SL Uradni list Evropske unije C 143/88

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Programu Evropske unije za socialne spremembe in inovacije

(COM(2011) 609 final – 2011/0270 (COD))

2012/C 143/17

Glavna poročevalka: ga. BATUT

Evropski parlament in Svet sta 25. oktobra oziroma 16. novembra 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Programu Evropske unije za socialne spremembe in inovacije

COM(2011) 609 final – 2011/0270 (COD).

Predsedstvo Evropskega ekonomsko-socialnega odbora je 25. oktobra 2011 strokovno skupino za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo zadolžilo za pripravo dela na tem področju (glavna poročevalka: ga. Batut).

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 478. plenarnem zasedanju 22. in 23. februarja 2012 (seja z dne 23. februarja) za glavno poročevalko imenoval Laure Batut ter mnenje sprejel s 168 glasovi za, 2 glasovoma proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je že obravnaval koncept socialnih inovacij in pri tem opozoril, da je nejasno določen in zaradi tega povzroča negotovost (1); vendar pa je hkrati tudi že priznal prednosti inovativnosti na delovnem mestu (2). Številni ljudje poleg tega socialne inovacije že izvajajo vsak dan znova, ne da bi se tega zavedali, ker pač zgolj dobro opravljajo svoje delo.

1.2 EESO poziva Komisijo, naj v svojem PSSI (3) opredeli cilje "socialnih inovacij" in "socialnih sprememb". Koncepta sta eksperimentalna in ne bi smela nadomestiti nacionalnih socialnih sistemov niti delovne zakonodaje. Zaposlovanje prebivalstva sicer lahko prispeva h konkurenčnosti, vendar Odbor meni, da kriza ne sme biti izgovor za preoblikovanje sistemov, saj bi to pomenilo, da iz izjeme nastane pravilo.

1.3 EESO želi, da se v obravnavani program vnesejo pisne klavzule, ki bodo zajamčile, da socialne inovacije ne konkurirajo socialnim pravicam in sistemom v državah članicah ali pravni varnosti, ki jih zagotavljajo te pravice in sistemi, pač pa jih samo dopolnjujejo.

1.4 Odbor priporoča Komisiji, naj svoj projekt poveže s ciljem, da se ob ohranjanju izboljšav omogoči uskladitev (4) nacionalnih socialnih pravic, s tem pa se odpravijo razhajanja med njimi in olajša mobilnost.

1.5 EESO priporoča Komisiji, naj pojasni, kaj pričakuje od omenjenih sinergij v treh programih, tj. PROGRESS, EURES in mikrofinanciranje, razloži povezave z evropskimi skladi (zlasti ESS in ESSP (5)) ter pojasni skladnost njihovih pravil za upravljanje, kar sicer ni popolnoma pregledno.

1.6 Odbor izraža željo, da se v vse tri osi PSSI razločno vključi tudi vloga socialnih partnerjev in nevladnih organizacij.

1.7 EESO poziva, da se v PSSI vključi klavzula o prožnosti, da bi bilo program mogoče po vmesnem pregledu prilagoditi. Leta 2017 bi bil lahko opravljen prvi pregled razvoja na socialnem področju; poročilo o tem bo poslano Evropskemu parlamentu in v obravnavo posvetovalnima odboroma ter zastopniškim organizacijam, ki jih sestavljajo.

1.8 Če morajo te tri osi ostati v istem programu, EESO meni, da bi bilo treba ime PSSI spremeniti v "spremljevalni program za socialni napredek, mobilnost in vključevanje".

1.9 Glede osi PROGRESS bi bilo po mnenju EESO treba:

— oceniti, kakšne vrste delovnih mest so bile ustvarjene na podlagi te osi;

— objaviti dosežke ter s pripravo spletne zbirke zagotoviti, da so pozitivni rezultati vidni in izmenljivi;

— opredeliti "eksperimentiranje", pa tudi njegovo področje uporabe, akterje, ukrepe in možne upravičence;

— med upravičenimi projekti ohraniti tudi tiste, ki se nanašajo na enakost spolov in/ali nediskriminacijo;

— opustiti odločitev, da se največji del osi PROGRESS nameni upravnim nalogam analize in evidentiranja, saj bi bila tako koristnejša v praksi;

— poenostaviti dokumente in nadzorne postopke;

— natančneje določiti vlogo socialnih podjetij v socialnih storitvah splošnega pomena;

— pojasniti sinergije med PSSI in ESSP ter med PSSI in ESS ter natančneje določiti pravila o upravljanju, ki bodo veljala glede na to, v kolikšni meri socialno podjetje ustreza socialnemu namenu.

