o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Norveško o vzajemnem dostopu do ribolova v Skagerraku za plovila, ki plujejo pod zastavo Danske, Norveške in Švedske

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sporazum med Kraljevino Dansko, Kraljevino Norveško in Kraljevino Švedsko o vzajemnem dostopu do ribolova v Skagerraku in Kattegatu je bil podpisan 19. decembra 1966 in je začel veljati 7. avgusta 1967. Ta sporazum, ki je bil dodatek k dvostranskemu sporazumu o ribištvu med Evropsko unijo in Kraljevino Norveško iz leta 1980, je omogočil vzajemni dostop teh treh držav do ribolova v vodah med Severnim in Baltskim morjem do štiri navtične milje od njihovih temeljnih črt v Skagerraku in Kattegatu. Poleg tega je v njem določeno, da se za namene takega ribolova zadevno območje šteje kot del odprtega morja. Tako je Sporazum uredil odnose med državami zastave na eni in zadevnimi obalnimi državami na drugi strani.

Sporazum iz leta 1966 je bil preprost sporazum, v katerem so se upoštevale posebne geografske značilnosti območja Skagerraka in Kattegata v zvezi z ribolovom ter v katerem so bili priznani praktični razlogi za režim preprostega dostopa do pravzaprav zelo majhnega morskega območja. Zato je bil sporazum iz leta 1966 sestavljen le iz treh členov; v prvem je bilo določeno zadevno območje, v drugem pa pravice dostopa in želja po uskladitvi tehničnih predpisov.

S pristopom Danske in Švedske k EU leta 1973 in 1995 je Komisija postala pristojna za upravljanje tega sporazuma v imenu obeh držav članic. Posvetovanja o dogovorih v okviru tega sporazuma so potekala vzporedno s posvetovanji v okviru dvostranskega sporazuma o ribištvu iz leta 1980.

Sporazum iz leta 1966 je ostal v veljavi za začetno obdobje 35 let, do leta 2002, in je bil nato podaljšan za dve petletni obdobji do leta 2012. Odpoved Sporazuma je bila mogoča s predhodnim obvestilom ene od pogodbenic tri leta pred datumom preteka petletnega obdobja.

Zaradi nedavnega razvoja dogodkov na področju mednarodne ribiške zakonodaje, zlasti z uvedbo Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu iz leta 1982 in Sporazuma Združenih narodov o staležih rib iz leta 1995, je Norveška menila, da obstoječi sporazum ni bil skladen z določbami, ki veljajo v pomorskem mednarodnem pravu. Norveška je bila zlasti zaskrbljena glede določb o nadzoru. Poleg tega je menila, da Sporazum ni bil skladen z načeli običajne jurisdikcije obalnih držav na podlagi Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu ter s sodobnimi načeli ohranjanja in upravljanja.

Dne 29. julija 2009 je norveško zunanje ministrstvo z uradno odpovedjo v skladu s členom 3(3) Sporazuma obvestilo danske organe, vlado, ki je bila depozitar Sporazuma, da želijo Sporazum odpovedati. Zato je sporazum iz leta 1966 prenehal veljati 7. avgusta 2012.



Pozneje je Norveška začela uradna pogajanja s Komisijo, v imenu Evropske unije, z namenom oblikovanja nadomestnega sporazuma o vzajemnem dostopu do ribolova na območju Skagerraka in Kattegata. Ta novi sporazum je bil parafiran 24. oktobra 2013 in podpisan 15. januarja 2015. Sporazum je skladen s Konvencijo Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu in poznejšimi zadevnimi določbami iz drugih sporazumov.

Novi sporazum plovilom Danske, Norveške in Švedske še naprej omogoča vzajemni izključni dostop do voda druge države dlje kot štiri morske milje od temeljnih črt. Zagotavlja hkrati stalni vzajemni dostop obeh držav članic in Norveške do zadevnih voda drugih pogodbenic na območju Skagerraka ter dobre ukrepe za ohranjanje in upravljanje ribolova na tem območju. Poleg tega omogoča nadzorne ukrepe v skladu z načeli običajne jurisdikcije obalnih držav, kar že velja za ribolov v Severnem morju.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Za zagotovitev neprekinjenega dostopa plovil EU do ribolovnih dejavnosti se je Sporazum do začetka veljavnosti uporabljal začasno do dveh let od dneva podpisa.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlagani ukrepi so zasnovani v skladu s cilji in pravili skupne ribiške politike (SRP) ter so skladni s politiko Unije na področju trajnostnega razvoja.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Člen 43(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 218(6)(a).

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)