EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 19.9.2022 COM(2022) 459 final 2022/0278(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2679/98 (Besedilo velja za EGP) {SEC(2022) 323 final} - {SWD(2022) 288 final} - {SWD(2022) 289 final} - {SWD(2022) 290 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Enotni trg je ena od najpomembnejših prednosti EU ter hrbtenica za gospodarsko rast in blaginjo v EU. Nedavne krize, kot je pandemija COVID-19 ali ruska invazija na Ukrajino, so razkrile določeno stopnjo ranljivosti enotnega trga in njegovih dobavnih verig v primeru nepredvidenih motenj ter hkrati pokazale, kako pomembno je dobro delovanje enotnega trga za evropsko gospodarstvo in vse njegove deležnike. V prihodnosti lahko poleg geopolitične nestabilnosti podnebne spremembe in posledične naravne nesreče, izguba biotske raznovrstnosti ter globalna gospodarska nestabilnost povzročijo druge, nove izredne razmere. Zato je treba ob izrednih razmerah zagotoviti delovanje enotnega trga. Vpliv krize na enotni trg je lahko dvojen. Po eni strani lahko zaradi krize nastanejo ovire za prosti pretok na enotnem trgu, ki motijo njegovo delovanje. Po drugi strani pa se lahko zaradi krize še poveča pomanjkanje v krizi pomembnega blaga in storitev, če je enotni trg razdrobljen in ne deluje. Posledično se lahko dobavne verige hitro prekinejo, podjetja pa imajo težave s pridobivanjem virov, dobavo ali prodajo blaga in storitev. Dostop potrošnikov do ključnih izdelkov in storitev postane moten. Pomanjkanje informacij in pravne jasnosti nadalje poveča vpliv teh motenj. Poleg neposrednih družbenih tveganj, ki jih povzroči kriza, se državljani in zlasti ranljive skupine spopadajo z močnimi negativnimi gospodarskimi učinki. Namen predloga je torej obravnavati dve ločeni, vendar medsebojno povezani težavi: ovire za prosti pretok blaga, storitev in oseb v času krize ter pomanjkanje v krizi pomembnega blaga in storitev. Instrument za izredne razmere na enotnem trgu bo v tesnem sodelovanju z vsemi državami članicami in skupaj z drugimi obstoječimi kriznimi instrumenti EU zagotavljal trdno prožno strukturo upravljanja ter ciljno usmerjen nabor orodij za zagotavljanje nemotenega delovanja enotnega trga v kakršni koli prihodnji krizi. Vsa orodja, vključena v ta predlog, verjetno ne bodo potrebna sočasno. Namen je pripraviti EU za prihodnost in jo opremiti s tem, kar se lahko izkaže za potrebno v kriznih razmerah, ki močno prizadenejo enotni trg. Evropski svet je v svojih sklepih z dne 1. in 2. oktobra 2020 navedel, da bo EU izkoristila spoznanja, pridobljena med pandemijo COVID-19, ter odpravila preostalo razdrobljenost, ovire in slabosti enotnega trga pri spopadanju z izrednimi razmerami. Komisija je v sporočilu o posodobitvi nove industrijske strategije napovedala instrument za zagotavljanje prostega pretoka oseb, blaga in storitev ter večjo preglednost in usklajevanje v času krize. Pobuda je del delovnega programa Komisije za leto 2022. Evropski parlament je pozdravil načrt Komisije, da predstavi instrument za izredne razmere na enotnem trgu, in jo pozval, naj ta instrument pripravi kot pravno zavezujoče strukturno orodje za zagotovitev prostega pretoka oseb, blaga in storitev v primeru prihodnjih kriz. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Vrsta pravnih instrumentov EU vsebuje določbe, ki se nanašajo na obvladovanje kriz na splošno. Po drugi strani pa nekateri okviri EU in nedavno sprejeti predlogi Komisije določajo bolj ciljno usmerjene ukrepe, ki se osredotočajo na določene vidike kriznega upravljanja ali pa se nanašajo na posamezne sektorje. Instrument za izredne razmere na enotnem trgu se bo uporabljal brez poseganja v določbe teh ciljno usmerjenih instrumentov za krizno upravljanje, ki jih je treba šteti za lex specialis. Finančne storitve, zdravila, medicinski pripomočki ali drugi zdravstveni protiukrepi in zlasti izdelki za varnost hrane so izključeni iz področja uporabe pobude, ker na teh področjih obstaja poseben okvir v zvezi s krizo. Medsebojni vpliv s horizontalnimi mehanizmi za odzivanje na krize Enotna ureditev za politično odzivanje na krize (IPCR) je eden od horizontalnih mehanizmov za odzivanje na krize. Predsedstvo Sveta EU uporablja IPCR za lažjo izmenjavo informacij in politično usklajevanje med državami članicami v odziv na kompleksne krize. Z IPCR je bila oktobra 2015 prvič preučena begunska in migracijska kriza in ta ureditev je bila bistvena pri spremljanju in podpiranju odziva na krizo ter poročanju odboru Coreper, Svetu in Evropskemu svetu. IPCR je bil uporabljen za odziv Unije na večje krize zaradi kibernetskih napadov, naravnih nesreč ali hibridnih groženj. Bolj nedavno je bil IPCR uporabljen tudi po izbruhu pandemije COVID-19 in v zvezi z brutalno rusko agresijo na Ukrajino. Še en mehanizem EU za splošno odzivanje na krize sta mehanizem Unije na področju civilne zaščite in njegov Center za usklajevanje nujnega odziva (ERCC). ERCC je osrednje operativno vozlišče Komisije za prvi nujni odziv, vzpostavitev strateških zalog na ravni EU za nujni odziv (rescEU), ocene tveganja nesreč, pripravo scenarijev, cilje za odpornost na nesreče, pregled tveganj naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, na ravni EU ter druge ukrepe za preventivo in pripravljenost, kot so usposabljanje in vaje, ki deluje 24 ur na dan in vse dni v tednu. Medsebojni vpliv s horizontalnimi mehanizmi enotnega trga Kadar je ustrezno in potrebno, je treba zagotoviti usklajevanje med instrumentom za izredne razmere na enotnem trgu in dejavnostmi projektne skupine za uveljavljanje pravil enotnega trga. Zlasti bo Komisija projektni skupini za uveljavljanje pravil enotnega trga posredovala v razpravo/pregled prijavljene ovire, ki znatno ovirajo prosti pretok blaga in storitev za strateško blago in storitve. •Skladnost z drugimi politikami Unije Medsebojni vpliv z ukrepi, ki so ciljno usmerjeni v posamezne vidike kriznega upravljanja Zgoraj navedeni horizontalni mehanizmi za odzivanje na krize so dopolnjeni z drugimi, bolj ciljno usmerjenimi ukrepi, osredotočenimi na posamezne vidike enotnega trga, kot so prosti pretok blaga, skupna pravila za izvoz ali javno naročanje. Eden od takih okvirov je Uredba (ES) št. 2679/98, ki vzpostavlja mehanizem za odzivanje za odpravo ovir za prosti pretok blaga, ki jih je mogoče pripisati državi članici ter ki povzročijo resne motnje in zahtevajo takojšnje ukrepanje (v nadaljnjem besedilu: uredba o jagodah). Ta uredba določa mehanizem obveščanja ter sistem izmenjave informacij med državami članicami in Komisijo (za več podrobnosti glej oddelka 8.1 in 8.2). Uredba o skupnih pravilih za izvoz Komisiji dovoljuje, da za določene kategorije izdelkov vzpostavi nadzor izvoza zunaj EU ali dovoljenje za izvoz zunaj EU. Komisija je na tej podlagi vzpostavila nadzor nad izvozom nekaterih cepiv in zdravilnih učinkovin, ki se uporabljajo za proizvodnjo takih cepiv.

Drugi gospodarski ukrepi vključujejo postopek s pogajanji in občasno skupno javno naročilo Komisije v imenu držav članic. Medsebojni vpliv s sektorskimi kriznimi ukrepi Nekateri okviri EU določajo bolj ciljno usmerjene ukrepe, ki so osredotočeni le na nekatere specifične vidike kriznega upravljanja ali pa se nanašajo le na nekatere specifične sektorje. Sporočilo Komisije z naslovom „Načrt izrednih ukrepov za zagotavljanje preskrbe s hrano in prehranske varnosti“ temelji na spoznanjih, pridobljenih med pandemijo COVID-19 in prejšnjimi krizami, za okrepitev usklajevanja in kriznega upravljanja, vključno s pripravljenostjo. Načrt izrednih ukrepov za ta namen določa ključna načela za zagotavljanje preskrbe s hrano in prehranske varnosti v primeru prihodnjih kriz. Komisija je za zagotavljanje izvajanja načrta izrednih ukrepov in ključnih načel v njem vzporedno vzpostavila evropski pripravljani in odzivni mehanizem za prehransko varnost, skupino, sestavljeno iz predstavnikov držav članic in tretjih držav ter deležnikov iz verige preskrbe s hrano, ki ji predseduje Komisija, za krepitev usklajevanja ter izmenjavo podatkov in praks. Evropski mehanizem za pripravljenost in odzivanje na krize na področju prehranske varnosti je bil prvič sklican marca 2022, da bi razpravljal o vplivih povišanj cen energije in vhodnih cen ter o posledicah ruske invazije na Ukrajino za prehransko varnost in preskrbo s hrano. Tudi opazovalnice za trge in skupine za civilni dialog so forumi, ki zagotavljajo preglednost in pretok informacij v živilskem sektorju. Namen sporočila Komisije z naslovom „Krizni načrt za promet“ je zagotoviti pripravljenost na krizo in neprekinjeno poslovanje v prometnem sektorju. Načrta vzpostavlja „priročnik za krizne razmere“, ki vključuje nabor orodij, sestavljen iz desetih ukrepov za blažitev kakršnih koli negativnih vplivov na prometni sektor, potnike in notranji trg v primeru krize. Ti med drugim zajemajo ukrepe za pripravo prometne zakonodaje EU na krizne razmere, zagotavljanje ustrezne podpore prometnemu sektorju, zagotavljanje prostega pretoka blaga, storitev in ljudi, izmenjavo informacij o prevozu, preizkušanje izrednih razmer v prometu v dejanskih razmerah itd. Uredba (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (v nadaljnjem besedilu: uredba o skupni ureditvi trgov) in njena sestrska uredba o skupni ureditvi trgov za ribištvo sta pravna podlaga za zbiranje ustreznih informacij od držav članic za izboljšanje preglednosti trga. Uredba (EU) 2021/1139 o vzpostavitvi Evropskega sklada za pomorstvo, ribištvo in akvakulturo (v nadaljnjem besedilu: uredba o Evropskem skladu za pomorstvo, ribištvo in akvakulturo) je pravna podlaga za podporo sektorju ribištva in akvakulture v primeru izjemnih dogodkov, ki povzročijo znatne motnje na trgih. Uredba (EU) 2021/953 o vzpostavitvi digitalnega COVID potrdila EU določa skupni okvir za izdajanje, preverjanje in priznavanje interoperabilnih potrdil o cepljenju, testu in preboleli bolezni v zvezi s COVID-19 za olajšanje prostega gibanja državljanov EU in njihovih družinskih članov med pandemijo COVID-19. Poleg tega je Svet na predloge Komisije sprejel posebna priporočila o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19. Komisija je v poročilu o državljanstvu za leto 2020 napovedala tudi, da namerava pregledati smernice o prostem gibanju iz leta 2009 za izboljšanje pravne varnosti državljanov EU, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja, ter zagotovitev učinkovitejše in enotne uporabe zakonodaje o prostem gibanju po vsej EU. Revidirane smernice bi morale med drugim obravnavati uporabo omejevalnih ukrepov glede prostega gibanja, zlasti tistih, ki se nanašajo na skrb za javno zdravje. Uredba (EU) 2022/123 o okrepljeni vlogi Evropske agencije za zdravila pri pripravljenosti na krize in kriznem upravljanju na področju zdravil in medicinskih pripomočkov zagotavlja okvir za spremljanje in zmanjševanje morebitnih in dejanskih pomanjkanj centralno in nacionalno odobrenih zdravil za uporabo v humani medicini, ki se štejejo za kritična pri obravnavi določenih „izrednih razmer v javnem zdravju“ ali „izrednega dogodka“. Nazadnje, s sklepom Komisije z dne 16. septembra 2021 je bil ustanovljen organ za pripravljenost in odzivanje na izredne zdravstvene razmere za usklajeno ukrepanje na ravni Unije za odzivanje na izredne zdravstvene razmere, vključno s spremljanjem potreb, hitrim razvojem, proizvodnjo, naročanjem in pravično distribucijo zdravstvenih protiukrepov. Medsebojni vpliv s pobudami v teku Hkrati se številne pobude, ki so bile nedavno predlagane in o katerih poteka razprava, nanašajo na vidike, pomembne za odzivanje in pripravljenost na krize. Vendar je področje uporabe teh pobud omejeno, saj se nanašajo na specifične vrste kriznih scenarijev in niso namenjene vzpostavitvi splošnega horizontalnega okvira za krizno upravljanje. Kolikor te pobude zajemajo sektorski okvir za odzivanje in pripravljenost na krize, bo imel ta okvir kot lex specialis prednost pred instrumentom za izredne razmere na enotnem trgu. Predlog Komisije za uredbo o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje in o razveljavitvi Sklepa št. 1082/2013/EU (sklep o čezmejnih nevarnostih za zdravje) je namenjen krepitvi okvira EU za zdravstveno varnost ter vloge ključnih agencij EU pri pripravljenosti in odzivanju na krizo v zvezi z resnimi čezmejnimi grožnjami za zdravje. Ko bo uredba sprejeta, bo okrepila pripravljenost in načrtovanje odzivanja ter epidemiološki nadzor in spremljanje, izboljšala poročanje podatkov in okrepila ukrepanje EU. S predlogom Komisije za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 851/2004 je bil ustanovljen Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni. Predlog Komisije za uredbo Sveta o okviru ukrepov za zagotovitev dobave v krizi pomembnih zdravstvenih protiukrepov v primeru izrednih razmer v javnem zdravju na ravni Unije določa orodja za odzivanje na krize, kot so skupno javno naročanje, obvezne zahteve za informacije za podjetja o njihovih proizvodnih zmogljivostih in sprememba namembnosti proizvodnih linij v primeru kriz v javnem zdravju, kadar so razglašene izredne razmere v javnem zdravju. Razglasitev izrednih razmer na ravni EU bi spodbudila večje usklajevanje ter omogočila razvoj, ustvarjanje zalog in javno naročanje v krizi pomembnih izdelkov. Predlog zajema zdravstvene protiukrepe, opredeljene kot zdravila za uporabo v humani medicini, medicinski pripomočki ter drugo blago ali storitve, potrebni za pripravljenost in odzivanje na resne čezmejne grožnje za zdravje. Namen predloga Komisije za evropski akt o čipih je okrepitev evropskega polprevodniškega ekosistema. Pomemben steber te strategije je vzpostavitev mehanizma za usklajeno spremljanje pomanjkanj v oskrbi s polprevodniki in odzivanje nanje, da bi bilo mogoče predvideti morebitne prihodnje motnje v oskrbovalni verigi in se hitro odzvati nanje, z namenskim naborom orodij za izredne razmere skupaj z državami članicami in mednarodnimi partnerji. Načrtovani mehanizem je specifičen za morebitno krizo zaradi polprevodnikov in se bo uporabljal izključno, če se aktivira krizni način. Predlog Komisije za akt o podatkih bo organom javnega sektorja omogočil dostop do podatkov zasebnega sektorja, potrebnih v izjemnih okoliščinah, zlasti za izvajanje zakonskega pooblastila, če podatki sicer niso na voljo, ali v primeru splošne nevarnosti (tj. izjemnih razmer, ki negativno vplivajo na prebivalstvo Unije, države članice ali njenega dela in ki bi lahko imele resne in trajne posledice za življenjske razmere ali gospodarsko stabilnost ali znatno poslabšanje gospodarskih sredstev v Uniji ali zadevnih državah članicah). Predlog Komisije za spremembo zakonika o schengenskih mejah je namenjen zagotavljanju skupnega odziva na notranjih mejah v primerih groženj za večino držav članic. S predlagano spremembo bodo vzpostavljeni tudi postopkovni zaščitni ukrepi v primeru enostranskih ponovnih uvedb nadzora na notranjih mejah ter določena uporaba blažilnih ukrepov in posebnih zaščitnih ukrepov za čezmejne regije v primerih ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah. Tak nadzor prizadene zlasti ljudi, ki prečkajo mejo za vsakdanje življenje (delo, izobraževanje, zdravstveno varstvo, obiski družine), kot se je pokazalo med pandemijo COVID-19. Predlog spodbuja povečano uporabo učinkovitih alternativnih ukrepov za obravnavanje ugotovljenih groženj notranji varnosti ali javnemu redu namesto nadzora na notranjih mejah, na primer povečane kontrole policije ali drugih organov v obmejnih regijah pod določenimi pogoji. Vključuje tudi možnost, da Svet hitro sprejme zavezujoča pravila, ki določajo začasne omejitve potovanj za državljane tretjih držav na zunanjih mejah v primeru grožnje za javno zdravje. Prav tako je v njem pojasnjeno, katere ukrepe lahko države članice sprejmejo za učinkovito upravljanje zunanjih meja EU, ko tretje države instrumentalizirajo migrante za politične namene. Namen predloga direktive o odpornosti kritičnih subjektov, ki ga je Komisija sprejela decembra 2020, je povečati odpornost subjektov, ki zagotavljajo storitve, bistvene za ohranjanje ključnih družbenih funkcij ali pomembnih gospodarskih dejavnosti v EU. Cilj te pobude je ustvariti celovit okvir za podporo državam članicam pri zagotavljanju, da so kritični subjekti, ki zagotavljajo bistvene storitve, sposobni preprečiti pomembne incidente, ki povzročijo motnje, kot so naravne nesreče, nesreče ali terorizem, ščititi pred njimi, se odzvati nanje, se jim upreti, jih blažiti, absorbirati, se jim prilagoditi in okrevati po njih. Direktiva bo zajemala enajst ključnih sektorjev, vključno z energijo, prometom, bančništvom in zdravjem. V Skupnem sporočilu z dne 18. maja 2022 o analizi vrzeli pri naložbah v obrambo in nadaljnjih korakih je bilo opredeljenih več vprašanj, vključno s sposobnostjo tehnološke in industrijske baze evropske obrambe (ter tehnološke in industrijske baze svetovne obrambe), da bi se obravnavale prihajajoče potrebe v okviru javnih naročil držav članic za obrambo, ter določenih več ukrepov.

