SL Uradni list Evropske unije C 90/9

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2017/C 90/10)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ENOTNI DOKUMENT

„KINTOA“

EU št.: PDO-FR-02165 – 31.8.2016

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Ime

„Kintoa“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.1 Sveže meso (in klavnični izdelki)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Prašičje meso „Kintoa“ je meso prašičev (kastriranih samcev in samic, ki niso nikoli dojile) pasme baskovski črno-beli prašič (fr. pie noir du pays Basque). Zakol prašičev poteka pri najnižji starosti 12 mesecev in najvišji starosti 24 mesecev. Teža ohlajenega prašičjega trupa je najmanj 100 kg. Debelina hrbtne slanine brez kože med 4. in 5. vretencem je 25 mm ali več.

Meso je lahko v obliki trupa, polovice trupa in razrezanih kosov. Za označbo se lahko poteguje samo sveže meso, ki ni obdelano na noben drug način kot z razsekom. Zamrznjeno ali globoko zamrznjeno meso je izključeno.

Prašičje meso „Kintoa“ ima naslednje lastnosti: živo rdečo barvo (ocenjena barva pleč na podlagi japonske lestvice je med 4 in 6), belo do rožnato barvo maščobe, marmoriran videz, visoko vsebnost mišičnih lipidov (najmanj 6 % v vratu pri hrbtu), majhen delež izgube vode med pripravo (meso je v ustih sočno), prožno in mehko teksturo po pripravi ter močno aromo pri pokušanju, ki ostane dolgo v ustih.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

V celotnem življenju prašičev lahko krma vsebuje samo rastline, soproizvode in dopolnilne krmne mešanice iz gensko nespremenjenih proizvodov. Zasajevanje gensko spremenjenih rastlin je prepovedano na vseh površinah kmetijskega gospodarstva, na katerih se vzrejajo živali za meso z označbo porekla „Kintoa“.

V celotnem obdobju dojenja do starosti največ 8 tednov skupna količina krme na prašička ne sme preseči bruto teže 5 kg. Predelane živalske beljakovine niso dovoljene.

Po odstavitvi so dovoljene samo naslednje rastlinske surovine:

— zrna pšenice, koruze, ječmena, rži, tritikale, sirka, ovsa in iz njih pridobljeni proizvodi,

— zrna graha, krmnega boba, volčjega boba, semena grašice, lanena semena in iz njih pridobljeni proizvodi,

— semena soje, sončnice, oljne ogrščice iz njih pridobljene oljne pogače ali olja,

— trsna melasa in melasa iz sladkorne pese,

— lucerna, pulpa sladkorne pese.

Sirotka je dovoljena, razen zadnja dva meseca pred zakolom prašičev. Sirotka izvira z geografskega območja.

Krma za čredo izvira predvsem z opredeljenega geografskega območja. Pri nekateri krmilih se dopušča, da ne izvirajo z geografskega območja zaradi zelo razgibane topografije, ki ni primerna za intenzivnejše kmetijstvo in obdelavo.

Pri ocenjeni porabi 848 kg suhe snovi na prašiča od skotitve do zakola se lahko delež krmil, ki izvirajo z geografskega območja, oceni na najmanj 69,5 %.

V obdobju od odstavitve do starosti 3 mesecev krma vsebuje najmanj 20 % žit (v suhi snovi), ki izvirajo z geografskega območja, pri čemer skupna količina krme na prašička ne sme preseči bruto teže 60 kg.

Krma za prašiče, starejše od treh mesecev, vsebuje najmanj 70 % surovin (v suhi snovi), ki izvirajo z geografskega območja, pri čemer krma vsebuje vsaj 60 % žit in iz njih pridobljenih proizvodov (v suhi snovi). Največja dnevna količina krme na prašiča je bruto 3,2 kg med 3. in 8. mesecem ter bruto 2,7 kg od 8. meseca.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Skotitev, reja in zakol prašičev potekajo na geografskem območju.

3.5 Posebna pravila za rezanje, mletje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Ne glede na predpisane zahteve za označevanje prašičjega mesa morajo imeti proizvodi z označbo porekla „Kintoa“ naslednje navedbe:

— datum zakola,

— ime označbe porekla „Kintoa“ z znaki, ki so najmanj take velikosti kot največji znaki na etiketi,

— barvni logotip „Kintoa“, ki ga priskrbi skupina in ki ga sestavlja beseda „Kintoa“, nad katero je krona navarskih kraljev in upodobitev prašičje glave baskovske pasme.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje sestavljajo kantoni, občine ali deli naslednjih občin:

