[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.7.2008

COM(2008) 459 konč.

2008/0150 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o spremembi direktiv 92/79/EGS, 92/80/EGS in 95/59/ES o strukturi in stopnji trošarine, ki velja za predelani tobak

(predložila Komisija) {SEC(2008) 2266}{SEC(2008) 2267}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1) OZADJE PREDLOGA

- Razlogi za predlog in njegovi cilji

V skladu s členom 4 Direktive Sveta 92/79/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju davkov na cigarete[1] in členom 4 Direktive Sveta 92/80/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju davkov na predelani tobak razen cigaret [2] mora Evropska komisija vsaka štiri leta pregledati nemoteno delovanje enotnega trga, dejansko vrednost stopenj trošarin in širše cilje Pogodbe. Ta pregled bi naj zajel ustrezne določbe Direktive 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov[3]. Glede na značilnosti tobačnih izdelkov je treba posebno pozornost posvetiti dejavnikom zdravstvene politike.

Predlog direktive vsebuje številne pomembne spremembe obstoječe zakonodaje Skupnosti, s katerimi bi posodobili in poenostavili obstoječe predpise, omogočili njihovo večjo preglednost ter v večji meri upoštevali skrb za javno zdravje. Poleg tega ta predlog obravnava uskladitev trošarin za drobno rezani tobak za kajenje („tobak za cigarete, ki jih zvije uporabnik“) s trošarinami za cigarete.

Predlagane spremembe so rezultat poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija. Ugotovitve tega pregleda so navedene v priloženem poročilu Komisije.

- Splošno ozadje

Kakor je navedeno zgoraj, člen 4 direktiv 92/79/EGS in 92/80/EGS določa, da je treba stopnje in strukturo trošarin pregledati vsake štiri leta.

V skladu s to določbo je Komisija v septembru 1995 predložila svoje prvo poročilo. [4] V tem poročilu je Komisija opozorila, da je bilo na splošno bolj malo približevanja davkov, in je ugotovila, da sta potrebna podrobna analiza in posvetovanje z zainteresiranimi stranmi, preden bi sprejeli končne odločitve o spremembi zakonodaje.

V drugem poročilu , ki ga je Komisija predložila v maju 1998[5], je predlagala le nekaj tehničnih sprememb obstoječe zakonodaje Skupnosti in je ugotovila, da bi strukture in stopnje trošarine lahko ostale nespremenjene. Poročilu je bil priložen predlog direktive o spremembi obstoječe tobačne zakonodaje z vključitvijo priporočenih tehničnih prilagoditev. Predlog je sprejel Svet dne 29. julija 1999 kot Direktivo 1999/81/ES. Vendar je veliko število držav članic zaprosilo Komisijo v izjavi za zapisnik Sveta, da preuči možnost temeljitejšega pregleda stopenj in struktur trošarin za tobačne izdelke.

V marcu 2001 je Komisija predložila tretje poročilo[6] . Poročilu je bil priložen predlog direktive, ki uvaja pomembne spremembe. Za cigarete je Komisija predlagala fiksni najnižji znesek trošarine v višini 70 EUR za 1 000 cigaret v najbolje prodajanem cenovnem razredu (NPCR) dodatno k obstoječi najnižji zahtevi 57 %, s čimer bi zagotovili večje približevanje ravni obdavčenja med državami članicami. Predlog Komisije je prav tako predvidel obdavčitev podobno obdavčitvi cigaret za konkurenčne tobačne izdelke, kot je drobno rezani tobak. Predlog je sprejel Svet dne 12. februarja 2002 kot Direktivo 2002/10/ES. Vendar se je Svet strinjal samo s 64 EUR kot uvedenim fiksnim najnižjim zneskom in ni uskladil najnižje stopnje za drobno rezani tobak z najnižjimi stopnjami za cigarete. V tej zvezi je Komisija na zahtevo številnih držav članic dala za zapisnik Sveta naslednjo izjavo o Direktivi 2002/10/ES: „Komisija izjavlja, da bo v naslednjem poročilu o pregledu, predvidenem v skladu s členom 4 Direktive 92/79/EGS in Direktive 92/80/EGS, predstavila dovolj elementov, da bi lahko nadaljevali s splošnim pregledom možnosti, da se struktura trošarine za drobno rezani tobak za kajenje uskladi s strukturo trošarin za cigarete.“

Sedanji pregled je četrti in Komisija v njem ponovno predlaga številne pomembne spremembe obstoječe zakonodaje Skupnosti, s katerimi bi posodobili obstoječe predpise in zagotovili enake konkurenčne pogoje za gospodarske subjekte. Poleg tega je pri tem pregledu bistvenega pomena vprašanje varovanja javnega zdravja glede na to, da je Evropska komisija 30. junija 2005 postala pogodbenica Okvirne konvencije SZO o nadzoru nad tobakom in več držav članic zahteva višjo raven varovanja človekovega zdravja in posledično višje najnižje vrednosti trošarin za tobak. Končno ta predlog glede na zgoraj navedeno izjavo Komisije obravnava uskladitev trošarin za drobno rezani tobak („tobak za cigarete, ki jih zvije uporabnik“) s trošarinami za cigarete.

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Sedanje določbe so opredeljene v direktivah 92/79/EGS, 92/80/EGS in 95/59/ES.

Te določbe so bile uvedene 1. januarja 1993. So rezultat razprav, ki so se začele leta 1985 z Belo knjigo o dokončnem oblikovanju notranjega trga, v kateri je Komisija predlagala popolno uskladitev trošarin za predelani tobak. Vendar se je Svet odločil proti temu pristopu, tako da je uskladitev zajela samo strukture obdavčenja in najnižje stopnje.