Komisija namerava v okviru revizije Direktive 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov preučiti vprašanja, ali in v kakšni meri ali na kakšne načine bi bilo mogoče vprašanja proizvodnje, na katera se nanašajo finančna pravila, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, kar zadeva blago, zajeto z različnimi harmoniziranimi ureditvami, obravnavati v posebnem okviru neharmoniziranega blaga. Skladnost z zunanjim delovanjem EU Evropska služba za zunanje delovanje bo visokemu predstavniku kot podpredsedniku Komisije pomagala pri usklajevanju zunanjega delovanja Unije v okviru Komisije. Delegacije Unije pod vodstvom visokega predstavnika bodo opravljale naloge zunanjih predstavnikov Unije ter po potrebi pomagale pri zunanjih dialogih. Medsebojni vpliv z drugimi instrumenti Komisija lahko države članice podpre pri oblikovanju in izvajanju reform za predvidevanje učinkov naravnih kriz ali kriz, ki jih povzroči človek, na enotnem trgu ter pripravo in odzivanje nanje prek Instrumenta za tehnično podporo. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Predlog temelji na členih 114, 21 in 45 PDEU. V okviru krize je lahko enotni trg prizadet tako zaradi nastanka posebnih motenj in pomanjkanj, neločljivo povezanih z zadevno krizo, kot tudi zaradi morebitnih omejitev prostega pretoka blaga, storitev in oseb znotraj EU, ki se lahko pojavijo kot poskus reševanja zadevne krize. Splošni cilj pobude je določiti mehanizme in postopke, ki bodo omogočili pripravo na morebitne krize in motnje pravilnega delovanja enotnega trga ter njihovo odpravljanje. Taki ukrepi so usmerjeni tudi v zmanjševanje ovir za prosti pretok znotraj EU v času krize. Medtem ko so ukrepi v zvezi s prostim pretokom blaga in svobodo opravljanja storitev zajeti v pravni podlagi za notranji trg, mora Uredba zaradi določb o prostem gibanju oseb temeljiti tudi na členih 21 in 45 PDEU. V primeru krize, ki vpliva na dobavne verige na enotnem trgu, je treba sprejeti ukrepe za obravnavo morebitnih ugotovljenih pomanjkanj ter ohranitev razpoložljivosti v krizi pomembnega blaga in storitev v vsej EU. Številni ukrepi v tem predlogu odstopajo od obstoječe harmonizacijske zakonodaje EU, ki temelji na splošni pravni podlagi za notranji trg, ali jo dopolnjujejo. Ukrepi, kot so olajšanje povečanja proizvodnih zmogljivosti za v krizi pomembno blago in storitvene dejavnosti, pospeševanje postopkov izdaje dovoljenj, prednostna obravnava naročil ter ustvarjanje in razdeljevanje strateških rezerv, so izjemni ter namenjeni zagotovitvi usklajenega odziva na prihodnje krize in preprečevanju razdrobljenosti enotnega trga. V primerih znatnih tveganj za delovanje enotnega trga ali v primerih hudega pomanjkanja blaga strateškega pomena ali izjemno velikega povpraševanja po njem se lahko ukrepi na ravni EU, namenjeni zagotavljanju razpoložljivosti v krizi pomembnih izdelkov, kot so strateške rezerve ali prednostna naročila, izkažejo za nujne za ponovno normalno delovanje enotnega trga. Pristop pri takih ukrepih je postopen, s stopnjevanjem, pri čemer neukrepanju gospodarskih subjektov sledi uporaba bolj zavezujočih ukrepov za reševanje zadevne krize. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Gospodarske dejavnosti na celotnem enotnem trgu so močno povezane. Medsebojno delovanje med podjetji, ponudniki storitev, strankami, potrošniki in delavci v različnih državah članicah, ki se zanašajo na svoje pravice do prostega pretoka, je vse splošnejše. Izkušnje iz preteklih kriz so pokazale, da je razporeditev proizvodnih zmogljivosti po vsej EU pogosto neenakomerna. Hkrati je lahko v primeru krize tudi povpraševanje po v krizi pomembnem blagu ali storitvah neenakomerno razporejeno po celotnem ozemlju EU, saj so nekatere regije EU nesorazmerno ranljive in izpostavljene motnjam v dobavnih verigah, zlasti najbolj oddaljene regije EU, ki so več tisoč kilometrov stran od celinske Evrope. Cilja zagotovitve gladkega in nemotenega delovanja enotnega trga ni mogoče doseči z enostranskimi nacionalnimi ukrepi. Čeprav lahko ukrepi, ki jih sprejmejo posamezne države članice, v določeni meri odpravijo pomanjkljivosti, ki so posledica krize na nacionalni ravni, pa je dejansko verjetneje, da bodo še poglobili zadevno krizo po vsej EU, saj bodo povzročili dodatne ovire za prosti pretok in/ali dodaten pritisk na izdelke, na katere že vplivajo pomanjkanja. Pristojnost za uvedbo pravil, ki urejajo delovanje enotnega trga, si delijo EU in države članice. Precejšnje število okvirov EU, ki veljajo za različne vidike, je že vzpostavljenih in prispeva k nemotenemu delovanju enotnega trga z določitvijo usklajenih sklopov pravil, ki se uporabljajo na vseh ozemljih držav članic. Vendar obstoječi okviri EU na splošno določajo pravila, ki se nanašajo na vsakodnevno delovanje enotnega trga, zunaj posebnih kriznih scenarijev. Trenutno ni horizontalnega sklopa pravil in mehanizmov za obravnavo vidikov, kot so kontingenčno načrtovanje, predvidevanje in spremljanje krize ter ukrepi za odzivanje na krizo, ki bi se uporabljali usklajeno v vseh gospodarskih sektorjih in na celotnem enotnem trgu. Namen instrumenta za izredne razmere je zagotoviti usklajen pristop k predvidevanju kriz, ki imajo pomembne čezmejne učinke ali pomembne učinke posebej v obmejnih regijah ali oboje in ki ogrožajo delovanje enotnega trga, ter pripravi in odzivanju nanje, kadar še ne obstaja instrument EU ali kadar obstoječi instrumenti ne vključujejo določb v zvezi s krizo. Vzpostavitev kontingenčnih in previdnostnih ukrepov na celotnem enotnem trgu lahko olajša usklajevanje ukrepov za odzivanje v primeru krize. Poleg tega lahko take ukrepe dopolnita uspešno in učinkovito usklajevanje in sodelovanje med Komisijo in državami članicami med krizo, s čimer se zagotovi, da se sprejmejo najustreznejši ukrepi za reševanje krize. Instrument za izredne razmere na enotnem trgu ni namenjen določitvi podrobnega sklopa določb na ravni EU, ki jih je treba izključno uporabljati v primeru krize. Namenjen je določitvi in zagotovitvi usklajene uporabe možnih kombinacij določb, sprejetih na ravni EU, skupaj s pravili o usklajevanju ukrepov, sprejetih na ravni držav članic. S tega vidika bi bili ukrepi, ki se lahko sprejmejo na ravni EU na podlagi instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu, usklajeni z ukrepi za odzivanje, ki jih sprejmejo države članice, in bi jih dopolnjevali. Da bi bilo tako usklajevanje in dopolnjevanje omogočeno, instrument za izredne razmere na enotnem trgu določa posebne ukrepe, ki jih države članice ne bi smele uvajati, ko se na ravni EU aktivirajo izredne razmere na enotnem trgu. V tem okviru bi bila dodana vrednost EU tega instrumenta določitev mehanizmov za hitro in strukturirano komuniciranje med Komisijo in državami članicami, usklajevanje in izmenjavo informacij, kadar je enotni trg pod pritiskom, ter možnost sprejetja potrebnih ukrepov na pregleden in vključujoč način, kar bi pomenilo pospešitev obstoječih mehanizmov in dodajanje novih ciljno usmerjenih orodij za krizne razmere. Zagotovila bi se tudi preglednost na celotnem notranjem trgu ter omogočilo, da imajo podjetja in državljani, ki se zanašajo na svoje pravice do prostega pretoka ali gibanja, na voljo ustrezne informacije o ukrepih, ki se uporabljajo v vseh državah članicah. S tem se bo povečala pravna varnost, zaradi česar bodo lahko sprejemali informirane odločitve. Nadaljnja prednost ukrepanja na tem področju bi bila opremljenost EU z orodji za odpornost, potrebnimi za ohranitev konkurenčnosti industrije EU v geopolitičnih okoliščinah, v katerih lahko naši mednarodni partnerji in konkurenti že uporabljajo pravne instrumente, ki omogočajo strukturirano spremljanje motenj v dobavnih verigah in sprejetje morebitnih ukrepov za odzivanje, kot so strateške rezerve. •Sorazmernost Ukrepi v tej uredbi so pazljivo prilagojeni, s čimer se zagotovi, da ne presegajo tistega, kar je potrebno za doseganje njenega cilja, da se zagotovi gladko in nemoteno delovanje enotnega trga. Ukrepi dopolnjujejo ukrepanje držav članic, kadar ciljev Uredbe ni mogoče doseči z enostranskim ukrepanjem držav članic. Upoštevajo potrebo gospodarskih subjektov, da lahko obvladujejo običajna poslovna tveganja, da imajo lastne kontingenčne načrte in da dajejo pobude za reševanje vprašanj dobavnih verig. Za to je poskrbljeno zlasti z obveznostmi Komisije, da se pred uporabo obveznih ukrepov ob izrednih razmerah na enotnem trgu, kot so obvezne zahteve za informacije in prednostna naročila, izvede posvetovanje z gospodarskimi subjekti. •Izbira instrumenta

