Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o trajnostni in dostopni športni infrastrukturi

(2022/C 494/01)

SVET EVROPSKE UNIJE IN PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC, KI SO SE SESTALI V OKVIRU SVETA –

OB OPOZARJANJU NA NASLEDNJE:

1. Konvencija ZN o pravicah invalidov iz decembra 2006 spodbuja ukrepe, ki invalidnim osebam omogočajo enakopravno udeležbo v športnih dejavnostih, in poziva države pogodbenice, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za omogočanje takih možnosti.

2. Evropska komisija v beli knjigi o športu iz julija 2007 poziva k izkoriščanju potenciala športa za socialno vključevanje, integracijo in enake možnosti, države članice in športne organizacije pa, naj športno infrastrukturo prilagodijo potrebam invalidnih oseb.

3. V sklepih Sveta iz junija 2018 o spodbujanju skupnih vrednot EU prek športa je poudarjeno, da bi „vsi ljudje (...) morali imeti možnost, da se ukvarjajo s športom in počutijo kot del družbe, različni sektorji, povezani s športom, pa lahko naredijo vse, kar je v njihovi moči, da spodbujajo integracijo in zagotavljajo enake možnosti za športno udejstvovanje ter preprečevanje diskriminacije in socialne izključenosti“.

4. V ključnih ugotovitvah poročila za Evropsko komisijo iz decembra 2018 z naslovom Mapping on Access to Sport for People with disabilities (Pregled dostopa invalidov do športa) so kot koristi športnega udejstvovanja invalidnih oseb navedeni dobro osebno zdravje, individualni razvoj in socialna blaginja.

5. Svet je v sklepih o dostopnosti športa za invalide iz junija 2019 poudaril, da za invalidne osebe obstaja večja verjetnost, da se bodo znašle v slabšem socialno-ekonomskem položaju, in države članice pozval, naj „sprejmejo ukrepe za zagotovitev dostopa invalidnih in neinvalidnih oseb do športne infrastrukture, vključno z udeležbo na športnih prireditvah, treningi ali sodelovanjem v športu“.

6. Evropska komisija v poročilu o pobudi SHARE iz februarja 2020 z naslovom „Prispevek športa k regionalnemu razvoju prek kohezijske politike v obdobju 2012–2027“ vztraja pri kakovosti infrastrukturnega in prostorskega razvoja športne infrastrukture, ki je gonilna sila prenove urbanih okolij ter multiplikator zaposlovanja in socialnega vključevanja.

7. V resoluciji Sveta o delovnem načrtu Evropske unije za šport za obdobje od 1. januarja 2021 do 30. junija 2024), objavljeni decembra 2020, je kot eden od vodilnih ciljev navedena ozaveščenost o pomembnem prispevku, ki ga ima lahko šport pri socialno in okoljsko trajnostni rasti v Evropi.

8. Svet v sklepih iz junija 2021 o inovacijah v športu priznava, da lahko inovativna športna infrastruktura ter postopki za njeno izgradnjo in vzdrževanje med drugim zagotavljajo boljše in varnejše razmere za šport in telesno dejavnost, hkrati pa so bolj trajnostni, okolju prijazni, dostopni in energetsko učinkoviti.

9. V revidirani evropski listini Sveta Evrope o športu iz oktobra 2021 se poziva k ekonomsko, socialno in okoljsko trajnostnemu ravnanju ter odgovorni praksi športnih dejavnosti v zaprtih prostorih in na prostem. Listina vključuje tudi poziv lastnikom športne infrastrukture, ki naj ravnajo proaktivno ter ugotovijo, kašni so učinki in posledice njihovih objektov, preprečijo morebitno škodo za naravo in po potrebi sprejmejo ukrepe za preprečevanje takih tveganj in zaščito pred njimi.

10. V sklepih Sveta iz decembra 2021 o vseživljenjski telesni dejavnosti je poudarjeno, da „prikrajšane skupine iz vseh starostnih skupin (1) zaradi manjših možnosti in omejenega dostopa pogosto niso dovolj telesno dejavne“.

