Predlog SKLEP SVETA o stališču Evropske unije v Skupnem odboru, ustanovljenem na podlagi Sporazuma o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, v zvezi z nadomestitvijo Priloge II o koordinaciji sistemov socialne varnosti k temu Sporazumu /* COM/2011/0671 konč. - 2011/0291 (NLE) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Sporazum o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani je začel veljati 1. junija 2002. Priloga II k temu sporazumu določa koordinacijo sistemov socialne varnosti. V skladu s členom 18 Sporazuma lahko Skupni odbor EU-Švica o prostem pretoku oseb sprejme spremembe k Prilogi II Sporazuma. Člen 2 Sklepa Sveta in Komisije (2002/309/ES, Euratom) glede sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju z dne 4. aprila 2002 o sklenitvi sedmih sporazumov s Švicarsko konfederacijo določa, da Svet na predlog Komisije določi stališče Unije glede takšnih sklepov Skupnega odbora. Za zagotovitev skladne in pravilne uporabe zakonodaje EU ter za preprečitev upravnih in morebitnih pravnih težav mora Priloga II k Sporazumu vsebovati sklicevanja na vso zadevno zakonodajo EU in sklepe Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti. Zato je treba Prilogo II k Sporazumu posodobiti, zlasti da bo vključevala tudi posodobljeni sistem za koordinacijo sistemov socialne varnosti, ki je v Evropski uniji začel veljati 1. maja 2010, tj. Uredbo št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 988/2009, njeno izvedbeno Uredbo št. 987/2009 ter sklepe in priporočila Upravne komisije. Uredbe št. 883/2004, št. 988/2009 in št. 987/2009 vsebujejo navedbo, da veljajo za Švico. Zato je Komisija dne 28. junija 2010 predstavila predlog sklepa Sveta o stališču Unije v Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom. Predlog Komisije je bil pozneje spremenjen, da bi se skliceval na člen 48 PDEU (koordinacija sistemov socialne varnosti), v povezavi z členom 218(9), kot pravno podlago. Svet je svoj sklep sprejel 6. decembra 2010. Sklep Sveta je bil sprejet na podlagi člena 79 PDEU v povezavi s členom 218(9) PDEU. Komisija je z izjavo potrdila, da je člen 48 PDEU pravilna pravna podlaga. Komisija je posebej opozorila, da člen 48 PDEU omogoča, da se pravni red EU na področju socialne varnosti razširi na državljane tretjih držav, in da se zakonodajo EU, zlasti določbe o prostem pretoku delavcev, želi v skladu s cilji in določbami Sporazuma o prostem pretoku oseb razširiti na švicarske državljane v EU. Člen 79 PDEU spada pod Naslov V (Območje svobode, varnosti in pravice) in določa uporabo protokolov št. 21 in 22. Zato Sklep Sveta ne obvezuje Združenega kraljestva, Irske in Danske. Irska in Danska sta se pozneje uskladili s stališčem Unije, Združeno kraljestvo pa ne. Predstavnik EU v Skupnem odboru je Švici predlagal, naj sprejme osnutek sklepa Skupnega odbora na podlagi stališča, ki ga je Svet sprejel v imenu EU in njenih držav članic, vključno z Irsko in Dansko (ki sta se uskladili s stališčem Unije), ne pa tudi v imenu Združenega kraljestva. Združeno kraljestvo je predstavilo svoje posebno stališče. Združeno kraljestvo je predlagalo, da se za Švico in Združeno kraljestvo predpisi o koordinaciji sistemov socialne varnosti ne uporabljajo za ekonomsko neaktivne osebe, za katere od začetka veljavnosti Uredbe št. 883/2004 veljajo predpisi o koordinaciji EU. Z dopisom z dne 2. septembra 2011 je Švica predstavnika EU v Skupnem odboru obvestila, da predlagani sklep Skupnega odbora in predlog Združenega kraljestva v tej obliki zanjo nista sprejemljiva. Švica obžaluje, da EU ni podprla besedila, ki ga je švicarska vlada že sprejela marca 2011. To besedilo je v skladu s prvotnim predlogom Komisije. Poleg tega Švica poudarja, da bi tak pridržek za Združeno kraljestvo sprejela samo, če bi se vključila dodatna odstopanja za neaktivne osebe, ki bi veljala za vse države članice EU. Zaradi zavrnitve Švice mora Svet za revizijo Priloge II sprejeti nov sklep o stališču EU v Skupnem odboru. Predlog za nov sklep Sveta temelji na členu 48 PDEU, v povezavi s členom 218(9) PDEU, ker je Komisija še vedno prepričana, da je to pravilna pravna podlaga. Poleg tega ta predlog upošteva besedilo osnutka sklepa Skupnega odbora, s katerim se je marca 2011 strinjala švicarska vlada in s katerim se lahko najbolje zagotovi enotna in skladna uporaba zakonodaje EU o koordinaciji sistemov socialne varnosti v odnosih med EU in Švico. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA Posodobljena različica Priloge II priloženega predloga je rezultat tehničnih razprav, v katere so bili vključeni strokovnjaki za socialno varnost, zlasti iz švicarske uprave za socialno varnost in iz Evropske unije. Rezultat je bil predložen v informacijo na 318. sestanku Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti 16. decembra 2009, na katerem so delegacije podprle ta predlog. Posodobitev Priloge II k Sporazumu bo poenostavila in posodobila koordinacijo sistemov socialne varnosti med Švico in državami članicami EU, predvsem z vključitvijo nove Uredbe št. 883/2004, kakor je bila spremenjena z uredbama št. 988/2009 in št. 987/2009. To bo imelo pozitiven učinek v primerjavi z obstoječo zakonodajo in bo izboljšalo upravne postopke za vse uporabnike uredb, vključno z nacionalnimi organi za socialno varnost, delodajalci (zlasti majhnimi in srednje velikimi podjetji) ter posameznimi državljani. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA ODDELEK A: NAVEDENI AKTI V zvezi z Uredbo št. 883/2004 so vnosi v prilogah, ki se nanašajo na Švico, utemeljeni na naslednji način: – v zvezi s Prilogo I(I) k Uredbi št. 883/2004 („Predujmi preživnin“) Švica izkorišča možnost, da predujme preživnin izvzame iz uporabe Uredbe št. 883/04 na podlagi posebnega vnosa; – v zvezi s Prilogo I(II) k Uredbi št. 883/2004 („Posebni dodatki ob rojstvu in posvojitvi otroka“) ni nobenih vsebinskih sprememb, zato je ta vnos skladen s sedanjim vnosom v Prilogi II, oddelek II, k Uredbi št. 1408/71); – v zvezi s Prilogo II k Uredbi št. 883/2004 („Določbe konvencij, ki ostanejo v veljavi…“): Ti vnosi, ki so skladni s Prilogo III, dela A in B, k Uredbi št. 1408/71 in se nanašajo na izplačilo denarnih dajatev osebam, ki stalno prebivajo v tretji državi, v tej prilogi niso več navedeni. Državljani EU, ki stalno prebivajo v tretji državi, se lahko sklicujejo na člen 4 Uredbe št. 883/2004, saj se ta določba o enakem obravnavanju ne nanaša več na „stalno prebivališče v EU“ (skladno s členom 3(1), ki je bil spremenjen z Uredbo št. 647/2005). Švica bo morala prenesti pokojnine na podlagi člena 4 Uredbe št. 883/2004 (enako obravnavanje), saj njena nacionalna zakonodaja zagotavlja izplačilo švicarskih pokojnin švicarskim državljanom po vsem svetu. Izboljšane bodo pravice državljanov EU, ki trenutno niso zajeti v dvostranske sporazume, kot so državljani Estonije, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Romunije in Slovaške, saj bo morala Švica zdaj prenašati pokojnine državljanom vseh držav članic EU v tretje države, tako kot jih prenaša švicarskim državljanom. V zvezi z vnosom pod Nemčija-Švica obstajata dve konvenciji, ki sta že navedeni v sedanji Prilogi III k Uredbi št. 1408/71: Konvencija pod točko a) ponuja možnost, da se neaktivni prebivalci Büsingena, ki v Nemčiji niso drugje zavarovani, vključijo v švicarski sistem zdravstvenega zavarovanja (točka i), in delavcem, ki se vrnejo v Nemčijo, omogoča dostop do nemškega zdravstvenega zavarovanja (točka ii). Konvencija pod točko b) se nanaša na zavarovanje za primer brezposelnosti in omogoča obmejnim delavcem iz Büsingena, da