SL Uradni list Evropske unije C 383/49

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o financiranju za razvoj – stališču civilne družbe

(mnenje na lastno pobudo)

(2015/C 383/08)

Poročevalec: Ivan VOLEŠ

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 18. februarja 2015 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Financiranje za razvoj – stališče civilne družbe.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 11. junija 2015.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 509. plenarnem zasedanju 1. in 2. julija 2015 (seja z dne 2. julija) s 142 glasovi za, brez glasov proti in 3 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO poziva k svetovni razsežnosti nove razvojne agende, ki naj bi bila usmerjena v izboljšanje kakovosti življenja ljudi. Temeljiti mora na spoštovanju človekovih pravic, preprečevanju in mirnem reševanju konfliktov, dobrem upravljanju, zmanjševanju družbenih razlik, krepitvi vloge žensk in udeležbi vseh, ki se čutijo odgovorne za razvoj sveta in njegovo ohranitev za prihodnje generacije.

1.2 Hkrati podpira sprejem predlaganih ciljev trajnostnega razvoja in poziva k pridobivanju vseh razpoložljivih finančnih sredstev ter njihovi pregledni in učinkoviti porabi za uravnotežen preplet gospodarske, socialne in okoljske razsežnosti trajnostnega razvoja. Treba se je boriti proti razmetavanju s sredstvi v vojnah, njihovim nezakonitim transferjem in ponikanju v sivo ekonomijo.

1.3 EESO poziva, da se podpora socialnemu dialogu vključi med razvojne prednostne naloge, saj gre za pomemben instrument za uravnoteženo upoštevanje interesov socialnih partnerjev, ki omogoča ohranitev socialnega miru, kar je nujno za uspešno izvajanje ciljev trajnostnega razvoja (SDG).

1.4 Uradna razvojna pomoč (URP) mora biti namenjena predvsem najmanj razvitim državam in državam na udaru. EU bi morala potrditi svojo zavezo zagotavljanja skupne uradne razvojne pomoči v višini 0,7 % BND in 0,15–0,20 % BND za najmanj razvite države. Ta zaveza mora biti povezana z zahtevo za pravilno in učinkovito uporabo sredstev razvojne pomoči v skladu z načeli, dogovorjenimi v Monterreyu, Dohi in Busanu.

1.5 Uradna razvojna pomoč se ne bi smela presojati samo glede na finančni obseg, temveč bi bilo treba ovrednotiti njeno kakovost in prispevek k trajnostnemu razvoju. Zato je treba razviti nove kazalnike ocenjevanja njene učinkovitosti.

1.6 Za večjo učinkovitost proračunske podpore držav v razvoju EESO priporoča uporabo izkušenj z izvajanjem kohezijske politike EU in njenih instrumentov, kot so strukturni in kohezijski skladi, da se razvojna sredstva ciljno usmerijo v uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja.

1.7 Za boljšo uporabo domačih virov, tako javnih kot zasebnih, katerih pomen se bo še povečeval, je treba izvesti korenite davčne reforme, vpeljati dobro davčno upravljanje in vključiti neformalni sektor v formalno gospodarstvo, preprečevati korupcijo ter se odločno boriti proti njej. K temu bi pripomogla sklenitev mednarodnega sporazuma o boju proti davčnim utajam, davčnim oazam in nezakonitim finančnim tokovom ter izboljšanje sodelovanja z OECD in strokovno skupino OZN za mednarodno sodelovanje v davčnih zadevah.

1.8 EESO podpira vključitev zasebnega sektorja v izvajanje projektov, ki vsaj delno niso ekonomsko izvedljivi, prek javno-zasebnih partnerstev in s kombiniranim financiranjem projektov javno-zasebnega partnerstva. Pogoj za njihovo uspešno izvedbo je vnaprejšnje vrednotenje njihove trajnosti, spoštovanje načel preglednosti, s poročanjem vred, deljene odgovornosti in izvršljivosti zavez.

1.9 EESO priznava potencialni prispevek neposrednih tujih naložb k razvoju, če so te usmerjene v uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja. Dobičke od neposrednih tujih naložb bi bilo treba ponovno vložiti predvsem v državah v razvoju, kjer so bili ustvarjeni. Države prejemnice bi morale imeti jasno naložbeno strategijo. Nove države vlagateljice, kot so Kitajska, Brazilija, Indija in druge, bi morale pri naložbah v državah v razvoju spoštovati načela trajnostnega razvoja.