Pobuda za instrument za izredne razmere na enotnem trgu ima obliko predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta. Glede na to, da v primeru določb Uredbe ni potrebe, da bi jih države članice prenesle v svojo nacionalno zakonodajo, bi ta specifični pravni instrument omogočil, da se zagotovi dosledna uporaba določb. S predlagano uredbo bodo uvedeni postopki, ki dopolnjujejo direktivo o preglednosti enotnega trga ali direktivo o storitvah in ki jih je treba uporabljati v načinu izrednih razmer. V Uredbi je pojasnjeno razmerje med ustreznimi pravnimi okviri, vendar brez sprememb zadevnih pravnih okvirov. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje Uredba (ES) št. 2679/98, ki vzpostavlja mehanizem za odzivanje za odpravo ovir za prosti pretok blaga, ki jih je mogoče pripisati državi članici ter ki povzročijo resne motnje in zahtevajo takojšnje ukrepanje (v nadaljnjem besedilu: uredba o jagodah), bo razveljavljena. V skladu z oceno, dokončano oktobra 2019 in podprto z zunanjo študijo, se ta mehanizem redko uporabi, njegov sistem izmenjave informacij pa je nezadosten, saj je prepočasen in zastarel. •Posvetovanja z deležniki Kot je navedeno v Prilogi 2 k oceni učinka, ki je priložena temu predlogu, so bile dejavnosti posvetovanja z deležniki izvedene med oktobrom 2021 in majem 2022. Dejavnosti posvetovanja so vključevale: poziv k predložitvi dokazov, objavljen na portalu „Povejte svoje mnenje“ in odprt od 13. aprila do 11. maja 2022, javno posvetovanje, izvedeno z vprašalnikom, objavljenim na istem portalu v istem obdobju, delavnico za deležnike, organizirano 6. maja 2022, raziskavo v državah članicah maja 2022 ter ciljno usmerjena posvetovanja, izvedena v obliki sestankov z državami članicami in specifičnimi deležniki. Deležniki se večinoma strinjajo, da je treba v času krize zagotoviti prosti pretok ali gibanje ter večjo preglednost in usklajevanje. Večina izkušenj, ki so jih opisali deležniki, izhaja iz krize zaradi COVID-19. Kar zadeva zagotavljanje razpoložljivosti v krizi pomembnega blaga, so države članice izrazile podporo ukrepom, kot so usklajevanje javnega naročanja, ugotavljanje skladnosti po hitrem postopku in izboljšan nadzor trga. Številne države članice so izrazile pomisleke glede vključitve širokih ukrepov pripravljenosti na krizo, kadar ni kmalu pričakovati nobene krize, ne da bi bile opredeljene ciljne dobavne verige. Nekateri deležniki iz gospodarstva so izrazili pomisleke glede obveznih ukrepov, ki se nanašajo na gospodarske subjekte, drugi pa so izrazili podporo večjemu usklajevanju in preglednosti, ukrepom za zagotavljanje prostega gibanja delavcev, hitrim priglasitvam nacionalnih ukrepov, hitrim postopkom za razvoj in objavo evropskih standardov, enotnim evropskim in nacionalnim točkam za obveščanje ter simulacijam izrednih razmer za strokovnjake. •Zbiranje in uporaba strokovnega znanja Dokazi in podatki, uporabljeni za oblikovanje ocene učinka, so vključevali: –študijo z naslovom „Vpliv COVID-19 na notranji trg“, pripravljeno na zahtevo Odbora Evropskega parlamenta za notranji trg in varstvo potrošnikov, –oceno „uredbe o jagodah“, tj. Uredbe (ES) št. 2679/98, in njeno podporno zunanjo študijo, –oceno novega zakonodajnega okvira, –ustrezne informacije in/ali dokaze, zbrane v okviru priprave obstoječih ali predlaganih pobud in mehanizmov EU za odzivanje na krize, tudi z dejavnostmi posvetovanja ali študijami za oceno učinka (npr. akt o podatkih, orodje za zbiranje informacij o enotnem trgu, okvir EU za zdravstveno varnost, zakonik o schengenskih mejah, načrt izrednih ukrepov za zagotavljanje preskrbe s hrano in prehranske varnosti, enotna ureditev za politično odzivanje na krize (IPCR), krizni načrt za promet, uredba o digitalnem COVID potrdilu EU, Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19 in njegove prilagoditve), –akademske študije in literaturo o vplivu prejšnjih kriz na delovanje enotnega trga ter obstoječe dokumente o stališču in druge dokumente, ki so jih sestavili ustrezni deležniki, –časopisne članke in gradiva za medije. Ocena učinka nadalje temelji na informacijah, ki izhajajo iz dejavnosti posvetovanja, kot je podrobno opisano v zbirnem poročilu iz Priloge 2 k oceni učinka. Dokazna podlaga poročila je močno omejena zaradi razmeroma majhnega števila odgovorov na poziv k predložitvi dokazov in javno posvetovanje ter zaradi neobstoja podporne študije. Komisija je za izboljšanje tega stanja 6. maja 2022 izvedla delavnico za deležnike, ki se je je udeležilo veliko število deležnikov, ter vrsto ciljno usmerjenih posvetovanj, zlasti z državami članicami in deležniki. •Ocena učinka Komisija je v skladu s svojo politiko za „boljše pravno urejanje“ izvedla oceno učinka. V oceni učinka so ocenjene tri možnosti politike, s katerimi se vzpostavita organ upravljanja ter okvir za kontingenčno načrtovanje, previdnostni način in način izrednih ukrepov. Tako previdnostni način na enotnem trgu kot način izrednih razmer na enotnem trgu bi se aktivirala v skladu s posebnimi merili in sprožilnimi mehanizmi. Za nekatere ukrepe iz nabora orodij bi bilo potrebno dodatno aktiviranje.

Na podlagi analize vzrokov težav in vrzeli v zadevni sektorski zakonodaji je bilo opredeljenih osem gradnikov, sestavljenih iz ukrepov, z združevanjem ukrepov v gradnike, ki se uporabljajo ob različnih časih (vedno, v previdnostnem načinu in v načinu izrednih razmer). Za vsak gradnik so bili analizirani trije pristopi politike, od nezakonodajnih ukrepov (pristop 1), hibridnega pristopa (pristop 2) do celovitejšega zakonodajnega okvira (pristop 3). Na podlagi te analize so bili za posamezni gradnik ohranjeni nekateri ali vsi pristopi in sestavljeni v tri realne možnosti politike, ki upoštevajo različne ravni političnih ambicij in podpore deležnikov: Način Gradniki Možnost politike 1 PREGLEDNOST Možnost politike 2 SODELOVANJE Možnost politike 3 SOLIDARNOST Vedno 1. upravljanje, usklajevanje in sodelovanje Pristop 2 formalna svetovalna skupina kot forum na tehnični ravni ter obveznost držav članic, da delijo informacije v skupini, kadar se pričakuje kriza in med njo Vedno 2. krizno kontingenčno načrtovanje Pristop 2 priporočilo državam članicam za oceno tveganja, usposabljanje in urjenje ter zbirko ukrepov za odzivanje na krizo Pristop 3 – priporočilo državam članicam za oceno tveganja in zbirko ukrepov za odzivanje na krizo – obveznost Komisije za oceno tveganja na ravni Unije – obveznost držav članic, da redno usposabljajo ustrezno osebje za krizno upravljanje Previdnost 3. previdnostni način na enotnem trgu Pristop 2 – priporočilo državam članicam za zbiranje informacij v zvezi z opredeljenimi strateškimi dobavnimi verigami – priporočila državam članicam za ustvarjanje strateških rezerv blaga strateškega pomena Pristop 3 – obveznost držav članic, da zberejo informacije v zvezi z opredeljenimi strateškimi dobavnimi verigami – obveznost Komisije, da sestavi in redno posodablja seznam ciljev za strateške rezerve – obveznost držav članic, da ustvarijo strateške rezerve izbranega blaga strateškega pomena, če so strateške rezerve držav članic znatno manjše od ciljev Izredne razmere 4. ključna načela in podporni ukrepi za olajšanje prostega pretoka ob izrednih razmerah Pristop 2 krepitev načel prostega pretoka v krizi pomembnega blaga in storitev v zavezujočih pravilih, kjer je ustrezno, za učinkovito krizno upravljanje Izredne razmere 5. preglednost in administrativna pomoč v izrednih razmerah Pristop 3 zavezujoč celoviti mehanizem hitrega obveščanja, hiter strokovni pregled in možnost razglasitve priglašenih ukrepov za nezdružljive z zakonodajo EU; kontaktne točke in elektronska platforma Izredne razmere 6. pospešitev dajanja v krizi pomembnih izdelkov na trg v izrednih razmerah Pristop 2 ciljno usmerjene spremembe obstoječe harmonizacijske zakonodaje za enotni trg: hitrejše dajanje v krizi pomembnih izdelkov na trg; Komisija lahko sprejme tehnične specifikacije; države članice prednostno obravnavajo nadzor trga za v krizi pomembne izdelke Izredne razmere 7. javno naročanje v izrednih razmerah Pristop 2 nova določba o skupnem javnem naročilu/nabavi Komisije za nekatere ali vse države članice Izredne razmere 8. ukrepi, ki vplivajo na v krizi pomembne dobavne verige v načinu izrednih razmer Pristop 1 smernice glede povečanja proizvodnih zmogljivosti; pospeševanje postopkov izdaje dovoljenj; sprejemanje in prednostna obravnava naročil v krizi pomembnega blaga priporočila podjetjem, da delijo v krizi pomembne informacije Pristop 2 priporočila državam članicam za razdeljevanje izdelkov iz zalog; pospeševanje postopkov izdaje dovoljenj; spodbujanje gospodarskih subjektov, da sprejemajo in prednostno obravnavajo naročila opolnomočenje držav članic, da gospodarske subjekte zavežejo povečanju proizvodnih zmogljivosti in da nanje naslavljajo zavezujoče zahteve za informacije Pristop 3 obveznosti držav članic, da razdelijo izdelke iz prej ustvarjenih zalog; pospeševanje postopkov izdaje dovoljenj obveznosti podjetij, da sprejemajo in prednostno obravnavajo naročila, povečajo proizvodne zmogljivosti in zagotovijo v krizi pomembne informacije V oceni učinka ni bila predstavljena prednostna možnost, temveč je bila izbira možnosti prepuščena politični odločitvi. Ukrepi, izbrani v zakonodajnem predlogu, ustrezajo možnosti politike 3 za vse gradnike razen za gradnik 8. Za gradnik 8 je bila izbrana kombinacija možnosti politike 1 (za povečanje proizvodnje), možnosti politike 2 (za razdeljevanje izdelkov iz zalog in za pospeševanje postopkov izdaje dovoljenj) ter možnost politike 3 (za obveznosti podjetij, da sprejemajo in prednostno obravnavajo naročila ter zagotovijo v krizi pomembne informacije). Komisija je 15. junija 2022 oceno učinka predložila Odboru za regulativni nadzor. Odbor za regulativni nadzor je podal negativno mnenje, pri čemer je zlasti navedel (1) potrebo po navedbi jasnih in podrobnih informacij v zvezi s pričakovanimi izrednimi razmerami na enotnem trgu, vključno z opredelitvijo, merili in mehanizmi odločanja za njihovo ugotavljanje in odpravo ter ukrepi, ki bi bili uvedeni v takih razmerah, (2) potrebo po zagotovitvi poglobljene ocene učinkov možnosti politike ter (3) potrebo po predstavitvi alternativnih kombinacij ustreznih možnosti politike poleg pristopov politike in potrebo, da se primerjava poveže z analizo učinkov. Komisija je za obravnavo teh ugotovitev zagotovila jasno opredelitev izrednih razmer na enotnem trgu, določila merila in mehanizme odločanja, pojasnila tri načine delovanja instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu in določila, kateri gradnik instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu bi se aktiviral v katerem načinu. Dodelala je oceno učinkov, da bi zajela več vrst učinkov, in sicer gospodarske učinke za ključne deležnike (podjetja, države članice in Komisijo), učinke na MSP, učinke na konkurenčnost, konkurenco in mednarodno trgovino, pri čemer je razlikovala med posledicami, ki bi imele takojšnje učinke, ter tistimi, ki bi jih bilo mogoče pričakovati v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer. Nadalje so bile v oceni učinka opredeljene tri alternativne možnosti politike na podlagi kombinacije različnih pristopov k nekaterim gradnikom, zagotovljena je bila ocena učinkov teh možnosti ter razširjena primerjava možnosti, da bi bili zajeti sorazmernost in subsidiarnost. Komisija je 29. julija 2022 revidirano oceno učinka predložila Odboru za regulativni nadzor. Ta je nato podal pozitivno mnenje s pripombami. Te pripombe so se nanašale na potrebo po nadaljnji preučitvi različnih vrst krize, ki lahko vplivajo na delovanje enotnega trga, jasnejši opredelitvi medsebojnega vpliva z morebitnimi ukrepi, sprejetimi na podlagi člena 4(2) PDEU, ter zadostni utemeljitvi nekaterih ukrepov, predlaganih z vidika subsidiarnosti in sorazmernosti. Da bi se upoštevale te pripombe, so bile dodane navedbe o učinkih morebitnih prihodnjih kriz, bolje je bil pojasnjen medsebojni vpliv z morebitnimi ukrepi na podlagi člena 4(2) PDEU in dodane so bile nadaljnje podrobnosti glede obveznih ukrepov, predvidenih v načinu izrednih razmer. Dodatne informacije o tem, kako se priporočila Odbora za regulativni nadzor izražajo v poročilu o oceni učinka, so na voljo v točki 3 Priloge 1 k oceni učinka. •Ustreznost in poenostavitev ureditve V skladu s programom ustreznosti in uspešnosti predpisov Komisije bi si morale vse pobude za spremembo obstoječe zakonodaje EU prizadevati za poenostavitev in učinkovitejše doseganje zastavljenih ciljev politike (tj. zmanjšanje nepotrebnih regulativnih stroškov). V predlogu je opredeljen nabor orodij z ukrepi za obravnavo izrednih razmer na enotnem trgu, sestavljen iz sklopa ukrepov, ki se lahko uporabljajo vedno, in nekaterih ukrepov, ki se uporabljajo le v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer ter se aktivirajo ločeno. Ni upravnih stroškov za podjetja in državljane, ki bi se uporabljali s takojšnjim učinkom in med normalnim delovanjem enotnega trga. Za ukrepe, ki bodo verjetno pomenili močne učinke in potencialne stroške za MSP, zlasti ukrepe, kot so obvezne zahteve za informacije, zahteve za povečanje proizvodnje in sprejemanje prednostnih naročil, bo Komisija med dodatnim aktiviranjem takih ukrepov opravila posebno analizo in oceno njihovega učinka in sorazmernosti, zlasti njihovega učinka na MSP. Ta ocena bo del postopka dodatnega aktiviranja teh posebnih ukrepov z izvedbenim aktom Komisije (poleg splošnega aktiviranja načina izrednih razmer). Glede na naravo krize ter zadevne strateške dobavne verige in v krizi pomembne izdelke bodo za MSP zagotovljene posebne prilagoditve. Mikropodjetij ni mogoče povsem izvzeti iz področja uporabe ukrepov, kot so obvezne zahteve za informacije, saj lahko imajo ta podjetja specifično znanje ali patente, ki so odločilnega pomena v krizi, vendar bodo posebne prilagoditve vključevale poenostavljene zasnove raziskav, manj zahtevno poročanje in daljše roke za odgovore, kolikor bo to mogoče glede na nujnost v okviru specifične krize. Uredba (ES) št. 2679/98, ki vzpostavlja mehanizem za odzivanje za odpravo ovir za prosti pretok blaga, ki jih je mogoče pripisati državi članici ter ki povzročijo resne motnje in zahtevajo takojšnje ukrepanje (v nadaljnjem besedilu: uredba o jagodah), bo razveljavljena. S tem bo poenostavljen pravni okvir. •Temeljne pravice Ta uredba in zlasti prednostna naročila in ukrepi, ki omogočajo spremembo namembnosti proizvodnih linij, ter ukrepi, ki omogočajo širitev proizvodnih zmogljivosti, vplivajo na svobodo gospodarske pobude iz člena 16 Listine EU o temeljnih pravicah, ki jo imajo gospodarski subjekti, dejavni na enotnem trgu v času izrednih razmer na enotnem trgu. Take omejitve so pazljivo prilagojene in uravnotežene s ključnimi interesi družbe. Določbe o prednostnih naročilih določajo številne zaščitne ukrepe za gospodarske subjekte, za katere veljajo taka naročila, za uravnoteženje intenzivnosti omejitve. Obvezne zahteve gospodarskim subjektom za informacije lahko vplivajo tudi na varstvo poslovnih skrivnosti in drugih občutljivih informacij gospodarskih subjektov. Vendar Uredba določa zaščitne ukrepe in zagotavlja, da bodo take zahteve za informacije podane le, če so zadevne informacije nujne za reševanje izrednih razmer na enotnem trgu in niso na voljo prostovoljno ali iz javno dostopnih virov ter če se s pridobljenimi informacijami ravna previdno, da se zagotovi ohranitev skrivnosti in nerazkritje občutljivih poslovnih informacij, in če so take omejitve sorazmerne in utemeljene. Nazadnje, sankcije, predvidene za kršitev obveznih zahtev gospodarskim subjektom za informacije in prednostnih naročil, pomenijo omejitve lastninske pravice iz člena 17 Listine EU o temeljnih pravicah. Glede na to, da so zneski glob določeni ustrezno odvračilno, vendar ne pretirano visoko, in da je obdobje njihove uporabe omejeno, z možnostjo njihovega izpodbijanja pred Sodiščem Evropske unije, pomenijo sorazmerne in utemeljene omejitve lastninske pravice. Uredba spoštuje pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine. Ponovno poudarja pravico gospodarskih subjektov, za katere veljajo zahteve za informacije in prednostna naročila, da svoje pravice branijo pred Sodiščem Evropske unije, ter določa možnosti izpodbijanja takih zahtev Komisije v upravnih postopkih pred tem. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Proračunske posledice predlogov bi se nanašale na tri kategorije izdatkov. Redni stroški osebja v Komisiji bi bili načeloma zajeti v postavki „Upravni odhodki“, stroški za predvidene dejavnosti usposabljanja in potrebno razširitev orodja IT, ki se uporablja za sistem obveščanja, pa bi bili zajeti v programu Enotni trg. V okviru trenutne ureditve bi stroške v zvezi z načinom izrednih razmer, in sicer ustvarjanjem strateških rezerv, varno oskrbo, kot so na primer stroški, povezani z javnim naročanjem blaga in storitev strateškega pomena ter v krizi pomembnega blaga ali prednostnimi naročili, nosila izključno država članica in ne bi bilo vpliva na vire Unije. Dodatni stroški upravljanja v Komisiji zaradi nastanka krize, ki so po naravi nepredvidljivi, bi se načeloma krili z notranjo prerazporeditvijo virov Unije pod postavko 1 „Enotni trg, inovacije in digitalno“ in/ali postavko 7 „Upravni odhodki“. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

