[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 17.3.2009

COM(2009) 122 konč.

2009/0039 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o določitvi dolgoročnega načrta za severni stalež osliča in ribištvo, ki izkorišča ta stalež {SEC(2009)300{SEC(2009)301}

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

110 | Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog uredbe določa dolgoročni načrt za upravljanje severnega staleža osliča in ribištva, ki izkorišča ta stalež. Cilj načrta je ohranjati biomaso severnega staleža osliča na ravni, ki dopušča trajnostno izkoriščanje v skladu z največjo dovoljeno ravnjo biološkega izkoriščanja, določeno na podlagi znanstvenega mnenja, pri čemer si prizadeva za stabilnost in dobičkonosnost ribiškega sektorja. Ti cilji so v skladu s cilji skupne ribiške politike, kot je določena v členu 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike[1] in odstavku 30 Načrta za izvajanje, sprejetega na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju v Johannesburgu leta 2002. Načrt nadomešča in razveljavlja Uredbo Sveta (ES) št. 811/2004 z dne 21. aprila 2004 o določitvi ukrepov za obnovitev staleža severnega osliča. Najpomembnejši novi elementi, ki jih je treba vključiti v nov načrt, so: Potreba po spremembi ciljev V skladu z znanstvenim mnenjem se je treba osredotočiti na doseganje optimalne stopnje izkoriščanja, ki bo zagotovila največjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja, ki jo oceanografske razmere dopuščajo. Namesto osredotočanja na specifične ravni biomase se je izkazalo za nujno, da se zagotovijo razmere, v katerih lahko stalež nepredvidljivo niha okrog cilja obnovitve, ter se prepreči priprava ločenih načrtov za obnovitev ali ločenih dolgoročnih načrtov. Zato se predlaga, da se določi cilj izkoriščanja staleža pri stopnji smrtnosti zaradi ribolova 0,17 na leto. To je v skladu z znanstvenim mnenjem, da bo ribolov na tej stopnji zagotovil najvišjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja staleža. Prilagoditev načrta aktualnim družbenim in gospodarskim razmeram Ribiški sektor je v obdobju hitrega prestrukturiranja zaradi visokih cen goriva v letu 2008 in zaradi nizke dobičkonosnosti. Novi načrt mora upoštevati te spremembe ter se osredotočiti na vrnitev ribištva na čim bolj donosno raven v najkrajšem razumnem času. Določba za pravila ulova v razmerah s pomanjkljivimi podatki Nedavne izkušnje z drugimi staleži so pokazale, da podatki za zagotovitev parametrov za uporabo načrta niso vedno na voljo. Zagotoviti je treba jasna pravila, ki bodo veljala, kadar znanstveniki ne bodo mogli zagotoviti natančnih ocen stanja staleža. Potreba po zmanjšanju zavržkov osliča Zmanjšanje stopnje smrtnosti osliča zaradi ribolova na stopnjo, ki je potrebna, da se doseže največja dovoljena raven biološkega izkoriščanja, bo zmanjšalo količino zavržkov osliča in drugih vrst, ulovljenih skupaj z osličem. Nižja stopnja smrtnosti zaradi ribolova omogoča kopičenje večjih in starejših rib v staležu, zaradi česar se v okviru neizogibnega prilova ulovi manj mladih rib, ki jih ni mogoče prodati na trgu. Določbe o nadzoru Določbe o nadzoru je prav tako treba prilagoditi novi strukturi in določbam. Zaradi predlaganih sprememb pri upravljanju osliča je treba izboljšati nekatere nadzorne ukrepe iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike, da se zagotovi skladnost z novimi ukrepi. |