1.10 EESO glede osi EURES priporoča, da se:

— ohrani smisel z začetka delovanja mreže EURES z njenimi regionalnimi pristojnostmi in sodelovanjem socialnih partnerjev;

— potrdi načelo, da ima zagotavljanje dostojnih delovnih mest prednost pred mikrokrediti in mikro delovnimi mesti;

— potrdi cilj spodbujanja mobilnosti ob preprečevanju socialnega dumpinga;

— napove preoblikovanje pravne podlage z odpiranjem za zasebne agencije za zaposlovanje (6) ter pojasnitvijo posledic za ESS in dodeljevanje sredstev;

— pojasnijo dvojno financiranje mreže EURES (PSSI in ESS) ter posledice delnega prekrivanja proračunov in načinov nadzora;

— opredeli želena mobilnost; preverijo vrste pogodb, ki se podpišejo v okviru EURES; omeni nova centralistična vloga Komisije, da se o njej lahko razpravlja;

— potrdi nujnost prenosljivosti vseh socialnih pravic in sistemov priznavanja znanj in spretnosti;

— dodajo ukrepi, ki spodbujajo digitalno vključevanje.

1.11 EESO glede mikrofinanciranja in socialnega podjetništva priporoča, da se:

— upošteva načelo subsidiarnosti;

— razmisli o možnosti delitvenega ključa med državami članicami;

— predvidi lestvica pomoči za natančnejšo opredelitev upravičencev do pomoči (velikost upravičenih socialnih podjetij);

— poveča vidnost projekta, da bi upravičene državljane zavarovali pred brezobzirnim nereguliranim mikrofinanciranjem, in zagotovi, da so podatki o mikrofinanciranju navedeni na prvi strani ustreznih spletnih strani v vseh jezikih EU;

— natančneje pojasnita vlogi Evropskega investicijskega sklada (EIS) in Evropske investicijske banke (EIB) ter njun učinek vzvoda;

— določijo pravila o posojilodajalcih, da bodo prevzeli vso svojo odgovornost.

2. Ozadje

2.1 Socialna agenda za Evropo 21. stoletja je del strategije Evropa 2020 in v ta okvir sodi tudi Program za socialne spremembe in inovacije (PSSI). Odbor za socialno zaščito ugotavlja, da petini vseh Evropejcev grozita revščina in socialna izključenost, temu skrb vzbujajočemu trendu pa se zdaj pridružujejo še socialne posledice krize. EU in države članice nameravajo z ukrepi zagotoviti, da bo do leta 2020 najmanj 20 milijonov revnih manj, njihovi glavni instrumenti za zaposlovanje in socialno vključevanje pa so med drugim ESS, PROGRESS, EKSRP (7), ESRR in mikrofinanciranje.

2.2 Splošni cilji programa

2.2.1 Komisija predlaga, da se trije sedanji programi (PROGRESS, evropski mikrofinančni instrument in EURES) povežejo v en program, saj naj bi tako racionalizirali izbiro in bolje nadzirali uporabo skladov v času krize nacionalnih proračunov.

2.3 Osi novega programa

2.3.1 Program PROGRESS, ki je bil oblikovan leta 2006 za zaposlovanje in socialno solidarnost, se zavzema za oblikovanje preglednic evropskih socialnih razmer, da bi lahko primerjali stanje v posameznih državah.

2.3.1.1 V obdobju 2014–2020 je cilj programa spodbujanje zaposlovanja, zbiranje primerljivih podatkov in opiranje na pridobljene izkušnje pri spodbujanju pristopa na podlagi rezultatov, s katerim bi okrepili zmogljivosti mrež evropske civilne družbe, da pripomorejo k doseganju ciljev socialne politike EU. Proračun programa PROGRESS znaša 575 milijonov EUR, tj. 82,1 milijona EUR na leto, od tega je socialnemu eksperimentiranju namenjenih 17 %.

