ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Delovni skupini za geografske označbe, ustanovljeni s Sporazumom o prosti trgovini med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, v zvezi s sprejetjem njenega poslovnika

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o stališču, ki se v imenu Unije zastopa v Delovni skupini za geografske označbe, ustanovljeni s Sporazumom o prosti trgovini med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, v zvezi s predvidenim sprejetjem njenega poslovnika (v nadaljnjem besedilu: poslovnik).

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum o prosti trgovini med EU in Republiko Korejo

Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in vsemi njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je prvi trgovinski sporazum nove generacije Evropske unije in tudi prvi sporazum, sklenjen z azijsko državo. Njegov cilj je spodbuditi dvostransko trgovino in gospodarsko rast tako v EU kot v Koreji.

Sporazum je bil podpisan 6. oktobra 2010 in se začasno uporablja od 1. julija 2011.

2.2.Delovna skupina za geografske označbe

Člen 15.3 Sporazuma ustanavlja delovne skupine pod okriljem Odbora za trgovino, med drugim Delovno skupino za geografske označbe (člen 15.3.1(g)). V členih 10.18–10.26. Sporazuma so določena pravila za geografske označbe. Dejavnosti in delovanje Delovne skupine za geografske označbe ureja člen 10.25 Sporazuma.

Za namene člena 10.25 Sporazuma spremembe Sporazuma na podlagi sklepov Delovne skupine za geografske označbe v imenu Evropske unije odobri Komisija.

Delovna skupina za geografske označbe je forum in organ odločanja, ki se lahko odloči za spremembo prilog 10-A in 10-B k Sporazumu. V skladu s členom 10.25(1) lahko pripravlja priporočila in sprejema sklepe s soglasjem.

2.3.Predvideni akt Delovne skupine za geografske označbe

V skladu s Sklepom št. 1 Odbora za trgovino EU-Koreja z dne 23. decembra 2011 o sprejetju poslovnika Odbora za trgovino in zlasti člena 15(4) Priloge vsak specializirani odbor in delovna skupina lahko sprejme svoj poslovnik, ki se sporoči Odboru za trgovino.

Delovna skupina za geografske označbe se je 30. maja 2018 na svojem 6. srečanju dogovorila o sprejetju sklepa o svojem poslovniku (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Namen predvidenega akta je urediti delovanje Delovne skupine za geografske označbe ter podrobno določiti zlasti njene pristojnosti in postopek odločanja.

3.Stališče, ki naj se zastopa v imenu Unije

V skladu s pogodbami ima Unija izključno pristojnost za skupno trgovinsko politiko, kar vključuje neodvisno trgovinsko politiko Unije in sklepanje mednarodnih trgovinskih sporazumov. Ker je predvideni akt pogoj za zadovoljivo delovanje Delovne skupine za geografske označbe in zato prispeva k učinkovitemu izvajanju Sporazuma o prosti trgovini med EU in Republiko Korejo, njegovo sprejetje ustreza ciljem trgovinske politike Unije.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Svet je Evropsko komisijo pooblastil, da v imenu Evropske unije opravi pogajanja o novem sporazumu med Evropsko unijo in Republiko Gambijo ter protokolu o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka. Po zaključku pogajanj so pogajalci 19. oktobra 2018 parafirali sporazum in protokol. Novi sporazum razveljavlja in nadomešča obstoječi sporazum, ki je začel veljati 2. junija 1987; zajema obdobje šestih let od datuma začetka njegove začasne uporabe z možnostjo podaljšanja s tihim soglasjem. Novi protokol zajema obdobje šestih let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 13, tj. od datuma, na katerega ga pogodbenici podpišeta.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Glavni cilj novega sporazuma je posodobiti okvir za strateško partnerstvo na področju ribištva med Evropsko unijo in Republiko Gambijo ob upoštevanju prednostnih nalog prenovljene skupne ribiške politike in njene zunanje razsežnosti.

Cilj Protokola je plovilom Evropske unije zagotoviti ribolovne možnosti v gambijskih vodah v mejah razpoložljivega presežka ter ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih ocen, zlasti ocen Odbora za ribištvo za vzhodni srednji Atlantik (CECAF), in najboljših znanstvenih mnenj in priporočil Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). Komisija se je med drugim oprla na rezultate predhodne ocene smotrnosti sklenitve novega sporazuma in protokola, ki so jo izvedli zunanji strokovnjaki. Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Republiko Gambijo pri spodbujanju trajnostne ribiške politike in odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov na gambijskem ribolovnem območju v interesu obeh pogodbenic.

Protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije:

– 28 plovil za ribolov tuna s potegalko;

– 10 plovil za ribolov z ribiško palico;

– 3 plovila za ribolov z vlečno mrežo (pri čemer je ciljna vrsta globokomorski oslič – globokomorska pridnena vrsta).

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Pogajanja o novem sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju z Gambijo so del zunanjega delovanja Unije v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami. Pri teh pogajanjih se upoštevajo zlasti cilji Unije s področja spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Izbrana pravna podlaga je Pogodba o delovanju Evropske unije, ki v členu 43(2) določa skupno ribiško politiko, v členu 218(6)(a)(v) pa zadevno fazo postopka za pogajanja o sporazumih med Unijo in tretjimi državami ter njihovo sklenitev.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Predlog je v izključni pristojnosti Evropske unije.

•Sorazmernost
PRILOGA

SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP

št.

o spremembi Priloge IX (Finančne storitve) k Sporazumu EGP

SKUPNI ODBOR EGP JE –

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Uredbo (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov in spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012, kakor je bila popravljena z UL L 270, 15.10.2015, str. 4, UL L 187, 12.7.2016, str. 30 in UL L 278, 27.10.2017, str. 54, je treba vključiti v Sporazum EGP.

(2)Uredbo (EU) 2016/1033 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Uredbe (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov, Uredbe (EU) št. 596/2014 o zlorabi trga in Uredbe (EU) št. 909/2014 o izboljšanju ureditve poravnav vrednostnih papirjev v Evropski uniji in o centralnih depotnih družbah je treba vključiti v Sporazum EGP.

(3)Direktivo 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU, kakor je bila popravljena z UL L 188, 13.7.2016, str. 28, UL L 273, 8.10.2016, str. 35 in UL L 64, 10.3.2017, str. 116., je treba vključiti v Sporazum EGP.

(4)Direktivo (EU) 2016/1034 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2016 o spremembi Direktive 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov je treba vključiti v Sporazum EGP.

(5)Direktiva 2014/65/EU razveljavlja Direktivo 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki je vključena v Sporazum EGP in jo je zato treba v okviru Sporazuma EGP razveljaviti.

(6)Uredba (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta določa primere, v katerih lahko Evropski bančni organ (EBA) ter Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) začasno prepovesta ali omejita nekatere finančne dejavnosti, in določa pogoje v zvezi s tem v skladu s členom 9(5) Uredbe (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta oziroma Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta. Za namene Sporazuma EGP ta pooblastila v zvezi z državami Efte izvaja Nadzorni organ Efte v skladu s točkama 31g in 31i Priloge IX k Sporazumu EGP in pod tam določenimi pogoji. Da se zagotovita vključitev strokovnega znanja EBA in ESMA v ta proces ter skladnost med obema stebroma EGP, se take odločitve Nadzornega organa Efte sprejemajo na podlagi osnutkov, ki jih pripravi EBA ali ESMA, odvisno od primera. Tako se bodo ohranile ključne prednosti nadzora s strani enega samega organa. Pogodbenice soglašajo, da se s tem sklepom izvaja sporazum, izražen v sklepih finančnih in gospodarskih ministrov EU in držav Efte, ki so del EGP, z dne 14. oktobra 2014 o vključitvi uredb EU o evropskih nadzornih organih v Sporazum EGP.

(7)Prilogo IX k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Priloga IX k Sporazumu EGP se spremeni:

1.v točki 13b (Direktiva 2002/92/ES Evropskega parlamenta in Sveta) se doda naslednje:

„, kakor jo spreminja:
4.1. Postopkovna pravna podlaga

4.1.1. Načela

Člen 218(9) PDEU določa sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma.“

Pojem „akti s pravnim učinkom“ vključuje akte, ki imajo pravne učinke po pravilih mednarodnega prava, s katerimi se urejajo zadevni postopki. Vključuje tudi instrumente, ki nimajo zavezujočega učinka v mednarodnem pravu, vendar lahko „odločilno vplivajo na vsebino ureditve, ki jo sprejme zakonodajalec Unije“.

4.1.2. Uporaba v tem primeru

Odbor SGP je organ, ustanovljen s Sporazumom za namene izvajanja Sporazuma.

Člen 77 Sporazuma določa, da lahko Odbor SGP v primeru novega pristopa k Evropski uniji odloča o prehodnih ukrepih ali potrebnih spremembah Sporazuma.

