Ob upoštevanju nespremenjenega pravnega in dejanskega stanja se zato predlaga še zadnje podaljšanje ukrepa odstopanja, tako da ga bo lahko Republika Litva še naprej uporabljala do 31. decembra 2021. Do izteka veljavnosti tega odstopanja bi morala Republika Litva uvesti druge običajne ukrepe za boj proti goljufijam na področju DDV v sektorju lesa in v primerih davčnih zavezancev, ki so v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja, ter za preprečevanje njihovega nadaljnjega širjenja. Zato odstopanju od člena 193 Direktive 2006/112/ES v zvezi z navedeno dobavo ne bi smelo biti več potrebno.

Odstopanja so na splošno odobrena za omejeno obdobje, da se oceni, ali je posebni ukrep primeren in učinkovit, državam članicam pa se zagotovi čas za uvedbo drugih običajnih ukrepov za odpravo zadevne težave do izteka ukrepa odstopanja, tako da podaljšanje odstopanja postane nepotrebno. Odstopanje, ki dovoljuje uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti, je odobreno zgolj izjemoma za določena področja goljufij in pomeni sredstvo v skrajni sili.

Republika Litva je v svoji trenutni zahtevi in poročilu o oceni obvestila Komisijo, da se je uporaba mehanizma obrnjene davčne obveznosti za dobavo lesa ter za dobavo blaga in storitev s strani davčnega zavezanca, ki je v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja, izkazala za zelo učinkovito za preprečevanje goljufij. Mehanizem obrnjene davčne obveznosti ni le sredstvo za lažji nadzor in lažje pobiranje DDV za davčno upravo, temveč tudi za spodbujanje davkoplačevalcev, da izpolnijo svoje obveznosti. Po navedbah Republike Litve se je število kršitev na zgoraj navedenih področjih od uvedbe mehanizma obrnjene davčne obveznosti znatno zmanjšalo. Poleg tega ta posebni ukrep nima negativnega vpliva na skupni znesek prihodkov iz DDV, pobran na končni stopnji potrošnje, in tako ne vpliva negativno na lastna sredstva Unije iz naslova DDV.

Ukrep odstopanja za Republiko Litvo je bil prvotno odobren z Odločbo Sveta 2006/388/ES z dne 15. maja 2006 za obdobje do 31. decembra 2009, ponovno pa je bil odobren z Izvedbenim sklepom Sveta 2010/99/EU z dne 16. februarja 2010 do 31. decembra 2012, z Izvedbenim sklepom Sveta 2012/704/EU z dne 13. novembra 2012 do 31. decembra 2015 ter z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2015/2395 z dne 10. decembra 2015 do 31. decembra 2018.

Republika Litva je zahtevala, da se mehanizem obrnjene davčne obveznosti še naprej uporablja za dobavo lesa ter za dobavo blaga in storitev s strani davčnega zavezanca, ki je v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja pod sodnim nadzorom, tj. da oseba, ki ji je bilo to blago ali storitve dobavljeno, postane oseba, ki je dolžna plačati DDV.

Predlog izvedbenega sklepa Sveta pooblašča Republiko Litvo, da za omejeno obdobje še naprej uporablja mehanizem obrnjene davčne obveznosti za dobavo lesa ter dobavo blaga in storitev s strani davčnega zavezanca, ki je v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja pod sodnim nadzorom. Namen tega mehanizma je boj proti goljufijam v zadevnih sektorjih. Poleg tega mehanizem poenostavlja pobiranje in nadzor ustreznih plačil DDV za davčno upravo ter davčne zavezance spodbuja k izpolnjevanju njihovih obveznosti.

Ta predlog temelji na zahtevi Republike Litve in zadeva le to državo članico.

Predlog je časovno omejen.

2018/0376 (NLE)

Predlog

IZVEDBENI SKLEP SVETA

o spremembi Izvedbenega sklepa 2010/99/EU o dovoljenju Republiki Litvi, da še naprej uporablja ukrep, ki odstopa od člena 193 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost in zlasti člena 395(1) Direktive,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Z Odločbo Sveta 2006/388/ES je bilo Litvi dovoljeno, da uporabi ukrep, ki odstopa od člena 21 Direktive 77/388/EGS, in sicer da določi davčnega zavezanca, ki se mu dobavlja les ter blago in storitve v primeru postopka insolventnosti ali prestrukturiranja pod sodnim nadzorom, kot osebo, ki je dolžna plačati davek na dodano vrednost (DDV) za dobavo tega blaga in storitev.

