-Makrofinančna pomoč Ukrajini III: Sozakonodajalca sta aprila 2015 odobrila tretji ukrep v višini največ 1,8 milijarde EUR v obliki posojil. Skupaj z ukrepoma, izvedenima med majem 2014 in aprilom 2015 , je bila Ukrajini od začetka krize zagotovljena makrofinančna pomoč v višini 3,4 milijarde EUR. Po izplačilu prvega obroka 600 milijonov EUR v juliju 2015 je bil drugi obrok 600 milijonov EUR izplačan aprila 2017 kot odziv na ukrepe, ki so jih oblasti sprejele konec leta 2016 in na začetku leta 2017. Številne politične zaveze, povezane s tretjim in zadnjim obrokom 600 milijonov EUR, vključno glede boja proti korupciji, do izteka obdobja razpoložljivosti pomoči v januarju 2018 niso bile uresničene. Komisija zato ni mogla izplačati zadnjega obroka v okviru makrofinančne pomoči III, obrok pa je bil uradno preklican 17. januarja 2018.

Leto 2017 sta zaznamovala končanje ukrepov makrofinančne pomoči v Gruziji in Tuniziji, ki je bilo iz razlogov, na katere EU ni mogla vplivati, odloženo, ter napredek pri izvajanju novih programov makrofinančne pomoči v Jordaniji in Tuniziji, odobrenih v letu 2016. Septembra 2017 sta Evropski parlament in Svet sprejela sklep o zagotovitvi makrofinančne pomoči Moldaviji, Komisija pa je predlagala nov ukrep v Gruziji. Nazadnje, tretji program makrofinančne pomoči v Ukrajini se je januarja 2018 iztekel brez izplačila končnega obroka, saj je bil napredek pri izvajanju dogovorjenih strukturnih reform nezadosten.

To letno poročilo je pripravljeno v skladu z obveznostjo obveščanja Komisije, kot je določena v različnih sklepih Sveta ter skupnih sklepih Evropskega parlamenta in Sveta o ukrepih makrofinančne pomoči. Poročilu je priložen delovni dokument služb Komisije, ki vsebuje podrobnejšo analizo makroekonomskega okolja in izvajanja posameznih ukrepov makrofinančne pomoči.

Makrofinančna pomoč dopolnjuje program prilagoditev in reform, dogovorjen z Mednarodnim denarnim skladom (v nadaljnjem besedilu: MDS), in je pogojena z njegovim obstojem. Makrofinančna pomoč je odvisna tudi od tega, ali država upravičenka spoštuje človekove pravice in učinkovite demokratične mehanizme. Sprosti se v obrokih, strogo odvisno od uspešnega izvajanja trdnih reformnih ukrepov, katerih cilj je vrniti gospodarstvo države upravičenke na dolgoročno trajnostno pot. Na ta način makrofinančna pomoč dopolnjuje redno pomoč za sodelovanje EU ter prispeva k širšemu cilju ohranjanja stabilnosti in spodbujanja blaginje zunaj EU. Makrofinančna pomoč je bila zaradi vztrajne makroekonomske in politične nestabilnosti v sosedstvu EU splošno priznana kot učinkovit instrument za odzivanje na krizo, ki EU omogoča prepoznavno in prožno posredovanje ter ima močan politični vzvod.

Makrofinančna pomoč je finančni instrument EU, namenjen obravnavi izrednih potreb po zunanjem financiranju držav, ki so zemljepisno, gospodarsko in politično blizu EU. Glavni cilj makrofinančne pomoči je obnoviti makroekonomsko in finančno stabilnost v državah kandidatkah, potencialnih državah kandidatkah in državah evropskega sosedstva ter hkrati spodbujati makroekonomske prilagoditve in strukturne reforme. Lahko je v obliki posojil, pri čemer si Komisija potrebna sredstva izposodi na kapitalskih trgih, nato pa jih posodi državi upravičenki, ali pa, v posebnih okoliščinah, v obliki nepovratnih sredstev, ki se financirajo iz proračuna EU.