Akt, k sprejetju katerega se poziva Odbor SGP, je akt s pravnim učinkom. Predvideni akt bo v skladu s členom 77 Sporazuma zavezujoč v mednarodnem pravu, saj bo spremenil mednarodni sporazum, ki je že zavezujoč za Unijo.

Predvideni akt ne dopolnjuje ali spreminja institucionalnega okvira Sporazuma.

Postopkovna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 218(9) PDEU.

4.2. Materialna pravna podlaga

4.2.1. Načela

Materialna pravna podlaga za sklep iz člena 218(9) PDEU je odvisna predvsem od namena in vsebine predvidenega akta, glede katerega se v imenu Unije določi stališče. Če ima predvideni akt dva namena ali elementa in če je eden od teh namenov ali elementov glavni, drugi pa postranski, mora sklep iz člena 218(9) PDEU temeljiti na samo eni materialni pravni podlagi, in sicer na tisti, ki se zahteva za glavni ali prevladujoči namen ali element.

4.2.2. Uporaba v tem primeru

Namen in vsebina predvidenega akta se osredotočata na trgovino in vprašanja, povezana s trgovino. Materialna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 207 PDEU.

4.3. Zaključek

Pravna podlaga za ta sklep Sveta je PDEU, zlasti člen 207 Pogodbe v povezavi s členom 218(9) Pogodbe.

5. OBJAVA PREDVIDENEGA AKTA
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Glavni cilj novega protokola je plovilom Unije zagotoviti ribolovne možnosti v vodah Slonokoščene obale na podlagi najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja in ob upoštevanju priporočil Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku. Pri novem protokolu se upoštevajo rezultati ocene zadnjega protokola (2014–2018) in v prihodnost usmerjene ocene smotrnosti sklenitve novega protokola. Obe oceni so izvedli zunanji strokovnjaki. Protokol bo Evropski uniji in Republiki Slonokoščeni obali prav tako omogočil tesnejše sodelovanje pri spodbujanju odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov v vodah Slonokoščene obale ter podprl prizadevanja Slonokoščene obale za razvoj njenega modrega gospodarstva, kar je v interesu obeh pogodbenic.

Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja z vlado Slonokoščene obale za sklenitev novega protokola k sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko skupnostjo in Republiko Slonokoščeno obalo. Po koncu pogajanj je bil 16. marca 2018 parafiran nov protokol. Protokol zajema šestletno obdobje od datuma začetka njegove začasne uporabe, to je od datuma njegovega podpisa, kot je navedeno v členu 15 Protokola.

2.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

•Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

V okviru naknadne in predhodne ocene so bila opravljena posvetovanja z zainteresiranimi stranmi o morebitnem novem protokolu med Evropsko unijo in Republiko Slonokoščeno obalo. Na tehničnih sestankih so bila posvetovanja opravljena tudi s strokovnjaki iz držav članic in sektorja. Na podlagi teh posvetovanj je bilo sklenjeno, da bi bilo za Evropsko unijo in Republiko Slonokoščeno obalo koristno, da bi sklenili nov protokol k sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija na podlagi zahteve držav članic EU in številnih gospodarskih subjektov v ribiškem sektorju EU predlaga, naj EU pristopi h Konvenciji o ohranjanju in upravljanju ribolovnih virov odprtega morja v severnem Tihem oceanu (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) kot članica Komisije za ribištvo severnega Pacifika (v nadaljnjem besedilu: komisija NPFC), ustanovljene na podlagi Konvencije, in sicer za upravljanje ribištva na zadevnem območju.

Pristop EU h Konvenciji bi bil v skladu z željo glede dostopa do njenih virov, kot so jo izrazili države članice EU in zadevna flota Unije. Tako bi se tudi zagotovila trdna podlaga za trajnostno upravljanje in ohranjanje morskih bioloških virov in morskega okolja, za katera je odgovorna komisija NPFC. To je v skladu s členom 28 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o skupni ribiški politiki in sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o Sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

V Konvenciji niso predvidene nobene pravice ali obveznosti, o katerih bi se pogodbenica, ki pristopi h Konvenciji, in komisija NPFC, lahko pogajali. Za pristop h Konvenciji in pridobitev članstva ali statusa sodelujoče nepogodbenice v komisiji NPFC se zahteva popolno sprejemanje določb, ki so veljavne ob pristopu.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Davek na dodano vrednost (DDV) je najstarejši obstoječi davek na potrošnjo v Evropi. Leta 1967 je bila sprejeta zaveza o vzpostavitvi dokončnega sistema DDV, ki bi deloval v Evropski skupnosti enako kot znotraj ene same države, vendar ni bilo dogovorjenih posebnih pravil o stopnjah DDV poleg uporabe splošne stopnje DDV, prav tako pa ni bilo uvedenih najnižjih ali najvišjih mejnih stopenj.

