EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 30.9.2020 SWD(2020) 310 final DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Poročilo o stanju pravne države za leto 2020







Poglavje o stanju pravne države na Hrvaškem Spremni dokument K SPOROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Poročilo o stanju pravne države za leto 2020



Stanje pravne države v Evropski uniji



{COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 311 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Povzetek Hrvaški pravosodni sistem je dosegel napredek pri zmanjševanju zaostankov in izboljšanju elektronske komunikacije na sodiščih, vendar pa se še vedno spopada s hudimi izzivi glede učinkovitosti in kakovosti. Stopnja neodvisnosti sodstva je po mnenju javnosti še vedno med najnižjimi v EU. Državni sodni svet in državni pravobranilski svet, samostojna in neodvisna organa, se zaradi pomanjkanja zadostnih virov ter tudi zmanjšanja njune vloge pri izbiri sodnikov in državnih pravobranilcev srečujeta z izzivom ustreznega izpolnjevanja svojih mandatov. Ta organa prav tako nimata posodobljenega sistema IT, ki bi jima omogočal uspešno preverjanje prijav premoženja sodnikov in državnih pravobranilcev. Centralizirana poštna dostava sodnih listin je pozitiven primer varčevanja z viri na sodiščih. Hrvaška ima večinoma vzpostavljen pravni in politični okvir za spodbujanje integritete in preprečevanje korupcije v javnem sektorju. Mreža organov prispeva k oblikovanju protikorupcijske politike v vseh vejah oblasti. Vendar pa primanjkljaji ostajajo v zakonodaji in tudi praksah za boj proti korupciji. Pomembne pobude za krepitev etike in integritete na najvišjih položajih izvršilne oblasti in poslancev parlamenta ter za ureditev lobiranja ostajajo neizvedene. Zaradi strukturnih šibkosti v okviru za integriteto lokalnih nosilcev funkcij in upravljanja lokalnih podjetij v državni lasti je korupcija še posebno skrb vzbujajoča na lokalni ravni. Minister za pravosodje in javno upravo je 18. septembra 2020 napovedal novo protikorupcijsko strategijo za obdobje 2021–2030. Hrvaški pravni in institucionalni okvir zagotavlja pluralnost medijev. Agencija za elektronske medije, ki je regulativni organ za medije, deluje pregledno, vendar pa ni v celoti zaščitena pred političnim vplivom v zvezi s postopkom izbire članov njenega upravnega organa. Pravila o preglednosti lastništva medijev zagotavljajo trden sistem priglasitev lastništva organom in javnosti, vendar pa je lahko ugotavljanje dejanskega lastnika težavno. V zadnjih letih smo bili priča velikemu številu tožb zoper novinarje, grožnjam s fizičnimi napadi in spletnim nadlegovanjem, kar lahko vpliva na uredniško politiko medijskih družb in delo raziskovalnih novinarjev. Sistem zavor in ravnovesij je med drugim podprt s spletnimi orodji za posvetovanje z javnostjo in drugimi deležniki, pa tudi z varuhom človekovih pravic in informacijskim pooblaščencem, pristojnim za varstvo pravice do dostopa do informacij javnega značaja. Vendar pa je vključenost državljanov v odločanje še vedno razmeroma šibka. Ustavno presojo izvaja ustavno sodišče, vključno na podlagi ustavnih pritožb posameznikov. Vlada pripravlja za obdobje 2020–2026 nacionalni načrt za podporo civilne družbe. I.Pravosodni sistem Hrvaška ima tristopenjski pravosodni sistem, vključno s sodišči splošne in specializirane pristojnosti. Prvostopenjska sodišča splošne pristojnosti so občinska (34) in županijska (15) sodišča, pri čemer slednja delujejo tudi kot drugostopenjska sodišča. Med sodišči specializirane pristojnosti je na prvi stopnji devet gospodarskih sodišč in štiri upravna sodišča, na drugi stopnji pa so višje prekrškovno sodišče, višje gospodarsko sodišče in višje upravno sodišče . Vrhovno sodišče deluje kot drugo- in tudi tretjestopenjsko sodišče . Neodvisni državni sodni svet, samoupravni organ, zagotavlja avtonomijo in neodvisnost sodstva. Izbira in imenuje sodnike in predsednike sodišč ter odloča o njihovi disciplinski odgovornosti ali razrešitvi. Državno pravobranilstvo (DORH) je samostojen, neodvisen pravosodni organ, ki v glavnem deluje kot tožilstvo, vodi pa ga državni pravobranilec . Pooblastila za nadzor nad imenovanjem in poklicno potjo državnih pravobranilcev in za vodenje pravobranilstva imata državni pravobranilski svet in generalni državni pravobranilec . Državni pravobranilski svet je neodvisen samoupravni organ, katerega naloga je zagotavljati avtonomijo in neodvisnost državnega pravobranilstva. Med drugim izbira in imenuje državne pravobranilce in njihove namestnike ter odloča o njihovi disciplinski odgovornosti ali razrešitvi. Hrvaška odvetniška zbornica je neodvisna, samoupravna poklicna organizacija. Neodvisnost Tako po mnenju podjetij in tudi v širši javnosti ostaja stopnja neodvisnosti sodstva zelo nizka. Leta 2020 je bila po mnenju širše javnosti stopnja neodvisnosti sodstva najnižja v EU (le 24 % jih je menilo, da je neodvisnost sodstva dokaj dobra in zelo dobra), čeprav se je v primerjavi z letom 2019 izboljšala . V istem obdobju se je po mnenju podjetij stopnja neodvisnosti sodstva še bolj znižala (delež tistih, ki so menili, da je neodvisnost sodstva dokaj dobra ali zelo dobra, se je zmanjšal z 18 % na 16 %), čeprav se je razvrstitev Hrvaške izboljšala na drugo najnižjo stopnjo v EU . Druga raziskava med podjetji kaže, da se je stopnja mnenja o neodvisnosti od let 2014–15 ves čas zniževala in ostaja najnižja med državami članicami. V skladu z raziskavo Eurobarometra 2020 je po mnenju širše javnosti glavni razlog za mnenje o pomanjkanju neodvisnosti sodišč in sodnikov mnenje o vmešavanju ali pritisku vlade in politikov . Glavni razlog za mnenje, ki ga navajajo podjetja, je mnenje o vmešavanju in pritisku gospodarskih in drugih konkretnih interesnih skupin, ki mu tesno sledi mnenje o vmešavanju in pritisku vlade in politikov . Ker je bila zadnja obširna raziskava o uporabnikih sodišč ali pravnih strokovnjakih opravljena leta 2015, ni nobenih novejših podatkov, ki bi podrobneje osvetlili konkretne razloge različnih deležnikov za nenehno nizko stopnjo mnenja o neodvisnosti hrvaškega pravosodnega sistema . Državni sodni svet in državni pravobranilski svet se po uvedbi sprememb, s katerimi se je zmanjšala njuna vloga pri izbiri sodnikov in državnih pravobranilcev, srečujeta z izzivi. Zakon o državnem sodnem svetu ter zakon o državnem pravobranilskem svetu sta bila spremenjena leta 2018 . Te spremembe je povzročila sodba, izdana leta 2018, v kateri je ustavno sodišče ugotovilo, da državni sodni svet svoje odločbe o imenovanju sodnika na drugo sodišče ni ustrezno obrazložil . Zaposlovanje na sodniške in tožilske položaje poteka na podlagi dosežkov ter temelji na sistemu točkovanja, pri katerem se upoštevata dva elementa. Prvi je bodisi končno število doseženih točk kandidata na nacionalni šoli za sodnike ali državne pravobranilce bodisi ocena sodnikovega dela v primeru imenovanja obstoječega sodnika na drugo sodišče. Drugi element je razgovor pred zadevnim svetom. Kot je omenilo ustavno sodišče, pa so lahko kandidati, čeprav so dosegli manjše število točk, še vedno izbrani brez ustrezne obrazložitve. Navedeni cilj sprememb iz leta 2018 je bil povečati objektivnost in preglednost postopka imenovanja med drugim tudi z zmanjšanjem števila točk, ki jih lahko oba sveta dodelita kandidatom na podlagi razgovora . Vendar pa je bila tako s spremembami zmanjšana možnost svetov za razlikovanje med kandidati z dodeljevanjem točk po intervjuju. Poleg tega je bil z njimi omejen izbor kandidatov, s katerimi lahko svet opravi razgovor. Kombiniran učinek teh sprememb naj bi zmanjšal vlogo svetov pri izbiri kandidatov za sodniške in tožilske položaje. Posledice teh sprememb je bilo mogoče videti v nekaterih postopkih imenovanja v letih 2019 in 2020, ko sta sveta s težavo poskušala preprečiti, da bi postopek imenovanja postal le mehansko štetje točk . Odločitev ustavnega sodišča je bila povod za preudarek državnega sodnega sveta in državnega pravobranilskega sveta o načinu izboljšanja utemeljevanja v njunih odločbah in mnenjih tudi z jasneje opredeljenimi merili, ki jih je treba upoštevati pri dodeljevanju točk pri razgovoru. Vendar pa je možnost nadaljnjega izboljšanja kakovosti dela obeh svetov, vključno z upoštevanjem najboljših praks o imenovanju sodnikov, ki sta jih razvila oba sodna sveta, povezana z večjim obsegom dela ter zato odvisna od razpoložljivosti zadostnih finančnih in človeških virov . V zvezi s tem je treba opozoriti, da se oba sveta srečujeta s precejšnjimi izzivi na področju virov in da je njuna upravna zmogljivost kljub povečanju finančnih virov zelo nizka . Pregledovanje prijav premoženja sodnikov in državnih pravobranilcev je za državni sodni svet in državni pravobranilski svet še vedno izziv. S spremembami zakona o državnem sodnem svetu iz leta 2018 ter z novim zakonom o državnem pravobranilskem svetu iz leta 2018 je bil zagotovljen spletni sistem prijav premoženja pravosodnih uradnikov. Cilj spletne platforme je okrepiti integriteto in preglednost, preprečevati navzkrižja interesov in tudi okrepiti zaupanje javnosti v pravosodni sistem. Objava premoženja sodnikov in državnih pravobranilcev, ki se zdaj pričakuje za leto 2020, je bila odložena zaradi potrebe po obravnavi zahtev organa za varstvo podatkov glede varstva podatkov . Vendar pa predvideni sistem IT za samodejno pregledovanje prijav premoženja še ne deluje. Podatkovna zbirka prijav premoženja namreč še ni povezana s podatkovno zbirkov davčnega organa in zemljiško knjigo . Posledično je samodejno odkrivanje neskladnosti med prijavljenim in dejanskim premoženjem onemogočeno. Za zagotavljanje, da bosta državni sodni svet in državni pravobranilski svet lahko uspešno in hitro pregledovala prijave, bi bila potrebna podpora z elektronskimi orodji in ustreznim številom človeških virov, po možnosti še pred njihovo objavo na spletu. Razkrivanje le preverjenih in popravljenih podatkov je pomembno za doseganje cilja reforme o razkrivanju, ki povečuje zaupanje javnosti v pravosodni sistem.

Kakovost Kljub stalnemu napredku je uporaba elektronske komunikacije in sistemov za elektronsko vodenje zadev na sodiščih omejena. Informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) za vodenje zadev in elektronsko komunikacijo med sodišči in strankami so med najmanj razvitimi v EU . Na primer, vlog ni vedno mogoče oddati elektronsko, prav tako ni vedno mogoče prejeti vabila po elektronski poti. V zadnjih letih je bil zabeležen stalni napredek glede sistema IKT za vodenje zadev, vključno z načrti za razširitev enotnega sistema na upravna sodišča, ki trenutno uporablja stari sistem IKT. Kar zadeva elektronsko komunikacijo med sodišči in strankami , je bila do zdaj možnost vlaganja pritožb po elektronski poti uvedena na vseh gospodarskih, županijskih in občinskih sodiščih . Vendar pa možnost izboljšav še vedno obstaja, zlasti na županijskih in občinskih sodiščih, kjer sta uporaba komunikacije z davčnim organom in spodbujanje delavcev v pravni stroki k uporabi orodja še vedno slaba . Za razbremenitev upravnega osebja sodišč in pospešitev izdaje sodnih odločb je bila leta 2019 uvedena centralizirana poštna dostava. To orodje omogoča elektronsko oddajo dokumentov (podpisanih s kvalificiranim elektronskim podpisom) sodišč pri ponudniku poštnih storitev za dostavo pisanj sodišč strankam (status dostave se posodablja na spletišču). Maja 2020 se je centralizirana poštna dostava povečala za približno 80 % vseh sodnih pisanj na gospodarskih sodiščih (okoli 28 % na občinskih sodiščih), medtem ko je bila uporaba na županijskih sodiščih še vedno slaba . Državni sodni svet in državni pravobranilski svet in tudi državno pravobranilstvo se srečujejo z izzivi, povezanimi s človeškimi viri. Državni sodni svet in državni pravobranilski svet imata velike pristojnosti , vendar pa je njuna upravna zmogljivost še vedno zelo omejena. Število zaposlenih je zelo majhno glede na to, da je le predsednik državnega sodnega sveta večinoma oproščen svojih sodniških dolžnosti (za 75 %), medtem ko so drugi sodniki člani svojih dolžnosti oproščeni le v majhnem delu (za 20 %) . V obdobju 2017–2019 so se finančni viri državnega sodnega sveta in državnega pravobranilskega sveta povečali za 25 % oziroma 28 %. Vendar pa je zaradi pomanjkanja finančnih virov državni sodni svet leta 2020 zaposlil le pet uradnikov, čeprav jih je kadrovski načrt predvideval enajst. Državni pravobranilski svet ima le tri uradnike (kadrovski načrt predvideva deset uradnikov). Glede na pomanjkanje zadostnih človeških virov se državni pravobranilski svet srečuje s težavami pri razvoju strateškega pristopa k izboljšanju splošne kakovosti državnega pravobranilstva . Pomanjkanje virov v obeh svetih je resen izziv, zlasti v zvezi s skorajšnjo objavo premoženja in potrebo po preverjanju informacij, ki jih je predložilo 1 712 sodnikov in 635 državnih tožilcev . Kar zadeva državno pravobranilstvo, so se človeški viri povečali (novi namestniki državnih tožilcev in pripravniki). Vendar pa je zaradi nekonkurenčnih delovnih pogojev še vedno težko pritegniti usposobljene kandidate za položaje specializiranih finančnih preiskovalcev . Pomanjkanje finančnih strokovnjakov negativno vpliva na zmožnost državnega pravobranilstva, da se bori proti gospodarskim in finančnim kaznivim dejanjem, saj naj bi ti preiskovalci pomagali državnim pravobranilcem pri analiziranju zapletenih finančnih podatkov. Državno pravobranilstvo je vladi predlagalo, naj poveča plače bodočih finančnih preiskovalcev . Zaporedne reforme geografske ureditve pravosodnega sistema, zadnja iz leta 2019, so prispevale k izravnavi obsega dela med sodniki in k boljši učinkovitosti. Leta 2015 se je z reformami geografske ureditve zmanjšalo število prvostopenjskih sodišč in spremenilo dodeljevanje zadev s pritožbo vsem drugostopenjskim sodiščem, pri čemer so nekatera postala specializirana . Leta 2019 so bila vsa prekrškovna sodišča vključena v občinska sodišča . Reformo je upravičeval trend zmanjševanja števila primerov prekrškov v zadnjih letih, ki zahteva prožnost pri dodeljevanju sodnikov tem zadevam. Nova reforma bi lahko povečala učinkovitost, saj bi lahko več sodnikov delalo področjih, kjer so izzivi (npr. civilne zadeve). Konec leta 2019 je bila ustanovitev specializiranega drugostopenjskega višjega kazenskega sodišča začasno odložena zaradi začasne odredbe ustavnega sodišča, ki preučuje zahtevek za ustavno presojo sprememb o ustanovitvi tega sodišča . Objava sodb prvo- in drugostopenjskih sodišč je še vedno zelo omejena. Stopnja spletne objave sodb je najnižja v EU . Nadgrajeni sistem IKT je zmožen obdelati večje število sodb. Vendar pa je spletna objava še vedno zelo omejena, saj sodbe niso pripravljene sistematično (npr. anonimizirane) in naložene na platformo. Poleg tega je stopnja strojne berljivosti objavljenih sodb, ki bi omogočala razvoj storitev za uporabnike sodišč na podlagi rešitev umetne inteligence, druga najnižja v EU . Učinkovitost Kljub napredku pri reševanju najstarejših zadev so zaostanki in trajanje postopkov na civilnih in gospodarskih sodiščih še vedno med najbolj skrb vzbujajočimi v EU . Leta 2019 so bili v povprečju postopki pred prvostopenjskimi sodišči še vedno med najdaljšimi v EU, kar s približno 855 dnevi za civilne pravdne oziroma 735 dnevi za gospodarsko pravdne zadeve pomeni podaljšanje v primerjavi z letom 2018 . Povprečno trajanje izvršilnih zadev pred občinskimi in gospodarskimi sodišči se je še naprej podaljševalo in doseglo 797 dni. Vendar pa so pred drugostopenjskimi županijskimi sodišči civilne pravdne zadeve trajale v povprečju le 258 dni . Podobno se je na drugostopenjskem višjem gospodarskem sodišču povprečno trajanje gospodarskih pravdnih zadev še skrajšalo na 634 dni. Na vrhovnem sodišču je reševanje civilne zadeve v povprečju trajalo 720 dni. Pobuda ministrstva za pravosodje za reševanje 10 let nerešenih ali starejših zadev, ki jo je ministrstvo razvilo v sodelovanju s predsedniki sodišč, ki so akcijske načrte pripravili prostovoljno, se je nadaljevala in prinesla dobre rezultate. Med letoma 2016 in 2019 se je število takih zadev zmanjšalo za okoli 50 % . Zaostanki v gospodarskih zadevah so se še naprej zmanjševali, predvsem zaradi izboljšanih poslovnih procesov, ki jih je začelo višje gospodarsko sodišče. Čeprav je slednje beležilo povečanje prejetih zadev, so bili zaostanki konec leta 2019 zmanjšani za več kot 20 % v primerjavi z letom 2018. Te izboljšave na področju obravnave gospodarskih zadev vključujejo dodeljevanje postopkovnega dela osebju sodišča, zaradi česar se lahko sodniki osredotočijo na vsebino zadeve. Reforma poslovnih procesov je bila delno razširjena na prvostopenjska gospodarska sodišča. Nadaljnji napredek pri zmanjševanju zaostankov je bil dosežen pri civilnih zadevah na vseh stopnjah, vendar pa se občinska sodišča trenutno spopadajo z ogromnim številom prejetih zadev v zvezi s posojili, povezanimi s švicarskim frankom , in v zvezi s plačilno nesposobnostjo posameznikov . Cilj sprememb kazenskega postopka je povečati učinkovitost kazenskega pravosodnega sistema, kjer so precejšnji zaostanki in dolgotrajnost postopkov še vedno izziv. Leta 2019 so se zaostanki in trajanje postopkov povečali pri prvostopenjskih zadevah na občinskih in županijskih sodiščih (v povprečju na 678 oziroma 930 dni). Delni razlog za to povečanje je bilo prednostno reševanje najstarejših zadev, zaradi česar se je podaljšalo povprečno trajanje rešenih zadev. Vendar je na vrhovnem sodišču leta 2019 reševanje kazenske zadeve v povprečju trajalo le 138 dni. Pomanjkanje postopkovne discipline pri odvetnikih v sodnih postopkih za potrjevanje obtožnic, o kateri se poroča, pogosto povzroči precejšnje zamude. Cilj sprememb zakona o kazenskem postopku iz leta 2019 je pospešiti postopke pred odborom za potrjevanje obtožnic in celotnega kazenskega postopka . Leta 2019 je državno pravobranilstvo obravnavalo več kazenskih zadev, kot jih je prejelo (stopnja reševanja v višini 102 %), zaradi česar se je zmanjšalo število zaostankov za skoraj 23 % . II.Protikorupcijski okvir Hrvaška je razvila pravni in politični okvir za spodbujanje integritete in preprečevanje korupcije v javnem sektorju, v ta namen pa je vzpostavila mrežo organov, ki prispevajo k oblikovanju politik v vseh vejah oblasti. Hrvaška ima specializirano tožilstvo, pristojno za pregon korupcije in organiziranega kriminala, Urad za preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala (USKOK), v okviru ministrstva za notranje zadeve pa tudi specializiran oddelek policije, tj. Policijski nacionalni urad za preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala (PNUSKOK). Slednji je zadolžen za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje zapletenih primerov kaznivih dejanj, povezanih s korupcijo. Leta 2019 je indeks zaznave korupcije organizacije Transparecy International za Hrvaško znašal 47/100 točk, s čimer se uvršča na 18. mesto med državami članicami EU in 63. mesto v svetovnem merilu. Hrvaška je tudi med državami članicami, ki so se najslabše odrezale v raziskavi Eurobarometra iz leta 2020 o zaznavanju korupcije med državljani . 97 % Hrvatov meni, da je korupcija v njihovi državi razširjena (povprečje v EU 71 %), 54 % ljudi pa se čuti osebno prizadetih zaradi korupcije v svojem vsakdanjem življenju (povprečje v EU 26 %) Kar zadeva podjetja, 91 % teh meni, da je korupcija razširjena (povprečje v EU 63 %), 57 % podjetij pa meni, da je korupcija težava pri poslovanju (povprečje v EU 37 %). Poleg tega se 28 % ljudi zdi, da obstaja zadostno število primerov uspešnih pregonov, ki ljudi odvračajo od koruptivnih praks (povprečje v EU 36 %), 16 % podjetij pa meni, da so ljudje in pravni subjekti, prijeti zaradi podkupovanja višjega uradnika, ustrezno kaznovani (povprečje v EU 31 %) . Pravni okvir je v glavnem vzpostavljen. Kazenski zakonik določa kot kazniva dejanja različne vrste korupcije in določa posebne kazni, sankcije in ukrepe, kot sta odvzem in zaplemba. Vendar po zakonu o vladi članov vlade brez predhodne odobritve same vlade ni mogoče preganjati zaradi kaznivega dejanja, za katero je predvidena petletna zaporna kazen . Po navedbah GRECA je treba za člane vlade pregledati sistem političnih imunitet, saj je preveč daljnosežen in mora izključiti kazniva dejanja korupcije, da bi se preprečilo, da bi deloval kot ovira za pregon korupcije na visoki ravni. Julija 2020 je vlada sporočila, da bo za člane vlade predlagala odpravo sistema imunitete . Protikorupcijska strategija 2015–2020 je usmerjena predvsem v preprečevanje korupcije. Strategija vsebuje sedem horizontalnih ciljev in vključuje „integriteto političnega sistema in uprave“ kot enega svojih glavnih ciljev. Krovno strategijo so spremljali trije podrobnejši dvoletni akcijski načrti. Ti so bili usmerjeni večinoma v pobude na področju izobraževanja in usposabljanja ter v razvoj priročnikov s smernicami in tudi v načrtovanje namenske zakonodaje. Načrta za obdobju 2015–16 in 2017–18 sta bila delno izvedena, ocene pa kažejo, da se v celoti ali delno izvaja 88 % dejavnosti, načrtovanih za leto 2019 . Vendar pa je prišlo do zamud pri nekaterih ključnih zakonodajnih pobudah in pobudah na področju integritete . Maja 2019 je vlada sprejela protikorupcijski program za podjetja v državni lasti 2019–2020 z ukrepi, usmerjenimi v povečanje notranjega in zunanjega nadzora nad večino podjetij v državni lasti in v vzpostavitev preglednih meril za ocenjevanje učinkovitosti poslovanja. Drugi ukrepi so usmerjeni v vzpostavitev jasnih pravil o imenovanju članov upravnih odborov in nadzornih svetov ter v krepitev mehanizmov za preprečevanje navzkrižij interesov . Vendar pa naj številni subjekti ne bi izvajali predlagane uvedbe pooblaščencev za poklicno etiko in skladnost za povečanje preglednosti in učinkovitosti podjetij v državni lasti . Minister za pravosodje in javno upravo je 18. septembra 2020 napovedal novo protikorupcijsko strategijo za obdobje 2021–2030. V vseh vejah oblasti je vzpostavljena mreža organov za oblikovanje protikorupcijske politike. Ministrstvo za pravosodje je osrednji organ za preprečevanje korupcije s posebno enoto za usklajevanje izvajanja protikorupcijskih strategij in povezanih akcijskih načrtov. Prav tako deluje kot osrednji organ za izmenjavo podatkov o preprečevanju korupcije . Svet za preprečevanje korupcije, vladni svetovalni organ, ki ga sestavljajo predstavniki javnih institucij in nevladnih organizacij, ter nacionalni svet za spremljanje izvajanja strategije za boj proti korupciji parlamentu poročata dvakrat letno. Poleg ključnih represivnih organov, in sicer USKOK in PNUSKOK so v okvir za preprečevanje korupcije vključeni tudi številni drugi organi. Ti vključujejo ministrstvo za javno upravo, državni revizijski urad, urad za preprečevanje pranja denarja, komisijo za preprečevanje navzkrižij interesov in državno komisijo za nadzor nad postopki javnega naročanja. Čeprav javni uslužbenci spoštujejo kodeks ravnanja, za poslance parlamenta in uradnike na najvišjih izvršilnih položajih takega kodeksa ni. Zakon o javnih uslužbencih in etični kodeks za javne uslužbence (v nadaljevanju: kodeks) določata osnovna etična načela. Kodeks določa pravila ravnanja in institucionalni okvir za izvajanje. Etična komisija za javne uslužbence je drugostopenjski organ, ki obravnava pritožbe državljanov in uradnikov, etični oddelek znotraj ministrstva za javno upravo pa zagotavlja izobraževalne dejavnosti. Čeprav etični kodeks velja za javne uslužbence, pa kodeksa ravnanja za poslance parlamenta ni. S priporočilom v zvezi s tem je GRECO zahteval razvoj in sprejetje takega kodeksa skupaj z mehanizmom za nadzor in izvrševanje . Podobno tudi za uradnike na najvišjih izvršilnih položajih ni kodeksa ravnanja, ki bi zagotavljal smernice v zvezi z navzkrižji interesov in drugimi zadevami, povezanimi z integriteto . Zakonodaja o preprečevanju navzkrižij interesov je sicer na voljo, čeprav zahteva pozornost glede njenega izvajanja in opredelitev jasnih pristojnosti njenega nadzornega organa. Zakon o preprečevanju navzkrižij interesov vsebuje podrobna pravila o navzkrižjih interesov, nezdružljivostih, darilih in finančnih izjavah. Določa splošna načela ukrepanja pri opravljanju javne funkcije, vključno z osebami, ki jim je zaupano opravljanje najvišji izvršilnih funkcij. Po zakonu je za osrednjo vlogo zadolžena neodvisna komisija za reševanje navzkrižij interesov (v nadaljevanju: komisija), ki nadzoruje izvajanje zakona, preverja finančne izjave in izvaja usposabljanja . Komisija lahko začne postopke zaradi navzkrižij interesov in sprejema odločitve o tem, ali določeno dejanje pomeni kršitev. Nalaga lahko sankcije, kot sta opomin ali odtegnitev dela mesečne plače uradnika. Imela je proaktivno vlogo pri podpori zakona o preprečevanju navzkrižij interesov, zlasti ko gre za najvišje izvršilne položaje. Čeprav lahko v primeru neizpolnjevanja nalaga upravne sankcije, pa se zdi, da je njena zmožnost preverjanja informacij in izvrševanja odločitev omejena zaradi njenega pomanjkanja popolnega dostopa do informacij in nesodelovanja uradnikov. Po sodnem nadzoru so bile odločitve komisije razveljavljene, zlasti v zvezi z najvišjimi izvršilnimi položaji. Pretekle odločitve so tudi sprožile številne kritike vlade, zaradi česar so komisija in nevladne organizacije Svet Evrope obvestile o vse pogostejšem neizpolnjevanju njenih odločitev . Ko gre za preverjanje finančnih izjav, je komisija odvisna od sodelovanja organov. Vendar je tudi GRECO izdal več priporočil v zvezi z vlogo komisije. Ta vključujejo izboljšane možnosti pridobivanja informacij, potrebnih za preverjanje finančnih izjav, pregled razpoložljivih sankcij za kršitve zakona o preprečevanju navzkrižij interesov za zagotavljanje ustreznih posledic in omogočanje uspešnega preverjanja finančnih izjav. Priporočil je tudi, da se za najvišje izvršilne položaje v primeru navzkrižij med zasebnimi interesi in javnimi funkcijami uvede zahteva po ad hoc razkritju . Čeprav so organi povečali proračun komisije in v letu 2020 načrtujejo spremembo zakona o preprečevanju navzkrižij interesov, je Evropska komisija poudarila, enako pa je bilo poudarjeno v mednarodnih ocenah, da je pomembno zagotoviti, da bo imela komisija za preprečevanje navzkrižij interesov dovolj pooblastil za nalaganje odvračilnih sankcij in opravljanje svoje bistvene preprečevalne vloge . Hrvaška načrtuje spremembe zakona o preprečevanju navzkrižij interesov, ministrstvo za upravo pa je ustanovilo delovno skupino za pripravo tega osnutka predloga. Čeprav obstajajo ukrepi za preprečevanje korupcije na lokalni ravni, so ustrezni mehanizmi za nadzor in izvrševanje še vedno šibki. Hrvaška je vzpostavila okvir, ki ureja preprečevanje navzkrižij interesov državnih in lokalnih uradnikov, ki ga sestavljajo posebni zakoni. Zakon o javnih uslužbencih in zaposlenih v lokalni in regionalni samoupravi se uporablja za lokalne uradnike, zaposlene v upravnih organih lokalnih in regionalnih samoupravnih enot. Čeprav ne prepoveduje obstoja zasebnih interesov, prepoveduje zlorabo položaja zaradi nerešenih navzkrižij interesov in določa sankcije za neizpolnjevanje. Kljub temu se velika večina primerov korupcije pojavlja na lokalni in županijski ravni. Raziskave Eurobarometra kažejo, da še vedno obstajajo pomisleki glede navzkrižij interesov tako na lokalni ravni in tudi na ravni podjetij v državni lasti in podjetij v upravljanju, od katerih jih je večina v lasti/upravljanju občin . Pa vendar trenutno področje uporabe zakonodaje o navzkrižjih interesov ne vključuje predsednikov in članov uprave podjetij, v katerih ima lokalna vlada večinski delež, pa tudi predsednikov in članov uprave podjetij, ki so v večinski lasti teh podjetij. Kljub temu Hrvaška načrtuje spremembe zakona o preprečevanju navzkrižij interesov, ministrstvo za upravo pa je ustanovilo delovno skupino za pripravo tega osnutka predloga. Poleg tega daje obstoječi zakon o lokalni in regionalni samoupravi lokalnim uradnikom precejšnjo mero proste presoje pri odločanju o razpolaganju s sredstvi in financ do enega milijona hrvaških kun (HRK) ter o imenovanju članov uprave javnih lokalnih podjetij, zaradi česar je obseg korupcije precej velik. Na regionalni ravni je 17 županij pred kratkim ustanovilo lastne protikorupcijske komisije, nekatere pa so sprejele notranje akcijske načrte za boj proti korupciji in razvile kodekse ravnanja za uradnike na regionalni ravni. Čeprav so na voljo pravila za prijave premoženja in pojav „vrtljivih vrat“, pa so ta pomanjkljiva. Uradniki, za katere velja zakon o preprečevanju navzkrižij interesov, morajo prijaviti premoženje ne glede na to, ali so ga pridobili ali podedovali, ter določiti vir prihodka od poklicnih in nepoklicnih dejavnosti. Prav tako morajo prijaviti premoženje in prihodke svojih zakoncev ali partnerjev in vseh mladoletnih otrok. Komisija za preprečevanje navzkrižij interesov objavlja vsebino teh prijav na spletišču . Vendar v praksi uradniki svoje prijave oddajo šele po nastopu položaja in po prenehanju ali ponovni izvolitvi, medtem pa ne oddajajo ad hoc prijav, ki bi odražale kakršno koli spremembo statusa v času njihovega mandata. Čeprav lahko komisija zahteva ad hoc prijavo, je njena zmožnost sankcioniranja nepravilnih prijav omejena. Od posameznikov na najvišjih izvršilnih položajih se pričakuje, da bodo spoštovali visoke standarde integritete in preglednosti, niso pa dolžni redno oddajati finančnih prijav. Zakon o preprečevanju navzkrižij interesov določa za uradnike obdobje enoletnega mirovanja. To obdobje je po mnenju GRECA prekratko, v skladu z njegovim priporočilom pa bi morala komisija za preprečevanje navzkrižij interesov opravljati vlogo mediatorja pri presoji morebitnih navzkrižij na prehodu med javnim in zasebnim sektorjem .

Prav tako ni podrobnih pravil za urejanje stikov posameznikov na najvišjih izvršilnih položajih z lobisti. Prav tako ni zahtev glede poročanja ali razkritja, ki bi se uporabljale za tiste, ki poskušajo vplivati na vladne ukrepe in politike. Pravila o tem, kako vključiti lobiste in druge tretje strani, ki poskušajo vplivati na odločanje vlade, so bila priznana v zaporednih protikorupcijskih načrtih, v skladu z najnovejšim načrtom pa naj bi bil osnutek okvira, ki bo urejal lobiranje, pripravljen v letu 2020. Zaščita žvižgačev je bila uvedena z zakonom o zaščiti prijaviteljev nepravilnosti iz leta 2019. Področje uporabe zakona je široko in presega korupcijo, da bi vključilo kršitve zakonov, uredb in ukrepov, ki ogrožajo javni interes. Varuh človekovih pravic je organ, pristojen za zunanje poročanje o nepravilnostih. V skladu z njenim novim mandatom je varuhinja človekovih pravic za promocijske dejavnosti prejela dodatne vire iz državnega proračuna . Ministrstvo za pravosodje izvaja tudi usposabljanje za uradnike, zadolžene za izvajanje zakona, načrtuje pa se tudi medijska kampanja. Vendar pa je Hrvaška v vsej EU leta 2019 beležila najizrazitejše povečanje števila državljanov, ki navajajo pomanjkanje zaščite žvižgačev kot poglavitni razlog za neporočanje o primerih korupcije, od leta 2017 (39 %, + 10 odstotnih točk od leta 2017) . Kljub negativnim mnenjem so specializirani uradniki vzpostavili dosledne evidence o dosežkih pri pregonu korupcije. Aprila 2019 je ministrstvo za pravosodje ustanovilo delovno skupino za pripravo osnutkov sprememb zakona o uradu za preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala. Cilj sprememb je povečati učinkovitost pri pregonu organiziranega kriminala in korupcije ter ga prilagoditi drugi ustrezni domači zakonodaji in ga uskladiti z njo . Tako USKOK in tudi PNUSKOK sta vzpostavila evidence o dosežkih pri preiskovanju in pregonu kaznivih dejanj, povezanih s korupcijo na visoki ravni . V skladu s poročilom državnega pravobranilstva je USKOK v letu 2019 prejel skupaj 1 365 kazenskih ovadb , od katerih jih je bilo 1 003 (okoli 73 %) povezanih s korupcijo. Med temi ovadbami jih je bilo 879 (okoli 88 %) zaradi zlorabe pooblastil in oblasti, 124 (okoli 12 %) pa jih je bilo povezanih s korupcijo v ožjem smislu. Leta 2019 so bile obtožnice vložene zoper 109 oseb. Leta 2019 je USKOK prejel in rešil večje število primerov ter v primerjavi z letom 2018 zabeležil upadajoče število nerešenih zadev. Leta 2019 je bilo za zaključek 90 % preiskav, ki so jih vodili tožilci USKOK-a, potrebnih šest mesecev, pri čemer se je trajanje preiskave skrajšalo z dvanajst mesecev leta 2016 . Kljub dosežkom specializiranih služb in nedavnim okrepitvam pa prizadevanja za boj proti korupciji spodkopavajo pomanjkanje obsodb in omejeni človeški viri, zlasti v zvezi s specializiranimi preiskovalci. Čeprav obstaja veliko število preiskav in obtožnic v zadevah, povezanih z organiziranim kriminalom in korupcijo, se državno pravobranilstvo (DORH) in tudi USKOK srečujeta s težavami zaradi neučinkovitosti pravosodja, pri čemer dolgotrajni sodni postopki in pritožbe pogosto ovirajo zaključek zadev. Poleg tega ostajajo odmevne zadeve zoper nekdanje visoke uradnike nerešene in so predmet dolgotrajnih postopkov. Posledično 80 % anketirancev v raziskavi Eurobarometra meni, da protikorupcijske zadeve na visoki ravni niso dovolj raziskane, 74 % pa jih meni, da so vladna prizadevanja za boj proti korupciji neuspešna (povprečje v EU 53 %) . III.Pluralnost medijev Svoboda izražanja in obveščanja je zapisana v ustavi, medtem ko je pluralnost medijev zagotovljena z različnimi zakoni. Regulativni organ za medije (Agencija za elektronske medije) je neodvisen organ, ustanovljen z zakonom. Pravila o preglednosti od podjetij zahtevajo, da podatke o lastništvu poročajo Agenciji za elektronske medije in da jih objavljajo v uradnem listu. Dostop do informacij je zagotovljen z zakonom. Zakonodaja zaščite novinarjev ne obravnava specifično, uporablja pa se mehanizem, ki je na voljo vsem državljanom . Regulativni organ za medije je po zakonu neodvisen subjekt. Zakon o elektronskih medijih podrobno določa pristojnosti Agencije za elektronske medije, njena pooblastila za sankcioniranje in mehanizme za vlaganje pritožb zoper njene odločitve. Regulator je pravna oseba. Sedem članov sveta agencije, vključno s predsednikom, deluje kot vodja agencije, imenuje pa jih parlament na podlagi priporočila vlade po javnem razpisu za prijavo interesa. Po izteku njihovega petletnega mandata se lahko člani sveta ponovno prijavijo za isti položaj. Odstranitev in razrešitev s položaja se lahko zgodita zaradi neprimernosti za položaj ali nesposobnosti ali pa zaradi drugih prepričljivih razlogov, povezanih z osebo. Odločitev sprejme parlament na predlog vlade. Dejstvo, da so lahko člani sveta ponovno imenovani za več mandatov in da ima parlamentarna večina pomemben vpliv pri imenovanju organa odločanja agencije, lahko v praksi vpliva na politično neodvisnost regulatorja, kot so poudarili nekateri deležniki in je bilo zapisano v orodju MPM 2020 . V slednjem je bilo ocenjeno tveganje za neodvisnost in uspešnost medijskega organa kot medija. Kot pojasnjeno med obiskom države, proračun Agencije za elektronske medije temelji na prihodku od dejavnosti agencije, kar prispeva k njeni neodvisnosti. Agencija za elektronske medije zagotavlja visoko stopnjo preglednosti z objavljanjem svojih odločitev, zapisnikov sestankov in letnega poročila na spletišču. Odločitve agencije pa so poleg tega objavljene tudi v uradnem listu. Za zagotavljanje preglednosti lastništva medijev morajo ponudniki medijskih storitev vsako leto Agenciji za elektronske medije poročati podrobne podatke o lastništvu in njegovih spremembah. V skladu z zakonom o elektronskih medijih morajo poročila vsebovati podatke o neposrednih in posrednih imetnikih in odstotkih delnic ali deležev . Informacije o lastništvu se tudi javno objavijo v uradnem listu, zakon pa v primeru neporočanja predvideva sankcije. Po zakonu politične stranke ali politiki niso specifično izključeni iz lastništva medijev. V MPM 2020 je bil izražen pomislek, da je ugotavljanje dejanskega lastnika še vedno težavno, za preglednost lastništva medijev pa je bilo ocenjeno, da je srednje ogrožena . Predlagani novi zakon o elektronskih medijih predvideva razkritje informacij o lastništvu s predložitvijo izpiska iz registra dejanskih lastnikov. Dodelitev državnega oglaševanja je urejeno za državno upravo in subjekte, ki so večinoma v državni lasti. Zakon o elektronskih medijih določa, da mora državna uprava 15 % svojih letnih sredstev, namenjenih za promocijo svojih služb ali dejavnosti, porabiti za oglaševanje na avdiovizualnih in radijskih programih regionalnih ali lokalnih izdajateljev televizijskih in radijskih programov. Državni organi morajo Agenciji za elektronske medije vsako leto poročati o oglaševalskih dejavnostih . Dostop do informacij je zagotovljen z zakonom, vendar pa se zdi, da proces poteka počasi. Informacijski pooblaščenec je neodvisen organ, ki varuje in izvaja zakon o dostopu do informacij. Čeprav je pravica do dostopa do informacij z zakonom zagotovljena od leta 2003, so se razmere izboljšale z zakonom o dostopu do informacij in s prvim informacijskim pooblaščencem leta 2013. Pooblaščenec zagotavlja pravno varstvo pravice do dostopa do javnih informacij in njihove ponovne uporabe (odprti podatki), spremlja objavo dela organov in ozavešča. Njegov urad je razmeroma majhen (17 zaposlenih). V skladu z zahtevami zakona o dostopu do informacij mora vsak javni organ imenovati informacijskega pooblaščenca za obravnavanje zahtevkov za pridobitev informacij . Uvedba pooblastila za neposredno sankcioniranje bi pomagala preprečevati kršitve. Pooblaščenec lahko vlaga predloge obtožnic in izdaja prekrškovne sklepe . Leta 2019 je bila več kot polovica pritožb, naslovljenih na informacijskega pooblaščenca, vloženih zaradi neobravnave zahtevkov za dostop do informacij v zakonskih rokih s strani organov . Informacijski pooblaščenec je izdal poročilo, v katerem so bili navedeni pomisleki glede izvajanja zakona o pravici do dostopa do informacij . V skladu z MPM 2020 se dostop do informacij „večinoma izvaja prek mehanizmov pritožb in neposredne pritegnitve informacijskega pooblaščenca“ . Okvir za zaščito novinarjev zagotavlja varnostna zagotovila s številnimi zakonodajnimi akti. Zakon o medijih se nanaša na svobodo izražanja in pluralnost medijev. V okviru uredniške svobode imajo novinarji pravico izraziti svoje mnenje in svojih nalog ne opraviti, če bi to bilo v nasprotju s pravili novinarskega poklica. V tem primeru se pogodba o zaposlitvi ne sme spremeniti v njihovo škodo. Poleg tega novinarjem ni treba razkrivati svojih virov, razen če pristojno sodišče odredi razkritje zaradi pomislekov glede nacionalne varnosti. To velja tako za že objavljene in tudi še ne objavljene informacije . Novinarji se srečujejo s številnimi grožnjami na spletu, vključno z blatenjem, sovražnim govorom, grožnjami s smrtjo in grožnjami s fizičnimi napadi . V skladu s številnimi poročili in po poročanju deležnikov to pogosto ne izzove pravočasnega odziva organov . Sam kazenski zakonik zagotavlja določeno mero svobode govora in zaščite novinarjev, saj šteje „kršitev svobode mišljenja in izražanja“ ter „ustrahovanje“ za kaznivo dejanje . Vendar pa so novinarji pogosto tudi predmet samih tožb, pogosto z zastraševalnim učinkom . Leta 2019 je bilo zoper novinarje vloženih več kot 1 000 tožb . Čeprav je večina zadev civilnih zadev v zvezi z „odškodninskimi zahtevki za domnevno nematerialno škodo“, pa so nekatere zadeve kazenske zadeve. Ta val tožb se je obravnaval v opozorilu, predloženem platformi Sveta Evrope, razvrščen pa je bil kot „povezan z nadlegovanjem novinarjev“ . Na Hrvaškem je zaporna kazen med predvidenimi kaznimi za obrekovanje, čeprav je bilo leta 2019 kaznivo dejanje hude sramotitve odstranjeno iz kazenskega zakonika . IV.Druga institucionalna vprašanja v zvezi z zavorami in ravnovesji Hrvaška ima enodomni parlamentarni vladni sistem, v katerem lahko ustavno sodišče izvaja naknadne ustavne presoje tudi v konkretnih zadevah na podlagi ustavne pritožbe. Osnutke zakonov lahko predloži kateri koli poslanec ali član vlade. Poleg pravosodnega sistema so v sistemu zavor in ravnovesij pomembni tudi varuh človekovih pravic, ki je zadolžen za spodbujanje in varstvo človekovih pravic in svoboščin, informacijski pooblaščenec ter varuh enakosti spolov, ki opravlja vlogo organa za enakost. Kljub obstoju namenskih mehanizmov je sodelovanje državljanov še vedno razmeroma šibko. Služba vlade za zakonodajo usklajuje javna posvetovanja in vodi portal za e-posvetovanja. Večina institucij je odvisnih izključno od spletnih posvetovanj namesto kombiniranja več posvetovalnih metodologij . Vključevanje deležnikov prek platforme za e-posvetovanja e-Savjetovanja je običajno, število posvetovanj pa se povečuje . Toda posvetovanja so pogosto nekakovostna, uporaba komentarjev pa ostaja majhna. Analiza informacijskega pooblaščenca kaže, da se je leta 2019 povečalo število pritožb v zvezi z javnimi posvetovanji . Navedeni razlogi so bili, da posvetovanja ni bilo, da je bilo posvetovanje krajše od 30 dni ali da niso bili objavljeni bodisi načrti posvetovanj bodisi poročilo o izvedenem posvetovanju. Leta 2019 je bilo analiziranih skupaj 19 543 komentarjev (23 035 leta 2018). Od teh je bilo v celoti sprejetih le 16 % komentarjev, 6 % jih je bilo sprejetih delno, 25 % jih je bilo ustrezno upoštevanih, 31 % jih je bilo zavrnjenih, 22 % pa jih je ostalo neobravnavanih . Pristojni organi morajo spletno javno posvetovanje izvajati do 30 dni, le v 40 % vseh primerov pa so se posvetovanja izvajala v celotnem predpisanem obdobju. Majhna uporaba komentarjev se je obravnavala s partnerji socialnega dialoga, po mnenju katerih so posvetovanja bolj formalistična kot vsebinska . Regulativna politika je bila okrepljena, vendar izzivi še ostajajo. Sprejetje zakona o oceni učinka predpisov leta 2017 in vključitev deležnikov sta pomenila napredek, vendar primanjkljaji še ostajajo. Hrvaška se med državami članicami uvršča v srednjo tretjino glede uporabe instrumentov, ki temeljijo na dokazih, ter v spodnjo tretjino glede kakovosti zakonodaje in posvetovanja s socialnimi akterji in gospodarskimi subjekti med pripravo politike . Čeprav ocene učinka predpisov večinoma izvajajo ministrstva, služba vlade za zakonodajo zagotavlja usposabljanje na področju metodologije in priprave zakonodaje. Mandat službe vlade za zakonodajo je omejen na nadzor ocen učinka za primarno zakonodajo. Posledično so podrejeni predpisi nenadzorovani. Čeprav imajo lokalni in regionalni organi pomembne pristojnosti za sprejemanje predpisov, pa večina nima človeških virov ali izkušenj za uspešno izvajanje regulativne politike. To je povzročilo precejšnje razlike v kakovosti upravljanja in ureditve na lokalni ravni . Ministrstvo za gospodarstvo, podjetništvo in obrt pregleduje učinke predpisov na mala in srednja podjetja z izvajanjem preskusov MSP (za primarno in sekundarno zakonodajo). Delež zakonov, sprejetih v parlamentu po nujnem postopku, se je od leta 2016 povečal. Čeprav se je delež takih zakonov zmanjšal z okoli 82 % leta 2014 na 28 % leta 2016, se je leta 2019 spet povečal na okoli 56 % in leta 2020 na 60 % tudi zaradi pandemije COVID-19. Od 25 zakonov, sprejetih v prvem četrtletju 2020, se jih je 20 štelo za interventne zakone za boj proti bolezni COVID-19 in večina od njih še vedno velja . Standardi za izvajanje javnih posvetovanj se uporabljajo tudi za nujne postopke, osnutki zakonov pa se objavljajo na spletišču e-Savjetovanja. Varuh človekovih pravic je odgovoren za spodbujanje in varstvo človekovih pravic in svoboščin, pravne države in protidiskriminacijskih standardov. Leta 2008 je institucija varuha človekovih pravic v skladu s pariškimi načeli ZN pridobila status A, ki ga je ponovno pridobila leta 2019 . Od leta 2013 se je njen letni proračun povečal z 1,2 milijona EUR na 1,6 milijona EUR leta 2019 . V preteklih letih se je izvajanje priporočil varuha človekovih pravic povečalo . Institucija je pridobila ugled na podlagi strokovnosti, nedovzetnosti za politizacijo in dobrih rezultatov. Vendar pa urad varuha človekovih pravic nima zmogljivosti, zlasti novih pooblastil, povezanih z žvižgači, in zahteva dodatno podporo v obliki človeških virov (urad varuha človekovih pravic je v ta namen prejel dodatne finančne vire). Varuh enakosti spolov opravlja vlogo organa za enakost . Vlada si prizadeva podpreti civilno družbo s prihodnjim nacionalnim načrtom za ustvarjanje in omogočanje okolja za razvoj civilne družbe 2020–2026. Eden od ciljev načrta je nadaljnje izboljšanje pravnega, finančnega in institucionalnega podpornega sistema za dejavnosti organizacij civilne družbe. To bi vključevalo posebne ukrepe, dejavnosti, roke in organe za njihovo izvajanje, pa tudi vire sredstev in kazalnike za merjenje uspeha izvajanja. Prostor civilne družbe na Hrvaškem velja za odprtega.

Priloga I: Seznam virov po abecednem vrstnem redu* * Seznam prispevkov, prejetih v okviru posvetovanja za Poročilo o stanju pravne države za leto 2020, je na voljo na (spletišče COM).

Centre for Media Pluralism and Media Freedom (2020), 2020 Media pluralism monitor. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 . CIVICUS (2020), Croatia country profile. https://monitor.civicus.org/country/croatia Commission staff working document – Country Report Croatia 2019 including an in-depth review on the prevention and correction of macroeconomic imbalances accompanying the document communication from the Commission to the European Parliament, the European Council, the Council, the European Central Bank and the Eurogroup 2019 European Semester: Assessment of progress on structural reforms, prevention and correction of macroeconomic imbalances, and results of in-depth reviews under Regulation (EU) No 1176/2011 {COM(2019) 150 final}. Sporočilo Komisije Evropskemu Parlamentu in Svetu o preverjanju celovite uporabe schengenskega pravnega reda na Hrvaškem, COM(2019) 497 final. Hrvaško ustavno sodišče, odločbi z dne 17. decembra 2019, U-I-4658/2019 in U-I-4659/2019,

https://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2019_12_126_2550.html . Hrvaško ustavno sodišče, sodba z dne 22. maja 2018, U-III-5074/2017. Hrvaško ustavno sodišče, odločbi z dne 17. decembra 2019, U-I-4658/2019 in U-I-4659/2019. https://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2019_12_126_2550.html . Hrvaško ustavno sodišče, sodba z dne 24. junija 2020, U-III-3053/2018. Council of Europe, Platform to promote the protection of journalism and safety of journalists. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/the-platform . Council of Europe: Committee of Ministers (2016), Recommendation CM/Rec(2016)4 of the Committee of Ministers to member States on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors. Hrvaška vlada (2019), Anti-corruption program for majority state-owned companies 2019-2020 (Protikorupcijski program za večino podjetij v državni lasti 2019–2020). Hrvaška vlada (2016–2020), Anti-corruption action plan (Protikorupcijski akcijski načrt). Hrvaška vlada (2020), prispevek za Poročilo o stanju pravne države za leto 2020. Hrvaška vlada (2020), Summary of the Report on the Implementation of the Right to Access Information Act for 2019 (Povzetek poročila za leto 2019 o izvajanju zakona o pravici do obveščenosti). https://www.pristupinfo.hr/dokumenti-i-publikacije/izvjesca-o-provedbi-zppi/ . Direktiva 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2010 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju avdiovizualnih medijskih storitev (Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah), L 95/1. Directorate-General for Communication (2020), Flash Eurobarometer 482: businesses’ attitudes towards corruption in the EU. Directorate-General for Communication (2020), Special Eurobarometer 502: corruption. Osnutek spremembe zakona o državnem sodnem svetu. https://www.sabor.hr/sites/default/files/uploads/sabor/2019-01-18/081446/PZ_301.pdf . Evropska komisija (2016, 2017, 2018, 2019, 2020), Pregled stanja na področju pravosodja v EU. European Federation of Journalists (2019), Croatian journalists stage protest against abusive lawsuits. https://europeanjournalists.org/blog/2019/03/05/croatian-journalists-stage-protest-against-abusive-lawsuits/ .

European Network of Councils for the Judiciary (2020), prispevek k spletnemu posvetovanju z deležniki za Poročilo o stanju pravne države za leto 2020. Global Alliance of National Human Rights Institutitons – GANHRI (2019), Report and Recommendations of the Session of the Sub-Committee on Accreditation (SCA) – marec 2019. https://nhri.ohchr.org/EN/AboutUs/GANHRIAccreditation/Documents/SCA%20Report%20March%202019%20-%20EN%20.pdf . Gong (2019), Letter to GRECO: Plenkovic undermines the fight against corruption. https://www.gong.hr/en/good-governance/anti-corruption-policy/letter-to-greco-plenkovic-undermines-the-fight-aga/ . GRECO (2014), Fourth evaluation round – Evaluation report on Croatia on corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors. GRECO (2020), Fifth evaluation round – Evaluation report on Croatia on preventing corruption and promoting integrity in central governments (top executive functions) and law enforcement agencies. Informacijski pooblaščenec (2019), Poročilo o izvajanju zakona o dostopu do informacij za leto 2018, predloženo hrvaškemu parlamentu Informacijski pooblaščenec (2020), Poročilo o izvajanju zakona o dostopu do informacij za leto 2019, predloženo hrvaškemu parlamentu https://www.pristupinfo.hr/dokumenti-i-publikacije/izvjesca-o-provedbi-zppi/ Ministrstvo za pravosodje (2019), podatki o učinkovitosti sodišč. N1 (2020), Plenković najavil odpravo imunitete za člane vlade: to je ostanek devetdesetih. http://hr.n1info.com/Video/Info/a529417/Plenkovic-najavio-ukidanje-imuniteta-za-clanove-Vlade-To-je-relikt-devedesetih.html . OECD (2019), Regulatory policy in Croatia: Implementation is key. People’s Ombudsperson of the Republic of Croatia, Annual Report for 2013, 2017, 2018 and 2019. Priporočilo Sveta v zvezi z nacionalnim reformnim programom Hrvaške za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2020 ST 8184/20 - COM(2020) 511 final. Reporters without Borders, Country page: Croatia. https://rsf.org/en/croatia . Državno pravobranilstvo (2020), Poročilo državnega pravobranilstva za leto 2019. Vrhovno sodišče Republike Hrvaške, sodba z dne 12. februarja 2019, Rev 2868/2018-2, http://hr.n1info.com/Binary/245/Odluka-Vrhovnog-suda-o-kreditima-u-CHF.pdf . Sustainable Governance Indicators (2019), Sustainable governance indicators platform 2019. https://www.sgi-network.org/2019/Downloads . Virtualni obisk Hrvaške v okviru priprave Poročila o stanju pravne države za leto 2020. World Bank, Worldwide governance indicators. https://databank.worldbank.org/source/worldwide-governance-indicators .





Priloga II: Obisk države: Hrvaška Službe Komisije so se junija 2020 virtualno sestale s/z: ·akademsko strokovnjakinjo, izr. prof. dr. Viktorijo Car, Univerza v Zagrebu, Fakulteta za politologijo, Oddelek za medije in komunikacijo), ·agencijo za elektronske medije, ·hrvaškim novinarskim združenjem, ·hrvaškim združenjem izdajateljev časopisov, ·Gong, ·vladnim uradom za združenja, ·vladnim uradom za zakonodajo, ·informacijskim pooblaščencem, ·ministrstvom za zunanje in evropske zadeve, ·ministrstvom za pravosodje, ·ministrstvom za državno upravo, ·uradom varuha človekovih pravic, ·državnim odvetniškim svetom, ·državnim pravobranilstvom, ·državnim sodnim svetom, * Komisija se je na več horizontalnih srečanjih sestala tudi z naslednjimi organizacijami: ·Amnesty International,