SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Drugi pregled stanja pri izvajanju programa poenostavitve za večletni finančni okvir 2014–2020

1. Trenutek resnice se približuje

Politični dogovor, dosežen na zasedanju Evropskega sveta 8. februarja 2013, utira pot sprejetju večletnega finančnega okvira 2014–2020. Ostaja le malo časa za sprejetje zakonodajnih instrumentov za različne programe v okviru večletnega finančnega okvira. Edino hitra sklenitev medinstitucionalnih pogajanj bi lahko omogočila, da bi se proračun izvajal z začetkom naslednjega večletnega finančnega okvira, tj. od 1. januarja 2014. Pri regulativnih odločitvah, ki jih je potrebno še sprejeti, bi bilo treba poskrbeti, da se sredstva, načrtovana v okviru večletnega finančnega okvira, namenijo tako, da bodo prinesla kar največje koristi za državljane in podjetja EU.

Komisija je v okviru pogajanj o predlogih financiranja posameznih področij politik v okviru večletnega finančnega okvira 2014–2020 še naprej trdno zavezana k poenostavitvi programov in postopkov financiranja[1]. Namen poenostavitve je lažji dostop do sredstev EU in izboljšanje izvajanja politik EU, pri čemer pa je treba ohraniti ustrezno raven nadzora in zanesljivosti. Takšna zaveza je še posebej pomembna v sedanjih gospodarskih in finančnih razmerah, ko bi bilo treba na najučinkovitejši način uporabiti vsa sredstva, ki so na voljo za spodbujanje rasti, ustvarjanje delovnih mest in konkurenčnost v Evropski uniji.

Evropski svet je priznal pomen poenostavitve z zahtevo, da bi „vsa področna zakonodaja, povezana z naslednjim večletnim finančnim okvirom, […] zato moral[a] vključevati vsebinske elemente, ki bi prispevali k poenostavitvi ter izboljšanju odgovornosti in učinkovitosti porabe sredstev EU“[2].

Iz istega razloga je Svet nedavno poudaril potrebo po nadaljnjih prizadevanjih za poenostavitev na evropski in nacionalni ravni[3], da bi s tem zmanjšali zapletenost pravil, v zvezi s katero je Evropsko računsko sodišče večkrat opozorilo, da je eden glavnih razlogov za napake.

Poenostavitev je strateško vprašanje: preprostejša pravila, lažji in cenejši postopki pomenijo izboljšanje kakovosti financiranja EU, boljše izvajanje, širši in lažji dostop do sredstev EU. Z eno besedo: sredstva – za gospodarstvo, rast in delovna mesta.

V skladu z zavezo Komisije, da bo spremljala in podpirala napredek pri poenostavljanju s pogajanji z Evropskim parlamentom in Svetom, to sporočilo sledi prvemu pregledu stanja, predstavljenemu septembra 2012[4]: prikazuje glavni razvoj od objave pregleda stanja, poudarja ključna vprašanja ter usmerja k preprostemu in učinkovitemu financiranju EU za obdobje 2014–2020.

To sporočilo je zasnovano tudi kot referenčna točka in podpora irskemu predsedstvu Sveta Evropske unije, ki je svoje delo pričelo z visokimi ambicijami in močnim poudarkom na stabilnosti, rasti in delovnih mestih. Irsko predsedstvo v svojem programu izraža svojo zavezanost k „intenzivnemu sodelovanju s partnerji, zlasti Evropskim parlamentom, o medinstitucionalnem sporazumu glede različnih instrumentov, ki bodo omogočili hitro financiranje za spodbujanje delovnih mest in rasti. Ti instrumenti bodo povečali zmogljivosti EU za raziskave in inovacije, spodbujali kohezijo ter pametne naložbe v naše naravne vire na kopnem in morju“[5].

Preprosta pravila ter hitri in učinkoviti postopki so bistveni elementi za predvideno hitro financiranje EU.

Evropski parlament se prav tako intenzivno ukvarja s programi porabe in na večini področij so se začeli neuradni tristranski pogovori s Komisijo in Svetom. Poročevalci Evropskega parlamenta se pogajajo o spremembah predlogov Komisije, da bi se soglasje doseglo v prvi obravnavi na plenarnem zasedanju. Pravočasno sprejetje zakonodajnih aktov je potrebno, da bi se izvajanje začelo v začetku leta 2014, s čimer bi se zagotovilo neprekinjeno financiranje EU. Kljub tem prizadevanjem in pomembnemu napredku na nekaterih področjih, pa poenostavitev pri pogajanjih pogosto nima dovolj pomena: zdi se, da sozakonodajalca podpirata druge prednostne naloge, tudi če priznanje takšnih prednostnih nalog v temeljnem aktu vpliva na same programe v smislu poenostavitve in dostopnosti.

Poenostavitev se pogosto odloži na stranski tir kot manj pomembno vprašanje.

Predsednik Barroso je 20. septembra 2012 na g. Martina Schulza, predsednika Evropskega parlamenta, in g. Mavroyiannisa, predsedujočega Svetu, naslovil dopis o ključnem pomenu poenostavitve in povabil sozakonodajalca k nadaljnjem sodelovanju s Komisijo pri prizadevanjih za poenostavitev[6]. Zdi se, da vabilo zaenkrat še ni prineslo pričakovanega učinka.

Sodelovanje Evropskega parlamenta in Sveta s Komisijo je v zvezi z nekaterimi pomembnimi vprašanji obrodilo sadove: sprejeta je bila nova finančna uredba[7], s katero so bila usklajena tudi pravila za področne programe. Evropski parlament in Svet sta bila naklonjena predlogom za poenostavitev v okviru različnih programov v zvezi z opredelitvijo enotnega okvira, usmeritvijo v iste horizontalne cilje, jasnimi in skladnimi pravili o upravičenosti (in zlasti poenostavljenimi stroški), e-upravljanjem ter bolj sorazmernim in učinkovitim nadzorom. Sozakonodajalca sta bila naklonjena predlogom za poenostavitev upravljanja, zlasti za države članice, in si želita v zvezi s tem uvesti več prožnosti. V nekaterih primerih bi prekomerna prožnost, ki zahteva prilagojene rešitve, na primer v okviru reforme skupne kmetijske politike (SKP), ovirala poenostavitev. Poleg tega sta sozakonodajalca pokazala željo po povečanju predhodnega nadzora nad izvrševanjem proračuna. V ta namen sta preobremenila zakonodajne predloge; dodala sta podrobnejše določbe, obremenjujoče postopke ali pa sta enostavno ponovno uvedla stare strukture programov financiranja iz večletnega finančnega okvira 2007–2013. Ti dodatki bi programe porabe naredili težko dostopne za morebitne upravičence in ovirali dodeljevanje sredstev EU. Posledica tega pristopa bi bila tudi omejitev prožnosti Komisije pri izvrševanju proračuna. To bi bilo po eni strani v nasprotju z obveznostjo Komisije, da prevzame polno odgovornost za izvrševanje proračuna, in na drugi strani s pooblastili, ki jih Evropski parlament izvaja v okviru razrešnice.

Evropski svet je sozakonodajalca pozval, naj hitro sprejmeta programe financiranja za izvajanje večletnega finančnega okvira 2014–2020, da se zagotovi njihova pravočasna uvedba od 1. januarja 2014. Opozoril je na „skupni cilj in odgovornost institucij ter držav članic za poenostavitev pravil in postopkov financiranja“. Sozakonodajalca je pozval, „naj se dogovorita o programih, ki so preprostejši ter pomenijo jasno zmanjšanje upravnega bremena za javne organe in upravičence“[8].

Komisija meni, da elementi, opisani v tem pregledu stanja, predstavljajo velike ovire za poenostavitev, spodaj navedeni primeri pa še posebej nazorno kažejo splošne težnje. Te očitne ovire bi sozakonodajalca morala odstraniti v zadnji fazi pogajanj, da bi dosegli rezultate, ki najbolj ustrezajo potrebam upravičencev sredstev EU in državljanom na splošno.