1.10 EESO podpira inovativne in dopolnilne vire financiranja za razvoj, kot so množično financiranje, dejavnosti mednarodnih dobrodelnih skladov in nakazila prihrankov izseljencev v matične države. Odobrava nekatere predloge novih virov financiranja, ki jih je dala vodilna skupina za inovativno financiranje razvoja in ki bi lahko postali pomemben vir pod pogojem, da se bodo uporabljali po vsem svetu in ne bodo preveč obremenjevali posameznega sektorja.

1.11 Civilna družba, vključno s socialnimi partnerji in nevladnimi organizacijami, mora biti veliko bolj učinkovito in strukturirano vključena v pripravo razvojnih programov, spremljanje njihovega izpolnjevanja in vrednotenje njihovih rezultatov in učinkov. Zato je treba tako v razvitih državah kot državah v razvoju sistematično oblikovati in izboljševati sistem nadzora postopkov razvojne pomoči in vanj vključiti ustrezne organizacije civilne družbe. V zvezi s tem EESO ponuja svoje obsežne izkušnje pri sodelovanju s partnerji iz držav AKP, Latinske Amerike, Azije, vzhodnega partnerstva, držav evro-sredozemskega partnerstva in drugih.

1.12 Da bi lahko civilna družba opravljala to nalogo, jo je treba podpreti s programi krepitve zmogljivosti institucij civilne družbe v partnerskih državah.

2. Temeljna stališča EESO do razvojne agende po letu 2015

2.1 Leto 2015 je ključno za oblikovanje novega globalnega pristopa k razvoju. Glavno poslanstvo razvojnih ciljev tisočletja – zmanjšanje revščine – je bilo doseženo samo delno. Novi cilji trajnostnega razvoja (SDG) (1) naj bi prinesli korenite spremembe, h katerim EESO poziva že dalj časa. Odbor je zadovoljen, da je bila vanje vključena vrsta njegovih priporočil.

2.2 V svojih nedavnih mnenjih je EESO pozval, da bi novi razvojni cilji postali del svetovnega trajnostnega razvoja (2), poudaril nenadomestljivo vlogo civilne družbe v razvojni politiki (3), opozoril na nujnost vključitve socialne zaščite v razvojno politiko EU (4) in predstavil vrsto predlogov za vključitev zasebnega sektorja v razvoj po letu 2015 (5), za vključitev ciljev trajnostnega razvoja in vloge civilne družbe v naložbene sporazume EU (6), za prispevek trgovine k rasti in razvoju (7) ter o ciljih evro-sredozemske regije za obdobje po letu 2015 (8). Strokovna skupina REX in opazovalna skupina EESO za trajnostni razvoj sta na izredni skupni seji 20. oktobra 2014 je sprejeli priporočila k agendi za trajnostni razvoj v obdobju po letu 2015, ki veljajo za prihodnja pogajanja o ciljih trajnostnega razvoja in njihovem financiranju.

2.3 Socialni dialog kot sredstvo za urejanje odnosov med delodajalci in delojemalci mora postati pomembna sestavina razvojne agende za obdobje po letu 2015, saj zaradi ustreznega upoštevanja njihovih interesov v kolektivnih pogodbah omogoča ohranitev socialnega miru, ki je nujen za uspešen nenehen družbeni razvoj.

2.4 EESO vztraja, da je potrebna skladnost med cilji proste trgovine in cilji trajnostnega razvoja v pogajanjih v okviru STO ter v trenutnih pogajanjih EU o storitvah, okoljskih dobrinah in izvajanju obstoječih sporazumov STO.

2.5 Vsi trgovinski in naložbeni sporazumi bi morali izpolnjevati merila trajnostnega razvoja, vključno z njihovim vplivom na zaposlovanje, ranljive skupine ljudi in enakost med spoloma. Državam v razvoju ne bi smeli onemogočati obvladovanja kriz, urejanja kapitalskih tokov, uveljavljanja poštene obdavčitve in zagotavljanja osnovnih javnih storitev. EU bi morala izvesti celovite presoje vpliva na trajnostni razvoj, zlasti pri sporazumih o gospodarskem partnerstvu, ter se pri tem osredotočiti predvsem na pravice do razvoja in konkretne pravice do hrane, zdravja in poštenega plačila, tudi ob upoštevanju vpliva na ranljive skupine ljudi.

