SL    SL SL 
 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 17.9.2008 
SEC(2008) 2437 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
ki spremlja  
 
Predlog 
 
UREDBE SVETA o spremembi Uredbe (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne 
kmetijske politike in Uredbe (ES) št . 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve 
kmetijskih trgov in o posebnih dolo čbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o 
enotni SUT“) v zvezi z razdeljevanjem hr ane najbolj ogroženim osebam v Skupnosti 
 
Povzetek ocene u činka  
 
 
{COM(2008) 563 kon č.} 
{SEC(2008) 2436}  
 
SL 2   SL 1. U VOD 
„Program razdeljevanja hrane najbolj ogro ženim osebam v Skupnosti“ (v nadaljnjem 
besedilu: program razdeljevanja hrane) Evrops ke unije obstaja od decembra 1987, ko je Svet 
sprejel pravila za sprostitev javnih intervencijskih zal og kmetijskih proizvodov državam 
članicam, ki jih želijo  uporabiti kot pomo č v hrani najbolj ogroženim osebam Skupnosti.  
Zaradi zagotavljanja nepr ekinjene preskrbe je bil sredi de vetdesetih let 20. stoletja program 
razdeljevanja hrane spremenjen tako, da je omogo čil dopolnjevanje intervencijskih zalog z 
nakupi na trgu. To ni bilo mišljeno kot dolgoro čna rešitev, ampak kot rešitev, ki bi jo bilo 
mogoče uporabiti v primeru nezadostne zaloge ne katerih proizvodov. Temelj programa je 
ostala intervencija, „dokler se zaloge ne znižajo na obi čajno raven“.   
Stalne reforme skupne kmetijske politike (SKP) so intervenciji postopoma vrnile vlogo 
varnostne mreže. Leta 2008 so nakupi na trgu po menili 90 % razdeljene hrane. Intervencijske 
zaloge so majhne, novo ustvarjanj e zalog pa ni niti predvideno niti zelo verj etno, tako zaradi 
revizije SKP kakor tudi zara di stanja na svetovnem trgu.  
Zato je treba postaviti nove temelje programa  razdeljevanja hrane. V ta namen je bila 
izvedena ocena u činka, med katero so bila opravljena  posvetovanja s predstavniki držav 
članic in dobrodelnih or ganizacij, sestavljen pa je bil t udi spletni vprašal nik, ki je omogo čil 
povratne informacije širše javnosti. 
• Kako program deluje 
Program razdeljevanja hrane se financira iz sredstev Evropskega kmetijskega jamstvenega 
sklada (EKJS). Njegov prora čun se je z nekaj manj kot 100 milijonov EUR v letu 1987 
povečal na več kot 305 milijonov EUR v letu 2008. Sodelovanje v programu je prostovoljno; 
v letu 2008 v njem sodeluje 19 držav članic. 
Države članice, ki želijo sodelovati, vsako leto sporo čijo svoje potrebe Komisiji v smislu 
količin razpoložljivih proizvodov v intervenci jskih zalogah. Na podlagi tega in podatkov 
Eurostata o revš čini Komisija opredeli zgornjo mejo prora čuna za vsako sodelujo čo državo 
članico in seznam proizvodov, ki se vzamejo iz javnih zalog ali kupijo na  trgu z dodeljenimi 
proračunskimi sredstvi. 
Kadar so intervencijske zaloge dobavljene, se za čnejo razpisi za pretvorbo ali zamenjavo teh 
proizvodov (npr. pšenice) v predel ane proizvode iste „d ružine“ (npr. v moko ali testenine). Ti 
proizvodi se razdelijo kot pomo č v hrani najbolj ogroženim kot košarice s hrano ali kot obroki 
v centrih, ki jih vodijo dobrodelne ustanove in dr ugi pristojni organi, ki  jih imenujejo države 
članice. V letu 2006 je bilo ve č kot 13 milijonov ljudi v 15 državah članicah deležnih pomo či 
iz programa razdeljevanja hrane.  
• Komu je pomo č namenjena 
Program razdeljevanja hrane podpira zagotavljanje  hrane posameznikom ali zlasti ranljivim 
družinam, ki so se znašle v stiski. Ocenjuje se, da je bilo leta 2006 43 milijonov ljudi v EU-25 
na robu pomanjkanja hrane. Odstotni delež je segal od 2 % na Danskem do 37 % na Slovaškem. V petih od desetih novih držav članic je kazalnik presegal 20 %.  
 
SL 3   SL Zlasti ranljivi so otroci iz  revnih družin; njihovi prehra njevalni vzorci v prihodnosti 
povzročijo zdravstvene težave, vklju čno z zmanjšanim možganskim razvojem in zmanjšano 
sposobnostjo u čenja.  
Po poročilih so starejši ljudje pogosto podhranjeni; ne ustrezna in nezadostna prehrana zaradi 
revščine ali invalidnosti je pogost pojav.  
Brezdomci so nedvomno ogroženi, ka kor tudi prosilci za azil in ob časni delavci migranti, ki 
na splošno niso zajeti v uradnih številkah ; njihov status jih lahko ovira pri koriš čenju storitev 
socialnega skrbstva, pomenijo pa precejšen delež upravi čencev do brezpla čne hrane v ljudskih 
kuhinjah.  
• Podlaga za ukrepanje Skupnosti 
Lakota, pomanjkanje, revš čina in socialna izklju čenost spadajo med evropske probleme, ki jih 
je mogoče najti v vsaki državi članici. Program razdeljevanja hrane se neposredno ukvarja s 
temi problemi, v duhu Pogodbe, ki navaja, da je cilj Unije „krepitev blaginje njenih narodov“ 
ter da Unija „spodbuja […] solidarnost med državami članicami“.  
Konkretneje, program prispeva k izpolnjevanju ciljev SKP glede stabilizacije trgov in 
zagotavljanja, da je pr eskrba potrošnikom dost opna po primernih cenah. Čeprav je bila SKP v 
preteklosti osredoto čena na ukrepe v zvezi z zalogami, je bil njen namen vedno zagotoviti, da 
so potrebe zadovoljene. 
Socialna podpora, ki jo zagotavljajo organi držav članic, je redko osredoto čena na dostop do 
hrane. Pobude v zvezi s hrano, ki  so usmerjene k socialno izklju čenemu in marginaliziranemu 
prebivalstvu, v glavnem prihajajo od dobrode lnih organizacij in se izvajajo s pomo čjo 
prostovoljcev.  
Na program razdeljevanja hrane bi bilo treb a gledati kot na prispevek, ki lahko sproži 
ukrepanje države članice ter pomaga dobrodelnim ustanovam in civilni družbi razviti lastne 
pobude za zagotavljanje pravice do hrane vsem  državljanom EU. Okvir EU lahko zagotovi 
izvajanje programa v skladu s standardi odgovorneg a upravljanja, ki veljajo v EU, in hkratno 
tesno povezanost z obstoje čimi programi držav članic.  
2. C ILJI 
Cilj programa razdeljevanja hrane je zmanjša ti negotovost v zvezi s hrano in s tem pomagati 
zagotoviti pravico do hrane v EU. Cilji revizije programa bi morali biti: 
• zagotavljanje stabilnega vira hrane za ciljno populacijo,  
• krepitev javnega upravljanja, 
• večje usmerjanje na tiste, ki potrebujejo pomo č. 
 
SL 4   SL 3. P OLITIČNE MOŽNOSTI  
Možnost 1 – Samo intervencija („ ohranjanje sedanjega stanja“) 
Če se nakupi na trgu ne morejo stalno uporablja ti, bo program razdeljeva nja hrane odvisen od 
razpoložljivih intervencijskih zalog kot ed inega vira hrane za razdeljevanje najbolj 
ogroženim. Te intervencijske zalog e bi se v okviru odgovornosti držav članic zamenjale za 
uporabnejše prehrambne proizvode iste „družin e“. Tako kot zdaj bi hrano nato razdelile 
izbrane organizacije.  
Za poenostavitev postopkov bi imela vsaka država članica neposreden dostop do 
intervencijskih zalog na svojem ozemlju, stroški prevoza pa bi bili za jeti v javnih razpisih. 
Razpoložljive zaloge bi se lahko prenašale med državami članicami, odvisno od posebnih 
dogovorov med zadevnimi državami članicami. Informacije v zvezi z mobiliziranimi 
zalogami bi bile na voljo prek  elektronskega informacijskega  in komunikacijskega sistema 
Komisije. 
Možnost 2 – Intervencijske zaloge, dopolnjene z nakupi na trgu  
Program bi še naprej temeljil na dobavah iz in tervencijskih zalog, kadar bi bile te na voljo, 
dopolnjevali pa bi jih nakupi na trgu. Če razpoložljive zaloge ne bi bile ustrezne (npr. 
neprimerne kakovosti za človeško prehrano) ali če bi zaradi njihove lokacije nastali 
nerazumno visoki prevozni stroški, jih državam članicam ne bi bilo  treba uporabiti za 
program razdeljevanja hrane. 
Kadar bi se uporabile intervencijske zaloge , bi bil postopek poenostavljen, tako kot pri 
možnosti 1. Proizvodi, primer ni za nakup, ne bi bili ve č omejeni na sedanje „družine“ 
proizvodov, prav tako ne bi bilo potrebe po pr edhodni razdelitvi po vrstah proizvodov. Države 
članice bi lahko odlo čale, katere proizvode bodo kupile. 
Zaradi ve čje preglednosti bi morale države članice na spletu objaviti informacije v zvezi z 
razpisi.  
Možnost 3 – Samo nakupi na trgu 
Povezave z intervencijskimi zalogami ne bi bilo ve č in program bi temeljil izklju čno na 
prenosu prora čunskih sredstev, ki bi se uporab ljala za nakupe na trgu. Države članice bi lahko 
brez omejitev odlo čale, katere proizvode bodo kupile z dodeljenimi sredstvi Skupnosti.  
Tako kot pri možnosti 2 bi to ponujalo ve čjo prožnost, omogo čilo boljše prehransko 
ravnotežje kot zdaj ter u činkovitejše upravljanje programa razd eljevanja hrane. Poudarek bi 
bil na širjenju informacij o r azpisih, tako kot pri možnosti 2. 
Možnost 4 – Opustitev progr ama razdeljevanja hrane 
Z manjšo razpoložljivostjo intervencijskih zalog je program izgubil vsaj del smisla in bi ga 
bilo treba po letu 2009 opus titi ali postopno odpraviti.  
 
SL 5   SL 4. H ORIZONTALNA VPRAŠANJA  
• Vključevanje v širši okvir socialne politike  
EU trenutno usklajuje ukrepe držav članic v boju proti revš čini in socialnemu izklju čevanju z 
izmenjavo dobrih praks in drugih oblik vzajemnega u čenja. Ta vidik bi lahko okrepili v 
novem programu razdeljevanja hrane.  
• Usmeritev na upravi čence 
Vprašanja zadevajo usmerjanje pomo či v hrani na konkretno(-e) populacijo(-e), merila 
usmerjanja in najustreznejšo raven za opredelitev te usmeritve. 
• Zmanjševanje ostankov živil 
V številnih državah članicah se dobrodelne ustanove že pogajajo s trgovinami in drugimi 
prodajalnami sveže hrane, da bi  dobile neprodane, a še vedno už itne proizvode in  jih razdelile 
potrebnim pomo či. Od držav članic, ki sodelujejo v programu r azdeljevanja hrane, bi se lahko 
zahtevalo, da vklju čijo ukrepe v zvezi z zbiranjem odve čnih živil, ki bi se sicer odvrgla. 
• Administrativno upravljanje 
Zaradi ve čje preglednosti in usklajenosti s cilji programa bi bili lahko v ve čletnih nacionalnih 
programih opredeljeni nacionalne prednostne naloge, ciljni upravi čenci, vrste proizvodov 
in/ali obrokov, ki se dobavijo, itd. S podrobnimi postopki  bi se zagotovila preglednost 
razpisnega postopka. 
• Proračun in financiranje 
Večletni okvir bi omogo čil kontinuiteto ter srednjero čno načrtovanje držav članic in 
dobrodelnih ustanov. Uporabljena merila za razdelitev prora čuna bi bilo treba pregledati in 
upoštevati sofinanciranje držav članic. 
• Boni za hrano 
Možnost, da bi program razdeljevanja hran e temeljil na sistemu bonov za hrano, je bila 
zavrnjena zaradi nevarnosti goljufije. Nadzorni postopki bi bili obremenjujo či, učinkovitost 
slaba, transakcijski stroški pa visoki. 
5. A NALIZA U ČINKOV  
Makroekonomskih  učinkov ali vplivov možnosti na okolje ni bilo mogo če količinsko 
določiti. Ocenjuje se, da ne bi bilo nobenega mednarodnega  učinka; uvoženi proizvodi bi 
izpolnjevali pogoje za nakup na trgu. Možnosti so b ile ocenjene predvsem v smislu vpliva na 
javne politike držav članic , dobrodelne ustanove  in upravičence programa . 
Ker je verjetno, da bo razpoložlji vost intervencijskih zalog zgolj ob časna, je u činek možnosti 
1 le malenkost manj skrajen kot u činek možnosti 4 : prva vodi v odlo čno racionalizacijo 
programa, druga pa v njegovo popolno opustitev. 
 
SL 6   SL Zanašanje izklju čno na intervencijske zaloge ( možnost 1 ) bi povzro čilo veliko zmanjšanje 
količine razdeljene hrane; program razdeljevanja hrane ne bi ve č deloval v sedanjem obsegu 
in bi ogroženim zagotavljal le malo podpore.  
Če proizvodi niso na volj o iz intervencijskih za log, bi glede na prora čun za leto 2008 izgube 
dobrodelnih ustanov, ki izvajajo razdeljevanje hrane, znašale 305 milijonov EUR. Dobrodelne 
organizacije in službe social nega skrbstva bi morale skr čiti svoje programe ali poiskati 
dodatno pomo č pri zasebnih donatorjih in organih držav članic ali lokalnih organih.  
Opustitev programa ( možnost 4 ) ali zanašanje programa izklju čno na intervencijske zaloge 
(možnost 1 ) bi lahko neposredno vplivala na 13 milij onov ljudi (številke iz leta 2006 – 15 
sodelujočih držav članic).  
Verjetno je, da bi se v novih državah članicah razdeljevanje pomo či v hrani najbolj ogroženim 
praktično prenehalo. V „starih“ državah članicah bi se koli čina razdeljene pomo či v hrani 
zmanjšala sorazmerno z odstotkom pomo či, ki bi ga pomenil prispevek EU.  
Medtem ko bi v „starih“ državah članicah razviti sistemi socialnega skrbstva še naprej 
dosegali družine z nižjimi dohodki, pa ta pomo č (ki večinoma ne vklju čuje zagotavljanja 
hrane) v splošnem ne seže do socialno izklju čenih, ki bi jih opustitev programa najbolj 
prizadela. 
Naraščajoče cene hrane in energije pomenijo, da bi imel u činek še resnejše posledice za 
prebivalstvo EU, za katero velja, da je na robu pomanjkanja hrane – in zlasti za otroke. 
Možnosti 2 in 3  bi imeli podoben u činek, saj bi omogo čili nadaljevanje programa. Obe imata 
to prednost, da ponujata prožnos t glede na vrsto hrane, ki se lahko razdeljuje. Sedanje 
omejevanje nakupov na proizvode is te „družine“, iz katere so razpoložljive intervencijske 
zaloge, bi bilo odpravljeno, kar bi dobrodelnim ustanovam omogo čilo, da bi izboljšale 
raznolikost in prehransko kakovost zagotovljene hrane.  
Nove države članice, ki sodelujejo v programu, vi dijo program Skupnosti kot bistven. 
Omogočil je veliko višjo raven podpore ogrožen im kot odgovor na jasno potrebo v teh 
državah ter pomagal pove čati učinkovitost in str okovnost dobrodelnih NVO. 
Poleg tega zagotavljanje pomo či v hrani ponuja prvi stik med dobrodelnimi ustanovami in 
ogroženim prebivalstvom. Tako lahko dobrodeln e ustanove organizirajo tudi drugo podporo 
prek ustreznih služb socialnega skrbstva  in socialno izklju čenim pomagajo k vnovi čnemu 
vključevanju v družbo.  
Vključevanje v širši okvir socialne politike 
Program razdeljevanja hrane bi lahko ve č prispeval k spodbujanju socialnega vklju čevanja z 
izbiro ciljev, ciljnih skupin in proizvodov, na činom organizacije in razdeljevanja hrane ter 
vključevanjem interesnih skupin v finan čne in druge zadeve program a. Pri tem pa bi imele 
nekatere NVO zaradi odvisnosti od pretežno pros tovoljne delovne sile težave pri prevzemanju 
novih upravnih nalog. 
Usmeritev 
Države članice bi se morale še naprej usmerjati k prebivalstvu, za katerega verjamejo, da mu 
je mogoče najučinkoviteje pomagati, ob upoštevanju pos ebnih razmer in potreb v državi. 
 
SL 7   SL Ostanki živil 
V EU obstajajo razli čne pobude za zbiranje in ponovno razdeljevanje teh živil ogroženim, 
vendar je mogo če storiti ve č, na primer kar zadeva logisti čno podporo in izmenjavo 
informacij. Prepre čevanje odmetavanja ostankov živil ima ekološke posledice in je lahko tudi 
način za pove čevanje prora čuna za hrano dobrodelnih organizacij. 
Vpliv na prora čun 
• Proračun EU 
Možnost 1:  program razdeljevanja hr ane bi se zanašal izklju čno na intervencijske zaloge, ki 
bi bile na voljo zgolj ob časno. Na podlagi razpoložljivosti intervencijskih zalog za program za 
leto 2008 bi bil obseg porabe od ni č do 25 milijonov EUR, kar pri sedanjem prora čunu 
pomeni prihranek od 275 do 305 milijonov EUR. 
Možnost 4: opustitev programa razdeljevanja hrane pomeni prihranek celotnega prora čuna, 
saj ni nobenih spremljevalnih ukrepo v, ki bi pomenili stalne izdatke. 
Možnosti 2 in 3 imata podoben vpliv na prora čun. Medtem ko se o obsegu programa 
razdeljevanja hrane ni r azpravljalo, je jasno, da bi moral os tati program, ki delno prispeva k 
zadovoljevanju potreb držav članic po pomo či v hrani. 
V oceni za ohranitev prora čuna programa razdeljevanja hrane na realni ravni iz leta 2003, 
narejeni na podlagi referen čne populacije v vseh 27 državah članicah, se zahteva pove čanje 
proračuna na skoraj 500 milijonov EUR v letu 2008. 
Dvakratno pove čanje prora čuna bi dobrodelne ustanove zlahka absorbirale, zlasti glede na 
visoke cene hrane. V zadnjih  letih je bil dodeljeni prora čun programa vedno nižji od zahtev 
držav članic. 
• Načrtovanje 
Prednost ve čletnega na črtovanje je, da bi državam članicam omogo čilo srednjero čno 
perspektivo, zagotavlja nje dobave hrane iz leta v leto ter ve čjo prožnost pri izvajanju 
programa razdeljevanja hrane. 
Letno spremljanje bi omogo čalo morebitne potrebne prilagod itve. Neporabljenih sredstev ne 
bi bilo mogo če prenašati v naslednje obdobje. 
• Metodologija za razdelitev prora čuna 
Sedanja razdelitev prora čuna temelji na sporo čenih potrebah držav članic in „najboljši oceni“ 
števila ogroženih oseb v vsaki državi članici. Zaradi boljšega izražanja kohezijskih ciljev so 
bile obravnavane nove metode izra čunavanja razdeljevanja prora čuna, v katerih so upoštevane 
kombinacije razli čnih kazalnikov. 
• Sofinanciranje 
Sofinanciranje bi pomenilo ve čje vključevanje nacionalnih uprav in bi omogo čilo povečanje 
obsega programa razdeljevanja hrane. Stopnja sofinanciranja bi se  lahko razlikovala za 
kohezijske in nekohezijske države članice. 
 
