[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 11.1.2006

SEK(2006) 27 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske, 2005–2008

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Švedske je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 8. februarja 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v času ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje proizvodnih potencialov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Švedske in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

1. Šesta dopolnitev konvergenčnega programa Švedske je bila poslana Komisiji dne 24. novembra 2005 in obravnava obdobje med 2005 in 2008. Program temelji na predlogu proračuna za leto 2006, ki ga je Parlament sprejel 16. decembra 2005. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki v zvezi s sredstvi za zaposlene). Švedski program ne določa izrecno srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor zahteva kodeks ravnanja.

2. Realna letna rast BDP na Švedskem je bila povprečno v zadnjem desetletju nekoliko nižja od 3 %. Takšno rast so zaznamovali znaten razvoj produktivnosti in pozitivni prispevki brez izvoza. Vendar je bila v zadnjih nekaj letih rast zaposlovanja šibka, stopnja zaposlenosti se je zmanjšala, brezposelnost pa povečala. Razvoj inflacije je ostal na nižji stopnji cilja Riksbank v višini 2 % plus ali minus ena odstotna točka. Za realno rast BDP se v dopolnitvi pričakuje, da bo v višini 2,4 % v letu 2005 in se potem okrepila na 3,1 % v letu 2006, 2,8 % v letu 2007 in 2,3 % v letu 2008. Za rast zaposlovanja se pričakuje povečanje v prihodnjih letih. Na splošno je makroekonomski scenarij, na katerem temelji dopolnitev, videti uresničljiv in je v glavnem skladen z oceno služb Komisije, vključno z napovedjo 2005 iz jeseni. Izračuni, ki na podlagi dopolnitve podatkov uporabljajo skupno dogovorjeno metodologijo, kažejo na to, da stopnja rasti potencialnega BDP ostaja razmeroma visoka, vendar srednjeročno rahlo upada. V gospodarstvu je bilo leta 2005 na voljo malo neuporabljenih sredstev, vendar se proizvodna vrzel zapre že v letu 2006. Za inflacijske pritiske se pričakuje, da bodo ostali obvladljivi in v programskem obdobju postopoma dosegli cilj Riksbank v višini 2 %. Projekcije v programu glede inflacije so videti realistične.

3. Krona se je v primerjavi z eurom razmeroma ustalila v obdobju med 2002–2004, vendar se je njena vrednost nedavno znižala kljub stabilnemu makroekonomskemu okolju na Švedskem, predvidevanju solidne rasti in presežkom tekočega računa, kar verjetno odražajo razmeroma nizke repo obrestne mere. Razlika v donosu med dolgoročnimi državnimi obveznicami na Švedskem in v euroobmočju, ki je ostala pri okoli 50 baznih točkah v začetku leta 2004, se je znižala na skoraj nič.

4. Svet je 18. januarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske iz leta 2004. V zvezi z izvrševanjem proračuna za leto 2005 je dopolnitev iz leta 2004 imela za cilj javnofinančni presežek v višini 0,6 % BDP za leto 2005, sedanja dopolnitev pa napoveduje presežek v višini 1,6 % kljub temu, da je bila rast v letu 2005 revidirana navzdol. Na splošno so bili prihodki boljši od pričakovanih, delno zaradi nekaterih enkratnih davkov na podjetja, vendar so bili tudi odhodki zmerni.

