EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 6.6.2018 COM(2018) 447 final 2018/0236(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi vesoljskega programa Unije in ustanovitvi Agencije Evropske unije za vesoljski program ter razveljavitvi uredb (EU) št. 912/2010, 1285/2013 in 377/2014 ter Sklepa št. 541/2014/EU (Besedilo velja za EGP) {SWD(2018) 327 final}

{SWD(2018) 328 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Unija od 90. let dvajsetega stoletja povečuje svoje naložbe v vesoljski sektor. Še preden je začela veljati Lizbonska pogodba z novim členom 189 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), v katerem so bili postavljeni temelji za ukrepanje Unije na tem področju, je uspešno razvila evropska programa satelitske navigacije EGNOS in Galileo. Oba programa delujeta in Galileo trenutno šteje za vodilni sistem Unije. Leta 2014 je bil prvima programoma dodan program za opazovanje Zemlje Copernicus, ki temelji na programu GMES, Nedavno je Unija začela dejavnosti v okviru podpore za nadzor in spremljanje v vesolju (v nadaljnjem besedilu: SST). Skupna proračunska sredstva za vse vesoljske dejavnosti Unije, vključno z raziskavami, za obdobje 2014–2020 so bila v višini 12,6 milijarde EUR. Komisija je v svojem sporočilu z dne 26. oktobra 2016 z naslovom „Vesoljska strategija za Evropo“ napovedala novo vesoljsko strategijo za Evropo s poudarkom na štirih glavnih strateških ciljih: kar najboljše izkoriščanje prednosti vesoljskih tehnologij v korist družbe in gospodarstva v EU, spodbujanje konkurenčnega in inovativnega evropskega vesoljskega sektorja, krepitev strateške neodvisnosti Evrope pri dostopu do vesolja in njegovi uporabi v varnem okolju ter krepitev vloge Evrope kot globalnega akterja in spodbujanje mednarodnega sodelovanja. Razlog za sprejetje vesoljske strategije za Evropo temelji na strateški pomembnosti vesoljskega sektorja za Unijo in potrebi po prilagoditvi evropskega vesoljskega sektorja na spreminjajoče se globalno okolje. Vesoljski sektor podpira številne politike in strateške prednostne naloge Unije. Vesolje lahko igra ključno vlogo v učinkovitem spopadanju z novimi izzivi, kot so podnebne spremembe, trajnostni razvoj, nadzor meje, pomorski nadzor in varnost državljanov Unije. Te nove prednostne naloge Unije vodijo k novim načinom razvoja vesoljskega programa. Pri razvoju vesoljskih sistemov Unije je treba okrepiti varnostne zahteve, da bi popolnoma izkoristili sinergije med civilnimi in varnostnimi dejavnostmi. Vendar je vesolje tudi del globalna vrednostne verige, ki se sooča z večjimi spremembami, ki pomenijo odmik od tradicionalnih meja vesoljskega sektorja. T.i. novo vesolje („New Space“) korenito spreminja vesoljski sektor – ne le s tehnološkega vidika, temveč tudi z vidika poslovnega modela. Vesolje privlači vedno več podjetij in podjetnikov, nekateri med njimi pa nimajo izkušenj na tem področju. Zato je bistveno, da Unija aktivno podpira celotni vesoljski sektor, zlasti pa raziskave in razvoj, zagonska podjetja in inkubatorje za podjetja, ki delujejo v vesoljskem sektorju. Komisija je v vesoljski strategiji za Evropo glede svojih programov poudarila pomen zagotavljanja neprekinjenega delovanja storitev, ki jih nudijo Galileo, EGNOS in Copernicus, ter pripravljanja novih generacij teh storitev, okrepitve storitev SST ter najavila pobudo za vladne satelitske komunikacije GOVSATCOM, ki je bila prvotno vključena v letni delovni program Komisije za leto 2017. Poleg tega je poudarila ključno vlogo partnerstev med Komisijo, državami članicami, Agencijo za evropski globalni satelitski navigacijski sistem GNSS, Evropsko vesoljsko agencijo in vsemi ostalimi agencijami ter zainteresiranimi stranmi, ki so udeleženi pri izvajanju evropske vesoljske politike, s tem pa je poudarila, kako ključno pomembno je vzpostaviti učinkovito in ustrezno upravljanje za izvajanje vesoljskega programa Unije. V zvezi z novo pobudo GOVSATCOM je bilo pomanjkanje varnih satelitskih komunikacijskih zmogljivosti v Evropi priznano v sklepih Evropskega sveta iz decembra 2013 in različnih kasnejših sklepih Sveta, v Beli knjigi Komisije o prihodnosti Evrope, v Rimski izjavi voditeljev 27 držav članic in v več resolucijah Evropskega parlamenta. Pristop, ki ga je Komisija zagovarjala v svojem sporočilu o vesoljski strategiji za Evropo, sta potrdila tako Svet v svojih sklepih z dne 30. maja 2017 kot Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 12. septembra 2017 Svet je v svojih sklepih z dne 30. maja 2017 Komisijo in države članice zlasti spodbujal, naj se po potrebi še naprej opirajo na tehnične izkušnje Evropske vesoljske agencije in evropskih nacionalnih vesoljskih agencij, ter Komisijo pozval, naj po potrebi preuči in oceni morebitni razvoj odgovornosti Agencije za evropski GNSS, ter se navedel, da se zaveda, da je treba po potrebi doseči večjo sinergijo med civilno in vojaško uporabo vesoljskih sredstev. Predlog uredbe je del ukrepov na podlagi vesoljske strategije za Evropo. V povsem celovitem vesoljskem programu bodo združene vse dejavnosti Unije na tem strateško zelo pomembnem področju. S tem bodo zagotovljeni skladen okvir za prihodnje naložbe ter večja prepoznavnost in prožnost. Z izboljšanjem učinkovitosti bo pomagal pri uvedbi novih storitev, povezanih z vesoljem, ki bodo koristile vsem državljanom EU. Cilj vesoljskega programa je: –brez prekinitev in, kadar je le mogoče, na svetovni ravni zagotavljati visokokakovostne in najsodobnejše ter po potrebi varne vesoljske podatke, informacije in storitve, ki izpolnjujejo sedanje in prihodnje potrebe ter lahko uresničijo politične prednostne naloge Unije, tudi v zvezi s podnebnimi spremembami, varnostjo in obrambo, ali prispevati k zagotavljanju takih podatkov, informacij in storitev; –čim bolj povečati socialno-ekonomske koristi, vključno s spodbujanem kar najširše uporabe podatkov, informacij in storitev, ki jih zagotavljajo komponente vesoljskega programa; –povečati varnost Unije in njenih držav članic, njeno svobodo delovanja in njeno strateško neodvisnost, zlasti kar zadeva tehnologije in odločanje na podlagi dokazov; –spodbujati vlogo Unije na mednarodnem prizorišču kot vodilnega akterja v vesoljskem sektorju in krepiti njeno vlogo pri reševanju globalnih izzivov ter podpiranju globalnih pobud, tudi v zvezi s podnebnimi spremembami in trajnostnim razvojem. Predlog uredbe vsebuje ustrezne ukrepe za doseganje teh ciljev. Predlog uredbe znatno poenostavlja in racionalizira obstoječi pravni red Unije, saj v enotnem besedilu združuje in harmonizira skoraj vsa pravila, ki so jih doslej vsebovale ločene uredbe ali sklepi. To povečuje vrednost vesoljske politike Unije, kar je v skladu s pomembnejšo vlogo, ki jo namerava Unija imeti v prihodnosti kot globalni akter na področju vesolja.

Predlog daje Uniji dovolj velik vesoljski proračun za izvedbo različnih predvidenih dejavnosti, zlasti v zvezi z nadaljevanjem in izboljšanjem programov Galileo, EGNOS, Copernicus in SST ter uvedbo pobude GOVSATCOM. V njem so določena pravila za upravljanje vesoljskega programa tako, da pojasnjuje odnose med različnimi udeleženimi akterji in vloge teh akterjev, predvsem držav članic, Komisije in Agencije Evropske unije za vesolje, ter vzpostavlja integrirani sistem upravljanja za vse komponente tega programa. Krepi vlogo nekdanje Agencije za evropski GNSS tako, da razširja njene naloge v zvezi z varnostno akreditacijo z vključitvijo vseh komponent vesoljskega programa, s čimer se upravičuje sprememba imena te agencije, ki naj bi postala Agencija Evropske unije za vesoljski program. V njem je tudi opredeljen in standardiziran varnostni okvir vesoljskega programa, zlasti v zvezi z načeli, ki jih je treba spoštovati, postopki, ki jih je treba upoštevati, in ukrepi, ki jih je treba sprejeti, kar je ključnega pomena glede na dvojno naravo teh ukrepov. V tem predlogu je za datum začetka uporabe določen 1. januar 2021, pripravljen pa je za Unijo s 27 državami članicami, v skladu z uradnim obvestilom Združenega kraljestva, ki ga je Evropski svet prejel 29. marca 2017, o nameri Združenega kraljestva, da na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji izstopi iz Evropske unije in Euratoma. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Pravni red Unije v vesoljskem sektorju trenutno vključuje naslednje uredbe in sklepe: –Uredbo (EU) št. 1285/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi in obratovanju evropskih satelitskih navigacijskih sistemov Galileo in EGNOS, –Uredbo (EU) št. 377/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa Copernicus, –Sklep št. 541/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira podpore za nadzor in spremljanje v vesolju (SST), –Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 912/2010 o ustanovitvi Agencije za evropski GNSS, –Sklep št. 1104/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta o pravilih za dostop do regulirane javne storitve, ki jo zagotavlja sistem Galileo, –Sklep Sveta 2014/496/SZVP o vidikih namestitve, delovanja in uporabe sistema Galileo, ki vplivajo na varnost Evropske unije. Ta uredba nadomešča prva štiri besedila in jih razveljavlja. Določa skupna pravila za vse komponente vesoljskega programa, vključno s programi Galileo, EGNOS, Copernicus in SST, ter nekatera pravila, ki so specifična za posamezno komponento. Kar zadeva Uredbo (EU) št. 912/2010, so potrebne takšne spremembe, da je zavoljo jasnosti in poenostavitve bolje razveljaviti tudi to besedilo in pravila o novi agenciji, ki je naslednica Agencije za evropski GNSS, vključiti v predlagano uredbo o vzpostavitvi vesoljskega programa Unije. Predlagana uredba nikakor ne spreminja Sklepa št. 1104/2011/EU, ki bo še naprej urejal eno samo storitev v okviru programa Galileo, in sicer javno regulirano storitev, ter nanjo ne vpliva. Navedeni sklep se bo tako še naprej uporabljal skupaj s predlagano uredbo in jo dopolnjeval kot lex specialis glede te določene storitve. Poleg tega se bo še naprej uporabljal Sklep 2014/496/SZVP, ki temelji na členu 28 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). Postopki iz Sklepa 2014/496/SZVP se uporabljajo, kadar bi namestitev, delovanje ali uporaba komponent programov Galileo in EGNOS ogrozila varnost Unije ali ene od njenih držav članic, zlasti kot posledica mednarodnih razmer, ki zahtevajo ukrepanje Unije, ali v primeru grožnje delovanju samih komponent. •Skladnost z drugimi politikami Unije Vesoljski sektor prinaša veliko pozitivnih učinkov prelivanja na druge gospodarske sektorje. Kar najboljše izkoriščanje prednosti vesoljskega sektorja za dobrobit državljanov in blaginjo gospodarstva Unije, spodbujanje znanstvenega in tehničnega napredka ter konkurenčnosti in inovacijske zmogljivosti evropske industrije pa tudi prispevanje k ciljem pametne, trajnostne in vključujoče rasti so med glavnimi cilji vesoljske strategije Unije in so ustrezno vključeni v predlog uredbe. Delovanje vesoljskih sistemov, kot so EGNOS, Galileo in Copernicus, neposredno dopolnjuje ukrepe v okviru številnih drugih politik Unije, zlasti politike glede raziskav in inovacij, varnostne politike in migracij, industrijske politike, skupne kmetijske politike, ribiške politike, vseevropskih omrežij, okoljske politike, energetske politike in razvojne pomoči. Tudi SST in nova pobuda GOVSATCOM bosta prispevala k ciljem evropskega obrambnega akcijskega načrta in globalne strategije Evropske unije. Okrepila bosta operativno učinkovitost varnostnih akterjev in zaščitila pravico državljanov do varnosti, diplomatske ali konzularne zaščite in varstva osebnih podatkov. Navsezadnje bosta izboljšala učinkovitost pomembnih politik EU, kot so strategija za pomorsko varnost, okvir politike EU za kibernetsko obrambo, politika za Arktiko, upravljanje meja in migracije, humanitarna pomoč, ribištvo, promet in upravljanje kritične infrastrukture. Ukrepi vesoljskega programa bi se morali uporabiti za odpravljanje nedelovanja trga ali neoptimalnih naložbenih okoliščin na sorazmeren način, brez podvajanja z zasebnim financiranjem ali njegovega izrinjanja ter jasno dodano vrednostjo EU. To bo zagotovilo skladnost med ukrepi vesoljskega programa in pravili EU o državni pomoči, s čimer se bo preprečilo nepotrebno izkrivljanje konkurence na notranjem trgu.