Komisija bo ocenila uspešnost, učinkovitost, skladnost, ustreznost in dodano vrednost EU te zakonodajne pobude ter Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predložila poročilo o glavnih ugotovitvah pet let po datumu začetka uporabe zakonodajnih aktov. Komisija lahko na podlagi poročila o oceni predlaga, kako izboljšati instrument za izredne razmere na enotnem trgu. V zvezi z vsemi pogodbami in finančnimi sporazumi, izdanimi na podlagi te uredbe, bo opravljeno posvetovanje z Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF) za zagotovitev, da so ustrezno vključene klavzule za boj proti goljufijam. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Cilj instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu je vzpostaviti celovito strukturo pripravljenosti in odzivanja na krize, sestavljeno iz naslednjih glavnih elementov: –svetovalne skupine, –okvira za kontingenčno načrtovanje, –okvira za previdnostni način na enotnem trgu ter –okvira za izredne razmere na enotnem trgu. 1.Svetovalna skupina Vloga te skupine bo svetovati Komisiji o ustreznih ukrepih za preprečevanje ali obravnavanje učinka krize na enotni trg. Sodeluje lahko pri aktiviranju previdnostnega načina in načina izrednih razmer na enotnem trgu in določitvi njunega obsega ter analizira ustrezne informacije, zbrane na prostovoljni ali obvezni podlagi, tudi od gospodarskih subjektov. Ta osrednji organ bo sestavljen iz enega predstavnika vsake države članice s strokovnim znanjem na področju vprašanj enotnega trga, ki bodo stalni člani, in opazovalcev kot predstavnikov drugih v krizi pomembnih organov, kot so skupina Sveta za enotno ureditev za politično odzivanje na krize, Odbor za zdravstvene krize, Odbor za zdravstveno varnost, Evropski odbor za polprevodnike, strokovna skupina evropskega mehanizma za pripravljenost in odzivanje na krize na področju prehranske varnosti itd. Komisija bo organizirala sestanke in jim predsedovala. 2.Okvir za kontingenčno načrtovanje V običajnih razmerah, ko ni verjetno, da bi nenaden dogodek povzročil ali že povzroča resne motnje na enotnem trgu, tržne sile poskrbijo za delovanje podjetij in enotnega trga. Okvir za kontingenčno načrtovanje, ki ga ni treba aktivirati, je sestavljen iz: (a)ureditev za krizne protokole in krizno komuniciranje ter usposabljanje in simulacije izrednih razmer za zagotovitev pravočasnega sodelovanja in izmenjave informacij med Komisijo, državami članicami in ustreznimi organi na ravni Unije ter za organizacijo usposabljanj in vaj za morebitne scenarije izrednih razmer na enotnem trgu; (b)ad hoc opozoril za sistem zgodnjega opozarjanja za vsak incident, ki povzroči ali bi lahko povzročil znatne/resne motnje v delovanju enotnega trga ter njegovih dobavnih verig blaga in storitev. Pri določanju pomembnosti ali resnosti motnje se bodo upoštevali vnaprej določeni parametri, kot so število prizadetih gospodarskih subjektov, geografsko območje ali trajanje motnje. 3.Okvir za previdnostni način na enotnem trgu To bo okvir za učinke pomembnih incidentov, ki se še niso zaostrili v izredne razmere na enotnem trgu v polnem obsegu. Aktivirati ga je treba, kadar lahko incident, ki je nastal, povzroči znatne motnje dobavnih verig blaga in storitev strateškega pomena, ki so odvisne od nerazpršljivih in nezamenljivih vložkov, ali pa je povzročil prve znake hudega pomanjkanja takega blaga in storitev. Ta okvir vključuje sklop ukrepov, kot so: (a)spremljanje dobavnih verig blaga in storitev strateškega pomena, ki so bili opredeljeni v oceni tveganja na ravni Unije, navedeni v okviru za kontingenčno načrtovanje, in katerih dobava bi lahko bila zaradi incidenta znatno motena. Tako spremljanje bodo izvajale države članice na podlagi prostovoljnih zahtev za informacije o dejavnikih, ki vplivajo na razpoložljivost izbranega blaga in storitev strateškega pomena (kot so proizvodna zmogljivost, zaloge, omejitve dobaviteljev, možnosti za razpršitev in zamenjavo, pogoji glede povpraševanja, ozka grla), naslovljenih na vse akterje vzdolž zadevne dobavne verige blaga in storitev strateškega pomena ter druge ustrezne deležnike s sedežem na nacionalnem ozemlju držav članic; (b)ustvarjanje strateških rezerv, ki je ukrep, za katerega je potrebno dodatno aktiviranje z dodatnimi izvedbenimi akti Komisije. Komisija lahko sestavi sezname posameznih in nezavezujočih ciljev za strateške rezerve, ki jih morajo vzdrževati države članice. Države članice si bodo v okviru skupnega ukrepanja v duhu solidarnosti po najboljših močeh prizadevale za ustvarjanje strateških rezerv blaga, opredeljenega kot strateško pomembnega. Komisija lahko v izjemnih okoliščinah na svojo pobudo ali na zahtevo 14 držav članic oceni potrebo po sprejetju nadaljnjih ukrepov za ustvarjanje strateških rezerv takega blaga. Po taki oceni, podprti z objektivnimi podatki, lahko Komisija sprejme izvedbeni akt, s katerim posamezni cilj za eno ali več držav članic postane obvezen; (c)javno naročanje: (i) javno naročanje blaga in storitev strateškega pomena s strani Komisije v imenu držav članic ter (ii) javno naročanje blaga in storitev strateškega pomena s strani držav članic. 4.Okvir za izredne razmere na enotnem trgu

