končna odločitev o tem, ali se vsebina odstrani ali ne, je v rokah družbe. Center odličnosti RAN in njegova delovna skupina „o komunikaciji in diskurzu“ bosta pri prizadevanjih za dosego drugega cilja še naprej gradila na svojih izkušnjah pri delu s partnerji civilne družbe in zagotavljala informacije glede oblikovanja alternativnih diskurzov in protidiskurzov. Komisija, Europol, države članice, civilna družba in industrija si prizadevajo za pripravo priročnika usmerjenih ukrepov, ki se bodo začeli izvajati v prihodnjih mesecih. Ti bodo vključevali skupno platformo za prijavljanje sumljivih spletnih vsebin, ki jo bo razvil internetni sektor na podlagi prispevka različnih deležnikov. Njen namen bo pospešiti proces prijavljanja sumljivih spletnih vsebin in preprečevati, da bi bile umaknjene vsebine objavljene na drugih platformah. Evropski program za krepitev vloge civilne družbe, ki ga bo center odličnosti RAN vodil skupaj z industrijo in parterji civilne družbe iz vseh držav članic, bo zagotavljal usposabljanje, tehnično podporo in analize učinkovitosti kampanj za razširjanje protidiskurza. Glede tega so žrtve terorizma pa tudi verski voditelji in skupnosti v dobrem položaju za zagotavljanje alternativnih sporočil in sporočil, ki izpodbijajo ekstremistično propagando. Izvajanje različnih pobud v okviru internetnega foruma EU bodo podpirale usmerjene raziskave uporabe interneta s strani teroristov. Poleg tega je Komisija skupaj s Facebookom, Twitterjem, YouTubeom in Microsoftom določila kodeks ravnanja za boj proti širjenju nezakonitega sovražnega govora prek spleta v Evropi. V skladu s skupno izjavo, ki jo je izdal izredni Svet za pravosodje in notranje zadeve 24. marca 2016, bo tako zagotovljeno, da bodo lahko podjetja IT hitro in učinkovito preverila in po potrebi odstranila sovražni govor, ki krši nacionalne zakone, ki prenašajo zakonodajo EU , civilni družbi in organom držav članic pa olajšala prijavo nezakonitih vsebin. Nadaljnje delo bo usmerjeno na to, kako spodbujati preglednost pri uporabi postopkov za prijavo in odstranjevanje nezakonitih vsebin ter spodbujati alternativne diskurze in protidiskurze. Tekoče pobude za boj proti sovražnemu govoru (npr. kampanja „gibanje proti sovražnemu govoru“), ki jih podpira Svet Evrope, in druge pobude na lokalni ravni so bistvene pri spodbujanju enakosti in preprečevanju rasizma in radikalizacije. Komisija bo civilno družbo podpirala pri spremljanju in zmanjševanju privlačnosti in vpliva sovražnega govora v okviru programa za pravice, enakost in državljanstvo . Komisija bo še naprej financirala svetovalno skupino za strateško komuniciranje oz. mrežo za strateško komuniciranje. Strokovno znanje in izkušnje, pridobljeni v okviru projekta, so na voljo državam članicam, civilni družbi in institucijam EU pri oblikovanju ustreznega okvira politike, komunikacijskih kampanj ali posameznih pobud. Poleg vzpostavitve mreže za souporabo in izmenjavo dobrih praks projekt zagotavlja praktično podporo in svetovanje, ki lahko olajšata oblikovanje učinkovitih protidiskurzov. Posodobitev zakonodaje