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pravna podlaga za predlagano uredbo je člen 189(2) PDEU, ki določa, da Unija oblikuje evropsko vesoljsko politiko, ter Evropski parlament in Svet pooblašča, da po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta vesoljski program, ki bo prispeval k doseganju ciljev navedene politike. Medtem ko Uredba (EU) št. 1285/2013 o GNSS in Uredba (EU) št. 912/2010 o Agenciji za evropski GNSS, ki posebej obravnavata programa Galileo in EGNOS, temeljita na členu 172 PDEU (vseevropska omrežja), je ob upoštevanju sodne prakse Sodišča glede izbire pravne podlage ustrezno, da se predlagana uredba opre na člen 189(2) PDEU, pri čemer se upoštevata vsebina in cilji tamkajšnjih ukrepov. •Subsidiarnost Vesolje je najnaprednejši sektor, ki mobilizira znatna finančna sredstva in uporablja napredne tehnologije na različnih področjih. Zgoraj opisanih ciljev predlagane uredbe ne morejo doseči države članice, kar velja tudi za države članice, ki so vodilne na področju vesoljskega sektorja. Dejstvo je, da so znanstveno in tehnično znanje in izkušnje v tem sektorju porazdeljene po več gospodarskih regijah Unije in Evropski vesoljski agenciji, ki je mednarodna organizacija s članstvom večine držav članic EU. Kar zadeva finance, sta vzpostavitev in delovanje sistemov, kot sta Galileo in Copernicus, ki zagotavljajo storitve v interesu vseh držav članic Unije, če ne vseh svetovnih regij, prevelika naloga za eno samo državo članico, ki bi delovala samostojno. Obseg in posledice predlagane uredbe so takšni, da jih je mogoče ustrezno doseči le z ukrepanjem na ravni Unije. •Sorazmernost Predlagana uredba določa ukrepe, ki ne presegajo tistega, kar je potrebno za doseganje njenih ciljev. Komponente Galileo, EGNOS, Copernicus, SST in GOVSATCOM so v skladu s potrebami podjetij in državljanov Unije. Imajo znatne pozitivne učinke prelivanja na gospodarstvo Unije. Ti sistemi se razvijajo na način, da bi podpirali izvajanje zakonodaje EU in kar najbolje izpolnjevali politične prednostne naloge Unije, tudi na področjih podnebnih sprememb ter varnosti in obrambe. Podpiranje vesoljskega sektorja v Uniji, zlasti s podporo zagonskim podjetjem ali nosilnim raketam, pomaga zaščititi svobodo delovanja in strateško tehnološko avtonomnost Unije ter razširiti njen mednarodni doseg. Poleg tega proračun, dodeljen vesoljskemu programu, ni nesorazmeren z zastavljenimi cilji. Zneski, potrebni za izvajanje vesoljskega programa, so bili določeni ob upoštevanju številnih analiz in ocen, ki so bile opravljene v okviru ocene učinka in so opisane v nadaljevanju. •Izbira instrumenta Uredba Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi vesoljskega programa ni le izrecno določena v členu 189(2) PDEU, temveč je tudi najprimernejši instrument za zagotavljanje trajnostni vesoljskega programa. Izbira tega pravnega instrumenta namreč zagotavlja enotnost in neposredno uporabo, ki sta potrebni za učinkovito izvajanje vesoljskega programa, hkrati pa mu daje potrebno prepoznavnost in mu zagotavlja finančna sredstva, ki so potrebna za njegovo izvajanje. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Komisija je na podlagi člena 34 Uredbe (EU) št. 1285/2013 o GNSS in člena 26 Uredbe (EU) št. 912/2010 o Agenciji za evropski GNSS Evropskemu parlamentu in Svetu v zvezi s programoma Galileo in EGNOS zagotovila vmesno poročilo o napredku programov Galileo in EGNOS ter delovanju Agencije za evropski GNSS. V tem okviru je bila v imenu Komisije opravljena vmesna ocenjevalna študija. Vmesno ocenjevalno poročilo se je osredotočilo na izvajanje vesoljskega programa v obdobju 2014–2016. Ugotovilo je, da sta Galileo in EGNOS pokazala zadovoljivo raven učinkovitosti in sta na dobri poti, da uresničita dolgoročne cilje za leto 2020 iz uredbe o GNSS. Vseeno so bile ugotovljene nekatere neučinkovitosti in področja za morebitne izboljšave upravljanja varnosti programa Galileo in splošnega upravljanja programov Galileo in EGNOS. Kar zadeva upravljanje, je obdobje 2014–2016 predstavljalo pomembno prehodno obdobje, saj so se ključni elementi okvira upravljanja in vodenja postopoma izvajali in konsolidirali. Njihov prihodnji razvoj bo pomemben vidik naslednje faze uporabe programa Galileo in bo moral biti skrbno obravnavan. Pri upravljanju varnosti bi bilo treba v naslednji fazi posebno pozornost nameniti zaščiti neodvisnosti sveta za varnostno akreditacijo in osebja, ki zanj dela, od operativnih dejavnosti v zvezi s programoma Galileo in EGNOS. Kar zadeva finančne zadeve, sta se ob koncu leta 2016 tako Galileo kot EGNOS izvajala v okviru proračuna, določenega z uredbo o GNSS (sredstva v višini 7,071 milijona EUR), zabeležena pa ni bila nobena prekoračitev odobrenih splošnih stroškov. Kar zadeva skladnost z drugimi politikami EU, znotraj programov in z drugimi programi GNSS, sta programa Galileo in EGNOS pokazala visoko stopnjo skladnosti. Agencija za evropski GNSS je z učinkovitim izvajanjem osnovnih in prenesenih nalog uspešno uresničila svoje cilje v zvezi z napredkom programov Galileo in EGNOS ter razvojem prodajnega trga. Vendar je prišlo do nekaterih težav glede njene zmogljivosti za zaposlovanje ustreznega osebja.

Komisija je na podlagi člena 32 Uredbe (EU) št. 377/2014 o programu Copernicus za program Copernicus Evropskemu parlamentu in Svetu zagotovila vmesno oceno o uresničevanju ciljev vseh nalog, financiranih v okviru programa Copernicus, in sicer z vidika njihovih rezultatov, učinkov in dodane vrednosti na evropski ravni, ter o učinkovitosti porabe sredstev. V imenu Komisije je bila opravljena vmesna ocenjevalna študija. Vmesna ocena je zajemala obdobje 2014–2016. V njej je bilo ugotovljeno, da je Copernicus „na dobri poti, saj je že izpolnil nekaj pomembnih pričakovanj, da bo podpiral avtonomnost Evrope pri zagotavljanju kakovostnih in uporabnih podatkov ter njihovo uporabo s strani velikega števila uporabnikov tako v institucionalne kot komercialne namene“. Poudarjeni so bili tudi drugi vidiki programa Copernicus, kot so politika odprtih podatkov, ukrepi za povečanje stopnje uporabe v zasebnem sektorju, konkretne gospodarske koristi, dobra raven notranje skladnosti in skladnosti z drugimi ukrepi EU, odlično izvrševanje proračuna v okviru proračuna, določenega z uredbo, ter dobro sodelovanje znotraj Komisije in z državami članicami. Kar zadeva specifične pridobljene izkušnje, sta največji uspeh programa doslej in njegov obseg podatkov pripeljala do dveh glavnih ugotovitev: i)potreba po izboljšanju razširjanja podatkov in dostopa do njih: zaradi zelo velikega števila registracij uporabnikov je treba izboljšati komunikacijske vidike, razširjanje in prenos podatkov ter dostop do njih; ii)potreba po okrepitvi vključevanja vesoljskih podatkov v druga področja politike in gospodarske sektorje z večjim poudarkom na povečanju stopnje uporabe med uporabniki: program Copernicus dosega ciljne skupine uporabnikov iz tradicionalnega vesoljskega sektorja, vendar so potrebna dodatna prizadevanja, da bi dosegel druge potencialne uporabnike zunaj vesoljskega sektorja. Komisija je 3. maja 2018 glede SST sprejela poročilo o izvajanju okvira podpore za SST (2014–2017) (COM(2018) 256). Poročilo ugotavlja, da je SST EU prinesel rezultate za vse ukrepe in tri storitve ter ustvaril dodano vrednost, vendar ga je treba razvijati, da se izboljša njegova učinkovitost. V odgovor na priporočila iz poročila so bila v priloženi oceni učinka navedena štiri vprašanja, ki jih je treba obravnavati, da se pospeši izvajanje v naslednjih letih: i)izboljšanje avtonomnosti storitev SST EU z nadgradnjo senzorjev SST, razvojem novih senzorjev in vzpostavitvijo evropskega kataloga SST vesoljskih predmetov; ii)spodbujanje evropske razsežnosti SST EU z odpravo nepotrebnih podvajanj med nacionalnimi operativnimi središči SST in z zahtevami za specializacijo na osnovi največje smotrnosti; iii)sprememba strukture odločanja z uporabo kvalificirane večino in vzpostavitvijo skupne usklajevalne skupine, da se zagotovi nadzor nad tehničnim delom; iv)pregled mehanizmov financiranja z vzpostavitvijo programa z eno proračunsko vrstico in dolgoročno perspektivo. •Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Ta pobuda temelji tudi na obsežnih javnih posvetovanjih in delavnicah, pri čemer je treba pridobiti mnenja vseh ustreznih zainteresiranih strani (industrije, držav članic, raziskovalcev itd.), natančneje: ·v letu 2016: Komisija je pred sprejetjem vesoljske strategije za Evropo izvedla obsežno javno posvetovanje o vseh vesoljskih vidikih, vključno s programi, ki jih predlaga v okviru naslednjega večletnega finančnega okvira; ·v letih 2015–2016: izvedeni sta bili dve ciljno usmerjeni posvetovanji o vidikih vesoljskih raziskav, vključno s stališči držav članic, večjih trgovinskih združenj v industriji in raziskovalnih organizacij; ·v letih 2015–2017: na ravni strokovnjakov so bile organizirane številne tematske delavnice in srečanja ter pripravljena številna poročila, da bi se posvetovali z zainteresiranimi stranmi o: (i) razvoju programa Copernicus in sistema Galileo; (ii) posebnih potrebah industrije; (iii) posebnih potrebah na področju vladnih satelitskih komunikacij; (iv) posebnih potrebah na področju spremljanja razmer v vesolju, vključno s SST, vesoljskim vremenom in blizuzemeljskimi predmeti. ·V letih 2016–2017 so bila kot del ocene učinka za prihodnji program GOVSATCOM izvedena ciljno usmerjena posvetovanja z vsemi zadevnimi zainteresiranimi stranmi – državami članicami v vlogi ponudnikov in uporabnikov GOVSATCOM, institucijami in agencijami EU ter industrijo, vključno s proizvajalci in operaterji satelitov in MSP – prek dvostranskih stikov in plenarnih zasedanj. Večina držav članic in industrija nedvomno podpirajo program in njegove cilje. V predlog so bila vključena priporočila zainteresiranih strani, zlasti glede močne varnosti, združevanja povpraševanja, zanašanja na nacionalne in komercialne ponudnike, civilno-vojaških sinergij in modularnega pristopa, usmerjenega v storitve. Kar zadeva obsežno javno posvetovanje, ki ga je Komisija izvedla pred sprejetjem vesoljske strategije za Evropo leta 2016, so ključna sporočila naslednja: Pri sistemu Galileo in storitvi EGNOS so zainteresirane strani v splošnem dovolj zadovoljne z izvajanjem intervencijske logike EU in dosežki programov v obdobju ocenjevanja. Njuno učinkovitost zlasti potrjujejo dosežki vesoljskega segmenta sistema Galileo, konsolidacija stabilnega in visoko učinkovitega izvajanja storitve EGNOS, potrditev storitve LPV-200 ter zagotavljanje storitev APV-I nad 98,98 % kopnega v državah članicah EU ter na Norveškem in v Švici. Kljub temu zainteresirane strani menijo, da bi se učinkovitost upravljanja lahko povečala z zmanjšanjem njegove kompleksnosti, ki pogosto povzroča podvajanje prizadevanj in zamude. Poleg tega zainteresirane strani menijo, da bi bilo treba v prihodnosti upravljanje s prehodom sistema Galileo v fazo uporabe prilagoditi.

Pri programu Copernicus se politika odprtega dostopa do podatkov obravnava kot velika prednost. Uporabniki cenijo storitve programa Copernicus v zvezi z ustreznostjo ter pravočasnostjo dostave in razpoložljivostjo proizvodov. Usklajevanje komponente in situ se je z večjim številom uporabnikov in pripravo širšega kataloga sklopov podatkov izkazalo za uspešno. Vendar se je treba še bolj usmeriti v razvoj komponente in situ programa Copernicus ter uporabo ustreznih sklopov podatkov in situ, pri čemer bi se dosegla dodana vrednost z vključevanjem različnih virov podatkov, pridobljenih z opazovanjem Zemlje. Upravljanje programa Copernicus se šteje za učinkovito. Vendar je treba izboljšati dostop do podatkov in situ. Vrzeli v razpoložljivosti podatkov in situ ovirajo doseganje celotnega potenciala storitev programa Copernicus. Cilji programa Copernicus so sicer ustrezni, vendar so zainteresirane strani navedle, da bi bilo treba obravnavati dodatne cilje (npr. antropogene emisije CO2, zagotavljanje skladnosti okoljske in podnebne zakonodaje, polarna območja, ohranjanje kulturne dediščine itd.). Navedli so tudi, da bi se lahko izboljšala dostop do podatkov Sentinelov in vključevanje različnih virov podatkov. Glede razsežnosti EU pri vesoljskem programu so se zainteresirane strani nedvomno strinjale, da je treba zagotoviti kontinuiteto ukrepov EU, strinjale pa so se tudi, da bi imelo prenehanje ali umik obstoječega posredovanja EU tako hude posledice za Galileo, EGNOS in Copernicus, da bi bil ogrožen celoten program. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Izvedena so bila posebna poročila. ·Kot je navedeno zgoraj, so zunanji izvajalci 23. junija 2017 opravili in predložili vmesno ocenjevalno študijo. To je bila podlaga za poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o stanju sistema Galileo in storitve EGNOS ter o ustanovitvi GSA, da bi izpolnili zahtevo iz člena 34 Uredbe (EU) št. 1285/2013 o GNSS in člena 26 Uredbe (EU) št. 912/2010 o Agenciji za evropski GNSS. ·V prvem četrtletju leta 2018 je bila opravljena študija o učinkih financiranja sistema Galileo in storitve EGNOS. ·V zgornjem besedilu je navedeno tudi, da so zunanji izvajalci 23. junija 2017 opravili in predložili vmesno ocenjevalno študijo programa Copernicus. To je bila podlaga za poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o stanju programa Copernicus, da bi izpolnili zahtevo iz člena 32 Uredbe (EU) št. 377/2014 o programu Copernicus. ·Zunanji izvajalci so januarja 2018 opravili in dokončali študijo o socialno-ekonomskih koristih programa Copernicus. ·Zunanji izvajalci so maja 2018 opravili in predložili študijo o učinkih, stroških in koristih razvoja SST. ·Pri GOVSATCOM se je Komisija oprla na skupino strokovnjakov iz držav članic, Evropske vesoljske agencije in Evropske obrambne agencije. Skupina je izdelala dokument „GOVSATCOM High Level Civil-Military User Needs“ (potrebe civilno-vojaškega uporabnika po GOVSATCOM na visoki ravni), spremljala postopek ocene učinka, vključno s študijo o oceni učinka GOVSATCOM, ki jo je opravilo podjetje PwC in je bila objavljena februarja 2018, ter Komisiji zagotovila strokovno znanje o zadevah s področja satelitskih komunikacij. Nadaljnje strokovno znanje so zagotovile nacionalne uprave in industrija med posvetovanjem z zainteresiranimi stranmi. ·Opravljene so bile tudi dodatne študije o specifičnih vprašanjih (npr. dostop do vesolja). Vse študije so javno dostopne v knjigarni EU Bookshop. •Ocena učinka Komisija je v skladu s svojo politiko boljšega pravnega urejanja izvedla oceno učinka v zvezi z vzpostavitvijo vesoljskega programa Unije. Ocena učinka je temeljila na treh specifičnih ciljih: ·skrbeti za nadaljnji obstoj sedanje vesoljske infrastrukture in storitev ter razvoj novih ali izboljšanih; ·spodbujati inovativnost evropskega vesoljskega sektorja ter ·ohranjati zmožnost EU, da si zagotovi avtonomen dostop do vesolja na podlagi neodvisne industrije EU, dostop do vesoljskih podatkov in storitev EU ter njihovo varno uporabo. V zvezi s financiranjem vesoljskega programa sta bili ocenjeni dve možnosti.

Osnovni scenarij je bil zmanjšanje (– 15 %) sedanjega proračuna ob upoštevanju izstopa Združenega kraljestva iz EU. Predlagani scenarij je vključeval trajno raven financiranja, ki bi se v primerjavi s sedanjim proračunom zvišala za 50 %. Osnovni scenarij se je štel za nezadostnega za uresničitev ambicioznih ciljev vesoljske politike Unije, kot je bilo poudarjeno v vesoljski strategiji za Evropo. Kar zadeva Galileo, bi zmanjšanje sedanjega proračuna privedlo do postopnega poslabšanja njegove infrastrukture in storitev ter do dokončne zaustavitve njegovih dejavnosti v naslednjih desetletjih. Kar zadeva EGNOS, bi ta ostal operativen, vendar ne bi mogel nadgraditi sistema Galileo, kot je določeno v uredbi o GNSS. Podobne posledice bi bilo mogoče pričakovati za program Copernicus, saj bi celotna njegova infrastruktura le stežka delovala, izboljšave pa bilo sploh vprašljive, če bi se preprečila popolna zamenjava obstoječih satelitov ob koncu njihove življenjske dobe v orbiti. Predlagani scenarij bi zagotovil kontinuiteto operacij in storitev, konstelacijo 30 satelitov sistema Galileo in tehnološki razvoj, kar bi prispevalo k uvedbi druge generacije, poleg tega pa bi se podprl razcvet trgov aplikacij. Trajno višja raven financiranja programa Copernicus bi Uniji omogočila, da ohrani svojo avtonomijo in vodilno vlogo na področju spremljanja okolja, ravnanja v izrednih razmerah ter podpore varnosti meja in pomorski varnosti, ter da v sektorju nižje v prodajni verigi vzpostavi raven zaupanja za uporabo in vključevanje podatkov in informacij programa Copernicus, ki temeljijo na obstoječi infrastrukturi in storitvah programa Copernicus. Pričakuje se, da bo kontinuiteta Galileo, EGNOS, Copernicus in SST z zagotavljanjem ustreznih proračunskih sredstev prinesla znatne socialno-ekonomske in okoljske koristi, vključno z ustvarjanjem novih delovnih mest. Končni uporabniki bodo imeli neposredne koristi od številnih novih aplikacij, ki bodo izboljšale način potovanja, dela in komuniciranja. Pričakuje se, da bodo imeli državljani koristi od posodobljenih in okolju prijaznih prevoznih storitev, kar bo privedlo do učinkovitejšega in manj onesnažujočega upravljanja prometa. Učinkovitejše storitve za ravnanje v izrednih razmerah bodo zagotovile boljše in hitrejše odzivanje v izrednih razmerah, uporaba naprednih aplikacij GNSS v kmetijstvu skupaj s podatki, pridobljenimi z opazovanjem Zemlje, pa bo zagotovila bolj trajnostno razpoložljivost hrane. Za GOVSATCOM je bila izvedena celovita samostojna ocena učinka. Odbor za regulativni nadzor je 29. septembra 2017 podal pozitivno mnenje. V tej oceni so bili analizirani osnovni scenarij in štiri možnosti politike, ki so jim skupni niz temeljnih elementov, vključno s skupnimi varnostnimi zahtevami, sinergije z združevanjem povpraševanja na nacionalni ravni in na ravni EU, usklajevanje ponudbe, civilno-vojaška skladnost, ekonomija obsega in povečanje učinkovitosti, krepitev avtonomnosti Unije ter industrijska konkurenčnost. Te štiri možnosti se razlikujejo na strani ponudbe z uporabo nacionalnih ali komercialnih satelitskih komunikacijskih zmogljivosti in storitev ali njihove kombinacije. Razlikujejo se tudi glede na morebitno prihodnjo pridobivanje vesoljske infrastrukture bodisi prek javno-zasebnega partnerstva bodisi s sredstvi v popolni lasti EU. Prednostna možnost optimizira prednosti različnih možnosti, spoštuje subsidiarnost in upošteva priporočila zainteresiranih strani. Z združevanjem civilnih in vojaških uporabnikov na nacionalni ravni in na ravni EU, financiranjem storitev s proračunom vesoljskega programa ter uporabo tako nacionalnih kot tudi varnostno akreditiranih poslovnih sredstev se bo omogočil hiter začetek delovanja ter povečala prožnost in področje uporabe GOVSATCOM. Stroškovno učinkovita javno-zasebna partnerstva se štejejo za najboljša za razvoj prihodnje vesoljske infrastrukture, če se bo zahtevala. Vozlišče v lasti EU in usklajene varnostne zahteve so pri tem nepogrešljive. Za vesoljski program je bil 11. aprila 2018 Odboru za regulativni nadzor predložen osnutek ocene učinka (razen za GOVSATCOM, ki je bil zajet v drugi oceni učinka). Odbor za regulativni nadzor je 13. aprila 2018 podal negativno mnenje. Nato je bil osnutek poročila precej spremenjen, da bi se upoštevala priporočila za izboljšave, zlasti: ·jasnejši opis izzivov, s katerimi se srečuje vesoljski program, vključno z boljšim opisom izvora izzivov (politični izzivi, svetovni izzivi, izzivi na podlagi izkušenj, pridobljenih iz obstoječih programov); ·jasnejše povezave med temi izzivi in specifičnimi cilji vesoljskega programa; ·jasnejši opis prednostnih nalog vesoljskega programa in kako so povezane z izzivi in cilji; ·pojasnila v zvezi s spremembami glede upravljanja vesoljskega programa; ·dodatne informacije o proračunskih sredstvih, dodeljenih glavnim dejavnostim. 25. aprila 2018 je bil Odboru za regulativni nadzor poslan drugi osnutek. Odbor je 3. maja 2018 izdal pozitivno mnenje s priporočilom za nadaljnje izboljšanje poročila pri dveh ključnih vidikih. Nato je bil v skladu z navodili, da se navedene pripombe upoštevajo pred začetkom posvetovanja med službami, osnutek poročila spremenjen zlasti v zvezi z naslednjimi točkami: ·izboljšan opis delitve odgovornosti med Agencijo Evropske unije za vesoljski program in Komisijo; ·dodatna pojasnila o proračunskih sredstvih, dodeljenih za kontinuiteto in nove dejavnosti; ·boljše razlikovanje med splošnimi in specifičnimi cilji. Odbor za regulativni nadzor je 3. maja 2018 podal pozitivno mnenje o osnutku ocene učinka. •Ustreznost in poenostavitev ureditve Kot je pojasnjeno zgoraj, je cilj predlagane uredbe znatno poenostaviti veljavno zakonodajo, saj združuje ključne komponente vesoljskega programa Unije v enem besedilu ter nadomešča tri uredbe Evropskega parlamenta in Sveta in en sklep Evropskega parlamenta in Sveta, ki trenutno urejajo navedene komponente. •Temeljne pravice

Predlagana uredba vsebuje običajne določbe o varstvu osebnih podatkov in zasebnosti. Zlasti določa, da morajo biti vsi osebni podatki, ki se obravnavajo v okviru nalog in dejavnosti iz te uredbe, tudi Agencije Evropske unije za vesoljski program, obdelani v skladu z veljavnim pravom o varstvu osebnih podatkov. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Prispevek Unije za vesoljski program od leta 2021 dalje znaša 16 milijard EUR v tekočih cenah. Večina proračuna se bo na podlagi sporazumov o prispevkih s pooblaščenimi subjekti izvajala s posrednim upravljanjem. Ocenjeni stroški vesoljskega programa so rezultat obsežnih analiz, podprtih z izkušnjami, ki jih je Komisija pridobila pri upravljanju obstoječih ukrepov (Galileo, EGNOS, Copernicus in SST), ter pripravljalnimi študijami in posvetovanji z zainteresiranimi stranmi za GOVSATCOM. To strokovno znanje, ki ga je pridobila Komisija, je ključni dejavnik pri zagotavljanju kontinuitete ukrepov. Ocenjene zahteve po človeških virih, kot so navedene v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki je priložena tej uredbi, odražajo to potrebo po kontinuiteti strokovnega znanja. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Predlagana uredba določa, da Komisija izvaja vesoljski program v okviru delovnih programov iz [člena 108] finančne uredbe, pri čemer upošteva spreminjajoče se potrebe uporabnikov in tehnološki razvoj. Izvajanje predlagane uredbe je treba spremljati na več načinov. Prvič, Komisija mora letno poročati Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju vesoljskega programa. Poročilo mora vsebovati informacije glede obvladovanja tveganja, skupnih stroškov, letnih operativnih stroškov, rezultatov razpisnih postopkov, prihodkov, časovnega razporeda in učinkovitosti. Drugič, opredeliti je treba kazalnike uspešnosti za spremljanje izvajanja vesoljskega programa in doseganja ciljev te uredbe, pri čemer morajo upravičenci do sredstev Unije zagotoviti ustrezne informacije. Zbirati je treba tudi podatke o izkoriščanju in uporabi rezultatov raziskav in inovacij, vključno s spremljanjem finančnih sredstev, dodeljenih za uporabo rezultatov raziskav in inovacij, zlasti iz programa Obzorje Evropa. Tretjič, vesoljski program se mora oceniti najmanj enkrat na štiri leta. Ta ocenjevanja je treba opraviti pravočasno, da se lahko sprejmejo ustrezne odločitve. Ocenjevanja se bodo opravila v skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016, s katerim so vse tri institucije potrdile, da bi morala biti ocenjevanja veljavne zakonodaje in politike podlaga za ocene učinka glede možnosti za nadaljnje ukrepanje. Z ocenjevanji se bodo na podlagi kazalnikov/ciljev vesoljskega programa in podrobne analize, v kolikšni meri se vesoljski program lahko šteje za ustreznega, uspešnega in učinkovitega ter ali zagotavlja dovolj veliko dodano vrednost EU in ali je usklajen z drugimi politikami EU, ocenili učinki programa na terenu. Vsebovala bodo izkušnje, pridobljene za opredeljevanje vrzeli/težav ali morebitnega potenciala za izboljšanje ukrepov ali njihovih rezultatov ter za pomoč pri njihovem čim boljšem izkoriščanju/čim večjem učinku. Komisija mora zaključke ocenjevanj skupaj s svojimi pripombami predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Predlagana uredba vsebuje 12 naslovov. Naslov I vsebuje splošne določbe, ki med drugim določajo predmet urejanja te uredbe, komponente vesoljskega programa, cilje navedenega programa in načelo lastništva Unije za sredstva, ustvarjena ali razvita v njegovem okviru. Naslov II določa proračunske prispevke in mehanizme vesoljskega programa. Naslov III določa finančne določbe, ki se uporabljajo za vesoljski program. Pri javnih naročilih je treba glede na kompleksnost in specifičnost pogodb, ki bodo sklenjene v vesoljskem sektorju, določiti ukrepe v zvezi z izvajanjem finančne uredbe. Finančne določbe morajo omogočati tudi izpolnjevanje različnih potreb posameznih komponent vesoljskega programa ter uporabo različnih oblik sodelovanja in partnerstva med zainteresiranimi stranmi. Naslov IV se nanaša na upravljanje vesoljskega programa. Podrobno opisuje vlogo štirih glavnih akterjev v tem vesoljskem programu, in sicer Komisije, Agencije Evropske unije za vesoljski program, Evropske vesoljske agencije in držav članic, ter odnose med temi različnimi akterji.

