Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o izvajanju dvostranske zaščitne klavzule in stabilizacijskega mehanizma za banane iz Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani in Srednjo Ameriko na drugi strani /* COM/2011/0599 konč. - 2011/0263 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog zadeva vključitev zaščitne klavzule in stabilizacijskega mehanizma, predvidenih v pridružitvenem sporazumu s Srednjo Ameriko. Splošno ozadje Svet je 23. aprila 2007 pooblastil Komisijo, da začne pogajanja z nekaterimi državami Srednje Amerike, s čimer je bil dosežen pridružitveni sporazum s Srednjo Ameriko. Sporazum je bil parafiran 22. marca 2011. Sporazum vključuje dvostransko zaščitno klavzulo, ki določa možnost ponovne uvedbe carinske stopnje MFN, kadar se zaradi liberalizacije trgovine uvoz poveča v takem obsegu in pod takimi pogoji, da povzroča resno škodo industriji Unije (ali jo resno ogroža), ki proizvaja podoben ali neposredno konkurenčen izdelek. Sporazum vključuje tudi stabilizacijski mehanizem za banane, v skladu s katerim se do 1. januarja 2020 preferencialne carine lahko opustijo, kadar se doseže določen letni obseg uvoza. Da bi se ti ukrepi lahko izvajali, morata biti zaščitna klavzula in stabilizacijski mehanizem vključena v zakonodajo Evropske unije, podrobno pa je treba opredeliti tudi postopkovne vidike njune uvedbe in pravice zainteresiranih strani. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA Ta predlog izvedbene uredbe je neposredno izpeljan iz besedila Sporazuma, ki je bil dosežen v pogajanjih s Srednjo Ameriko. Posledično nista potrebna niti ločeno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi niti ocena učinka. Večinoma temelji na obstoječih izvedbenih uredbah. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih ukrepov Priloženi predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta je zakonodajni instrument za izvajanje zaščitne klavzule in stabilizacijskega mehanizma pridružitvenega sporazuma med EU in Srednjo Ameriko. Pravna podlaga Člen 207(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije. 2011/0263 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o izvajanju dvostranske zaščitne klavzule in stabilizacijskega mehanizma za banane iz Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani in Srednjo Ameriko na drugi strani EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 207(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom[1], ob upoštevanju naslednjega: (1) Svet je 23. aprila 2007 pooblastil Komisijo, da začne pogajanja z nekaterimi državami Srednje Amerike (v nadaljnjem besedilu: Srednja Amerika), da v imenu Unije in njenih držav članic sklene Sporazum o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani in Srednjo Ameriko na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). (2) Pogajanja so bila zaključena in Sporazum je bil parafiran 22. marca 2011, v skladu s Sklepom Sveta št. …/2011/EU z dne …[2] pa je bil Sporazum podpisan v imenu Evropske unije dne …, s pridržkom njegove poznejše sklenitve. Sporazum je dne (…) prejel soglasje Evropskega parlamenta. Nato je Svet sprejel Sklep Sveta št …/2011 z dne …[3] o sklenitvi Sporazuma. (3) Treba je določiti postopke za uporabo nekaterih določb Sporazuma v zvezi z dvostransko zaščitno klavzulo in uporabo dogovorjenega stabilizacijskega mehanizma za banane s Srednjo Ameriko. (4) Opredeliti je treba izraze „resna škoda“, „grožnja resne škode“ in „prehodno obdobje“ iz členov 104 in 105 Sporazuma. (5) Zaščitni ukrepi se smejo uporabiti le, kadar se zadevni izdelek uvaža v Unijo v tako povečanem obsegu, v absolutnem smislu ali glede na proizvodnjo Unije in pod takimi pogoji, da povzroča resno škodo ali resno ogroža proizvajalce v Uniji, ki proizvaja podobne ali neposredne konkurenčne izdelke, kot določa člen 104 Sporazuma. (6) Zaščitni ukrepi morajo biti v eni od oblik iz člena 104(2) Sporazuma. (7) Izvajanje preiskav ter po potrebi uvedba zaščitnih ukrepov se morata izvajati kolikor mogoče pregledno. (8) Potrebne so podrobne določbe glede začetka postopkov. Komisija mora od držav članic prejeti informacije vključno z razpoložljivimi dokazi o kakršnih koli gibanjih uvoza, zaradi katerih je morda treba uporabiti zaščitne ukrepe. (9) Ob zadostnih dokazih prima facie, ki upravičujejo začetek postopka, mora Komisija v skladu s členom 111(3) Sporazuma objaviti uradno obvestilo v Uradnem listu Evropske unije. (10) V skladu s členom 111(3) Sporazuma so potrebne podrobne določbe o začetku preiskav, dostopu in pregledih zbranih informacij s strani zainteresiranih strani, zaslišanjih vpletenih strani ter njihovih možnostih, da predstavijo svoja stališča. (11) Komisija mora pisno uradno obvestiti Srednjo Ameriko o začetku preiskave in o rezultatih preiskav uradno obvestiti Pridružitveni odbor, kakor določa člen 116 Sporazuma. (12) Za večjo pravno varnost vpletenih gospodarskih subjektov je treba v skladu s členom 112 Sporazuma določiti tudi roke za začetek preiskav in za ugotovitve, ali so ukrepi primerni ali ne, da so te ugotovitve sprejete hitro. (13) Pred uporabo kakršnega koli zaščitnega ukrepa mora biti opravljena preiskava, vendar lahko Komisija v nujnih primerih uvede začasne ukrepe v skladu s členom 106 Sporazuma. (14) Zaščitni ukrepi se morajo uporabljati le v obsegu in časovnem obdobju, ki sta potrebna za preprečitev resne škode in omogočanje lažje prilagoditve. Treba je opredeliti najdaljše trajanje zaščitnih ukrepov ter posebne določbe glede podaljšanja in pregleda takih ukrepov, kakor določa člen 105 Sporazuma. (15) Izvajanje dvostranske zaščitne klavzule Sporazuma zahteva enotne pogoje za sprejetje začasnih in dokončnih zaščitnih ukrepov, uvedbo predhodnih nadzornih ukrepov, zaključek preiskave brez ukrepov ter začasno opustitev preferencialne carine, določene s stabilizacijskim mehanizmom za banane, ki je bil dogovorjen s Srednjo Ameriko. Te ukrepe mora sprejeti Komisija v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[4]. (16) Za sprejetje nadzornih in začasnih ukrepov je primerno uporabiti svetovalni postopek glede na učinke navedenih ukrepov in njihovo zaporedno logiko v povezavi s sprejetjem končnih zaščitnih ukrepov. Če bi zamuda pri uvajanju ukrepov povzročila škodo, ki bi bila težko popravljiva, je treba Komisiji omogočiti sprejetje začasnih ukrepov, ki se lahko začnejo uporabljati takoj. (17) Ta uredba se mora uporabljati le za izdelke s poreklom iz Unije in Srednje Amerike – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Poglavje I – Splošne določbe Člen 1 Opredelitev pojmov V tej uredbi: (a) „izdelki“ pomenijo blago s poreklom iz Unije ali srednjeameriške države. Izdelek, vključen v preiskavo, lahko krije eno ali več tarifnih postavk ali njihov podsegment, odvisno od posebnih tržnih okoliščin, ali vsako delitev izdelka, ki se običajno uporablja v industriji Unije; (b) „zainteresirane strani“ pomenijo strani, na katere vpliva uvoz zadevnega izdelka; (c) „industrija Unije“ pomeni proizvajalce Unije kot celoto, ki proizvajajo podobne ali neposredno konkurenčne izdelke in delujejo znotraj ozemlja Unije, ali tiste proizvajalce Unije, katerih skupna proizvodnja podobnih ali neposredno konkurenčnih izdelkov predstavlja večji delež celotne proizvodnje teh izdelkov v Uniji. V primerih, ko je podoben ali neposredno konkurenčen izdelek zgolj eden od več izdelkov, ki jih proizvajajo proizvajalci, ki sestavljajo industrijo Unije, se industrija opredeli kot specifične operacije, ki so del proizvodnje podobnega ali neposredno konkurenčnega izdelka; (d) „resna škoda“ pomeni znatno splošno poslabšanje položaja proizvajalcev Unije; (e) „grožnja resne škode“ pomeni resno škodo, ki je nedvomno neizogibna. Ugotavljanje obstoja grožnje resne škode temelji na preverljivih dejstvih in ne zgolj na domnevah, sklepih ali oddaljeni možnosti. Pri ugotavljanju obstoja grožnje resne škode bi bilo treba med drugim upoštevati napovedi, ocene in analize, opravljene na podlagi dejavnikov iz člena 4(5); (f) „prehodno obdobje“ pomeni 10 let od datuma začetka uporabe Sporazuma za vsak izdelek, za katerega je seznamu za odpravo tarif določeno obdobje odprave tarif, ki je krajše od 10 let. Za izdelke, za katere je na seznamu za odpravo tarif določeno obdobje odprave tarif, ki je 10 let ali več, pomeni „prehodno obdobje“ obdobje odprave tarif za izdelek z navedenega seznama, podaljšano za 3 leta. (g) „srednjeameriška država“ pomeni Kostariko, Salvador, Gvatemalo, Honduras, Nikaragvo ali Panamo. Člen 2 Načela 1. V skladu s to uredbo se zaščitni ukrep lahko uvede, kadar se izdelek s poreklom iz države Srednje Amerike zaradi znižanja ali odprave carin za navedeni izdelek uvaža v Unijo v tako povečanih količinah, v absolutnem smislu ali glede na proizvodnjo Unije, in pod takimi pogoji, da povzroča resno škodo ali resno ogroža industrijo Unije, ki proizvaja podoben ali neposredno konkurenčen izdelek. 2. Zaščitni ukrepi so lahko v naslednjih oblikah: (a) opustitev nadaljnjega znižanja carinske stopnje za zadevni izdelek, kot je določena na seznamu pogodbenice EU iz Priloge I (Odprava carin) k Sporazumu; (b) zvišanje carinske stopnje za zadevni izdelek na raven, ki ne presega nižje od naslednjih: – carinske stopnje države z največjimi ugodnostmi (v nadaljnjem besedilu: MFN) za izdelek, veljavne v trenutku sprejetja ukrepa, ali – uporabljene carinske stopnje MFN za izdelek, ki velja na dan pred datumom začetka veljavnosti Sporazuma. 3. Nobeden izmed navedenih ukrepov se ne uporablja v okviru preferencialnih dajatev prostih tarifnih kvot, odobrenih s tem sporazumom. Člen 3 Začetek postopkov 1. Preiskava se začne na zahtevo države članice, katere koli pravne osebe ali katerega koli združenja, ki ni pravna oseba in deluje v imenu industrije Unije, ali na pobudo Komisije, če je po njenem mnenju očitno dovolj dokazov prima facie, opredeljenih na podlagi dejavnikov iz člena 4(5), ki upravičujejo takšen začetek. 2. Zahtevek za začetek preiskave vključuje dokaze, da so izpolnjeni pogoji za sprejetje zaščitnega ukrepa iz člena 2(1). Zahteva na splošno vsebuje naslednje informacije: stopnjo in obseg povečanja uvoza zadevnega izdelka, izraženo absolutno in relativno, delež domačega trga, ki ga prevzame povečani uvoz, ter spremembe v stopnji prodaje, proizvodnje, produktivnosti, izkoriščenosti zmogljivosti, dobička in izgub ter zaposlenosti. 3. Preiskava se lahko začne tudi v primeru, da se uvoz zgoščeno poveča v eni ali več državah članicah pod pogojem, da je dovolj dokazov prima facie o tem, da so izpolnjeni pogoji za začetek preiskave, kot je opredeljeno na podlagi dejavnikov iz člena 4(5). 4. Država članica obvesti Komisijo, če je glede na gibanja uvoza iz srednjeameriške države treba sprejeti zaščitne ukrepe. Te informacije morajo vsebovati razpoložljive dokaze, ugotovljene na podlagi dejavnikov iz člena 4(5). Komisija posreduje navedene informacije vsem državam članicam. 