SL

Bruselj, 15.5.2007

COM(2007) 250 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročilo o izkušnjah, pridobljenih pri uporabi Uredbe (ES) št. 1228/2003 „Uredba o čezmejnih izmenjavah električne energije“

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročilo o izkušnjah, pridobljenih pri uporabi Uredbe (ES) št. 1228/2003 „Uredba o čezmejnih izmenjavah električne energije“

(Besedilo velja za EGP)

1. Uvod

To poročilo izpolnjuje obveznost Komisije iz člena 14 Uredbe (ES) št. 1228/2003 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije [1], da objavi poročilo o izkušnjah, pridobljenih pri uporabi Uredbe. Ta uredba je namenjena opredelitvi poštenih pravil za čezmejno izmenjavo električne energije in tako pospešuje konkurenco na notranjem trgu z električno energijo. Uredba vzpostavlja mehanizem nadomestil za čezmejni pretok električne energije, določa usklajena načela za cene prenosa in pravila za dodeljevanje razpoložljivih prenosnih zmogljivosti povezav med nacionalnimi prenosnimi sistemi.

2. Razvoj čezmejnega obsega trgovanja

Čezmejni pretoki električne energije so se od odprtja trga v Evropi leto za letom zmerno povečevali. Vendar v povrečju le 10 % električne energije, porabljene v EU, prečka meje držav članic. Preglednica 1 podaja celoten razvoj fizičnih čezmejnih pretokov v 27 državah EU ter Norveški in Švici.

(...PICT...)

Preglednica 1: Razvoj čezmejnih pretokov električne energije med državami članicami EU, Norveško in Švico (odstotek čezmejnih pretokov v primerjavi z bruto porabo električne energije).

Preglednica 2 prikazuje količino čezmejnih pretokov znotraj regije in med nekaterimi regijami v Evropi, kot so opredeljene v dopolnjenih smernicah za razreševanje prezasedenosti [2], z dodano jugovzhodno Evropo (JVE). V tej preglednici so bile države, ki pripadajo več regijam, upoštevane v regiji, s katero imajo najmočnejšo fizično povezavo. Švica je bila vključena v srednjezahodno evropsko regijo in Norveška v severno evropsko regijo. Preglednica podaja le grobo sliko realnosti in ne zajema vseh značilnosti geografskih trgov. Na primer nemški in avstrijski trg sta v praksi močno povezana.

(...PICT...)

Preglednica 2: Poraba električne energije in izmenjava v evropskih regijah leta 2005 [3]

Preglednica prikazuje, da je srednjezahodna Evropa (SZE) z letno porabo 1310 TWh največja regija. Regija SZE izmenja znatne količine električne energije z vsemi sosednjimi regijami, zlasti z Italijo (41 TWh) in srednjevzhodno evropsko regijo (35 TWh). Baltska regija je bila do nedavnega ločena od ostalih regij EU, a s povezovalnim daljnovodom iz Estonije na Finsko, ki je začel obratovati decembra 2006, se je zdaj ta izoliranost končala.

Od skupne porabe v teh regijah (3271 TWh) se 6,5 % (213 TWh) izmenja čez meje znotraj regij, 4,3 % (141 TWh) med regijami in 0,7 % (24 TWh) s tretjimi državami. Vendar je treba pripomniti, da so fizični pretoki le približek dejanskega obsega trgovanja na mejah. Kadar se pobotajo nasprotne trgovinske izmenjave, je lahko bruto obseg trgovanja večji od fizičnega obsega. Tudi zaradi pretokov v zanki in zaradi sedanje metode izračunavanja zmogljivosti, ki slabo obravnava vpliv na tretje države, trgovinske izmenjave redko sovpadajo s fizičnimi pretoki.

Iz sedanjega vzorca izmenjave med regijami in iz temeljnih povezovalnih zmogljivosti je razvidno, da obstaja možnost za nadaljnje povezovanje med regijami v smeri evropskega trga. To bo vodilo v večjo konvergenco cen med regijami s podobno proizvodno mešanico in boljšo uporabo možnosti arbitraže med regijami z različnimi proizvodnimi mešanicami, kot na primer med SZE in severnoevropskim trgom.