Zaradi odprave davčnih meja med državami članicami do konca leta 1992 je bilo treba ponovno proučiti način obdavčevanja blagovne menjave v Skupnosti. Cilj je bil, da bi se blago obdavčevalo v državi porekla, kar je v celoti odražalo idejo pravega notranjega trga. Ker politični in tehnični pogoji za tak sistem niso bili zreli, je bila sprejeta prehodna ureditev DDV.

Prehodni sistem je zahteval pravila o stopnjah DDV, da bi se preprečila izkrivljanja pri čezmejnem nakupovanju in trgovini po odpravi davčnih meja. Svet se je oktobra 1992 dogovoril o pravilih, ki so omejila pristojnosti držav članic za določanje stopenj DDV. Države članice so morale do 31. decembra 1996 uporabljati 15-odstotno najnižjo splošno stopnjo DDV.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Namen osnutka sklepa Skupnega odbora EGP (priloženega predlogu sklepa Sveta) je spremeniti Prilogo XXI (Statistika) k Sporazumu EGP, da bi se vanjo vključila Uredba (EU) 2016/792 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o harmoniziranih indeksih cen življenjskih potrebščin in harmoniziranem indeksu cen stanovanjskih nepremičnin ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2494/95.

Uredba (EU) 2016/792 vzpostavlja skupni okvir za razvoj, pripravo in izkazovanje harmoniziranih indeksov cen življenjskih potrebščin (HICP) in indeksa cen stanovanjskih nepremičnin (HPI) na ravni Unije in nacionalni ravni.

Taki kazalniki niso vzpostavljeni v Lihtenštajnu, ki zato zahteva, da je izvzet iz uporabe te uredbe. Lihtenštajn je trenutno izvzet iz zbiranja podatkov v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2494/95 z dne 23. oktobra 1995 na podlagi prilagoditve iz točke 19a(f) Priloge XXI k Sporazumu EGP. Lihtenštajn zato zahteva, naj se to odstopanje uporablja tudi v zvezi z Uredbo (EU) 2016/792.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Priloženi osnutek sklepa Skupnega odbora EGP razširja obstoječo politiko EU na države Efte, ki so del EGP (Norveška, Islandija in Lihtenštajn).

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Razširitev pravnega reda EU na države Efte, ki so del EGP, z njegovo vključitvijo v Sporazum EGP poteka v skladu s cilji in načeli navedenega sporazuma, katerega cilj je vzpostaviti dinamičen in homogen Evropski gospodarski prostor, ki bo temeljil na skupnih pravilih in enakih pogojih konkurence.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Zakonodaja, ki naj bi bila vključena v Sporazum EGP, temelji na členu 338(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

V členu 1(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2894/94 o pravilih za izvajanje Sporazuma EGP je določeno, da Svet na predlog Komisije določi stališče Unije glede takih sklepov.

Komisija v sodelovanju z Evropsko službo za zunanje delovanje predloži osnutek sklepa Skupnega odbora EGP kot stališče Unije Svetu v sprejetje. Komisija upa, da bo lahko v najkrajšem možnem času osnutek predstavila v Skupnem odboru EGP.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Predlog je v skladu z načelom subsidiarnosti iz naslednjega razloga.

Cilja tega predloga, tj. zagotoviti homogenost notranjega trga, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, zato se zaradi učinkov lažje doseže na ravni Unije.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog zadeva osnutek sklepa Sveta o tretjem obroku finančnega prispevka držav članic v Evropski razvojni sklad (ERS) v letu 2017.

11. ERS in drugi še vedno odprti skladi ERS (to so 8., 9. in 10. ERS) se upravljajo v skladu z naslednjimi pravili:

– sedanji Sporazum o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kakor je bil nazadnje spremenjen,

– Notranji sporazum med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum za 11. ERS),

– Uredba Sveta (EU) 2015/323 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba za 11. ERS).

Zgoraj navedeni dokumenti vsebujejo večletne obveznosti držav članic za finančno podporo zakladnice ERS. Finančna uredba za 11. ERS določa redne prispevke držav članic v zakladnico ERS glede na vnaprej določene finančne obveznosti. Redni prispevki se vpokličejo s tehničnimi sklepi Sveta, ki odražajo izvrševanje prej določenih finančnih obveznosti.

