GLOSAR

Enotni dokument : dokument, ki je del vloge za registracijo imena kot ZOP ali ZGO in ga preveri Komisija. Vsebuje najpomembnejše elemente specifikacije proizvoda in opis povezave proizvoda z nekim geografskim območjem.

Politika EU na področju kakovosti kmetijskih proizvodov : sklop shem EU, namenjenih predstavljanju posameznih značilnosti proizvodov, ki so posledica posebnega porekla in/ali proizvodne metode.

Prepovedana praksa : nedovoljena uporaba, zloraba, posnemanje ali omemba zaščitenega imena ali katera koli druga praksa, ki potrošnike zavaja glede resničnega porekla proizvoda.

Preverjanje po členu 11 : pregledi za preverjanje skladnosti proizvoda z ZOP ali ZGO s specifikacijami, ki jih opravi država članica pred dajanjem proizvoda na trg. Preverjanje je določeno v členu 11 Uredbe (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila.

Pristojni organ : osrednji organ države članice, odgovoren/pristojen za organizacijo uradnega nadzora za preverjanje skladnosti proizvoda z ZOP ali ZGO s specifikacijami proizvoda in nadzora uporabe imena na trgu.

Program razvoja podeželja : ključni programski dokument za načrtovanje in izvajanje politike EU za razvoj podeželja, ki ga pripravi država članica in odobri Komisija. Zdajšnji programi razvoja podeželja veljajo za obdobje 2007–2013.

Shema geografskih označb (GO) : shema, namenjena zaščiti imen, ki označujejo proizvode, katerih kakovost, sloves ali druge značilnosti je mogoče pripisati predvsem njihovemu geografskemu poreklu. Glede na stopnjo in vrsto povezave z neko regijo razlikuje med dvema vrstama zaščitenih imen: ZOP in ZGO.

Skupina, ki je predložila vlogo : združenje – ne glede na pravno obliko ali sestavo – proizvajalcev in predelovalcev, ki se ukvarjajo z istim kmetijskim proizvodom ali živilom. Skupina predloži vlogo za registracijo imena nekega proizvoda kot proizvoda z zaščiteno označbo porekla (ZOP) ali zaščiteno geografsko označbo (ZGO) nacionalnemu organu, pristojnemu za pregled.

Skupna kmetijska politika : sistem kmetijske pomoči in shem EU.

Specifikacija proizvoda : dokument, ki je del vloge za registracijo imena kot ZOP ali ZGO. Določa pomembne atribute proizvoda, kot so zaščiteno ime, opis proizvoda, opredelitev geografskega območja, metoda pridobivanja proizvoda in podrobnosti, ki izkazujejo povezavo med proizvodom in geografskim območjem. Proizvod, ki se trži pod zaščitenim imenom, mora ustrezati specifikaciji.

Ukrep EKSRP št. 132 : finančna podpora za kmete za kritje stroškov, nastalih zaradi sodelovanja v shemah kakovosti hrane, vključno s sistemom geografskih označb.

Ukrep EKSRP št. 133 : finančna podpora za skupine proizvajalcev za informiranje kupcev in pospeševanje prodaje proizvodov, ki so vključeni v sheme kakovosti hrane, med katere spada tudi shema geografskih označb.

Zaščitena geografska označba (ZGO) : imena, registrirana kot zaščitene geografske označbe, se uporabljajo za oznako proizvodov, ki imajo posebne lastnosti ali sloves, ki jih je mogoče pripisati nekemu geografskemu območju, na katerem poteka vsaj ena faza proizvodnje. Če gre za predelane proizvode, lahko surovine prihajajo z drugega geografskega območja.

Zaščitena označba porekla (ZOP) : imena, registrirana kot zaščitene označbe porekla, se uporabljajo za oznako proizvodov z značilnostmi, ki so predvsem posledica geografskega območja in zmožnosti proizvajalcev na tem proizvodnem območju, kjer potekajo tudi vse faze proizvodnje. Med lastnostmi proizvodov in njihovim geografskim poreklom mora obstajati tesna povezava.

POVZETEK

I. Evropska shema geografskih označb je namenjena zaščiti imen proizvodov, pri katerih obstaja povezava med njihovimi značilnostmi in geografskim območjem njihove proizvodnje. Glede na stopnjo in vrsto povezave z nekim geografskim območjem razlikuje med dvema vrstama zaščitenih imen: ZOP in ZGO.

II. Shema geografskih označb prinaša gospodarske možnosti za kmete in proizvajalce hrane in lahko ugodno vpliva na gospodarstvo na podeželju. Za doseganje tega cilja in zagotavljanje načrtovane zaščite mora biti vzpostavljen ustrezen okvir EU. Sodišče je preverilo, ali je zamisel nadzornega sistema sheme dobra, ali je shema zaradi uporabljenih postopkov in ukrepov privlačna za morebitne uporabnike ter ali so razpoložljivi ukrepi in dejavnosti Komisije prispevali k večji ozaveščenosti potrošnikov.

III. Pregledi v zvezi s shemo geografskih označb so namenjeni preverjanju skladnosti proizvodov, upravičenih do ZOP ali ZGO, z njihovimi specifikacijami in odkrivanju prepovedane uporabe zaščitenega imena. Revizija je pokazala, da so potrebna dodatna pojasnila v zvezi z zasnovo sistema nadzora za te preglede. Določbe uredbe EU o preverjanju skladnosti z zakonodajo o živilih in krmi ter s pravili o zdravju in dobrem počutju živali ne opredeljujejo minimalnih zahtev za preglede držav članic v zvezi s shemo geografskih označb.

IV. Za nadzor nad pregledi držav članic v zvezi s shemo geografskih označb Komisija nima ene same službe, ki bi bila v celoti odgovorna za revizije sheme geografskih označb, poleg tega pa se doslej te revizije še niso izvajale. Sistematičen pregled dokumentacije se je začel šele pred kratkim in je pokazal, da so informacije v poročilih držav članic pomanjkljive.

V. Na uspešnost sheme geografskih označb vpliva, koliko jo uporabljajo proizvajalci in poznajo potrošniki. Obstajajo možnosti za pritegnitev nadaljnjih proizvajalcev v shemo, zlasti če se malo uporablja, vendar je postopek za preverjanje vlog dolgotrajen in odvrača proizvajalce. Poleg tega ti pogosto niti ne vedo za shemo. Študija, izvedena po naročilu Komisije, kaže, da potrošniki slabo poznajo simbole in zamisel sheme. Čeprav je zaradi takega stanja potrebno ukrepanje za povečanje ozaveščenosti o shemi geografskih označb, na ravni EU ni splošne strategije za obravnavanje tega vprašanja. Na voljo je vrsta ukrepov in dejavnosti, ki pa se zdijo razdrobljeni.

VI. Sodišče priporoča, naj:

- se v predpisih o shemi geografskih označb določijo minimalne zahteve za preverjanje specifikacij proizvodov;

- se podrobneje pojasni obseg rednih pregledov za odkrivanje prepovedane prakse. Pravila o vzajemni pomoči bi bilo treba prilagoditi potrebam nacionalnih organov;

- Komisija v svoj načrt rednih revizij v državah članicah vključi revizije pregledov držav članic v zvezi s shemo GO;

- se oblikuje jasna strategija za promocijo sheme geografskih označb med proizvajalci in potrošniki zaradi krepitve njihove ozaveščenosti. Komisija bi morala preučiti sredstva za promocijo sheme, ki bi bila uspešnejša, na primer izvajanje kampanje na njeno pobudo.