2.3.2 EURES je evropska mreža, ki povezuje Komisijo in javne zavode za zaposlovanje. Nastala je na podlagi predhodne prakse sindikatov in pozneje socialnih partnerjev, olajšuje pa mobilnost delavcev v obmejnih območjih. Od leta 2002 ima tri cilje: razviti evropski portal za mobilnost, vzpostaviti čezmejna partnerstva med javnimi zavodi za zaposlovanje in socialnimi partnerji ter pripraviti načrte dejavnosti v državah članicah, da bi uravnotežili ponudbo in povpraševanje po delovnih mestih (20 milijonov EUR). Mreža EURES zajema celotno EU, države članice pa 70 % njenega proračuna porabijo za "načrte dejavnosti".

2.3.2.1 Cilj za obdobje 2014–2020 je v okviru PSSI in s proračunom 143 milijonov EUR (20,5 milijona EUR letno) zagotoviti mobilnost v vseh regijah Unije, zlasti za mlade, ter na evropski ravni upravljati s statistiko in informacijami, pripraviti letno poročilo o izmenjavah, izboljšati portal z večjezičnostjo, v bližnji prihodnosti vključiti zasebne akterje na področju zaposlovanja ter zagotoviti program nacionalnih dejavnosti, ki se financirajo iz proračuna ESS.

2.3.3 Namen evropskega mikrofinančnega instrumenta za zaposlovanje in socialno vključenost (2010) je spodbuditi dostop do mikrokreditov za tiste, ki imajo težave pri zaposlovanju in/ali pridobivanju posojil. Do podpore iz tega instrumenta so upravičeni tudi samozaposleni in socialna mikropodjetja. S tem programom upravlja Evropski investicijski sklad, ki finančnim institucijam posojilodajalkam omogoča, da EIS in EIB uporabijo kot garanta za primer morebitne izgube, in da zagotavljajo likvidna sredstva. Za 27 držav članic je za triletno obdobje (2010–2013) predvidenih 200 milijonov EUR.

2.3.3.1 V obdobju 2014–2020 bo instrument še naprej lajšal dostop do mikrofinanciranja in socialnega podjetništva z jamstvom za posojila do 25 000 EUR. Njegov proračun je 191,6 milijona EUR za sedem let (27 milijonov EUR letno).

2.4 Elementi predloga

2.4.1 Predlagani proračun za novi program PSSI je 958 milijonov EUR, kar je samo 10 % več kot leta 2007. Glede na to, da je del strategije Evropa 2020, temelji na istih načelih: partnerstvo, usklajevanje, predhodno pogojevanje, zdravo proračunsko okolje, okrepljeno sodelovanje in teritorialna kohezija, prizadevanja za poenostavitev.

2.4.2 S ciljem, da se s spodbujanjem posodobitve socialnih politik v državah članicah dolgoročno dosežejo predvsem strukturne spremembe socialnega področja v EU (8), Komisija predlaga, da se:

— doseže sinergija med tremi programi in z Evropskim socialnim skladom;

— vzpostavijo usklajeni postopki informiranja, komuniciranja, razširjanja, upravljanja in vrednotenja;

— bolj osredotoči na velike projekte, ki imajo znatno evropsko dodano vrednost, ob prizadevanju za čim manjše stroške.

2.4.3 Program ima pet ciljev:

— povečati odgovornost za cilje Unije na področju zaposlovanja, socialnih zadev in izključevanja;

— spodbujati dobro upravljanje, vzajemno učenje in socialne inovacije;

— posodobiti zakonodajo Unije in zagotoviti njeno uporabo;

— spodbujati geografsko mobilnost delavcev;

— povečati dostopnost mikrofinciranja.

3. Splošne ugotovitve EESO

3.1 Odbor meni, da je predlog za racionalizacijo ukrepov pomoči Evropske unije v korist iskalcev zaposlitve zanimiv, in priznava, da ni lahko pripraviti sedemletnega programa, ko do izteka predhodnega programa manjkata še dve leti.

3.2 Odbor obžaluje, da cilj, da se ob ohranjanju izboljšav omogoči uskladitev nacionalnih socialnih pravic, s tem pa odpravijo razhajanja med njimi in olajša mobilnost, ni bil sprejet kot splošni cilj (9).

3.3 Opozarja, da ima Unija na področju socialne politike in kohezije deljene pristojnosti (10). To mora Unija upoštevati pri vseh svojih dejavnostih, kot tudi splošne veljavne določbe člena 9 PDEU (11) ter členov 8 in 10.