Z aktiviranjem izrednih razmer na enotnem trgu se nemudoma aktivira uporaba številnih ukrepov za odzivanje na izredne razmere, ki vključujejo: (a)ukrepe za izboljšanje preglednosti: obveznosti držav članic, da priglasijo vse osnutke ukrepov v zvezi z v krizi pomembnim blagom in storitvami ter blagom in storitvami strateškega pomena ter s krizo povezane omejitve prostega gibanja oseb, skupaj z razlogi za te ukrepe; (b)ukrepe za ponovno vzpostavitev in omogočanje prostega pretoka: splošne zahteve za omejitev prostega pretoka v izrednih razmerah na enotnem trgu (seznam ključnih načel) in določbe o prepovedanih omejitvah; (c)prepoved omejitev pravic do prostega pretoka v izrednih razmerah na enotnem trgu, pri čemer se od držav članic zahteva, da se vzdržijo, na primer, uvedbe prepovedi izvoza v krizi pomembnega blaga ali storitev znotraj EU in morebitne omejitve izvoza izdelkov ali storitev, ki: –ovira njihov prosti pretok, –povzroča motnje v njihovih dobavnih verigah in –povzroča ali povečuje pomanjkanja na enotnem trgu; (d)javno naročanje: (i) javno naročanje v krizi pomembnega blaga s strani Komisije v imenu držav članic ter (ii) javno naročanje v krizi pomembnega blaga s strani držav članic; (e)ukrepe za zagotovitev razpoložljivosti in dobave v krizi pomembnega blaga: –olajševanje razširitve ali spremembe namembnosti obstoječih proizvodnih zmogljivosti za v krizi pomembno blago ali vzpostavitev novih proizvodnih zmogljivosti zanj, –olajševanje razširitve obstoječih zmogljivosti v zvezi z dejavnostmi ali vzpostavitev novih zmogljivosti zanje, –uvedba ukrepov za zagotavljanje regulativne prožnosti, tudi v zvezi z izdajo dovoljenj, da se olajšata proizvodnja v krizi pomembnega blaga in njegovo dajanje na trg; (f)ciljno usmerjeno in usklajeno razdeljevanje strateških rezerv: Komisija lahko državam članicam priporoči, naj razdelijo strateške rezerve Unije, in če te niso na voljo ali niso zadostne, strateške rezerve držav članic, in sicer ciljno usmerjeno, kadar obstajajo konkretni in zanesljivi dokazi o resnih motnjah v dobavni verigi v krizi pomembnega blaga, ki povzročajo velika pomanjkanja blaga strateškega pomena, tudi na geografskih območjih, ki so zlasti ranljiva za take motnje, kot so najbolj oddaljene regije EU; (g)izjemne ukrepe ob izrednih razmerah, za katere je potrebno dodatno aktiviranje: –zahteve gospodarskim subjektom za informacije: Komisija po potrebi v primeru hudih pomanjkanj v krizi pomembnega blaga ali storitev ali neposredne nevarnosti takih pomanjkanj ter po posvetovanju z imenovano svetovalno skupino od predstavniških združenj gospodarskih subjektov ali po potrebi posameznih gospodarskih subjektov iz v krizi pomembnih dobavnih verig zahteva, da ji zagotovijo ciljno usmerjene informacije v zvezi s svojimi proizvodnimi zmogljivostmi in trenutnimi motnjami dobavne verige. Komisija imenovani svetovalni skupini predstavi zbrane informacije na podlagi ciljno usmerjenih zahtev za informacije, naslovljenih na gospodarske subjekte ali predstavniška združenja gospodarskih subjektov; –prednostna naročila: Komisija lahko v prvi fazi gospodarske subjekte pozove, naj sprejmejo in dajo prednost naročilu vložkov za proizvodnjo v krizi pomembnega blaga ali naročilom za proizvodnjo ali dobavo v krizi pomembnega blaga kot končnih izdelkov.

V drugi fazi lahko Komisija v izjemnih okoliščinah na lastno pobudo ali na zahtevo 14 držav članic oceni, ali je potrebno in sorazmerno uvesti prednostna naročila takega blaga, pri čemer upošteva stališče gospodarskega subjekta in morebitnih prizadetih strani. Po taki oceni lahko Komisija sprejme izvedbeni akt, s katerim se od gospodarskega subjekta zahteva, da sprejme in da prednost naročilom vložkov za proizvodnjo ali dobavo v krizi pomembnega blaga ali naročilom v krizi pomembnega blaga kot končnih izdelkov. Gospodarski subjekti lahko v desetih delovnih dneh zavrnejo sprejetje take obveznosti in predložijo ustrezno utemeljene razloge za to. Komisija lahko tako obrazloženo pojasnilo ali njegove dele objavi. Obveznost, če je sprejeta, ima prednost pred katero koli izpolnitveno obveznostjo po zasebnem ali javnem pravu; –Komisija bo upoštevala okoliščine primera, vključno z načeloma nujnosti in sorazmernosti. Prednostno naročilo se odda po pošteni in razumni ceni; ciljno usmerjene spremembe harmonizirane zakonodaje o proizvodih; (b)ta ukrep bo omogočil pospešeno dajanje na trg opredeljenega v krizi pomembnega blaga z uvedbo nujnih postopkov za ugotavljanje skladnosti, sprejetje skupnih tehničnih specifikacij in nadzor trga v okviru izrednih razmer na enotnem trgu. 2022/0278 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi instrumenta za izredne razmere na enotnem trgu in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2679/98 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 114, 21 in 45 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Pretekle krize, zlasti zgodnje obdobje pandemije COVID-19, so pokazale, da lahko take krize močno vplivajo na notranji trg (imenovan tudi enotni trg) in njegove dobavne verige, ustreznih orodij za krizno upravljanje in mehanizmov usklajevanja pa ni, ne zajemajo vseh vidikov enotnega trga ali ne omogočajo pravočasnega odziva na take vplive. (2)Unija ni bila dovolj pripravljena, da bi zagotovila zadostno proizvodnjo, javno naročanje in razdeljevanje v krizi pomembnega nezdravstvenega blaga, kot je osebna zaščitna oprema, zlasti na začetku pandemije COVID-19, ad hoc ukrepi Komisije za ponovno vzpostavitev delovanja enotnega trga in zagotovitev razpoložljivosti v krizi pomembnega nezdravstvenega blaga med pandemijo COVID-19 pa so bili nujno reaktivni. Pandemija je razkrila tudi nezadosten pregled proizvodnih zmogljivosti po vsej Uniji in ranljivosti, povezane s svetovnimi dobavnimi verigami. (3)Ukrepi Komisije so zamujali več tednov, ker ni bilo nobenih ukrepov kontingenčnega načrtovanja na ravni Unije in ker ni bilo jasno, s katerim delom nacionalne uprave vzpostaviti stik, da bi našli hitre rešitve za vpliv krize na enotni trg. Poleg tega je postalo jasno, da bodo neusklajeni omejevalni ukrepi držav članic dodatno zaostrili učinke krize na enotni trg. Izkazalo se je, da bi morali organi držav članic in Unije vzpostaviti ureditve v zvezi s kontingenčnim načrtovanjem, usklajevanjem na tehnični ravni ter sodelovanjem in izmenjavo informacij. (4)Predstavniška združenja gospodarskih subjektov so navedla, da gospodarski subjekti med pandemijo niso imeli dovolj informacij o ukrepih držav članic za odzivanje na krizo, delno zato, ker niso vedeli, kje dobiti take informacije, delno pa zaradi jezikovnih ovir in upravnega bremena, povezanega s ponavljanjem poizvedb v vseh državah članicah, zlasti v stalno spreminjajočem se regulativnem okolju. Zato niso mogli sprejemati informiranih poslovnih odločitev v zvezi s tem, v kakšni meri se lahko zanašajo na svoje pravice do prostega pretoka ali gibanja ali nadaljujejo čezmejno poslovanje med krizo. Izboljšati je treba razpoložljivost informacij o ukrepih za odzivanje na krizo na nacionalni ravni in ravni Unije.

(5)Ti nedavni dogodki so pokazali tudi, da mora biti Unija bolje pripravljena na morebitne prihodnje krize, zlasti ob upoštevanju trajnih učinkov podnebnih sprememb in s tem povezanih naravnih nesreč, pa tudi svetovne gospodarske in geopolitične nestabilnosti. Ker ni znano, kakšne vrste kriza bi bila lahko v prihodnosti naslednja z resnimi učinki na enotni trg in njegove dobavne verige, je treba zagotoviti instrument, ki se bo uporabljal v zvezi z učinki na enotni trg zaradi širokega razpona kriz. (6)Vpliv krize na enotni trg je lahko dvojen. Po eni strani lahko zaradi krize nastanejo ovire za prosti pretok na enotnem trgu, ki motijo njegovo normalno delovanje. Po drugi strani pa se lahko zaradi krize še poveča pomanjkanje v krizi pomembnega blaga in storitev na enotnem trgu. Uredba bi morala obravnavati obe vrsti učinkov na enotnem trgu. (7)Ker je težko predvideti specifične vidike prihodnjih kriz, ki bodo vplivale na enotni trg in njegove dobavne verige, bi morala ta uredba zagotavljati splošni okvir za predvidevanje negativnih učinkov, ki jih ima lahko vsaka kriza na enotni trg in njegove dobavne verige, za pripravo nanje ter njihovo blaženje in zmanjševanje. (8)Okvir ukrepov iz te uredbe bi moral biti vzpostavljen usklajeno, pregledno, učinkovito, sorazmerno in pravočasno, ob ustreznem upoštevanju potrebe po ohranjanju ključnih družbenih funkcij, kar pomeni tudi javno varnost, zaščito, javni red ali javno zdravje, ob upoštevanju odgovornosti držav članic, da zagotovijo nacionalno varnost, in njihovih pooblastil, da zaščitijo druge bistvene funkcije države, vključno z zagotavljanjem ozemeljske celovitosti države ter vzdrževanjem javnega reda in miru. (9)Za ta namen ta uredba določa: –potrebna sredstva za zagotavljanje neprekinjenega delovanja enotnega trga, podjetij, ki poslujejo na enotnem trgu, in njegovih strateških dobavnih verig, vključno s prostim pretokom blaga, storitev in oseb v času krize ter razpoložljivostjo v krizi pomembnega blaga in storitev za državljane, podjetja in javne organe v času krize, –forum za ustrezno usklajevanje, sodelovanje in izmenjavo informacij ter –sredstva za pravočasno dostopnost in razpoložljivost informacij, potrebnih za ciljno usmerjeno odzivanje in ustrezno tržno ravnanje podjetij in državljanov v času krize. (10)Ta uredba bi morala po možnosti omogočati predvidevanje dogodkov in kriz, in sicer na podlagi tekočih analiz v zvezi s strateško pomembnimi področji gospodarstva enotnega trga in stalnimi dejavnostmi napovedovanja, ki jih izvaja Unija. (11)Ta uredba ne bi smela podvajati obstoječega okvira za zdravila, medicinske pripomočke ali druge zdravstvene protiukrepe iz okvira EU za zdravstveno varnost, vključno z Uredbo (EU) …/… o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje [uredba o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje (COM(2020) 727)], Uredbo Sveta (EU) …/… o okviru ukrepov za zagotovitev dobave v krizi pomembnih zdravstvenih protiukrepov [uredba o okviru za izredne razmere (COM(2021) 577)], Uredbo (EU) …/… o razširjenih pooblastilih Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni [uredba o ECDC (COM(2020) 726)] ter Uredbo (EU) 2022/123 o razširjenih pooblastilih Evropske agencije za zdravila [uredba o EMA]. Zato bodo zdravila, medicinski pripomočki ali drugi zdravstveni protiukrepi, ko bodo vključeni na seznam iz člena 6(1) uredbe o okviru za izredne razmere, izključeni iz področja uporabe te uredbe, razen v zvezi z določbami glede prostega pretoka v izrednih razmerah na enotnem trgu in zlasti tistimi, namenjenimi ponovni vzpostavitvi in olajšanju prostega pretoka, ter mehanizmom obveščanja. (12)Ta uredba bi morala dopolnjevati mehanizem enotne ureditve za politično odzivanje na krize, ki ga upravlja Svet v skladu z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2018/1993, kar zadeva njegovo delo v zvezi z učinki medsektorskih kriz na enotni trg, ki zahtevajo politično odločanje. (13)Ta uredba ne bi smela posegati v mehanizem Unije na področju civilne zaščite. Dopolnjevati bi se morala z mehanizmom Unije na področju civilne zaščite in bi ga morala po potrebi podpirati v zvezi z razpoložljivostjo kritičnega blaga in prostim gibanjem delavcev civilne zaščite, vključno z njihovo opremo, za krize, ki spadajo na področje uporabe tega mehanizma. (14)Ta uredba ne bi smela posegati v člene 55 do 57 Uredbe (ES) št. 178/2002 o splošnem načrtu za obvladovanje kriznih razmer na področju živil in krme, ki se izvajajo s Sklepom Komisije (EU) 2019/300. (15)Uredba ne bi smela posegati v evropski pripravljani in odzivni mehanizem za prehransko varnost. Kljub temu bi morale za živila veljati določbe te uredbe, vključno z določbami o mehanizmu obveščanja in omejitvah pravic do prostega pretoka. Ukrepi v zvezi z živili, priglašeni v skladu s to uredbo, se lahko pregledajo tudi glede skladnosti z drugimi ustreznimi določbami prava EU. (16)Da bi se upoštevala izjemnost izrednih razmer na enotnem trgu in njihove morebitne daljnosežne posledice za osnovno delovanje enotnega trga, bi bilo treba Svetu izjemoma podeliti izvedbena pooblastila za aktiviranje načina izrednih razmer na enotnem trgu v skladu s členom 281(2) Pogodbe o delovanje Evropske unije. (17)Člen 21 PDEU določa pravico državljanov EU do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s Pogodbama in ukrepi, ki so bili sprejeti za njuno uveljavitev. Podrobni pogoji in omejitve so določeni v Direktivi 2004/38/ES. Ta direktiva določa splošna načela, ki se uporabljajo za te omejitve, in razloge, ki se lahko uporabijo za utemeljitev takih ukrepov. Ti razlogi so javni red, javna varnost ali javno zdravje. V tem okviru so lahko omejitve prostega gibanja utemeljene, če so sorazmerne in nediskriminatorne. Ta uredba ni namenjena določitvi dodatnih razlogov za omejitev pravice do prostega gibanja oseb poleg razlogov iz poglavja VI Direktive 2004/38/ES. (18)Kar zadeva ukrepe za ponovno vzpostavitev in olajšanje prostega gibanja oseb ter druge ukrepe, ki vplivajo na prosto gibanje oseb, iz te uredbe, ti temeljijo na členu 21 PDEU in dopolnjujejo Direktivo 2004/38/ES, ne da bi vplivali na njeno uporabo v času izrednih razmer na enotnem trgu. Taki ukrepi ne bi smeli dovoljevati ali utemeljevati omejitev prostega gibanja v nasprotju s Pogodbama ali drugimi določbami prava Unije. (19)Člen 45 PDEU določa pravico do prostega gibanja delavcev ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s Pogodbama in ukrepi, ki so bili sprejeti za njuno uveljavitev. Ta uredba vsebuje določbe, ki dopolnjujejo obstoječe ukrepe za okrepitev prostega gibanja oseb, povečanje preglednosti in zagotavljanje upravne pomoči v izrednih razmerah na enotnem trgu. Taki ukrepi vključujejo vzpostavitev in dajanje na voljo enotnih kontaktnih točk za delavce in njihove predstavnike v državah članicah in na ravni Unije v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer na enotnem trgu v skladu s to uredbo. (20)Če države članice ob pripravah na izredne razmere na enotnem trgu ali v takih razmerah sprejmejo ukrepe, ki vplivajo na prosti pretok blaga ali oseb ali svobodo opravljanja storitev, bi morale take ukrepe omejiti na tisto, kar je nujno, in jih odpraviti, kakor hitro razmere to omogočajo. Pri takih ukrepih bi bilo treba spoštovati načeli sorazmernosti in nediskriminacije ter upoštevati poseben položaj obmejnih regij. (21)Z aktiviranjem načina izrednih razmer na enotnem trgu bi morala nastati obveznost držav članic, da priglasijo s krizo povezane omejitve prostega pretoka.

