P6_TA(2007)0082

Naravne in gospodarske omejitve ter omejitve otokov v okviru regionalne politike

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 15. marca 2007 o naravnih in gospodarskih omejitvah in omejitvah otokov v okviru regionalne politike (2006/2106(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju predpisov, ki urejajo strukturne sklade za obdobje 2007-2013,

- ob upoštevanju Sklepa Sveta 2006/702/ES z dne 6. oktobra 2006 o strateških smernicah Skupnosti o koheziji [1],

- ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta iz Sevilje z dne 21. in 22. junija 2002,

- ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta iz Bruslja z dne 14. in 15. decembra 2006,

- ob upoštevanju resolucije z dne 2. septembra 2003 o strukturno manj razvitih regijah (otoki, gorske regije, regije z majhno gostoto prebivalstva) v okviru kohezijske politike in institucionalnih izgledov [2],

- ob upoštevanju mnenja Odbora regij z dne 13. marca 2002 o težavah otoških regij v Evropski uniji v okviru širitve [3],

- ob upoštevanju menja Odbora regij z dne 7. julija 2005 o reviziji smernic za regionalno državno pomoč [4],

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za regionalni razvoj (A6-0044/2007),

A. ker je Evropski parlament pogosto opozarjal na težak položaj otokov, ki so prikrajšani na več področjih, ter poudaril, da jim je treba pomagati pri odpravi teh težav in zmanjšati regionalna neskladja,

B. ker se konceptov najbolj obrobnih regij in otoške lege ne sme med seboj zamenjavati, čeprav so številne najbolj obrobne regije tudi otoki; ker je treba posebne določbe člena 299 Pogodbe ES, ki zagotavljajo trdno pravno podlago za ukrepe, namenjene zagotavljanju učinkovitega nadomestila v pomoč najbolj obrobnim regijam, razlikovati od določb člena 158 Pogodbe ES in od izjave o otoških regijah iz Amsterdamske pogodbe, za katere niso nikoli veljale izvedbene določbe, kar je imelo za posledico neenakomeren gospodarski razvoj osrednjega dela EU na eni ter otokov na njenem obrobju na drugi strani,

C. ker je kohezija eden od ključnih ciljev EU, katerega namen je zagotoviti večsrediščen in usklajen razvoj z zmanjšanjem regionalnih neskladij in odpravo ovir za razvoj, vključno z ovirami, ki so povezane z naravnimi in geografskimi omejitvami,

D. ker je načelo teritorialne kohezije dodatno utrjeno v predpisih o strukturnih skladih za obdobje 2007-2013 in ker je to načelo sestavni del kohezijske politike, ki ga je treba ohraniti in okrepiti v prihodnosti in ki ima kot cilj večsrediščno integracijo ozemlja EU, da se zagotovijo enake možnosti za vse regije in njihove prebivalce,

E. ker je nezakonito priseljevanje po morju ena od največjih težav, s katerimi se sooča EU in ker je bil migracijski pritisk v zadnjem letu posebno močan na zunanjih morskih mejah EU, še posebej na otokih v Sredozemlju, ki so poklicani, da nosijo nesorazmerno breme samo zaradi njihovega geografskega položaja,

F. ker je Evropski svet, ki je potekal v Bruslju 14. in 15. decembra 2006, poudaril, da je treba potrebo po migracijski delovni sili obravnavati globalno, ter da je treba podvojiti sedanja prizadevanja, zlasti v nekaterih otoških regijah EU, saj te predstavljajo morske meje in migracijske poti EU,

1. meni, da je otoška lega geografsko-kulturna značilnost, ki jo je mogoče izkoristiti s pomočjo razvojne strategije, ter hkrati trajna ovira, ki še dodatno povečuje težave teh regij z vidika področju konkurenčnosti;

2. priznava, da je bilo v predpise o strukturnih skladih 2007-2013 vključenih več konkretnih določb v korist strukturno slabše razvitih regij; obžaluje pa, da Svet ni upošteval drugih pomembnih predlogov Parlamenta, kot na primer možnost povečanja stopnje sofinanciranja na območjih, ki so v slabšem položaju zaradi več kot le ene geografske ali naravne ovire;

3. poziva Komisijo, da v programskem obdobju 2007-2013 glede operativnih programov otoških regij, vključno s tistimi iz operativnega cilja 2, izkoristi vse načine, ki tem regijam omogočajo izvajanje ukrepov, povezanih s prepotrebnimi infrastrukturnimi deli;