5. Kadar je očitno, da obstaja dovolj dokazov prima facie, določenih na podlagi dejavnikov iz člena 4(5), ki upravičujejo začetek postopka, Komisija objavi obvestilo v Uradnem listu Evropske unije. Preiskava se začne v enem mesecu po prejemu zahtevka ali informacij v skladu z odstavkom 1. 6. Obvestilo iz odstavka 5: (c) vsebuje povzetek prejetih informacij in zahtevo, da se vse zadevne informacije sporočijo Komisiji; (d) določa rok, v katerem lahko zainteresirane strani predložijo pisna stališča in informacije, če jih je treba upoštevati pri preiskavi; (e) določa rok, v katerem lahko zainteresirane strani zaprosijo za zaslišanje pri Komisiji v skladu s členom 4(9). Člen 4 Preiskava 1. Po začetku postopka Komisija začne preiskavo. Rok iz odstavka 3 začne teči na dan, ko je sklep o začetku preiskave objavljen v Uradnem listu Evropske unije. 2. Komisija lahko od držav članic zahteva, da zagotovijo informacije, države članice pa storijo vse potrebno, da ugodijo takšni zahtevi. Če so te informacije v splošnem interesu in niso zaupne narave v smislu člena 11, se dodajo dokumentaciji, ki ni zaupne narave, kot je določeno v odstavku 8. 3. Če je le mogoče, se preiskava konča v šestih mesecih po začetku. Ta rok se lahko podaljša za dodatne tri mesece v izjemnih okoliščinah, kot na primer ob vključitvi nenavadno visokega števila strani ali v primeru zapletenih tržnih razmer. Komisija uradno obvesti vse zainteresirane strani o vsakršnem tovrstnem podaljšanju in pojasni razloge, ki so pripeljali do tega podaljšanja. 4. Komisija zahteva vse informacije, za katere meni, da so potrebne za ugotovitve v zvezi s pogoji iz člena 2(1), in si prizadeva te informacije preveriti, kadar meni, da je to ustrezno. 5. Komisija v preiskavi oceni vse ustrezne objektivne in merljive dejavnike, ki vplivajo na položaj industrije Unije, zlasti stopnjo in obseg povečanja uvoza zadevnega izdelka v absolutnem in relativnem smislu, delež notranjega trga, ki ga zadeva povečan uvoz, ter spremembe ravni prodaje, proizvodnje, produktivnosti, izkoriščenosti zmogljivosti, dobička in izgube ter zaposlenosti. Ta seznam ni izčrpen in Komisija lahko upošteva tudi druge zadevne dejavnike za ugotavljanje obstoja škode ali grožnje resne škode, na primer delnice, cene, donos na vloženi kapital, denarni tok in druge dejavnike, ki povzročajo, so morda povzročili ali bi lahko povzročili resno škodo industriji Unije. 6. Zainteresirane strani, ki so se javile v skladu s členom 3(6)(b), in predstavniki zadevne srednjeameriške države lahko na pisno zahtevo pregledajo vse informacije, predložene Komisiji v okviru preiskave, razen internih dokumentov, ki so jih pripravili organi Unije ali njene države članice, če so te informacije pomembne za predstavitev njihovega primera, niso zaupne v smislu člena 11 in jih Komisija uporablja v preiskavi. Zainteresirane strani, ki so se javile, lahko Komisiji sporočijo svoja stališča o informacijah. Ta stališča se upoštevajo, če so podprta z zadostnimi dokazi prima facie. 7. Komisija zagotovi, da so vsi podatki in statistike, ki se uporabljajo v preiskavi, na voljo in so razumljivi, pregledni in preverljivi. 8. Komisija takoj, ko se vzpostavi potrebni tehnični okvir, zagotovi z geslom zaščiten spletni dostop do dokumentacije nezaupne narave (v nadaljnjem besedilu: spletna platforma), ki ga upravlja in prek katerega se posredujejo vse zadevne informacije, ki niso zaupne v smislu člena 11. Zainteresiranim stranem iz preiskave, kakor tudi državam članicam in Evropskemu parlamentu, se zagotovi dostop do te spletne platforme. 