ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov() (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in zlasti člena 12 Sporazuma,

Skupne smernice za izvajanje Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov so določene v Prilogi k temu sklepu.

Od 10. januarja 2013 so vsi državljani EU in državljani pridruženih schengenskih držav izvzeti iz vizumske obveznosti, kadar potujejo v Armenijo za obdobje do 90 dni.

Za zagotovitev trajnega in usklajenega izvajanja Sporazuma ter v skladu s poslovnikom skupnega odbora za poenostavitev vizumskih postopkov sta se pogodbenici za obravnavo nujnih zadev dogovorili o vzpostavitvi neuradnih stikov izven uradnih sestankov skupnega odbora. Podrobna poročila o teh zadevah in neuradnih stikih bodo predložena na naslednjem sestanku skupnega odbora za poenostavitev vizumskih postopkov.

Namen teh smernic, ki jih bo sprejel skupni odbor, ustanovljen s členom 12 Sporazuma, je zagotoviti, da diplomatska in konzularna predstavništva držav članic usklajeno izvajajo določbe Sporazuma. Te smernice niso del Sporazuma in zato niso pravno zavezujoče. Vendar je zelo priporočljivo, da jih diplomatsko in konzularno osebje pri izvajanju določb Sporazuma dosledno upošteva.

Namen Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov, ki je začel veljati 1. januarja 2014, je poenostaviti postopke za izdajanje vizumov za načrtovano bivanje državljanom Armenije za največ 90 dni v obdobju 180 dni, in sicer na podlagi vzajemnosti.

Člen 2 Sporazuma določa:

„1. Poenostavitve vizumskih postopkov, določene v tem sporazumu, se za državljane Armenije uporabljajo samo, če ti niso izvzeti iz vizumske obveznosti z zakoni in drugimi predpisi Unije ali držav članic, s tem sporazumom ali drugimi mednarodnimi sporazumi.

2. Nacionalno pravo Armenije ali držav članic ali pravo Unije se uporablja za zadeve, ki jih določbe tega sporazuma ne zajemajo, kot na primer zavrnitev izdaje vizuma, priznanje potnih listin, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje ter zavrnitev vstopa in ukrepi izgona.“

Sporazum, brez poseganja v člen 10 (ki določa izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike armenskih diplomatskih potnih listov), ne vpliva na veljavna pravila o vizumskih obveznostih in izvzetjih iz teh obveznosti. Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 539/2001 državam članicam na primer omogoča, da se med ostalimi kategorijami oseb iz vizumske obveznosti izvzamejo člani civilnega letalskega in ladijskega osebja.

V tem okviru bi bilo treba dodati, da morajo v skladu s členom 21 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma vse pogodbenice Konvencije priznati vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, ki jih izda katera koli od njih, kot veljavne listine za kratkoročno bivanje na svojih ozemljih. Vse pogodbenice navedene konvencije sprejemajo dovoljenja za prebivanje, vizume D in vizume za kratkoročno bivanje schengenskih pridruženih držav za vstop in kratkoročno bivanje ter obratno.

Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (vizumski zakonik) se uporablja za vsa vprašanja, ki jih Sporazum ne zajema, kot so določitev pogodbenice Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, pristojne za obravnavo prošnje za izdajo vizuma, obrazložitev zavrnitve izdaje vizuma, pravica do pritožbe zoper negativno odločitev in splošna pravila o osebnem razgovoru s prosilcem za vizum ter zagotavljanje informacij v zvezi s prošnjo za izdajo vizuma. Nadalje se schengenska pravila (tj. zavrnitev vstopa na ozemlje, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje itd.) in nacionalno pravo (tj. priznanje potnih listin, ukrepi izgona itd.) še naprej uporabljajo za zadeve, ki jih Sporazum ne zajema.

Tudi če so pogoji iz Sporazuma izpolnjeni, prosilec za vizum na primer predloži dokumentarna dokazila o namenu potovanja za kategorije iz člena 4, se izdaja vizuma še vedno lahko zavrne, če pogoji iz člena 6 Uredbe (ES) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta (Zakonik o schengenskih mejah) niso izpolnjeni, tj. oseba nima veljavne potne listine, v schengenskem informacijskem sistemu (SIS) je bil izdan razpis ukrepa, oseba predstavlja grožnjo javnemu redu, notranji varnosti itd.

Druge možnosti iz vizumskega zakonika, ki omogočajo prožnost pri izdajanju vizumov, se uporabljajo še naprej. Vizumi za večkratni vstop za daljše obdobje veljavnosti (do petih let) se lahko na primer poleg kategorij oseb iz člena 5 Sporazuma izdajo tudi drugim kategorijam oseb, če so izpolnjeni pogoji iz vizumskega zakonika (člen 24). V enakem smislu se bodo še naprej uporabljale določbe vizumskega zakonika, ki omogočajo oprostitev ali zmanjšanje vizumske takse (člen 16(5) in (6) vizumskega zakonika).

1.3 Vrste vizumov, ki spadajo na področje uporabe Sporazuma

V členu 3(d) Sporazuma je „vizum“ opredeljen kot „dovoljenje, ki ga izda država članica za tranzit čez ozemlje držav članic ali načrtovano bivanje, ki ni daljše od 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, na ozemlju držav članic“.

Poenostavitve, ki jih določa Sporazum, veljajo za enotne vizume, ki veljajo za celotno ozemlje držav članic, in za vizume z omejeno ozemeljsko veljavnostjo.

1.4 Izračun trajanja bivanja, dovoljenega z vizumom

Zakonik o schengenskih mejah pojem kratkoročnega bivanja opredeljuje, kot sledi: „90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, kar zajema vsak dan bivanja v zadnjem 180-dnevnem obdobju“.

Za dan vstopa se bo pri izračunu uporabil prvi dan bivanja na ozemlju držav članic, za dan izstopa pa zadnji dan bivanja na ozemlju držav članic. Pojem „kateri koli“ se nanaša na „gibljivo“ 180-dnevno referenčno obdobje, ki upošteva vsak dan bivanja v obdobju zadnjih 180 dni, da se preveri, ali je zahteva v zvezi z 90 dnevi v 180-dnevnem obdobju še vedno izpolnjena. To pomeni, da odsotnost na ozemlju držav članic v neprekinjenem obdobju 90 dni omogoča novo bivanje do 90 dni.

Opredelitev je začela veljati 18. oktobra 2013. Kalkulator za kratkoročno bivanje, ki se lahko uporabi za izračun obdobja dovoljenega bivanja v skladu z novimi pravili, je na voljo na spletu na naslednjem naslovu: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm .

Primer izračuna bivanja na podlagi nove opredelitve:

Oseba z vizumom za večkratni vstop za obdobje 1 leta (od 18. aprila 2014 do 18. aprila 2015) prvič vstopi 19. aprila 2014 in ostane 3 dni. Nato ponovno vstopi 18. junija 2014 in ostane 86 dni. Kakšno je stanje na posamezne datume? Kdaj bo ta oseba imela možnost, da znova vstopi?

11. septembra 2014: v zadnjih 180 dneh (od 16. marca 2014 do 11. septembra 2014) je oseba v državi bivala 3 dni (od 19. do 21. aprila 2014) plus 86 dni (od 18. junija 2014 do 11. septembra 2014) = 89 dni = dovoljeno obdobje ni bilo prekoračeno. Oseba lahko v državi ostane še največ 1 dan.

16. oktobra 2014: oseba lahko vstopi in ostane dodatne 3 dni. 16. oktobra 2014 postane bivanje na dan 19. aprila 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni); 17. oktobra 2014 postane bivanje na dan 20. aprila 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni itd.).

15. decembra 2014: oseba lahko vstopi in ostane dodatnih 86 dni (15. decembra 2014 postane bivanje na dan 18. junija 2014 brezpredmetno (ne spada več v obdobje 180 dni); 16. decembra 2014 postane bivanje na dan 19. junija 2014 brezpredmetno itd.).