(2)Z Izvedbenim sklepom Sveta 2010/99/EU in odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES se do 31. decembra 2012 Litvi dovoli, da kot osebo, ki je zavezana plačilu DDV, določi davčnega zavezanca, ki se mu dobavijo naslednje blago in storitve: dobava blaga in storitev s strani davčnega zavezanca, ki je v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja pod sodnim nadzorom, ter dobava lesa. Dovoljenje za uporabo ukrepa odstopanja je bilo nato podaljšano z Izvedbenim sklepom Sveta 2012/704/EU do 31. decembra 2015, z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2015/2395 pa do 31. decembra 2018.

(3)V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 27. aprila 2018, je Litva zaprosila za dovoljenje, da še naprej uporablja ukrep, ki odstopa od člena 193 Direktive 2006/112/ES, za dobavo lesa ter dobavo blaga in storitev s strani davčnega zavezanca, ki je v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja pod sodnim nadzorom. V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 23. julija 2018, je Litva Komisiji predložila poročilo o uporabi navedenega ukrepa, kot to zahteva člen 2(3) Izvedbenega sklepa 2010/99/EU.

(4)V skladu s členom 395(2) Direktive 2006/112/ES je Komisija z dopisi z dne 16. avgusta 2018 obvestila druge države članice o zahtevi Republike Litve, razen Španije in Cipra, ki sta bila obveščena z dopisoma z dne 17. avgusta 2018. Komisija je z dopisom z dne 20. avgusta 2018 uradno obvestila Litvo, da ima vse informacije, potrebne za presojo prošnje.

(5)Davčni zavezanci, ki so v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja, zaradi finančnih težav pogosto ne morejo plačati DDV, fakturiranega na svojo dobavo blaga ali storitev. Litva ima tudi težave na trgu lesa, in sicer zaradi narave tega trga in zadevnih poslovnih enot. Na trgu lesa prevladujejo majhne lokalne družbe, pri čemer pogosto gre za preprodajalce in posrednike, ki jih davčna služba težko nadzoruje. Najobičajnejše izogibanje davkom vključuje izstavitev računa za dobavo, ki ji sledi izginotje podjetja brez plačila davka, obenem pa je stranka prejela veljaven račun za odbitek davka. Po navedbah Litve se to stanje, ki je upravičevalo uporabo odstopanja, ni spremenilo in še vedno obstaja. Preiskave in analiza uporabe ukrepa odstopanja, ki so jih izvedli litovski davčni organi, so pokazale, da je ukrep učinkovit za preprečevanje goljufij na področju DDV v zvezi z davčnimi zavezanci, ki so v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja, ter v zvezi s transakcijami z lesom.

(6)Litvi bi bilo zato treba dovoliti, da ukrep odstopanja uporablja za dodatno omejeno obdobje do 31. decembra 2021.

(7)Odstopanja se običajno odobrijo za omejeno obdobje, da se lahko oceni, ali je ukrep odstopanja ustrezen in učinkovit. Z odstopanji se državam članicam zagotovi čas za uvedbo drugih običajnih ukrepov za odpravo zadevne težave do izteka ukrepa odstopanja, tako da podaljšanje odstopanja postane nepotrebno. Odstopanje, ki dovoljuje uporabo mehanizma obrnjene davčne obveznosti, je odobreno samo izjemoma za določena področja goljufij in pomeni sredstvo v skrajni sili. Litva bi zato morala uvesti druge običajne ukrepe za boj proti goljufijam na področju DDV v sektorju lesa in v primerih davčnih zavezancev, ki so v postopku insolventnosti ali prestrukturiranja, ter za preprečevanje njihovega nadaljnjega širjenja do izteka veljavnosti tega odstopanja, tako da ne bi morala več odstopati od člena 193 Direktive 2006/112/ES v zvezi s to dobavo.

(8)Ukrep odstopanja nima negativnega učinka na lastna sredstva Unije iz DDV.

(9)Izvedbeni sklep 2010/99/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –