(2)Poročilo o državi za Italijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Italije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Italiji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja Okrevanje konkurenčnosti ovira predvsem počasna rast produktivnosti, kar tudi otežuje zmanjševanje visokega deleža javnega dolga. Posebej pomembno je tveganje škodljivih učinkov na italijansko gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širitve negativnih učinkov na ekonomsko in monetarno unijo.

(1)Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Italijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016. Italija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da ta priporočila v celoti in pravočasno izvede.

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij in zlasti člena 6(1) Uredbe,

(3)Italija je 28. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in program za stabilnost za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

(4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013, lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

(5)Za Italijo veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga za obdobje 2013–2015. V skladu s programom za stabilnost naj bi delež javnega dolga v BDP po napovedi dosegel najvišjo vrednost v letu 2015, in sicer 132,7 %, ter se nato postopno zmanjšal na 123,8 % v letu 2019. Komisija v pomladanski napovedi za leto 2016 pričakuje, da se bo delež javnega dolga v BDP leta 2016 stabiliziral in začel rahlo upadati šele z letom 2017. Izvajanje obsežnega programa privatizacije, ki so ga predstavili italijanski organi, je ključni izziv za Italijo, saj se pričakuje, da bo pomembno prispeval k prizadevanjem za zmanjšanje dolga. Medtem ko je privatizacija v letu 2015 potekala v skladu z načrti, se zdi cilj glede prihodkov od privatizacije, ki je 0,5 % na leto v obdobju 2016–2018 in 0,3 % v letu 2019, zelo ambiciozen, tudi zaradi zamud, ki so nastale pri nekaterih privatizacijskih projektih. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, je verjeten.

(6)Komisija je 18. maja 2016 izdala poročilo v skladu s členom 126(3) PDEU, saj Italija v letu 2015 ni dosegla zadostnega napredka pri izpolnjevanju določb glede dolga. V analizi, v katero so bili vključeni vsi zadevni dejavniki, je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba merilo glede dolga šteti za izpolnjeno. Komisija bo pregledala svojo oceno v novem poročilu v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ki bo temeljilo na jesenski napovedi Komisije iz leta 2016, ko bodo na voljo dodatne informacije o izvajanju prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju za leto 2017.

(7)Spomladi 2015 je bil Italiji odobren začasni odklon 0,4 odstotne točke BDP od zahtevane prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju za leto 2016, da bi se upoštevale obsežne strukturne reforme s pozitivnim učinkom na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Italija je v osnutku proračunskega načrta za leto 2016 zaprosila za dodaten odklon 0,1 odstotne točke BDP od zahtevane prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju za leto 2016, da bi se upoštevale druge strukturne reforme s pozitivnim učinkom na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Italija je podrobnosti vseh teh reform opredelila v nacionalnem reformnem programu za leto 2016, ki na splošno potrjuje program reform. Področja reforme, ki so v programu predstavljena kot področja, ki vplivajo na vzdržnost javnih financ, vključujejo: (i) javno upravo in poenostavitev; (ii) trge proizvodov in storitev; (iii) trg dela; (iv) civilno sodstvo; (v) izobraževanje; (vi) davčni premik; (vii) ukrepe za zmanjšanje obsega slabih posojil in reformo postopkov zaradi insolventnosti; ter (viii) pregled porabe kot ukrep financiranja. Organi ocenjujejo, da bo učinek vseh teh reform na realni DBP znašal 2,2 odstotni točki do leta 2020, kar se zdi verjetno. te reforme bodo imele, če bodo v celoti in pravočasno izpeljane, pozitiven učinek na vzdržnost javnih financ. Italijo je trenutno mogoče oceniti kot državo, ki izpolnjuje pogoje za celoten zahtevan začasni odklon 0,5 odstotne točke BDP v letu 2016, če bo dogovorjene reforme ustrezno izvedla, kar se bo spremljalo v okviru evropskega semestra, ter izpolnjevala pogoje iz uvodne izjave 10.