pod določenimi pogoji prejemajo dajatev za brezposelnost, kot če bi stalno prebivali v Švici. Člen 8(5) navedene konvencije določa, da mora Nemčija (okrožje Büsingen) k stroškom dejanskih mest pri ukrepih spodbujanja zaposlovanja za delavce, ki so predmet te določbe, prispevati znesek, enakovreden prispevku kantona v skladu s švicarsko zakonodajo. V zvezi z vnosom pod Španija-Švica je to skladno s sedanjim vnosom v Prilogi III k Uredbi št. 1408/71. Vnos se nanaša na španski „Convenio especial“, tj. da se tuji delavci, ki se vrnejo v Španijo, lahko vključijo v španski sistem zdravstvenega zavarovanja, zato ni več potrebno, da so zavarovani kot upokojenci v okviru švicarskega zdravstvenega zavarovanja. V zvezi z vnosom pod Italija-Švica se to nanaša na seštevanje zavarovalnih dob, dopolnjenih v tretjih državah, in omogoča upoštevanje zavarovalnih dob švicarskih ali italijanskih državljanov v tretjih državah zaradi izpolnjevanja pogojev za upravičenost do italijanskih pokojnin (enostranska določba). Vključitev tega vnosa je obvezna, saj Švica ne more uporabiti priporočila P1 z zvezi s sodbo v zadevi Gottardo, ki neposredno temelji na PDEU (prej Pogodba ES). – V zvezi s Prilogo III k Uredbi št. 883/2004 („Omejitev pravic do storitev za družinske člane obmejnega delavca“) ni nobenega vnosa, ki bi se nanašal na Švico. – V zvezi s Prilogo IV k Uredbi št. 883/2004 („Več pravic za upokojence, ki se vrnejo v pristojno državo članico“) je Švica dodana na ta seznam. – V zvezi s prilogami V, VI in VII k Uredbi št. 883/2004 ni nobenega vnosa, ki bi se nanašal na Švico. – V zvezi s Prilogo VIII, del 1, k Uredbi št. 883/2004 („Primeri, v katerih se sorazmerni izračun opusti v skladu s členom 52(4)“) je Švica navedena v zvezi s svojim sistemom, že navedenim v Prilogi IV C k Uredbi št. 1408/71, tj. da je rezultat izračuna pokojnin po švicarski zakonodaji v skladu s členom 52(1)(a) dajatev, ki je enaka ali višja od sorazmerne dajatve, izračunane v skladu s členom 52(1)(b). – V zvezi s Prilogo VIII, del 2, k Uredbi št. 883/2004 („Primeri, v katerih se uporablja člen 52(5)“) so naštete švicarske pokojnine za starost, preživele osebe in invalidnost v okviru zakonskega sistema poklicnega zavarovanja. Ta sistem je zdaj naveden v Prilogi IV C k Uredbi št. 1408/71. Ta sistem je naveden v delu 2 Priloge VIII k Uredbi št. 883/2004, saj se njene pokojnine izračunajo na podlagi zbranih in kapitaliziranih individualnih prihrankov, torej časovna obdobja ne vplivajo na izračun. – V zvezi s Prilogo IX, del II, k Uredbi št. 883/2004 („Dajatve iz člena 54(2)(b) Uredbe, katerih višina se določa glede na fiktivno dobo, ki naj bi bila dopolnjena med datumom, ko je nastopil zavarovalni primer, in poznejšim datumom“) obstaja vnos glede švicarskih pokojnin za preživele osebe in invalidnost v okviru zakonskega sistema poklicnega zavarovanja. Ta vnos je skladen s sedanjim vnosom v Prilogi IV D, del 2, Uredbe št. 1408/71. – V zvezi s Prilogo X k Uredbi št. 883/2004 („Posebne denarne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki“) so vnosi št. 1, 2 in 3 skladni s sedanjimi vnosi v Prilogi IIa. Vendar je ob upoštevanju, da so bili ti vnosi vstavljeni, preden so bila z Uredbo št. 647/2005 uvedena strožja merila iz Priloge IIa k Uredbi št. 1408/71 (ki so skladna z merili iz Priloge X k Uredbi št. 883/2004), zaradi ohranitve vnosov v Prilogo X nujno, da so ti vnosi skladni z zahtevami iz Priloge X. V tem smislu se lahko ti vnosi utemeljijo na naslednji način: V zvezi z vnosom št. 1, ki se nanaša na dodatne dajatve (Zvezni zakon o dodatnih dajatvah z dne 19. marca 1965) in podobne dajatve, predvidene v zakonodaji kantona: glede na Uredbo št. 883/2004 je švicarska delegacija zaprosila, da se na seznamu posebnih denarnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki, ohranijo dodatne dajatve, kakor so navedene v sedanji Prilogi IIa k Uredbi št. 1408/71, z naslednjo utemeljitvijo: 1. Opis dajatve Kar zadeva zvezne dajatve, se te dajatve dodelijo, kadar pokojnina za starost, invalidnost ali preživele osebe ne zadostuje za pokritje osnovnih potreb. Vlagatelj je do dajatev upravičen, če: – prejema minimalni dohodek, ki je določen za pokritje osnovnih potreb (bivanje, zdravstveno zavarovanje, hrana), – je upravičen do pokojnine za starost, invalidnost ali preživele osebe, – prebivajo in imajo stalno prebivališče v Švici. Višina dajatev je enaka razliki med določenim minimalnim dohodkom in dejanskim dohodkom osebe (pokojnine, dohodki partnerja, premoženje). Dajatve se financirajo izključno iz splošnih davkov Konfederacije in kantonov. Višine minimalnega dohodka trenutno znašajo: – samske osebe: 18 720 CHF na leto, – par: 28 080 CHF na leto. Kar zadeva dajatve kantona, lahko kantoni dodelijo podobne dodatne dajatve k pokojninam za starost, invalidnost ali preživele osebe, ki dopolnjujejo dodatne dajatve na zvezni ravni. Takšen vzporedni sistem dodatnih dajatev k pokojninam za starost, invalidnost ali preživele osebe trenutno izvaja osem kantonov. Praviloma mora oseba že prejemati dodatno dajatev na zvezni ravni, da bi bila lahko upravičena do dajatev na ravni kantona. 2. Uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki Dodatne dajatve Federacije in kantonov izpolnjujejo vsa potrebna merila za uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki v skladu s členom 70(2) Uredbe št. 883/2004, ob upoštevanju vse ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije v zvezi s posebnimi dajatvami, za katere se ne plačujejo prispevki: (a) spadajo med posebne dajatve (mešanega tipa): na eni strani imajo značilnosti socialne varnosti, saj imajo zadevne osebe do njih jasno določeno zakonito pravico. Dopolnjujejo pokojnine, da se zagotovi minimalen preživninski dohodek, zato se povezujejo z osnovnimi pokojninami in starostnimi ali invalidskimi tveganji. Na drugi strani pa imajo značilnosti socialne pomoči, saj se dodelijo samo upokojencem, katerih skupni dohodek ne dosega zakonsko določenega minimuma. Tesno so povezane s socialno-ekonomskim položajem v Švici, saj ustrezajo minimalnim osnovnim potrebam v Švici. Te dajatve niso odvisne od delovne dobe ali dobe plačevanja prispevkov; (b) za te dajatve se ne plačujejo prispevki: financirajo se izključno iz davkov in niso odvisne od nobenih prispevkov. V zvezi z vnosom št. 2, ki se nanaša na pokojnine v primeru težkih socialnih razmer v okviru invalidskega zavarovanja (člen 28, pododstavek 1a Zveznega zakona o invalidskem zavarovanju z dne 19. junija 1959, kakor je bil spremenjen 7. oktobra 1994), je švicarska delegacija zahtevala, da se ta vnos ohrani v enaki obliki, kakor je naveden v sedanji Prilogi IIa k Uredbi št. 1408/7, iz naslednjih razlogov: 1. Opis dajatve Pokojnina v primeru težkih socialnih razmer je bila ukinjena 1. januarja 2004. Nadomestile so jo dodatne dajatve, vendar se v nekaterih primerih še vedno dodeli na podlagi prehodnih pravil (trenutno okoli 500 upravičencem), zato jo je treba vključiti v Prilogo X Uredbe št. 883/04. Pokojnina v primeru težkih socialnih razmer je dodatni znesek, ki se dodeli osebam s pravico do prejemanja četrtine invalidske pokojnine (stopnja invalidnosti med 40 % in 49 %), katerim težke osebne razmere ne omogočajo dostojnega minimalnega preživninskega dohodka („primeri težkih socialnih razmer“). Dodatek za težke socialne razmere ustreza četrtini pokojnine. To pomeni, da bo upravičenec prejel znesek, enak polovici pokojnine. Pokojnina v primeru težkih socialnih razmer se izplačuje samo v Švici. Vlagatelji so do dajatev upravičeni, če: – so upravičeni do invalidske pokojnine, – trpijo pomanjkanje zadostnih sredstev, – prebivajo in imajo stalno prebivališče v Švici. 2. Uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki Invalidska pokojnina v primeru težkih socialnih razmer izpolnjuje vsa potrebna merila za uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki v skladu s členom 70(2) Uredbe št. 883/2004 ob upoštevanju vse ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije v zvezi s posebnimi dajatvami, za katere se ne plačujejo prispevki, in ob sklicevanju na sodbo Sodišča z dne 29. aprila 2004 v zadevi Skalka, C-160/02: (a) spada med posebne dajatve (mešanega tipa): na eni strani ima značilnosti socialne varnosti, saj imajo zadevne osebe do nje jasno določeno zakonito pravico. Dopolnjujejo običajne pokojnine, da se zagotovi minimalni preživninski dohodek. Povezuje se z osnovnimi invalidskimi pokojninami in tveganjem za invalidnost. Na drugi strani pa ima značilnosti socialne pomoči, saj se dodeli samo upokojencem v težkih ekonomskih razmerah. Tesno je povezana s socialno-ekonomskim položajem v Švici, saj njen znesek temelji na osnovni pokojnini. Te dajatve niso odvisne od delovne dobe ali dobe plačevanja prispevkov; (b) za to dajatev se ne plačujejo prispevki, saj se financira iz davkov in ni odvisna od prispevkov. V zvezi z vnosom št. 3, ki se nanaša na mešane dajatve v primeru brezposelnosti, za katere se ne plačujejo prispevki, kakor določa zakonodaja kantona, iz naslednjih razlogov: 1. Opis dajatve Take dodatke je uvedlo osem kantonov: mesto Basel, Ženeva, Jura, Neuchâtel, Schaffhausen, Tessin, Uri in Zug. Te dajatve se dodelijo iskalcem zaposlitve, ki nimajo več pravice do zvezne dajatve za brezposelnost, da se omogoči njihova ponovna vključitev na trg dela, s čimer se izognejo socialni pomoči in socialni izključenosti. Vlagatelji so do dajatev upravičeni, če: – prejemajo minimalni dohodek, kakor ga je določil kanton, – niso upravičeni do drugih zveznih dajatev za brezposelnost, – iščejo zaposlitev in so na razpolago za delo, – prebivajo in imajo stalno prebivališče v kantonu. Vrste dajatev so: dnevna nadomestila in/ali nadomestila za različne ukrepe ponovne vključitve na trg dela (usposabljanja itd.). Financirajo se izključno iz davkov. 2. Uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki Te dajatve kantona, namenjene iskalcem zaposlitve, izpolnjujejo vsa potrebna merila za uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki v skladu s členom 70(2) Uredbe št. 883/2004, ob upoštevanju vse ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije v zvezi s posebnimi dajatvami, za katere se ne plačujejo prispevki: (a) spadajo med posebne dajatve (mešanega tipa): na eni strani imajo značilnosti socialne varnosti, saj imajo zadevne osebe do njih jasno določeno zakonito pravico. Predvidene so kot dodatek k zveznim dajatvam za brezposelnost za zagotovitev minimalnega dohodka in se jasno povezujejo s tveganjem za brezposelnost. Na drugi strani pa imajo značilnosti socialne pomoči, saj se dodelijo samo iskalcem zaposlitve, katerih skupni dohodek ne dosega zakonsko določenega minimuma. Tesno so povezane s socialno-ekonomskim položajem v Švici, saj so odvisne od minimalnega dohodka v kantonu stalnega prebivališča in se nanašajo na lokalni trg dela. Te dajatve niso odvisne od dob plačevanja prispevkov; (b) za te dajatve se ne plačujejo prispevki: financirajo se izključno iz davkov in niso odvisne od nobenih prispevkov. V zvezi z vnosom št. 4, ki se nanaša na izredne invalidske pokojnine za mlade invalidne osebe, za katere se ne plačujejo prispevki (člen 39 Zveznega zakona o invalidskem zavarovanju z dne 19. junija 1959), je Švica utemeljila vnos na naslednji način: ob upoštevanju Uredbe št. 883/2004, ki bo veljala tudi za neaktivne osebe, je švicarska delegacija zahtevala vključitev izrednih pokojnin za neaktivne invalidne osebe na seznam posebnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki, na podlagi naslednje utemeljitve: 1. Opis dajatve Za upravičenost do običajne švicarske invalidske pokojnine se zahteva, da je zavarovana oseba plačevala prispevke najmanj zadnja tri leta v času nezmožnosti za delo (invalidnost). Osebe, ki so invalidne od rojstva ali otroštva, ne morejo izpolnjevati tega pogoja, saj so bile nezmožne za delo, preden so dosegle starost, od katere se obračunajo prispevki. Te osebe so upravičene do posebne dajatve, ki ustreza znesku minimalne običajne invalidske pokojnine. Dajatev se dodeli osebam, starejšim od 18 let, pod pogojem, da živijo v Švici. Ker se ta dajatev ne izračuna na podlagi prispevkov, se imenuje „izredna invalidska pokojnina“. 2. Uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki Izredna invalidska pokojnina izpolnjuje vsa potrebna merila za uvrstitev med posebne dajatve, za katere se ne plačujejo prispevki v skladu s členom 4(2a) Uredbe št. 1408/71, ob upoštevanju vse ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije o posebnih dajatvah, za katere se ne plačujejo prispevki: (a) spada med hibridne dajatve (mešanega tipa): na eni strani ima značilnosti socialne varnosti, saj imajo zadevne osebe do nje jasno določeno zakonito pravico in pokriva tveganje za invalidnost. Na drugi strani pa se približuje socialni pomoči v smislu, da ni odvisna od delovne dobe ali dobe plačevanja prispevkov, njen namen pa je zadostiti potrebam in zagotoviti minimalni preživninski dohodek socialno prikrajšani skupini (mlade invalidne osebe); (b) spada med posebne dajatve: je nadomestni dodatek, namenjen tistim, ki ne izpolnjujejo pogojev za zavarovanje, potrebnih za pridobitev običajne invalidske pokojnine. Tesno se povezuje s socialno-ekonomskim položajem v Švici, saj ustreza minimalni pokojnini v Švici; (c) za to dajatev se ne plačujejo prispevki: ne financira se iz prispevkov. Zvezna vlada nosi celotne stroške te dajatve. V zadevi Kersbergen-Lap in Dams-Schipper, C-154/05, je Sodišče Evropske unije ugotovilo, da je nizozemska dajatev Wajong posebna dajatev, za katero se ne plačujejo prispevki. Sodišče Evropske unije je enako razsodilo tudi v zadevi Hendrix, C-287/05. Enako kot švicarska izredna invalidska pokojnina tudi nizozemska dajatev Wajong omogoča izplačilo dajatve mladim osebam, ki so dolgotrajno nezmožne za delo, vendar ne izpolnjujejo pogojev za pridobitev običajne invalidske pokojnine. Da ne bi ustvarili manj ugodnega položaja v primerjavi s sedanjim stanjem, se vnos, ki ga je predlagala Švica, omeji na osebe, za katere se pred nastopom njihove nezmožnosti za delo ni uporabljala švicarska zakonodaja na podlagi dejavnosti kot zaposlena (npr. pripravnik) ali samozaposlena oseba. – V zvezi s Prilogo XI k Uredbi št. 883/2004 („Posebne določbe za uporabo zakonodaje držav članic“): – v zvezi z vnosoma št. 1 in 2 je Švica svoje predloge utemeljila na naslednji način: Švica predlaga, da se ohranita vnosa v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71 v zvezi z vključitvijo v švicarsko prostovoljno pokojninsko zavarovanje (točka 1) in prostovoljno zavarovanje po prenehanju obveznega zavarovanja (točka 2) za osebe, ki živijo zunaj ozemeljskega območja Sporazuma o prostem pretoku oseb med Švico in EU. Ta vnosa se vstavita v Prilogo XI k Uredbi št. 883/2004. Utemeljitev teh vnosov: v zvezi z vnosom št. 1 (Prostovoljno zavarovanje): Državljani Švice in držav članic EU lahko neobvezno zaprosijo za vključitev v švicarske sisteme zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost. Ker se prostovoljno zavarovanje delno financira iz državnih prihodkov Švice, se lahko vanj vključijo samo osebe, ki so tesno povezane s Švico. Zato