EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.5.2017 COM(2017) 262 final 2017/0102(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o določitvi pravnega okvira evropskih solidarnostnih enot ter o spremembi uredb (EU) št. 1288/2013, (EU) št. 1293/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1305/2013, (EU) št. 1306/2013 in Sklepa št. 1313/2013/EU {SWD(2017) 166 final}

{SWD(2017) 167 final}

{SWD(2017) 168 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Evropska unija temelji na solidarnosti, skupni vrednoti, h kateri so Evropejci močno zavezani. Solidarnost je ključna sestavina evropskega projekta, saj omogoča potrebno enotnost, da se z močno moralno držo lahko odzivamo na sedanje in prihodnje krize. Prav tako prinaša jasne usmeritve, ki vodijo mlade Evropejce pri njihovih prizadevanjih za boljšo Unijo. V Rimski izjavi so voditelji 27 držav članic ter Evropski svet, Evropski parlament in Evropska komisija ob 60. obletnici Rimskih pogodb ponovno potrdili svojo zavezo, da okrepijo enotnost in solidarnost za večjo moč in odpornost Evropske unije. V govoru o stanju v Uniji z dne 14. septembra 2016 je bila poudarjena potreba po vlaganju v mlade in napovedana zamisel o evropskih solidarnostnih enotah, s katerimi bi mladi po vsej Evropski uniji dobili priložnost, da pustijo svoj pečat v družbi, pokažejo solidarnost in razvijejo svoje spretnosti, „pri čemer ne bodo samo delali, ampak tudi pridobili neprecenljive humanitarne izkušnje“. Udeleženci vrha v Bratislavi, ki je potekal 16. septembra 2016, so pozvali k okrepljenemu političnem zagonu, da se zagotovi podpora mladim Evropejcem in vzpostavijo novi programi EU, s katerimi bodo imeli mladi boljše priložnosti. S sporočilom Komisije „Evropska solidarnostna enota“ z dne 7. decembra 2016 se je začela prva faza evropskih solidarnostnih enot, obenem pa je bil v sporočilu ponovljen cilj, da se do leta 2020 v evropske solidarnostne enote vključi 100 000 mladih Evropejcev. V začetni fazi se mladim po vsej EU ponudi možnost za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev prek osmih različnih programov EU. Ta predlog je prav tako odgovor na poziv Evropskega sveta iz sklepov z dne 15. decembra 2016, da se nadaljuje delo na področju evropskih solidarnostnih enot, in je ena od prednostnih pobud iz skupne izjave o zakonodajnih prioritetah za leto 2017, pri čemer so se predsedniki Parlamenta, Sveta in Komisije zavezali k racionalizaciji dela svojih institucij, da se zagotovi hiter zakonodajni napredek pri prednostnih pobudah, ki naj bi se izvedle pred koncem leta 2017. Ta predlog določa pravni okvir za evropske solidarnostne enote, s katerimi bi se mladim ponudile priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih, ki bodo prispevale k reševanju neizpolnjenih družbenih potreb ob hkratnem spodbujanju osebnega, izobrazbenega, družbenega, državljanskega in poklicnega razvoja mladih. Pri oblikovanju tega predloga je Komisija upoštevala izsledke in ugotovitve iz priložene predhodne ocene ter tudi mnenja in predloge, zbrane z obširnim javnim posvetovanjem, kot je podrobneje pojasnjeno v ustreznih poglavjih v nadaljevanju. To pripravljalno delo je pripomoglo opredeliti naslednje vrzeli, ki jih želimo s tem predlogom odpraviti. Obstajajo številni mladi, ki se želijo udejstvovati v solidarnostnih aktivnostih, hkrati pa v skupnostih obstaja veliko neizpolnjenih potreb, ki bi jih lahko bolje reševali s sodelovanjem mladih v solidarnostnih aktivnostih. V mnogih organizacijah obstaja veliko neizkoriščenega povpraševanja po motiviranih mladih, ki bi jih lahko podpirale pri njihovih prizadevanjih; s tako podporo bi organizacije skupnostim lahko dale še več. Vendar obstajajo pomanjkljivosti pri usklajevanju ponudbe in povpraševanja ter ovire pri razpoložljivosti virov, zagotavljanju kakovosti in tudi več pravnih vidikih. Glavne izzive na tem področju bi lahko povzeli tako: –v zadnjih desetletjih je naša družba premalo vlagala v krepitev vloge mladih Evropejcev, da bi se ti učinkovito udejstvovali v solidarnostnih aktivnostih, bodisi kot prostovoljci bodisi prek poklicnih aktivnosti. Po svetovni finančni in gospodarski krizi je gospodarstvo EU zdaj spet stabilnejše, vendar okrevanje še vedno ni enakomerno po vsej družbi in med vsemi regijami, pri tem pa izstopajo mlajše generacije. S solidarnostnimi aktivnostmi se mladi lahko spodbudijo, da sodelujejo v splošnokoristnih dejavnostih, ter se jim pomaga razviti znanje, spretnosti in kompetence, ki bodo bistvenega pomena za njihov osebni, družbenoizobrazbeni, poklicni in državljanski razvoj. To velja za vse mlade, tudi tiste iz okolij z manj možnostmi. Spodbujanje vključevanja teh mladih v solidarnostne aktivnosti je specifično vprašanje, ki ga je prav tako treba obravnavati v tem kontekstu; –za obravnavanje solidarnosti ter vzpostavitev socialne, ekonomske in državljanske kohezije je potrebna močna struktura dinamičnih organizacij (zasebne in javne, profitne in neprofitne). V tem okviru je treba bolje poskrbeti za potrebe tovrstnih organizacij, zlasti tistih, ki delujejo na lokalni ravni s skupnostmi z najmanj možnostmi. Organizacije, ki ustvarjajo in ponujajo priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela, potrebujejo podporo v obliki virov, ki omogočajo ustrezno usposabljanje in priprave za prostovoljce, pripravnike ali delavce, ter možnost delovanje v evropskem kontekstu. Organizacije prav tako potrebujejo jasna in preprosta pravila; –področje priložnosti za sodelovanje v solidarnostnih aktivnostih – bodisi s poklicnega vidika bodisi z vidika prostovoljstva – je precej razdrobljeno po vsej EU. Kjer obstajajo priložnosti, pogosto primanjkuje ozaveščenosti. Razdrobljenost prinaša tudi pomanjkljivosti, ko gre za razumevanje, dokumentiranje in vrednotenje, kaj so se mladi naučili s sodelovanjem v posameznem solidarnostnem ukrepu. Ker primanjkuje ukrepov, ki bi organizacije in mlade povezovali na področju solidarnosti, obstaja tveganje, da velik del potenciala za solidarnostne aktivnosti ostane neizkoriščen, zaradi česar pride do nepotrebne izgube blaginje za organizacije, mlade in družbo kot celoto. Ob upoštevanju tega ozadja je cilj evropskih solidarnostnih enot okrepiti udejstvovanje mladih in organizacij v solidarnostnih aktivnostih, ki so visoke kakovosti in dostopne vsem mladim, kot način za prispevanje k večji koheziji in solidarnosti v Evropi, podpori skupnosti in odzivanju na neizpolnjene družbene potrebe. Evropske solidarnostne enote bodo za uresničitev tega splošnega cilja mladim omogočile lahko dostopne priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev v sektorjih, povezanih s solidarnostjo, ter tudi za oblikovanje in pripravo solidarnostnih projektov na lastno pobudo, kar bo tudi pripomoglo k izboljšanju njihovih spretnosti in kompetenc pri osebnem, družbenem in poklicnem razvoju ter njihove zaposljivosti. Evropske solidarnostne enote bodo podpirale tudi aktivnosti mreženja za udeležence in organizacije, vključene v evropske solidarnostne enote, katerih cilj je spodbujati duha evropskih solidarnostnih enot in občutek pripadnosti širši skupnosti, zavezani solidarnosti, ter podpirati izmenjave koristnih praks in izkušenj. Poleg tega si bodo evropske solidarnostne enote prizadevale zagotoviti, da solidarnostne aktivnosti, namenjene mladim udeležencem, prispevajo k reševanju konkretnih družbenih izzivov in krepitvi skupnosti ter da so visoke kakovosti, učni rezultati, ki izhajajo iz sodelovanja mladih v teh aktivnostih, pa ustrezno ovrednoteni. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog je del širšega sklopa pobud z naslovom „Vlaganje v mlade v Evropi“, ki so se začele izvajati 7. decembra 2016. Spodbuja nadaljnji razvoj vseh ključnih evropskih mladinskih politik EU, zlasti evropske strategije za mlade, jamstva za mlade in novega programa znanj in spretnosti za Evropo, ki skupaj pokrivajo široko paleto ukrepov v podporo mladim, od priložnostnega učenja in prostovoljstva do poklicnega usposabljanja in zaposlovanja. Cilj je izboljšati priložnosti za mlade, in sicer z bistvenim izboljšanjem kakovosti in pričakovanih rezultatov. Evropske solidarnostne enote se bodo opirale na bogate in dolgoletne tradicije in izkušnje, ki jih imajo države članice na področju aktivnosti v javnemu interesu, na primer s prostovoljstvom. Nekatere države članice izvajajo nacionalne programe na področju civilne službe, s katerimi mladim ponujajo možnost, da se udejstvujejo, druge države članice pa podpirajo aktivnosti civilne družbe. Na ravni EU evropska prostovoljska služba mladim 20 let ponuja priložnosti za prostovoljsko delo; politike in programi, kot sta jamstvo za mlade in pobuda „tvoja prva zaposlitev EURES“, pa mladim pomagajo, da dobijo možnost za pripravništvo in zaposlitev. Evropske solidarnostne enote bodo temeljile na prednostih in izkušnjah teh pobud ter tako izkoristile trdno obstoječo podlago, ki jo bodo nadgradile in s tem ustvarile nove priložnosti, večjo prepoznavnost in večji učinek. Z evropskimi solidarnostnimi enotami bodo nastale nove priložnosti, ki niso podprte v sedanjih programih, hkrati pa bodo lažje dostopne tako za zainteresirane mlade kot za organizacije. Evropske solidarnostne enote bodo omogočile enotno vstopno točko, ki bo zlahka dostopna prek portala, ter si prizadevale doseči čim širši krog sodelujočih organizacij in vključenih mladih. Prav tako bodo razvile in okrepile usposabljanje, ki je na voljo pred opravljanjem solidarnostnega dela, ter tudi ustrezno podporo in vrednotenje učnih rezultatov po opravljenem delu. Da se zagotovi kontinuiteta prostovoljskih aktivnosti, podprtih na ravni EU, bodo evropske solidarnostne enote podpirale aktivnosti, ki so bile podprte z evropskimi prostovoljskimi službami in so na njihovem geografskem območju uporabe, v obliki čezmejnega prostovoljskega dela. Hkrati pa bodo druge aktivnosti evropskih prostovoljnih služb, ki ne sodijo na geografsko območje uporabe evropskih solidarnostnih enot, še naprej podprte s programom, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. 1288/2013. Glede razlage zadevne zakonodaje na ravni Unije predlog vključuje določbe za zagotovitev, da se čezmejno prostovoljsko delo v okviru evropskih solidarnostnih enot in tudi prostovoljske aktivnosti, ki bodo še naprej podprte na podlagi Uredbe (EU) št. 1288/2013, štejejo za enakovredne tistim, ki se izvajajo v okviru evropske prostovoljske službe.

