Regulativni postopek s pregledom se tako še vedno pojavlja v treh obstoječih temeljnih aktih, ki jih zajema ta predlog, in se v teh aktih še naprej uporablja (v skladu s členom 5a sklepa o postopku v odboru), dokler ne bodo formalno spremenjeni in prilagojeni Lizbonski pogodbi.

Zadevni določbi sta člena 290 in 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), kakor sta bili uvedeni z Lizbonsko pogodbo, ki je začela veljati 1. decembra 2009. Uvajata bistvene spremembe postopkov, ki so bili doslej znani pod imenom „postopki v odboru“.

Te akte je treba uskladiti z ločenim predlogom, ker so bili sprejeti na pravni podlagi v skladu z naslovom V dela III PDEU in zato ne zavezujejo vseh držav članic, kar pomeni, da niso združljivi s pravnimi podlagami drugih temeljnih aktov. V vseh treh primerih sta se Združeno kraljestvo in Irska v skladu s Protokolom o stališču Združenega kraljestva in Irske, priloženega k Pogodbi, odločila, da pri aktih ne bosta sodelovala, Danska pa ne sodeluje v skladu s Protokolom o stališču Danske, priloženem k Pogodbi.

Vzporedno s predlogom Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o prilagoditvi vrste zakonodajnih aktov, v katerih je določena uporaba regulativnega postopka s pregledom, členoma 290 in 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ta predlog zadeva uskladitev treh zakonodajnih aktov na področju pravosodja, ki se še vedno sklicujejo na regulativni postopek s pregledom.

V času sprejetja Uredbe (EU) št. 182/2011 se je Komisija zavezala, da bo pregledala določbe, povezane s tem postopkom, da bi jih sčasoma prilagodila glede na merila iz Pogodbe o delovanju Evropske unije. Uskladitev teh aktov je Komisija predlagala že leta 2013, prav tako v ločenem predlogu, vendar je Komisija zaradi stagnacije medinstitucionalnih pogajanj v zvezi s temi dokumenti v skladu z napovedjo iz svojega delovnega programa za leto 2015 ta predlog umaknila.

Razprava o uskladitvi se je nadaljevala v razpravah o pregledu Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje. Vse institucije so potrdile potrebo po uskladitvi, Komisija pa se je zavezala, da bo do konca leta 2016 predložila nov predlog za prilagoditev zakonodajnih aktov, ki še vedno vsebujejo sklice na regulativni postopek s pregledom. Ta predlog je odgovor na dano zavezo.

Hkrati Medinstitucionalni sporazum in Skupni dogovor o delegiranih aktih, ki mu je priložen, izboljšujeta tudi okvir za delegirane akte, s čimer so obravnavani ključni pomisleki, ki so bili pogosto razlog, da Svet ni sprejel delegiranih aktov, tj. posvetovanje s strokovnjaki držav članic. Sporazum zdaj zagotavlja jasno zavezo k sistematičnemu posvetovanju s strokovnjaki iz držav članic pri pripravi delegiranih aktov, tudi pri osnutku besedila, s čimer bi bil izpolnjen ključni pogoj za uspešen drugi poskus uskladitve starih določb o regulativnem postopku s pregledom z Lizbonsko pogodbo. Ta zaveza je zdaj izrecno vključena v nove standardne klavzule, ki se morajo uporabljati pri oblikovanju pooblastil za Komisijo. Sporazum prav tako jasno priznava pomembno vlogo zgodnjega sodelovanja in izmenjave stališč z Evropskim parlamentom glede delegiranih aktov. Potrjuje, da mora Evropski parlament vse dokumente, vključno z osnutki delegiranih aktov, prejeti sočasno s strokovnjaki držav članic, ter določa sistematično in lažjo udeležbo strokovnjakov Evropskega parlamenta na sestankih strokovnih skupin Komisije v zvezi s pripravo delegiranih aktov. Sporazum prav tako predvideva, da je Komisija lahko povabljena na seje Evropskega parlamenta (ali Sveta) z namenom nadaljnje izmenjave stališč med pripravo delegiranih aktov.

Prilagajanje ureditvi, ki velja za delegirane akte, ne bo vplivalo na tekoče postopke, v katerih je odbor že podal svoje mnenje v skladu s sklepom o postopku v odboru.

2.Način uskladitve in glavni elementi predloga

Začetna točka za določitev področja uporabe tega predloga so pravni akti, zajeti v zadevnem predlogu uskladitve zakonodaje, ki ga je Komisija sprejela leta 2013. Akti, na podlagi katerih so bili medtem pripravljeni posamezni zakonodajni predlogi, niso vključeni v ta predlog. To zadeva dva akta na področju pravosodja: Uredbo (ES) št. 1896/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog in Uredbo (ES) št. 861/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, ki sta bili medtem usklajeni z Uredbo (EU) 2015/2421 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe (ES) št. 861/2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti in Uredbe (ES) št. 1896/2006 o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog.

V predlogih o uskladitvi iz leta 2013 izbrani zakonodajni pristop ni bil posamezno spremeniti zadevne temeljne akte, ampak na splošno določiti, da je treba sklice na regulativni postopek s pregledom v temeljnih aktih brati kot sklic na člen 290 ali na člen 290 oziroma člen 291. V skladu s tem pristopom bi bilo treba vsak posamezen temeljni akt vedno brati skupaj z relevantno uredbo Omnibus, če bi bila ta sprejeta.

Glede na nasprotovanje predvsem Sveta tej tehniki je v tem predlogu izbran drugačen pristop. Zdaj je predlagana sprememba vsakega zadevnega temeljnega akta posebej. To je podobno pristopu, ki je bil izbran ob uvedbi določb glede regulativnega postopka s pregledom v podobnem postopku leta 2007. V skladu s tem je za vsak temeljni akt predlaganih več sprememb. Besedilo določbe o prenosu pooblastil, tj. besedilo, ki vsebuje materialno pooblastilo za regulativni postopek s pregledom, je spremenjeno in sledi dogovorjenemu besedilu iz standardnih klavzul za člene o prenosu pooblastil. V vsak temeljni akt se vstavi standardni člen o izvajanju pooblastila, torej postopkovni člen, sklici na regulativni postopek s pregledom pa se črtajo. Za vsak temeljni akt je izrecno navedeno, ali pooblastilo dopušča spremembo temeljnega akta. V vsak temeljni akt so zdaj vključene nove standardne klavzule, ki predpisujejo posvetovanje s strokovnjaki držav članic med pripravo delegiranih aktov. Nobeno pooblastilo ne dopušča sprememb drugih aktov.

Kar zadeva izbiro med pooblastiloma za delegirane in izvedbene akte, so predlogi za uskladitev iz leta 2013 izhajali iz predpostavke, da ukrepi, ki jih zajema regulativni postopek s pregledom, načeloma ustrezajo tistim, ki jih lahko zajema prenos pooblastil iz člena 290 PDEU.

Splošna predpostavka, na kateri temelji novi predlog, je, da je ocena, ki je bila opravljena za predlog Omnibus iz leta 2013, še vedno veljavna. Niti pogajanja o predlogu Omnibus iz leta 2013 niti sodna praksa na tem področju niti izid Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje niso ustvarili novih meril, ki bi zahtevala vsesplošno ponovno oceno.