[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.12.2006

COM(2006) 870 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Evropski akcijski program za odpravo hudega pomanjkanja zdravstvenih delavcev v državah v razvoju (2007–2013)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Evropski akcijski program za odpravo hudega pomanjkanja zdravstvenih delavcev v državah v razvoju (2007–2013)

1. POLITIčNI OKVIR IN OBSEG AKCIJSKEGA PROGRAMA

Evropska komisija (EK) je decembra 2005 sprejela Sporočilo z naslovom „Strategija EU za ukrepe v zvezi s krizo na področju človeških virov v zdravstvenem sektorju v državah v razvoju“ – COM(2005) 642, v katerem opozarja na obseg in zapletenost krize delovne sile v zdravstvu in poziva k obsežnemu in usklajenemu odzivu EU.

Svet za splošne zadeve in zunanje odnose (GAERC) je na sestanku dne 10. in 11. aprila 2006 sprejel sklepe o strategiji ukrepov EU. Svet je EK in države članice pozval k oblikovanju usklajenega odziva EU v podporo prizadevanjem na državni ravni za reševanje krize (1) človeških virov v zdravstvenem sektorju (HRH) (za vse vire glej Prilogo 2) . Poleg tega je Svet sprejel uradno stališče EU o krizi človeških virov v zdravstvu, ki pravi:

„ Evropa se je zavezala podpreti mednarodne ukrepe za reševanje splošnega pomanjkanja zdravstvenih delavcev in krize na področju človeških virov v zdravstvenem sektorju v državah v razvoju“ .

Ta akcijski program (AP) je odgovor na sklepe Sveta in rezultat posvetovanja z državami članicami z upoštevanjem splošne analize v Svetovnem poročilu o zdravju 2006. Delovna skupina za človeške vire, sestavljena na zahtevo Sveta za pripravo AP, je opredelila ukrepe na državni, regionalni in svetovni ravni, ki jih bo podpirala EU (torej EK z državami članicami) in ukrepe, ki jih bo neposredno podpirala EK.

2. UKREPI EU NA DRžAVNI RAVNI

EU zagotavlja podporo za krepitev zmogljivosti delovne sile v zdravstvu skozi bilateralne programe v številnih državah. Vendar je glede na obseg problema treba povečati količino in kakovost podpore ter bolj sistematično oceniti, kako omejeni človeški viri v zdravstvenem sektorju vplivajo na razvoj zdravstvenega sistema. Čeprav je nekaj podpore HRH zagotovljene v okviru sektorskih programov v skladu z nacionalnimi prednostmi, še naprej ostaja potreba po večjem usklajevanju in učinkovitejšem delovanju vseh ključnih akterjev na državni ravni, med drugim zasebnega sektorja in civilne družbe v podporo okrepljenemu odzivu na državni ravni. EU, ki sodeluje z drugimi agencijami za financiranje in tehnično pomoč, bo združila prizadevanja za uskladitev podpore na državni ravni z nacionalno opredeljenimi strategijami in prednostnimi nalogami ter podprla aktivno delovanje vseh ključnih interesnih skupin.

Obstoječi programi podpore se financirajo na najrazličnejše načine, od splošnega poračuna in sektorske podpore, zbirnega financiranja v okviru sektorskega pristopa do financiranja preko večstranskih agencij in mehanizmov projektnega financiranja. EU bo podprla večje usklajevanje med EU in drugimi donatorji v podporo državno vodenemu načrtovanju v zdravstvenem sektorju. Države članice EU in EK bodo še bolj podpirale prizadevanja na državni ravni za krepitev nacionalnih zdravstvenih sistemov s podporo razvoja obsežnih in vključujočih nacionalnih strategij za izboljšanje zmogljivosti in učinkovitosti človeških virov v zdravstvenem sektorju.