Naslov V obravnava varnost, ki je zlasti pomembna glede na strateško naravo več komponent vesoljskega programa ter povezave med vesoljem in varnostjo. Z uvedbo učinkovitih ureditev upravljanja, ki večinoma temeljijo na izkušnjah držav članic in izkušnjah, ki jih je Komisija pridobila v zadnjih letih, je treba doseči in ohraniti visoko raven varnosti. Poleg tega mora vesoljski program, tako kot vsak program s strateško razsežnostjo, v skladu z ustreznimi standardi v zvezi s tem opraviti neodvisno varnostno akreditacijo. Naslov VI se nanaša na Galileo in EGNOS. Te določbe v veliki meri temeljijo na ustreznih določbah Uredbe (EU) št. 1285/2013 o GNSS, vendar so bile po potrebi posodobljene in prilagojene, med drugim ob upoštevanju, da ta dva sistema zdaj delujeta in sta postala komponenti splošnega vesoljskega programa Unije. Naslov VII se nanaša na Copernicus. Ta naslov vsebuje nekatere določbe, ki so zelo podobne tistim iz sedanje Uredbe (EU) št. 377/2014 o programu Copernicus, vendar vseeno odražajo nekatere pomembne spremembe sistema, predvsem na področju obdelave in upravljanja podatkov ter oblikovanja splošnega pravnega okvira. Naslov VIII določa podrobnosti o drugih komponentah vesoljskega programa Unije, zlasti SST in GOVSATCOM. Določbe o SST temeljijo na tistih, ki so že določene v Sklepu št. 541/2014/EU o SST, oddelek o GOVSATCOM pa je popolnoma nov. Naslov IX spreminja ime Agencije za evropski GNSS v Agencijo Evropske unije za vesoljski program in spreminja nekatere operativne predpise Agencije, ki so trenutno določeni v Uredbi (EU) št. 912/2010. Te spremembe odražajo zlasti novo vlogo, dodeljeno agenciji, katere naloge so razširjene, da lahko vključujejo vse komponente vesoljskega programa Unije. Naslovi X, XI in XII določajo druge določbe, določbe o prenosu pooblastil in izvedbenih ukrepih oziroma končne določbe. •Vključevanje podnebnih ukrepov Komisija je v predlogu večletnega finančnega okvira 2021–2027 določila ambicioznejši cilj za vključevanje podnebnih ukrepov v vse programe EU s skupnim ciljem, da bi 25 % odhodkov EU prispevalo k podnebnim ciljem. Prispevek tega vesoljskega programa k doseganju tega skupnega cilja se bo sledil s sistemom podnebnih kazalnikov EU na ustrezni ravni razčlenitve, vključno z uporabo natančnejših metodologij, kadar so te na voljo. Komisija bo še nadalje letno predlagala informacije glede odobritev za prevzem obveznosti v okviru letnega predloga proračuna. Da bi se v celoti izkoristil potencial vesoljskega programa pri prispevanju k podnebnim ciljem, si bo Komisija prizadevala opredeliti relevantne ukrepe na vseh stopnjah priprave, izvajanja, pregleda in ocenjevanja programa. 2018/0236 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi vesoljskega programa Unije in ustanovitvi Agencije Evropske unije za vesoljski program ter razveljavitvi uredb (EU) št. 912/2010, 1285/2013 in 377/2014 ter Sklepa št. 541/2014/EU (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 189(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega:

(1)Vesoljska tehnologija, podatki in storitve so postali nepogrešljivi v vsakdanjem življenju Evropejcev in imajo bistveno vlogo pri ohranjanju številnih strateških interesov. Vesoljska industrija Unije je že med najbolj konkurenčnimi na svetu. Vendar z vstopom novih akterjev in razvojem novih tehnologij prihaja do revolucionarnih sprememb tradicionalnih industrijskih modelov. Zato je bistveno, da Unija ostane vodilni mednarodni akter z obsežno svobodo delovanja na področju vesolja, da spodbuja znanstveni in tehnični napredek ter podpira konkurenčnost in inovacijsko zmogljivost vesoljske industrije v Uniji, zlasti malih in srednjih ter zagonskih in inovativnih podjetij. (2)Razvoj vesoljskega sektorja je bil vselej povezan z varnostjo. V številnih primerih so oprema, sestavni deli in instrumenti, ki se uporabljajo v vesoljskem sektorju, blago z dvojno rabo. Zato bi bilo treba izkoristiti možnosti, ki jih vesolje ponuja za varnost Unije in njenih držav članic. (3)Unija že od konca 1990-ih razvija svoje vesoljske pobude in programe, in sicer skupno evropsko geostacionarno navigacijsko storitev (EGNOS), sistem Galileo in program Copernicus, ki se prilagajajo potrebam državljanov Unije in zahtevam javnih politik. Ne le, da bi bilo treba zagotoviti kontinuiteto teh pobud, ampak jih je treba še izboljšati, tako da bi ohranile korak z razvojem novih tehnologij ter spremembami na področju digitalnih ter informacijskih in komunikacijskih tehnologij, izpolnile nove potrebe uporabnikov in pomagale uresničevati cilje na prednostnih področjih politike, kot so podnebne spremembe, vključno s spremljanjem sprememb na Arktiki, varnost in obramba. (4)Unija si mora zagotoviti svobodo delovanja in samostojnost pri dostopu do vesolja in ga biti sposobna varno uporabljati. Zato je bistveno, da ohranja avtonomen, zanesljiv in stroškovno učinkovit dostop do vesolja, zlasti z vidika ključne infrastrukture in tehnologije, javne varnosti ter varnosti Unije in njenih držav članic. Komisija bi zato morala imeti možnost, da v skladu z določbami člena 189(2) Pogodbe združi izstrelitvene storitve na evropski ravni, in sicer tako za lastne potrebe kot tudi za potrebe drugih subjektov, vključno z državami članicami. Bistveno je tudi, da ima Unija še naprej sodobne, učinkovite in prilagodljive izstrelitvene infrastrukturne zmogljivosti. Poleg ukrepov, ki so jih sprejele države članice in Evropska vesoljska agencija, bi morala Komisija razmisliti o načinih zagotavljanja podpore za take zmogljivosti. Zlasti kadar je treba zemeljsko infrastrukturo za dostop do vesolja, ki je potrebna za izvajanje izstrelitev v skladu s potrebami vesoljskega programa, vzdrževati ali posodobiti in kadar je ugotovljena jasna dodana vrednost za EU, bi bilo treba omogočiti, da se take prilagoditve v okviru programa delno financirajo v skladu s finančno uredbo, da se doseže večja stroškovna učinkovitost vesoljskega programa. (5)Za krepitev konkurenčnosti vesoljske industrije Unije in pridobitev zmogljivosti za oblikovanje, gradnjo in delovanje lastnih sistemov bi Unija morala podpirati izgradnjo, rast in razvoj celotne vesoljske industrije. Na evropski, regionalni in nacionalni ravni bi bilo treba podpirati tudi oblikovanje do podjetništva in inovacij prijaznega modela, in sicer z vzpostavitvijo vozlišč vesoljskih dejavnosti, ki bodo združevala vesoljski, digitalni in uporabniški sektor. Unija bi morala spodbujati širitev vesoljskih družb s sedežem v Uniji, da bi jim pomagala uspeti, vključno s podpiranjem njihovega dostopa do financiranja tveganih naložb ob upoštevanju tega, da v Uniji ni dovolj možnosti za ustrezen dostop do zasebnega kapitala za zagonska podjetja, in z vzpostavljanjem inovacijskih partnerstev (pristop prve pogodbe). (6)Vesoljski program Unije (v nadaljnjem besedilu: vesoljski program) ima zaradi svoje pokritosti in potenciala za reševanje globalnih izzivov močno mednarodno razsežnost. Komisiji bi bilo zato treba omogočiti, da v imenu Unije vodi in usklajuje dejavnosti na mednarodni ravni, zlasti za zagovarjanje interesov Unije in njenih držav članic v mednarodnih forumih, med drugim na področju frekvenc, za spodbujanje tehnologije in industrije Unije ter sodelovanja na področju usposabljanja, ob upoštevanju potrebe po zagotovitvi vzajemnosti pravic in obveznosti strank. Zlasti je pomembno, da Komisija zastopa Unijo v organih programa Cospas-Sarsat ali v ustreznih sektorskih organih ZN, vključno z Organizacijo ZN za prehrano in kmetijstvo in Svetovno meteorološko organizacijo. (7)Komisija bi morala skupaj z državami članicami in visokim predstavnikom spodbujati odgovorno ravnanje v vesolju ter preučiti možnost pristopa k ustreznim konvencijam ZN. (8)Vesoljski program ima podobne cilje kot drugi programi Unije, zlasti Obzorje Evropa, sklad InvestEU, evropski obrambni sklad ter skladi iz Uredbe (EU) [uredba o skupnih določbah]. Zato bi bilo treba predvideti kumulativno financiranje iz teh programov, pod pogojem, da zajemajo iste stroškovne postavke, zlasti prek ureditev za dodatno financiranje iz programov Unije, kadar načini upravljanja, in sicer zaporedno, izmenično ali s kombinacijo skladov, vključno s skupnim financiranjem ukrepov, omogočajo inovacijska partnerstva in mehanizme mešanega financiranja. Komisija bi zato med izvajanjem vesoljskega programa morala spodbujati sinergije z drugimi povezanimi programi Unije, kar bi, kjer je to mogoče, omogočilo dostop do financiranja tveganih naložb, inovacijska partnerstva, kumulativno financiranje in mehanizme mešanega financiranja. (9)Cilji politike iz vesoljskega programa bodo obravnavani tudi kot upravičena področja za financiranje in naložbene operacije prek finančnih instrumentov in proračunskega jamstva sklada InvestEU, zlasti v okviru političnih področij trajnostna infrastruktura in raziskave, inovacije ter digitalizacija. Finančna podpora bi se morala uporabiti za odpravljanje nedelovanja trga ali neoptimalnih naložbenih okoliščin na sorazmeren način in ukrepi se ne bi smeli podvajati ali izrinjati zasebnega financiranja ali izkrivljati konkurence na notranjem trgu. Ukrepi bi morali imeti jasno evropsko dodano vrednost. (10)Skladnost in sinergije med programom Obzorje Evropa in vesoljskim programom bodo spodbujale konkurenčnost in inovativnost evropskega vesoljskega sektorja, okrepile avtonomnost Evrope pri dostopu do vesolja in izkoriščanju vesolja v zaščitenem in varnem okolju ter okrepile vodilno vlogo Evrope na svetovni ravni. Prebojne rešitve v okviru programa Obzorje Evropa bodo podprte s podatki in storitvami, ki jih vesoljski program daje na voljo raziskovalni in inovacijski skupnosti. (11)Pomembno je, da se vsa opredmetena in neopredmetena sredstva Unije ustvarijo ali razvijejo prek javnih naročil, ki jih Unija financira v okviru svojega vesoljskega programa. Da bi se v celoti spoštovale vse temeljne pravice, izhajajoče iz lastništva, bi bilo treba z vsemi lastniki skleniti potrebne dogovore. Tako lastništvo Unije ne bi smelo posegati v možnost, da Unija v skladu s to uredbo in v primerih, kadar se zdi primerno, na podlagi ocene vsakega takega primera takšna sredstva da na voljo tretjim stranem ali jih odpiše. (12)Ta uredba določa finančna sredstva za vesoljski program, ki za Evropski parlament in Svet pomenijo prednostni referenčni znesek v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju. (13)Glede na to, kako pomembno je obvladovanje podnebnih sprememb v skladu z zavezami Unije za izvajanje Pariškega sporazuma in doseganje ciljev Združenih narodov za trajnostni razvoj, bo vesoljski program prispeval k vključevanju podnebnih ukrepov in doseganju skupnega cilja, da bi bilo 25 % proračunskih odhodkov EU namenjenih za podnebne cilje. Ustrezni ukrepi bodo opredeljeni med pripravo in izvajanjem vesoljskega programa ter ponovno ocenjeni v okviru ustreznih postopkov ocenjevanja in pregleda. (14)Vse prihodke, ustvarjene z vesoljskim programom, bi morala prejeti Unija, da bi se delno izravnale njene že izvedene naložbe, in takšni prihodki bi se morali uporabiti za podporo ciljev vesoljskega programa. Iz istega razloga bi moralo biti mogoče v pogodbah, sklenjenih s subjekti iz zasebnega sektorja, določiti mehanizem za delitev prihodkov. (15)Ker program načeloma financira Unija, bi morala biti javna naročila, oddana v okviru vesoljskega programa, v skladu s pravili Unije. V tem okviru bi morala biti Unija odgovorna tudi za opredelitev ciljev na področju javnih naročil. (16)Vesoljski program temelji na kompleksnih in nenehno spreminjajočih se tehnologijah. To ustvarja negotovosti in tveganja pri javnih naročilih, oddanih v okviru vesoljskega programa, če takšna javna naročila vključujejo dolgoročne zaveze v zvezi z opremo ali storitvami. Zato se poleg pravil, določenih v finančni uredbi, zahtevajo posebni ukrepi v zvezi z javnimi naročili. Iz tega razloga bi morala obstajati možnost, da se naročilo odda v obliki javnega naročila s pogojnimi deli, pod določenimi pogoji uvede dopolnilo k pogodbi v okviru uspešnosti njenega izvajanja ali določi najmanjša stopnja oddaje naročil podizvajalcem. Zaradi tehnoloških negotovosti, značilnih za komponente vesoljskega programa, cen javnih naročil ni mogoče vedno natančno oceniti, zato bi morala obstajati možnost, da se pogodbe sklenejo brez določitve fiksnih in dokončnih cen ter da se vanje vključijo določbe o varovanju finančnih interesov Unije. (17)Za dosego ciljev vesoljskega programa je pomembno, da se je mogoče, kadar je to primerno, opreti na zmogljivosti, ki jih nudijo javni in zasebni subjekti Unije, dejavni na področju vesolja, ter da je mogoče delovati na mednarodni ravni s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami. Zato je treba predvideti možnost, da se uporabijo vsa ustrezna orodja, določena v finančni uredbi (zlasti nepovratna sredstva, nagrade in finančni instrumenti), različne metode upravljanja (kot so neposredno in posredno upravljanje, javno-zasebna partnerstva in skupna podjetja) ter skupni postopki javnega naročanja. (18)Zlasti v primeru nepovratnih sredstev izkušnje kažejo, da je tržno uveljavljanje, povečanje stopnje uporabe med uporabniki in splošno ozaveščanje bolje izvajati decentralizirano, kot pa da jih hierarhično izvaja Komisija. Med ukrepi z najvišjo stopnjo uspešnosti za nove udeležence ter mala in srednja podjetja spadajo kuponi, ki so oblika finančne podpore upravičenca do nepovratnih sredstev tretjim osebam. Vendar pa jih ovira zgornja meja finančne podpore, ki je določena v finančni uredbi. Zato bi bilo treba za vesoljski program EU to zgornjo mejo zvišati, da bi se ohranil korak z vedno večjim potencialom za komercialno uporabo v vesoljskem sektorju. (19)Vrste financiranja in metode izvajanja v skladu s to uredbo bi morale biti izbrane na podlagi njihove zmožnosti za doseganje specifičnih ciljev ukrepov in za uresničevanje rezultatov, pri čemer bi se upoštevali zlasti stroški kontrol, upravno breme in pričakovano tveganje neskladnosti. Pri tem bi bilo treba razmisliti o uporabi pavšalnih zneskov, pavšalnih stopenj in stroškov na enoto ter o financiranju, ki ni povezano s stroški, kot je navedeno v [členu 125(1)] finančne uredbe. (20)Za ta program se uporablja Uredba (EU, Euratom) [nova FU] (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). Določa pravila za izvrševanje proračuna Unije, kar vključuje pravila o nepovratnih sredstvih, nagradah, javnih naročilih, posrednem izvrševanju, finančni pomoči, finančnih instrumentih in proračunskih jamstvih.

