Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2019/C 420/12)

To sporočilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O ODOBRITVI STANDARDNE SPREMEMBE

„Arcole“

PDO-IT-A0438-AM02

Datum obvestila: 28. 8. 2019

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Črtanje nekaterih vrst – postavk v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša: členi 1, 2, 4, 6, 7 in 9

Opis:

Črtanje nekaterih vrst vina, ki se uporabljajo, in sicer: rdeče biser vino „Arcole“; rdeče mlado vino „Arcole“ (novello); mlado vino rosé „Arcole“ (novello); „Arcole“ garganega, vključno z različico „vendemmia tardiva“ (pozna trgatev); „Arcole“ pinot bianco, sauvignon, carmenere (tudi „riserva“), cabernet sauvignon (tudi „riserva“) in cabernet rranc (tudi „riserva“).

Razlogi:

Zadnjih 20 let vinogradniki veliko pozornosti namenjajo kakovosti svoje proizvodnje ter poskušajo vzpostaviti optimalno ravnotežje med trsi in donosom z omejevanjem količine grozdja na trs in hektar ter doseganjem standarda proizvodnje vin garganega in merlot, ki je primerljiv s tistimi na okoliških gričevnatih območjih.

Na območju vinorodnih površin na rodovitni ravnini, ki se razteza čez pokrajini Verona in Vicenza, uspeva razmeroma veliko različnih sort vinske trte, z idealno mešanico avtohtonih in mednarodnih sort. Delež vinskih trt, zajet s kontrolirano označbo porekla (DOC) „Arcole“, je precejšen, med največjimi izmed kontroliranih označb porekla na ravnini dežele Benečija.

Izkazalo se je, da vinogradniki s tega območja, ki so pogosto vajeni stalnih inovacij v sektorju sadja in zelenjave, veliko pozornosti namenjajo tudi spremembam v vinogradniškem sektorju. To se kaže v hitrem odzivanju letne proizvodnje na zadovoljevanje potreb vinarn in v hitrem spreminjanju sort v zadnjih petnajstih letih kot odziv na povpraševanje na hitro razvijajočem se trgu za vino.

Ta sprememba vpliva tudi na naslednje oddelke enotnega dokumenta: 1.4 Opis vina; 1.5.2 Največji donosi; 1.7 Glavne sorte vinske trte; 1.8. Povezava z geografskim območjem.

2. Poenostavitev sistemov, ki se uporabljajo za gojenje in povečevanje donosa (v tonah/ha) nekaterih sort vinske trte – postavke v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša: člen 4

Opis:

Poenostavitev sistemov, ki se uporabljajo za gojenje in povečevanje donosa (v tonah/ha) naslednjih sort vinske trte: od 16 do 18 garganego; od 13 do 15 za pinot grigio; od 14 do 18 za chardonnay; od 15 do 16 za merlot (v tonah/hektar).

Razlogi:

Sprejeta je bila odločitev o poenostavitvi opisov, da bi se omogočili sodobnejši načini gojenja vinske trte za prilagoditev vinogradništva inovacijam zadnjih let. Večina navdušenih in inovativnih vinogradnikov na tem območju se je zaradi potrebe po sprejetju modelov vinogradništva, ki pomenijo alternativo tradicionalni veronski brajdi, odločila za gojitveno obliko dvojnega špalirja ali GDC (ženevskega dvojnega špalirja) za nove nasade, da bi dosegli dobro stopnjo produktivnosti in hkrati omogočili uporabo mehanizacije. Ker se trg z vini hitro razvija v prid rdečim vinom, proizvedenim iz mednarodnih sort vinske trte, tj. vinom, ki so dobro strukturirana ter z ugodnim razmerjem med ceno in vrednostjo, so zasadili trse z najboljšimi kombinacijami uporabljenih cepičev in klonov v prizadevanju, da bi se dosegla dobra kakovost po sprejemljivih stroških. Izkazalo se je, da imajo dobljeni proizvodi z večjimi donosi enako raven kakovosti v kemijskih, fizikalnih in organoleptičnih lastnostih, kot je povprečje za vina, proizvedena s prejšnjimi donosi, ter da se bolje prilagajajo novim pristopom.

