(6) Podnebne spremembe in z okoljem povezani izzivi, globalizacija, digitalizacija, umetna inteligenca, delo na daljavo, platformno gospodarstvo in demografske spremembe bodo preobrazili evropska gospodarstva in družbe. Unija in njene države članice bi morale sodelovati, da bi učinkovito obravnavale te strukturne dejavnike in po potrebi prilagodile obstoječe sisteme ob priznavanju tesne soodvisnosti gospodarstev in trgov dela držav članic ter s tem povezanih politik. Za to so potrebni usklajeni, ambiciozni in učinkoviti ukrepi politike tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni, in sicer v skladu s PDEU in določbami Unije o ekonomskem upravljanju. Tako ukrepanje bi moralo zajemati spodbujanje trajnostnih naložb, obnovljeno zavezanost reformam, ki se izvajajo v ustreznem zaporedju in pospešujejo gospodarsko rast, ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, spodbujanje produktivnosti, ustreznih delovnih pogojev, socialne in teritorialne kohezije, navzgor usmerjene konvergence in odpornosti ter uresničevanje fiskalne odgovornosti. Združevati bi moralo ukrepe na strani ponudbe in povpraševanja, pri tem pa upoštevati njihove vplive na okolje in zaposlovanje ter socialne učinke.

(6) Podnebne spremembe in z okoljem povezani izzivi, globalizacija, digitalizacija, umetna inteligenca, delo na daljavo, platformno gospodarstvo in demografske spremembe preobražajo evropska gospodarstva in družbe. Delo na daljavo se sicer lahko razume kot premik k boljšemu usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja ter omogoča skupinam delavcev, ki so bile prej izključene, dostop do trgov dela, vendar prinaša tudi nevarnost brisanja meja med delovnim in zasebnim časom, kar lahko negativno vpliva na temeljne pravice delavcev ter njihovo telesno in duševno zdravje. Unija in njene države članice bi morale sodelovati, da bi učinkovito obravnavale te strukturne dejavnike in po potrebi prilagodile obstoječe sisteme ob priznavanju tesne soodvisnosti gospodarstev in trgov dela držav članic ter s tem povezanih politik. Za to so potrebni usklajeni, ambiciozni in učinkoviti ukrepi politike tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni, ki bodo vključevali socialne partnerje, in sicer v skladu s PDEU , evropskim stebrom socialnih pravic in določbami Unije o ekonomskem upravljanju. Tako ukrepanje bi moralo zajemati spodbujanje trajnostnih naložb, obnovljeno zavezanost reformam, ki se izvajajo v ustreznem zaporedju in pospešujejo gospodarsko rast, ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, spodbujanje produktivnosti, dostojnih delovnih pogojev, socialne in teritorialne kohezije, navzgor usmerjene konvergence in odpornosti ter uresničevanje fiskalne in socialne odgovornosti. Združevati bi moralo ukrepe na strani ponudbe in povpraševanja, pri tem pa upoštevati njihove vplive na okolje in zaposlovanje ter socialne učinke. V skladu z izjavo ministrov EU za finance z dne 23. marca 2020, v kateri je bilo napovedano začasno odstopanje od Pakta za stabilnost in rast (v nadaljnjem besedilu: splošna odstopna klavzula), in sporočilom Komisije z dne 2. junija 2021 z naslovom „Usklajevanje ekonomskih politik v letu 2021: premagovanje COVID-19, podpora okrevanju in posodobitev našega gospodarstva“, v katerem je bilo navedeno, da se bo splošna odstopna klavzula še naprej uporabljala v letu 2022 in naj bi se deaktivirala od leta 2023, bi države članice morale v celoti izkoristiti potencial splošne odstopne klavzule za podporo podjetij, ki imajo težave ali niso likvidna, zlasti mikro, malih in srednjih podjetij, da bi zaščitile delovna mesta, plače in delovne pogoje ter vlagale v ljudi in sisteme socialne varnosti. Potencialno tveganje za javne finance, ki ga bo povzročilo podaljšanje, pa tudi morebitne negativne socialne posledice deaktivacije, pričakovane v letu 2023, bi bilo treba oceniti vnaprej.