Predlog DIREKTIVA SVETA o spremembi Direktive 2011/16/EU glede obvezne avtomatične izmenjave podatkov na področju obdavčenja /* COM/2013/0348 final - 2013/0188 (CNS) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA 1. V zadnjih letih je izziv, ki ga predstavljajo davčne goljufije in davčne utaje, vedno večji, za Evropsko unijo in svet pa predstavlja veliko težavo. Izgubljajo se milijarde eurov. Države članice bi lahko z zmanjšanjem števila goljufij in utaj povečale davčne prihodke, kar bi jim zagotovilo tudi večji razpon za prestrukturiranje davčnih sistemov na način, ki bolje spodbuja rast, kot je začrtano v letnem pregledu rasti za leto 2013. Poleg tega zaradi resnosti izziva zaostritev boja proti davčnim goljufijam in utajam ni povezana samo prihodki, ampak tudi s pravičnostjo. Zlasti v teh težkih gospodarskih časih poštenim davkoplačevalcem ne smejo biti naložena dodatna povišanja davkov, da bi se pokrile izgube prihodka, ki nastanejo zaradi davčnih goljufov in utajevalcev davkov. 2. Evropska unija (EU) se že več let dejavno ukvarja s temi težavami, zlasti s sprejemanjem določenih pravnih instrumentov za izvajanje avtomatične izmenjave podatkov v Uniji. Direktiva EU o prihrankih zagotavlja avtomatično izmenjavo podatkov o dohodku iz obresti in Svet razpravlja o predlogu za povečanje njenega področja uporabe. Direktiva o upravnem sodelovanju zagotavlja, da bodo države članice od leta 2015 avtomatično izmenjevale podatke o dohodku in kapitalu v petih kategorijah, če so te na voljo: dohodek iz zaposlitve, plačila direktorjem, produkti življenjskih zavarovanj, ki niso zajeti v drugih direktivah EU, pokojnine ter lastništvo nepremičnin in iz njih izhajajoči dohodek. 3. Države članice so zdaj odločno izrazile željo, da bi rade sedanje sodelovanje še povečale. Evropski svet z dne 2. marca 2012 je pozval Svet in Komisijo, naj nemudoma razvijeta konkretne načine za uspešnejši boj proti davčnim goljufijam. Komisija je 6. decembra 2012 predstavila akcijski načrt za okrepljen boj proti davčnim goljufijam in davčnim utajam[1]. Akcijski načrt poudarja potrebo po spodbujanju avtomatične izmenjave podatkov kot evropskega in mednarodnega standarda preglednosti in izmenjave podatkov v davčnih zadevah. Svet za ekonomske in finančne zadeve je 14. maja 2013 sprejel sklepe, ki priznavajo delo Komisije v zvezi z razvojem ukrepov za boj proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in agresivnemu davčnemu načrtovanju ter priznavajo koristno vlogo akcijskega načrta Komisije pri tem[2]. 4. Evropski svet je 22. maja 2013 dodatno pozval k razširitvi avtomatične izmenjave podatkov na ravni EU in globalni ravni za boj proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in agresivnemu davčnemu načrtovanju. Komisija se je ob tej priložnosti zavezala k predložitvi sprememb Direktive o upravnem sodelovanju junija 2013, da bi razširila področje uporabe avtomatične izmenjave podatkov v pričakovanju revizije Direktive o upravnem sodelovanju, ki je že predvidena za leto 2017. 5. Cilj sedanjega predloga je razširitev področja uporabe avtomatične izmenjave podatkov v EU, kot je zagotovljeno z obstoječo ureditvijo EU o avtomatični izmenjavi podatkov. V področje uporabe avtomatične izmenjave podatkov bi se vključile naslednje postavke: dividende, kapitalski dobički, drugi finančni dohodki in stanja sredstev na računu. Določba za proučitev in razširitev Direktive o upravnem sodelovanju v letu 2017 bi ostala. Vendar bi zdaj za izboljšanje avtomatične izmenjave podatkov obravnavali umik pogoja glede razpoložljivosti podatkov za vseh pet obstoječih kategorij, da bi Direktiva o upravnem sodelovanju vključevala vse vrste dohodka. Poleg tega bodo takrat kategorije, katerih vključitev se bo takrat obravnavala, spremenjene v skladu s sedanjim predlogom (glej spodaj). Razširitev področja uporabe avtomatične izmenjave podatkov bi prav tako prispevala k zagotavljanju enakosti obravnave različnih vrst sredstev in preprečila neželene prerazporeditve portfeljev. 