Na splošno možnosti čezmejnega trgovanja še zdaleč niso v celoti izkoriščene. To so potrdili rezultati sektorske preiskave trgov z električno energijo in plinom [4]. Deloma je vzrok v pomanjkanju povezovanja veleprodajnega in izravnalnega trga. V drugih primerih številne države še nimajo zanesljivega cenovnega signala za usmerjanje čezmejne trgovine.

3. Razvoj metod čezmejnega trgovanja

Sprejetje dopolnjenih smernic za razreševanje prezasedenosti je bil korak naprej pri oblikovanju notranjega trga EU z električno energijo. Te smernice vsebujejo praktična pravila za izvajanje več načel, ki so že vključena v Uredbo 1228/2003. Bistveni element smernic je razdelitev EU v regije (sedem regij in jugovzhodna Evropa), obveznost upravljavcev prenosnih omrežij (TSO), da vodijo sistem skupnega usklajenega izračunavanja in dodeljevanja zmogljivosti, in končno, zahteve po preglednosti.

Metode dodeljevanja zmogljivosti, ki se trenutno uporabljajo za prezasedene povezave, so naslednje (glej tudi preglednico v Prilogi 1):

(1) zadrževanje (vertikalno integrirana družba zadrži zmogljivost),

(2) prednostna dodelitev za obstoječe pogodbe,

(3) eksplicitne avkcije,

(4) implicitne avkcije,

(5) za dodeljevanje večkrat na dan, po sistemu „prvi pride – prvi dobi“ in sorazmerno.

Samo usklajene eksplicitne in implicitne avkcije izpolnjujejo zahteve Uredbe 1228/2003. Vendar se na nekaterih starih komercialnih vodih še vedno uporablja zadrževanje in kljub odločbi Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi C-17/03 [5] se nekaj prednostnega dodeljevanja še vedno odobrava po starih pogodbah. Komisija je že začela tožbo proti tem zadevam.

V prihodnje se bo več zmogljivosti dodeljevalo z implicitnimi avkcijami. Tako imenovana metoda tržnega priklapljanja, ki so jo razvili ETSO in združenje evropskih borz električne energije (EuroPex), ima trenutno največjo zmožnost za resnično povezovanje evropskega trga električne energije z implicitnimi avkcijami za dan vnaprej. Sektorska preiskava [6] je pokazala, da eksplicitne avkcije, kot se trenutno izvajajo, pogosto vodijo v neučinkovito uporabo povezovalne zmogljivosti in preprečujejo povezovanje trga.

Izračun čezmejne zmogljivosti je v preteklosti temeljil v glavnem na metodologiji čiste prenosne zmogljivosti (NTC), ki so jo razvili Evropski upravljavci prenosnih omrežij (ETSO). Pred kratkim so bile predlagane razvitejše metode za izračun zmogljivosti, ki so povezane z dodeljevanjem zmogljivosti in so potrebne, da bi izpolnili dopolnjene smernice za razreševanje prezasedenosti. Najobetavnejša je tako imenovana metoda na podlagi pretoka. Po tej metodi se razpoložljiva zmogljivost izračuna po globalnem omrežnem modelu brez podoptimalnega predhodnega razčlenjevanja skupne zmogljivosti na bilateralne vrednosti NTC. Metoda na podlagi pretoka ima možnost zagotavljati, da ostane omrežje s posledičnimi fizičnimi pretoki vseh vključenih TSO v okviru varnostnih omejitev. Ta metoda ima velike potencialne koristi, kadar se uporablja v prenosnem omrežju s številnimi vozlišči in zankami.

Še veliko prizadevanja je potrebno za izvedbo novih dogovorov, vključno s tistimi, ki so opredeljeni v dopolnjenih smernicah za razreševanje prezasedenosti. Posledica je, da vseh glavnih projektov ni bilo mogoče dostaviti do 1. januarja 2007, ki je rok za pripravo skupnega usklajenega izračunavanja in dodeljevanja zmogljivosti v skladu z dopolnjenimi smernicami za razreševanje prezasedenosti. Te težave so, prvič, tehnične narave, ker mora biti sistem pred izvedbo preskušen in trden. Drugič, soglašanje s spremembami tržnega izida je pogosto politični izziv. Tudi če bi boljša metoda povečala skupno korist za udeležence na trgu in bi zagotovila varno in učinkovitejšo uporabo obstoječe infrastrukture, bi se količina zmogljivosti za dodelitev na nekaterih mejah utegnila zmanjšati.