11. V sklepih Sveta iz aprila 2022 o športu in telesni aktivnosti kot obetavnih vzvodih za spremembo vedenja za trajnostni razvoj je poudarjeno, da je zelo pomembno, da se čim bolj zmanjša „negativni vpliv vseh vrst športnih aktivnosti na biotsko raznovrstnost, okolje in dinamiko potekajočega procesa podnebnih sprememb“ ter da je treba „zagotoviti, da športni sektor prispeva k podnebnim in okoljskim ciljem Evropske unije, kot so določeni v evropskem zelenem dogovoru“.

OB PRIZNAVANJU NASLEDNJEGA:

12. Športna infrastruktura kot prostor za ukvarjanje s športom in telesno dejavnostjo lahko prispeva k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja ZN (2) na različnih področjih. Med njimi so okoljski, socialni in ekonomski trajnostni cilji.

13. Šport in športna infrastruktura vplivata na podnebne spremembe in obratno. Učinki podnebnih sprememb lahko povzročijo škodo na stavbah in drugi športni infrastrukturi zaradi pojavov, kot so hude nevihte ali poplave, poškodbe površin igrišč zaradi ekstremnih vremenskih razmer, obalne erozije ali pomanjkanja snega kot posledice naraščajočih temperatur, povezanih z globalnim segrevanjem. To vodi v zmanjšanje števila lokacij za športne dejavnosti (3) in manjšo razpoložljivost preostale športne infrastrukture.

14. Gradnja, prenova, vzdrževanje in uporaba športne infrastrukture imajo vse bolj negativne učinke na okolje in podnebje, saj v celotnem življenjskem ciklu infrastrukture neposredno ali posredno ustvarjajo emisije toplogrednih plinov (4). Načrtovanje lahko najbolj vpliva na splošno trajnostnost športne infrastrukture (5).

15. V postopku načrtovanja trajnostne in dostopne športne infrastrukture, bodisi pri gradnji nove infrastrukture bodisi pri prenovi obstoječe infrastrukture ali pri njenem obratovanju in vzdrževanju, bi se morali predvsem odražati načini za maksimalno povečanje njene zmogljivosti in energetske učinkovitosti, vključno s konceptom „aktivne zasnove“ (6), neoviranim dostopom ter ponovno uporabo ali recikliranjem materialov in opreme. Prednost bi bilo treba dati večnamenski infrastrukturi, ki se uporablja celo leto, zlasti športni infrastrukturi na prostem, preoblikovanju degradiranih območij in preoblikovanju obstoječe nešportne infrastrukture v športno infrastrukturo.

16. Ker se trenutno reciklira le 12 % materialov, ki se uporabljajo v gradbeništvu v EU (7), je treba podpreti ponovno uporabo materialov. Športna infrastruktura je pomemben porabnik energije in drugih virov, zato uvajanje sodobnih, visokoučinkovitih energetskih rešitev zanjo ne le prispeva k ohranjanju virov, temveč lahko kot morebitni pozitivni stranski učinek omogoči tudi ekonomske prihranke.

17. Sedanja energetska kriza, ki jo je med drugim povzročila ruska vojna agresija v Ukrajini, predstavlja velik in resen izziv za športno infrastrukturo. Naraščajoče cene energije ogrožajo njeno obratovanje ter priložnosti in pogoje za ukvarjanje s športom in telesno dejavnost. Zaradi tega so trajnostne, energetsko učinkovite rešitve in prakse v zvezi s športno infrastrukturo toliko bolj pomembne.

18. Glede na stroške gradnje in prenove športne infrastrukture je mogoče njeno posodobitev, zlasti z vidika okoljske trajnostnosti in zaščite virov, podpreti s financiranjem iz več virov. S sredstvi, ki so na voljo v okviru programov EU, zlasti ESRR, ESS+ ter mehanizma za okrevanje in odpornost, je mogoče prispevati k izgradnji ali prenovi športne infrastrukture, hkrati pa izpolniti njihove cilje, kot je „bolj zelena, nizkoogljična Evropa“.