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Ta predlog je v skladu z glavnimi politikami in cilji Unije.

Člen 152 Pogodbe določa, da je treba pri opredeljevanju in izvajanju vseh politik in dejavnosti Skupnosti zagotoviti visoko raven varovanja človekovega zdravja. Glede na značilnosti izdelkov iz predelanega tobaka je bila zato namenjena posebna pozornost odnosu med javnim zdravjem in končno ceno izdelkov ob upoštevanju Okvirne konvencije SZO o nadzoru nad tobakom.

Kajenje je še vedno največji posamični vzrok smrti v Skupnosti, ki se mu je mogoče izogniti, in eden glavnih vzrokov za obolevnost in umrljivost v EU s 650 000 s kajenjem povezanih smrti na leto v Skupnosti.

Obdavčenje je del celovite strategije za preprečevanje in odvračanje, ki prav tako vključuje druge ukrepe za zmanjšanje povpraševanja, kot so necenovni ukrepi, zaščita pred izpostavljenostjo tobačnemu dimu, zakonsko urejanje vsebine tobačnih izdelkov itd. Toda glede na podatke Svetovne Banke je zvišanje cene tobačnih izdelkov najbolj učinkovit posamezen ukrep za preprečevanje kajenja. Zvišanje cene za 10 %, zniža porabo v povprečju za 4 % med odraslimi v državah z visokim dohodkom. Pomembno je, da bo verjetno učinek višjih cen največji pri mladih, ki se v večji meri odzivajo na zvišanja cen kot starejše osebe.

Ta predlog predvideva določitev najnižjega denarnega zneska trošarine in določitev spodnje meje obdavčitve za vse cigarete, ki se prodajajo v EU, s čimer je omogočeno upoštevanje skrbi za zdravje pri vseh razredih cigaret. Zvišuje najnižje zahteve, da bi pripomogli k zmanjševanju porabe tobaka v prihodnjih petih letih, predvsem s preprečevanjem, da bi politike za nadzor nad tobakom držav članic bile ogrožene zaradi znatno nižjih ravni obdavčenja v drugih državah članicah. Poleg tega predlog omogoča državam članicam večjo prožnost pri uporabi posebnih dajatev in pri obračunavanju najnižjih stopenj trošarin za cigarete, da bi lahko dosegle zdravstvene cilje. Končno usklajuje najnižje stopnje in strukturo za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, s stopnjo in strukturo za cigarete, da bi na ta način odvračali od nadomeščanja cigaret z drobno rezanim tobakom.

2) POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

To poročilo temelji na predhodnem širokem posvetovanju. Službe Komisije so zaprosile davčne organe držav članic, da izrazijo svoje poglede na možno celostno revizijo stopenj trošarin in struktur za tobačne izdelke na podlagi vprašalnika. Odgovori so bili uporabljeni kot podlaga za nadaljnje dvostranske razprave med nacionalnimi upravnimi organi in zadevnimi oddelki Komisije. Združenja in druge zainteresirane strani (trgovina, zdravstvo itd.) so bili prav tako povabljeni, da predložijo dokumente o stališčih v okviru javnega spletnega posvetovanja.

Zbiranje in uporaba strokovnega znanja in izkušenj

Poleg obsežnega posvetovanja zainteresiranih strani so se v oceni učinka upoštevali dokumenti o stališčih in članki.

- Ocena učinka

Službe Komisije so pripravile oceno učinka, ki se osredotoča na možne ukrepe, ki bi lahko posodobili strukturo trošarin za tobačne izdelke ali omogočili njeno večjo preglednost. Poleg tega je bila posebna pozornost namenjena razmerju med javnim zdravjem in končno ceno izdelkov ob upoštevanju Okvirne konvencije SZO o nadzoru nad tobakom, kakor tudi možnostim, da se struktura in stopnje trošarin za drobno rezani tobak za kajenje („tobak za cigarete, ki jih zvije uporabnik“) uskladijo s trošarinami za cigarete.

Da bi proučila, kako bi se lahko lotila različnih ciljev na področju obdavčenje tobaka, je Komisija ocenila štiri osnovne pristope.

Prvi pristop vključuje prenehanje poseganja na ravni Skupnosti (možnost brez spremembe politike). Ta pristop ne bo rešil problema izkrivljanj čezmejnega nakupovanja in tihotapstva, ki se zdaj pojavlja na trgu tobaka ter vpliva na prihodke in varovanje zdravja. Ne bo odpravil davčne nestabilnosti in izkrivljanj konkurence, ki so v sedanjem času posledica koncepta najbolje prodajanega cenovnega razreda (NPCR). Prav tako ne bo rešil težav v zvezi z nadomeščanjem cigaret z drugimi izdelki in izkrivljanj konkurence med različnimi izdelki iz predelanega tobaka, ki so posledica obdavčenja. Zato si Komisija ni prizadevala uveljaviti te možnosti.

Drugi pristop vključuje samo možnost spremembe strukture trošarin za cigarete. Z namenom odpraviti davčno nestabilnost in izkrivljanja konkurence, ki so v sedanjem času posledica koncepta NPCR, ocena učinka preuči odpravo koncepta NPCR kot referenčne vrednosti za najnižje zahteve. Namesto tega bi se lahko najnižje zahteve EU uporabljale bodisi za vse cigarete ali pa bi se uporabljale v skladu s tehtanimi povprečnimi cenami (TPC). Hkrati se ocenjuje učinek zagotavljanja več prožnosti državam članicam glede strukture trošarin na nacionalni ravni.