120 | Splošno ozadje Države članice so leta 2002 podpisale Načrt za izvajanje, sprejet na svetovnem vrhu o trajnostnem razvoju (v Johannesburgu). Ta načrt za izvajanje vključuje zavezanost k izkoriščanju ribolovnih virov v skladu z največjo dovoljeno ravnjo biološkega izkoriščanja do leta 2015. Med reformo skupne ribiške politike leta 2002 sta se Komisija in Svet dogovorila tudi o postopnem izvajanju večletnih načrtov in načrtov za obnovitev ribolovnih virov, ki so v interesu Skupnosti. Načrti so bili pripravljeni za večino staležev trsk v vodah Skupnosti, dva staleža osliča, dva staleža škampov (nephrops), dva staleža morskega lista ter staleže morske plošče in lista v Severnem morju. Severni stalež osliča je bil drugi primer (po trski) izvajanja večletnega načrta za obnovitev. Obstoječi načrt za obnovitev staleža osliča je določal, da je treba načrt za obnovitev nadomestiti z načrtom za upravljanje, ko velikost staleža osliča dve leti zapored preseže cilj za obnovitev. Znanstveno mnenje iz leta 2007 je pokazalo, da je bil ta cilj dosežen, čemur je sledila priprava predloga. Novejša znanstvena mnenja kažejo, da se je stanje staleža spremenilo ter da ni več mogoče trditi, da je dve leti zapored presegal cilj za obnovitev. Zagotovitev razmer, v katerih lahko stalež nepredvidljivo niha okrog cilja za obnovitev, se je izkazala za nujno, prav tako se je treba izogniti ločenim načrtom za obnovitev ali ločenim dolgoročnim načrtom. Zato je načrt za obnovitev ustrezno nadomestiti z načrtom, ki se uporablja, kadar je stalež nad ali pod ciljno ravnjo. Takšen načrt mora zagotoviti skladnost s cilji največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja. Načrt bi vključeval pravila za določitev celotnega dovoljenega ulova v primerih, ko je stalež nad previdnostno ravnjo biomase zrelih rib 140 000 ton ali pod njo, ter v primerih, ko lahko biomasa pade pod minimalno raven 100 000 ton. |

130 | Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike določa splošen okvir za trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov. Uredba Sveta (ES) št. 811/2004 z dne 21. aprila 2004 o določitvi ukrepov za obnovitev staleža severnega osliča določa pravila za določitev celotnega dovoljenega ulova za severni stalež osliča, katerih cilj je povečati stalež nad previdnostno raven. |

140 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Cilj predloga v zvezi s trajnostnim razvojem je v skladu z okoljsko politiko Skupnosti, zlasti z deli te politike, ki obravnavajo varstvo naravnih habitatov in ohranjanje naravnih virov. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA |

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi |

211 | Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev Predlog temelji na več posvetovanjih z državami članicami in predstavniki zainteresiranih strani v regionalnih svetovalnih odborih. Komisija je februarja 2008 predložila tehnični delovni dokument za regionalne svetovalne odbore in države članice. Ta dokument preučuje različne metode in posledice postopnega približevanja izkoriščanja staleža k trajnostnemu upravljanju v skladu z obveznostmi iz Johannesburga iz leta 2002. Zmanjšanje smrtnosti zaradi ribolova bi (po prehodnem obdobju) omogočilo stabilnejši ulov, manjše količine zavržkov in bi prispevalo k zmanjšanju presežnega ulova drugih vrst, ki so med ribolovom ulovljene na istem območju. Pri tem se sklicuje na takratno znanstveno mnenje, da je smrtnost zaradi ribolova v skladu z največjo dovoljeno ravnjo biološkega izkoriščanja, in sicer F = 0,17. Uveljaviti je treba minimalno 10-odstotno letno znižanje smrtnosti zaradi ribolova, sicer koristi ne bi bile opazne v razumnem času. Dokument vsebuje tudi opise vrste opreme, ki se uporablja za ribolov osliča, kot so jo prijavile države članice, skupaj z nekaterimi pomembnimi vrstami plovil, ki jih uporabljajo zadevne države članice pri ribolovu osliča. Z industrijo se je posvetovalo o različnih možnostih v zvezi z načini za zmanjšanje smrtnosti zaradi ribolova, vključno s: kako izboljšati nadzor in izvrševanje; potekom znižanj smrtnosti zaradi ribolova; spremembami ribolovnih metod za izognitev ulovu manjših rib, vključno s povečanjem velikosti očes mreže v različnih ribolovnih območjih; upravljanjem ribištva z uporabo omejitev dni na morju ali kW-dni poleg celotnega dovoljenega ulova; razgradnjo plovil. Posvetovalni dokument je bil naslovljen na regionalni svetovalni odbor za severozahodne in jugozahodne vode. Te organe je ustanovila Evropska skupnost, da predstavnikom ribolovnega sektorja in sektorja predelave rib, okoljskih nevladnih organizacij, športnih ribičev in različnih drugih skupin omogoči, da svetujejo Evropski komisiji. |

212 | Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

221 | Zadevna strokovna področja in strokovno znanje ICES in STECF sta bila povabljena, da predložita znanstveno mnenje o dolgoročnem upravljanju osliča. STECF je svoje poročilo predstavil na zasedanju od 4. do 8. junija 2007[2]. Na zasedanju decembra 2007[3] je bilo pripravljeno poročilo o gospodarskih učinkih. |