2. Možne poenostavitve: ključna vprašanja

2.1. Enostavnejši in bolj dostopni programi financiranja EU

Podlaga za poenostavitev financiranja EU so enostavna zakonodajna besedila. Komisija je predlagala programe financiranja, ki pogosto združujejo različne predhodno začete programe na istem področju, imajo splošne strateške prednostne naloge in cilje ter opredeljujejo proračunska sredstva za program. Take splošne opredelitve v temeljnem aktu so namenjene vključevanju prednostnih nalog in ciljev, ki so dovolj široki za dolgoročno obdobje financiranja sedmih let (2014–2020). Za hiter odziv na spreminjajoče se strateške prednostne naloge in gospodarske ter socialne potrebe v navedenem obdobju je bila za službe Komisije, ki bodo dejansko upravljale s sredstvi, ohranjena prožnost pri določanju posebnih ciljev, prednostnih nalog in posledično dodelitev sredstev letnim/večletnim delovnim programom v skladu s finančno uredbo.

Ta enostaven, celovit in prilagodljiv okvir spodkopavajo nekatere spremembe, ki sta jih predlagala Evropski parlament in Svet. Čeprav se ohranja enotna struktura novih programov financiranja, sozakonodajalca pogosto uvajata nova področja in teme, ki ponovno uvajajo prej ločene programe in/ali dodajajo številne tehnične podrobnosti.

Tako sta Svet in Evropski parlament v okviru programa Erasmus za vse[9] predlagala razdelitev poglavja o izobraževanju, usposabljanju in mladini v dve ločeni poglavji, ne da bi spremenila celotno strukturo predloga Komisije. Cilji pa so še vedno izraženi na ravni programa in posebnih poglavij/področij, da bi se povečala vidnost različnih sektorjev in z njimi povezanih dejavnosti. Poleg tega Evropski parlament predlaga, da se dodeli vnaprej določen odstotek proračunskih sredstev za vsako področje.

Podoben razvoj se je pojavil pri pogajanjih o programu za socialne spremembe in inovacije[10], katerega cilj je zagotoviti finančno podporo za inovativne ukrepe, ki prispevajo k ciljem EU na področju zaposlovanja, socialne zaščite, boja proti socialni izključenosti in revščini ter izboljšanja delovnih pogojev. Ta program združuje tri trenutno ločene programe in razširja njihovo področje uporabe, da se zagotovita celostni pristop in homogenost pri doseganju ciljev socialne politike. Osi financiranja že odražajo tekoče programe. Vendar sta Evropski parlament in Svet predlagala uvedbo tematskih oddelkov/območij znotraj vsake osi financiranja ter dodelitev minimalnih proračunskih sredstev na oddelek, da bi bil vnaprej vezan celotni proračun programa.

V programu varstva potrošnikov[11] je poleg množice ciljev, podciljev, upravičenih ukrepov in kazalnikov za merjenje doseganja teh ciljev tudi poskus Evropskega parlamenta za uvedbo obvezujoče razčlenitve proračuna, ki ustreza tej podrobni strukturi, vključno z zgornjo mejo za tehnično pomoč. V primeru programa Zdravje za rast[12] je Evropski parlament dodal cilje, podcilje in upravičene ukrepe ter tako razdrobil omejen proračun programa in oslabil njegovo usmeritev in učinkovitost.

Svet je v primeru evropskih strukturnih in investicijskih skladov[13] v zvezi z opredelitvijo pogojev in postopkov finančnih instrumentov zavrnil uporabo delegiranih aktov za določanje podrobnosti. Rezultat je težko in togo besedilo, ki bi ob morebitni odobritvi, otežilo uporabo finančnih instrumentov. To je v nasprotju s ključno vlogo finančnih instrumentov v prihodnjem večletnem finančnem okviru in tudi s finančno uredbo, v skladu s katero se podobni elementi vključijo v delegiran akt.

Podobno bi se bilo treba izogniti določbam, ki prispevajo k zamudam pri naložbah na terenu ter ovirajo pravilno in pravočasno delovanje ESI skladov, zlasti v sedanjih gospodarskih razmerah.

Navsezadnje je ključnega pomena, da se lahko z delegiranimi akti spremenijo nebistveni elementi v glavnem delu zakonodajnega akta ali njegovih prilogah, da bi se izognili togosti pri izvrševanju proračuna (na primer na področju zunanjih odnosov[14], inovativnih finančnih instrumentov in SKP). Zlasti Svet nasprotuje predlogom Komisije v tem smislu, čeprav imata sozakonodajalca na voljo zadostna pooblastila, da delegiranim aktom nasprotujeta in jih celo prekličeta.

Ti primeri kažejo težnjo, da se ohranja nespremenjeno stanje in neposredno financiranje EU prek kanalov, ki so vnaprej določeni v zakonodajnem besedilu. Ta težnja pogosto vključuje prizadevanja za določitev odstotkov za dodelitve sredstev. Podrobne določbe v temeljnem aktu dejansko povečajo predhodni nadzor sozakonodajalcev nad izvrševanjem proračuna. Vendar pa te določbe preobremenijo besedilo programov financiranja s tehničnimi podrobnostmi in omejujejo potrebno prožnost pri izvrševanju proračuna v škodo inovativnih področij in boljše porabe, ki bi upoštevala kasnejše spremembe gospodarskih in socialnih razmer. Tak pristop ne upošteva dejstva, da Evropski parlament in Svet tako ali tako vsako leto izvajata svoja pooblastila ter odločata o končnih dodelitvah proračunskih sredstev.

Preobremenitev s podrobnimi in tehničnimi določbami zmanjšuje prožnost pri upravljanju proračuna ter povečuje zapletenost temeljnega akta. Financiranje EU bi bilo tako upravičencem dostopno le s težavo, hkrati pa bi bilo togo in neučinkovito. Prav tako bi to zbudilo pomisleke o vlogi Komisije kot institucije, ki je odgovorna za upravljanje proračuna EU. Tem tveganjem bi se bilo treba izogniti s premagovanjem teh ovir v naslednjih fazah pogajanj.

2.2. Igra moči za sredstva EU: kako bolje razdeljevati sredstva?

2.2.1. Delegirani akti v primerjavi z izvedbenimi akti

V pogajanjih za vse programe financiranja se je pojavilo institucionalno vprašanje: Evropski parlament zahteva, da se cilji, prednostne naloge, finančna sredstva in drugi elementi izvrševanja proračuna opredelijo z delegiranimi akti. Trenutno so ti elementi del letnih/večletnih delovnih programov, ki so običajno predmet sklepa Komisije o financiranju. Komisija je predlagala, da so ti elementi, ki so del sklepov o financiranju programov (kar je čisti akt izvrševanja proračuna), še naprej opredeljeni z izvedbenimi akti. Svet to stališče podpira. Vendar pa želi biti Evropski parlament bolj vključen v opredelitev teh elementov.

To bi lahko privedlo do dveh alternativnih možnosti:

– Sprejetje delovnih programov z delegiranimi akti. Ta možnost ni pravno sprejemljiva, ker ne bi bila v skladu s členoma 290 in 291 Pogodb; spremenila bi institucionalno ravnovesje in ne bi bila v skladu z nedavno spremenjeno finančno uredbo, ki predvideva, da Komisija sprejme letne/večletne delovne programe.

– Uvedba vmesne zakonodaje stopnje med temeljne akte in delovne programe. Taka novo dodana stopnja delegiranih aktov bi opredelila elemente financiranja v širšem smislu, nadaljnja izvedba pa bi potekala v okviru delovnih programov. To bi pomenilo tveganje zamude pri začetku izvajanja programov, zlasti za prvo finančno leto.

Začetni predlogi Komisije so pravno utemeljeni in njihov namen je zagotoviti učinkovitost, prožnost in izplačilo sredstev EU, kar so glavna merila za upravičence in državljane.

2.2.2. Komitologija

Svet si je prizadeval za okrepitev predhodnega nadzora držav članic nad izvajanjem proračuna z dodajanjem postopkov komitologije na področjih, ki niso predvidena v predlogih Komisije.