morajo biti te osebe, preden lahko zaprosijo za vključitev, pet let zavarovane v okviru švicarskega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost. Ta zahteva velja tudi za švicarske državljane in državljane EU, ki prebivajo zunaj ozemeljskega območja Sporazuma o prostem pretoku oseb. V zvezi z vnosom št. 2 (Zavarovanje po prenehanju obveznega zavarovanja, če oseba opravlja delo za švicarskega delodajalca v tujini): Osebe, ki opravljajo delo za švicarskega delodajalca v tujini, lahko še naprej plačujejo prispevke v okviru sistemov zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost. Vendar mora delodajalec, ki bo plačal polovico prispevkov, privoliti v ta dogovor. Ker se zavarovanje po prenehanju obveznega zavarovanja delno financira iz državnih prihodkov Švice, se lahko vanj vključijo samo osebe, ki so tesno povezane s Švico. Zato morajo biti te osebe, preden lahko zaprosijo za vključitev, pet let zavarovane v okviru švicarskega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost. Ta zahteva velja tudi za švicarske državljane in državljane EU, ki prebivajo zunaj ozemeljskega območja Sporazuma o prostem pretoku oseb. V zvezi z vnosom št. 3 je to skladno z obstoječim vnosom št. 3 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71. Ta možnost daje več pravic delavcem migrantom in njihovim družinskim članom. Za to pravico so zaprosili delavci migranti, saj se lahko tako izognejo plačevanju višjih prispevkov za zdravstveno varstvo v Švici v primerjavi z njihovo zadevno državo članico. V zvezi z vnosom št. 4 Švica predlaga, da se ta vnos ohrani, saj ustreza točki 3a Priloge VI k Uredbi št. 1408/71 glede nepoklicnih nesreč. Ta vnos se vstavi v Prilogo XI k Uredbi št. 883/2004. Osebe, ki delajo v Švici in živijo v Avstriji, Nemčiji, Franciji ali Italiji, se lahko odločijo, da se bodo za primer bolezni zavarovale v svoji državi stalnega prebivališča in ne v Švici (zavrnitev; točka 3(b) Priloge VI, Švica, k Uredbi št. 1408/71). V takih primerih lahko nastopi sočasna odgovornost v primeru nepoklicnih nesreč med švicarsko nezgodno zavarovalnico in zdravstveno zavarovalnico v državi stalnega prebivališča. Dejansko se nepoklicne nesreče po švicarski zakonodaji obravnavajo kot poklicne nesreče in poklicne bolezni, medtem ko se po zakonodaji zadevnih držav članic EU obravnavajo kot zdravstvene storitve. Določiti je treba jasna pravila o razdelitvi stroškov. V zvezi z vnosom št. 5 je to skladno z obstoječim vnosom št. 3b v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71. Nanaša se na primer, ko se je oseba, ki dela v Švici in prebiva v drugi državi članici, odločila, da se zavaruje v državi stalnega prebivališča. V tem primeru ta vnos zagotavlja uporabo člena 19 Uredbe št. 883/2004, zato da zadevna oseba lahko prejme potrebno medicinsko oskrbo med začasnim bivanjem v Švici (ki ni finančno pristojna). Besedilo je bilo dopolnjeno tako, da vključuje tudi družinske člane. Vnosa št. 4 in 6 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71 nista več potrebna, saj te primere pokrivata člena 18 in 27(2) Uredbe št. 883/2004. V zvezi z vnosom št. 6 je to skladno s sedanjim vnosom št. 5 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71. Skladno s členom 62(1) nove izvedbene uredbe št. 987/2009 določa, da bo pristojna ustanova dejanski znesek, izkazan v evidencah navedene ustanove, povrnila ustanovi, ki je zagotovila dajatve v Švici. Enako velja tudi za dajatve, zagotovljene v Švici osebam, ki so se odločile, da se zavarujejo v državi stalnega prebivališča, v skladu z vnosom št. 3(a) v Prilogi XI. V zvezi z vnosom št. 7 je to skladno s sedanjim vnosom št. 7 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71, zato Švica predlaga, da se ohrani točka 7 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71 glede denarnih dajatev za primer bolezni. V Švici zavarovanje za denarne dajatve za primer bolezni ni obvezno. Vsak, ki je v Švici zavarovan za zdravstvene storitve, se lahko vključi v ta dodatni sistem zavarovanja. Zavarovanci lahko po svoji volji kadarkoli izberejo drugo zavarovalnico. V tem primeru se lahko zgodi, da nova zavarovalnica ne upošteva plačila za tveganja in bolezni, ki so obstajala že pred vključitvijo osebe v zavarovanje. Če pa je bila zadevna oseba prisiljena spremeniti zavarovalnico zaradi nove zaposlitve ali selitve v kraj, v katerem prejšnja zavarovalnica ne posluje, jo mora nova zavarovalnica sprejeti brez nadaljnjih omejitev. V takih primerih mora prejšnja zavarovalnica izdati potrdilo, ki dokazuje, da sprememba zavarovalnice ni bila prostovoljna. Ta dokument, ki je veljaven tri mesece, je za novo zavarovalnico zavezujoč. Dokler prejšnja zavarovalnica ne izstavi potrdila zavarovancu, je še vedno pristojna za vse denarne dajatve, ki jih nova zavarovalnica ne pokriva. Če je bila oseba prej zavarovana pri ustanovi v državi članici EU, ne more pridobiti potrdila, ki bi dokazovalo, da so pogoji za vključitev izpolnjeni brez pridržkov. Zaradi zaščite takih oseb se upoštevajo prejšnja obdobja zdravstvenega zavarovanja v drugi državi članici, nepokrivanje že obstoječe bolezni ali tveganja pa ni izvzeto iz kritja. Kot velja v Švici, je treba tudi v tem primeru skleniti zavarovanje z novo ustanovo,najpozneje v treh mesecih. Točka 8 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71 se ne prenese v Prilogo XI k Uredbi št. 883/2004. V Švici je zavarovalno kritje odvisno bodisi od stalnega prebivališča bodisi pridobitne dejavnosti v Švici. Osebe, ki ne živijo v Švici (npr. obmejni delavci) in so opustile pridobitno dejavnost zaradi bolezni ali nesreče, niso več zavarovane in ne morejo več plačevati prispevkov. Če so te osebe delale v Švici manj kot eno leto, niso upravičene do invalidske pokojnine, saj ne izpolnjujejo minimalne dobe plačevanja prispevkov. Do konca leta 2007 je minimalna doba plačevanja prispevkov znašala samo eno leto. Da bi lahko nekdanji obmejni delavci dopolnili to minimalno dobo plačevanja prispevkov, jih točka 8 v Prilogi VI zavezuje, da morajo plačevati prispevke v švicarski sistem pokojninskega zavarovanja eno leto od nastopa nezmožnosti za delo, če se zanje ne uporablja zakonodaja druge države članice na podlagi nove dejavnosti. S 1. januarjem 2008 je bila minimalna doba plačevanja prispevkov za švicarske invalidske pokojnine zvišana na tri leta, zato je ta vnos nepotreben. Ni več upravičeno, da bi bila oseba še naprej zavarovana in da bi se jo prisililo plačevati prispevke, saj to dodatno leto v številnih primerih nima nobenega vpliva na upravičenost in ni v skladu s pravili pristojnosti, določenimi v Prilogi II k Uredbi št. 883/2004. V zvezi z vnosom št. 8 je ta vnos skladen z vnosom št. 9 v Prilogi VI k Uredbi št. 1408/71, utemeljen pa je na naslednji način: v skladu s švicarsko zakonodajo o invalidskem zavarovanju se rehabilitacijski ukrepi odobrijo samo v času zavarovanja zadevne osebe. Zavarovalno kritje je odvisno bodisi od stalnega prebivališča bodisi pridobitne dejavnosti v Švici. Osebe, ki ne živijo v Švici (npr. obmejni delavci) in so opustile pridobitno dejavnost zaradi bolezni ali nesreče, niso več zavarovane. Vnos v Prilogi XI zagotavlja, da lahko te osebe še vedno koristijo rehabilitacijske ukrepe, čeprav Švica ni več pristojna država. To se v glavnem nanaša na poklicne ukrepe usposabljanja, ki zagotavljajo, da se lahko ta oseba vrne nazaj na delo. Neprekinjenost zavarovanja med trajanjem ukrepov lahko zadevni osebi prav tako omogoči, da doseže minimalno zavarovalno dobo za invalidsko pokojnino, če je potrebno. Obstoječi vnos je bil spremenjen, saj so