SKUPNO POROČILO EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o napredku Srbije pri doseganju potrebne stopnje skladnosti z merili za članstvo in zlasti izpolnjevanja ključne prednostne naloge glede vidnega in trajnega izboljšanja odnosov s Kosovom*

1. Uvod

Evropska komisija je v svojem mnenju iz oktobra 2011 o prošnji Srbije za članstvo[1] ugotovila, da je Srbija „na dobri poti, da zadovoljivo izpolni politična merila, ki jih je Evropski svet določil v Københavnu leta 1993, in pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, če bo še naprej dosegala napredek in bo poiskala praktične rešitve za težave s Kosovom“. Priporočila je, da „se s Srbijo začnejo pogajanja o pristopu k Evropski uniji, takoj ko bo dosegla dodaten znaten napredek pri izpolnjevanju naslednje ključne prednostne naloge [v smislu sprejetja dodatnih ukrepov] za normalizacijo odnosov s Kosovom v skladu s pogoji stabilizacijsko-pridružitvenega procesa […]“. Marca 2012 je Evropski svet na podlagi priporočila Komisije in prvih rezultatov Srbije pri izboljševanju odnosov s Kosovom Srbiji podelil status države kandidatke.

Zaradi napredka pri dialogu med Srbijo in Kosovom, ki ga podpira EU in poteka pod okriljem visoke predstavnice Evropske unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednice Komisije, ter glede na dodaten pomemben napredek, ki naj bi bil dosežen v prvi polovici leta 2013, je Svet v svojih sklepih z dne 11. decembra 2012 izrazil pripravljenost, da med irskim predsedovanjem ponovno oceni napredek Srbije na podlagi poročila, ki ga bosta Komisija in visoka predstavnica predložila spomladi 2013, da bi morda s sklepom odobril začetek pristopnih pogajanj s Srbijo.

V tem poročilu je zato opisan dodatni napredek, ki ga je Srbija dosegla med 11. decembrom 2012 in 15. aprilom 2013. Ocenjeni so najnovejših dosežki pri obravnavanju ključne prednostne naloge izboljšanja odnosov s Kosovom v okviru dialoga na visoki ravni in tudi v okviru dejanskega izvajanja sporazumov, sklenjenih v letih 2011 in 2012.

Prav tako so predstavljena in ocenjena nedavna prizadevanja za okrepitev programa reform, povezanih z EU, še zlasti pozorno pa je proučen najnovejši razvoj na področju pravne države, zlasti reforme sodstva, protikorupcijske politike in boja proti organiziranemu kriminalu, neodvisnosti ključnih institucij, svobode medijev, protidiskriminacijske politike, varstva manjšin in izboljšanja poslovnega okolja. Poleg tega so ocenjene nedavne pobude Srbije, da prevzame konstruktivno vlogo v regiji in izboljša odnose s svojimi sosedami.

Ocena v tem poročilu upošteva informacije, ki sta jih zbrala in analizirala Komisija in visoka predstavnica, ter med drugim vključuje prispevke srbskih organov, ugotovitve strokovnih misij, pa tudi informacije, ki so jih sporočile države članice EU ter mednarodne organizacije in organizacije civilne družbe. V zaključku sporočila so sklepne ugotovitve in priporočila.

2. Izboljšanje odnosov s Kosovom

Po volitvah v Srbiji se je dialog med Beogradom in Prištino ob podpori visoke predstavnice razvil v politični proces na visoki ravni.

Oktobra 2012 se je začela vrsta srečanj na visoki ravni med predsednikoma obeh vlad. Visoka predstavnica je že na začetku obema stranema pojasnila koncept procesa: šlo naj bi za postopni proces, ki bi od reševanja preprostejših vprašanj prešel na reševanje bolj zapletenih vprašanj in ne bi trajal neomejeno. Cilj je postopna normalizacija odnosov med obema stranema (brez poseganja v njuni stališči glede statusa Kosova) in njuno napredovanje pri približevanju EU.

Med oktobrom 2012 in koncem aprila 2013 se je zvrstilo deset srečanj[2]. Poleg tega sta se 6. februarja sestala tudi predsednik Nikolić in predsednik Jahjaga.

V prvi fazi dialoga na visoki ravni, ki je potekala do decembra 2012, so bila v okviru razprav obravnavana manj zahtevna vprašanja, kot so na primer izvajanje integriranega upravljanja meja, verska in kulturna dediščina ter mehanizmi sodelovanja. V teh prvih mesecih so že bili doseženi prvi pomembni rezultati.

