P6_TA(2005)0303

Zimbabve

Resolucija Evropskega parlamenta o Zimbabveju

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svojih predhodnih resolucij o razmerah v Zimbabveju, nazadnje z dne 16. decembra 2004 [1],

- ob upoštevanju Skupnega stališča Sveta 2005/146/SZVP z dne 21. februarja 2005 o podaljšanju veljavnosti Skupnega stališča 2004/161/SZVP o obnovitvi sankcij proti Zimbabveju [2] ter Uredbe Komisije (ES) št. 898/2005 z dne 15. junija 2005 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 314/2004 o nekaterih omejevalnih ukrepih glede Zimbabveja [3],

- ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,

A. ker je 19. maja 2005 Mugabejev režim v okviru operacije, imenovane "Odpravimo navlako", še okrepil zatiranje tamkajšnjih prebivalcev, ko je brutalno porušil na tisoče domov v Harareju, Bulawayu in drugih mestnih območjih, zaradi česar je po ocenah OZN preko 200000 ljudi ostalo brez strehe nad glavo oziroma brez možnosti zaslužka, mnogi med njimi pa sedaj živijo na bregovih reke Mukluvisi v pogojih, ki so idealni za širjenje bolezni,

B. ker so Mugabejevi privrženci svojo oblast še utrdili na prirejenih parlamentarnih volitvah z dne 31. marca 2005, volitvah, ki sta jih zaznamovala zatiranje in ustrahovanje ter so bile torej daleč od mednarodno sprejetih demokratičnih standardov,

C. ker se bodo voditelji G8 med 6. in 8. julijem 2005 srečali v Gleneaglesu in je britansko predsedstvo skupine G8 pomoč Afriki postavilo na prvo mesto dnevnega reda; ker se kampanja "Live8" še posebej osredotoča na težave, s katerimi se sooča Afrika, vključno s potrebo po dobrem upravljanju,

D. ker so se ministri za razvoj EU dne 24. maja 2005 strinjali o povečanju pomoči EU za 0,56 % bruto nacionalnega dohodka do leta 2010, da bi do leta 2015 dosegli 0,7% in tako pospešili doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja; ker se ocenjuje, da povečanje predstavlja dodatnih 20 milijard EUR letno do leta 2010,

E. ker samo pomoč brez dobrega upravljanja, načel pravne države in spoštovanja človekovih pravic Afriki ne bo prinesla želenega učinka, odnos afriških vlad do razvoja razmer v Zimbabveju pa je ključni pokazatelj njihove zavezanosti omenjenim vrednotam,

F. ker je prej Zimbabve imel učinkovito gospodarstvo, država je izvažal hrano v druge afriške države in je lahko pomagala šibkejšim sosedom pri premagovanju njihovih težav; sedaj pa je propadla država z milijoni prebivalcev, odvisnimi od pomoči v hrani, ki jo nudi mednarodna skupnost,

G. ker Svetovni program za hrano (WFP) Združenih narodov ocenjuje, da bo Zimbabve potreboval 1,8 milijona metričnih ton žitaric za 4 milijone ljudi, ki trpijo zaradi podhranjenosti in katerim grozi lakota, saj Zimbabve sam lahko pridela le med 400000 in 600000 metričnih ton žitaric,

H. ker po ocenah Mednarodnega denarnega sklada (IMF) dolg te države do IMF znaša 295 milijonov ameriških dolarjev in bo čiščenje mestnih območij, ki ga vodi Mugabejev režim, skupaj z vse manjšo kmetijsko pridelavo povzročilo večjo inflacijo, ki bo vodila v še globljo gospodarsko krizo,

I. ker podjetja iz držav članic EU še naprej kupujejo pridelke, ki domnevno prihajajo s kmetij pod neposrednim nadzorom Mugabejevega režima,

J. ker je Afriška unija zavrnila možnosti, da bi posredovala za zaustavitev Mugabejevega brutalnega zatiranja, in ker južnoafriški predsednik Tabo Mbeki ni hotel izraziti niti najmanjše kritike na račun Mugabejeva delovanja, kaj šele da bi sprejel konkretne ukrepe proti njegovemu režimu,

K. ker ima Južnoafriška razvojna skupnost (SADC) v Harareju še naprej svoj vadbeni center za regionalne mirovne čete,

L. ker se je ob podaljšanju sankcij proti Mugabejevemu režimu Svet februarja 2005 zavezal, da bo sankcije dodatno preučil "glede na potek parlamentarnih volitev, ki bodo v Zimbabveju marca 2005",

M. ker je bila prepoved potovanja, ki jo je EU uvedla nasproti Zimbabveju, podaljšana do 15. junija 2005 in velja za približno 120 članov Mugabejevega režima; ker podaljšanje ne bo učinkovito brez doslednega izvajanja sankcij; ker Svet po ponarejenih volitvah z dne 31. marca 2005 ali nedavnem izbruhu nasilja ni sprejel nikakršnih ukrepov proti Mugabejevemu režimu,

N. ker je bil 28. junija 2005 po 8 mesecih zaporne kazni v zastrašujočih pogojih na prostost izpuščen Roy Bennett, nekdanji poslanec opozicijskega gibanja za demokratične spremembe MDC,

O. ker bo med 18. in 19. julijem 2005 zasedal Svet za splošne zadeve in zunanje odnose (GAERC) in bo to priložnost za sprejem ustreznih ukrepov,

1. v času, ko mednarodna skupnost daje prednost Afriki, obsoja Mugabejev režim, ker stopnjuje zatiranje zimbabvejskega prebivalstva, in izraža svoje globoko razočaranje nad dejstvom, da so se druge afriških vlade, zlasti vlada Južne Afrike, Južnoafriška razvojna skupnost (SADC) in Afriška unija odrekle obsodbi Mugabejevih dejanj ali sprejetju ukrepov proti njegovemu režimu;