6. Komisija predlaga umik sklica na mejni znesek, do katerega država članica ne želi prejemati podatkov od drugih držav članic, iz člena 8(3) Direktive. V razpravah se je izkazalo, da takšen mejni znesek za države članice, od katerih se zahteva poročanje, ni praktičen. Vendar država članica lahko še vedno izbira, ali želi prejemati kakršne koli podatke o določeni kategoriji dohodka. 7. Pobuda EU je potrebna z vidika notranjega trga ter zaradi učinkovitosti in uspešnosti: – pobuda EU zagotavlja skladen, dosleden in celovit pristop na ravni EU k avtomatični izmenjavi podatkov na notranjem trgu. To bi pomenilo enoten pristop k poročanju v državah članicah, kar bi omogočilo prihranek pri stroških za davčne uprave in gospodarske subjekte (glej tudi točko 11 spodaj); – pravni instrument EU bi zagotovil tudi gotovost za davčne uprave in gospodarske subjekte v EU; – pravni instrument EU bi prispeval k razvoju mednarodnega standarda za avtomatično izmenjavo podatkov; – pravni instrument EU, ki temelji na Direktivi o upravnem sodelovanju, bi vključeval uporabo ureditev IT, ki se že uporabljajo ali se razvijajo za spodbujanje poročanja o informacijah v skladu z Direktivo EU o prihrankih in Direktivo o upravnem sodelovanju. Države članice EU v skladu z zadevnima direktivama izmenjujejo podatke v določenih oblikah, pri čemer uporabljajo določen komunikacijski kanal (sistem skupnega telekomunikacijskega omrežja CCN/ skupnega sistemskega vmesnika CSI). Te oblike bi se lahko enostavno razširile tako, da bi bile uporabne za dodatne postavke, ki so se zdaj predlagale za vključitev. Ker so države članice vložile veliko časa in denarja v razvoj teh oblik, bi imele korist zaradi ekonomije obsega, če bi države članice tudi izmenjevale podatke o novih postavkah z uporabo teh oblik; – poleg tega se je Svet v členu 8(5) Direktive o upravnem sodelovanju zavezal, da bo pravočasno odločil, ali je treba avtomatično izmenjavo podatkov razširiti na podlagi pravnega instrumenta na ravni EU, da bi se vključile druge kategorije dohodka, kot so dividende in kapitalski dobički. Zadevni predlog zato le pospešuje delo v skladu s to zavezo. 8. Sporazumi, ki so jih mnoge vlade sprejele ali jih bodo sprejele z Združenimi državami Amerike na podlagi njihovega Zakona o davčni skladnosti tujih računov (Foreign Account Tax Compliance Act – FATCA)[3], so dodatno spodbudili avtomatično izmenjavo podatkov, namenjeno boju proti davčnim goljufijam in utajam. 9. Francija, Nemčija, Združeno kraljestvo, Italija in Španija so 9. aprila 2013 predstavile načrte pilotnega programa za avtomatično izmenjavo podatkov, osnovanega na uporabi modela, ki temelji na Zakonu o davčni skladnosti tujih računov, v dogovoru z Združenimi državami Amerike. Te države članice so prav tako pozvale Evropo, naj prevzame vodilno vlogo pri spodbujanju avtomatične izmenjave podatkov v svetu, in izrazile željo po razpravi o načinih doseganja napredka v EU za izboljšanje izmenjave davčnih podatkov med vsemi državami članicami. 10. Člen 19 Direktive o upravnem sodelovanju navaja, da država članica, ki tretji državi ponudi širše sodelovanje, takšnega širšega sodelovanja ne more zavrniti nobeni drugi državi članici, ki si želi tovrstno širše medsebojno sodelovanje z zadevno državo članico. Dejstvo, da so države članice sprejele ali bodo sprejele sporazume z Združenimi državami Amerike na podlagi Zakona o davčni skladnosti tujih računov, pomeni, da nudijo širše sodelovanje v smislu te določbe. 