EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 15.12.2021 COM(2021) 804 final 2021/0424(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o notranjem trgu obnovljivih plinov, zemeljskega plina in vodika

(prenovitev) {SEC(2021) 431 final} - {SWD(2021) 455 final} - {SWD(2021) 456 final} - {SWD(2021) 457 final} - {SWD(2021) 458 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji 1.1 Uvod Evropska unija si je zastavila ambiciozen cilj, da bo do leta 2050 postala prva podnebno nevtralna celina. Da bi to dosegla, so se države članice in Evropski parlament v evropskih podnebnih pravilih dogovorili, da bodo do leta 2030 emisije toplogrednih plinov zmanjšali za vsaj 55 %. Da bi dosegli te cilje in hkrati prispevali h konkurenčnosti, gospodarski rasti in ustvarjanju delovnih mest, je potrebna sistemska sprememba energetskega sistema: zmanjšati moramo uporabo fosilnih goriv, tudi fosilnega plina, in uporabljati več obnovljivih virov energije. Zato moramo danes zasnovati ambiciozen prehod plinskega sektorja na nizkoogljične pline in pline iz obnovljivih virov. Fosilni plin predstavlja približno 95 % plinastih goriv, ki se danes porabijo v EU. Plinasta goriva danes predstavljajo okrog 22 % celotne porabe energije v EU, vključno s približno 20 % proizvodnje električne energije v EU in 39 % proizvodnje toplote. V skladu z ustreznimi scenariji, uporabljenimi v oceni učinka načrta za podnebne cilje, bi delež plinastih goriv v skupni porabi energije v EU leta 2050 znašal približno 20 %. Plinasta goriva bodo imela pomembno vlogo v mešanici energetskih virov do leta 2050, kar bo zahtevalo razogljičenje plinskega sektorja s pomočjo zasnove konkurenčnih trgov razogljičenega plina, ki bo usmerjena v prihodnost. Čeprav le malo prispevajo k sedanji mešanici energetskih virov v EU, bi bioplin, biometan, obnovljivi in nizkoogljični vodik ter sintetični metan (ki vsi spadajo med obnovljive in nizkoogljične pline) predstavljali približno 2/3 plinastih goriv v mešanici energetskih virov za leto 2050, preostanek pa bi predstavljal fosilni plin s CCS/U (zajem, shranjevanje in uporaba ogljika). Tudi ta pobuda je del svežnja „Pripravljeni na 55“. Zajema zasnovo trga plinov, vključno z vodikom. Odpravila bo obstoječe regulativne ovire in ustvarila pogoje, v katerih bo to potekalo na stroškovno učinkovit način. To je pomemben del prehoda na integriran energetski sistem, ki na najmanjšo možno mero zmanjšuje stroške prehoda na podnebno nevtralnost, zlasti za odjemalce, in odpira nove priložnosti za zmanjšanje njihovih računov za energijo in dejavno udeležbo na trgu. Vodik naj bi se uporabljal predvsem na področjih, kjer elektrifikacija ni mogoča, vključno z današnjo energetsko intenzivno industrijo (npr. rafinerije, proizvodnja gnojil in jekla) ter nekaterimi sektorji prevoza s težkimi vozili (pomorski promet, letalstvo, težka vozila za prevoz na dolge razdalje). Za sprostitev celotnega potenciala tega nosilca energije je treba razviti posebno vodikovo infrastrukturo pri različnih vrstah končne rabe. Cilj spodbujanja obnovljivih in nizkoogljičnih plinov je razogljičenje teh sektorjev, povečanje prožnosti elektroenergetskega sistema s tehnologijami „power-to-x“, krepitev zanesljivosti oskrbe z zmanjšanjem odvisnosti od uvoza zemeljskega plina ter omogočanje shranjevanja (in proizvodnje) električne energije. S tem se omogoča povezovanje različnih gospodarskih sektorjev v povezavi z drugimi oblikami shranjevanja in prožnosti, kot so baterije in prilagajanje odjema. To bo tudi v podporo lastni proizvodnji in pametni uporabi distribuirane oskrbe z energijo ter bo prispevalo k večji krepitvi moči odjemalcev. Odjemalci potrebujejo tudi jasne in lahko dostopne informacije, ki jim bodo pomagale spremeniti vzorce porabe energije in preiti na obnovljive in nizkoogljične rešitve, podobno kot na trgu električne energije. Medtem ko si prizadevamo za čim večji delež vodika iz obnovljivih virov od leta 2030 naprej, so lahko kratkoročno in srednjeročno pomembne druge oblike nizkoogljičnih plinov, zlasti nizkoogljičnega vodika, predvsem za hitro zmanjšanje emisij iz obstoječe proizvodnje vodika ter podporo vzporednemu in prihodnjemu uvajanju obnovljivega vodika. V skladu s strategijo EU za vodik bi morala proizvodnja vodika iz obnovljivih virov v EU do leta 2024 doseči 1 milijon ton, do leta 2030 pa 10 milijonov ton. Od takrat bi bilo treba vodik iz obnovljivih virov uporabljati v velikem obsegu in z njim nadomestiti nizkoogljični vodik. Za učinkovit in trajnosten razvoj obnovljivih in nizkoogljičnih plinov ter trga vodika je treba prilagoditi tržni okvir, in sicer zato, ker se obnovljivi in nizkoogljični plini danes soočajo z regulativnimi ovirami za dostop do trga in omrežja, zaradi katerih so v slabšem položaju v primerjavi z zemeljskim plinom. Poleg tega so za vzpostavitev trga razogljičenega plina in prispevek k energetskemu prehodu potrebni bistveno večji deleži obnovljivih virov energije v integriranem energetskem sistemu z dejavno udeležbo odjemalcev na konkurenčnih trgih. To bi moralo odjemalcem omogočiti, da izkoristijo dostopne cene, dobre standarde storitev in učinkovito izbiro ponudb, ki odražajo tehnološki razvoj. Uvajanje različnih vrst obnovljivih in nizkoogljičnih plinov se bo verjetno pojavilo vzporedno in se bo po pričakovanjih razvijalo različno hitro po vsej EU: ·infrastruktura, ki temelji na vodiku, bo postopoma dopolnjevala omrežje za zemeljski plin; ·infrastruktura za plin, v kateri bodo fosilni plin postopoma nadomestili drugi viri metana. Poleg tega nas dogodki v zvezi z naraščajočimi cenami energije opozarjajo, da je odpornost evropskega energetskega sistema vse pomembnejša, saj energetski sistem EU vključuje več decentralizirane energije iz obnovljivih virov, fosilna goriva pa se postopoma opuščajo. Ureditev zanesljivosti oskrbe in pripravljenosti na tveganja v plinskem sektorju mora biti primerna za prehod na čisto energijo. V sporočilu Komisije „Spopadanje z naraščajočimi cenami energije (nabor orodij za ukrepanje in podporo)“ je poudarjen medsebojni vpliv zanesljivosti oskrbe, optimalne uporabe skladiščnih zmogljivosti in nihanj cen energije. 1.2 Cilji predloga Namen te pobude je olajšati prodor obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v energetski sistem, kar bo omogočilo prehod z zemeljskega plina, tako da bodo ti novi plini odigrali svojo potrebno vlogo pri doseganju cilja podnebne nevtralnosti EU do leta 2050. V nadaljevanju so navedena področja, ki so obravnavana v tem okviru. Nizka stopnja vključenosti odjemalcev in zaščite na maloprodajnem trgu okolju prijaznega plina. Da bi novi plini lahko v celoti odigrali svojo vlogo pri energetskem prehodu, bi morala pravila maloprodajnega trga odjemalcem omogočiti, da se odločijo za obnovljive vire energije in nizkoogljične možnosti. Vendar zdaj ni tako. Prav tako ni skupne terminologije in sistema certificiranja EU za goriva in pline z nizkimi emisijami ogljika. Poleg tega je na maloprodajnih trgih plina opaziti koncentracijo trga ter nizke stopnje vstopanja na trg in inovacij. To odjemalcem preprečuje, da bi imeli koristi od konkurence, tako da bi sprejemali nizkoogljične odločitve. Da bi odjemalci lahko sprejemali trajnostne energetske odločitve, potrebujejo dovolj informacij o svoji porabi energije in njenem izvoru ter učinkovita orodja za sodelovanje na trgu. Poleg tega bi morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za zaščito ranljivih in energijsko revnih odjemalcev. Trg razogljičenega plina bi se smel razvijati le tako, da ga bodo lahko ti odjemalci v celoti izkoristili in da bodo zadovoljene potrebe vseh generacij, od mladih do starejših. Infrastruktura za vodik in trg vodika. V sedanjem regulativnem okviru za nosilce plinaste energije ni rešeno vprašanje uvedbe vodika kot neodvisnega nosilca energije po posebnih vodikovih omrežjih. Na ravni EU ni pravil o naložbah v omrežja na podlagi tarif ali o lastništvu in obratovanju posebnih vodikovih omrežij. Poleg tega ni usklajenih pravil o kakovosti (čistega) vodika. Zato obstajajo ovire za razvoj stroškovno učinkovite čezmejne infrastrukture za vodik in konkurenčnega trga vodika, kar je predpogoj za uvajanje proizvodnje in porabe vodika. Namen tega predloga je odpraviti te pomanjkljivosti. V njem je tudi predlog za sistem terminologije in certificiranja nizkoogljičnega vodika in nizkoogljičnih goriv.

Obnovljivi in nizkoogljični plini v obstoječi plinski infrastrukturi in trgih ter energetska varnost. Obnovljivi in nizkoogljični plini danes predstavljajo majhen delež v mešanici virov energije EU. Ključni predpogoj za sprostitev njihovega potenciala je dostop do veleprodajnega trga plina, tj. virtualnih trgovalnih točk. Z odpravo stroškov čezmejnega trgovanja s temi plini in lažjim povezovanjem proizvodnih obratov se bo izboljšala tudi gospodarska upravičenost. Razlike v parametrih kakovosti plina in količini vodika, primešanega sistemu zemeljskega plina, lahko vplivajo na zasnovo plinske infrastrukture, vrste končne rabe in čezmejno interoperabilnost sistemov, kar lahko povzroči razdrobljenost notranjega trga. Toda sedanja pravila za kakovost plina niso primerna za soočanje s prihodnjim razvojem. Kar zadeva UZP, bi lahko odprava preostalih ovir v zvezi z dostopom do terminalov za UZP odprla pot za uvoz obnovljivih in nizkoogljičnih plinov iz tujine in tako pomagala pri razogljičenju trga plina v EU. Nazadnje, za ohranitev in krepitev odpornosti v prehodu so potrebne ustrezne ureditve zanesljivosti oskrbe. Načrtovanje omrežja Kot je navedeno v strategiji Komisije za povezovanje energetskega sistema, je usklajeno načrtovanje in obratovanje celotnega energetskega sistema EU z različnimi nosilci energije, infrastrukturo in sektorji porabe predpogoj za doseganje podnebnih ciljev do leta 2050. Sedanje sheme in prakse za načrtovanje omrežij so pomanjkljive, saj obstajajo neskladja med desetletnim načrtom za razvoj omrežja na ravni EU in nacionalnimi načrti za razvoj omrežja. Boljša povezava med desetletnim načrtom za razvoj omrežja in nacionalnimi načrti za razvoj omrežja bi omogočila nadnacionalno izmenjavo informacij o uporabi prenosnih sistemov. Zanesljivost oskrbe in skladiščenje. Evropski svet je v odziv na znatno zvišanje cen energije na ravni EU jeseni 2021 pozval Komisijo, da hitro razmisli o srednje- in dolgoročnih ukrepih za večjo odpornost energetskega sistema EU, vključno z ukrepi za večjo zanesljivost oskrbe. Kot prispevek k pravočasnemu odzivu na to krizo in morebitno novo krizo na ravni Unije ta predlog vključuje posebne ukrepe za izboljšanje sodelovanja in odpornosti, zlasti za zagotovitev učinkovitejše in bolj usklajene uporabe sistemov skladiščenja in ureditve operativne solidarnosti. Ukrepi so namenjeni pravočasni krepitvi odpornosti energetskega sistema EU na prihodnje pretrese. Zajemajo ukrepe iz te uredbe in Uredbe (EU) 2017/1938 o zanesljivosti oskrbe s plinom. Da bi zagotovili usklajen odziv, so ukrepi za zanesljivost oskrbe sestavni del tega zakonodajnega predloga in niso predlagani kot ločen zakonodajni predlog. Kot je navedeno v sporočilu o cenah energije z dne 13. oktobra 2021 z naslovom „Spopadanje z naraščajočimi cenami energije: nabor orodij za ukrepanje in podporo“, je usklajevanje zanesljivosti oskrbe ključnega pomena za odpornost na prihodnje pretrese. Predlagani ukrepi od držav članic zahtevajo, da izrecno vključijo skladiščenje v svoje ocene tveganja glede zanesljivosti oskrbe na regionalni ravni, vključno s tveganji v zvezi z nadzorom skladiščenja s strani subjektov iz tretjih držav. Države članice bi morale razmisliti o ukrepih za shranjevanje preko regionalnega sodelovanja v primeru neodpravljenih tveganj. V predlogu so opredeljeni pogoji, ki omogočajo uporabo prostovoljnih skupnih naročil za strateške zaloge plina, ki bi se uporabile v izrednih razmerah. Uvedeni so tudi ukrepi za boljšo preglednost in dostop do skladišč, odpravljanje tveganj za kibernetsko varnost na področju plina ter lažje dvostranske solidarnostne dogovore med državami članicami v primeru krize. Komisija spodbuja države članice, da brez odlašanja nadaljujejo solidarnostne dogovore, tako da bodo gospodinjstva tudi v hudi krizi prejela plin, ki ga potrebujejo. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Predlagana pobuda je tesno povezana z zakonodajnimi predlogi v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“ za izvajanje evropskega zelenega dogovora in jih dopolnjuje, med njimi zlasti s predlogi, navedenimi v nadaljevanju. Revidirana direktiva o energiji iz obnovljivih virov (prenovljena direktiva o energiji iz obnovljivih virov), ki je glavni instrument EU za spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov. Njen cilj je pospešiti prodor energije iz obnovljivih virov, med drugim tudi plinov iz obnovljivih virov, v energetski sistem. S predlagano spremembo se povečuje cilj glede obnovljivih virov v mešanici energetskih virov EU na 40 %, z dodatnimi cilji pa se spodbuja uporaba obnovljivih goriv, kot je obnovljivi vodik v industriji in prometu. V zvezi s to pobudo prenovljena direktiva o energiji iz obnovljivih virov opredeljuje vodik iz obnovljivih virov kot „goriva iz obnovljivih virov nebiološkega izvora“ in „biomasna goriva“, pri katerih so emisije toplogrednih plinov za 70 % manjše kot pri fosilnih gorivih, in določa posebne podcilje za porabo obnovljivega vodika (50 % skupne porabe vodika za energijo in surovine v industriji do leta 2030 in 2,6 % energije, dobavljene prometnemu sektorju). Direktiva o energijski učinkovitosti in z njo povezana direktiva o energijski učinkovitosti stavb, vključno s predlogi za njuno spremembo, se prepletata s to pobudo, saj vplivata na raven in strukturo povpraševanja po plinu. Ukrepi za energijsko učinkovitost lahko ublažijo energijsko revščino in zmanjšajo ranljivost odjemalcev. Ker plinasta goriva trenutno prevladujejo pri ogrevanju in hlajenju ter napravah za soproizvodnjo v Evropi, je njihova učinkovita uporaba v središču ukrepov za energijsko učinkovitost. Direktiva o plinu in uredba o plinu sta skladni z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“: odprt in konkurenčen trg EU s cenami, ki bi odražale proizvodne stroške nosilcev energije, stroške ogljika ter zunanje stroške in koristi, bi učinkovito zagotovil čist in varen vodik končnim uporabnikom, ki ga najbolj cenijo. Namen uredbe TEN-E, ki jo je Komisija predlagala decembra 2020, je bolje podpreti posodobitev evropske čezmejne energetske infrastrukture za evropski zeleni dogovor. Infrastrukturo za vodik uvaja kot novo kategorijo infrastrukture za razvoj evropskega omrežja. Ta pobuda dopolnjuje predlagano uredbo TEN-E, saj se osredotoča na uskladitev nacionalnih načrtov z zahtevami vseevropskega desetletnega načrta za razvoj omrežja. Kot je bilo napovedano v strategiji EU za zmanjšanje emisij metana, bo Komisija predlagala zakonodajo za zmanjšanje emisij metana v energetskem sektorju. Namen pobude je izboljšati informacije o vseh emisijah metana iz proizvodnje energije. Ta pobuda jo dopolnjuje, saj je njen namen olajšati prodor obnovljivih in nizkoogljičnih plinov in tako omogočiti prehod z zemeljskega plina. •Skladnost z drugimi politikami Unije Sistem trgovanja z emisijami (v nadaljnjem besedilu: ETS) zvišuje ceno uporabe fosilnih goriv v primerjavi z obnovljivimi in nizkoogljičnimi plini ter tako spodbuja povpraševanje po takih plinih in naložbe v proizvodno tehnologijo, povezano z njimi. Komisija je predlagala njeno okrepitev, vključno z okrepitvijo na področjih letalskega sektorja, pomorskega in cestnega prometa ter stavb, in razširitvijo na ta področja. V to shemo so vključeni vsi obrati za proizvodnjo vodika in elektrolizatorji s proizvodno zmogljivostjo nad 25 ton na dan. Sklad za inovacije, ustanovljen z direktivo o sistemu EU za trgovanje z emisijami (EU ETS) za obdobje 2021–2030, je eden od instrumentov financiranja, ki podpirajo prehod na podnebno nevtralno Evropo do leta 2050. Sklad za inovacije, ustanovljen z direktivo o EU ETS za obdobje 2021–2030, je eden od instrumentov financiranja, ki podpira prehod na podnebno nevtralno Evropo do leta 2050. Namen revizije direktive o obdavčitvi energije je uskladiti obdavčitev energetskih proizvodov z energetsko in podnebno politiko EU, spodbujati čiste tehnologije ter odpraviti zastarele izjeme in znižane stopnje, ki trenutno spodbujajo uporabo fosilnih goriv. V skladu z revidirano direktivo so proizvodi, ki jih zajema, uvrščeni v skupine in razvrščeni glede na njihovo okoljsko učinkovitost. V skladu s tem revizija določa preferencialne najnižje stopnje obdavčitve v višini 0,15 EUR/GJ (v primerjavi z 10,75 EUR/GJ za fosilna goriva) za obnovljiva in nizkoogljična vodikova goriva, ki se uporabljajo kot pogonska goriva. Za obnovljiva in nizkoogljična vodikova goriva, ki se uporabljajo kot goriva za ogrevanje, določa preferencialne najnižje stopnje obdavčitve v višini 0,15 EUR/GJ (v primerjavi z 0,6 EUR/GJ za zemeljski plin). Cilj revidirane uredbe o infrastrukturi za alternativna goriva, ki jo je Komisija predlagala julija 2021 in s katero bo razveljavljena Direktiva 2014/94/EU o vzpostavitvi infrastrukture za alternativna goriva, je obvladati naraščajoče emisije v cestnem prometu in tako podpreti prehod na skoraj brezemisijski vozni park do leta 2050. Uredba od držav članic zahteva, da razširijo svoje omrežje infrastrukture za polnjenje in oskrbo z gorivom v skladu s prodajo avtomobilov brez emisij ter nameščajo polnilna mesta in mesta za oskrbo z gorivom na ustrezni medsebojni razdalji na glavnih avtocestah. V reviziji uredbe o infrastrukturi za alternativna goriva bo do leta 2030 zahtevano po eno oskrbovalno mesto (najmanj 2 t/dan, 700 barov) na vsakih 150 km vzdolž jedrnega omrežja TEN-T in v vsakem mestnem vozlišču; tako bo postavljenih 700 oskrbovalnih mest za vodik vzdolž prometnih vozlišč in 88 oskrbovalnih mest za vodik v urbanih vozliščih. Cilj spremembe uredbe o določitvi standardov emisij CO2 za osebna in kombinirana vozila je začrtati jasno pot od leta 2025 do brezemisijskega prometa. V Uredbi so zlasti opredeljena brezemisijska vozila kot akumulatorska električna vozila, vozila na gorivne celice in druga vozila na vodikov pogon, določen pa je tudi cilj ničelnih povprečnih emisij novih voznih parkov do leta 2030. Cilj predloga pobude FuelEU za pomorstvo je povečati delež trajnostnih nizkoogljičnih in brezogljičnih alternativnih goriv v mešanici goriv v mednarodnem pomorskem prometu, med njimi: tekočih biogoriv, e-tekočin, razogljičenega plina (vključno z utekočinjenim biometanom in e-plinom), razogljičenega vodika in razogljičenih goriv, pridobljenih iz vodika (vključno z metanom in amoniakom). Poudarek na gorivih in energetskih tehnologijah bi moral omogočiti znatno in hitro zmanjšanje emisij, pri čemer se bodo v celoti izkoriščale obstoječe tehnologije in infrastruktura skupaj s spodbudami iz ukrepov, ki bodo predlagani. S tem bo tudi laže opredeliti pot do razogljičenja za celoten pomorski grozd. Predlog pobude ReFuelEU za letalstvo, katerega cilj je povečati potencial trajnostnih letalskih goriv za zmanjšanje odtisa toplogrednih plinov v letalstvu, je še vedno v veliki meri neizkoriščen. Da bi letalski sektor občutno zmanjšal svoje emisije, bo moral zmanjšati svojo trenutno odvisnost od fosilnih reaktivnih goriv in se v prihodnjih letih vse bolj preusmeriti v uporabo trajnostnih letalskih goriv. Predlog določa najmanj 0,7-odstotni delež „sintetičnih letalskih goriv“ v letalskih gorivih, ki se dobavljajo operatorjem zrakoplovov, če so „sintetična letalska goriva“ obnovljiva goriva nebiološkega izvora, kot so opredeljena v direktivi o obnovljivih virih energije. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Ciljev te pobude ni mogoče doseči na nacionalni ravni. Namen načrtovanih ukrepov iz te pobude je doseči napredek pri uresničevanju štirih ciljev iz člena 194 Pogodbe o Evropski uniji (PDEU) ter hkrati prispevati k razogljičenju gospodarstva EU. Načrtovani ukrepi bodo sprejeti na podlagi člena 194(2) PDEU v povezavi s členom 114(1) PDEU. EU ima na področju energije deljeno pristojnost v skladu s členom 4(2), točka (i), PDEU.

Ta pobuda izhaja tudi iz celovitega sklopa zakonodajnih aktov, ki so bili sprejeti in posodobljeni v zadnjih dveh desetletjih. Da bi EU vzpostavila notranji trg energije, je med letoma 1996 in 2019 sprejela štiri zaporedne zakonodajne svežnje, katerih glavni namen je povezovanje trgov ter liberalizacija nacionalnih trgov električne energije in plina. Te določbe zajemajo širok spekter vidikov, od dostopa do trga do preglednosti, pravic odjemalcev, boljše likvidnosti trgov plina in neodvisnosti regulativnih organov. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Trenutno na ravni EU ni pravil, ki bi urejala posebna omrežja ali trge za vodik ter nizkoogljični vodik in nizkoogljična goriva. Glede na sedanja prizadevanja na ravni EU in nacionalni ravni za spodbujanje uporabe vodika iz obnovljivih virov kot nadomestila za fosilna goriva bi države članice imele spodbudo za sprejetju pravil o posebne infrastrukture za prenos vodika na nacionalni ravni. S tem nastaja tveganje drobitve regulativnega okolja po vsej EU, ki bi lahko oviralo povezovanje nacionalnih omrežij in trgov za vodik ter s tem preprečilo ali odvračalo čezmejno trgovanje z vodikom. Uskladitev pravil za infrastrukturo za vodik v poznejši fazi (tj. po sprejetju nacionalne zakonodaje) bi povzročila večje upravne obremenitve za države članice, višje regulativne stroške in negotovost za podjetja, zlasti v zvezi z dolgoročnimi naložbami v proizvodnjo vodika in infrastrukturo za prenos. Oblikovanje regulativnega okvira na ravni EU za posebna omrežja in trge za vodik bi spodbudilo integracijo in medsebojno povezovanje nacionalnih trgov in omrežij za vodik. S pravili na ravni EU o načrtovanju, financiranju in delovanju takih posebnih vodikovih omrežij bi dosegli dolgoročno predvidljivost za potencialne vlagatelje v tovrstno dolgoročno infrastrukturo, zlasti za čezmejne povezave (za katere bi sicer lahko veljale različne in morda razhajajoče se nacionalne zakonodaje). Kar zadeva biometan, bi brez pobude na ravni EU do leta 2030 najbrž še vedno obstajal regulativni mozaik glede dostopa do veleprodajnih trgov, obveznosti priključitve in ukrepov za usklajevanje med operaterji prenosnega sistema (OPS) in operaterji distribucijskega sistema (ODS). Prav tako se bodo proizvajalci obnovljivih in nizkoogljičnih plinov brez določene harmonizacije na ravni EU soočali z zelo različnimi stroški povezave in oddaje v omrežje po vsej EU, kar bo povzročilo neenake konkurenčne pogoje. Brez nadaljnje zakonodaje na ravni EU bi države članice še naprej uporabljale različne standarde kakovosti plina in pravila o stopnjah mešanja vodika ter tako tvegale omejitve čezmejnega pretoka in segmentacijo trga. Standardi kakovosti plina bi bili še naprej opredeljeni predvsem s parametri kakovosti zemeljskega plina, kar bi omejilo vključevanje plinov iz obnovljivih virov v omrežje. Vsi ti vidiki bodo verjetno zmanjšali čezmejno trgovino z obnovljivimi in nizkoogljičnimi plini, ki bi se morda nadomeščali z večjim uvozom zemeljskega plina. Uporaba terminalov za UZP in uvoz bi lahko ostala omejena na zemeljski plin, čeprav v primeru, da bi bila na voljo konkurenčni biometan ali sintetični metan iz virov zunaj EU, prilagoditev terminalov za UZP ne bi bila potrebna. Nacionalno načrtovanje mreže bo treba razviti le v državah članicah, v katerih delujejo certificirani samostojni operaterji prenosnih sistemov (SOPS) in neodvisni operaterji sistemov (NOS). Večina držav članic sicer ima enoten nacionalni razvojni načrt za plin, v okviru katerega sodelujejo operaterji plina, vendar je medsektorsko sodelovanje še vedno omejeno. Pripravljenost EU na izredne razmere v sedanjem plinskem sektorju se je izkazala za učinkovitejšo kot ukrepanje zgolj na nacionalni ravni. •Sorazmernost Pobuda je skladna z načelom sorazmernosti. Spada na področje uporabe člena 194 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Pobuda politike je sorazmerna z razsežnostjo in naravo opredeljenih težav ter doseganjem zastavljenih ciljev. Predlog ne presega tistega, kar je potrebno za dosego splošnega cilja, da bi na konkurenčen način olajšali razogljičenje plinastih goriv z najnižjimi gospodarskimi stroški, hkrati pa zagotovili zanesljivost oskrbe z energijo in postavili odjemalce v središče energetskih trgov. Prednostni sklop možnosti se šteje za sorazmernega in v največji možni meri izhaja iz obstoječih pristopov. Ravnovesje med obveznostmi in upoštevanjem različnih zmogljivosti za ukrepanje med državami članicami in zasebnimi subjekti se šteje za ustrezno glede glede na to, da je nujno doseči podnebno nevtralnost do leta 2050. •Izbira instrumenta Na podlagi splošne ocene sedanjega regulativnega okvira za trg plina sta izbrana instrumenta direktiva s prenovitvijo Direktive 2009/73/ES in uredba s prenovitvijo Uredbe št. 715/2009. Z izbiro prenovitve teh obstoječih pravnih aktov bo dosežena večja pravna jasnost. Akt o spremembi bi bil lahko nezadosten za obravnavo številnih novih določb. Zaradi izbire instrumentov je zato potrebna revizija že sprejetih in izvedenih pravil kot naraven razvoj sedanje zakonodaje glede na te spremembe. Z uredbo o plinu bo treba spremeniti še nadaljnje akte, kot so: uredba o zanesljivosti oskrbe (Uredba (EU) 2017/1938), uredba o agenciji ACER (Uredba (EU) 2019/942) in uredba REMIT (Uredba (EU) št. 1227/2011). 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Začetek veljavnosti tretjega energetskega svežnja je pozitivno prispeval h konkurenci in uspešnosti notranjih trgov z energijo. Kljub temu se sedanji regulativni okvir za plin osredotoča na zemeljski plin, ki temelji na fosilnih gorivih, in ne predvideva v celoti pojava alternativ za metan (vključno z zemeljskim plinom in biometanom), kot je vodik. Treba je ponovno preučiti sedanji regulativni okvir za trg plina, kot je bilo napovedano že v sporočilu Evropske komisije o strategiji za vodik za podnebno nevtralno Evropo. Glede na različne možnosti za proizvodnjo vodika iz obnovljivih virov in nizkoogljičnega vodika v državah članicah EU bi lahko primeren tržni okvir omogočil, da bi vodik opravljal svojo vlogo nosilca energije in omogočal povezovanje energetskega sistema. Na podlagi tega so bili v okviru problemskega področja I ocene učinka določeni štirje glavni dejavniki: (i) razogljičenje bo povzročilo nastanek evropske vrednostne verige vodika, ki bo odvisna od čezmejnega trga vodika; (ii) pomanjkanje naložb v infrastrukturo za vodik ovira razvoj trga; (iii) vodikova infrastruktura bo verjetno predstavljala naravni monopol, kar bo imelo za posledico nekonkurenčne tržne strukture; (iv) različna pravila o kakovosti vodika lahko ovirajo čezmejne pretoke in povzročajo dodatne stroške.

