Predlog ODLOČBA SVETA ki dovoljuje Italiji, da uveljavlja ukrep, ki odstopa od člena 2(1) Šeste direktive 77/388/EGS za usklajevanje zakonov drzav članic, ki se nanasajo na prometne davke

(predlozena s strani Komisije)

OBRAZLOITVENI MEMORANDUM

1. V skladu s členom 30 Šeste direktive Sveta z dne 17. maja 1977 glede usklajevanja zakonov drzav članic, ki se nanasajo na prometne davke - Običajen sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero davka, [1] lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli katerikoli drzavi članici sklenitev sporazuma s tretjo dezelo ali katerokoli mednarodno organizacijo, ki lahko vsebuje odstopanja od te direktive.

[1] UL L 145, 13.06.1977, str.1. Zadnja sprememba Direktive 2003/92/ES (UL L 260, 11.10.2003, str.8)

2. V prosnji, posredovani Komisiji, ki jo je registriral generalni sekretar Komisije dne 24.03.2004, je italijanska vlada zaprosila za dovoljenje za sklenitev sporazuma s Švico, ki vsebuje določbe, ki odstopajo od člena 2(1) (a) Direktive 77/388/EGS.

3. V skladu s členom 30(2) Šeste direktive je Komisija obvestila druge drzave članice s pismom z dne 11.05.2004 o prosnji italijanske vlade. S pismom z dne 12.05.2004 je Komisija obvestila Italijo, da ima vse informacije, za katere meni, da so potrebne za ocenitev prosnje.

4. Člen 2(1) direktive 77/388/EGS določa, da se dobava blaga in storitev, ki ju za plačilo izvrsi obdavčljiva oseba na ozemlju drzave v svojstvu obdavčljive osebe, obdavči z davkom na dodano vrednost (DDV).

5. Italija zaprosa za odstopanje od direktive z namenom pridobiti dovoljenje za sklenitev sporazuma s Švico, ki vključuje določbo, ki odstopa od člena 2(1) direktive 77/388/EGS in izzvame plačilo cestnine za tunel Gran San Bernardo od DDV. Vzroka za to prosnjo sta dva: Prvič je uvedba DDV na pristojbino za predor s 1. januarjem 2003 povzročila izkrivitev konkurence pri prodaji sezonskih kart za večkratni prehod. Drugič povzroča razčlenitev izkupička za namene DDV na fizično razmejitev med drzavama visoke administrativne stroske, saj se izkupiček izračunava in deli skladno z gospodarskimi kriteriji, ki odrazajo razdelitev stroskov za upravljanje in vzdrzevanje predora. Ti stroski upravljanja predora ne zadevajo le predora samega, ampak tudi avtoceste, ki povezuje predor na italijanskem ozemlju do italijanskega cestnega omrezja.

6. Člen 21 italijanskega zakona st. 289 z dne 27 decembra 2002 (proračun za 2003) je odpravil člen 9(11) (mednarodne storitve in storitve, ki se nanasajo na mednarodno trgovanje) predsedniske uredbe st. 633 z dne 26. oktobra 1972 glede uvedbe in izvajanja davka na dodano vrednost, in s 1. januarjem 2003 obdavčil (s strani italijanskih upravljavcev predora) pristojbino za predor Gran San Bernardo z DDV. Vendar pa Švica za plačilo pristojbine ne uveljavlja DDV ali drugega podobnega davka na pristojbino; skladno s konvencijo 1958, sklenjeno med Italijo in Švico pred uvedbo skupnega sistema DDV Švica ni obvezana uveljavljati in pobirati italijanskega DDV na pristojbine za uporabo predora Gran San Bernardo. Zato je uvedba DDV na pristojbine, ki jih pobira italijanski upravljavec povzročila razliko v stroskih in izkrivitev konkurence pri prodaji sezonskih kart. Uporabniki lahko sezonske karte za večkratni prehod skozi predor kupijo na katerikoli strani predora, kupujejo pa jih tam, kjer je ceneje, in to je v Švici.

7. Predor presega drzavne meje, upravlja pa ga italijansko-svicarsko zdruzeno podjetje in dve upravljavski druzbi, ki imata sedez vsaka v svoji drzavi. Italijanski upravljavec bi tako smel, skladno z načelom ozemeljskih pravic, uveljavljati DDV (po 20 % stopnji) samo za tisti del predora, ki se nahaja na italijanskem ozemlju. Vendar pa pravno obvezujoč sporazum med upravljavcema, sklenjen 1963 - ki je se danes v veljavi - določa, da se izkupiček od pristojbine ne deli sorazmerno s fizično razmejitvijo drzav, ampak skladno z gospodarskimi kriteriji, ki odrazajo razčlenitev stroskov za upravljanje in vzdrzevanje predora (57,5% za italijansko upravljavsko druzbo in 42,5% za svicarsko upravljavsko druzbo). Stroski upravljanja in vzdrzevanja predora vključujejo tudi uporabo dela avtoceste, po katerem je predor dostopen. To pomeni, da je mogoče natančen znesek izkupička, razmejen in razdeljen skladno s temi kriteriji, ugotoviti samo naknadno. Za namene DDV je potrebno ta znesek preračunati, da dobimo razčlenitev, ki odraza načelo ozemeljskih pravic, z ekstrapoliranjem stroskov upravljanja in vzdrzevanja za uporabo tistega dela avtoceste, po katerem je mogoč dostop do predora. Tako obremenjujoče naknadno obračunavanje in pobiranje DDV povzroča visoke upravne stroske in ga ni mogoče izvajati dosledno po sistemu trosarine, ki določa, da je potrebno DDV naloziti in izterjati takoj.

8. Glede na navedeno je edina izvedljiva moznost pravzaprav dovoliti Italiji, da sklene s Švico sporazum za oprostitev plačila DDV za plačilo pristojbine za predor Gran San Bernardo. Odstopanje bo Italiji omogočilo odpraviti vse pridrzke za uveljavitev člena 8 konvencije med Italijo in Švico, ki določa, da: "Les questions de douane, de police, monétaires, fiscals et socials soulevées par la construction et l'exploitation du tunnel feront l'objet d'accords particuliers entre le Gouvernement italien et le Gouvernement Suisse." Odstopanje predstavlja bistveno poenostavitev italijansko-svicarskega zdruzenega podjetja in njunih dveh upravljavskih druzb.

9. Odstopanje, za katerega članica prosi, bo vplivalo na lastne vire Evropske Skupnosti iz davka na dodano vrednost. Italijanska vlada je mozen vpliv izračunala na osnovi napovedi italijanske upravljavske druzbe leta 2002. Leta 2002 je bil predor Mont Blanc zaprt zaradi vzdrzevalnih del. Posledično se je promet preusmerjal na predor Gran San Bernardo. Izračunan znesek je tako "najvisja vrednost", ki bo v prihodnjih letih veliko nizja. Napoved upravljavske druzbe odraza obdavčljiv znesek, ki znasa priblizno 7.5 milijonov evrov v letu 2002. Italijanska vlada tako ocenjuje, da izguba DDV ne bo povzročila izpada dohodka, visjega od priblizno 1,5 milijonov evrov na leto. Italijanska vlada navaja, da izvrsijo priblizno četrtino storitev osebe, ki so upravičene do odbitka DDV, zato je obdavčljiv znesek pravzaprav blizje 5,625 milijonov letno, izpad dohodka zaradi tega odstopanja pa bi tako predstavljal 1,125 milijonov evrov. V smislu lastnih virov bi predstavljala izguba dohodka za proračun Skupnosti, ki bi nastala s tem odstopanjem, manj kot 28 125 evrov od 2004 naprej, če bi se obdavčila na 5,625 milijonov evrov po najvisji stopnji 0.5% skladno z berlinskim sklepom z dne 24. in 25. marca 1999. Zato je potrebno, Republika Italija vsako leto oceni znesek izgube zaradi DDV na stopnji končne porabe, in doda ustrezno nadomestilo osnovi DDV, ki se uporablja za prispevke lastnih sredstev Skupnosti.

Predlog ODLOČBA SVETA ki dovoljuje Italiji, da uveljavlja ukrep, ki odstopa od člena 2(1) Šeste direktive 77/388/EGS za usklajevanje zakonov drzav članic, ki se nanasajo na prometne davke

SVET EVROPSKE UNIJE JE,

ob upostevanju Šeste direktive Sveta (77/388/EGS) z dne 17. maja 1977 glede usklajevanja zakonov drzav članic, ki se nanasajo na prometne davke - običajen sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero davka [2], in se posebej člen 30, odstavek 1,

[2] UL L 145, 13.06.1977, str.1. Zadnja sprememba Direktive 2003/92/ES (UL L 260, 11.10.2003, str.8)

Ob upostevanju predloga Komisije [3],

[3] UL C....., str.

Pri čemer:

(1) V prosnji, posredovani Komisiji, ki jo je registriral generalni sekretar Komisije dne 24.03.2004, je italijanska vlada zaprosila za dovoljenje za sklenitev sporazuma s Švico, ki vsebuje določbe, ki odstopajo od člena 2(1) (a) Direktive 77/388/EGS.

(2) Vzroka za to prosnjo sta dva: Kot prvo je uvedba DDV na pristojbine za predor Gran San Bernardo s 1. januarjem povzročila izkrivitev konkurence pri prodaji sezonskih kart za večkratni prehod skozi predor. Drugič povzroča razčlenitev izkupička za namene DDV na fizično razmejitev med drzavama visoke administrativne stroske, saj se izkupiček izračunava in deli skladno z gospodarskimi kriteriji, ki odrazajo razdelitev stroskov za upravljanje in vzdrzevanje predora. Ti stroski upravljanja predora ne zadevajo le predora samega, ampak tudi avtoceste, ki povezuje predor na italijanskem ozemlju do italijanskega cestnega omrezja.

(3) Od 1. januarja 2003 naprej je italijanski upravljavec predora pristojbino za uporabo predora Gran San Bernardo obdavčil z DDV, in ga začel pobirati. Vendar pa Švica pristojbine ne obremenjuje z DDV ali kakim drugačnim podobnim davkom; skladno s konvencijo 1958, ki sta jo sklenili Italija in Švica pred uvedbo skupnega sistema DDV, Švica ni obvezana uveljavljati in pobirati italijanskega DDV na pristojbine za uporabo predora Gran San Bernardo. Zato je uvedba DDV na pristojbine, ki jih pobira italijanski upravljavec povzročila razliko v stroskih in izkrivitev konkurence pri prodaji sezonskih kart. Uporabniki lahko sezonske karte za večkratni prehod skozi predor kupijo na katerikoli strani predora, kupujejo pa jih tam, kjer je ceneje, in to je v Švici.

(4) Predor presega drzavne meje, upravlja pa ga italijansko-svicarsko zdruzeno podjetje in dve upravljavski druzbi, ki imata sedez vsaka v svoji drzavi. Italijanski upravljavec bi tako smel, skladno z načelom ozemeljskih pravic, uveljavljati DDV samo za tisti del predora, ki se nahaja na italijanskem ozemlju. Vendar pa pravno obvezujoč sporazum med upravljavcema, sklenjen 1963 - ki je se danes v veljavi - določa, da se izkupiček od pristojbine ne deli sorazmerno s fizično razmejitvijo drzav, ampak skladno z gospodarskimi kriteriji, ki odrazajo razčlenitev stroskov za upravljanje in vzdrzevanje predora. Stroski upravljanja in vzdrzevanja predora vključujejo tudi uporabo dela avtoceste, po katerem je predor dostopen. To pomeni, da je mogoče natančen znesek izkupička, razmejen in razdeljen skladno s temi kriteriji, ugotoviti samo naknadno. Za namene DDV je potrebno tako ugotovljeni znesek razčleniti skladno z načelom ozemeljskih pravic, z ekstrapoliranjem stroskov upravljanja in vzdrzevanja za uporabo tistega dela avtoceste, po katerem je mogoč dostop do predora. Tako naknadno preračunavanje in izterjava DDV je zahtevna in povzroča visoke administrativne stroske. Ni je mogoče izvajati dosledno po sistemu trosarine, ki določa, da je potrebno DDV naloziti in izterjati tako.

(5) Z upostevanjem navedenega je edina izvedljiva moznost ta, da se pristojbine za predor Gran San Bernardo izvzamejo iz plačila DDV. Odstopanje predstavlja bistveno poenostavitev italijansko-svicarskega zdruzenega podjetja in njunih dveh upravljavskih druzb.

(6) Vendar pa bo odstopanje, za katerega članica prosi, vplivalo na lastne vire Evropske Skupnosti iz davka na dodano vrednost, zato zahteva ukrepe za nadomestitev.

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

1. člen

Z odstopanjem od člena 2(1) direktive 77/388/EGS se Republiki Italiji s tem dovoli, da sklene s Švico sporazum glede oprostitve plačila DDV za pristojbine za predor Gran San Bernardo. Dovoljenje se izda pod pogojem, da Republika Italija vsako leto oceni znesek izgubljenega DDV na ravni končne porabe in doda ustrezno nadomestilo k osnovi DDV, ki se uporablja za ugotavljanje prispevkov lastnih sredstev Skupnosti.

2. člen

Sklep je naslovljen na Republiko Italijo

V Bruslju, , [...]

Za svet

Za predsednika

[...]