Večja zmogljivost na državni ravni bo dosežena z naslednjimi ukrepi:

2.1. Politični in strateški dialog ter načrtovanje na državni ravni

1. EU bo v okviru nacionalnega strateškega dialoga o zmanjševanju revščine in v razpravah o krepitvi družbenega upravljanja postavila vprašanje o HRH kot ovire za napredek v smeri 4., 5. in 6. razvojnega cilja novega tisočletja (RCNT). Ta strateški dialog bo podprt z znanjem in izkušnjami EK in držav članic ter sodelovanjem z ustreznimi tehničnimi agencijami in strokovnjaki, kar bo zagotovilo, da bo temeljil na dokazih. Okrepljeno upravljanje, večja odgovornost vlad za napredek v smeri RCNT, večja preglednost glede ciljev služb in financiranja ter spodbujanje širšega medresornega strateškega dialoga ustreznih ministrstev v povezavi s prizadevanji za reformo in krepitev javne uprave so pomembni pogoji za bolj uravnoteženo in odzivno zagotavljanje zdravstvenih storitev. Obravnavana bodo temu primerna vprašanja, in sicer: produktivno zaposlovanje, enakost spolov v postopkih zaposlovanja, učinkovitejša razporeditev in zagotavljanje storitev, akreditacija in priznavanje kvalifikacij v medicini, spodbujanje dostojnega dela in socialne zaščite, gospodarske migracije in razvoj, izmenjava medicinskih storitev in vloga teh dejavnikov v človeških virih pri razvoju zdravstva in zmanjševanju revščine.

2. EU bo nadaljevala delo, ki ga je začela v zvezi z oblikovanjem pogodbenega mehanizma RCNT za tesnejšo povezavo med dolgoročno proračunsko podporo in napredkom v smeri RCNT. Človeški viri pomenijo dolgoročne in ponavljajoče se stroške, zato je učinkovito načrtovanje možno samo, če obstaja utemeljeno jamstvo za dolgoročno trajnostno in predvidljivo financiranje. EU bo podpirala tudi prizadevanja za povečanje obsega, trajanja in predvidljivosti mednarodne pomoči za razvoj. Poleg tega bo EU vodila dialoge z vladami in mednarodnimi finančnimi institucijami glede možnosti za povečanje proračunskih sredstev za naložbe v družbeni sektor.

3. EU bo podprla nacionalna prizadevanja pri ocenjevanju, načrtovanju in upravljanju zmogljivosti človeških virov in učinkovitem sodelovanju civilne družbe in zasebnega sektorja v nacionalnih odzivih. Podpirala bo tudi standardizacijo meritev in spremljanja politike HRH s sklopom indikatorjev, ki jih je razvilo omrežje za meritve v zdravstvu (Health Metrics Network), ter na dokazih temelječe okvire za analizo in odziv HRH, ki sta jih razvila SZO in Svetovno zavezništvo zaposlenih v zdravstvu (GZZZ). Podpora bo zagotovljena za raziskovanje vprašanj glede ohranitve in upravljanja zdravstvenih delavcev na podlagi študij o motivaciji delovne sile. Zagotovljena bo podpora za krepitev upravljanja in načrtovanja HR na podlagi splošno dogovorjene najboljše prakse s pomočjo izkušenj in strokovnega znanja zasebnega sektorja. Za uspeh tega procesa bo bistven dialog s strokovnimi organizacijami, sindikati na področju zdravstva in zdravstvene nege, raziskovalnimi ustanovami in drugimi predstavniki civilne družbe. EU bo podpirala posvetovanje in iskanje soglasja, da zagotovi upoštevanje mnenja civilne družbe pri načrtovanju nacionalnih HRH. EK in EU bosta v okviru programiranja zdravstva obravnavali HRH kot presečno vprašanje, ki ga je treba v celoti upoštevati pri vseh z zdravjem povezanih posegih, ki jih podpira EU.

2.2. Krepitev zmogljivosti

4. EU bo podprla raziskave, da se določijo učinkoviti in inovativni načini povečevanja zmogljivosti človeških virov v zdravstvenem sektorju, vključno z oceno ustreznega ravnovesja sredstev, kadrov in spolov, ki je potrebno za preseganje kritičnega pomanjkanja. Raziskave bodo vključevale oceno sedanje delovne obremenitve ob upoštevanju, da mnogi zdravstveni delavci že delujejo preko svojih opredeljenih vlog in odgovornosti. Ocenjene bodo potencialne vloge in naloge tehnikov s srednjo stopnjo, pomožnih delavcev in delavcev iz okolice, ocenjeno pa bo tudi pospešeno usposabljanje za hitro razširjanje dostopa do storitev.