Na splošno bi ta pristop imel le manjši učinek na trge tobaka in na prihodke držav članic. Pravilo 57 % od vseh cigaret oziroma od TPC v obeh primerih ne bi privedlo do povečanja upravnih stroškov za katero koli zainteresirano stran. Obe možnosti bi poenostavili ureditev v primerjavi s sedanjo situacijo. Vendar bi le uporaba najnižjega zneska 64 EUR od vseh cigaret ustvarila spodnjo mejo obdavčenja za vse cigarete v EU. Prav tako bi zmanjšala davčne in cenovne razlike med državami članicami bolj kot druge možnosti in bi v znatni meri vključila skrb za javno zdravje. Zaradi tega se tej možnosti daje prednost z vidika notranjega trga in z vidika zdravja. Na drugi strani bi uporaba pravila 57 % od vseh cigaret pri številnih državah privedla do obvezne ad valorem trošarine in bi ne bila v skladu s ciljem zagotoviti državam članicam več prožnosti glede razmerja med specifičnimi in ad valorem trošarinami. Zaradi tega je uporaba pravila 57 % od TPC možnost, ki se jo podpira.

Drugi pristop pa vseeno ne bi v zadostni meri upošteval dejavnikov zdravja.

Tretji pristop vključuje spremembo najnižjih stopenj trošarin za cigarete poleg strukture. Ocena učinka je simulirala zvišanja najnižjih stopenj trošarin za cigarete, bodisi 57 % in/ali najnižji znesek EUR 64 za 1 000 cigaret v podmožnostih. Ponovno je zvišanje najnižjega denarnega zneska najboljši instrument za doseganje približevanja davkov in cen cigaret v EU tako v prid notranjega trga kot s ciljem nadzora nad tobakom. Zvišanje pravila 57 % bi zahtevalo posodobitev odstopne klavzule, ki je sedaj določena na 101 EUR. Posodobitev na 122 EUR bi šla v korak z nedavnim razvojem trošarin za cigarete na notranjem trgu in bi imela enak učinek kot v letu 2001, in sicer bi zajela pet držav članic z najvišjo obdavčitvijo.

Na podlagi zgoraj navedenega je Komisija preučila številna možna zvišanja.

Zvišanje na 90 EUR od vseh cigaret in 63 % od TPC bi sprožilo verjetno zmanjšanje povpraševanja za povprečno 10 % v 22 državah članicah. Poleg tega bi omogočilo nadaljnja zvišanja trošarin za cigarete, tudi v tistih državah članicah, ki že imajo visoko raven obdavčenja. Razen v BG in RO ne bi privedlo v državah članicah do previsokih cen glede na lokalno kupno moč.

V celoti se zdi na področju cigaret ta pristop najbolj primeren za zagotavljanje pravilnega delovanja notranjega trga in hkrati visoke ravni varovanja zdravja.

Četrti pristop vključuje spremembo struktur in najnižjih stopenj trošarin za druge proizvode , zlasti drobno rezani tobak, da se prepreči nadomeščanje cigaret z manj obdavčenimi tobačnimi izdelki.

Precejšne razlike v ravneh obdavčenja med državami članicami za drobno rezani tobak povzročajo tihotapljenje in čezmejno nakupovanje med številnimi sosednjimi državami ter imajo za posledico izkrivljanja na notranjem trgu. Poleg tega razlike pri ravni obdavčenja cigaret in drobno rezanega tobaka povzročajo nadomeščanje. Za precejšne razlike v najnižjih stopnjah za te izdelke na ravni Skupnosti ni veliko razlogov, ki jih upravičevali. To velja z vidika poštene konkurence in, upoštevaje škodljivost obeh izdelkov, z zdravstvenega vidika. Zaradi tega je treba najnižje stopnje za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, uskladiti s stopnjo za cigarete.

Za drobno rezani tobak lahko države članice izberejo med upoštevanjem najnižje denarne ali ad valorem stopnje. Ker pa je najnižja denarna zahteva najboljši približevalni dejavnik, bi morala (poleg najnižje ad valorem stopnje) obstajati obvezna najnižja denarna stopnja za vse države članice, kakor to velja za cigarete.

Ob upoštevanju posebnih značilnosti drobno rezanega tobaka, je primerno, da bi se najnižja trošarina za drobno rezani tobak določila kot približno dve tretjini najnižjega obsega trošarine za cigarete. Da bi upoštevali dvotretjinsko razmerje med drobno rezanim tobakom in cigaretami, bi bilo treba kot najnižjo denarno zahtevo določiti 43 EUR za kilogram, kot najnižjo proporcionalno zahtevo pa 38 %.

Uporaba zgoraj navedenega razmerja 2:3 na predlagana zvišanja za cigarete bi zvišala najnižje stopnje za drobno rezani tobak na 60 EUR in 42% v obdobju petih let.

3) PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

- Povzetek predlaganih ukrepov

Komisija predlaga:

- odpravo NPCR kot osnove za najnižje zahteve EU glede trošarin in za merjenje pomembnosti specifične trošarine v okviru celotne davčne obremenitve;

NPCR kot osnova za najnižje stopnje ni v skladu s cilji notranjega trga, saj povzroča razdelitev trgov tobaka v državah članic. Poleg tega bi odprava NPCR znatno poenostavila ureditev, ustvarila enake konkurenčne pogoje za proizvajalce in podkrepila zdravstvene cilje. Namesto tega se predlaga, da se najnižja zahteva v znesku 64 EUR uporabi za vse cigarete, s čimer bi zagotovili večjo preglednost sedanjih razmer in vzpostavili spodnjo mejo obdavčenja” za cigarete, ki se prodajajo v EU, ob sočasnem upoštevanju dejavnikov notranjega trga in skrbi za zdravje pri vseh razredih cigaret. Hkrati se predlaga, da bi bile tehtane povprečne cene referenčna vrednost za druge najnižje zahteve. To bi odpravilo davčno nestabilnost, ki je posledica koncepta NPCR, in bi zagotovilo pošteno in nevtralno konkurenčno okolje za proizvajalce tobaka. „

Iz podobnih razlogov NPCR ne bi smel več biti referenčna vrednost za merjenje pomembnosti specifične trošarine v okviru celotne davčne obremenitve (Člen 16(2) Direktive 95/59/EAS). Namesto tega bi se kot osnova uporabljala TPC.

- postopno zviševanje najnižje zahteve za cigarete v skladu s cilji notranjega trga in zdravstvenimi dejavniki;

Potrebna je večja skladnost, da bi zagotovili pravilno delovanje notranjega trga. Dejansko še vedno obstajajo precejšne razlike med ravnmi obdavčenja v različnih državah članicah. Da bi dosegli ta cilj, je treba zvišati najnižje ravni obdavčenja.

V obdobju 2002-2006 se je poraba cigaret v EU zmanjšala za nekaj več kot 10 %. V istem obdobju so se trošarine za cigarete v povprečju zvišale za pribl. 33 %. Da bi dosegli podobno upadanje porabe v prihodnjih 5 letih, bi bila zaželena nadaljnja zviševanja trošarin. Ob upoštevanju cenovne prožnosti v višini -0,43, kakor predlaga Svetovna banka, je potrebno zvišati cene za 25 %, da bi dosegli 10 % zmanjšanje povpraševanja. Z zdravstvenega vidika bi zvišanje na 90 EUR od vseh cigaret in 63 % od TPC verjetno privedlo do zmanjšanja povpraševanja v 22 državah članicah v povprečju za 10 %, zlasti z zaščito rezultatov politik, ki jih države članice izvajajo na področju obdavčenja. Poleg tega bi omogočilo nadaljnja zviševanja trošarin za cigarete tudi v tistih državah članicah, ki že imajo visoko raven obdavčenja.

Ta zvišanja bi bilo treba postopno uvajati v obdobju 5 let, to je najpozneje do 31. decembra 2013. Da bi upoštevali, da sedanja prehodna obdobja, odobrena v skladu z akti o pristopu, za številne države članice še niso potekla, se za te države članice obdobje za prenos v nacionalno zakonodajo podaljša za 1 ali 2 leti, odvisno od prehodnih obdobij, ki so še preostala.

- da se državam članicam omogoči večja prožnost pri uporabi specifičnih trošarin in obračunavanju najnižjih trošarin od cigaret;

Kakor je navedeno v poročilu Komisije, imajo z vidika notranjega trga, proračunskega, kakor tudi zdravstvenega vidika specifične in najnižje trošarine očitne prednosti in bi lahko zagotovile več prožnosti tistim državam članicam, ki se bolj opirajo na specifične trošarine ali na najnižje trošarine.

Da pa bi se izognili situaciji, ko v eni držav članici obstaja povsem specifično obdavčenje, v sosednji državi članici pa ad valorem obdavčenje, kar bi imelo za posledico čezmejne tokove za visoko cenjene znamke iz prve v drugo državo članico, pri čemer bi tok cenovno najnižjih znamk potekal v nasprotni smeri, je še vedno zaželena določena usklajenost struktur trošarin. Zaradi tega se predlaga, da se razpon razširi s 5 %–55 % na 10 %–75 % celotne davčne obremenitve.

Kar zadeva najnižje trošarine, se državam članicam omogoča večja prožnost tako, da se raven najnižjega obdavčenja ne omejuje več na trošarino, ki se plača na osnovi NPCR, kakor to sedaj velja za druge tobačne izdelke.

- postopno usklajevanje najnižje stopnje za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, s stopnjo za cigarete;

V skladu s strukturo najnižjih stopenj za cigarete se predlaga uvedba obvezne najnižje denarne in ad valorem zahteve za drobno rezani tobak. Da bi upoštevali dvotretjinsko razmerje med drobno rezanim tobakom in cigaretami, bi bilo treba kot najnižjo denarno zahtevo določiti 43 EUR za kilogram, kot najnižjo proporcionalno zahtevo pa 38 %.

Uporaba zgoraj navedenega razmerja 2:3 za predlagana zvišanja za cigarete bi zvišala najnižje stopnje za drobno rezani tobak na 60 EUR in 42 %.

- prilagoditev najnižjih zahtev za tobačne izdelke razen cigaret in drobno rezanega tobaka, namenjenega za zvijanje cigaret, glede na inflacijo;

Potrebna je prilagoditev specifične trošarine za cigare in cigarilose in za tobak za kajenje (razen drobno rezanega tobaka, namenjenega za zvijanje cigaret), da se upošteva inflacija za obdobje 2003 do 2007. Na podlagi podatkov Eurostata o letni stopnji spremembe HICP (harmoniziranega indeksa cen življenjskih potrebščin) med leti 2003 in 2007 se lahko stopnja inflacije oceni na okoli 2 % na leto ali na 8 % za obdobje kot celoto. Na podlagi uporabe tega odstotka pri najnižjih specifičnih zneskih in zaokroženja na najbližjo enoto dobimo 12 EUR za cigare in cigarilose ter 22 EUR za drug tobak za kajenje.

- spremembo obstoječe opredelitve cigaret, cigar in drugega tobaka za kajenje;

- spremembo opredelitve cigaret;

Zvitek tobaka šteje za trošarinske namene kot dve cigareti, če dolžina brez filtra ali ustnika presega 9 cm, ni pa daljši od 18 cm, kot tri cigarete pa, če dolžina brez filtra ali ustnika presega 18 cm, ni pa daljši od 27 cm, in tako dalje. Da bi znižali trošarine na cigarete, se tržijo novi izdelki, ki sestoje iz zvitkov dolžine 18 cm in ločenih filtrskih tulcev. Zvitki se zatem razrežejo na tri kose in vstavijo v filtrske tulce. Zaradi tega so tri cigarete obdavčene kot dve. Da bi ustavili ta trend, je treba zvitek tobaka šteti kot dve cigareti, če dolžina brez filtra ali ustnika presega 9 cm, ni pa daljši od 12 cm, kot tri cigarete pa, če dolžina zvitka presega 12 cm, ni pa daljši od 15 cm, in tako dalje.

- spremembo opredelitve cigar;

Več držav članic in trgovcev je sporočilo, da so se pojavili novi izdelki, ki se tržijo kot cigare – imajo bolj barvo cigare ali cigarilosa kot pa belo barvo cigarete – vendar jih je treba glede funkcije, okusa in izgleda šteti za nadomestke cigaret. Zaradi tega je najbolje, da se ustrezna določba (točka 3 člena 3 Direktive 95/59/ES) povsem izvzame iz sedanje opredelitve cigar. Taka sprememba bi zagotovila enotno obdavčenje teh izdelkov in omejila uporabo nižje najnižje stopnje na tradicionalne cigare in cigarilose.

- spremembo opredelitve tobaka za pipe;

Opredelitev tobaka za kajenje bi bilo treba prilagoditi, da bi bolje razlikovali med tobakom za pipe in drobno rezanim tobakom in preprečili neustrezno obdavčenje. Predlaga se, da se najmanjša širina delcev tobaka za pipe poveča s sedanjih 1 mm na 1,5 mm.

- spremljanje ureditve za obdavčenje tobaka

Člen 4 direktiv 92/79/EGS in 92/80/EGS določa, da Komisija redno pregleduje strukturo in stopnje trošarin. Da bi lahko ta pregled izvajala, pa potrebuje Komisija podatke o količinah in cenah tobačnih izdelkov, sproščenih v porabo v državah članicah. Da bi zagotovili uspešno in učinkovito zbiranje teh podatkov od vseh držav članic, Komisija predlaga nova pravila glede dajanja podatkov o obdavčenju tobaka, kakor tudi opredelitev potrebnih statističnih podatkov.

- Pravna podlaga

Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člen 93 Pogodbe.

- Načelo subsidiarnosti

Predlog spada v področje skupnih pristojnosti Skupnosti in držav članic. Zato velja načelo subsidiarnosti.

Čeprav obstoj sedanjih najnižjih stopenj EU omejuje razlike pri nacionalnih stopnjah trošarin za tobačne izdelke, ne zadošča za preprečevanje vztrajnega obstoja znatnih razlik kljub čedalje večji pozornosti, ki jo države članice namenjajo doseganju zdravstvenih ciljev na tem področju. Te razlike povzročajo precejšne čezmejne nakupe in tihotapljenje, kar izkrivlja konkurenco na trgu tobaka, vodi do izgub proračunskih sredstev za tiste države članice, ki uporabljajo relativno visoko trošarino, in vrhu tega ogroža cilje zdravstvene politike.

Neukrepanje EU bi imelo škodljive posledice, saj interkacija davčne politike med državami članicami ni privedla do zmanjšanja razlik. Zaradi tega lahko sedanje razmere izboljša samo sprememba obstoječih določb, kakor je razloženo zgoraj. Tako spremembo lahko izvede samo sam zakonodajalec Skupnosti, avtor direktiv, ki jih je treba spremeniti.

- Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjega(-ih) razloga(-ov).

Cilji sedanjega pregleda se najbolje dosežejo s spremembo sedanjih direktiv z zgoraj razloženim učinkom.

Predlog vključuje predvsem zvišanje najnižjih stopenj, da bi zagotovili pravilno delovanje notranjega trga brez davčnih meja in zaščitili zdravstvene cilje držav članic. Države članice ohranijo neodvisnost glede tega, da stopnje trošarin nad najnižjimi predpisanimi stopnjami določijo na ravneh, za katere menijo, da so primerne glede na njihove lastne nacionalne okoliščine. Hkrati ta predlog državam članicam omogoča večjo prožnost pri določanju strukture trošarin in obračunu najnižjih trošarin od cigaret.

Predlog je tako omejen na to, kar je potrebno, za doseganje ciljev Pogodbe.

- Izbira instrumentov

Predlagani instrumenti: direktiva. Na tem področju, ki je že zajeto z vrsto direktiv, bi morale države članice še naprej ohraniti pomembno stopnjo prožnosti, kakor je razloženo zgoraj. Drugi načini razen spremembe direktiv bi zato ne bili primerni.

4) PRORAČUNSKE POSLEDICE

Sprejetje predloga bi lahko v teoriji imelo posledice na izračun lastnega vira DDV. Vendar bi bila posledica nepomembna in v vsakem primeru nemerljiva.