bili primeri, v katerih se ta določba uporablja, natančneje opredeljeni. Vključeval bo samo obdobje takoj po prekinitvi zaposlitve v Švici, zato je bilo vstavljeno besedilo „do začetka izplačevanja invalidske pokojnine“, kar pomeni, da upokojenci ne bodo upravičeni do teh dajatev. V zvezi z uporabo Uredbe št. 987/2009 so vnosi v prilogah, ki se nanašajo na Švico, utemeljeni na naslednji način: – v zvezi s Prilogo 1 k Uredbi št. 987/2009 („Izvedbene določbe za dvostranske sporazume…“) so navedeni dvostranski dogovori s Francijo in Italijo o določitvi posebnih postopkov za povračilo dajatev za zdravstveno varstvo, – v zvezi s Prilogama 3 in 5 k Uredbi št. 987/2009 ni nobenih vnosov, ki bi se nanašali na Švico. ODDELEK B: AKTI, KI JIH POGODBENICE USTREZNO UPOŠTEVAJO Ta oddelek vsebuje nov sveženj sklepov, ki ga je sprejela Upravna komisija za koordinacijo sistemov socialne varnosti. ODDELEK C: AKTI, S KATERIMI SE POGODBENICE SEZNANIJO Ta oddelek vsebuje sveženj priporočil, ki ga je sprejela Upravna komisija za koordinacijo sistemov socialne varnosti. PROTOKOL V zvezi s Protokolom k Prilogi II obravnava 3 vprašanja: prvič, v zvezi z zavarovanjem za primer brezposelnosti za delavce, ki imajo švicarsko dovoljenje za prebivanje za obdobje manj kot eno leto, je bila ta točka posodobljena v zvezi z državljani EU-8 in EU-2, za katere se še naprej uporablja sedanji sistem povračil. Ta sistem povračil se uporablja za državljane EU-8 do 30. aprila 2011, glej sedanjo točko 4 Protokola k Prilogi II Sporazuma med EU in Švico, za državljane EU-2 pa do 31. maja 2016, glej točko 5 Priloge II Protokola k Sporazumu med EU in Švico glede sodelovanja Bolgarije in Romunije; drugič, v zvezi s švicarskimi dodatki za osebe, ki potrebujejo pomoč (Zvezni zakon o invalidskem zavarovanju z dne 19. junija 1959 (LAI) ter Zvezni zakon o pokojninah za starost in preživele osebe z dne 20. decembra 1946 (LAVS), kakor je bil spremenjen 8. oktobra 1999), se ti dodatki ne morejo vključiti v Prilogo X k Uredbi št. 883/2004, saj ne izpolnjujejo bolj omejevalnih pogojev, kakor so določeni z Uredbo št. 647/2005. Vendar ob upoštevanju, da je bilo nekaj let pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 647/2005 dogovorjeno, da se ta dajatev vključi na seznam Priloge IIa k Uredbi št. 1408/71, in da Švica zahteva ohranitev sedanjega stanja za to dajatev s sklicevanjem na statično naravo Sporazuma, ter glede na to, da Švica na splošno priznava strožje zahteve v zvezi s Prilogo X k Uredbi št. 883/2004, neizvoz te dajatve obravnava ločena točka v Protokolu k temu Sporazumu; tretjič, v zvezi z vnosom o dajatvah v okviru sistema poklicnega zavarovanja glede pokojnin za starost, preživele osebe in invalidnost: ta prehodna ureditev je bila ukinjena 31. maja 2007, pet let po začetku veljavnosti Sporazuma. Vendar je možno, da obstajajo stari primeri, ki jih zajema ta ureditev (osebe, ki so zapustile Švico pred 31. majem 2007, vendar še niso zaprosile za dajatev), zato se ta vnos ohrani. V tem smislu je bil člen 3(1) prilagojen („državljani nekaterih držav članic“), saj se prehodne ureditve, ki se nanašajo na zavarovanje za primer brezposelnosti za osebe, ki imajo švicarsko dovoljenje za prebivanje z veljavnostjo manj kot eno leto, uporabljajo samo za državljane držav članic EU-8 in EU-2; glej protokole o širitvi: Protokol z dne 26. oktobra 2004 k Sporazumu (UL L 89, 28.3.2006, str. 30) in Protokol z dne 27. maja 2008 (UL L 124, 20.5.2009, str. 53). Člen 3(1) je bil prilagojen tudi zaradi dopolnitve in uvaja sklic na Protokol v točkah, ki so bile že navedene v tem protokolu, v zvezi s švicarskimi dodatki za osebe, ki potrebujejo pomoč, ter v zvezi z dajatvami v okviru sistema poklicnega zavarovanja. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog nima nobenih posledic za proračun EU. 2011/0291 (NLE) Predlog SKLEP SVETA o stališču Evropske unije v Skupnem odboru, ustanovljenem na podlagi Sporazuma o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, v zvezi z nadomestitvijo Priloge II o koordinaciji sistemov socialne varnosti k temu Sporazumu SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 48 v povezavi s členom 218(9) Pogodbe, ob upoštevanju Sklepa 2002/309/ES, Euratom Sveta in Komisije glede sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju z dne 4. aprila 2002 o sklenitvi sedmih sporazumov s Švicarsko konfederacijo[1], in zlasti člena 2 Sklepa, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) Sporazum o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je začel veljati 1. junija 2002. (2) Člen 18 Sporazuma določa, da lahko Skupni odbor na podlagi sklepa sprejme spremembe Sporazuma, med drugim tudi spremembe Priloge II k Sporazumu, ki ureja koordinacijo sistemov socialne varnosti. (3) Za zagotovitev skladne in pravilne uporabe zakonodaje EU ter za preprečitev upravnih in morebitnih pravnih težav je treba Prilogo II k Sporazumu spremeniti, da bo vključevala tudi nove zakonodajne akte Unije, na katere se Sporazum zdaj ne sklicuje. (4) Zaradi jasnosti in racionalnosti je treba Prilogo II in protokol k tej prilogi kodificirati – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Stališče Unije v Skupnem odboru, ki je bil ustanovljen s členom 14 Sporazuma z dne 21. junija 1999 o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, temelji na osnutku Sklepa Skupnega odbora, kakor je naveden v Prilogi I k temu sklepu. Člen 2 Izjava, navedena v Prilogi II k temu sklepu, je potrjena in jo bo v imenu Unije podal Skupni odbor ob sprejetju svojega sklepa iz člena 1. V Bruslju, Za Svet Predsednik PRILOGA I Osnutek SKLEP št. …/… SKUPNEGA ODBORA ustanovljenega na podlagi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani o prostem pretoku oseb z dne …….. ki nadomešča Prilogo II k Sporazumu o koordinaciji sistemov socialne varnosti SKUPNI ODBOR JE – ob upoštevanju Sporazuma o prostem pretoku oseb z dne 21. junija 1999 med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani (v nadaljevanju: Sporazum), in zlasti člena 18 Sporazuma, ob upoštevanju naslednjega: (1) Sporazum je bil podpisan 21. junija 1999 in je začel veljati 1. junija 2002. (2) Prilogo II k Sporazumu o koordinaciji sistemov socialne varnosti je treba posodobiti, da se upošteva nove pravne akte Evropske unije, zlasti Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti[2] in ukrepov, sprejetih za izvajanje te uredbe. (3) Uredba (ES) št. 883/2004 je nadomestila Uredbo Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti[3]. (4) Zaradi jasnosti in racionalnosti je treba Prilogo II in Protokol k tej Prilogi združiti v pravno zavezujoči prečiščeni različici. (5) Priloga II k Sporazumu se ohrani skladno z razvojem ustreznih pravnih aktov Evropske unije – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Priloga II k Sporazumu o prostem pretoku oseb med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) se nadomesti s prilogo temu sklepu. Člen 2 Sklep je sestavljen v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer so besedila v vseh teh jezikih enako verodostojna. Člen 3 Sklep začne veljati na dan po njegovem sprejetju. V …., dne …. Za skupni odbor Predsednik Sekretarja PRILOGA „PRILOGA II Koordinacija sistemov socialne varnosti Člen 1 (1) Pogodbenici se dogovorita, da bosta v zvezi s koordinacijo sistemov socialne varnosti med seboj uporabljali akte Evropske unije, ki so navedeni in spremenjeni v oddelku A te priloge, oziroma pravila, enakovredna takim aktom. (2) Pojem „država(-e) članica(-e)“, ki ga vsebujejo akti iz oddelka A te priloge, se razume tako, da poleg držav, ki