Za program financiranja za raziskave in inovacije Obzorje 2020[15] in za instrument za povezovanje Evrope[16] (infrastruktura) je na primer predlagal, da se za izbiro projektov in posameznih pravnih obveznosti, vključno s sklepi o oddaji naročila[17], uporabljajo postopki odbora („komitologija“)[18]. Sprejetje sklepov o oddaji naročila je izvrševanje proračuna, kar je institucionalna pristojnost Komisije. Poleg tega bi ti okorni postopki veljali za popolnoma upravne sklepe, ki bi jih moral sprejeti odredbodajalec na podlagi prenosa (tj. eden generalnih direktorjev Komisije). Poleg tega so izkušnje pokazale, da ti sklepi niso sporni. Komitologija bi sprejetje teh sklepov naredila bolj togo, birokratsko, počasno in drago (stroški sestankov, prevodi itd.). Posredovanje odbora ne bi imelo nobene dodane vrednosti. Ravno nasprotno, med razpisom in podpisom sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev bi preteklo več časa, zaradi tega pa bi se sredstva dodelila pozneje..

Ključni pomen teh dveh programov je priznalo tudi irsko predsedstvo Sveta[19]: preprečitev okornih in birokratskih postopkov bi bila praktična potrditev pomena teh programov ter bi pomenila pomemben korak k njunemu polnemu izkoristku vrednosti za gospodarstvo EU.

Svet je predlagal uvedbo komitoloških postopkov tudi tam, kjer praktični dokazi temu nasprotujejo. Izkušnje na področju notranjih zadev kažejo, da je pomembno, da se financiranje lahko uporabi hitro in prožno za učinkovit odziv na nepredvidene dogodke, kot so nujni ali izredni migracijski pritiski na zunanjih mejah Unije, teroristični napadi ali obsežni kibernetski napadi. Zato je Komisija za sprejetje delovnih programov za pomoč v nujnih primerih predlagala poseben postopek, ki ne vključuje komitologije. Svet je na zahtevo Združenega kraljestva kljub temu predlagal uporabo zapletenega in dolgotrajnega postopka obravnave.

Finančna pomoč za nujne primere bi morala biti hitra in učinkovita; ne bi smela biti obremenjena z okornim postopkom.

Svet je poleg tega predlagal določilo, ki Komisiji preprečuje ukrepanje, če ustrezni odbor ni dal svojega mnenja. Takšne klavzule, ki lahko blokirajo financiranja EU, so bile brez ustrezne utemeljitve uvedene v mnogih primerih, na primer v okviru skupne kmetijske politike (SKP)[20], sredstev za notranje zadeve in v programu za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja (COSME)[21].

2.3. Preprosta pravila za upravičenost: več učinkovitosti – manj napak

2.3.1. Enotna stopnja povračila in obvezna pavšalna stopnja za posredne stroške

Komisija je predlagala znatno poenostavitev financiranja EU z uvedbo enotne stopnje povračila in obvezne pavšalne stopnje za posredne stroške. Enotna stopnja bi se uporabljala za vse upravičence v okviru istega ukrepa projekta, pavšalna stopnja za posredne stroške pa bi se uporabljala za vse ukrepe in za vse vrste udeležencev. Z obema novostma bi se izognili zapletenim izračunom, poročanju in napakam. To je zlasti pomembno za program Obzorje 2020 zaradi strateške vloge raziskav in inovacij za gospodarstvo EU. Na podlagi te poenostavitve bi privarčevali tudi čas in energijo, s čimer bi bilo na razpolago več sredstev, ki se lahko bolj produktivno uporabijo za ukrep. Računsko sodišče je v svojem mnenju št. 6/2012 z dne 19. julija 2012 podprlo to korenito poenostavitev modela za financiranje stroškov, saj „bi olajšal in pospešil postopek prijave“ ter „zmanjša[l] tveganje nepravilnosti“. Vendar pa so bili glede te pomembne poenostavitve med pogajanji izraženi pomisleki. Evropski parlament nasprotuje enotni stopnji povračila in obvezni pavšalni stopnji. Predlaga, da se namesto tega ponovno uvede razlikovanje med vrstami udeležencev v projektu. Svet je uvedel izjemo za neprofitne pravne osebe.

Irsko predsedstvo Sveta je opozorilo, da je „eden ključnih ciljev programa Obzorje 2020 poenostaviti vse financiranje raziskav in inovacij, ki ga EU trenutno zagotavlja prek enega samega sklopa pravil. To bo prosilcem olajšalo pridobivanje sredstev, pristop pa bo tudi zagotovil, da se bodo sredstva, vložena v program, učinkoviteje porabila.“[22]

Evropski svet je v svojih zgoraj navedenih sklepih poudaril poseben pomen poenostavitve v raziskovalnih, izobraževalnih in inovacijskih programih EU kot sredstva za znatno in postopno izboljšanje ustreznih politik.

Enotna stopnja povračila in enotna pavšalna stopnja za posredne stroške sta ključna elementa poenostavitve financiranja raziskav ter inovacij; prosilcem naj bi olajšala dostop do financiranja ter omogočila večjo učinkovitost pri izvajanju.

2.3.2. Kakovost projektov v primerjavi z nacionalnim dodelitvami

V istem kontekstu učinkovitega izvajanja se je Komisija osredotočila na kakovost projektov v okviru programa LIFE[23] kot glavno merilo za dodelitev sredstev na področju okolja. Ta namen spodkopava poskus Sveta, da bi ponovno uvedli okvirne nacionalne dodelitve sredstev EU. Evropski parlament podpira sistem, ki temelji na javnem registru za merjenje uspešnosti držav članic in bi lahko sprožil projekte za krepitev zmogljivosti: ta pristop ohranja psihološko spodbudo za nacionalne dodelitve.

Med pogajanji je Komisija ob številnih priložnostih predložila dejstva, ki kažejo, da nacionalne dodelitve niso privedle do bolj uravnotežene porazdelitve projektov. V okviru sedanjega programskega obdobja so nacionalne dodelitve zmanjšale dodano vrednost EU, kar je vplivalo na povprečno kakovost financiranih projektov.

Kakovost projektov bi bilo treba ohraniti kot glavno merilo za financiranje EU. Nacionalne dodelitve ne zagotavljajo bolj uravnotežene porazdelitve projektov; pravzaprav negativno vplivajo na povprečno kakovost financiranih projektov.

2.3.3. Upravičenost stroškov DDV

Komisija je predlagala jasno pravilo: nevračljivi stroški DDV, nastali v zvezi z infrastrukturnimi projekti v okviru ESI skladov in v zvezi s projekti v okviru instrumenta za povezovanje Evrope, niso upravičeni. Povračilo takšnih stroškov DDV bi absorbiralo precejšen del proračunskih sredstev za te programe; ta sredstva bi bila učinkoviteje uporabljena, če bi bila namenjena financiranju novih infrastrukturnih projektov. Komisija obžaluje, da je Evropski svet podprl ohranitev pravila o upravičenosti nevračljivih stroškov DDV v zvezi z ESI skladi in prispevkom 10 milijard EUR, prenesenih iz Kohezijskega sklada v instrument za povezovanje Evrope, saj je v sedanjem programskem obdobju ta pristop povzročil pravno negotovost.

Predlog Komisije, ki vsebuje jasna pravila o upravičenosti DDV, je bistvenega pomena za zagotavljanje pravne varnosti pri finančnem načrtovanju in optimalno povečevanje prispevka ESI skladov k naložbam za gospodarsko rast.

3. Pot naprej

Naslednje programsko obdobje se začne čez deset mesecev. Potreben je čas za pripravo nove generacije programov, zlasti v okviru deljenega upravljanja. Evropska unija si ne more privoščiti zamude pri začetku novih programov – področna zakonodaja mora biti nujno sprejeta čim prej.

Zgoraj navedeni primeri kažejo, da so v pogajanjih z Evropskim parlamentom in Svetom še vedno prisotna kritična vprašanja. Ta vprašanja so pogosto posledica različnih prednostnih nalog: večji predhodni nadzor ali vpliv na izvrševanje proračuna, posebnosti v pravilih financiranja in druge politične prednostne naloge so lahko v navzkrižju s poenostavitvijo pravil ter učinkovito in hitro porabo sredstev EU.