5. Proračunski okvir na Švedskem je naravnan na ohranitvi zdravih javnih financ ob polnem zaposlovanju in trajnostni rasti. V ta namen vključuje cilj javnofinančnega presežka skozi cikel povprečno v višini 2 % BDP, večletne nominalne zgornje meje za odhodke institucionalnih enot centralne ravni države in zahtevo uravnoteženega proračuna za institucionalne enote lokalne ravni države. Ta dopolnitev predvideva javnofinančni presežek v višini 1,6 % v letu 2005, 0,9 % v letu 2006, 1,2 % v letu 2007 in 1,7 % v zadnjem letu 2008. Deleži odhodkov in prihodkov postopoma upadajo skozi programsko obdobje. Vendar, medtem ko je zmanjšanje deleža prihodkov nakopičeno na začetku, je zmanjšanje deleža odhodkov na koncu. Medtem ko se za pokojninski sistem in za podsektor institucionalnih enot lokalne ravni države pričakuje, da bosta beležila stabilne presežke, povzroča primanjkljaj institucionalnih enot na centralni ravni države spremembe javnofinančnega položaja. Švedska trenutno uporablja prehodno obdobje do pomladi 2007 za izvršitev odločitve Eurostata iz marca 2004 o razvrstitvi pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra. Učinek izvršitve te odločitve na javnofinančni saldo bi bila prilagoditev navzdol v višini okoli 1 % BDP vsako leto. Na splošno, v primerjavi s prejšnjim programom, nova dopolnitev na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev na podlagi rahlo bolj ugodnega makroekonomskega scenarija.

6. Na podlagi izračunov služb Komisije in programa v skladu s skupaj dogovorjeno metodologijo znaša ocenjeni ciklično prilagojeni proračunski saldo (CAB) brez enkratnih ukrepov okoli 1 % BDP v letu 2006, zmanjšan z okoli 1,75 % BDP v letu 2005. Fiskalna ekspanzija, načrtovana za leto 2006, tako poteka v okviru zapiranja proizvodne vrzeli in izboljšanja cikličnih pogojev. Ciklično prilagojeni proračunski saldo se potem postopno izboljšuje v smeri 1,5–2 % v 2007–2008.

7. Program predstavlja cilj povprečnega nacionalnega presežka 2 % skozi cikel kot vodilno srednjeročno referenco v strategiji dopolnitve. To je tudi temeljni kamen za pravila švedskega nacionalnega proračunskega okvira. Zato se lahko na 2 % BDP gleda kot srednjeročni cilj programa.

8. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 0,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj iz programa znatno bolj zahteven, kot bi zahtevala delež dolga in povprečna rast potencialnega proizvoda. Vendar ostaja njegovo doseganje ključno za zagotavljanje dolgoročne vzdržnosti.

9. Na splošno so tveganja, ki jih vsebujejo proračunske projekcije v dopolnitvi, videti pozitivna. To je zato, ker novejši nacionalni podatki o računih poudarjajo rast v letu 2005, ki je bila višja od napovedi iz programa. Poleg tega novejši podatki o denarnih tokovih kažejo na to, da so bili davčni prihodki proti koncu leta 2005 bistveno večji od tistih, ki so bili vključeni v dopolnitev proračunskih zneskov. Zato bi lahko bil proračunski rezultat boljši od napovedanega v programu.

10. Ob tej oceni tveganja se zdi proračunska naravnanost v programu na splošno zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen do konca programskega obdobja. Vendar ekspanzivna proračunska politika za leto 2006 povzroča odstopanje proračunskega položaja od srednjeročnega cilja za približno 1 % BDP leta 2006 in 2007, kar pomeni tveganje za dosego srednjeročnega cilja v programskem obdobju. Poleg tega obstaja tudi zaskrbljenost, da bi lahko močno ekspanzivna proračunska naravnanost v letu 2006 (pri čemer se ciklično prilagojeni proračunski saldo poslabša za vsaj 1 odstotno točko) ne bila povsem ustrezna, v smislu, da se to obdobje lahko izkaže kot „čas ugodnih razmer“. Vendar, kakor je bilo že rečeno, je srednjeročni cilj programa precej bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Zlasti obstaja skozi celotno programsko obdobje zadostna varnostna rezerva, da se prepreči prekoračitev praga 3 % BDP za primanjkljaj ob normalnih cikličnih nihanjih. Ta ocena, kakor je videti, bo držala tudi ob prerazporeditvi pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra, zunaj javnofinančnih računov v letu 2007, kakor zahteva Eurostat. Na splošno je proračunski položaj zdrav in proračunska strategija zagotavlja zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom.