11. Razširjena avtomatična izmenjava podatkov na podlagi pravnega instrumenta na ravni EU bi odpravila potrebo in spodbudo, da bi se države članice pri sklepanju dvostranskih in mnogostranskih sporazumov o isti zadevi, ki se lahko zdijo primerni, če ne obstaja zadevna zakonodaja Unije, sklicevale na člen 19 Direktive o upravnem sodelovanju. V primeru različnih sporazumov, sklenjenih v skladu s to določbo, bi se dejansko pojavile številne slabosti v primerjavi z rešitvijo, ki bi jo uvedel ukrep EU: – enaki pogoji sodelovanja med državami članicami bi bili lahko ogroženi, če bi se države članice dogovorile, da bodo sodelovale s povečano avtomatično izmenjavo podatkov na različne načine. To bi lahko vodilo k izkrivljanju in umetnim tokovom kapitala na notranjem trgu; – če sporazumi med državami članicami ne bi bili isti, bi to lahko povzročilo težave tudi gospodarskim subjektom, ki so dejavni v več državah članicah, ker bi se lahko soočali z različnimi zahtevami upoštevanja predpisov v različnih državah članicah; – pomenilo bi lahko tudi, da države članice ne bi mogle uporabiti sistemov poročanja IT, ki so se razvili v EU (glej zgoraj). 12. Pravočasno sprejetje in izvajanje sta ključna za čim hitrejšo korist. Za zagotovitev usklajenosti roka za izvedbo avtomatične izmenjave podatkov o kategorijah dohodka in kapitala, ki ju že vključuje Direktiva o upravnem sodelovanju, sta predlagana roka za prenos in uporabo novih pravil 31. december 2014 oziroma 1. januar 2015. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA Poleg razprav, ki so potekale v Svetu ministrov od aprila 2013 (glej točko 1 zgoraj), je Komisija pripravila strokovno srečanje z državami članicami 21. maja 2013, da bi potrdila potrebo po zakonodajnem predlogu ter razpravljala o praktičnih postopkih in vsebini. Med razpravami se je razkrilo, da države članice v glavnem podpirajo potrebo po krepitvi avtomatične izmenjave podatkov in spodbujajo razširitev področja uporabe člena 8 Direktive o upravnem sodelovanju, kot je že predvideno v členu 8(5). Večina držav članic želi hitro ukrepati, da bi se povečala avtomatična izmenjava podatkov, vendar bi lahko neusklajeno ukrepanje držav članic vodilo k morebitni trajni razdrobljenosti na notranjem trgu. Zato je zelo nujna zagotovitev doslednega in skladnega pravnega okvira EU; to je razlog, da se ni pripravila ocena učinka. Evropski parlament je 21. maja 2013 sprejel resolucijo[4], s katero pozdravlja akcijski načrt Komisije in njena priporočila, poziva države članice, naj sledijo svojim zavezam, in sprejema akcijski načrt Komisije ter poudarja tudi, da mora EU prevzeti vodilno vlogo v razpravah o boju proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in davčnim oazam ter zlasti v zvezi s spodbujanjem avtomatične izmenjave podatkov. Evropski ekonomsko-socialni odbor je prav tako sprejel mnenje 17. aprila 2013[5]. Odbor potrjuje akcijski načrt Komisije ter podpira njena prizadevanja za iskanje praktičnih rešitev za zmanjševanje davčnih goljufij in davčnih utaj. Še zlasti v točkah 4.6 in 4.7 podpira pobude Komisije za izboljšave v zvezi z avtomatično izmenjavo podatkov. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Namen predloga je spremeniti člen 8 veljavne direktive o upravnem sodelovanju. Spremembe so navedene v členu 1 predloga. Prva sprememba se nanaša na odstavek 3 člena 8. Predlagan je umik sklica na mejni znesek, do katerega država članica ne želi prejemati podatkov od drugih držav članic. Med razpravami z državami članicami se je razkrilo, da je takšen mejni znesek v praksi težko upoštevati. Poleg tega se predlaga, da se pred pojmom „kategorijah“ doda izraz „eni ali več“; to bi preprečilo nesporazume v primeru, ko država članica naznani, da ne želi prejemati podatkov za eno ali več kategorij dohodkov in kapitala iz odstavka 1, tudi če želi prejemati podatke za druge kategorije. Z novim odstavkom 3a člena 8 se predlaga avtomatična izmenjava podatkov o dividendah, kapitalskih dobičkih, vseh drugih dohodkih, ki izhajajo iz sredstev na finančnem računu, vseh zneskih, pri katerih je finančna institucija zavezanec (tj. da je pravno ali pogodbeno zavezana k plačilu) ali dolžnik, vključno z vsemi odplačili in stanji sredstev na računu. Te dodatne postavke se nanašajo na dohodke, ki so neposredno ali posredno izplačani upravičenim lastnikom, ki so fizične osebe, kot jih določa člen 3(11)(a) Direktive 2011/16/EU, ali kapital, ki ga neposredno ali posredno hranijo te osebe. Ne predlaga se razširitev obstoječega pogoja iz člena 8(1) v zvezi z dohodki, sedaj vključenimi v direktivo, na nove postavke, da je treba podatke izmenjati, če so „na voljo“. Podatki o zadevnih novih postavkah bodo zagotovo na voljo, ker jih morajo finančni posredniki sporočiti davčnim upravam v skladu s sporazumi, ki so jih države članice sprejele ali jih bodo sprejele z Združenimi državami Amerike na podlagi Zakona o davčni skladnosti tujih računov. V zvezi z odstavkom 5 člena 8 se predlagajo naslednje spremembe: – v prvem pododstavku je sklic na novi odstavek 3a in proučitev pogoja razpoložljivosti podatkov bo zadevala vseh pet kategorij, navedenih v odstavku 1 (namesto samo treh); – v točki (b) drugega pododstavka se sklic na „dividende, kapitalske dobičke“, kot na zadeve, o vključitvi katerih v direktivo v prihodnosti je treba razmisliti, umakne, ker sta ti kategoriji zdaj dodani v novem odstavku 3a; „druge kategorije in postavke, vključno z licenčninami“ (licenčnine so že navedene v obstoječem besedilu) so zamenjane, da ostane področje uporabe novega predloga v letu 2017 bolj odprto. Člen 2 vsebuje običajno določbo, s katero se poziva države članice, da prenesejo direktivo. Predlagana roka za prenos in uporabo novih predpisov sta 31. december 2014 oziroma 1. januar 2015, da se uskladita z datumi, ki veljajo za kategorije dohodka in kapitala, navedenimi v členu 8.1 obstoječe direktive. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vključuje proračunskih posledic. To zlasti velja za uporabo orodij IT, ker se bodo orodja, ki se že razvijajo, uporabila za izvedbo te direktive. 2013/0188 (CNS) Predlog DIREKTIVA SVETA o spremembi Direktive 2011/16/EU glede obvezne avtomatične izmenjave podatkov na področju obdavčenja SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 115 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[6], ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[7], v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) V zadnjih letih je izziv, ki ga predstavljajo davčne goljufije in davčne utaje, vedno večji, za Evropsko unijo in na globalni ravni pa predstavlja veliko težavo. Neprijavljeni in neobdavčeni dohodki zelo zmanjšujejo nacionalne davčne prihodke. Zato je nujno potrebna večja učinkovitost in uspešnost pobiranja davkov. Avtomatična izmenjava podatkov je v tem smislu pomembno orodje in Komisija je v svojem sporočilu z dne 6. decembra 2012, ki vsebuje Akcijski načrt za okrepljeni boj proti davčnim goljufijam in davčnim utajam[8], poudarila potrebo po odločnem spodbujanju avtomatične izmenjave podatkov kot prihodnjem evropskem in mednarodnem standardu preglednosti in izmenjave podatkov o davčnih zadevah. Evropski svet je 22. maja 2013 pozval k širjenju avtomatične izmenjave podatkov na ravni Unije in globalni ravni za boj proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in