Vendar pa je poenostavitev horizontalna prednostna naloga: za izboljšanje izvajanja financiranja EU ter povečanje kakovosti in dostopnosti za upravičence bi morala ostati v središču pogajanj. Druge prednostne naloge, čeprav so pomembne, ne bi smele ovirati poenostavitve, ki je osnovna zahteva upravičencev in državljanov na splošno.

V tem pogledu Komisija vztraja, da se Evropski parlament in Svet ponovno osredotočita na poenostavitev. To pomeni zagovarjanje splošnih in celovitih besedil, izogibanje obremenjujočim postopkom ter uporabo preprostih pravil in meril financiranja. Izboljšanje dodeljevanja sredstev EU, ki bi bilo posledica ponovne vzpostavitve institucionalnega sodelovanja za poenostavitev, je ključnega pomena v tem trenutku, ko je potreba po sredstvih za gospodarstvo, rast in delovna mesta velika in je v skladu s splošnimi skupnimi prednostnimi nalogami.

Iz teh razlogov Komisija v okviru svojih odločnih prizadevanj in podpira irsko predsedstvo Sveta in Evropski parlament ter ju poziva, naj umestita poenostavitev v središče naslednje faze pogajanj, da bi bil na področju boljše porabe dosežen odločilen napredek.

Priloga

Glavne točke pregleda stanja po področjih

Splošne pripombe

V Svetu in Evropskem parlamentu je bilo v sodelovanju s Komisijo opravljeno pomembno delo v zvezi z večino predlogov za nove programe porabe, oblikovane za novi večletni finančni okvir (2014–2020). Poenostavitev je skupna horizontalna prednostna naloga obeh sozakonodajalcev. Zahvaljujoč sodelovanju z Evropskim parlamentom in Svetom je bil dosežen napredek pri nekaterih vprašanjih iz prejšnjega pregleda stanja. Poenostavitev pa se pri pogajanjih s strani Evropskega parlamenta in Sveta pogosto postavi na stranski tir, da bi se osredotočili na druge prednostne naloge, tudi če te prednostne naloge negativno vplivajo na doseganje ciljev poenostavitve. Od zadnjega pregleda ševedno obstajajo nekatere ovire; medtem pa so se pojavila nova vprašanja. Komisija bo še naprej trdno zavezana k poenostavitvi ter bo irsko predsedstvo Sveta in Evropski parlament podpirala in z njima sodelovala, da bo poenostavitev v središču naslednje faze pogajanj.

Tema || Vprašanje* || Prvi pregled* || Posodobitev

*Nova vprašanja in besedilo, ki je novo glede na prilogo prvega pregleda, so podčrtani

Zmanjšanje števila programov || Skladnost med skupnimi in sektorskimi pravili (člen 1 uredbe o strukturnih skladih – zdaj ESI skladih) (COM(2011) 615 final) || Predlog Sveta glede Uredbe o strukturnih skladih bi lahko povzročil uvedbo številnih odstopanj v sektorska pravila. Komisija meni, da bi bilo treba odstopanja od skupnih pravil v sektorskih pravilih zmanjšati na minimum, saj v nasprotnem primeru obstaja tveganje, da bodo v sektorska pravila vključene številne izjeme, kar bi oslabilo načrtovano uskladitev. Komisija v zvezi s tem podpira izjavo Združenega kraljestva, da si je treba prizadevati za boljšo usklajenost pravil o skladih, ki jih zajema skupni strateški okvir. || Še nedorečeno: razprave potekajo, da bi dosegli skupno stališče.

Program „Fiscus“ (COM(2011) 706 final) || Svet in Evropski parlament sta predlagala, da se združeni program, ki ga je Komisija predlagala za carine in obdavčitev, razdeli. Komisija vztraja, da bi združeni program „Fiscus“ omogočil temeljito poenostavitev, okrepil sinergije in ohranil skladnost načinov izvajanja, hkrati pa ne bi posegal v posebnosti obeh sektorjev. || Program je bil razdeljen na dva ločena programa: „FISCALIS 2020“ in „Carina 2020“.

Enoten sektorski okvir || Kodeks ravnanja (člen 5 uredbe o ESI skladih) || Črtanje kodeksa ravnanja s strani Sveta bi lahko negativno vplivalo na načelo upravljanja na več ravneh, namenjenega večji učinkovitosti kohezijske politike. || Sozakonodajalca sta kodeks ravnanja ponovno vzpostavila.

Skupni strateški okvir (člen 12 uredbe o ESI skladih) || Svet in Parlament sta zavrnila uporabo delegiranih aktov za določitev nebistvenih elementov skupnega strateškega okvira; instituciji predlagata, da se ti elementi vključijo v prilogo k zakonodajnemu aktu. Komisija je sprejela ta pristop, vendar vztraja, da mora imeti pooblastila za sprejetje delegiranega akta, s katerim bo prilogo k zakonodajnemu aktu dopolnila z bolj tehničnimi, nebistvenimi elementi skupnega strateškega okvira, in jo spremenila. To je potrebno, da se omogoči določena prožnost pri prilagajanju ustreznih elementov glede na praktične izkušnje. || Komisija je predložila spremenjeni predlog, v skladu s katerim se skupni strateški okvir vključi v prilogo k zakonodajnemu aktu, čeprav je mnenja, da ta okvir zadeva nebistvene elemente zakonodajnega akta. Svet še vedno nasprotuje delegiranemu aktu za nekatere dopolnilne tehnične elemente in za spremembo tehničnih elementov v prilogi.

Skupna pravila za finančne instrumente za zunanje ukrepanje (COM(2011) 842 final) || Svet in poročevalci Evropskega parlamenta želijo v sektorske finančne instrumente za zunanje ukrepanje vključiti del uredbe o skupnih izvedbenih pravilih, ki se uporabljajo za vse finančne instrumente za zunanje ukrepanje. Komisija si bo prizadevala za ohranitev integritete izvedbene uredbe, ob hkratnem zagotavljanju dobrega pravnega pristopa. || Vprašanje ni rešeno.

Opredelitev prednostnih osi v okviru kohezijske politike (člen 87 uredbe o ESI skladih) || Svet in Evropski parlament sta se dogovorila o usklajevanju prednostnih naložb iz več tematskih ciljev, brez omejitev v programu. Predsedstvo, ki mu pomaga Evropski parlament, dovoljuje prednostne osi, ki se financirajo iz več skladov, in prednostne osi za več kategorij regij, ne da bi se zahtevale vse informacije za vsak sklad in vsako kategorijo regij. || Vprašanje ni rešeno: po mnenju Komisije to spodkopava pristop, ki je usmerjen k rezultatu, in otežuje izvajanje. Prav tako ustvarja pravno negotovost, ker take možnosti zahtevajo prilagoditev številnih pravnih določb.

Splošno pravilo o tehnični pomoči držav članic (člen 109 uredbe o ESI skladih) || || Svet je predlagal ureditve, ki vključujejo splošno pravilo glede zgornje meje dodelitev za tehnično pomoč in vrsto odstopanj, ki v veliki meri spodkopavajo splošno pravilo ter povzročajo težave pri razlagi. Vprašanje ni rešeno: Komisija meni, da bi z več pravili in odstopanji, ki jih je vpeljal Svet, upravljanje postalo zelo zapleteno.

Enotna plačilna agencija pri SKP (člen 7 horizontalne uredbe o SKP) (COM(2011) 625 final/2) || Predsedstvo Sveta predlaga, da se število plačilnih agencij na državo članico omeji na „najmanjše potrebno“. Komisija je predlagala zmanjšanje števila plačilnih agencij na eno agencijo na državo članico ali regijo, da se zagotovi nadaljnja uskladitev in poenostavitev upravljanja skupne kmetijske politike, zlasti z zmanjšanjem upravnega bremena in izboljšanjem revizijske učinkovitosti. || Vprašanje ni rešeno: za Komisijo bi odobritev predloga Sveta pomenila izgubljeno priložnost za poenostavitev upravljanja in zmanjšanje upravnih stroškov.