(22)Komisija bi morala pri preučevanju združljivosti vseh priglašenih osnutkov ukrepov ali sprejetih ukrepov z načelom sorazmernosti ustrezno upoštevati spreminjajoče se krizne razmere in pogosto omejene informacije, ki jih imajo države članice na voljo, kadar si prizadevajo zmanjšati nastajajoča tveganja v okviru krize. Kadar je to utemeljeno in potrebno glede na okoliščine, lahko Komisija na podlagi razpoložljivih informacij, vključno s specializiranimi ali znanstvenimi informacijami, oceni ustreznost argumentov držav članic, ki temeljijo na previdnostnem načelu kot razlogu za sprejetje omejitev prostega gibanja oseb. Naloga Komisije je zagotoviti, da so taki ukrepi skladni s pravom Unije in ne ustvarjajo neutemeljenih ovir za delovanje enotnega trga. Komisija bi se morala čim prej odzvati na uradna obvestila držav članic ob upoštevanju okoliščin posamezne krize in najpozneje v rokih, določenih v tej uredbi. (23)Za zagotovitev, da se posebni ukrepi ob izrednih razmerah na enotnem trgu, določeni v tej uredbi, uporabijo le, kadar je to nujno za odziv na določene izredne razmere na enotnem trgu, bi se moralo za take ukrepe zahtevati individualno aktiviranje z izvedbenimi akti Komisije, v katerih so navedeni razlogi za tako aktiviranje in v krizi pomembno blago ali storitve, za katere se taki ukrepi uporabljajo. (24)Poleg tega bi morala Komisija za zagotovitev sorazmernosti izvedbenih aktov in ustrezno spoštovanje vloge gospodarskih subjektov pri kriznem upravljanju način izrednih razmer na enotnem trgu aktivirati le, če gospodarski subjekti ne uspejo zagotoviti rešitve prostovoljno v razumnem času. Razlog za to bi moral biti naveden v vsakem takem aktu in v zvezi z vsemi posameznimi vidiki krize. (25)Komisija bi morala zahteve za informacije, naslovljene na gospodarske subjekte, uporabiti le, če informacij, ki so potrebne za ustrezno odzivanje na izredne razmere na enotnem trgu, kot so informacije, potrebne za javno naročilo Komisije v imenu držav članic ali oceno proizvodnih zmogljivosti proizvajalcev v krizi pomembnega blaga, katerega dobavne verige so motene, ni mogoče pridobiti iz javno razpoložljivih virov ali s prostovoljnim posredovanjem informacij. (26)Z aktiviranjem načina izrednih razmer na enotnem trgu, kadar je to potrebno, bi se morala sprožiti tudi uporaba nekaterih postopkov odzivanja na krizo, s katerimi se uvedejo prilagoditve pravil o načrtovanju, proizvodnji, ugotavljanju skladnosti in dajanju na trg blaga, za katerega veljajo harmonizirana pravila Unije. Ti postopki odzivanja na krizo bi morali omogočati, da se izdelki, opredeljeni kot v krizi pomembno blago, v izrednih razmerah hitro dajo na trg. Organi za ugotavljanje skladnosti bi morali dati prednost ugotavljanju skladnosti v krizi pomembnega blaga pred vsemi drugimi nerešenimi vlogami za druge izdelke. Po drugi strani pa bi moralo biti pristojnim nacionalnim organom v primeru neupravičenih zamud v postopkih ugotavljanja skladnosti omogočeno, da izdajo dovoljenja za izdelke, ki niso prestali veljavnih postopkov ugotavljanja skladnosti za dajanje na zadevni trg, če so skladni z veljavnimi varnostnimi zahtevami. Taka dovoljenja veljajo le na ozemlju države članice izdajateljice in so omejena na trajanje izrednih razmer na enotnem trgu. Poleg tega bi bilo treba za olajšanje povečanja dobave v krizi pomembnih izdelkov uvesti nekatere prilagodljivosti glede mehanizma domneve o skladnosti. V izrednih razmerah na enotnem trgu bi moralo biti proizvajalcem v krizi pomembnega blaga omogočeno tudi, da se sklicujejo na nacionalne in mednarodne standarde, ki zagotavljajo enakovredno raven zaščite kot harmonizirani evropski standardi. Kadar ti ne obstajajo ali je skladnost z njimi preveč otežena zaradi motenj na enotnem trgu, bi moralo biti Komisiji omogočeno, da izda skupne tehnične specifikacije za prostovoljno ali obvezno uporabo, da bi proizvajalcem zagotovila tehnične rešitve, pripravljene za uporabo. (27)Za uvedbo teh v krizi pomembnih prilagoditev ustreznih harmoniziranih pravil Unije so potrebne ciljno usmerjene prilagoditve naslednjih 19 sektorskih okvirov: Direktive 2000/14/EC, Direktive 2006/42/EU, Direktive 2010/35/EU, Direktive 2013/29/EU, Direktive 2014/28/EU, Direktive 2014/29/EU, Direktive 2014/30/EU, Direktive 2014/31/EU, Direktive 2014/32/EU, Direktive 2014/33/EU, Direktive 2014/34/EU, Direktive 2014/35/EU, Direktive 2014/53/EU, Direktive 2014/68/EU, Uredbe (EU) 2016/424, Uredbe (EU) 2016/425, Uredbe (EU) 2016/426, Uredbe (EU) 2019/1009 in Uredbe (EU) 305/2011. Aktiviranje nujnih postopkov bi moralo biti odvisno od aktiviranja izrednih razmer na enotnem trgu ter omejeno na izdelke, opredeljene kot v krizi pomembno blago. (28)V primerih znatnih tveganj za delovanje enotnega trga ali v primerih hudega pomanjkanja blaga strateškega pomena ali izjemno velikega povpraševanja po njem se lahko ukrepi na ravni Unije, namenjeni zagotavljanju razpoložljivosti v krizi pomembnih izdelkov, kot so prednostna naročila, izkažejo za nujne za ponovno normalno delovanje enotnega trga. (29)Da bi države članice v previdnostnem načinu na enotnem trgu in načinu izrednih razmer na enotnem trgu izkoristile kupno moč in pogajalski položaj Komisije, bi jim moralo biti omogočeno, da Komisijo zaprosijo, naj odda naročilo v njihovem imenu. (30)Kadar je v izrednih razmerah na enotnem trgu hudo pomanjkanje v krizi pomembnih izdelkov ali storitev in je jasno, da gospodarski subjekti, ki delujejo na enotnem trgu, ne proizvajajo nobenega takega blaga, vendar bi načeloma lahko spremenili namembnost svojih proizvodnih linij, ali imajo nezadostne zmogljivosti za zagotavljanje potrebnega blaga ali storitev, bi moralo biti Komisiji omogočeno, da državam članicam v skrajni sili priporoči, naj sprejmejo ukrepe, da se olajša ali zahteva povečanje ali sprememba namembnosti proizvodnih zmogljivosti proizvajalcev ali zmogljivost ponudnikov storitev za zagotavljanje v krizi pomembnih storitev. Pri tem bi Komisija države članice obvestila o resnosti pomanjkanja in vrsti v krizi pomembnega blaga ali storitev, ki so potrebni, ter zagotovila podporo in svetovanje v zvezi s prilagodljivostmi v pravnem redu EU za take namene. (31)Ukrepi za zagotavljanje regulativne prožnosti bi Komisiji omogočili, da državam članicam priporoči pospešitev postopkov izdaje dovoljenj, potrebnih za povečanje zmogljivosti za proizvodnjo v krizi pomembnega blaga ali zagotavljanje v krizi pomembnih storitev. (32)Poleg tega lahko Komisija za zagotovitev, da je v izrednih razmerah na enotnem trgu razpoložljivo v krizi pomembno blago, gospodarske subjekte, ki poslujejo v dobavnih verigah, pomembnih v krizi, pozove, naj dajo prednost naročilom vložkov, potrebnih za proizvodnjo v krizi pomembnega končnega blaga, ali naročilom takega končnega blaga. Če bi gospodarski subjekt zavrnil sprejetje in prednostno obravnavo takih naročil, se lahko Komisija, če obstajajo objektivni dokazi, da je razpoložljivost v krizi pomembnega blaga nujna, odloči, da zadevne gospodarske subjekte pozove, naj sprejmejo in prednostno obravnavajo določena naročila, izpolnitev katerih ima nato prednost pred vsemi drugimi obveznostmi po zasebnem ali javnem pravu. Če gospodarski subjekt tega ne sprejme, bi moral pojasniti svoje utemeljene razloge za zavrnitev zahteve. Komisija lahko tako obrazloženo pojasnilo ali njegove dele objavi ob ustreznem upoštevanju poslovne zaupnosti. (33)Poleg tega lahko Komisija za zagotovitev, da je v izrednih razmerah na enotnem trgu razpoložljivo v krizi pomembno blago, državam članicam priporoči, naj razdelijo strateške rezerve, pri tem pa ustrezno upoštevajo načela solidarnosti, nujnosti in sorazmernosti. (34)Kadar dejavnosti, ki se izvajajo v skladu s to uredbo, vključujejo obdelavo osebnih podatkov, mora biti taka obdelava v skladu z ustrezno zakonodajo Unije o varstvu osebnih podatkov, in sicer z Uredbo (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta. (35)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z možnostjo sprejemanja podpornih ukrepov za olajšanje prostega gibanja oseb, za vzpostavitev seznama posameznih ciljev (količine in roki) za strateške rezerve, ki bi jih morale države članice vzdrževati, da bi bili doseženi cilji pobude. Nadalje bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z aktiviranjem previdnostnega načina in previdnostnih ukrepov, da bi pazljivo spremljala strateške dobavne verige in usklajevala ustvarjanje strateških rezerv za blago in storitve strateškega pomena. Poleg tega bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z aktiviranjem posebnih ukrepov za odzivanje na izredne razmere v času izrednih razmer na enotnem trgu, da se omogoči hitro in usklajeno odzivanje. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (36)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina). Zlasti spoštuje pravico gospodarskih subjektov do zasebnosti iz člena 7 Listine, pravico do varstva podatkov iz člena 8 Listine, svobodo gospodarske pobude in svobodo sklepanja pogodb, zaščiteni s členom 16 Listine, lastninsko pravico, zaščiteno s členom 17 Listine, pravico do kolektivnih pogajanj in ukrepov, zaščiteno s členom 26 Listine, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine. Ker cilja te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega ali učinka ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja. Uredba ne bi smela vplivati na avtonomijo socialnih partnerjev, kot je priznana v PDEU. (37)Unija ostaja v celoti zavezana mednarodni solidarnosti in močno podpira načelo, da se kateri koli ukrepi na podlagi te uredbe, ki se štejejo za potrebne, vključno z ukrepi, potrebnimi za preprečevanje ali zmanjšanje kritičnih pomanjkanj, izvajajo ciljno usmerjeno, pregledno, sorazmerno, začasno in skladno z obveznostmi v okviru STO. (38)Okvir Unije vključuje medregionalne elemente za vzpostavitev skladnih, večsektorskih, čezmejnih previdnostnih ukrepov in ukrepov za odzivanje na izredne razmere na enotnem trgu, zlasti ob upoštevanju virov, zmogljivosti in ranljivosti v sosednjih regijah, še posebno obmejnih regijah. (39)Komisija se tudi, kadar je ustrezno, posvetuje ali sodeluje v imenu Unije z zadevnimi tretjimi državami, pri čemer posebno pozornost namenja državam v razvoju, da bi našli sodelovalne rešitve za obravnavo motenj v dobavnih verigah, in to v skladu z mednarodnimi obveznostmi. To po potrebi vključuje usklajevanje v ustreznih mednarodnih forumih. (40)Za vzpostavitev okvira za krizne protokole bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU dopolni regulativni okvir iz te uredbe z nadaljnjo opredelitvijo načinov sodelovanja organov držav članic in Unije v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer na enotnem trgu ter zagotovi izmenjavo informacij in obveščanje o tveganjih in kriznih razmerah. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (41)Uredba sveta (ES) št. 2679/98, ki določa mehanizem za dvostranske razprave o ovirah za delovanje enotnega trga, se redko uporablja in je zastarela. Njena ocena je pokazala, da se z rešitvami iz navedene uredbe ni mogoče spoprijemati z dejanskimi razmerami v kompleksnih krizah, ki niso omejene na incidente ob mejah dveh sosednjih držav članic. Zato bi jo bilo treba razveljaviti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Del I