SL 8   SL Upravni stroški in poenostavitev 
Uporaba intervencijskih zalog (možnosti 1 in 2) pomeni dodatne strošk e in upravne korake, 
kar pomeni, da bi bil del vrednosti dodeljenega prora čuna lahko izgubljen, medtem ko je 
posledica nakupa hrane na trgu (možnos ti 2 in 3) lahko ekonomija obsega. 
Možnost 2 bi poenos tavila dostop držav članic do interven cijskih zalog, pri čemer 
učinkovitost ne bi bila ni č manjša kot pri možnosti 3, ki omogo ča zgolj prenose prora čunskih 
sredstev. Prednost uporabe intervencijskih zalog je krajši čas skladiš čenja zalog, kar pomeni 
nižje stroške upravljan ja in financiranja. 
Vtis odgovornega upravljanja 
Zmanjševanje ali opustitev pomo či bi upravi čenci in javnost slabo spre jeli. Možnosti 2 in 3 bi 
ohranili sedanjo pozitivno podobo programa razdel jevanja hrane. Uporaba intervencijskih 
zalog za program (možnosti 1 in 2), zlasti če bi zaloge dosegle visoko  raven, bi bila pozitivno 
sprejeta in bi odražala odgovor no upravljanje na ravni EU. 
6. S PREMLJANJE , OCENJEVANJE IN PORO ČANJE  
Redno beleženje kazalnikov bi omogo čilo stalno ocenjevanje usklajenosti programa 
razdeljevanja hrane z njegovimi cilji in stalne izboljšave programa.  
Nadzorni postopki bi os tali v rokah uprav držav članic. Komisija bi izvajala redne revizije. 
Sodelujoče države članice bi predložile ve čletne programe, v katerih bi dolo čile ciljno(-e) 
populacijo(-e), izbrane organizacije  za razdeljevanje, proizvode za razdeljevanje itd. in letna 
poročila o izvajanju. 
7. S KLEPNA UGOTOVITEV  
Program EU za pomo č v hrani najbolj ogrožen im ni namenjen reševanju vsega pomanjkanja 
hrane v državah članicah. Njegov cilj je, da pove ča in/ali sproži ukrepanje držav članic ter 
pomaga dobrodelnim ustanovam in civilni druž bi razviti lastne pobude za zagotavljanje 
pravice do hrane vsem državljanom EU.  
Možnosti 2 in 3 izpolnjujeta zastavljene cilje prenovljenega programa razdeljevanja hrane. 
Poleg poenostavljenega in odgovornejšega uprav ljanja bi se s tem programom lahko uvedle 
novosti, kar zadeva osta nke živil in vklju čevanje v širši družbeni okvir.