19. Dostopnost športne infrastrukture je ključni dejavnik pri zagotavljanju enakopravnega in vključujočega dostopa do telesne dejavnosti. Telesna dejavnost in šport lahko posameznikom in posameznicam, skupnostim in družbi na splošno prineseta najrazličnejše koristi, saj prispevata h gibalni pismenosti in dobrobiti udeležencev in udeleženk, njihovemu duševnemu in telesnemu zdravju ter njihovi sposobnosti za razvoj socialnih spretnosti, obenem pa izboljšujeta vlogo ljudi v družbi. Physical activity and sport bring benefits not only to individuals but also to society as a whole (8).

20. Nediskriminatoren dostop do športne infrastrukture ter ukvarjanje s telesno dejavnostjo in športom je temeljna pravica ne glede na invalidnost, starost, etnično pripadnost, spol, spolno usmerjenost, jezik, vero, politično ali drugo prepričanje, nacionalno ali socialno poreklo, premoženje ali katero koli drugo podlago.

21. Razpoložljivost dostopne športne infrastrukture lahko prispeva k razvoju parašporta na lokalni, nacionalni in mednarodni ravni.

22. Dostopnost športne infrastrukture je lahko včasih omejena na športnike, trenerje, navijače in druge osebe, ki to športno infrastrukturo uporabljajo brez pomoči tretje osebe. This should be addressed by relevant policies and criteria: accessibility policies and criteria need to be formulated by stakeholders involved in the process, such as local, regional and national public authorities, as well as the sports movement and persons with disabilities and their representative organisations, to ensure that all persons with disabilities have equal opportunities and equal access to participate in society and the economy (9).

23. Lokacija športne infrastrukture ima ključno vlogo z vidika dostopnosti. Lack of sports infrastructure and information about opportunities to practise sports act as barriers to sports practice (10). Prebivalstvo nekaterih podeželskih, otoških ali oddaljenih območjih, kot so najbolj oddaljene regije EU, lahko ima zaradi omejene športne infrastrukture manj priložnosti za športno udejstvovanje. Do tega lahko pride tudi v zelo gosto naseljenih mestnih območjih, in sicer zaradi čakalnih list in premajhne zmogljivosti športne infrastrukture kot posledice pomanjkanja prostora za gradnjo nove infrastrukture. Postavljanje infrastrukture bi bilo treba načrtovati na podlagi potreb in povpraševanja v družbi, primernosti lokacije in njene dostopnosti z javnim prevozom ali aktivnimi oblikami mobilnosti (kot sta hoja ali kolesarjenje), ki lahko pozitivno vplivajo na zdravje in okolje.

OB OPOZARJANJU NA NASLEDNJE:

24. Glede na ambiciozne cilje evropskega zelenega dogovora in cilje trajnostnega razvoja OZN je treba zagotoviti, da šport in športna infrastruktura prispevata k socialni, ekonomski in okoljski trajnostnosti, socialni interakciji in vključevanju. Za dosego teh ciljev sta potrebna medsektorsko sodelovanje in posvetovanje z ustreznimi deležniki, na primer z invalidnimi osebami prek organizacij, ki jih predstavljajo, potrebno pa je tudi skupno delovanje in vsi zadevni deležniki morajo prevzeti svojo odgovornost pri načrtovanju, gradnji, prenovi, vzdrževanju in uporabi športne infrastrukture.

25. Ključni cilj izboljšanja trajnostnosti športne infrastrukture je zmanjšati negativni vpliv na okolje in biotsko raznovrstnost v vseh fazah njenega življenjskega cikla ter prilagoditi lokacije športne infrastrukture podnebnim grožnjam.

26. Glede na potrebo po posodobitvi športne infrastrukture ter uvajanju trajnostnih, energetsko učinkovitih in nizkoogljičnih rešitev ter ukrepov za dostopnost je treba opredeliti vire financiranja za gradnjo in prenovo trajnostne športne infrastrukture. Promocija koristi, ki jih prinaša uvajanje trajnostnih rešitev, lahko motivira in spodbudi spremembe; te koristi so pogosto poudarjene med organizacijo velikih športnih dogodkov. Financiranje iz več virov, vključno z uporabo obstoječih sredstev EU, je lahko učinkovit način za prispevanje k tem ciljem.

27. Zagotavljanje dostopa do športne infrastrukture je bistveno za vključevanje invalidnih oseb in oseb iz različnih okolij in etničnih skupin, oseb različnih spolov, z različno spolno usmerjenostjo, jezikom, veroizpovedjo, političnim ali drugim prepričanjem ali nacionalnim ali socialnim poreklom ter lahko ustvari občutek pripadnosti skupnosti.

28. Pomembno je, da se zlasti invalidnim osebam ali drugim prikrajšanim skupinam omogoči neoviran dostop do športne infrastrukture ter sodelovanje v športnih in telesnih dejavnostih, da bo lahko kar največ ljudi uživalo prednosti športa –

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE, NAJ NA USTREZNI RAVNI:

29. podprejo enak dostop vseh državljanov in državljank do trajnostne, estetske in vključujoče športne infrastrukture, ki se uporablja za športne dejavnosti, pa tudi v korist skupnostim in družbi, kot je navedeno v temeljnih vrednotah pobude Komisije Novi evropski Bauhaus (11).

30. razmislijo o oblikovanju okvirov politike, smernic, časovnih načrtov in spodbud, ki bodo zagotovili, da bo zasebna in javna športna infrastruktura postala bolj trajnostna in dostopna vsem;

31. v politike vključijo parametre (12) za ustrezno fizično in senzorično dostopnost športne infrastrukture, da bi oblikovali športno infrastrukturo, ki bo državljanom in državljankam s posebnimi potrebami glede fizične dostopnosti zagotavljala neoviran dostop do športa;

32. razmislijo o razvoju sistemov okoljskih meril za spremljanje vpliva podnebja na športno infrastrukturo v njenem celotnem življenjskem ciklu, ob upoštevanju velikosti posameznih objektov športne infrastrukture;

33. skušajo vključiti okoljska merila in merila dostopnosti v pozitivna merila za dostop do javnih sredstev za načrtovanje, gradnjo in prenovo športne infrastrukture ter podprejo ukrepe za energetsko učinkovite rešitve ter uporabo in ponovno uporabo obstoječe infrastrukture in virov ter ukrepe za rešitve, ki bodo spodbujale krožno gospodarstvo, da bi omejili uporabo novih materialov in povečali njihovo recikliranje v gospodarstvu;

34. spodbujajo sodelovanje med ustreznimi deležniki s področja športa in z javnimi organi, vključno z upravljavskimi organi decentraliziranih skladov EU, da bi zagotovili podporo za gradnjo in prenovo športne infrastrukture ter preučili možnosti za njuno sofinanciranje;

35. prispevajo k evidentiranju športne infrastrukture, zlasti s podpiranjem oblikovanja in uporabe podatkovnih zbirk s statističnimi podatki o športni infrastrukturi (na primer prek spletne platforme) in izdelavo potnih listov za športno infrastrukturo, da bi zbrali informacije o obstoječi športni infrastrukturi v državah članicah in njenih značilnostih, s tem pa podprli načrtovanje in lokacijo športne infrastrukture ter v kar največji možni meri povečali njeno uporabo;

36. prispevajo k vzpostavitvi shem kriznega upravljanja za športno infrastrukturo, da bi preprečili operativne omejitve zaradi nepričakovanih dogodkov, kot so pandemija COVID-19, naravne nesreče ali energetske krize, ter k izvajanju smernic za varovanje in zaščito vseh uporabnikov in uporabnic ali obiskovalcev in obiskovalk športne infrastrukture;

37. podpirajo prepoznavanje in odpravljanje ovir za dostop do športne infrastrukture ter spodbujajo nediskriminatorni dostop za vse, ne glede na invalidnost, starost, etnično pripadnost, spol, spolno usmerjenost, jezik, vero, politično ali drugo mnenje ali nacionalno ali socialno poreklo, ter izmenjavo najboljših praks z drugimi državami članicami o trajnostnih ukrepih.