2008/0150 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o spremembi direktiv 92/79/EGS, 92/80/EGS in 95/59/ES glede strukture in stopnje trošarine, ki velja za predelani tobak

SVET EVROPSKE UNIJE JE −

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 93 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[7],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[8],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[9],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V skladu s členom 4 Direktive Sveta 92/79/EGS z dne 19. oktobra 1992 o približevanju davkov na cigarete[10] in členom 4 Direktive Sveta 92/80/EEC z dne 19. oktobra 1992 o približevanju davkov na predelani tobak razen cigaret [11] je bil opravljen poglobljen pregled stopenj in strukture trošarine za tobačne izdelke. Ta pregled je vključeval določbe Direktive Sveta 95/59/ES z dne 27. novembra 1995 o davkih, razen prometnih davkov, ki vplivajo na porabo tobačnih izdelkov[12].

(2) Da bi zagotovili pravilno delovanje notranjega trga in hkrati visoko raven varovanja zdravja, kakor zahteva člen 152 Pogodbe ES, ob upoštevanju, da je Skupnost pogodbenica Okvirne konvencije SZO o nadzoru nad tobakom (FCTC), bi bilo treba na tem področju uvesti različne spremembe. Te spremembe bi morale upoštevati obstoječe stanje za vsakega od različnih tobačnih izdelkov.

(3) Glede cigaret bi bilo treba ureditev poenostaviti tako, da bi ustvarili nevtralne konkurenčne pogoje za proizvajalce, zmanjšali razdelitev trgov tobaka in podkrepili zdravstvene cilje. V ta namen je treba nadomestiti koncept najbolje prodajanega cenovnega razreda; s ceno povezana najnižja zahteva bi se morala nanašati na tehtano povprečno maloprodajno ceno, medtem ko bi se moral najnižji denarni znesek uporabljati za vse cigarete. Iz podobnih razlogov bi morala tehtana povprečna maloprodajna cena prav tako služiti kot osnova za merjenje pomena specifične trošarine znotraj celotne davčne obremenitve.

(4) Države članice bi morale dobiti učinkovitejša sredstva za obračunavanje specifične ali najnižje trošarine za cigarete, da bi na ta način zagotovili najnižji denarni znesek obdavčitve.

(5) Kar zadeva drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, bi bilo treba najnižje zahteve Skupnosti izraziti na tak način, da bi dobili učinke, podobne učinkom na področju cigaret. V ta namen bi bilo treba določiti, da morajo biti nacionalne ravni obdavčenja v skladu z najnižjo vrednostjo, izraženo v odstotku maloprodajne cene in najnižjo vrednostjo, izraženo v fiksnem znesku.

(6) Analizirane so bile spremembe cen in stopnje trošarin, zlasti za cigarete, zdaleč najbolj pomemben razred tobačnih izdelkov, kakor tudi za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret. Analiza kaže, da so med državami članicami še vedno znatne razlike, ki lahko motijo delovanje notranjega trga. Večja skladnost davčnih stopenj, ki se uporabljajo v državah članicah, bi pripomogla k zmanjševanju goljufij in tihotapstva v Skupnosti.

(7) Večja skladnost bi prav tako pripomogla k zagotavljanju visoke ravni varovanja človekovega zdravja. Stopnja obdavčenja je glavni dejavnik v ceni tobačnih izdelkov, ki obratno vpliva na kadilske navade potrošnikov. Goljufije in tihotapstvo spodkopavajo na podlagi davkov oblikovane višine cen cigaret in drobno rezanega tobaka, namenjenega za zvijanje cigaret, in tako ogrožajo doseganje ciljev nadzora nad tobakom.

(8) Da bi dosegli večjo skladnost in zmanjšali porabo, bi bilo treba zvišati najnižje stopnje obdavčenja Skupnosti za cigarete in drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret.

(9) Pred tem zvišanjem je treba približati najnižje stopnje za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, najnižjim stopnjam, ki se uporabljajo za cigarete, da bi bolje upoštevali stopnjo konkurence, ki obstaja med obema izdelkoma, ki se odraža v vzorcu porabe potrošnikov, kakor tudi njihovo enako škodljivost.

(10) Zaradi enotnega in pravičnega obdavčenja je treba opredelitev cigaret, cigar in cigarilosov ter drugega tobaka za kajenje prilagoditi tako, da se zvitki tobaka, ki lahko glede na svojo dolžino štejejo kot dve cigareti ali več cigaret, za trošarinske namene obravnavajo kot dve cigareti ali več cigaret; vrsta cigare, ki je v številnih pogledih podobna cigareti, za trošarinske namene obravnava kot cigareta; in da se tobak za kajenje, ki je v številnih pogledih podoben drobno rezanemu tobaku, namenjenemu za zvijanje cigaret, za trošarinske namene obravnava kot drobno rezani tobak.

(11) Da bi se izognili padcu vrednosti najnižjih stopenj dajatev v Skupnosti za cigare, cigarilose in tobak za kajenje, razen za drobno rezani tobak, namenjen za zvijanje cigaret, je treba zvišati najnižje stopnje, izražene kot določen znesek.

(12) Direktive 92/79/EGS, 92/80/EGS in 95/59/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti −

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Direktiva 92/79/EGS se spremeni:

(1) Člen 2 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 2

1. Države članice zagotovijo, da trošarina (specifična trošarina skupaj z ad valorem trošarino) za cigarete znaša vsaj 57 % tehtane povprečne maloprodajne cene prodanih cigaret. Ta trošarina ne sme biti nižja od 64 EUR za 1 000 cigaret ne glede na tehtano povprečno maloprodajno ceno.