jih zajemajo ustrezni akti Evropske unije, vključuje tudi Švico. Člen 2 (1) Za namene uporabe določb te priloge bosta pogodbenici ustrezno upoštevali akte Evropske unije, ki so navedeni v oddelku B te priloge. (2) Za namene uporabe določb te priloge se bosta pogodbenici seznanili z akti Evropske unije, ki so navedeni v oddelku C te priloge. Člen 3 (1) Posebne določbe, ki se nanašajo na prehodne ureditve v zvezi z zavarovanjem za primer brezposelnosti za državljane nekaterih držav članic EU, ki imajo švicarsko dovoljenje za prebivanje z veljavnostjo manj kot eno leto, v zvezi s švicarskimi dodatki za osebe, ki potrebujejo pomoč, in v zvezi z dajatvami v okviru sistema poklicnega zavarovanja glede pokojnin za starost, preživele osebe in invalidnost, so opredeljene v protokolu k tej prilogi. (2) Protokol je sestavni del te priloge. ODDELEK A: NAVEDENI AKTI 1. Uredba (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti[4] (UL L 166, 30.4.2004), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 988/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti in določitvi vsebine njenih prilog[5] Za namene tega sporazuma se Uredba (ES) št. 883/2004 prilagodi na naslednji način: a) oddelku I Priloge I se doda: „Švica Zakonodaja kantona v zvezi s predujmi preživnin na podlagi člena 131, odstavek 2, in člena 293, odstavek 2, Zveznega civilnega zakona.“ b) oddelku I Priloge I se doda: „Švica Dodatki ob rojstvu in posvojitvi otroka v skladu z ustrezno zakonodajo kantona, ki temeljijo na členu 3, odstavek 2, Zveznega zakona o družinskih dodatkih.“ c) Prilogi II se doda: „Nemčija-Švica a) Konvencija o socialni varnosti z dne 25. februarja 1964, kakor je bila spremenjena z dopolnilnima konvencijama št. 1 z dne 9. septembra 1975 in št. 2 z dne 2. marca 1989: i) točka 9b, odstavek 1, št. 1–4 Končnega protokola (veljavna zakonodaja in pravica do zdravstvenih storitev za prebivalce nemške eksklave Büsingen); ii) točka 9e, odstavek 1(b), prvi, drugi in četrti stavek Končnega protokola (dostop do prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja v Nemčiji s premestitvijo v Nemčiji). b) Konvencija o zavarovanju za primer brezposelnosti z dne 20. oktobra 1982, kakor je bila spremenjena z Dodatnim protokolom z dne 22. decembra 1992: i) člen 8(5), Nemčija (okrožje Büsingen) k stroškom dejanskih mest pri ukrepih spodbujanja zaposlovanja za delavce, ki so predmet te določbe, prispeva znesek, enakovreden prispevku kantona v skladu s švicarsko zakonodajo. Španija-Švica Točka 17 Končnega protokola h Konvenciji o socialni varnosti z dne 13. oktobra 1969, kakor je bila spremenjena z Dopolnilno konvencijo z dne 11. junija 1982. Osebe, ki so zavarovane v okviru španskega sistema zavarovanja, so na podlagi te določbe izvzete iz zahteve po vključitvi v švicarski sistem zdravstvenega zavarovanja. Italija-Švica Člen 9(1) Konvencije o socialni varnosti z dne 14. decembra 1962, kakor je bil spremenjen z Dopolnilno konvencijo št. 1 z dne 18. decembra 1963, Dopolnilnim sporazumom z dne 4. julija 1969, Dodatnim protokolom z dne 25. februarja 1974 in Dopolnilnim sporazumom št. 2 z dne 2. aprila 1980.“ d) Prilogi IV se doda: „Švica“ e) delu 1 Priloge VIII se doda: „Švica Vsi zahtevki za starostne pokojnine, pokojnine preživelih oseb in invalidske pokojnine v okviru osnovnega zavarovanja (Zvezni zakon o zavarovanju za starost in preživele osebe ter Zvezni zakon o invalidskem zavarovanju) kot tudi zakonske starostne pokojnine v okviru zakonskega sistema poklicnega zavarovanja (Zvezni zakon o sistemu poklicnega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost).“ f) delu 2 Priloge VIII se doda: „Švica Pokojnine za starost, preživele osebe in invalidnost v okviru zakonskega sistema poklicnega zavarovanja (Zvezni zakon o sistemu poklicnega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost).“ g) delu II Priloge IX se doda: „Švica Pokojnine za preživele osebe in invalidnost v okviru zakonskega sistema poklicnega zavarovanja (Zvezni zakon o sistemu poklicnega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost).“ h) Prilogi X se doda: „1. Dodatne dajatve (Zvezni zakon o dodatnih dajatvah z dne 19. marca 1965) in podobne dajatve, ki jih predvideva zakonodaja kantona. 2. Pokojnine v primeru težkih socialnih razmer v okviru invalidskega zavarovanja (člen 28, pododstavek 1a Zveznega zakona o invalidskem zavarovanju z dne 19. junija 1959, kakor je bil spremenjen 7. oktobra 1994). 3. Mešane dajatve v primeru brezposelnosti, za katere se ne plačujejo prispevki, kakor predpisuje zakonodaja kantona. 4. Izredne invalidske pokojnine, za katere se ne plačujejo prispevki, namenjene invalidnim osebam (člen 39 Zveznega zakona o invalidskem zavarovanju z dne 19. junija 1959), za katere se pred nastopom njihove nezmožnosti za delo ni uporabljala švicarska zakonodaja na podlagi dejavnosti kot zaposlena ali samozaposlena oseba.“ i) Prilogi XI se doda: „Švica 1. Člen 2 Zveznega zakona o zavarovanju za starost in preživele osebe in člen 1 Zveznega zakona o invalidskem zavarovanju, ki urejata prostovoljno zavarovanje v teh zavarovalnih panogah za švicarske državljane s stalnim prebivališčem v državah, ki niso predmet tega sporazuma, se uporabljata za osebe, ki ne prebivajo v Švici in so državljani drugih držav, za katere se uporablja ta sporazum, ter za begunce in osebe brez državljanstva, ki prebivajo na ozemlju teh držav, pri čemer so bile te osebe vključene v sistem prostovoljnega zavarovanja najpozneje eno leto po datumu, ko niso bile več krite z zavarovanjem za starost, preživele osebe ali invalidnost po neprekinjeni zavarovalni dobi najmanj petih let. 2. Kadar oseba ni več zavarovana v okviru švicarskega zavarovanja za starost, preživele osebe in invalidnost po neprekinjeni zavarovalni dobi najmanj petih let, ima še vedno pravico do nadaljnjega zavarovanja ob soglasju delodajalca, če v državi, za katero se ta sporazum ne uporablja, dela za delodajalca iz Švice in če predloži vlogo v ta namen v šestih mesecih od datuma prekinitve zavarovanja. 3. Obvezno zavarovanje v okviru švicarskega zdravstvenega zavarovanja in možne izjeme (a) Švicarske pravne določbe, ki urejajo obvezno zdravstveno zavarovanje, se uporabljajo za naslednje osebe, ki nimajo stalnega prebivališča v Švici: (i) osebe, za katere se uporabljajo švicarske pravne določbe iz naslova II Uredbe; (ii) osebe, za katere bo Švica nosila stroške dajatev v skladu s členi 24, 25, 26 Uredbe; (iii) osebe, ki prejemajo švicarske dajatve iz naslova zavarovanja za primer brezposelnosti; (iv) družinski člani oseb, navedenih pod (i) in (iii), kot tudi zaposlenih ali samozaposlenih oseb, ki stalno prebivajo v Švici in so zavarovane v okviru švicarskega sistema zdravstvenega zavarovanja, razen če ti družinski člani prebivajo v eni od naslednjih držav: Danska, Španija, Madžarska, Portugalska, Švedska ali Združeno kraljestvo; (v) družinski člani oseb, navedenih pod (i) in (iii), ali upokojenca, ki stalno prebiva v Švici in je zavarovan v okviru švicarskega sistema zdravstvenega zavarovanja, razen če ti družinski člani prebivajo v eni od naslednjih držav: Danska, Portugalska, Švedska ali Združeno kraljestvo. Kot družinski člani se štejejo tiste osebe, ki so opredeljene kot družinski člani po zakonodaji države stalnega prebivališča. (b) Osebe, navedene pod (a), so lahko na podlagi zahtevka oproščene obveznega zavarovanja, če in v kolikor stalno prebivajo v eni od naslednjih držav in lahko dokažejo, da so upravičene do kritja v primeru bolezni: Nemčija, Francija, Italija, Avstrija in, za osebe, navedene pod (a) (iv) in (v), Finska, ter za osebe, navedene pod (a)(ii), Portugalska. Ta zahtevek (aa) mora biti predložen v treh mesecih od datuma začetka veljavnosti obveznosti sklenitve zavarovanja v Švici. Če je v utemeljenih primerih zahtevek predložen po tem roku, oprostitev začne veljati po nastopu obveznosti zavarovanja. (bb) velja za vse družinske člane, ki prebivajo v isti državi. 