V skladu z direktivo o avdiovizualnih medijskih storitvah morajo države članice že zdaj zagotavljati, da avdiovizualne medijske storitve, npr. televizijske oddaje in video na zahtevo, ne vsebujejo podžiganja sovraštva, ki temelji na rasi, spolu, veroizpovedi ali državljanstvu. Ker sovražni govor na platformah za izmenjavo videov vzbuja vse večjo zaskrbljenost, želi Komisija v predlogu za revizijo direktive zagotoviti, da morajo platforme za izmenjavo videov sprejeti ustrezne ukrepe za zaščito državljanov pred nagovarjanjem k nasilju ali sovraštvu. Takšni ukrepi vsebujejo na primer prijavo in označevanje z zastavico. V predlogu je predvideno, da se kodeks ravnanja, ki ga je pripravila industrija, predloži Komisiji, da se skupino evropskih regulatorjev za avdiovizualne medijske storitve lahko zaprosi za mnenje o kodeksu in da se nacionalnim regulatorjem za avdiovizualne storitve omogoči, da uveljavljajo spoštovanje kodeksa. Poleg tega bo Komisija redno ocenjevala učinkovitost samoregulativnih ukrepov, da bi jih po potrebi podpirala, tudi z vzpostavitvijo ustreznih okvirjev, ki zagotavljajo pravno varnost, kjer je to potrebno. Komisija bo tudi spodbujala sklenitev novega zavezništva za boljšo zaščito otrok na spletu kot del prizadevanj, da bi industrijo spodbudila k oblikovanju kodeksa ravnanja v podporo izvajanju predlagane posodobitve predpisov EU o avdiovizualnih storitvah. Podpiranje medijske pismenosti Infrastruktura za digitalne storitve za varnejši internet, ki je financirana v okviru instrumenta za povezovanje Evrope, nacionalnim centrom za varnejši internet omogoča ozaveščanje otrok, staršev in učiteljev glede tveganj, s katerimi se otroci lahko srečujejo na spletu, in njihovo opolnomočenje, da bi se lahko bolje spopadali s temi tveganji. Nekateri centri za varnejši internet so se odzvali na vse pogostejši problem spletne radikalizacije, za kar potrebujejo posebno strokovno znanje in izkušnje, da bi lahko ta problem ustrezno reševali. Britanski center za varnejši internet je na primer zagotovil smernice, kako zaščititi otroke pred spletnim ekstremizmom. Center za varnejši internet v Avstriji pripravlja strategijo za obravnavo spletne radikalizacije, pri čemer sodeluje s specialističnimi organizacijami. Švedski center za varnejši internet pa je pripravil izobraževalno gradivo, katerega namen je okrepiti sposobnost najstnikov, da prepoznajo propagando. Ključni ukrepi: V okviru internetnega foruma EU: razviti skupno platformo za prijavljanje sumljivih spletnih vsebin, da bi izboljšali hitrost in učinkovitost prijave in vzpostavili program za krepitev vloge civilne družbe, s katerim bi znatno okrepili usposabljanje in podporo za partnerje civilne družbe in povečali količino učinkovitih pozitivnih alternativnih diskurzov na spletu.

Center odličnosti RAN bo zagotavljal platformo za izmenjavo izkušenj in dobrih praks pri spodbujanju medijske pismenosti in kritičnega mišljenja na spletu ter razvil vseevropsko kampanjo z namenom krepitve odpornosti proti radikalizaciji na spletu z zagotavljanjem alternativnih diskurzov ali alternativnih ukrepov (kampanja Exit Hate, „izhod iz sovraštva“). Komisija in zadevna podjetja IT bodo spremljali javne zaveze v kodeksu ravnanja za boj proti nezakonitemu sovražnemu govoru na spletu, vključno z njihovim vplivom. Izboljšati preglednost pri uporabi postopkov za prijavo in odstranjevanje nezakonitih vsebin.