9. Komisija zainteresirane strani zasliši, zlasti če so te vložile pisni zahtevek v roku iz obvestila, objavljenega v Uradnem listu Evropske unije, iz katerega je razvidno, da bo izid preiskave verjetno vplival nanje in da obstajajo posebni razlogi, zaradi katerih morajo biti ustno zaslišane. Komisija takšne strani kasneje zasliši tudi večkrat, če obstajajo posebni razlogi, da se ponovno zaslišijo. 10. Če informacije niso predložene v rokih, ki jih določi Komisija, ali če je preiskava znatno ovirana, se lahko pozitivne ali negativne ugotovitve sprejmejo na podlagi razpoložljivih dejstev. Če Komisija ugotovi, da je katera koli zainteresirana stran ali tretja stran predložila napačne ali zavajajoče informacije, navedenih informacij ne upošteva in lahko uporabi razpoložljiva dejstva. 11. Komisija zadevno srednjeameriško državo pisno uradno obvesti o začetku preiskave. Člen 5 Predhodni nadzorni ukrepi 1. Kadar so uvozni trendi za izdelek s poreklom iz srednjeameriške države takšni, da bi lahko privedli do enega od položajev iz členov 2 in 3, se za uvoz tega izdelka lahko uvedejo predhodni nadzorni ukrepi. 2. Komisija sprejme predhodne nadzorne ukrepe v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 12(2). 3. Trajanje veljavnosti predhodnih nadzornih ukrepov je omejeno. Če ni določeno drugače, prenehajo veljati ob koncu drugega šestmesečnega obdobja, ki sledi šestmesečnemu obdobju po njihovi uvedbi. Člen 6 Uvedba začasnih zaščitnih ukrepov 1. Začasni zaščitni ukrepi se uporabijo v nujnih primerih, ko bi odlašanje povzročilo škodo, ki bi jo bilo težko popraviti, v skladu s predhodno ugotovitvijo na podlagi dejavnikov iz člena 4(5), da obstajajo zadostni dokazi prima facie, da se je uvoz izdelka s poreklom iz srednjeameriške države povečal zaradi zmanjšanja ali odprave carin v skladu s seznamom za odpravo tarif Evropske unije iz Priloge I (Odprava carin) k Sporazumu, in da takšen uvoz povzroča resno škodo ali resno ogroža industrijo Unije. Komisija sprejme začasne ukrepe v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 12(2). V nujnih primerih, vključno v primeru iz odstavka 2, Komisija sprejme začasne zaščitne ukrepe, ki se začnejo uporabljati takoj, v skladu s postopkom iz člena 12(4). 2. Kadar država članica zahteva takojšnje ukrepanje Komisije in kadar so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1, Komisija sprejme sklep najpozneje v petih delovnih dneh po prejemu zahteve. 3. Začasni ukrepi se ne uporabljajo več kot 200 dni. 4. Če se začasni zaščitni ukrepi razveljavijo, ker preiskava pokaže, da pogoji iz člena 2(1) niso izpolnjeni, se kakršna koli carina, obračunana na podlagi teh začasnih ukrepov, samodejno povrne. 5. Ukrepi iz tega člena veljajo za vsak izdelek, ki se sprosti v prosti promet po začetku njihove veljavnosti. Vendar pa ti ukrepi ne preprečujejo sprostitve izdelkov v prosti promet, ki so že na poti v Unijo, pod pogojem, da ni mogoče spremeniti kraja namembnosti teh izdelkov. Člen 7 Zaključek preiskave in postopek brez ukrepov 1. Kadar dokončno ugotovljena dejstva kažejo, da pogoji iz člena 2(1) niso izpolnjeni, Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 12(3) sprejme sklep o zaključku preiskave in postopkov. 