Obstoječa pravila o plinu se osredotočajo na zemeljski plin iz fosilnih goriv, ki se uvaža predvsem iz držav zunaj EU, in ne rešujejo vprašanja posebnih značilnosti decentralizirane proizvodnje obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v EU. Poleg tega vse večje količine biometana, vodika in utekočinjenega zemeljskega plina vplivajo na kakovost plina, s tem pa na zasnovo plinske infrastrukture in naprav za končne uporabnike. V oceni učinka se v zvezi s tem problemskim področjem priznava zlasti pet glavnih dejavnikov: (i) omejen dostop do trga in omrežja za lokalne proizvajalce biometana, priključene na distribucijska omrežja, razlike v pravilih glede obveznosti priključitve in stroškov priključitve na omrežje za obnovljive in nizkoogljične pline ter vstopne/izstopne tarife znotraj EU ovirajo vzpostavitev popolnoma integriranega, likvidnega in interoperabilnega notranjega trga plina v EU; (ii) razlike v kakovosti plina in stopnjah mešanja vodika lahko negativno vplivajo na čezmejne tokove in končne uporabnike, sedanja pravila o kakovosti plina pa niso primerna za soočanje s prihodnjim razvojem; (iii) terminali za UZP so opremljeni predvsem za sprejemanje zemeljskega plina, dostop novih plinov do terminalov za UZP je omejen; (iv) dolgoročne pogodbe o dobavi zemeljskega plina brez zajemanja emisij lahko povzročijo vezanost na zemeljski plin in ovirajo oskrbo s plini iz obnovljivih virov do leta 2050; (v) sedanja ureditev energetske varnosti odpravlja le tveganja v zvezi z oskrbo z zemeljskim plinom in ne z obnovljivimi in nizkoogljičnimi plini. V zvezi z načrtovanjem omrežja se mora sodelovanje med operaterji prenosnih sistemov in regulatorji še bolj razviti. Zaradi vse večjega prodora nestalnih obnovljivih virov energije je treba bolje povezati celoten energetski sistem in povečati medsebojno povezanost infrastrukture na podlagi bolj celostnega in vključujočega pristopa. V oceni učinka so opisani trije glavni dejavniki v zvezi s tem problemskim področjem: (i) načrtovanje omrežja se razlikuje med državami članicami in upravljavci prenosnih omrežij, ločeno je načrtovanje za električno energijo in plin; (ii) ni preglednosti glede možnosti obstoječe infrastrukture za spremembo namembnosti ali razgradnjo; (iii) operaterji distribucijskih sistemov niso izrecno vključeni v načrtovanje operaterjev prenosnih sistemov. Poleg tega bi se z bolj harmonizirano strategijo razvoja sistema še stopnjevale medsebojne povezave med elektroenergetskimi sistemi in sistemi za plin, vključno z vodikom. Ocena je pokazala, da je treba izboljšati konkurenco ter tako zagotoviti, da se bodo vse koristi povezovanja trgov prenesle na odjemalce v EU. Poleg tega so odjemalci še vedno prikrajšani za potrebna orodja, s katerimi bi se lahko aktivno vključili na trg. Določbe o varstvu odjemalcev v analizirani zakonodaji so se izkazale za le delno primerne svojemu namenu. Zlasti varstvo ranljivih odjemalcev je med državami članicami še vedno neenako, energijska revščina pa je po vsej EU še vedno precejšnja. Skladno s tem so bili v problemskem področju IV določeni trije vzroki težav: (i) neizkoriščene možnosti za konkurenco na maloprodajnih trgih; (ii) premajhna vloga odjemalcev glede zamenjave ponudnika, orodij za primerjavo cen, informacij o obračunu, energetskih skupnosti in dostopa do podatkov ter (iii) neustrezno varstvo odjemalcev, zlasti ranljivih in energijsko revnih. •Posvetovanja z deležniki Komisija je v skladu s smernicami za boljšo pripravo zakonodaje opravila obsežno in vključujoče posvetovanje z deležniki na podlagi strategije posvetovanj, ki je zajemala vrsto metod in orodij. Ta strategija naj bi zagotovila upoštevanje vseh ustreznih izsledkov, tudi podatkov o stroških, družbenem vplivu in koristih pobude. Uporabljenih je bilo več orodij za posvetovanje: posvetovanje o začetni oceni učinka (kažipot), spletno javno posvetovanje na podlagi vprašalnika, predstavitev s strani Komisije in povratne informacije deležnikov, vključno z regulativnim forumom za plin, razprave z državami članicami, poslanci Evropskega parlamenta in nacionalnimi regulativnimi organi ter razprave z deležniki na veliki delavnici za deležnike. Komisija je prejela 263 odzivov na odprto javno posvetovanje. Na splošno so anketiranci potrdili, da se jim zdi potrebno revidirati direktivo o plinu in uredbo o plinu, da bi prispevali k doseganju ciljev razogljičenja. Poleg tega več kot 60 % anketirancev pričakuje, da bi lahko s tehnološkimi in regulativnimi spremembami, potrebnimi za razogljičenje trga plina, do leta 2030 nastala nova delovna mesta. Kar zadeva razvoj infrastrukture in trgov za vodik, večina anketirancev podpira uvedbo ureditve v zgodnji fazi, da bi tako ustvarili ugodno okolje za dobro delujoč in konkurenčen trg in infrastrukturo za vodik. Anketiranci so se zavzeli za zakonodajni okvir EU, v katerem bi bila opredeljena ključna regulativna načela in uporabljen postopen pristop. Velika večina podpira npr. dostop tretjih strani, pravila za dostop do plinovodov za vodik, uvoznih terminalov in skladišč, zavzema pa se tudi za razvezavo omrežnih dejavnosti. Večina anketirancev je menila, da je pomembno zgodaj opredeliti vlogo zasebnih strank pri razvoju infrastrukture za vodik. Velika večina anketirancev tudi meni, da bi lahko bila obstoječa in prihodnja zasebna omrežja (začasno) izvzeta iz nekaterih regulativnih zahtev, vendar bi bilo treba zagotoviti približevanje enotnemu regulativnemu okviru. Velika večina anketirancev meni, da bi morale biti pravice in zahteve za izdajo dovoljenj za novo infrastrukturo za vodik podobne tistim, ki se danes uporabljajo za plinovode za metan. Glede spodbujanja dostopa obnovljivih in nizkoogljičnih plinov do obstoječega trga in infrastrukture za plin se deležniki strinjajo, da je treba revidirati sedanji regulativni okvir, da bi pripomogli k doseganju ciljev razogljičenja. Večina deležnikov meni, da je pomembno zagotoviti popoln dostop do trga in olajšati oddajo plinov iz obnovljivih virov in nizkoogljičnih plinov v plinsko omrežje. Veliko anketirancev se zavzema za obveznost operaterjev omrežij, da priključijo proizvajalce plinov iz obnovljivih virov in nizkoogljičnih plinov in uvedejo znižanje pristojbine za oddajo v omrežje. Večina anketirancev podpira tudi izboljšanje okvira preglednosti za terminale za UZP. Obstaja tudi močna podpora harmonizirani uporabi standardov kakovosti plina po vsej EU, okrepljenemu čezmejnemu usklajevanju in večji preglednosti. Glede primešavanja vodika vodika so mnenja anketirancev sicer deljena, vendar se večina strinja, da lahko kljub visokim tehničnim stroškom zagotovi stroškovno učinkovit in hiter prvi korak k razogljičenju energetskega sistema. Le malo deležnikov podpira odpravo čezmejnih tarif znotraj EU. Večina anketirancev meni, da so pomembni varnostni izzivi, specifični za plin, in ukrepi za kibernetsko varnost. Glede celostnega načrtovanja omrežja večina deležnikov podpira uskladitev rokov iz načrta za razvoj omrežja z desetletnim načrtom za razvoj omrežja in en sam načrt za plin ne glede na izbrani model ločevanja. Večina anketirancev pa je še bolj podprla skupni scenarij za električno energijo in plin. Precejšnje število deležnikov predlaga vključitev projektov na področju vodika v načrt za razvoj omrežja. Večina deležnikov se strinja glede vloge operaterjev distribucijskih omrežij pri zagotavljanju in izmenjavi informacij, več anketirancev pa je podprlo tudi predlog, da bi operaterji distribucijskih omrežij predložili svoj načrt, vključno z optimizacijo sistema v različnih sektorjih. Poleg tega so anketiranci dali skupnemu načrtu za plin in električno energijo prednost pred skupnimi scenariji z ločenima načrtoma. Več deležnikov je opozorilo, da bi bil najprimernejša možnost skupni načrt za metan in vodik z ločenim načrtom za električno energijo. Glede sodelovanja odjemalcev in varstva na maloprodajnem trgu zelenega plina je večina deležnikov pozvala k višjim ambicijam v določbah, povezanih z državljani/odjemalci, in sicer tako, da bi odražale določbe za trg električne energije. Poleg tega bi morale določbe o energijski revščini pomagati zagotoviti, da stroškov prehoda na možnosti, ki temeljijo na čistem plinu, ne bodo plačali odjemalci. Predstavniki zasebnega sektorja podpirajo načrte za postopno odpravo reguliranih cen, medtem ko bi se nekatere potrošniške organizacije odločile za njihovo ohranitev zaradi zaščite energijsko revnih in ranljivih odjemalcev. Skoraj polovica vseh anketirancev želi, da bi se okrepile določbe o primerljivosti ponudb in dostopnosti podatkov, preglednosti, pametnih merilnih sistemih in zamenjavi. Neregulativnega pristopa ni podprl noben anketiranec. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Predlagana pobuda in ocena učinka, na kateri temelji, temeljita na izsledkih iz prispevkov deležnikov v obsežnem posvetovanju, ki je bilo opravljeno v zvezi s tem, ter pregleda literature in modeliranja. Pregled literature je vključeval rezultate vrste študij, posvečenih ključnim elementom, kot so vloga vodika in razogljičene plinske infrastrukture ter trga in proizvodnje plina, ki so bile opravljene za oceno učinka ali so prispevale k njenemu obsegu, ter ocen, opravljenih za druge ustrezne pobude Komisije. V analizi so bili upoštevani tudi sklepi, sprejeti v okviru več forumov deležnikov, zlasti foruma o regulaciji plina (Madridski forum) in o regulaciji električne energije (Firenški forum). Prav tako so bile upoštevane razprave z državami članicami, poslanci Evropskega parlamenta, nacionalnimi regulativnimi organi, agencijo ACER in razprave z drugimi deležniki. •Ocena učinka Komisija je v skladu s smernicami za boljšo pripravo zakonodaje opravila oceno učinka za več možnosti politike. K oceni je prispevalo posvetovanje s službami Komisije preko medresorske usmerjevalne skupine. Komisija je oceno učinka predložila Odboru za regulativni nadzor in z njim o oceni razpravljala. Odbor za regulativni nadzor je podal pozitivno mnenje s pridržkom. Pridržki so bili upoštevani zlasti tako, da: (i) so bili v opis problema vključeni zaključki ocene; (ii) je bila izrecno navedena vloga pobude kot dela omogočitvenega okvira svežnja „Pripravljeni na 55“; (iii) je bil pojasnjen izhodiščni scenarij učinka možnosti politike; (iv) je bila bolj izražena razlika razlika med različnimi akterji, zlasti med proizvajalci in odjemalci zemeljskega plina in vodika; (v) je bila podana ocena, kako bi lahko pobuda na MSP učinkovala drugače kot na druga (velika) podjetja, (vi) so bolj upoštevana nasprotna in manjšinska stališča v celotnem poročilu, vključno z opredelitvijo problema, oblikovanjem možnosti, analizo učinkov in izbiro najprimernejše možnosti; (vii) je bil izboljšan opis poročila in (viii) so bile izpolnjene tabele stroškov in koristi v ustrezni obliki. Pri pripravi ocene učinka je bilo na štirih problemskih področjih preučenih več ukrepov, s katerimi bi rešili ugotovljene probleme in vzroke problemov ter tako dosegli cilje pobude. Po oceni njihove učinkovitosti, uspešnost, doslednosti in sorazmernosti je bil oblikovan sveženj prednostnih možnosti, ki je najprimernejši za prispevanje k zastavljenim ciljem. Problemsko področje I: vodikova infrastruktura in trg vodika V problemskem področju I so obravnavane naslednje možnosti politike: razpis za pravice za obratovanje vodikovega omrežja (možnost 1); uvedba glavnih regulativnih načel, ki bi se zgledovala po tistih, ki se trenutno uporabljajo za trg zemeljskega plina, vendar bi bila prilagojena fazi razvoja trgov vodika (možnost 2), ter vzpostavitev popolnoma izoblikovanega regulativnega režima za vodik (podobnega tistemu, ki se trenutno uporablja za sektor zemeljskega plina) brez potrebe po prehodu na zrelejši trg vodika (možnost 3). Prednostna možnost je uvesti ključna regulativna načela od začetka, hkrati pa zagotoviti jasnost glede končne (prihodnje) regulativne ureditve. (Možnost 2b: „Glavna regulativna načela z vizijo“). Ključna prednost te možnosti je, da ustvarja ugodne pogoje za povezovanje trgov, zagotavlja jasnost za vlagatelje, preprečuje nastanek nekonkurenčnih tržnih struktur in stroške naknadnih prilagoditev pravil, ko je trg zrel, vendar dopušča prožnost za prilagoditev uredbe postopnemu zagonu sektorja vodika. Problemsko področje II: obnovljivi in nizkoogljični plini v obstoječi plinski infrastrukturi in na obstoječih trgih ter energetska varnost. Problemsko področje II vsebuje možnosti, ki spodbujajo dostop obnovljivih in nizkoogljičnih plinov do obstoječega trga plina in infrastrukture. Vse možnosti vključujejo tudi postopoma rastočo raven posredovanja za reševanje vprašanj energetske varnosti, zlasti z razširitvijo obstoječih orodij, standardov in postopkov na pline iz obnovljivih virov in nizkoogljične pline, učinkovito solidarnostjo in odpravljanjem tveganj v zvezi s kibernetsko varnostjo za sektor plina. Najprimernejša možnost za problemsko področje II je možnost 3: „Omogočanje in spodbujanje popolnega dostopa do trga za obnovljive in nizkoogljične pline“. Ta možnost vsebuje ukrepe za podporo dostopa do obnovljivih in nizkoogljičnih plinov na veleprodajni trg, terminalov za UZP in prenosnega omrežja (ne glede na kraj priključitve), vključno s tarifnimi popusti za oddajo v omrežje in čezmejni promet. Kakovost plina bi urejal harmoniziran pristop EU za čezmejne točke za medomrežno povezovanje, državam članicam pa bi bila prepuščena prožnost. Dovoljena zgornja meja za primešavanje vodika je 5 % za vse čezmejne točke, kar je stroškovno učinkovito v smislu stroškov prilagajanja in zmanjševanja emisij.

