EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 26.1.2018 COM(2018) 45 final POROČILO KOMISIJE SVETU o uporabi uredbe o plovnosti

(v obdobju 2014–2016)



KAZALO 1 Uvod 1.1 Splošno 1.2 Vprašalnik 2 Poročilo o ugotovitvah 2.1 Ustreznost Uredbe 2.2 Uspešnost 2.3 Učinkovitost 2.3.1 Vrednost uvoza 2.3.2 Koristi zaradi zmanjšanja upravnih bremen 2.4 Skladnost 2.5 Nadzorne dejavnosti 3 Sklepne ugotovitve



1Uvod 1.1Splošno

Uredba Sveta (ES) št. 1147/2002 (v nadaljnjem besedilu: uredba o plovnosti) določa začasno opustitev avtonomnih dajatev skupne carinske tarife za nekatero blago, uvoženo s potrdilom o plovnosti. Omogoča poenostavljene carinske postopke za dajatev prosti uvoz delov, sestavnih delov in drugega blaga iz držav nečlanic EU, ki se uporablja za izdelavo, popravilo, vzdrževanje, obnovo, spremembo ali pretvorbo zrakoplova. V preteklosti se je to blago uvažalo na podlagi posebnih carinskih postopkov, kot so posebna uporaba, aktivno oplemenitenje ali carinsko skladiščenje. Za uvoz na podlagi posebnih carinskih postopkov sta bila potrebna predhodno in/ali naknadno dovoljenje ali nadzor s strani carine, na podlagi uredbe o plovnosti pa se lahko dovoljenje izda ob predložitvi posebnega „potrdila o plovnosti“. Ta postopek pomeni manjše breme kot prejšnji opustitveni postopki. Na podlagi člena 4 uredbe o plovnosti je treba Svetu predložiti poročilo o uporabi Uredbe, ki temelji na informacijah, prejetih od držav članic. Namen tega poročila je predstaviti ugotovitve in zaključke o izvajanju uredbe o plovnosti na podlagi informacij, prejetih od držav članic, za triletno obdobje med letoma 2014 in 2016 (v nadaljnjem besedilu: obravnavano obdobje). 1.2Vprašalnik Da bi Komisija zbrala potrebne podatke, je 29. junija 2017 vsem državam članicam poslala vprašalnik. Vprašalnik je obsegal 11 vprašanj, ki so bila razdeljena na štiri področja: 1.uspešnost, 2.učinkovitost, 3.skladnost in 4.nadzorna dejavnost. Podatki, ki so jih države članice posredovale v podatkovno zbirko carinskega nadzora, so se v tem poročilu uporabili tudi pri ocenjevanju „uspešnosti“. Odgovore na vprašalnik je poslalo 21 držav članic, kar predstavlja 93,1 % uvoza na podlagi uredbe o plovnosti v obravnavanem obdobju. Nekatere države članice so podale odgovore in številke na vsa vprašanja, medtem ko druge niso mogle vselej podati odgovorov, zlasti kadar so se zahtevali količinsko merljivi podatki. Peto področje, tj. „ustreznost“ uredbe o plovnosti, je bilo ocenjeno na podlagi informacij, ki so jih države članice posredovale v odziv na raziskavo o možnih izboljšavah uredbe o plovnosti, ki je bila izvedena junija 2014. 2Poročilo o ugotovitvah Ta oddelek poročila predstavlja ugotovitve v zvezi z ustreznostjo, uspešnostjo, učinkovitostjo, skladnostjo in nadzornimi dejavnostmi uredbe o plovnosti. Ugotovitve temeljijo na informacijah, prejetih od držav članic.