Enotna usklajevalna nacionalna agencija za program „Erasmus za vse“ (člen 21) (COM(2011) 788 final) || Glede predloga Komisije za enotno nacionalno agencijo za vsako državo članico so bili v pristojnem odboru Evropskega parlamenta izraženi pomisleki. Komisija se ne strinja s tem pristopom, ki odraža sedanje pravno stanje, saj bi to zmanjšalo prožnost uporabe sredstev EU v državah članicah in povzročilo dodatno upravno obremenitev in stroške. || Vprašanje ni rešeno: Svet in odbor EP za kulturo in izobraževanje sta uvedla možnost, da bi v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso lahko imenovali več kot eno nacionalno agencijo.

|| Trije sektorji, združeni v enem instrumentu za povezovanje Evrope (COM(2011) 665 final/2) || Svet je v delnem splošnem pristopu z dne 7. junija 2012 podprl celostni pristop instrumenta za povezovanje Evrope. Parlament, ki se s tem področjem ukvarja v okviru skupnega odbora TRAN-ITRE, temu instrumentu nakazuje široko podporo. || Svet in pristojni odbor Evropskega parlamenta sta sprejela enotno strukturo, ki jo je predlagala Komisija.

Sinergije/vključevanje || Ekologizacija neposrednih plačil pri SKP (členi 29–33 uredbe o neposrednih plačilih) (COM(2011) 625 final) (člen 65 horizontalne uredbe) (COM(2011) 628 final) || Spremembe, h katerim se nagiba Svet, bi lahko razvodenele predloge Komisije. Svet in poročevalec v Evropskem parlamentu sta namreč predlagala spremembe, katerih cilj je omejitev zahtev za ekologizacijo, na primer s povišanjem pragov in razširitvijo opredelitev. V skladu s spremembami, ki jih je predlagal poročevalec Evropskega parlamenta v zvezi s predlogom horizontalne uredbe na področju skupne kmetijske politike, neupoštevanje zahtev v zvezi z ekologizacijo ne bi smelo vplivati na osnovno neposredno plačilo. Tako bi bila ekologizacija za kmete dejansko prostovoljna. Medtem ko se je o nekaterih prilagoditvah tehničnih predlogov Komisije mogoče pogajati, bi morali mehanizmi za ekologizacijo ostati verodostojni, da se ohrani cilj, v skladu s katerim mora biti 30 % neposrednih plačil vezanih na okolju in podnebju prijazne prakse. || Vprašanje ni rešeno: revidirano besedilo predsedstva določa številna odstopanja, izjeme, postopke odobritve, razvrščanje ekološko usmerjenih površin itd., katerih cilj je omejevanje obsega in učinka zahtev za ekologizacijo. Čeprav bi izjeme/posebni primeri omejili stroške usklajevanja nekaterih kmetov, pa bi se povečala kompleksnost zakonodaje, zlasti v zvezi z upravljanjem in nadzorovanjem pravilne porabe javnih sredstev EU, ter zmanjšal okoljski vpliv in učinkovitost ekologizacije. Na podlagi sprememb, ki jih je sprejel odbor EP za kmetijstvo in razvoj podeželja (Comagri), bo imelo znižanje pomoči v primeru neskladnosti posledice samo za zeleno plačilo, brez kakršnega koli dodatnega znižanja drugih neposrednih plačil. Poleg tega spremembe Comagri predvidevajo izključitev ekologizacije iz osnove za kmetijske, okoljske in podnebne ukrepe v okviru razvoja podeželja. To pomeni, da bi se financiranje v okviru EKSRP lahko uporabilo za kmetijske prakse, ki so že zajete v zeleno plačilo („dvojno financiranje“). Evropski svet je podprl pristop Komisije glede ekologizacije in uporabe 30-odstotne nacionalne zgornje meje za prakse ekologizacije. Priznal je potrebo držav članic, da je pri izbiri ukrepov jasno določena prožnost. Komisija je sicer priznala potrebo po prožnosti, vendar ne zagovarja prilagojenega pristopa po posameznih državah članicah in številnim odstopanjem, ki bi lahko otežila izvajanje.

Vključevanje horizontalnih načel (členi 7, 8, 48 in 87 uredbe o ESI skladih) || Svet in Parlament podpirata okrepljeno vključevanje horizontalnih načel enake obravnave, nediskriminacije, trajnostnega razvoja in podnebnih sprememb. Vendar bi predlog Sveta, da bi države članice imele pristojnost, da ocenijo pomembnost teh načel v operativnih programih, oslabil vključevanje. || Svet in Evropski parlament sta se dogovorila o pristopu, ki pooblašča države članice, da se odločijo, ali je horizontalno načelo pomembno za posamezni operativni program v okviru kohezijske politike, vendar mora biti njihova ocena ustrezno utemeljena. Komisija tega pristopa ne sprejema.

SKP – Program za razvoj podeželja (COM(2011) 627 final) || || Vprašanje ni rešeno. Predsedstvo Sveta je predlagalo izključitev EKSRP iz področja uporabe splošnih predhodnih pogojev, določenih v uredbi o ESI skladih. To bi lahko povzročilo različne načine ocenjevanja ustreznosti pogojev, s čimer bi se zmanjšala uspešna in učinkovita poraba sredstev EU. Odbor Comagri in predsedstvo Sveta sta predlagala, da se državam članicam dovoli, da sočasno predložijo nacionalne in regionalne programe. To bi lahko povzročilo pretirano zapleteno upravljanje, vključno s finančnimi težavami.

SKP – enotna skupna ureditev trgov (enotna SUT), (COM(2011) 626). || || Spremembe, ki jih je sprejel odbor Comagri, ohranjajo ali širijo uporabo nekaterih odvečnih ali zastarelih tržnih instrumentov in dodajajo nove regulativne instrumente. To pomeni nadaljevanje ali povečanje upravnih stroškov in obremenitev gospodarskih subjektov ter nacionalnih uprav.

Jasni (k rezultatom usmerjeni) prednostni cilji in kazalniki || Minimalna dodelitev za ESS (člen 84 uredbe o ESI skladih) || Predlog Sveta glede uredbe o strukturnih skladih, da bi črtali minimalno dodelitev za Evropski socialni sklad (ESS), bi oslabil osredotočenost na prednostne naloge strategije Evropa 2020 za rast in delovna mesta. Komisija vztraja, da mora imeti ESS predvidljiv proračun, kar zagotavlja minimalni delež pri kohezijski politiki. To je ključno, da se zagotovi potrebna raven naložb v človeške vire za uresničitev ambicioznih ciljev na področju zaposlovanja, zlasti za zmanjšanje visokih stopenj brezposelnosti, še posebej med mladimi, ter revščine in socialne izključenosti. Odbor za zaposlovanje v Evropskem parlamentu odločno podpira vse zgoraj navedene predloge Komisije. || Pogajanja o tej točki se nadaljujejo. Evropski parlament podpira predlog Komisije in je predložil spremembe za povečanje prožnosti med regijami. Komisija bi to lahko sprejela. Evropski svet je poudaril, da bo potrebna podpora za razvoj človeškega kapitala zagotovljena z ustreznim deležem ESS v okviru kohezijske politike.

|| Financiranje osnovne infrastrukture v bolj razvitih regijah (člen 5 uredbe o ESRR) || Svet predlaga, da se financiranje osnovne infrastrukture na področju okolja, prometa in informacijsko-komunikacijskih tehnologij odpre tudi za bolj razvite regije. Komisija meni, da bi uporaba manjših zneskov, ki so na voljo v okviru ESRR, za bolj razvite regije, ki imajo že same dovolj sredstev, prinesla le malo gospodarskih koristi. Ta denar se lahko veliko učinkoviteje porabi za neposredno spodbujanje rasti in delovnih mest v manj razvitih regijah, ki potrebujejo pomoč. || Vprašanje ni rešeno. Svet in Evropski parlament sta se dogovorila glede poglavitnih vprašanj.

|| Tematska osredotočenost v ESS (člen 4 uredbe o ESS) (COM(2011) 607 final/2) || Svet predlaga spremembo mehanizma tematske osredotočenosti Evropskega socialnega sklada glede cilja „spodbujanje socialne vključenosti in boj proti revščini“. Odstopanje, ki ga je predlagal Svet, bi omogočilo, da bi se zneski iz ESRR upoštevali pri cilju dodelitve 20 % sredstev ESS navedenemu tematskemu cilju, s čimer bi mehanizem tematske osredotočenosti postal irelevanten. Zneski iz ESRR že sami lahko pomenijo 20 % sredstev ESS, zlasti v manj razvitih regijah. || Vprašanje ni rešeno. Evropski parlament odločno podpira predlog Komisije.