3. Prekinitev začaranega kroga: obravnava radikalizacije v zaporih Evropska komisija že podpira države članice pri prizadevanjih za preprečevanje radikalizacije v zaporih in boj proti njej, saj je to v prvi vrsti v njihovi pristojnosti. V skladu s sklepi Sveta iz leta 2015 o odzivanju kazenskega pravosodja na radikalizacijo Eurojust spremlja razvoj in trende glede veljavnega zakonodajnega okvira in zadevne sodne prakse v državah članicah o terorizmu in nasilni radikalizaciji, vključno z uporabo alternativ za pregon in pridržanje, da bi zagotovil ustrezne informacije za oblikovalce politike in razvoj prihodnjih pobud. To se med drugim odvija prek orodja za spremljanje obsodb za teroristična dejanja (Terrorism Conviction Monitor) in s taktičnimi sestanki Eurojusta o terorizmu. Poleg tega je Komisija za izvajanje sklepov Sveta leta 2015 in leta 2016 zagotovila 8 milijonov EUR ter tako omogočila finančna sredstva za razvoj programov rehabilitacije in deradikalizacije zunaj in znotraj zaporov ter za orodja za oceno tveganja in usposabljanje strokovnjakov. Komisija sodeluje z Evropsko konfederacijo za vključevanje pogojno kaznovanih oseb ter Evropsko organizacijo zaporov in prevzgojnih zavodov (od katerih sta obe financirani z nepovratnimi sredstvi za poslovanje na podlagi programa za pravosodje), da bi ju vključila v posebno usposabljanje zaporniškega osebja in osebja, odgovornega za pogojno kaznovane osebe. Poleg tega Komisija tesno sodeluje z Evropsko mrežo institucij za izobraževanje v pravosodju in financira program usposabljanja o radikalizaciji za sodnike in tožilce, da bi jih opremila s potrebnim znanjem in spretnostmi za obravnavo radikaliziranih posameznikov in jim dala na voljo orodja za oceno tveganja in metodologije za določitev stopnje grožnje, ki jo pomenijo osumljenci terorističnih zločinov. Pri tem je pomembno spodbujati izmenjavo dobrih praks med državami članicami pri reševanju problema radikalizacije v zaporih. Dejavnosti centra odličnosti RAN bodo še naprej zasnovane na podlagi boja proti radikalizaciji v zaporih, predvsem z delovno skupino o zaporih in pogojnem odpustu, s čimer bodo lokalni strokovnjaki lahko izmenjavali dobre prakse, izdajali priporočila ter oblikovali in revidirali smernice in priročnike o izvajanju mehanizmov in programov za preprečevanje radikalizacije v zaporih in boj proti njej ter za spodbujanje rehabilitacije in ponovne integracije, vključno s smernicami za oblikovanje večagencijskih pristopov in posebnimi intervencijskimi orodji, kot so ocene tveganj. Po prvih pridobljenih izkušnjah so bili priporočila in opredelitev izzivov določeni v dokumentu RAN „Obravnava radikalizacije v kontekstu zapora in pogojnega odpusta“, ki obravnava vidike, kot so razvoj večagencijskega sodelovanja, ocene tveganj, obvladovanje tveganja, vključno z razmerami v zaporih, izbirami režima in programi ponovne integracije . Ključni ukrepi: Uporaba centra odličnosti RAN za izmenjavo dobrih praks in oblikovanje priporočil politike glede preprečevanja radikalizacije za strokovnjake na terenu (vključno, če je ustrezno, za sodnike in tožilce), ki pokrivajo zapore in pogojni odpust. Zagotavljanje finančne podpore za pomoč državam članicam pri oblikovanju orodij za oceno tveganj. Podpiranje razvoja programov izobraževanja in usposabljanja v zaporu (vključno s poklicnim usposabljanjem) z namenom, da bi se pridržane osebe lahko lažje ponovno vključile v družbo. Podpiranje razvoja programov rehabilitacije za zapornike s strani držav članic in izmenjava dobrih praks in politik s področja izvrševanja kazenskih sankcij. Spodbujanje izmenjave informacij v okviru Eurojusta s strani specializiranih tožilcev.