2249 | Povzetek prejetih in uporabljenih nasvetov Glavne točke so: STECF svetuje prehod s previdnostne stopnje smrtnosti zaradi ribolova, določene v načrtu za obnovitev (F = 0,25), na stopnjo smrtnosti zaradi ribolova, vezano na največjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja (F = 0,17), ker ima ta precejšnje dolgoročne koristi. Vendar je pri prehodu na nižjo stopnjo prišlo do prehodnih zmanjšanj ulova. Medtem ko STECF med drugim svetuje izboljšanje dovoljenega biološkega izkoriščanja z menjavo ribolovne opreme, da se zmanjša ulov manjših rib, se člani regionalnega svetovalnega odbora niso strinjali s povečevanjem velikosti očes mrež, ki se uporabljajo pri ribolovu osliča. Regionalni svetovalni odbor je soglašal s potrebo po zmanjšanju smrtnosti zaradi ribolova in ribolovnega napora, vendar meni, da bi bilo treba to izvesti v skladu s strukturnimi prilagoditvami ribolovne zmogljivosti in ne z upravljanjem kW-dni ali dni na morju. Regionalni svetovalni odbori niso podprli uvedbe novih zaprtih območij. Predlog temelji na prejetih nasvetih. |

225 |

226 | Sredstva, uporabljena za javno objavo nasvetov strokovnjakov Nasveti ICES in STECF so na voljo javnosti na njunih spletnih straneh (www.ices.dk in fishnet.jrc.it/web/stecf). |

230 | Ocena učinka Ocena učinka temelji predvsem na treh vrstah prispevkov: biološki analizi, ki jo opravi predvsem Znanstveni, tehnični in ekonomski odbor za ribištvo (STECF), pri kateri se analizirajo biološke možnosti v zvezi z nadomestnimi ciljnimi stopnjami smrtnosti zaradi ribolova in metoda za doseganje teh stopenj; gospodarski analizi, ki jo prav tako pripravi STECF in ki upošteva možne spremembe stroškov in zaslužkov zadevnih ladjevij pri posameznih možnostih; posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi, predvsem skupnih nasvetih regionalnih svetovalnih odborov za severozahodne in jugozahodne vode. Ocena učinka je na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

310 | Pravna podlaga Pravna podlaga za pripravo dolgoročnih načrtov je člen 37 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. |

329 | Načelo subsidiarnosti Predlog je v izključni pristojnosti Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti. |

331 | V primerjavi z obstoječim načrtom za obnovitev predlagana uredba izvaja spremembe, ki zadostujejo le za zagotovitev, da se bo stalež izkoriščal v skladu z največjo dovoljeno ravnjo biološkega izkoriščanja ter v skladu z nedavnim znanstvenim mnenjem. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

409 | Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

Klavzula o ponovnem pregledu / reviziji / časovni omejitvi veljavnosti |

531 | Predlog vključuje določbo, ki določa ocenjevanje ukrepov za upravljanje vsake tri leta od datuma začetka veljavnosti Uredbe. |

532 | Predlagane ciljne stopnje smrtnosti zaradi ribolova temeljijo na znanstvenem mnenju STECF in ICES ter odražajo obstoječe biološko stanje. Predlog vključuje klavzulo za ocenjevanje za zagotovitev, da se lahko ciljne stopnje smrtnosti zaradi ribolova po potrebi spremenijo glede na nove znanstvene informacije in nasvete. |

2009/0039 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o določitvi dolgoročnega načrta za severni stalež osliča in ribištvo, ki izkorišča ta stalež

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[4],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[5],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Na podlagi Načrta za izvajanje, sprejetega na svetovnem vrhu ZN o trajnostnem razvoju v Johannesburgu leta 2002 se Evropska skupnost med drugim zavezuje, da bo vzdrževala ali obnavljala ribolovne staleže na ravni, ki lahko zagotovijo največjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja, pri čemer je cilj čim prej, kjer je to mogoče najpozneje do leta 2015, uresničiti te cilje za izčrpane staleže.

(2) Za izboljšanje stanja severnega staleža osliča, ki je bil blizu izumrtja, je bila sprejeta Uredba Sveta (ES) št. 811/2004 z dne 21. aprila 2004 o določitvi ukrepov za obnovitev staleža severnega osliča[6]. Medtem ko se je z izvajanjem tega načrta zadevni stalež nekoliko izboljšal, cilji načrta niso dovolj za uresničitev ciljev iz uvodne izjave 1.

(3) Za obnovitev severnega staleža osliča na raven, ki omogoča največjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja, je treba sprejeti dolgoročen načrt za upravljanje severnega staleža osliča, pri čemer se določijo cilji in postopki za odločitve glede omejitev ulova in dodelitve ribolovnih možnosti državam članicam ter postopki za nadomestitev Uredbe (ES) št. 811/2004.