2.1Ustreznost Uredbe Kot je navedeno v oddelku 1.3, je bila leta 2014 med državami članicami izvedena raziskava, da bi se ugotovile možne izboljšave uredbe o plovnosti. Njihove povratne informacije so zagotovile pomembne podatke o izvajanju Uredbe in koristne smernice o določenih področjih, na katerih so bile potrebne izboljšave, da bi se upošteval razvoj prava ali tehnološki razvoj. Države članice so v svojih odgovorih na raziskavo poudarile pomen Uredbe, saj ta zmanjšuje upravno breme za carinske uradnike, s tem ko jim omogoča uporabo alternativnih carinskih postopkov namesto izdajanja dovoljenj za posebno uporabo ter spremljanja drugih posebnih carinskih postopkov, kot sta aktivno oplemenitenje in skladiščenje, ter nadzora nad njimi. Vendar je več držav poudarilo, da je treba uredbo o plovnosti dodatno pojasniti glede upravičenih dovoljenj za sprostitev v uporabo za odobritev opustitve avtonomnih dajatev skupne carinske tarife. Po njihovem mnenju bi z jasnostjo na tem področju odpravili negotovosti glede vprašanja, katera potrdila so potrebna, hkrati pa bi letalske operaterje spodbudili k uporabi možnosti, ki jih omogoča uredba o plovnosti. Zaprosile so tudi za dodatne izboljšave postopkov za blago, ki ga je treba popraviti. Države članice so bile tudi dovzetne za možnost nadaljnje poenostavitve zadev za letalske operaterje, pri čemer bi dajatev prosti uvoz na podlagi potrdil dovolili tudi za vojaške zrakoplove. Razlog je v tem, da je mogoče dele zelo pogosto uporabiti za obe vrsti zrakoplovov, posebna uporaba pa ob uvozu ni vedno znana. To bi bilo tudi v skladu s členom 324(1)(c) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447, ki ne razlikuje med civilnimi in necivilnimi zrakoplovi glede poenostavljenega zaključka postopka aktivnega oplemenitenja. Hkrati pa je v skladu z Uredbo (ES) št. 150/2003 o opustitvi uvoznih dajatev za določeno orožje in vojaško opremo ter jo dopolnjuje. Odzivi glede uvrstitve blaga, ki je upravičeno do začasne opustitve na podlagi uredbe o plovnosti, so bili mešani. Nekatere države članice so imele raje status quo, druge pa so zagovarjale podroben seznam na ravni številk ali podštevilk KN, če bi ga bilo mogoče hitro spremeniti. V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da vključitev uredbe o plovnosti v integrirano tarifo Evropskih skupnosti (TARIC) ni bila opravljena za vse oznake KN iz poglavij od 25 do 97 KN, temveč je bil seznam oznak med razpravami skupine carinskih strokovnjakov za zadeve TARIC skrajšan. Komisija v odziv na te pomisleke pripravlja predlog Svetu, ki bo nadomestil uredbo o plovnosti ter posodobil, racionaliziral in dodatno poenostavil postopke za dajatev prosti uvoz določenega blaga, ki ga je mogoče vgraditi v zrakoplove ali ga uporabiti zanje. Pričakuje se, da bo ta postopek končan do konca leta 2017. 2.2Uspešnost Pri oceni uspešnosti uredbe o plovnosti so bila na države članice naslovljena tri vprašanja, da bi se ugotovilo, v kakšnem obsegu je posodobitev carinskih postopkov gospodarskim subjektom in carinskim organom pomagala doseči cilje Uredbe. Odgovori so predstavljeni v naslednjih diagramih: V1. Ali je uredba o plovnosti dosegla svoj cilj pri poenostavitvi carinskih postopkov za dajatev prosti uvoz delov, sestavnih delov in drugega blaga, ki se uporablja za izdelavo, popravilo, vzdrževanje, obnovo, spremembo ali pretvorbo zrakoplova? Preglednica 1