4. pozdravlja poudarek, ki je namenjen teritorialni razsežnosti kohezijske politike v strateških smernicah Komisije za obdobje 2007-2013; zlasti ugotavlja, da je podpora gospodarski raznolikosti območij z naravnimi ovirami omenjena med prednostnimi nalogami naslednjega programskega obdobja; zato poziva organe upravljanja zadevnih držav članic, da v celoti upoštevajo to prednostno nalogo pri pripravi svojih nacionalnih strateških referenčnih okvirov in operativnih programov;

5. poziva Komisijo, da v četrtem kohezijskem poročilu s posebno pozornostjo obravnava položaj otokov in drugih strukturno prikrajšanih regij;

6. poziva Komisijo, da v okviru delovnega programa Evropskega omrežja za opazovanje prostorskega razvoja (ESPON) nameni posebno pozornost stanju regij in zlasti otokom, ki so v težkem položaju zaradi naravnih ovir; meni, da je pravilno in poglobljeno poznavanje situacije na otokih bistvenega pomena za zadovoljivo upoštevanje njihovih posebnih značilnosti; poziva države članice, da vzpostavijo posebne mehanizme, ki bodo na lokalni ravni omogočali zbiranje ustreznih podatkov o otokih, ki se bodo kasneje posredovali ESPONU (Evropsko omrežje za opazovanje prostorskega razvoja);

7. poziva Komisijo, da posodobi statistične podatke, ki jih je dobila na podlagi vseh študij iz leta 2003 o otokih; meni, da mora biti nadaljnje delo usmerjeno v opredelitev primernejših statističnih kazalcev, s katerimi je mogoče zagotavljati jasno statistično sliko razvojne ravni in zadovoljivo razumevanje regij z geografskimi in naravnimi ovirami, zlasti regij z nakopičenimi težavami, kot so gorske verige, skupine otokov in dvakratna otoška lega; poudarja, da morajo ti kazalci omogočati tudi boljšo oceno razlik med temi regijami in preostalim delom Unije, pa tudi oceno o neenakostih med temi regijami; poziva Komisijo, da redno evidentira in poroča o teh kazalcih, vključno s primeri najboljših ravnanj;

8. priznava dejstvo, da je Komisija v smernicah za državno regionalno pomoč v obdobju 2007-2013 ter v smernicah o državni pomoči in tveganem kapitalu za majhna in srednje velika podjetja izpostavila posebni položaj otokov in obrobnih regij; meni pa, da je treba za bolj zadovoljivo obravnavo trajnih pomanjkljivosti teh ozemelj dopustiti večjo prožnost pri izvajanju sedanjih in prihodnjih politik državne pomoči, saj brez prožnosti prihaja do nesprejemljivega izkrivljanja trga v EU; poziva Komisijo, da oceni svoj pristop, tako da se bo bolje upoštevala potreba otokov po dostopu do notranjega trga pod enakimi pogoji kot celinske regije; meni v tem oziru, da bi morale prometne povezave predstavljati prednostno nalogo na tem področju, zlasti v primeru pristanišč in letališč;

9. poziva Komisijo, da preuči možnost dodelitve državne pomoči otoškim regijam, v katerih stroški za gorivo in energijo očitno škodljivo vplivajo na konkurenčnost skupnosti, ki živijo v njih; ugotavlja zlasti, da je lahko zaradi znatnih nihanj cene goriva prevoz med otoškimi regijami in evropsko celino precej bolj obremenjujoč; meni, da bi moral v prihodnjih smernicah o državni pomoči sistem omogočati, da se pomoč za tekoče delovanje razširi na vse otoške regije, ki niso otoške države ali otoki na celini;

10. poziva Komisijo, naj redno izvaja in predstavi Parlamentu študijo o "oceni posebnih potreb" otoških regij, pri čemer naj upošteva vprašanja posebnega pomena za otoke in predlaga ukrepe za njihovo rešitev; meni, da bi se morala študija zlasti osredotočiti na vpliv izvajanja regionalne politike na otokih, tudi na ravni naložb, širjenja gospodarskih dejavnosti, nezaposlenosti, prometne infrastrukture (zlasti pristanišč in letališč), pritiskov na okolje in splošne ravni gospodarskega in socialnega vključevanja otokov v notranji trg;