Omogočanje in spodbujanje celotnega trga plina iz obnovljivih virov in nizkoemisijskih plinov: Predvideni ukrepi so skladni s prizadevanji Unije za boj proti podnebnim spremembam in potrebni za doseganje ciljev evropskega zelenega dogovora. Ključna prednost je, da bodo ukrepi zmanjšali proizvodne stroške za proizvajalce obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, povečali konkurenco, likvidnost in trgovanje s plini iz obnovljivih virov, hkrati pa spodbudili zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. To bo v prid odjemalcem in davkoplačevalcem, saj bi se podpora lahko zmanjšala. S tem se bodo tudi zmanjšala tveganja za energetsko varnost, prihranjeni bodo čas in viri, zmanjšala se bo negotovost, izboljšala se bo učinkovitost nujnih ukrepov in okrepile se bodo varnostne zahteve za podjetja na področju plinskega gospodarstva. Problemsko področje III: načrtovanje omrežja Problemsko področje III obravnava možnosti v zvezi s celostnim načrtovanjem omrežja. Najprimernejša možnost za problemsko področje III je možnost 2 „Nacionalno načrtovanje na podlagi evropskih scenarijev“. Ta možnost omogoča nacionalno načrtovanje, ki pa mora temeljiti na skupnih scenarijih za plin in električno energijo, usklajenih z desetletnim načrtom za razvoj omrežja in povezanih z ustreznim nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom. Vključuje vse zadevne akterje (operaterje distribucijskih sistemov) in omogoča določitev plinovodov, ki jih je mogoče uporabiti za spremembo namembnosti z metana na H2, in sicer tako podrobno, kot bi bilo mogoče na evropski ravni le stežka doseči. Vzpostavitev nacionalnega načrtovanja na podlagi evropskih scenarijev: ključna prednost je, da bo to odpravilo tveganje, da bi operaterji prenosnih sistemov za električno energijo in plin načrtovali razvoj svojih sistemov na podlagi nezdružljivih predpostavk. Omogoča povezovanje sektorjev in konceptualni sistemski načrt, hkrati pa ohranja prednosti podrobnejših sektorskih načrtov za razvoj omrežja. Zagotavlja skupno vizijo različnih deležnikov, kar pomeni, da se pri načrtovanju omrežja upoštevajo strategije za razogljičenje na nacionalni ravni in ravni EU, s čimer se zmanjša tveganje morebitnih vezanosti na vire ali nasedlih naložb. Problemsko področje IV: nizka stopnja vključenosti odjemalcev in zaščite na maloprodajnem trgu okolju prijaznega plina Problemsko področje IV vsebuje možnosti, ki predpostavljajo neregulativen pristop k reševanju vprašanj glede konkurence in sodelovanja odjemalcev ali pa namesto tega zahtevajo odpravljanje vzrokov težav z novo zakonodajo, pri čemer je večinoma upoštevano tisto, kar je že uveljavljeno v sektorju električne energije. Glede na analizo je najprimernejša možnost 2 „Prožna zakonodaja“, ki odraža varstvo odjemalcev na trgu električne energije in tudi določbe o krepitvi vloge. Ta možnost bo najverjetneje najuspešnejša, najučinkovitejša in najbolj skladna z drugimi problemskimi področji. Njena ključna prednost je, da bo nudila velike možnosti za prihranke, pomagala novim dobaviteljem in ponudnikom storitev, da vstopijo na trg in razvijejo inovativne proizvode, kar bo privedlo do večje konkurence, vključevanja odjemalcev in gospodarskih koristi. Poleg tega bi državljanom in skupnostim omogočila večjo družbeno sprejemljivost, pritegnitev zasebnega kapitala in lažjo uporabo obnovljivih in nizkoogljičnih plinov. Zmanjšanje tveganja prevelikih naložb bo imelo pozitiven vpliv na okolje. •Primernost in poenostavitev ureditve Predlogi za spremembo obstoječe zakonodaje so oblikovani v skladu s stroškovno najučinkovitejšimi možnostmi politike, pregledanimi v oceni učinka. Pričakuje se, da bodo nekatere prednostne možnosti povečale upravne stroške, stroške izvajanja in izvrševanja za regulatorne organe in udeležence na trgu. Na primer, iz predlaganih ukrepov bi lahko izhajalo več upravne izmenjave med nacionalnimi regulativnimi organi in dobavitelji zemeljskega plina, več prizadevanj za uskladitev med operaterji distribucijskih omrežij in operaterji prenosnih sistemov ter nadaljnja regulativna in izvedbena prizadevanja za države članice in nacionalne organe. Vendar naj bi bili v spremenjenem okviru nižji in bolj gospodarni regulativni stroški. Poleg tega ocena učinka kaže, da predlagani ukrepi nudijo stroškovno najučinkovitejše regulativne možnosti za doseganje glavnega cilja pobude, in sicer določitve pravil za prenos, distribucijo, dobavo in shranjevanje metana in vodika, ki lahko podpirajo razogljičenje energetskega sistema ob hkratnem zagotavljanju varne in cenovno dostopne energije. Kratkoročne regulativne stroške, ki bi nastali pri nekaterih prednostnih ukrepih, je treba oceniti glede na stroške in prizadevanja, ki bi jih dolgoročno zahtevala zamuda pri integraciji in razogljičenju energetskega sistema. Koristi, ki naj bi jih te možnosti prinesle v smislu podpore obnovljivim virom energije, povezovanja energetskega sistema, varstva odjemalcev in energetske varnosti, bodo v veliki meri odtehtale neposredne upravne stroške in stroške izvajanja. Predlog nadalje prispeva k poenostavitvi sedanjega regulativnega okvira s harmonizacijo določb o plinski infrastrukturi in trgu plina z novo regulativno strukturo, ki je bila zasnovana v svežnju o čisti energiji za sektor električne energije. Večja usklajenost med sektorji naj bi koristila številnim regulativnim področjem, zlasti krepitvi vloge odjemalcev in njihovemu varstvu ter upravljanju in regulativnemu nadzoru. Podobni prispevki so predvideni tudi pri zgodnji uvedbi regulativnega okvira za infrastrukturo in trge vodika. Čeprav se bodo s temi pravili verjetno povečali neposredni upravni stroški in regulativno breme za nacionalne organe in udeležence na trgu, naj bi zgodnja harmonizacija regulativnih načel za vodik znatno znižala prihodnje stroške izpolnjevanja obveznosti in preprečila tveganje večjih regulativnih razlik in stroškov izvajanja. •Temeljne pravice Varovanje vrednot EU ter temeljnih pravic in varnosti državljanov v razvijajočem se zelenem, digitalnem energetskem okolju je nadvse pomembno. To je bilo upoštevano pri pripravi predlaganih ukrepov politike za upravljanje podatkov, da bi zagotovili širok dostop do digitalnih tehnologij in storitev, ki temeljijo na podatkih, in njihovo uporabo ter hkrati zagotovili visoko raven pravice do zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov, kot je določeno v členih 7 in 8 Listine EU o temeljnih pravicah ter v splošni uredbi o varstvu podatkov. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Proračunske posledice za proračun EU, povezane s predlogom v okviru tega svežnja, se nanašajo na človeške vire Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) in Generalnega direktorata Evropske komisije za energijo, ki so opisani v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi predlogu Komisije za prenovitev [uredbe o plinu]. Za nove naloge, ki jih bo izvajala agencija ACER, zlasti v zvezi s pravili, ki bodo omogočila lažji razvoj konkurenčnega sektorja vodika, pa tudi zaradi vse večje zapletenosti trgov plina zaradi vse večjega deleža plinov, ki niso zemeljski plin, bo treba v agenciji ACER od leta 2023 postopoma uvesti 21 dodatnih EPDČ. Za izvajanje predlaganih novih pravil za nov in rastoč sektor, vključevanje novih vrst plinov v infrastrukturo za plin in na trg plina ter uveljavljanje okrepljenih določb o odjemalcih je treba okrepiti tudi človeške vire Generalnega direktorata za energijo s petimi dodatnimi EPDČ. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Spremljanje napredka bo zajemalo dvotirni pristop z letnim poročanjem agencije ACER in oceno s strani Komisije. Naloga agencije ACER za letno spremljanje in poročanje o uspešnosti trga v letnem poročilu o spremljanju trga (obveznost iz Uredbe (ES) št. 715/2009) bo ohranjena, njeno področje uporabe pa se bo razširilo na vodik. Komisija bo v enem letu po sprejetju predlogov agencijo ACER pozvala, da pregleda in posodobi svoje sedanje kazalnike spremljanja (v sodelovanju z zadevnimi deležniki), da bo zagotovljeno, da bodo še naprej ustrezni za spremljanje napredka pri doseganju ciljev, na katerih temeljijo ti predlogi. Agencija ACER bo še naprej uporabljala že vzpostavljene vire podatkov, ki se uporabljajo za pripravo poročila o spremljanju trga, razširjene z ustreznimi podatki o vodiku.