(4) Na podlagi razpoložljivih informacij ni mogoče natančno določiti želenih dolgoročnih ravni biomase. Zaradi tega je treba cilj vsakega dolgoročnega načrta izraziti kot cilj stopnje smrtnosti zaradi ribolova in ne cilj biomase.

(5) Mnenje Znanstvenega, tehničnega in ekonomskega odbora za ribištvo (STECF) kaže, da je najvišjo dolgoročno dovoljeno raven biološkega izkoriščanja mogoče doseči ob izkoriščanju staleža pri stopnji smrtnosti zaradi ribolova 0,17.

(6) STECF ne more vedno svetovati glede omejitev ulova zaradi pomanjkanja dovolj točnih in reprezentativnih informacij. Zato je treba določiti določbe za zagotovitev, da je mogoče dosledno določiti omejitve ulova tudi ob nepopolnih podatkih.

(7) Določitev in dodelitev ribolovnih možnosti ter določitev najnižjih in previdnostnih ravni staleža in stopnje smrtnosti zaradi ribolova so ukrepi največjega pomena v skupni ribiški politiki ter imajo neposreden vpliv na družbeno-gospodarski položaj ribolovnega ladjevja držav članic. Ustrezno je, da si Svet pridrži pravico do neposrednega izvajanja pooblastil v zvezi s temi specifičnimi ukrepi.

(8) Za zagotovitev skladnosti z ukrepi iz te uredbe je treba sprejeti specifične nadzorne ukrepe poleg ukrepov iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2847/93 z dne 12. oktobra 1993 o oblikovanju nadzornega sistema na področju skupne ribiške politike[7].

(9) Zagotoviti je treba redno ocenjevanje načrta. Kadar bi takšna ocena pokazala, da minimalne in previdnostne ravni ali stopnje smrtnosti zaradi ribolova, določene v načrtu, niso več ustrezne, je treba zagotoviti prilagoditev načrta.

(10) Za namene točk (i) in (iv) člena 21(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 z dne 27. julija 2006 o Evropskem skladu za ribištvo[8] mora biti načrt za obnovitev v smislu člena 5 Uredbe (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike[9], kadar je stalež pod previdnostno ravnjo drstitvene biomase, v vseh ostalih primerih pa načrt za upravljanje v smislu člena 6 navedene uredbe.

(11) Uredbo (ES) št. 811/2004 je treba zato razveljaviti in jo nadomestiti z novo uredbo –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I VSEBINA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE POJMOV

Člen 1

Vsebina

Ta uredba določa dolgoročni načrt za ohranitev in upravljanje severnega staleža osliča (v nadaljnjem besedilu načrt).

Člen 2

Področje uporabe

Ta uredba velja za stalež osliča na naslednjih območjih:

(a) podrazdelek ICES IIIa in vode Skupnosti iz podrazdelkov ICES IIIb, IIIc in IIId,

(b) vode Skupnosti iz podrazdelka ICES IIa in razdelka ICES IV,

(c) razdelka ICES VI in VII, vode Skupnosti iz podrazdelka ICES Vb in mednarodne vode iz razdelkov ICES XII in XIV,

(d) podrazdelki ICES VIIIa, VIIIb, VIIId in VIIIe.

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „celotni dovoljeni ulov“ pomeni količino rib iz staleža osliča, ki se lahko ulovi in iztovori vsako leto v katerem koli območju iz člena 2;

(b) „minimalna raven biomase“ pomeni raven drstitvene biomase 100 000 ton;

(c) „previdnostna raven biomase“ pomeni raven drstitvene biomase 140 000 ton;

(d) „obstoječa biomasa“ pomeni velikost staleža osliča 1. januarja leta uporabe celotnega dovoljenega ulova.

POGLAVJE IICILJ ZA DOLGOROČNO UPRAVLJANJE

Člen 4

Cilj načrta

Cilja načrta sta:

(a) vzdrževati biomaso staleža osliča na ravni, ki omogoča trajnostno izkoriščanje na podlagi ciljne stopnje smrtnosti zaradi ribolova, ki bo omogočala največjo dovoljeno raven biološkega izkoriščanja staleža, ter

(b) zagotoviti upravljanje staleža, da bi se vzdrževal nad previdnostno ravnjo biomase.

POGLAVJE III

PRAVILA O RIBOLOVU

Člen 5

Postopek določanja celotnega dovoljenega ulova

1. Za uresničitev cilja iz člena 4 Svet vsako leto s kvalificirano večino na podlagi predloga Komisije in po posvetovanju s STECF sprejme odločitev glede celotnega dovoljenega ulova za naslednje leto za stalež osliča na območjih iz člena 2 .

2 Celotni dovoljeni ulov se določi v skladu s tem poglavjem.

Člen 6

Celotni napovedani ulov

1. STECF za naslednje leto napove celoten ulov osliča glede na stopnje smrtnosti zaradi ribolova, določene v skladu z odstavki 2, 3 in 4.

2. Če je po napovedih STECF velikost staleža osliča 1. januarja leta uporabe celotnega dovoljenega ulova višja od previdnostne ravni biomase ali ji je enaka, se uporablja povprečna stopnja smrtnosti zaradi ribolova 0,17 za starostne skupine 2 do 6;

3. če je po napovedih STECF velikost staleža osliča 1. januarja leta uporabe celotnega dovoljenega ulova nižja od minimalne ravni biomase, se uporablja povprečna stopnja smrtnosti zaradi ribolova 0,085 za starostne skupine 2 do 6;

4. če je po napovedih STECF velikost staleža osliča 1. januarja leta uporabe celotnega dovoljenega ulova višja od minimalne ravni biomase ali ji je enaka in je pod previdnostno ravnjo biomase, se povprečna stopnja smrtnosti zaradi ribolova za starostne skupine 2 do 6 izračuna z naslednjo enačbo:

0,085 + (obstoječa biomasa – minimalna raven biomase) * (0,17 – 0,085)/(previdnostna raven biomase – minimalna raven biomase).

Člen 7

Izračun celotnega dovoljenega ulova

1. Celotni dovoljeni ulov se izračuna z odbitkom naslednjih količin od skupnega napovedanega ulova osliča iz člena 6:

(a) količine rib, ki ustreza pričakovanim zavržkom osliča iz zadevnega staleža, in

(b) količine rib, kjer je to ustrezno, ki ustreza drugim zadevnim vzrokom smrtnosti osliča.

2. Ne glede na odstavek 1 se letno odstopanje celotnega dovoljenega ulova za vsako zadevno območje omeji na 10 % za celotne dovoljene ulove, ki veljajo za leta 2010, 2011 in 2012, ter na 20 % za celotne dovoljene ulove, ki veljajo za poznejša leta.

Člen 8

Postopek določanja celotnega dovoljenega ulova ob nepopolnih podatkih

Kadar zaradi pomanjkanja dovolj točnih in reprezentativnih podatkov STECF ne more podati mnenja, ki bi Svetu omogočilo, da določi celotni dovoljeni ulov v skladu s členom 6, se celotni dovoljeni ulov določi, kot sledi:

(a) kadar STECF svetuje zmanjšanje ulova osliča na najnižjo možno raven, se celotni dovoljeni ulov določi v skladu z vsaj 25-odstotnim znižanjem v primerjavi s celotnim dovoljenim ulovom v prejšnjem letu;

(b) v vseh drugih primerih se celotni dovoljeni ulov določi v skladu z vsaj 15-odstotnim znižanjem v primerjavi s celotnim dovoljenim ulovom v prejšnjem letu.

Člen 9

Prilagoditev ukrepov

Če STECF svetuje, da minimalne in previdnostne ravni biomase ali ciljne stopnje smrtnosti zaradi ribolova iz člena 6(2), (3) ali (4) niso več primerne za vzdrževanje majhnega tveganja izčrpavanja staleža in največje dovoljene ravni biološkega izkoriščanja, Svet sprejme odločitev o novih vrednostih za te ravni.

POGLAVJE IV

SPREMLJANJE, INŠPEKCIJSKI PREGLEDI IN NADZOR

Člen 10

Povezanost z Uredbo (EGS) št. 2847/93

Nadzorni ukrepi iz tega poglavja se uporabljajo poleg ukrepov iz Uredbe (EGS) št. 2847/93 in poglavja V Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 ter njihovih izvedbenih določb.

Člen 11

Preverjanje ladijskega dnevnika

1. Za plovila, opremljena s sistemom spremljanja plovil (VMS), države članice na podlagi podatkov VMS preverijo, ali informacije, ki jih prejmejo nadzorni ribiški centri (FMC), ustrezajo dejavnostim, zabeleženim v ladijskem dnevniku. Taka navzkrižna preverjanja so v računalniško berljivi obliki zabeležena za obdobje treh let.

2. Vsaka država članica vzdržuje in na svoji uradni spletni strani objavi kontaktne podatke za predložitev ladijskih dnevnikov in deklaracij o iztovarjanju.