Vir: Odzivi držav članic na vprašalnik. V2: V kolikšnem obsegu je uredba o plovnosti po vašem mnenju olajšala upravno breme za gospodarske subjekte v sektorju zrakoplovov v smislu, da je zmanjšala njihovo potrebo po uporabi opustitvenih carinskih postopkov (npr. posebna uporaba, aktivno oplemenitenje, carinsko skladiščenje)? Preglednica 2 Vir: Odzivi držav članic na vprašalnik. V3: V kolikšnem obsegu je uredba o plovnosti olajšala upravno breme za carinske organe v smislu, da je zmanjšala potrebo gospodarskih subjektov, da uporabljajo opustitvene carinske postopke (npr. posebna uporaba, aktivno oplemenitenje, carinsko skladiščenje)? Preglednica 3 Vir: Odzivi držav članic na vprašalnik. Odgovori držav članic kažejo, da je po mnenju velike večine uprav (več kot 85 % vprašanih) uredba o plovnosti dosegla svoj cilj olajšanja upravnega bremena za gospodarske subjekte v sektorju zrakoplovov. Velika večina jih tudi meni, da je Uredba pomagala zmanjšati upravno breme za nacionalne carinske organe. Prihranki stroškov za podjetja iz EU, ki uvažajo dele, sestavne dele in drugo blago na podlagi opustitvene sheme, imajo lahko širše koristi, kot so krepitev konkurenčnosti aeronavtične industrije v EU, povečanje učinkovitosti proizvodnih metod ter ustvarjanje in ohranjanje delovnih mest v EU. Vendar sta dve državi članici poročali, da se še vedno pojavljajo primeri, ko gospodarski subjekti vztrajajo pri postopku aktivnega oplemenitenja in ne uporabljajo poenostavljenih postopkov, ki jih ponuja uredba o plovnosti.

2.3Učinkovitost S podatki iz podatkovne zbirke carinskega nadzora je bila količinsko opredeljena vrednost uvoza na podlagi Uredbe v obravnavanem obdobju. Ti podatki so navedeni v oddelku 2.3.1, razdeljeni pa so po poreklu uvoza, državah članicah uvoznicah in podštevilkah KN. 2.3.1Vrednost uvoza Preglednica 4: Vrednost uvoza v EUR za obdobje 2014–2016 po državah izvora Vrednosti uvoza na državo izvora 2014 2015 2016 Skupni seštevek

2014–2016 Združene države Amerike 8 658 536 103 11 112 281 769 14 010 541 826 33 781 359 698 Kanada 630 774 271 822 536 320 960 885 100 2 414 195 690 Singapur 253 882 594 252 674 439 255 790 579 762 347 612 Japonska 184 631 396 242 008 025 278 012 288 704 651 709 Turčija 85 705 800 173 137 100 233 401 407 492 244 307 Kitajska 111 280 770 172 631 537 168 208 313 452 120 619 Mehika 72 617 669 155 400 109 205 357 625 433 375 404 Švica 135 621 526 97 256 260 103 608 054 336 485 840 Filipini 47 909 481 63 139 468 164 470 527 275 519 476 Tajvan 50 860 474 76 550 593 66 832 444 194 243 511 Skupni seštevek za 10 glavnih držav 10 231 820 084 13 167 615 619 16 447 108 162 39 846 543 865 Skupni seštevek za vse države 11 289 774 034 14 906 427 347 18 522 590 954 44 718 792 334 Vir: Podatkovna zbirka carinskega nadzora. Skupna vrednost celotnega uvoza v EU za obravnavano obdobje je znašala 44 718 792 334 EUR. Deset glavnih držav izvora po obsegu uvoza predstavlja 39 846 543 865 EUR (89,1 %) celotnega skupnega seštevka. Iz zgornje preglednice je razvidno stalno zviševanje vrednosti uvoza v obravnavanem obdobju. Preglednica jasno kaže, da so bile Združene države Amerike daleč najpomembnejša država izvora po tržni vrednosti v EUR za celotno obravnavano obdobje. Drugo najvišjo vrednost je zabeležila Kanada, pri kateri je bilo mogoče v obravnavanem obdobju opaziti trend zviševanja. Singapur je imel tretjo najvišjo tržno vrednost, pri čemer je vrednost izvoženega blaga v obravnavanem obdobju ostajala razmeroma stabilna. Vrednost uvoza se je bistveno zvišala v primeru Japonske (+51 %), Turčije (+172 %), Mehike (+182 %) in Filipinov (+243 %). Preglednica 5: Prvi in zadnji stolpec preglednice 4, preoblikovana v diagram, prikazujeta delež vrednosti uvoza (deset glavnih držav izvora in celotni skupni seštevek vseh držav izvora za obdobje 2014–2016) Preglednica 6: Vrednost uvoza v EUR po državah članicah za obdobje 2014–2016 Vrednost uvoza na državo članico 2014 2015 2016 Skupni seštevek Nemčija 3 953 545 804 4 888 963 973 5 801 425 448 14 643 935 225 Združeno kraljestvo 3 067 202 607 4 112 329 609 5 302 307 837 12 481 840 053 Francija 2 283 119 979 3 402 016 736 4 453 822 183 10 138 958 898 Nizozemska 577 602 997 717 607 299 865 998 485 2 161 208 781 Španija 406 207 547 391 394 246 432 677 834 1 230 279 626 Italija 142 749 661 269 796 330 361 276 115 773 822 106 Luksemburg 204 498 753 210 331 595 225 266 316 640 096 664 Poljska 131 030 197 168 749 737 214 885 793 514 665 727 Češka 81 283 683 153 500 591 114 602 786 349 387 060 Belgija 76 789 159 80 363 341 120 178 533 277 331 033 Skupni seštevek za 10 glavnih držav članic uvoznic 10 924 030 386 14 395 053 456 17 892 441 331 43 211 525 173 Skupni seštevek za vse države članice 11 289 774 034 14 906 427 347 18 522 590 954 44 718 792 334 Vir: Podatkovna zbirka carinskega nadzora. Preglednica 7: Prvi in zadnji stolpec preglednice 6, preoblikovana v diagram, prikazujeta delež vrednosti uvoza na državo članico za obdobje 2014–2016

