[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 22.3.2011

COM(2011) 140 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKI CENTRALNI BANKI, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Uvedba eura v Estoniji

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKI CENTRALNI BANKI, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Uvedba eura v Estoniji

UVOD

Svet je 13. julija 2010 sklenil, da Estonija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura[1] in da se njeno odstopanje od vključitve v območje enotne valute odpravi s 1. januarjem 2011.

Tako kot vse države članice, ki so euro uvedle po prvem valu prehodov na euro med letoma 1999 in 2002, je Estonija euro uvedla z uporabo t. i. metode velikega poka, po kateri se uvedba eura in menjava gotovine izvedeta sočasno. Dvotedensko obdobje dvojnega obtoka, v katerem je bila zakonito plačilno sredstvo gotovina v eurih in kronah, je omogočilo postopno opuščanje bankovcev in kovancev prejšnje nacionalne valute. Uspešen prehod je znova potrdil, da kratko obdobje dvojnega obtoka zadostuje, če je prehod dobro pripravljen[2]. Velika večina Estoncev (87 %) meni, da je prehod potekal brez težav in učinkovito[3].

To sporočilo obsega najpomembnejše vidike postopka prehoda, zlasti priprave na menjavo gotovine, obdobje dvojnega obtoka, ukrepe, ki so bili sprejeti, da bi preprečili zlorabe glede cen in zmotno zaznavanje cen, gibanja cen in zaznavanje cen ter obveščanje o euru. Po potrebi je navedenih tudi nekaj zaključkov, ki bi lahko bili koristni za prihodnje prehode.

PREHOD

Priprave na menjavo gotovine

Menjava gotovine je verjetno najopaznejši del menjave valute, saj zadeva tako rekoč vse finančne institucije, podjetja in državljane. Učinkovita izvedba tega projekta je odvisna od ustrezne dobave eurogotovine vsem vključenim ter dobre priprave bank in podjetij na veliko dodatno obremenitev.

Da bi nadomestila gotovino v obtoku v estonskih kronah in zagotovila potrebne zaledne zaloge, si je estonska centralna banka (Eesti Pank) pri Eurosistemu izposodila približno 45 milijonov eurobankovcev ter na podlagi javnega razpisa pri finski kovnici naročila približno 194 milijonov kosov kovancev (z estonsko nacionalno stranjo).

Eesti Pank je s preddobavo (tj. dobavo eurogotovine kreditnim institucijam pred prehodom) eurokovancev pričela sredi septembra in s preddobavo eurobankovcev sredi novembra. Vse prevoze preddobav, vključno s prevozi kovancev in oskrbo bančnih avtomatov, je spremljala policija, kar je zagotovilo visoko stopnjo varnosti. Desetim poslovnim bankam, ki so z Eesti Pank podpisale pogodbe o preddobavah, so bili dostavljeni bankovci v skupni vrednosti 187 milijonov EUR (10,5 milijonov kosov) in kovanci v skupni vrednosti 28 milijonov EUR (85 milijonov kosov), kar predstavlja približno 23 % količine pri Eurosistemu izposojenih bankovcev in 44 % naročenih kovancev. Skupna vrednost eurobankovcev, ki so bili preddobavljeni do konca leta, znaša 34 % skupne vrednosti bankovcev krone v obtoku ob koncu oktobra 2010, medtem ko znaša skupna vrednost preddobavljenih kovancev skoraj trikrat toliko, kot je bila vrednost kovancev krone v obtoku. Visok delež preddobavljenih kovancev odraža spremembo ločnice med bankovci in kovanci po uvedbi eura (kovanci krone v primerjavi z eurokovanci niso bili veliko v uporabi).

Posredna preddobava (tj. dobava eurogotovine s strani kreditnih institucij podjetjem in državljanom pred prehodom) eurokovancev se je pričela 15. septembra in eurobankovcev 1. decembra. Pogodbo o posredni preddobavi je z banko podpisalo približno 5 300 podjetij, ki jim je bilo dobavljene približno 9 % vrednosti (18 % količine) preddobavljenih bankovcev in 52 % vrednosti (51 % količine) preddobavljenih kovancev. Skupaj je bilo pred dnevom uvedbe eura podjetjem dobavljene 14,4 % vrednosti preddobavljene gotovine, kar je v primerjavi z večino prehodov po letu 2002 velika številka. V Sloveniji je posredna preddobava predstavljala samo 2,4 % vrednosti preddobavljene gotovine, na Cipru in Malti pa samo približno 1 %. Nasprotno je bilo na Slovaškem posredno preddobavljene skupno 27,8 % preddobavljene gotovine.

