[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.5.2008

COM(2008) 333 konč.

PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

za pooblastitev Komisije za vodenje pogajanj za sprejetje mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje

I. OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Na zadnjem srečanju odbora za ribištvo FAO je bilo dogovorjeno, da bi bilo treba sprejeti mednarodni pravno zavezujoči instrument o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje, z namenom da se instrument predstavi na 28. srečanju odbora za ribištvo FAO februarja 2009[1].

Septembra 2007 se je v Washingtonu odvijalo strokovno posvetovanje na to temo.

Tehnično posvetovanje, na katerem bodo lahko sodelovale vse članice FAO, bo namenjeno oblikovanju končnega osnutka mednarodnega instrumenta o ukrepih države pristanišča in bo potekalo v okviru srečanja med 23. in 27. junijem 2008.

Ukrepi države pristanišča so bili spoznani za ključni element v boju mednarodne skupnosti proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu. Prav zato je FAO leta 2005 sprejela vzorčno shemo ukrepov države pristanišča za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu. Ta vzorčna shema določa minimalne standarde za podporo ukrepom, ki jih sprejmejo države, da bi spremljale, nadzorovale in preverjale ribiška plovila, ki plujejo pod tujo zastavo in želijo uporabljati njihova pristanišča. Ta instrument je prostovoljen in nezavezujoč.

Poleg tega so nekatere regionalne organizacije za upravljanje ribištva določile zavezujoče mehanizme držav pristanišča, ki jih bodo članice navedenih organizacij uporabljale z namenom spremljanja zakonitosti iztovarjanja, pretovarjanja in drugih dejavnosti v svojih pristaniščih. Nekatere regionalne organizacije za upravljanje ribištva (RFMO) so uvedle tudi posebna pravila, na podlagi katerih lahko zavrnejo dostop do pristanišča plovilom, ki jih je organizacija vključila na seznam plovil, ki so sodelovala pri nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu ali ga podpirala.

Skupnost je članica organizacije FAO in trinajstih RFMO. Mehanizmi držav pristanišča, sprejeti znotraj RFMO, so bili vključeni v zakonodajo Skupnosti. Zakonodaja Skupnosti prav tako določa splošna pravila za iztovarjanje ribiških proizvodov s plovil tretjih držav v pristaniščih Skupnosti.

Boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu je eden od ključnih elementov skupne ribiške politike, zato bi morala Skupnost podpirati mednarodno sodelovanje na tem področju, tako da aktivno in tvorno sodeluje pri pogajanjih o mednarodnem instrumentu o ukrepih države pristanišča.

Poleg zgornjih ugotovitev je treba izpostaviti še naslednje:

- v skladu s stalno sodno prakso Evropskega sodišča (na podlagi primera Kramer et al. in kot je bilo v nadaljnjih primerih dosledno potrjeno) ima ES izključno zunanjo pristojnost za ribiške zadeve z namenom ohranitve morskih bioloških virov;

- Komisija je 17. oktobra 2007 sprejela predlagano uredbo o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu;

- izjava o pristojnosti, ki jo je ES dala ob vstopu v FAO, v točki I b) določa, da ima ES izključno pristojnost za ribiške zadeve z namenom ohranitve morskih bioloških virov;

- točka 2.1 medinstitucionalnega sporazuma med Svetom in Komisijo, podpisanega pred vstopom ES v FAO, določa, da Komisija za zadeve, ki spadajo pod izključno pristojnost ES, posreduje in glasuje v imenu ES;

- v zadevi C-25/94 o sporazumu FAO o usklajevanju je Evropsko sodišče ugotovilo, da sporazum med Svetom in Komisijo velja tudi v primerih, ko organi FAO vodijo pogajanja za konvencijo FAO.

II. PRIPOROČILO

Ob upoštevanju navedenega Komisija priporoča:

- da Svet pooblasti Komisijo za vodenje pogajanj z drugimi zainteresiranimi stranmi z namenom sprejetja mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje;

- ker bo v skladu s Pogodbo Komisija vodila ta pogajanja v imenu Evropske skupnosti, naj Svet imenuje posebni odbor, ki ji bo pomagal pri tej nalogi; ter

- da Svet izda priložene pogajalske smernice.