11. poziva države članice, da zagotovijo učinkovito varovanje posebnih okoljskih, kulturnih in družbenih značilnosti otoških regij z ukrepi, kot so priprava ustreznih regionalnih razvojnih načrtov in nadzor gradbenih dejavnosti, poleg tega pa naj v sodelovanju s Komisijo sprejme integrirane programe za varstvo kulturne dediščine in okoljskih virov;

12. podpira nadsektorski pristop k izvajanju politike Skupnosti, izražen v Zeleni knjigi Komisije z naslovom "Prihodnji pomorski politiki Unije naproti: Evropska vizija za oceane in morja" ter vztraja, da je treba ta pristop uporabiti predvsem pri otokih, ki so temeljni sestavni del evropskega morskega prostora; poziva Komisijo, da nadsektorski pristop razširi na druge politike, tako da se bodo upoštevale posebne okoliščine otoških regij in s tem povečala njihova sposobnost, da se v celoti vključijo in izkoristijo ugodnosti notranjega trga in Lizbonske strategije;

13. zlasti opozarja na otoke, ki imajo zaradi oddaljenosti od gosto naseljenih območij težave z dostopnostjo in zagotavljanjem storitev ter višje stroške, zlasti pri prevozu, zaradi česar so manj konkurenčni;

14. spodbuja prizadevanja za celovito pomorsko politiko Skupnosti, ki bo presegala pravne meje EU in zato s pomočjo ugodne geopolitične lege otokov Skupnosti vzpostavila močne trgovinske, gospodarske in politične vezi ter tehnično sodelovanje (izmenjavo strokovnega znanja in izkušenj) s sosednimi državami na podlagi pomorskega prava, medsebojnega spoštovanja in koristi;

15. meni, da so na otokih glede prometne in okoljske infrastrukture soočeni s stroški na prebivalca, ki presegajo povprečje, kar velja tudi za njihove energetske potrebe, in pogosto težje izvajajo nekatere dele pravnega reda Skupnosti, pri katerih njihove posebnosti niso bile v celoti upoštevane; zato poziva Komisijo, da uporabi prožnejši pristop do otokov pri pripravi politike in zakonodaje, katerih izvajanje bi lahko bilo za otoke posebno obremenjujoče;

16. zahteva, da Komisija ustanovi v okviru generalnega direktorata za regionalno politiko upravno enoto za otoke po zgledu obstoječe upravne enote za najbolj oddaljene regije, ter tako zagotovi, da se posebne značilnosti in potrebe otokov ter njihovih stalnih in sezonskih prebivalcev sistematično upoštevajo pri razvoju politike, katere cilj je doseči socialno, ekonomsko in teritorialno kohezijo, in izvedbenih ukrepih, zlasti na področju prevoza, energije, zagotavljanja ustrezne oskrbe z vodnimi viri, nadzora regionalnih obmejnih področij in varstva krhkega otoškega okolja;

17. si želi, da bi Komisija tudi v prihodnje izkoristila možnost, ki jo daje Pogodba ES, da prilagodi politike Skupnosti, ki bi se lahko negativno odražale na ekonomskem, socialnem in teritorialnem razvoju teh regij, da bi čimbolj stvarno reševala glavne težave, ki posebej bremenijo posamezno regijo ali skupino otoških regij;

18. meni, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti gospodarskim področjem, ki prevladujejo na otokih, zlasti poljedelstvu, ribištvu, turizmu in obrti; zato poziva Komisijo, da pri svojih političnih pobudah vedno bolj upošteva specifične potrebe otokov na teh področjih;

19. poziva Komisijo, da razmisli, katere prilagoditve potrebuje preskus "tržnega vlagatelja" za državno pomoč, da bi odražal resnično življenje na otokih in v drugih oddaljenih regijah, kjer ni možno najti ali oceniti tržnega vlagatelja, če ga ni v regiji; zaradi majhne velikosti in oddaljenosti trgov je zelo malo verjetno, da bo dosežen povprečni donos za dani sektor, zato ta preskus ne more biti uspešen za oddaljene otoke;

20. poziva zlasti Komisijo, da preuči vpliv podnebnih sprememb na otoške regije, zlasti stopnjevanje obstoječih problemov, kot je suša, ter da v sodelovanju z državami članicami spodbuja razvoj in uporabo ustreznih tehnologij ali drugih ukrepov za reševanje tega problema;

21. poziva Komisijo, da ponovno preuči pogoje v zvezi z javnimi naročili na področju prometa, da se odstranijo vse ovire glede obveznosti zagotavljanja javne službe ter olajšajo prometne povezave z otoškimi regijami;

