Ozadje

Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen pred desetimi leti, da bi se izrazila solidarnost in zagotovila podpora delavcem, ki so postali presežni zaradi večjih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih zaradi globalizacije. Področje uporabe, določeno s prvotno uredbo o ESPG, tj. Uredbo (ES) št. 1927/2006, je bilo leta 2009 razširjeno z Uredbo (ES) št. 546/2009, da so se vključili tudi odpusti zaradi svetovne finančne in gospodarske krize. ESPG sofinancira ukrepe, ki jih izvajajo države članice za pomoč presežnim delavcem pri ponovnem vključevanju na trg dela, kadar je njihov odpust imel znaten učinek na gospodarstvo, zlasti na stopnje zaposlenosti v regiji ali sektorju. V skladu s klavzulo o odstopanju iz člena 6(2) sedanje Uredbe (EU) št. 1309/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba o ESPG) lahko države članice, ki se spopadajo z visokimi stopnjami brezposelnosti mladih, do konca leta 2017 v vloge za sredstva iz ESPG vključijo mlade, „ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje“.

Obseg vmesne ocene

Komisija je v skladu s členom 20 uredbe o ESPG opravila to vmesno oceno, da bi ugotovila, kako in v kakšnem obsegu ESPG dosega svoje cilje.

Vmesna ocena zajema vseh 29 primerov ESPG, predloženih v letih 2014 in 2015. Primeri, ki se zadevajo deset različnih držav članic, zajemajo 21 gospodarskih sektorjev, pri čemer avtomobilski sektor (štirje ) in sektor trgovine na drobno (trije primeri) obsegata največ vlog za pomoč ESPG v tem obdobju. Zaradi okrevanja gospodarstva se je število vlog za sredstva ESPG zmanjšalo, pri čemer se je zmanjšala tudi količina podatkov na voljo za analizo.

Ocenjeni so bili uspešnost, trajnost, učinkovitost, skladnost, ustreznost in dodana vrednost EU doseženih rezultatov. To presega zahteve za oceno učinkovitosti in trajnosti iz uredbe o ESPG ter omogoča celovito oceno na ravni instrumenta in primera .

Vmesna ocena je predstavljena v obliki delovnega dokumenta služb Komisije (SWD). Delovni dokument služb Komisije o oceni temelji predvsem na ocenjevalni študiji, ki jo je opravil zunanji pogodbeni izvajalec, sprejel pa GD EMPL decembra 2016. Dodatni dokazi za delovni dokument služb Komisije so bili zbrani in analizirani iz prejšnjih poročil, ocen in splošnih izkušenj z upravljanjem ESPG.

V skladu s členom 20(1)(a) uredbe o ESPG so v tem poročilu povzeti glavni rezultati za institucije in organe EU ter socialne partnerje. Poleg tega bodo rezultati ocene prispevali tudi k razvoju prihodnje zasnove in usmerjenosti politike ESPG.

Glavne ugotovitve

Ker je bila vmesna ocena ESPG opravljena zgodaj, se bile zajete zgolj omejene informacije in izkušnje iz sedanjega obdobja. Poleg tega se je zaradi izboljšanja gospodarstva zmanjšalo število vlog za pomoč ESPG, s čimer se je dodatno zmanjšala količina razpoložljivih dokazov. Kljub prizadevanjem Komisije, da bi opravila čim obsežnejšo oceno in čim obsežnejša posvetovanja, je zanesljivost razpoložljivih podatkov omejena, zato je treba rezultate ocene obravnavati previdno.

V zvezi z organizacijskim učenjem je bilo pri tej dejavnosti pridobljeno pomembno spoznanje, da je bila ocena v skladu z uredbo o ESPG izvedena prezgodaj. Pri prihodnjih pobudah bi bilo treba dopustiti, da cikel izvajanja dovolj napreduje, da se lahko zbere in analizira veliko dokazov, zato bi bilo treba določiti ustrezen časovni razpored ocenjevanj.

Kar zadeva uspešnost ESPG, se je stopnja ponovne vključitve presežnih delavcev na trg dela v primerjavi s prejšnjim obdobjem financiranja izboljšala (povečanje z 49 % na 56 %). Vendar je iz dokazov mogoče sklepati, da so stopnje ponovne vključitve precej odvisne od posebnosti posameznih primerov, na primer od posebnega gospodarskega položaja na zadevnem območju. Zato ni le težko primerjati stopenj ponovne vključitve med primeri, temveč je tudi težko najti druge primerne primerjave podobnih ukrepov. Za premagovanje te ovire se odločno priporoča, naj države članice oblikujejo cilje glede na posamezni primer.

Uporabo pomoči, ki se zagotavlja presežnim delavcem, je mogoče utemeljiti tako, da se dokaže, da so odpusti nastali zaradi „globalizacije“ ali „finančne in gospodarske krize“. Vendar ta izraza v uredbi o ESPG nista opredeljena. Na splošno je mogoče šteti, da neobstoj opredelitev zagotavlja določeno stopnjo prožnosti, vendar tudi siva območja in negotovost. Pridobivanje pravih dokazov za utemeljitev primera pomeni velik izziv in pogosto odvrača države članice od tega, da bi predložile vlogo. Vzrok za to je tudi dejstvo, da pogosto ni mogoče opredeliti in izpostaviti odločilnega dejavnika, ki je povzročil prestrukturiranje.

Čeprav bi lahko bili primeri odpustov, pri katerih je presežnih postalo manj kot 500 delavcev, kolikor je splošni prag, upravičeni v skladu z klavzulo o odstopanju, države članice ne vedo zagotovo, kako dokazati, da bodo odpusti verjetno imeli znaten učinek na gospodarstvo, zlati stopnje zaposlenosti, saj niti ta učinek ni dodatno opredeljen v Uredbi. Zdi se, da je zelo pomembno jasneje opredeliti znaten učinek, na primer z razvojem posebnih kazalnikov ali pregleda stanja, ki bi pomagal analizirati učinek.

Težave z upravno in finančno zmogljivostjo, ki so jih imeli nacionalni organi v fazah predložitve vlog in izvajanja, dodatno ovirajo države članice pri odločanju o morebitni predložitvi vloge. Težave se nanašajo predvsem na nerazpoložljivost sofinanciranja dodeljene pomoči ter premalo število zaposlenih v organih, ki se ukvarjajo z ESPG. To velja zlasti v primerih, ko izkušenj z uporabo ESPG ali s pomočjo za prestrukturiranje na splošno ni ali so omejene.

Odločilni dejavnik za to, da se ESPG uporablja v manjšem obsegu v 13 državah članicah, ki so se EU pridružile od leta 2004 (EU-13), je njihova industrijska struktura. V EU-13 je izguba delovnih mest zaradi strukturnih sprememb, ki jih je povzročila globalizacija, povezana s trgovino, manj razširjena.

Ukrepi ESPG se zagotavljajo skupaj z rednimi nacionalnimi ukrepi in/ali jih krepijo. Na ravni primera niso bili ugotovljeni učinki premeščanja.

Pomoč, ki jo zagotavlja ESPG, drugače ne bi bila na voljo. To dokazuje, da so ukrepi ESPG dopolnilni in izpolnjujejo načelo dodatnosti.