Novembra 2014 je izbruhnil velik škandal v zvezi z bančnimi goljufijami in razkril hude težave z upravljanjem, ki jih je spremljala politična nestabilnost. Ti dogodki so povzročili upočasnitev gospodarske rasti, prekinitev proračunske podpore, ki so jo Moldaviji zagotavljale njene mednarodne partnerice, ter poslabšanje fiskalnega in plačilnobilančnega položaja. Moldavski BDP se je v letu 2015 zmanjšal za 0,5 % in šele leta 2016 je gospodarstvo zraslo za 4,1 %. V obdobju 2017–2019 naj bi gospodarstvo ostajalo v okviru 3,5–4,0 % ob podpori potrošnje in fiskalnih spodbud. Inflacijski pritisk je bil obvladan, letna inflacija pa naj bi predvidoma ostajala stabilna pri 6,5 % v letu 2017, v letu 2018 pa naj bi se upočasnila na 4,4 %. Izboljšanje zunanjega povpraševanja in cen je pripomoglo k višji rasti izvoza. Vendar pa se je zaradi ponovnega zvišanja uvoznih cen primarnih proizvodov in okrevanja domačega povpraševanja poslabšal primanjkljaj tekočega računa, ki je bil leta 2017 enak 6 %. V letu 2017 so se v primerjavi z letom 2016 začela ponovno zviševati nakazila delavcev. Finančna stabilnost je bila ohranjena, napredujejo obsežna prizadevanja za očiščenje sektorja, vključno s prizadevanji za izboljšanje preglednosti zainteresiranih strani in diagnostike bank.

Memorandum o soglasju in sporazum o posojilu makrofinančne pomoči II sta bila podpisana 19. septembra 2017. Memorandum o soglasju določa ambiciozen program reform, povezanih z vsakim od dveh obrokov, ki bosta izplačana v okviru makrofinančne pomoči. Področja, na katerih so bili postavljeni pogoji, vključujejo naslednje reforme: (i) povečati preglednost davčnega sistema in pobiranje davkov; (ii) okrepiti upravljanje javnih financ, mrežo socialne varnosti in trg dela; (iii) olajšati naložbe in trgovine ter (iv) izboljšati učinkovitost vodnega sektorja.

Hkrati sta Evropski parlament in Svet 14. decembra 2016 sprejela sklep o drugem programu makrofinančne pomoči II v višini 200 milijonov EUR v obliki posojil. Program makrofinančne pomoči II, ki dopolnjuje 180 milijonov EUR iz programa makrofinančne pomoči I, izplačanih v letu 2015, bo pomagal Jordaniji obravnavati njene povečane potrebe po zunanjem in fiskalnem financiranju, ki so večinoma povezane z regionalno nestabilnostjo, vključno s prisotnostjo velikega števila sirskih beguncev v Jordaniji.

Jordansko gospodarstvo je bilo še vedno prizadeto zaradi učinkov krize v Siriji in Iraku: blokirane trgovinske poti, manjše neposredne tuje naložbe in zunanji prihodki so upočasnili rast ter vplivali na zunanji in fiskalni položaj Jordanije. Hkrati je konflikt v Siriji povzročil pritok okoli 1,3 milijona sirskih beguncev v Jordanijo, s čimer se je povečal pritisk na fiskalni položaj Jordanije ter njene javne storitve in infrastrukturo.

Po zaključku drugega ukrepa makrofinančne pomoči je gruzijska vlada v juniju 2017 zaprosila za nadaljnjo makrofinančno pomoč EU. Septembra 2017 je Komisija predložila predlog Evropskemu parlamentu in Svetu za makrofinančno pomoč v višini 45 milijonov EUR, od katerih bo 35 milijonov EUR zagotovljenih v obliki posojil in 10 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev. Po sprejetju sklepa s strani Evropskega parlamenta in Sveta ter po podpisu memoranduma o soglasju naj bi bila makrofinančna pomoč Gruziji izplačana v dveh obrokih v letu 2018.