Največji napredek je bil dosežen pri izvajanju integriranega upravljanja meja. Do konca decembra 2012 so bile operativne štiri vstopne točke, vključno z dvema vstopnima točkama na severnem Kosovu, od konca februarja pa je operativnih vseh šest vstopnih točk med Srbijo in Kosovom. V okviru razprav o izvajanju sta se obe strani med drugim dogovorili o začetku pobiranja carin in ustanovitvi sklada za razvoj severnega Kosova. Na področju prostega gibanja je bil vzpostavljen režim potovanj z osebno izkaznico, ki dobro deluje. Obe strani še naprej izvajata sporazum o carinskih oznakah. Projekt na področju registra prebivalstva je dobro napredoval in naj bi bil zaključen do januarja 2014. Kar zadeva kataster, sta obe strani še vedno v procesu sprejemanja potrebnih pripravljalnih ukrepov. Sporazum o vzajemnem priznavanju univerzitetnih diplom se izvaja brez težav. Sodelovanje Srbije z misijo EULEX se je na več področjih izboljšalo, z nadaljnjo normalizacijo odnosov med obema stranema pa se bo moralo še okrepiti. Z neposrednimi stiki na visoki ravni in rednimi stiki na operativni ravni se še naprej spodbuja sodelovanje, tudi na področju boja proti organiziranemu kriminalu. Srbija je zavezana celovitemu izvajanju policijskega protokola z misijo EULEX.

Med druge pomembne rezultate, ki sta jih dosegla predsednika obeh vlad, štejejo sporazum o uvedbi mehanizmov sodelovanja ter sporazum o krepitvi varstva objektov verske in kulturne dediščine (ustanovitev posebne/večetnične policijske enote na Kosovu).

V drugi fazi dialoga na visoki ravni, ki poteka od januarja 2013, so bila srečanja med predsednikoma obeh vlad posvečena severnemu Kosovu in vzpostavitvi struktur, ki bi zadostile potrebam lokalnega prebivalstva na področju varnosti in pravosodja, pri čemer bi moralo biti zagotovljeno delovanje enotne institucionalne in upravne ureditve na Kosovu v skladu s sklepi Sveta iz decembra 2012.

Strani sta se med drugim dogovorili, da bi morale njune razprave omogočiti razvoj načel in ureditev, ki bi srbski skupnosti na Kosovu zagotavljali novo vizijo za prihodnost. Pri tem bi bilo treba težave in potrebe zadevne skupnosti obravnavati na način, ki bi omogočal neokrnjeno delovanje institucij in pravnega okvira na Kosovu.

Obe strani sta v celotnem procesu dialoga na visoki ravni pokazali zavezanost in angažiranost. Zlasti sta predsednika obeh vlad razvila dober delovni odnos ter v napetih političnih razmerah pokazala politični pogum in zrelost pri razpravah o zelo občutljivih in zapletenih vprašanjih. V zadnji fazi dialoga sta se srečanj udeležila tudi namestnika predsednikov srbske in kosovske vlade, ki sta s svojo prisotnostjo prispevala k lokalni politični legitimnosti in strokovnemu znanju.

Razprave o severnem Kosovu in težavah srbske skupnosti na Kosovu so se zaključile 19. aprila s parafiranjem „prvega sporazuma o načelih, ki urejajo normalizacijo odnosov“.

V sporazumu je določena ustanovitev združenja (skupnosti) srbskih občin na Kosovu, ki bi delovalo znotraj sedanjega kosovskega pravnega okvira. Združenje (skupnost) bi imelo svoj statut in organe po vzoru drugih obstoječih združenj na Kosovu, zastopano pa bi bilo tudi v centralni vladi.

Kar zadeva policijo, je v besedilu sporazuma potrjeno načelo enotnih policijskih sil na Kosovu ter vključitev vseh policijskih sil na severnem Kosovu v kosovsko policijo. V skladu s tem sporazumom se za štiri občine na severu imenuje regionalni načelnik policije, ki ga kosovsko ministrstvo za notranje zadeve predlaga iz seznama, ki ga pripravijo župani zadevnih občin. Župani štirih občin z večinskim srbskih prebivalstvom na severnem Kosovu se torej pri pripravi seznama posvetujejo z združenjem (skupnostjo) in seznam posredujejo ministrstvu za notranje zadeve, ki nato imenuje kandidata.

V zvezi s sodstvom besedilo sporazuma potrjuje načelo povezovanja in delovanja vseh sodnih organov znotraj kosovskega pravnega okvira. V Prištini bo ustanovljeno drugostopenjsko sodišče, ki bo pristojno za vse kosovske občine z večinskim srbskim prebivalstvom, oddelek tega sodišča pa bo imel stalni sedež v severni Mitrovici.

V skladu z navedenim sporazumom bodo občinske volitve v severnih občinah organizirane leta 2013 pod okriljem OVSE.

V besedilu sporazuma je poleg tega predviden zaključek razprav o energiji in telekomunikacijah do srede junija.

Obe strani sta se dogovorili, da ne bo nobena od njiju blokirala napredka druge strani pri približevanju EU ali spodbujala tretjih, da ta napredek blokirajo.

Poleg tega sta se strani dogovorili o sprejetju izvedbenega načrta do 26. aprila in o ustanovitvi odbora za izvajanje, katerega delovanje bo podpirala EU.

EU pričakuje, da si bosta Srbija in Kosovo v duhu novega razumevanja oz. novih medsebojnih odnosov in brez poseganja v njuni stališči glede statusa Kosova še naprej prizadevala za normalizacijo odnosov in v tem okviru med drugim obravnavala vprašanje vključevanja oz. sodelovanja Kosova v mednarodnih organizacijah.