Ta sprememba vpliva tudi na naslednje oddelke enotnega dokumenta: 1.5.2 Največji donosi:

3. Vstavitev novih oblik pakiranja in materialov ter sistemov zapiranja, ki vplivajo na člen 8 specifikacije proizvoda

Opis:

Vstavitev novih oblik pakiranja, materialov in sistemov zapiranja – prilagoditev pravil o zamaških (uvedba možnosti vrečke v škatli) in steklenicah do 9 litrov pri penečih vinih.

Razlogi:

Cilj je prilagoditi označbo povpraševanju na trgu. V nekaterih primerih zahteve glede materialov ali sistemov zapiranja prihajajo neposredno od distributerjev.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Arcole

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

5. Kakovostno peneče vino

8. Biser vino

4. Opis vina:

„Arcole“ chardonnay

barva: slamnato rumena;

vonj: značilno fin, eleganten;

okus: suh, občasno mehek in nežen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 11 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g/l, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Biser vino „Arcole“ chardonnay

barva: slamnato rumena, ki včasih prehaja v zelenkasto, sijoča;

vonj: značilen, z intenzivno, nežno aromo;

okus: srednje poln, skladen, rahlo grenkast;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 10,5 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5,5 g/l, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

„Arcole“ pinot grigio

barva: od slamnato rumene do jantarjeve, občasno z bakrenimi odtenki;

vonj: nežen, značilen, saden;

okus: suh, skladen, značilen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 11 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g/l, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

„Arcole“ merlot

barva: rubinasto rdeča, če je vino mlado; če je vino starano, postane bolj granatno rdeče barve;

vonj: precej intenziven, značilen;

okus: suh, rahlo grenkast;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 11,5 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 18 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Belo vino „Arcole“

barva: slamnato rumena, ki včasih prehaja v zelenkasto;

vonj: značilen, z intenzivno, nežno aromo;

okus: suh, srednje poln, skladen, rahlo grenkast;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 10,5 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Belo peneče vino „Arcole“ ali peneče vino „Arcole“

pena: fina in obstojna;

barva: slamnato rumena različne intenzivnosti;

vonj: značilen, rahlo saden;

okus: mineralen, značilen, nežen, vrste vina: izredno suh, zelo suh, suh, polsuh, polsladek in sladek;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 11 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Rdeče vino „Arcole“

barva: rubinasto rdeča;

vonj: intenziven in nežen;

okus: suh, srednje poln in skladen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 11 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 18 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Rdeče vino „Arcole riserva“

barva: rubinasto rdeča;

vonj: intenziven in nežen;

okus: suh, srednje poln in skladen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 12 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 22 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Belo biser vino „Arcole“ ali biser vino „Arcole“

barva: slamnato rumena, ki včasih prehaja v sijočo zelenkasto;

vonj: značilen, z intenzivno, nežno aromo;

okus: srednje poln, skladen, rahlo grenkast, suh, polsuh ali sladek;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 10,50 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 15 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Vino rosé „Arcole“

barva: bledo rubinasto rdeča; svetla;

vonj: značilen, z intenzivno, nežno aromo;

okus: srednje poln, skladen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 10,50 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Biser vino rosé „Arcole“

vonj: značilen, z intenzivno, nežno aromo;

barva: bledo rubinasto rdeča;

okus: srednje poln, skladen, suh, polsuh ali sladek;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 10,50 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 16 g\l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Belo vino „Arcole passito“ ali vino „Arcole passito“

barva: zlato rumena različne intenzivnosti;

vonj: prijeten, intenziven in saden;

okus: prijeten, sladek, žameten, skladen, poln, občasno z lesnimi notami;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 14,50 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 24 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 5 g, izražena v gramih vinske kisline na liter Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Črno vino „Arcole nero“

barva: intenzivno rdeča, ki sčasoma postane bolj granatno rdeča;

vonj: značilen, poudarjen, prefinjen;

okus: poln, žameten, topel, dobro strukturiran in dolgotrajen;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 13,50 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 26 g/l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

„Arcole“ merlot „riserva“

barva: rubinasto rdeča, če je vino mlado; če je vino starano, postane bolj granatno rdeče barve;

vonj: precej intenziven, značilen;

okus: suh, rahlo grenkast;

najmanjši volumenski delež skupnega alkohola: 12 vol. %;

najmanjši ekstrakt brez sladkorja: 22 g\l.