Za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izvajanja bodo evropske solidarnostne enote karseda izkoristile ureditve upravljanja, ki so že vzpostavljene. To bo omogočilo osredotočanje na čim boljše izvajanje in rezultate, hkrati pa se bo kar najbolj zmanjšalo upravno breme. Zato bo izvajanje evropskih solidarnostnih enot zaupano obstoječim strukturam, tj. Evropski komisiji, tudi prek njene Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA), in nacionalnim agencijam, določenim za upravljanje ukrepov v poglavju o mladini iz Uredbe (EU) št. 1288/2013 o uvedbi programa „Erasmus+“. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ukrepi evropskih solidarnostnih enot bodo skladni z različnimi relevantnimi politikami in programi EU ter jih bodo dopolnjevali, med drugim zlasti v zvezi z izobraževanjem in usposabljanjem, zaposlovanjem, enakostjo spolov, podjetništvom (zlasti socialnim podjetništvom), državljanstvom in demokratično udeležbo, okoljem in varstvom narave, podnebnimi ukrepi, preprečevanjem nesreč, pripravljenostjo nanje in obnovo po njih, kmetijstvom in razvojem podeželja, oskrbo s hrano in neživilskimi potrebščinami, zdravstvom in dobrim počutjem, ustvarjalnostjo in kulturo, telesno vzgojo in športom, socialno pomočjo in varnostjo, sprejemom in vključevanjem državljanov tretjih držav, teritorialnim sodelovanjem in kohezijo. V prvi fazi izvajanja evropskih solidarnostnih enot, ki se je začela decembra 2016, se mladim po vsej EU ponudijo možnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev prek osmih različnih programov EU. Za te aktivnosti, ne glede na to, ali so izvedene pred začetkom veljavnosti predlagane uredbe ali po njem, se bodo še naprej uporabljali pravila in pogoji iz ustreznih programov EU, s katerimi so bile financirane v prvi fazi evropskih solidarnostnih enot. V drugi fazi, ki se bo začela z začetkom veljavnosti predlagane uredbe, bo v evropske solidarnostne enote prispevalo več programov EU. Pri nekaterih bo to potekalo s prispevki v finančna sredstva evropskih solidarnostnih enot (kot je podrobneje pojasnjeno v oddelku 4), pri drugih pa bodo s prispevkom k ciljem evropskih solidarnostnih enot s podpiranjem aktivnosti, ki spadajo na njihovo področje uporabe. Ta prispevek bo financiran v skladu z ustreznimi temeljnimi akti zadevnih programov. 2. PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Glavni namen tega predloga je omogočiti mladim priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih, vključno s prostovoljstvom, pripravništvom in zaposlitvijo, pa tudi v projektih, ki jih pripravijo mladi na lastno pobudo in ki bodo imeli pomemben učni vidik v korist osebnega, družbeno-izobrazbenega ter poklicnega razvoja mladih. V skladu s tem je vsebina tega predloga osredotočena na spodbujanje mobilnosti, dejavnega udejstvovanja, neformalnega izobraževanja in poklicnega usposabljanja mladih. S tem se bo prav tako izboljšala njihova zaposljivost in olajšal prehod v redno zaposlitev. Ob upoštevanju tega predlog temelji na členu 165(4) in členu 166(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 165(4) dovoljuje dejavnosti Unije, katerih cilj je „spodbujanje razvoja izmenjave mladih [...] ter spodbujanje sodelovanja mladih v demokratičnem življenju v Evropi“. Delovanje Unije na podlagi člena 166(4) predstavlja ustrezno pravno podlago za akt, kakršen je ta predlog, katerega cilj je „izboljševanje začetnega in nadaljevalnega poklicnega usposabljanja zaradi lažje vključitve in ponovne vključitve v trg dela“ ter „olajševanje dostopa do poklicnega usposabljanja ter spodbujanje mobilnosti izobraževalcev in udeležencev usposabljanja, zlasti mladih“. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Ob upoštevanju evropskega obsega predlaganih ciljev, tj. spodbuditi mlade, da sodelujejo v solidarnostnih dejavnostih po vsej Evropski uniji, je ukrep na ravni EU primeren. EU ima pomembno vlogo pri podpori vseevropskemu pristopu k solidarnosti. Ukrepanje EU v okviru evropskih solidarnostnih enot ne bo nadomestilo podobnih ukrepov držav članic, temveč jih bo dopolnjevalo in podpiralo ob polnem spoštovanju načela subsidiarnosti. Čeprav imajo vse države članice tradicijo izvajanja programov in instrumentov, ki podpirajo aktivnosti v javnemu interesu, zlasti s prostovoljstvom, se ti precej razlikujejo, pri čemer so nekatere države bolj naklonjene temu, da te aktivnosti vodi država, druge pa to vlogo prepuščajo civilni družbi. Obstajajo različna pojmovanja in konotacije solidarnostnih aktivnosti in prostovoljstva, vrste aktivnosti pa se razlikujejo po vsebini in trajanju. Poleg tega obstajajo zelo različni pogledi na to, kako je socialna zaščita povezana s prostovoljstvom, pa tudi različni pravni statusi ter različne stopnje učenja in priznavanja. Vse to povzroča razdrobljenost na ravni EU, kar pomeni, da mladi v EU nimajo enakega dostopa do priložnosti, ki so na voljo. Ukrepanje EU prek evropskih solidarnostnih enot bo prispevalo k odpravi težav pri razdrobljenosti, kot je pokazano v predhodni oceni, ki je priložena temu predlogu. Hkrati pa bo to priložnost, da se gradi na izkušnjah, pridobljenih v različnih državah članicah, obenem pa spodbuja prostovoljstvo v tistih državah članicah, v katerih je manj razširjeno, kar je v skladu s priporočili zainteresiranih strani, s katerimi so bila med pripravo tega predloga opravljena posvetovanja. Evropske solidarnostne enote bodo dopolnjevale obstoječe javne in zasebne politike, programe in aktivnosti, tako na nacionalni kot na evropski ravni. Z uporabo številnih jamstev kakovosti, kot so listina evropskih solidarnostnih enot, znak kakovosti za sodelujoče organizacije in načela iz okvira za kakovost pripravništev, lahko evropske solidarnostne enote pomagajo izboljšati kakovost raznega solidarnostnega dela za mlade po vsej EU in vrednotenja njihovih učnih rezultatov. Poleg tega bodo evropske solidarnostne enote delovale kot enotna vstopna točka do visokokakovostnega prostovoljskega dela in poklicnega solidarnostnega dela za mlade po vsej EU, pri čemer sta ti trenutno dostopni samo prek raznovrstnih shem. S tem bo zagotovljeno, da imajo vsi zainteresirani mladi po vsej EU enake možnosti, da se pridružijo, in lažji dostop do širšega razpona aktivnosti. Združevanje različnih vrst solidarnostnega dela pod enim imenom lahko pripomore tudi k izboljšanju ozaveščenosti o priložnostih, ki so mladim na voljo, in njihovi večji prepoznavnosti. Evropske solidarnostne enote bodo ponujale priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela, ki se izvaja v državi, ki ni država prebivališča udeležencev (čezmejno), in solidarnostnega dela, ki se izvaja v državi prebivališča udeležencev (znotraj države). Ta prožnost je v skladu s predlogi, pridobljenimi pri posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Kar zadeva opravljanje čezmejnega solidarnostnega dela, ukrepi posameznih držav članic ne morejo nadomestiti ukrepanja na ravni EU, zlasti zaradi razdrobljenosti struktur in programov, ki ponujajo prostovoljsko delo in pripravništvo, pa tudi zaradi razlik v razumevanju in pojmovanju sektorja solidarnostnih aktivnosti. Kar zadeva opravljanje solidarnostnega dela znotraj države, se lahko pričakuje, da bodo evropske solidarnostne enote spodbujale inovativnost, obenem pa pomagale reševati lokalne in nacionalne izzive s širšega evropskega vidika. Zlasti ukrepanje na ravni EU lahko pripomore k odpravljanju razdrobljenosti pri ponujenih priložnostih za opravljanje solidarnostnega dela in vključenosti vseh mladih, tudi tistih, ki se pri udejstvovanju v mednarodnih aktivnostih srečujejo z ovirami. Prav tako lahko ponudi evropski okvir in pomaga pri iskanju evropskih rešitev za posebne izzive, ki niso omejeni z nacionalnimi mejami. Navsezadnje pa bo uporaba obstoječih struktur, ki so se izkazale za učinkovite in uspešne, zagotovila učinkovito in uspešno izvajanje evropskih solidarnostnih enot ter tudi sinergije in dopolnjevanje z ukrepi držav članic v korist mladih. •Sorazmernost Predlog obravnava ugotovljene vrzeli pri zagotavljanju lahko dostopnih priložnosti za udejstvovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih in ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje njegovih ciljev. •Izbira instrumenta Predlagani instrument je uredba Evropskega parlamenta in Sveta.

3.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Pri pripravi tega predloga in priložene predhodne ocene so bila izvedena posvetovanja na različnih ravneh, vključno s širokim spektrom zainteresiranih strani, pa tudi s posameznimi državljani, javnimi upravami ter drugimi institucijami in organi EU (in sicer z Evropskim parlamentom, Svetom, Odborom regij in Evropskim ekonomsko-socialnim odborom). Med javnim posvetovanjem na spletu, ki je potekalo 8 tednov, je bilo prejetih 660 odgovorov in 82 dokumentov o stališčih. Posvetovanje je bilo na voljo v 23 uradnih jezikih EU in odgovori so bili možni v vsakem od njih. Poleg tega je bil 12. aprila 2017 organiziran obsežen forum za zainteresirane strani s približno 700 udeleženci, z državami članicami in ključnimi zainteresiranimi stranmi (med drugim s prostovoljskimi in solidarnostnimi organizacijami, predstavniki mladih, javnimi službami za zaposlovanje in koordinatorji EURES, koordinatorji jamstva za mlade, socialnimi partnerji, podjetji, upravičenci programa in zainteresiranimi stranmi programa, vključno z nacionalnimi organi in nacionalnimi agencijami programa Erasmus+) pa so bila organizirana ciljna posvetovanja. Predhodna ocena, ki je priložena temu predlogu, vsebuje podroben pregled postopka posvetovanja. V nadaljevanju so povzeti glavni elementi, ki izhajajo iz navedenega posvetovanja. Če povzamemo, so zainteresirane strani, ki so sodelovale v posvetovanjih, izrazile splošno zadovoljstvo glede prepoznavnosti in političnega priznanja, ki so ga deležni mladi, angažirani za solidarnost. Pozdravili so nove priložnosti za mlade, da z evropskimi solidarnostnimi enotami pustijo svoj pečat v družbi. Poudarili so tudi potencial evropskih solidarnostnih enot pri spodbujanju vključevanja, medevropske in medgeneracijske solidarnosti ter skupnih vrednot. Vendar so opozorili na potrebo po dodatnih finančnih sredstvih za zagotovitev vključujočega pristopa, ki omogoča sodelovanje mladih iz okolij z manj možnostmi in malih organizacij ter priložnosti za opravljanje kakovostnega solidarnostnega dela ob hkratni nadgradnji že obstoječih struktur. Natančneje, eno ključnih vprašanj, ki so ga poudarile zainteresirane strani, je bila potreba po vključujočem pristopu. Številne zainteresirane strani so dejansko navedle, da bi se bi bilo treba posebej osredotočiti na vključenost vseh mladih, tudi tistih iz okolij z manj možnostmi. Zainteresirane strani so poudarile, da bi evropske solidarnostne enote morale imeti še večji poudarek na solidarnosti kot obstoječi programi z jasno opredelitvijo „solidarnostnih aktivnosti“. Zainteresirane strani so priznale prispevek, ki ga aktivnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot lahko dajo k razvoju spretnosti in kompetenc ter tako podpirajo neformalno in priložnostno učenje ter zaposljivost mladih. Organizacije so obenem poudarile potrebo po usposabljanju prostovoljcev in nekatere med njimi so omenile potrebo po izdaji potrdila za prostovoljce. Morebitno prekrivanje z obstoječimi programi in pomanjkanje finančnih sredstev sta med glavnimi pomisleki, ki so jih izrazile zainteresirane strani. Veliko jih je izrazilo potrebo po ločenem proračunu za evropske solidarnostne enote. Večina zainteresiranih strani je poudarila, da bi bilo treba evropskim solidarnostnim enotam za zadovoljevanje sedanjih in prihodnjih potreb poleg razpoložljivih virov iz obstoječih programov nameniti še zadostna dodatna sredstva. Večina zainteresiranih strani je prav tako izrazila potrebo po jasnem razlikovanju med prostovoljskimi in poklicnimi aktivnostmi, da bi se izognili poceni delovni sili ali neplačanemu delu, na primer z nadomeščanjem zaposlenih in pripravnikov s prostovoljci. Kar zadeva izvajanje, so zainteresirane strani poudarile, da bi moralo biti smotrno in učinkovito, s čimer bi se izognili nepotrebnemu upravnemu bremenu za mlade in organizacije. Poudarile so tudi, da je pomembno zagotoviti visokokakovostne standarde ter obenem graditi na sinergijah in izkušnjah iz obstoječih, dobro delujočih sistemov, kot je evropska prostovoljska služba. Zainteresirane strani so kot pomembne dejavnike za uresničitev tega cilja poudarile potrebo po jasni razdelitvi vlog in pristojnosti med izvajalskimi organi, razjasnitvi pravil za akreditacijo organizacij, dobro delujočem posredniškem orodju med organizacijami in prostovoljci ter visokokakovostnem podpornem sistemu za udeležence. Kar zadeva geografsko območje uporabe, je večina zainteresiranih strani trdila, da je treba zagotoviti skladnost s pogoji iz obstoječih programov. Zainteresirane strani so podprle predlagano možnost, da se poleg čezmejnih priložnosti spodbujajo tudi solidarnostne aktivnosti na lokalni ravni, in priznale, da te lahko mladim z manj možnostmi olajšajo sodelovanje. Vendar so številne zainteresirane strani poudarile potrebo po sodelovanju in usklajevanju z nacionalnimi vladami in lokalnimi skupnostmi, da se zagotovi dopolnjevanje z obstoječimi programi. Predlog za evropske solidarnostne enote pretežno odraža stališča in priporočila, zbrana med posvetovanji. V skladu z njimi bodo evropske solidarnostne enote prinesle nove priložnosti, dostopne vsem mladim, z močnejšim poudarkom na reševanju solidarnostnih potreb in spodbujanju sodelovanja mladih z manj možnostmi, vključno z načrtovanjem dodatne finančne podpore, kadar je to primerno. Poleg tega bodo poseben poudarek namenile zagotavljanju ustreznosti in kakovosti podprtih aktivnosti. Udeleženci bodo deležni ukrepov za zagotavljanje kakovosti in podpornih ukrepov, kot so zavarovanje, spletna jezikovna podpora, splošno spletno usposabljanje in posebno usposabljanje, potrdilo evropskih solidarnostnih enot in podpora po opravljenem solidarnostnem delu. Kakovostne zahteve bodo veljale tudi za organizacije, ki so pripravljene ponuditi opravljanje solidarnostnega dela v okviru evropskih solidarnostnih enot. Zaradi tega in v skladu s predlogi, zbranimi med posvetovanji, bo uveden znak kakovosti, ki bo predpogoj za sodelovanje za vse zainteresirane organizacije. Z njim se bo preverjala skladnost z načeli in zahtevami evropskih solidarnostnih enot, kar zadeva njihove pravice in odgovornosti na vseh stopnjah solidarnostnega dela. V skladu s priporočili zainteresiranih strani si bo Evropska komisija prizadevala, da bosta postopka registracije in prijave uporabniku prijaznejša in povzročala manjše upravno breme tako za mlade kot tudi za organizacije. Razvoj portala evropskih solidarnostnih enot je že korak v to smer. Portal in posredniško orodje delujeta kot enotna vstopna točka za solidarnostne aktivnosti po vsej Evropski uniji. Kar zadeva potrebo po dodatnih finančnih sredstvih, ki jo je izrazilo več zainteresiranih strani, bodo evropske solidarnostne enote financirane z dodatnimi sredstvi in prispevki iz več obstoječih programov, ki so v skladu s cilji evropskih solidarnostnih enot, da se dosežejo čim večje sinergije in dopolnjevanje z obstoječimi shemami. Zainteresirane strani so prav tako zagovarjale jasno razlikovanje med prostovoljstvom in poklicnimi aktivnostmi. To bo treba upoštevati ne le pri opredelitvi aktivnosti, ki bodo deležne podpore, temveč tudi pri finančni podpori, namenjeni za te aktivnosti. Glede tega zakonodajni predlog uvaja okvirno razdelitev finančne podpore za opravljanje solidarnostnega dela in projekte (80 % za opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela in solidarnostne projekte ter 20 % za pripravništva in zaposlitve), ki bi morala prispevati tudi k zagotavljanju kontinuitete aktivnosti, podprtih s programi, ki prispevajo k evropskim solidarnostnim enotam. Glede geografskega območja uporabe bodo izhodišče za izvajanje evropskih solidarnostnih enot države članice EU. Vendar predlagana uredba dopušča možnost, da se vključijo tudi druge države na podlagi dvostranskih sporazumov s temi državami. •Ocena učinka Ocena učinka ni bila izvedena, saj so bile evropske solidarnostne enote že vzpostavljene s sporočilom Komisije decembra 2016. Cilj te uredbe je nadaljnje izvajanje navedene pobude, vendar predlog uredbe v skladu z zahtevami iz finančne uredbe vseeno vključuje predhodno oceno, saj je predlog vezan na večjo porabo sredstev. V predhodni oceni so preučeni izzivi na dveh ravneh: s poudarkom na mladih in priložnostih, ki jih imajo za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih, na eni strani ter na širših družbenih, institucionalnih in organizacijskih potrebah na drugi strani. Predhodna ocena je pokazala, da mora EU v okviru evropske pobude za mlade na področju solidarnosti obravnavati naslednje pomembne izzive: –treba je odpraviti razdrobljenost in omogočiti več priložnosti za spodbujanje udejstvovanja mladih in organizacij v solidarnostnih aktivnostih, in sicer z združitvijo prostovoljstva in poklicne izkušnje v en okvir s skupnim kakovostnim pristopom ter z razvojem prepoznavnega in širokega vrednotenja učnih izkušenj, ne glede na to, kako so bile pridobljene. Obstaja tudi potreba po zagotovitvi enostavnega in enakega dostopa s smotrnimi postopki, hkrati pa je treba predvideti ustrezne ukrepe za spodbujanje vključevanja mladih iz okolij z manj možnostmi; –treba je zagotoviti, da je opravljanje solidarnostnega dela in aktivnosti, ki jih ponuja evropska pobuda za mlade na področju solidarnosti, odgovor na neizpolnjene potrebe družbe ter usklajeno s skupnimi standardi kakovosti in skupnim dogovorom o pridobivanju znanja, spretnosti in kompetenc, ki se čezmejno ovrednotijo.