Nekaj napredka je bil doseženega v razvoju dostopa do čezmejnega trgovanja večkrat na dan. To zahtevajo tudi dopolnjene smernice za razreševanje prezasedenosti, ki so obvezne od 1. januarja 2008.

Nacionalni regulativni organi in Komisija bodo pazljivo spremljali izvajanje dopolnjenih smernic za razreševanje prezasedenosti. Komisija je pripravljena, da začne postopke za ugotavljanje kršitev v primeru neizpolnjevanja novih smernic.

4. Mehanizem nadomestil med upravljavci prenosnih omrežij

Uredba 1228/2003 predvideva tudi okvir, v katerem nadomestilo za uporabo sosednjih omrežij ne temelji več na izrecnih tarifah za posamezna trgovanja (čezmejne ali tranzitne tarife), temveč na mehanizmu globalnega nadomestila na podlagi fizičnih pretokov. To je zelo primerno v omrežju s številnimi vozlišči in zankami, kjer nasprotni trgovinski tokovi pokrivajo drug drugega in se fizični tokovi skoraj nikoli ne ujemajo s pogodbeno potjo.

Napredek pri mehanizmu nadomestil med upravljavci prenosnih omrežij (ITC) je bil dosežen na prostovoljni podlagi v procesu Firenškega foruma. Prvi prostovoljni dogovor med članicami ETSO je bil sklenjen marca 2002, čeprav je še vedno vključeval čezmejno tarifo 1 EUR/MWh, ki je bila pobrana bodisi skupno bodisi z izvoznimi in uvoznimi posli, odvisno od države. Leta 2003 se je ta tarifa zmanjšala na 0,5 EUR/MWh in je bila dokončno ukinjena leta 2004.

Prostovoljni dogovor med TSO je temeljil na metodi, ki je poenostavitev realnosti pri čezmejnih pretokih. Ta poenostavitev vsebuje nekaj napak, ki so jih nekateri udeleženci vedno težje podpirali. ETSO so skušali izboljšati metodologijo in so pripravili tako imenovani model IMICA (boljše oblikovanje za dodeljevanje infrastrukturnih stroškov), ki se loteva nekaterih napak prejšnjega sistema. A ker je metoda zelo zapletena in še vedno poteka razprava o načelih metode ITC, se v letu 2007 izdela nov začasni mehanizem ITC z nekaterimi izboljšavami.

Skupina evropskih regulatorjev za električno energijo in plin (ERGEG) je pripravljala smernice o ITC, ki naj bi jih sprejela Komisija na podlagi Uredbe 1228/2003. Vendar po več poskusih in več predvidenih metodah, med katerimi je zadnja in najobetavnejša prav metoda IMICA, do konca leta 2006 znotraj ERGEG ni bil dosežen dogovor.

Komisija še vedno razmišlja, ali delo ERGEG-a kakorkoli predstavlja zadostno podlago, da bi sprejela smernice s pomočjo odbora za čezmejno električno energijo, ki je bil ustanovljen na podlagi člena 13 Uredbe 1228/2003.

5. Uskladitev tarif za dostop do omrežja

Omrežne tarife za dostop do prenosnega omrežja se silno razlikujejo (glej tudi preglednico v prilogi 2). Povprečna omrežna tarifa za obremenitev, priključeno na prenosno omrežje, dajatev za obremenitev, znaša od pribl. 2 EUR/MWh (Švedska) do pribl. 27 EUR/MWh (vzhodna Danska). Povprečna omrežna tarifa za generator, priključen na prenosno omrežje, dajatev za generator, znaša od 0 EUR/MWh (več držav članic) do pribl. 1,8 EUR/MWh (Irska). Te razlike pojasnjuje več dejavnikov. Poleg tega, da se infrastrukturni stroški razlikujejo , lahko te tarife vključujejo izgube, lokacijske signale, sistemske storitve ali dajatve, ki niso neposredno povezane z dejavnostmi TSO, ali pa tudi ne. Te druge dajatve so večinoma povezane z obveznostmi do javnih storitev, kot so podpora obnovljivim virom energije ter kombinirani toploti in električni energiji, pa tudi z nasedlimi naložbami.

Uskladitev tarif je potrebna, da bi dosegli raven enakih pogojev delovanja za trg električne energije in je eno glavnih vprašanj, s katerim se ukvarja Uredba 1228/2003. Čeprav so se v procesu Firenškega foruma več let pripravljale obvezujoče smernice za raven tarif, se v skladu z uredbo ne morejo sprejeti neodvisno od smernice za mehanizem ITC. Cilj osnutka smernice o določitvi tarif za prenos je postopno zmanjšanje razširjenosti dajatve za generator. Vzrok je v tem, da je dajatev za generator pomembnejša za enake pogoje delovanja kakor dajatev za obremenitev.

6. Prezasedenost

Opaziti je, da so postali vzorci prezasedenosti spremenljivejši, čeprav še ni enotne metode za zbiranje in objavljanje podatkov o pojavljanju prezasedenosti. V preteklosti so tokovi, ki so se pogosto obvladovali z dolgoročnimi pogodbami, ostajali razmeroma stabilni. Povečano spremenljivost je mogoče razumeti kot znak boljšega delovanja trga, ki vodi v povečanje trgovanja po povezovalnih daljnovodih v obeh smereh. V nekaterih primerih je vzrok za to morda tudi v novi strategiji trgovanja akterjev s prevladujočim položajem na enem trgu: čezmejni obsegi se optimirajo.

TSO s tržnimi mehanizmi pobirajo najemnine za prezasedenost, ki odražajo cenovne razlike med conami in obseg trgovanja preko vsakega povezovalnega daljnovoda. Na mejah, kjer se že nekaj časa uporabljajo eksplicitne avkcije, so bile v letu 2005 (2004) pobrane naslednje najemnine [7]: Nemčija 158 M EUR (98 M EUR), Nizozemska 48 M EUR (35 M EUR), Češka 44 M EUR (41 M EUR), Poljska 41 M EUR (9 M EUR) in Danska (na mejah z Nemčijo) 28 M EUR (19 M EUR). V severni regiji so bile na podlagi sistema delitve trga pobrane naslednje zbirne najemnine za prezasedenost [8]: 48 M EUR leta 2004, 117 M EUR leta 2005 in 104 M EUR leta 2006. Za leto 2006 je bilo uvedenih nekaj novih eksplicitnih avkcij, da bi nadomestile zadržanje, prednostno dodelitev za obstoječe pogodbe ali metode „prvi pride – prvi dobi“, ki niso združljive z Uredbo 1228/2003 ali odločbo Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi C-17/03.

V skladu z Uredbo se lahko prihodki iz prezasedenosti uporabljajo le za zagotavljanje zmogljivosti, gradnjo infrastrukture ali zniževanje omrežne tarife. Na žalost je bilo zniževanje tarife najpogostejša uporaba prihodkov iz prezasedenosti. Samo v nekaterih primerih so imele prednost naložbe v omrežje (nordijske države, Nizozemska). V skladu z dopolnjenimi smernicami za razreševanje prezasedenosti bodo morali regulativni organi od leta 2007 objavljati letna poročila o pobiranju in uporabi dohodka iz prezasedenosti.

7. Dostop do čezmejne električne energije za končne uporabnike

Meje med državami in nadzorna območja še vedno predstavljajo pomembno oviro za resnično povezovanje trga. Srednjeročni cilj je regionalna uskladitev trga in tak način gradnje nove infrastrukture, da bodo meje za udeležence na trgu manjša ovira kakor danes. To stanje je bilo ustvarjeno predvsem za udeležence veleprodajnega trga na območju Nord Poola. Kadar dajejo udeleženci nordijskega trga ponudbe na promptnem trgu za dan vnaprej, sistem samodejno optimizira uporabo čezmejne infrastrukture. Vključen je tudi izravnalni trg z uporabo ponudb iz celotne regije. Vendar se ta nordijski trg še ne razširja neposredno na maloprodajni trg, ker so stranke še vedno dolžne uporabljati dobavitelje, ki so ustanovljeni v isti državi. V teku je delo z namenom ustanovitve resničnega nordijskega trga za končne uporabnike. Drug primer povezovanja veleprodajnih trgov sta Nemčija in Avstrija. Razpravlja se tudi o povezovanju maloprodajnega trga na tem območju.

8. Zanesljivost oskrbe

Prvo leto, ko je bila uredba v veljavi, tj. leta 2003, se je izkazalo kot težavno leto glede zanesljivosti oskrbe. Italija je septembra 2003 utrpela hud izpad električne energije zaradi težav na povezovalnih daljnovodih s Švico in ker ji ni uspelo omejiti širjenja napake. Prav tako je septembra 2003 prišlo do hudega izpada električne energije v južni Švedski in vzhodni Danski. Ne tako obširna izpada sta se leta 2003 pojavila v Londonu in Helsinkih. Najnovejši izpad električne energije 4. novembra 2006 je prizadel celotno sinhronizirano območje UCTE (Unije za koordinacijo prenosa električne energije). Začel se je v severni Nemčiji in je privedel do razcepa območja UCTE na tri dele in posledično do približno 10 % razbremenitve v zahodnem območju, da bi ohranili povezanost prenosnega omrežja.

Ker so velike motnje sistema zelo redke, še ni mogoče sprejemati sklepov o tem, ali postaja možnost za pojav izpadov električne energije večja ali manjša, kakor je bila pred povečanjem čezmejnih prenosov. Iz italijanskega izpada pa je jasno, da TSO niso imeli na voljo zadostne podlage, da bi zagotovili visoko raven delovanja sistema v evropskem obsegu. Sodelovanje je temeljilo na nezavezujočih priporočilih brez spremljanja in uveljavitve teh priporočil. Zato se je začel UCTE ukvarjati s spreminjanjem priporočil v priročnik pravil, ki se uveljavlja in spremlja z zavezujočim sporazumom med vsemi upravljavci prenosnih omrežij, ki so člani UCTE. Ta proces še kljub znatnemu napredku ni končan.

Zlasti v procesu Firenškega foruma se je razpravljalo o tem, ali so potrebna zavezujoča pravila o zanesljivosti na evropski ravni. To je mogoče doseči že na podlagi uredbe, čeprav se Komisija do zdaj še ni odločila za podajo predloga.

Nedavno poročilo ETSO o ustreznosti proizvodnje [9] navaja, da s pretežnim delom evropskega omrežja ne bo večjih težav do leta 2012. Po letu 2012 bi stanje lahko postalo kritično, če bi vlaganja potekala počasneje, kot je predvideno. Stanje se lahko precej hitro spremeni, kadar se najavijo nova vlaganja, kot na primer v Italiji, Španiji, Nizozemski in Nemčiji. Nordijske države so odvisne od dežja zaradi velikega deleža hidro energije. Zato postane zmogljivost proizvodnje problem v suhih letih, kakršno je bilo 2006.

Poročilo ETSO upošteva vpliv čezmejnih povezav na ustreznost proizvodnje na regionalni ravni s pričakovanjem, da TSO ne bodo enostransko prekinili povezav med državami članicami v primeru razmer skrajne konične porabe. Vendar vedenje nekaterih TSO v takih pogojih ni preveč predvidljivo. Nekateri primeri kažejo, da bi domače stranke utegnile imeti prednost pred tujimi. To je kršitev Direktive 2003/54 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo [10] in Direktive 2005/89 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z električno energijo in naložb v infrastrukturo [11]. Nadaljnja razprava o tem pomembnem vprašanju se bo odvijala v okviru izvedbe slednje.

9. Lokacijski signali

Lokacijski signali so temeljna zahteva za delovanje trga električne energije. Lokacijski signali se nanašajo na katere koli prenosne tarife ali pogoje, ki kratkoročno vplivajo na dispečiranje proizvodnje in dolgoročno na določitev lokacije novih elektrarn in intenzivnih porabnikov električne energije.

Trenutno dajejo učinki prezasedenosti najmočnejši z omrežjem povezan lokacijski signal na trgu električne energije v EU. Dejansko obstoj prezasedenosti pomeni, da je trg razdeljen na cenovne cone in prezasedenost vzdržuje razliko v ceni med conami. To je močan signal za družbo, kadar izbira, kje bi vlagala v proizvodno zmogljivost. Poleg tega ima v nekaterih državah (Združeno kraljestvo, Švedska in Norveška) tarifa za dostop do omrežja tudi vgrajeno sestavino lokacijskega signala. Ta signal naj bi vplival na kratkoročno vedenje (dispečiranje) in dolgoročno vedenje (naložbe). V tarifah ni še nobenih vseevropskih lokacijskih signalov, ki bi nadomestili signale, ki izhajajo iz prezasedenosti. Morda bo potrebna uskladitev omrežnih tarif, preden bo mogoče vseevropski lokacijski signal razumno vgraditi v tarife.

