1.UVOD

Uspeh evropskega zelenega dogovora je v veliki meri odvisen od pravil, namenjenih zajezitvi onesnaževanja, ravnanju z odpadki in varovanju biotske raznovrstnosti. Okoljska kriminaliteta resno ogroža te cilje, zato je treba pospešiti prizadevanja za boj proti njej.

Okoljska kriminaliteta je vse večja težava, ki povzroča znatno škodo okolju in zdravju ljudi v EU in širše ter tudi gospodarstvu. Po podatkih Europola in Programa Združenih narodov za okolje je okoljska kriminaliteta četrta največja kriminalna dejavnost na svetu za nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami, trgovino z ljudmi in ponarejanjem, povečuje pa se za 5–7 % na leto . Po navedbah Eurojusta spadajo nedovoljena trgovina z odpadki in prostoživečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, kazniva dejanja onesnaževanja ter nedovoljena trgovina z nevarnimi snovmi med najresnejša kazniva dejanja zoper okolje . Po ocenah iz nedavnih študij se letni prihodki nezakonitega trga odpadkov v EU gibljejo med 4 milijardami EUR in 15 milijardami EUR.

Med kršitvami, ki naj bi jih obravnavalo kazensko pravo so: hudo nezakonito onesnaževanje zraka, vode in tal, slabo ravnanje z odpadki, nedovoljena trgovina s prosto živečimi rastlinskimi in živalskimi vrstami, nedovoljeno pridobivanje mineralov, nedovoljeno preganjanje divjih živali in ptic ter izsekavanje zemljišč na območjih prostoživečih vrst. Vse to zmanjšuje kakovost zraka in vode, onesnažuje tla, škoduje prostoživečim vrstam ter škoduje dragocenim naravnim habitatom ali jih uničuje. Posamezniki in družba kot celota trpijo zaradi učinkov degradacije okolja, med drugim zaradi ogroženosti zdravja. Krožno gospodarstvo je deležno negativnih vplivov, ogrožena je lojalna konkurenca, javnofinančni prihodki so manjši. Žrtve so tako prihodnje kot sedanje generacije.

Kljub škodi, ki jo povzročajo kršitelji, je tveganje, da jih odkrijejo, pogosto majhno, še manjše pa je tveganje pregona in sankcioniranja, z izogibanjem okoljskim zaščitnim ukrepom pa imajo finančne koristi. To pojasnjuje vpletenost organiziranega kriminala. Maja 2017 je Svet v okviru tekočega cikla politike EU za boj proti hudemu in organiziranemu kriminalu boj proti okoljski kriminaliteti vključil med prednostne naloge na področju boja proti kriminaliteti za obdobje 2018–2021. Leta 2021 je bila ta prednostna naloga ponovno potrjena za obdobje 2022–2025 .

Boj proti okoljski kriminaliteti je eden od vidikov področja, ki ga Združeni narodi imenujejo „okoljska vladavina prava“ . Izraz opisuje stanje, v katerem so zakoni splošno poznani, se spoštujejo in uveljavljajo, ljudje in planet pa uživajo koristi varstva okolja. Od sprejetja direktive o okoljski kriminaliteti v letu 2008 se je poglobilo razumevanje izzivov in najboljših načinov za boj proti okoljski kriminaliteti. Po krogu medsebojnega ocenjevanja praktičnega izvajanja in delovanja evropskih politik za preprečevanje in zatiranje okoljske kriminalitete je Svet leta 2019 pripravil poročilo z vrsto priporočil, ki (med drugim) zajemajo sprejetje nacionalnih strategij, medagencijsko sodelovanje in usklajevanje, usposabljanje in statistične podatke .

Za učinkovit boj proti okoljski kriminaliteti mora pravni okvir ustrezati trenutnim izzivom in zagotoviti trdno pravno podlago za njihovo reševanje. Trajnega izboljšanja v boju proti kršitvam ne bo, če država boja proti okoljski kriminaliteti ne bo postavila visoko na agendo izvrševanja, tako na nacionalni kot čezmejni ravni po vsej EU. Z majhno verjetnostjo kazenskih sankcij se kršitelji ne odvračajo od okoljske kriminalitete, četudi se zakonodajni okvir izboljša.

V zvezi s tem Komisija poziva tako sozakonodajalca EU kot države članice, naj v ospredje postavijo ukrepe za krepitev boja proti okoljski kriminaliteti.

2. KREPITEV PRAVNEGA OKVIRA EU

Sprejetje direktive o okoljski kriminaliteti leta 2008 je bil pomemben korak k priznavanju vloge kazenskega prava pri učinkovitem varstvu okolja. Z navedeno direktivo je zagotovljeno, da se več hudih kaznivih dejanj zoper okolje v skladu s skupnim dogovorom obravnava kot kazniva dejanja v vseh državah članicah EU.

Vendar ocena Komisije iz leta 2020 kaže, da ima veljavna direktiva o okoljski kriminaliteti znatne omejitve in pomanjkljivosti. Direktiva ni bila posodobljena v skladu s spremembami okoljskega prava EU in ne ustreza trenutnim izzivom. Ne zajema na primer kategorij kaznivih dejanj, kot so nezakonita trgovina z lesom ali nezakonito recikliranje ladij. Kar zadeva praktične učinke Direktive, ta dokaj splošno zahteva, da mora nacionalna zakonodaja vključevati določbe o kazenskih sankcijah, ne zajema pa ravni in vrst sankcij niti vprašanj v zvezi z odkrivanjem ali pregonom okoljske kriminalitete. Obenem je treba izboljšati jasnost glede opredelitev kaznivih dejanj zoper okolje in ključnih pojmov, uporabljenih v Direktivi, kot je „dejanska škoda“.

Ocena še kaže, da se ravni sankcij med državami članicami močno razlikujejo, in zdi se, da njihova uporaba v praksi ni odvračilna. Od začetka veljavnosti Direktive se čezmejno sodelovanje ni vidno izboljšalo.

Nasveti strokovnih delavcev na terenu kažejo, da bi bilo za učinkovit boj zoper okoljsko kriminaliteto treba: ·obravnavati kazniva dejanja zoper okolje v okviru širšega pojava okoljskih kršitev ter uporabiti tako upravno kot kazensko pravo; ·zagotoviti preprečevanje in odkrivanje okoljske kriminalitete ter kaznovanje in sanacijo škode; ·vključiti več znanj in spretnosti, disciplin in specializacij; ·zagotoviti visoko raven usklajevanja in sodelovanja med strokovnjaki; ·zagotoviti zbiranje in učinkovito uporabo podatkov ter ·dodeliti zadostne človeške in finančne vire.

Da bi se odpravile trenutne pomanjkljivosti Direktive, upoštevali nov razvoj dogodkov in gibanja na področju okoljske kriminalitete ter podprle ključne zahteve strokovnih delavcev, Komisija predlaga, naj se v novi direktivi o okoljski kriminaliteti:

·posodobi in izpopolni seznam kaznivih dejanj. Seznam kaznivih dejanj, zajetih v veljavni direktivi, bo posodobljen in dodana bodo nova kazniva dejanja, da bo upoštevano trenutno stanje okoljskega prava EU in da bodo bolje obravnavane najškodljivejše nezakonite dejavnosti. Z revizijo bo povečana pravna varnost, saj bodo zagotovljeni specifični in jasni opisi kaznivih dejanj. Kazniva dejanja, zajeta v predlogu, predstavljajo hude kršitve obveznosti iz področne zakonodaje, veljavne na dan tega predloga . Komisija še naprej pripravlja zakonodajne predloge v okviru evropskega zelenega dogovora. Med njimi so predlogi za zmanjšanje tveganja krčenja in degradacije gozdov, povezanih s proizvodi, ki se dajejo na trg EU, ter prihodnji zakonodajni predlog o obnovi narave. Komisija poziva sozakonodajalca, naj proučita dodatno razširitev področja uporabe direktive o okoljski kriminaliteti v skladu z načrtovano novo zakonodajo. S tem bi se moralo zagotoviti, da bodo vsa najhujša kazniva dejanja, zajeta v novi zakonodaji, upoštevana tudi v prihodnji direktivi o okoljski kriminaliteti.