Predhodna ocena se je osredotočila na dve možnosti, in sicer: 1) nadaljnje izvajanje evropskih solidarnostnih enot prek različnih obstoječih programov enako kot v prvi fazi, ki se je začela decembra 2016, pri čemer so bili solidarnostni ukrepi financirani iz osmih programov, ki so imeli vsak svojo pravno podlago, cilje in proračun; 2) razvoj nove samostojne pobude z večjim poudarkom na solidarnosti, ki bi gradila na izkušnjah obstoječih programov, vendar bi imela jasne lastne cilje in zagotavljala večjo jasnost glede namena in obsega posredovanja. Možnost uporabe pravne podlage enega od obstoječih programov je bila opuščena, saj bi to lahko pomenilo, da bi imel program zapleten nabor ciljev, ki bi se prekrivali, in omejeno prepoznavnost solidarnostnih ukrepov v širšem kontekstu. Poleg tega bi takšen pristop privedel do umika zainteresiranih strani iz drugih programov. Zato sta bili ti dve možnosti opredeljeni, analizirani in primerjani po naslednjih merilih, ki so skladna s predlogi zainteresiranih strani med posvetovanji: –dostopnost (prepoznavnost in jasnost za organizacije, mlade in druge zainteresirane strani o tem, kako sodelovati in pridobiti sredstva za solidarnostne aktivnosti); –kakovost (postopki in merila za zagotavljanje kakovosti in varnosti opravljanja solidarnostnega dela); –vključenost (ukrepi za zagotovitev sodelovanja mladih z manj možnostmi); –sinergije (udeležba organizaciji, ki sodelujejo v solidarnostnih ukrepih, in sinergije med njimi, ne glede na njihov lokalni, regionalni, nacionalni ali evropski obseg); –učinkovitost in enostavnost določb o upravljanju ter majhni upravni stroški. Na podlagi te analize z več merili je bila možnost 2 (razvoj nove samostojne pobude z večjim poudarkom na solidarnosti) ocenjena kot možnost, s katero bi bili doseženi boljši rezultati v primerjavi z vsemi obravnavanimi merili, zato je bila obdržana kot najprimernejša možnost. Ta možnost bo zagotovila jasno in enotno točko dostopa za organizacije ter večjo prepoznavnost solidarnostnih ukrepov. Prek namenske strategije vključevanja bo omogočila bolj vključujoč pristop. Zagotavljala bo splošno kakovost opravljanja solidarnostnega dela in pripravljenosti mladih udeležencev z vrsto posebnih postopkov in meril za kakovost (kot so znak kakovosti za organizacije, usposabljanje, zavarovanje itd.). To bo prineslo nove sinergije med aktivnostmi in njihovim priznavanjem, saj bodo združene v en skupen okvir, ter pripomoglo k vzpostavitvi novih mrež med posamezniki in organizacijami, ki imajo enake želje po solidarnosti. Možnost 2 bo poleg tega omogočila zmanjševanje stroškov upravljanja ob hkratnem doseganju večjih učinkov (večji učinek za vložena sredstva). V povezavi z najprimernejšo možnostjo so bili preučeni različni izvedbeni mehanizmi: neposredno upravljanje, posredno upravljanje ali kombinacija obeh. V analizi je bilo ugotovljeno, da bi slednji pristop – kombinacija neposrednega in posrednega upravljanja – zagotovil najbolj stroškovno učinkovito izvajanje za uresničitev predvidenega cilja vključitve 100 000 mladih do leta 2020. V predhodni oceni je bilo tudi poudarjeno, da so za uresničitev zastavljenega cilja bistvenega pomena zadostna in stalna finančna sredstva. V predhodni oceni je bil prav tako izpostavljen pričakovani pozitivni družbeni učinek najprimernejše možnosti tako na individualni ravni (npr. izboljšanje znanj, spretnosti in kompetenc za osebni in poklicni razvoj udeležencev; močnejši čut za solidarnost in državljanska zavest za njihov družbeni in državljanski razvoj) kot tudi na družbeni ravni (npr. streženje potrebam v skupnostih z učinki na socialno varstvo in blaginjo; povečana podpora organizacijam, zavezanim solidarnosti, s pozitivnimi učinki na njihovo udejstvovanje in priložnosti, ki jih ponujajo mladim; prispevek k drugim ciljem politik, kot so udeležba mladih, civilna zaščita, socialna vključenost, kohezija, regionalni razvoj, varstvo okolja; izboljšanje podobe mladih v nekaterih nacionalnih medijih). Spodbujanje udeležbe mladih in socialnega kapitala je tudi tesno povezano z gospodarsko rastjo. Večja udeležba in zaposljivost mladih imata lahko pozitivne posledice za zaposlovanje in makroekonomsko rast. Vendar glede na razmeroma majhen obseg predlaganega ukrepa ter tudi dejstvo, da bo njegov učinek porazdeljen po vsej Evropi in ni osredotočen le na posamezno državo članico ali sektor, ni bilo mogoče izmeriti dejanskega učinka z ekonomskega vidika. Prav tako se ni zdelo ustrezno opraviti poglobljene analize vplivov na okolje. Predhodna ocena je potrdila, da bo pobuda evropskih solidarnostnih enot podobno kot drugi programi mobilnosti načeloma ustvarila povečanje povpraševanja po prevozu, kar lahko povzroči povečanje emisij toplogrednih plinov. Ta učinek pa je bil ocenjen za zanemarljivega v primerjavi z vsemi tokovi mobilnosti v Evropi. Kljub temu pa je vredno omeniti, da imajo evropske solidarnostne enote kot stranski učinek lahko pomembno vlogo pri povečanju ozaveščenosti mladih in njihovega vključevanja glede okoljskih vprašanj, kot se je zgodilo že v prvi fazi, pri čemer so bili v različnih programih, ki prispevajo sredstva, že podprti številni projekti, ki obravnavajo okoljska vprašanja. Ta predlog je v celoti skladen z najprimernejšo možnostjo. •Temeljne pravice Ta predlog je v celoti skladen z Listino EU o temeljnih pravicah, ki priznava, da je solidarnost ena od vrednot, na katerih temelji EU. Zlasti ta predlog v celoti upošteva pravice in prepovedi, določene v členih 5 (prepoved suženjstva in prisilnega dela), 14 (pravica do izobraževanja), 15 (svoboda izbire poklica in pravica do dela), 21 (prepoved diskriminacije), 24 (pravice otroka), 26 (vključenost invalidov), 31 (pošteni in pravični delovni pogoji) in 32 (prepoved dela otrok in varstvo mladih pri delu) Listine. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Komisija predlaga, da bo financirala tri četrtine proračuna za evropske solidarnostne enote s prerazporeditvijo iz obstoječih programov. Preostali znesek bo krit z uporabo skupne razlike v okviru obveznosti za leto 2018 ter razpoložljivih nerazporejenih razlik za leti 2019 in 2020. Prednostni referenčni znesek v razdelku 1a za obdobje 2018–2020 znaša 294,2 milijona EUR, kar vključuje prerazporeditev znotraj istih razdelkov iz programa Erasmus+ (197,7 milijona EUR) ter iz Programa za zaposlovanje in socialne inovacije (10 milijonov EUR). Dodelitev v razdelku 1a bo dopolnjena s prispevki iz programov iz drugih razdelkov znotraj obstoječih dodeljenih finančnih sredstev v skladu s ciljem vključevanja solidarnostnih aktivnosti v različne programe in sredstva iz proračuna EU. Skupni predlagani znesek za prispevek iz drugih razdelkov znaša 47,3 milijona EUR in se opira na naslednje programe, ki prispevajo sredstva: Evropski socialni sklad (35 milijonov EUR), mehanizem Unije na področju civilne zaščite (6 milijonov EUR), program LIFE (4,5 milijona EUR) in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (1,8 milijona EUR). Podrobni proračunski in finančni učinek predloga je naveden v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložen temu predlogu.