POZIVAJO EVROPSKO KOMISIJO, NAJ:

38. spodbuja izmenjavo znanja in najboljših praks, raziskovanje novih vidikov tradicionalnega načrtovanja, kot sta preoblikovanje in ponovna uporaba degradiranih območij in obstoječih stavb v športni infrastrukturi, spodbuja inovacijske raziskave v podporo uvajanju trajnostnih rešitev v celotnem življenjskem ciklu športne infrastrukture v okviru programa Erasmus+ ter še naprej podpira obstoječe pobude, kot sta strokovna skupina za zeleni šport ali pobuda SHARE;

39. podpira izmenjavo najboljših praks in spodbuja pobude, ki obravnavajo vključevanje in enake možnosti pri dostopu do športne infrastrukture;

40. omogoči lažje izkoriščanje možnosti uporabe sredstev EU za trajnostno športno infrastrukturo; redno obvešča države članice in ustrezne deležnike o morebitnih možnostih za financiranje trajnostne športne infrastrukture s sredstvi EU, da bi olajšali njeno gradnjo in prenovo ter izboljšali njeno dostopnost;

41. v svojih pobudah in predlogih, tudi v okviru strokovne skupine za zeleni šport, upošteva prizadevanja Sveta Evrope za oblikovanje športnih podatkovnih zbirk in registrov v državah članicah v sodelovanju z drugimi ustreznimi akterji, in sicer z izmenjavo najboljših praks in znanja ter izmenjavo podatkov, vključno s podatki o vplivu na okolje, uporabi, velikosti in dostopnosti;

42. upošteva, da je v skladu z 9. in 30. členom Konvencije ZN o pravicah invalidov (13) in cilji trajnostnega razvoja OZN treba zagotoviti enak dostop do športne infrastrukture.

POZIVAJO ŠPORTNO GIBANJE IN DRUGE USTREZNE DELEŽNIKE, NAJ;

43. upoštevajo trajnostna merila (14), vključno s pričakovanimi stroški v celotnem življenjskem ciklu, za gradnjo, prenovo, vzdrževanje in uporabo športne infrastrukture ob upoštevanju njenih različnih oblik, pa tudi potreb družbe in okolja ter potreb na posamezni lokaciji;

44. po možnosti izvedejo presojo vplivov na okolje, da ocenijo vpliv gradnje, prenove in delovanja športne infrastrukture na okolje;

45. po možnosti razmislijo o ponovni uporabi obstoječe infrastrukture in virov ter uporabi rešitev krožnega gospodarstva, da bi omejili uporabo novih materialov in povečali njihovo recikliranje v gospodarstvu;

46. izkoristijo potencial športne infrastrukture in njeno večnamenskost, da bi se v čim večji meri uporabljala za šport in v korist skupnostim;

47. v sodelovanju z javnimi organi spodbujajo neoviran dostop do športne infrastrukture z različnimi načini prevoza, kot so javni prevoz ali aktivne oblike mobilnosti (npr. hoja ali kolesarjenje);

48. spodbujajo trajnostne in kratke dobavne verige ter trajnostna merila v razpisih za izvajalce gradnje, prenove in vzdrževanja športne infrastrukture;

49. zagotovijo spoštovanje splošnih človekovih pravic in delavskih pravic vseh, ki jih gradnja in prenova športne infrastrukture zadeva;

50. poskrbijo za zaščito ljudi, živalskih in rastlinskih vrst ter tal v okolici gradbišč športne infrastrukture;