Letno poročanje agencije ACER bo nadomestilo obveznosti poročanja Komisije, ki še vedno obstajajo na podlagi direktive o plinu. Podrobni predlogi bodo zagotovili, da bo spremljanje s strani agencije ACER dopolnjevalo druge dejavnosti spremljanja (predvsem spremljanje v okviru upravljanja energetske unije in podnebnih ukrepov) ter preprečilo prekrivanje. Komisija bo do določenega roka po začetku veljavnosti sprejetih ukrepov (okvirno v petih letih) izvedla celovito oceno učinka predlaganih pobud, vključno z uspešnostjo, učinkovitostjo, nadaljnjo skladnostjo in ustreznostjo predlogov. Komisija bo do 31. decembra 2030 Direktivo pregledala in podala poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu. •Obrazložitveni dokumenti (za direktive) V skladu s sodbo Sodišča Evropske unije v zadevi Komisija/Belgija (zadeva C-543/17) morajo države članice uradnim obvestilom o nacionalnih ukrepih za prenos priložiti dovolj jasne in natančne informacije o tem, s katerimi nacionalnimi predpisi se prenašajo katere določbe direktive. To je treba zagotoviti za vsako obveznost in ne le „na ravni členov“. Če države članice izpolnijo to obveznost, jim načeloma ne bi bilo treba pošiljati obrazložitvenih dokumentov o prenosu Komisiji. Uredba se bo neposredno in enotno uporabljala v državah članicah, zato zanjo ni potreben obrazložitveni dokument. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Predlagana revidirana direktiva vsebuje deset poglavij z 91 členi. Poglavje 1 – Predmet urejanja, področje uporabe in opredelitev pojmov To poglavje določa predmet urejanja in področje uporabe pravil za prenos, distribucijo, dobavo in shranjevanje plinov z uporabo sistema zemeljskega plina ter pravila za prevoz, dobavo in shranjevanje vodika z uporabo sistema za vodik. V njem so tudi opredeljeni glavni pojmi, ki se uporabljajo v predlagani direktivi. Poglavje 2 – Splošna pravila za organizacijo trgov To poglavje določa pravila za zagotovitev konkurenčnih, prilagodljivih in nediskriminatornih trgov plina, osredotočenih na odjemalce. Vsebuje določbe o dostopu do trga, kot so prosta izbira dobavitelja, tržne cene dobave, obveznosti javnih storitev, trajnostnost, certificiranje obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, spodbujanje regionalnega sodelovanja ter tehnična in postopkovna pravila. Poglavje 3 – Krepitev vloge odjemalcev, njihovo varstvo in maloprodajni trgi To poglavje določa zlasti sklop odjemalčevih pravic: podrobneje obravnava osnovne pogodbene pravice, pravice do zamenjave in pristojbine za zamenjavo ter pravila o orodjih za primerjavo, aktivnih odjemalcih in energetskih skupnostih državljanov. Vsebuje tudi določbe o zaračunavanju, pametnih in konvencionalnih števcih ter upravljanju podatkov. Poleg tega vsebuje določbe o enotnih kontaktnih točkah, pravici do izvensodnega reševanja sporov, ranljivih odjemalcih in maloprodajnih trgih. Poglavje 4 – Dostop tretjih strani do infrastrukture To poglavje je razdeljeno na tri oddelke, ki zajemajo: dostop do infrastrukture za zemeljski plin, dostop do infrastrukture za vodik ter zavrnitev dostopa in priključitve. Poglavje 5 – Pravila za prenos, skladiščenje in sistemske operaterje zemeljskega plina V tem poglavju so podrobneje obravnavane naloge upravljavcev prenosnih omrežij, skladišč in sistemov za UZP, zaupnost in pooblastila za odločanje. Poglavje 6 – Operaterji distribucijskih sistemov zemeljskega plina To poglavje določa imenovanje operaterjev distribucijskih sistemov, njihove naloge, pooblastila za odločanje v zvezi s priključitvijo novih proizvodnih obratov za obnovljive in nizkoogljične pline na distribucijski sistem, ločevanje operaterjev distribucijskih sistemov, obveznosti operaterjev distribucijskih sistemov glede zaupnosti ter določbe o zaprtih distribucijskih sistemih in operaterjih kombiniranega sistema.

Poglavje 7 – Pravila, ki se uporabljajo za posebna vodikova omrežja To poglavje določa zlasti naloge operaterjev omrežja, skladišč in terminalov za vodik, določbe o obstoječih vodikovih omrežjih, geografsko omejenih vodikovih omrežjih, zaprtih sistemih za vodik, povezovalnih plinovodih s tretjimi državami ter zaupnosti za operaterje. Poglavje 8 – Celostno načrtovanje omrežja V tem poglavju se podrobneje obravnavajo razvoj omrežja, pooblastila za sprejemanje naložbenih odločitev, poročanje o razvoju vodikovega omrežja ter financiranje nove čezmejne infrastrukture za vodik. Poglavje 9 – Ločevanje operaterjev prenosnih sistemov To poglavje je razdeljeno na šest oddelkov, ki zajemajo: ločevanje lastništva, neodvisne operaterje sistemov, neodvisne operaterje prenosnih sistemov, ločevanje operaterjev posebnih vodikovih omrežij, imenovanje in certificiranje operaterjev sistemov zemeljskega plina in vodika ter ločevanje in preglednost računovodskih izkazov. Poglavje 10 – Regulativni organi V tem poglavju je poudarek na imenovanju in neodvisnosti regulativnih organov, splošnih ciljih regulativnega organa, njihovih nalogah in pooblastilih, regulativnem režimu za čezmejna vprašanja, skladnostjo s smernicami in omrežnimi kodeksi ter vodenjem evidenc. Poglavje 11 – Končne določbe V zadnjem poglavju je poudarek na končnih določbah in vsebuje člene zlasti o zaščitnih ukrepih, enakih konkurenčnih pogojih, tehničnih sporazumih, odstopanjih, postopku pooblastitve, izvajanju prenosa pooblastil, postopku v odboru, poročanju, razveljavitvi, prenosu, začetku veljavnosti in naslovnikih. Priloga I vsebuje minimalne zahteve za obračunavanje in informacije o obračunu. Priloga II obravnava pametne števce za zemeljski plin. V Prilogi III so navedeni datum začetka uporabe in roki za prenos razveljavljene direktive in njenih sprememb. Priloga IV vsebuje korelacijsko tabelo. Predlagana revidirana uredba je sestavljena iz osmih poglavij s skupno 69 členi. Poglavje 1 – Predmet urejanja, področje uporabe in opredelitev pojmov To poglavje določa predmet urejanja in področje uporabe pravil glede ciljev energetske unije, podnebnega in energetskega okvira ter odjemalcev. V njem so tudi opredeljeni glavni pojmi, ki se uporabljajo v predlagani uredbi. Poglavje 2 – Splošna pravila za organizacijo trgov in dostop do infrastrukture To poglavje določa splošna načela in ločevanje reguliranih osnovnih sredstev, storitev dostopa tretjih strani, ocene trga za obnovljive in nizkoogljične pline, načela mehanizmov za dodeljevanje zmogljivosti in postopka upravljanja prezasedenosti, trgovanje s pravicami do zmogljivosti, pravila za izravnavo in stroške odstopanja, certificiranje in sodelovanje operaterjev prenosnih sistemov. Poglavje 3 – Dostop do omrežja

V tem poglavju se podrobneje obravnavajo tarife za dostop do omrežij in popusti. Poglavje 4 – Delovanje sistema za prenos, skladiščenje in UZP ter terminalov za vodik To poglavje vsebuje določbe o zagotovljeni zmogljivosti za obnovljive in nizkoogljične pline, čezmejnem usklajevanju kakovosti plina, mešanicah vodika, Evropski mreži operaterjev prenosnih sistemov za plin, spremljanju s strani agencije ACER, regulativnih organih, posvetovanjih, stroških, regionalnem sodelovanju, desetletnem načrtu za razvoj omrežja, zahtevah glede preglednosti in vodenju evidenc. Poglavje 5 – Delovanje distribucijskih sistemov To poglavje določa pravila o zagotovljeni zmogljivosti za obnovljive in nizkoogljične pline, sodelovanje med operaterji distribucijskih omrežij in operaterji prenosnih omrežij, zahtevo glede preglednosti ter evropsko telo za operaterje distribucijskih sistemov. Vključuje postopke in naloge. Poglavje 6 – Pravila za dostop do posebnih vodikovih omrežij V poglavju je poudarek na čezmejnem usklajevanju kakovosti vodika, Evropski mreži operaterjev omrežij za vodik, njenih nalogah, desetletnem načrtu za razvoj omrežja za vodik, stroških, posvetovanju, spremljanju s strani agencije ACER, regionalnem sodelovanju in zahtevah glede preglednosti. Poglavje 7 – Omrežni kodeksi in smernice To poglavje vsebuje določbe za sprejetje omrežnih kodeksov in smernic, pripravo omrežnih kodeksov, spremembe omrežnih kodeksov, smernice, pravico držav članic, da določijo podrobnejše ukrepe, zagotavljanje informacij in zaupnost ter kazni. Vsa tri pravila so prilagojena vodiku. Poglavje 8 – Končne določbe To poglavje se osredotoča na končne določbe in zajema člene zlasti o novi infrastrukturi za zemeljski plin in vodik, postopku v odboru, izjemah, odstopanjih, izvajanju pooblastil, spremembah uredb, spremembi o razširitvi področja uredbe o zanesljivosti oskrbe s plinom na pline iz obnovljivih virov in nizkoogljične pline ter vključitvi ukrepov v zvezi s kibernetsko varnostjo, o solidarnosti, skladiščenju, razveljavitvi in začetku veljavnosti. Priloga I vsebuje smernice. Priloga II vsebuje vstavljeno Prilogo IX k Uredbi 2017/1938. Priloga III vsebuje informacije o razveljavljeni uredbi s seznamom naknadnih sprememb. Priloga IV vsebuje korelacijsko tabelo. 🡻 715/2009 (prilagojeno) 2021/0424 (COD) Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o notranjem trgu obnovljivih plinov, zemeljskega plina in vodika

(prenovitev) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ⌦ Pogodbe o delovanju Evropske unije ⌫ ter zlasti člena 95 ⌦ 194 (2) ⌫ Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: ⇩ novo (1)Uredba (EU) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne nove spremembe, bi bilo treba zaradi jasnosti navedeno uredbo prenoviti. 🡻 715/2009 uvodna izjava 1 (prilagojeno) (2)Cilj notranjega trga zemeljskega plina, ki se postopoma uvaja od leta 1999, je zagotavljanje resnične izbire vsem potrošnikom ⌦ odjemalcem ⌫ v Skupnosti ⌦ Uniji ⌫, bodisi državljanom bodisi podjetjem, novih poslovnih priložnosti in več čezmejnega trgovanja, da bi zagotovili večjo učinkovitost, konkurenčne cene in višje standarde storitev ter prispevali k zanesljivosti oskrbe in trajnosti. ⇩ novo (3)Evropski zeleni dogovor in podnebna pravila določajo cilj, da EU do leta 2050 postane podnebno nevtralna, in sicer na način, ki prispeva h konkurenčnosti Evrope, gospodarski rasti in ustvarjanju delovnih mest. Za vzpostavitev trga razogljičenega plina in prispevanje k energetskemu prehodu so potrebni bistveno večji deleži obnovljivih virov energije v integriranem energetskem sistemu z dejavno udeležbo odjemalcev na konkurenčnih trgih. (4)Namen te uredbe je olajšati prodor obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v energetski sistem, s katerim bo omogočen prehod s fosilnega plina, tako da bodo ti novi plini odigrali pomembno vlogo pri doseganju podnebnih ciljev EU za leto 2030 in cilja podnebne nevtralnosti EU do leta 2050. Cilj uredbe je tudi vzpostaviti regulativni okvir, ki bo vsem udeležencem na trgu dal možnost in spodbudo za to, da bodo pri načrtovanju svojih dejavnosti upoštevali prehodno vlogo fosilnega plina, se tako izognili učinkom vezanosti ter zagotovili postopno in pravočasno postopno opuščanje fosilnega plina, zlasti v vseh zadevnih industrijskih sektorjih in za ogrevanje.

(5)V strategiji EU za vodik se priznava, da ima odprt in konkurenčen trg EU z neovirano čezmejno trgovino pomembne koristi za konkurenco, cenovno dostopnost in zanesljivost oskrbe, saj imajo države članice EU različne možnosti za proizvodnjo obnovljivega vodika. Poleg tega se poudarja, da bi prehod na likvidni trg z borznim trgovanjem z vodikom olajšal vstop novih proizvajalcev in koristil tesnejšemu povezovanju z drugimi nosilci energije. To bi ustvarilo gospodarsko izvedljive cenovne signale za naložbe in operativne odločitve. Pravila iz te uredbe bi zato morala ustvarjati ugodne pogoje za nastanek trgov vodika, borznega trgovanja z vodikom in vozlišč za prosto trgovanje, države članice pa bi morale odpraviti vse neupravičene ovire v zvezi s tem. Pri trgu vodika bi bilo treba ob priznavanju notranjih razlik preučiti obstoječa pravila, razvita za trge električne energije in plinom ter trgovanje z njima, ki so omogočila učinkovite komercialne dejavnosti. 🡻 715/2009 uvodna izjava 2 Direktiva 2003/55/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in Uredba (ES) št. 1775/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. septembra 2005 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina sta znatno prispevali k oblikovanju takega notranjega trga z zemeljskim plinom. 🡻 715/2009 uvodna izjava 3 Izkušnje, pridobljene pri izvajanju in spremljanju prvega sklopa Smernic za dobro prakso, ki jih je sprejel Evropski regulativni forum za plin (Madridski forum) leta 2002, dokazujejo, da je za zagotovitev popolnega izvajanja pravil iz navedenih smernic v vseh državah članicah in minimalnega jamstva za dejansko enake pogoje dostopa na trg treba predvideti pravno obveznost teh smernic. 🡻 715/2019 uvodna izjava 4 Drugi sklop skupnih pravil z naslovom „Drugi sklop smernic za dobro prakso“ je bil sprejet v okviru zasedanja Madridskega foruma 24. in 25. septembra 2003 in cilj te uredbe je na podlagi navedenega sklopa smernic določiti osnovna načela in pravila glede dostopa do omrežja, storitev za dostop tretjih strani, upravljanja prezasedenosti, preglednosti ter glede izravnave odstopanj in trgovanja s pravicami do zmogljivosti. 🡻 715/2009 uvodna izjava 5 (prilagojeno) (6)⌦ [Prenovljena direktiva o plinu, predlagana v dokumentu COM(2021) xxx] ⌫ Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom določa možnost kombiniranega operaterja prenosnega in distribucijskega sistema. Pravila, določena v tej uredbi, torej ne spreminjajo organizacije nacionalnih prenosnih in distribucijskih sistemov, ki so skladna z ustreznimi določbami navedene Direktive. 🡻 715/2019 uvodna izjava 6 Visokotlačni plinovodi, ki povezujejo lokalne distributerje s plinskim omrežjem in ki se v glavnem ne uporabljajo za lokalno distribucijo, so vključeni v področje uporabe te uredbe. 🡻 715/2009 uvodna izjava 7 ⇨ novo (7)Treba je jasno opredeliti merila, s katerimi se določijo tarife za dostop do omrežja, z namenom zagotoviti, da so v celoti skladne z načelom nediskriminacije in s potrebami dobro delujočega notranjega trga ter da v celoti upoštevajo potrebo po celovitosti sistema in odražajo dejansko nastale stroške, kolikor taki stroški ustrezajo stroškom, ki jih ima učinkovit in strukturno primerljiv omrežni operater, in so pregledni, ob zagotavljanju primerne donosnosti naložb ⇨ in omogočanju vključevanja obnovljivih in nizkoogljičnih plinov ⇦ in, če je to primerno, ob upoštevanju primerjalnih analiz tarif, ki jih pripravljajo regulativni organi. ⇨ Pravila o tarifah za dostop do omrežja iz te uredbe se dopolnjujejo z dodatnimi pravili o tarifah za dostop do omrežja, zlasti v omrežnih kodeksih in smernicah, sprejetih na podlagi te uredbe, v [uredbi TEN-E, kot je predlagana v dokumentu COM(2020) 824 final], [uredbi o metanu, kot je predlagana v dokumentu COM(2021) xxx], Direktivi (EU) 2018/2001 in [direktiva o energijski učinkovitosti, kot je predlagana v dokumentu COM(2021) 558 final]. ⇦