V nekaterih državah članicah je velik problem z lokacijskimi signali, zlasti v velikih državah z enotnim cenovnim območjem in tam, kjer prezasedenost ni izrecno zaznana. Na primer v Nemčiji je velik prodor vetrne moči na severu države, ki se prednostno dispečira. Čeprav obstaja prezasedenost med severno in južno Nemčijo, vzdrževanje enotnega cenovnega območja pomeni, da lokacijski signal za konvencionalne generatorje ne obstaja. Tudi v južni Švedski in južni Avstriji je pomanjkanje lokacijskih signalov za proizvodnjo zaradi vzdrževanja enotnega cenovnega območja. V Franciji je enotno cenovno območje za električno energijo in conska tarifa za plin; to ustvarja prezasedenost na prenosnem sistemu električne energije, čeprav bi bilo gospodarneje prenašati primarno energijo kakor električno. Metode dodeljevanja na podlagi pretoka naj bi zagotavljale več informacij o lokaciji ozkih grl v energetskem sistemu.

10. Sklepi

V obdobju, ko so bili trgi električne energije v Evropi odprti, so čezmejni tokovi stalno, a skromno naraščali. Glavno gonilo je bila možnost trgovanja med cenovnimi območji z razlikami v ceni. Metode za izračun in dodeljevanje zmogljivosti so se razvijale in se bodo morda še naprej izboljšale kot rezultat spremenjenih smernic za razreševanje prezasedenosti, ki so bile sprejete novembra 2006. Zahtevale bodo metode, ki temeljijo na širši regionalni optimizaciji uporabe omrežja in se ne bodo osredotočile na dvostransko trgovanje med dvema sosednjima državama. S tem se bo zagotovilo tudi varnejše upravljanje fizičnih tokov.

Toda nekateri znaki kažejo, da prenosno omrežje včasih deluje blizu svojih fizičnih omejitev. Izpad električne energije leta 2003 v Italiji in UCTE leta 2006 je pokazal, koliko stane vsak tak incident v vseevropskem prenosnem omrežju. Zato je pomembno, da povečanje trgovanja spremlja večja koordinacija delovanja omrežja in gradnja nove infrastrukture, vključno z nadgradnjo obstoječih vodov, gradnjo novih vodov in naložbami v druge sestavine omrežja, kjer so potrebne. Zaradi lokalne narave električne energije pa potencial povečanja ni neomejen, vendar še vedno obstajajo možnosti za optimiziranje uporabe obstoječih prenosnih virov. Ob tem pa povečanje pretokov ni cilj sam po sebi. Je bolj možnost za pretoke, kar je nujni pogoj za čezmejno trgovanje in temeljna sestavina za dobro delovanje notranjega trga električne energije.

Evropski trg vedno bolj temelji na regionalni zamisli. Najprej se je razvijal naravno in je sledil fizični realnosti omrežja. Z vzpostavitvijo regij v dopolnjenih smernicah za razreševanje prezasedenosti in z razvojem regionalnih pobud ERGEG-a za električno energijo je regionalni pristop dobil uradni položaj. Regionalni pristop pa je seveda treba šteti za pragmatično sredstvo pri doseganju celovitega evropskega trga. Dejstvo je, čeprav za to ni pomembnega razloga, da se izvajanje trga električne energije med regijami bistveno razlikuje.

Dopolnjene smernice za razreševanje prezasedenosti so začele veljati 1. decembra 2006. Pripravljajo se smernice ITC in smernice za uskladitev tarif, ki naj bi jih v letu 2007 sprejela Komisija. S temi smernicami bodo dosežena pravila, predvidena v Uredbi 1228/2003, razen pravil o varnosti in zanesljivosti. Medtem je postalo jasno, da se je treba obravnavati številna vprašanja, za katera Uredba ni predvidela podrobnih smernic. Naslednji okvirni seznam vsebuje tekoča vprašanja, ki se nanašajo na čezmejno trgovanje, od katerih so le nekatera v celoti zajeta v Uredbi. Vendar se z večino od njih že ukvarjajo pobude ERGEG.