2. poziva skupino G8, naj vztraja pri tem, da morajo afriške regionalne organizacije in države jasno izkazati svojo zavezanost tako dobremu upravljanju, reševanju problema korupcije, demokraciji, načelom pravne države in spoštovanju človekovih pravic kot tudi gospodarskemu napredku, in ima v zvezi s tem Zimbabve za testno državo;

3. zahteva takojšnje prenehanje množičnih prisilnih razlastitev, ki jih izvaja Mugabejev režim, in vztraja pri tem, da mora biti zagotovljen neomejen dostop človekoljubnim in humanitarnim organizacijam, ki pomagajo notranje razseljenim osebam, ki jih je prizadela operacija "Odpravimo navlako";

4. vztraja pri tem, da mora biti zimbabvejskemu ljudstvu na voljo pomoč prek nevladnih organizacij, in poziva Komisijo, naj stori kar največ za zagotovitev, da Mugabejev režim ne bo oviral dostave pomoči;

5. poziva k ustanovitvi mednarodnega preiskovalnega odbora, ki naj razišče zlorabo hrane in zatočišč v politične namene;

6. obžaluje neodločno stališče Afriške unije, zlasti Južne Afrike in številnih drugih Zimbabvejevih sosed, ki zatiskajo oči pred vsakodnevnim zatiranjem zimbabvejskega prebivalstva in uničevanjem gospodarstva te države; opozarja vlado Južne Afrike na njeno posebno odgovornost v odnosu do svojega soseda Zimbabveja in jo poziva k prizadevanjem, da bi Mugabejev režim takoj prenehal s prisilnimi razlastitvami;

7. poziva SADC, da naj v znak svoje pripravljenosti na izvajanje pritiska na Mugabejev režim zapre svoj vadbeni center za regionalne mirovne čete v Harareju;

8. ni pripravljen priznati zelo zavajajočih rezultatov volitev z dne 31. marca 2005, ki niso dosegle mednarodno sprejetih demokratičnih standardov, vključno s standardi Južnoafriške razvojne skupnosti;

9. globoko obžaluje, da se je Svet neuspešno odzval na stalne pozive Parlamenta k povečanju pritiska na Mugabejev režim;

10. zaradi razmer v Zimbabveju in zahtev prebivalcev naših držav po pomoči Afriki vztraja, da Svet sprejme resne ukrepe za izboljšanje razmer v Zimbabveju; s tem v zvezi zahteva, da Svet odpravi luknje v obstoječih ciljnih sankcijah EU in da se vse države članice jasno zavežejo k njihovem doslednem izvajanju;

11. zahteva, da ti ukrepi vključujejo omejitev vseh tistih gospodarskih vezi z Zimbavejem, ki so v neposredno korist režima (kot je trgovanje s kmetijami pod nadzorom članov režima); opredelitev in uvedba ukrepov proti tistim, ki finančno podpirajo proti-demokratične dejavnosti režima (v sodelovanju z Združenimi državami in državami Commonwealtha) ter preprečevanje članom družin Mugabijevih privržencev, da bi imeli v državah članicah EU dostop do institucij za zaposlovanje in izobraževanje;

12. zahteva imenovanje posebnega odposlanca EU za Zimbabve, ki bi spodbudil ukrepanje afriških držav (v sodelovanju z Združenimi državami in državami Commonwealtha); zahteva prekinitev vračanja zimbabvejskih prosilcev za azil iz držav članic, dokler se razmere v Zimbabveju ne izboljšajo;

13. poziva podjetja v državah članicah EU, ki trgujejo z Zimbabvejem, da uporabljajo pregledne trgovske postopke, da zavrnejo pogodbe s tistimi, ki so bili udeleženi v Mugabejevem načrtu za polastitev zemlje, in da delujejo v korist zimbabvejskega ljudstva, in ne v korist Mugabejevega režima;

14. pozdravlja izraz razočaranja predsednika Komisije glede neuspešnega odziva Afriške unije in Južne Afrike na grožnje človekovih pravic v Zimbabveju in vztraja pri tem, da Komisija v prihodnji "Strategiji za Afriko" resno upošteva to resolucijo;

15. poziva Varnostni svet Združenih narodov, da nemudoma posveti resno pozornost zatiranju v Zimbabveju in prouči, v kolikšni meri bi lahko odgovorne pravno preganjali;

16. pozdravlja izpustitev Roya Bennetta, vseeno pa obžaluje grozovito ravnanje, katerega žrtev je bil v zaporu in v rokah Mugabejevega režima; zavzema se za izpustitev še drugih 30000 nedolžnih žrtev, aretiranih po operaciji "Odpravimo navlako";

17. poziva k odstopu Roberta Mugabeja in oblikovanju prehodne vlade, v kateri bodo zastopane opozicijske skupine in drugi ljudje dobre volje, da bi na ta način v Zimbabveju ponovno zavladala sprejemljiva merila vodenja in upravljanja ter prinesla rešitev propadlemu gospodarstvu in stanju človekovih pravic;

18. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam držav članic, vladam držav G8, vladi in parlamentu Zimbabveja, vladi in parlamentu Južne Afrike, generalnemu sekretarju Commonwealtha, generalnemu sekretarju Združenih narodov, predsedujočim Komisije in Izvršnega sveta Afriške unije in generalnemu sekretarju SADC.

[1] Sprejeta besedila, P6_TA(2004)0112.

[2] UL L 49, 22.2.2005, str. 30.

[3] UL L 153, 16.6.2005, str. 9.

--------------------------------------------------