5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja V skladu z analizo, izvedeno pri predhodni oceni, ki je priložena temu predlogu, ter za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izvajanja, sinergij in zmanjšanja upravnega bremena se bo za evropske solidarnostne enote uporabila obstoječa upravljavska in izvajalska ureditev, ki je že vzpostavljena v okviru programa Erasmus+. Na podlagi pozitivnih izkušenj z izvajanjem tega programa ter tudi njegovih struktur predlog določa jasno delitev nalog upravljanja programa med Komisijo, nacionalnimi agencijami, ustanovljenimi v okviru programa Erasmus+, ter Izvajalsko agencijo za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA). Agencija EACEA je od svoje ustanovitve v letu 2006 uspešno izvedla dele programov Erasmus+, Ustvarjalna Evropa, Evropa za državljane in Evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč (in njene predhodne programe) ob upoštevanju visokih standardov, kar je bilo potrjeno s številnimi neodvisnimi zunanjimi ocenami. V skladu z Uredbo (ES) št. 58/2003 o statutu izvajalskih agencij je bila pred kakršnim koli prenosom programov izvajalskim agencijam izvedena analiza stroškov in koristi, ki je pokazala stroškovno učinkovitost uporabe agencije EACEA za nekatere naloge, povezane z izvajanjem pobude evropskih solidarnostnih enot. Hkrati je uspešen model nacionalnih agencij v okviru programa Erasmus+ pokazal vidne rezultate in učinkovitost, ki sta jih spremljala visoka raven zanesljivosti in dobro finančno poslovanje. Ureditve spremljanja in ocenjevanja evropskih solidarnostnih enot bodo vključevale stalno spremljanje, da se oceni napredek, in ocenjevanje, da se ocenijo obstoječi izsledki o učinkovitosti doseženih rezultatov. Ureditve spremljanja bodo temeljile na obširni analizi kvantitativnih in kvalitativnih rezultatov evropskih solidarnostnih enot. Kvantitativni rezultati se bodo sistematično zbirali prek informacijskih sistemov, vzpostavljenih za upravljanje ukrepov evropskih solidarnostnih enot. Kvalitativni rezultati se bodo spremljali z rednimi raziskavami, usmerjenimi v posameznike in sodelujoče organizacije. Ureditve poročanja in ocenjevanja vseh izvajalskih organov bodo zagotovile celovito spremljanje izvajanja predloga. Komisija bo leta 2020 objavila poročilo o napredku pri doseganju cilja, da se 100 000 mladim omogočijo priložnosti za sodelovanje v evropskih solidarnostnih enotah. Predlog bo tudi neodvisno ocenjen štiri leta po začetku njegove veljavnosti, da se ocenijo kvalitativni rezultati podprtih ukrepov, vključno z njihovim učinkom na mlade in organizacije. Ocena bi morala upoštevati obstoječe izsledke o učinkovitosti in učinku rezultatov evropskih solidarnostnih enot. Viri preverjanja bodo vključevali podatke spremljanja, informacije, vključene v delovne načrte in poročila izvajalskih organov, rezultate pri širjenju informacij, študije, ki temeljijo na dokazih, raziskave itd. • Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga V Poglavju I – Splošne določbe predlagane uredbe so določeni predmet urejanja, opredelitve nekaterih ponavljajočih se izrazov, splošni in posebni cilji aktivnosti evropskih solidarnostnih enot ter usklajenost z ukrepi Unije in njihovo dopolnjevanje. Cilj evropskih solidarnostnih enot je okrepiti udejstvovanje mladih in organizacij v solidarnostnih aktivnostih, ki so visoke kakovosti in dostopne vsem mladim, kot način za prispevanje h krepitvi kohezije in solidarnosti v Evropi, podpori skupnosti in odzivanju na družbene izzive. V Poglavju II – Ukrepi evropskih solidarnostnih enot je naveden opis aktivnosti, predvidenih za doseganje ciljev predlagane uredbe. Podporni ukrepi Unije vključujejo opravljanje solidarnostnega dela, projekte in aktivnosti mreženja na eni strani ter ukrepe za zagotavljanje kakovosti in podporne ukrepe na drugi strani. V Poglavju III – Finančne določbe je določen proračunski okvir za evropske solidarnostne enote za obdobje 2018–2020 in predvidene oblike financiranja Unije. Prednostni referenčni znesek vključuje prerazporeditve sredstev iz programa Erasmus+ (197,7 milijona EUR) in iz Programa Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (10 milijonov EUR) ter tudi dodatna sredstva za proračunska leta 2018, 2019 in 2020. Finančna sredstva dopolnjujejo prispevki iz različnih razdelkov in več programov EU. V Poglavju IV – Sodelovanje v evropskih solidarnostnih enotah so določena merila za sodelujoče države, posameznike in organizacije. Sodelujoče države so države članice EU in po možnosti druge države na podlagi dvostranskih sporazumov. Mladi v starosti od 17 do 30 let se lahko registrirajo na portalu evropskih solidarnostnih enot, pri čemer lahko začnejo sodelovati šele, ko so stari od 18 do 30 let. Sodelujoča organizacija, ki lahko registriranim posameznikom ponuja priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela ali aktivnosti, je lahko kateri koli javni ali zasebni subjekt ali mednarodna organizacija, ki izvaja solidarnostne aktivnosti v sodelujočih državah, pod pogojem, da je prejela znak kakovosti, ki dokazuje njeno skladnost z zahtevami evropskih solidarnostnih enot. Poglavje V – Uspešnost, rezultati in širjenje informacij vsebuje določbe za Komisijo in sodelujoče države, da se zagotovijo redno spremljanje, poročanje in ocenjevanje uspešnosti evropskih solidarnostnih enot ter tudi širjenje informacij, promocija in nadaljnje ukrepanje pri vseh ukrepih, ki jih podpirajo evropske solidarnostne enote. V Poglavju VI – sistem za upravljanje in revizijo so določeni izvajalski organi evropskih solidarnostnih enot. Kar zadeva upravljanje, je predlagani način izvajanja kombinacija posrednega (prek nacionalnih agencij na nacionalni ravni) in neposrednega (prek Komisije na ravni Unije, vključno z uporabo izvajalske agencije na podlagi analize stroškov in koristi) upravljanja. Kombinacija načinov upravljanja temelji na pozitivnih izkušnjah z izvajanjem programa Erasmus+ in nadgrajuje njegove obstoječe strukture. Predlog določa, da bodo nacionalni organi in nacionalne agencije, določene za upravljanje ukrepov za mlade v programu Erasmus+, delovali tudi kot nacionalni organi in nacionalne agencije v okviru evropskih solidarnostnih enot zadevnih sodelujočih držav. Če nacionalni organ in nacionalna agencija v državi nista določena, bosta vzpostavljena v skladu z Uredbo (EU) št. 1288/2013. Nacionalne agencije bodo odgovorne za glavni del sredstev in bodo delovale na podlagi sporazuma o prenosu pooblastil. Komisija bo poleg tega za nekatere naloge, povezane z izvajanjem evropskih solidarnostnih enot, uporabila Izvajalsko agencijo za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo. Pri izvajanju te uredbe bo Komisija izvajala naloge v zvezi s strateškimi odločitvami, zlasti določanje ciljev in prednostnih nalog, sprejetje delovnih programov (vključno s sklepi o financiranju), zastopanje Komisije v programskem odboru itd. Izvajalska agencija bo odgovorna za izvajanje nalog, kot so začetek in zaključek postopkov za dodelitev nepovratnih sredstev in oddajo javnih naročil, spremljanje projektov, finančni nadzor in računovodstvo, sodelovanje pri ocenjevanju programov in različne podporne naloge. V Poglavju VII – Sistem kontrole je predviden potrebni nadzorni sistem, ki naj bi zagotovil, da se zaščita finančnih interesov Unije ustrezno upošteva pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo v okviru evropskih solidarnostnih enot. Poglavje VIII – Izvedbene določbe vsebuje potrebne določbe za prenos nekaterih pooblastil na Komisijo, ki z izvedbenimi akti sprejme delovne programe. Kar zadeva odbor, ki v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 pomaga Komisiji pri sprejemanju izvedbenih aktov, je v predlogu predlagan odbor, ustanovljen s členom 36 Uredbe (EU) št. 1288/2013 o uvedbi programa „Erasmus+“. Odbor bo deloval v različnih sestavah (Erasmus+ in evropske solidarnostne enote), pri čemer imajo države članice možnost, da predlagajo svoje predstavnike v različnih sestavah. V Poglavju IX – Določbe o spremembah in končne določbe so določene potrebne spremembe temeljnih aktov tistih programov, iz katerih se finančna sredstva za obdobje 2014–2020 preusmerjajo v ukrepe evropskih solidarnostnih enot. Končne določbe določajo datum začetka veljavnosti predlagane uredbe, ki bo v celoti zavezujoča in se bo neposredno uporabljala v vseh državah članicah od 1. januarja 2018. 2017/0102 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o določitvi pravnega okvira evropskih solidarnostnih enot ter o spremembi uredb (EU) št. 1288/2013, (EU) št. 1293/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1305/2013, (EU) št. 1306/2013 in Sklepa št. 1313/2013/EU

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 165(4) in člena 166(4) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Evropska unija temelji na solidarnosti med državljani in med državami članicami. To je skupna vrednota, ki usmerja njene ukrepe in zagotavlja potrebno enotnost za reševanje sedanjih in prihodnjih družbenih izzivov, s katerimi so se mladi Evropejci pripravljeni spopadati z izražanjem solidarnosti v praksi. (2)V govoru o stanju v Uniji z dne 14. septembra 2016 je bila poudarjena potreba po vlaganju v mlade in napovedana ustanovitev evropskih solidarnostnih enot, da bi se za mlade po vsej Uniji ustvarile priložnosti, da pustijo svoj pečat k družbi, pokažejo solidarnost in razvijajo svoje spretnosti, pri čemer ne bodo samo delali, ampak tudi pridobili neprecenljive humanitarne izkušnje. (3)Komisija je v svojem sporočilu „Evropska solidarnostna enota“ z dne 7. decembra 2016 poudarila, da je treba okrepiti temelje solidarnostnega dela po vsej Evropi, mladim ponuditi več kakovostnejših priložnosti za solidarnostne aktivnosti na različnih področjih ter podpirati nacionalne in lokalne akterje v njihovih prizadevanjih za spopadanje z različnimi izzivi in krizami. Komisija je začela prvo fazo evropskih solidarnostnih enot, v kateri se mladim po vsej EU zagotavljajo priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev prek različnih programov EU. Ne glede na to, ali se te aktivnosti izvajajo pred začetkom veljavnosti te uredbe ali po njem, bi se morali pri njih še naprej uporabljati pravila in pogoji ustreznih programov Unije, iz katerih so bile financirane v prvi fazi evropskih solidarnostnih enot. (4)Mladi bi morali imeti na razpolago lahko dostopne priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih, kar bi jim omogočilo izraziti zavzetost koristiti skupnosti ter pridobiti koristne izkušnje, spretnosti in kompetence za osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj, s čimer bi se izboljšala njihova zaposljivost. Navedene aktivnosti bi podpirale tudi mobilnost mladih prostovoljcev, pripravnikov in delavcev. (5)Mladim bi bilo treba ponuditi kakovostne solidarnostne aktivnosti, ki bi bile odziv na neizpolnjene družbene potrebe, prispevale h krepitvi skupnosti, mladim nudile priložnost pridobiti dragoceno znanje in kompetence, bile mladim finančno dostopne in se izvajale v varnih in zdravih razmerah. (6)Evropske solidarnostne enote bi postale enotna vstopna točka za solidarnostne aktivnosti po vsej Uniji. Treba bi bilo zagotoviti, da je navedeni okvir skladen z drugimi ustreznimi politikami in programi Unije ter da jih dopolnjuje. Evropske solidarnostne enote bi se morale opirati na prednosti in sinergije obstoječih programov, zlasti evropske prostovoljske službe. Prav tako bi morale dopolnjevati prizadevanja držav članic za podporo mladim in olajšanje prehoda iz izobraževanja v zaposlitev v okviru jamstva za mlade z dodatnimi priložnostmi za vključitev na trg dela v obliki pripravništev ali zaposlitev na področjih, povezanih s solidarnostjo, v njihovih državah članicah ali čezmejno. Prav tako bi bilo treba zagotoviti dopolnjevanje z obstoječimi mrežami na ravni Unije, ki se nanašajo na aktivnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot, kot so evropska mreža javnih zavodov za zaposlovanje, EURES in mreža Eurodesk. Poleg tega bi bilo treba zagotoviti dopolnjevanje med obstoječimi podobnimi shemam, zlasti nacionalnimi solidarnostnimi shemami in programi mobilnosti za mlade, ter evropskimi solidarnostnimi enotami, in sicer na podlagi dobrih praks, kadar je to primerno. (7)Da bi čim bolj povečali učinek evropskih solidarnostnih enot, bi bilo treba sprejeti določbe, ki bi omogočale, da drugi programi Unije, kot so Sklad za azil, migracije in vključevanje, program Evropa za državljane, Evropski sklad za regionalni razvoj in program na področju zdravja, prispevajo k ciljem evropskih solidarnostnih enot s podpiranjem aktivnosti, ki spadajo na njihovo področje uporabe. Ta prispevek bi bilo treba financirati v skladu s temeljnimi akti zadevnih programov. Upravičenci bi morali potem, ko so pridobili veljaven znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot, dobiti dostop do portala evropskih solidarnostnih enot in biti deležni ukrepov za zagotavljanje kakovosti ter podpornih ukrepov glede na vrsto aktivnosti, ki jo nudijo. (8)Evropske solidarnostne enote bi morale mladim dati nove priložnosti za opravljanje prostovoljskega dela, pripravništva ali zaposlitev na področjih, povezanih s solidarnostjo, ter za oblikovanje in razvijanje solidarnostnih projektov na lastno pobudo. Te priložnosti bi morale prispevati k izboljšanju njihovega osebnega, izobrazbenega, družbenega, državljanskega in poklicnega razvoja. Evropske solidarnostne enote bi morale podpirati tudi aktivnosti mreženja udeležencev in organizacij evropskih solidarnostnih enot ter ukrepe za zagotavljanje kakovosti podprtih aktivnosti in boljše ovrednotenje učnih rezultatov udeležencev. (9)Prostovoljske aktivnosti so priložnost za pridobivanje bogatih izkušenj v okviru neformalnega in priložnostnega učenja, ki obogati osebni, družbeno-izobrazbeni ter poklicni razvoj mladih ter njihovo aktivno državljanstvo in zaposljivost. Prostovoljske aktivnosti ne bi smele negativno vplivati na potencialna ali obstoječa plačana delovna mesta ali šteti kot nadomestilo zanje. Da se zagotovi kontinuiteta prostovoljskih aktivnosti, podprtih na ravni Unije, bi morale evropske solidarnostne enote podpreti prostovoljske aktivnosti v okviru evropske prostovoljske službe, ki spadajo na geografsko območje uporabe evropskih solidarnostnih enot, in sicer v obliki čezmejnega opravljanja prostovoljskega solidarnostnega dela. Druge prostovoljske aktivnosti v okviru evropske prostovoljske službe, ki ne spadajo na geografsko območje uporabe evropskih solidarnostnih enot, bi bilo treba še naprej podpirati v okviru programa, vzpostavljenega z Uredbo (EU) št. 1288/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o uvedbi programa „Erasmus+“, program Unije za izobraževanje, usposabljanje, mladino in šport. Kar zadeva razlago povezane zakonodaje na ravni Unije bi se morali tako čezmejno opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela v okviru evropskih solidarnostnih enot kot prostovoljske aktivnosti, ki se še naprej podpirajo na podlagi Uredbe (EU) št. 1288/2013, šteti za enakovredne tistim, ki se opravljajo v okviru evropske prostovoljske službe. (10)Pripravništva in zaposlitve na področjih, povezanih s solidarnostjo, lahko nudijo mladim dodatne priložnosti za vključitev na trg dela, hkrati pa prispevajo k reševanju ključnih družbenih izzivov. To lahko pomaga spodbujati zaposljivost in produktivnost mladih, hkrati pa olajša njihov prehod iz izobraževanja v zaposlitev, kar je ključno za krepitev njihovih možnosti na trgu dela. Plačilo za pripravništva v okviru evropskih solidarnostnih enot bi morale zagotavljati sodelujoče organizacije, pripravništva pa bi morala slediti načelom kakovosti iz Priporočila Sveta o okviru za kakovost pripravništev z dne 10. marca 2014. Ponujena pripravništva in zaposlitve bi morali predstavljati odskočno desko za mlade pri vključevanju na trg dela in bi jih zato morala spremljati ustrezna podpora po opravljanju solidarnostnega dela. Pripravništva in zaposlitve bi morali podpirati ustrezni akterji na trgu dela, zlasti javne in zasebne službe za zaposlovanje, socialni partnerji ter gospodarske zbornice. Kot sodelujoče organizacije bi se morale imeti možnost prijaviti za financiranje prek pristojnih izvajalskih struktur evropskih solidarnostnih enot, saj bi predstavljale posrednika med mladimi udeleženci in delodajalci, ki nudijo pripravništva in zaposlitve v solidarnostnih sektorjih. (11)Iniciativnost mladih je pomembna prednost za družbo in trg dela. Evropske solidarnostne enote bi morale prispevati k spodbujanju tega vidika s tem, da bi mladim dale priložnost za oblikovanje in izvedbo lastnih projektov, s katerimi bi reševali specifične izzive v korist svojih lokalnih skupnosti. Navedeni projekti bi morali predstavljati priložnost za preskušanje zamisli in podpiranje mladih pri tem, da sami postanejo gonilna sila solidarnostnih ukrepov. Prav tako bi lahko služili kot odskočna deska za nadaljnje sodelovanje v solidarnostnih aktivnostih in bi bili lahko prvi korak k spodbujanju udeležencev evropskih solidarnostnih enot k samozaposlitvi ali ustanovitvi združenj, nevladnih organizacij ali drugih organov, dejavnih v solidarnostnem, neprofitnem in mladinskem sektorju. (12)Mladi in organizacije, ki sodelujejo v evropskih solidarnostnih enotah, bi morali čutiti, da pripadajo skupnosti posameznikov in subjektov, ki so zavezani h krepitvi solidarnosti po vsej Evropi. Hkrati sodelujoče organizacije potrebujejo podporo pri krepitvi svojih zmogljivosti za nudenje kakovostnih priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela vedno večjemu številu udeležencev. Evropske solidarnostne enote bi morale podpirati aktivnosti mreženja z namenom krepitve vključenosti mladih in sodelujočih organizacij v tej skupnosti, spodbujanja duha evropskih solidarnostnih enot ter promoviranja izmenjave uporabnih praks in izkušenj. Te dejavnosti bi morale prispevati tudi k ozaveščanju o evropskih solidarnostnih enotah med javnimi in zasebnimi akterji ter zbiranju povratnih informacij od udeležencev in sodelujočih organizacij o izvajanju evropskih solidarnostnih enot.