Vsi analitski parametri, ki niso navedeni v spodnji preglednici, so skladni z omejitvami iz nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin 4,5 g/l, izražena kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

5. Enološki postopki

(a) Osnovni enološki postopki

JIH NI.

(b) Največji donosi

Garganega

18 000 kilogramov grozdja na hektar

Pinot grigio

15 000 kilogramov grozdja na hektar

Chardonnay

18 000 kilogramov grozdja na hektar

Merlot

16 000 kilogramov grozdja na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Območje proizvodnje vin s kontrolirano označbo porekla „Arcole“ vključuje:

pokrajina Verona: celotno upravno ozemlje naslednjih občin: Arcole, Cologna Veneta, Albaredo d’Adige, Zimella, Veronella, Zevio, Belfiore d’Adige ter tudi del upravnega ozemlja občin Caldiero, San Bonifacio, Soave, Colognola ai Colli, Monteforte, Lavagno, Pressana, Vago in San Martino Buon Albergo;

pokrajina Vicenza: celotna upravna ozemlja občin Lonigo, Sarego, Alonte, Orgiano, Sossano in Rovereto di Guà.

Območje je razmejeno, kot sledi: od 322. kilometra državne ceste mejna črta poteka zahodno vzdolž iste ceste v smeri proti občini Caldiero, seka ozemlje občin Soave in Colognola ai Colli ter se nato usmeri proti jugu in poteka ob obrobju gričevja Rocca in Gazzo nad 40 metri nadmorske višine, nato pa se na državni cesti št. 11 obrne nazaj proti severu. Od tam mejna črta poteka zahodno vzdolž državne ceste št. 11, dokler na ozemlju občine Lavagno ne seka avtoceste Serenissima, po kateri poteka v občini San Martino Buon Albergo vse do kraja Mulino Vecchio, nato pa se nadaljuje proti jugu vzdolž meje občine San Martino Buon Albergo do bližine Pontocella, kjer sledi meji občine Zevio na celotnem odseku južno od vasi, dokler ne doseže meje občine Belfiore pri kraju Porto della Bova, nato še naprej sledi navedeni meji vzdolž reke Adiže v smeri proti občini Albaredo vse do Moggie.

Tam se usmeri proti vzhodu in poteka vzdolž meje občine Albaredo, dokler v naselju Boschirolle ne doseže meje občine Veronella, od koder poteka vzdolž kanala Dugale Ansòn in zavije proti severu do Gallinare, kjer se spet usmeri proti vzhodu vzdolž kanala Dugale Gatto, dokler ne doseže meje občine Cologna Veneta na severu. Mejna črta nato poteka po meji občine Cologna Veneta, mimo kraja Pra do meje občine Pressana na reki Fratta, ki teče proti jugovzhodu, mimo opuščene železniške proge in kraja Ponte Rosso.

Nato poteka vzdolž navedene meje, dokler ne doseže meje med občinama Pressana in Minerbe, ki ji sledi do meje pokrajine Padova v Rovenegi. Nato sledi pokrajinski meji, najprej vzdolž ceste Via Rovenega, nato pa vzdolž ceste Via Argine Padovano vse do občine Rovereto di Guà, kjer poteka mimo Caprana in doseže reko Guà.

Črta nato poteka vzdolž reke Guà proti severozahodu, kjer seka mejo med občinama Rovereto di Guà in Cologna Veneta v kraju Boara. Od tam sledi meji občine Cologna proti vzhodu vse do Salbora, nato pa zavije proti severozahodu in poteka vzdolž meje pokrajine z Vicenzo vse do S. Sebastiana, prečka Orlandi ter se nadaljuje proti severu vse do drenažnega kanala Ronego in meje občine Orgiano. Od tam sledi kanalu Alonte proti vzhodu, mimo Case Como, se nato združi z mejo občine Sossano in mimo kraja Pozza poteka vse do Ponte Sbusa.