Člen 12

Tehtanje prvič iztovorjenih osličev

1. Kapitan ribiškega plovila zagotovi, da se vsaka količina osliča, ulovljenega na območjih iz člena 2 in iztovorjenega v pristanišču Skupnosti, stehta na krovu ali v pristanišču iztovarjanja pred prodajo ali prevozom iz pristanišča. Tehtnice, ki se uporabljajo za tehtanje, odobrijo pristojni nacionalni organi. Masa, ugotovljena pri tehtanju, se uporabi za deklaracijo iz člena 8 Uredbe (EGS) št. 2847/93.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice dovolijo, da se tehtanje osliča opravi na prvi dražbi na ozemlju države članice, če se je ob iztovarjanju opravil fizični pregled ter so bile ribe zapečatene pred prevozom neposredno na ribjo dražbo in ostanejo zapečatene, dokler se jih ne stehta. V prevozni listini so navedene podrobnosti o inšpekcijskem pregledu, opravljenem ob iztovarjanju.

Člen 13

Prepoved pretovarjanja

Pretovarjanje osliča na morju je prepovedano na območjih iz člena 2.

Člen 14

Predhodno obveščanje

1. Kapitan ribolovnega plovila Skupnosti ali njegov zastopnik pred vsakim vplutjem v pristanišče ali kateri koli kraj iztovarjanja države članice z več kot eno tono osliča na krovu sporoči pristojnim organom te države članice najmanj štiri ure pred takšnim vplutjem:

(a) ime pristanišča ali kraj iztovarjanja;

(b) predvideni čas prihoda v to pristanišče ali kraj iztovarjanja;

(c) količine v kg žive mase vseh vrst, katerih je na krovu več kot 50 kg.

2. Pristojni organi države članice, v kateri se namerava iztovoriti več kot ena tona osliča, lahko zahtevajo, da se raztovarjanje ulova, ki je na krovu, ne začne, dokler tega ne dovolijo.

3. Kapitan ribolovnega plovila Skupnosti ali njegov zastopnik, ki želi pretovoriti ali iztovoriti na morju kakršno koli količino, ki je na krovu, ali iztovoriti v pristanišču ali kraju iztovarjanja tretje države, sporoči pristojnim organom države članice zastave najmanj 24 ur pred pretovarjanjem ali iztovarjanjem na morju ali iztovarjanjem v tretji državi podatke iz odstavka 1.

Člen 15

Določena pristanišča

1. Kadar sta za iztovor v Skupnosti namenjeni več kot dve toni osliča z ribiškega plovila Skupnosti, kapitan plovila zagotovi, da se takšno iztovarjanje opravi samo v določenih pristaniščih.

2. Vsaka država članica določi pristanišča, kjer se opravlja iztovarjanje več kot dveh ton osliča.

3. Vsaka država članica Komisiji v roku 15 dni od datuma začetka veljavnosti te uredbe pošlje seznam določenih pristanišč in v roku 30 dni za tem še s tem povezane postopke inšpekcijskega pregleda in nadzorne postopke za ta pristanišča, vključno s pogoji za evidentiranje in poročanje o količinah osliča pri vsakem iztovoru. Komisija te informacije posreduje vsem državam članicam.

Člen 16

Dovoljena meja odstopanja v ocenjeni količini rib, navedeni v ladijskem dnevniku

Z odstopanjem od člena 5(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 2807/83 z dne 22. septembra 1983 o podrobnih pravilih za evidentiranje podatkov o ulovu rib držav članic[10] znaša dovoljena meja odstopanja pri oceni količin rib na krovu v kg 5 % količine, ki je evidentirana v ladijskem dnevniku.

Člen 17

Ločena razporeditev osliča

Na krovu ribolovnega plovila Skupnosti je prepovedano v kakršnem koli zabojniku hraniti kakršno koli količino osliča, pomešanega s katero koli drugo vrsto morskih organizmov. Zabojniki z osličem so razporejeni v podpalubju tako, da so hranjeni ločeno od drugih zabojnikov.

Člen 18

Prevoz osliča

1. Pristojni organi države članice lahko zahtevajo, da se vsaka količina osliča, ulovljenega na katerem koli območju iz člena 2 in prvič iztovorjenega v tej državi članici, stehta v prisotnosti nadzornikov, preden se ga iz pristanišča prvega iztovarjanja prepelje drugam. V primeru osliča, ki se prvič iztovori v določenem pristanišču iz člena 15, se v prisotnosti nadzornikov, ki jih pooblastijo države članice, stehtajo reprezentativni vzorci, ki predstavljajo vsaj 20 % iztovorjenih količin, preden se jih prvič ponudi v prodajo in proda. V ta namen države članice pošljejo Komisiji v enem mesecu od dne začetka veljavnosti te uredbe podrobnosti o režimu vzorčenja, ki ga bodo uporabljale.