5. EU bo podprla zmogljivost usposabljanja na ravni držav, vključno z zmogljivostjo usposabljanja za upravljanje človeških virov. EU bo prav tako preiskala možnosti za povezave med institucijami, da podpre dolgoročno krepitev zmogljivosti in razvije učeče se skupnosti jug-jug in sever-jug . Krepitev zmogljivosti mora upoštevati individualne potrebe po usposabljanju z razvojem sredstev za usposabljanje, pa tudi z izgradnjo organizacijskih in institucionalnih zmogljivosti za načrtovanje, podporo in upravljanje delovne sile v zdravstvu. Proučila se bo tudi učinkovitost menjave delovnih nalog, da se poveča zmogljivost z okrepljeno vlogo strokovnih in pomožnih zdravstvenih delavcev. Elementi, ki bi lahko bili vključeni v te partnerske („link“) programe, so usposabljanje in akreditacija zdravstvenih delavcev v občini; menjava delovnih nalog, razmejitev pristojnosti zdravstvenih delavcev in kombiniranje veščin; spodbujanje inovativnih pristopov k usposabljanju, kot so krajši čas usposabljanja, pripravljenost za delitev skupnih dobrin in optimalna uporaba infrastrukture; ter vzpostavitev okvira, v katerem bodo države lahko ocenile in okrepile zmogljivost institucij za usposabljanje. Zelo pomemben bo tudi razvoj vseživljenjskega učenja kot dopolnitev prvotnega usposabljanja in formalnega podiplomskega usposabljanja.

6. Podpirali se bodo partnerski programi med strokovnimi organi in regulativnimi agencijami, da se okrepita zmogljivost in vloga strokovnih združenj v upravljanju in vodenju kakovostnih zdravstvenih storitev.

2.3. Reforma javne uprave in utrditev pogojev in načinov njenega delovanja

Uvedba zajetnega paketa ugodnosti, ki vključuje višjo plačo in dodatke ter prijetnejše delovno okolje, skupaj z jasno in izmerljivo strategijo za izboljšanje storitev ter spodbujanje dostojnega dela, vse to bo v mnogih državah pomembna vsebina odziva v zvezi s HRH . Razmisliti bo treba tudi o spodbudah za zaposlitev na področjih, kjer primanjkuje zdravstvenih služb, da se olajša dostop do teh služb revnemu in na rob odrinjenemu prebivalstvu. EU bo podprla potrebne analize za reševanje teh vprašanj v okviru ustreznih nacionalnih odzivov na HRH. Neplačne spodbude, ki vključujejo izboljšave delovnega okolja in učinkovitosti služb, sodijo med pomembne dejavnike za ohranitev zdravstvenih delavcev. Podpirali se bodo inovativni paketi podpore, ki vključujejo dostop do ugodnih posojil, dodatke za izobraževanje otrok zdravstvenih delavcev in večje možnosti za poklicno napredovanje. Treba bo uvesti plačne in druge finančne spodbude z upoštevanjem širših načrtov za reformo javne uprave, vendar ob priznavanju posebnih potreb zdravstvenega sektorja. EU bo podprla analizo ali študijo trga dela, vključno z oceno plačne lestvice v javnem, zasebnem in nevladnem sektorju in pogojev ter razmerja teh dejavnikov do kakovosti zdravstvenega varstva, da se vzpostavi realni okvir plač za zdravstvene delavce . Večji obseg financiranja zdravstvenih delavcev mora biti povezan z jasnimi in merljivimi cilji za doseganje večje uspešnosti (produktivnosti) služb, kot so med drugim boljša uporaba sredstev, manjša odsotnost z dela in večje zadovoljstvo uporabnikov zdravstvenih storitev.