UVOD

NAČELA, NA KATERIH TEMELJI SHEMA GEOGRAFSKIH OZNAČB

1. Politika EU na področju kakovosti kmetijskih proizvodov je namenjena poudarjanju značilnosti posameznih proizvodov, ki so posledica posebnega porekla in/ali proizvodne metode. Ena od shem, ki je del te politike in obenem tema tega poročila, je shema geografskih označb (GO) za kmetijske proizvode in živila.

2. Shema GO je namenjena zaščiti imen, ki označujejo proizvode, katerih kakovost, sloves ali druge značilnosti je mogoče pripisati predvsem njihovemu geografskemu poreklu. Zanje veljajo pravice intelektualne lastnine. Shema se zgleduje po nacionalnih sistemih, kot je francoski appellation d’origine contrôlée ("AOC") ali italijanski denominazione di origine controllata ("DOC"), ki zagotavljajo zaščito na nacionalni ravni.

3. Cilj uvedbe sheme GO leta 1992 je bil zagotoviti okvir pravil Skupnosti, ki bi omogočal enoten in usklajen pristop k zaščiti registriranih imen proizvodov v EU [1]. Trenutno jo ureja Uredba Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (v nadaljevanju Uredba) [2].

4. Glede na stopnjo in vrsto povezave z nekim geografskim območjem razlikuje med dvema vrstama zaščitenih imen.

(a) Imena, registrirana kot zaščitene označbe porekla (ZOP), se uporabljajo za oznako proizvodov z značilnostmi, ki so predvsem posledica geografskega območja in znanja proizvajalcev na tem proizvodnem območju [3], na katerem potekajo tudi vse faze proizvodnje. Med lastnostmi proizvodov in njihovim geografskim poreklom mora obstajati tesna povezava. Primeri znanih proizvodov z ZOP so "Queso Manchego", "Prosciutto di Parma", "Grana Padano", "Comté".

(b) Imena, registrirana kot zaščitene geografske označbe (ZGO), se uporabljajo za oznako proizvodov, ki imajo posebne lastnosti ali sloves, ki jih je mogoče pripisati nekemu geografskemu območju, na katerem poteka vsaj ena faza proizvodnje. Če gre za predelane proizvode, lahko surovine prihajajo z drugih geografskih območij [4]. Primeri znanih proizvodov z ZGO so "Bayerisches Bier", "Scotch Beef", "Pruneaux d’Agen".

5. Ime proizvoda z eno od obeh označb iz sheme GO je mogoče registrirati za proizvode, povezane z geografskim območjem v EU in v tretji državi, v kateri so imena proizvodov zaščitena (npr. Kitajska in Kolumbija).

6. Konec leta 2010 je bilo v skladu z Uredbo registriranih 964 imen proizvodov, in sicer 502 kot ZOP in 462 kot ZGO. Število registriranih imen proizvodov od uvedbe sheme nenehno narašča. Komisija si je določila za cilj, da bo do konca leta 2012 registriranih 1100 imen proizvodov [5].

7. Proizvode z ZOP in ZGO je mogoče prepoznati po posebnih simbolih EU, ki veljajo kot zagotovilo, da so ti proizvodi povezani s posamezno regijo. Logotip (ali navedba "zaščitena označba porekla" ali "zaščitena geografska označba") mora biti prikazan na nalepkah na proizvodih, za katere velja shema GO.

Logotipa za ZOP in ZGO

+++++ TIFF +++++

Vir: Priloga V k Uredbi Komisije (ES) št. 1898/2006 (UL L 369, 23.12.2006, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 628/2008 (UL L 173, 3.7.2008, str. 3).

MOŽNOSTI ZA GOSPODARSKI RAZVOJ

8. Ocenjuje se, da celotna vrednost grosistične prodaje proizvodov z ZOP in ZGO, registriranih v skladu z Uredbo, znaša okoli 15 milijard EUR, kar je približno 2,5 % izdatkov za hrano v EU [6] in dosega podobno raven kot grosistična prodaja ekoloških proizvodov. Spodnji diagram prikazuje odstotek skupne vrednosti grosistične prodaje za najpomembnejše razrede proizvodov z ZOP in ZGO [7].

9. Študije kažejo, da je proizvodna cena za proizvode z ZOP in ZOG običajno višja kot za proizvode iz iste kategorije, ki niso upravičeni do zaščitenih geografskih označb. Zaznana razlika v ceni je znašala od 5 % do 300 %. Najpomembnejši razlog za to razliko, ki ga navajajo študije, je nadzor kakovosti, dosežene z zaščito geografskih označb [8].

DIAGRAM 1

ODSTOTEK VREDNOSTI GROSISTIČNE PRODAJE ZA PROIZVODE Z ZOP IN ZGO

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropska Komisija, GD AGRI.

10. Uredba ugotavlja, da shema GO prinaša možnosti za gospodarski razvoj, in navaja mnenje, da bi lahko bila zelo koristna za gospodarstvo na podeželju, ker bi povečala dohodek kmetov in zadržala ljudi na podeželskih območjih [9]. Komisija je v svojem sporočilu o prihodnosti Skupne kmetijske politike (SKP) poudarila, da je politika na področju kakovosti kmetijskih proizvodov, vključno s shemo GO, del SKP [10]. Prispeva k ohranjanju raznolikosti kmetijskih dejavnosti na podeželskih območjih in povečuje konkurenčnost.

11. Obstajajo finančni ukrepi, povezani s shemo GO, ki ne zahtevajo velikih proračunskih odhodkov EU. Ti ukrepi so namenjeni promociji shem za kakovost hrane, vključno s shemo GO, in podpiranju kmetov, ki v njih sodelujejo.

CILJ IN OBSEG REVIZIJE TER REVIZIJSKI PRISTOP

12. Uredba navaja, da lahko promocija proizvodov z določenimi značilnostmi močno koristi gospodarstvu na podeželju. Za dosego tega cilja in zagotovitev načrtovane zaščite je potreben ustrezen okvir EU. Zato je bil cilj revizije, da odgovori na naslednje vprašanje: "Ali zasnova in upravljanje sheme geografskih označb omogočata njeno uspešnost?"

13. Za odgovor na to vprašanje so bila uporabljena merila, našteta v nadaljevanju.

(a) Zanesljivost sistema, določenega za preglede v zvezi s shemo GO. Proizvajalec, ki se vključi v shemo GO, pričakuje, da bo ime njegovega proizvoda ustrezno zaščiteno pred nedovoljeno ali neprimerno uporabo, do katere bi lahko prišlo zaradi višje cene registriranih proizvodov. Potrošnik, ki kupi proizvod z ZOP ali ZGO, pričakuje, da proizvod izvira z navedenega geografskega območja in ustreza specifikaciji [11]. Treba je torej določiti zanesljiv sistem pregledov v zvezi s shemo GO, da bodo pričakovanja obeh udeleženih strani izpolnjena.

(b) Privlačnost sheme GO. Kako uspešna bo shema GO, je odvisno od njene sposobnosti, da pritegne proizvajalce. Če so ti le malo ali sploh niso zainteresirani za shemo, ta ne more dosegati načrtovanega učinka.

(c) Ozaveščenost potrošnikov o shemi GO. Da bi potrošniki dali prednost proizvodom z ZOP in ZGO, morajo vedeti, da shema GO obstaja, in poznati njena načela, ki jamčijo, da proizvod izvira z opredeljenega geografskega območja in da je bil proizveden v skladu s specifikacijo.

14. Revizija je bila osredotočena na normativno ureditev in dejavnosti Komisije. Sodišče je obiskalo pristojne oddelke Generalnega direktorata Komisije za kmetijstvo in razvoj podeželja (GD AGRI), kjer je opravilo razgovore in pregledalo dokumente. Obrnilo se je tudi na Generalni direktorat Komisije za zdravje in potrošnike (GD SANCO), da je pridobilo informacije o njegovi vlogi pri nadzoru Komisije nad pregledi, ki jih države članice izvajajo v zvezi s shemo geografskih označb.

15. Prav tako je navezalo stik s pristojnimi službami v vseh državah članicah, da bi pridobilo dodatne dokaze v zvezi z opažanji, ki veljajo za Komisijo, ter dodatne informacije, če so bile na voljo. Informacije so bile zbrane s spletno anketo in obiski nacionalnih organov v državah članicah [12]. Spletna anketa, ki so jo sestavljali trije vprašalniki [13], je bila izvedena v vseh državah članicah. Pri vseh treh vprašalnikih je stopnja odzivnosti znašala približno 90 %.

16. Revizija obravnava položaj, kakršen je bil konec leta 2009. Poznejše spremembe so se upoštevale, če je bilo pomembno. Tako je bil v delu poročila, v katerem so predstavljeni zaključki in priporočila, upoštevan predlog za novo uredbo o "shemah kakovosti kmetijskih proizvodov". Predlog se nanaša na geografske označbe in druge sheme kakovosti, ki bodo zajete v skupni uredbi [14].

OPAŽANJA

POMANJKLJIVOSTI V UREDBENIH DOLOČBAH IN PRI SPREMLJANJU PREGLEDOV, KI JIH IZVAJAJO DRŽAVE ČLANICE

17. Shema GO je namenjena zaščiti imen proizvodov, registriranih kot proizvodi z ZOP ali ZGO. Za doseganje tega cilja je bistveno, da se določi zanesljiv sistem pregledov v zvezi s shemo GO, ki jih izvajajo države članice, ter ustrezen nadzor nad temi pregledi. Pri tem je treba ločiti med dvema vrstama pregledov:

(a) člen 11 Uredbe se nanaša na obveznost držav članic, da pred dajanjem proizvodov v promet preverjajo njihovo skladnost s specifikacijami ("preverjanje po členu 11"). Uredba določa, da je v državah članicah za preglede za to preverjanje odgovoren "pristojni organ". Dovoljuje tudi, da jih izvaja neodvisen "izvajalec nadzora", akreditiran v skladu z evropskim standardom EN 45011 [15]. Stroške teh pregledov običajno krijejo gospodarski subjekti;

(b) pristojni organi v državah članicah so odgovorni tudi za preglede, namenjene odkrivanju in preprečevanju zlorab, posnemanja ali omenjanja zaščitenega imena ali drugih praks, ki potrošnike zavajajo glede resničnega porekla proizvoda ("prepovedane prakse") [16].

DOLOČBE O PREVERJANJU SKLADNOSTI PROIZVODOV Z ZOP IN ZGO S SPECIFIKACIJO PROIZVODA NE OPREDELJUJEJO MINIMALNIH ZAHTEV

18. Uredba ne določa minimalnih zahtev, ki se jih morajo držati pristojni organi in izvajalci nadzora pri zadevah, kot so obseg pregledov za preverjanje po členu 11, njihova pogostost, metodologija za njihovo izbiro in subjekti, vključeni v različne faze proizvodnje in distribucije, ki se preverjajo. Namesto da bi člen 10 Uredbe [17] opredelil natančna navodila za sistem preverjanja, se sklicuje na nadzor v skladu z Uredbo (ES) št. 882/2004, ki se nanaša na uradni nadzor zaradi preverjanja skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali [18].

19. Vendar Uredba (ES) št. 882/2004 ne obravnava posebej preverjanja skladnosti s specifikacijo proizvoda (po členu 11). Večina določb Uredbe o nadzoru je splošnih in se nanaša na varnost hrane, higieno ter zdravje in dobro počutje živali. Obravnavajo zadeve, kot so metode vzorčenja in analize, določanje referenčnih laboratorijev ali uradni nadzor uvoza krme in živil iz tretjih držav, zato niso pomembna za določanje minimalnih zahtev za preverjanja po členu 11.

20. Skoraj popolno pomanjkanje teh informacij, značilnih za preverjanje po členu 11, v predpisih, povezanih s shemo GO, je privedlo do razlik med sistemi nadzora, ki so jih vzpostavile različne države članice. Primer različnih praks, opaženih v obiskanih državah članicah, je prikazan v Tabeli 1.

TABELA 1

PRIMERJAVA DVEH SISTEMOV NADZORA ZA PREVERJANJE PO ČLENU 11

Vir: Evropsko računsko sodišče.

Značilnosti sistema nadzora | Izvajalec nadzora (1. država članica) | Pristojni organ (2. država članica) |

Ciklus preverjanj (gospodarski subjekti) | Različen: enoleten ali večleten (glede na proizvod) | Letna preverjanja vsakega gospodarskega subjekta |

Obseg preverjanja | Proizvajalec | Proizvajalec, polnilnice in pakirnice, podjetja, ki proizvajajo proizvode svoje blagovne znamke |

Začetno preverjanje [9999] | Ni obvezno; prvo preverjanje se lahko izvede več let po vključitvi v shemo GO | Obvezno za potrditev proizvajalca |

Register gospodarskih subjektov, ki uporabljajo neko zaščiteno ime (nadzirana populacija) | Registracija gospodarskih subjektov ni obvezna | Registracija gospodarskih subjektov je obvezna |

Vzorčenje (izbor gospodarskih subjektov, ki se preverjajo) | Na podlagi tveganja | Vsi gospodarski subjekti se preverjajo vsako leto |

Nadzor nacionalnega organa nad pristojnimi regionalnimi organi | Nadzor se ne izvaja, čeprav na regionalni ravni obstaja več ločenih pristojnih organov | Vsa preverjanja izvaja samo en pristojni organ |

21. Tabela prikazuje razlike med dvema sistemoma nadzora pri več pomembnih elementih, kot so ciklus preverjanj, obseg in (ne)obvezno začetno preverjanje. Razlike med sistemi nadzora so bile ugotovljene tudi z analizo odgovorov na spletno anketo. Te razlike ogrožajo cilj uvedbe enotnejšega pristopa, zahtevanega v Uredbi, ki je potreben, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji za proizvajalce proizvodov, ki nosijo takšne označbe, in poveča zaupanje potrošnikov v te proizvode [19].

22. Nasprotno pa je na voljo več informacij o pregledih, ki jih izvajajo države članice v zvezi z drugimi shemami kakovosti EU. Uredba, ki ureja shemo GO za proizvode iz vinskega sektorja, obravnava zadeve, kot sta izbira proizvajalcev, ki se preverjajo, in faze proizvodnega procesa, ki jih je treba vključiti [20]. Na voljo je tudi več informacij za nadzor, ki ga države članice opravljajo v zvezi z ekološkim kmetovanjem, ki je ena od shem kakovosti EU. Določbe uredbe o ekološkem kmetovanju in označevanju ekoloških proizvodov dopolnjujejo pogoje, določene v Uredbi (ES) št. 882/2004. Obravnavajo zadeve, kot so pogostost nadzora, faze proizvodnega procesa, ki jih je treba vključiti, obveznost poročanja izvajalcev nadzora ter izmenjava informacij s pristojnimi organi v drugih državah članicah [21].

OKVIR 1

PRIMERI POMANJKLJIVOSTI PRI PREVERJANJU SPECIFIKACIJ PROIZVODOV

Pomanjkljivosti pri preverjanju porekla surovin za predelane proizvode z ZOP, ki ga opravlja izvajalec nadzora, so bile ugotovljene v dveh obiskanih državah članicah.

Preverjanje specifikacije za oljčno olje, registrirano kot proizvod z ZOP, ni vključevalo verjetnostnih testov za povprečen donos oljk, ki ga proizvajalci dosegajo na svojih parcelah. Ti testi so pomembni, da se določi, ali količina oljk, dostavljenih oljarnam in predelanih v oljčno olje, v resnici lahko izvira z nekega geografskega območja.

Pri delu izvajalca nadzora, ki je preverjal specifikacijo za sir, registriran kot proizvod z ZOP, so bile ugotovljene pomanjkljivosti pri preverjanju porekla mleka, ki se uporablja za proizvodnjo tega sira. Izvajalec nadzora v svoje preglede ni vključil preverjanja, ki bi se nanašalo na tveganje, da mleko, uporabljeno za proizvodnjo sira, izvira s kmetij in od krav, ki so zunaj geografskega območja, opredeljenega v specifikaciji proizvoda.

NI JASNIH PRAVNIH OPREDELITEV PREGLEDOV, NAMENJENIH ODKRIVANJU IN PREPREČEVANJU PREPOVEDANE PRAKSE

23. Člen 13 Uredbe se nanaša na obveznost zaščite registriranih imen pred različnimi oblikami prepovedanih praks. Evropski parlament je v zvezi s tem zahteval, da morajo organi v vseh državah članicah po uradni dolžnosti zagotoviti temeljito zaščito GO [22].

24. Kljub pomembnosti zaščite registriranih imen pred prepovedano uporabo v Uredbi ni določb o tem, kakšne preglede morajo izvajati države članice (če jih morajo izvajati), da zagotovijo to zaščito. Edino navodilo Komisije o pregledih, ki jih je treba izvajati zaradi odkrivanja in preprečevanja prepovedane prakse, določa, da za preglede proizvodov z GO velja Uredba (ES) št. 882/2004, zato morajo države članice preglede upoštevati v svojih večletnih nacionalnih načrtih nadzora, omenjenih v navedeni uredbi [23]. Vendar ostaja nejasno, v kolikšnem obsegu so države članice dolžne izvajati redne preglede za odkrivanje in preprečevanje primerov prepovedane prakse. Navodil za to, kako je treba izvajati te preglede (če se izvajajo), ni.

25. Več obiskanih držav članic je poudarilo potrebo, da bi Uredba vključevala postopek vzajemne pomoči, ki bi zagotavljal odziv na prijave v zvezi s prepovedano uporabo zaščitenega imena v državi članici, ki ni tista država članica, v kateri se proizvod proizvaja. Zaradi tega vprašanja je vprašljiva ustreznost določb iz členov 35 in 36 Uredbe (ES) št. 882/2004, ki obravnavata organe za zvezo in zaprosilo za pomoč.

26. Večina držav članic ne izvaja rednih pregledov za odkrivanje in preprečevanje prepovedane prakse. Preglede, namenjene odkrivanju in preprečevanju prepovedane prakse v zvezi s proizvodi z ZOP in ZGO, običajno izvajajo samo zaradi obravnavanja prijav ali kot sekundaren del preverjanja higienske ustreznosti in varnosti živil. Obiski držav članic in spletna anketa so pokazali, da obstajajo razlike pri vključenosti proizvodov z ZOP in ZGO iz drugih držav v preglede, kadar se izvajajo. V več državah članicah pregledi ne vključuje teh proizvodov, ampak so vključeni samo domači proizvodi.

27. Spodnji okvir prikazuje primere nedovoljene prakse, ki so jih odkrile države članice ob izvajanju nadzora v zvezi z varnostjo živil ali na podlagi suma ali prijave, in dokazuje, da obstaja veliko tveganje, da zaradi pomanjkanja rednih pregledov nedovoljena praksa ne bo odkrita.

OKVIR 2

PRIMERI NEDOVOLJENE PRAKSE, KI SO JIH ODKRILI NACIONALNI ORGANI

Francoski organi so ugotovili, da je mesar restavracijam prodajal jagnjetino, za katero je bilo na računih navedeno, da je proizvod z ZGO, čeprav za dobavljeno meso ne bi smel uporabljati te označbe. Te restavracije so torej na svojih jedilnih listih neupravičeno uporabljale zaščiteno ime.

Vzorci, ki so jih bavarski organi odvzeli v trgovinah, ki so prodajale posebno vrsto sira, zaščitenega z ZOP, so pokazali več primerov prepovedane uporabe te označbe. Večina teh sirov ni izvirala z navedenega geografskega območja, v enem primeru pa je bilo uporabljeno kravje mleko namesto ovčjega, ki bi moralo biti uporabljeno v skladu s specifikacijo.

Podjetje za predelavo in pakiranje je nezakonito tržilo namizne oljke pod imenom, zaščitenim kot ZOP. Dokumentacija, ki so jo pregledali italijanski organi, je pokazala, da sorta oljk, ki jih je pakiralo to podjetje, ni bila enaka kot v specifikaciji proizvoda.

Med pregledom, ki so ga grški organi izvedli v supermarketu, je bilo na napisu na hladilniku navedeno ime sira z ZOP. Isto ime je bilo na nalepki s ceno proizvoda in na računu. Supermarket za sir ne bi smel uporabiti nalepk z zaščiteno označbo, ker proizvajalec ni bil akreditiran in se zanj zato niso izvajala preverjanja skladnosti s specifikacijo proizvoda.

PRI NADZORU KOMISIJE NAD PREGLEDI DRŽAV ČLANIC V ZVEZI S SHEMO GEOGRAFSKIH OZNAČB OBSTAJAJO SLABOSTI

28. Ustrezen nadzor nad sistemi pregledov v državah članicah bi moral vključevati redno revizijo pregledov, ki jih opravljajo države članice, ter preglede poročanja o njihovih nadzornih dejavnostih.

KOMISIJA NE REVIDIRA PREGLEDOV, KI JIH DRŽAVE ČLANICE IZVAJAJO V ZVEZI S SHEMO GEOGRAFSKIH OZNAČB

29. V Uredbi ni posebnih določb o nadzoru pregledov v zvezi s shemo GO, ki naj bi jih izvajala Komisija. Je pa nadzor omenjen v členu 45 Uredbe (ES) št. 882/2004, v katerem so zahtevane splošne in posebne revizije uradnega nadzora držav članic, ki jih izvajajo strokovnjaki Komisije. Urad za prehrano in veterinarstvo GD SANCO sicer običajno opravlja revizije uradnega nadzora, ki ga izvajajo države članice, vendar ne prevzema izključne odgovornosti za revizije sheme GO. Meni, da zakonodaja omenja "strokovnjake Komisije" in da v njej ni ničesar, iz česar bi se dalo sklepati, da je izvajanje nadzora Skupnosti omejeno na dejavnosti Urada niti da je za izvajanje revizij na tem področju odgovoren edinole Urad.

30. Sodišče ugotavlja, da doslej ni bila izvedena še nobena revizija. Urad je pojasnil, da so vzrok za to njegovi omejeni viri in opredelitev prednostnega vrstnega reda tveganj za varnost hrane, zdravje živali in rastlin ter dobro počutje živali. Komisija torej ne spremlja natančno izvajanja sheme GO v državah članicah.