Nekateri naslovi obrazložitvenega memoranduma zato niso relevantni za redne zahtevke za prispevke, kot je ta.
o dodelitvi ribolovnih možnosti v skladu s Protokolom o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka, ki jih zagotavlja Sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Mauritius o partnerstvu v ribiškem sektorju

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja z vlado Mauritiusa za sklenitev novega protokola k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in Republiko Mauritius o partnerstvu v ribiškem sektorju. Po koncu pogajanj je bil 26. aprila 2017 parafiran nov protokol. Protokol zajema štiriletno obdobje od datuma začetka njegove začasne uporabe, to je od datuma njegovega podpisa, kot je navedeno v členu 15 Protokola. Glavni cilj novega protokola je plovilom Unije zagotoviti ribolovne možnosti v vodah Mauritiusa na podlagi najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja in ob upoštevanju priporočil Komisije za tune v Indijskem oceanu (IOTC) ter, kjer je primerno, v mejah razpoložljivega presežka. Komisija se je med drugim oprla na rezultate ocene predhodnega protokola (2014–2017) in v prihodnost usmerjene ocene smotrnosti sklenitve novega protokola. Obe oceni so izvedli zunanji strokovnjaki. Protokol bo Evropski uniji in Republiki Mauritius prav tako omogočil tesnejše sodelovanje pri spodbujanju trajnostne ribiške politike, odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov v vodah Mauritiusa ter podprl prizadevanja Mauritiusa za razvoj trajnostnega oceanskega gospodarstva, v interesu obeh pogodbenic. Protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije: – 40 plovil za ribolov tuna s potegalko; – 45 plovil s površinskim parangalom.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Novi protokol bo ob upoštevanju prednostnih nalog reformirane skupne ribiške politike in njene zunanje razsežnosti zagotovil okvir za plovila Unije, ki izvajajo ribolovne dejavnosti v vodah Mauritiusa, in tesnejše sodelovanje med Unijo in Mauritiusom. Cilj je vzpostaviti strateško partnerstvo s to državo. Komisija zato Svetu predlaga, naj dovoli podpis in začasno uporabo novega protokola.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlog je usklajen z zunanjim delovanjem EU v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami.

2.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

V okviru naknadne in predhodne ocene so bila opravljena posvetovanja z zainteresiranimi stranmi o morebitnem novem protokolu med Evropsko unijo in Republiko Mauritius. Na tehničnih sestankih so bila posvetovanja opravljena tudi s strokovnjaki iz držav članic in sektorja. Na podlagi teh posvetovanj je bilo sklenjeno, da bi bilo za EU in Republiko Mauritius koristno, da bi sklenili nov protokol k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju.

3.PRORAČUNSKE POSLEDICE
o sklenitvi Sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju med Evropsko unijo in Libanonsko republiko, v katerem so določeni pogoji za sodelovanje Libanonske republike v partnerstvu na področju raziskav in inovacij v Sredozemlju (PRIMA)

Sporazum o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju med Evropsko unijo in Libanonsko republiko, v katerem so določeni pogoji za sodelovanje Libanonske republike v partnerstvu na področju raziskav in inovacij v Sredozemlju (PRIMA)

Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: Unija)

na eni strani

in

Libanonska republika (v nadaljnjem besedilu: Libanon)

na drugi

(v nadaljnjem besedilu: pogodbenici) STA SE –

ob upoštevanju Evro-mediteranskega sporazuma o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Libanonsko republiko na drugi strani, ki je začel veljati 1. aprila 2006 in ki določa okvir za znanstveno in tehnološko sodelovanje,

ob upoštevanju Sklepa (EU) 2017/1324 Evropskega parlamenta in Sveta o sodelovanju Unije v partnerstvu na področju raziskav in inovacij v Sredozemlju (PRIMA), ki ga skupaj izvaja več držav članic in ki ureja pogoje za sodelovanje držav članic EU in držav, pridruženih programu Obzorje 2020, ki so sodelujoče države pobude, zlasti njihovih finančnih obveznostih in udeležbe v strukturah upravljanja pobude,

ob upoštevanju pogojev Sklepa (EU) 2017/1324, da Libanon postane sodelujoča država v programu PRIMA s sklenitvijo mednarodnega sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju z Unijo, v katerem so določeni pogoji za sodelovanje Libanona v programu PRIMA,

ob upoštevanju, da je Libanon izrazil željo, da se pridruži programu PRIMA kot sodelujoča država, ki je enakopravna z državami članicami EU in državami, pridruženimi programu Obzorje 2020, ki sodelujejo v programu PRIMA,