⇩ novo (8)Na splošno je najučinkovitejše financiranje infrastrukture s prihodki od uporabnikov te infrastrukture in preprečevanje navzkrižnega subvencioniranja. Poleg tega bi bilo tako navzkrižno subvencioniranje v primeru reguliranih sredstev nezdružljivo s splošnim načelom tarif, ki odražajo stroške. V izjemnih primerih bi lahko tako navzkrižno subvencioniranje vseeno prineslo družbene koristi, zlasti v zgodnejših fazah razvoja omrežja, kjer je rezervirana zmogljivost v primerjavi s tehnično zmogljivostjo majhna, negotovost glede tega, kdaj se bo prihodnje povpraševanje po zmogljivosti uresničilo, pa je precejšnja. Navzkrižno subvencioniranje bi zato lahko prispevalo k razumnim in predvidljivim tarifam za zgodnje uporabnike omrežja in zmanjšanju tveganja naložb za operaterje omrežij. Navzkrižno subvencioniranje bi tako lahko prispevalo k naložbenemu okolju, ki bi podpiralo cilje Unije na področju razogljičenja. Navzkrižnih subvencij ne bi smeli financirati uporabniki omrežja v drugih državah članicah, ne glede na to, ali bi bilo tako financiranje neposredno ali posredno. Zato je primerno finančna sredstva za navzkrižno subvencioniranje pobirati samo na izstopnih točkah do končnih odjemalcev v isti državi članici. Ker se bo navzkrižno subvencioniranje uporabljala le izjemoma, bi bilo treba poleg tega zagotoviti, da bo sorazmerno, pregledno, časovno omejeno in postavljeno pod regulativni nadzor. 🡻 715/2009 uvodna izjava 8 Pri izračunavanju tarif za dostop do omrežij je pomembno upoštevati dejansko nastale stroške, kolikor taki stroški ustrezajo stroškom, ki jih ima učinkovit in strukturno primerljiv omrežni operater, in so pregledni, ter potrebo po zagotavljanju primerne donosnosti naložb in spodbud za gradnjo nove infrastrukture, vključno s posebno regulativno obravnavo za nove naložbe, kakor je določeno v Direktivi 2009/73/ES. V tem smislu in zlasti, če obstaja učinkovita konkurenca med plinovodi, bo primerjalna analiza tarif s strani regulativnih organov primerna obravnava. 🡻 715/2009 uvodna izjava 9 (prilagojeno) ⇨ novo (9)Uporaba tržno zasnovanih ureditev za določanje tarif, na primer dražb, mora biti združljiva z določbami ⌦ prenovljene direktive o plinu, predlagane v dokumentu COM(2021) xxx ⌫ Direktive 2009/73/ES ⇨ in Uredbe Komisije (EU) 2017/459 ⇦. 🡻 715/2009 uvodna izjava 10 (prilagojeno) (10)Potreben je minimalni skupni sklop storitev za dostop tretjih strani, da bosta zagotovljena dejanski skupni minimalni standard za dostop v celotni Skupnosti ⌦ Uniji ⌫ in zadostna združljivost storitev za dostop tretjih strani ter da bo omogočeno izkoriščanje prednosti, ki izvirajo iz dobro delujočega notranjega trga z zemeljskim plinom ⌦ zemeljskega plina ⌫ . 🡻 715/2009 uvodna izjava 11 (prilagojeno) Trenutno v Skupnosti obstajajo ovire pri prodaji plina pod enakimi pogoji, brez diskriminacije ali ovir. Predvsem še ne obstaja nediskriminatoren dostop do omrežja in enako učinkovita raven regulativnega nadzora v vseh državah članicah, še vedno pa obstajajo ločeni trgi. ⇩ novo (11)Ureditev dostopa tretjih strani bi morala temeljiti na načelih iz te uredbe. Organizacija sistemov vstopno-izstopnih točk, ki omogočajo brezplačno dodelitev plina na podlagi zagotovljene zmogljivosti, je bila pozdravljena že na XXIV. Madridskem forumu oktobra 2013. Zato bi bilo treba uvesti opredelitev vstopno-izstopnega sistema in zagotoviti vključitev ravni distribucijskega sistema v območje izravnave, kar bi pripomoglo k doseganju enakih konkurenčnih pogojev za obrate za proizvodnjo obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, priključene na omrežje na ravni prenosa ali distribucije. Določanje tarif operaterjev distribucijskih sistemov in organizacijo dodeljevanja zmogljivosti za prenosni in distribucijski sistem bi bilo treba prepustiti regulativnim organom na podlagi načel iz [prenovljena direktiva o plinu, kot je predlagana v dokumentu COM(2021) xxx].

(12)Dostop do sistema vstopno-izstopnih točk bi moral na splošno temeljiti na zagotovljeni zmogljivosti. Od operaterjev omrežij bi bilo treba zahtevati, da sodelujejo tako, da omogočijo čim večjo ponudbo zagotovljene zmogljivosti, kar uporabnikom omrežja omogoča, da prosto dodelijo plin, ki na podlagi zagotovljene zmogljivosti vstopa ali izstopa na kateri koli vstopni ali izstopni točki v istem sistemu vstopno-izstopnih točk. (13)Pogojno zmogljivost bi bilo treba ponuditi le, če operaterji omrežij ne morejo ponuditi zagotovljene zmogljivosti. Omrežni operaterji bi morali na pregleden in jasen način opredeliti pogoje za pogojno zmogljivost na podlagi operativnih omejitev. Regulativni organ bi moral zagotoviti, da je število produktov pogojne zmogljivosti omejeno, da bi tako preprečil razdrobljenost trga in zagotovil skladnost z načelom zagotavljanja učinkovitega dostopa tretjih strani. 🡻 715/2009 uvodna izjava 12 (14)Za vzpostavitev notranjega trga zemeljskega plina bi bilo treba doseči zadostno raven čezmejne povezovalne zmogljivosti za plin in spodbujati povezovanje trgov z zemeljskim plinom. 🡻 715/2009 uvodna izjava 13 Komisija je v Sporočilu z dne 10. januarja 2007 z naslovom „Energetska politika za Evropo“ poudarila pomen vzpostavitve notranjega trga z zemeljskim plinom in zagotavljanja enakovrednih pogojev za vse plinske družbe v Skupnosti. Sporočili Komisije z dne 10. januarja 2007 z naslovom „Možnosti za notranji trg s plinom in električno energijo“ ter „Preiskava na podlagi člena 17 Uredbe (ES) št. 1/2003 v panogi plina in elektroenergetski panogi (Končno poročilo)“ sta pokazali, da obstoječa pravila in ukrepi ne zagotavljajo niti potrebnega okvira niti oblikovanja povezovalnih zmogljivosti za doseganje cilja dobro delujočega, učinkovitega in odprtega notranjega trga. 🡻 715/2009 uvodna izjava 14 Poleg temeljitega izvajanja obstoječega regulativnega okvira bi bilo treba v skladu z navedenimi sporočili prilagoditi regulativni okvir notranjega trga z zemeljskim plinom iz Uredbe (ES) št. 1775/2005. 🡻 715/2009 uvodna izjava 15 (prilagojeno) ⇨ novo (15)Zlasti je, Potrebno je večje sodelovanje in usklajevanje med operaterji prenosnih ⇨ in, kjer je ustrezno, distribucijskih ⇦ sistemov, da bi oblikovali ⌦ omrežne ⌫ kodekse omrežij za zagotavljanje in upravljanje dejanskega in preglednega čezmejnega dostopa do prenosnih omrežij ter da bi zagotovili usklajeno in dovolj v prihodnost usmerjeno načrtovanje in dober tehnični razvoj prenosnega sistema ⇨zemeljskega plina⇦ v Skupnosti ⌦ Uniji ⌫, vključno z oblikovanjem povezovalnih zmogljivosti, z ustreznim upoštevanjem varovanja okolja. ⌦ Omrežni ⌫ kKodeksi omrežij bi morali biti v skladu z okvirnimi smernicami, ki so po naravi nezavezujoče (okvirne smernice) in ki jih razvije Agencija ⌦ Evropske unije ⌫ za sodelovanje energetskih regulatorjev ⌦ (ACER) ⌫, ustanovljena v skladu z Uredbo ⌦ (EU) 2019/942 ⌫ (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (Agencija). Agencija ⌦ ACER ⌫ bi morala imeti vlogo pri pregledovanju osnutkov ⌦ omrežnih ⌫ kodeksov omrežij, ki bi temeljilo na dejanskem stanju, vključno z njihovo usklajenostjo z okvirnimi smernicami, in moralo bi ji biti omogočeno, da jih priporoči v sprejetje Komisiji. Agencija ⌦ ACER ⌫ bi morala oceniti predloge sprememb ⌦ omrežnih ⌫ kodeksov omrežij in moralo bi ji biti omogočeno, da jih priporoči v sprejetje Komisiji. Operaterji prenosnih sistemov bi morali s svojimi omrežji upravljati v skladu z navedenimi ⌦ omrežnimi ⌫ kodeksi omrežij. 🡻 715/2009 uvodna izjava 16 (prilagojeno) (16)Da bi zagotovili optimalno upravljanje omrežja za prenos plina v Skupnosti ⌦ Uniji, ⌫ bi bilo treba ) ⌦ vzpostaviti ⌫ Evropsko mrežo operaterjev prenosnih sistemov za plin (ENTSO za plin ustanoviti. Naloge ENTSO za plin bi se morale izvajati v skladu s pravili Skupnosti ⌦ Unije ⌫ ki se še naprej uporabljajo za odločitve ENTSO za plin. Naloge ENTSO za plin bi morale biti točno določene, delovne metode pa bi morale zagotavljati, da deluje učinkovito, da je zagotovljena preglednost in reprezentativnost ENTSO za plin. ZS ⌦ omrežnimi ⌫ kodeksi omrežij, ki jih pripravi ENTSO za plin, naj ne bi nadomestili potrebnih nacionalnih ⌦ omrežnih ⌫ kodeksov omrežij za notranja vprašanja. Glede na to, da je s pristopom na regionalni ravni možen učinkovitejši napredek, bi morali operaterji prenosnih sistemov znotraj splošne strukture za sodelovanje vzpostaviti regionalne strukture ter hkrati zagotoviti združljivost rezultatov na regionalni ravni zs ⌦ omrežnimi ⌫ kodeksi omrežij in nezavezujočim 10-letnim razvojnim načrtom omrežij na ravni ⌦ Unije ⌫ Skupnosti. Sodelovanje v okviru takšnih regionalnih struktur predpostavlja dejansko ločevanje dejavnosti omrežja od dejavnosti proizvodnje in dobave. Brez takšnega ločevanja regionalno sodelovanje med operaterji prenosnih sistemov povzroča tveganje protikonkurenčnega ravnanja. Države članice bi morale spodbujati sodelovanje in spremljati učinkovitost delovanja omrežja na regionalni ravni. Sodelovanje na regionalni ravni bi moralo biti združljivo z razvojem konkurenčnega in učinkovitega notranjega trga s plinom ⌦ plinov ⌫. 🡻 715/2009 uvodna izjava 17 (novo)