2.4. Spopadanje s HIV/aidsom, tuberkulozo (TB) in malarijo

Epidemija HIV/aids ter vedno večje breme TB in malarije sta poslabšala krizo delovne sile v zdravstvenem sektorju in povečala delovno obremenitev v sistemu, ki je že bil pod pritiskom. Poznano je, da se zdravstveni delavci zaradi strahu pred stigmatizacijo srečujejo s posebnim izzivom, kako ugotoviti, ali so okuženi s HIV in sprejeti antiretroviralno zdravljenje. EU bo podpirala vključitev strategije SZO „Treat, Train, Retain“ (zdraviti, usposabljati, obdržati) v notranjo strategijo držav članic za zdravje in za boj proti bolezni HIV/aidsu. Vodila bo politični dialog, da bi zagotovila upoštevanje krize delovne sile pri načrtovanju v zdravstvenem sektorju. EU bo še naprej podpirala Svetovni sklad za boj proti HIV/aidsu, tuberkulozi in malariji (GFATM), da zagotovi, da bo njen mehanizem državnega usklajevanja povezoval nacionalne odgovore na HIV/aids, TB in malarijo s potrebo po vzpostavitvi učinkovitega zdravstvenega sistema, usklajenega z državno opredeljenimi prednostnimi nalogami v zdravstvu.

2.5. Spodbujanje pravične obravnave spolov pri zagotavljanju zdravstvenih storitev

EU bo podpirala politike, ki prepoznavajo in obravnavajo razlike in razlikovanje med spoloma pri razvijanju človeških virov za strategijo na področju zdravstva . Spodbujala bo takšne mehanizme za krepitev vloge žensk, zaposlenih v zdravstvenem sektorju, ki se posebej posvečajo vprašanjem enakosti spolov pri izobraževanju in usposabljanju, zaposlovanju, nagrajevanju, napredovanju in zavzemanju ključnih položajev.

2.6. Podpora in krepitev občinskih skupnosti

EU bo podpirala politike, ki v okviru nacionalnih strategij človeških virov spodbujajo vladne in tudi nevladne službe k zagotavljanju storitev v občinskih skupnostih. Pomanjkanje zdravstvenih delavcev je povečalo obseg skrbstva, ki so ga v občinski skupnosti prevzele zlasti ženske, tako glede prostovoljnega dela v občinski skupnosti, kot tudi neformalnega skrbstva v okviru družine.

2.7. Evropsko strokovno znanje in izkušnje

EU bo izboljšala usklajevanje tehnične pomoči (TP) za pripravo programov na državni ravni z opredelitvijo strokovnega znanja za načrtovanje HRH. Poleg tega bo EU podprla bolj usklajen dostop do svoje TA s spodbujanjem oblikovanja podatkovne baze tehnične pomoči, ki bo državam pomagala črpati iz najprimernejših izkušenj in jo bodo upravljali prejemniki. Uporabljeni bodo mehanizmi, kot so na primer skupno programiranje, spremljanje in poročanje za najoptimalnejšo uporabo evropskega znanja v podporo načrtovanju in programiranju na državni ravni.

2.8. Države po konfliktih ali ranljive države

V državah v konfliktu ali ranljivih državah, kjer je sposobnost vlad za učinkovito načrtovanje potreb v zvezi z nacionalnimi človeškimi viri omejena, se bo EU vedno bolj posluževala mehanizmov neuradnega prilagajanja („shadow alignment“), da zagotovi predvidljivejšo dolgoročno podporo, povezano z napredkom v smeri RCNT. Urad za človekoljubno pomoč EK bo, kjer je to primerno, pri svojem načrtovanju na človekoljubnem področju podpiral prizadevanja za usklajevanje z aktivnim upoštevanjem položaja delovne sile v zdravstvu. Kjer bodo pogoji v državi to omogočali, se bodo nadgrajevali mehanizmi za usposabljanje nacionalnih HR, na primer s pogodbenim izvajanjem storitev preko NVO in s krepitvijo nacionalnih zmogljivosti za oddajanje storitev, kot je bilo poskusno uvedeno v Afganistanu. Učinkovito upoštevanje vprašanja človeških virov na prehodu s človekoljubne podpore do dolgoročnejše razvojne pomoči je bistven del povezovanja pomoči s procesom obnove in razvoja in temu bo v državah v prehodu posvečena glavna pozornost.