Tri države članice (DE, UK in FR) imajo za obravnavano obdobje najvišje vrednosti uvoza, kar je mogoče pojasniti z dejstvom, da ima največji proizvajalec letalstva v EU v njih proizvodne zmogljivosti. Njihov uvoz predstavlja 37 264 734 176 EUR (83,3 %) od skupne vrednosti 44 718 792 334 EUR za to obdobje. Vendar so se v obravnavanem obdobju zvišale tudi vrednosti uvoza za druge države članice (in sicer NL, IT in PL). Preglednica 8: 15 najpogosteje uporabljenih podštevilk KN v EUR za obdobje 2014–2016 15 najpogosteje uporabljenih podštevilk KN Opis Skupni seštevek

za 2014–2016

v EUR 8411 91 Deli turboreaktivnih ali turbopropelerskih motorjev 19 384 532 811 8803 30 Drugi deli letal ali helikopterjev 3 383 005 487 8411 12 Turboreaktivni motorji s potisno silo nad 25 kN 3 329 771 994 9014 20 Instrumenti in aparati za aeronavtično ali vesoljsko navigacijo (razen kompasov) 1 200 399 757 8803 20 Podvozja in njihovi deli 840 848 278 8537 10 Table, plošče, pulti, mize, omare in druge osnove, opremljene z dvema ali več izdelki iz tarifne številke 8535 ali 8536, za električno krmiljenje ali razdeljevanje električnega toka, vključno s tistimi z vgrajenimi instrumenti in aparati iz poglavja 90 in aparati za numerično krmiljenje, razen telefonskih central iz tarifne številke 8517 – za napetost do vključno 1 000 V 734 716 410 8411 22 Turbopropelerski motorji z močjo nad 1 100 kW 673 655 101 8481 80 Pipe, ventili in podobne naprave za cevovode, kotle, rezervoarje, velike posode in podobno, vključno z redukcijskimi ventili in termostatsko krmiljenimi ventili 516 308 529 8411 99 Deli drugih plinskih turbin 508 717 133 8411 21 Turbopropelerski motorji z močjo do vključno 1 100 kW 472 935 098 9032 89 Instrumenti in aparati za avtomatsko regulacijo ali krmiljenje: (razen manostatov in termostatov) 448 780 830 8544 30 Kompleti vodnikov za vžig in drugi kompleti vodnikov za vozila, zrakoplove ali ladje 354 191 153 8411 11 Turboreaktivni motorji s potisno silo do vključno 25 kN 350 993 592 8526 91 Naprave za radionavigacijo 334 871 961 9031 80 Instrumenti, aparati in stroji za merjenje ali kontrolo, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu 324 608 356 Vir: Podatkovna zbirka carinskega nadzora. Blago z največjim obsegom trgovine za obravnavano obdobje je pod podštevilko 8411 91 – Deli turboreaktivnih ali turbopropelerskih motorjev (2,7-odstotna stopnja dajatve), in 8803 30 – Drugi deli letal ali helikopterjev (2,7-odstotna stopnja dajatve). Podštevilka 8411 91 predstavlja 43,3 % skupne vrednosti uvoza. 