2. Z odstopanjem od člena 13 Uredbe (EGS) št. 2847/93 se vsem količinam osliča, ki so večje od 50 kg in se prepeljejo na kraj, ki ni kraj prvega iztovarjanja ali uvoza, priloži kopija ene od izjav iz člena 8(1) navedene uredbe, ki se nanaša na prepeljane količine osliča. Izjema iz člena 13(4)(b) navedene uredbe se ne uporablja.

Člen 19

Akcijski programi za nacionalni nadzor

1. Države članice s plovili, za katera velja ta uredba, opredelijo akcijski program za nacionalni nadzor v skladu s Prilogo I.

2. Države članice s plovili, za katera velja ta uredba, vsako leto pred 31. januarjem dajo na svoji uradni spletni strani Komisiji in drugim državam članicam, ki jih zadeva ta uredba, na voljo akcijske programe za nacionalni nadzor in časovni načrt za njihovo izvedbo.

3. Komisija najmanj enkrat letno skliče sejo Odbora za ribištvo in ribogojstvo, da se ocenijo izvajanje in rezultati akcijskih programov za nacionalni nadzor.

Člen 20

Referenčna merila za inšpekcijske preglede

Akcijski programi za nacionalni nadzor iz člena 19 določijo specifična referenčna merila za inšpekcijske preglede. Ta referenčna merila se redno preverjajo na podlagi analiz doseženih rezultatov. Referenčna merila za inšpekcijske preglede se oblikujejo postopoma, dokler se ne dosežejo ciljna referenčna merila, opredeljena v Prilogi II.

Člen 21

Posebni programi za nadzor in inšpekcijske preglede

Z odstopanjem od člena 34c(1) Uredbe (EGS) št. 2847/93 lahko posebni programi za nadzor in inšpekcijske preglede za stalež osliča trajajo več kot tri leta od začetka njihove veljavnosti.

POGLAVJE VNADALJNJE UKREPANJE

Člen 22

Ocena načrta

Komisija na podlagi mnenja STECF in po posvetovanju z zadevnim regionalnim svetovalnim odborom oceni vpliv načrta na stalež osliča in ribištvo, ki izkorišča ta stalež, najpozneje tretje leto uporabe te uredbe in nato vsako tretje leto uporabe te uredbe ter, po potrebi, predlaga ustrezne ukrepe za spremembo načrta.

POGLAVJE VIKONČNE DOLOČBE

Člen 23

Pomoč iz Evropskega sklada za ribištvo

1. Za leta, ko je stalež pod previdnostno ravnjo biomase, se šteje, da je načrt načrt za obnovitev v smislu člena 5 Uredbe (ES) št. 2371/2002 in za namene člena 21(a)(i) Uredbe (ES) št. 1198/2006.

2. Za leta, ko je stalež na previdnostni ravni biomase ali nad njo, se šteje, da je načrt načrt za upravljanje v smislu člena 6 Uredbe (ES) št. 2371/2002 in za namene člena 21(a)(iv) Uredbe (ES) št. 1198/2006.

Člen 24

Razveljavitev

1. Uredba (ES) št. 811/2004 se razveljavi.

2. Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo in se razumejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge III.

Člen 25

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

Vsebina akcijskih programov za nacionalni nadzor

V akcijskih programih za nacionalni nadzor je med drugim določeno naslednje:

1. SREDSTVA NADZORA

Človeški viri

1.1. Število inšpektorjev na kopnem in morju ter obdobja in območja njihove napotitve.

Tehnični viri

1.2. Število patruljnih čolnov in letal ter obdobja in območja njihove napotitve.

Finančna sredstva

1.3. Proračunska dodelitev sredstev za napotitve človeških virov, patruljnih čolnov in letal.

2. ELEKTRONSKO ZAPISOVANJE IN SPOROČANJE PODATKOV V ZVEZI Z RIBOLOVNIMI DEJAVNOSTMI

Opis sistemov, ki se uporabljajo za zagotovitev skladnosti s členi 11, 12, 15 in 16.

3. DOLOČITEV PRISTANIŠČ

Kadar je to potrebno, seznam pristanišč, določenih za iztovarjanje osliča v skladu s členom 15.

4. OBVESTILO PRED IZTOVARJANJEM

Opis sistemov, ki se uporabljajo za zagotovitev skladnosti s členom 14.