— občine, ki so vključene v celoti: — departma Landes: Hastingues, Oeyregave, Sorde-L’Abbaye, — departma Pyrénées-Atlantiques: Abitain, Ance, Andrein, Anglet, Angous, Aramits, Araujuzon, Araux, Aren, Arette, Athos-Aspis, Audaux, Auterrive, Autevielle-Saint-Martin-Bideren, Barraute-Camu, Bastanès, Biarritz, Bugnein, Burgaronne, Carresse-Cassaber, Castagnède, Castetbon, Castetnau-Camblong, Charre, Dognen, Escos, Espiute, Esquiule, Féas, Géronce, Gestas, Geüs-d’Oloron, Guinarthe-Parenties, Gurs, Issor, Jasses, Lanne-en-Barétous, L’Hôpital-d’Orion, Laàs, Labastide-Villefranche, Lay-Lamidou, Léren, Lourdios-Ichère, Méritein, Montfort, Moumour, Nabas, Narp, Navarrenx, Oraàs, Orin, Orion, Orriule, Ossenx, Poey-d’Oloron, Préchacq-Josbaig, Préchacq-Navarrenx, Rivehaute, Saint-Dos, Saint-Gladie-Arrive-Munein, Saint-Goin, Saint-Pé-de-Léren, Salies-de-Béarn, Sarrance, Saucède, Sauveterre-de-Béarn, Sus, Susmiou, Tabaille-Usquain, Verdets, Viellenave-de-Navarrenx;

— občine kantonov: Baïgura et Mondarrain; Hendaye-Côte Basque-Sud; Montagne Basque (razen občin Alçay-Alçabéhéty-Sunharette, Haux, Lacarry-Arhan-Charritte-de-Haut, Larrau, Mendive in Sainte-Engrâce, ki so delno vključene); Nive-Adour; Pays de Bidache, Amikuze et Ostibarre; Saint-Jean-de-Luz;

— občine, ki so delno vključene: — departma Landes: Cauneille, Peyrehorade, — departma Pyrénées-Atlantiques: Arette, Bayonne, Lanne-en-Barétous, Oloron-Sainte-Marie.

5. Povezava z geografskim območjem

Geografsko območje obsega celotno Francosko baskovsko deželo ter nekatere sosednje kantone in/ali občine na vzhodu in severu. To območje se ujema z zahodnim vznožjem Pirenejev, na katere meji na jugu. Na zahodu območje meji na Atlantski ocean.

Za podnebje območja, ki ga kroji oceanski tok z Atlantika, so značilne velika količina padavin (od 1 200 do 2 000 mm/leto), ki so enakomerno razporejene skozi vse leto brez sušnega obdobja, ter blage temperature tudi pozimi. Južni veter (fen), ki ga v Baskovski deželi imenujejo Haïze Hegoa, lahko prinese visoke temperature in suh zrak kadar koli v letu ter zlasti jeseni in spomladi, to pa se izmenjuje z bolj vlažnimi in svežimi obdobji, povezanimi s prehodom vremenskih motenj z oceana.

Zaradi zapletenih geoloških razmer, ki jih močno zaznamuje bližina Pirenejev, ima območje poseben relief, sestavljen iz zaporedja masivov, srednje visokih verig (od 1 000 do 2 000 m), visokih in strmih gričev, globokih dolin in širokih globeli. V pokrajini Basse-Navarre v osrčju Baskovske dežele se masivi in globeli izmenjujejo skoraj naključno, tako, kot bi se razbilo steklo, v nasprotju s pokrajinama Labourd na zahodu in Soule na vzhodu, v katerih relief poteka po vzporednih oseh, na splošno v smeri od zahoda proti vzhodu. Posledica teh posebnih geomorfoloških razmer je soobstoj zelo različnih okolij s heterogenimi geopedološkimi in morfološkimi lastnostmi, ki ustvarjajo raznoliko pokrajino.

Za rastlinstvo so značilni dobovi sestoji, ki na tem območju prevladujejo bodisi kot gozdovi skupaj s kostanjem, na višji nadmorski višini pa bukvijo, bodisi kot atlantska resava ter travniki ali travišča, povezani s tem rastlinskim sestojem. Za območje je značilna baskovska resava, ki pokriva pobočja in vrhove vzpetin do visoke nadmorske višine (1 200 m). Gre za antropogeno okolje, ki ga tamkajšnji kmetje izkoriščajo že tisočletja. Prevladujoči tip pokrajine je sestavljen iz obdelanih območij ter travišč na dnu globeli in na vseh nižinskih območjih v bližini naselbin, kombinacije travišč, resav in gozdov na pobočjih ter resav in naravnih travnikov na vrhovih masivov in grebenih.

Izraz „Kintoa“ izvira iz davka na želodno pašo prašičev, ki so mu splošno rekli „davek petega“ (fr. droit de quinta) in so ga navarski kralji pobirali od 13. stoletja za prašiče, pripeljane na pašo v gore pod oblastjo navarskih kraljev. Navarski kralji so tako jemali po enega prašiča vsakih pet, iz česar izhaja ime davka. Glede na obstoječo literaturo je mogoče oceniti, kje je bil razširjen ta davek petega: gre za pokrajino Basse-Navarre, osrednji del Baskovske dežele v departmaju Pyrénées-Atlantiques.