11. Predvideva se, da bo delež bruto javnega dolga še naprej upadal in dosegel 46 % BDP leta 2008. Zadolženost povzroča zlasti sektor na centralni ravni države, ki beleži proračunske primanjkljaje, presežek v pokojninskem sistemu pa je zlasti namenjen naložbam v nejavne dejavnosti, kar upočasnjuje zmanjšanje deleža javnega dolga. Delež dolga brez finančnih sredstev je negativen, kar pomeni, da ima javnofinančni sektor saldo brez sredstev. To predvideva izboljšanje z nekaj -6 % BDP v letu 2004 na blizu -9 % v letu 2008. Te projekcije so videti uresničljive.

12. Videti je, da je Švedska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Stopnja bruto javnega dolga je trenutno precej pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 %, in predvideva se, da bo ostala pod referenčno vrednostjo skozi večji del programskega obdobja. Švedska strategija, ki vzdržnost postavlja v ospredje proračunske politike, vključno z reformo pokojninskega sistema, ki vključuje obvladovanje odhodkov za pokojnine ter predvideva akumulacijo sredstev, pozitivno prispeva k predvidevanjem glede javnih financ. Trenutno ugoden proračunski položaj prispeva k omejevanju napovedanega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, medtem ko načrtovana konsolidacija v smeri 2-odstotnega srednjeročnega cilja na koncu programskega obdobja prispeva k izboljšanju vzdržnosti.

13. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Čeprav se načrtuje, da bo ohranjen dovolj močan srednjeročni proračunski položaj, bo odstopanje od srednjeročnega cilja v letih 2006–2007 lahko pomenilo prociklično tveganje, ki tudi postavlja pod vprašaj dosego srednjeročnega cilja na koncu programskega obdobja.

14. Švedski nacionalni program reform, predložen 21. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, zelo poudarja trajnostni razvoj in dejstvo, da sta dosega in ohranitev visoke stopnje vključenosti v trg dela in opravljenih delovnih ur pomembna izziva, ki bosta dolgoročno znatno vplivala na javne finance. Nacionalni program reform vključuje proračun za leto 2006, ki je tudi temelj dopolnitve programa; v tem smislu sta dokumenta dosledna.

15. Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske, 2005–2008

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[3] in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

16. Svet je 24. januarja 2006 proučil dopolnitev konvergenčnega programa Švedske, ki zajema obdobje 2005–2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki v zvezi s sredstvi za zaposlene). Švedski program ne določa izrecno srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor zahteva kodeks ravnanja.

17. Realna letna rast BDP na Švedskem je bila povprečno v zadnjem desetletju nekoliko nižja od 3 %. Takšno rast so zaznamovali znaten razvoj produktivnosti in pozitivni prispevki neto izvoza. Vendar je v zadnjih nekaj letih bila rast zaposlovanja šibka, stopnja zaposlenosti se je zmanjšala, brezposelnost pa povečala. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo rast realnega BDP povečala z 2,4 % leta 2005 na 3,1 % leta 2006 in povprečno za 2,5 % v naslednjih dveh letih programskega obdobja. V prvih dveh letih programskega obdobja predvidevanja o rasti vključujejo izboljšanje cikličnih razmer, ki bodo nato po projekcijah v glavnem ostale nevtralne. Ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih informacij, se zdi verjeten. Projekcije v programu glede inflacije so videti realistične.

18. Svet je 18. januarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske iz leta 2004. V zvezi z izvrševanjem proračuna za leto 2005 je dopolnitev iz leta 2004 imela za cilj javnofinančni presežek v višini 0,6 % BDP za leto 2005, sedanja dopolnitev pa napoveduje presežek v višini 1,6 % kljub temu, da je bila rast v letu 2005 revidirana navzdol. Na splošno so bili prihodki boljši od pričakovanih, delno zaradi nekaterih enkratnih davkov na podjetja, vendar so bili tudi odhodki zmerni.