(13)Posebno pozornost bi bilo treba nameniti nudenju kakovostnih priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela ter drugih priložnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot, zlasti z nudenjem usposabljanja, jezikovne podpore, zavarovanja, upravne podpore in podpore udeležencem po opravljanju solidarnostnega dela ter ovrednotenja znanja, spretnosti in kompetenc, ki so jih pridobili med delom v okviru evropskih solidarnostnih enot. (14)Za zagotovitev učinka opravljanja solidarnostnega dela evropskih solidarnostnih enot na osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj udeležencev bi bilo treba ustrezno opredeliti in evidentirati znanja, spretnosti in kompetence, ki so učni rezultati opravljanja solidarnostnega dela , in sicer v skladu z nacionalnimi okoliščinami in posebnostmi, kot je priporočeno v Priporočilu Sveta z dne 20. decembra 2012 o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja. (15)Uvesti bi bilo treba znak kakovosti, da se zagotovi, da sodelujoče organizacije spoštujejo načela in zahteve listine evropskih solidarnostnih enot, kar zadeva njihove pravice in odgovornosti na vseh stopnjah solidarnostnega dela. Pridobitev znaka kakovosti bi moral biti predpogoj za udeležbo, vendar sam po sebi ne bi smel pomeniti financiranja v okviru evropskih solidarnostnih enot. (16)Središče za vire evropskih solidarnostnih enot bi moralo izvajalskim organom, sodelujočim organizacijam in mladim udeležencem evropskih solidarnostnih enot pomagati povečati kakovost izvajanja in aktivnosti evropskih solidarnostnih enot ter izboljšati evidentiranje in vrednotenje kompetenc, pridobljenih s temi aktivnostmi. (17)Portal evropskih solidarnostnih enot bi bilo treba stalno razvijati za zagotovitev enostavnega dostopa do evropskih solidarnostnih enot in da se ponudi enotna vstopna točka tako za zainteresirane posameznike kot zainteresirane organizacije, med drugim za registracijo, identifikacijo in posredovanje profilov in priložnosti, mreženje in virtualne izmenjave, spletno usposabljanje, jezikovno podporo in podporo po opravljanju solidarnostnega dela, ter druge uporabne funkcije, ki se lahko pojavijo v prihodnosti. (18)Ta uredba določa za obdobje 2018–2020 finančna sredstva, ki za Evropski parlament in Svet v okviru letnega proračunskega postopka predstavljajo prednostni referenčni znesek v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju. Prednostni referenčni znesek vključuje prerazporeditve sredstev iz programa Erasmus+ (197,7 milijonov EUR) in iz Programa Evropske Unije za zaposlovanje in socialne inovacije (10 milijonov EUR) za proračunska leta 2018, 2019 in 2020, dopolnjujejo pa ga prispevki iz več programov Unije iz različnih razdelkov, na primer Evropski socialni sklad, mehanizem Unije na področju civilne zaščite, program LIFE in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja. (19)Da se zagotovi kontinuiteta aktivnosti, ki jih podpirajo programi, iz katerih se prispevajo sredstva za evropske solidarnostne enote, bi morala biti finančna podpora za opravljanje solidarnostnega dela in za solidarnostne projekte okvirno razdeljena na 80 % za opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela in solidarnostne projekte ter 20 % za pripravništva in zaposlitve. (20)Da bi čim bolj povečali učinek evropskih solidarnostnih enot, bi bilo treba sprejeti določbe, ki bi sodelujočim državam omogočale, da v skladu s pravili evropskih solidarnostnih enot dajo na voljo dodatno nacionalno financiranje. (21)Za poenostavitev zahtev za upravičence, bi bilo treba čim več uporabljati pavšalne zneske, stroške na enoto ali pavšalno financiranje. (22)Sodelovanje v evropskih solidarnostnih enotah bi moralo biti odprto ne samo za države članice, temveč tudi za druge države na podlagi dvostranskih sporazumov. Sodelovanje bi se moralo po potrebi opirati na dodatna sredstva, ki se dajo na voljo po postopkih, o katerih se dogovorijo zadevne države. (23)Evropske solidarnostne enote bi morale biti namenjene mladim med 18. in 30. letom starosti. Za udeležbo v aktivnostih v okviru evropskih solidarnostnih enot bi se morala zahtevati predhodna registracija na portalu evropskih solidarnostnih enot. (24)Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zagotavljanju, da so aktivnosti, ki jih podpirajo evropske solidarnostne enote, dostopne vsem mladim, zlasti tistim z najmanj možnostmi. Zato bi bilo treba uvesti posebne ukrepe za spodbujanje socialnega vključevanja, udeležbe mladih z manj možnostmi ter upoštevati omejitve zaradi oddaljenosti najbolj oddaljenih regij Unije ter čezmorskih držav in ozemelj. Podobno bi si morale sodelujoče države prizadevati za sprejetje vseh primernih ukrepov za odstranitev pravnih in upravnih ovir za nemoteno delovanje evropskih solidarnostnih enot. To vključuje reševanje upravnih vprašanj, ki otežujejo pridobivanje vizumov in dovoljenj za prebivanje, kadar je to mogoče in brez poseganja v schengenski pravni red ter pravo Unije o vstopu in prebivanju državljanov tretjih držav. (25)Vsak subjekt, ki želi sodelovati v evropskih solidarnostnih enotah, najsi se financira iz proračuna evropskih solidarnostnih enot, iz drugega programa Unije ali iz drugega vira financiranja, bi moral ob izpolnjevanju ustreznih pogojev prejeti znak kakovosti. Postopek, ki vodi k dodelitvi znaka kakovosti, bi morale izvajalske strukture evropskih solidarnostnih enot izvajati stalno. Dodeljen znak kakovosti bi bilo treba redno ponovno ocenjevati ter odvzeti, če se med preverjanjem ugotovi, da pogoji, ki so vodili do dodelitve znaka, niso več izpolnjeni. (26)Če se želi subjekt prijaviti za financiranje nudenja priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela v okviru evropskih solidarnostnih enot, bi moral kot predpogoj najprej pridobiti znak kakovosti. Ta zahteva se ne bi smela uporabljati za fizične osebe, ki se prijavijo za finančno podporo v imenu neformalnih skupin udeležencev evropskih solidarnostnih enot za njihove solidarnostne projekte. (27)Učinkovito upravljanje uspešnosti, vključno s spremljanjem in ocenjevanjem, zahteva razvoj posebnih, merljivih in realističnih kazalnikov, ki se lahko merijo v času in odražajo logiko intervencije. (28)Tako na evropski kot na lokalni ravni bi bilo treba zagotavljati ustrezno ozaveščanje, promocijo in širjenje informacij o priložnostih in rezultatih ukrepov, podprtih v okviru evropskih solidarnostnih enot. Aktivnosti ozaveščanja, promocije in širjenja informacij bi se morale opirati na vse izvajalske organe evropskih solidarnostnih enot, po potrebi tudi s podporo drugih ključnih zainteresiranih strani. (29)Za doseganje večje učinkovitosti pri obveščanju širše javnosti in boljših sinergij med dejavnostmi obveščanja, ki se izvedejo na pobudo Komisije, bi morali viri, dodeljeni za obveščanje na podlagi te uredbe, prispevati tudi h kritju stroškov institucionalnega komuniciranja o političnih prednostnih nalogah Unije, če so te povezane s splošnim ciljem te uredbe. (30)Za zagotovitev smotrnega in učinkovitega izvajanja te uredbe bi morale evropske solidarnostne enote čim bolje izkoristiti obstoječe ureditve upravljanja. Zato bi bilo treba izvajanje evropskih solidarnostnih enot zaupati obstoječim strukturam, tj. Komisiji, Izvajalski agenciji za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo ter nacionalnim agencijam, imenovanim za upravljanje ukrepov iz poglavja III Uredbe (EU) št. 1288/2013. (31)Uporaba nacionalnih agencij, imenovanih za upravljanje ukrepov iz poglavja III Uredbe (EU) št. 1288/2013, je pomembna za zagotovitev dobrega finančnega izvajanja in tesnega spremljanja evropskih solidarnostnih enot na nacionalni ravni. (32)Da se v vsaki sodelujoči državi zagotovita dobro finančno poslovodenje in pravna varnost, bi moral vsak nacionalni organ imenovati neodvisen revizijski organ. Za zagotovitev čim večje učinkovitosti bi moral biti, kadar je to mogoče, neodvisni revizijski organ isti neodvisni revizijski organ, ki je bil imenovan za ukrepe iz poglavja III Uredbe (EU) št. 1288/2013.