agresivnemu davčnemu načrtovanju. (2) Direktiva Sveta 2011/16/EU z dne 15. februarja 2011 o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja in razveljavitvi Direktive 77/799/EGS[9] že zagotavlja obvezno avtomatično izmenjavo podatkov med državami članicami za nekatere kategorije dohodka in kapitala. Prav tako vzpostavlja načelo postopnosti za krepitev avtomatične izmenjave podatkov s postopno razširitvijo na nove kategorije dohodka in kapitala ter umikom pogoja, da je podatke treba izmenjati le v primeru, če so na voljo. (3) Kot je poudarjeno v pozivu Evropskega sveta, je ustrezno predlagati razširitev avtomatične izmenjave podatkov, ki je že predvidena v členu 8(5) Direktive 2011/16/EU. Pobuda Unije zagotavlja skladen, dosleden in celovit pristop na ravni Unije k avtomatični izmenjavi podatkov na notranjem trgu, kar bi omogočilo prihranek pri stroških za davčne uprave in gospodarske subjekte. (4) Dejstvo, da so države članice z Združenimi državami Amerike sprejele sporazume na podlagi zakonodaje o davčni skladnosti tujih računov (splošno znane kot „FATCA“), ali so izrazile namen, da bodo sprejele te sporazume, pomeni, da zagotavljajo ali bodo zagotovile širše sodelovanje v skladu s členom 19 Direktive 2011/16/EU, ter da so zavezane ali bodo zavezane zagotoviti tovrstno širše sodelovanje tudi z drugimi državami članicami. (5) Sklenitev vzporednih in neusklajenih sporazumov držav članic v skladu s členom 19 Direktive 2011/16/EU bi lahko vodila k izkrivljanju, ki bi škodilo uspešnemu delovanju notranjega trga. Razširjena avtomatična izmenjava podatkov na podlagi pravnega instrumenta na ravni Unije bi odpravila potrebo, da bi se države članice pri sklepanju dvostranskih ali mnogostranskih sporazumov o isti zadevi, ki se lahko zdijo primerni, če ne obstaja zadevna zakonodaja Unije, sklicevale na to določbo. (6) Področje uporabe člena 8 Direktive 2011/16/EU je treba razširiti zaradi vključitve naslednjih postavk, ki jih zajemajo Zakon o davčni skladnosti tujih računov in zadevni sporazumi držav članic: dividende, kapitalski dobički, drugi finančni dohodki in stanja sredstev na računu, ki jih finančna institucija izplača, zagotavlja ali hrani v neposredno ali posredno korist upravičenega lastnika, ki je fizična oseba s stalnim prebivališčem v drugi državi članici. (7) Pogoj, da je avtomatična izmenjava lahko predmet razpoložljivosti podatkov, ki so zahtevane, kot je določeno v členu 8(1) Direktive 2011/16/EU, ne velja za nove postavke, ker morajo finančni posredniki podatke o zadevnih novih postavkah sporočiti davčnim upravam v skladu s sporazumi z Združenimi državami Amerike na podlagi Zakona o davčni skladnosti tujih računov. (8) Sklic na mejni znesek iz člena 8(3) Direktive 2011/16/EU je treba umakniti, ker je takšen mejni znesek v praksi težko upoštevati. (9) Proučitev pogoja glede razpoložljivosti podatkov, ki se bo izvedla leta 2017, je treba razširiti na vseh pet kategorij iz člena 8(1) Direktive 2011/16/EU, zato da se pregleda zadeva izmenjave podatkov vseh držav članic za vse navedene kategorije. (10) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. (11) Ker cilja te direktive, namreč učinkovitega upravnega sodelovanja med državami članicami pod pogoji, ki so skladni z ustreznim delovanjem notranjega trga, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ti cilji zaradi enotnosti in učinkovitosti lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (12) Direktivo 2011/16/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti – SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Člen 8 Direktive 2011/16/EU se spremeni: (a) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Pristojni organ države članice lahko pristojnemu organu katere koli druge države članice naznani, da ne želi prejemati podatkov o eni ali več kategorijah dohodkov in kapitala iz odstavka 1. O tem prav tako obvesti Komisijo. Za državo članico lahko velja, da ne želi prejemati podatkov v skladu z odstavkom 1, če Komisije ne obvesti niti o eni kategoriji, v zvezi s katero razpolaga s podatki.