(8)Italija je v osnutku proračunskega načrta za leto 2016 zaprosila za dodaten odklon 0,3 odstotne točke BDP od zahtevane prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju za leto 2016, da bi se upoštevali odhodki za nacionalne naložbe v projektih, ki jih sofinancira EU. Informacije iz programa za stabilnost za leto 2016 potrjujejo, da Italija odklon od prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju za leto 2016 uspešno uporablja za povečanje naložb. Vendar se še vedno porajajo določeni dvomi glede izvedljivosti celotnega napovedanega zneska sofinanciranih naložb v letu 2016. Italijo je trenutno mogoče oceniti kot državo, ki izpolnjuje pogoje za začasni odklon 0,25 odstotne točke BDP v letu 2016, če bo načrtovane naložbe ustrezno izvedla ter izpolnjevala pogoje iz uvodne izjave 10. Komisija bo opravila naknadno oceno, da bi preverila dejanski znesek nacionalnih odhodkov v sofinanciranih naložbenih projektih ter s tem povezanih nadomestil, do katerih je Italija upravičena na podlagi tako imenovane „naložbene klavzule“.

(9)Program za stabilnost za leto 2016 kaže, da imajo tako izredni pritok beguncev kot izredni varnostni ukrepi precejšen učinek na proračun in da bi jih bilo treba šteti za neobičajen dogodek, na katerega država ne more vplivati, kot je opredeljeno v členih 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97. Komisija meni, da je dodatni učinek v skladu z ocenami iz programa za stabilnost in znaša 0,03 % BDP v letu 2015 ter 0,04 % v letu 2016 za odhodke, povezane z begunci, in 0,06 % BDP v letu 2016 za varnostne ukrepe. V zvezi s tem je Italija zaprosila za začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Določbe členov 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 omogočajo upoštevanje teh dodatnih odhodkov, saj sta pritok beguncev in resnost teroristične grožnje izredna dogodka, njun vpliv na italijanske javne finance je znaten, njihova vzdržnost pa ne bo ogrožena, če se dovoli odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zato je bila zahtevana prilagoditev za dosego srednjeročnega cilja za leto 2015 znižana, da bi se upoštevali dodatni stroški, povezani z begunci. Za leto 2016 bo končna ocena opravljena spomladi 2017, tudi glede upravičenih zneskov, in sicer na podlagi zabeleženih podatkov, ki so jih predložili italijanski organi.

(10)Komisija je v svojem mnenju o osnutku proračunskega načrta Italije za leto 2016 navedla, da bo pri celoviti oceni možnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja upoštevala morebitno upravičenost Italije do prožnosti v okviru Pakta za stabilnost in rast, pri čemer bo posebno pozornost namenila vprašanju, ali se odklon od prilagoditvene poti učinkovito uporablja za povečanje naložb; vprašanju obstoja verodostojnih načrtov za obnovitev prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja ter napredka pri izvajanju načrta strukturnih reform ob upoštevanju priporočil Sveta. Komisija ocenjuje, da je Italija upravičena do dodatne olajšave 0,35 odstotne točke BDP v letu 2016, pri čemer upošteva napredek pri izvajanju načrta strukturnih reform, načrtovane naložbe, kot tudi zavezanost države, da zagotovi skladnost s prilagoditveno potjo za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2017, kar bo Komisija ponovno ocenila jeseni.

(11)V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2016 napovedan strukturni primanjkljaj –0,7 % BDP v letu 2016 kaže na tveganje določenega odklona Italije od njenih obveznosti v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, tudi potem ko se upošteva odklon, odobren za naložbe in izvajanje strukturnih reform. Za leto 2017 napoved Komisije od predpostavki nespremenjene politike kaže nični strukturni napor, zaradi česar bi bilo prisotno tveganje znatnega odklona od zahtevane strukturne prilagoditve 0,6 % BDP.

(12)Svet na podlagi ocene programa za stabilnost za leto 2016 in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da obstaja tveganje, da Italija ne bo izpolnila določb Pakta za stabilnost in rast. Komisija bo na podlagi jesenske napovedi iz leta 2016 ponovno ocenila, ali Italija izpolnjuje vse potrebno za zahtevano prilagoditev za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, ko bodo na voljo dodatne informacije o nadaljevanju izvajanja prilagoditvene poti Italije za dosego srednjeročnega cilja za leto 2017, vključno z osnutkom proračunskega načrta za leto 2017.