(21)V skladu s [sklic se ustrezno posodobi v skladu z novim sklepom o ČDO: člen 88 Sklepa Sveta .../.../EU] bi morale biti osebe in subjekti s sedežem v čezmorskih državah in ozemljih (v nadaljnjem besedilu: ČDO) upravičeni do financiranja v skladu s pravili in cilji vesoljskega programa ter ureditvami, ki se uporabljajo v državi članici, s katero je zadevni ČDO povezan. (22)Za to uredbo se uporabljajo horizontalna finančna pravila, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta pravila so določena v finančni uredbi, pri čemer določajo zlasti postopek za pripravo in izvrševanje proračuna prek nepovratnih sredstev, javnih naročil, nagrad in posrednega izvrševanja ter urejajo nadzor odgovornosti finančnih akterjev. Pravila, sprejeta na podlagi člena 322 PDEU, se nanašajo tudi na zaščito proračuna Unije v primeru splošnih pomanjkljivosti v zvezi z načelom pravne države v državah članicah, saj je spoštovanje tega načela bistven predpogoj za dobro finančno poslovodenje in učinkovito financiranje EU. (23)V skladu s finančno uredbo, Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 , Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 in Uredbo Sveta (EU) 2017/1939 bi bilo treba finančne interese Unije zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje, odpravljanje in preiskovanje nepravilnosti in goljufij, povračilo izgubljenih, neupravičeno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi naložitev upravnih sankcij. Zlasti lahko v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 in Uredbo (Euratom, ES) št. 2185/96 Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) izvaja upravne preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali drugih protipravnih ravnanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. V skladu z Uredbo (EU) 2017/1939 lahko Evropsko javno tožilstvo (v nadaljnjem besedilu: EJT) preiskuje in preganja goljufije ter druga kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta . V skladu s finančno uredbo mora vsaka oseba ali subjekt, ki prejema sredstva Unije, v celoti sodelovati pri zaščiti finančnih interesov Unije ter Komisiji, uradu OLAF, EJT in Evropskemu računskemu sodišču podeliti potrebne pravice in dostop ter zagotoviti, da vse tretje osebe, ki so udeležene pri izvrševanju sredstev Unije, podelijo enakovredne pravice. (24)Tretje države, ki so članice Evropskega gospodarskega prostora (EGP), lahko v programih Unije sodelujejo v okviru, vzpostavljenem v skladu s Sporazumom EGP, ki določa, da se programi izvajajo na podlagi sklepa po navedenem sporazumu. Tretje države lahko sodelujejo tudi na podlagi drugih pravnih instrumentov. V to uredbo bi bilo treba uvesti posebno določbo, s katero bi zagotovili potrebne pravice in dostop pristojnemu odredbodajalcu, Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) in Evropskemu računskemu sodišču, da lahko v celoti izvajajo svoje pristojnosti. (25)Za dobro javno upravljanje vesoljskega programa je potrebna stroga porazdelitev odgovornosti in nalog med različne udeležene subjekte, da bi se izognili podvajanju ter zmanjšale prekoračitve stroškov in zamude. (26)Države članice so na področju vesolja dejavne že dolgo. Imajo sisteme, infrastrukturo, nacionalne agencije in organe, povezane z vesoljem. Zato lahko pomembno prispevajo k vesoljskemu programu, zlasti k njegovemu izvajanju, in bi bilo treba zahtevati, da v celoti sodelujejo z Unijo pri spodbujanju storitev in aplikacij vesoljskega programa. Komisija bi morala imeti možnost, da mobilizira sredstva, ki so na voljo državam članicam, ter da neregulativne naloge v okviru izvajanja vesoljskega programa zaupa državam članicam in jih zaprosi za pomoč. Poleg tega bi morale zadevne države članice sprejeti vse potrebne ukrepe za zaščito zemeljskih postaj na svojem ozemlju. Države članice in Komisija bi morale tudi sodelovati med seboj ter z ustreznimi mednarodnimi in regulativnimi organi, da bi zagotovile, da so frekvence, potrebne za vesoljski program, na voljo in zaščitene, kar bo omogočilo nemoten razvoj in izvajanje aplikacij na podlagi storitev, ki so na voljo, v skladu s Sklepom št. 243/2012/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2012 o vzpostavitvi večletnega programa politike radijskega spektra. (27)Komisija je kot zagovornica splošnega interesa Unije zadolžena za izvedbo vesoljskega programa ter mora prevzeti splošno odgovornost zanj in spodbujati njegovo uporabo. Za kar najboljši izkoristek virov in pristojnosti različnih zainteresiranih strani bi morala Komisija imeti možnost, da prenese nekatere naloge. Poleg tega je Komisija v najboljšem položaju, da določi glavne tehnične in operativne specifikacije, potrebne za izvedbo sistemov in razvoj storitev. (28)Poslanstvo Agencije Evropske unije za vesoljski program (v nadaljnjem besedilu: Agencija), ki bo nadomestila in nasledila Agencijo za evropski GNSS, ustanovljeno z Uredbo (EU) št. 912/2010, je prispevati k vesoljskemu programu, zlasti na področju varnosti. Nekatere naloge, povezane z varnostjo in promocijo vesoljskega programa, bi bilo zato treba dodeliti Agenciji. V zvezi z varnostjo in glede na izkušnje na tem področju bi morala biti Agencija odgovorna za naloge varnostne akreditacije za vse ukrepe Unije v vesoljskem sektorju. Poleg tega bi morala opravljati naloge, ki ji jih Komisija prenese na podlagi enega ali več sporazumov o prispevkih, ki zajemajo različne druge posebne naloge, povezane z vesoljskim programom. (29)Evropska vesoljska agencija je mednarodna organizacija z obsežnim strokovnim znanjem na področju vesolja, ki je leta 2004 z Evropsko skupnostjo sklenila okvirni sporazum. Zato je pomembna partnerica pri izvajanju vesoljskega programa, s katero bi bilo treba vzpostaviti ustrezne odnose. V zvezi s tem in v skladu s finančno uredbo je pomembno, da se sklene sporazum o okvirnem finančnem partnerstvu z Evropsko vesoljsko agencijo, ki bi urejal vse finančne odnose med Komisijo, Agencijo in Evropsko vesoljsko agencijo in zagotovil njihovo usklajenost ter bi bil skladen z okvirnim sporazumom z Evropsko vesoljsko agencijo, zlasti členom 5 navedenega sporazuma. Ker pa Evropska vesoljska agencija ni organ Unije in se zanj ne uporablja pravo Unije, je za zaščito interesov Unije in njenih držav članic bistveno, da bi bil tak sporazum pogojen s sprejetjem ustreznih operativnih predpisov v Evropski vesoljski agenciji. Sporazum bi moral vsebovati tudi vse določbe, potrebne za zaščito finančnih interesov Unije. (30)Delovanje SATCEN kot evropske avtonomne zmogljivosti za zagotavljanje proizvodov in storitev, ki so rezultat uporabe ustreznih vesoljskih sredstev in dodatnih podatkov, vključno s satelitskimi posnetki in posnetki iz zraka, je bistveno za krepitev skupne zunanje in varnostne politike. V tem smislu bo SATCEN zagotovil kar največjo sinergijo in dopolnjevanje z drugimi dejavnostmi Unije, zlasti z vesoljskim programom in njegovimi komponentami. (31)Za strukturno vključitev zastopanosti uporabnikov v upravljanju GOVSATCOM in za združevanje potreb in zahtev uporabnikov prek nacionalnih in civilno-vojaških razmejitev bi morali relevantni subjekti Unije s tesnimi stiki z uporabniki, kot so Evropska obrambna agencija, Evropska agencija za mejno in obalno stražo, Evropska agencija za pomorsko varnost, Evropska agencija za nadzor ribištva, Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, vojaška/civilna zmogljivost za načrtovanje in izvajanje operacij ter Center za usklajevanje nujnega odziva, imeti usklajevalne vloge za posamezne skupine uporabnikov. Na združeni ravni bi morali Agencija in Evropska obrambna agencija zastopati skupnosti civilnih oziroma vojaških uporabnikov ter imeti možnost spremljati operativno uporabo, povpraševanje, skladnost z zahtevami ter spreminjajoče se potrebe in zahteve. (32)Zaradi pomena dejavnosti, povezanih z vesoljem, za gospodarstvo Unije in življenja državljanov Unije bi morala biti zagotavljanje dvojne (tj. civilno-vojaške) narave sistemov in aplikacij, ki temeljijo na teh sistemih, ter doseganje in ohranjanje visoke stopnje varnosti ključni prednostni nalogi vesoljskega programa, zlasti zaradi zaščite interesov Unije in njenih držav članic, vključno v zvezi s tajnimi in drugimi občutljivimi netajnimi podatki. (33)Komisija in visoki predstavnik bi morala v okviru svojih pristojnosti zagotoviti varnost vesoljskega programa v skladu s to uredbo in, kjer je to ustrezno, s Sklepom Sveta 2014/496/SZVP. (34)Upravljanje varnosti vesoljskega programa bi moralo temeljiti na treh ključnih načelih. Prvo načelo je, da je treba bogate in edinstvene izkušnje držav članic na področju varnostnih zadev nujno upoštevati v največji možni meri. Drugo načelo je, da morajo biti zaradi preprečevanja nasprotij interesov in morebitnih pomanjkljivosti pri izvajanju varnostnih predpisov operativne funkcije ločene od funkcij v zvezi z varnostno akreditacijo. In tretje načelo je, da je subjekt, ki je odgovoren za upravljanje vseh ali dela komponent vesoljskega programa, hkrati tudi najprimernejši za upravljanje varnosti nalog, ki so mu zaupane. Dobro upravljanje varnosti zahteva tudi, da morajo biti vloge ustrezno porazdeljene med različne akterje. Ker je odgovorna za vesoljski program, bi morala Komisija določiti splošne varnostne zahteve, ki veljajo za vsako posamezno komponento programa. (35)Zaradi edinstvenosti in kompleksnosti vesoljskega programa in njegove povezave z varnostjo bi bilo treba pri varnostni akreditaciji upoštevati priznana in uveljavljena načela. Zato je nujno, da se dejavnosti varnostne akreditacije izvajajo na podlagi skupne odgovornosti za varnost Unije in njenih držav članic, in sicer s prizadevanjem za dosego soglasja in vključitev vseh, ki jih to zadeva, ter z uvedbo postopka za stalno spremljanje tveganja. Nujno je tudi, da se tehnične dejavnosti varnostne akreditacije zaupajo strokovnjakom, ki so ustrezno usposobljeni za akreditiranje kompleksnih sistemov in imajo varnostno dovoljenje ustrezne stopnje. (36)Za zagotovitev varnega kroženja informacij bi bilo treba določiti ustrezna pravila, da se zagotovi enakovrednost varnostnih pravil za različne javne in zasebne subjekte ter fizične osebe, ki so udeležene pri izvajanju vesoljskega programa. (37)Eden glavnih ciljev vesoljskega programa je zagotavljanje njegove varnosti in strateške avtonomije, krepitev njegove zmožnosti za delovanje v številnih sektorjih, zlasti na področju varnosti, ter izkoriščanje možnosti, ki jih vesolje ponuja za varnost Unije in njenih držav članic. Ta cilj zahteva stroga pravila o upravičenosti subjektov, ki lahko sodelujejo v dejavnostih, ki se financirajo v okviru vesoljskega programa in zahtevajo dostop do tajnih podatkov ali občutljivih netajnih podatkov EU. (38)Vse več ključnih gospodarskih sektorjev, zlasti promet, telekomunikacije, kmetijstvo in energetika, vedno bolj uporablja satelitske navigacijske sisteme, vse več pa je tudi sinergij z dejavnostmi, povezanimi z varnostjo in obrambo Unije in njenih držav članic. Popoln nadzor nad satelitsko navigacijo bi zato moral zagotavljati tehnološko neodvisnost Unije, dolgoročno vključno z elementi za sestavne dele infrastrukturne opreme, in zagotoviti tudi njeno strateško avtonomnost. (39)Cilj sistema Galileo je vzpostavitev in upravljanje prve globalne infrastrukture za satelitsko navigacijo in določanje položaja, ki je posebej zasnovana za civilne namene in ki jo lahko uporablja cela vrsta javnih in zasebnih akterjev v Evropi in po vsem svetu. Galileo deluje neodvisno od drugih obstoječih ali načrtovanih sistemov in s tem med drugim prispeva k strateški avtonomnosti Unije. Druga generacija sistema bi morala biti postopno uvedena pred letom 2030, sprva z zmanjšano operativno zmogljivostjo. (40)Cilj programa EGNOS je izboljšati kakovost odprtih signalov, ki jih oddajajo obstoječi globalni satelitski navigacijski sistemi, zlasti tistih, ki jih oddaja sistem Galileo. Storitve, ki jih zagotavlja EGNOS, bi morale predvsem pokrivati ozemlja držav članic z zemljepisno lego v Evropi, za ta namen pa tudi Azore, Kanarske otoke in Madeiro, s ciljem, da se taka ozemeljska pokritost zagotovi do konca leta 2025. Kolikor je to tehnično izvedljivo in kar zadeva varovanje življenj, bi se geografska pokritost storitev EGNOS na podlagi mednarodnih sporazumov lahko razširila tudi na druge svetovne regije. Brez poseganja v Uredbo [2018/XXXX] [uredba o agenciji EASA] in v potrebno spremljanje kakovosti storitev Galileo za namene letalstva bi bilo treba opozoriti, da so kljub temu, da se signali, ki jih oddaja Galileo, lahko učinkovito uporabljajo za lažje določanje položaja zrakoplovov, lahko v storitve upravljanja zračnega prometa (ATM) in navigacijske službe zračnega prometa (ANS) vključeni samo lokalni ali regionalni sistemi za dopolnjevanje, kot je EGNOS v Evropi.