“ (b) za odstavkom 3 se doda naslednji odstavek: „3a. Pristojni organ vsake države članice z avtomatično izmenjavo sporoči pristojnemu organu katere koli druge države članice podatke o davčnih obdobjih od 1. januarja 2014 dalje v zvezi z naslednjimi postavkami, ki jih finančna institucija izplača, zagotavlja ali hrani v neposredno ali posredno korist upravičenega lastnika, ki je fizična oseba s stalnim prebivališčem v tisti drugi državi članici: (a) dividende; (b) kapitalske dobičke; (c) vse druge dohodke, ki izhajajo iz sredstev na finančnem računu; (d) vse zneske, v zvezi s katerimi je finančna institucija zavezanec ali dolžnik, vključno z vsemi odplačili; (e) stanja sredstev na računu. Prvi pododstavek ne velja za zadevno izmenjavo podatkov, ki je zagotovljena v odstavku 1 ali s katerim koli drugim pravnim instrumentom Unije.“ (c) odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Komisija pred 1. julijem 2017 predloži poročilo s pregledom in oceno prejetih statističnih in drugih podatkov v zvezi zadevami, kot so administrativni in drugi zadevni stroški ter koristi avtomatične izmenjave podatkov, in s tem povezanimi praktičnimi vidiki. Po potrebi Komisija Svetu predloži predlog glede kategorij in pogojev iz odstavka 1, vključno s pogojem, da morajo biti na voljo podatki o rezidentih drugih držav članic ali postavkah iz odstavka 3a ali oboje. Svet pri preučitvi predloga Komisije presodi, kako bi dodatno okrepili učinkovitost in delovanje avtomatične izmenjave podatkov ter jo izboljšali, da bi tako predvideli, da: (a) pristojni organ vsake države članice z avtomatično izmenjavo sporoči pristojnemu organu katere koli druge države članice podatke o davčnih obdobjih od 1. januarja 2017 dalje, ki so na voljo glede rezidentov v tej drugi državi članici in zadevajo vse kategorije dohodkov in kapitala iz odstavka 1, kakor se razlagajo v nacionalni zakonodaji države članice, ki te podatke sporoči; (b) seznam kategorij in postavk iz odstavkov 1 in 3a se razširi, da vključuje druge kategorije in postavke, vključno z licenčninami.“ Člen 2 1. Države članice najpozneje do 31. decembra 2014 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Besedilo teh predpisov takoj sporočijo Komisiji. Navedeni predpisi se začnejo uporabljati s 1. januarjem 2015. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice. 2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 3 Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 4 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, Za Svet Predsednik [1] COM (2012) 722 final. [2] Sklepi Sveta o davčnih goljufijah in davčnih utajah z dne 14. maja 2013 (dokument 9549/13 – FISC 94 – ECOFIN 353). [3] http://www.treasury.gov/resource-center/tax-policy/treaties/Pages/FATCA.aspx [4] Resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. maja 2013 o boju proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in davčnim oazam (Poročilo poročevalke Kleva) – 2013/2025(INI). [5] Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 17. aprila 2013 o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Akcijski načrt za okrepljeni bolj proti davčnim goljufijam in davčnim utajam COM(2012) 722 final (Poročilo poročevalca Dandee) – CESE 101/2013. [6] UL C, , str. .. [7] UL C, , str. .. [8] COM (2012) 722 final. [9] UL L 64, 11.3.2011, str. 1.