3.4 Pri tem Odbor izraža željo, da bi bili v program še naprej vključeni pomembni vprašanji enakih možnosti in boja proti diskriminaciji, ki sta bili doslej vedno povezani s socialnimi politikami, nato pa preneseni v pristojnost GD za pravosodje. Diskriminacija se namreč pogosto kaže v plačni in socialni neenakosti, kar je obravnavano v uvodni izjavi 10 ter členih 7 in 8 (12) predloga uredbe o ESS, medtem ko so enake možnosti še vedno del poglavja Pogodbe o socialni politiki.

3.5 EESO izraža obžalovanje, da sinergije, ki naj bi jih dosegli s povezovanjem treh osi PROGRESS, EURES in mikrofinanciranje, v PSSI niso pojasnjene. Upoštevana bi lahko bila tudi vloga regij. V predlogu niso preučene konkretne možnosti sinergije z drugimi evropskimi programi, npr. za izobraževanje, pomoč za zaposlovanje mladih ter vodilno pobudo za mlade "tvoja prva zaposlitev EURES".

3.6 EESO meni, da bodo za pojasnitev novega programa potrebne ocena dejansko razdeljenih sredstev, stopnja njihove uporabe, dejanske ovire, ki nastanejo pri izvajanju projektov (na primer mikrofinanciranju in ustvarjanju novih delovnih mest). Komisija poleg tega ni pojasnila, kako se bo določila znatna evropska dodana vrednost, ki bo podlaga za upravičenost novih ukrepov. Njeni cilji torej temeljijo na negotovi podlagi, ki je še toliko bolj negotova, ker vrednotenje predhodnega programa še ni bilo opravljeno in ker je ocena dodane vrednosti novega programa več kot subjektivna.

3.7 Ob primerjavi predloga uredbe o ESS in te pobude Odbor meni, da bi bilo treba v treh oseh PSSI omeniti vlogo socialnih partnerjev; v besedilu o ESS se jim priznava "ključn[a] vlog[a] na področju zaposlovanja, izobraževanja in socialnega vključevanja" (13).

3.8 Meni tudi, da bi bilo treba v PSSI (ki je delno financiran iz sredstev ESS) omeniti tudi vlogo nevladnih organizacij; v uvodni izjavi 9 predloga uredbe o ESS (14) je celo zapisano, da je "izvajanje ukrepov, ki jih podpira ESS, […] odvisno od dobrega upravljanja in partnerstva med vsemi zadevnimi teritorialnimi in družbeno-gospodarskimi akterji, zlasti socialnimi partnerji in nevladnimi organizacijami".

3.9 PSSI k sodelovanju poziva organizacije civilne družbe (15), zato EESO ocenjuje, da bi bilo treba opredeliti njihovo vlogo, saj bi potem lahko opravljale svojo nalogo v procesu izvajanja politik.

3.10 EESO meni, da bi morala Komisija pri predlaganih ukrepih upoštevati vprašanje digitalnega vključevanja (16), saj so nove informacijske in komunikacijske tehnologije medsektorski vzvod za vključevanje in zaposlovanje.

4. Pristop

4.1 EESO ugotavlja, da se predlog imenuje "Program za socialne spremembe in inovacije" (PSSI), v njem pa se predlaga nadaljevanje treh prejšnjih ukrepov Unije brez inovacij. Komisija predlaga usmeritev vseh treh osi v socialne spremembe in inovacije s socialnim eksperimentiranjem, vendar samega cilja "socialnih inovacij" ne opredeli ne v uvodnih izjavah ne v besedilu ne v predhodni oceni.

4.2 Univerzitetne raziskave o "socialnih inovacijah", izvedene v različnih državah, izhajajo iz ideje, da se je model proizvodnje-porabe izpel, njihove ugotovitve pa so, da je čas za korenito spremembo socialnih struktur s prerazporeditvijo vlog med kategorijama akterjev in interesov. Glede na to, da opredelitev inovacij še ni ustaljena, bi to povzročilo negotovost pri izbiranju modela upravljanja v podjetjih – socialnih ali ne – ter v zvezi z zastopanjem zaposlenih in obliko socialnega dialoga (17). Raziskovalci menijo, da naj bi socialne spremembe vplivale tudi na sisteme socialne zaščite. Evropski "socialni model" naj bi spremenili brez sprejemanja posebne zakonodaje, zgolj eksperimentalno. Os PROGRESS (18) bi morala predvsem spodbujati "oblikovanje politike", temelječe na dokazih, in inovativnost, "ob partnerskem sodelovanju s socialnimi partnerji, organizacijami civilne družbe in drugimi zainteresiranimi stranmi".