3. Najnovejši napredek pri izpolnjevanju meril za članstvo 3.1. Uvod

Srbija je v zadnjih mesecih sprejela ukrepe za ponovno oživitev svojega programa reform, povezanih z EU. Srbska vlada je v skladu s ciljem, ki si ga je zastavila na začetka mandata julija 2012, okrepila usklajevanje programa teh reform. Izvajati je začela celovit akcijski načrt, ki ga je sprejela decembra 2012, da bi obravnavala vse ugotovitve iz Komisijinega poročila o napredku iz leta 2012, aprila, junija in septembra 2013 pa namerava objaviti poročila o njegovem izvajanju. V tem okviru je pomemben mejnik nacionalni načrt za približevanje zakonodaje pravnemu redu EU v obdobju 2013–2016, ki ga je vlada sprejela 28. februarja 2013. Nacionalni načrt je podroben programski dokument in vsebuje vse zakonodajne akte, ki jih mora država sprejeti, da bi lahko izvajala obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS) ter se pripravila na nadaljnje približevanje nacionalne zakonodaje pravnemu redu Unije. Navedeni dokument vsebuje izčrpen načrt za približevanje zakonodaje v letu 2013 in pregled ustreznih proračunskih sredstev. Prav tako je podlaga za zagotavljanje učinkovitega nadzora s tem povezanih dejavnosti in boljšega sodelovanja ustreznih zainteresiranih strani.

Srbska vlada je zavezana izboljševanju pravne države kljub nazadovanju v letu 2012, zlasti na področjih reforme sodstva in boja proti korupciji. Na več ključnih področjih se pripravljajo strategije in njihovo sprejetje je predvideno v prvi polovici leta 2013. Vlada je sicer pristala, da na nekaterih področjih izvede obsežna posvetovanja, in je pri tem zaprosila za ustrezno strokovno znanje EU, vendar mora še vedno izboljšati postopek posvetovanja z vsemi zainteresiranimi stranmi, predvsem pa mora parlamentu dati na voljo dovolj časa za izvedbo potrebnega pregleda osnutkov zakonodajnih aktov.

3.2. Napredek pri izvajanju reform

Prvi sklop zakonodajnih sprememb na področju pravne države je bil sprejet decembra 2012 na podlagi predlogov delovnih skupin, ki so bile ustanovljene septembra 2012 in v katerih so sodelovale ključne zainteresirane strani. Zakona o sodniški službi in državnem tožilstvu sta bila spremenjena, da bi se odobril trajni mandat okoli 900 sodnikom, ki so bili poskusno imenovani leta 2009. V kazenskem zakoniku so bile uvedene tri pomembne novosti: inkriminiranje dejanj, ki spodbujajo zlorabo pravice do azila v tuji državi, dekriminalizacija obrekovanja, skupaj z dekriminalizacijo „nedovoljene javne razprave o sodnih postopkih“, ter obravnavanje nekaterih kaznivih dejanj iz sovraštva, storjenih zaradi narodnosti, vere ali spolne usmerjenosti, kot oteževalne okoliščine. Poleg tega je bila spremenjena opredelitev kaznivega dejanja „zlorabe uradnega položaja“, da bi se na novo opredelilo njeno področje uporabe za zasebne subjekte. Še ne končane postopke po členu 359 kazenskega zakonika je treba na podlagi vsakega posameznega primera prerazvrstiti v skladu z novim oddelkom kazenskega zakonika, ki ureja kazniva dejanja s področja gospodarske kriminalitete. V prihodnosti se načrtuje obsežen pregled tega dela kazenskega zakonika, da bi se ugotovile morebitne dodatne potrebne spremembe. Pripraviti je treba podroben načrt za izvajanje novega zakonika o kazenskem postopku.

Kar zadeva reformo sodstva, se je nova srbska vlada znašla pred izredno velikim izzivom, ko je ustavno sodišče julija 2012 z odločbo razveljavilo ponovno imenovane sodnike in tožilce. To je povzročilo veliko praktično težavo, saj je bilo treba približno 800 sodnikov ponovno imenovati na sodniško mesto (tj. približno tretjina vseh sodnikov). V teh razmerah so se morali srbski organi najprej osredotočiti na sprejetje nujnih ukrepov decembra 2012, preden so lahko začeli razvijati srednje- do dolgoročno vizijo, vključno s pripravo celovite strategije, ki bi zagotovila strukturne in trajnostne spremembe, potrebne za nepristransko, neodvisno in učinkovito sodstvo.

Po sodbah ustavnega sodišča iz julija 2012 sta visoki sodni svet in državni tožilski svet v skladu s šestdesetdnevnim rokom, ki ga je odredilo ustavno sodišče, znova imenovala vse sodnike in tožilce, ki niso bili ponovno imenovani. Doslej so ti sodniki ponovno zasedali mesta na sodiščih, na katerih so bili dejavni predtem, ali pa v novih ustanovah, ki so ta sodišča nadomestile. Trenutno se pripravljajo strukturne prilagoditve sodstva in državnega tožilstva, da bi se zagotovila optimalna dodelitev ponovno imenovanih sodnikov, pri kateri bi bile želje posameznikov in njihove ustavne pravice, da niso premeščeni brez svoje privolitve, uravnotežene s potrebami celotnega sodstva v smislu dostopnosti in bližine. Še vedno je opaziti velika neravnovesja v delovni obremenitvi sodnikov in postopki pogosto še vedno trajajo predlogo. Za nadaljnjo reformo mreže sodišč je potrebna celovita analiza delovanja sedanje mreže z vidika stroškov, učinkovitosti in dostopa do sodnega varstva. Za zagotovitev trajnosti reform je potrebna srednje- do dolgoročna strategija za sodstvo.