Vsi udeleženci na trgu so zainteresirani za delo, ki se pričakuje od ENTSO za plin. Zato je učinkovito posvetovanje ključnega pomena, obstoječe strukture, vzpostavljene za spodbujanje in racionalizacijo postopka posvetovanja, kot so na primer Evropska zveza za racionalizacijo energetskih izmenjav, nacionalni regulatorji ali Agencija, pa bi morale igrati pomembno vlogo. 🡻 715/2009 uvodna izjava 18 (prilagojeno) ⇨ novo (17)Da bi zagotovili večjo preglednost v zvezi z razvojem omrežja za prenos plina v Skupnosti ⌦ Uniji ⌫, bi morala ENTSO za plin sestaviti, objaviti in redno posodabljati nezavezujoči 10-letni razvojni načrt omrežja za celotno Skupnost ⌦ Unijo ⌫ (razvojni načrt omrežja za Skupnost ⌦ Unijo ⌫) ⇨ na podlagi skupnega scenarija in medsebojno povezanega modela ⇦ . Vanj bi bilo treba vključiti izvedljiva omrežja za prenos plina in potrebne regionalne povezave, ki so pomembne s poslovnega vidika aliin vidika zanesljivosti oskrbe. 🡻 715/2009 uvodna izjava 19 ⇨ novo (18)Za povečanje konkurenčnosti na likvidnih veleprodajnih trgih s plinom je ključnega pomena, da se s plinom lahko trguje neodvisno od njegove lokacije v sistemu. To je mogoče doseči le tako, da se uporabnikom omrežja omogoči, da neodvisno rezervirajo vhodno in izhodno zmogljivost in s tem prenašajo plin po območjih namesto po pogodbenih poteh. ⇨ Da bi zagotovili prosto rezerviranje zmogljivosti neodvisno na vstopnih in izstopnih točkah, tarife, določene za eno vstopno točko, ne bi smele biti povezane s tarifo, določeno za eno izstopno točko, in bi se obratno morale za te točke nuditi ločeno, vstopna in izstopna pristojbina pa v tarifi ne bi smeli biti združeni v enotno ceno. ⇦ Na šestem Madridskem forumu 30. in 31. oktobra 2002 je večina zainteresiranih strani že izrazila naklonjenost vhodno-izhodnim sistemom za lažji razvoj konkurence. Tarife ne bi smele biti odvisne od prenosnih poti. Zato tarifa, določena za eno ali več vstopnih točk, ne bi smela biti povezana s tarifo, določeno za eno ali več izstopnih točk, in obratno. ⇩ novo (19)Uredba Komisije (EU) št. 312/2014 o vzpostavitvi kodeksa omrežja za izravnavo odstopanj za plin v prenosnih omrežjih sicer določa pravila za določitev tehničnih pravil, ki tvorijo ureditev izravnave, vendar za vsak režim izravnave, ki se uporablja v konkretnem sistemu vstopno-izstopnih točk, dopušča različne možnosti zasnove. S kombinacijo sprejetih odločitev nastane poseben sistem izravnave, ki se uporablja v konkretnem sistemu vstopno-izstopnih točk, in tako je trenutno na večini ozemelj držav članic. (20)Uporabniki omrežja morajo biti odgovorni za uravnoteženje svojih vstopnih količin s svojimi izstopnimi količinami s pomočjo trgovalnih platform, vzpostavljenih za omogočanje lažjega trgovanja s plinom med uporabniki omrežja. Da bi obnovljive in nizkoogljične pline bolje vključili v sistem vstopno-izstopnih točk, bi moralo območje izravnave zajemati tudi raven distribucijskega sistema. Virtualno trgovalno točko bi bilo treba uporabljati za izmenjavo plina med izravnalnimi računi uporabnikov omrežja. 🡻 715/2019 uvodna izjava 20 (21)Sklicevanje na usklajene pogodbe o prenosu v okviru nediskriminatornega dostopa do omrežja s strani operaterjev prenosnih sistemov ne pomeni, da morajo biti pogoji pogodb o prenosu določenega operaterja sistema v eni državi članici enaki kot pogoji drugega operaterja prenosnega sistema v isti državi članici ali drugi državi članici, razen če so določene minimalne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati vse pogodbe o prenosu. 🡻 715/2009 uvodna izjava 21 V plinskih omrežjih obstaja obsežna pogodbena prezasedenost. Načeli razreševanja prezasedenosti in dodeljevanja zmogljivosti za nove ali nedavno dogovorjene pogodbe torej temeljita na sprostitvi neizkoriščenih zmogljivosti, tako da se uporabnikom omrežja omogoči, da dajo v podzakup ali ponovno prodajo svoje pogodbene zmogljivosti, operaterji prenosnih sistemov pa so obvezani, da neizkoriščene zmogljivosti ponudijo na trgu vsaj en dan vnaprej in kot prekinljivo zmogljivost. Zaradi velikega deleža obstoječih pogodb in potrebe po ustvarjanju resnično enakovrednih pogojev med uporabniki novih in obstoječih zmogljivosti bi bilo treba ti načeli uporabiti za vse pogodbene zmogljivosti, vključno z obstoječimi pogodbami.

🡻 715/2019 uvodna izjava 22 Čeprav trenutna fizična prezasedenost omrežij redko predstavlja problem v Skupnosti, lahko v prihodnosti postane problematična. Pomembno je torej določiti temeljno načelo za dodeljevanje prezasedenih zmogljivosti v takšnih okoliščinah. 🡻 715/2009 uvodna izjava 23 Iz spremljanja trga, ki ga zadnja leta izvajajo nacionalni regulativni organi in Komisija, je razvidno, da trenutno veljavne zahteve po preglednosti in pravila glede dostopa do infrastrukture ne zadostujejo za zagotovitev pravega, dobro delujočega, odprtega in učinkovitega notranjega trga s plinom. 🡻 715/2019 uvodna izjava 24 (prilagojeno) (22)Da lahko vsi udeleženci na trgu ⌦ tržni udeleženci ⌫ ocenijo splošno stanje glede povpraševanja in ponudbe ter prepoznajo razloge za gibanje veleprodajnih cen, je potreben enak dostop do informacij, kar zadeva fizično stanje in učinkovitost sistema. To vključuje podrobnejše informacije o ponudbi in povpraševanju, zmogljivosti omrežja, pretoku in vzdrževanju, izravnavi in razpoložljivosti ter uporabi skladišč. Pomen teh informacij za delovanje trga zahteva zmanjšanje obstoječih omejitev za objavo zaradi zaupnosti. 🡻 715/2009 uvodna izjava 25 (23)Zahteve glede zaupnosti poslovno občutljivih informacij pa so zlasti pomembne, ko gre za poslovne podatke, ki so strateško pomembni za podjetje, če skladišče uporablja le en uporabnik, ali ko gre za podatke glede izhodnih točk sistema ali podsistema, ki niso povezane z drugim prenosnim ali distribucijskim sistemom, temveč samo enim industrijskim končnim odjemalcem, če bi objava teh podatkov razkrila zaupne informacije o proizvodnem procesu tega odjemalca. 🡻 715/2009 uvodna izjava 26 (24)Za večje zaupanje v trg se morajo udeleženci zanesti, da so za osebe, ki zagrešijo zlorabe, predvidene učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazni. Pristojni organi bi morali imeti pooblastila, da učinkovito raziščejo obtožbe glede tržnih zlorab. V ta namen je potrebno, da imajo pristojni organi dostop do podatkov, ki zagotavljajo informacije o operativnih odločitvah dobaviteljev. Na trgu plina se vse te odločitve sporočajo operaterjem sistemov v obliki rezervacij zmogljivosti, napovedi in realiziranega pretoka. Operaterji sistemov bi morali informacije v zvezi s tem dati na voljo in omogočiti, da so lahko dostopne, pristojnim organom za določeno obdobje. Pristojni organi bi morali tudi redno spremljati, ali operaterji prenosnih sistemov ravnajo v skladu s pravili. 🡻 715/2009 uvodna izjava 27 ⇨ novo (25)Dostop do skladišč ⇨ za zemeljski plin ⇦ in obratov za utekočinjeni zemeljski plin („UZP“) v nekaterih državah članicah ni zadosten in je zato treba izboljšati izvajanje obstoječih pravil ⇨ , tudi na področju preglednosti. Pri tem izboljšanju bi bilo treba upoštevati možnosti in uvajanje obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v teh obratih na notranjem trgu. ⇦ Spremljanje, ki ga je opravila Skupina evropskih regulatorjev za električno energijo in plin, je pokazalo, da se prostovoljne smernice za dobro prakso dostopa tretjih strani za operaterje skladiščnih sistemov, o katerih so se dogovorili vsi deležniki na Madridskem forumu, ne uporabljajo dovolj in morajo zato postati obvezujoče. 🡻 715/2019 uvodna izjava 28 (prilagojeno)

⇨ novo (26)Nediskriminatorni in pregledni sistemi izravnave odstopanj za ⇨ zemeljski ⇦ plin, ki jih upravljajo operaterji prenosnih sistemov, so pomembni mehanizmi zlasti za nove ⌦ tržne ⌫ udeležence na trgu, ki bi utegnili imeti več težav z izravnavo celotnega portfelja prodaj v primerjavi z že uveljavljenimi podjetji na določenem trgu. Treba je torej sprejeti pravila za zagotovitev, da operaterji prenosnih sistemov upravljajo takšne mehanizme na način, ki je združljiv z nediskriminatornimi, preglednimi in učinkovitimi pogoji za dostop do omrežja. 🡻 715/2009 uvodna izjava 29 Trgovanje s primarnimi pravicami do zmogljivosti je pomemben del razvoja konkurenčnega trga in ustvarjanja likvidnosti. S to uredbo bi bilo treba torej določiti osnovna pravila glede takega trgovanja. 🡻 715/2019 uvodna izjava 30 ⇨ novo (27)Nacionalni rRegulativni organi bi morali zagotoviti skladnost s pravili iz te uredbe ⇨ , omrežnimi kodeksi in ⇦ smernicami, sprejetimi na podlagi te uredbe. 🡻 715/2009 uvodna izjava 31 (prilagojeno) ⇨ novo (28)V smernicah, priloženih k tej uredbi, so na podlagi drugega sklopa Smernic za dobro prakso opredeljena določena podrobn ⌦ ejš ⌫ a izvedbena pravila. Ta pravila se bodo ⇨ bi se morala ⇦, če bo primerno, sčasoma razvijala ⇨ ti ⇦, upoštevajoč razlike med nacionalnimi plinskimi sistemi ⇨ in njihovim razvojem ⇦ . 🡻 715/2009 uvodna izjava 32 (29)Komisija bi morala pri predlaganju sprememb smernic, ki so priložene tej uredbi, zagotoviti predhodno posvetovanje z vsemi zadevnimi stranmi, ki jih predstavljajo strokovna združenja, in z državami članicami v okviru Madridskega foruma. 🡻 715/2009 uvodna izjava 33 (30)Države članice in pristojni nacionalni organi bi morali Komisiji predložiti ustrezne informacije. Komisija bi morala te informacije obravnavati zaupno.

🡻 715/2019 uvodna izjava 34 (prilagojeno) ⇨ novo (31)Ta uredba ⇨ , omrežni kodeksi ⇦ in smernice, sprejete v skladu s to uredbo, ne posegajo v uporabo pravil Skupnosti ⌦ Unije ⌫ o konkurenci. 🡻 715/2009 uvodna izjava 35 (novo) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil. 🡻 715/2009 uvodna izjava 36 (novo) Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za določitev ali sprejetje smernic, potrebnih za izpolnjevanje minimalne stopnje usklajenosti, ki je potrebna za doseganje cilja te uredbe. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. ⇩ novo (32)Države članice in pogodbenice Energetske skupnosti bi morale tesno sodelovati pri vseh zadevah v zvezi z razvojem integriranega območja trgovanja s plinom in ne bi smele sprejemati ukrepov, ki bi ogrozili nadaljnje povezovanje trgov zemeljskega plina ali zanesljivost oskrbe držav članic in pogodbenic. (33)Operaterjem prenosnih sistemov bi lahko dovolili, da skladišča za zemeljski plin rezervirajo izključno za opravljanje svojih nalog in za namene zanesljivosti oskrbe. Te strateške zaloge bi bilo mogoče napolniti s skupno nabavo preko platforme za trgovanje, kot je navedeno v členu 10 Uredbe Komisije (EU) št. 312/2014, brez poseganja v pravila Unije o konkurenci. Da ne bi posegali v redno delovanje trga, bi moral biti odjem zemeljskega plina iz omrežja možen le zato, da bi operaterji prenosnih sistemov opravljali svoje funkcije, ali v primeru razglašenih izrednih razmer, kot je navedeno v členu 11(1) navedene uredbe. (34)Pri regionalnem povezovanju trgov bi morali zadevni operaterji prenosnih sistemov in regulativni organi rešiti vprašanja s čezmejnim učinkom, kot so tarifne strukture, režim izravnave, zmogljivosti na preostalih čezmejnih točkah, naložbeni načrti ter izpolnjevanje nalog operaterjev prenosnih sistemov in regulativnih organov. (35)Za energetski prehod in nadaljnje povezovanje trga plina bo potrebno še več preglednosti glede dovoljenih ali ciljnih prihodkov operaterja prenosnega sistema. Na teh informacijah bo temeljilo veliko odločitev v zvezi z omrežji zemeljskega plina. Na primer, za prenos sredstev za prenos iz omrežja zemeljskega plina v vodikovo omrežje ali uvedbo mehanizma nadomestil med operaterji prenosnih sistemov (ITC) je potrebna večja preglednost od sedanje. Poleg tega je za ocene dolgoročnega razvoja tarif potrebna jasnost tako glede povpraševanja po zemeljskem plinu kot tudi glede napovedi stroškov. Slednjo bi morala omogočiti preglednost glede dovoljenih prihodkov. Regulativni organi bi morali zlasti zagotoviti informacije o metodologiji za izračun prihodkov operaterjev prenosnih sistemov, vrednosti njihovih reguliranih osnovnih sredstev in njihove amortizacije skozi čas, vrednosti odhodkov iz poslovanja, stroških kapitala, ki se uporabljajo za operaterje prenosnih sistemov, ter uporabljenih spodbudah in premijah. (36)Odhodki operaterjev prenosnih sistemov so večinoma fiksni stroški. Njihov poslovni model in sedanji nacionalni regulativni okviri izhajajo iz predpostavke dolgoročne uporabe njihovih omrežij, kar pomeni dolgo amortizacijsko dobo (30–60 let). V okviru energetskega prehoda bi zato morali imeti regulativni organi možnost predvideti zmanjšanje povpraševanja po plinu, da bi pravočasno spremenili regulativne ureditve in preprečili, da bi zaradi vse večjega razmerja med fiksnimi stroški in povpraševanjem po plinu povračilo stroškov operaterjev prenosnih sistemov s tarifami ogrozilo cenovno dostopnost za odjemalce. Po potrebi bi lahko na primer spremenili amortizacijski profil ali nadomestilo za sredstva za prenos. (37)Preglednost dovoljenih ali ciljnih prihodkov operaterjev prenosnih sistemov bi bilo treba povečati, da bi omogočili primerjalno analizo in oceno s strani uporabnikov omrežja. Večja preglednost bi morala omogočiti tudi lažje čezmejno sodelovanje in vzpostavitev mehanizmov ITC med operaterji bodisi za regionalno povezovanje bodisi za uvedbo tarifnih popustov za obnovljive in nizkoogljične pline, kot je določeno v tej uredbi. (38)Da bi izkoristili najbolj ekonomične lokacije za proizvodnjo obnovljivih in nizkoogljičnih plinov, bi bilo treba uporabnikom omrežja odobriti popuste pri tarifah za prenos na podlagi zmogljivosti. Med njimi bi moral biti popust za vbrizgavanje iz obratov za proizvodnjo plina iz obnovljivih virov in nizkoogljičnih plinov, popust za tarife na vstopnih točkah iz skladišč in izhodnih točkah v skladišča ter popust na čezmejne tarife na vstopnih točkah iz obratov za UZP. V primeru spremembe vrednosti notranjih popustov mora regulativni organ uravnotežiti interes med uporabniki omrežij in operaterji omrežij ob upoštevanju stabilnih finančnih okvirov, še zlasti za obstoječe naložbe, predvsem za obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov. Po možnosti je treba kazalnike ali pogoje za spremembo popusta zagotoviti dovolj zgodaj, še preden se sprejme kakršna koli odločitev o spremembi popusta. Ta popust ne bi smel vplivati na splošno metodologijo določanja tarif, temveč bi ga bilo treba odobriti naknadno za zadevno tarifo. Da bi uporabniki omrežja lahko dobili popust, bi morali operaterju prenosnega sistema predložiti zahtevane informacije na podlagi certifikata, ki bi bil povezan s podatkovno zbirko Unije. (39)Znižanja prihodkov iz uporabe popustov se obravnavajo kot splošna zmanjšanja prihodkov, npr. zaradi zmanjšane prodaje zmogljivosti, in jih je treba pravočasno pokriti s tarifami, na primer z zvišanjem posebnih tarif v skladu s splošnimi pravili iz člena 15 te uredbe. Da bi ublažili strukturna neravnovesja prihodkov operaterjev prenosnih sistemov, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila za spremembo stopenj popustov z delegiranimi akti. (40)Da bi povečali učinkovitost distribucijskih omrežij zemeljskega plina v Uniji in zagotovili tesno sodelovanje z operaterji prenosnih sistemov in ENTSO za plin, bi bilo treba ustanoviti telo operaterjev distribucijskih sistemov v Uniji (v nadaljnjem besedilu: telo EU ODS), ki bi vključevalo tudi operaterje distribucijskih sistemov zemeljskega plina. Naloge telesa EU ODS bi morale biti točno določene, delovne metode pa bi morale zagotavljati učinkovitost, preglednost in reprezentativnost operaterjev distribucijskega sistema v Uniji. Telo EU ODS bi moralo tesno sodelovati z ENTSO za plin pri pripravi in izvajanju omrežnih kodeksov, kjer obstajajo, ter si prizadevati za zagotavljanje smernic za vključevanje, med drugim, distribuirane proizvodnje in drugih področij, povezanih z upravljanjem distribucijskih omrežij.