Od tam zavije proti severu, mimo Termina in Ponte Maria ter poteka vse do kanala Fiumicello, nato za kratek čas zavije proti severu in nato proti vzhodu, pri čemer ves čas sledi meji občine Sossano, mimo krajev Campagnola in Pozza. Od tam mejna črta spet zavije proti jugu, mimo Fontanelle in Pontela vse do meje občine Orgiano, ki ji sledi proti severu vzdolž kanala Liona, nato zavije proti vzhodu mimo Dossole vse do meje občine Alonte, ki ji za kratek čas sledi v smeri proti severu vse do meje občine Lonigo, mimo Ca Bandie in naprej do Cirona, nato zavije proti jugovzhodu in se združi z mejo občine Sarego blizu hriba Crearo, kjer se nadaljuje v smeri proti severu, mimo Giacomellija vse do reke Bredola, vzdolž katere poteka v smeri proti jugovzhodu, nato pa naprej mimo kraja Canova e Navesella.

Od tam meja občine Sarego poteka proti vzhodu, mimo naselij Frigon Basso in Muraro, kjer se spet združi z mejo občine Lonigo. Tej meji sledi proti severu vse do železniške proge Milano–Benetke, ob kateri poteka vse do Dovara, od koder se nadaljuje proti severu in zavije proti vzhodu blizu državne ceste št. 11, kjer doseže mejo občine San Bonifacio v kraju Fossacan. Od tam se nadaljuje proti severu vzdolž meje med pokrajinama Verona in Vicenza vse do državne ceste št. 11 pri Torri di Confine, od tam pa naprej proti severu vse do avtoceste Serenissima. Nato sledi avtocesti proti zahodu, seka potok Aldegà in vstopi v občino Monteforte, se nadaljuje vedno vzdolž avtoceste do ceste za San Lorenzo in naprej proti jugu do državne ceste št. 11 blizu mostu čez potok Alpone v bližini tovarne sladkorja San Bonifacio. Nato sledi državni cesti št. 11 proti zahodu in se vrne na izhodiščno točko na 322. kilometru.

7. Glavne sorte vinske trte

Pinot grigio

Garganega B.

Garganega B. – grecanico dorato B.

Merlot N.

Garganega B. – garganego

Chardonnay B.

8. Opis povezave

Arcole

Zgodovinski in človeški dejavniki

Kontrolirana označba porekla „Arcole“ je dobila ime po eni od občin na območju, ki ga zajema označba.

Občina Arcole je namreč glavna referenčna točka za to območje tako zaradi geografskega položaja v njegovem središču kot zaradi posebnega pomena za proizvodnjo in pomembne zgodovinske dediščine, povezane z Napoleonovimi bitkami, ki so močno zaznamovale tamkajšnje življenje in zgodovino. Most čez potok Alpone ter obelisk, ki obeležuje bitko med francosko in avstrijsko vojsko, ki je potekala od 15. do 17. novembra 1796, sta med najpomembnejšimi simboli tega.

Ta most ostaja simbol kontrolirane označbe porekla Arcole, saj predstavlja tradicije in ponos prebivalcev teh območij.

Čeprav je vinogradništvo na tem območju prisotno že več kot 2 000 let, deloma zaradi komunikacijskih poti, zaradi katerih je bilo to območje tako dovzetno za rimsko kolonizacijo, in sicer Adiže (reka) in Porcilane (cesta), se je v srednjem veku okrepilo. Možnost prevažanja vina, proizvedenega na območjih v bližini občine Arcole, je pripomogla k splošni širitvi vinogradništva.

Za celotno območje občine Arcole se je uporabljajo ime „Fiumenovo“, ki označuje večino poplavne ravnice, ki je bila nekoč prekrita z gozdovi, podrastjo in ribniki. Zemljiške knjige ter darilne, najeme, nakupne in prodajne listine neizogibno vsebujejo sklicevanja na vino in proizvodnjo vina, ki se je razvila iz mreže opatij na tem območju, kot sta San Pietro di Villanova in Lepia.

Vinske trte so bile zelo cenjene tudi v Beneški republiki. Okrožje „Colognese“ na območju občine Arcole je bilo v času Beneške republike cenjeno kot območje z dobrimi povezavami z mestom, ki ga je oskrbovalo z obilo vina, žita in konoplje, brez katerih Benečani niso mogli živeti.

Kontrolirana označba porekla „Arcole“ je bila priznana z ministrskim odlokom z dne 4. septembra 2000, objavljenim v italijanskem uradnem listu št. 214 4. septembra 2000, s čimer se je zbrala ta pomembna zgodovinska in vinogradniška dediščina ter povečala vloga tega pomembnega območja z dolgo tradicijo med pokrajinama Verona in Vicenza. To območje je znano po muljastih, peščenih tleh, ki dajejo vinom edinstvene značilnosti. Zaradi potrebe po upravljanju in doseganju najboljših možnih rezultatov v teh časih preobražanja in razvoja proizvodnje, je bilo 8. februarja 2001 ustanovljeno združenje za zaščito.

Razvoj na tem območju je značilen za vinogradništvo na nižinskih območjih, kjer so načini gojenja vinske trte tradicionalno bolj razširjeni in se uporabljajo vinske trte iz več različnih virov. Samo profesionalnosti vinogradnikov v zadnjih letih gre zasluga za izbor sort, ki so najbolj primerne za to območje. Izbrana so bila najboljša tla in uvedeni na novo razviti načini zasaditve, da bi se dosegla najboljša kakovost vina. Proizvajalci so bistveno spremenili proizvodno strukturo s selektivnim, natančnim in konkurenčnim pristopom, ki postaja značilen za način dela vinogradnikov.

Ta napredek se spodbuja, njegovo vrednost pa izkorišča organizacijska struktura na tem območju, ki jo že od nekdaj usklajujejo vinogradniške zadruge. Te strukture ne le ustvarjajo vrednost, ampak tudi spodbujajo proizvajalce, naj gojijo sorte vinske trte, ki so na trgu najbolj cenjene. Proizvajalci, ki so se odločili za naložbe v to območje, stavijo na obnovo vinogradov ter nove pristope h gojenju vinske trte in gostoti zasaditve kot dejavnike, ki prispevajo k visoki kakovosti grozdja.

Arcole

Naravni dejavniki

Območje je na jugozahodu enakomerno ravno in kaže značilne lastnosti aluvialne ravnine. Gričevnato območje se začne pri Mottskem reliefu v kraju San Bonifacio in delu gričevja Colli Berici na vzhodu.

Tla v nižinah, ki so primerna za vinogradništvo, so večinoma peščeno-glinasta.

Z morfološkega vidika je ravnina razdeljena na grebene, terase in pobočja z različnimi nadmorskimi višinami, ki ne presegajo približno deset metrov.

Tla so globoka in pogosto vsebujejo veliko peska.

Tla, na katerih se goji vinska trta, iz katere se proizvaja vino z označbo porekla Arcole, večinoma oblikujeta erozija in sedimentacija, večinoma iz reke Adiže, sekundarno pa tudi iz drugih lokalnih vodnih poti.

Ta tla večinoma sestavljajo peščeni nanosi z gramoznimi materiali, ki so prisotni v manjšem obsegu.

Peščeni nanosi vsebujejo različne deleže mulja na lokalni ravni. Območja, na katerih se pojavljajo muljasto-peščeni grebeni, ki se razvijajo v različne smeri, ustrezajo nekdanjim tokovom iste reke. Medtem ko so muljaste usedline, ki izvirajo z območja Lessinia, rdečkasto rjave, pa so tiste, ki izvirajo iz reke Adiže blede lešnikovo rjave barve.

Na delu območja proizvodnje vina z označbo porekla Arcole v pokrajini Vicenza je reka Frassine naplavila sloj temno rdeče aluvialne prsti, ki prekriva tla, ki jih je v kvartarju oblikoval ledenik Adiže in Sarce. Ta sloj je nastal z izpiranjem dolomita z vsebnostjo laporja, bazalta, porfirja, apnenca ali sadre itd.

Območje, na katerem se proizvaja vino z označbo porekla Arcole, ima razmeroma enotno celinsko podnebje z zelo vročimi, soparnimi poletji in ostrimi, meglenimi zimami. Najvišje temperature se pojavljajo v obdobju med drugimi desetimi dnevi julija in prvimi desetimi dnevi avgusta, najnižje pa v obdobju med prvimi in tretjimi desetimi dnevi januarja.