Na ministrstvu za pravosodje in javno upravo se pripravlja nova strategija za obdobje 2013–2018, v ta namen pa so organizirani redni sestanki delovnih skupin in posvetovanja s ključnimi zainteresiranimi stranmi. Vlada načrtuje, da bo strategijo dokončala spomladi. Nova strategija bo upoštevala težave pri izvajanju strategije iz leta 2006 ter gradila na ključnih načelih neodvisnosti, nepristranskosti in kakovosti pravosodja ter strokovnosti, odgovornosti in učinkovitosti sodstva. Cilj je okrepiti visoki sodni svet in državni tožilski svet, ki sta v skladu z ustavo zadolžena za zagotavljanje neodvisnosti sodstva. Strategija mora obravnavati tudi pomanjkanje resnične neodvisnosti sodstva, ki se kaže na različnih ravneh sedanjega sistema. Postopek imenovanja sodnikov in njihovega napredovanja je še vedno odvisen od bodisi izvršilne bodisi zakonodajne oblasti. Poleg tega mora biti delovanje obeh svetov preglednejše, ravnanje njunih članov pa odgovornejše. Ključni cilj je torej razvoj celovite strategije, ki bi se opirala na izčrpno analizo vrzeli sedanjega okvira. V njeno pripravo morajo biti vključene vse zainteresirane strani in optimalno mora biti izkoriščena podpora, ki je na voljo.

Strategija bi morala biti namenjena tudi krepitvi institucionalne zmogljivosti pravne akademije z vidika zaposlovanja, ki temelji na dosežkih, ter izobraževanja in nadaljnjega usposabljanja sodnikov in tožilcev. Strategijo je treba še izpopolniti in vanjo vključiti podrobne načrte za krepitev okvira za zaposlovanje, vrednotenje in disciplinske postopke ter za spremljanje in merjenje napredka, imenovanje odgovornih institucij ter določanje ustreznih finančnih in človeških virov, pa tudi jasno časovnico za njeno izvajanje.

Delujoč sistem odgovornosti v sodstvu je prav tako eden od prednostnih ciljev. V zvezi s tem izvaja državni tožilski svet posvetovanje o osnutku pravilnika za ocenjevanje strokovnosti tožilcev, ki je bil objavljen februarja 2013. Tudi vrhovni sodni svet je začel posvetovanje o osnutku pravilnika za ocenjevanje sodnikov in predsednikov sodišč. Marca 2012 sprejeti osnutek etičnega kodeksa za tožilce naj bi se kmalu začel izvajati. Etični kodeks za sodnike je treba še bolj sistematično uporabljati. Na podlagi disciplinskega pravilnika, ki ga je pred tremi leti sprejel visoki sodni svet, je bilo sprejetih le nekaj pravnomočnih odločb. Državni tožilski svet je svoj disciplinski pravilnik sprejel julija 2012 in kmalu naj bi se začeli prvi disciplinski postopki.

Boj proti korupciji temelji na pristopu „nične tolerance“ in je osrednji element dejavnosti vlade vse od začetka njenega mandata. Začetih je bilo več preiskav korupcije, tudi na visoki ravni, deloma na podlagi problematičnih primerov privatizacije, ki jih je v preteklosti odkril protikorupcijski svet. Srbija je nekoliko napredovala tudi v boju proti organiziranemu kriminalu. Operativno usklajevanje in sodelovanje med organi pregona je še naprej zadovoljivo. Rezultate Srbije pri učinkovitem preiskovanju, pregonu in obsodbah storilcev kaznivih dejanj korupcije in organiziranega kriminala je treba še izboljšati ter zagotoviti dodatne človeške in finančne vire, med drugim na področju zaščite prič, finančnih preiskav in posebnega tožilstva organiziranega kriminala.

Pripravlja se osnutek strategije o boju proti korupciji za obdobje 2013–2018. Priprava zajema vse vpletene institucije in zadevne zainteresirane strani ter upošteva pozitivne primere iz regije. Cilj strategije je razvoj strukturiranega pristopa za obravnavo vprašanj, kot so dobro upravljanje, neodvisne institucije, notranja in zunanja revizija ter nadzor, zaščita prijaviteljev zlorab, pa tudi sektorski pristop za obravnavo korupcije v občutljivih sektorjih, kot so urbanizem in prostorsko načrtovanje, sodstvo, policija, izobraževanje in zdravstvo. Za izvajanje in spremljanje strategije bi bilo treba bolje opredeliti dopolnjujoče funkcije protikorupcijske agencije in protikorupcijskega sveta, medinstitucionalno sodelovanje pa bi bilo treba olajšati. Vlada načrtuje, da bo strategijo dokončala spomladi. Po izvedbi javnega svetovanja o osnutku strategije se bo začel pripravljati akcijski načrt.