POROČANJE DRŽAV ČLANIC O NJIHOVIH PREGLEDIH SHEME GEOGRAFSKIH OZNAČB JE NEPOPOLNO

31. Poročanje držav članic o pregledih v zvezi s shemo GO je del poročanja po členih 41 in 44 Uredbe (ES) št. 882/2004, v katerih se zahtevajo večletni nacionalni načrti nadzora in letna poročila o njihovem izvajanju. Leta 2009 je GD AGRI prvič analiziral večletne nacionalne načrte nadzora in letna poročila. Analiza je vključevala štiri države članice ter obravnavala obstoj in obseg informacij o pregledih in zaščiti imen proizvodov, registriranih kot proizvodi z ZOP ali ZGO. Analiza GD AGRI je pokazala nedvomno pomanjkanje informacij o teh pregledih, ki jih ni bilo ali pa so bile nepopolne.

32. Informacije, ki jih ima Komisija o sistemih nadzora v državah članicah, so torej zelo omejene. Na podlagi teh informacij Komisija ne more imeti jasne slike o tem, kateri organi izvajajo preglede v posameznih državah članicah niti kakšni so rezultati teh pregledov.

OBSTAJAJO MOŽNOSTI ZA PRITEGNITEV ŠE DRUGIH PROIZVAJALCEV, VENDAR NANJE VPLIVAJO DOLGOTRAJNI POSTOPKI IN NEPOZNAVANJE SHEME

OBSTAJAJO MOŽNOSTI ZA PRITEGNITEV ŠE DRUGIH PROIZVAJALCEV K SODELOVANJU V SHEMI GEOGRAFSKIH OZNAČB

33. Kako uspešna bo shema GO, je odvisno od njene zmožnosti, da pritegne proizvajalce. Odgovori na spletno anketo kažejo, da organi v polovici držav članic [24] ocenjujejo, da je vključenost v njihovi državi "majhna" ali "zelo majhna", potem ko so preverili, kakšne možnosti imajo proizvodi za registracijo v njihovi državi. Glavni razlogi za "majhno" ali "zelo majhno" vključenost, ki so jih navedli, so:

(a) "Gospodarski subjekti menijo, da postopki za vlogo zahtevajo preveč časa."

(b) "V zadevni državi članici shema GO nima tradicije."

(c) "Potrošniki se ne zavedajo, da obstaja shema GO."

(d) "Proizvajalci se ne zavedajo, da obstaja shema GO."

34. Porazdelitev registriranih imen v državah članicah konec leta 2010, prikazana v diagramu 2, potrjuje oceno nekaterih držav članic, da je vključenost v njihovi državi majhna/zelo majhna.

35. Diagram prikazuje koncentracijo registriranih imen proizvodov v omejenem številu držav članic. 77 % registriranih imen proizvodov izvira iz samo petih držav članic, medtem ko je bilo v 14 državah članicah do konca leta 2010 registriranih manj kot pet imen proizvodov. Med teh 14 držav spada tudi šest držav članic, v katerih ni bilo registrirano ime nobenega proizvoda [25]. Ta neenakomerna porazdelitev jasno kaže razliko v privlačnosti sheme GO za proizvajalce v državah članicah. Verjetna razlaga za takšno stanje je, da so imele nekatere države članice, kot so Francija, Italija ali Španija, podobne nacionalne sheme pred že uvedbo sheme EU, zato imajo proizvajalci v teh državah več izkušenj ter bolje poznajo shemo in so zanjo bolj zainteresirani.

DIAGRAM 2

IMENA PROIZVODOV, REGISTRIRANIH KOT PROIZVODI Z ZOP IN ZGO, PO DRŽAVAH ČLANICAH [26]

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropska Komisija, GD AGRI.

DOLGOTRAJNI POSTOPKI REGISTRACIJE ODVRAČAJO MOREBITNE VLOŽNIKE

36. Eden od najpomembnejših razlogov za majhno/zelo majhno vključenost v shemo GO je mnenje gospodarskih subjektov, da postopki za vlogo zahtevajo preveč časa. Sodišče je zato preverilo postopek in zanj potreben čas. Diagram 3 prikazuje različne faze postopka.

DIAGRAM 3

POSTOPEK REGISTRACIJE

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropska Komisija, GD AGRI.

37. Sodišče je ugotovilo, da sta obe preverjanji – na nacionalni ravni in ravni Komisije – dolgotrajni in da zadnje v povprečju traja štiri leta [27]. Glavni razlogi za te dolgotrajne postopke, ki jih je ugotovilo Sodišče, so bili temeljito preverjanje na nacionalni ravni, nepopolne vloge skupin vložnikov ter čas, ki so ga nacionalni organi potrebovali, da so na zahtevo GD AGRI zagotovili dodatne informacije v zvezi z enotnim dokumentom. GD AGRI je nazadnje omenjeni problem poskusil rešiti tako, da je leta 2010 pripravil dva predloga vodnikov, od katerih eden obravnava glavne elemente, ki jih morajo preveriti nacionalni organi, drugi pa je namenjen vložnikom in navaja podrobnosti o izpolnjevanju enotnega dokumenta. Vpliv teh smernic na trajanje preverjanj bo mogoče oceniti šele v prihodnosti.

UKREP, KI JE NA VOLJO, JE LE POSREDNO POVEZAN S PRIVLAČNOSTJO

38. Primarni instrument za zagotavljanje finančne podpore sodelujočim v shemi GO je ukrep št. 132 – Sodelovanje kmetov v shemah kakovosti hrane Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP). Ta ukrep je namenjen pokrivanju stroškov, ki jih imajo kmetje s sodelovanjem v shemah kakovosti hrane EU ali nacionalnih shemah [28]. Pomoč je na voljo za proizvode, namenjene prehrani ljudi, njen najvišji znesek pa je 3000 EUR na gospodarstvo na podeželju (največ za pet let). Vendar ukrep uporablja samo 16 držav članic. Poleg tega se ukrep ne ukvarja s premajhnim poznavanjem sheme GO med proizvajalci, kar je po mnenju nacionalnih organov še eden od pomembnih vzrokov za zelo majhno/majhno vključenost v shemo (glej odstavek 33) [29]. To vprašanje preučuje naslednji del tega posebnega poročila, ki obravnava poznavanje sheme GO med potrošniki.

POTROŠNIKI SLABO POZNAJO SHEMO GEOGRAFSKIH OZNAČB IN NI VERJETNO, DA BI SE TO IZBOLJŠALO S SREDSTVI, KI SE UPORABLJAJO

POTROŠNIKI SLABO POZNAJO SHEMO GEOGRAFSKIH OZNAČB

39. Ozaveščenost potrošnikov o shemi GO je omenjena v nedavni študiji, ki jo je naročila Komisija [30]. Študija vključuje analizo raziskave poznavanja simbolov za ZOP in ZGO. Potrošnikom, ki so sodelovali v raziskavi, so pokazali stran s tema simboloma in tremi drugimi mednarodnimi simboli za živila [31]. Prejeli so 16718 odgovorov, ki so pokazali, da anketiranci slabo poznajo simbola za ZOP in ZGO. Simbol za ZOP ali ZGO je prepoznalo samo 8 % anketiranih. Razen Grčije, ki je izjema, znaša povprečna stopnja prepoznavanja v EU samo 5,6 % [32]. Za primerjavo: z isto raziskavo je bilo ugotovljeno, da je stopnja prepoznavanja logotipa za ekološka živila 16 %, za Fairtrade pa 22 %. Podrobnosti so prikazane v diagramu 4.

DIAGRAM 4

PREPOZNAVANJE LOGOTIPOV ZA ZOP IN ZGO PO DRŽAVAH ČLANICAH [33]

+++++ TIFF +++++

Vir: London Economics.

40. Raziskava je pokazala, da je premalo znano, kaj shema pomeni. Od tistih, ki so prepoznali logotipe, jih je bila le polovica sposobna pojasniti, da logotipi pomenijo, da je bil proizvod proizveden na določenem geografskem območju.

NI VERJETNO, DA BI SE POZNAVANJE SHEME GEOGRAFSKIH OZNAČB IZBOLJŠALO S SREDSTVI, KI SE UPORABLJAJO

41. Na voljo je več možnosti za izboljšanje poznavanja sheme GO, npr. finančna pomoč za ukrepe, ki obravnavajo to vprašanje, ali pobude Komisije.

42. Sodišče je preverilo, ali je verjetno, da bi naslednja finančna ukrepa EU izboljšala poznavanje sheme GO [34]:

(a) ukrep EKSRP št. 133 – Dejavnosti informiranja in pospeševanja prodaje,

(b) ukrep, določen v Uredbi Sveta (ES) št. 3/2008 z dne 17. decembra 2007 o ukrepih za informiranje o kmetijskih proizvodih in njihovo promocijo na notranjem trgu in v tretjih državah [35].

SKUPINE PROIZVAJALCEV BOLJ MALO UPORABLJAJO UKREP ŠT. 133

43. Ukrep EKSRP št. 133 zagotavlja finančno podporo skupinam proizvajalcev za informiranje kupcev in pospeševanje proizvodov, vključenih v sheme kakovosti hrane EU ali držav članic. Dejavnosti, upravičene do podpore iz ukrepa št. 133, morajo biti zasnovane tako, da potrošnike spodbujajo k nakupu kmetijskih proizvodov in živil, vključenih v sheme kakovosti hrane. Opozarjati morajo na posebne značilnosti ali prednosti teh proizvodov, zato morajo zakonske določbe bolj poudarjati proizvod kot shemo GO. Pomoč v okviru tega ukrepa lahko doseže 70 % upravičenih stroškov akcije in je omejena na dejavnosti, namenjene notranjemu trgu.

44. GD AGRI ni mogel zagotoviti podatkov, ki bi omogočali nedvoumne zaključke o stopnji uspešnosti ukrepa št. 133 v zvezi s shemo GO in – natančneje – o tem, ali se je zaradi njega povečala ozaveščenost potrošnikov. Zaradi številnih eksogenih dejavnikov, ki vplivajo na to vprašanje, morda sploh ni mogoče izvesti take analize. Vendar obseg uporabe ukrepa v državah članicah in poraba razpoložljivih sredstev odražata njegovo privlačnost za skupine proizvajalcev ter nakazujeta, da je eden od ustreznih načinov za povečanje ozaveščenosti potrošnikov.

45. Konec leta 2010 je bil ukrep št. 133 vključen v programe razvoja podeželja za obdobje 2007–2013 14 držav članic, celotna sredstva pa so znašala 206 milijonov EUR. Ta znesek, ki zajema različne sheme kakovosti hrane, vključno s shemo GO, ekološkim kmetovanjem in shemami kakovosti hrane držav članic, pomeni 0,6 % celotnega zneska za os 1 v finančnih načrtih držav članic (32362 milijonov EUR). Podrobnosti po državah članicah so prikazane v diagramu 5.

46. Razen Združenega kraljestva 13 držav članic, ki ukrepa št. 133 niso vključile v svoje programe razvoja podeželja, ni imelo ali pa je imelo le malo proizvodov registriranih kot proizvode z ZOP ali ZGO (glej diagram 2). Jasen razlog za to, povezan s shemo GO, je, da v teh državah članicah ni nobenih skupin proizvajalcev, ki tržijo proizvode z ZOP ali ZGO, ki bi lahko zaprosili za sofinanciranje po ukrepu št. 133, ali jih je zelo malo.

DIAGRAM 5

PRORAČUNSKE OBVEZNOSTI V OKVIRU UKREPA ŠT. 133

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropska Komisija, GD AGRI.

47. Kumulativni prijavljeni odhodki (poraba po skupinah proizvajalcev) za vse upravičene sheme kakovosti do konca leta 2010 znašajo 16,2 milijona EUR in pomenijo 7,8 % skupnega zneska v finančnih načrtih držav članic za programsko obdobje 2007–2013. Sodišče na podlagi informacij, zagotovljenih v spletni raziskavi o odhodkih za shemo GO v predhodnem programskem obdobju, ocenjuje, da bo skupni znesek, porabljen za shemo geografskih označb EU v sedanjem programskem obdobju, znašal približno 2 milijona EUR (v povprečju 0,3 milijona EUR na leto).

PROMOCIJSKI PROGRAMI SO IMELI MAJHEN VPLIV NA POZNAVANJE SHEME GEOGRAFSKIH OZNAČB

48. Promocijske programe iz Uredbe (ES) št. 3/2008 običajno predlagajo panožne ali medpanožne organizacije zaradi priprave informacijskih kampanj, usmerjenih v pridelovalce in predelovalce, odobriti pa jih mora GD AGRI. Pri shemi GO bi morali poudarjati njene značilnosti ter obravnavati poznavanje v ciljnih skupinah, vključno s potrošniki in proizvajalci.

49. V zvezi z razpoložljivostjo podatkov, ki bi omogočali nedvoumen zaključek o (ne)uspešnosti promocijskih programov za shemo GO in – natančneje – o tem, ali se je zaradi njih povečalo njihovo poznavanje, velja enaka omejitev kot za ukrep št. 133 (glej odstavek 44). Vendar panožne organizacije uporabljajo promocijski ukrep iz Uredbe (ES) št. 3/2008, kar kaže, da je ustrezen za promocijo sheme GO in krepitev njenega poznavanja.

50. V obdobju 2005–2009 je GD AGRI odobril 25 programov v zvezi s proizvodi z ZOP ali ZGO, proračunske obveznosti in prijavljeni kumulativni odhodki do konca septembra 2010 pa so znašali:

TABELA 2: PRORAČUNSKE OBVEZNOSTI IN ODHODKI V OKVIRU PROMOCIJSKIH PROGRAMOV

Vir: Evropska Komisija, GD AGRI.

Država članica | Število programov | Znesek prevzetih obveznosti v milijonih EUR | Prijavljeni odhodki v milijonih EUR |

Italija | 12 | 11,7 | 7,8 |

Grčija | 5 | 6,2 | 3,3 |

Francija | 2 | 4,8 | 4,2 |

Španija | 2 | 3,6 | 2,8 |

Italija - Portugalska | 1 | 1,8 | 1,3 |

Poljska | 1 | 0,8 | 0,7 |

Portugalska | 1 | 0,5 | 0,0 |

Nemčija | 1 | 0,4 | 0,4 |

Skupaj | 25 | 29,7 | 20,6 |

51. Tabela 2 kaže, da je bila uporaba ukrepa v obravnavanem obdobju sorazmerno nizka: 25 programov (v povprečju pet na leto) s skupnimi odhodki, ki so do konca septembra 2010 znašali pribl. 21 milijonov EUR (v povprečju pribl. 4 milijone EUR sofinanciranja na leto) [36].

52. Eden od razlogov za majhno število izvajanih programov je, da promocijski programi za proizvode z nizko ekonomsko vrednostjo običajno ne morejo izpolniti pogoja iz člena 8 Uredbe Komisije (ES) št. 501/ 2008 z dne 5. junija o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 3/2008 [37], v katerem se zahteva ustrezno razmerje med stroški in koristmi. Zato so med odobrenimi promocijskimi programi v glavnem tisti, ki jih predlagajo organizacije, ki predstavljajo proizvode z visoko ekonomsko vrednostjo.

53. Dvanajst programov v zvezi z notranjim trgom EU je bilo osredotočenih na samo nekaj držav članic, zlasti Nemčijo, Francijo in Italijo. Nedvomen razlog za to je, da panožne organizacije svoje kampanje usmerijo na največje trge. Posledica tega je, da se z ozaveščenostjo ukvarjajo samo v nekaj državah članicah.

54. Sodišče je pri vlogah iz držav članic z največ odobrenimi promocijskimi programi za ZOP in ZGO opazilo močan poudarek na promociji v tretjih državah [38]. GD AGRI se je na vprašanje o uspešnosti tega promocijskega ukrepa odzval z vrsto evalvacijskih študij v zvezi s promocijo v tretjih državah [39]. Te študije kažejo nizko ozaveščenost v skoraj vseh vključenih državah. Nekatere od njih poudarjajo zelo omejen učinek kampanj EU v tretjih državah (glej okvir 3).

KOMISIJA SAMA IZVAJA LE MALO UKREPOV ZA POSEBNO PROMOCIJO SHEME GEOGRAFSKIH OZNAČB

55. Komisija pogosto prevzame pobudo za promocijo skupne kmetijske politike, npr. s sodelovanjem na sejmih ali organizacijo seminarjev. Shema GO je del teh pobud, vendar se ne poudarja posebej, prav tako pa v zadnjih letih ni potekala nobena promocijska niti informacijska kampanja, namenjena samo tej shemi [40]. Pet držav članic je poudarilo potrebo po nadaljnji promociji sheme GO, ko so jih v raziskavi zaprosili za dodatne pripombe o njej.

OKVIR 3

CITATI O OMEJENEM UČINKU PROMOCIJSKIH PROGRAMOV

"… Evropske promocijske kampanje niso skoraj nič vplivale na poznavanje evropskih označb in logotipov … Celo strokovnjaki med intervjuji v raziskavi le redko prepoznajo logotipe … Večini programov v Švici in na Norveškem ni uspelo razviti zavesti o evropskih označbah in z njimi povezanih logotipih." (Švica in Norveška)

"Kampanje ne dosegajo zadostne kritične mase za doseganje dolgoročnih učinkov." (ZDA in Kanada)

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

56. Shema GO je namenjena zaščiti registriranih imen proizvodov. Poleg tega naj bi prispevala k večji konkurenčnosti kmetijstva EU, saj bi gospodarstvo na podeželju lahko imelo korist od možnosti za gospodarski razvoj, ki jih prinašajo proizvodi z ZOP in ZGO. Kolikšen vpliv ima pri tem lahko shema GO, je močno odvisno od zasnovanega okvira, upravljanja sheme, ki je v pristojnosti Komisije, in izvajanja sheme, za katerega so pristojne države članice.

57. Splošen zaključek Sodišča je, da je treba razjasniti številne zadeve v zvezi s sistemom nadzora sheme GO in da ni jasne strategije glede vprašanja poznavanja sheme pri proizvajalcih in potrošnikih. V nadaljevanju so prikazani podrobnejši zaključki in priporočila, v katerih je upoštevan predlog Komisije za novo uredbo o shemah kakovosti za kmetijske proizvode ("predlagana uredba").

58. Veljavne določbe ne opredeljujejo minimalnih zahtev za preverjanja v zvezi s specifikacijami proizvodov, ki bi se jih morali držati pristojni organi in izvajalci nadzora. Komisija v preambuli predlagane uredbe navaja, da vključuje sklice na najpomembnejše člene iz Uredbe (ES) št. 882/2004, da bi državam članicam pomagala bolje uporabljati določbe te uredbe. Ti sklici ne zagotavljajo jasne slike o tem, kakšen naj bi bil sistem nadzora za preverjanja po členu 11. Poleg tega se Uredba (ES) št. 882/2004 osredotoča na vidike nadzora, značilnega za varnost krme in hrane ter zdravje in dobro počutje živali, katerih pomen za preverjanja po členu 11 je omejen.

PRIPOROČILO 1

Predpisi o shemi GO bi morali določati minimalne zahteve za preverjanja po členu 11. Obravnavati bi morali zadeve, kot so minimalen obseg preverjanj, njihova pogostost, metodologija za njihovo izbiro in subjekti, vključeni v različne faze proizvodnje in distribucije, ki se preverjajo. V zvezi s tem bi bilo treba preučiti možnost za ustanovitev delovnih skupin, da bi se olajšala izmenjava najboljših praks.

59. Uredba ne obravnava vprašanj v zvezi z obveznimi lastnostmi in naravo pregledov, ki jih morajo izvajati države članice za preprečevanje in odkrivanje prepovedane prakse. Rezultat tega je, da večina nacionalnih organov ne izvaja rednih pregledov za odkrivanje in preprečevanje primerov take prakse. Komisija v predlagani uredbi določa, da morajo države članice izvesti ustrezne administrativne in sodne ukrepe za obravnavanje prepovedane prakse in da so s tem povezani pregledi del uradnega nadzora shem kakovosti, ki ga izvajajo države članice. Dodatne podrobnosti o sistemu nadzora za te preglede niso navedene, ampak je ponovno naveden sklic na Uredbo (ES) št. 882/2004, za katero pa veljajo enake omejitve, kot so opisane za preverjanja po členu 11.

PRIPOROČILO 2

V predpisih o shemi GO bi bilo treba opredeliti jasna pravila o sistemu nadzora, ki bi določala redne preglede zaradi odkrivanja in preprečevanja prepovedane prakse. Dopolnjevati bi jih moral sistem vzajemne pomoči, ki bi ustrezal posebnim potrebam nacionalnih organov, ki skrbijo za shemo GO.

60. Zaenkrat Komisija ne spremlja natančno izvajanja sheme GO v državah članicah. Doslej niso bile opravljene nobene revizije sheme GO, sistematičen pregled dokumentacije, ki je bil uveden šele pred kratkim, pa je pokazal, da so informacije v poročilih držav članic nepopolne. To vprašanje je obravnavano v predlagani uredbi, ki določa, da morajo države članice v svoje večletne nacionalne načrte nadzora in letna poročila iz Uredbe (ES) št. 882/2004 vključiti poseben oddelek o pregledih v zvezi s shemami kakovosti v kmetijstvu. Ta določba sicer pomeni pozitiven korak, vendar je treba videti, ali bo Komisiji omogočala dobiti popolne informacije o nadzornih sistemih držav članic in opravljenih pregledih.

PRIPOROČILO 3

Komisija naj v svoj načrt rednih revizij v državah članicah vključi revizije pregledov držav članic v zvezi s shemo GO.

61. Uspeh sheme GO je med drugim odvisen od tega, ali jo proizvajalci uporabljajo. Obstajajo možnosti za vključevanje dodatnih proizvajalcev v shemo GO, zlasti v državah članicah, v katerih je vključenost v shemo majhna. Vendar razpoložljivi ukrepi ne zadostujejo za spodbujanje teh proizvajalcev k sodelovanju. Poleg tega zaenkrat dolgotrajni postopki proizvajalce odvračajo od prijave. V zvezi s tem je Komisija leta 2010 priskrbela dva predloga vodnikov za postopek prijave in v predlagani uredbi skrajšala okvirni rok za svoj pregled vlog z dvanajstih na šest mesecev.

62. Potrošniki zelo slabo poznajo shemo in njene simbole. Ni verjetno, da se bo s sredstvi, ki so na voljo za promocijo sheme GO in informiranje o njej, to izboljšalo. Njihova uporaba je omejena in ne temelji na jasni strategiji o tem, kako naj se izboljša poznavanje sheme GO. Na voljo so različni ukrepi, ki pa so le delno uspešni.

PRIPOROČILO 4

Sodišče priporoča, naj Komisija razvije enotno strategijo za reševanje preslabega poznavanja sheme GO. Preučiti bi morala uspešnejše načine za promocijo sheme GO, npr. izvajanje kampanje na svojo pobudo.

To poročilo je sprejel senat I, ki ga vodi g. Olavi ALANISSILÄ, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 20. julija 2011.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Shema GO je bila prvič uvedena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2081/92 z dne 14. julija 1992 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (UL L 208, 24.7.1992, str. 1).

[2] UL L 93, 31.3.2006, str. 12.

[3] Člen 2(1)(a) Uredbe.

[4] Člen 2(1)(b) Uredbe.

[5] Generalni direktorat Komisije za kmetijstvo in razvoj podeželja. Letno poročilo o dejavnosti 2010, Tabela 1.2, str. 6.

[6] AND International: "Valeur de la production agricole sous AOP et IGP" – Končno poročilo (avgust 2009).

[7] Glasilo GD AGRI o kmetijskih proizvodih z ZOP in ZGO (2010).

[8] London Economics, Vrednotenje skupne kmetijske politike na področju zaščitenih označb porekla (ZOP) in zaščitenih geografskih označb (ZGO) (2008).

[9] Uvodna izjava 2 preambule Uredbe.

[10] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomskosocialnemu odboru in Odboru regij "Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem", COM(2010) 672 konč., 18. november 2010.

[11] Specifikacija proizvoda vključuje pomembne elemente, kot so ime proizvoda, njegov opis, opredelitev geografskega območja, proizvodne metode in podrobnosti o povezavi proizvoda z geografskim območjem.

[12] Nemčija, Grčija, Španija, Francija, Italija, Ciper, Poljska in Portugalska.

[13] Preverjanje in ocenjevanje, ki ju izvajajo države članice; Nadzor, ki ga izvajajo države članice; Finančna podpora/promocija.

[14] Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov, COM(2010) 733 konč. z dne 10.12.2010.

[15] Evropski standard EN 45011 določa splošne zahteve, ki jih mora izpolnjevati tretja stran, ki upravlja sistem certificiranja proizvodov, da bi bila priznana kot sposobna in zanesljiva.

[16] Razne vrste prepovedane prakse so omenjene v členu 13(1) Uredbe.

[17] Člen 10(1) Uredbe: "Države članice imenujejo pristojni organ ali organe, ki so odgovorni za nadzor v skladu z Uredbo (ES) št. 882/2004 v zvezi z obveznostmi po tej uredbi."

[18] Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 191, 28.5.2004, str. 1).

[9999] Začetno preverjanje se nanaša na proizvajalca, ki začne tržiti proizvod, katerega ime je zaščiteno kot proizvod z ZOP ali ZGO, in je namenjeno preverjanju skladnosti proizvoda z njegovo specifikacijo.

[19] Uvodna izjava 6 preambule Uredbe.

[20] Uredba Komisije (ES) št. 607/2009 z dne 14. julija 2009 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 v zvezi z zaščitenimi označbami porekla in geografskimi označbami, tradicionalnimi izrazi, označevanjem in predstavitvijo nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 193, 24.7.2009, str. 60).

[21] Naslov V Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov (UL L 189, 20.7.2007, str. 1).

[22] Resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. marca 2010 "Politika kakovosti kmetijskih proizvodov: katera strategija je prava?" (UL C 4 E, 7.1.2011, str. 25).

[23] Pojasnjevalna opomba št. 2009-01.

[24] Belgija, Danska, Nemčija, Estonija, Irska, Latvija, Litva, Malta, Nizozemska, Avstrija, Slovaška, Finska, Švedska.

[25] Bolgarija, Estonija, Latvija, Litva, Malta, Romunija.

[26] Dve tretji državi (Kolumbija in Kitajska) sta imeli konec leta 2010 registriran vsaka po en proizvod.

[27] Povprečen čas med prejemom vloge in registracijo imena proizvoda je znašal 47 mesecev za imena, registrirana leta 2008, in 46 mesecev za imena, registrirana leta 2009. Vloge za spremembe niso bile vključene v izračun.

[28] Člen 20(c)(ii) Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, str. 1).

[29] Konec leta 2010 je bil ukrep št. 132 vključen v programe razvoja podeželja 2007–2013 16 držav članic, celotna dodeljena sredstva pa so znašala 294 milijonov EUR. Prijavljeni kumulativni odhodki (ki so jih koristili kmetje) za vse upravičene sheme kakovosti do konca leta 2010 znašajo 18,6 milijona EUR.

[30] London Economics, Vrednotenje skupne kmetijske politike na področju zaščitenih označb porekla (ZOP) in zaščitenih geografskih označb (ZGO) (2008).

[31] V raziskavo je bil vključen reprezentativen vzorec iz vsake države članice, vprašalnik pa je bil poslan članu gospodinjstva, ki običajno nakupuje.

[32] Kot razlago za visoko stopnjo prepoznavanja v Grčiji London Economics navaja dejstvo, da so grški časopisi veliko pisali o registraciji "fete" kot proizvoda z ZOP in s tem povezanih primerih Sodišča EU (združeni zadevi C-465/02 in C-466/02 za umaknitev registracije).

[33] V Združenem kraljestvu v raziskavo ni bila vključena Severna Irska.

[34] Ocenjuje se, da so ukrepi informiranja, določeni v Uredbi Sveta (ES) št. 814/2000 z dne 17. aprila 2000 o ukrepih za informiranje v zvezi s skupno kmetijsko politiko (UL L 100, 20.4.2000, str. 7), dokaj nepomembni, ker se za shemo GO porabi le malo sredstev.

[35] UL L 3, 5.1.2008, str. 1.

[36] V istem obdobju je bilo zavrnjenih 27 programov, povezanih z ZOP In ZGO.

[37] UL L 147, 6.6.2008, str. 3.

[38] Pri sedmih od dvanajstih italijanskih programov in štirih od petih grških programov.

[39] Euréval je opravil vrsto študij za vrednotenje promocijskih ukrepov v tretjih državah, in sicer v Švici in na Norveškem, Kitajskem, v Indiji in jugovzhodni Aziji, Rusiji, na Japonskem ter v ZDA in Kanadi.

[40] V preteklosti je obstajal samo en informacijski in promocijski program, ki ga je v celoti začel in financiral GD AGRI. Program Pristni evropski okusi (European Authentic Tastes) je bil trileten program (2004–2007) s proračunom v višini 6 milijonov EUR. Namenjen je bil obveščanju severnoameriške in azijske javnosti o shemah kakovosti EU, vključno s shemo GO.

--------------------------------------------------