ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
24.

meni, da so pandemija, zeleni dogovor in digitalizacija glavna gonila sprememb v evropskem gospodarstvu. Spremembe so dobrodošle, ko gre za doseganje konkretnih rezultatov v zvezi z okoljem in prihodnostjo evropskega gospodarskega razvoja. Zaposleni morajo imeti dostop do novih znanj in spretnosti za novo dobo zelene in digitalne rasti, da bodo okrepili svojo odpornost, pri tem pa je treba upoštevati nove in rastoče sektorje, da se preprečijo neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Zaposlenim je treba ponuditi usmerjeno in prilagojeno svetovanje na delovnem mestu. Osebe, ki iščejo nove zaposlitvene priložnosti, so najbolj odprte za pridobivanje novih znanj in spretnosti; obenem je treba podjetja podpreti pri svetovanju zaposlenim o možnostih za izboljšanje kompetenc;
42.

poudarja, da je treba lokalne in regionalne oblasti na bolj sistematičen način vključevati v sprejemanje odločitev v zvezi z energetskim prehodom. Treba je poskrbeti, da bodo ustrezne lokalne in regionalne oblasti vključene v pripravo nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, morebiti prek dialoga na več ravneh, namenjenega podnebni in energetski politiki. OR ponovno poziva države članice in Komisijo, naj vzpostavijo stalno platformo za dialog na več ravneh v zvezi z energetskimi vprašanji. Tako bi lahko spodbujali aktivno udeležbo lokalnih in regionalnih oblasti, organizacij civilne družbe, gospodarstva in drugih deležnikov pri snovanju energetskega prehoda. Poudarja, da so bili z Direktivo (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ( 2 ) o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov postavljeni zelo dobri temelji za skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov. Države članice naj to direktivo izvajajo, da bi povečale sodelovanje v energetskih skupnostih državljanov;
50.

poudarja, da evropski predpisi na področju prometa (zlasti glede varstva pred emisijami in varstva podnebja) za javni potniški promet na podeželju pogosto predstavljajo znatno večje izzive kot za izvajalce na mestnih območjih. Zaradi tehnoloških pogojev in razpoložljivosti na trgu tudi ni povsod mogoč prehod na nizkoemisijske tehnologije, zlasti za avtobuse zaradi večjih stroškov, omejenega dosega in delno tudi daljšega časa polnjenja predvsem na manj gosto naseljenih in gorskih območjih. Hkrati se evropsko financiranje zagotavlja predvsem za mobilnost v mestih, saj so v mestih izmerjene vrednosti onesnaženja praviloma višje. Za vzpostavitev in vzdrževanje delujočega javnega potniškega prometa povsod bi morali predpisi predvidevati različne ukrepe za posamezne vrste območij ali pa bi bilo treba zagotoviti dodatna finančna sredstva za tista območja, na katerih je financiranje posebno oteženo (kot so podeželje, oddaljena območja, najbolj oddaljene regije ter otoške in gorske regije);
51.

poudarja, da lokalne in regionalne oblasti najbolje poznajo potrebe državljanov in izzive, s katerimi se soočajo, ter so odgovorne za izvajanje politik EU na lokalni in regionalni ravni. Zato morajo države članice lokalne in regionalne oblasti vključiti v postopek odločanja v zvezi z zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo. OR spodbuja države članice, naj na lokalne in regionalne oblasti prenesejo upravljanje sredstev in finančnih instrumentov na podlagi načela subsidiarnosti;
43.

poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo vse več MSP izkoristilo financiranje EU, saj so sredstva za posebne programe za MSP, kot je COSME (2,3 milijarde EUR v obdobju 2014–2020), skromna v primerjavi z evropskimi strukturnimi in investicijskimi skladi (460 milijard EUR). V programih neposrednega in deljenega upravljanja, kot je Evropski sklad za regionalni razvoj, regije uspešno zagotavljajo, da so proračuni načrtovani za potrebe MSP. Komisijo poziva, naj v okvirnih programih, kot je Obzorje Evropa, razvije posebne programske sklope in pobude za MSP ter malim in srednjim podjetjem olajša dostop do tovrstnih obstoječih programov;
46.