Še vedno so možne izboljšave glede spoštovanja vloge in neodvisnosti ključnih institucij. Poročila in priporočila neodvisnih institucij niso bila deležna zadostne politične podpore in ustreznega ukrepanja. Spoštovanje vloge in neodvisnosti teh institucij je treba dokazati tudi z zagotovitvijo zadostnih in stabilnih virov. Varuh človekovih pravic ter komisar za informacije javnega značaja in varstvo osebnih podatkov sta začela sodelovati z nedavno ustanovljenim parlamentarni odborom za civilni nadzor nad varnostnimi službami. Na podlagi njunih priporočil je parlament februarja 2013 sprejel spremembe zakona o vojaški varnosti in vojaških obveščevalnih službah glede prestrezanja komunikacij za namene državne varnosti. Srbija bi morala v skladu z dobrimi praksami evropskih držav zagotoviti, da njen pravni okvir jasno razlikuje med prestrezanjem komunikacij za namene kazenskih preiskav in za namene državne varnosti.

Pomemben napredek na področju svobode medijev predstavlja dekriminalizacija obrekovanja (glej zgoraj). Poleg tega je bila januarja 2013 ustanovljena ad hoc komisija, ki jo sestavljajo novinarji ter pripadniki policije in varnostnoobveščevalnih služb in naj bi prispevala k razjasnitvi nerešenih primerov umorov novinarjev. Za izvajanje medijske strategije je bila ustanovljena delovna skupina, ki si prizadeva za uskladitev zakonodajnega okvira, da bi se odpravila obstoječa protislovja v zvezi z ustanavljanjem in financiranjem medijev. V pripravi sta dva zakona: zakon o javnem obveščanju in medijih, ki bo zajemal področja informacij javnega značaja, lastništva in koncentracije medijev ter akreditacije tujih dopisnikov, ter zakon o elektronskih medijih, ki bi poleg elektronskih medijev zajemal tudi javno radiotelevizijo. Prvi korak je bil storjen s spremembo zakona o javnih podjetjih, tako da javni organi na vseh ravneh ne bodo več mogli ustanavljati javnih družb v medijskem sektorju. Osnutek zakona o javnem obveščanju in medijih je trenutno predmet javnega posvetovanja; zagotavljati bi moral preglednost pri financiranju in urejati koncentracijo medijev, uvesti ustrezne mejne vrednosti in zgornje meje ter komisiji za varstvo konkurence zagotoviti vlogo v procesu. Na splošno je treba omeniti, da poročanje v medijih še ni dovolj analitično in uravnoteženo, samocenzura pa je še vedno zelo razširjena.

Določen napredek je mogoče opaziti tudi na področju protidiskriminacijske politike, na katerem je splošni pravni okvir večinoma vzpostavljen, vendar bi bilo treba njegovo izvajanje in izvrševanje še izboljšati, za kar so potrebna dosledna prizadevanja organov, vključno z ustvarjanjem ugodnejšega ozračja v družbi. Obravnavanje nekaterih kaznivih dejanj iz sovraštva, storjenih zaradi narodnosti, vere ali spolne usmerjenosti, kot oteževalne okoliščine (glej zgoraj) je dobrodošla novost. V okviru priprave celovite strategije o boju proti diskriminaciji za obdobje 2013–2018 se izvaja aktivno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi. Strategija naj bi bila sprejeta v drugem četrtletju leta 2013, sledil pa bo tudi akcijski načrt za njeno izvajanje. Komisar za varstvo enakosti je izdal publikacijo o civilnopravnem varstvu pred diskriminacijo in priročnik za boj proti diskriminaciji na delovnem mestu, ki bosta v pomoč pravnim strokovnjakom in drugim zainteresiranim stranem. Začele so se priprave za uskladitev več določb srbskega protidiskriminacijskega zakona iz leta 2009 s protidiskriminacijsko direktivo EU iz leta 2001. Okrepile so se tudi dejavnosti na področju varstva pravic lezbijk, gejev, biseksualcev in transseksualcev (LGBT). Zaradi usposabljanja policije, razvoja sodne prakse in boljšega sodelovanja z lezbijkami, geji, biseksualci in transseksualci kot pričami se je na splošno okrepila obravnava primerov diskriminacije zoper to skupino. Pritožbeno sodišče v Novem Sadu je izreklo prvo sodbo v zvezi z diskriminacijo na delovnem mestu na podlagi spolne usmerjenosti. Komisar za varstvo enakosti je še naprej zelo dejavno spodbujal pravice lezbijk, gejev, biseksualcev in transseksualcev. Na splošno je bilo organiziranih več dejavnosti ozaveščanja o problematiki diskriminacije ter zlasti o pravicah lezbijk, gejev, biseksualcev in transseksualcev, glavna cilja skupina pa so bili uslužbenci organov pregona in socialni delavci. Decembra 2012 je v Beogradu potekal prvi seminar v okviru regionalnega projekta Sveta Evrope o tematiki LGBT. Začele so se tudi priprave za beograjsko parado ponosa leta 2013. Takšna prizadevanja je treba nadalje razviti in jih podpreti z jasno politično zavezo, da bi se spodbujala boljše vključevanje in zaščita pravic lezbijk, gejev, biseksualcev in transseksualcev ter povečala strpnost in razumevanje v celotni srbski družbi.