4. Spodbujanje vključujočega izobraževanja in skupnih vrednot EU Z dolgoročnega vidika ostaja visokokakovostno izobraževanje od predšolske vzgoje naprej najboljša varnostna mreža pred socialno izključenostjo, ki je pri nekaterih lahko povezana z radikalizacijo. Vendar so priložnosti, ki jih otroci imajo, in njihov uspeh še vedno pogojeni s socialno-ekonomskim ozadjem. 11,1 % mladih Evropejcev zgodaj opušča šolanje in tako vstopijo na trg dela s pomanjkljivostjo, ki jo pozneje težko nadoknadijo . Reševanje teh vprašanj ter sočasno posredovanje skupnih vrednot EU mladim in omogočanje, da sprejmejo ozaveščene odločitve, so zato ključni preventivni ukrepi. Ministri za izobraževanje in Evropska komisija so 17. marca 2015 sprejeli deklaracijo o spodbujanju državljanstva in skupnih vrednot svobode, strpnosti in nediskriminacije z izobraževanjem , ki opredeljuje skupne cilje držav članic in poziva k podpornim ukrepom na ravni EU. Na podlagi tega je Komisija že začela izvajati svoje politike in finančne instrumente ter bo sprejela nadaljnje konkretne ukrepe, da podpre prizadevanja držav članic. Okrepljen okvir za podporo politikam in sodelovanje Čeprav so države članice odgovorne za svoje sisteme izobraževanja in usposabljanja, lahko politike EU podpirajo nacionalne ukrepe in pomagajo pri reševanju skupnih izzivov, zlasti v sklopu sodelovalnega okvira za izobraževanje in usposabljanje 2020 . Komisija bo predlagala osnutek priporočila Sveta, da se spodbudijo učinkovite politike in dobre prakse, podprte z možnostmi financiranja, s čimer bo omogočen bolj usklajen pristop po vsej EU. V tem priporočilu bodo podane konkretne smernice, ki bodo oblikovalcem politik v pomoč pri sprejemanju ukrepov, potrebnih za doseganje nacionalnih in lokalnih ciljev iz pariške deklaracije. Izkušnje z okviri, kot je okvir o zgodnjem opuščanju šolanja , so pokazale, da ta pristop prinaša hitre in učinkovite rezultate. Čim boljši izkoristek financiranja EU V okviru programa Erasmus+ se financirajo projekti nadnacionalnega sodelovanja in podpora politikam . Samo leta 2014 je bilo v okviru programa financiranih več kot 1 700 projektov na področjih izobraževanja, usposabljanja, mladih in športa. Od leta 2016 je prednost dana ukrepom in projektom, ki krepijo vključevanje in spodbujajo temeljne vrednote, kar je v skladu s cilji pariške deklaracije. Zato je zdaj na voljo 400 milijonov EUR za razvoj novih politik in projektov, ki podpirajo te prednostne naloge, dodatni znesek v višini 13 milijonov EUR pa bo namenjen pomoči pri širjenju in krepitvi pobud na lokalni ravni. Zagotavljanje podpore pedagogom in izobraževalnim ustanovam Šole imajo ključno vlogo pri spodbujanju vključenosti, kot osrednji del skupnosti pa morajo tesno sodelovati s starši in lokalnimi združenji. Redni stiki s predstavniki civilne družbe in vzorniki lahko pripomorejo k motiviranju mladih in preprečevanju, da ti ne zdrsnejo na rob družbe. Te vrste mrež že obstajajo v nekaterih državah članicah in bi jih bilo treba okrepiti na evropski ravni, da se doseže kritična masa mladih. Komisija bo v ta namen ustanovila mrežo, prek katere bodo lokalni deležniki lahko povabili posameznike iz različnih ozadij, kot so podjetniki, umetniki, športniki in, če je primerno, v preteklosti radikalizirane osebe, da obiščejo šole, mladinske centre, športne klube in zapore, da tam delijo svoje izkušnje . Učitelji imajo zlasti pomembno vlogo. So v dobrem položaju, da pri učencih odkrijejo zgodnje znake radikalizacije ter pomagajo pri reševanju te težave. Na splošno bi učitelji morali biti usposobljeni, da so lahko kos raznolikostim v učilnicah in da na učence prenesejo skupne vrednote. Ker se učitelji v mnogih državah članicah soočajo s podobnimi izzivi, lahko kolegialno učenje in neposredne izmenjave na ravni EU pomagajo