|| Okvir uspešnosti ESI skladov (člen 20 in Priloga I k uredbi o ESI skladih) || Svet je uvedel spremembe, da bi zagotovil večjo prožnost državam članicam in zadostne zaščitne ukrepe za omilitev bojazni zaradi negativnih spodbud (odložitev plačil in finančni popravki). Komisija lahko sprejme navedene predloge, ne bo pa pristala na črtanje ali omilitev negativnih spodbud, namenjenih odvračanju od slabega izvajanja in postavljanja nerealnih ciljev. || Svet delno sprejema predlog Komisije. Evropski parlament zavrača predlog Komisije za uporabo finančnih popravkov v primerih očitnega nedoseganja dogovorjenih ciljev.

|| Novi cilji in kazalniki || Gre za horizontalno vprašanje. V številnih predlogih Komisije poročevalci Evropskega parlamenta in v nekaterih primerih Svet predlagajo, da se dodajo številni podrobni cilji in novi kazalniki, ki so manj specifični ali relevantni za zadevno področje, s čimer se zmanjšuje osredotočenost na rezultate. || Vprašanje ni rešeno. Za primere razvoja področnih programov, glej spodaj.

|| Erasmus za vse (členi 4, 5 in 11 COM(2011) 788 final) || V delnem splošnem pristopu Sveta so bili vsi kazalniki črtani. Svet predlaga, da se kazalniki opredelijo v izvedbenem aktu. To ni skladno z drugimi programi. Kazalniki so običajno sestavni del zakonodajnega akta, ali pa bi jih bilo treba opredeliti z delegiranimi akti. || Kazalniki ostajajo odprto vprašanje med Evropskim parlamentom in Svetom, saj jih je Svet črtal iz pravne podlage. Odbor EP za kulturo in izobraževanje je predlagal, da se kazalniki vključijo v prilogo k zakonodajnemu aktu, ki se ga lahko spremeni z delegiranim aktom. Pri vprašanju ciljev je Odbor za kulturo in izobraževanje EP dodal dodatne cilje, ki niso vedno dosledni in povečujejo zapletenost.

|| Program „Ustvarjalna Evropa “ (Člen 14 COM(2011) 785 final) || Svet predlaga, da se kazalniki opredelijo v izvedbenem aktu. To ni skladno z drugimi programi. Splošni kazalniki programa kot celote so sestavni del zakonodajnega akta. Zato so osnovni kazalniki opredeljeni v zakonodajnem besedilu, podrobneje pa se lahko določijo v delegiranih aktih. || Vprašanje ni rešeno. Komisija še vedno nasprotuje uporabi izvedbenih aktov, ker nimajo potrebne prepoznavnosti in preglednosti, ki sta ključna elementa za zagotovitev polne ozaveščenosti zainteresiranih strani.

|| Program „Zdravje za rast“ (Člena 2 in 7 COM(2011) 709 final) || Cilj programa in kazalniki so precej razširjeni in zato mnogo manj usmerjeni v rezultate, kar pomeni, da niso dovolj neposredno vezani na finančno in operativno zmogljivost programa. Odločitev v splošnem pristopu Sveta, da se stopnja sofinanciranja za t.i. „skupne ukrepe“ držav članic (glej spodaj) na splošno poveča na 80 %, ter hkrati protislovna razširitev zadevnih ciljev bi najverjetneje oslabila učinek programa, saj bi bilo mogoče financirati manj ukrepov. || Vprašanje ni rešeno: Svet še vedno predlaga povečanje sofinanciranja za vse države članice; Komisija je predlagala, da se povečanje omeji na države članice, katerih BND je nižji od 90 % povprečja EU, da bi povečali njihovo sodelovanje v skupnih ukrepih in upoštevali majhen proračun tega programa.

|| Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (člen 6 COM(2011) 804 final) || Svet je dodal nova prednostna področja. Zlasti vključitev sklica na predelavo bi zaradi majhnosti programa v primerjavi z drugimi strukturnimi instrumenti zmanjšala njegovo učinkovitost. Predlog uredbe za Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo bi se moral osredotočiti na ključna področja v sektorjih ribištva in akvakulture. || Svet vztraja pri svojem stališču.

Prilagodljivi postopki odločanja || Prenos pooblastil na Komisijo je črtan ali omejen; primeri: 1. Svet je v kohezijski politiki merila za imenovanje organov upravljanja vključil v zakonodajni akt (medtem ko je v Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo ter Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja sprejel delegirane akte). 2. Svet zavrača delegirane akte v okviru ESI skladov v zvezi s skupnim strateškim okvirom. 3. V okviru programa LIFE (merila za geografsko ravnovesje) in Obzorje 2020 (za kazalnike uspešnosti ter deloma za dostop do financiranja). Svet želi omejiti tudi pooblastilo Komisije za spreminjanje tehničnih prilog v obliki delegiranega akta, npr. RELEX, instrument za povezovanje Evrope (finančni instrumenti). Poleg tega je Svet pri finančnih instrumentih RELEX močno omejil prilagodljivost, ki jo je Komisija predvidela s predlogi o porabi nedodeljenih sredstev, nebistvenih spremembah programskih dokumentov in sklepih o financiranju ter pragovih za uporabo komitologije. || Gre za horizontalna vprašanja, izpostavljena pri številnih spremembah predlogov Komisije, ki sta jih predlagala Svet in Evropski parlament. Svet in v nekaterih primerih Evropski parlament sta predlagala, da se črta ali omeji obseg prenosa pooblastil na Komisijo za sprejemanje delegiranih aktov za nebistvene elemente zakonodajnih aktov. Predlagala sta, naj se ti elementi vključijo v zakonodajni akt. Ta pristop obremenjuje zakonodajna besedila s prevelikim številom tehničnih podrobnosti, kar otežuje njihovo berljivost, vpliva na dostopnost za zainteresirane strani in omejuje prožnost operativnega upravljanja, ki je potrebna za zanesljivo in učinkovito finančno upravljanje sredstev EU ali zahteva dolgotrajne postopke odločanja. Potreba po operativni prožnosti je zlasti pomembna za finančne instrumente RELEX zaradi nepredvidljivosti razvoja dogodkov na tem področju in potrebe po hitrem odzivu. Glede na izid pogajanj o delegiranih aktih bi zaradi pomanjkanja prožnosti pri sprejemanju odločitev ukrepi EU lahko postali neučinkoviti. || Komisija vztraja pri stališču, da se nebistvene elemente sprejme ali spremeni z delegiranimi akti. Komisija zlasti meni, da bi morale biti mogoče spremembe prilog tehnične narave z delegiranim aktom in da možnost ugovora sozakonodajalcema zagotavlja potrebne zaščitne ukrepe.

Delegirani akti v primerjavi z izvedbenimi akti || Svet je v številnih primerih, zlasti na področjih deljenega upravljanja (SKP, kohezijska politika, sklad za pomorstvo in ribištvo, sklad za področje notranjih zadev), predlagal pretvorbo delegiranih aktov v izvedbene akte, da bi se zagotovila pravica do nadzora s strani držav članic (s postopki komitologije). Pri tem se postavljajo vprašanja o področju uporabe in naravi aktov iz členov 290 in 291 Pogodbe (PDEU), ki imajo pomembne institucionalne posledice. Nasprotno Evropski parlament pogosto predlaga pretvorbo izvedbenih aktov v delegirane akte, da bi bil s Svetom v enakovrednem položaju. Takšni predlogi so popolnoma neprimerni za sprejemanje letnih delovnih programov, ki jih je treba sprejeti in nato prilagajati po hitrem postopku, da se omogoči pravočasen odziv na spreminjajoče se okoliščine in učinkovito izvajanje programov. Taki delegirani akti ne bi bili v skladu s Pogodbo ter bi močno ovirali operativno izvajanje in podaljšali roke za dodeljevanje in izplačilo sredstev. Prav tako bi bili tudi povsem neprimerni za programske dokumente v okviru instrumentov Relex, o katerih se je treba v večini primerov posvetovati in uskladiti s tretjimi državami upravičenkami. Opozoriti je treba, da so programski dokumenti namenjeni izvajanju in ne pravni ureditvi ustreznih pravnih instrumentov in torej nimajo pravnih značilnosti, ki so potrebne za opredelitev „delegiranega akta“ (tj. določitev splošnih in zavezujočih pravil v okviru pravnega reda EU). || Vprašanje ni rešeno. Vprašanje ni rešeno. Evropski parlament zdaj predlaga zamenjavo izvedbenih aktov z delegiranimi akti za programske dokumente ali njihove dele v večini področnih programov.

Omejitve proračunskih pooblastil Komisije || Svet in v mnogih primerih tudi Evropski parlament predlagata podrobnejšo razčlenitev proračuna na posebne zgornje meje za različne dejavnosti in/ali ukrepe ter za tehnično pomoč v okviru programov; poleg tega predlagata, da se fiksni zneski določijo na ravni zakonodajnega akta. Taki predlogi omejujejo zmogljivost Komisije za upravljanje proračuna, saj jo prikrajšajo za operativno prožnost, ki je potrebna za ustrezno tekoče upravljanje proračuna. Ti predlogi so povsem neprimerni za programe manjšega finančnega obsega in nesorazmerno togi za letne delovne programe. || Vprašanje ni rešeno. Zlasti v okviru naslednjih programov prihaja do podrobne razčlenitve proračuna, ki pogosto ponovno uvaja strukturo prejšnjih programov, ki so sedaj združeni, namenja dele proračuna ali prenaša elemente iz ocene finančnih posledic zakonodajnega predloga v sam zakonodajni akt: 1. Erasmus za vse 2. Program za varstvo potrošnikov 3. Zdravje za rast 4. Program za socialne spremembe in inovacije 5. Obzorje 2020 6. Program za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja (COSME) 7. Galileo

Evropsko teritorialno sodelovanje (člen 20 COM(2011) 610 final) || Na področju evropskega teritorialnega sodelovanja je Svet je predlagal, da združitev funkcij organa upravljanja in potrjevanja ne bi bila obvezna. Komisija se ni strinjala s tem in je vztrajala, da bi moralo to biti obvezno, da se zagotovijo sorazmerne upravljavske strukture za primerljivo majhne programe v okviru evropskega teritorialnega sodelovanja in da se prepreči podvajanje nalog. || Vprašanje ni rešeno.

Komitologija || Svet je postopke komitologije razširil na področja, ki niso predvidena v predlogih Komisije (primeri): 1. Izbira projektov in posamezne pravne obveznosti (vključno s sklepi o oddaji naročila): instrument za povezovanje Evrope, Obzorje 2020; 2. Nujna pomoč – delovni programi (sklad za področje notranjih zadev) Zapletenejši postopek komitologije kot v predlogih Komisije 3. Klavzula „brez mnenja – brez izvedbenega akta“ (primeri: sklad za področje notranjih zadev, COSME, SKP). 4. Postopek svetovalnega odbora se na številnih področjih nadomesti s strožjim postopkom pregleda (primeri: strukturni skladi, SKP, Obzorje 2020). || || Vprašanje ni rešeno.

Pravila o upravičenosti || Kakovost projektov v primerjavi z nacionalnimi dodelitvami (program LIFE) || || Vprašanje ni rešeno: Komisija predlaga, da se sredstva dodelijo izključno na podlagi kakovosti projektov. Svet želi ponovno uvesti okvirne nacionalne dodelitve za sredstva EU. Evropski parlament predlaga vzpostavitev registra z okvirnimi nacionalnimi dodelitvami sredstev, da se spodbudijo projekti za krepitev zmogljivosti.

DDV pri infrastrukturnih projektih (člen 8 uredbe o instrumentu za povezovanje Evrope COM(2011) 665 final) (člen 59 uredbe o ESI skladih) (člen 20 uredbe o programu „LIFE“) (COM(2011) 874 final) || Po dogovoru o finančni uredbi, ki predvideva upravičenost stroškov DDV pod pogojem, da DDV ni vračjiv in ga je plačal upravičenec, ki ni davčni zavezanec v smislu direktiv, sta Svet in Evropski parlament izrazila pomisleke glede sektorskih predlogov iz instrumenta za povezovanje Evrope, uredbe o skupnih določbah za strukturne sklade in programa LIFE, ki izključujejo upravičenost DDV. Komisija meni, da je neupravičenost DDV ustrezna, še zlasti pri infrastrukturnih projektih, in bi jo bilo zato v sektorskih zakonodajnih aktih zadevnega sektorja treba ohraniti. V nasprotnem primeru se bo proračun Evropske unije uporabljal za financiranje nacionalnih proračunov, namesto da bi financiral več projektov, kar bi bilo v nasprotju s cilji in namenom zadevnih instrumentov financiranja. || Evropski svet se je zavzel za upravičenost nevračljivih zneskov DDV, ki so nastali v zvezi z ESI skladi in prispevkom 10 milijard EUR iz Kohezijskega sklada za instrument za povezovanje Evrope, in sicer pod pogoji nacionalnih zakonodaj o DDV. Glede programa LIFE je bilo dogovorjeno, da se določbe o upravičenosti stroškov DDV uskladijo s finančno uredbo. Novo odprto vprašanje: nekatere države članice so v Svetu dvomile o neupravičenosti stroškov DDV, ki jih imajo javni organi v okviru programa za pravosodje in sklada za področje notranjih zadev.

Tržni ukrepi v okviru Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (člen 71 uredbe o ESPR) (COM(2011) 804 final) Enotna stopnja povračila v programu „Obzorje 2020“ (člena 22 in 24 pravil za sodelovanje) (COM(2011) 810 final) || Svet predlaga črtanje sklicevanja na podporo „neposrednemu trženju ribiških proizvodov s strani malih priobalnih ribičev“ v predlogu Komisije v zvezi z Evropskim skladom za pomorstvo in ribištvo. Evropski parlament je izrazil podporo predlogu Komisije. Komisija se ne strinja s predlogom Sveta, kajti podpora plovilom za mali priobalni ribolov je pomembna, saj imajo pogosto premalo izkušenj, znanja in finančnih sredstev za neposredno trženje. Poročevalec Evropskega parlamenta je izrazil pomisleke glede enotne stopnje povračila stroškov za projekt in enotne pavšalne stopnje za posredne stroške. Svet je poleg tega uvedel izjemo za enotno stopnjo povračila za neprofitne pravne osebe. Komisija vztraja pri svojih predlogih iz pravil za sodelovanje v programu Obzorje 2020, saj sta ti vprašanji temeljna elementa poenostavljenih pravil financiranja programa Obzorje 2020; predstavjata prizadevanja Komisije za zmanjšanje upravnega bremena za upravičence in stopnje napak, zagotovitev poenostavljene strategije nadzora in skrajšanje časa za dodelitev sredstev, kar je v interesu upravičencev. || Vprašanje ni rešeno. Vprašanje ni rešeno: Evropski parlament ima še vedno pomisleke glede enotne stopnje povračila; Svet podpira načelo enotne stopnje, vendar uvaja izjeme. Evropski parlament nasprotuje enotni pavšalni stopnji za posredne stroške in kot možnost predlaga ponovno uvedbo metode dejanskih stroškov, vendar je Svet sprejel pavšalno stopnjo. Evropski svet je poudaril poseben pomen poenostavitve za raziskovalne, izobraževalne in inovacijske programe EU pri doseganju znatnega in postopnega izboljšanja učinkovitosti ustreznih politik.

|| Prag za jamstva za posojila v programih COSME in Obzorje 2020 (Priloga II COM(2011) 834 final) || || Sozakonodajalca sta spremenila razmejitev med programoma COSME (program za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja), ter Obzorje 2020, kar zadeva jamstva za posojila za MSP. Ta sprememba bi povzročila prekrivanje področja uporabe obeh programov (MSP bi bila v okviru obeh programov upravičena do jamstev za posojila do 150 000 EUR za raziskave in inovacije) ter bi povzročila veliko upravno obremenitev za MSP, oslabitev proračunske podpore in izgubo osredotočenosti na cilje programa, saj bi bilo podprto manjše število manjših MSP.