51. razmislijo o vključitvi sistemov ravnanja z viri in odpadki ter tako zmanjšajo porabo vode, energije in drugih virov, spodbujajo trajnostno in odgovorno porabo ter znižajo stroške; ozaveščajo uporabnike in uporabnice, osebje ter obiskovalce in obiskovalke o odgovorni uporabi športne infrastrukture, da bi podaljšali njeno življenjsko dobo in prihranili naravne vire; promovirajo koristi izvedenih trajnostnih ukrepov ter poudarjajo povezavo med varčevanjem z viri in zmanjšanjem vpliva športne infrastrukture na okolje;

52. prispevajo k vzpostavitvi shem kriznega upravljanja za športno infrastrukturo, da se preprečijo operativne omejitve zaradi nepričakovanih dogodkov, kot so pandemija COVID-19, naravne nesreče ali energetske krize, ter k izvajanju smernic za varovanje in zaščito ter tako zagotovijo varnost vseh obiskovalcev in obiskovalk športne infrastrukture;

53. pri organizaciji športnih dogodkov v zaprtih prostorih in na prostem odgovorno uporabljajo športno infrastrukturo in infrastrukturo, ki se uporablja za dogodke, tako da v največji možni meri preprečijo oziroma sanirajo posege v okolje;

54. invalidnim osebam omogočijo lažji dostop do športne infrastrukture ter upoštevajo ustrezne nacionalne in mednarodne smernice in priporočila;

55. po potrebi dejavno uporabljajo športne podatkovne zbirke in prispevajo k njim, da bi omogočale zagotavljanje in pridobivanje ustreznih podatkov o značilnostih in lokaciji športne infrastrukture.

(1) Opredelitev Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE): ‚skupine oseb, ki doživljajo večje tveganje revščine, socialne izključenosti, diskriminacije in nasilja kot splošno prebivalstvo in ki med drugim vključujejo tudi etnične manjšine, migrante, ljudi z ovirami, osamljene starejše ljudi in otroke‘.

(2) Organizacija Združenih narodov, Spreminjamo naš svet: agenda za trajnostni razvoj do leta 2030, A/RES/70/1.

(3) Okvir ZN za šport za podnebne ukrepe, 2018.

(4) Zlasti gradnja, delovanje, vzdrževanje in tudi rušenje infrastrukture.

(5) Nemški zvezni inštitut za športno znanost, Guidelines for Sustainable Sports Facility Construction, Criteria for the Construction of Sustainable Sports Halls (Smernice za gradnjo trajnostnih športnih objektov, Merila za gradnjo trajnostnih športnih dvoran), 2021.

(6) V kontekstu teh sklepov Sveta „aktivna zasnova“ pomeni: sklop načel gradnje in načrtovanja, s katerimi se spodbuja telesna dejavnost.

(7) Eurostat 39/2019, Record recycling rates and use of recycled materials in the EU (Stopnja recikliranja in uporabe recikliranih materialov v EU).

(8) UNESCO, The International Charter of Physical Education, Physical Activity and Sport, (Mednarodna listina o telesni vzgoji, telesni dejavnosti in športu), SHS/2015/PI/H/14 REV, 2015.

(9) Evropska komisija, Strategija o pravicah invalidov za obdobje 2021–2030, 2021.

(10) Evropska komisija, Generalni direktorat za izobraževanje, mladino, šport in kulturo – Mapping of innovative practices in the EU to promote sport outside of traditional structures (Pregled inovativnih praks v EU za spodbujanje športa zunaj tradicionalnih struktur). Končno poročilo za Evropsko komisijo, Urad za publikacije, 2021.

(11) Evropska komisija, Novi evropski Bauhaus, COM(2021) 573 final.

(12) Kot so parametri, navedeni v Priročniku o dostopnosti Mednarodnega paraolimpijskega komiteja.

(13) Združeni narodi, Oddelek za ekonomske in socialne zadeve, Konvencija o pravicah invalidov, 2006.

(14) „Trajnostna merila“ zajemajo naslednje kazalnike: ekološko kakovost, socialno-kulturno in funkcionalno kakovost, ekonomsko kakovost, tehnično kakovost, kakovost postopkov, kakovost lokacije in športno funkcionalno kakovost.