pri prepoznavanju dobrih praks. EU bo še naprej podpirala takšne izmenjave prek spletne platforme eTwinning, ki povezuje učitelje in učilnice po vsej Evropi v okviru delovne skupine RAN . Nazadnje pa bo Komisija tesno sodelovala s Svetom Evrope in Unescom za boljše izvajanje obstoječih instrumentov, ki so namenjeni podpori učiteljem . Pomembno vlogo imajo tudi študentje in zaposleni na visokošolskih institucijah. Komisija spodbuja visokošolske institucije, naj sodelujejo z lokalnimi skupnostmi in priznajo prizadevanja študentov, ki so dejavni na tem področju, na primer z dodelitvijo kreditnih točk za prostovoljno delo ali prek drugih učnih modulov. Ključni ukrepi:

Predlog za priporočilo Sveta za krepitev socialne vključenosti in spodbujanje temeljnih vrednot Evrope prek izobraževanja in neformalnega učenja. Sprostitev več kot 400 milijonov EUR v letu 2016 prek programa Erasmus+, namenjenih nadnacionalnim partnerstvom za razvoj inovativnih političnih pristopov in praks na lokalni ravni, pri čemer imajo prednost socialno vključevanje, spodbujanje skupnih vrednot in medkulturno razumevanje. S programom Erasmus+ bodo okrepljeni ukrepi na lokalni ravni, katerim bodo v letu 2016 namenjena sredstva v višini 13 milijonov EUR. Vzpostavitev mreže, ki bo olajšala neposredne stike s pozitivnimi vzorniki na šolah, v mladinskih centrih in športnih klubih ter zaporih. Spodbujanje dodeljevanja študijskih kreditnih točk za prostovoljno delo in razvoj učnih načrtov, ki prek programa Erasmus+ združujejo akademske vsebine z družbeno angažiranostjo. 5. Spodbujanje vključujočih, odprtih in odpornih družb ter vzpostavljanje stikov z mladimi EU se zavzema za družbe, v katerih prevladujejo pluralizem, nediskriminacija, strpnost, pravičnost, solidarnost in enakost med moškimi in ženskami. Boj proti socialni izključenosti in diskriminaciji ter spodbujanje socialne pravičnosti in zaščite so pomembni cilji EU. Take družbe bi morale biti odpornejše na nevarnosti nasilnega ekstremizma. Preprečevanje diskriminacije, ki temelji med drugim na veri ali prepričanju, rasi ali narodnosti, reševanje vprašanj sovraštva in stigmatizacije skupnosti ter boj proti kriminaliteti iz sovraštva in resnim oblikam sovražnega govora so pri tem ključnega pomena. Države članice morajo uveljaviti zakonodajo EU o boju proti rasizmu in ksenofobiji ter diskriminaciji na podlagi veroizpovedi ali prepričanja, obenem pa bo zdaj treba doseči dogovor o predlogu Komisije za dokončanje okvira za boj proti diskriminaciji, ki temelji med drugim na veroizpovedi. Še posebej pomemben je medkulturni in medverski dialog. Vodje skupnosti in civilno družbo je treba podpreti, da se spodbudijo izmenjave in skupni projekti med različnimi skupnostmi. Komisija je v letu 2016 namenila 4,5 milijona EUR projektom za ustvarjanje boljšega razumevanja med skupnostmi, vključno z verskimi, ter preprečevanje rasizma in ksenofobije ter boj proti njima z medverskimi in medkulturnimi dejavnostmi. Cilj socialnih politik in politik zaposlovanja EU je izkoreninjenje revščine ter spodbujanje vključujočih trgov dela in družb. Eden najboljših načinov za reševanje vprašanja socialne izključenosti je prek zaposlovanja. Države članice se med drugim soočajo z izzivom, kako zmanjšati število mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (NEET). EU lahko pomaga s smernicami politik prek instrumentov, kot so jamstvo za mlade in pobuda za zaposlovanje mladih, priporočilo o dolgotrajno brezposelnih in nedavno sprejet program znanj in spretnosti. Poleg tega pa Direktiva 2000/78 o enakem obravnavanju pri zaposlovanju in delu prispeva k boju proti diskriminaciji, vključno z ozaveščanjem o diskriminaciji med deležniki, civilno družbo in socialnimi partnerji. Poleg tega Evropski socialni sklad podpira nacionalne sheme in majhne lokalne