19. Proračunski okvir je naravnan na ohranitvi zdravih javnih financ ob polnem zaposlovanju in trajnostni rasti. V ta namen vključuje cilj javnofinančnega presežka skozi cikel povprečno v višini 2 % BDP, večletne nominalne zgornje meje za odhodke institucionalnih enot centralne ravni države in zahtevo uravnoteženega proračunskega stanja za institucionalne enote lokalne ravni države. Ta dopolnitev predvideva javnofinančne presežke v višini 1,6 % leta 2005, 0,9 % leta 2006, 1,2 % leta 2007 in 1,7 % v zadnjem letu 2008. Deleži odhodkov in prihodkov postopoma upadajo skozi programsko obdobje. Upadanje v deležu prihodkov je nakopičeno na začetku, leta 2006, zaradi davčnih znižanj, upadanje deleža prihodkov pa na koncu, ob napovedanem izboljšanju na trgu dela. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo sedanja dopolnitev v glavnem potrjuje podobno proračunsko prilagoditev v okviru ugodnejšega makroekonomskega scenarija.

20. Program predstavlja cilj povprečnega nacionalnega presežka 2 % skozi cikel kot vodilno srednjeročno referenco v strategiji dopolnitve. To je torej temeljni kamen za pravila švedskega nacionalnega proračunskega okvira. Vrednost 2 % BDP se torej lahko upošteva kot srednjeročni cilj programa v skladu z načeli srednjeročnih ciljev, določenih v Paktu stabilnosti in rasti ter v kodeksu ravnanja. Po načrtih se bo skozi programsko obdobje strukturni saldo, izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, povečal s približno 1 % BDP leta 2006 na približno 1,5–2 % BDP leta 2008.

21. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 0,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj iz programa znatno bolj zahteven, kot bi zahteval delež dolga in povprečna rast potencialne proizvodne vrzeli. Vendar ostaja njegovo doseganje ključno za zagotavljanje dolgoročne vzdržnosti.

22. Proračunski rezultat za leto 2005 bi lahko bil boljši od načrtovanega v programu. Zlasti novejše informacije na podlagi trenutka plačila o davčnih prihodkih in štirimesečnih davčnih računih so v podporo tej oceni.

23. Ob tej oceni tveganja se zdi proračunska naravnanost v programu na splošno zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen do konca programskega obdobja. Vendar ekspanzivna proračunska politika za leto 2006 povzroča odstopanje proračunskega položaja od srednjeročnega cilja za približno 1 % BDP leta 2006 in 2007, kar pomeni tveganje za dosego srednjeročnega cilja v programskem obdobju. Poleg tega obstaja tudi zaskrbljenost, da bi lahko močno ekspanzivna proračunska naravnanost v letu 2006 (pri čemer se ciklično prilagojeni proračunski saldo poslabša za skoraj 1 odstotno točko) ne bila povsem ustrezna, v smislu, da se to obdobje lahko izkaže kot „čas ugodnih razmer“. Vendar, kakor je bilo že rečeno, je srednjeročni cilj programa precej bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Zlasti obstaja skozi celotno programsko obdobje zadostna varnostna rezerva, da se prepreči praga 3 % BDP za primanjkljaj ob normalnih cikličnih nihanjih. Ta ocena, kakor je videti, bo držala tudi ob prerazporeditvi pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra, zunaj javnofinančnih računov v letu 2007, kakor zahteva Eurostat. Na splošno je proračunski položaj zdrav in proračunska strategija zagotavlja zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom.

24. Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel okoli 51 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da bo delež dolga upadel na 46 % BDP do leta 2008.

25. Videti je, da je Švedska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Stopnja bruto javnega dolga je trenutno precej pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 %, in predvideva se, da bo ostala pod referenčno vrednostjo skozi večji del programskega obdobja. Švedska strategija, ki vzdržnost postavlja v ospredje proračunske politike, vključno z reformo pokojninskega sistema, vključuje obvladovanje odhodkov za pokojnine ter predvideva akumulacijo sredstev, pozitivno prispeva k predvidevanjem glede javnih financ. Trenutno ugoden proračunski položaj prispeva k omejevanju napovedanega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, medtem ko načrtovana konsolidacija v smeri 2-odstotnega srednjeročnega cilja na koncu programskega obdobja prispeva k izboljšanju vzdržnosti[4].

26. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005-2008. Čeprav se načrtuje, da bo ohranjen dovolj močan srednjeročni proračunski položaj, bo odstopanje od srednjeročnega cilja v letih 2006–2007 lahko pomenilo prociklično tveganje, ki tudi postavlja pod vprašaj dosego srednjeročnega cilja na koncu programskega obdobja.

27. Švedski nacionalni program reform, predložen 21. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, zelo poudarja trajnostni razvoj in dejstvo, da sta dosega in ohranitev visoke stopnje vključenosti v trg dela in opravljenih delovnih ur pomembna izziva, ki bosta dolgoročno znatno vplivala na javne finance. Nacionalni program reform vključuje proračun za leto 2006, ki je tudi temelj programske dopolnitve; v tem smislu sta dokumenta dosledna.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 1

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Realni BDP (spremembe v %) | KP nov. 2005 | 3,6 | 2,4 | 3,1 | 2,8 | 2,3 |

COM nov. 2005 | 3,6 | 2,5 | 3,0 | 2,8 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | 3,5 | 3,0 | 2,5 | 2,3 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (%) | KP nov. 2005 | 0,9 | 1,5 | 1,5 | 2,0 | 2,0 |

COM nov. 2005 | 1,0 | 0,7 | 1,4 | 1,8 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | 1,3 | 1,5 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP nov. 20052 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,1 | -0,1 |

COM nov. 20056 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,0 | ni podatkov |

KP nov. 20042 | -0,1 | 0,1 | -0,2 | -0,4 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP nov. 2005 | 1,6 | 1,6 | 0,9 | 1,2 | 1,7 |

COM nov. 2005 | 1,6 | 1,4 | 0,8 | 1,1 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | 0,7 | 0,6 | 0,4 | 0,9 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | KP nov. 2005 | 3,2 | 3,2 | 2,5 | 3,0 | 3,6 |

COM nov. 2005 | 3,4 | 3,2 | 2,6 | 2,9 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | 2,8 | 2,8 | 2,7 | 3,3 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP nov. 20052 | 1,7 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 |

COM nov. 2005 | 1,8 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | ni podatkov |

KP nov. 20042 | 0,8 | 0,5 | 0,5 | 1,2 | ni podatkov |

Strukturni saldo3 (v % BDP) | KP nov. 20054 | 1,1 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | 1,7 |

COM nov. 20055 | 1,2 | 1,4 | 0,9 | 1,1 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | KP nov. 2005 | 51,1 | 50,9 | 49,4 | 47,8 | 46,0 |

COM nov. 2005 | 51,1 | 50,6 | 49,4 | 47,8 | ni podatkov |

KP nov. 2004 | 51,7 | 50,5 | 50,0 | 49,0 | ni podatkov |

Opombe: 1 Proračunske projekcije ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov, ki jo je treba izvesti do obvestila spomladi 2007. Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo znašal 0,6 % v letu 2005, -0,1 % v letu 2006, 0,2 % v letu 2007 in 0,7 % v letu 2008, medtem ko bi delež bruto javnega dolga znašal 51,4 % v letu 2005, 49,9 % v letu 2006, 48,3 % v letu 2007 in 46,5 % v letu 2008. 2 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 Program ne vsebuje podatkov o enkratnih in začasnih ukrepih. Vendar je švedsko ministrstvo za finance predložilo oceno o enkratnih ukrepih v višini 0,6 % BDP v letu 2004 in 0,2 % BDP v letu 2005. 5 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (0,6 % BDP v letu 2004 in 0,2 % BDP v letu 2005; zmanjševanje primanjkljaja). 6 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,5 %, 2,6 %, 2,8 % oziroma 2,7% za posamezna leta v obdobju 2004–2007. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernic o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[4] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije in bo objavljena na spletni stranihttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.