(13)Čeprav Italija izvaja pobude za reformo fiskalnega okvira, je sprejela le omejene ukrepe za zagotovitev prispevka pregleda porabe k fiskalni konsolidaciji. Predvsem so bili cilji pregleda porabe dodatno znižani in dejstvo, da pregledi porabe niso v celoti vključeni v proračunski postopek, vpliva na splošno učinkovitost tega ukrepa. Obsežna reforma proračunskega postopka je v pripravi od leta 2009 in naj bi po pričakovanjih obravnavala te pomanjkljivosti ter proračunski postopek opremila z bolj v uspešnost usmerjenim pristopom. Za izboljšanje vzdržnosti javnega dolga je prav tako pomembno, da Italija pospeši načrt privatizacije. Davčni sistem Italije ovira gospodarsko učinkovitost in se še naprej sooča s številnimi izzivi. Ti so povezani z zelo slabim izpolnjevanjem davčnih obveznosti in zapoznelo reformo davčnih odhodkov, zlasti v zvezi z znižano stopnjo davka na dodano vrednost in zastarelim sistemom katastrske vrednosti. Vse to so bili vidiki pooblastilnega zakona za reformo davčnega sistema, ki jih Italija ni izvedla oziroma jih je izvedla le delno. Poleg tega se nedavni ukrepi, kot je odprava davka na nepremičnine na prvo hišo, zdijo v nasprotju s ciljem razširitve davčne osnove in premikom davčne obremenitve s produktivnih dejavnikov na premoženje in potrošnjo.

(14)Reforma javne uprave je pomemben korak, ki bi Italiji, če sprejme in izvede potrebne uredbe–zakone, omogočil, da izkoristi pričakovane koristi v smislu povečane učinkovitosti in kakovosti javnega sektorja. Uredbe-zakoni, ki jih je vlada predlagala januarja 2016, o državnih podjetjih in lokalnih javnih službah, kot tudi prihodnja uredba-zakon o zaposlovanju v javnem sektorju, so zlasti pomembni za odpravo ključnih vzrokov neučinkovitosti. Medtem ko je država nedavno sprejela ukrepe za boj proti korupciji, vključno z dvigom kazni in podaljšanjem zastaralnih rokov za nekatera kazniva dejanja korupcije, pa je bila dolgoročna sistemska revizija pravil o zastaranju ustavljena. Pomembno vprašanje so računovodske goljufije. V pravosodnem sistemu ostajajo glavni izziv dolgi sodni postopki in veliko število nerešenih civilnih in gospodarskih zadev. Natančno spremljanje učinka ukrepov, sprejetih v zadnjih letih, da bi se odpravile te težave, bo pomagalo oceniti, ali jih je treba dopolniti z dodatnimi ukrepi.

(15)Določen napredek je bil dosežen pri izboljševanju kakovosti sredstev v bančnem sektorju. Čeprav se je v zadnjih mesecih število novih slabih bančnih posojil zmanjšalo, jih je še vedno zelo veliko ter še vedno pritiskajo na dobičkonosnost in sredstva bank. Poleg tega postopki zaradi insolventnosti in okviri za izterjavo dolga, ki jih uporablja Italija, ne zadostujejo za hitro rešitev slabih posojil. Od sredine leta 2015 je Italija sprejela več zakonov za poenostavitev in pospešitev postopkov zaradi insolventnosti in postopkov prisilne izvršbe, prav tako je predlagala osnutek pooblastilnega zakona za organsko reformo stečajnih postopkov. Vendar učinki teh reform na dolžino postopkov in vrednosti izterjanih zneskov še niso vidni. Od začetka leta 2015 je Italija sprejela različne ukrepe, da bi odpravila slabosti pri upravljanju svojih bank, zlasti v zvezi z večjimi zadružnimi bankami, bankami s skladi kot delničarji in manjšimi vzajemnimi bankami. Celostna izvedba teh reform bi pripomogla k večji odpornosti sektorja in zagotovila učinkovitejše dodeljevanje posojil realnemu gospodarstvu. Medtem ko slaba stroškovna učinkovitost v bančnem sektorju ovira dobičkonosnost in ustvarjanje notranjega kapitala, nizka rast in nizke obrestne mere predstavljajo dodaten izziv. Nov okvir EU za reševanje bank je spremenil profil tveganja obveznic, ki jih izdajo banke. Večino teh obveznic imajo v lasti majhne neprofesionalne stranke, kar poudarja pomen finančne pismenosti med splošno javnostjo.