projekte. V obdobju 2014–2020 bo 25,6 milijarde EUR namenjenih neposredno spodbujanju socialnega vključevanja prikrajšanih skupin, na primer s prilagojenimi programi usposabljanja in programi za socialno podporo. Poleg tega bo več kot 8 milijard EUR namenjenih za pomoč šolam pri reševanju vpraševanja zgodnjega opuščanja šolanja in izboljšanje dostopa do kakovostnega izobraževanja za vse, na primer s prilagajanjem šolskih učnih načrtov, programi izobraževanja učiteljev in individualno podporo za prikrajšane učence. Sredstva Evropskega socialnega sklada bodo predvidoma dosegla 2,5 milijona prikrajšanih ljudi, vključno s 1,3 milijona posamezniki, ki so brezposelni ali neaktivni. Poleg tega lahko Program Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (EaSI) financira inovativne projekte na terenu ter tako prispeva h krepitvi socialne vključenosti. Mladinsko delo je pomemben način za vključevanje mladih, zlasti prikrajšanih, ki mladim pomaga, da postanejo angažirani državljani, s čimer se prepreči marginalizacija in dovzetnost za mnenja skrajnežev. Angažiranje mladinskih delavcev je pomembno kot del širšega sodelovanja z vsemi relevantnimi akterji, vključno z izobraževalnimi ustanovami, organizacijami skupnosti, delodajalci in tistimi, ki so najbliže mladim – njihovimi družinami in prijatelji. Komisija bo temu v podporo v tesnem sodelovanju z državami članicami razvila poseben priročnik dobrih praks za mladinske delavce in pedagoge. V njem bodo navedeni primeri, kako mladim pomagati, da okrepijo svojo demokratično odpornost, postanejo medijsko pismeni in kritično razmišljajo, kako mlade učiti, da rešujejo spore in spoštujejo mnenja drugih, ter o tem, kako prepoznati in se odzvati na zgodnje znake radikalizacije. Komisija bo z namenom večjega učinka mladinskega dela na terenu okrepila tudi Evropsko prostovoljsko službo s povečanjem njenega proračuna in v ospredje postavila projekte, ki bodo spodbujali temeljne vrednote ter bodo dosegli prikrajšane posameznike in skupnosti. Ključni ukrepi:

Nadaljnje sodelovanje z Evropskim parlamentom in Svetom za sprejetje protidiskriminacijske direktive. Spodbujanje socialne vključenosti prikrajšanih skupin prek ukrepov politik ter Evropskega socialnega sklada in Programa Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije. Povečanje podpore za mladinske delavce in organizacije, zlasti z razvojem priročnika. Krepitev Evropske prostovoljske službe. 6. Varnostna razsežnost pri reševanju vprašanja radikalizacije Preprečevanje radikalizacije in boj proti njej ima močno varnostno razsežnost, kot je bilo poudarjeno v nedavnem sporočilu „Izvajanje evropske agende za varnost z namenom boja proti terorizmu ter utiranja poti k učinkoviti in pravi varnostni uniji“. Države članice lahko sprejmejo varnostne ukrepe za preprečevanje odhoda mladih na konfliktna območja, kjer se pridružijo terorističnim skupinam. Sem spadajo ukrepi, kot sta prepoved potovanj in kaznivost potovanja v tretjo državo za namene terorizma, pa tudi ukrepi, s katerimi se lahko družine in prijatelji po pomoč obrnejo na javne organe, na primer prek dežurnih telefonskih linij. Poleg tega so pridigarji ekstremizma in tisti, ki širijo teroristično propagando ali novačijo ranljive posameznike, lahko obtoženi kaznivega dejanja. Države članice lahko izdajo prepovedi potovanja, da pridigarjem ekstremizma preprečijo vstop v EU, in posegajo v razširjanje ekstremističnih sporočil prek upravnih ukrepov. Taki ukrepi so nujno dopolnilo ukrepom za povečanje odpornosti proti radikalizaciji. Izmenjava informacij je v tem pogledu ključnega pomena. Okvire EU na področju upravljanja meja, migracij in varnostnega sodelovanja ter informacijska orodja je treba povezati, okrepiti in v celoti uporabiti , da se učinkovito preprečijo potovanja državljanov EU