(41)Operaterji distribucijskih sistemov imajo pomembno vlogo pri vključevanju obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v sistem, saj je na primer približno polovica zmogljivosti za proizvodnjo biometana priključena na distribucijsko omrežje. Za lažjo vključitev teh plinov na veleprodajni trg bi morali imeti proizvodni obrati, priključeni na distribucijsko omrežje v vseh državah članicah, dostop do virtualne trgovalne točke. Poleg tega bi morali operaterji distribucijskih sistemov in operaterji prenosnih sistemov v skladu z določbami te uredbe sodelovati, da bi omogočili povratni tok iz distribucijskega v prenosno omrežje ali zagotovili integracijo distribucijskega sistema z alternativnimi sredstvi, ki imajo enakovreden učinek, ter tako omogočili lažje povezovanje trga obnovljivih in nizkoogljičnih plinov. (42)Z vključitvijo vse večjih količin obnovljivih in nizkoogljičnih plinov v evropski sistem zemeljskega plina se bo spremenila kakovost zemeljskega plina, ki se prenaša in porabi v Evropi. Da bi zagotovili neoviran čezmejni pretok zemeljskega plina, ohranili interoperabilnost trgov in omogočili povezovanje trgov, je treba povečati preglednost glede kakovosti plina in stroškov njenega upravljanja, zagotoviti harmoniziran pristop glede vlog in odgovornosti regulativnih organov in operaterjev sistemov ter okrepiti čezmejno usklajevanje. Ob zagotavljanju harmoniziranega pristopa glede kakovosti plina za čezmejne točke za medomrežno povezovanje bi bilo treba ohraniti prožnost držav članic glede uporabe standardov kakovosti plina v njihovih domačih sistemih zemeljskega plina. (43)Primešavanje vodika v sistem zemeljskega plina je manj učinkovito od uporabe vodika v čisti obliki in zmanjšuje vrednost vodika. Vpliva tudi na delovanje plinske infrastrukture, vrste uporabe pri končnih uporabnikih in interoperabilnost čezmejnih sistemov. Odločitev držav članic o tem, ali bodo v svojih nacionalnih sistemih zemeljskega plina uporabile primešavanje vodika, bi bilo treba ohraniti. Hkrati bi harmoniziran pristop k primešavanju vodika v sistem zemeljskega plina v obliki dovoljene zgornje meje za celotno Unijo na čezmejnih točkah za medomrežno povezovanje med državami članicami Unije, kjer morajo operaterji prenosnih sistemov sprejeti zemeljski plin z ravnjo primešanega vodika, ki je pod to zgornjo mejo, omejil tveganje drobljenja trga. Sosednji prenosni sistemi bi se morali še naprej prosto dogovarjati o višjih stopnjah primešavanja vodika za čezmejne točke za medomrežno povezovanje. (44)Tesno čezmejno usklajevanje in postopek reševanja sporov med operaterji prenosnih sistemov glede kakovosti plina, tudi biometana in mešanic vodika, je bistvenega pomena za olajšanje učinkovitega prenosa zemeljskega plina po sistemih zemeljskega plina v Uniji in s tem za premik k večjemu povezovanju notranjega trga. Okrepljene zahteve glede preglednosti parametrov kakovosti plina, tudi za zgornjo kurilno vrednost, Wobbejev indeks in vsebnost kisika, ter mešanic vodika in njihovim razvojem skozi čas skupaj z obveznostmi spremljanja in poročanja bi morale prispevati k dobremu delovanju odprtega in učinkovitega notranjega trga zemeljskega plina. (45)Za spremembo nebistvenih elementov te uredbe in njeno dopolnitev v zvezi z nebistvenimi elementi nekaterih posebnih področij, ki so bistvena za povezovanje trgov, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, tudi na ravni strokovnjakov, in da se to posvetovanje opravi v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov bi morala Evropski parlament in Svet zlasti prejeti vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa bi morali imeti možnost, da se sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (46)Uredba Komisije (EU) 2015/703 določa pravila o interoperabilnosti in izmenjavi podatkov za sistem zemeljskega plina, zlasti v zvezi s sporazumi o medomrežnem povezovanju, vključno s pravili za nadzor pretoka, načeli merjenja količine in kakovosti plina, pravili za postopek usklajevanja in dodeljevanja količin plina ter postopki za komunikacijo v primeru izrednih dogodkov; določa tudi skupne enote, kakovost plina, vključno s pravili za upravljanje omejitev čezmejnega trgovanja zaradi razlik v kakovosti plina in zaradi razlik pri dodajanju vonja, kratko- in dolgoročno spremljanje kakovosti plina ter zagotavljanje informacij, izmenjavo podatkov in poročanje o kakovosti plina, preglednost, komunikacijo, zagotavljanje informacij in sodelovanje med zadevnimi udeleženci na trgu. (47)Da bi zagotovili optimalno upravljanje omrežja Unije za vodik ter omogočili čezmejno trgovanje in čezmejno oskrbo z vodikom v Uniji, bi bilo treba vzpostaviti evropsko mrežo operaterjev vodikovih omrežij (v nadaljnjem besedilu: ENNOH). Naloge mreže ENNOH bi bilo treba izvajati v skladu s pravili Unije o konkurenci. Naloge mreže ENNOH bi morale biti točno določene, delovne metode pa bi morale zagotavljati, da deluje učinkovito, da je zagotovljena njena preglednost in reprezentativnost. Omrežni kodeksi, ki jih pripravi mreža ENNOH, naj ne bi nadomestili potrebnih nacionalnih omrežnih kodeksov za vprašanja, ki niso čezmejne narave. (48)Do ustanovitve mreže ENNOH bi bilo treba pod vodstvom Komisije vzpostaviti začasno platformo, v kateri bi sodelovali agencija ACER in vsi zadevni tržni udeleženci, vključno z ENTSO za plin, ENTSO za električno energijo in telesom EU ODS. Ta platforma bi morala podpirati zgodnje delo pri določanju obsega in obravnavi vprašanj, pomembnih za izgradnjo omrežja in trgov za vodik brez formalnih pristojnosti odločanja. Platformo bi bilo treba po vzpostavitvi mreže ENNOH ukiniti. Do ustanovitve mreže ENNOH bo za pripravo razvojnih načrtov omrežja na ravni Unije, vključno z vodikovimi omrežji, odgovoren ENTSO za plin. (49)Za zagotovitev preglednosti v zvezi z razvojem vodikovega omrežja v Uniji bi morala mreža ENNOH pripraviti, objaviti in redno posodabljati nezavezujoč desetletni načrt za razvoj vodikovega omrežja na ravni Unije, usmerjen v potrebe razvijajočih se trgov vodika. Vanj bi bilo treba vključiti izvedljiva omrežja za prenos vodika in potrebne medomrežne povezave, ki so pomembne s poslovnega vidika. Mreža ENNOH bi morala sodelovati pri pripravi analize stroškov in koristi energetskega sistema (vključno z modelom medsebojno povezanega energetskega trga in omrežja, v katerem bodo zajeti tudi infrastruktura za prenos električne energije, plina in vodika ter skladiščenje, UZP in elektrolizatorji), scenarijev za desetletne načrte za razvoj omrežja in poročila o ugotovitvi infrastrukturnih vrzeli iz členov 11, 12 in 13 [uredbe o TEN-E, kot je predlagana v dokumentu COM(2020) 824 final] za pripravo seznamov projektov skupnega interesa. V ta namen bi morala mreža ENNOH tesno sodelovati z ENTSO za električno energijo in ENTSO za plin, da bi omogočila lažje povezovanje sistemov. Mreža ENNOH bi morala te naloge prvič prevzeti pri pripravi osmega seznama projektov skupnega interesa, če bo delovala in če bo sposobna do leta 2026 zagotoviti potrebne vhodne podatke za desetletni načrt za razvoj omrežja. (50)Za delo, ki se pričakuje od mreže ENNOH, so zainteresirani vsi tržni udeleženci. Zato je bistvenega pomena učinkovit postopek posvetovanja. Na splošno bi morala mreža ENNOH pridobivati delovne izkušnje, jih nadgrajevati in jih vključevati svoje delovne izkušnje z načrtovanjem, razvojem in delovanjem infrastrukture v sodelovanju z drugimi zadevnimi tržnimi udeleženci in njihovimi združenji. (51)Glede na to, da je s pristopom na regionalni ravni možen učinkovitejši napredek, bi morali operaterji vodikovih omrežij znotraj splošne strukture za sodelovanje vzpostaviti regionalne strukture ter hkrati zagotoviti združljivost rezultatov na regionalni ravni z omrežnimi kodeksi in nezavezujočim desetletnim načrtom za razvoj omrežij na ravni Unije. Države članice bi morale spodbujati sodelovanje in spremljati učinkovitost omrežja na regionalni ravni. (52)Zahteve glede preglednosti so potrebne, da bi med udeleženci na trgu vzbudili zaupanje v nastajajoče trge vodika v Uniji. Da bi lahko vsi tržni udeleženci ocenili splošno stanje glede povpraševanja in ponudbe ter prepoznali razloge za gibanje tržnih cen, je potreben enak dostop do informacij, kar zadeva fizično stanje in delovanje sistema. Informacije bi bilo treba vedno razkriti na smiseln in lahko dostopen način ter na nediskriminacijski podlagi. (53)Mreža ENNOH bo vzpostavila osrednjo spletno platformo za zagotavljanje vseh podatkov, ki so pomembni za tržne udeležence, da bi pridobili učinkovit dostop do omrežja. (54)Pogoji za dostop do vodikovih omrežij v zgodnji fazi razvoja trga bi morali uporabnikom omrežja zagotoviti učinkovito obratovanje, nediskriminacijo in preglednost, hkrati pa ohraniti zadostno prožnost za operaterje. Z omejitvijo najdaljšega trajanja pogodb o zmogljivosti bi se moralo zmanjšati tveganje pogodbene prezasedenosti in kopičenja zmogljivosti. (55)Da bi uporabnikom omrežja zagotovili nediskriminatoren dostop in preglednost, bi bilo treba določiti splošne pogoje za odobritev dostopa tretjih strani do skladišč za vodik in terminalov za vodik. (56)Operaterji vodikovih omrežij bi morali sodelovati pri pripravi omrežnih kodeksov o zagotavljanju in upravljanju preglednega in nediskriminatornega čezmejnega dostopa do omrežij ter zagotavljanju usklajenega razvoja omrežja v Uniji, vključno z vzpostavitvijo zmogljivosti medomrežnega povezovanja. Omrežni kodeksi bi morali biti skladni z nezavezujočimi okvirnimi smernicami, ki jih pripravi agencija ACER. Agencija ACER bi morala imeti vlogo pri pregledovanju osnutkov omrežnih kodeksov, ki bi temeljilo na dejanskem stanju, vključno z njihovo usklajenostjo z okvirnimi smernicami, in moralo bi ji biti omogočeno, da jih priporoči v sprejetje Komisiji. Agencija ACER bi morala oceniti predloge sprememb omrežnih kodeksov in moralo bi ji biti omogočeno, da jih priporoči v sprejetje Komisiji. Operaterji vodikovih omrežij bi morali s svojimi omrežji upravljati v skladu z navedenimi omrežnimi kodeksi. (57)Omrežni kodeksi, ki jih pripravi evropska mreža operaterjev vodikovih, naj ne bi nadomestili potrebnih nacionalnih pravil za vprašanja, ki niso čezmejne narave. (58)Kakovost vodika, ki se prenaša in porabi v Evropi, se lahko razlikuje glede na tehnologijo njegove proizvodnje in posebnosti prevoza. Zato bi moral harmoniziran pristop k upravljanju kakovosti vodika na čezmejnih povezovalnih plinovodih na ravni Unije voditi k čezmejnemu pretoku vodika in povez