2.3.2Koristi zaradi zmanjšanja upravnih bremen Podatki, s katerimi je mogoče količinsko opredeliti koristi vseh sporočenih zmanjšanj upravnih bremen za carinske organe, so zelo koristni pri ocenjevanju učinkovitosti. Za nadaljnjo oceno učinkovitosti so morale države članice odgovoriti na naslednje vprašanje: V4: Katere so ocenjene koristi v smislu ekvivalentov polnega delovnega časa glede na zmanjšanje upravnega bremena, ki jih je ta uredba dosegla za vašo upravo? Države članice so navedle, da ima uporaba poenostavljenega carinskega postopka na podlagi Uredbe pomemben učinek na njihove carinske uprave in gospodarske subjekte. Ne morejo pa količinsko opredeliti ocenjenih koristi v smislu ekvivalentov polnega delovnega časa, ki so bile dosežene z zmanjšanjem upravnega bremena, bodisi ker niso ocenile statistike bodisi ker jih ni mogoče določiti.

Države članice so menile, da je uporaba potrdil o plovnosti, za katera se ne zahteva carinsko dovoljenje ali nadzor, pomembno zmanjšala upravno breme, saj se je z njo prihranil čas, ki bi sicer bil potreben za izdajo dovoljenja za posebno uporabo ali nadzor nad aktivnim oplemenitenjem ali postopki skladiščenja. Precejšnja vrednost blaga, uvoženega na podlagi uredbe o plovnosti, kaže obseg povečanja učinkovitosti, ki je bilo s to uredbo doseženo za gospodarske subjekte. 2.4Skladnost Na podlagi člena 2(3) uredbe o plovnosti je mogoče uporabiti poenostavljene postopke, kadar je blago sproščeno v prosti promet. V zvezi s tem je vprašalnik vključeval dve vprašanji, katerih namen je bil izmeriti dopolnjevanje in skladnost Uredbe z drugimi področji carinske zakonodaje: V5 in V6: Koliko je primerov v obravnavanem obdobju, ko je bilo blago, za katerega velja opustitvena shema, sproščeno v prosti promet na podlagi poenostavljenih postopkov (izpolnjeno je bilo polje 44 enotne upravne listine), in kakšen je delež poenostavljenih postopkov glede na skupno število primerov, v katerih je bila odobrena opustitev? Preglednica 9: Delež poenostavljenih postopkov glede na skupno število primerov, v katerih je bila odobrena opustitev Vir: Odgovori držav članic na vprašalnik. Diagram kaže, da je število primerov, predloženih na podlagi poenostavljenih postopkov, ostajalo stabilno glede na skupno število primerov, v katerih je bila odobrena opustitev. Številke o vrednostih uvoza za obdobje 2014–2016 kažejo, da primeri na podlagi poenostavljenih postopkov predstavljajo malo več kot 50 % skupnega števila primerov, v katerih je bila odobrena opustitev. Zgornje poročanje držav članic kaže, da se uredba o plovnosti glede poenostavljenih uvoznih postopkov dopolnjuje s carinsko zakonodajo. 2.5Nadzorne dejavnosti Poleg običajnih carinskih kontrol, ki temeljijo na analizi tveganja, je v uredbi o plovnosti priznano tveganje zaradi ponarejenih potrdil o plovnosti in določena uporaba izvedenskih mnenj predstavnikov nacionalnih organov letalstva. Vprašalnik je zato vključeval vprašanja o kontrolah, ki jih carinske uprave opravljajo zaradi izvajanja Uredbe.