Zaradi obsežnih območij, ki so pokrita z rastlinstvom, primernim za vzrejo prašičev, se je med prebivalci dolin razmahnila prašičereja. Prebivalci dolin so bili sicer oproščeni plačila davka petega za svoje črede, vendar so morali prijaviti vse prašiče z oddaljenih območij, ki so jih vzeli v rejo ali kupili za dopitanje in nadaljnjo prodajo. O teh dveh oblikah gospodarske vzreje obstaja veliko zgodovinskih pričevanj, zlasti poročil kraljevih odposlancev, ki so jih navarski kralji redno pošiljali, da so obračunali davek na tuje prašiče. V obdobju želodne paše so „tuji“ prašiči, vključeni v selitveno pašo, izvirali predvsem z območij Béarna, Gascogne in Guipuzkoe.

Zaradi dolge zgodovine ter gospodarske in družbene vloge prašičereje na območju Kintoa ima ta zelo poseben pomen. Razvoj prašičereje so omogočile naravne razmere, ob tem pa je tudi sama vzreja vplivala na pokrajino vse do današnjih dni.

Meso „Kintoa“ je meso prašičev pasme baskovski črno-beli prašič, ki izhaja iz pasme obsredozemskega tipa, ki se mu reče tudi iberski tip. Koža in ščetine so sive do črne barve na glavi in zadnjem delu, takšne so tudi morebitne lise na hrbtu, na preostalem delu telesa pa so bele. Glava ima raven nosni profil ter podolgovat in gibljiv rilec (prašič s „krtovo glavo“), udi so dolgi in razmeroma nezaobljeni z močnimi parklji. Hitrost rasti je omejena. Pasma je zelo odporna, saj dobro prenaša večje vremenske in prehranske spremembe, pri čemer lahko hitro pridobi maščobne zaloge, ko je na voljo veliko hrane.

Prašiči svoje zadnje mesece (najmanj sedem) preživijo na določenem pašniku. Tam pridobijo podkožno in mišično maščobo. Hrana, ki jo najdejo na pašniku, je raznolika in odvisna od vrste pašnika, pri čemer je sestavljena predvsem iz trave in zelnatih rastlin, občasno in v neenakih razmerjih pa tudi suhih plodov (želodov, kostanjev…), žuželk, črvov, korenin in drugih rastlin.

Prašiči, namenjeni za proizvodnjo mesa „Kintoa“, se zakoljejo razmeroma stari (pri starosti od 12 do 24 mesecev v primerjavi s starostjo od 5 do 6 mesecev pri običajnih prašičih za proizvodnjo mesa), pri čemer je zanje značilna znatna mišična dejavnost.

Meso ima živo rdečo barvo zaradi visoke vsebnosti mioglobina in drugačen videz kot meso živali v običajni vzreji.

Prašiči, namenjeni proizvodnji mesa „Kintoa“, so težki in mastni. Teža ohlajenega prašičjega trupa je najmanj 100 kg, pri čemer ima na hrbtu maščobo debeline več kot 25 mm in veliko mišične maščobe.

Meso je mehko, marmorirano, živo rdeče barve in ima močne arome.

Vzročna povezava

Sistem proizvodnje prašičev za meso „Kintoa“ temelji predvsem na izkoriščanju podeželskega okolja, ki se je razvilo v stoletjih človekovega delovanja na naravno okolje. Lokalno kmetijstvo se je prilagodilo zelo razgibani topografiji, ki ni primerna za intenzivnejše kmetijstvo in kmetijske rastline (razen lokalno na ravnih in nižinskih območjih), ker zajema pokrajino, v kateri se izmenjujejo gozdovi, travišča in resave, na višji nadmorski višini pa pokrajino, v kateri prevladujejo baskovska resava in naravni travniki. Pri vzreji se to raznolikost okolja izkorišča za pridobivanje pašnikov, na katerih prašiči živijo vsaj 7 mesecev.

V blagem in vlažnem podnebju geografskega območja se rast trave na pašnikih praktično celo leto ne ustavi, zato imajo prašiči hrano na voljo ves čas, ko so na prostem. To prehrano lahko dopolnjujejo plodovi pod drevesi, ki so značilna za baskovsko naravno okolje (dob, kostanj, bukev).

Pasma baskovski črno-beli prašič je prilagojena življenju na pašnikih te pokrajine zaradi svojih fizičnih lastnosti: gre za odpornega prašiča, ki veliko hodi in zelo dobro izkorišča rastlinstvo na pašnikih. Vnos hrane, ki je na voljo na pašniku, se naravno spreminja glede na letni čas, vendar v zadnji fazi znaša približno 50 % dnevnega vnosa na prašiča.

Poleg tega življenje na pašniku prašičem omogoča in od njih tudi zahteva redno telesno dejavnost, kar spodbuja razvoj mišic in posledično daje čvrstejše meso z višjo vsebnostjo mioglobina, zaradi katerega je meso tudi bolj rdeče.

Ker vzreja traja vsaj eno leto, so trupi težki in mastni z veliko mišične maščobe, ki daje aromatično in mehko meso. Zaradi življenja prašičev na pašniku in predvsem rednega gibanja ter uživanja rastlin s klorofilom je barva mesa živo rdeča in ima organoleptične lastnosti, povezane z vrsto mišičnih vlaken, ki so značilna za prašiče, ki veliko hodijo.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-2bfd574b-c6d1-4ebd-9877-68f0e53d0554/telechargement

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.