(41)Nujno je treba zagotoviti kontinuiteto, trajnost in prihodnjo razpoložljivost storitev, ki jih zagotavljata Galileo in EGNOS. V spreminjajočem se okolju in na hitro razvijajočem se trgu je treba tudi zagotoviti njihov nadaljnji razvoj ter pripraviti nove generacije teh sistemov. (42)Da bi čim bolj povečali njihovo uporabo, bi bilo treba odprto storitev in zelo natančno storitev sistema Galileo ter odprto storitev in storitev za varovanje življenj v okviru EGNOS zagotavljati brezplačno. (43)Izraz „komercialna storitev“ iz Uredbe (EU) št. 1285/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi in obratovanju evropskih satelitskih navigacijskih sistemov ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 876/2002 in Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta zaradi razvoja navedene storitve ni več primeren. Namesto tega bi bilo treba opredeliti dve ločeni storitvi, in sicer zelo natančno storitev in storitev za avtentikacijo. (44)Za optimizacijo uporabe storitev bi morale biti storitve, ki jih zagotavljata Galileo in EGNOS, združljive in interoperabilne tako med seboj kakor tudi, kolikor je mogoče, z drugimi satelitskimi navigacijskimi sistemi in s konvencionalnimi sredstvi za radijsko navigacijo, kadar sta tovrstna združljivost in kompatibilnost določeni v mednarodnih sporazumih, in sicer brez poseganja v cilj strateške avtonomnosti Unije. (45)Glede na pomembnost zemeljske infrastrukture za Galileo in EGNOS in njenega vpliva na njuno varnost bi morala lokacijo te infrastrukture določiti Komisija. Zemeljska infrastruktura navedenih sistemov bi se morala tudi v prihodnje uvajati po odprtem in preglednem postopku. (46)Da bi kar najbolj povečali družbeno-gospodarske koristi sistemov Galileo in EGNOS, zlasti na področju varnosti, bi bilo treba spodbujati uporabo storitev, ki jih zagotavljata EGNOS in Galileo, v drugih politikah Unije, kadar je to upravičeno in koristno. (47)Program Copernicus bi moral zagotoviti avtonomen dostop do okoljskega znanja in ključnih tehnologij za opazovanje Zemlje in geoinformacijske storitve, s čimer bi Uniji omogočil neodvisno sprejemanje odločitev in ukrepov, med drugim na področjih okolja, podnebnih sprememb, civilne zaščite, varnosti in digitalnega gospodarstva. (48)Program Copernicus bi moral temeljiti na dejavnostih in dosežkih ter zagotoviti kontinuiteto dejavnosti in dosežkov v skladu z Uredbo (EU) št. 377/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa Unije za opazovanje in spremljanje Zemlje (Copernicus) ter Uredbo (EU) št. 911/2010 Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem programu za spremljanje Zemlje (GMES) in njegovih začetnih operativnih dejavnostih, ki je vzpostavila predhodnik programa GMES (program za globalno spremljanje okolja in varnosti) in pravila za izvajanje njegovih začetnih operativnih dejavnosti, ob upoštevanju najnovejših trendov na področju raziskav, tehnološkega napredka in inovacij, ki vplivajo na opazovanje Zemlje, ter razvoja analitike velepodatkov in umetne inteligence ter s tem povezanih pobud na ravni Unije . V največji možni meri bi moral uporabiti zmogljivosti držav članic, Evropske vesoljske agencije, EUMETSAT in drugih subjektov, vključno s komercialnimi pobudami v Evropi, za opazovanje iz vesolja ter s tem prispevati tudi k razvoju donosnega komercialnega vesoljskega sektorja v Evropi. Kjer je to izvedljivo in primerno, bi moral uporabiti tudi razpoložljive podatke in situ in pomožne podatke, ki jih v skladu z Direktivo 2007/2/ES zagotovijo predvsem države članice. Komisija bi morala sodelovati z državami članicami in Evropsko agencijo za okolje, da se zagotovi učinkovit dostop in uporaba sklopov podatkov in situ za program Copernicus. (49)Program Copernicus bi se moral izvajati v skladu s cilji Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/37/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o spremembi Direktive 2003/98/ES o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, zlasti v skladu s cilji glede preglednosti, ustvarjanja pogojev, ki omogočajo razvoj storitev, ter prispevanja h gospodarski rasti in ustvarjanju delovnih mest. Dostop do podatkov in informacij programa Copernicus bi moral biti prost in neomejen. (50)Copernicus je uporabniško usmerjen program. Njegov razvoj bi zato moral temeljiti na razvijajočih se zahtevah glavnih uporabnikov programa Copernicus, hkrati pa bi moral upoštevati tudi nastanek novih javnih ali zasebnih skupnosti uporabnikov. Program Copernicus bi se moral opreti na analizo možnosti za izpolnitev razvijajočih se potreb uporabnikov, vključno s tistimi, ki so povezane z izvajanjem in spremljanjem politik Unije, za katere je potrebna stalna in učinkovita udeleženost uporabnikov, zlasti v zvezi z opredelitvijo in potrjevanjem zahtev. (51)Program Copernicus se že izvaja. Zato je pomembno zagotoviti kontinuiteto že obstoječe infrastrukture in storitev, hkrati pa jih prilagoditi spreminjajočemu se tržnemu okolju, zlasti pojavu zasebnih akterjev v vesolju („New Space“) in družbeno-političnemu razvoju, za kar je potrebna zmožnost hitrega odzivanja. To zahteva ponovno opredelitev funkcionalne strukture programa Copernicus, da bi bolje odražal premik od prve faze operativnih storitev k zagotavljanju naprednih in bolj ciljno usmerjenih storitev v nove skupnosti uporabnikov ter k spodbujanju trgov z dodano vrednostjo nižje v prodajni verigi. V ta namen bi bilo treba pri njegovem nadaljnjem izvajanju sprejeti pristop, ki bi temeljil na podatkovni vrednostni verigi, tj. pridobivanju, obdelavi, razširjanju in uporabi podatkov in informacij, ter dejavnostih za povečanje stopnje uporabe med uporabniki in uveljavljanje na trgu, medtem ko bodo v procesu strateškega načrtovanja v okviru programa Obzorje Evropa opredeljene raziskovalne in inovacijske dejavnosti, ki bi morale temeljiti na programu Copernicus. (52)V zvezi s pridobivanjem podatkov bi morale biti dejavnosti v okviru programa Copernicus usmerjene v dokončanje in vzdrževanje obstoječe vesoljske infrastrukture, pripravo dolgoročne zamenjave satelitov na koncu njihove življenjske dobe ter začetek novih misij, ki bodo obravnavale nove sisteme opazovanja za podporo reševanju izziva svetovnih podnebnih sprememb (npr. spremljanje antropogenih emisij CO2 in emisij drugih toplogrednih plinov). Dejavnosti v okviru programa Copernicus bi morale razširiti globalno pokritost spremljanja v polarnih regijah in podpirati zagotavljanje okoljske skladnosti, zakonsko predpisano spremljanje in poročanje na področju okolja ter inovativne okoljske aplikacije (npr. za spremljanje kmetijskih rastlin, gospodarjenje z vodnimi viri in izboljšano spremljanje požarov). Pri tem bi moral Copernicus izkoristiti možnosti vzvoda in kar najbolj izkoristiti naložbe, izvedene v prejšnjem obdobju financiranja (2014–2020), ter preučiti možnosti novih operativnih in poslovnih modelov za nadaljnjo dopolnitev svojih zmogljivosti. Nadaljnji razvoj njegove varnostne razsežnosti, da bi se lahko odzival na spreminjajoče se potrebe uporabnikov na področju varnosti, bi moral temeljiti na uspešnih partnerstvih z državami članicami v okviru ustreznih mehanizmov upravljanja. (53)V okviru funkcije za obdelavo podatkov in informacij bi moral program Copernicus zagotavljati svojo dolgoročno vzdržnost in nadaljnji razvoj svojih osnovnih storitev, informacije za zadovoljitev potreb javnega sektorja in izpolnitev zahtev iz mednarodnih zavez Unije ter karseda povečati priložnosti za komercialno uporabo. Program Copernicus bi moral na lokalni, nacionalni, evropski in svetovni ravni zagotoviti zlasti informacije o stanju ozračja; informacije o stanju oceanov; informacije v podporo spremljanju kopnega, ki so v pomoč pri izvajanju lokalnih in nacionalnih politik ter politik Unije; informacije v podporo prilagajanju podnebnim spremembam in blažitvi njihovih posledic; geoprostorske informacije v podporo ravnanju v izrednih razmerah, med drugim z dejavnostmi preprečevanja, zagotavljanjem okoljske skladnosti in civilno zaščito, vključno s podporo zunanjemu delovanju Unije. Komisija bi morala opredeliti ustrezne pogodbene ureditve, ki bi spodbujale vzdržnost zagotavljanja storitev. (54)Pri izvajanju storitev programa Copernicus se lahko Komisija zanaša na pristojne subjekte, zadevne agencije Unije, skupine ali konzorcije nacionalnih organov ali kateri koli drug zadevni organ, ki bi lahko bil upravičen do sporazuma o prispevkih. Pri izbiri teh subjektov bi morala Komisija zagotoviti, da ni motenj v delovanju in zagotavljanju storitev ter da imajo zadevni subjekti v zvezi z varnostno občutljivimi podatki ustrezne zmogljivosti za zgodnje opozarjanje in spremljanje kriznih razmer v okviru skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) ter zlasti skupne varnostne in obrambne politike (SVOP). (55)Izvajanje storitev programa Copernicus bi moralo spodbujati javno uporabo storitev, saj bi uporabniki lahko predvideli razpoložljivost in razvoj storitev, in spodbujati sodelovanje z državami članicami in drugimi stranmi. V ta namen bi morali Komisija in njeni pooblaščeni subjekti pri nadaljnjem razvoju portfelja storitev in informacij programa Copernicus tesno sodelovati z različnimi skupnostmi uporabnikov iz vse Evrope, da zagotovijo, da bodo izpolnjene spreminjajoče se potrebe javnega sektorja in politik, ter tako kar najbolj povečati stopnjo uporabe podatkov, pridobljenih z opazovanjem Zemlje. Komisija in države članice bi morale sodelovati, da bi razvile komponento in situ programa Copernicus ter olajšale vključevanje sklopov podatkov in situ v zbirke vesoljskih podatkov za posodobljene storitve programa Copernicus. (56)Pod primernimi pogoji in omejitvami bi bilo treba omogočiti popoln, odprt in brezplačen dostop do podatkov in informacij, pridobljenih v okviru programa Copernicus, da bi se spodbudila njihova uporaba in izmenjava ter okrepili evropski trgi za opazovanje Zemlje, zlasti v sektorju nižje v prodajni verigi, s čimer bi se omogočila rast in ustvarjanje delovnih mest v Uniji. S tem bi se morali še naprej zagotavljati podatki in informacije z