2.

meni, da morajo politike dejavne socialne vključitve odločilno vplivati na izkoreninjenje revščine in socialne izključenosti glede zaposlenih oseb („zaposleni, ki živijo na pragu revščine“) in oseb, ki niso zaposlene; se strinja s Komisijo, da bi moral celovitejši pristop k dejavni vključitvi temeljiti na naslednjih skupnih načelih: a) dovolj visoka dohodkovna podpora, s katero bi preprečili socialno izključenost: države članice morajo v skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti opredeliti sheme minimalnega dohodka, s tem povezane ugodnosti in socialno pomoč, ki morajo biti lahko dostopne in zagotavljati zadostne vire ter strateški načrt za politike dejavne vključitve za rešitev ljudi iz revščine in preprečevanje socialne izključenosti, pri čemer je treba upoštevati, da politike dejavne vključitve vključujejo večjo enakost sistemov socialnega varstva in zagotavljajo ustrezne podporne ukrepe (npr. rehabilitacijo, usposabljanje, svetovanje, varstvo otrok, stanovanja, jezikovno usposabljanje za migrante, podporne storitve), da bi ljudem omogočili dostojno življenje; b) povezava z vključujočim trgom dela: politike dejavne vključitve morajo stremeti k oblikovanju stabilne in varne visokokakovostne zaposlitve, k izboljšanju privlačnosti delovnih mest, ustvarjanju kakovostnih delovnih mest in spodbujanju kakovosti pri zaposlovanju, zagotavljanju visoke ravni zdravja in varnosti pri delu, povečevanju produktivnosti in dejavne podpore za najbolj prikrajšanje, zagotavljanju posebnih podpornih ukrepov in storitev za spremljanje ljudi do zaposlitve in spodbujanje ohranjanja zaposlitve, razvijanju podjetniških dejavnosti in zagotavljanju pomoči pri iskanju zaposlitve, k zagotavljanju visokokakovostne izobrazbe, poklicnega usposabljanja, nadaljnjega usposabljanja in vseživljenjskega učenja, osebnega svetovanja, posebne pomoči in subvencioniranega zaposlovanja za ranljive skupine, kot so delavci invalidi; c) povezava do boljšega dostopa do kakovostnih storitev: treba je okrepiti dostopnost, cenovno dostopnost, odprtost, preglednost, univerzalnost in kakovost temeljnih storitev (socialno varstvo, storitve splošnega (gospodarskega) interesa), da bi spodbudili socialno in ozemeljsko kohezijo, zagotavljali temeljne človekove pravice in dostojno življenje, predvsem za ranljive in prikrajšane družbene skupine, kot so invalidi, starejši, enostarševske družine in velike družine, ter storitve načrtovati na način, pri katerem so upoštevane potrebe različnih skupin; treba se je izogniti nadaljnji privatizaciji javnih služb in služb socialnega skrbstva, razen če so vsem državljanom zagotovljene cenovna dostopnost, kakovost in dostopnost; d) vključevanje načel enakosti med spoloma, nediskriminacije in dejavne udeležbe: politike dejavne vključitve morajo zagotavljati spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami in prispevati k odpravljanju vseh oblik diskriminacije v vseh vidikih zgoraj omenjene dejavne socialne vključitve; aktivno sodelovanje: dobro upravljanje, udeležbo in vključevanje vseh ustreznih akterjev je treba spodbujati z neposrednim vključevanjem oseb, ki so jih prizadeli revščina in socialna izključenost ter neenakost tako na nacionalni kot na evropski ravni – ter zlasti ljudi, ki živijo v skrajni revščini – ter tudi socialnih partnerjev in nevladnih organizacij v razvoj, upravljanje, izvajanje in ocenjevanje strategij;