P6_TA(2005)0034

Širše gospodarske smernice

Resolucija Evropskega parlamenta o položaju evropskega gospodarstva — pripravljalno poročilo o širših smernicah gospodarskih politik (2004/2269(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju priporočila Komisije z dne 24. aprila 2003 o širših smernicah gospodarskih politik držav članic in Skupnosti (obdobje 2003-2005) (KOM(2003)0170),

- ob upoštevanju priporočila Komisije z dne 7. aprila 2004 o dopolnitvi širših smernic gospodarskih politik držav članic in Skupnosti v letu 2004 (obdobje 2003-2005) (KOM(2004)0238),

- ob upoštevanju gospodarskih napovedi jeseni 2004, ki jih je oblikovala Komisija za euroobmočje in Evropsko unijo (2004-2006),

- ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 2. februarja 2005 spomladanskemu Evropskemu svetu z naslovom "Sodelovanje za rast in delovna mesta — nov začetek za lizbonsko strategijo" (KOM(2005)0024),

- ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta iz Lizbone 23. in 24. marca 2000, Evropskega sveta iz Göteborga 15. in 16. junija 2001 ter Evropskega sveta iz Barcelone 15. in 16. marca 2002,

- ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskih svetov iz Bruslja 20. in 21. marca 2003, 16. in 17. oktobra 2003, 25. in 26. marca 2004 ter 4. in 5. novembra 2004,

- ob upoštevanju poročila "Sprejeti izziv" skupine na visoki ravni, ki ji predseduje Wim Kok,

- ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. novembra 2003 z naslovom "Evropska pobuda za rast — Vlaganje v omrežja in znanje za podporo rasti in zaposlovanja — Končno poročilo Evropskemu svetu" (KOM(2003)0690),

- ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 30. oktobra 2003 o pregledu pridobljenih izkušenj tega odbora za ocenitev vpliva strukturnih reform v EU na gospodarstvo, socialo in zaposlovanje [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. marca 2003 o stanju evropskega gospodarstva — pripravljalno poročilo na priporočilo Komisije o širših smernicah gospodarskih politik [2], resolucije z dne 15. maja 2003 o priporočilu Komisije o širših smernicah gospodarskih politik držav članic in Skupnosti (obdobje 2003-2005) [3] in resolucije z dne 23. oktobra 2003 o rezultatih Evropskega sveta iz Bruslja 16. in 17. oktobra 2003 [4],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. februarja 2004 o stanju evropskega gospodarstva — pripravljalno poročilo o širših smernicah gospodarskih politik [5] in resolucije z dne 22. aprila 2004 o priporočilu Komisije o dopolnitvi širših smernic gospodarskih politik držav članic in Skupnosti v letu 2004 (obdobje 2003-2005) [6],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. februarja 2004 o pripravah na spomladanski vrh 2004 [7],

- ob upoštevanju drugega odstavka člena 99 Pogodbe EU,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A6-0026/2005),

A. ker rast v euroobmočju in Evropski uniji petindvajseterice ne more skladno doseči svojega potenciala in ostane šibka; ker je potrošnja gospodinjstev še vedno negotova in gospodarska prihodnost za leti 2005 in 2006 ostaja slaba ter prispeva k stalno visoki ravni brezposelnosti, ki bo le počasi upadla; ker je kljub najnižjim obrestnim meram od druge svetovne vojne pripravljenost za naložbe nizka in ni pričakovati spremembe, vsaj ne kratkoročno; ker strukturne reforme, ki so navsezadnje splošno gledane kot nujne, niso bile izvedene v vseh državah članicah s potrebno pazljivostjo, in ker reforme na ravni Skupnosti le počasi napredujejo,

B. ker lizbonska strategija zahteva mobilizacijo vseh obstoječih instrumentov, zlasti širših smernic gospodarskih politik, in ustrezno izvajanje finančnega načrta,

C. ker mora trajna rast temeljiti na socialni, zaposlovalni in okoljski politiki, zavedajoč se svoje odgovornosti do prihodnjih generacij in potrebe po krepitvi socialne kohezije; ker se socialna kohezija lahko okrepi le, če se ohrani ustrezna raven socialne zaščite in visoka raven zaposlovanja, v skladu s cilji, ki jih določa Pogodba, trajnost pokojninskih sistemov pa se lahko zagotovi le, če se izboljša konkurenčnost evropskega gospodarstva, da zagotovi rast, pospeši naložbe in ustvari nova podjetja,

D. ker so povišani proračunski primanjkljaji v nekaterih državah članicah znamenje pomanjkanja strukturnih reform in kažejo na pozitivno povezanost rasti in proračunske discipline; ker nizke obrestne mere, ki jih omogoča takšna disciplina, spodbudijo zaupanje v dolgoročno stabilnost cen, ki je nujna za gospodarske subjekte, in s tem ustvarja osnovo, potrebno za rast in zaposlovanje,

E. ker zgodovinsko nizke ravni obrestnih mer niso povzročile zaupanja podjetij v koristnost vlaganja,

1. obžaluje znatne zamude, ki so se nakopičile pri izvajanju lizbonske strategije, zlasti ob upoštevanju strukturnih reform in reforme javnih financ v številnih državah članicah, ki se delno pripisujejo velikemu številu ciljev; zato pozdravlja ključne prednostne naloge, ki jih je določila skupina pod vodstvom Wima Koka; poziva države članice, da z odločnostjo izvajajo ključne prednostne naloge; poziva Komisijo, da svoja prizadevanja usmeri na ta področja; zavzema stališče, da širše smernice, določene v širših gospodarskih smernicah za 2003-2005, še niso bile v zadostni meri vključene v gospodarsko politiko držav članic; poziva Komisijo k analizi najboljših izvajanj v državah članicah in k pridobivanju znanj na podlagi tega; priporoča dajanje večje teže rasti in ustvarjanju delovnih mest s povečano konkurenco in konkurenčnostjo v okviru lizbonske strategije;

2. opominja, da so finančna stabilnost, reforma javnih financ in nizke obrestne mere, ki jih prinaša politika stabilnosti Evropske centralne banke, izrecni stebri lizbonske strategije; strinja se z mnenjem Odbora za ekonomsko politiko v njegovem letnem poročilu o strukturnih reformah za leto 2005, "da je makroekonomski okvir za podporo stabilnosti in rasti nujno potreben" in da "bodo vlade izkoristile vse prednosti strukturnih reform glede rasti in zaposlenosti le v ustreznem makroekonomskem okolju";

3. priporoča poenostavitev in izboljšanje usklajevanja različnih instrumentov, ki so na voljo Uniji; priporoča zmanjšanje števila poročil in programov na ravni Skupnosti in na nacionalni ravni, da bi zagotovili večjo zavezanost držav članic; poziva Komisijo, da poveča svoja prizadevanja za dokončanje notranjega trga v sektorjih, kjer še vedno obstajajo zaščitne ovire in omejitve trgovine; prav tako poziva Komisijo, naj ne popusti v svojih prizadevanjih za zagotovitev poštene konkurence v vseh sektorjih;

4. iskreno podpira neodvisnost Evropske centralne banke in meni, da bi bil kakršen koli vpliv na monetarno politiko s strani organov, ki določajo gospodarske politike, v nasprotju s Pogodbo, ker bi odpravil njeno neodvisnost; predlaga uskladitev gospodarskih predvidevanj, ki se uporabljajo kot podlaga za oblikovanje proračuna in proračunskih koledarjev držav članic euroobmočja, ob upoštevanju koledarja priprave širših smernic gospodarskih politik in smernic za zaposlovanje;

5. ponovno opozarja na svojo zahtevo, da je treba reforme trga dela izvajati tako, da se vzpostavi ravnovesje med gibljivostjo in varnostjo; spomni na svojo podporo pri izvajanju politik, katerih cilj je spodbujati smisel za podjetništvo in pobude, novosti in industrijsko konkurenčnost ter v zvezi s tem na svojo podporo ciljem poenostavitve upravnih postopkov in odprave ovir, povezanih z obdavčitvijo družb z izvajanjem "Montijevega paketa" davčnega usklajevanja; na koncu poudarja, da bo razvoj kakovostnih delovnih mest spremljalo izboljšanje delovne produktivnosti v Evropi;

6. meni, da povečana produktivnost ne bo zadostovala, da bi se ustvarila rast, potrebna za kritje vseh gospodarskih in socialnih potreb ter za zmanjšanje posledic demografskih sprememb, zlasti v zvezi s pokojninskimi in zdravstveni sistemi, kar bo neizogibno povzročilo splošno podaljšanje delovnega časa, ter da izvajanje strukturnih reform ne more nadomestiti makroekonomske politike;

7. je zaskrbljen zaradi stalne visoke brezposelnosti in slabih izgledov za povečanje zaposlenosti tako v euroobmočju kot v celotni Uniji; poziva, da se posebna prizadevanja namenijo svetovanju in prekvalifikaciji vseh, ki so brezposelni več kot šest mesecev; vztraja, da morajo mala in srednje velika podjetja imeti ključno vlogo pri ustvarjanju delovnih mest, in je zaskrbljen zaradi visokega števila stečajev malih in srednje velikih podjetij v letu 2004 medtem ko hkrati obžaluje dejstvo, da mala in srednje velika podjetja v nasprotju z večjimi podjetji niso bila sposobna v celoti izkoristiti ugodnih finančnih pogojev zadnjih nekaj let;

8. poudarja potrebo po oblikovanju okolja, ki spodbuja podjetniški duh, in kulture, ki je pripravljena tvegati, kar spodbuja oblikovanje novih poslov z zmanjševanjem upravnega bremena pri malih in srednje velikih podjetjih, s poenostavitvijo regulativnega okolja, zmanjšanjem splošne ravni obdavčenja v Evropski uniji in izboljšanjem dostopa malih in srednje velikih podjetij do virov financ, zlasti do rizičnega kapitala; predlaga reforme, ki so namenjene povečanju priložnosti za mala in srednje velika podjetja; izpostavlja odločilno vlogo mikro posojil za pomoči pri ustanavljanju podjetij in delovnih mest; poziva k natančnemu pregledu takšnih instrumentov ter njihovo upoštevanje in spodbujanje na ravni Skupnosti;

9. ponavlja svojo željo, da bi Unija postopno dosegla samozadostnost na področju energije s spodbujanjem obnovljivih virov energije in pospeševanjem razvoja nadomestkov nafte, na primer vodika; ugotavlja, da porast cen nafte leta 2004 verjetno ne bo povzročila trajne rasti stopnje inflacije, vendar pa bo vplivala na zaupanje, zlasti z neposrednim zmanjšanjem kupne moči gospodinjstev in ohranjanjem negotovosti v zvezi z naložbenimi odločitvami tudi takrat, ko se pričakuje upočasnitev zunanjega povpraševanja; meni, da je treba povečati učinkovitost tradicionalnih oblik energije, zlasti tistih, ki ne ogrožajo ciljev Kjotskega protokola;

10. ugotavlja, da gospodinjstva v razvitih državah potrošijo manj za običajne in izdelane dobrine — tudi za cenejše in bolj kakovostne dobrine — in več za zdravje, komunikacije in prosti čas, kakor tudi ugotavlja pomembno vlogo storitvenega sektorja za BDP Evrope skozi zaposlovanje; zato meni, da je bila upočasnitev produktivnosti v tem sektorju pomemben dejavnik za počasno rast v Evropi; zato poziva, da se v tem sektorju spodbujajo naložbe v informacijske in komunikacijske tehnologije ter novosti na teh področjih, ki imajo ključno vlogo pri povečanju produktivnosti; priporoča večje odprtje tega sektorja zasebnim subjektom in spodbujanje podjetniškega duha v njem;

11. poziva države članice, da odločno podpirajo v prihodnost usmerjene naložbe s spodbujanjem konkurence in naložb v raziskave, vključno z osnovnimi raziskavami, razvoj, visoko tehnologijo, okolju prijazne tehnologije, čezevropske infrastrukture in omrežja, izobraževanje in vseživljenjsko učenje; priporoča povečano javno financiranje znanosti in raziskav; poudarja pomen okolja, naklonjenega spodbujanju raziskav in razvoja, ter pomen boljše vključenosti proizvodnih trgov in pozitivnejšega odnosa finančnih trgov do bolj tveganih oblik naložb; meni, da so naložbe v socialne storitve, zlasti v skrb za otroke, nujne za resnično enakopravnost med moškimi in ženskami ter za povečanje stopnje zaposlenosti žensk; poziva Komisijo, da nameni pozornost prenizkemu izkoriščanju številnih latentnih izučenih poklicev v storitvenem sektorju — ki so še bolj dragoceni, ker se v osnovi izvajajo na lokalni ravni — tako v zasebnem kot v javnem sektorju; poudarja potrebo po naložbah v in ovrednotenju delovnih mest na področju storitev, zlasti izobraževanje, lokalne socialne storitve, skrb za otroke in starejše ter pomoč na domu; meni, da je treba upoštevati staranje prebivalstva, ker nujno vodi do staranja samega delovno aktivnega prebivalstva; ugotavlja, da imajo starejši delavci pogosto težave z razvijanjem kariere in se jih včasih šteje za prestare, spodbujanje ali usposabljanje pa je predrago; glede na to meni, da je nujno treba oblikovati posebej prilagojene pobude za svetovanje in usposabljanje takšnih oseb;

12. ugotavlja, da trgovina znotraj Skupnosti predstavlja pretežni delež zunanje trgovine držav članic Unije, v sled česar sklepa, da je dokončanje notranjega trga nujno za prispevanje h gospodarski rasti in s tem k socialnemu razvoju Unije; razen tega opaža, da poteka večji del trgovine s tretjimi državami z razvitimi državami, kjer so usposobljenost in raven plač blizu tistim v državah članicah; vendar pa ugotavlja, da vedno večje število konkurentk, vključno s Kitajsko, Indijo in Brazilijo, pogosto nudi dobrine in storitve enake kvalitete po bolj konkurenčnih cenah;

13. meni, da bo rast proste in pravične mednarodne trgovine, ki temelji na enakih možnostih, na podlagi obveznosti iz Dohe prispevala k razvoju revnih držav in oblikovala nove trge za razvite države ter da lahko države v razvoju le z rastjo povečajo dohodke svojega prebivalstva in dosežejo višje socialne in okoljske standarde; poziva Komisijo, da upošteva te vidike pri oblikovanju prihodnjih širših smernic gospodarskih politik;

14. ponavlja svojo željo, da bi bili nacionalni parlamenti in Evropski parlament bolj vključeni v razprave o širših smernicah gospodarskih politik; meni, da bo to pripeljalo do večjega demokratičnega nadzora, predvsem pa do večje sprejemljivosti smernic v državah članicah, in tako večje vneme pri njihovem izpolnjevanju;

15. meni, da zahteva vodenje gospodarske politike zanesljive in primerljivih statistične podatke, ter poziva Komisijo, da okrepi sredstva, s katerimi razpolaga Eurostat za dosego njegove naloge zbiranja in spremljanja statističnih podatkov držav članic in za delovanje v okviru nalog Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj ter drugih ustreznih mednarodnih organizacij v korist izboljšanja zanesljivosti in primerljivosti statističnih podatkov na mednarodni ravni; meni, da upravno breme in stroški zbiranja statističnih podatkov ne smejo biti ovira konkurenčnosti podjetij; poziva, da je treba pozornost usmeriti na ključne pokazatelje merjenja podjetniškega duha;

16. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropskemu ekonomskosocialnemu odboru, vladam in parlamentom držav članic ter socialnim partnerjem.

[1] UL C 32, 5.2.2004, str. 103.

[2] UL C 61 E, 10.3.2004, str. 294.

[3] UL C 67 E, 17.3.2004, str. 295.

[4] UL C 82 E, 1.4.2004, str. 592.

[5] UL C 98 E, 23.4.2004, str. 162.

[6] Sprejeta besedila, P5_TA(2004)0378.

[7] UL C 98 E, 23.4.2004, str. 156.

--------------------------------------------------