RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA

z dne 29. aprila 2015

s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2013, oddelek X – Evropska služba za zunanje delovanje

EVROPSKI PARLAMENT,

— ob upoštevanju sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2013, oddelek X – Evropska služba za zunanje delovanje,

— ob upoštevanju odločbe evropske varuhinje človekovih pravic OI/1/2014/PMC z dne 26. februarja 2015, s katero je zaključila svojo preiskavo na lastno pobudo o prijavljanju nepravilnosti,

— ob upoštevanju člena 94 in Priloge V Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za zunanje zadeve (A8-0109/2015),

1. pozdravlja dejstvo, da je Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) v svojem tretjem proračunskem letu še naprej izvrševala svoj proračun, ne da bi Računsko sodišče pri tem odkrilo večje napake; je seznanjen z napredkom, ki je bil dosežen pri popravljanju napak, ugotovljenih v preteklih letih, in podpira priporočila za dodatne izboljšave iz letnega poročila Računskega sodišča; pozdravlja posebno poročilo št. 11/2014 o ustanovitvi ESZD, ki ga je objavilo Računsko sodišče, in številne koristne predloge za izboljšave, ki jih vsebuje to poročilo, in za katere upa, da se bodo čim prej izvedli;

2. poudarja, da je Računsko sodišče v letna poročila za leta 2011, 2012 in 2013 vsakič vključilo opažanja o ESZD glede izplačevanja plač zaposlenim, pomanjkljivosti pri upravljanju družinskih dodatkov, ki jih je v imenu ESZD izvajal Urad za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO), ter glede javnih naročil varnostnih storitev v delegacijah in pogodb za storitve IT;

3. je zaskrbljen zaradi dejstva, da so bila nadomestila za osebje že predmet pomislekov in je pri njih že v prejšnjih letih prišlo do napak; zahteva, da se glede tega vprašanja izvajajo strožje kontrole, zlasti z rednim opozarjanjem uslužbencev na njihovo obveznost prijave dodatkov, prejetih iz drugih virov;

4. je zaskrbljen, ker sistem PMO v letu 2013 še zmeraj ni v celoti deloval, zaradi česar je prihajalo do nepravilnih izplačil socialnih nadomestil članom osebja, zato poziva ESZD, naj začne sistem uporabljati za uradnike vseh držav članic;

5. opozarja, da mora sedež ESZD stalno posvečati pozornost vsem postopkom javnega naročanja v vseh njihovih fazah, zlasti v delegacijah; meni, da je treba udeleženemu osebju delegacije nuditi stalno podporo prek jasnih navodil, da se zmanjša izpostavljenost pripadajočemu tveganju pri delovanju, zlasti za občutljive ponudbe in pogodbe; z zadovoljstvom ugotavlja, da je bila na sedežu ESZD ustanovljena posebna projektna skupina za pogodbe o varnostnih storitvah v delegacijah;

6. ugotavlja, da je treba pri okvirnih pogodbah, ki jih dodeljuje ESZD, ustrezno skrbnost nameniti sledljivosti operacij z evidentiranjem ustrezne dokumentacije za vsako pogodbo ne glede na njeno specifično naravo; od sedeža ESZD zahteva, naj dodatno razvije znanje uslužbencev ter dviguje ozaveščanje o tej zadevi v delegacijah ter, na splošno, o učinkoviti uporabi ustreznih standardov notranjih kontrol; ugotavlja, da je kakovost informacij ena izmed največjih pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene med predhodnimi kontrolami, izvedenimi leta 2013, in poziva k čimprejšnji odpravi teh razmer, da bo omogočen dostop do natančnih in izčrpnih informacij o upravljanju in upravi;

7. poziva ESZD, naj okrepi svojo novo strategijo za preprečevanje goljufij, ki pokriva tretje države, in pozdravlja pripravo memoranduma o soglasju z Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF), ki je bil končno podpisan 23. januarja 2015;

8. poziva ESZD, naj poroča o napredku v zvezi z novo strategijo za preprečevanje goljufij za delegacije Unije, ki bi morala biti končana leta 2013;

9. je zaskrbljen zaradi zamude pri sprejemanju internih pravil za prijavljanje nepravilnosti; poziva ESZD, naj začne ta pravila izvajati brez odlašanja;

10. poziva EESO, naj v svoja letna poročila o dejavnostih, v skladu z obstoječimi pravili o zaupnosti in varstvu podatkov, vključi rezultate in posledice zaključenih primerov OLAF-a, v katerih so se preiskovali institucija ali posamezniki, ki so delali zanjo;