Vendar državam članicam, ki obračunavajo trošarino v višini najmanj 101 EUR za 1 000 cigaret na podlagi tehtane povprečne maloprodajne cene ni treba upoštevati zahteve glede 57 % iz prvega pododstavka.

2. Od 1. januarja 2014 države članice zagotovijo, da trošarina (specifična trošarina in ad valorem trošarina) za cigarete znaša vsaj 63 % tehtane povprečne maloprodajne cene prodanih cigaret. Trošarina ne sme biti nižja od 90 EUR za 1 000 cigaret ne glede na tehtano povprečno maloprodajno ceno.

Vendar državam članicam, ki obračunavajo trošarino v višini najmanj EUR 122 za 1 000 cigaret na podlagi tehtane povprečne maloprodajne cene, ni treba upoštevati zahteve glede 63 % iz prvega pododstavka.

3. Tehtana povprečna maloprodajna cena se določi s 1. januarjem vsakega leta glede na leto n-1 na podlagi skupnih količin, sproščenih za porabo, in cen, ki vključujejo vse davke.

4. Z odstopanjem od odstavka 2 se uporabljata drugi in tretji pododstavek tega odstavka.

Poljski, Madžarski in Slovaški se dovoli, da sprejmejo določbe, ki so potrebne za uskladitev z odstavkom 2, najpozneje do 31. decembra 2014; navedene določbe uporabljajo od 1. januarja 2015.

Romuniji, Bolgariji, Litvi, Estoniji in Latviji se dovoli, da sprejmejo določbe, ki so potrebne za uskladitev z odstavkom 2, najpozneje do 31. decembra 2015; navedene določbe uporabljajo od 1. januarja 2006.

5. Države članice postopno zvišujejo trošarine, da bi dosegle zahteve iz odstavka 2 na datume iz odstavka 2 oziroma 4.

6. Komisija enkrat na leto objavi vrednost eura v nacionalnih valutah, ki se uporablja za zneske najnižje skupne trošarine.

Uporabijo se menjalni tečaji, ki so doseženi prvi delovni dan v oktobru in so objavljeni v Uradnem listu Evropske unije , in veljajo od 1. januarja naslednjega koledarskega leta.“

(2) Člen 2a se nadomesti z naslednjim:

„Člen 2a

1. Kadar se v državi članici spremeni tehtana povprečna maloprodajna cena cigaret, ki povzroči , da se trošarina zniža pod ravni, določene v odstavku 1 oziroma 2 člena 2, tej državi članici najpozneje do 1. januarja drugega leta po letu, v katerem je prišlo do spremembe, ni treba prilagoditi te trošarine.

2. Kadar država članica zviša stopnjo davka na dodano vrednost za cigarete, lahko trošarino zniža za znesek, izražen v odstotku tehtane povprečne maloprodajne cene, ki je enak zvišanju stopnje davka na dodano vrednost, prav tako izraženem v odstotku tehtane povprečne maloprodajne cene, tudi če taka prilagoditev povzroči znižanje trošarine pod ravni, izražene v odstotku tehtane povprečne maloprodajne cene, določene v odstavku 1 oziroma 2 člena 2.

Vendar država članica to dajatev ponovno zviša tako, da najpozneje 1. januarja drugega leta po letu, v katerem je prišlo do znižanja, doseže vsaj take ravni.“

(3) Člen 4 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 4

1. Vsaka štiri leta Komisija predloži Svetu poročilo in, kadar je to ustrezno, predloge v z zvezi s tukaj predpisanimi stopnjami trošarine in strukturo trošarine, kakor je opredeljeno s členom 16 Direktive Sveta 95/59/ES*.Poročilo Komisije upošteva pravilno delovanje notranjega trga, dejansko vrednost stopenj trošarine in širše cilje Pogodbe.

2. Države članice sporočijo Komisiji katere koli razpoložljive podatke, ki so pomembni za poročilo iz odstavka 1.

3. Komisija v skladu s postopkom iz člena 24(2) Direktive Sveta 92/12/EGS** določi seznam statističnih podatkov, ki jih potrebuje za poročilo.

* UL L 291, 6.12.1995, str.40.

** UL L 76, 23.3.1992, str. 1. “

Člen 2

Direktiva 92/80/EGS se spremeni:

(1) V členu 3(1) se dodajo naslednji osmi do enajsti pododstavek:

„Od 1. januarja 2010 uporabljajo države članice trošarino za drobno rezani tobak za kajenje, namenjen za zvijanje cigaret, v višini najmanj 38 % maloprodajne cene, ki vključuje vse davke, in najmanj 43 EUR za kilogram.

Od 1. januarja 2014 uporabljajo države članice trošarino za drobno rezani tobak za kajenje, namenjen za zvijanje cigaret, v višini najmanj 42 % maloprodajne cene, ki vključuje vse davke, in najmanj 60 EUR za kilogram.

Države članice postopno zvišujejo trošarine, da bi 1. januarja 2014 dosegle nove najnižje zahteve iz devetega pododstavka.