3. UKREPI EU NA REGIONALNI RAVNI

Trenutno se določajo prednostni regionalni ukrepi v Afriki, Aziji in Latinski Ameriki/Karibih. Čeprav bo imela v odzivu EU Afrika prednostno vlogo, so v drugih regijah velike težave v zvezi s HRH, zato bo v odzivu EU upoštevana potreba po globalnem ukrepanju, prilagojenem spreminjajočim se regionalnim potrebam. EU bo podprla načrtovanje, analiziranje ter tehnični in politični dialog o človeških virih, kar potrebuje za učinkovito zagovarjanje in ukrepanje. Na sestanku o človeških virih v Oslu (2) je bilo predlagano usklajevanje ukrepanja na svetovni in regionalni ravni s „Platformami za ukrepanje“, ki združujejo ključne zainteresirane strani in uporabljajo informacije svetovnih in regionalnih observatorijev. Ustanovljena je regionalna platforma za človeške vire v zdravstvenem sektorju v Afriki (3) in uvedeno Azijsko izobraževalno omrežje za človeške vire (4) . Proučila se bo tudi potreba po regionalnih platformah v drugih regijah.

3.1. Politično vodenje v Afriki

Glede na nesorazmeren vpliv krize zdravstvenih delavcev na Afriko bi moral biti globalni odgovor na krizo človeških virov usklajen z njenimi potrebami. EU bo sodelovala z AU/NEPAD, regionalnimi gospodarskimi skupnostmi, agencijami ZN in regionalnimi omrežji NVO ter organizacijami civilne družbe, da se bo bolje upoštevalo mnenje Afrike v globalnem odgovoru na krizo HRH. Podpora EU, namenjena človeškim virom v zdravstvenem sektorju v Afriki, sodi v okvir širše strategije EU za Afriko (5) . Kot del strateške podpore AU bo EK podpirala okrepljeno vlogo AU/NEPAD pri vodenju regionalnih ukrepov. Regionalni odziv si bo pomagal s strokovnimi omrežji, ki so plod dela SZO in Svetovnega zavezništva zaposlenih v zdravstvu, in bo podlaga za regionalno platformo za ukrepanje.

3.2. Podpora afriškim regijam

EU se bo z afriškimi regijami pogovorila o odpravi krize človeških virov z ukrepi, povezanimi s procesom regionalnega gospodarskega povezovanja in sporazumi o gospodarskem partnerstvu. Tema razprav bodo povezana vprašanja gospodarske migracije in migracije jug-jug. Namenjene bodo krepitvi in upravljanju regionalnega trga človeških virov, da se zmanjšajo škodljivi učinki bega možganov in da se ta obrne v „kroženje možganov“ – da beg zamenja „večji obseg“ z regionalnimi sporazumi o izmenjavi znanja ter migraciji in razvoju.

3.3. Podpora regionalnih observatorijev za človeške vire

EU bo podprla vzpostavitev Regionalnega observatorija za Afriko , ki bo združeval najboljšo regionalno prakso in v katerem se bodo zbirali, primerjali in analizirali podatki ter objavljale informacije in zagovarjala politika, temelječa na nacionalnih informacijah o HR. Delo bo med drugim obsegalo opredelitev osnovne zmogljivosti človeških virov in primerjavo uspešnosti po državah. Naloge in pristojnosti za to delo so dodeljene SZO.

3.4. Razvijanje regionalnih sredstev za usposabljanje, širitev omrežij odličnosti in razvijanje eZdravja

7. EU bo podpirala načrtovanje regionalne zmogljivosti za usposabljanje in proučila možnosti za uresničevanje potreb posameznih držav na njeni podlagi. Sedmi okvirni raziskovalni program (2007–2013) in njegovi posebni ukrepi za mednarodno sodelovanje (SICA) bodo podprli dejavnosti povečanja zmogljivosti za usposabljanje. EU bo podprla razvoj omrežij za usposabljanje znotraj ene regije in med več regijami. Proučila bo povezave sever-jug in jug-jug za oblikovanje „Omrežij odličnosti“, ki bodo podprla napredek zdravstvenih spretnosti, strokovnega znanja in izkušenj ter raziskovalnih zmogljivosti. EK bo še naprej podpirala regionalna srečanja, da se opredelijo področja, na katerih lahko regionalno sodelovanje prinese dodano vrednost in vzpostavi vezi med državami zaradi izmenjave izkušenj; tako na primer EK razmišlja o vzpostavitvi omrežja za izmenjavo informacij o človeških virih med portugalsko govorečimi državami in drugih podobnih pobudah.