2.6 Svetovni dogovor o trajnostnem razvoju mora upoštevati temeljne človekove pravice in se osredotočiti na preprečevanje konfliktov in izgradnjo miru, odpravo družbenih neenakosti, dobro upravljanje javnih zadev, podporo demokratične lokalne samouprave, krepitev vloge žensk in vključitev zasebnega sektorja v razvoj. V ta namen bi morale države članice OZN sprejeti, spodbujati in ratificirati mednarodnopravne akte, konvencije, sporazume in uredbe (9). EESO meni, da je sporočilo Evropske komisije Svetovno partnerstvo za odpravo revščine in trajnostni razvoj po letu 2015 (10) dobro izhodišče za prihodnja pogajanja, in poziva EU, naj v njih prevzame vodilno vlogo.

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO poudarja potrebo po celovitem pristopu k trajnostnemu razvoju. Za svoj razvoj je prednostno odgovorna vsaka država sama, mednarodna skupnost pa je odgovorna za ustvarjanje ugodnega mednarodnega okolja za trajnostni razvoj vseh držav, vključno s skrbjo za svetovne javne dobrine, ohranjanje naravnih virov, stabilne finančne trge, odprto mednarodno trgovino, vodene migracije in ciljno usmerjeno podporo tehnološkega razvoja, usmerjenega v trajnostni razvoj.

3.2 Za uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja je treba pridobiti vsa razpoložljiva finančna sredstva. Po ocenah UNCTAD (11) letne potrebe po naložbah v državah v razvoju za izpolnjevanje ključnih ciljev trajnostnega razvoja v obdobju od leta 2015 do 2030 znašajo 3,9 bilijona ameriških dolarjev, pri čemer približno 2,5 bilijona ni pokritih.

3.3 EESO se strinja, da je na svetu dovolj uporabnih virov financiranja. Poleg uradnih virov (12) obstajajo skriti viri, kot je financiranje vojnih dejavnosti in konfliktov po svetu. Razpoložljivost virov prav tako omejujejo zlasti davčne utaje, siva ekonomija in nezakoniti finančni transferji, proti katerim se je treba sistematično boriti.

3.4 Iskanja in pridobivanja sredstev ni mogoče ločiti od zahtev za njihovo ustrezno porabo. Še naprej se je treba ravnati po načelih uspešnosti in učinkovitosti razvojne pomoči, dogovorjenih v Monterreyu, Dohi in Busanu, ter se odločno postaviti po robu negospodarni in nenamenski rabi vseh vrst finančnih in nefinančnih virov za razvoj.

3.5 Razvojne pomoči ne bi smeli vrednotiti samo glede na njen znesek, temveč bi bilo treba ocenjevati njeno kakovost in prispevek k doseganju ciljev trajnostnega razvoja in izboljšanju kakovosti življenja ljudi. Za to je treba razviti nove kazalnike, ki bi obsegali vrednostna merila, in okrepiti statistične urade v državah v razvoju, tudi s prenosom strokovnega znanja in medsebojno izmenjavo informacij.

3.6 K uskladitvi interesov zasebnega sektorja z javnimi cilji bi pripomoglo širše sodelovanje organizacij celotnega razpona civilne družbe pri oblikovanju nacionalnih razvojnih ciljev in načrtov. V skupnem interesu obeh sektorjev je spodbujanje načel preglednosti, dostopnosti javnih razpisov, učinkovitosti in namenskosti vloženih sredstev ter odgovornosti javnih akterjev za izvajanje sprejete razvojne strategije.

3.7 Zasebni sektor za izpolnjevanje svoje vloge pri razvoju potrebuje ugodno poslovno okolje, ki ob upoštevanju splošno priznanih demokratičnih načel pravne države spodbuja ustanavljanje in rast podjetij, zmanjšuje birokracijo, povečuje preglednost, omejuje korupcijo in spodbuja naložbe. Potrebno je, da zasebni sektor ravna v skladu z mednarodno priznanimi načeli družbene odgovornosti podjetij, spoštuje temeljne ekonomske in socialne pravice in zahteve trajnostnega razvoja ter ustvarja nova delovna mesta v skladu z agendo MOD za dostojno delo.