Kar zadeva varstvo manjšin, je Srbija v okviru priprav na volitve v manjšinske svete, ki bodo organizirane leta 2014, začela revizijo zakona o svetih narodnih manjšin iz leta 2009, da bi odpravila nekatere pomanjkljivosti. Pri tem je upoštevala priporočila varuha človekovih pravic in komisarja za informacije javnega značaja, zlasti v zvezi z volilnim postopkom in pravili, ki urejajo statut svetov. Država si je poleg tega prizadevala izboljšati izvajanje zadevnega pravnega okvira na vsem svojem ozemlju. Izvedla je ukrepe za predvajanje televizijskih programov v romunščini v vzhodni Srbiji in z uradnim predpisom uvedla izbirni predmet romunskega jezika in kulture, ki se bo pilotno začel izvajati aprila 2013, uradno pa z naslednjim šolskim letom. Vlada je pozvala srbsko pravoslavno cerkev, naj začne dialog z romunsko pravoslavno cerkvijo, vendar pri vprašanju dostopa do verskih storitev v romunščini še ni bilo napredka. Na območju Sandžaka se je v osnovnih in srednjih šolah začelo poučevanje v bošnjaškem jeziku. V južni Srbiji so bila po nedavnih napetostih zaradi postavitve in odstranitve spomenika v Preševu obnovljena prizadevanja za ponovno vzpostavitev učinkovitega dialoga med osrednjo vlado in lokalnimi oblastmi, da bi lahko rešili vsa pereča vprašanja, vključno s socio-ekonomskim razvojem regije. V južni Srbiji so bili zagotovljeni dodatni učbeniki za pouk v albanskem jeziku. Priložnosti za prakso v državni upravi so od septembra 2012 na voljo tudi pripadnikom albanske, bošnjaške in romske manjšine. Srbija si mora še naprej prizadevati za učinkovitejše izvajanje pravnega okvira po vsej državi, Komisija pa bo pozorno spremljala napredek na tem področju.

Srbija je v zvezi z Romi še naprej aktivno uresničevala operativne sklepe iz skupnega seminarja o romski tematiki s Komisijo, ki je bil organiziran junija 2011. Dodatni seminar bo predvidoma potekal pozneje spomladi. V zvezi z vpisom v register prebivalstva sta bila sprejeta potrebna zakona o vpisu ali naknadnem vpisu oseb brez urejenega pravnega statusa in decembra 2012 so se začeli izvajati novi postopki za vpis zadevnih oseb. Povečalo še je število spodbujevalnih ukrepov v izobraževalnem sektorju in proučujejo se možnosti za nadaljnji razvoj sistema pedagoških pomočnikov (do zdaj 175 oseb). Ukrepi za podporo zaposlitvenih možnosti za Rome se nadaljujejo. Kar zadeva zdravstveno varstvo, je v okviru Ministrstva za delo in socialne zadeve v vlogi zdravstvenih posrednic dejavnih 75 pripadnic romske manjšine. Poleg tega se Romi zdaj lahko prijavijo na centru za socialno pomoč, če nimajo stalnega prebivališča. Na področju stanovanj in prisilnih izselitev je Srbija začela priprave za vključitev ustreznih mednarodnih standardov v nacionalno zakonodajo. Potrebna so nadaljnja trajna prizadevanja in tudi finančna sredstva, da bi se zagotovilo celovito izvajanje srbske strategije za Rome in obravnavanje težkih razmer, v katerih živi romsko prebivalstvo, ki je pogosto tarča nestrpnosti, sovražnega govora in celo fizičnih napadov.

Srbska vlada je prav tako nadaljevala reforme, namenjene izboljšanju gospodarskega in poslovnega okolja. Pomemben in pozitiven napredek predstavlja sprejetje novega zakona o javnih naročilih konec leta 2012. S tem zakonom je bila srbska zakonodaja dodatno usklajena s pravnim redom Unije, postopki javnih naročil pa so na splošno postali učinkovitejši, med drugim s centralizacijo javnih naročil. Okrepljene so bile institucije, pristojne za izvrševanje in spremljanje predpisov o javnih naročilih, sprejeti pa so bili tudi novi predpisi o preprečevanju korupcije in navzkrižja interesov. Na splošno bi moralo to omogočiti bolj pregledne in učinkovite postopke za oddajo javnih naročil ter večjo konkurenčnost. Vlada je sprejela tudi druge ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja, v okviru katerih je odpravila več kot 130 davkom podobnih dajatev in pristojbin, ki bremenijo dejavnosti podjetij, spremenila zakon o DDV in sprejela zakon o omejitvi roka za poravnavo gotovinskih obveznosti. Decembra 2012 se je z veliko zamudo začela reforma podjetij v družbeni lasti, v okviru katere je bil za zaključek prestrukturiranja tovrstnih podjetij določen 18-mesečni rok. Spremembe zakona o notranji trgovini, sprejete januarja 2013, so namenjene zmanjševanju ovir za dostop na trg za prodajalce na drobno.