Gruzijski BDP se je med januarjem in novembrom 2017 povečal za 4,8 % ter naj bi se v celotnem letu 2017 predvidoma povečal za več kot 4 %, pospešila pa sta ga okrevanje zunanjega in domačega povpraševanja ter povečanje naložb. Lanskoletna gospodarska rast, ki je bila višja od pričakovane, sledi dvema letoma upočasnitve zaradi zunanjih šokov, zlasti upočasnitve gospodarske rasti v regiji. Presežna uspešnost na podlagi gospodarske rasti, višje od pričakovane, naj bi predvidoma omogočila znižanje splošnega javnofinančnega primanjkljaja na 3,5 % BDP v letu 2017 v primerjavi s 4,1 % v letu 2016. Javni dolg Gruzije naj bi se v letu 2017 predvidoma zmanjšal na okoli 42 % BDP (v primerjavi s 45 % v letu 2016). Vendar je plačilnobilančni položaj Gruzije zaradi velikega primanjkljaja tekočega računa (v letu 2017 naj bi bil predvidoma okoli 10 %) in visokega zunanjega dolga (v letu 2017 naj bi znašal 107 %) še vedno negotov. Mednarodne rezerve Gruzije so bile v absolutnem smislu od leta 2011 na splošno stabilne in so ob koncu leta 2017 znašale skupno 3,0 milijarde USD (kar ustreza vrednosti približno trimesečnega uvoza), vendar pa so se potrebe po rezervah povečevale in so trenutno pod ravnjo, ki je po oceni MDS ustrezna.

Makroekonomski obeti za Gruzijo ostajajo negotovi. Kljub povečani rasti BDP v letu 2017 se gospodarstvo sooča s tveganji zaradi zunanjih neravnovesij (zlasti z velikim primanjkljajem tekočega računa in pomembnim zunanjim dolgom) in mednarodnih rezerv, ki so pod ustrezno ravnjo.

Vlada Moldavije je marca 2016 tudi ponovno zaprosila za novo makrofinančno pomoč iz EU. Komisija je 13. januarja 2017 Moldaviji predlagala makrofinančno pomoč v višini največ 100 milijonov EUR, in sicer 60 milijonov EUR v obliki posojil in 40 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev. Evropski parlament in Svet sta 13. septembra 2017 podpisala sklep o razširitvi makrofinančne pomoči na Moldavijo. Cilj pomoči je pomagati Moldaviji, da pokrije del svojih preostalih potreb po zunanjem financiranju ter zmanjša občutljivost gospodarstva v zvezi s plačilno bilanco in proračunom v naslednjih dveh letih.

24. novembra 2017 so bili z moldavskimi organi podpisani memorandum o soglasju, sporazum o posojilu in sporazumi o nepovratnih sredstvih. Moldavija je obvestila, da je 18. januarja 2018 izpolnila nacionalne postopke za začetek veljavnosti teh treh sporazumov. Memorandum o soglasju določa ambiciozen program reform, povezanih z vsakim od treh obrokov, ki bodo izplačani v okviru makrofinančne pomoči. Postavljeni pogoji obsegajo: (i) reforme za okrepitev upravljanja v finančnem sektorju, upravljanje javnih financ ter boj proti korupciji in pranju denarja; (ii) reformo energetskega sektorja in (iii) spremljevalne ukrepe za okrepitev mreže socialne varnosti, izboljšanje naložbenega ozračja ter podporo izvajanju sporazuma o poglobljenem in celovitem prostotrgovinskem območju.

2.2.4Tunizija

Od revolucije leta 2011 so se v Tuniziji upočasnile gospodarske dejavnosti in pojavile vse resnejše težave s plačilno bilanco. Vzroki za to so v nujni prilagoditvi gospodarstva po spremembi režima in zaradi vrste terorističnih napadov v letu 2015, ki so močno vplivali na nekatere ključne sektorje države (npr. turizem in promet). V letu 2017 je tunizijsko gospodarstvo kazalo nekatere znake okrevanja, pri čemer je bila rast BDP po skoraj dveh letih brez rasti (0,8 % leta 2015 in 1,1 % leta 2016) ocenjena na okoli 2 %. Skozi vse leto se je povečevala inflacija, ki je ob koncu leta presegla 6 % v primerjavi s 4,2 % ob koncu leta 2016. Stanje javnih financ se je skozi leta poslabševalo, večinoma zaradi povečane porabe (zlasti za plače), ki ni bila dovolj uravnotežena s spodbujanjem rasti prihodkov zaradi ukrepov davčne reforme, ki so se izvajali od leta 2016. Javnofinančni primanjkljaj naj bi po ocenah za leto 2017 znašal več kot 6 % BDP, dolg pa naj bi ob koncu leta dosegel 70 %. Tudi zunanji položaj se je v zadnjem času poslabševal, saj se primanjkljaj tekočega računa približuje 10 % BDP, izčrpane rezerve so ob koncu leta 2017 ustrezale 90-dnevnemu uvozu, skupni zunanji dolg pa znaša okrog 70 % BDP.