(16)Italija je leta 2015 izvedla poglobljeno reformo svojih institucij trga dela, tako imenovano reformo „zakona o delovnih mestih“. Izvedba reforme aktivnih politik trga dela je ključnega pomena za aktivacijo tistih, ki so zelo oddaljeni od trga dela, zlasti dolgotrajno brezposelnih in mladih. Trenutno obstajajo različni upravni, politični in s sredstvi povezani izzivi. To zlasti zahteva okrepitev javnih zavodov za zaposlovanje in pozorno spremljanje opravljanja storitev. Italija je reformirala sistem vajeništva, da bi vanj vključila odrasle, ki so izgubili zaposlitev, vendar reforma še ni zaključena. Pogajanja na ravni podjetij v Italiji niso ustrezno razvita in ovirajo sprejemanje inovativnih rešitev na ravni podjetij, ki bi lahko izboljšale produktivnost in zagotovile, da se plače bolje odzivajo na pogoje na trgu dela. Na tem področju je potrebno ukrepati v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu s socialnimi praksami. Socialni partnerji še niso dosegli sporazuma o reformi kolektivnega pogajanja. Po nacionalnem programu reform bo reforma sprejeta konec leta 2016. Udeležba žensk na trgu dela je med najnižjimi v EU. Ženske prevladujejo na netipičnih in prekarnih delovnih mestih, predstavljajo večino nestandardnih delavcev in so pogosto vpletene v neformalno ekonomijo. Davčni sistem in sistem nadomestil odvračata od zaposlitve prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu, zakon o delovnih mestih pa tega vprašanja ne obravnava ustrezno. Omejena razpoložljivost dostopnih storitev oskrbe prav tako ovira udeležbo žensk z otroci in starejšimi sorodniki na trgu dela. Stopnje revščine so visoke – več kot četrtino Italijanov ogrožata revščina ali socialna izključenost – zagotavljanje socialne pomoči pa ostaja šibko in razdrobljeno. Sprejetje in izvajanje nacionalne strategije proti revščini in racionalizacija socialnih izdatkov bi lahko bila prva koraka proti postopnemu izvajanju sheme minimalnega dohodka na nacionalni ravni na splošen proračunsko nevtralen način. Država je dosegla precejšen napredek pri reformi izobraževanja. Šolska reforma je bila sprejeta julija 2015, izvedbeni odloki pa bodo sprejeti do januarja 2017.

(17)Italija je dosegla le omejen napredek pri spodbujanju konkurence v storitvenem sektorju. Zakon o konkurenci iz leta 2015 je trenutno še vedno v razpravi v parlamentu. Številne določbe, na primer o pravnih poklicih, so se oslabile skozi parlamentarni postopek. Številna področja so še vedno prekomerno zaščitena ali regulirana, in sicer regulirani poklici, zdravstveni sektor, lokalni javni transport in taksiji, pristanišča in letališča. Maloprodajni sektor ovirajo številne neučinkovitosti, ki jih povzroča stroga ureditev trga. Javni postopek dodeljevanja pravic glede proste dostopnosti za gospodarske dejavnosti ne spodbuja konkurence, zlasti zaradi shem podeljevanja dovoljenj brez konkurenčnih in preglednih postopkov. Ukrepe za odpiranje trga mora podpirati podjetjem prijazno okolje. Italija je v okviru načrta za poenostavitev za obdobje 2015–2017 dosegla določen napredek na področju poenostavitve, ki omogoča lažje in enostavnejše sodelovanje med osrednjo in regionalnimi vladami. Vendar italijansko poslovno okolje ne spodbuja dovolj rasti in naložb ter trpi zaradi razdrobljenega in razslojenega sistema zakonov in uredb, ki izhajajo iz različnih ravni vlade. Upravno in regulativno breme še vedno otežuje delo gospodarskih operaterjev. Pozitivne plati države na področju ustanavljanja podjetja ali reševanja v primeru insolventnosti razvodenijo slabosti pri izdaji gradbenih dovoljenj, uveljavljanju pogodb, plačevanju davkov ali pridobivanju posojil. Izvajanje nacionalne strategije za javna naročila, sprejete na začetku leta 2016, bi lahko prispevalo k reševanju nekaterih sistemskih in razširjenih slabosti.

(18)V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Italije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Italija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Italiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 5 spodaj.

(19)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program Italije za stabilnost, njegovo mnenje pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

(20)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 5 spodaj –

PRIPOROČA, da Italija v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

1.V letu 2016 omeji začasni odklon od zahtevane prilagoditve 0,5 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja na znesek v višini 0,75% BDP, dovoljen za naložbe in izvajanje strukturnih reform, pod pogojem da nato nadaljuje prilagoditveno pot za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2017. Doseže letno fiskalno prilagoditev v višini najmanj 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2017. Pospeši izvajanje programa privatizacije in uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje dolga sektorja država. Prenese davčno obremenitev s produktivnih dejavnikov na potrošnjo in premoženje. Zmanjša število in obseg davčnih odhodkov in zaključi reformo katastrskega sistema do sredine leta 2017. Sprejme ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti, vključno z elektronsko izdajo računov in elektronskim plačevanjem.