8. EK bo tudi raziskala možnosti informacijske tehnologije za izboljšanje komunikacije med različnimi službami, za pomoč pri medicinskem usposabljanju, delu in učenju na daljavo ter za izboljšanje kakovosti in učinkovitosti delovnega okolja. Komisija je v sodelovanju z Evropsko vesoljsko agencijo in SZO oblikovala delovno skupino eZdravje za Afriko. Ta delovna skupina bo proučila možnosti za izboljšanje telekomunikacij, da se premosti razdalja med zdravstvenimi delavci na podeželju ter njihovimi kolegi in specialisti drugod in da se spodbudi posvetovanje na daljavo, kakor tudi usposabljanje v zdravstvenem sektorju ter krepitev zmogljivosti v Afriki. Komisija je zagotovila financiranje vrste srečanj delovne skupine, ki bodo dosegla svoj vrh na Afriški konferenci zainteresiranih strani. Rezultat dela delovne skupine bo podlaga za nadaljnjo podporo EU za krepitev medsebojne povezanosti v Afriki, kar je ključna komponenta strategije EU za Afriko.

3.5. Krepitev regionalne raziskovalne zmogljivosti

Povečevanje raziskovalne zmogljivosti je nujna za ohranitev akademske in klinične raziskovalne zmogljivosti ter za preprečitev bega možganov. EU bo še naprej podpirala krepitev raziskovalne zmogljivosti, vključno s podporo EK za razvoj zmogljivosti kliničnih raziskav preko Partnerstva evropskih držav in držav v razvoju na področju kliničnih študij (EDCTP) za podsaharsko Afriko . Spodbujala bo udeležbo lokalnih skupnosti v raziskovalnih dejavnostih in večjo sinergijo med raziskovalnimi in zdravstvenimi dejavnostmi na lokalni in na regionalni ravni.

4. UKREPI EU NA SVETOVNI RAVNI

S tem, ko se je EU obvezala, da bo do leta 2015 dodelila 0,7 % svojega bruto nacionalnega dohodka za razvojno pomoč, bo njen delež v svetovni razvojni pomoči do leta 2010 več kot 60 %. Koordinacija EU bo prispevala k najboljšemu izkoriščanju ugodnosti tega vedno večjega obsega pomoči in okrepila mednarodna prizadevanja za skladnejšo in bolj uravnoteženo pomoč. EU priznava potrebo po večjem globalnem usklajevanju mednarodnega odzivanja na krizo HRH in se je zavezala spodbujati dostojno delo za vse, kakor je določeno v dokumentu COM (2006) 249.

4.1. Notranji ukrepi EU: Boljše načrtovanje delovne sile v zdravstvu EU in spodbujanje „kroženja možganov“

9. Evropska unija se bo v naslednjih nekaj letih spopadala z vedno večjim notranjim pomanjkanjem zdravstvenih delavcev, kakor navaja Sporočilo Komisije o nadaljnjem ukrepanju po premisleku na visoki ravni, kar zadeva mobilnost pacientov in napredek zdravstvenega varstva v Evropski uniji (6). Ob polnem upoštevanju načela subsidiarnosti bo vzpostavljena usklajena evropska strategija, ki bo zajemala vprašanja, kot so spremljanje, usposabljanje, zaposlovanje in delovni pogoji zadostnega števila zdravstvenih delavcev, da bo Unija kot celota sposobna uresničiti cilj zagotovitve visokokakovostnega zdravstvenega varstva, ne da bi poslabšala krizo človeških virov v državah v razvoju.

10. Skupina na visoki ravni za zdravstvene storitve in zdravstveno nego, ki jo je sklicala Komisija in se ukvarja z vprašanji zdravstvenih delavcev, je zadolžena za proučevanje prakse zaposlovanja na tem področju v Evropski uniji. V okviru tega dela bo določila sklop načel kot vodilo pri zaposlovanju zdravstvenih delavcev v Uniji in zaposlovanju iz tretjih držav, s katerimi naj bi se čim bolj zmanjšali negativni učinki na zmogljivost delovne sile v tretjih državah. EU bo podprla poziv iz resolucije Generalne skupščine SZO za uvedbo svetovnega kodeksa ravnanja o etičnem zaposlovanju.