PRILOGA

Pogajalske smernice

Komisija bo v imenu Skupnosti vodila pogajanja z namenom sklenitve mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta o ukrepih države pristanišča, namenjenega preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, odvračanju od njega ter njegovemu odpravljanju.

Komisija zagotovi, da je besedilo sporazuma skladno z mednarodnim pravom, zlasti z določbami Konvencije ZN o mednarodnem pomorskem pravu, Sporazuma ZN v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib ter Sporazuma o spodbujanju usklajevanja ribiških plovil na odprtem morju z mednarodnimi ukrepi za ohranjanje in upravljanje.

Komisija deluje tudi v skladu s cilji Skupnosti na področju skupne ribiške politike in, kolikor sporazum zadeva države v razvoju, upošteva smernice, opredeljene v okviru postopka „skladnost politike za razvoj“.

Komisija podpira sprejetje instrumenta, ki podpisnice zavezuje k izvajanju ukrepov:

- za odvračanje plovil, ki sodelujejo pri nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu ali ga podpirajo, od svojih pristanišč;

- za pregledovanje plovil, ki so prisotna v njihovih pristaniščih in za katera se domneva, da so sodelovala pri takšnih dejavnostih ali jih podpirala;

- za zagotavljanje pravilnih postopkov po pregledih in sprejetje ustreznih ukrepov v skladu z mednarodnim pravom za plovila, za katera je mogoče zanesljivo ugotoviti, da so sodelovala pri nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu ali ga podpirala.

Komisija podpira vključitev sporazuma v celostni pristop, namenjen preprečevanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, odvračanju od njega ter njegovemu odpravljanju, zlasti na osnovi mednarodnega sodelovanja ter ukrepov za spremljanje in nadzor, ki se uporabljajo v celotni verigi dejavnosti, povezanih z ribištvom („od mreže do krožnika“).

Komisija zagotovi, da je sporazum pripravljen za učinkovito spopadanje z nezakonitim, neprijavljenim in nereguliranim ribolovom, brez diskriminacije plovil, ki delujejo v skladu z veljavnimi zakoni, predpisi ter ukrepi za ohranjanje in upravljanje.

Komisija zagovarja stališče, da določbe sporazuma pomenijo minimalne standarde, ki podpisnicam ne preprečujejo, da bi kot države pristanišča in v skladu z mednarodnim pravom uvedle strožje ukrepe proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu.

Komisija zagotovi, da sporazum vključuje ustrezne določbe, ki omogočajo, da postane Skupnost njegova podpisnica.

Komisija Svetu poroča o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih problemih, ki se pojavijo med pogajanji.

[1] Glej odstavek 68 poročila o 27. srečanju odbora za ribištvo FAO (Rim, 5.–9. marec 2007): „Ob priznavanju nujne potrebe po usklajenem nadaljevanju ukrepov držav članic je odbor zaznal trdno podporo norveškega predloga za oblikovanje novega pravno zavezujočega instrumenta, ki bi temeljil na vzorčni shemi ukrepov države pristanišča za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter na mednarodnem akcijskem načrtu za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova. Odbor je potrdil naslednji časovni okvir: strokovno posvetovanje v drugi polovici leta 2007 za pripravo osnutka sporazuma in tehnično posvetovanje za pripravo končnega besedila instrumenta v prvi polovici leta 2008 ter predstavitev na 28. srečanju COFI leta 2009. Številne članice so poudarile, da bi novi instrument pomenil minimalne standarde za države pristanišča, ki bi imele možnost sprejemati strožje ukrepe, nekatere članice pa so tudi opomnile, da ne bi smel ovirati izvajanja drugih predhodno sprejetih ukrepov, kot je potreba po zmanjšanju zmogljivosti.“