(33)Finančne interese Unije bi bilo treba zaščititi s sorazmernimi ukrepi v celotnem odhodkovnem ciklusu, med drugim s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti, izterjavo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter, po potrebi, s kaznimi. (34)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije. (35)Komisija bi morala v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Evropske unije, sprejeti delovne programe in o njih obvestiti Evropski parlament in Svet. V delovnem programu bi morali biti predstavljeni ukrepi, potrebni za njihovo izvajanje v skladu s splošnimi in posebnimi cilji evropskih solidarnostnih enot, merila za izbor in dodelitev nepovratnih sredstev ter drugi zahtevani elementi. Delovne programe in vse njihove spremembe bi bilo treba sprejeti z izvedbenimi akti v skladu s postopkom pregleda. (36)Ker cilja te uredbe (vzpostaviti evropske solidarnostne enote) ne morejo zadovoljivo doseči države članice, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (37)Zaradi učinkovitosti in uspešnosti bi moral odbor, ustanovljen na podlagi Uredbe (EU) št. 1288/2013, Komisiji pomagati tudi pri izvajanju te uredbe. V zvezi z evropskimi solidarnostnimi enotami bi se navedeni odbor moral sestajati v posebni sestavi, njegov mandat pa bi bilo treba prilagoditi tako, da bi lahko izpolnjeval to novo vlogo. Ustrezne predstavnike za te sestanke bi morale določiti sodelujoče države in pri tem upoštevati prostovoljsko in poklicno razsežnost evropskih solidarnostnih enot. (38)Uredbo (EU) št. 1288/2013 bi bilo treba spremeniti, da bi se upoštevale spremembe evropske prostovoljske službe zaradi novih prostovoljskih aktivnosti, podprtih v okviru evropskih solidarnostnih enot. (39)Finančna sredstva evropskih solidarnostnih enot iz razdelka 1a večletnega finančnega okvira temeljijo tudi na sredstvih, prerazporejenih iz programa Erasmus+. Ta sredstva bi morala biti prerazporejena predvsem iz odobritev za financiranje aktivnosti evropske prostovoljske službe, ki bi sodile na področje uporabe prostovoljskega solidarnostnega dela, podprtega v okviru te uredbe. Poleg tega bi bilo treba prerazporediti nekatere odobritve jamstvene sheme za študentska posojila, ki najverjetneje ne bodo krite iz programa Erasmus+, da se zagotovi ustrezno sofinanciranje stroškov poslovanja nacionalnih agencij in uskladitev z absorpcijsko sposobnostjo tega ukrepa. (40)Finančna sredstva evropskih solidarnostnih enot iz razdelka 1a večletnega finančnega okvira bi morali dodatno dopolnjevati finančni prispevki iz drugih programov in razdelkov, kar zahteva spremembo uredb (EU) št. 1293/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1305/2013, (EU) št. 1306/2013 ter Sklepa št. 1313/2013/EUEvropskega parlamenta in Sveta. (41)Ta uredba bi se morala uporabljati od 1. januarja 2018. Da bi se omogočila takojšnja uporaba ukrepov iz te uredbe, bi ta uredba morala začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja Ta uredba določa pravni okvir za evropske solidarnostne enote, ki mladim nudijo priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„solidarnostna aktivnost“ pomeni aktivnost, ki ima za cilj obravnavati neizpolnjene družbene potrebe v korist skupnosti in hkrati spodbujati osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj posameznika ter ki je lahko v obliki opravljanja solidarnostnega dela, projektov ali aktivnosti mreženja na različnih področjih, kot so izobraževanje in usposabljanje, zaposlovanje, enakost spolov, podjetništvo (zlasti socialno), državljanstvo in demokratična udeležba, varstvo okolja in narave, podnebni ukrepi, preprečevanje nesreč, pripravljenost nanje in obnova po njih, kmetijstvo in razvoj podeželja, preskrba s hrano in neprehrambenimi potrebščinami, zdravje in dobro počutje, ustvarjalnost in kultura, telesna vzgoja in šport, socialna pomoč in varnost, sprejem in vključevanje državljanov tretjih držav, teritorialno sodelovanje in kohezija;

(2)„udeleženec“ pomeni mlado osebo, ki se je registrirala na portalu evropskih solidarnostnih enot in sodeluje v solidarnostni aktivnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot, ki jo nudi sodelujoča organizacija; (3)„mladi z manj možnostmi“ pomeni posameznike, ki potrebujejo dodatno pomoč zaradi invalidnosti, učnih težav, ekonomskih ovir, kulturnih razlik, zdravstvenih težav, družbenih ovir, geografskih ovir; (4)„sodelujoča organizacija“ pomeni vsak javni ali zasebni subjekt, ki mu je bil dodeljen znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot in ki udeležencu nudi opravljanje solidarnostnega dela v evropskih solidarnostnih enotah ali izvaja druge aktivnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot; (5)„opravljanje solidarnostnega dela“ pomeni prostovoljsko aktivnost, pripravništvo ali zaposlitev na področju, povezanem s solidarnostjo, ki jo organizira sodelujoča organizacija in ki prispeva k reševanju ključnih družbenih izzivov ter hkrati izboljšuje osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj ter zaposljivost udeleženca evropskih solidarnostnih enot, ki v njej sodeluje bodisi v svoji državi prebivališča (znotraj države) bodisi zunaj nje (čezmejno); (6)„prostovoljstvo“ pomeni neplačano prostovoljsko delo s polnim delovnim časom za obdobje največ dvanajstih mesecev, ki mladim nudi priložnost, da prispevajo k vsakodnevnemu delu organizacij, ki so dejavne na področjih, povezanih s solidarnostjo, kar v končni fazi koristi skupnostim, v katerih se aktivnosti izvajajo, in vključuje kakovostno razsežnost učenja in usposabljanja, ki mladim prostovoljcem omogoča pridobivanje spretnosti in kompetenc, kar bo koristno za njihov osebni, izobrazbeni, družbeni in poklicni razvoj ter prispevalo k njihovi večji zaposljivosti. (7)„opravljanje solidarnostnega dela prostovoljskih skupin“ pomeni opravljanje solidarnostnega dela, ki skupinam udeležencev evropskih solidarnostnih enot iz različnih sodelujočih držav omogoča, da skupaj prostovoljsko izvajajo fizično ali miselno delo s skupnim ciljem v okviru projekta v korist skupnosti v obdobju od dveh tednov do dveh mesecev; (8)„pripravništvo“ pomeni obdobje delovne prakse od dveh do dvanajstih mesecev, v katerem plačilo zagotavlja organizacija, ki gosti udeleženca evropskih solidarnostnih enot; ta praksa temelji na pisnem sporazumu o pripravništvu, ki vključuje razsežnost učenja in usposabljanja, in v katero se vključi, da bi se pridobile praktične in poklicne izkušnje ter s tem izboljšala zaposljivost in olajšal prehod v redno zaposlitev; (9)„zaposlitev“ pomeni obdobje dela od dveh do dvanajst mesecev, v katerem plačilo zagotavlja sodelujoča organizacija, ki zaposli udeleženca evropskih solidarnostnih enot, in ki se izvaja v sodelujoči državi ter temelji na pogodbi o zaposlitvi v skladu z nacionalnim regulativnim okvirom zadevne sodelujoče države; (10)„solidarnostni projekt“ pomeni lokalno pobudo za obdobje od dveh do dvanajst mesecev, ki jo vzpostavijo in izvajajo skupine vsaj petih udeležencev evropskih solidarnostnih enot z namenom reševanja ključnih izzivov v lokalni skupnosti, obenem pa jih povezujejo s širšo evropsko perspektivo; (11)„znak kakovosti“ pomeni potrdilo, ki se izda javnemu ali zasebnemu subjektu ali mednarodni organizaciji, ki je pripravljena nuditi opravljanje solidarnostnega dela v okviru evropskih solidarnostnih enot po postopku s ciljem zagotavljanja skladnosti z načeli in zahtevami listine evropskih solidarnostnih enot; (12)„listina evropskih solidarnostnih enot“ pomeni dokument, v katerem so opredeljene zadevne pravice in odgovornosti, v zvezi s katerimi morajo vsi subjekti, ki želijo sodelovati v evropskih solidarnostnih enotah, privoliti, da jih bodo spoštovali; (13)„središče za vire evropskih solidarnostnih enot“ pomeni dodatne zadolžitve imenovane nacionalne agencije za podporo razvoju in izvajanju aktivnosti v okviru evropskih solidarnostnih enot pa tudi evidentiranju kompetenc, ki jih udeleženci pridobijo z opravljanjem solidarnostnega dela in projekti; (14)„portal evropskih solidarnostnih enot“ pomeni spletno orodje, ki udeležencem evropskih solidarnostnih enot in sodelujočim organizacijam zagotavlja ustrezne spletne storitve, vključno z informacijami o evropskih solidarnostnih enotah, registracijo udeležencev, iskanjem udeležencev za opravljanje solidarnostnega dela, promocijo in iskanjem priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela, iskanjem potencialnih projektnih partnerjev, upravljanjem stikov in ponudb priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela in projektov, usposabljanjem, aktivnostmi obveščanja javnosti in mreženja, obveščanjem o priložnostih ter drugim razvojem v zvezi z evropskimi solidarnostnimi enotami. Člen 3 Splošni cilj Cilj evropskih solidarnostnih enot je okrepiti udejstvovanje mladih in organizacij v dostopnih in visokokakovostnih solidarnostnih aktivnostih kot načinu, na katerega lahko prispevajo h krepitvi kohezije in solidarnosti v Evropi, podpirajo skupnosti in se odzivajo na družbene izzive. Člen 4 Posebni cilji Evropske solidarnostne enote si prizadevajo za doseganje naslednjih posebnih ciljev: (a)s pomočjo sodelujočih organizacij mladim nuditi lahko dostopne priložnosti, da se udejstvujejo v solidarnostnih aktivnostih in ob tem okrepijo svoje spretnosti in kompetence za osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj, izboljšajo svojo zaposljivost in si olajšajo prehod na trg dela, vključno s podporo mobilnosti mladih prostovoljcev, pripravnikov in delavcev;

(b)zagotoviti, da solidarnostne aktivnosti, ki se nudijo udeležencem evropskih solidarnostnih enot, prispevajo k reševanju konkretnih neizpolnjenih družbenih potreb in krepitvi skupnosti ter da so te aktivnosti visoke kakovosti in ustrezno ovrednotene. Člen 5 Skladnost in dopolnjevanje ukrepov Unije 1.Ukrepi evropskih solidarnostnih enot so skladni z zadevnimi politikami in programi v zvezi s področji iz člena 2(1) ter obstoječimi mrežami na ravni Unije, ki so relevantne za aktivnosti evropskih solidarnostnih enot, in te politike in programe dopolnjujejo. 2.Komisija in sodelujoče države sodelujejo, da bi dosegle učinkovitost in uspešnost, in sicer z zagotavljanjem skladnosti med nacionalnimi programi in shemami, ki so povezani s solidarnostjo, izobraževanjem, poklicnim usposabljanjem in mladimi, na eni strani ter ukrepi v okviru evropskih solidarnostnih enot na drugi. Navedeni ukrepi se opirajo na relevantne dobre prakse in obstoječe programe. 3.Tudi drugi programi in skladi lahko prispevajo k ciljem evropskih solidarnostnih enot s podpiranjem aktivnosti na svojih področjih uporabe. Ta prispevek se financira v skladu z njihovimi temeljnimi akti. POGLAVJE II UKREPI EVROPSKIH SOLIDARNOSTNIH ENOT Člen 6 Ukrepi evropskih solidarnostnih enot Evropske solidarnostne enote si prizadevajo za doseganje svojih ciljev z naslednjimi vrstami ukrepov: (a)priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela, solidarnostni projekti in aktivnosti mreženja; (b)ukrepi za zagotavljanje kakovost in podporni ukrepi. Člen 7 Opravljanje solidarnostnega dela, solidarnostni projekti in aktivnosti mreženja 1.Ta ukrep podpira: (a)opravljanje solidarnostnega dela v obliki prostovoljstva, pripravništva ali zaposlitve, vključno z individualnimi čezmejnimi priložnostmi za opravljanje solidarnostnega dela in priložnostmi za opravljanje solidarnostnega dela znotraj države pa tudi opravljanje solidarnostnega dela prostovoljskih skupin; (b)solidarnostne projekte na pobudo udeležencev evropskih solidarnostnih enot; (c)aktivnosti mreženja za posameznike in organizacije, ki sodelujejo v evropskih solidarnostnih enotah. 2.Čezmejno opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela iz odstavka 1(a) velja za enakovredno tistemu, ki se izvaja v okviru evropske prostovoljske službe, sklicevanja na evropsko prostovoljsko službo v zakonodaji Unije pa se razumejo tudi kot sklicevanja na evropske solidarnostne enote, kar zadeva navedeno opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela.