3.8 EESO poziva k večji usklajenosti in povezanosti vseh politik EU, ki se nanašajo na trajnostni razvoj (13), da se prepreči podvajanje, prekrivanje, razdrobljenost in včasih celo navzkrižje pristopov ter da se poglobi sistematično usklajevanje bilateralne razvojne pomoči držav članic za uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja.

4. Posebne ugotovitve

4.1 Uradna razvojna pomoč (URP)

4.1.1 Čeprav uradna razvojna pomoč ne more pokriti vseh potreb po razvojni pomoči, bo še naprej nujna za prebivalce najmanj razvitih držav in držav v oboroženih spopadih, držav, ki jim grozijo naravne nesreče, epidemije, prebivalce osamljenih otokov in držav brez dostopa do morja.

4.1.2 Sredstva uradne razvojne pomoči bi bilo treba prednostno uporabiti za izkoreninjenje revščine v revnih in ranljivih državah. EESO opozarja, da se je revščina povečala tudi v državah s srednjimi dohodki zaradi neenakopravne porazdelitve bogastva. Učinek vzvoda uradne razvojne pomoči je treba uporabiti za pritegnitev vseh virov pomoči, tudi zasebnih naložb za odpravo revščine.

4.1.3 Komisijo in Svet poziva, naj sprejmeta skupno evropsko stališče o uradni razvojni pomoči za pogajanja na konferenci v Adis Abebi. EU bi morala potrditi zavezanost, da bo zagotavljala skupno uradno razvojno pomoč v višini 0,7 % BND in 0,15–0,20 % BND za najmanj razvite države. EESO opozarja, da ukrepi proti podnebnim spremembam, o katerih bodo tekla pogajanja na konferenci decembra 2015 v Parizu, zahtevajo dodatne vire.

4.1.4 Sami podatki o višini uradne razvojne pomoči ne kažejo kakovosti in rezultatov pomoči in njenega dejanskega vpliva na razvoj države prejemnice. EESO podpira predlog Odbora za razvojno pomoč (DAC) pri OECD, da bi se poleg uradne razvojne pomoči spremljala tudi pomoč in podpora trajnostnemu razvoju zunaj okvira uradne razvojne pomoči (14). Nefinančna podpora ima pogosto večje razvojne koristi za dano državo kot finančna pomoč (npr. izobraževanje, izmenjava izkušenj, prenos tehnologije in znanja, znanstveno in tehnično sodelovanje).

4.1.5 Proračunska podpora držav v razvoju bi morala vedno imeti konkretna proračunska sredstva in vzpostavljeno skupno odgovornost med donatorico in prejemnico za dejansko porabo te oblike pomoči za uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja ob upoštevanju mednarodno sprejetih pravil finančnega poslovodenja in nadzora, skupaj z doslednim pogojevanjem ter ukrepi za preprečevanje korupcije in boj proti njej. Financiranje EU bi moralo biti verodostojno zaščiteno pred korupcijo. Odbor priporoča, da se uporabijo izkušnje pri izvajanju evropske kohezijske politike tudi v državah v razvoju, s čimer bi izboljšali ciljno usmerjenost razvojnih sredstev v cilje trajnostnega razvoja in omogočili bolj dosleden nadzor nad njihovo porabo ter vrednotenje doseženih rezultatov.

4.2 Domači viri

4.2.1 EESO je prepričan, da bo pomen tako javnih in zasebnih domačih virov za razvoj v prihodnjem obdobju občutno narasel.

4.2.2 Za povečanje obsega in učinkovitosti uporabe domačih virov se je treba vztrajno bojevati proti nezakonitim finančnim tokovom, pranju denarja iz nezakonitih dejavnosti, vključno z delom na črno, tihotapljenju migrantov in izvozu nepredelanih odpadkov, izboljšati pobiranje davkov, se boriti proti korupciji in kriminalnim dejavnostim ter obsežni neformalni sektor vključiti v formalno gospodarstvo. Državam v razvoju je treba pomagati pri izvedbi temeljne davčne reforme ter izboljšanju dobrega upravljanja na davčnem področju. EESO poziva, da bi si EU dejavneje prizadevala za sklenitev mednarodnih sporazumov o boju proti davčnim utajam, davčnim oazam in nezakonitim finančnim tokovom ter izboljšanje sodelovanja s centrom za davčno politiko in upravo OECD ter strokovno skupino OZN za mednarodno sodelovanje v davčnih zadevah.

4.2.3 Domače zasebne naložbe, bodisi neposredne bodisi portfeljske naložbe, so danes nekajkrat večje kot tuje naložbe. Poudarek je treba nameniti razvojnim ciljem, na primer z ustreznimi spodbudami ali prek ustrezno pripravljenih in kritih projektov javno-zasebnih partnerstev, da bi postale pomembno sredstvo za doseganje ciljev trajnostnega razvoja.

4.2.4 Neizkoriščen potencial domačih virov se kaže zlasti v državah v razvoju z bogatimi naravnimi viri, kjer kljub sorazmerno visokim državnim prihodkom večina prebivalstva živi v revščini in je razvoj lastnega gospodarstva, infrastrukture ter storitev socialnega skrbstva zanemarjen. Civilna družba upravičeno kritizira metode nekaterih tujih vlagateljev v ekstraktivni industriji v državah v razvoju ter zahteva spoštovanje temeljnih standardov varstva okolja, socialne zaščite delavcev, preglednosti plačevanja davkov in prenosa dobičkov v tujino ter poročanje v skladu s smernicami OECD za večnacionalna podjetja (15). EESO se zdijo dobrodošle dejavnosti za popravo položaja, kot je pobuda za preglednost v ekstraktivni industriji (16).

4.3 Kombiniranje in javno-zasebna partnerstva

4.3.1 EESO je prepričan, da je treba tam, kjer vlade nimajo dovolj možnosti za uresničevanje nujnih naložb iz javnih virov in kjer naložbe zlasti v infrastrukturo pa tudi v javne storitve niso ekonomsko izvedljive, poseči po partnerstvu javnega in zasebnega sektorja ter financirati projekte javno-zasebnih partnerstev s kombiniranjem v skladu s priporočili OECD (17).

4.3.2 Projekti javno-zasebnih partnerstev morajo biti pripravljeni v skladu z razvojno strategijo države na podlagi študij izvedljivosti, upoštevati morajo predhodne dejavnike trajnosti ter spoštovati načela preglednosti, deljene odgovornosti in izvršljivosti zavez. Socialni partnerji in drugi predstavniki civilne družbe bi morali biti vključeni v oceno prispevka teh projektov k trajnostnemu razvoju in spremljati izpolnjevanje veljavnih konvencij MOD.

4.3.3 Kombiniranje bi se moralo uporabljati tudi v socialnem podjetništvu in trajnostnih projektih za vključevanje ranljivih skupin prebivalstva v gospodarsko okolje.

4.4 Tuje naložbe

4.4.1 Leta 2013 je priliv neposrednih tujih naložb v države v razvoju dosegel 778 milijard ameriških dolarjev, vendar je njihov prispevek k trajnostnemu razvoju marsikje neskladen. Samo 2 % skupnih tujih neposrednih naložb v države v razvoju gre v najmanj razvite države. V podsaharski Afriki so neposredne tuje naložbe prednostno usmerjene v ekstraktivno industrijo, brez večjega prispevka k preostalemu gospodarstvu. Nove države vlagateljice, kot so Kitajska, Brazilija, Indija in druge, bi morale pri naložbah v državah v razvoju spoštovati načela trajnostnega razvoja.

4.4.2 V skladu s študijo nevladne organizacije EURODAD o financah držav v razvoju v letu 2014 odteka iz teh držav dvakrat več finančnih sredstev v primerjavi s tistimi, ki vanje pridejo iz tujine, vključno z uradno razvojno pomočjo, neposrednimi tujimi naložbami, dobrodelnimi sredstvi, prenosi dobička, prihranki in drugimi viri (18). Zato si je treba prizadevati, da bi bila ta sredstva v čim večji meri ponovno vložena v korist trajnostnega razvoja v državah prejemnicah.

4.4.3 Nacionalne razvojne strategije bi morale vključevati tudi pospeševanje naložb. Za pridobivanje neposrednih tujih naložb in njihovo usmerjanje v cilje trajnostnega razvoja je treba ustvariti ugodne pogoje, kot so mir, stabilnost in dobro upravljanje. Države v razvoju bi morale cilje trajnostnega razvoja vključevati tudi v sporazume o naložbah, ki jih sklepajo, in ponujati ustrezna jamstva za te naložbe. EESO priporoča, da naj agencije in finančne ustanove za pospeševanje naložb v državah izvora ter agencije za pospeševanje naložb v državah prejemnicah vzpostavijo neposredno tehnično sodelovanje v povezavi z nacionalno strategijo trajnostnega razvoja.

4.4.4 Treba je pospeševati naložbe z družbenim in okoljskim učinkom, ki kratkoročno jamčijo nekaj donosa, vendar obetajo možnost dolgoročne donosnosti zaradi družbenih učinkov, kot sta krepitev zmogljivosti ali okolje, ki vodijo v trajnostni razvoj.

4.5 Inovativne in dopolnilne oblike financiranja

4.5.1 Obetaven instrument za financiranje manjših razvojnih projektov je množično financiranje (19) in vlaganje. EESO opozarja, da je treba te instrumente čim prej opredeliti ter pripraviti in sprejeti ustrezen regulativni okvir zanje, kakor je priporočil v svojem mnenju (20).

4.5.2 EESO ceni vse večje število mednarodnih dobrodelnih skladov, ustanov in programov za spodbujanje trajnostnega razvoja, kot so Svetovni sklad za boj proti virusu HIV, tuberkulozi in malariji, Svetovno partnerstvo za izobraževanje, Svetovna zveza za cepiva in imunizacijo (GAVI), ki si prizadeva za cepljenje otrok v najmanj razvitih državah, itd. Ti skladi in ustanove, v katerih javne ustanove sodelujejo z zasebnimi donatorji in nevladnimi organizacijami, bi morali bolj uskladiti svoje dejavnosti in jih usmeriti v cilje trajnostnega razvoja.

4.5.3 Če sredstva za uradno razvojno pomoč trenutno niso dodeljena razvojnim projektom, bi se lahko vložila v razvojne investicijske sklade in krite obveznice, tako da bi kratkoročno ustvarjala prihodke in prispevala k nadaljnjemu ustvarjanju sredstev (21). To bi dolgoročno pripomoglo k povečanju obsega potrebnih sredstev za razvojno pomoč (22).

4.5.4 EESO odobrava nekatere predloge vodilne skupine za inovativno financiranje razvoja (23) in podpira prizadevanja za ustvarjanje novih virov financiranja ciljev trajnostnega razvoja. Nujno pa je, da se ta nova sredstva po vsem svetu uporabljajo dosledno, ne ogrozijo konkurenčnosti posameznega sektorja in da je njihova uporaba za cilje trajnostnega razvoja pregledna. EESO bi z zadovoljstvom pospremil prostovoljno svetovno pobudo bančnega sektorja za prispevek k financiranju razkoraka med potrebami in razpoložljivimi sredstvi za doseganje teh ciljev.

4.5.5 Med malo uporabljenimi viri so sredstva izseljencev, tj. prenos njihovih prihrankov v državo izvora, ki bi se lahko uporabili tudi za izpolnjevanje ciljev trajnostnega razvoja. Treba je zmanjšati stroške za prenos prihrankov. Izseljencem bi bilo treba ponuditi programe usposabljanja in spodbud, ki bi spodbudili njihovo zanimanje za vlaganje v razvojne projekte, kar bi oplemenitilo njihove prihranke ter hkrati prispevalo k uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja.

4.6 Financiranje mikropodjetij, malih in srednjih podjetij

4.6.1 Mikropodjetja, mala in srednja podjetja, ki imajo največji potencial rasti in ustvarjanja novih delovnih mest, se soočajo z nezadostnim dostopom do financiranja. To je žgoč problem zlasti v najmanj razvitih državah, zato je nujno poiskati instrumente za njihov lažji dostop do finančnih virov. Pri tem je treba spoštovati raznolikost oblik podjetij v državah v razvoju, kjer prevladujejo mikropodjetja, mali trgovci in male družinske kmetije.