2. Komisija ob ustreznem upoštevanju varstva zaupnih informacij v smislu člena 11 objavi poročilo, ki vsebuje njene ugotovitve in utemeljene sklepe v zvezi z vsemi ustreznimi vprašanji, ki se nanašajo na dejansko stanje in pravno podlago. Člen 8 Uvedba dokončnih ukrepov 1. Kadar dokončno ugotovljena dejstva kažejo, da so pogoji iz člena 2(1) izpolnjeni, Komisija zadevo predloži v preučitev Pridružitvenemu odboru v skladu s členom 116 Sporazuma. Kadar Pridružitveni odbor ni dal priporočil ali ni bila sprejeta nobena zadovoljiva rešitev v 30 dneh po predložitvi v preučitev, lahko Komisija sprejme sklep o uvedbi dokončnih zaščitnih ukrepov v skladu s postopkom pregleda iz člena 12(3). 2. Komisija ob ustreznem upoštevanju varstva zaupnih informacij v smislu člena 11 objavi poročilo s povzetkom bistvenih dejstev in premislekov, ki so pomembni za sklep. Člen 9 Trajanje in pregled zaščitnih ukrepov 1. Zaščitni ukrep velja samo tako dolgo, kot je to potrebno za preprečitev ali odpravo resne škode in omogočanje lažje prilagoditve. To obdobje ne presega dveh let, razen če se podaljša v skladu z odstavkom 3. 2. Zaščitni ukrep ostaja veljaven do rezultatov pregleda iz odstavka 3 med vsakim obdobjem podaljšanja. 3. Začetno obdobje zaščitnega ukrepa se lahko izjemoma podaljša do dveh let, če je ugotovljeno, da je zaščitni ukrep še vedno potreben za preprečevanje ali odpravo resne škode ter da obstajajo dokazi o prilagajanju industrije Unije. 4. Pred vsakim podaljšanjem v skladu z odstavkom 3 se opravi preiskava na zahtevo države članice, katere koli pravne osebe ali katerega koli združenja, ki ni pravna oseba in deluje v imenu industrije Unije, ali na pobudo Komisije, če je na podlagi dejavnikov iz člena 4(5) dovolj dokazov prima facie, da so izpolnjeni pogoji iz odstavka 3. 5. Začetek preiskave se objavi v skladu s členom 3(5) in členom 3(6). Preiskava in vsaka odločitev o podaljšanju v skladu z odstavkom 3 se izvedeta v skladu z določbami členov 4, 7 in 8. 6. Skupno trajanje zaščitnega ukrepa ne sme preseči štirih let, vključno z morebitnimi začasnimi ukrepi. 7. Zaščitni ukrep se ne uporablja po izteku prehodnega obdobja, razen s privolitvijo zadevne srednjeameriške države. 8. Noben zaščitni ukrep se ne uporablja za uvoz izdelka, ki je bil predhodno predmet takega ukrepa, razen po preteku obdobja, ki je enako polovici obdobja, med katerim se je zaščitni ukrep uporabljal v obdobju neposredno pred tem. Člen 10 Najbolj oddaljene regije Evropske unije 1. V skladu z določbami iz tega poglavja se lahko uvede zaščitni ukrep, kadar se kateri koli izdelek s poreklom iz srednjeameriške države uvaža v Unijo v tako povečanih količinah in pod takimi pogoji, da povzroči resno poslabšanje gospodarskih razmer v eni ali več najbolj oddaljenih regij Unije iz člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije ali grozi, da bo to povzročil. Člen 11 Zaupnost 1. Informacije, prejete v skladu s to uredbo, se uporabijo samo v namene, zaradi katerih so bile zahtevane. 2. Niti zaupne informacije niti informacije, predložene na zaupni osnovi, ki so prejete v skladu s to uredbo, se ne razkrijejo brez posebnega dovoljenja njihovega predlagatelja. 3. V vsakem zahtevku za zaupno obravnavo so navedeni razlogi za zaupnost informacij. Če pa predlagatelj informacije ne želi niti objaviti niti dovoliti njenega razkritja v splošnem ali kot povzetek ter če se izkaže, da zahteva za zaupno obravnavo ni upravičena, se zadevne informacije lahko ne upoštevajo. 4. Informacije se v vsakem primeru štejejo za zaupne, če je verjetno, da bi njihovo razkritje bistveno škodovalo predlagatelju ali viru takih informacij. 5. Odstavki 1 do 4 ne izključujejo sklicevanja organov Unije na splošne informacije in predvsem na razloge, na katerih temeljijo sklepi, sprejeti v skladu s to uredbo. Vendar ti organi upoštevajo zakonite interese zadevnih fizičnih in pravnih oseb, da se njihove poslovne skrivnosti ne razkrijejo. Člen 12 Postopek za odbor 1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 4(1) Uredbe Sveta (ES) št. 260/2009 z dne 26. februarja 2009 o skupnih pravilih za uvoz[5]. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011. 3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. 4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 4 Uredbe. Poglavje II – Stabilizacijski mehanizem za banane Člen 13 Stabilizacijski mehanizem za banane 1. Za banane s poreklom iz Srednje Amerike iz tarifne številke 0803.00.19 kombinirane nomenklature (sveže banane, razen pisang) in navedene pod kategorijo „ST“ na seznamu pogodbenice EU iz Priloge I (Odprava carin) k Sporazumu se uporablja stabilizacijski mehanizem do 1. januarja 2020. 2. Za uvoz iz srednjeameriške države za izdelke iz odstavka 1 je določen ločen letni sprožitveni obseg uvoza, kakor prikazuje preglednica v Prilogi k tej uredbi. Za uvoz izdelkov iz odstavka 1 po preferencialni carini je poleg dokazila o poreklu, določenem v Prilogi III (opredelitev „izdelkov s poreklom“ in metod upravnega sodelovanja) k Sporazumu s Srednjo Ameriko, treba predložiti izvozno potrdilo, ki ga izda pristojni organ srednjeameriške države, iz katere se izdelki izvažajo. Ko se v ustreznem koledarskem letu doseže sprožitveni obseg, lahko Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 12(3) v navedenem letu takoj začasno opusti preferencialno carino za največ tri mesece in največ do konca koledarskega leta. 3. Komisija v primeru opustitve veljavne preferencialne carine uporabi osnovno carinsko stopnjo ali carinsko stopnjo MFN, pri čemer upošteva stopnjo, ki je ob sprejetju ukrepa nižja. 4. Komisija v primeru uporabe ukrepov iz odstavkov 2 in 3 takoj začne posvetovanja s prizadeto državo, da stanje analizira in oceni na podlagi dejanskih razpoložljivih podatkov. 5. Ukrepi iz odstavkov 2 in 3 se lahko uporabljajo samo v obdobju, ki se konča 31. decembra 2019. Poglavje III – Končne določbe Člen 14 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od datuma začetka uporabe Sporazuma, kot je določeno v členu 353 Sporazuma. V Uradnem listu Evropske unije se objavi obvestilo o datumu veljavnosti Sporazuma. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik Priloga Preglednica o sprožitvenem obsegu uvoza za uporabo stabilizacijskega mehanizma za banane iz Dodatka 3 k Prilogi I k Sporazumu Leto || Sprožitveni obseg uvoza (v tonah) Kostarika || Panama || Honduras || Gvatemala || Nikaragva || Salvador do 31. decembra 2010 || 1 025 000 || 375 000 || 50 000 || 50 000 || 10 000 || 2 000 1.1.–31.12.2011 || 1 076 250 || 393 750 || 52 500 || 52 500 || 10 500 || 2 100 1.1.–31.12.2012 || 1 127 500 || 412 500 || 55 000 || 55 000 || 11 000 || 2 200 1.1.–31.12.2013 || 1 178 750 || 431 250 || 57 500 || 57 500 || 11 500 || 2 300 1.1.–31.12.2014 || 1 230 000 || 450 000 || 60 000 || 60 000 || 12 000 || 2 400 1.1.–31.12.2015 || 1 281 250 || 468 750 || 62 500 || 62 500 || 12 500 || 2 500 1.1.–31.12.2016 || 1 332 500 || 487 500 || 65 000 || 65 000 || 13 000 || 2 600 1.1.–31.12.2017 || 1 383 750 || 506 250 || 67 500 || 67 500 || 13 500 || 2 700 1.1.–31.12.2018 || 1 435 000 || 525 000 || 70 000 || 70 000 || 14 000 || 2 800 1.1.–31.12.2019 || 1 486 250 || 543 750 || 72 500 || 72 500 || 14 500 || 2 900 od 1. januarja 2020 in pozneje || ni relevantno || ni relevantno || ni relevantno || ni relevantno || ni relevantno || ni relevantno [1] Stališče Evropskega parlamenta z dne 17. februarja 2011 (še ni objavljeno v Uradnem listu Evropske unije) in Sklep Sveta z dne ... [2] [3] [4] UL L 55, 28.2.2011, str. 13. [5] UL L 84, 31.3.2009, str. 1.