Člen 8 Ukrepi za zagotavljanje kakovost in podporni ukrepi Ta ukrep podpira: (a)ukrepe z namenom zagotavljanja kakovostnih priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela, vključno z usposabljanjem, jezikovno podporo, upravno podporo za udeležence in sodelujoče organizacije, zavarovanjem, podporo po opravljanju solidarnostnega dela ter pripravo potrdila, v katerem so evidentirani in dokumentirani znanje, spretnosti in kompetence, ki so bili pridobljeni med opravljanjem solidarnostnega dela; (b)razvoj in vzdrževanje znaka kakovosti za subjekte, ki so pripravljeni nuditi opravljanje solidarnostnega dela za evropske solidarnostne enote, da se zagotovi skladnost z načeli in zahtevami listine evropskih solidarnostnih enot; (c)dejavnosti središča za vire evropskih solidarnostnih enot, da bi podprli in izboljšali kakovost izvajanja ukrepov evropskih solidarnostnih enot ter utrdili ovrednotenje njihove uspešnosti; (d)vzpostavitev, vzdrževanje in posodabljanje portala evropskih solidarnostnih enot ter drugih zadevnih spletnih storitev pa tudi potrebnih podpornih sistemov IT in spletnih orodij. POGLAVJE III FINANČNE DOLOČBE Člen 9 Proračun 1.Celotni proračun, ki je na voljo za izvajanje evropskih solidarnostnih enot, znaša 341 500 000 EUR v tekočih cenah za obdobje od 1. januarja 2018 do 31. decembra 2020. 2.Znesek iz odstavka 1 vključuje finančna sredstva v višini 294 200 000 EUR v tekočih cenah, ki jih dopolnjujejo naslednji prispevki: (a)Evropski socialni sklad prispeva 35 000 000 EUR v tekočih cenah; (b)mehanizem Unije na področju civilne zaščite prispeva 6 000 000 EUR v tekočih cenah; (c)program LIFE prispeva 4 500 000 EUR v tekočih cenah; (d)Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja prispeva 1 800 000 EUR v tekočih cenah. 3.Finančna podpora za opravljanje solidarnostnega dela in solidarnostne projekte iz člena 7(1)(a) in (b) se okvirno razdeli na 80 % za opravljanje prostovoljskega solidarnostnega dela in solidarnostne projekte ter 20 % za pripravništvo in zaposlitev. 4.Dodeljena finančna sredstva lahko krijejo tudi stroške v zvezi z dejavnostmi priprave, spremljanja, kontrole, revizije in vrednotenja, ki so potrebne za upravljanje evropskih solidarnostnih enot in uresničitev njihovih ciljev, zlasti za študije, sestanke strokovnjakov, ukrepe obveščanja in sporočanja, stroške v zvezi z vzpostavitvijo, vzdrževanjem in posodabljanjem portala evropskih solidarnostnih enot in potrebno podporo za sisteme IT ter vse ostale stroške tehnične in upravne pomoči, ki jih ima Komisija zaradi upravljanja evropskih solidarnostnih enot. 5.Proračunska sredstva, odobrena za kritje podobnih stroškov, se lahko po potrebi vnesejo v proračun tudi po letu 2020, da se omogoči upravljanje ukrepov, ki do 31. decembra 2020 ne bi bili zaključeni.

6.Sodelujoča država lahko upravičencem nameni nacionalna sredstva, ki se upravljajo skladno s pravili evropskih solidarnostnih enot, in v ta namen uporabi decentralizirane strukture evropskih solidarnostnih enot, pod pogojem, da zagotovi sorazmerno dopolnilno financiranje teh struktur. Člen 10 Oblike financiranja Unije 1.Financiranje evropskih solidarnostnih enot je lahko v eni ali več oblikah iz Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, zlasti v obliki nepovratnih sredstev, naročil in nagradah. 2.Komisija lahko proračun evropskih solidarnostnih enot izvršuje posredno v skladu s členom 58(1)(c) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012. POGLAVJE IV SODELOVANJE V EVROPSKIH SOLIDARNOSTNIH ENOTAH Člen 11 Sodelujoče države 1.Države članice sodelujejo v evropskih solidarnostnih enotah. 2.Evropske solidarnostne enote so odprte za sodelovanje drugih držav na podlagi dvostranskih sporazumov. Sodelovanje se po potrebi opira na dodatna sredstva, ki so dana na voljo po postopkih, o katerih se dogovori z navedenimi državami. Člen 12 Sodelovanje posameznikov 1.Mladi v starosti od 17 do 30 let, ki so pripravljeni sodelovati v evropskih solidarnostih enotah, se registrirajo na portalu evropskih solidarnostnih enot. Vendar so registrirani mladi ob začetku opravljanja solidarnostnega dela ali projekta stari vsaj 18 let in ne starejši od 30. 2.Pri izvajanju te uredbe Komisija in sodelujoče države poskrbijo, da se poseben poudarek nameni spodbujanju socialnega vključevanja, zlasti sodelovanja mladih z manj možnostmi. Člen 13 Sodelujoče organizacije 1.V evropskih solidarnostnih enotah sodelujejo javni ali zasebni subjekti ali mednarodne organizacije, če so prejeli znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot. 2.Vlogo upravičenega subjekta, da bi postal sodelujoča organizacija evropskih solidarnostnih enot, oceni pristojni izvajalski organ evropskih solidarnostnih enot, da ugotovi, ali aktivnosti subjekta izpolnjujejo zahteve evropskih solidarnostnih enot. 3.Na podlagi ocene lahko subjekt pridobi znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot. Pridobljeni znak se redno ponovno oceni in se lahko odvzame.

4.Vsak subjekt, ki prejme znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot, dobi dostop do portala evropskih solidarnostnih enot in lahko registriranim posameznikom ponudi solidarnostne aktivnosti. 5.Znak kakovosti evropskih solidarnostnih enot ne pomeni samodejno financiranja v okviru evropskih solidarnostih enot. 6.Solidarnostne aktivnosti in povezani ukrepi za zagotavljanje kakovost in podporni ukrepi, ki jih nudijo sodelujoče organizacije, lahko prejmejo financiranje v okviru evropskih solidarnostnih enot ali posebej v okviru drugega programa Unije, ki prispeva k ciljem evropskih solidarnostnih enot, ali iz drugih virov financiranja, ki niso odvisni od proračuna Unije. Člen 14 Dostop do financiranja evropskih solidarnostnih enot Vsi javni ali zasebni subjekti s sedežem v sodelujoči državi ter mednarodne organizacije, ki v sodelujočih državah izvajajo solidarnostne aktivnosti, se lahko prijavijo za financiranje v okviru evropskih solidarnostnih enot. V primeru aktivnosti iz člena 7(1)(a) je pridobitev znaka kakovosti s strani sodelujoče organizacije predpogoj za prejem financiranja v okviru evropskih solidarnostnih enot. V primeru solidarnostnih projektov iz člena 7(1)(b) se lahko za financiranje prijavijo tudi fizične osebe v imenu neformalnih skupin udeležencev evropskih solidarnostnih enot. POGLAVJE V USPEŠNOST, REZULTATI IN ŠIRJENJE INFORMACIJ Člen 15 Spremljanje in ocenjevanje uspešnosti in rezultatov 1.Komisija v sodelovanju s sodelujočimi državami redno spremlja uspešnost evropskih solidarnostnih enot pri doseganju ciljev. 2.Napredek pri doseganju posebnih ciljev se ocenjuje z uporabo kazalnikov, kot so: (a)število udeležencev v prostovoljskem solidarnostnem delu (znotraj države in čezmejno); (b)število udeležencev v solidarnostnem delu v obliki pripravništva (znotraj države in čezmejno); (c)število udeležencev v solidarnostnem delu v obliki zaposlitve (znotraj države in čezmejno); (d)število udeležencev v solidarnostnih projektih; (e)število organizacij z znakom kakovosti evropskih solidarnostnih enot. Najkasneje v šestih mesecih od začetka veljavnosti te uredbe Komisija vzpostavi podroben program za spremljanje realizacij, rezultatov in učinkov te uredbe. 3.Komisija leta 2020 objavi poročilo s pregledom napredka pri doseganju rezultatov, vključno s ciljem, da se do leta 2020 v okviru evropskih solidarnostnih enot ponudi priložnosti 100 000 mladim (to zajema vse priložnosti za opravljanje solidarnostnega dela in projekte iz člena 7(1)(a) in (b)). 4.Štiri leta po datumu začetka uporabe te uredbe Komisija izvede neodvisno oceno te uredbe in Evropskemu parlamentu, Svetu, Odboru regij in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži poročilo o glavnih ugotovitvah.

Člen 16 Obveščanje in širjenje informacij 1.Komisija v sodelovanju s sodelujočimi državami zagotovi širjenje informacij, promocijo in nadaljnje ukrepanje v zvezi z vsemi ukrepi, podprtimi v okviru evropskih solidarnostnih enot. 2.Nacionalne agencije iz člena 20 razvijajo dosledno politiko za učinkovito ozaveščanje in širjenje informacij ter uporabo rezultatov aktivnosti, podprtih v okviru ukrepov, ki jih upravljajo, pomagajo Komisiji pri splošni nalogi širjenja informacij o evropskih solidarnostnih enotah, vključno z informacijami o ukrepih, ki se upravljajo na nacionalni ravni in na ravni Unije, ter njihovih rezultatih, in zadevne ciljne skupine obveščajo o pobudah, ki se izvajajo v njihovi državi. 3.Dejavnosti obveščanja prispevajo tudi k institucionalnemu komuniciranju o političnih prednostnih nalogah Unije, če so povezane s splošnim ciljem te uredbe. POGLAVJE VI SISTEM ZA UPRAVLJANJE IN REVIZIJO Člen 17 Izvajalski organi To uredbo na dosleden način izvajajo: (a)Komisija na ravni Unije; (b)nacionalne agencije na nacionalni ravni v sodelujočih državah. Člen 18 Nacionalni organ V vsaki državi, ki sodeluje v evropskih solidarnostnih enotah, nacionalni organi, imenovani za upravljanje ukrepov iz poglavja III Uredbe (EU) št. 1288/2013, delujejo tudi kot nacionalni organi v okviru evropskih solidarnostnih enot. Člen 27(1), (3), (5), (8), (9), (11), (12), (13), (14), (15) in (16) navedene uredbe se smiselno uporablja za evropske solidarnostne enote. Kadar v državah iz člena 11(2) te uredbe nacionalni organ za posamezno državo ni določen, se ta določi v skladu s členom 27(2)–(6) in (8)–(15) Uredbe (EU) št. 1288/2013. Člen 19 Neodvisni revizijski organ 1.Nacionalni organ imenuje neodvisen revizijski organ. Neodvisni revizijski organ izda revizijsko mnenje o letni izjavi o upravljanju iz člena 60(5) Uredbe (EU, Euratom) št. 966//2012. 2.Neodvisni revizijski organ: (a)ima potrebne strokovne kompetence za opravljanje revizij v javnem sektorju;

(b)pri izvajanju svojih revizij zagotovi upoštevanje mednarodno sprejetih revizijskih standardov; (c)ni v nasprotju interesov, kar zadeva pravni subjekt, katerega del je nacionalna agencija iz člena 20; ter je pri svojem delovanju neodvisen od pravnega subjekta, katerega del je nacionalna agencija. 3.Neodvisni revizijski organ zagotavlja Komisiji in njenim predstavnikom ter Računskemu sodišču popoln dostop do vseh dokumentov in poročil, na katerih temelji revizijsko mnenje, ki ga izda v zvezi z letno izjavo nacionalne agencije o upravljanju. Člen 20 Nacionalna agencija 1.V vsaki državi, ki sodeluje v evropskih solidarnostnih enotah, nacionalne agencije, imenovane za upravljanje ukrepov iz poglavja III Uredbe (EU) št. 1288/2013 v svojih državah, delujejo tudi kot nacionalne agencije v okviru evropskih solidarnostnih enot. Člen 28(1), (2), (5), (6), (7) in (8) Uredbe (EU) št. 1288/2013 se smiselno uporablja za evropske solidarnostne enote. 2.Brez poseganja v člen 28(3) Uredbe (EU) št. 1288/2013 je nacionalna agencija odgovorna tudi za upravljanje vseh faz projektnega cikla ukrepov evropskih solidarnostnih enot, navedenih v seznamih v izvedbenih aktih iz člena 24, in sicer v skladu s členom 58(1)(c)(v) in (vi) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in členom 44 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012. 3.Kadar v državah iz člena 11(2) te uredbe nacionalna agencija za posamezno državo ni določena, se ta ustanovi v skladu s členom 28(2), (5), (6), (7) in (8) Uredbe (EU) št. 1288/2013. Člen 21 Evropska komisija 1.Pravila, ki se uporabljajo za razmerje med Komisijo in nacionalno agencijo, se določijo v pisnem dokumentu, ki: (a)določa standarde notranje kontrole za nacionalne agencije in pravila za upravljanje sredstev Unije, dodeljenih kot nepovratna sredstva, s strani nacionalnih agencij; (b)vključuje delovni program nacionalne agencije, ki vsebuje naloge upravljanja nacionalne agencije, deležne podpore Unije; (c)določa zahteve za poročanje za nacionalno agencijo. 2.Komisija da nacionalni agenciji vsako leto na voljo naslednja finančna sredstva: (a)finančna sredstva za dodelitev nepovratnih sredstev v zadevni sodelujoči državi za ukrepe evropskih solidarnostnih enot, ki so nacionalni agenciji zaupani v upravljanje; (b)finančni prispevek za naloge upravljanja, ki jih izvaja nacionalna agencija, v skladu s postopki iz člena 29(4)(b) Uredbe (EU) št. 1288/2013. 3.Komisija določi zahteve za delovni program nacionalne agencije. Komisija finančnih sredstev evropskih solidarnostnih enot ne da na voljo nacionalni agenciji, dokler uradno ne odobri delovnega programa nacionalne agencije. 4.Na podlagi zahtev za izpolnjevanje pogojev za nacionalne agencije iz člena 27(4) Uredbe (EU) št. 1288/2013 Komisija pregleda nacionalne sisteme upravljanja in kontrole, izjavo nacionalne agencije o upravljanju in mnenje neodvisnega revizijskega organa o njej, pri čemer ustrezno upošteva informacije, ki jih prejme od nacionalnega organa glede njegovih dejavnosti spremljanja in nadzora v zvezi z evropskimi solidarnostnimi enotami.