4.6.2 Obstajajo številni različni sistemi mikrokreditov za mala in srednje velika podjetja. Odbor meni, da so najučinkovitejši tisti, ki uporabljajo aplikacije za mobilne telefone. Odobrava tudi mikrokredite, ki se uporabljajo za financiranje projektov zelene energije, in ceni pobude za dajanje mikrokreditov brez obresti. Primanjkujejo posojila za mala in srednje velika podjetja (10 000 do 2 00 000 USD), ki bi jih lahko nadomestili finančni lizing in drugi instrumenti. Zato je treba podpreti razvoj finančnega trga in lokalnih bank, z lokalnimi zastopniki vred.

4.6.3 Podpora razvitih držav malim in srednjim podjetjem bi morala zajemati prenos izkušenj, menedžerskih veščin in strokovnega znanja, izobraževanje na področju finančnega poslovodenja, usposabljanje na področju finančnega znanja in spodbujanje njihovega vključevanja v vrednostne dobavne verige. EU bi morala priporočati uporabo načel iz svoje direktive o zamudah pri plačilih za izboljšanje financiranja malih in srednjih podjetij.

4.6.4 Mikropodjetja, mala in srednja podjetja, ki delujejo v kmetijstvu, je treba zaščititi pred naložbenimi praksami, katerih namen je prilaščanje zemljišč in vodijo v njihovo likvidacijo. Pomagalo bi jim tudi oblikovanje instrumentov za zavarovanje pred vplivi podnebnih sprememb. V razvojnih načrtih se ne sme pozabiti na podporo podjetjem socialne ekonomije, ki imajo lahko pomembno vlogo pri izpolnjevanju ciljev trajnostnega razvoja.

4.6.5 Za gospodarski in družbeni razvoj je pomembno, da se zagotovi dostop do finančnih instrumentov, denimo osnovnega bančnega računa ali mobilnih finančnih aplikacij, čim širšim slojem prebivalstva držav v razvoju.

4.7 Vključevanje civilne družbe v razvojno pomoč

4.7.1 Civilna družba v razvitih državah, vključno s socialnimi partnerji in nevladnimi organizacijami, je neposreden akter razvoja in ima tudi pomembno vlogo pri usmerjanju in spremljanju učinkovitosti razvojnega sodelovanja (24).

4.7.2 Načrtno je treba podpirati oblikovanje in izboljšanje sistemov nadzora postopkov in rezultatov razvojne pomoči v posameznih državah z neposrednim vključevanjem ustreznih organizacij civilne družbe, kar bo prispevalo k odkrivanju in odpravljanju ovir za izvajanje ciljev trajnostnega razvoja. EESO ima na tem področju dolgoletne pozitivne izkušnje z delovanjem skupnih odborov, platform in posvetovalnih teles, kot so spremljevalni odbor EU-AKP, zasedanja organizirane civilne družbe EU ter Latinske Amerike in Karibov ter drugi.

4.7.3 Neposredni donatorji razvojne pomoči so tudi socialni partnerji. Sindikati razvitih držav izvajajo socialno usmerjene razvojne projekte in podpirajo institucionalni razvoj partnerskih sindikalnih organizacij. Združenja delodajalcev, gospodarske zbornice, združenja malih in srednjih podjetij ter sektorska združenja izvajajo skupne projekte s partnerskimi podjetniškimi organizacijami v državah v razvoju ter jim prenašajo svoje izkušnje.

4.7.4 Nenadomestljivo vlogo pri razvojni pomoči imajo nevladne organizacije tako v razvitih državah kot v državah v razvoju. Dejavne so zlasti pri premagovanju posledic humanitarnih katastrof in naravnih nesreč ter na socialnem področju, v zdravstvu, pri vprašanjih enakosti spolov, izobraževanju itd. Poleg tega pridobivajo sredstva širše javnosti, zbirajo sredstva, ozaveščajo itd. Zanimiv primer je tudi financiranje izobraževanja s pomočjo posvojitve na daljavo, ki pomaga navezovati medčloveške stike med navadnimi državljani.

4.7.5 EESO poziva Evropsko komisijo, naj podpre dejavnosti organizacij civilne družbe EU za izpolnjevanje ciljev trajnostnega razvoja z ustreznim financiranjem programov za izgradnjo institucij civilne družbe v partnerskih državah. EESO trenutno pripravlja informativno poročilo, ki bo priporočilso modele učinkovitega vključevanja civilne družbe v izvajanje in spremljanje razvojne agende za obdobje po letu 2015 in bo dopolnjevalo to mnenje.