11. ugotavlja, da je končni proračun za leto 2013 za sedež ESZD znašal 508,8 milijona EUR, kar predstavlja 4,09-odstotno povečanje, pri čemer je bil proračun razdeljen, kot sledi: 195,81 milijona EUR za sedež ESZD in 312,95 milijona EUR za delegacije Unije; ugotavlja, da je ESZD poleg lastnega proračuna prejela tudi prispevek Komisije v višini 272,4 milijona EUR;

12. ugotavlja, da je na sedežu ESZD 69 % proračuna namenjenih izplačilu plač in drugih nadomestil za statutarne uslužbence in zunanje osebje (in sicer 134,59 milijona EUR) ter 10 % (oziroma 19,92 milijona EUR) za nepremičnine in z njimi povezane stroške; ugotavlja, da se za delegacije Unije 106,6 milijona EUR (34 %) nanaša na plače statutarnih uslužbencev, 62,2 milijona EUR (19,9 %) na zunanje osebje ter 99,6 milijona EUR (31,8 %) na nepremičnine in z njimi povezane stroške;

13. meni, da ESZD zaradi omejitev sredstev še vedno ni polnopravna diplomatska služba Unije; meni, da so Komisija in države članice primerni akterji, ki si morajo prizadevati za utrditev ESZD;

14. poudarja, da je načelo proračunske nevtralnosti izjemno dobrodošlo, vendar se ga ne sme obravnavati ločeno od prihrankov, ki so jih ustvarile države članice z ustanovitvijo ESZD;

15. meni, da ima ESZD še vedno veliko najvišjih položajev v administraciji, kar je treba popraviti; meni, da so ukrepi, ki so že bili izvedeni za urejanje te zadeve, korak v pravo smer, in poziva Komisijo, naj okrepi svojo zavezo izboljšanju sodelovanja med službami; poziva institucijo, naj v naslednjem letnem poročilu o dejavnostih poroča o zmanjšanju števila mest AD15 in AD16; ugotavlja tudi, da vodstveni delavci nimajo okvira pristojnosti, ki bi ga lahko uporabljali kot podlago za ocenjevanje predizbranih kandidatov; poudarja, da bi morale sposobnosti na področju zunanjih zadev ostati glavno merilo pri odločitvah o zaposlovanju;

16. vztraja, da je treba racionalizirati strukturo najvišjega vodstva ESZD in poenostaviti proces odločanja;

17. pozdravlja izboljšanje na področju geografskega ravnovesja osebja v ESZD iz držav članic, ki so k EU pristopile od leta 2004 dalje, kar sedaj predstavlja 18 % uradnikov in 17,7 % vodij delegacij v primerjavi z 21-odstotnim relativnim deležem prebivalstva teh držav; poudarja potrebo po geografski uravnoteženosti pri zaposlovanju in imenovanju osebja; meni, da je enakovredna geografska zastopanost v ESZD pomemben element, ki prispeva k izboljšanju njene uspešnosti, in poziva Komisijo, naj v tej smeri nadaljuje svoje delo;

18. je seznanjen s prizadevanji za izboljšanje uravnotežene zastopanosti obeh spolov in za odpravljanje morebitnih ovir pri poklicnem napredovanju; poziva ESZD, naj si še naprej prizadeva za zmanjševanje neuravnotežene zastopanosti spolov, zlasti v kategoriji uslužbencev višjega razreda;

19. kljub temu je zaskrbljen, ker na odgovornih položajih v ESZD primanjkuje žensk (204 moški in 55 žensk v delegacijah, na najvišjih vodstvenih položajih pa je razmerje 42/4, torej samo 8,7 % žensk); poziva k uvedbi načrta enakih možnosti, zlasti v zvezi z vodstvenimi položaji, da bi to ravnovesje čim prej odpravili;

20. ugotavlja, da je bil statutarni cilj, na podlagi katerega naj bi bila vsaj tretjina osebja na ravni administratorjev (AD) v ESZD diplomatov iz držav članic, dosežen leta 2013; vendar ugotavlja, da je število napotenih nacionalnih strokovnjakov iz držav članic relativno visoko (397 junija 2014), in zahteva dodatna pojasnila glede njihovega statusa/pravic in stroškov za proračun ESZD;

21. ponavlja zahtevo iz lanskega leta, naj ESZD priloži izčrpno tabelo vseh človeških virov, ki jih ima na razpolago, razdeljeno po razredu, spolu in narodnosti; ugotavlja, da bi bilo treba tabelo samodejno priložiti poročilu o letnih dejavnostih institucije;

22. vendar obžaluje, da še ni bila dosežena boljša geografska porazdelitev, in poziva ESZD, naj okrepi geografsko porazdelitev, zlasti pri imenovanjih na vodstvena mesta in mesta vodij delegacij; poudarja, da je potrebna večja geografska uravnoteženost držav članic na vseh ravneh uprave, in poziva ESZD, naj izvaja ukrepe, ki bodo prispevali k boljši in bolj uravnoteženi zastopanosti vseh držav članic;

23. meni, da so odgovornosti posebnih predstavnikov Unije zelo nejasne ter da se v zvezi z njimi ne izvajajo ustrezno spremljanje in analize uspešnosti; predlaga njihovo vključitev v ESZD, da se premosti ta vrzel;

24. znova poudarja pomen prenosa proračuna posebnih predstavnikov Unije iz operativne skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) v proračun ESZD, da bi se bolje podprlo vključevanje v ESZD;

25. ugotavlja, da je bil na področju človeških virov dosežen napredek, četudi soglaša z ugotovitvami Računskega sodišča, da je tematsko strokovno znanje v delegacijah potrebno; izraža zaskrbljenost, da delegacije Unije nimajo dovolj osebja v političnih oddelkih ter za operativno načrtovanje in izvajanje misij skupne zunanje in varnostne politike (SZVP); prav tako ugotavlja, da se delegacije Unije v praksi srečujejo s težavami pri prejemanju in obdelavi poročil obveščevalnih služb; poziva Komisijo, naj skupaj z ESZD oblikuje usklajen pristop za optimiziranje profila osebja v delegacijah;

26. ugotavlja, da ESZD še vedno ne nameni zadosti sredstev zunanjim vidikom notranje politike in nima dovolj osebja, ki bi lahko poskrbelo za primeren prispevek k načrtovanju finančnih instrumentov, kar pa spodkopava skladnost zunanjega delovanja Unije;

27. meni, da je treba stroške dejavnosti zunaj uradnih prostorov za osebje evropskih institucij v času krize in splošnih proračunskih rezov zmanjšati in da bi morale v čim večji meri potekati na samem sedežu institucij, saj njihova dodana vrednost ne opravičuje tako visokih stroškov;

28. poziva ESZD, naj zagotovi boljši pregled nad stroški, ki nastanejo v postopkih zaposlovanja; poziva ESZD, naj pri pogovorih za zaposlitev uporablja inovativne rešitve, na primer videokonference, in naj v največji možni meri pripravi podobne predloge tudi za usposabljanje osebja;

29. poudarja, da mora ESZD uvesti zahtevo, da morajo na novo imenovani uslužbenci ESZD predložiti častno izjavo, da v preteklosti niso delali za obveščevalno službo;

30. spodbuja Komisijo in države članice, naj sprejmejo ukrepe za pospeševanje boljšega usklajevanja in sodelovanja med njihovimi službami za zunanje odnose in ESZD, ne da bi pri tem zapostavile horizontalna tematska vprašanja;

31. poudarja, da bi bilo mogoče z boljšim sodelovanjem med državami članicami na področju zunanje in varnostne politike ter s proaktivno opredelitvijo skupnih prizadevanj, ki bi jih lahko sčasoma prevzela ESZD, ustvariti bistvene prihranke, s čimer bi Unija postala močnejši in učinkovitejši globalni akter;

32. poudarja, da bi bilo treba dodatno razviti delovno prakso, da bi zagotovili sodelovanje z GD za mednarodno sodelovanje in razvoj (DEVCO) in podprli tematske oddelke (na primer direktorat za preprečevanje sporov in varnostno politiko);

33. poudarja, da bi morali biti tematski oddelki vključeni v vse faze načrtovanja, s čimer bi preprečili, da bi se vprašanjem preprečevanja konfliktov, vzpostavljanja miru, vidika spola in človekovih pravic posvetili v zadnjem trenutku;

34. meni, da je sedanja zunanja politika Unije še vedno pod zelo velikim vplivom zunanjih politik določenih držav članic; poudarja, da politika zapostavljanja držav, ki imajo posebne strokovne izkušnje glede nekaterih obstoječih konfliktov, zlasti ukrajinsko-ruskega, prevladuje pri rezultatih zunanje politike Unije; poziva ESZD, naj dosledno spremlja zadevo in upošteva morebitne učinke zunanje politike določenih držav članic na zunanjo politiko Unije;

35. poudarja, da je treba priznati in podpreti pogumno delo napotenega civilnega in vojaškega osebja na najbolj nevarnih konfliktnih območjih po svetu, kjer mora Unija prav tako imeti predstavnike in opravljati svoje dejavnosti; zato se mu zdi bistveno, da to lahko osebje, ki vsak dan živi in dela pod ogromnim pritiskom, tako z vidika varnosti kot mobilnosti, združitve/ločitve družine ter kulturnih in socialnih dejavnikov, računa na največjo raven zaščite in varnosti ter na zadostno prožnost; podpira povečanje proračuna za odhodke, povezane z varnostjo teh delegacij; meni, da bi bilo v tem smislu zelo koristno imeti primerjalne podatke o osebju ESZD in zunanjem osebju držav članic v takšnih okoliščinah;