Splošne določbe Naslov I

Področje uporabe Člen 1

Predmet urejanja 1.Ta uredba vzpostavlja okvir ukrepov za predvidevanje učinkov kriz na enotni trg ter pripravo in odzivanje nanje zaradi varovanja prostega pretoka blaga, storitev in oseb ter zagotovitve razpoložljivosti blaga in storitev strateškega pomena ter v krizi pomembnega blaga in storitev na enotnem trgu. 2.Ukrepi iz odstavka 1 vključujejo: (a)svetovalno skupino za svetovanje Komisiji o ustreznih ukrepih za predvidevanje ali preprečevanje učinka krize na enotni trg ali odzivanje nanj; (b)ukrepe za pridobivanje, deljenje in izmenjavo ustreznih informacij; (c)kontingenčne ukrepe za predvidevanje in načrtovanje; (d)ukrepe za obravnavo učinkov na enotni trg zaradi pomembnih incidentov, ki se še niso zaostrili v izredne razmere na enotnem trgu (previdnostni način na enotnem trgu), vključno s sklopom previdnostnih ukrepov, in (e)ukrepe za obravnavo izrednih razmer na enotnem trgu, vključno s sklopom ukrepov za odzivanje na izredne razmere. 3.Države članice si med seboj in s Komisijo redno izmenjujejo informacije o vseh zadevah, ki spadajo na področje uporabe te uredbe. 4.Komisija lahko pridobi vse specializirano in/ali znanstveno znanje, potrebno za uporabo te uredbe. Člen 2

Področje uporabe 1.Ukrepi iz te uredbe se uporabljajo v zvezi s pomembnimi učinki krize na delovanje enotnega trga in njegove dobavne verige. 2.Ta uredba se ne uporablja za: (a)zdravila, kot so opredeljena v členu 2(2) Direktive 2001/83/ES; (b) medicinske pripomočke, kot so opredeljeni v členu 2, točka (e), Uredbe (EU) 2022/123 Evropskega parlamenta in Sveta; (c) druge zdravstvene protiukrepe, kot so opredeljeni v členu 3, točka 8, Uredbe (EU) …/… o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje [uredba o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje] in vključeni na seznam, vzpostavljen v skladu s členom 6(1) [Predloga] Uredbe Sveta (EU) …/… o okviru ukrepov za zagotovitev dobave v krizi pomembnih zdravstvenih protiukrepov; (d)polprevodnike, kot so opredeljeni v členu 2(1) Uredbe Sveta in Evropskega parlamenta o vzpostavitvi okvira ukrepov za okrepitev evropskega polprevodniškega ekosistema (akt o čipih);

(e)energente, kot so opredeljeni v členu 2(1) Direktive 2003/96/ES, električno energijo, kot je opredeljena v členu 2(2) navedene direktive, in druge izdelke iz člena 2(3) navedene direktive; (f)finančne storitve, kot so bančne, kreditne, zavarovalne in pozavarovalne, poklicne ali osebne pokojnine, vrednostne papirje, investicijske sklade, plačilno in investicijsko svetovanje, vključno s storitvami s seznama v Prilogi I k Direktivi 2013/36, ter dejavnosti poravnave in kliringa ter svetovalne, posredniške in druge pomožne finančne storitve. 3.Z odstopanjem od odstavka 2, točke (a), (b) in (c), se členi 16 do 20 ter člen 41 te uredbe uporabljajo za izdelke iz navedenih točk. 4.Ta uredba ne posega v mehanizem Unije na področju civilne zaščite iz Sklepa 1313/13/EU ter splošni načrt za obvladovanje kriznih razmer na področju živil in krme v skladu z Uredbo (ES) št. 178/2002. 5.Ta uredba ne posega v pravila Unije o konkurenci (členi 101 do 109 PDEU in izvedbene uredbe), vključno s protimonopolnimi pravili, pravili o združitvah in pravili o državni pomoči. 6.Ta uredba ne posega v: (a)posvetovanje Komisije ali njeno sodelovanje v imenu Unije z zadevnimi tretjimi državami, pri čemer posebno pozornost namenja državam v razvoju, da bi poiskale kooperativne rešitve za preprečevanje motenj v dobavni verigi, in to v skladu z mednarodnimi obveznostmi. To lahko po potrebi vključuje usklajevanje v ustreznih mednarodnih forumih, ali (b)ocenjevanje Komisije, ali je ustrezno uvesti omejitve izvoza blaga v skladu z mednarodnimi pravicami in obveznostmi Unije na podlagi Uredbe (EU) 2015/479 Evropskega parlamenta in Sveta. 7.Vsi ukrepi na podlagi te uredbe morajo biti skladni z obveznostmi Unije na podlagi mednarodnega prava. 8.Ta uredba ne posega v odgovornost držav članic, da zagotovijo nacionalno varnost, ali njihova pooblastila, da zaščitijo bistvene funkcije države, vključno z zagotavljanjem ozemeljske celovitosti države ter vzdrževanjem javnega reda in miru. Člen 3

Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„kriza“ pomeni izjemen nepričakovan in nenaden dogodek izredne narave in obsega, ki je naraven ali ga povzroči človek ter se zgodi znotraj ali zunaj Unije; (2)„previdnostni način na enotnem trgu“ pomeni okvir za obravnavo grožnje znatnih motenj v dobavi blaga ali storitev strateškega pomena, ki bi se lahko v naslednjih šestih mesecih zaostrila v izredne razmere na enotnem trgu; (3)„izredne razmere na enotnem trgu“ pomenijo obsežen učinek krize na enotni trg, ki povzroči resne motnje v prostem pretoku na enotnem trgu ali delovanju dobavnih verig, ki so nujne za ohranjanje ključnih družbenih ali gospodarskih dejavnosti na enotnem trgu; (4)„strateško pomembna področja“ pomenijo področja, ki so odločilnega pomena za Unijo in njene države članice, ker so sistemskega in ključnega pomena za javno varnost, javni red ali javno zdravje, ter katerih motnje, nedelovanje, izguba ali uničenje bi imeli pomemben učinek na delovanje enotnega trga; (5)„blago in storitve strateškega pomena“ pomenijo blago in storitve, ki so nujni za zagotavljanje delovanja enotnega trga na strateško pomembnih področjih in ki jih ni mogoče zamenjati ali razpršiti; (6)„v krizi pomembno blago in storitve“ pomenijo blago in storitve, ki so nujni za odzivanje na krizo ali obravnavanje učinkov krize na enotni trg v izrednih razmerah na enotnem trgu; (7)„strateške rezerve“ pomenijo zalogo blaga strateškega pomena, katerega rezerve so morda potrebne za pripravo na izredne razmere na enotnem trgu, pod nadzorom države članice. Naslov II

Upravljanje

Člen 4

Svetovalna skupina 1.Ustanovi se svetovalna skupina. 2.Svetovalno skupino sestavlja po en predstavnik vsake države članice. Vsaka država članica imenuje predstavnika in namestnika predstavnika. 3.Komisija predseduje svetovalni skupini in zagotavlja njen sekretariat. Predstavnika Evropskega parlamenta, predstavnike držav Efte, ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, predstavnike gospodarskih subjektov, organizacije deležnikov, socialne partnerje in strokovnjake lahko povabi, da se kot opazovalci udeležijo sestankov svetovalne skupne. Kot opazovalce na ustreznih sestankih svetovalne skupine povabi tudi predstavnike drugih v krizi pomembnih organov na ravni Unije. 4.Svetovalna skupina za namene kontingenčnega načrtovanja v skladu s členi 6 do 8 Komisiji pomaga in svetuje v zvezi z naslednjimi nalogami: (a)predlaganje ureditev za upravno sodelovanje med Komisijo in državami članicami v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer na enotnem trgu, ki bi bili vključeni v krizne protokole; (b)ocenjevanje pomembnih incidentov, o katerih so države članice opozorile Komisijo. 5.Za namene previdnostnega načina na enotnem trgu iz člena 9 svetovalna skupina Komisiji pomaga pri naslednjih nalogah: (a)ugotavljanje, ali grožnja iz člena 3(2) obstaja in kakšen je njen obseg; (b)zbiranje napovedi, analiz podatkov in tržnih informacij; (c)posvetovanje s predstavniki gospodarskih subjektov, vključno z MSP, in industrije za zbiranje tržnih informacij; (d)analiza zbirnih podatkov, ki jih prejmejo drugi v krizi pomembni organi na ravni Unije in mednarodni ravni; (e)olajševanje izmenjav in deljenja informacij, tudi z drugimi ustreznimi organi in drugimi v krizi pomembnimi organi na ravni Unije ter po potrebi tretjimi državami, pri čemer se posebna pozornosti nameni državam v razvoju, in mednarodnimi organizacijami; (f)vodenje odložišča nacionalnih kriznih ukrepov in kriznih ukrepov Unije, uporabljenih v prejšnjih krizah, ki so vplivale na enotni trg in njegove dobavne verige. 6.Za namene načina izrednih razmer na enotnem trgu iz člena 14 svetovalna skupina Komisiji pomaga pri naslednjih nalogah: (a)analiza v krizi pomembnih informacij, ki jih zberejo države članice ali Komisija; (b)ugotavljanje, ali so izpolnjena merila za aktiviranje ali deaktiviranje načina izrednih razmer; (c)svetovanje o izvajanju ukrepov, izbranih za odzivanje na izredne razmere na enotnem trgu na ravni Unije; (d)izvajanje pregleda nacionalnih kriznih ukrepov; (e)olajševanje izmenjav in deljenja informacij, tudi z drugimi v krizi pomembnimi organi na ravni Unije ter po potrebi tretjimi državami, pri čemer se posebna pozornosti nameni državam v razvoju, in mednarodnimi organizacijami.

7.Komisija zagotovi udeležbo vseh organov na ravni Unije, ki so pomembni v zadevni krizi. Svetovalna skupina po potrebi tesno sodeluje in se usklajuje z drugimi ustreznimi s krizo povezanimi organi na ravni unije. Komisija zagotavlja usklajevanje z ukrepi, ki se izvajajo prek drugih mehanizmov Unije, kot sta mehanizem Unije na področju civilne zaščite ali okvir EU za zdravstveno varnost. Svetovalna skupina zagotavlja izmenjavo informacij s Centrom za usklajevanje nujnega odziva v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite. 8.Svetovalna skupina se sestane najmanj trikrat letno. Na prvem sestanku na predlog in s soglasjem Komisije sprejme svoj poslovnik. 9.Svetovalna skupina lahko sprejme mnenja, priporočila ali poročila v okviru svojih nalog iz odstavkov 4 do 6. Člen 5

Centralni uradi za zvezo 1.Države članice imenujejo centralne urade za zvezo, odgovorne za stike, usklajevanje in izmenjavo informacij s centralnimi uradi za zvezo drugih držav članic in centralnim uradom za zvezo na ravni Unije v skladu s to uredbo. Taki uradi za zvezo usklajujejo in zbirajo prispevke ustreznih pristojnih nacionalnih organov. 2.Komisija imenuje centralni urad za zvezo na ravni Unije za stike s centralnimi uradi za zvezo držav članic v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer na enotnem trgu v skladu s to uredbo. Centralni urad za zvezo na ravni Unije zagotavlja usklajevanje in izmenjavo informacij s centralnimi uradi za zvezo držav članic za upravljanje previdnostnega načina in načina izrednih razmer na enotnem trgu. Del II

Kontingenčno načrtovanje na enotnem trgu Člen 6

Krizni protokoli 1.Komisija je ob upoštevanju mnenja svetovalne skupine in prispevkov ustreznih organov na ravni Unije pooblaščena, da po posvetovanju z državami članicami sprejme delegirani akt za dopolnitev te uredbe z okvirom, ki določa krizne protokole v zvezi s kriznim sodelovanjem, izmenjavo informacij in kriznim komuniciranjem za previdnostni način in način izrednih razmer na enotnem trgu, zlasti v zvezi s: (a)sodelovanjem med nacionalnimi pristojnimi organi in pristojnimi organi na ravni Unije za upravljanje previdnostnega načina in načina izrednih razmer na enotnem trgu v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer v vseh sektorjih enotnega trga; (b)splošnimi načini varne izmenjave informacij; (c)usklajenim pristopom k obveščanju o tveganjih in kriznih razmerah tudi v odnosu do javnosti z usklajevalno vlogo Komisije; (d)upravljanjem okvira. 2.Komisija in države članice vzpostavijo podrobne upravne ureditve za zagotavljanje pravočasnega sodelovanja in varne izmenjave informacij med Komisijo, ustreznimi organi na ravni Unije in državami članicami glede: (a)seznama ustreznih pristojnih nacionalnih organov, centralnih uradov za zvezo, imenovanih v skladu s členom 5, in enotnih kontaktnih točk iz člena 21, njihovih kontaktnih podatkov, dodeljenih vlog in odgovornosti v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer iz te uredbe v skladu z nacionalno zakonodajo; (b)posvetovanja predstavnikov gospodarskih subjektov in socialnih partnerjev, vključno z MSP, o njihovih pobudah in ukrepih za blažitev morebitnih motenj v dobavnih verigah in odzivanje nanje ter za premagovanje morebitnih pomanjkanj blaga in storitev na enotnem trgu; (c)sodelovanja na tehnični ravni v previdnostnem načinu in načinu izrednih razmer v vseh sektorjih enotnega trga; (d)obveščanja o tveganjih in izrednih razmerah, pri čemer ima Komisija usklajevalno vlogo, ob ustreznem upoštevanju že obstoječih struktur. 3.Komisija lahko za zagotovitev delovanja okvira iz odstavka 1 z državami članicami izvaja stresne teste, simulacije ter preglede med izvajanjem in po njem ter ustreznim organom na ravni Unije in državam članicam predlaga, naj po potrebi posodobijo okvir. Člen 7

Usposabljanja in simulacije

Komisija organizira usposabljanje o kriznem usklajevanju, sodelovanju in izmenjavi informacij iz člena 6 za osebje imenovanih centralnih uradov za zvezo. Organizira simulacije, ki vključujejo osebje centralnih uradov za zvezo iz vseh držav članic, na podlagi morebitnih scenarijev izrednih razmer na enotnem trgu.