Posredne preddobave so obsegale tudi 86 000 paketov za trgovce na drobno[4] z eurokovanci, ki jih je pripravilo osrednje podjetje za prevoz gotovine in jih neposredno ali prek bank dobavilo pravnim osebam. V primerjavi s prehodi po letu 2002 je to največje število prodanih paketov do sedaj v absolutnih številkah in drugo največje glede na število prebivalcev. Zagotovitev zadostnega števila paketov za trgovce na drobno pomembno pripomore k temu, da v času prehoda drobiž vračajo izključno v eurih.

Razmeroma visoka raven posrednih preddobav je bila dosežena navkljub dejstvu, da estonske banke niso uporabile novih poenostavljenih pravil ECB za posredne preddobave, ki so bila sprejeta junija 2008[5]. Po mnenju Eesti Pank in poslovnih bank je k temu pripomoglo več dejavnikov: a) zaradi razlogov, povezanih z estonsko zakonodajo, banke denarja v obliki vezanega depozita na računu stranke niso štele za dovolj varno zavarovanje (v primeru plačilne nesposobnosti); b) banke so menile, da je lažje uporabiti enaka pravila za vsa podjetja ne glede na njihovo velikost, saj je bilo mogoče v skladu z običajnimi pravili posredne preddobave zagotoviti tudi malim podjetjem, in da je ta postopek tudi bolj prožen, saj se poenostavljeni postopek lahko uporablja samo zadnjih pet koledarskih dni pred prehodom; c) menile so tudi, da je v smislu informacij in sporazumevanja lažje imeti le eno vrsto dogovora.

Poleg tega so poslovne banke v vseh poslovalnicah z gotovinskim poslovanjem od 1. decembra 2010 dalje fizičnim osebam zagotovile menjavo kron za eure po menjalnem tečaju in brez plačila pristojbin ali omejitev[6] glede zneska menjave. Ta storitev bo še naprej na voljo do konca junija 2011, po tem datumu pa v bolj omejenem obsegu poslovalnic do konca decembra 2011.

Estonski organi so sprva naročili 600 000 mini paketov z eurokovanci (42 kovancev v nominalni vrednosti 12,79 eurov)[7], tj. približno enega na gospodinjstvo, ki so bili naprodaj v bankah in poštnih uradih od 1. decembra dalje. Mini paketi so pomembni iz več razlogov: a) državljanom pomagajo, da se seznanijo s svojo novo valuto; b) so pomembno orodje obveščanja in c) zmanjšajo potrebo po vračanju drobiža s strani trgovcev na drobno v prvih dneh po prehodu. Mini paketi so se izkazali za zelo uspešne in samo v prvih treh dneh jih je bilo prodanih 247 000. Pozneje je bilo naročenih dodatnih 100 000 paketov, vendar gledano z današnjega vidika kaže, da to ni bilo potrebno, saj je bilo do 31. decembra prodanih 510 000 paketov, tj. manj, kot jih je bilo prvotno naročenih. To je v skladu z običajnim priporočilom, da je za zadovoljitev povpraševanja praviloma potrebno naročiti približno en mini paket na gospodinjstvo.

Glede na anketo Komisije, ki je bila izvedena dva dni pred prehodom[8], je velik delež Estoncev pred prehodom že imel nekaj eurogotovine: 50 % jih je imelo eurobankovce (62 % s potovanja v tujino, 35 % po menjavi v eni od estonskih bank) in 62 % eurokovance (63 % s potovanja v tujino in 38 % iz mini paketa).

Preddobava bankam in posredna preddobava podjetjem in državljanom v Estoniji je bila dobro pripravljena in urejena. V Estoniji so bili trgovci na drobno pred dnevom prehoda z eurogotovino dobro oskrbljeni. To je vključevalo dobavo velikega števila paketov za trgovce na drobno z eurokovanci pravnim osebam, kar je dobra praksa, ki pomembno pripomore k temu, da trgovci na drobno v času prehoda drobiž vračajo izključno v eurih. Tudi državljani so bili pred prehodom z eurogotovino dobro oskrbljeni. Menjava brez plačila pristojbin v poslovnih bankah pred prehodom je bila v tem pogledu pomembna vzpodbuda in dobra praksa. Poleg tega je bilo proizvedeno ter prek bank in poštnih uradov razdeljeno zadostno število mini paketov z eurokovanci, kar je pomembno za seznanitev državljanov z njihovo novo valuto pred prehodom, kot orodje obveščanja o prehodu in za zmanjšanje potrebe po vračanju drobiža s strani trgovcev na drobno v prvih dneh po prehodu. |

Obdobje dvojnega obtoka

Estonija se je odločila za dvotedensko obdobje dvojnega obtoka (1.–14. januar).

Prilagoditev 867 bančnih avtomatov v državi je potekala brez težav in tako rekoč vsi so izdajali eurobankovce od prve ure 1. januarja dalje. Večinoma so izdajali bankovce nižjih vrednosti (bankovce za 5 EUR, 10 EUR in 20 EUR), razen bančnih avtomatov z zabeleženim velikim prometom v preteklosti, kjer so bili uporabljeni tudi bankovci za 50 EUR. Splošna uporaba bankovcev nižjih vrednosti v bančnih avtomatih je bila pomembna, da ne bi trgovcem na drobno zmanjkalo drobiža. Terminali POS za plačila s karticami v trgovinah in sistemi IT nasploh so bili uspešno prilagojeni na euro in pravočasno pripravljeni za odprtje trgovin 1. januarja. Medbančna plačila v eurih so od prvega delovnega dne leta potekala brez težav.

Večina bančnih poslovalnic je bila odprtih za gotovinsko poslovanje v soboto, 1. in v nedeljo, 2. januarja, poštni uradi pa so bili v obdobju dvojnega obtoka odprti sedem dni na teden. Možnost menjave gotovine v kronah za euro brez plačila pristojbin v preko 180 poštnih uradih na celotnem območju države med 1. in 15. januarjem je bil pomemben ukrep, ki je olajšal dostop do menjave gotovine prebivalstvu, še zlasti na odročnih in podeželskih območjih.

Prevoz gotovine je potekal v skladu z načrtom v tesnem sodelovanju s policijo, ki je zagotovila visoko varnost.

Število strank, ki so obiskale banke med vikendom 1. in 2. januarja, je bilo zmerno, ampak od ponedeljka, 3. januarja dalje, in v celotnem obdobju dvojnega obtoka je bilo število na okencih opravljenih storitev približno 3 do 5-krat višje kot navadno; najvišje številke so bile zabeležene za prva dva delovna dneva novega leta. Število opravljenih storitev na okencih poštnih uradov je prav tako doseglo vrh v prvih dveh delovnih dneh, tj. 3. in 4. januarja.

Zaradi temeljitih priprav so banke in poštni uradi dobro vzdržali dodatno delovno obremenitev med obdobjem dvojnega obtoka, čeprav se v prvih delovnih dneh novega leta posameznim čakalnim vrstam ni bilo moč izogniti. Glede na anketo Komisije, ki je bila izvedena med 16. in 20. januarjem[9], v prvem tednu januarja 95 % vprašanih ni imelo nobenih težav pri menjavi gotovine v kronah ali dvigu eurogotovine v bankah. To je zelo dober rezultat, tudi v primerjavi z večino nedavnih prehodov[10].

Diagram 1 spodaj prikazuje razvoj gotovinskih plačil izključno v eurih v obdobju dvojnega obtoka v Estoniji, tudi v primerjavi s Slovaško in Slovenijo.

[pic]

Razmeroma velik odstotek ljudi (20 %), ki so uporabili gotovino[11], je plačal izključno z eurogotovino že 1. januarja (ko so bile odprte velike trgovske verige). Dne 5. januarja je večina (54 %) plačala izključno z eurogotovino; delež plačil izključno z eurogotovino je nato do konca obdobja dvojnega obtoka neprestano naraščal. Z izjemo hitrejšega začetka je razvoj gotovinskih plačil izključno v eurih potekal bolj ali manj enako kot pri predhodnem prehodu na Slovaškem, vendar počasneje kot v Sloveniji (in tudi na Malti in Cipru, navkljub njunemu enomesečnemu obdobju dvojnega obtoka).

Sektor trgovine na drobno je uspešno opravil tudi z izzivom postopka prehoda in sočasno uporabo dveh valut. Trgovci na drobno so bili dobro oskrbljeni z eurogotovino in poročil o večjih problemih s čakalnimi vrstami ni bilo. Kot je razvidno iz diagrama 2 spodaj, so trgovci na drobno že 1. januarja v 75 % vseh gotovinskih poslov vračali drobiž izključno v eurih. Odstotek se je hitro povečal na 92 % v nedeljo, 2. januarja (ko so bile odprte mnoge velike trgovine). V ponedeljek, 3. januarja, je ta delež nekoliko upadel (na 88 %), vendar je naslednji dan hitro znova pričel rasti. Razlog za ta začasni upad ni znan, vendar je možno, da je do njega prišlo, ker so se po vikendu odprle male trgovine na drobno in/ali tiste v odročnih krajih, ki so bile z eurogotovino slabše oskrbljene.

[pic]

Glede na anketo Komisije, ki je bila izvedena takoj po koncu obdobja dvojnega obtoka, je zelo velika večina Estoncev (87 %) mnenja, da je prehod potekal brez težav in učinkovito

Umik stare valute

Precejšen del gotovine v obtoku v estonskih kronah je bil iz obtoka umaknjen pred prehodom. V primerjavi z decembrom 2009 se je vrednost kron v obtoku do konca decembra 2010 zmanjšala za približno 40 % (z 9,7 milijarde na 5,8 milijarde EEK). Januarja 2011 je bilo umaknjenih nadaljnjih 4,1 milijarde kron, s čimer je vrednost preostale stare valute padla na 1,7 milijarde EEK (približno 340 milijonov kosov kovancev in 35 milijonov kosov bankovcev) ali 18 % vrednosti v obtoku decembra 2009. Stari bankovci so bili uničeni (z razrezom) in stari kovanci pretopljeni ter prodani kot odpadna kovina.

Prehod v Estoniji je bil dobro pripravljen in izveden brez težav. Bančni avtomati in terminali POS so bili pravočasno prilagojeni, banke in poštni uradi pa so dobro vzdržali dodatno delovno obremenitev med obdobjem dvojnega obtoka. Trgovci na drobno so dobro upravljali izzive postopka prehoda in sočasno uporabo dveh valut. Z eurogotovino so bili dobro oskrbljeni in velika večina je drobiž vračala izključno v eurih od prvega dne prehoda dalje. Pomen vračanja drobiža s strani trgovcev na drobno izključno v eurih, da bi iz obtoka kakor hitro je mogoče umaknili staro valuto, si velja zapomniti za bodoče prehode. Estonski prehod potrjuje izkušnje iz prejšnjih prehodov po letu 2002, da dvotedensko obdobje dvojnega obtoka zadostuje, če je prehod dobro pripravljen. |

PREPREčEVANJE ZLORAB GLEDE CEN IN ZMOTNEGA ZAZNAVANJA CEN

Estonski odbor za zaščito potrošnikov ( Consumer Protection Board –CPB) je spremljal pravilno uporabo dvojnega označevanja cen, pravil o zaokroževanju in sporazuma o poštenih cenah.

Obvezno dvojno označevanje cen v estonskih kronah in eurih se je začelo 1. julija 2010 in bo trajalo do 30. junija 2011. V šestih mesecih leta 2010 je 25 inšpektorjev CPB izvedlo nadzor v približno 4 250 podjetjih in naložilo plačilo globe v 288 primerih (v skupni vrednosti blizu 12 000 EUR). Najpogosteje odkrita pomanjkljivost je bilo matematično nepravilno zaokroževanje, vendar je šlo največkrat za samo en eurocent. Druga najpogostejša pomanjkljivost je bila delna odsotnost cene v eurih, ki sta ji sledili uporaba napačnega menjalnega tečaja in popolna odsotnost cene v eurih. Rezultati izvedenih nadzorov so se postopno izboljševali; tako se je delež pregledanih podjetij, ki so izkazovala nekatere pomanjkljivosti, s 47 % v juliju zmanjšal na 11 % v decembru.

Poleg tega je CPB sklenil pogodbe z nevladnimi organizacijami (zlasti upokojenci) in lokalno vlado v Talinu o spremljanju izvajanja dvojnega označevanja cen. V septembru in decembru 2010 so nevladne organizacije nadzor izvedle v skupaj 980 podjetjih in odkrile pomanjkljivosti v 283 primerih.

Imena podjetij, ki ne izvajajo pravilno dvojnega označevanja cen, so tedensko objavljena na spletni strani CPB.

Na splošno so bili Estonci mnenja, da je dvojno označevanje cen uporabno orodje, ki pomaga pri primerjanju cen in navajanju na razmišljanje v svoji novi valuti. Glede na anketo Komisije, ki je bila izvedena januarja[12], je bilo skoraj devet od desetih vprašanih (88 %) mnenja, da je dvojno označevanje cen zelo ali dokaj uporabno. Poleg tega jih je bilo prek 80 % mnenja, da je bilo vedno (34 %) ali v glavnem (49 %) pravilno uporabljeno, kar je v skladu z rezultati nedavnih prehodov.

Glede pretvorb cen je 59 % Estoncev imelo vtis, da so bile pretvorbe cen v eure včasih (38 %), pogosto (13 %) ali zelo pogosto (8 %) nepoštene. Ta rezultat je glede na rezultate predhodnih prehodov približno na sredini, pri čemer so bili Slovenci in Ciprčani bolj kritični in Maltežani manj (medtem ko so bili Slovaki bolj razdeljeni od Estoncev – ali bolj kritični ali bolj pozitivni).

CPB spremlja tudi izvajanje sporazuma o poštenih cenah , ki je začel veljati 28. avgusta in ga usmerja estonska gospodarska zbornica. Sporazum sledi načelu prostovoljnih pobud, ki so bile uspešno uporabljene pri predhodnih prehodih. Podpisniki sporazuma (npr. trgovci na drobno, finančne institucije, lokalne vlade, spletne trgovine itd.) se zavežejo, da med prehodom na euro svojih cen ne bodo višali brez razloga in da bodo spoštovali pravila prehoda. Tisti, ki so se pridružili sporazumu, imajo pravico uporabljati nalepko s posebnim logotipom.

Do konca decembra se je sporazumu pridružilo 526 subjektov, vključno s 16 lokalnimi vladami, in logotip je bil v uporabi na več kot 2 800 prodajnih ali storitvenih mestih podpisnikov, prav tako pa tudi v njihovih oglasih. Po podatkih estonske gospodarske zbornice gre v smislu pravnih subjektov, ki so ga podpisali, za doslej največji prostovoljni sporazum v Estoniji. Sporazum o poštenih cenah je zelo pomembna pobuda v smislu preprečevanja morebitnih zlorab glede cen in odpravljanja zmotnega zaznavanja cen. V primerjavi s številom prijavljenih prodajnih mest v Estoniji (približno 28 000) in glede na izkušnje iz nedavnih prehodov vseeno kaže, da je obstajala možnost nadaljnje razširitve obsega sheme[13].

Do konca januarja je CPB prejel 10 pritožb glede potencialnih kršitev s strani podjetij, ki so bila podpisniki sporazuma. V štirih primerih ni bila ugotovljena nobena kršitev, medtem ko je šest primerov trenutno še odprtih.

Estonija je izvedla dvojno označevanje cen in sporazum o poštenih cenah v skladu s priporočili Komisije[14]. Organi oblasti morajo še naprej zagotavljati, da so vse pritožbe državljanov ustrezno raziskane in nadaljevati s spremljanjem pravilnega izvajanja sporazuma o poštenih cenah do prenehanja njegove veljavnosti.

GIBANJA CEN IN ZAZNAVANJE CEN

Gibanja cen

Prehod na euro je sledil obdobju rastoče inflacije v Estoniji. Predvsem cene energije in hrane so se v letu 2010 močno zvišale in razlike v primerjavi s sosednjimi državami ali državami v euroobmočju je le delno mogoče pojasniti s spremembami davkov in hitrim okrevanjem gospodarstva.

Prve ugotovitve glede gibanja cen po prehodu na euro kažejo, da je imel prehod precej zmeren vpliv na cene življenjskih potrebščin v januarju. Po podatkih estonskega statističnega urada je indeks cen življenjskih potrebščin januarja glede na december 2010 ostal nespremenjen. Cene električne in toplotne energije, goriv in oblačil ter obutve so imele največji vpliv na zmernost, deloma zaradi sezonskih dejavnikov. Vendar pa so se po podatkih Banke Estonije cene prostočasnih in športnih dejavnosti, gostinskih storitev in pomoči na domu zvišale izrazito bolj kot januarja v preteklih letih. Nadaljnje analize gibanja cen v povezavi s prehodom bodo mogoče po objavi podatkov o HICP za prve mesece leta 2011.

Zaznavanje cen

Glede na nedavno raziskavo Komisije (januar 2011)[15] je bila večina Estoncev (55 %) mnenja, da bo euro zvišal inflacijo v njihovi državi (v primerjavi s 66 % Ciprčanov, 52 % Slovencev, 37 % Maltežanov in 19 % Slovakov nemudoma po prevzemu eura v njihovih državah), medtem ko jih je samo 21 % verjelo, da bo pridružitev euroobmočju Estoniji pomagala pri ohranjanju stabilnosti cen.

Do prehoda na euro je prišlo v času, ko je zaznana inflacija od zgodovinsko nizkih stopenj, ki jih je dosegla v letu 2009, nenehno naraščala. V Estoniji se zaznana inflacija navadno giblje v tesni povezavi z inflacijo glede na HICP, vendar kaže, da je v drugi polovici leta 2010 zaznana inflacija rasla hitreje od dejanske (glej diagram spodaj). Po podatkih za januar iz skupne raziskave o mnenju potrošnikov je zaznana inflacija še naprej naraščala in s sezonsko prilagoditvijo januarja dosegla 63,6 odstotne točke, kar je zvišanje z 59,6 odstotne točke v decembru (meritev brez sezonske prilagoditve je pokazala znižanje z 61,1 na 59,6). Ob upoštevanju rasti inflacije glede na HICP je težko določiti natančen vpliv prehoda na euro na zaznano inflacijo.

[pic]

OBVEščANJE O EURU

V končni verziji „Strategije obveščanja za uvedbo eura v Estoniji“, ki jo je 15. marca 2010 odobril nacionalni odbor za prehod, so določene smernice za kampanjo obveščanja o uvedbi eura. Kvantitativna cilja strategije sta bila zagotoviti, da je bilo 90 % prebivalstva dobro obveščenega o vseh praktičnih vidikih prehoda na euro in da jih je 65 % podpiralo njegovo uvedbo.

Estonski organi so začetek velike večine obsežnih akcij obveščanja načrtovali po uradni odločitvi ECOFIN 13. julija 2010. Izjeme so bile spletna stran o euru in določeno število predstavitev in stikov z mediji. Dejavnosti so se zgostile po poletju, ko so estonski organi naglo izvedli načrte za obveščanje, ki so vključevali uravnotežen skupek neposrednih stikov s prebivalstvom (npr. neposredna pošta, seminarji, razstave) in sredstev javnega obveščanja (tiskani, radijski in televizijski oglasi) ter s poudarkom na praktičnih vidikih bližajočega se prehoda. Estonski organi so sledili nasvetu Komisije, da naj posebno pozornost namenijo ranljivim skupinam, manjšinam in podjetjem. Številčni cilj za raven s prehodom povezanih informacij je bil dosežen že precej pred datumom dejanskega prehoda. Številčni cilj za podporo prehodu na euro v Estoniji je bil dosežen januarja 2011. Estonski organi so tesno sodelovali z institucijami EU. Da bi okrepili in izboljšali sodelovanje, so estonski organi leta 2005 z Evropsko komisijo podpisali sporazum o partnerstvu. Sporazum je bil nekajkrat podaljšan in bo dokončno prenehal veljati konec leta 2011.

Komisija je prispevala s svojim strokovnim poznavanjem tega področja od prvih namer o uvedbi eura dalje. Prek sporazuma o dodelitvi sredstev, ki sta ga 13. julija 2010 podpisala Komisija in estonsko ministrstvo za finance, je Komisija nosila do 50 % upravičenih stroškov za plače strokovnjakov za komuniciranje, kampanj v množičnih medijih, nacionalnih raziskav javnega mnenja, seminarjev in izobraževanj ter pošte gospodinjstvom. Komisija je financirala tudi potujočo razstavo o euru v štirih estonskih velikih mestih (Talin, Narva, Tartu in Rakvere). Razstava je na teh štirih lokacijah pritegnila prek 65 000 obiskovalcev. Komisija je tudi organizirala seminarje za novinarje in natisnila publikacije.

Evropska centralna banka je pri nacionalni kampanji obveščanja pomagala s pripravo publikacij, organizacijo razstav in drugih javnih dogodkov ter zagotavljanjem znatne pomoči za kampanjo v množičnih medijih.

Kampanja obveščanja v Estoniji je prispevala k nemotenem prehodu na euro. Navkljub nekoliko poznemu začetku je kampanja zajela vse glavne praktične vidike pravočasne uvedbe eura. Posebna pozornost je bila namenjena podjetjem, manjšinam in ranljivim skupinam. Estonski organi bi morali razmisliti o nadaljevanju spremljanja zaznavanja vidikov, povezanih z eurom, in se po potrebi odzvati z dejavnostmi obveščanja.

[1] Sklep Sveta (2010/416/EU) z dne 13. julija 2010 v skladu s členom 140(2) Pogodbe o uvedbi eura v Estoniji 1. januarja 2011, UL L 196, 28.7.2010, str. 24.

[2] Tudi na Slovaškem in v Sloveniji je obdobje dvojnega obtoka trajalo dva tedna, medtem ko je na Malti in Cipru trajalo en mesec. Države članice iz prvega vala so uvedle euro v skladu z „madridskim scenarijem“, ki je vseboval prehodno obdobje treh let (eno leto za Grčijo).

[3] Hitra anketa Eurobarometra 309, anketiranje na terenu v januarju 2011, dostopno na: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[4] Obstajali sta dve vrsti, ena v vrednosti 111 EUR (8 zvitkov kovancev) in druga v vrednosti 198 EUR (15 zvitkov kovancev).

[5] Smernica ECB (ECB/2008/4) z dne 19. junija 2008 o spremembah Smernice ECB/2006/9 o nekaterih pripravah na prehod na eurogotovino ter o preddobavi in posredni preddobavi eurobankovcev in eurokovancev zunaj euroobmočja.

[6] V nekaterih primerih je bilo zaradi praktičnih razlogov menjavo večjih zneskov gotovine treba napovedati vnaprej.

[7] Mini paketi so se prodajali z majhnim popustom: 200 kron namesto 200,12 krone.

[8] Hitra anketa Eurobarometra 308, 30. december 2010, dostopno na: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[9] Hitra anketa Eurobarometra 309, dostopno na: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[10] Primerljive številke so bile 90 % na Slovaškem, 88 % na Cipru, 85 % na Malti in 96 % v Sloveniji.

[11] Glede na zgoraj navedeno anketo je približno ¾ strank plačalo z gotovino in ¼ s karticami.

[12] Hitra anketa Eurobarometra 309.

[13] Na Cipru je primerljiva shema zajela približno 7 600 podjetij, na Malti 7 900 in na Slovaškem približno 20 000 prodajnih mest.

[14] Priporočilo Komisije o ukrepih za lažje prehode na euro v prihodnosti, UL L 23, 26. januar 2008, str. 30. Vendar je z obveznim označevanjem cen treba pričeti šele, ko Svet nepreklicno določi menjalni tečaj in ne prej.

[15] Hitra anketa Eurobarometra 309.