Tunizija je junija 2013 prvič sklenila aranžma „stand-by“ z MDS v višini 1,75 milijarde USD. Ureditev je potekla decembra 2015. Drugi program MDS v okviru instrumenta za povečanje financiranja se je začel izvajati maja 2016 v znesku 2,9 milijarde USD za obdobje 48 mesecev. Zaradi nekaterih zamud pri izvajanju reforme sta bila doslej izplačana le dva obroka EFF (vsak po približno 320 milijonov USD), in sicer po začetku izvajanja programa in po zaključku prvega pregleda v juniju 2017. Drugi pregled je bil decembra 2017 zaključen s sporazumom na ravni osebja, odbor pa ga je odobril 23. marca 2018.

Sozakonodajalca sta prvi ukrep makrofinančne pomoči (makrofinančna pomoč I) v višini 300 milijonov EUR odobrila maja 2014, izvajati se je začel v marcu 2015, zadnji obrok pa je bil izplačan julija 2017. Medtem so po terorističnih napadih leta 2015 in zaostritvi krize tunizijske oblasti avgusta navedenega leta zaprosile za drugi ukrep makrofinančne pomoči (makrofinančna pomoč II). Sozakonodajalca sta ga odobrila julija 2016. Ukrep makrofinančne pomoči II obsega posojilo v znesku 500 milijonov EUR, ki naj bi bilo izplačano v treh obrokih po 200 milijonov EUR, 150 milijonov EUR in 150 milijonov EUR. Prvi obrok, ki ni odvisen od morebitnih pogojev iz memoranduma o soglasju, je bil izplačan 25. oktobra 2017. Politični ukrepi, ki se zahtevajo za izplačilo drugega in tretjega obroka, zadevajo ključna področja reform, kot so javna uprava in splošno upravljanje javnih financ, davčni sistem, socialna politika in politika zaposlovanja, bančni sektor in poslovno okolje. Če bodo vsi ustrezni ukrepi uresničeni, bi bila lahko obroka izplačana pred koncem leta 2018.

2.2.5Ukrajina

Ukrajinsko gospodarstvo je v letih 2014 in 2015 prizadela globoka recesija, zaradi katere se je realni BDP skrčil za 6,6 % oziroma 9,8 %. Medtem ko je kriza odražala makroekonomske in strukturne slabosti Ukrajine, jo je sprožil konflikt, ki ga je izzvala Rusija s svojim destabilizacijskim ravnanjem na vzhodu države ter je pripeljal do izgube zaupanja in prizadel proizvodno zmogljivost države. Kombinacija močnega političnega odziva oblasti in obsežnega svežnja mednarodne pomoči je pripomogla k ponovni rasti ukrajinskega gospodarstva v letu 2016 (2,3 %). Okrevanje se je nadaljevalo v leto 2017, v katerem je Ukrajina v prvih treh četrtletjih dosegla 2,3-odstotno rast (v primerjavi s prvimi tremi četrtletji leta 2016). Širjenje gospodarske dejavnosti v letu 2017 je bilo predvsem posledica naložb in potrošnje gospodinjstev zaradi rasti plač in stabilizacije menjalnega tečaja. Izboljšala se je tudi vzdržnost javnih financ, pri čemer se je javni dolg ustalil pri približno 75,6 % BDP ob koncu leta 2017, delno zaradi prizadevanj vlade za fiskalno konsolidacijo v zadnjih treh letih. Kljub izboljšanju gospodarskega položaja Ukrajine po letu 2015 so še vedno prisotne številne zunanje ranljivosti. Povzročajo jih predvsem obnavljanje mednarodnih rezerv Ukrajine, ki je počasnejše od pričakovanega, odvisnost države od izvoza primarnih proizvodov in stalna visoka raven zunanje zadolženosti.

Kot odgovor na zaprosilo Ukrajine za finančno podporo je MDS državi marca 2015 odobril štiriletni instrument za povečanje financiranja v višini 17,5 milijarde USD. Program se bo iztekel marca 2019. V okviru tega programa je bilo doslej izplačanih 8,5 milijarde USD, nekajkrat z daljšimi zamudami zaradi šibkega izvajanja reform. Zaključek pregleda programa, ki še poteka in traja od sredine leta 2017 ter bi bil lahko podlaga za izplačilo 1,9 milijarde EUR, je odvisen od tega, ali bo Ukrajina izpolnila več prejšnjih ukrepov.

Podpora EU Ukrajini je bila sestavni del mednarodnega finančnega svežnja, ki ga je pripravil MDS in v katerem je bilo Ukrajini danih na voljo 3,4 milijarde EUR makrofinančne pomoči EU. Od tega je bilo 2,8 milijarde EUR izplačanih v obdobju 2014–2017, vključno z 1,6 milijarde EUR kot del prvih dveh ukrepov makrofinančne pomoči in dvema obrokoma v višini 600 milijonov EUR kot del tretjega ukrepa makrofinančne pomoči. Zadnji obrok v višini 600 milijonov EUR je bil Ukrajini dan na voljo v okviru tretjega programa makrofinančne pomoči, pogojen pa je bil z izvedbo 21 političnih ukrepov, dogovorjenih v memorandumu o soglasju. Ukrajina je izpolnila 17 svojih političnih zavez, povezanih s tem izplačilom, vključno z reformami upravljanja javnih financ, javno upravo, energetiko in sodstvom. Štirje ukrepi ob izteku veljavnosti programa makrofinančne pomoči niso bili izpolnjeni. Med njimi sta bila dva ukrepa v zvezi z bojem proti korupciji, vključno z uvedbo mehanizma za preverjanje prijav premoženja, ki jih predložijo javni uradniki. Zato je bil tretji obrok makrofinančne pomoči 18. januarja 2018 preklican.

Po zaprosilu Ukrajine je Komisija je 9. marca 2018 vložila predlog o zagotovitvi dodatne 1 milijarde EUR makrofinančne pomoči Ukrajini v obliki posojil, ki se izplača v dveh obrokih v obdobju 2018–2019.

2.3Pregled reform, ki se podpirajo z ukrepi makrofinančne pomoči

Merila za strukturne reforme v memorandumu o soglasju določajo nabor ukrepov, ki jih mora država upravičenka sprejeti za krepitev makroekonomske in finančne stabilnosti ter večjo vzdržnost njenega plačilnobilančnega položaja.

Pri programih makrofinančne pomoči, ki so se izvajali v letu 2017, sta se število in vrsta dogovorjenih ukrepov v državah vzhodnega in južnega sosedstva razlikovala. Pri vzhodnem sosedstvu so bili pogoji najpogosteje namenjeni izboljšanju upravljanja javnega sektorja, sledile so jim reforme za izboljšanje poslovnega okolja ter reforme, namenjene energetskemu sektorju in boju proti korupciji in pranju denarja. Pogoji iz memoranduma o soglasju v državah južnega sosedstva so bili manj številni, osredotočali pa so se na upravljanje javnega sektorja in socialno zaščito ter ukrepe omrežja socialne varnosti in trga dela.

Upravljanje s strani javnega sektorja Boj proti korupciji in pranju denarja Energetski sektor Poslovno okolje Finančni sektor Mreža socialne varnosti in trg dela Drugo Gruzija II 2 0 0 2 2 2 0 Jordanija II 6 0 0 0 0 4 1 Moldavija 5 6 5 7 5 0 0 Tunizija I 2 0 0 2 2 2 1 Tunizija II 5 0 0 2 1 6 1 Ukrajina III 14 4 6 6 2 4 0 Vzhodno sosedstvo 21 10 11 15 9 6 0 Južno sosedstvo 13 0 0 4 3 12 3

3Zagotavljanje pravilne uporabe sredstev v okviru makrofinančne pomoči: operativne ocene, naknadna vrednotenja in revizije

3.1Operativne ocene

Komisija v skladu z zahtevami iz finančne uredbe EU ob pomoči zunanjih svetovalcev izvaja operativne ocene, da bi pridobila ustrezna zagotovila o delovanju upravnih postopkov in finančnih tokov držav upravičenk.

Operativne ocene se osredotočajo na sisteme upravljanja javnih financ, zlasti na organiziranost ministrstev za finance in centralnih bank ter postopke, ki jih izvajajo, konkretneje na upravljanje računov, ki prejemajo sredstva EU. Poleg tega je posebna pozornost namenjena načinu delovanja institucij za zunanjo revizijo, njihovi neodvisnosti, delovnim programom in učinkovitosti njihovih kontrol. Pregledajo se tudi postopki javnih naročil na centralni ravni.