V7: Koliko carinskih kontrol je vaša uprava v obravnavanem obdobju opravila na blagu, uvoženem na podlagi te uredbe? Države članice so poudarile, da se od gospodarskih subjektov pričakuje, da bodo carinskim organom zagotovili vse ustrezne informacije za carinsko kontrolo. Če želijo gospodarski subjekti uporabiti poenostavljene carinske postopke na podlagi Uredbe, morajo predložiti potrdilo o plovnosti. To je pogoj za odobritev ugodnejše tarifne obravnave za sprostitev v prosti promet. Carinski organi morajo torej izvesti zahtevane preglede in preveriti, ali potrdilo o plovnosti ustreza vzorcu potrdila. Države članice so glede števila opravljenih kontrol navedle različne odgovore. Poleg skupnega števila carinskih kontrol so nekatere države članice zagotovile tudi številke o nadzornih dejavnostih, kot so pregledi dokumentacije, fizični pregledi in revizije po carinjenju. Preglednica 10: Carinske kontrole, opravljene na blagu, uvoženem na podlagi uredbe o plovnosti, za obdobje 2014–2016 Vprašanje 7: Število kontrol Fizični pregledi 97 Pregledi dokumentacije 13 981 Pregledi potrdil 142 Revizije po carinjenju 7 Carinske kontrole (ni določeno) 6 705 Skupaj 20 932 Vir: Odgovori držav članic na vprašalnik. V8: Kakšno je skupno število pobranih dajatev v obravnavanem obdobju z vidika nepravilnega ravnanja gospodarskih subjektov? Večina držav članic ni imela statističnih podatkov o tem in tudi ni odkrila resnih nepravilnosti glede uporabe uredbe o plovnosti. Poročale so, da za preverjanje veljavnosti postopka izvajajo revizije po carinjenju. Najvišji znesek dajatev, ki ga je država članica zbrala po odkritju nepravilnosti, je bil 21 681 EUR. Omeniti je treba, da so se pojavljali primeri, v katerih so carinski organi držav članic zavrnili deklaracije s preferenčno oznako 119, ker so bila potrdila o plovnosti dejansko potrdila o skladnosti, ki očitno niso zajeta v uredbi o plovnosti. Nekatere države članice so v odgovoru navedle še, da njihovi carinski organi poleg carinskih kontrol (pregledov dokumentov ali fizičnih pregledov) vedno zahtevajo certificiranje pošiljk. S tem se zagotovi, da so bili sestavni deli, ki jim je priloženo potrdilo o plovnosti, dejansko vgrajeni v zrakoplove ali uporabljeni zanje. Države članice so sporočile, da bi v primeru nepredložitve potrdila o pošiljki uvedle postopek za pobiranje ustreznih dajatev. V9: Kolikokrat je vaša uprava v obravnavanem obdobju zahtevala izvedensko mnenje predstavnika nacionalnih služb vaših nacionalnih organov letalstva (člen 3)? Odgovori držav članic so pokazali, da če imajo države članice tehten razlog za sum, da so potrdila o plovnosti ponarejena, od predstavnika nacionalnih organov letalstva zahtevajo izvedensko mnenje. Poleg tega so se države članice v več primerih neformalno posvetovale z nacionalnimi organi civilnega letalstva, da bi preverile avtentičnost in točnost potrdil. V10: Kakšno je skupno število ponarejenih potrdil, ki so bila v obravnavanem obdobju odkrita z uporabo člena 3? Nobena od držav članic ni v obravnavanem obdobju odkrila ponarejenih potrdil. Vendar jih je večina prejela izvod potrdila z žigom „VERODOSTOJNA KOPIJA“. V11: Kakšen je bil pri uporabi člena 3 Uredbe povprečen strošek za pridobitev izvedenskega mnenja od vaših nacionalnih organov letalstva?