11. Sporočilo EK o migraciji in razvoju navaja, da se bodo države članice pozvale h krepitvi dialoga s svojimi organizacijami v diaspori. Podpirala se bodo zavezništva med organizacijami v diaspori in zavezništva z njihovo domovino. EU bo premislila, kako bi konstruktivno združila raznovrstne pobude manjšega dosega iz diaspore v bolj strateško in usklajeno ukrepanje . Proučila se bo možnost zagonskega financiranja tovrstnega sodelovanja na podlagi razpisov.

12. EU bo vzpostavila mehanizme in smernice za podporo „kroženja“ zdravstvenih delavcev in proučila vprašanja kot so prenosljivost pokojninskih pravic in varovanje pravic do prebivanja v EU za člane diaspore, ki sodelujejo v programu začasnega vračanja. Proučila se bodo tudi vprašanja priznavanja kvalifikacij in izmenjave storitev v zdravstvu. EU bo razmislila o večji podpori prostovoljnih ureditev, ki temeljijo na povpraševanju, in poudarku na krepitvi zmogljivosti ter prenosu znanja in veščin.

13. EU bo proučila izvedljivost podpiranja partnerstev med zdravstvenimi ustanovami v EU in v državah v razvoju, kar bi omogočilo krepitev zmogljivosti, zainteresirani zdravstveni delavci pa bi delali v dveh partnerskih ustanovah.

4.2. Mobilizacija sredstev na svetovni ravni za krepitev zmogljivosti HR

EU bo v mednarodnih razpravah poudarjala pomembnost dolgoročnega predvidljivega financiranja za odpravljanje krize delovne sile v zdravstvenem sektorju kot del mednarodnega prizadevanja za krepitev financiranja, namenjenega doseganju RCNT. EU se bo z IMF in Svetovno banko še naprej pogovarjala o načinih za preseganje makroekonomskih omejitev na državni ravni, ki bi utegnile ovirati naložbe v zdravstvo. EK in države članice EU bodo še naprej dejavno sodelovale v odborih mednarodnih finančnih institucij, da bi zagotovile večjo usklajenost državnih prednostnih nalog in povečanje sredstev za naložbe, potrebne za krepitev zmogljivosti . Sklada, kot sta Svetovni sklad za boj proti HIV/aidsu, tuberkulozi in malariji ter Svetovno zavezništvo za cepiva, sta se že zavezala usmerjati sredstva v krepitev splošne zmogljivosti sistema ob hkratnem sprejemanju ukrepov za boj proti boleznim, ki imajo prednost pri obravnavi.

5. NADALJNJI UKREPI

5.1. Financiranje

14. Po oceni Svetovnega poročila o zdravju 2006 bi morala povprečna država s skromnimi sredstvi za pokrivanje naložbenih stroškov za usposabljanje povečane delovne sile v zdravstvenem sektorju v dvajsetletnem obdobju zvišati splošno raven svojih zdravstvenih izdatkov na prebivalca za približno 1,60 USD na leto. Do leta 2025 bi bilo treba proračun za zdravstvo povečati za najmanj 8,30 USD na prebivalca za stroške plač povečane delovne sile v zdravstvenem sektorju.

15. Glavni izziv pri financiranju ustrezne delovne sile v zdravstvenem sektorju bo priskrbeti dovolj sredstev, potrebnih za dolgoročne naložbe, z zagotovitvijo povečanega obsega dolgoročne in predvidljive pomoči. Potrebni bodo učinkoviti ukrepi za uskladitev tega cilja z makroekonomskimi omejitvami in ukrepi, s katerimi sredstva za plače zdravstvenega osebja ne bi bila vezana na plače drugih državnih uslužbencev. Predlagano zvišanje naložbenih sredstev mora biti bolj neposredno odvisno od uspešnosti, ki se kaže v lažjem dostopu do storitev in njihove večje kakovosti. Medagencijski in ekspertni skupini za kazalnike RCNT, ki skrbi za pripravo podatkov, analizo in spremljanje uresničevanja RCNT, bo predložena možnost vključitve kazalnikov delovne sile v zdravstvenem sektorju v okvir RCNT, kar bo omogočilo lažje spremljanje povezave med financiranjem, naložbami v HRH in napredka v smeri RCNT. Komisija bo povečala delež svojih sredstev za podporo proračunu, EU pa si bo prizadevala dolgoročno zagotoviti predvidljivejše financiranje, povezano z napredkom v smeri RCNT, preko vzpostavitve pogodbenega mehanizma za RCNT. Zaradi spremljanja obveznosti EU za povečanje finančne podpore za izboljšanje položaja HRH bo Komisija do konca leta 2007 vzpostavila okvir za evidentiranje in redno obveščanje o ukrepih za HR, ki jih podpirajo države članice in EK in ki se financirajo dvostransko in večstransko, ter primerjala ravni financiranja EU s sredstvi drugih donatorjev in mednarodnih finančnih institucij.