(1) Pravila o varnosti in zanesljivosti: pravila med TSO za zagotavljanje varnega delovanja omrežja. Pooblastilo Komisije za sprejetje smernic je že v členu 8 Uredbe 1228/2003.

(2) Pravila o povezavah: urejajo odnos med TSO in strankami (proizvajalci, operaterji distribucijskega sistema in velikimi končnimi uporabniki).

(3) Pravila za trgovanje z električno energijo: uskladitev sporazumov o trgovanju, časovnih načrtov in proizvodov, vključno s trgovanjem večkrat na dan.

(4) Pravila o preglednosti: podrobna pravila o izmenjavi podatkov in objavah med udeleženci trga. Pravila o preglednosti so že obravnavana v dopolnjenih smernicah za razreševanje prezasedenosti.

(5) Pravila o izravnavi in rezervni energiji: usmerjena v nadaljnje povezovanje izravnalnih trgov in trgov rezervne energije. Čezmejna izravnava je že obravnavana v dopolnjenih smernicah za razreševanje prezasedenosti.

(6) Pravila o izmenjavi podatkov in poravnavi: usmerjena v povezovanje maloprodajnega trga s pravili o izmenjavi dovolj usklajenih podatkov in pravili o poravnavi.

(7) Pravila o pobudah za naložbe, vključno z lokacijskimi signali: zagotavljajo evropski okvir za učinkovite naložbene signale za vlaganja v proizvodnjo in omrežje.

O potrebi in ravni podrobnosti teh pravil se je še vedno treba pogovoriti in potrebne so nadaljnje študije, ki bodo zagotovile nujne vhodne podatke. Vendar je postalo očitno, da je za nadaljnje povezovanje notranjega trga potrebna skladna zbirka pravil, kot je pripravljena v sporočilu Komisije o možnostih za notranji trg plina in električne energije [12]. Številna od teh pravil že obstajajo, vendar le na nacionalni podlagi ali za gospodarsko družbo z drugačnim nadzorom nacionalnih regulativnih organov. Neskladnost teh pravil je morda ena največjih ovir za povezovanje trga. Sporočilo o možnostih za notranji trg plina in električne energije pojasnjuje, kakšno vlogo bi morali imeti regulativni organi pri pripravi, spremljanju in uveljavljanju teh pravil, in kako bi se morali TSO vključiti v ta proces.

Priloga 1: Metode razreševanja prezasedenosti, ki so v uporabi v Evropi (vir: poročilo ETSO: Pregled tekočih metod čezmejnega razreševanja prezasedenosti v Evropi, maj 2006)

Dodeljevanje dan vnaprej (posodobljeno januarja 2007)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

Priloga 2: Raven prenosnih tarif v Evropi (vir: poročilo ETSO iz 2006: ETSO: Pregled prenosnih tarif v Evropi: Sinteza 2005)

(...PICT...)

(...PICT...)

[1] UL L 176 z dne 15.7.2003, str. 1

[2] 2006/770/ES: Sklep Komisije z dne 9. novembra 2006 o spremembi Priloge k Uredbi (ES) št. 1228/2003 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije, UL L 312, 11.11.2006, str. 59–65

[3] Viri: UCTE, Nordel, DTi, Baltski UPO

[4] Preiskava na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 1/2003 v evropskih sektorjih plina in električne energije COM(2006)851, glej Del b II.3 Povezovanje trga

[5] Vereniging voor Energie, Milieu en Water in drugi proti direktorju van de Dienst uitvoering en toezicht energie, UL C 182 z dne 23.7.2005, str. 2.

[6] Preiskava na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 1/2003 v evropskih sektorjih plina in električne energije COM(2006)851, glej Del b II.3 Povezovanje trga, glej Del b II.3.5.3

[7] Podatki so zbrani iz spletnih strani avkcijskih uradov. Najemnina za vsak povezovalni vod je domnevno razdeljena 50:50 med sodelujočima upravljevcema.

[8] Nordel

[9] Ustreznost proizvodnje, ocena medsebojne povezanosti evropskih energetskih sistemov 2008–2015, maj 2006, ETSO

[10] UL L 175, 15.7.2003, str. 37.

[11] UL L 33, 4.2.2006, str. 22.

[12] Možnosti za notranji trg plina in električne energije, KOM(2006)841

--------------------------------------------------