na konfliktna območja za namene terorizma in prepoznajo tisti, ki predstavljajo tveganje po vrnitvi v domovino. Te in druge okvire ter instrumente je treba uporabiti za izmenjavo informacij o tistih, ki so osumljeni radikalizacije, da se olajša delo pristojnih organov v drugih državah članicah pri sprejemanju ustreznih ukrepov proti osebam, ki pomenijo visoko varnostno tveganje. Pri tem je zlasti pomemben schengenski informacijski sistem (SIS). Razpis ukrepa v sistemu SIS lahko sproži različne ukrepe glede na oceno in namen države članice, ki ga je vnesla, tj. osebi se lahko vzame prostost, lahko se zanjo zagotovi zaščita ali pa je predmet prikrite ali namenske kontrole. Sistem SIS je bil koristen tudi pri preprečevanju potovanja teroristov in pri sledenju poti potovanja oseb, ki so osumljene terorizma. Komisija glede tujih terorističnih bojevnikov države članice spodbuja, da prek razpisa ukrepa opozorijo na „dejavnosti, povezane s terorizmom“, in to ne omejujejo le na tuje teroristične bojevnike ali kazniva dejanja kot taka. Zato se lahko uporablja za razpise ukrepov za tiste, ki so osumljeni radikalizacije in zanje obstaja možnost izvajanja terorističnih dejanj. Države članice bi morale tudi okrepiti svoja prizadevanja pri zagotavljanju izmenjave in souporabe ustreznih informacij z Europolom. Cilj nedavno ustanovljenega evropskega centra za boj proti terorizmu v okviru Europola je postati osrednje zbirališče podatkov v zvezi z bojem proti terorizmu v EU, vključno v zvezi s tveganji, ki so povezani z radikalizacijo. Poleg tega lahko Europolov informacijski sistem deluje kot centralni register podatkov kazenskega pregona, vključno z zbirnimi seznami vseh znanih ali osumljenih tujih terorističnih bojevnikov. Države članice morajo še vedno občutno okrepiti svoja prizadevanja za zagotavljanje potrebnih podatkov Europolu o tujih terorističnih bojevnikih. Ključni ukrepi: Komisija bo do konca leta 2016 predlagala pregled schengenskega informacijskega sistema s ciljem nadaljnjega povečanja njegove dodane vrednosti za namene kazenskega pregona in boja proti terorizmu. Države članice bi morale z drugimi državami članicami in po potrebi Europolom proaktivno izmenjevati vse relevantne informacije o izpuščenih obsojencih, ki so osumljeni radikalizacije, ali znanih radikalnih posameznikih, da se zagotovi skrbno spremljanje tistih, ki predstavljajo veliko tveganje. 7. Mednarodna razsežnost: obravnavanje nasilne radikalizacije onkraj meja EU Tretje države se tako kot države članice EU soočajo z izzivi pri odzivanju na varnostne grožnje, ki jih predstavlja radikalizacija, odpravljanju vzrokov za radikalizacijo ter vzpostavitvi odpornih in povezanih družb. EU dejavno sodeluje z Združenimi narodi, Svetom Evrope in Organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi pri njihovih prizadevanjih za preprečevanje nasilnega ekstremizma, med drugim prek nadaljnje podpore v okviru pobud Svetovnega foruma za boj proti terorizmu.

Ukrepanje EU na mednarodnem prizorišču vključuje pristopa, ki se medsebojno dopolnjujeta. Prvič, EU bo pomagala tretjim državam in jih pri tem podpirala na področju kazenskega pregona in pri odzivih, ki so skladni s človekovimi pravicami in katerih cilj je odvračanje radikaliziranih posameznikov od terorističnih dejanj. Drugič, in kar je še pomembneje, bo EU okrepila svoja prizadevanja pri preventivnih ukrepih ter tako odpravljala osnovne vzroke nekaterih oblik radikalizacije, ki lahko vodijo v nasilni ekstremizem. Krepitev zmogljivosti na področju varnosti v partnerskih državah Kadar je mogoče, se podpora EU izvaja skupaj z obsežnimi reformami, katerih cilj je okrepitev varnostnih zmogljivosti v partnerskih državah, saj so organizirani kriminal, tihotapljenje in nezakonita trgovina ter tudi slabo upravljanje meja dokazano