4. Kadar je oseba, za katero se uporabljajo švicarske pravne določbe iz naslova II Uredbe, na podlagi uporabe člena 3(b) predmet pravnih določb druge države članice, ki je vključena v ta sporazum, za namene zavarovanja za primer bolezni, potem si stroške teh storitev za nepoklicne nesreče enakomerno delita švicarska zavarovalnica za poklicne in nepoklicne nesreče ter poklicne bolezni ter pristojna ustanova zdravstvenega zavarovanja, če ima oseba pravico do storitev obeh ustanov. Švicarska zavarovalnica za poklicne in nepoklicne nesreče ter poklicne bolezni bo v primeru poklicnih nesreč, nesreč na poti v službo ali poklicnih bolezni nosila vse stroške, četudi je oseba upravičena do dajatev s strani organa zdravstvenega zavarovanja v državi stalnega prebivališča. 5. Osebe, ki v Švici delajo, vendar v tej državi ne prebivajo, in imajo zakonsko zavarovalno kritje v svoji državi stalnega prebivališča v skladu s točko 3(b), pa tudi njihovi družinski člani, lahko med začasnim bivanjem v Švici koristijo določbe člena 19 Uredbe. 6. Za uporabo členov 18, 19, 20 in 27 Uredbe v Švici bo pristojna zavarovalnica krila vse zaračunane stroške. 7. Obdobja zavarovanja za dnevna nadomestila, dopolnjena v okviru zavarovalnega sistema druge države, za katero se uporablja ta sporazum, se upoštevajo zaradi zmanjšanja ali zvišanja morebitne rezerve zavarovanja za dnevna nadomestila v primeru materinstva ali bolezni, če se oseba zavaruje pri švicarski zavarovalnici v treh mesecih od prenehanja zavarovalnega kritja v drugi državi. 8. Kadar je oseba, ki je bila redno zaposlena ali samozaposlena v Švici in je s svojo dejavnostjo pokrivala svoje življenjske potrebe, morala zaradi nezgode ali bolezni svojo dejavnost opustiti in zanjo ne velja več švicarska zakonodaja o invalidskem zavarovanju, se šteje, da je ta oseba zavarovana s tem zavarovanjem za pridobitev pravice do rehabilitacijskih ukrepov do začetka izplačevanja invalidske pokojnine in za obdobje izvajanja teh ukrepov, pod pogojem da ni začela opravljati nove dejavnosti zunaj Švice. 2. Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti[6] Za namene tega sporazuma se Uredba (ES) št. 987/2009 prilagodi na naslednji način: a) Prilogi 1 se doda: „Dogovor med Švico in Francijo z dne 26. oktobra 2004 o določitvi posebnih postopkov za povračilo dajatev zdravstvenega varstva Dogovor med Švico in Italijo z dne 17. novembra 2005 o določitvi posebnih postopkov za povračilo dajatev zdravstvenega varstva“ 3. Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 592/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008[7] in pri sklicih nanjo v uredbah (ES) št. 883/2004 ali št. 987/2009 oziroma kadar so se zadevni primeri zgodili v preteklosti. 4. Uredba Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca 1972 o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 120/2009 z dne 9. februarja 2009[8] ter pri sklicih nanjo v uredbah (ES) št. 883/2004 ali št. 987/2009 oziroma kadar so se zadevni primeri zgodili v preteklosti. 5. 398 L 49 Direktiva Sveta 98/49/ES z dne 29. junija 1998[9] o zaščiti pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja zaposlenih in samozaposlenih oseb, ki se gibljejo v Skupnosti. ODDELEK B: AKTI, KI JIH POGODBENICE USTREZNO UPOŠTEVAJO (1) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. A1 z dne 12. junija 2009 o vzpostavitvi dialoga in spravnega postopka v zvezi z veljavnostjo dokumentov, določitvi zakonodaje, ki se uporablja, ter dodeljevanju dajatev v skladu z Uredbo (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta[10]. (2) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. A2 z dne 12. junija 2009 o razlagi člena 12 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z zakonodajo, ki se uporablja za napotene delavce in samozaposlene delavce, ki začasno opravljajo delo zunaj pristojne države[11]. (3) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. A3 z dne 17. decembra 2009 o seštevanju neprekinjenih dob napotitve, dopolnjenih v okviru uredb št. 1408/71 in št. 883/2004[12]. (4) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. E1 z dne 12. junija 2009 o praktičnih pravilih za prehodno obdobje za izmenjavo podatkov po elektronski poti iz člena 4 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[13]. (5) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. F1 z dne 12. junija 2009 o razlagi člena 68 Uredbe (ES) št. 883/2004 v zvezi s prednostnimi pravili v primeru prekrivanja družinskih dajatev[14]. (6) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H1 z dne 12. junija 2009 o okviru za prehod z uredb Sveta (EGS) št. 1408/71 in (EGS) št. 574/72 na uredbi (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta ter uporabi sklepov in priporočil Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti[15]. (7) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H2 z dne 12. junija 2009 o metodah dela in sestavi Tehnične komisije za obdelavo podatkov Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti[16]. (8) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H3 z dne 15. oktobra 2009 o datumu, ki se upošteva pri določanju menjalnih tečajev iz člena 90 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[17]. (9) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H4 z dne 22. decembra 2009 o sestavi in načinih dela Revizijskega odbora Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti[18]. (10) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. H5 z dne 18. marca 2010 o sodelovanju v boju proti goljufijam in napakam v okviru Uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 o koordinaciji sistemov socialne varnosti[19]. (11) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. P1 z dne 12. junija 2009 o razlagi člena 50(4), člena 58 in člena 87(5) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta za dodelitev dajatev za invalidnost, starost in preživele osebe[20]. (12) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S1 z dne 12. junija 2009 o evropski kartici zdravstvenega sodelovanja[21]. (13) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S2 z dne 12. junija 2009 o tehničnih specifikacijah evropske kartice zdravstvenega zavarovanja[22]. (14) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S3 z dne 12. junija 2009 o določitvi storitev, ki jih zajemata člena 19(1) in 27(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta ter člen 25(A)(3) Uredbe (EC) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[23]. (15) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S4 z dne 2. oktobra 2009 o postopkih povračil za izvajanje členov 35 in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta[24]. (16) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S5 z dne 2. oktobra 2009 o razlagi pojma „storitve“ po členu 1(va) Uredbe (ES) št. 883/2004 za bolezen ali materinstvo v skladu s členi 17, 19, 20, 22, 24(1), 25, 26, 27(1), (3), (4) in (5), 28, 34 ter 36(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004 ter o izračunu zneskov za povračilo v skladu s členi 62, 63 in 64 Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[25]. (17) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S6 z dne 22. decembra 2009 o prijavi v državi članici stalnega prebivališča v skladu s členom 24 Uredbe (ES) št. 987/2009 in pripravi seznamov iz člena 64(4) Uredbe (ES) št. 987/2009[26]. (18) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. S7 z dne 22. decembra 2009 o prehodu z uredb (EGS) št. 1408/71 in (EGS) št. 574/72 na uredbi (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 ter uporabi postopkov za povračilo[27]. (19) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. U1 z dne 12. junija 2009 o členu 54(3) Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s povečanjem dajatve za brezposelnost za odvisne družinske člane[28]. (20) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. U2 z dne 12. junija 2009 o področju uporabe člena 65(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta o pravici do dajatev za brezposelnost popolnoma brezposelnih oseb, ki niso obmejni delavci in ki so med zadnjim obdobjem zaposlitve ali samozaposlitve stalno prebivale na ozemlju države članice, ki ni pristojna država članica[29]. (21) Sklep Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. U3 z dne 12. junija 2009 o obsegu pojma „delna brezposelnost“, ki se uporablja za brezposelne osebe iz člena 65(1) Uredbe (ES) št. 883/2004[30]. ODDELEK C: AKTI, S KATERIMI SE POGODBENICE SEZNANIJO 1 Priporočilo Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. U1 z dne 12. junija 2009 o zakonodaji, ki se uporablja za brezposelne osebe, ki opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost s krajšim delovnim časom v državi članici, ki ni država stalnega prebivališča[31]. 2 Priporočilo Upravne komisije za koordinacijo sistemov socialne varnosti št. U2 z dne 12. junija 2009 o uporabi člena 64(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 za brezposelne osebe, ki spremljajo zakonce ali partnerje, ki opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost v državi članici, ki ni pristojna država[32]. PROTOKOL K PRILOGI II K SPORAZUMU I. Zavarovanje za primer brezposelnosti Naslednji dogovori se uporabljajo za delavce, ki so državljani Češke republike, Republike Estonije, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike, do 30. aprila 2011 in za delavce, ki so državljani Republike Bolgarije in Romunije, do 31. maja 2016. 1. Naslednja pravila se uporabljajo v zvezi z zavarovanjem za primer brezposelnosti za delavce, ki imajo dovoljenje za prebivanje z veljavnostjo manj kot eno leto. 1.1 Samo delavci, ki so plačali prispevke v Švici za minimalno obdobje, ki ga predpisuje Zvezni zakon o zavarovanju za primer brezposelnosti in nadomestilih za insolventnost (loi fédérale sur l'assurance-chômage obligatoire et l'indemnité en cas d'insolvabilité - LACI)[33], in ki poleg tega izpolnjujejo druge pogoje za upravičenost do dajatve za brezposelnost, imajo pravico do prejemanja take dajatve na podlagi zavarovanja za primer brezposelnosti pod zakonsko določenimi pogoji. 1.2 Del prispevkov, ki se obračunajo za delavce, katerih obdobje plačevanja prispevkov je prekratko, da bi omogočalo pridobitev pravice do dajatve za brezposelnost v Švici pod 1.1, se povrne njihovim državam izvora v skladu z določbami 1.3, kar prispeva k stroškom dajatev, ki se tem delavcem zagotovijo v primeru popolne brezposelnosti; ti delavci potem niso upravičeni do dajatve v primeru popolne brezposelnosti v Švici. Upravičeni pa so do dodatkov za slabe vremenske razmere in v primeru insolventnosti delodajalca. Dajatve v primeru popolne brezposelnosti izplača država izvora pod pogojem, da so zadevni delavci na razpolago za delo. Zavarovalne dobe, dopolnjene v Švici, se upoštevajo na enak način, kot če bi bile dopolnjene v državi izvora. 1.3 Del prispevkov, ki se obračunajo za delavce, navedene pod 1.2, se povrne na letni ravni v skladu z naslednjimi določbami: a) skupni prispevki teh delavcev se izračunajo po posameznih državah na podlagi letnega števila zaposlenih delavcev in povprečnih letnih prispevkov, ki so bili plačani za vsakega delavca (prispevki delodajalca in prispevki za zaposlenega); b) od tako izračunanega zneska se del, ki ustreza sorazmernemu deležu, izraženemu v obliki dajatve za brezposelnost kot odstotek vseh dodatkov, navedenih pod 1.2, povrne državam izvora delavcev, del pa zadrži Švica kot rezervo za poznejše dajatve[34]; c) Švica na letni osnovi predloži izjavo, ki dokazuje povračilo prispevkov. Če države izvora tako zahtevajo, pri tem navede tudi osnove za izračun in povrnjene zneske. Države izvora vsako leto obvestijo Švico o številu prejemnikov dajatve za brezposelnost, kakor je navedeno pod 1.2. 2. Če določena država članica, na katero se nanaša ta dogovor, naleti na težave zaradi izteka dogovorov za povračilo prispevkov oziroma če ima Švica težave pri dogovorih glede seštevanja dob, lahko katera koli pogodbenica zadevo naslovi na Skupni odbor. II. Dodatki za osebe, ki potrebujejo pomoč Dodatki za osebe, ki potrebujejo pomoč, dodeljeni v skladu s švicarskim Zveznim zakonom o zavarovanju za invalidnost z dne 19. junija 1959 (LAI) ter v skladu z Zveznim zakonom o pokojninah za starost in preživele osebe z dne 20. decembra 1946 (LAVS), kakor je bil spremenjen 8. oktobra 1999, se zagotovijo samo, če zadevna oseba stalno prebiva v Švici. III. Sistem poklicnega zavarovanja, ki se nanaša na pokojnine za starost, preživele osebe in invalidnost Ne glede na člen 10(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 se pridobljena dajatev, zagotovljena na podlagi Zveznega zakona o prostem prehodu znotraj sistema poklicnega zavarovanja glede pokojnin za starost, preživele osebe in invalidnost (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) z dne 17. decembra 1993, izplača na zahtevo zaposlene ali samozaposlene osebe, ki namerava za stalno zapustiti Švico in za katero se v skladu z naslovom II Uredbe ne bo več uporabljala švicarska zakonodaja, pod pogojem, da Švico zapusti v petih letih od začetka veljavnosti tega sporazuma.“ PRILOGA II IZJAVA o izjavi o sodelovanju Švice v komisijah Upravna komisija za socialno varnost delavcev migrantov iz druge alinee izjave o sodelovanju Švice v komisijah (UL L 114, 30.4.2002, str. 72) se je v skladu s členom 71 Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta preimenovala v Upravno komisijo za koordinacijo sistemov socialne varnosti. [1] UL L 114, 30.4.2002, str. 1. [2] UL L 166, 30.4.2004, str. 1. [3] UL L 149, 5.7.1971, str. 2. [4] UL L 166, 30.4.2004, str. 1. [5] UL L 284, 30.10.2009, str. 43. [6] UL L 284, 30.10.2009, str. 1. [7] UL L 177, 4.7.2008, str. 1. [8] UL L 39, 10.2.2009, str. 29. [9] UL L 209, 25.7.1998, str. 46. [10] UL C 106, 24.4.2010, str. 1. [11] UL C 106, 24.4.2010, str. 5. [12] UL C 149, 8.6.2010, str. 3. [13] UL C 106, 24.4.2010, str. 9. [14] UL C 106, 24.4.2010, str. 11. [15] UL C 106, 24.4.2010, str. 13. [16] UL C 106, 24.4.2010, str. 17. [17] UL C 106, 24.4.2010, str. 56. [18] UL C 107, 27.4.2010, str. 3. [19] UL C 149, 8.6.2010, str. 5. [20] UL C 106, 24.4.2010, str. 21. [21] UL C 106, 24.4.2010, str. 23. [22] UL C 106, 24.4.2010, str. 26. [23] UL C 106, 24.4.2010, str. 40. [24] UL C 106, 24.4.2010, str. 52. [25] UL C 106, 24.4.2010, str. 54. [26] UL C 107, 27.4.2010, str. 6. [27] UL C 107, 27.4.2010, str. 8. [28] UL C 106, 24.4.2010, str. 42. [29] UL C 106, 24.4.2010, str. 43. [30] UL C 106, 24.4.2010, str. 45. [31] UL C 106, 24.4.2010, str. 49. [32] UL C 106, 24.4.2010, str. 51. [33] Trenutno 12 mesecev. [34] Povrnjeni prispevki za delavce, ki bodo uveljavljali svojo pravico do dajatve za brezposelnost v Švici, potem ko so prispevke plačevali najmanj 12 mesecev – v več obdobjih prebivanja – v obdobju dveh let.