Letne temperaturne razlike so precej velike, padavin pa je malo, vendar so enakomerno razporejene skozi vse leto.

Posebnosti proizvoda

Kljub številnim vrstam vina v specifikaciji proizvoda se bomo zaradi enostavnosti osredotočili na tri:

— Bela vina: belo vino „Arcole“, „Arcole“ chardonnay in „Arcole“ pinot grigio so ponavadi slamnato rumene barve z zelenkastimi odtenki, ko so mlada, s staranjem pa postanejo bolj zlate barve. Njihov vonj je eleganten in nežen, zlasti če se proizvajajo iz grozdja vinskih trt, ki se gojijo na bolj peščenih tleh. So svežega, polnega okusa, dišeča in aromatična, zaradi vpliva, ki ga imata tla in okolje na njihove lastnosti, pa nikoli niso preveč sadna.

— Rdeča vina, proizvedena iz sort merlot in cabernet sauvignon, so intenzivne rubinasto rdeče, mlada vina pa bolj vijoličaste barve. S staranjem dobivajo bolj granatno rdeč odtenek. Vonj je vedno intenziven, z razpoznavnimi notami kakava, vijolic in malin. Okus je na splošno suh in izrazito zeliščen pri cabernetu. Kompleksnost in prijetno mehka tekstura se s staranjem krepita.

— Črno vino „Arcole nero“: pridobljen s sušenjem grozdja sort merlot in cabernet sauvignon približno dva meseca, ki mu sledi obdobje zorenja, ki traja najmanj dve leti in najmanj tri mesece v lesenih sodih, da se pridobi barva, ki je rubinasto rdeča z vijoličastimi odtenki do rubinasto rdeča, ki sčasoma postane bolj granatno rdeča, če se vino stara dlje časa. Vonj je kompleksen, s prijetnimi notami vanilje, lesa in včasih dima, ki prispevajo k značilnostim sort. Je polnega okusa, z nežnimi tanini ter bolj prefinjenim in nežnim vonjem kot vina, ki se ne starajo v lesenih sodih.

Vzročna povezava med okoljem in proizvodom

Na razmeroma raznovrstnih tleh sta mulj in pesek najbolj stalna značilnost na tem območju, kar pomeni, da imajo vina dobro opredeljene lastnosti in so enostavno prepoznavna.

Bela vina, proizvedena iz vinskih trt, ki se gojijo na bolj peščenih tleh, imajo eleganten, nežen vonj, z zelo izrazitimi aromami in zmerno vsebnostjo alkohola. Najbolj prijetnega vonja so prvih nekaj let po ustekleničenju. Samo iz vrste vina „vendemmia tardiva“ (pozna trgatev) se lahko proizvajajo bolj strukturirana, obstojna vina.

Zaradi zelo vročega podnebja v juliju in avgustu ter majhne količine padavin so rdeča vina, proizvedena iz vinskih trt, ki se gojijo na teh tleh, dobro strukturirana, vendar navadno po nekaj letih v steklenici postanejo bolj okrogla.

Posebna znanja in spretnosti proizvajalcev omogočajo optimizacijo enoloških rezultatov in kar najboljše izkoriščanje različnih sort, ki se gojijo na tem območju.

Pri vrstah vina „Arcole nero“ in „Arcole passito“ tradicionalna metoda sušenja in zorenja, ki jo uporabljajo proizvajalci, v veliki meri določa končni rezultat, dosežen pri vinih.

Te vrste vina, pridobljene po eno- ali dvoletnem zorenju v lesenih sodih ali posodah, so intenzivne barve z vijoličastimi odtenki in sadnimi, eteričnimi aromami. Njihov okus je močan in skladen, s pikantnimi in balzamičnimi notami, ki se odlično spajajo z nežnimi tanini, ki so prisotni.

S staranjem v steklenici se barva razvije v klasično granatno rdečo, arome in retronazalno zaznavanje pa zaznamujejo eterične note rdečega sadja v alkoholu.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Jih ni.

Povezava na specifikacijo proizvoda

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/14384

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.