povezani z nasilno radikalizacijo. EU in njene države članice morajo bolje sodelovati z organi kazenskega pregona v tretjih državah. V ta namen bo EU še naprej širila strokovno znanje in izboljšala zavedanje o situaciji v državah, v katerih je tveganje največje. Na Bližnjem vzhodu in v Severni Afriki bo zagotovljena podpora za vzpostavitev učinkovitih sistemov kazenskega pravosodja na regionalni in mednarodni ravni v boju proti radikalizaciji. EU sodeluje z državami v boju proti terorizmu ter s ciljno usmerjenimi in nadgrajenimi varnostnimi dialogi, katerih cilj je vzpostavitev sklopov ukrepov in kažipotov za boj proti terorizmu. Pregled evropske sosedske politike obravnava več vidikov, ki zadevajo preprečevanje radikalizacije, pri čemer je poudarek na mladih, izobraževanju in socialno-ekonomskem razvoju. Velik napredek je bil doslej dosežen s Tunizijo, Libanonom in Jordanijo. Začeli se bodo izvajati nadaljnji ukrepi za boj proti nasilnemu ekstremizmu, da se uresniči regionalni akcijski načrt EU za Sahel. V Pakistanu in jugovzhodni Aziji pa se izvajajo številne specifične dejavnosti za preprečevanje radikalizacije. Podobna prizadevanja potekajo v Afriškem rogu, podpora EU pa se bo razširila po uspešnem zaključku več pilotnih projektov v regiji. Podpiranje tretjih držav pri obravnavanju glavnih dejavnikov radikalizacije Preprečevanje nasilnega ekstremizma in boj proti njem sta postala ključen del zunanjih protiterorističnih dejavnosti EU, ki je vključen v razvojno politiko za premostitev vrzeli med varnostjo in razvojem. Sklop ukrepov „krepitev odpornosti na nasilje in ekstremizem“ , ki jih je financirala EU, je bil prvi korak k razvoju vedno večjega števila pobud, ki so namenjene prepoznavanju dejavnikov za ekstremizem med mladimi, krepitvi vloge žensk, spodbujanju dialoga skupnosti, krepitvi lokalnih akterjev ali izboljšanju zmogljivosti medijev in izobraževanja pri preprečevanju radikalizirajočih ideologij. Finančna podpora za civilno družbo bo podpirala boj proti radikalizaciji, kakor je opredeljeno v pregledu evropske sosedske politike iz leta 2015 . EU bo še naprej sodelovala s civilno družbo, strokovnjaki in akademskimi krogi, tudi v partnerskih državah, za boljše razumevanje vzrokov ter opredelitev učinkovitih rešitev. Kadar je mogoče, bodo izkušnje in strokovno znanje, pridobljeni v okviru RAN, uporabljeni zunaj meja EU v prednostnih tretjih državah, zlasti v Turčiji, bližnjevzhodni in severnoafriški regiji in na Zahodnem Balkanu, če so izpolnjene nekatere zahteve. EU nudi bolj pozitiven diskurz s ciljnim obveščanjem mladih, ki so bolj dovzetni za radikalizacijo. Ena od številnih tekočih dejavnosti je sodelovanje projektne skupine za strateško komuniciranje z delegacijami EU v arabskih državah ter s svetovno koalicijo za boj proti Daišu, da bi tako opredelili skupne vrednote in oblikovali konkretne ukrepe. EU na primer sofinancira projekt v Tuniziji za povečanje finančne vključenosti ranljivih skupnosti z mikrokrediti. Komisija financira projekt v vrednosti 3 milijonov EUR za Tunizijo, Maroko in Libanon, katerega cilj je pomagati pri krepitvi odpornosti skupnosti s sodelovanjem s civilno družbo in jasnimi sporočili prek strateških komunikacij. EU bo spodbujala neposredne stike med ljudmi. Platformo eTwinning bo nadalje razširila na izbrane države evropskega sosedstva, zlasti tiste, ki se soočajo s težavami v zvezi z nasilno radikalizacijo in v katerih je medkulturni dialog najbolj nepogrešljiv . Komisija bo prav tako začela z izvajanjem projekta v okviru programa Erasmus+, da bi povezala študente in druge mlade iz EU in tretjih držav. Te moderirane virtualne izmenjave bodo mladim pomagale, da razvijejo medsebojno razumevanje in spoštovanje ter obenem izboljšajo medkulturne spretnosti, ki jih delodajalci iščejo. Ključni ukrepi: