POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o izvajanju direktive o okoljskem hrupu v skladu s členom 11 Direktive 2002/49/ES

1. Uvod

Člen 11 direktive o okoljskem hrupu (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) določa, da Evropska komisija vsakih pet let pripravi poročilo o izvajanju. Poleg tega, da mora biti v njem obravnavano izvajanje, mora to poročilo v skladu z Direktivo vsebovati tudi pregled akustične kakovosti okolja, ciljev in ukrepov za zmanjšanje okoljskega hrupa (zakonodaja o hrupu pri viru) ter oceno potrebe po nadaljnjih ukrepih Skupnosti. V tem drugem poročilu o izvajanju je proučeno stanje od objave prvega poročila in predstavljen akcijski načrt po oceni Direktive, ki je bila opravljena leta 2016 v okviru programa Komisije o ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT). Zato bi ga bilo treba brati skupaj z ustrezno podporno študijo in delovnim dokumentom služb Komisije.

Obremenitev s hrupom je še vedno glavna okoljska težava za zdravje v Evropi. Znanstveno je bilo dokazano, da ima dolgotrajna izpostavljenost visokim ravnem obremenitve s hrupom lahko resne posledice za zdravje v delih človeškega telesa, ki jih nadzorujejo endokrini sistem in možgani, kot so bolezni srca in ožilja ter motnje spanja in druge motnje (občutek neugodja, ki vpliva na splošno dobro počutje). Po mnenju Svetovne zdravstvene organizacije (SZO) obremenitev s hrupom povzroča breme bolezni, ki se med okoljskimi vzroki v Evropi uvršča na drugo mesto, takoj za onesnaženostjo zraka.

Ena glavnih skrbi državljanov so tudi okoljski pritiski in tveganja za zdravje in dobro počutje. Unija mora svoje državljane pred temi pritiski in tveganji ščititi, in sicer tudi tako, da naredi svoja mesta bolj trajnostna. Cilj glede zmanjšanja števila ljudi, ki so prizadeti zaradi okoljskega hrupa, o čemer je treba poročati v skladu s členom 11(2) Direktive, je bil opredeljen v sedmem okoljskem akcijskem programu. Za njegovo uresničevanje so potrebne inovativne rešitve, ki bodo prispevale k izpolnjevanju glavne splošne prednostne naloge Komisije, tj. nova spodbuda za delovna mesta, rast in naložbe.

Na ravni EU je Direktiva 2002/49/ES o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa ključni zakonodajni instrument za zaščito državljanov pred čezmerno obremenitvijo s hrupom, ki jo povzročajo cestni, železniški in letalski promet ter veliki industrijski obrati. Njen cilj je dvojen: (1) opredeliti skupni pristop z namenom, da se izognemo škodljivim učinkom okoljskega hrupa ter jih preprečimo ali zmanjšamo, in (2) zagotoviti podlago za uvajanje ukrepov, katerih cilj je zmanjšanje emisij hrupa glavnih virov.

2. Akustična kakovost okolja v EU in učinek na javno zdravje

Evropska agencija za okolje je za države članice Evropske unije izvedla oceno izpostavljenosti evropskih državljanov hrupu, v katero je zajela 467 strnjenih naselij (kar zadeva ceste, železniške proge, letališča in industrijske obrate), 86 večjih letališč ter 186 600 km glavnih cest in 44 320 km glavnih železniških prog zunaj strnjenih naselij. Ker je poročanje držav članic še vedno nepopolno, so bili manjkajoči podatki dopolnjeni s posebno metodologijo za zapolnjevanje vrzeli. Na sliki 1 so prikazani rezultati, in sicer ločeno za območja v strnjenih naseljih in zunaj njih.

Slika 1: Število ljudi, izpostavljenih okoljskemu hrupu v Evropi > 55 dB Lden, leta 2012 v 28 državah članicah EU, v strnjenih naseljih in zunaj njih.

Hrup cestnega prometa v strnjenih naseljih in zunaj njih je še vedno najbolj prevladujoč vir, ki vpliva na izpostavljenost ljudi nad mejnimi ravnmi poročanja, opredeljenimi v Direktivi, in sicer je hrupu cestnega prometa nad 55 dB Lden po ocenah izpostavljenih skupaj (v strnjenih naseljih in zunaj njih) približno 100 milijonov ljudi (skoraj 70 milijonov v strnjenih naseljih in 30 milijonov zunaj njih). Železnice so drugi najpomembnejši vir hrupa, saj je hrupu nad 55 dB Lden izpostavljenih skupaj več kot 18 milijonov ljudi (približno 10 milijonov v strnjenih naseljih in 8 milijonov zunaj njih), temu pa sledi hrup zrakoplovov, pri čemer so hrupu nad 55 dB Lden izpostavljeni skupaj približno 4 milijoni ljudi (skoraj 3 milijoni v strnjenih naseljih in 1 milijon zunaj njih). Kar zadeva industrijski hrup, je ravni hrupa nad 55 dB Lden na mestnih območjih izpostavljen približno 1 milijon ljudi.

Ti podatki o izpostavljenosti kažejo, da okoljski hrup zelo obremenjuje 14,1 milijona odraslih, 5,9 milijona odraslih ima hude motnje spanja, 69 000 ljudi je bilo zaradi njega sprejetih v bolnišnico, 15 900 ljudi pa vsako leto prezgodaj umre.

Ti podatki so omejeni na strnjena naselja, ceste, železniške proge in letališča, ki spadajo na področje uporabe Direktive. Skupna izpostavljenost in posledice za zdravje so torej še večje.

3. Izvajanje Direktive

Izvajanje Direktive v državah članicah napreduje, vendar se znatno razlikuje glede na raven prizadevanj, ki jo izberejo države članice, sredstva, dodeljena za izvajanje, in glede na to, ali je izvajanje zaupano bolj centraliziranim ali bolj lokalnim, decentraliziranim organom. Na kratko:

Prenos v nacionalno zakonodajo je bil pravilno izveden v vseh 28 državah članicah, bodisi s sprejetjem novih izvedbenih predpisov ali prilagoditvami obstoječe zakonodaje.

Pri opredeljevanju glavnih cest, železniških prog, letališč in strnjenih naselij, ki spadajo na področje uporabe Direktive, niso bile ugotovljene večje težave. Kljub temu so v nekaterih državah članicah med nacionalnimi in lokalnimi organi še vedno prisotni praktični izzivi pri pripravi kart hrupa.

Direktiva ne določa nobenih mejnih vrednosti za posamezne vire na ravni EU, vendar državam članicam omogoča, da same določijo nacionalne mejne vrednosti, če to želijo. Take vrednosti so bile določene v 21 državah članicah, nezavezujoči cilji pa v nadaljnjih štirih državah članicah. Vendar pa je bilo doslej le malo dokazov o njihovem učinkovitem izvrševanju.