Člen 8

Ad hoc opozorila za zgodnje opozarjanje 1.Centralni urad za zvezo države članice nemudoma obvesti Komisijo in centralne urade za zvezo drugih držav članic o vseh incidentih, ki povzročijo ali bi lahko povzročili znatne motnje v delovanju enotnega trga in njegovih dobavnih verig (pomembni incidenti). 2.Centralni uradi za zveze in vsi ustrezni pristojni nacionalni organi v skladu s pravom Unije in nacionalno zakonodajo, ki je skladna s pravom Unije, informacije iz odstavka 1 obravnavajo tako, da se pri tem spoštuje njihova zaupnost, zagotavljata varnost in javni red Evropske unije in njenih članic ter zagotavlja varnost in ščitijo gospodarski interesi zadevnih gospodarskih subjektov. 3.Da bi centralni urad za zveze države članice ugotovil, ali je motnja ali potencialna motnja delovanja enotnega trga in njegovih dobavnih verig blaga in storitev pomembna in ali bi moralo biti o njej izdano opozorilo, upošteva: (a)število gospodarskih subjektov, ki jih je prizadela motnja ali potencialna motnja; (b)trajanje ali predvideno trajanje motnje ali potencialne motnje; (c)geografsko območje; delež enotnega trga, ki ga je prizadela motnja ali potencialna motnja; učinek na specifična geografska območja, ki so še posebno ranljiva ali izpostavljena motnjam v dobavni verigi, vključno z najbolj oddaljenimi regijami EU; (d)učinek motnje ali potencialne motnje na nerazpršljive in nezamenljive vložke. Del III

Previdnost na enotnem trgu Naslov I

Previdnostni način Člen 9

Aktiviranje 1.Kadar Komisija ob upoštevanju mnenja svetovalne skupine meni, da obstaja grožnja iz člena 3(2), z izvedbenim aktom aktivira previdnostni način za največ šest mesecev. Tak izvedbeni akt vsebuje: (a)oceno potencialnega učinka krize; (b)seznam zadevnega blaga in storitev strateškega pomena ter (c) previdnostne ukrepe, ki jih je treba sprejeti. 2.Izvedbeni akt iz odstavka 1 se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 41(2). Člen 10

Podaljšanje in deaktiviranje 1.Če Komisija meni, da so razlogi za aktiviranje previdnostnega načina v skladu s členom 9(1) še naprej veljavni, lahko ob upoštevanju mnenja svetovalne skupine z izvedbenim aktom podaljša previdnostni način za največ šest mesecev.

2.Kadar Komisija ob upoštevanju mnenja svetovalne skupine ugotovi, da grožnja iz člena 3(2) ne obstaja več, in sicer glede nekaterih ali vseh previdnostnih ukrepov ali za določeno ali vso blago in storitve, z izvedbenim aktom v celoti ali delno deaktivira previdnostni način. 3.Izvedbena akta iz odstavkov 1 in 2 se sprejmeta v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(2). Naslov II

Previdnostni ukrepi Člen 11

Spremljanje 1.Kadar je aktiviran previdnostni način v skladu s členom 9, pristojni nacionalni organi spremljajo dobavne verige blaga in storitev strateškega pomena, opredeljene v izvedbenem aktu, s katerim je aktiviran previdnostni način. 2.Komisija zagotovi standardizirana in varna sredstva za zbiranje in obdelavo informacij za namene odstavka 1 z uporabo elektronskih sredstev. Brez poseganja v nacionalno zakonodajo, ki zahteva zaupno obravnavanje zbranih informacij, vključno s poslovnimi skrivnostmi, se zagotovi zaupnost poslovno občutljivih informacij in informacij, ki vplivajo na varnost in javni red Unije ali njenih držav članic. 3.Države članice vzpostavijo in vodijo seznam najpomembnejših gospodarskih subjektov s sedežem na njihovem nacionalnem ozemlju, ki poslujejo vzdolž dobavnih verig blaga in storitev strateškega pomena, opredeljenih v izvedbenem aktu, s katerim je aktiviran previdnostni način. 4.Pristojni nacionalni organi na podlagi seznama, vzpostavljenega v skladu s členom 6, na najpomembnejše gospodarske subjekte vzdolž dobavnih verig blaga in storitev, opredeljenih v izvedbenem aktu, sprejetjem v skladu s členom 9, in druge zadevne deležnike s sedežem na njihovem nacionalnem ozemlju naslovijo zahteve za prostovoljno posredovanje informacij. V takih zahtevah se zlasti navede, katere informacije o dejavnikih, ki vplivajo na razpoložljivost opredeljenega blaga in storitev strateškega pomena, se zahtevajo. Vsak gospodarski subjekt/deležnik, ki prostovoljno posreduje informacije, to stori individualno v skladu s pravili Unije o konkurenci, ki veljajo za izmenjavo informacij. Pristojni nacionalni organi ustrezne ugotovitve nemudoma posredujejo Komisiji in svetovalni skupini prek ustreznega centralnega urada za zveze. 5.Pristojni nacionalni organi ustrezno upoštevajo upravno breme gospodarskih subjektov in zlasti MSP, ki je lahko povezano z zahtevami za informacije, ter zagotovijo, da je čim manjše. 6.Komisija lahko svetovalno skupino pozove, naj razpravlja o ugotovitvah in obetih za prihodnji razvoj na podlagi spremljanja dobavnih verig blaga in storitev strateškega pomena. 7.Komisija lahko na podlagi informacij, zbranih z dejavnostmi, ki se izvajajo v skladu z odstavkom 1, zagotovi poročilo o zbirnih ugotovitvah. Člen 12

Strateške rezerve 1.Komisija lahko med blagom strateškega pomena, navedenim v izvedbenem aktu, sprejetem v skladu s členom 9(1), opredeli blago, katerega rezerve so morda potrebne za pripravo na izredne razmere na enotnem trgu, ob upoštevanju verjetnosti in vpliva pomanjkanj. Komisija o tem obvesti države članice. Zmogljivosti, ki so del rezerve rescEU v skladu s členom 12 Sklepa št. 1313/2013/EU, so izključene iz uporabe tega člena. 2.Komisija lahko z izvedbenimi akti od držav članic zahteva, da zagotovijo informacije o blagu, navedenem v izvedbenem aktu, sprejetjem v skladu s členom 9(1), v zvezi z vsem naslednjim: (a)trenutno zalogo na njihovem ozemlju; (b)morebitno možnostjo nadaljnjega nakupa; (c)morebitnimi možnostmi alternativne dobave; (d)nadaljnjimi informacijami, ki bi lahko zagotovile razpoložljivost takega blaga. V izvedbenem aktu se navede blago, za katero je treba posredovati informacije.

Države članice Komisiji sporočijo ravni strateških rezerv blaga strateškega pomena, ki jih imajo, in ravni drugih zalog takega blaga na njihovem ozemlju. 3.Države članice si ob ustreznem upoštevanju zalog, ki jih imajo ali ustvarjajo gospodarski subjekti na njihovem ozemlju, po najboljših močeh prizadevajo ustvariti strateške rezerve blaga strateškega pomena, opredeljenega v skladu z odstavkom 1. Komisija državam članicam zagotovi podporo za usklajevanje in racionalizacijo njihovih prizadevanj. 4.Kadar lahko ustvarjanje strateških rezerv blaga strateškega pomena, opredeljenega v skladu z odstavkom 1, postane učinkovitejše z racionalizacijo med državami članicami, lahko Komisija z izvedbenimi akti sestavi in redno posodablja seznam individualnih ciljev v zvezi s količinami in roki za strateške rezerve, ki bi jih morale države članice vzdrževati. Komisija pri določanju individualnih ciljev za vsako državo članico upošteva: (a)verjetnost in vpliv pomanjkanj iz odstavka 1; (b)raven obstoječih zalog gospodarskih subjektov in strateških rezerv v vsej Uniji ter morebitne informacije o stalnih dejavnostih gospodarskih subjektov za povečanje zalog; (c)stroške za ustvarjanje in vzdrževanje takih strateških zalog. 5.Države članice Komisijo redno obveščajo o trenutnem stanju svojih strateških zalog. Kadar je država članica dosegla individualne cilje iz odstavka 4, Komisijo obvesti, če ima na voljo zaloge zadevnega blaga, ki presegajo njen cilj. Države članice, ki niso dosegle individualnih ciljev glede svojih rezerv, Komisiji pojasnijo razloge za to stanje. Komisija olajša sodelovanje med državami članicami, ki so že dosegle svoje cilje, in drugimi državami članicami. 6.Kadar so strateške rezerve države članice nenehno znatno manjše od individualnih ciljev iz odstavka 4, gospodarski subjekti na njenem ozemlju pa niso sposobni nadomestiti tega primanjkljaja, lahko Komisija na lastno pobudo ali na zahtevo 14 držav članic oceni potrebo po sprejetju nadaljnjih ukrepov za ustvarjanje strateških rezerv blaga strateškega pomena, opredeljenega v skladu z odstavkom 1. Kadar Komisija po taki oceni na podlagi objektivnih podatkov ugotovi, (a)da potrebe po zadevnem blagu ostajajo nespremenjene ali da so se povečale v primerjavi s stanjem, ki je obstajalo, ko je bil prvič postavljen cilj iz odstavka 4 ali ko je bil nazadnje spremenjen v skladu z odstavkom 4, (b)da je dostop do zadevnega blaga nujen za zagotovitev pripravljenosti na izredne razmere na enotnem trgu, (c)da zadevna država članica ni zagotovila zadostnih dokazov za pojasnitev nedoseganja individualnega cilja ter (d)da obstajajo izjemne okoliščine, pri čemer to, da zadevna država članica glede na svoj pomen za zadevno dobavno verigo ni ustvarila takih strateških rezerv, resno ogroža pripravljenost Unije na prihajajočo grožnjo izrednih razmer na enotnem trgu, lahko sprejme izvedbeni akt, s katerim se od zadevne države članice zahteva, da do postavljenega roka ustvari strateške rezerve zadevnega blaga. 7.Kadar Komisija ukrepa na podlagi tega člena, si prizadeva zagotoviti, da ustvarjanje strateških rezerv ne povzroči nesorazmernega pritiska na dobavne verige blaga, opredeljenega v skladu z odstavkom 1, ali na fiskalno zmogljivost zadevne države članice. Komisija v celoti upošteva vsa vprašanja nacionalne varnosti, na katera opozorijo države članice. 8.Izvedbeni akti iz tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 42(2). Del IV

Izredne razmere na enotnem trgu Naslov I

Način izrednih razmer Člen 13

Merila za aktiviranje

1.Komisija pri ocenjevanju resnosti motnje za ugotavljanje, ali se učinek krize na enotni trg šteje za izredne razmere na enotnem trgu, na podlagi konkretnih in zanesljivih dokazov upošteva vsaj naslednje kazalnike: (a)kriza je povzročila aktiviranje katerega koli ustreznega mehanizma Sveta za odzivanje na krizo, mehanizma Unije na področju civilne zaščite ali mehanizmov, vzpostavljenih v okviru EU za zdravstveno varnost, vključno s [Predlogom uredbe] (EU) …/… o resnih čezmejnih grožnjah za zdravje in [Predlogom uredbe] Sveta (EU) …/… o okviru ukrepov za zagotovitev dobave v krizi pomembnih zdravstvenih protiukrepov; (b)oceno števila gospodarskih subjektov ali uporabnikov, ki so odvisni od motenega sektorja ali sektorjev enotnega trga za zagotavljanje zadevnega blaga ali storitev; (c)pomen zadevnega blaga ali storitev za druge sektorje; (d)stopnjo in trajanje učinkov na gospodarske in družbene dejavnosti, okolje in javno varnost; (e)prizadeti gospodarski subjekti niso bili sposobni v razumnem času prostovoljno zagotoviti rešitve za določene vidike krize; (f)tržni položaj prizadetih gospodarskih subjektov v zadevnem sektorju ali sektorjih; (g)geografsko območje, ki je in bi lahko bilo prizadeto, vključno z morebitnimi čezmejnimi učinki na delovanje dobavnih verig, ki so nujne za ohranjanje ključnih družbenih ali gospodarskih dejavnosti na enotnem trgu; (h)pomen prizadetega gospodarskega subjekta pri ohranjanju zadostne ravni dobave blaga ali storitev ob upoštevanju razpoložljivosti alternativnih načinov za zagotavljanje tega blaga ali storitev ter (i)neobstoj nadomestnega blaga, vložkov ali storitev. Člen 14

Aktiviranje 1.Način izrednih razmer na enotnem trgu se lahko aktivira, ne da bi bil za isto blago ali storitve prej aktiviran previdnostni način na enotnem trgu. Kadar je bil prej aktiviran previdnostni način, ga lahko način izrednih razmer delno ali v celoti nadomesti. 2.Kadar Komisija ob upoštevanju mnenja svetovalne skupine meni, da obstajajo izredne razmere na enotnem trgu, Svetu predlaga, naj aktivira način izrednih razmer na enotnem trgu. 3.Svet lahko način izrednih razmer na enotnem trgu aktivira z izvedbenim aktom Sveta. Trajanje aktiviranja se navede v izvedbenem aktu in je določeno na največ šest mesecev. 4.Aktiviranje načina izrednih razmer na enotnem trgu za določeno blago in storitve ne preprečuje aktiviranja ali nadaljnje uporabe previdnostnega načina ter uporabe ukrepov iz členov 11 in 12 za isto blago in storitve. 5.Kakor hitro je aktiviran način izrednih razmer na enotnem trgu, Komisija z izvedbenim aktom sprejme sezn