Država je 1. januarja 2009 začela izvajati začasni sporazum o trgovini in trgovinskih zadevah. Pri izvajanju svojih obveznosti na podlagi tega sporazuma je dosegla zadovoljive rezultate in je odločena obravnavati vsa nerešena vprašanja. Poleg navedenega Srbija v dobri veri sodeluje pri prilagajanju SPS zaradi skorajšnjega pristopa Hrvaške k EU. Nekatera vprašanja na področju državnih pomoči in intelektualne lastnine še niso bila rešena. Zlasti je treba dodatno dokazati neodvisnost komisije za nadzor nad državnimi pomočmi, zagotoviti, da je ta komisija obveščena o vseh ukrepih državne pomoči in da jih tudi odobri, ter nadaljevati prilagajanje obstoječih shem pomoči.

3.3. Regionalno sodelovanje in dvostranski odnosi

Srbska vlada je po nekaterih začetnih težavah po nastopu mandata v zadnjih mesecih okrepila stike na visoki ravni s sosednjimi državami, da bi lahko znova pozitivno prispevala k regionalnemu sodelovanju.

Pomemben mejnik v odnosih s Hrvaško je bil obisk hrvaškega predsednika vlade v Beogradu 16. januarja 2013, med katerim sta se s srbskim predsednikom vlade dogovorila, da si bosta prizadevala za nadaljnje izboljšanje odnosov ter okrepila sodelovanje in skupne dejavnosti na različnih področjih, vključno z integracijo z EU, gospodarstvom, begunci, določitvijo meje, pogrešanimi osebami in vojnimi zločini. Tudi na ministrski ravni je bila organizirana vrsta srečanj, med katerimi je bil zlasti pomemben obisk srbskega zunanjega ministra v Zagrebu marca. Pripravlja se sporazum o sodelovanju med obema državama na področju integracije z EU. Odnosi z Bosno in Hercegovino (BiH) so še vedno dobri. Srbski predsednik vlade je januarja 2013 obiskal Sarajevo, predsednik Sveta ministrov BiH pa je februarja 2013 obiskal Beograd. Decembra 2012 je srbski predsednik v Beogradu sprejel predsednika predsedstva BiH, istega meseca pa sta zunanja ministra obeh držav podpisala memorandum o soglasju glede sodelovanja na področju integracije z EU. Srbski tožilec za vojne zločine in državno tožilstvo Bosne in Hercegovine sta januarja 2013 podpisala protokol o sodelovanju pri pregonu storilcev vojnih zločinov, zločinov proti človečnosti in genocida. Odnosi s Črno goro so se izboljšali. Srbski predsednik je na obisku januarja 2013, ki je potekal v pozitivnem vzdušju, poudaril spoštovanje črnogorske suverenosti in ozemeljske celovitosti. Odnosi z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo so se izboljšali in srbski predsednik vlade je januarja 2013 obiskal Skopje, ob tej priložnosti pa sta se srečala tudi ministra za pravosodje. Strani sta se dogovorili o skupni seji vlad obeh držav, ki naj bi potekala maja 2013 v Beogradu. Srbski zunanji minister je februarja 2013 obiskal Skopje in z makedonskim zunanjim ministrom podpisal sporazum o sodelovanju v procesu integracije z EU. Poleg navedenega je Srbija je ponovno vzpostavljala dobre odnose s Turčijo. Pomen srbsko-turških odnosov v regiji je bil potrjen med obiskom srbskega predsednika Nikolića v Ankari v začetku februarja 2013, ki je sledil obisku turškega zunanjega ministra v Beogradu.

Odnosi Srbije s sosednjimi državami članicami EU Bolgarijo, Madžarsko in Romunijo so še naprej dobri. Ob obisku bolgarskega zunanjega ministra v Srbiji decembra 2012 je bil podpisan sporazum o socialni varnosti, sklenjen pa je bil tudi dogovor glede priprave sporazuma o dobrih sosedskih odnosih. Vzpostavljen je bil skupni kontaktni center za policijsko in carinsko sodelovanje na mejnem prehodu Kalotina. Srbski in bolgarski predsednik vlade sta podpisala sporazum o izvedbi plinske povezave med obema državama. Obisk srbskega predsednika na Madžarskem novembra 2012 je potekal v pozitivnem vzdušju. Srbija je v okviru ukrepov za zajezitev vse številnejših neutemeljenih prošenj za azil v EU okrepila sodelovanje z Madžarsko na področju notranjih zadev. Z Romunijo je še naprej sodelovala na področju varstva manjšin v skladu s skupnim protokolom, ki sta ga državi podpisali marca 2012. Posvetovanja pod okriljem visokega komisarja OVSE za narodne manjšine so se nadaljevala in sprejete so bile ugotovitve glede številnih ukrepov, ko so že bili ali še bodo sprejeti na področju medijev in izobraževanja. Vprašanje verskih storitev še ni rešeno.

4. Sklepne ugotovitve in priporočila

Srbija je v skladu s sklepi Sveta iz decembra 2012 sprejela izredno pomembne ukrepe za vidno in trajno izboljšanje odnosov s Kosovom. Država je aktivno in konstruktivno sodelovala v dialogu s Prištino, ki ga podpira EU, ter začela razprave o vrsti vprašanj, ki jih je treba obravnavati za dosego vidnega in trajnega izboljšanja odnosov s Kosovom.