36. vztraja, da je treba poenostaviti proračunsko shemo za podporo delegacijam; poudarja težak položaj, v katerem so se znašle delegacije z najmanjšim številom zaposlenih, in sicer zaradi zapletenih in togih pravil o prenosu pristojnosti za odobritev plačil med osebjem ESZD in Komisije; poziva ESZD in Komisijo, naj preučita možnosti za poenostavitev postopka odobritve sredstev ob hkratnem zagotavljanju spoštovanja pravil finančne kontrole;

37. poudarja, da finančni predpisi, ki se sedaj uporabljajo za delegacije Unije, še vedno predstavljajo težko upravno breme za vodjo delegacije, zaradi česar ta težje opravlja politične naloge, ki so njegova osnovna odgovornost; poziva ESZD in Komisijo, naj poiščeta rešitev tega vprašanja, ki bi lahko imelo za posledico spremembo finančnih predpisov, pod pogojem, da to ne pomeni zmanjšanja kakovosti in strogosti finančnega poslovodenja delegacij; je seznanjen tudi z nenehno uporabo proračunskih vrstic ESZD in Komisije za upravne odhodke, zaradi česar so finančni krogi po nepotrebnem zapleteni;

38. opozarja na neenako obravnavanje uslužbencev Unije v delegacijah v primerjavi z uslužbenci Unije pri misijah SZVP v istih mestih, ko gre za proste dneve, lete, dodatke in druga nadomestila; zahteva podrobno primerjavo teh plačil in nadomestil za uslužbence Unije v delegacijah in uslužbence Unije pri misijah SZVP, na primer v Mogadišu (Somalija) in Banguiju (Srednjeafriška Republika) na dan 1. januar 2014, in zahteva obrazložitev za neenako obravnavanje;

39. poudarja potrebo po zagotavljanju večje prožnosti pri financiranju misij SVOP za zagotavljanje notranje in zunanje varnosti Unije spričo nevarnosti, ki jih predstavljajo konflikti v državah na njenih mejah, ter povečanega tveganja morebitnih terorističnih dejavnosti;

40. poudarja, kako pomembno je vzpostaviti center skupnih služb, ki bi misijam SZVP ter posebnim predstavnikom Unije in njihovim pisarnam zagotavljal centralizirano logistično in upravno podporo ter podporo pri javnem naročanju, s čimer bi ustvarili pomembne prihranke; obžaluje, da je pri vzpostavljanju centra prišlo do dolge zamude, in poziva vse vključene deležnike, naj si nujno prizadevajo za dogovor o ambicioznem centru skupnih služb, ki bi bil sposoben učinkovito podpirati misije, zlasti v njihovi začetni fazi, standardizirati delovne procese ter zagotavljati hitrejša in stroškovno učinkovitejša javna naročila;

41. poziva ESZD, naj čim bolje izkoristi prednosti ekonomije obsega z ustvarjanjem novih sinergij na svojem sedežu in v delegacijah, pa tudi v okviru sodelovanja z državami članicami in nacionalnimi diplomatskimi službami v duhu pristne zunanje politike in služb Unije; z zadovoljstvom opaža, da so delegacije Unije in diplomatska predstavništva držav članic vedno pogosteje na skupnih lokacijah, četudi so to še naprej omejeni primeri; poziva ESZD, naj še naprej išče načine za dodatno okrepitev tovrstnega sodelovanja;

42. zahteva, da se letnemu poročilu o dejavnostih ESZD priloži njena nepremičninska politika, zlasti ker je pomembno, da se stroški tovrstne politike ustrezno racionalizirajo in da niso pretirani;

43. poziva ESZD, naj organu za podelitev razrešnice posreduje seznam nepremičninskih pogodb, sklenjenih v letu 2013, vključno s podrobnostmi pogodb, navedbo države, v kateri je bila pogodba sklenjena, in dolžino pogodbe, kot je bilo vključeno v letno poročilo o dejavnostih ESZD za leto 2011, in jo tudi poziva, naj enake podrobnosti o nepremičninskih pogodbah vključi v svoje letno poročilo o dejavnostih za leto 2014;

44. priznava, da so na področju konzularnih storitev potrebna dodatna prizadevanja; poudarja, koliko bi bilo mogoče privarčevati pri stroških, če bi konzularne storitve zagotavljale delegacije Unije; poziva ESZD, naj pripravi podrobno analizo finančnih posledic, države članice pa poziva, naj se dogovorijo o tem vprašanju ter oblikujejo usklajene predpise in zakonodajo;