16. Poleg prizadevanja za mobilizacijo sredstev na ravni države bo Komisija uporabila do [40,3 milijona EUR za obdobje 2007–2013 od skupaj 1 060 milijonov] sredstev, ki so na voljo za celoten tematski program „Naložbe v človeške vire“ v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje, s katerimi bo podprla pospeševalne svetovne in regionalne ukrepe za HRH. Za financiranje bodo prišli v poštev pospeševalni ukrepi, kot so krepitev vodenja AU/NEPAD pri oblikovanju afriškega odziva; podpora pri vzpostavitvi regionalnih platform za ukrepanje; podpora za udeležbo zasebnega sektorja, civilne družbe in diaspore pri oblikovanju nacionalnih strategij HRH (s pozivom za predloge); in podpora globalnega usklajevanja ukrepov pod okriljem Svetovnega zavezništva zaposlenih v zdravstvu.

5.2. Spremljanje in ocenjevanje

EU bo podprla vzpostavitev okvira za spremljanje in ocenjevanje HRH na državni ravni z indikatorji, ki jih je razvilo omrežje za meritve v zdravstvu, in spremljala skupne dejavnosti EU za napredek HRH v okviru načrtovanega poročanja Parlamentu in Svetu o Evropskem akcijskem programu za boj proti HIV/aidsu, malariji in tuberkulozi v obliki zunanjega ukrepanja.

PRILOGA 1

Okrajšave

AU EK EU GZZZ HR HRH HIV/AIDS MDS RCNT NEPAD NVO AP TP TB ZN SZO | Afriška unija Evropska komisija Evropska unija Svetovno zavezništvo zaposlenih v zdravstvu Človeški viri Človeški viri v zdravstvenem sektorju Virus človeške imunske pomanjkljivosti/Sindrom pridobljene imunske pomanjkljivosti Mednarodni denarni sklad Razvojni cilji novega tisočletja Novo partnerstvo za razvoj Afrike Nevladne organizacije Akcijski program Tehnična pomoč Tuberkuloza Združeni narodi Svetovna zdravstvena organizacija |

PRILOGA 2

Viri:

1. Svet Evropske unije: Generalni sekretariat; 10. april 2006. Dokument 8359/06. Strategija EU za ukrepe v zvezi s krizo na področju človeških virov v zdravstvenem sektorju v državah v razvoju: Sklepi Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic v okviru Sveta in izjava EU o zavezanosti glede človeških virov v zdravstvu držav v razvoju.

2. Človeški viri v zdravstvenem sektorju: premostitev krize: Poročilo s posvetovanja v Oslu: 24–25. februar 2005.

3. Regionalno posvetovanje o nadaljevanju dela na področju HRH na ravni držav: 18–20. julija 2005, Brazzaville, Kongo. Sklepne ugotovitve posvetovanja.

4. Delavnica o Azijskem izobraževalnem omrežju za človeške vire zdravstvenem sektorju; 3.–5. avgust, Bangkok, Tajska.

5. COM(2005) 489, 12. oktober 2005. Strategija EU za Afriko: k Evro-afriškem paktu za pospešitev razvoja Afrike.

6. COM(2004) 301, 20. april 2004. Nadaljnji ukrepi po premisleku na visoki ravni, kar zadeva mobilnost pacientov in napredek zdravstvenega varstva v Evropski uniji.