visoko stopnjo doslednosti, stalnosti, zanesljivosti in kakovosti. To zahteva obsežen in uporabnikom prijazen dostop do, obdelavo in uporabo podatkov in informacij programa Copernicus z različnimi stopnjami pravočasnosti, za kar bi morala Komisija še naprej uporabljati celostni pristop tako na ravni EU kot tudi držav članic, kar bi omogočilo tudi združevanje z drugimi viri podatkov in informacij. Program Copernicus bi moral še naprej spodbujati svoje storitve dostopa do podatkov in informacij v državah članicah ter vzpostaviti sinergije z njihovimi sredstvi, da bi se čim bolj povečala in okrepila uporaba podatkov in informacij programa Copernicus na trgu. (57)Komisija bi morala v skladu s to uredbo in veljavnimi pravicami tretjih strani pri določitvi pogojev za izdajo licenc za podatke tretjih strani sodelovati s ponudniki podatkov, da se olajša njihova uporaba v programu Copernicus. Nekateri podatki in informacije programa Copernicus, tudi slike visoke ločljivosti, lahko vplivajo na varnost Unije ali njenih držav članic, zato bi moralo biti mogoče v ustrezno utemeljenih primerih sprejeti ukrepe za odziv na tveganja za varnost Unije in njenih držav članic ter grožnje tej varnosti. (58)Določbe pravnih aktov, sprejetih na podlagi prejšnjih uredb, bi morale biti še naprej veljavne, razen če niso v nasprotju z novo uredbo. To zlasti velja za Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1159/2013 o opredelitvi pogojev za registracijo in izdajo licenc uporabnikom GMES in opredelitvi meril za omejitev dostopa do namenskih podatkov GMES in informacij storitev GMES. (59)Da se lokalne organe, mala in srednja podjetja, znanstvenike in raziskovalce spodbudi k uporabi podatkov, pridobljenih z opazovanjem Zemlje, in tehnologij za takšno opazovanje, ter se jim olajša uporaba takšnih podatkov in tehnologij, bi bilo treba z dejavnostmi za povečanje stopnje uporabe med uporabniki spodbujati namenska omrežja za razširjanje podatkov programa Copernicus, vključno z nacionalnimi in regionalnimi organi. V zvezi s tem bi si morale Komisija in države članice prizadevati za vzpostavitev tesnejših povezav med programom Copernicus ter politikami Unije in nacionalnimi politikami, da bi se spodbudilo povpraševanje po komercialnih aplikacijah in storitvah ter da bi lahko podjetja, zlasti mala in srednja ter zagonska podjetja, razvijala aplikacije na podlagi podatkov in informacij programa Copernicus, s pomočjo katerih bi se v Evropi vzpostavil konkurenčen ekosistem podatkov, pridobljenih z opazovanjem Zemlje. (60)Na mednarodnem področju bi moral program Copernicus zagotavljati točne in zanesljive informacije za sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami ter v podporo zunanji politiki in politiki razvojnega sodelovanja Unije. Program Copernicus bi bilo treba obravnavati kot evropski prispevek h Globalnemu sistemu sistemov za opazovanje zemlje (GEOSS), Odboru za satelite za opazovanje Zemlje (CEOS), Konferenci pogodbenic (COP) Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC) iz leta 1992 in Sendajskem okviru za zmanjševanje tveganja nesreč. Vzpostaviti ali ohraniti bi moral ustrezno sodelovanje z ustreznimi sektorskimi organi ZN in Svetovno meteorološko organizacijo.

(61)Kadar je ustrezno, bi se morala Komisija pri izvajanju programa Copernicus, kar zadeva razvoj in javno naročanje vesoljskih sredstev, dostop do podatkov in izvajanje namenskih misij, opreti na evropske mednarodne organizacije, s katerimi je že sklenila partnerstva, zlasti na Evropsko vesoljsko agencijo. Opreti pa bi se morala tudi na EUMETSAT, kar zadeva izvajanje namenskih misij v skladu s strokovnim znanjem in pooblastili te organizacije. Na področju storitev bi morala Komisija izkoristiti posebne zmogljivosti agencij Unije, kot so Evropska agencija za okolje, Evropska agencija za pomorsko varnost in Evropska agencija za mejno in obalno stražo, ter medvladnega Evropskega centra za srednjeročne vremenske napovedi, pa tudi že izvedene evropske naložbe prek podjetja Mercator Ocean v storitve spremljanja morskega okolja. Kar zadeva varnost, se bo z visokim predstavnikom skušal doseči celovit pristop na ravni Unije. Skupno raziskovalno središče (JRC) Komisije je dejavno sodelovalo že na začetku pobude GMES in je podpiralo razvoj v zvezi s sistemom Galileo in vesoljskim vremenom. V skladu z Uredbo (EU) št. 377/2014 JRC upravlja storitev programa Copernicus za ravnanje v izrednih razmerah in globalno komponento storitve programa Copernicus za spremljanje kopnega; prispeva k pregledu kakovosti in ustreznosti proizvodov in informacij ter k prihodnjemu razvoju. Komisija bi se morala pri izvajanju vesoljskega programa tudi v prihodnje opirati na znanstveno in tehnično svetovanje JRC. (62)Unija je na podlagi zahtev Evropskega parlamenta in Sveta iz Sklepa št. 541/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira podpore za nadzor in spremljanje v vesolju vzpostavila okvir podpore za nadzor in spremljanje v vesolju (SST). Vesoljski odpadki resno ogrožajo varnost in trajnost vesoljskih dejavnosti. SST je zato bistvenega pomena za ohranitev kontinuitete komponent vesoljskega programa in njihovih prispevkov k politikam Unije. S prizadevanji za preprečevanje širjenja vesoljskih odpadkov prispeva SST k zagotavljanju vzdržnega in zajamčenega dostopa do vesolja, ki je globalna skupna dobrina, in njegove uporabe. (63)SST bi moral nadalje razvijati učinkovitost in avtonomijo zmogljivosti SST. V ta namen bi bilo treba na podlagi podatkov iz mreže senzorjev SST vzpostaviti avtonomen evropski katalog vesoljskih predmetov. SST bi moral še naprej podpirati delovanje in zagotavljanje storitev SST. Ker je SST uporabniško usmerjen sistem, bi bilo treba vzpostaviti ustrezne mehanizme za zbiranje zahtev uporabnikov, vključno z varnostnimi zahtevami. (64)Zagotavljanje storitev SST bi moralo temeljiti na sodelovanju med Unijo in državami članicami ter na uporabi obstoječih in prihodnjih nacionalnih strokovnih znanj in sredstev, vključno s tistimi, ki so bila razvita prek Evropske vesoljske agencije ali Unije. Obstajati bi morala možnost zagotavljanja finančne podpore razvoju novih senzorjev SST. Ob upoštevanju občutljivosti SST bi morale sodelujoče države članice ohraniti nadzor nad nacionalnimi senzorji in njihovim delovanjem, vzdrževanjem in obnovo ter nad obdelavo podatkov za zagotavljanje storitev SST. (65)Države članice z ustreznim lastništvom ali dostopom do zmogljivosti SST bi morale imeti možnost sodelovati pri zagotavljanju storitev SST. Za sodelujoče države članice v konzorciju SST, ustanovljenem s Sklepom št. 541/2014/EU, bi moralo veljati, da izpolnjujejo ta merila. Navedene države članice bi morale predložiti vlogo in dokazati skladnost z dodatnimi elementi v zvezi z operativno ureditvijo. Če ni predložena nobena vloga, bi morale te države članice imeti možnost predložiti ponudbe, ki obravnavajo specifičen režim orbite, na primer režim nizke zemeljske orbite (LEO) oziroma režim srednje zemeljske in geostacionarne orbite (MEO in GEO). Določiti bi bilo treba ustrezna pravila za izbor in organizacijo udeležencev iz držav članic. (66)Ko se SST vzpostavi, bi moral upoštevati načela dopolnjevanja dejavnosti in kontinuitete visokokakovostnih uporabniško usmerjenih storitev SST, temeljiti pa bi moral na najboljšem strokovnem znanju. Zato bi se bilo treba pri SST izogibati nepotrebnemu podvajanju. Vse odvečne zmogljivosti bi morale biti strogo omejene na zagotavljanje kontinuitete in kakovosti storitev SST. Dejavnosti skupin strokovnjakov bi morale prispevati k temu, da se prepreči nepotrebno podvajanje. (67)Poleg tega bi moral SST dopolnjevati obstoječe ukrepe za zmanjšanje tveganj, kot so smernice za zmanjšanje vesoljskih odpadkov, ki jih je pripravil Odbor ZN za miroljubno rabo vesolja (COPUOS), in smernice za dolgoročno vzdržnost vesoljskih dejavnosti ali druge pobude za zagotovitev varnosti, zaščite in vzdržnosti vesoljskih dejavnosti. Da bi se zmanjšalo tveganje trkov, bi si bilo treba v okviru SST prizadevati tudi za sinergije s pobudami za dejavno odstranjevanje in nevtraliziranje vesoljskih odpadkov. SST bi moral prispevati k zagotavljanju miroljubne uporabe in raziskovanja vesolja. Povečanje vesoljskih dejavnosti lahko vpliva na mednarodne pobude na področju upravljanja vesoljskega prometa. Unija bi morala spremljati ta razvoj in ga morda upoštevati pri vmesnem pregledu sedanjega večletnega finančnega okvira. (68)Pri SST, vesoljskem vremenu in blizuzemeljskih predmetih bi morali upoštevati sodelovanje z mednarodnimi partnerji, zlasti Združenimi državami Amerike, mednarodnimi organizacijami in ostalimi tretjimi stranmi, zlasti za preprečevanje trkov v vesolju, preprečevanje širjenja vesoljskih odpadkov in povečanje pripravljenosti na učinke ekstremnih vesoljskih vremenskih dogodkov in blizuzemeljskih predmetov. (69)Varnostni odbor Sveta je priporočil vzpostavitev strukture za obvladovanje tveganja, da bi bila pri izvajanju Sklepa št. 541/2014/EU ustrezno upoštevana vprašanja glede varnosti podatkov. V ta namen in ob upoštevanju že opravljenega dela bi morale sodelujoče države članice določiti ustrezne strukture in postopke za obvladovanje tveganja. (70)Ekstremni in veliki vesoljski vremenski dogodki lahko ogrozijo varnost državljanov in motijo delovanje vesoljske in zemeljske infrastrukture. Zato bi bilo treba v okviru vesoljskega programa določiti funkcijo za vesoljsko vreme, da bi se ocenila tveganja v zvezi z vesoljskim vremenom in ustrezne potrebe uporabnikov, povečala ozaveščenost o tveganjih v zvezi z vesoljskim vremenom, poskrbelo za zagotavljanje uporabniško usmerjenih storitev v zvezi z vesoljskim vremenom in izboljšale zmogljivosti držav članic za zagotavljanje storitve v zvezi z vesoljskim vremenom. Komisija bi morala prednostno razvrstiti sektorje, za katere se bodo zagotavljale operativne storitve v zvezi z vesoljskim vremenom, pri čemer bi morala upoštevati potrebe uporabnikov, tveganja in tehnološko pripravljenost. Dolgoročno pa bi se lahko obravnavale tudi potrebe drugih sektorjev. Za zagotavljanje storitev na ravni Unije v skladu s potrebami uporabnikov bodo potrebne ciljno usmerjene, usklajene in nadaljnje raziskovalne in razvojne dejavnosti, da se podpre razvoj storitev v zvezi z vesoljskim vremenom. Zagotavljanje storitev v zvezi z vesoljskim vremenom bi moralo temeljiti na obstoječih nacionalnih zmogljivostih in zmogljivostih Unije ter omogočati široko sodelovanje držav članic in vključevanje zasebnega sektorja. (71)Bela knjiga Komisije o prihodnosti Evrope, Rimska izjava voditeljev držav in vlad 27 držav članic EU in več resolucij Evropskega parlamenta opozarjajo, da ima EU pomembno vlogo pri zagotavljanju varne, varovane in odporne Evrope, ki je sposobna obravnavati izzive, kot so regionalni konflikti, terorizem, kibernetske grožnje in naraščajoči migracijski pritiski. Varen in zagotovljen dostop do satelitskih komunikacij je nepogrešljivo orodje za varnostne akterje, združevanje in souporaba tega ključnega varnostnega vira na ravni Unije pa krepi Unijo, ki ščiti svoje državljane. (72)Evropski svet je v svojih sklepih z zasedanja 19. in 20. decembra 2013 z odobravanjem sprejel priprave na področju satelitskih komunikacij za naslednjo generacijo vladnih satelitskih komunikacij (GOVSATCOM) v tesnem sodelovanju med državami članicami, Komisijo in Evropsko vesoljsko agencijo. GOVSATCOM je bil prav tako opredeljen kot eden od elementov globalne