Po volitvah v Srbiji se je dialog med Beogradom in Prištino ob podpori visoke predstavnice razvil v politični proces na visoki ravni. Med oktobrom 2012 in koncem aprila 2013 se je zvrstilo deset srečanj. Poleg tega sta se 6. februarja sestala tudi predsednik Nikolić in predsednik Jahjaga. Prav tako se je nadaljevalo izvajanje sporazumov, ki so bili doslej sklenjeni v okviru dialoga. Izvajanje sporazuma o zastopanju Kosova v regionalnih forumih je bilo na splošno zagotovljeno, mejnik pri tem pa je bila potrditev članstva Kosova v Svetu za regionalno sodelovanje februarja 2013. Kar zadeva vprašanje integriranega upravljanja meja, so bili na vseh šestih vstopnih točkah odprti skupni začasni mejni prehodi, ki delujejo. Sporazum iz decembra 2012 o varstvu objektov verske in kulturne dediščine se izvaja. Obe strani še naprej izvajata sporazum o carinskih oznakah. Projekt na področju registra prebivalstva je dobro napredoval in naj bi bil zaključen do januarja 2014. Kar zadeva kataster, sta obe strani še vedno v procesu sprejemanja potrebnih pripravljalnih ukrepov. Sporazum o vzajemnem priznavanju univerzitetnih diplom se izvaja brez težav. Sodelovanje Srbije z misijo EULEX se je na nekaterih področjih še naprej izboljševalo.

Strani sta se med drugim dogovorili tudi o začetku pobiranja carin in ustanovitvi sklada za razvoj severnega Kosova. V drugi fazi dialoga na visoki ravni, ki poteka od januarja 2013, so bila srečanja med predsednikoma obeh vlad posvečena severnemu Kosovu, kar je privedlo do parafiranja „prvega sporazuma o načelih, ki urejajo normalizacijo odnosov“ z dne 19. aprila 2013. V sporazumu je med drugim določeno, da bosta strani okrepili razprave o energiji in telekomunikacijah ter jih zaključili do 15. junija 2013.

Komisija glede na navedeno meni, da je Srbija izpolnila ključno prednostno nalogo glede vidnega in trajnega izboljšanja odnosov s Kosovom.

Srbija se je poleg tega zavezala k okrepitvi zagona za reforme na ključnih področjih pravne države, zlasti v zvezi z reformo sodstva in protikorupcijsko politiko, neodvisnostjo ključnih institucij, svobodo medijev, protidiskriminacijsko politiko, varstvom manjšin in poslovnim okoljem. Srbski organi so ponovno pozorno proučili vsa ta področja, za katera so že začeli razvijati celovito in dolgoročno vizijo. Reforme na teh področjih se pripravljajo in bodo osredotočene zlasti na razvoj strategij ter z njimi povezanih akcijskih načrtov ter pripravo osnutkov zakonodajnih aktov. Napredek na teh področjih bo moral biti trajen. To še zlasti velja za sodstvo, ki predstavlja precejšen izziv.

Srbska vlada je v zadnjih mesecih dokazala svojo zavezanost, da pozitivno prispeva k regionalnemu sodelovanju, kar je podkrepila s številnimi stiki na visoki ravni s sosednjimi državami.

Komisija glede na svoje ugotovitve in zaključke iz mnenja iz oktobra 2011 o prošnji Srbije za članstvo, strateškega dokumenta iz oktobra 2012 in poročila za leto 2012 o napredku Srbije ugotavlja, da:

Srbija zdaj zadovoljivo izpolnjuje politična merila in pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega procesa.

Komisija prav tako ponovno potrjuje oceno glede ekonomskih meril ter obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in začasnega sporazuma ter ocenjuje, da je Srbija pripravljena za prevzem obveznosti članstva.

Komisija zato priporoča, da se s Srbijo začnejo pogajanja o pristopu k Evropski uniji.

Komisija bo še naprej spremljala napredek Srbije pri izpolnjevanju meril za članstvo in pogojev stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Pri tem se sklicuje na svoje priporočilo iz oktobra 2012, v skladu s katerim bi bilo treba ukrepe za normalizacijo odnosov med Beogradom in Prištino obravnavati tudi znotraj okvira za prihodnja pristopna pogajanja s Srbijo. Komisija bo med pristopnimi pogajanji še naprej pozorno spremljala izvajanje reform na področju pravne države in temeljnih pravic, zlasti na področju sodstva, boja proti korupciji in protidiskriminacijske politike. V celotnem pristopnem procesu bo uporabljala vse razpoložljive instrumente, zlasti novi pristop glede poglavij o sodstvu in temeljnih pravicah ter območju pravice, svobode in varnosti, ki ga je Evropski svet potrdil decembra 2011.

* To poimenovanje ne posega v stališča glede statusa ter je v skladu z RVSZN 1244/1999 in mnenjem Meddržavnega sodišča o razglasitvi neodvisnosti Kosova.

[1] COM(2011) 668 final.

[2] 19. oktobra, 7. novembra,m 4. decembra, 17. januarja, 20. februarja, 4. in 20. marca ter 2., 17. in 19. aprila.