V Bruslju, 2. julija 2015 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Henri MALOSSE

(1) Septembrski vrh OZN v New Yorku.

(2) Mnenje EESO o dostojnem življenju za vse: izkoreninjenje revščine in zagotavljanje trajnostne prihodnosti sveta, UL C 271, 19.9.2013, str. 144.

(3) Mnenje EESO o udeležbi civilne družbe v politikah EU za razvoj in razvojno sodelovanje, UL C 181, 21.6.2012, str. 28.

(4) Mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Socialna zaščita v razvojnem sodelovanju Evropske unije, UL C 161, 6.6.2013, str. 82.

(5) Mnenje EESO o udeležbi zasebnega sektorja v razvojnem okviru po letu 2015, UL C 67, 6.3.2014, str. 1.

(6) Mnenje o pomenu trajnostnega razvoja in sodelovanja civilne družbe v samostojnih sporazumih o naložbah med EU in tretjimi državami, UL C 268, 14.8.2015, str. 19.

(7) Mnenje Trgovina, rast in razvoj – Prilagoditev trgovinskih in naložbenih politik državam, ki najbolj potrebujejo pomoč, UL C 351, 15.11.2012, str. 77.

(8) Mnenje REX/438 o ciljih evro-sredozemske regije za obdobje po letu 2015, točka 6.4, Glej stran 47 tega Uradnega lista.

(9) Konvencijo Združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk z dne 18. decembra 1979, Mednarodno konvencijo OZN o varstvu pravic delavcev migrantov in članov njihovih družin, Konvencijo C189 o delavcih v gospodinjstvu, Konvencijo C184 o zdravju in varnosti v kmetijstvu, Mednarodni pakt o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah in njegov izbirni protokol in druge.

(10) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Svetovno partnerstvo za izkoreninjenje revščine in trajnostni razvoj po letu 2015, COM(2015) 44 final, 5. februar 2015.

(11) The Global Development Financing Landscape – Who can contribute what? (Financiranje razvoja na svetovni ravni – kdo lahko kaj prispeva), James Zhan, direktor, vodja skupine za naložbe in poslovanje, World Investment Report, UNCTAD, predstavljeno na javni obravnavi v Evropskem parlamentu 24. februarja 2015.

(12) Znesek sredstev v bankah se ocenjuje na 121 bilijonov ameriških dolarjev, 34 bilijonov v pokojninskih skladih, 28 bilijonov v zavarovalnicah, 25 bilijonov v multinacionalnih podjetjih in 6,5 bilijona v državnih investicijskih skladih.

(13) Med njimi so trgovina, kmetijstvo, ustvarjanje delovnih mest, socialna varnost, podnebne spremembe, energetika, varstvo okolja in ohranitev biotske raznovrstnosti, promet, zdravje, potrošniška politika in politika glede proizvodov, regionalni razvoj in razvoj mest, migracije ter boj proti korupciji in pranju denarja.

(14) Skupna uradna podpora trajnostnemu razvoju.

(15) http://www.oecd.org/corporate/mne/48004323.pdf

(16) https://eiti.org/

(17) http://www.oecd.org/governance/budgeting/PPP-Recommendation.pdf

(18) http://www.eurodad.org/Entries/view/1546315/2014/12/15/The-State-of-Finance-for-Developing-Countries-2014

(19) InfoDev, Crowdfunding’s Potential for the Developing World (Potencial množičnega financiranja za države v razvoju), 2013, InfoDev, Svetovna banka – oddelek za finance in razvoj zasebnega sektorja.

(20) Mnenje EESO – Sprostitev potenciala množičnega financiranja v Evropski uniji, UL C 451, 16.12.2014, str. 69.

(21) Vsakoletno proračunsko določanje sredstev za uradno razvojno pomoč te možnosti povsem izključuje.

(22) Belgijska naložbena organizacija (BIO), ki jo je vlada ustanovila za spodbujanje podjetništva v afriških državah, je del svojih sredstev za posojila podjetnikom prenesla v druge investicijske sklade in jih po potrebi postopno jemala iz njih.

(23) http://www.leadinggroup.org/rubrique69.html

(24) Development Policy Forum www.friendsofeurope.org/policy-area/global-europe/, Policy Forum on Development www.uclg.org