strategije za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije iz junija 2016. GOVSATCOM bi moral prispevati k odzivu EU na hibridne grožnje, podpirati pomorsko strategijo EU in politiko EU za Arktiko. (73)GOVSATCOM je uporabniško usmerjen program z močno varnostno razsežnostjo. Analizirati je mogoče tri glavne sklope primerov uporabe: krizno upravljanje, ki lahko vključuje civilne in vojaške misije in operacije v okviru skupne varnostne in obrambne politike, naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek, humanitarne krize in izredne razmere na morju; nadzor, ki lahko vključuje varovanje meje in predmejnih območij, varovanje morske meje, pomorski nadzor in nadzor nad nezakonito trgovino; ter osrednja infrastruktura, ki lahko vključuje diplomatsko mrežo, policijsko komunikacijo, ključno infrastrukturo (npr. energija, prevoz, vodne pregrade) in vesoljsko infrastrukturo. (74)Satelitske komunikacije niso neizčrpen vir, temveč so omejene s satelitsko zmogljivostjo, frekvenco in geografsko pokritostjo. Da bi bil GOVSATCOM stroškovno učinkovit in da bi lahko izkoriščal ekonomije obsega, mora optimizirati usklajevanje med povpraševanjem pooblaščenih uporabnikov GOVSATCOM in ponudbo satelitskih zmogljivosti in storitev v okviru pogodb GOVSATCOM. Ker se povpraševanje in potencialna ponudba s časom spreminjata, sta potrebna stalno spremljanje in prožnost za prilagoditev storitev GOVSATCOM. Ekonomije obsega je mogoče doseči le za dovolj velik sklop zmogljivosti in storitev ter uporabniško bazo. (75)Operativne zahteve bodo določene na podlagi analize primerov uporabe. Iz navedenih operativnih zahtev in v povezavi z varnostnimi zahtevami bi bilo treba razviti portfelj storitev. Portfelj storitev bi moral določati osnovo, ki se uporablja za storitve, ki se zagotavljajo prek GOVSATCOM. Da bi se ohranila najboljša možna usklajenost med povpraševanjem in zagotovljenimi storitvami, bo morda treba portfelj storitev GOVSATCOM redno posodabljati. (76)V prvi fazi GOVSATCOM (približno do leta 2025) se bodo uporabljale obstoječe zmogljivosti zasebnih akterjev in držav članic. V tej prvi fazi bodo storitve prvič postopoma uvedene za uporabnike na ravni Unije. Če se v prvi fazi pri podrobni analizi prihodnje ponudbe in povpraševanja ugotovi, da ta pristop ne zadostuje za pokrivanje naraščajočega povpraševanja, se lahko sprejme odločitev o prehodu na drugo fazo in razvoju dodatne prilagojene vesoljske infrastrukture ali zmogljivosti prek enega ali več javno-zasebnih partnerstev, npr. s satelitskimi operaterji v Uniji. (77)Da bi optimizirali razpoložljive satelitske komunikacijske vire, zagotovili dostop v nepredvidljivih razmerah, kot so naravne nesreče, ter zagotovili operativno učinkovitost in omogočili kratek čas obdelave zahteve, je potreben eden ali dva vozlišča GOVSATCOM. Zemeljski segment bi moral biti zasnovan na podlagi operativnih in varnostnih zahtev. Da bi se zmanjšala tveganja, lahko vključuje več fizičnih lokacij. Za zemeljski segment so morda potrebni dodatni elementi, kot so sidrne postaje. (78)Za uporabnike satelitskih komunikacij je uporabniška oprema vse pomembnejši operativni vmesnik. Pristop GOVSATCOM EU omogoča, da večina uporabnikov še naprej uporablja svojo obstoječo uporabniško opremo za storitve GOVSATCOM, če uporabljajo tehnologije Unije. (79)Uporabniki so v interesu operativne učinkovitosti navedli, da si je pomembno prizadevati za interoperabilnost uporabniške opreme in za uporabniško opremo, ki omogoča uporabo različnih satelitskih sistemov. Na tem področju bi lahko bili potrebni raziskave in razvoj. (80)Na ravni izvajanja bi bilo treba naloge in odgovornosti porazdeliti med specializirane subjekte, kot so Evropska obrambna agencija, ESZD, Evropska vesoljska agencija, Agencija in druge agencije Unije, in sicer tako, da se zagotovi uskladitev z njihovo glavno vlogo, zlasti pri vidikih, povezanih z uporabniki.

(81)Pristojni organ za GOVSATCOM ima pomembno vlogo pri nadzoru nad tem, da uporabniki in drugi nacionalni subjekti, ki so udeleženi pri GOVSATCOM, upoštevajo pravila o izmenjavi in prednostni razvrstitvi ter varnostne postopke, kot je določeno v varnostnih zahtevah. Država članica, ki ni določila pristojnega organa za GOVSATCOM, bi morala v vsakem primeru določiti kontaktno točko za obravnavanje katerega koli odkritega poskusa motenja, ki vpliva na GOVSATCOM. (82)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za operativne zahteve glede storitev, ki se zagotavljajo v okviru GOVSATCOM. Tako bo imela Komisija možnost opredeliti tehnične specifikacije za primere uporabe, povezane s kriznim upravljanjem, nadzorom in upravljanjem ključne infrastrukture, vključno z diplomatskimi komunikacijskimi omrežji. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (83)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila za portfelj storitev, ki se zagotavljajo v okviru GOVSATCOM. Tako bo imela Komisija možnost opredeliti značilnosti, vključno z geografsko pokritostjo, frekvenco, pasovno širino, uporabniško opremo in varnostnimi elementi. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. (84)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila glede pravil o izmenjavi in prednostni razvrstitvi za uporabo združenih satelitskih komunikacijskih zmogljivosti GOVSATCOM. Tako bo imela Komisija možnost, da upošteva operativne in varnostne zahteve ter analizo tveganj in pričakovanega povpraševanja udeležencev GOVSATCOM. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. (85)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila glede lokacije infrastrukture zemeljskega segmenta za GOVSATCOM. Tako bo imela Komisija možnost, da upošteva operativne in varnostne zahteve za izbiro takih lokacij. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (86)V zvezi z infrastrukturo, namenjeno vesoljskemu programu, bi lahko bile potrebne dodatne raziskave in inovacije, ki bi se lahko podprle v okviru programa Obzorje Evropa, da bi se zagotovila usklajenost z dejavnostmi Evropske vesoljske agencije na tem področju. Sinergije s programom Obzorje Evropa bi morale zagotoviti, da se raziskovalne in inovacijske potrebe v vesoljskem sektorju opredelijo in vzpostavijo v okviru postopka strateškega načrtovanja raziskav in inovacij. Vesoljski podatki in storitve, ki so brezplačno na voljo prek vesoljskega programa, se bodo uporabili za razvoj prebojnih rešitev z raziskavami in inovacijami, tudi v programu Obzorje Evropa, zlasti na področju trajnostne hrane in naravnih virov, spremljanja podnebja, pametnih mest, avtomatiziranih vozil, varnosti in obvladovanja nesreč; V postopku strateškega načrtovanja v okviru programa Obzorje Evropa bodo opredeljene raziskovalne in inovacijske dejavnosti, za katere bi se morala uporabljati infrastruktura v lasti Unije, na primer Galileo, EGNOS in Copernicus. Raziskovalna infrastruktura, zlasti mreže za opazovanja in situ, bo bistveni element infrastrukture za opazovanja in situ, ki bo omogočala storitve programa Copernicus. (87)Z Uredbo (EU) št. 912/2010 je bila za upravljanje nekaterih vidikov satelitskih navigacijskih programov Galileo in EGNOS ustanovljena agencija Unije, imenovana Agencija za evropski GNSS. Ta uredba zlasti določa, da bo Agencija za evropski GNSS zadolžena za nove naloge, ne samo v zvezi s sistemom Galileo in storitvijo EGNOS, temveč tudi za druge komponente vesoljskega programa, zlasti varnostno akreditacijo. Zato je treba ustrezno prilagoditi ime, naloge in organizacijske vidike Agencije za evropski GNSS. (88)Glede na njeno razširjeno področje pristojnosti, ki ne bo več omejeno na Galileo in EGNOS, bi bilo zato treba Agencijo za evropski GNSS spremeniti. Vendar pa bi morala biti v okviru Agencije zagotovljena kontinuiteta dejavnosti Agencije za evropski GNSS, vključno glede pravic in obveznosti, osebja in veljavnosti vseh sprejetih odločitev. (89)Glede na pooblastila Agencije in vlogo Komisije pri izvajanju vesoljskega programa je primerno določiti, da se nekatere odločitve, ki jih sprejme upravni odbor, ne bi smele sprejeti brez pozitivnega glasovanja predstavnikov Komisije. (90)Brez poseganja v pristojnosti Komisije so upravni odbor, svet za varnostno akreditacijo in izvršni direktor pri opravljanju svojih nalog neodvisni in delujejo v javnem interesu. (91)Možno je in dejansko verjetno, da bodo nekatere komponente vesoljskega programa temeljile na uporabi občutljive ali varnostne nacionalne infrastrukture. V tem primeru je treba zaradi nacionalne varnosti določiti, da se smejo sestankov upravnega odbora in sveta za varnostno akreditacijo udeležiti le predstavniki držav članic, ki imajo tako infrastrukturo. (92)Da bi se spodbudila čim širša uporaba storitev, ki jih ponuja vesoljski program, bi bilo smiselno poudariti, da se podatki, informacije in storitve zagotavljajo brez jamstva. (93)Poudariti bi bilo treba, da se Komisija za izpolnitev nekaterih svojih nalog neregulativne narave po potrebi lahko za tehnično pomoč obrne na nekatere zunanje subjekte. Drugi subjekti, udeleženi pri javnem upravljanju vesoljskega programa, lahko prav tako zaprosijo za tako tehnično pomoč pri izvajanju nalog, ki so jim zaupane na podlagi te uredbe. (94)V skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016 je treba vesoljski program oceniti na podlagi informacij, zbranih v skladu s posebnimi zahtevami glede spremljanja, pri tem pa se izogibati pretiranemu urejanju in nalaganju upravnih bremen, zlasti državam članicam. Te zahteve lahko po potrebi kot osnovo za ocenjevanje učinkov programa vključujejo merljive kazalnike. (95)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. (96)Ker so za dobro javno upravljanje potrebni enotno vodenje vesoljskega programa, hitrejše sprejemanje odločitev in enakopraven dostop do informacij, bi moralo biti predstavnikom subjektov, ki so jim zaupane naloge, povezane s tem programom, omogočeno, da kot opazovalci sodelujejo pri delu odbora, ustanovljenega v okviru uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011. Zaradi istih razlogov bi morali imeti predstavniki tretjih držav in mednarodnih organizacij, ki so sklenili mednarodni sporazum z Unijo, možnost sodelovanja pri delu odbora, ob upoštevanju varnostnih omejitev in v skladu s pogoji takega sporazuma. Predstavniki subjektov, ki so jim zaupane naloge, povezane z vesoljskim programom, tretjih držav in mednarodnih organizacij nimajo pravice sodelovati pri glasovanju odbora. (97)Za zagotovitev učinkovite ocene napredka vesoljskega programa pri doseganju njegovih ciljev bi bilo treba v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejemanje aktov v zvezi s spremembo Priloge X, da po potrebi pregleda ali dopolni kazalnike in da to uredbo dopolni z določbami o vzpostavitvi okvira spremljanja in ocenjevanja. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (98)Ker cilja te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, saj ta cilj presega finančne in tehnične zmogljivosti vsake posamezne države članice, in ker se ta cilj zaradi svojega obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja 1.S to uredbo se vzpostavi vesoljski program Unije (v nadaljnjem besedilu: vesoljski program). V njej so določeni cilji vesoljskega programa, proračun za obdobje 2021–2027, oblike financiranja Unije in pravila za zagotavljanje takega financiranja ter pravila za izvajanje vesoljskega programa. 2.S to uredbo se ustanovi Agencija Evropske unije za vesoljski program (v nadaljn