4.3 Evropska komisija v svojem predlogu spodbuja to "socialno eksperimentiranje", pri tem pa ne opredeli, kakšne inovacije in spremembe predlaga. To je sociološki pristop, ki bi lahko zmedel državljane, saj ti ne vedo, kaj je končni cilj. EESO meni, da bi bilo treba najprej ugotoviti, zakaj in kako trg, javne službe in evropska pomoč niso zadostili socialnim potrebam, zakaj se ni s prerazdelitvijo bogastva zajamčila samostojnost ljudem s težavami, kar bi bilo v skladu z načeli Listine o temeljnih pravicah.

4.4 Odbor meni, da bi bilo treba vedeti, kakšne socialne spremembe se pričakujejo po izvedbi vsake inovacije, kar pristop "od spodaj navzgor" in obravnavani predlog uredbe, ki ga navaja, ne omogočata.

4.5 Državljani zaupajo predvsem zanesljivim sistemom socialne zaščite. Odbor ocenjuje, da bi lahko "preskušanje in razširjanje inovativnih rešitev za obravnavo socialnih potreb" (19) privedlo do zmanjšanja splošne solidarnosti, do klientelizma ter drobitve socialnega ukrepanja in njegovih zastopniških struktur.

4.6 EESO meni, da bi obravnavani program moral zajamčiti, da bodo dejavnosti socialnih inovacij samo dopolnjevale socialne pravice (20) in sisteme socialne zaščite v državah članicah, ne pa jim konkurirale. Poudarja, da socialne inovacije ne smejo spodriniti sistemov, ki temeljijo na pravicah, niti dolgoročne zaščite, ki jih ti sistemi in pravice zagotavljajo, med drugim tudi najbolj ranljivim osebam.

4.7 Za prikrajšane skupine prebivalstva bi bil dostop do zaposlitve, stanovanja in prevoza bolj dejanska socialna sprememba kot pa sistemske socialne reforme. Ljudje, ki živijo v Uniji, potrebujejo predvsem dostojno zaposlitev. Program bi moral obravnavati tudi stanovanjsko vprašanje, saj zadeva vse akterje zaposlovanja in vključevanja (21).

4.8 EESO opozarja, da člen 153(4) PDEU na področju socialne zaščite v ožjem smislu (22) zagotavlja državam članicam pravico, da določijo temeljna načela svojih sistemov socialne varnosti, ter možnost, da ohranijo ali uvedejo strožje zaščitne ukrepe, ki so združljivi s Pogodbama.

5. Posebne ugotovitve

5.1 Odbor meni, da bi bilo koristno, če bi predlog uredbe vseboval tudi sklicevanje na načelo subsidiarnosti ter opredelitev pričakovane "znatne dodane vrednosti".

5.2 PROGRESS

5.2.1 Opredelitev ukrepov, akterjev in potencialnih upravičencev v predlogu ni zadostna (23). V besedilu ni omenjeno, ali so v analizi upoštevana tudi stališča socialnih partnerjev (24) in nevladnih organizacij, zlasti pri pripravi sklopa kazalnikov (25).

5.2.2 Cilje programa PROGRESS je "težko izmeriti". Uporablja "subjektivne spremenljivke", ocena finančnih posledic predloga pa temelji na upravljanju na podlagi rezultatov (26). Posledice za cilj zaposlovanja niso merjene, kar se ne zdi smiselno. EESO meni, da bi morali že zbrani podatki omogočiti nova spoznanja na podlagi rezultatov, na spletu pa bi morala biti na voljo tudi zbirka pozitivnih izkušenj. Zato predlaga, da se najprej preuči, kakšna delovna mesta so bila ustvarjena na podlagi pomoči. Komisija bi tako lahko svoja priporočila za strukturne reforme oblikovala ob upoštevanju bolj zanesljivega vrednotenja.

5.2.3 Med ciljem in sredstvi je razkorak: napovedana finančna sredstva za obdobje 2014–2020, v katerem je za vse tri osi v primerjavi z letom 2007 predvidenih dodatnih 10 % sredstev, ne omogočajo nobenih novih ukrepov.

5.2.4 V predlogu je prevelik poudarek na upravljanju (27): davkoplačevalski denar bi moral neposredno koristiti državljanom. Treba bi bilo vedeti, kateri del bo na primer namenjen boju proti revščini.

5.2.5 Če se projekte, ki jim je bila dodeljena pomoč, vrednoti na enak način kot v preteklosti, lahko to zaradi zunanjih revizorjev pomeni dodatne stroške. EESO meni, da bi bilo treba dokumente in postopke poenostaviti in standardizirati.

5.2.6 EESO v zvezi s socialnimi podjetji (28) želi naslednje:

— ponovno opozoriti na načelo subsidiarnosti in odgovornost držav članic;

— opredelitev njihove vloge v okviru socialnih storitev splošnega pomena;

— oblikovanje sinergije med PSSI in predlogom uredbe z dne 7. decembra 2011 o evropskih skladih za socialno podjetništvo, katerega cilj je razvoj socialnih podjetij (podelitev oznake "evropski sklad za socialno podjetništvo");

— pravila o upravljanju, ki bodo veljala glede na to, v kolikšni meri socialno podjetje ustreza socialnemu namenu, pravila za vlagatelje in pojasnila o vlogi bank, po potrebi pa tudi zahteve glede plačilne sposobnosti;

— upravičenost samozaposlenih.

5.3 EURES

5.3.1 Za financiranje EURES bo 15 % sredstev prispeval PSSI, največji del pa ESS. Zaradi tega proračunskega prekrivanja programov si državljani težko ustvarijo jasno podobo: strukturni skladi so regionalizirani v skladu z NUTS2, sredstva iz PSSI pa ne.

5.3.2 Dejavnosti na nacionalni in čezmejni ravni bo financiral Evropski socialni sklad, evropske dejavnosti (29) pa se bodo financirale iz PSSI. Pri ESS bodo veljala pravila za sodelovanje socialnih partnerjev, pri PSSI pa ne.

5.3.3 EESO dvomi, ali je primerno tako različne elemente povezati v en sam PSSI, katerega proračun bo težje nadzirati kot pri prejšnji strukturi. Razdelitev financiranja med ESS, Komisijo in državami članicami bi morala biti preglednejša. To pomeni, da se bodo za komitologijo in nadzor izvedbenih aktov Komisije uporabljala različna pravila (30).

5.3.4 EESO dvomi, če je primerno, da Komisija ustvari centraliziran sistem in omeji regionalno dinamiko EURES, če dolgotrajnost delovanja te stare "socialne inovacije" dokazuje, da so za to najprimernejši akterji na lokalni ravni. Parlament je hotel leta 2007 celo povečati njegov proračun (31). Odbor ponovno opozarja, da mobilnost sama po sebi ni cilj, temveč zgolj pomoč v primeru iskanja zaposlitve v državi gostiteljici EU.

5.3.5 EESO meni, da bi bilo treba v besedilu omeniti:

— načelo, da ima zagotavljanje dostojnih delovnih mest prednost pred mikrokrediti in mikro delovnimi mesti;

— cilj spodbujanja mobilnosti ob preprečevanju socialnega dumpinga;

— vrste delovnih pogodb, sklenjenih prek EURES;

— opredelitev želene mobilnosti;

— napovedane spremembe pravne podlage EURES (32);

— nujnost prenosljivosti pravic mobilnih državljanov ter novih besedil o sistemih priznavanja znanj in spretnosti (33).

5.3.6 EESO meni, da je treba v EURES ohraniti jasno vlogo socialnih partnerjev.

5.4 Mikrofinanciranje in socialno podjetništvo

5.4.1 EESO izraža željo, da so vsi državljani bolje obveščeni o tem programu, da bi se lahko izognili spletnim ponudbam za mikrofinanciranje neuradnega trga z oderuškimi obrestmi (potreba po digitalnem vključevanju). Pri tem ne bi smeli pozabiti, da so osebe iz člena 22 predloga ranljive osebe, ki jim je treba zagotoviti drugačno vrsto pomoči kot mikrokredite in konkurenčne dejavnosti. Te so namreč lahko tvegane in zavajajoče, in ne morejo nikdar nadomestiti plačane zaposlitve.