Od 1. januarja 2010 je trošarina, izražena v odstotku, v znesku za kilogram ali za določeno število kosov, vsaj enaka naslednjemu:

(a) pri cigarah in cigarilosih: 5 % maloprodajne cene, ki vključuje vse davke, ali 12 EUR za 1 000 kosov ali za kilogram;

(b) pri tobaku za kajenje razen drobno rezanem tobaku za kajenje, namenjenem za zvijanje cigaret: 20 % maloprodajne cene, ki vključuje vse davke, ali 22 EUR za kilogram.“

(2) Člen 4 se nadomesti z naslednjim:

Člen 4

1. Vsaka štiri leta Komisija predloži Svetu poročilo in, kadar je to ustrezno, predloge v zvezi s tukaj predpisanimi stopnjami trošarine.

Poročilo Komisije upošteva pravilno delovanje notranjega trga, dejansko vrednost stopenj trošarine in širše cilje Pogodbe.

2. Države članice sporočijo Komisiji katere koli razpoložljive podatke, ki so pomembni za poročilo.

3. Komisija v skladu s postopkom iz člena 24(2) Direktive Sveta 92/12/EGS* določi seznam statističnih podatkov, ki jih potrebuje za poročilo.

* UL L 76, 23. 3. 1992, str. 1.“

(3) Člen 5(1) se nadomesti z naslednjim:

„1. Komisija enkrat na leto objavi vrednost eura v nacionalnih valutah, ki se uporablja za zneske trošarine.

Uporabijo se menjalni tečaji, ki so doseženi prvi delovni dan v oktobru in so objavljeni v Uradnem listu Evropske unije , in veljajo od 1. januarja naslednjega leta.“

Člen 3

Direktiva 95/59/ES se spremeni:

(1) Člen 3 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 3

Če se lahko kadijo in so, glede na njihove lastnosti in običajna pričakovanja potrošnika, namenjene za kajenje takšne kot so, se za cigare in cigarilose štejejo:

(a) zvitki tobaka z zunanjim ovojem iz naravnega tobaka;

(b) zvitki tobaka z zdrobljeno mešanico polnila in zunanjim ovojem običajne barve cigare, iz rekonstituiranega tobaka, ki v celoti ovija izdelek, vključno filter, kadar je ustrezno, vendar ne ovija ustnika pri cigarah z ustnikom, katerih teža enote, ki ne vključuje filtra ali ustnika, ni manjša od 2,3 grama, obseg cigare pa na najmanj eni tretjini dolžine ni manjši od 34 mm.“

(2) Člen 4(2) se nadomesti z naslednjim:

„2. Zvitek tobaka iz odstavka 1 se za trošarinske namene šteje kot dve cigareti, če dolžina brez filtra ali ustnika presega 9 cm, ni pa daljši od 12 cm, kot tri cigarete pa, če dolžina brez filtra ali ustnika presega 12 cm, ni pa daljši od 15 cm, in tako dalje.“

(3) Člen 6 se spremeni:

(a) v prvem odstavku se izraz „1 milimeter“ nadomesti z izrazom „1,5 milimetra“;

(b) v drugem odstavku se izraz „1 milimeter“ nadomesti z izrazom „1,5 milimetra“;

(4) Člen 7(1) se nadomesti z naslednjim:

„1. Izdelki, ki deloma vsebujejo snovi, ki niso tobak, sicer pa izpolnjujejo merila iz člena 3, se štejejo za cigare in cigarilose.“

(5) Člen 16 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 16

1. Specifična trošarina ne sme biti nižja od 10 % in višja od 75 % zneska celotne davčne obremenitve, ki vključuje agregacijo naslednjega:

(a) specifične trošarine;

(b) proporcionalne trošarine in davka na dodano vrednost, obračunanih od tehtane povprečne maloprodajne cene.

Povprečna tehtana maloprodajna cena se določi s 1. januarjem vsakega leta glede na leto n-1 na podlagi skupnih količin, sproščenih za porabo, in cen, ki vključujejo vse davke.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 pri spremembi tehtane povprečne maloprodajne cene cigaret v državi članici, ki povzroči, da se specifična trošarina, izražena v odstotku od skupne davčne obremenitve, zniža pod 10 % ali zviša nad 75 % skupne davčne obremenitve, tej državi ni treba prilagoditi zneska specifične trošarine do najpozneje 1. januarja drugega leta po letu, v katerem je prišlo do spremembe.

3. Ne glede na člen 8(1) lahko vsaka država članica iz osnove za izračun proporcialne trošarine za cigarete izloči carino.

4. Države članice lahko obračunavajo najnižjo trošarino za cigarete.“

(6) Člen 17 se črta.

Člen 4

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decembra 2009. O besedilu navedenih določb in primerjalni tabeli med navedenimi določbami in to direktivo takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih določbah sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih določb nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 5

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 6

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 316, 31.10.1992, str. 8, nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/10/ES (UL L 046, 16.2.2002, str. 26)

[2] UL L 316, 31.10.1992, str. 10, nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/10/ES (UL L 046, 16.2.2002, str. 26)

[3] UL L 291, 6.12.1995, str. 40, nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/10/ES (UL L 046, 16.2.2002, str. 26)

[4] COM(95) 285 konč., 13.9.1995.

[5] COM(98) 320 konč., 15.5.1998

[6] COM(2001) 133 konč., 14.3.2001

[7] UL C , , str. .

[8] UL C , , str. .

[9] UL C , , str. .

[10] UL L 316, 31.10.1992, str. 8; Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/117/ES (UL L 333, 20.12.2003, str. 49).

[11] UL L 316, 31.10.1992, str. 10; Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/117/ES

[12] UL L 291, 6.12.1995, str. 40 Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/10/ES (UL L 46, 16.2.2002, str. 26).