22. poziva Komisijo, naj da prednost zanesljivi oskrbi z energijo na otokih in financiranju razvoja in izvajanja projektov za proizvodnjo energije z uporabo novih tehnologij in obnovljivih virov energije ter naj spodbuja učinkovito rabo energije in hkrati varovanje okolja in ohranjanje njegove naravne lepote;

23. spodbuja otoške skupnosti, da uporabljajo euroregije ali podobne evropske mreže za vodenje medregionalnega sodelovanja in izmenjave dobre prakse ter za razvoj čezmejnih projektov in boljšo vključenost otoških skupnosti v bližnja gospodarska območja;

24. spodbuja otoške skupnosti, da uporabijo JASPERS (skupna pomoč pri podpori projektov v evropskih regijah) ter finančne in vodstvene zmogljivosti JEREMIE (skupna evropska sredstva za mikro, mala in srednje velika podjetja), da se izkoristijo razpoložljiva sredstva za regionalni razvoj in pospeši rast mikro, malih in srednje velikih podjetij, kar bo spodbudilo raznolikost otoškega gospodarstva in pospešilo osnovno rast s trajnostnim razvojem; poleg tega spodbuja uporabo "boljše zakonodaje" na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni, med drugim zaradi poenostavitve administrativnih zahtev, zlasti v zvezi z vlaganjem in ocenjevanjem vlog za finančno pomoč;

25. priznava pozitiven rezultat, dosežen pri prvič uporabljenih evropskih sredstvih za mejno kontrolo in pozdravlja nedavni predlog Komisije za Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi mehanizma za ustanovitev skupin za hitro posredovanje na mejah (KOM(2006)0401), da se zagotovi hitro operativno in tehnično pomoč državam članicam, ki bi zanjo zaprosile; meni, da bodo dejavnosti takih skupin učinkovite le, če bodo imele pristojnosti, opredeljene v okviru Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (FRONTEX); poziva Komisijo, da preuči potrebo po ustanovitvi novega evropskega organa obalne straže, ki bi hkrati tem regijam in državam članicam pomagal nadzorovati zunanje meje EU;

26. ponavlja svojo podporo pobudam in dejavnostim, ki jih opravlja FRONTEX ter zahteva, da stalno spremlja vpliv nezakonitega priseljevanja na otoške skupnosti; poziva Komisijo in FRONTEX, da podpreta otoke in zmanjšata neposredni pritisk, ki nastaja ob reševanju tega problema, ob sočasnem zagotavljanju spoštovanja človekovih pravic; poziva Komisijo in Svet, da dasta na razpolago potrebna sredstva za hitro in učinkovito ukrepanje; poudarja tudi pomen večje in tesnejše usklajenosti in sodelovanja med otoki ter potrebo po večji udeležbi teh regij pri boju proti nezakonitemu priseljevanju;

27. poziva Komisijo, da nameni poseben poudarek razvoju širokopasovnega omrežja in da spodbuja ukrepe za reševanje posebnih težav, ki nastajajo pri zagotavljanju storitev v otoških regijah, na primer zdravstvenega varstva in internetnih zdravstvenih storitev, elektronske uprave in storitev za državljane;

28. meni, da je turizem za večino otokov glavni vir ustvarjanja bogastva, saj vpliva na rast drugih sektorjev (kmetijskega, trgovinskega, storitvenega, ribiškega) in da je nujno treba vzpostaviti integrirano politiko, ki bo lahko zagotavljala trajnost otoškega turizma; meni, da mora to politiko spremljati dobro organizirana informacijska kampanja, namenjena evropskim državljanom, z oblikovanjem znaka kakovosti in otoškega porekla, kot tudi spodbude za nadaljnji razvoj drugih sektorjev dejavnosti na otokih; poziva Komisijo, da v ta namen izvede medsektorsko analizo, pri čemer naj posebno pozornost nameni možnostim, da se v regionalnih strategijah otokov podpre trajnostni turizem na otokih, ki so daleč od naseljenih središč;

29. predlaga Komisiji in drugim institucijam, da proglasijo leto 2010 za evropsko leto otokov;

30. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

[1] UL L 291, 21.10.2006, str. 11.

[2] UL C 76 E, 25.3.2004, str. 111.

[3] UL C 192, 12.8.2002, str. 42.

[4] UL C 31, 7.2.2006, str. 25.

--------------------------------------------------