5. NADZOR NAD IZTOVORI

Opis zmogljivosti in sistemov, ki se uporabljajo za zagotovitev skladnosti z določbami iz členov 12, 14, 15, 16 in 18.

6. POSTOPKI INŠPEKCIJSKEGA PREGLEDA

Akcijski programi za nacionalni nadzor določijo postopke, ki se bodo uporabljali:

(a) pri izvajanju inšpekcijskih pregledov na morju in kopnem;

(b) za komunikacijo s pristojnimi organi, ki jih druge države članice določijo kot pristojne za akcijski program za nacionalni nadzor osliča;

(c) za skupni nadzor in izmenjavo inšpektorjev, vključno z navedbo pristojnosti in pooblastil inšpektorjev, ki delujejo v vodah drugih držav članic.

PRILOGA II

POSEBNA REFERENČNA MERILA ZA INŠPEKCIJSKE PREGLEDE

Cilj

1. Vsaka država članica določi posebna referenčna merila za inšpekcijske preglede v skladu s to prilogo.

Strategija

2. Inšpekcijski pregled in nadzor ribolovnih dejavnosti sta osredotočena na plovila, ki bodo verjetno lovila osliča. Kot dopolnilni mehanizem navzkrižnega preverjanja za preskušanje učinkovitosti inšpekcijskega pregleda in nadzora se uporabijo naključni inšpekcijski pregledi prevoza in trženja osliča.

Prednostne naloge

3. Za različne vrste opreme veljajo različne prednostne stopnje glede na to, v kolikšni meri je ladjevje prizadeto zaradi omejitev ribolovnih možnosti. Zato vsaka država članica določi posebne prednostne naloge.

Ciljna referenčna merila

4. Države članice najpozneje v enem mesecu od začetka veljavnosti te uredbe začnejo izvajati razporede inšpekcijskih pregledov, da bi dosegle spodnje cilje.

Države članice navedejo in opišejo, katero strategijo vzorčenja bodo uporabile.

Komisija ima lahko na zahtevo dostop do načrta vzorčenja, ki ga uporablja država članica.

(a) Pogostost inšpekcijskih pregledov v pristaniščih

Točnost, ki jo je treba doseči, mora biti najmanj enakovredna temu, kar bi se dobilo z enostavno naključno metodo vzorčenja, pri kateri inšpekcijski pregledi zajemajo 20 % vseh iztovorov osliča po številu v državi članici.

(b) Pogostost inšpekcijskih pregledov trženja

Pregleda se 5 % količin osliča, ki so na voljo za prodajo na dražbi.

(c) Pogostost inšpekcijskih pregledov na morju

Prilagodljivo referenčno merilo: določi se po natančni analizi ribolovnih dejavnosti na vsakem območju. Referenčna merila za inšpekcijske preglede na morju se izrazijo kot število obhodnih dni na morju na območjih upravljanja osliča, po možnosti skupaj z ločenim referenčnim merilom za obhodne dni na posameznih območjih.

(d) Pogostost zračnega nadzora

Prilagodljivo referenčno merilo: določi se po podrobni analizi ribolovnih dejavnosti na vsakem območju ob upoštevanju virov, ki jih ima na voljo država članica.

PRILOGA IIIKorelacijska tabela

Uredba (ES) št. 811/2004 | Ta uredba |

Člen 1 | Člen 1 |

Člen 2 | Člen 4 |

Člen 3 | – |

Člen 4 | Člen 5 |

Člen 5 | Člena 6 in 7 |

Člen 6 | Člen 8 |

Člen 7 | – |

Člen 8 | Člen 14 |

Člen 9 | Člen 15 |

Člen 10 | Člen 16 |

Člen 11 | Člen 17 |

Člen 12 | Člen 18 |

Člen 13 | Člen 21 |

[1] UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[2] Dolgoročni načrti za upravljanje severnega staleža osliča. Lizbona, 4–8. junija 2007. Poročilo z zasedanja podskupine Znanstvenega, tehničnega in ekonomskega odbora za ribištvo o ravnovesju med viri in njihovim izkoriščanjem.

[3] Ocena učinka dolgoročnega načrta za upravljanje severnega staleža osliča. Podskupina Znanstvenega, tehničnega in ekonomskega odbora za ribištvo o ravnovesju med viri in njihovim izkoriščanjem.

[4] UL C, str.

[5] UL ...

[6] UL L 150, 30.4.2004, str. 1.

[7] UL L 261, 20.10.1993, str. 1.

[8] UL L 223, 15.8.2006, str. 1.

[9] UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[10] UL L 276, 10.10.1983, str. 1.