OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Da bi slepi, slabovidni in druge osebe z zmanjšano zmožnostjo branja (osebe z motnjami branja), lahko tvorno in učinkovito sodelovali v družbi, jim je treba zagotoviti enak dostop do knjig in tiskanega gradiva. Svetovna zdravstvena organizacija (WHO) ocenjuje, da je na svetu 285 milijonov slepih in slabovidnih oseb: 39 milijonov je slepih, 246 milijonov pa slabovidnih[1]. Svetovna zveza slepih poroča, da je v Evropi le 5 % objavljenih knjig na voljo v formatu, ki je dostopen slabovidnim osebam, medtem ko je v državah v razvoju – kjer živi približno 90 % slabovidnih ljudi – delež takih knjig le 1 %[2].

Izvode knjig v dostopnih formatih zdaj običajno izdelujejo in distribuirajo specializirane organizacije na nacionalni ravni, na primer knjižnice za slepe, in sicer bodisi na podlagi dovoljenj bodisi ob upoštevanju omejitev ali izjem avtorskih pravic. Vendar pomanjkanje mednarodnega pravnega okvira, ki bi omogočal čezmejno izmenjavo dostopnih formatov, izdelanih ob upoštevanju omejitev ali izjem avtorskih pravic, vodi k podvajanju napora za njihovo izdelavo, celo med državami s skupnim jezikom. To je problem, ker so stroški izdelave izvodov v dostopnih formatih visoki, organizacije, ki oskrbujejo slepe, pa razpolagajo z omejenimi sredstvi.

Za Evropsko unijo od januarja 2011 veljajo zaveze Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. V njej sta zapisani pravici invalidov do dostopa do informacij (člen 21) in do sodelovanja v kulturnem življenju pod enakimi pogoji, kot jih imajo druge osebe (člen 30). Konvencija je postala sestavni del pravnega reda EU. H Konvenciji je pristopilo 25 držav članic, tri države pa so v sklepni fazi ratifikacije.

V Svetovni organizaciji za intelektualno lastnino (v nadaljnjem besedilu: SOIL) so se leta 2009 začela pogajanja o morebitni mednarodni pogodbi, ki bi uvedla omejitve in izjeme avtorskih pravic v korist slepih in slabovidnih oseb ter drugih oseb z motnjami branja, da bi se olajšala čezmejna izmenjava knjig v dostopnih formatih.

Svet je 26. novembra 2012 sprejel Sklep, s katerim je Komisijo pooblastil, da se v imenu Evropske unije udeleži teh pogajanj[3]. Pogajanja v SOIL so se uspešno zaključila z diplomatsko konferenco, ki je potekala v Marakešu od 17. do 28. junija 2013. Na konferenci je bila 27. junija 2013 sprejeta Marakeška pogodba o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja (v nadaljnjem besedilu: Pogodba).

Pogodba uvaja niz mednarodnih pravil, ki zagotavljajo omejitve ali izjeme avtorskih pravic na nacionalni ravni v korist slepih in slabovidnih oseb ter oseb z drugimi motnjami branja in ki omogočajo čezmejno izmenjavo izvodov objavljenih del v dostopnih formatih, ki so bili izdelani ob upoštevanju izjem ali omejitev avtorskih pravic v kateri koli pogodbenici Sporazuma.

Svet je 14. aprila 2014 odobril podpis Pogodbe v imenu Evropske unije[4].

S tem predlogom za Sklep Sveta želi Komisija pridobiti odobritev Sveta, po odobritvi Evropskega parlamenta, za sklenitev Pogodbe, v imenu Evropske unije.

2. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

2.1 Določbe Pogodbe

„Upravičenci“ Pogodbe so slepe in slabovidne osebe, osebe z motnjo zaznavanja ali branja ter osebe, ki so zaradi telesne motnje drugače nezmožne držati knjigo ali z njo rokovati oziroma osredotočiti ali premikati pogled v meri, ki je običajno sprejemljiva za branje.

Pogodba zavezuje vse pogodbenice, da v svoji nacionalni zakonodaji v zvezi z avtorskim pravom določijo omejitev ali izjemo pravic do reprodukcije, distribucije in omogočanja razpoložljivosti za javnost, da bi bila dela v dostopnih formatih lažje razpoložljiva za upravičence Pogodbe[5]. Pogodbenice se lahko odločijo za omejitev takih omejitev ali izjem na primere, v katerih izvodi v dostopnih formatih upravičencem na ozemlju teh pogodbenic niso komercialno razpoložljivi pod razumnimi pogoji.

V Pogodbi so „dela“ opredeljena kot književna ali umetniška dela v smislu člena 2(1) Bernske konvencije za varstvo književnih in umetniških del (v nadaljnjem besedilu: Bernska konvencija), ki so v obliki besedila, notnega oziroma matematičnega ali podobnega zapisa in/ali z enim od teh povezanih ilustracij, bodisi objavljena bodisi javnosti drugače razpoložljiva v katerem koli mediju. Na podlagi dogovorjene izjave to prav tako zajema zvočne knjige.

„Izvod v dostopnem formatu“ je izvod v drugačnem načinu ali obliki glede na obliko, v kateri je bilo delo objavljeno, in ki upravičencem omogoča, da do dela dostopajo z enako lahkoto kot videči. Izvod v dostopnem formatu sme biti na voljo izključno upravičencem in mora spoštovati integriteto izvornega dela.

Izvode v dostopnih formatih, izdelane ob upoštevanju omejitve ali izjeme avtorske pravice, lahko izvažajo „pooblaščeni subjekti“, opredeljeni kot vladne ustanove ali druge organizacije, ki zagotavljajo izobraževanje, usposabljanje, prilagojeno branje ali dostop do informacij slepim in slabovidnim osebam ter osebam z drugimi motnjami branja na nepridobitni podlagi. Ti subjekti morajo zagotoviti, da izvode v dostopnih formatih razdeljujejo le upravičencem, da odvračajo od reprodukcije in distribucije nepooblaščenih izvodov ter omogočanja razpoložljivosti takih izvodov ter da z izvodi v dostopnih formatih ravnajo skrbno in hranijo evidenco o njih.

Pogodbenice lahko dovolijo izvoz izvodov v dostopnih formatih le, če zagotovijo, da za njihove omejitve ali izjeme pravic reprodukcije, distribucije in omogočanja razpoložljivosti za javnost velja zahteva tristopenjskega preizkusa. To pomeni, da morajo biti bodisi podpisnice Pogodbe Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o avtorski pravici (MSOILAP), bodisi, da drugače zagotovijo, da so ustrezne omejitve ali izjeme omejene na določene posebne primere, ki niso v neskladju z normalnim izkoriščanjem dela in ne posegajo nerazumno v pravne interese imetnika pravice.

Pogodba pojasnjuje, da mora pogodbenica v obsegu, v katerem upravičencu ali pooblaščenemu subjektu dovoljuje, da izdela izvode nekega dela v dostopnem formatu, dovoliti tudi uvoz takih izvodov.

Pogodbenice so po potrebi dolžne sprejeti ustrezne ukrepe, da ko zagotovijo primerno pravno varstvo in učinkovita pravna sredstva proti izogibanju učinkovitim tehničnim ukrepom, to pravno varstvo upravičencem ne preprečuje uživanja omejitev in izjem iz Pogodbe.

Pogodba od pogodbenic zahteva tudi, da varujejo zasebnost upravičencev in da sodelujejo pri olajševanju čezmejne izmenjave izvodov v dostopnih formatih. SOIL bo določila informacijsko točko, prek katere se bodo pooblaščeni subjekti lahko medsebojno prepoznavali z namenom sodelovanja. Poleg tega Pogodba pooblaščene subjekte spodbuja k temu, da zainteresiranim stranem in posameznikom posredujejo informacije o svojih politikah in praksah.

Pogodba potrjuje, da pogodbenice svobodno določajo ustrezen način izvajanja Pogodbe v okviru lastnega pravnega sistema in prakse. Vendar pa morajo ravnati v skladu z obstoječimi mednarodnimi obveznostmi po Bernski konvenciji, Sporazumu o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine in MSOILAP. Pogodba priznava možnosti pogodbenic, da ohranijo ali uvedejo druge omejitve in izjeme v korist upravičenih oseb in oseb z drugimi motnjami, zunaj področja uporabe Pogodbe.

Členi 13 do 22 vsebujejo upravne in postopkovne določbe, ki so zelo podobne tistim v drugih pogodbah SOIL s področja avtorskih pravic (npr. MSOILAP).

Pogodba bo začela veljati, ko jo bo ratificiralo dvajset pogodbenic.

Evropska unija lahko postane pogodbenica Pogodbe, saj je na diplomatski konferenci v Marakešu izjavila, da je pristojna za zadeve, ki jih zajema ta pogodba, in ima v zvezi s temi zadevami uveljavljeno lastno zakonodajo, zavezujočo za svoje države članice, ter je bila v skladu s svojimi notranjimi postopki ustrezno pooblaščena, da postane pogodbenica Pogodbe. Evropska unija je 28. junija 2013 tudi podpisala sklepno listino diplomatske konference in 30. aprila 2014 v Ženevi podpisala Pogodbo.

2.2 Pravna podlaga

Glede na področje urejanja pogodbe in enako kot Sklep Sveta 2014/221/EU o odobritvi podpisa pogodbe mora biti tudi Sklep Sveta o sklenitvi Pogodbe sprejet na podlagi členov 114, 207 in 218(6)(a)(v) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU).

Cilj osrednjih določb Pogodbe (členov 5, 6 in 9) je čezmejna izmenjava izvodov v dostopnih formatih med pogodbenicami Pogodbe, tudi med EU in tretjimi državami. Ta izmenjava spada pod določbo PDEU o skupni trgovinski politiki.

Pravice avtorjev, na katere vplivajo izjeme in omejitve, ki jih določa Pogodba (pravica reprodukcije, pravica distribucije in pravica sporočanja javnosti, vključno s pravico omogočanja razpoložljivosti), so bile usklajene na ravni EU s členi 2–4 Direktive 2001/29/ES o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi[6]. Izčrpen seznam izjem ali omejitev teh pravic je določen v členu 5(2) in 5(3) te direktive. V uvodni izjavi 32 je pojasnjeno, da države članice ne morejo uvesti drugačnih ali dodatnih izjem od teh pravic v svoji nacionalni zakonodaji. Izjeme ali omejitve bi bilo treba izvajati v skladu s členom 5(5) („tristopenjski preizkus“), poudarjenim tudi v uvodni izjavi 44.

Člen 5(3)(b) Direktive 2001/29/ES predvideva izbirno izjemo ali omejitev avtorskih pravic za uporabe v korist invalidov, ki so neposredno povezane z invalidnostjo in so nekomercialne narave, v obsegu, ki ga zahteva posamična oblika invalidnosti. Za razliko od Pogodbe ta člen ni omejen na nobeno določeno motnjo in države članice lahko prosto izbirajo, ali bodo to omejitev ali izjemo izvajale. Ustaljena sodna praksa je, da mora biti vsaka diskrecija pravica, ki jo uživajo države članice, ko uporabljajo katero koli izjemo ali omejitev iz člena 5 Direktive 2001/29/ES, izvajana v mejah, ki jih določa zakonodaja EU[7].

Poleg tega člen 6 Direktive 2001/29/ES zagotavlja obsežno pravno varstvo za tehnične ukrepe, ki jih uporabljajo imetniki pravic, in člen 6(4) določa, da morajo države članice zagotoviti, da upravičenci do nekaterih izjem ali omejitev v odsotnosti prostovoljnih sporazumov uživajo te izjeme, če se izvajajo tehnični zaščitni ukrepi. Členi 3, 4, 7, 10 in 11 Pogodbe vplivajo na te določbe prava EU.

Zato se šteje, da:

a) je čezmejna izmenjava izvodov v dostopnih formatih s tretjimi državami prevladujoč element pogodbe, zato njeni zadevni členi spadajo pod skupno trgovinsko politiko (člen 207 PDEU) ter

b) členi Pogodbe o obveznih izjemah ali omejitvah spadajo na področje uporabe prava EU, vplivajo na področje uporabe skupnih pravil, in sicer tistih iz Direktive 2001/29/ES, ali ga spreminjajo, v vsakem primeru pa spadajo na področje, ki ga v veliki meri zajemajo pravila EU (člen 114 PDEU)[8].

Komisija zato prilaga predlog za sklep Sveta o sklenitvi Pogodbe. V skladu s členom 218(6)(a)(v) PDEU je pred sprejetjem Sklepa potrebna odobritev Evropskega parlamenta.

2014/0297 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Marakeške pogodbe o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti členov 114 in 207 v povezavi s členom 218(6)(a)(v) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta[9],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Za Evropsko unijo od 22. januarja 2011 v skladu z Sklepom Sveta 2010/48/ES[10] veljajo zaveze Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, katere določbe so postale sestavni del pravnega reda Unije.

(2) Svet je 26. novembra 2012 pooblastil Komisijo, da se v imenu Evropske unije pogaja o mednarodnem sporazumu v okviru Svetovne organizacije za intelektualno lastnino o boljšem dostopu do knjig za osebe z motnjami branja.

(3) Pogajanja so se uspešno zaključila z diplomatsko konferenco, ki je potekala v Marakešu od 17. do 28. junija 2013. Marakeška pogodba o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja (v nadaljnjem besedilu: Marakeška pogodba) je bila sprejeta 27. junija 2013.

(4) V skladu s Sklepom Sveta 2014/221/EU[11] je bila Marakeška pogodba 30. aprila 2014 podpisana v imenu Evropske unije glede vprašanj, ki so v pristojnosti Unije, s pridržkom njene poznejše sklenitve.

(5) Marakeška pogodba uvaja niz mednarodnih pravil, ki zagotavljajo omejitve ali izjeme avtorskih pravic na nacionalni ravni v korist slepih in slabovidnih oseb ter oseb z drugimi motnjami branja. Ustrezne določbe o avtorskih pravicah so bile usklajene s pravom Unije, saj vplivajo na delovanje notranjega trga. Pogodba bo prav tako omogočala čezmejno izmenjavo izvodov objavljenih del v dostopnih formatih, ki so bili izdelani ob upoštevanju izjeme ali omejitve avtorske pravice, in zato spada tudi na področje trgovinske politike. Pogodba bo olajšala dostop do objavljenih del za svoje upravičence v Evropski uniji in zunaj nje.

(6) Marakeško pogodbo bi bilo treba odobriti v imenu Evropske unije –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Marakeška pogodba o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja se odobri v imenu Evropske unije.

Besedilo Marakeške pogodbe je priloženo k temu sklepu.

Člen 2

Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e), da v imenu Evropske unije deponira(-jo) listino o ratifikaciji iz člena 19 Marakeške pogodbe, s čimer se izrazi privolitev Unije, da jo Pogodba zavezuje.

Člen 3

Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] „Fact sheet“ (Podatkovnik), št. 282, junij 2012; http://www.who.int.

[2] http://www.worldblindunion.org.

[3] Sklep Sveta o udeležbi Evropske unije v pogajanjih za mednarodni sporazum o boljšem dostopu do knjig za osebe z motnjami branja v okviru Svetovne organizacije za intelektualno lastnino; 16259/12 EU RESTRICTED.

[4] Sklep Sveta 2014/221/EU z dne 14. aprila 2014 o podpisu, v imenu Evropske unije, Marakeške pogodbe o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja (UL L 115, 17.4.2014, str. 1).

[5] Pogodbenice lahko poskrbijo tudi za omejitev ali izjemo pravice javnega izvajanja in, v skladu s priloženo dogovorjeno izjavo, pravice prevajanja v meri, ki jo dovoljuje Bernska konvencija.

[6] UL L 167, 22.6.2001, str. 10.

[7] Glej npr. sodbo Sodišča z dne 1. decembra 2011 v zadevi Eva-Maria Painer proti Standard Verlags GmbH in drugim (C-145/10), točka 104.

[8] Glej sodbo Sodišča z dne 4. septembra 2014 v zadevi Evropska komisija proti Svetu Evropske unije (C-114/12).

[9] UL C , , str. .

[10] Sklep Sveta 2010/48/ES z dne 26. novembra 2009 o sklenitvi Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov s strani Evropske skupnosti (UL L 23, 27.1.2010, str. 35).

[11] Sklep Sveta 2014/221/EU z dne 14. aprila 2014 o podpisu, v imenu Evropske unije, Marakeške pogodbe o olajšanem dostopu do objavljenih del za slepe in slabovidne osebe ter osebe z drugimi motnjami branja (UL L 115, 17.4.2014, str. 1).