5.4.2 EESO tudi želi, da se v programu preuči možnost delitvenega ključa med državami članicami.

5.4.3 Po mnenju Odbora je treba pojasniti pričakovani učinek vzvoda EIS in EIB ter natančno opredeliti upravičence. Znesek 25 000 EUR bo namreč imel zelo mešane rezultate za osebo, ki je ostala brez službe (člen 22(1)(a)), socialno podjetje (člen 22(3)) z zaposlenimi in proračunom ter za samozaposlenega podjetnika z mikropodjetjem: posojilodajalci bodo jamstva različno obravnavali. Pojasniti bi bilo torej treba:

— kaj pri tej osi pomeni "socialno";

— upravičence, zlasti velikost upravičenih socialnih podjetij;

— kaj je to "socialno mikropodjetje";

— načine izvajanja pomoči in natančen obseg zagotovljenega kritja (100 %?);

— merila za morebitno uvedbo lestvice pomoči;

— ukrepe za poenostavitev naknadnega preverjanja, da bi olajšali preglede in zmanjšali stroške nadzora.

5.4.4 Posojilodajalci:

— zanje bi morala veljati jasnejša pravila, da bi svojo vlogo prevzeli brez morebitnih dodatnih in skritih zahtev za posojilojemalce;

— predvideti bi bilo treba ukrepe vrednotenja, ki bi omogočili nagel pregled.

5.4.5 EESO se zavzema za to, da bi bila dodana vrednost teh ukrepov višja od okvirne ocene prejšnjega programa, tj. 1,2 ustvarjenega delovnega mesta po dodeljenem mikrokreditu (34).

V Bruslju, 23. februarja 2012 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) Mnenje EESO, UL C 100, 30.4.2009, str. 77.

(2) Mnenje EESO, UL C 132, 3.5.2011, str. 22.

(3) Program Evropske unije za socialne spremembe in inovacije, COM(2011) 609 final.

(4) Člen 151 PDEU.

(5) Evropski socialni sklad in evropski skladi za socialno podjetništvo.

(6) Program dela Evropske komisije za leto 2012, COM(2011) 777 final.

(7) Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja.

(8) COM(2011) 609 final: točka 1 obrazložitvenega memoranduma in člen 4(1)(c).

(9) Člen 151(1) PDEU.

(10) Člen 4(2)(b) in (c) PDEU.

(11) Mnenje EESO, UL C 24, 28.1.2012, str. 29.

(12) COM(2011) 607 final.

(13) COM(2011) 607 final, točka 5 obrazložitvenega memoranduma.

(14) COM(2011) 607 final, uvodna izjava 9.

(15) COM(2011) 609 final, uvodna izjava 9.

(16) Mnenje EESO, UL C 318, 29.10.2011, str. 9.

(17) Social innovation Review, Standford Graduate School of Business, jesen 2008, J.A. Phills, K. Deiglmeier, D.T. Miller; Social Innovation, J. Howaldt & M. Schwarz, IMO-Dortmund, maj 2010; Transformations et Innovation sociale en Europe: quelles sorties de crise ?, N. Richez-Battesti & D. Vallade, P.U de Louvain-Cahiers du CIRTES 5, september 2010, str. 45; Bacq & F. Janssen, prav tam, str. 207.

(18) Člen 3(a) predloga in mnenje EESO, UL C 255, 14.10.2005, str. 67.

(19) Člena 9(1) in 3 z zelo širokim področjem uporabe – COM(2011) 609.

(20) Člen 151(1) PDEU.

(21) Členi 1, 7, 15, 24, 34(3) in 52(3) Listine o temeljnih pravicah, člen 8 Evropske konvencije o človekovih pravicah ter člena 30 in 31 revidirane Evropske socialne listine.

(22) COM(2011) 609, člen 4(1)(a) in (b).

(23) Npr. predhodno preverjanje, str. 42.

(24) COM(2011) 609, člen 15(a) in (c).

(25) COM(2011) 607, člen 6.

(26) Ocena finančnih posledic zakonodajnega predloga, točka 1.4.3 (COM(2011) 609 final, Priloga, str. 28).

(27) COM(2011) 609 final, člen 5(3).

(28) Mnenje EESO, UL C 24, 28.1.2012, str. 1.

(29) Portal in projekt za mlade "tvoja prva zaposlitev EURES".

(30) Uredba (ES) št. 182/2011.

(31) Resolucija EP, 15.9.2007.

(32) Sporočilo Komisije COM(2011) 777 final.

(33) Predlog direktive z dne 19.12.2011 (COM(2011) 883 final).

(34) Ocena finančnih posledic zakonodajnega predloga, točka 2.1.2, Kazalniki uspešnosti (COM(2011) 609 final, Priloga, str. 33).