5.Potem ko Komisija oceni letno izjavo o upravljanju in mnenje neodvisnega revizijskega organa o njej, naslovi svoje mnenje in pripombe na nacionalno agencijo in nacionalni organ. 6.V primeru, da Komisija ne more sprejeti letne izjave nacionalne agencije o upravljanju ali neodvisnega revizijskega mnenja o njej, ali v primeru, da nacionalna agencija pripomb Komisije ne izvaja zadovoljivo, lahko Komisija izvede katere koli previdnostne ali korektivne ukrepe, ki so potrebni, da se zavarujejo finančni interesi Unije v skladu s členom 60(4) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012. 7.Komisija z mrežo nacionalnih agencij organizira redne sestanke, da bi zagotovila usklajeno izvajanje evropskih solidarnostnih enot v vseh sodelujočih državah. POGLAVJE VII SISTEM KONTROLE Člen 22 Načela sistema kontrole 1.Komisija sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da so pri izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, finančni interesi Evropske unije zaščiteni z izvajanjem ukrepov proti goljufijam, korupciji in drugemu protipravnemu ravnanju ter z učinkovitimi kontrolami, ob odkritju nepravilnosti pa z izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov ter po potrebi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi. 2.Komisija je odgovorna za izvajanje nadzornih kontrol v zvezi z ukrepi evropskih solidarnostnih enot, ki jih upravljajo nacionalne agencije. Določi minimalne zahteve za kontrole, ki jih izvajata nacionalna agencija in neodvisni revizijski organ. 3.Nacionalne agencije so odgovorne za primarne kontrole upravičencev do nepovratnih sredstev, in sicer za ukrepe evropskih solidarnostnih enot, za katere so pristojne. Te kontrole dajo razumna zagotovila, da se dodeljena nepovratna sredstva uporabljajo za predvidene namene in v skladu z veljavnimi pravili Unije. 4.Glede finančnih sredstev, prenesenih na nacionalne agencije, Komisija zagotovi pravilno koordinacijo svojih kontrol z nacionalnimi organi in nacionalnimi agencijami na podlagi načela enotne revizije in analize na podlagi tveganja. Ta določba se ne uporablja za preiskave, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). Člen 23 Zaščita finančnih interesov Evropske unije 1.Komisija ali njeni predstavniki in Računsko sodišče se pooblastijo za izvajanje revizij na podlagi dokumentacije in na kraju samem v zvezi z vsemi upravičenci do nepovratnih sredstev, izvajalci, podizvajalci in drugimi tretjimi osebami, ki so prejele finančna sredstva Unije. Prav tako lahko izvajajo revizije in kontrole v zvezi z nacionalnimi agencijami. 2.OLAF lahko v skladu s postopkom iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 opravi kontrole in inšpekcije na kraju samem pri gospodarskih subjektih, ki jih neposredno ali posredno zadeva takšno financiranje, da bi ugotovil, ali je v povezavi s sporazumom ali sklepom o nepovratnih sredstvih ali pogodbo o financiranju s strani Unije prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli drugega protipravnega ravnanja, ki škodi finančnim interesom Unije. 3.Brez poseganja v odstavka 1 in 2 sporazumi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami ter sporazumi in sklepi o nepovratnih sredstvih ter pogodbe, ki izhajajo iz izvajanja te uredbe, izrecno pooblaščajo Komisijo, Računsko sodišče in OLAF za izvajanje takih revizij ter kontrol in pregledov na kraju samem. POGLAVJE VIII IZVEDBENE DOLOČBE Člen 24 Izvajanje evropskih solidarnostnih enot

1.Za izvajanje te uredbe Komisija z izvedbenimi akti sprejme delovne programe. Vsak delovni program zagotavlja, da se splošni in posebni cilji iz členov 3 in 4 izvajajo na dosleden način, ter določi pričakovane rezultate, način izvajanja in skupni znesek tega programa. Delovni programi prav tako vsebujejo opis ukrepov, ki bodo financirani, navedbo zneska, dodeljenega vsakemu ukrepu, in porazdelitev finančnih sredstev med sodelujoče države za ukrepe, ki jih upravljajo njihove nacionalne agencije, ter okvirni časovni razpored izvajanja. 2.Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 25(2). Člen 25 Postopek v odboru 1.Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 36 Uredbe (EU) št. 1288/2013. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2.Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. POGLAVJE IX DOLOČBE O SPREMEMBAH IN KONČNE DOLOČBE Člen 26 Sprememba Uredbe (EU) št. 1288/2013 Uredba (EU) št. 1288/2013 se spremeni: 1.Člen 13 Uredbe (EU) št. 1288/2013 se nadomesti z naslednjim: „1. Učna mobilnost posameznikov podpira: (a) mobilnost mladih v okviru aktivnosti neformalnega in priložnostnega učenja med državami Programa; tovrstna mobilnost se lahko izvaja v obliki mladinskih izmenjav in prostovoljstva ter inovativnih aktivnosti na podlagi obstoječih določb za mobilnost; (b) mobilnost oseb, ki so dejavne v mladinskem delu ali mladinskih organizacijah, ter mladinskih voditeljev; tovrstna mobilnost se lahko izvaja v obliki usposabljanja in aktivnosti mreženja. 2. Ta ukrep podpira tudi mobilnost mladih, vključno s prostovoljstvom, in mobilnost oseb, ki so dejavne v mladinskem delu ali mladinskih organizacijah, ter mladinskih voditeljev v partnerske države, zlasti države sosedstva, in iz njih. 3. Prostovoljske aktivnosti iz odstavkov 1(a) in 2 se štejejo za enakovredne tistim, ki se izvajajo v okviru evropske prostovoljske službe, sklicevanja na evropsko prostovoljsko službo v zakonodaji Unije pa se razumejo tudi kot sklicevanja na navedene prostovoljske aktivnosti.“ 2.V členu 18 Uredbe (EU) št. 1288/2013 se odstavki 1, 2 in 3 nadomestijo z naslednjim: „1. Finančna sredstva za izvajanje programa od 1. januarja 2014 znašajo 14 576 824 000 EUR po tekočih cenah. 2. Znesek iz odstavka 1 se dodeli ukrepom iz Programa, kot sledi, z odstopanjem, ki ne presega 5 % vsakega dodeljenega zneska:

(a) najmanj 80,7 % za izobraževanje in usposabljanje, od katerih so dodeljene naslednje minimalne dodelitve: (i) 44,3 % za visokošolsko izobraževanje, kar je 35,7 % celotnega proračuna; (ii) 21,4 % za poklicno izobraževanje in usposabljanje, kar je 17,3 % celotnega proračuna; (iii) 14,6 % za šolsko izobraževanje, kar je 11,8 % celotnega proračuna; (iv) 4,9 % za izobraževanje odraslih, kar je 3,9 % celotnega proračuna; (b) 8,8 % za mladino; (c) do 1,5 % za jamstveno shemo za študentska posojila; (d) 1,9 % za program Jean Monnet; (e) 1,8 % za šport, od česar ne več kot 10 % za aktivnost iz člena 17(1)(b); (f) 3,5 % kot nepovratna sredstva za poslovanje nacionalnim agencijam; (g) 1,8 % za kritje upravnih odhodkov. 3. V okviru dodelitev iz točk (a) in (b) odstavka 2 se najmanj 63 % dodeli za učno mobilnost posameznikov, najmanj 27 % za sodelovanje za inovacije in izmenjavo dobrih praks ter najmanj 4,2 % za podporo reformi politik.“ Člen 27 Sprememba Uredbe (EU) št. 1293/2013 V členu 4 Uredbe (EU) št. 1293/2013 se doda naslednji odstavek: „3. Največ 3 000 000 EUR po trenutnih cenah iz podprograma za okolje v okviru prednostnega področja okoljsko upravljanje in informacije ter največ 1 500 000 EUR po trenutnih cenah iz podprograma za podnebne ukrepe v okviru prednostnega področja upravljanje podnebja in informacije se dodeli za financiranje projektov v smislu člena 17(4), ki jih v skladu s z Uredbo (EU) 2017/XXX izvajajo evropske solidarnostne enote in ki prispevajo k enemu ali več prednostnim področjem v smislu členov 9 do 13. Ta dodelitev se izvede samo v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ne glede na posebne zahteve iz Uredbe (EU) št. 1293/2013. “ Člen 28 Spremembe Uredbe (EU) št. 1303/2013 Uredba (EU) št. 1303/2013 se spremeni: 1.Člen 58(1) se spremeni:

(a) prvi pododstavek se nadomesti z naslednjim: „Na pobudo Komisije lahko skladi ESI podprejo pripravljalno, spremljevalno, upravno in tehnično podporo, vrednotenje, revizijske ter nadzorne ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, in podporne ukrepe v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, navedene v tretjem pododstavku, če je njihov cilj ekonomska, socialna in teritorialna kohezija.“ (b) V tretjem odstavku se doda naslednja točka (m): „ukrepe, financirane v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX o evropskih solidarnostnih enotah, za okrepitev izobrazbenega, družbenega, državljanskega in strokovnega razvoja mladih ter njihove zaposljivosti in za olajšanje prehodov na trg dela.“ 2.V členu 91(3) se doda naslednji pododstavek: „Od zneska za tehnično podporo se na pobudo Komisije v skladu s točko (a) člena 9(2) Uredbe (EU) 2017/XXX 35 000 000 EUR po tekočih cenah dodeli evropskim solidarnostnim enotam za podporo njihovih ukrepov. Ta dodelitev se izvede samo v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ne glede na posebne zahteve iz uredb za posamezne sklade.“ Člen 29 Sprememba Uredbe (EU) št. 1305/2013 V členu 51(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013 se pod prvim pododstavkom doda naslednji pododstavek: „EKSRP lahko z zneskom v višini 1 800 000 EUR po tekočih cenah financira tudi ukrepe, ki jih izvajajo evropske solidarnostne enote v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX in ki prispevajo k eni ali več prednostnim nalogam Unije na področju razvoja podeželja. Ta dodelitev se izvede samo v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ne glede na posebne zahteve iz Uredbe (EU) št. 1305/2013.“ Člen 30 Sprememba Uredbe (EU) št. 1306/2013 V členu 6 Uredbe (EU) št. 1306/2013 se doda naslednja točka (j): „(j) ukrepe, ki jih izvajajo evropske solidarnostne enote v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ki prispevajo k eni ali več prednostnim nalogam Unije na področju kmetijstva in razvoja podeželja, zlasti ukrepe iz drugega pododstavka člena 51(1) Uredbe (EU) št. 1305/2013. Ta dodelitev se izvede samo v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ne glede na posebne zahteve iz uredb za posamezne sklade.“ Člen 31 Sprememba Sklepa št. 1313/2013/EU V členu 19(1) Sklepa št. 1313/2013/EU se za drugim pododstavkom doda naslednji pododstavek: „Iz finančnih sredstev, ki izhajajo iz razdelka 3 „Varnost in državljanstvo“, se 6 000 000 EUR po tekočih cenah dodeli za financiranje ukrepov, ki jih v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX izvajajo evropske solidarnostne enote in ki prispevajo k eni ali več prednostnim nalogam Unije na področju civilne zaščite. Ta dodelitev se izvede samo v skladu z Uredbo (EU) 2017/XXX, ne glede na posebne zahteve iz Sklepa št. 1313/2013/EU.“ Člen 32 Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od 1. januarja 2018. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1Naslov predloga/pobude 1.2Zadevna področja v strukturi ABM/ABB *1.3Vrsta predloga/pobude 1.4Cilji 1.5Utemeljitev predloga/pobude 1.6Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.7Načrtovani načini upravljanja 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1Pravila o spremljanju in poročanju 2.2Upravljavski in kontrolni sistem 2.3Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE

3.1Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1Povzetek ocenjenih posledic za odhodke 3.2.2Ocenjene posledice za odobritve za poslovanje 3.2.3Ocenjene posledice za odobritve za upravne zadeve 3.2.4Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom 3.2.5Udeležba tretjih oseb pri financiranju 3.3Ocenjene posledice za prihodke OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude Predlog UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o evropskih solidarnostnih enotah 1.2.Zadevna področja v strukturi ABM/ABB Naslov 15 Izobraževanje in kultura 1.3.Vrsta predloga/pobude ⌧ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep. ◻ Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep na podlagi pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa. ◻ Predlog/pobuda se nanaša na podaljšanje obstoječega ukrepa. ◻ Predlog/pobuda se nanaša na obstoječ ukrep, preusmerjen v nov ukrep. 1.4.Cilji

1.4.1.Večletni strateški cilji Komisije, ki naj bi bili doseženi s predlogom/pobudo Izobraževanje in kultura – delovna mesta in rast 1.4.2.Specifični cilji Specifični cilj št. 1: S pomočjo sodelujočih organizacij mladim zagotoviti lahko dostopne priložnosti, da se udejstvujejo v solidarnostnih aktivnostih in ob tem okrepijo svoje spretnosti in kompetence za osebni, izobrazbeni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj, izboljšajo svojo zaposljivost in si olajšajo prehod na trg dela, vključno s podpiranjem mobilnosti mladih prostovoljcev, pripravnikov in delavcev. Specifični cilj št. 2: Zagotoviti, da solidarnostne aktivnosti, ki so ponujene udeležencem v evropskih solidarnostnih enotah, obravnavajo konkretne neizpolnjene družbene potrebe in prispevajo h krepitvi skupnosti ter da so te dejavnosti visoke kakovosti in ustrezno potrjene. 1.4.3.Pričakovani rezultati in posledice Navedite, kakšne posledice naj bi imel(-a) predlog/pobuda za upravičence/ciljne skupine. Posledice predloga naj bi bile opazne na različnih ravneh: – Na ravni posameznikov, udeleženih v evropskih solidarnostnih enotah, saj bodo imeli priložnost sodelovati v številnih različnih solidarnostnih aktivnostih ter se pridružiti vseevropski skupnosti podobno mislečih. Tako b