Podpora za prenos znanja ali ukrepe obveščanja || Opredelitev upravičenca (člen 15 EKSRP) || || Revidirano besedilo predsedstva ponovno uvaja sklic na udeleženca usposabljanja, ki je upravičenec do pomoči, kar omejuje možnosti za zmanjšanje upravnih obremenitev. Komisija meni, da bi moral biti ponudnik usposabljanja ali drugega prenosa znanja edini upravičenec do pomoči. Upravne obremenitve se lahko znatno zmanjšajo, če mora za podporo zaprositi le izvajalec usposabljanja, ne pa tudi udeleženci.

Poenostavljeni načini obračunavanja stroškov || Povprečni delovni čas (uredba o ESI skladih, (člen 58)) || Svet je predlagal novo možnost za poenostavljeno obračunavanje stroškov za zaposlene, in sicer tako, da se letni bruto stroški za zaposlovanje delijo s 1650 urami. Komisija do tega predloga ostaja zadržana, saj ni podprt z ustrezno metodologijo. || Vprašanje ni rešeno.

Obvezna uporaba poenostavljenih stroškov za male projekte (ESS, (člen 14)) || V zvezi z Evropskim socialnim skladom je Svet predlagal, da bi se za dejavnosti v vrednosti do 50 000 EUR lahko poleg pavšalnih zneskov in stroškov na enoto uporabljalo tudi pavšalno financiranje. Komisija meni, da bi bilo zaradi večje možnosti za poenostavitev bolje obvezno uporabljati samo pavšalne zneske in stroške na enoto. || Svet je sprejel obvezno uporabo pavšalnih zneskov ali stroškov na enoto za male projekte, kot je predlagala Komisija, in temu predlogu dodal pavšalno financiranje. Evropski parlament se je strinjal s predlogom Komisije. Komisija se z vključitvijo pavšalnega financiranja poleg drugih možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov lahko strinja.

|| Plačilo pavšalnih zneskov za male kmete (členi 47–51 uredbe o neposrednih plačilih, člen 92 horizontalne uredbe) Shema za male kmete || || V skladu s popravljenim besedilom predsedstva Sveta in spremembami, ki jih je sprejel parlamentarni odbor COMAGRI, bo za države članice uporaba sheme za male kmete neobvezna. Neobvezna uporaba sheme bi za države članice z majhnim številom malih kmetov lahko pomenila poenostavitev, medtem ko bodo kmetje iz držav članic, ki sheme ne bodo uporabile, prikrajšani za ugodnosti poenostavitve sheme. Poleg modela pavšalnega zneska, ki ga je predlagala Komisija, predsedstvo predlaga alternativno metodo za izračun plačila pavšalnega zneska v okviru sheme za male kmete, pri čemer bodo kmetje, ki se bodo vključili v shemo, prejeli zneske, ki bi jih običajno prejeli v okviru druge sheme neposrednih plačil v letu 2014. Nastali znesek bi v prihodnjih letih ostal nespremenjen. Vprašanje ni rešeno: predlagana metoda se zdi preprosta in bi lahko privedla do tega, da bi bilo v shemo za male kmete vključenih več kmetij, če bi ta ostala obvezna za države članice. Vendar bi bilo treba ponovno preučiti finančno poslovodenje, da se prepreči dodatna zapletenost.

|| Shema osnovnega plačila (členi 18–28 uredbe o neposrednih plačilih) || || Komisija je predlagala, da se sedanji modeli v okviru sheme enotnih plačil (SEP) in sheme enotnih plačil na površino (SEPP) nadomestijo z osnovno dohodkovno podporo v obliki pavšalnega modela na regionalni ali nacionalni ravni v vseh državah članicah. V Svetu obstaja težnja k pristopu, ki bi odprl številne možnosti za razlikovanje modelov in hitrosti notranje razdelitve. To bi ogrozilo cilj zagotovitve enostavnega in usklajenega pristopa, kot ga predlaga Komisija.

Sorazmerna kontrola || Revizijske metode za Evropski sklad za regionalni razvoj, Evropski socialni sklad in Kohezijski sklad (člen 140 uredbe o ESI skladih) || Svet je predlagal spremembe, ki omejujejo revizijske dejavnosti Komisije v takem obsegu, da jih ni mogoče sprejeti, saj bi lahko ogrozile zmožnost Komisije za spremljanje porabe proračuna EU in prevzemanje odgovornosti zanjo. || Vprašanje ni rešeno.

|| Revizijske metode za ESRR, ESS in Kohezijski sklad (člen 116 uredbe o ESI skladih) || Svet je predlagal, da bi lahko nacionalni revizijski organi pri kohezijski politiki uporabljali nestatistične metode vzorčenja. Komisija tega predloga ni sprejela, saj ne zagotavlja nujno zanesljivih in primerljivih informacij po državah članicah in zato ogroža dajanje zagotovila na ravni EU. || Vprašanje ni rešeno.

E-upravljanje || E-kohezija za ESRR, ESS in Kohezijski sklad (člen 112 uredbe o ESI skladih) || Svet predlaga, da se rok za izvedbo projekta „e-kohezija“ prestavi z leta 2014 na leto 2016, kar pa bi pomenilo dveletno zamudo pri eni od glavnih poenostavitev za upravičence. Komisija take zamude ne more sprejeti. || Vprašanje ni rešeno. Svet vztraja pri izvajanju projekta „e-kohezija“ od leta 2016. Pogovori o roku za izvedbo projekta „e-kohezija“ so v teku in zdi se,da se sozakonodajalca strinjata, da je preusmeritev k elektronski izmenjavi podatkov potrebna, saj pomeni bistveno poenostavitev za upravičence. Komisija glede na veliko možnost za poenostavitev tega ukrepa vztraja pri uvedbi projekta „e-kohezija“ najpozneje do 31. decembra 2014. Ocenjuje se, da bi to vodilo do 11-odstotnega zmanjšanja upravnih obremenitev na skupni ravni EU.

[1] Sporočilo „Program poenostavitve za večletni finančni okvir 2014–2020“, COM(2012) 42 final.

[2] Sklepi Evropskega sveta o večletnem finančnem okviru 2014–2020 z dne 8. februarja 2013, točka 9.

[3] Priporočilo Sveta o podelitvi razrešnice Komisiji glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2011, 12. februarja 2013.

[4] Sporočilo „Prvi pregled stanja pri izvajanju programa poenostavitve za večletni finančni okvir 2014–2020“, COM(2012) 531 final.

[5] Program irskega predsedstva Sveta Evropske unije, od 1. januarja do 30. junija 2013, str. 6.

[6] ES MEMO 12/697, EUROPA – SPOROČILA ZA JAVNOST – Sporočilo za javnost – predsednik Barroso se zavzema za nadaljnjo poenostavitev proračuna EU.

[7] Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012, v uporabi od 1. 1. 2013.

[8] Sklepi Evropskega sveta o večletnem finančnem okviru 2014–2020 z dne 8. februarja 2013, točka 12.

[9] COM(2011) 788.

[10] COM(2011) 609.

[11] COM(2011) 707.

[12] COM(2011) 709.

[13] COM(2012) 496 o vzpostavitvi skupnih pravil za 5 skladov (ESRR, ESS, Kohezijski sklad, EKSRP ter Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo).

[14] COM(2011) 842.

[15] COM(2011) 810.

[16] COM(2011) 665.

[17] Uredba (EU) št. 182/2011.

[18] V okviru Sedmega okvirnega programa je bilo v skladu s postopkom komitologije letno obravnavanih povprečno 1 400 projektov.

[19] Program irskega predsedstva Sveta Evropske unije, od 1. januarja do 30. junija 2013.

[20] COM(2011) 625, COM(2011) 626, COM(2011) 627, COM(2011) 628.

[21] COM(2011) 834.

[22] Program irskega predsedstva Sveta Evropske unije, od 1. januarja do 30. junija 2013, str. 30.

[23] COM(2011) 874.