meni, da je treba ohraniti manevrski prostor javnega sektorja za ukrepanje, da se zagotovi prost pretok blaga in storitev po elektronski poti, hkrati pa ne omejujeta konkurenca in delovanje lokalnih trgov. V direktivi o elektronskem poslovanju je torej treba določiti in razširiti merilo splošnega interesa. Cenovno dostopna stanovanja so za evropske državljane v vseh državah članicah izjemno pomembna; oddajanje v najem za kratek čas prek platform lahko okrepi negativne težnje na nepremičninskem trgu;
19.

poziva Komisijo, naj poišče sinergije in povezave s projekti in pobudami v teku, ki so povezani z ustvarjanjem mestnih in primestnih gozdov in ekoloških koridorjev na podnacionalni, nacionalni in evropski ravni ter zunaj Evrope; poudarja, da imajo te pobude številne okoljske in družbene koristi (ekosistemske storitve) za ljudi, ki živijo v povezanih mestih, kot so čist zrak, uravnavanje vodnih tokov, zaščita tal pred vodno in vetrno erozijo, sanacija degradiranih zemljišč, odpornost na nesreče in podnebne spremembe, nižje poletne dnevne temperature, zagotavljanje hrane, večja biotska raznovrstnost v mestih, boljše telesno in duševno zdravje, višje vrednosti nepremičnin itd.;
55.

ugotavlja, da lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, in pobudo LEADER kot instrument uporablja 3 000 podobnih organov (lokalnih akcijskih skupin in lokalnih akcijskih skupin za ribištvo) po vsej Evropski uniji. To dejstvo bi bilo treba upoštevati za nadaljnje izboljšanje teritorialnega sodelovanja in sprejemanje evropske raznolikosti z nadnacionalnim sodelovanjem med državljani od spodaj navzgor. Za nadaljnjo krepitev teritorialnega sodelovanja z lokalnim razvojem, ki ga vodi skupnost, je treba ustvariti pogoje, da se bodo lahko lokalne akcijske skupine osredotočile na svojo vlogo, in sicer na senzibilizacijo območja in zagotavljanje pomoči pri oblikovanju in izvajanju najboljših zamisli. Zagotoviti je treba ustrezen delež proračuna za stroške obratovanja in animacije ter za nadnacionalno sodelovanje. OR hkrati močno priporoča določitev skupnega sklopa načel in pravil za projekte mednarodnega sodelovanja v zvezi z lokalnim razvojem, ki ga vodi skupnost, na evropski ravni, da bi zagotovili njihovo učinkovito in nemoteno izvajanje;
46.

podpira pristop poenostavitve komuniciranja za projekte, ki jih financira EU: ena sama blagovna znamka (brez sklicevanja na raven sklada ESI ali programa); eno samo nacionalno spletišče, ki bi zagotavljalo dostop do informacij o vseh programih in skladih EU; posebna prepoznavnost dejavnosti strateškega pomena in dejavnosti, katerih vrednost presega 10 milijonov EUR; nadzor nacionalnih koordinatorjev za komuniciranje nad vsemi skladi EU in pomembna vloga uradnikov za komuniciranje o programu; vključitev strategije komuniciranja (v enostavnejši različici) v vsebino programa; omogočanje organom upravljanja, da uporabijo finančne popravke (do 5 %) za upravičence, ki ne spoštujejo pravil komuniciranja, in omogočanje ponovne uporabe gradiva za komuniciranje – organi upravljanja bodo morali ohraniti pravico do ponovne uporabe gradiva za komuniciranje, ki se (na zahtevo) pripravi in da na voljo institucijam EU.
34.

ugotavlja, da bi morala biti izobraževanje in razvoj orodij za učitelje predpogoj, glede na to, kako težko je poučevati čustveno inteligenco in kritično razmišljanje. Na splošno se profesorji niso usposabljali za to in ni nujno, da se zavedajo ne le njunega pomena, temveč celo njunega obstoja. Zaradi težavnosti poučevanja tako globokih spretnosti, če ju učitelj nima, bi bilo treba uvesti orodja in procese, ki so v skladu z njunim pomenom, ne le za boj proti dezinformacijam, temveč tudi za razvoj človeka kot državljana in strokovnjaka;
26.

ugotavlja, da je z zmanjšanjem finančnih sredstev v nekaterih lokalnih in regionalnih skupnostih za odgovorne na področju civilne zaščite vse bolj pomembno boljše ocenjevanje skupnosti, posameznikov in projektov civilne zaščite. Meni, da je kazalnik družbene odpornosti INDRIX, ki je rezultat čezmejnega projekta INDRIX, ki ga sofinancira EU, primeren za ocenjevanje odpornosti skupnosti na podlagi statističnih podatkov in podatkov, ki so bili vneseni posebej za ta namen: ta projekt je omogočil, da se z določenimi socialnimi kazalniki (raven izobrazbe, zdravstveno stanje, stopnja brezposelnosti, zagotovljene storitve ipd.) oceni dojemanje tveganja v različnih skupnostih in da se zlasti opredelijo skupnosti, ki so tveganju najbolj izpostavljene in najranljivejše. Poziva pristojne institucije, naj razmislijo o razvoju instrumentov obveznega zavarovanja pred naravnimi nesrečami, poenotenih na evropski ravni, z zavarovalnimi premijami, ki so povezane z ravnjo tveganja. Tako bi povečali tudi seznanjenost ljudi in med njimi spodbudili zavedanje o pomembnosti preprečevanja, zmanjšalo bi se moralno tveganje in zajamčile pravične in enotne odškodnine vsem evropskim državljanom;
18.

glede na potencial in kritike, izražene doslej, Odbor predlaga soočenje z naslednjimi izzivi: (a) izboljšanje sposobnosti za dialog med projekti, ki se že izvajajo, in najnovejšimi ukrepi na lokalni ravni, da bi dosegli večjo udeležbo ter spodbudili izmenjavo dobrih praks in partnerstva (tudi z državami zunaj EU); (b) večje približevanje projektov na področju športa državljanom in socialni razsežnosti, pri čemer morajo biti prevladujoče značilnosti bližina in lokalnost, ter tudi odgovornost lokalnih in regionalnih oblasti za infrastrukturo in dogodke; (c) kar največje zavedanje koristi gibalnih, telesnih in športnih dejavnosti na splošno; (d) široko razširjanje pozitivnega vpliva športa na gospodarstvo EU ter s tem tudi večje vključevanje športne politike na področjih, ki se jih ta dotika in jih prežema; (e) več tehnoloških inovacij in več podjetij, ki temeljijo na instrumentih za lokalne in regionalne skupnosti, s pozivanjem akterjev iz raziskovalnega, tehnološkega in izobraževalnega sektorja, naj združijo moči z organi upravljanja ter razvijejo in izvajajo skupno strategijo, pri tem pa izkoristijo povezave z vsemi vrednostnimi verigami na začetku in na koncu proizvodnega procesa in bodo čim bolj pozorni na zaposlitvene priložnosti, ki jih ponuja sektor; (f) dojemanje športa kot dejanske državljanske pravice, orodja za socializacijo in vključevanje, zlasti invalidov, možnosti za izboljšanje življenja in psihofizičnega počutja ter priložnosti za izobraževanje; (g) predvidevanje oblik pomoči za omogočanje popolne dostopnosti športne infrastrukture za vse državljane, brez izključevanja zaradi starosti, spola, narodnosti in premoženjskega stanja, tako da jo vsi lahko prosto uporabljajo in da se podaljša časovni razpon njene odprtosti za javnost; (h) povečanje podpore in odmevnosti ženskih športnih tekmovanj; (i) obravnava športa kot sredstva za spodbujanje enakosti in socialne vključenosti; (j) proračunska podpora mobilnosti športnikov amaterjev v okviru tekmovanj, zlasti športnikov, ki prihajajo z odročnih, otoških ali najbolj oddaljenih območij;
34.

poleg kabelskih povezav bi bilo treba razmisliti in preveriti, ali bi bilo v razloženih naseljih in na nedostopnih območjih smiselno razvijati mobilne širokopasovne storitve, satelitske širokopasovne povezave ter javna brezžična omrežja v javnih prostorih in javnih ustanovah, kot je pobuda WIFI4EU. Alternativne rešitve bodo pospešile razvoj omrežja in hkrati prihranile denar, vendar pa je treba o njih razmisliti in postopati sistematično, da bodo prilagojene potrebam in da bodo uvedene tehnologije dolgoročno uporabne;
1.

ugotavlja, da so teroristični napadi, ki so bili v zadnjih letih izvedeni na javnih ali zasebnih krajih, dostopnih javnosti, v številnih evropskih mestih zahtevali več sto žrtev. Še nikoli jih ni bilo toliko izvedenih po vsej Uniji in še nikoli niso bili tako resni. Zanje so bili značilni različna raven organiziranosti (število, profili, ozadje in narodnost storilcev in sostorilcev, ločena, sočasna ali zaporedna dejanja, ki so bila načrtovana ali nenačrtovana), različni načini delovanja (eksplozivne naprave, strelno, hladno ali improvizirano orožje, kot so vozila) in različni kraji napadov, ki so bili bodisi najmanj pričakovani bodisi simbolični. Tarče so bili prostori vsakdanjega življenja, ki so v celoti ali večinoma odprti in v skupni uporabi ter v katerih se zbira veliko ljudi, zaradi česar so še posebno na udaru kaznivih dejanj. To so tako imenovane mehke tarče;
14.

meni, da bi si morali v okviru te reforme prizadevati za bolj jasen, predvidljiv in uravnotežen proračun, s katerim bi se lahko odzivali na evropske izzive in ki bi imel več novih lastnih sredstev in manj nacionalnih prispevkov, pri čemer bi bilo treba čim bolj zmanjšati dodatno breme za davkoplačevalce. Glavni cilj je zagotoviti bolj transparentno razporeditev lastnih sredstev, ki bo razumljivejša za državljane, ter bolj neodvisen in demokratičen proračun z večjo vključitvijo Evropskega parlamenta, zlasti kar zadeva proračunske prihodke EU. Poleg tega bi moral biti v to reformo vključen tudi OR, v razpravah o proračunu EU pa bi bilo treba upoštevati tudi teritorialno razsežnost;
11.

pozdravlja poročilo Integrated territorial and urban strategies: how are ESIF adding value in 2014–2020? (1), ki ga je Evropska komisija objavila decembra 2017, in se strinja z ugotovitvami v poročilu. Pri tem izpostavlja zlasti naslednje točke, ki se nanašajo na dosedanje izkušnje lokalnih in regionalnih oblasti: — celostne teritorialne naložbe lahko odgovorijo na razvojne potrebe in težave ter prispevajo k oblikovanju odzivov od spodaj navzgor z dejavnim vključevanjem lokalnih prebivalcev in institucij, da se zagotovi, da „nobena oseba ali regija ni zapostavljena“. Poleg tega lahko odgovorijo tudi na pretrese ali nepričakovane dogodke na lokalni ravni s celostnimi svežnji, ki zagotavljajo vsebino akcijskim načrtom; — mestne in teritorialne strategije so jasen dokaz, da kohezijska politika spodbuja izvajanje lokalnih pristopov k regionalnemu in mestnemu razvoju ter spodbuja ukrepe, prilagojene lokalnim posebnostim in ob upoštevanju stališč zainteresiranih strani pa tudi splošnih ciljev EU ter dodane vrednosti EU in prožnosti; — strategije odražajo celostni razvoj, saj so večsektorske, večpartnerske in se (v številnih primerih) financirajo iz več skladov. Spodbujajo vertikalno in horizontalno sodelovanje, teritorialno povezovanje in izmenjavo znanja. Na ravni EU že dolgo poteka razprava o tem, kako spodbuditi boljše sodelovanje in povezovanje med različnimi političnimi področji in organi, povezovanje ukrepov pa je pogosto najbolj praktično in tudi izvedljivo na lokalni ravni; — celostne teritorialne naložbe prinašajo precej institucionalnih inovacij na področju regionalnega in mestnega razvoja, poleg tega pa ustvarjajo nove odnose in način dela. Oblikovanje in izvajanje strategije sta spodbudila k novim načinom dela, razmišljanja in sodelovanja. V številnih primerih se s tem ustvarja tudi sodelovanje in povezovanje med različnimi centri oziroma območji;
19.

priznava pristojnost, ki jo sodna praksa Sodišča daje državam članicam pri določanju socialnih dajatev za ekonomsko neaktivne državljane, in pozdravlja opozorilo, da je treba pri tem spoštovati evropske temeljne in človekove pravice, kot pomemben in nov vidik. Dobrodošlo je, da te osebe v prihodnje ne bodo izključene iz zavarovalnega kritja za primer bolezni na podlagi dejanskega stalnega prebivališča v državi, in ugotavlja, da bodo morebiti imele možnost sorazmerno prispevati v sistem zavarovanja za primer bolezni na podlagi njihovega običajnega prebivališča. Vendar pa se pri tem postavlja vprašanje, kdaj naj bi bila omejitev ali celo odpoved pravice do socialne pomoči potem sploh upravičena. Pri tem je jasno, da je treba razširitev tega načela na osebe, ki dejansko bivajo v drugi državi članici, zakonsko določiti, tudi zato, da bi dosegli enako ravnanje in odgovornost držav članic;
58.

poudarja, da je treba vzpostaviti ustrezno ravnovesje med tradicionalnimi nepovratnimi sredstvi in inovativnimi finančnimi instrumenti. To pomeni večjo uporabo finančnih instrumentov, ki so se izkazali koristni v praksi, in iskanje drugih možnosti v nasprotnem primeru. Na splošno bi morala biti uporaba finančnih instrumentov za države članice še naprej neobvezna, zlasti v primeru programov kohezijske politike. Z ustrezno kombinacijo nepovratnih sredstev in nižje stopnje sofinanciranja EU za pretežno nacionalne prednostne naloge in višje stopnje sofinanciranja EU za evropske in regionalne prednostne naloge, z okrepljeno uporabo učinkovitih finančnih instrumentov in s poudarkom na evropski dodani vrednosti bi lahko proračun EU postal učinkovit in prinesel boljše rezultate z manj sredstvi;
35.

poudarja, da so MSP temelj gospodarskega razvoja v lokalnih in regionalnih skupnostih ter da so stroški, ki jih morajo ta kriti za zagotavljanje spoštovanja pravil glede DDV, sorazmerno višji od stroškov velikih podjetij, zato se MSP pri poslovanju soočajo z neugodnimi konkurenčnimi pogoji;
2. Regionalne usklajevalne skupine sestavljajo strokovnjaki iz držav članic, Komisija, zadevni končni uporabniki podatkov ter predstavniki obalnih lokalnih in regionalnih oblasti, ki imajo pravno ali gospodarsko pristojnost na področju ribištva, in predstavniki lokalnih in regionalnih oblasti, kjer ima ribištvo pomembno vlogo .

5. Regionalne usklajevalne skupine lahko v obliki osnutka regionalnega delovnega načrta pripravijo skupna priporočila glede postopkov, metod ter zagotavljanja in nadzora kakovosti zbiranja in obdelave podatkov, kot je navedeno v odstavku 2(a) in (b) ter odstavku 4 člena 5, in glede regionalno usklajenih strategij vzorčenja. Pri tem regionalne usklajevalne skupine, kadar je to ustrezno, upoštevajo mnenje STECF. Ta priporočila se predložijo Komisiji, ki preveri, ali so osnutki skupnih priporočil skladni z določbami te uredbe in večletnim programom Unije in če so skladni, z izvedbenimi akti potrdi regionalne delovne načrte.
9.

ugotavlja, da analiza, opravljena za konferenco „Sektor mleka EU: razvoj po letu 2015“, ki je potekala 24. septembra 2013, in poročilo Komisije za obdobje 2014–2024 kažeta, da je rast proizvodnje mleka v EU odvisna predvsem od svetovnega trga, ki predstavlja samo 7 % svetovne proizvodnje, vendar je zelo konkurenčen. Mleko v prahu predstavlja dve tretjini celotne količine mlečnih izdelkov, ki jih proizvajajo tri glavne izvoznice: EU, Nova Zelandija in Združene države Amerike. Po napovedih OECD in FAO se bo svetovno povpraševanje po mleku in mlečnih izdelkih do leta 2023 povečevalo za približno 2 % letno. Obstaja stalna potreba po opredeljevanju in razvijanju novih trgov, povečevanju deleža EU na svetovnem trgu, zagotavljanju pravičnega dostopa za izvoznike EU in spodbujanju rasti izvoza. Izboljšanje prenosa znanja, raziskave, inovacije in ukrepi za izboljšanje kakovosti in označevanja bodo mleku in mlečnim izdelkom EU zagotovili večjo dodano vrednost in izboljšali njihovo konkurenčnost na notranjem in svetovnem trgu;
34.

opaža različne postopke za izvajanje in nadzor izvajanja projektov čezmejnega sodelovanja, v katere je vključenih več partnerjev iz različnih držav članic in nečlanic EU, in oteženo izvajanje programov in projektov zaradi nekaterih projektnih partnerjev; v zvezi s tem vztraja pri nadaljnji poenostavitvi postopkov načrtovanja in upravljanja čezmejnih programov ter projektov, ki jih financira EU, zlasti majhnih, preprostih in enkratnih čezmejnih projektov, ki bi se uporabljali enako za vse partnerje v projektu, in želi, da bi našli enostavnejši in hitrejši način delovanja v upravnih in pravnih rešitvah za izvajanje projektov;
32.

poudarja, da bi lahko lokalne in regionalne oblasti skupaj z EU, nacionalno ravnjo in tretjimi državami obravnavale vprašanje nezakonitih migracij in njihovega preprečevanja z dejavnostmi v državah izvora (na primer s kampanjami ozaveščanja, obveščanjem o nevarnostih čezmejnega prečkanja meje, ukrepi, ki ljudi pripravljajo na vključevanje, usposabljanjem, pomočjo pri združevanju družin, jezikovnimi tečaji in ukrepi za boljši medkulturni dialog) ter v namembnih državah (z vzpostavitvijo lokalnih izbirnih sistemov v skladu z lokalnimi potrebami, sprejemom in podpornimi ukrepi itd.). Pomagajo lahko tudi pri opredelitvi in zaščiti žrtev trgovine z ljudmi in pri ponovnem vključevanju nezakonitih migrantov, ki se vrnejo v svoje države. Hkrati so učinkovite politike zakonitih migracij in vključevanja na lokalni in regionalni ravni sredstvo boja proti rasizmu in ksenofobiji;
51.

opozarja pa, da je možnih še veliko poenostavitev predpisov EU (uredb, izvedbenih in delegiranih aktov). Zato vztraja pri nadaljnji poenostavitvi upravljanja projektov, ki jih financira EU. To bi lahko vključevalo krajše roke za povračila upravičencem, oblikovanje enotnih skupnih revizijskih pravil za projekte, preprostejša pravila za projekte z lastnimi prihodki, dosledna pravila glede upravičenosti stroškov, širšo uporabo poenostavljenih stroškov, tesnejšo povezavo med izplačili in rezultati, e-kohezijo, načelo „vse na enem mestu“ za upravičence ter sorazmeren in poenoten pristop k nadzoru, uskladitev postopkov v okviru prvostopenjskega nadzora programov teritorialnega sodelovanja in poenostavitev nadzora nad javnim naročanjem. Poudarja pomen nudenja ustrezne strokovne pomoči lokalnim in regionalnim oblastem ter podjetjem pri iskanju odgovorov in nasvetov v zvezi z zakonodajo (zlasti s področja javnega naročanja) ter njeno pravilno uporabo. OR poziva Evropsko komisijo, naj v skupino strokovnjakov na visoki ravni za spremljanje poenostavitev za upravičence vključi predstavnike lokalnih in regionalnih oblasti in tako upošteva praktične izkušnje pri izvajanju projektov za zmanjšanje upravne obremenitve, povečanje črpanja sredstev in večji vpliv programov;
41.

meni, da bi morala zelena knjiga začeti razpravo, oceniti dosedanji uspeh, orisati veljavni pravni okvir in ustrezne politične pobude, analizirati posebne prednosti in pomanjkljivosti geografsko in demografsko prikrajšanih regij v zvezi z mobilnostjo ter njihov prispevek k celotni teritorialni koheziji, analizirati razkorak med zavezami iz Pogodbe in praksami EU pri razvoju politik potniškega in tovornega prometa, ki vplivajo na prikrajšane regije, ugotoviti bi morala, kako vse navedeno vpliva na gospodarstvo in zaposlovanje v teh regijah, poleg tega pa bi morala spodbuditi boljše usklajevanje virov financiranja, programov in politik mobilnosti, motivirati k raziskavam in inovacijam ter razvoju pilotnih projektov ter preučiti možnosti za prihodnost, vključno s tem, kateri ukrepi ali pobude bi lahko bili ustrezni in na kateri ravni upravljanja;
10.

meni, da je nujno, da so lokalne in regionalne n oblasti neposredno vključene v ta proces, pri čemer je treba upoštevati lokalne in regionalne posebnosti in značilnosti ter dejstvo, da lahko te oblasti bolje ocenijo izzive na gospodarskem in socialnem področju ter presojajo, kakšne so potrebe in možnosti, da bi se nadaljnja vlaganja v ustvarjanje in ohranjanje delovnih mest obnesla, ter prepoznavajo možne vire za tovrstna vlaganja; bolje so tudi seznanjene s problemi, povezanimi s presojo vplivov na okolje;
74.

obžaluje tudi, da so njihovo upravljanje človeških virov in finančni nadzorni sistemi še vedno šibki ter da to ovira njihovo učinkovitost in omejuje vlogo lokalnih oblasti in njihovih združenj pri izboljšanju usklajevanja lokalne in osrednje uprave. Zaradi tega poziva k temeljitejšemu usklajevanju med osrednjo in lokalno upravo ter k okrepitvi vloge združenj lokalnih oblasti;
38.

meni, da je treba koristi partnerstev bolj podpreti in priznati na ravni EU. Vse ravni oblasti, vključno z EU, bi morale podpirati krepitev institucionalne zmogljivosti lokalnih oblasti pri organizaciji javnih storitev, razvoj in izkoriščanje obstoječih zmogljivosti in povečanje produktivnosti, racionalizacijo virov in boljši dostop do naravnih virov. Večja prepoznavnost funkcionalnih regij, zmanjšanje negativnih vplivov konkurence med sosednjimi občinami (zlasti na področju davkov), boljša ekonomija obsega za investicije, ekonomska upravičenost, dostop do storitev, uporaba še neizkoriščenih virov, izboljšanje lokalnega znanja z izmenjavo informacij in zajezitev prekomernega širjenja mest so nekateri od izzivov za sodelovanje mest in podeželja;