ODGOVORI KOMISIJE NA POSEBNO POROČILO EVROPSKEGA RAČUNSKEGA SODIŠČA „NAPAKE PRI PORABI ZA RAZVOJ PODEŽELJA: KAKŠNI SO VZROKI IN KAKO SE OBRAVNAVAJO?“ /* COM/2015/051 final */





ODGOVORI KOMISIJE NA POSEBNO POROČILO EVROPSKEGA RAČUNSKEGA SODIŠČA „NAPAKE PRI PORABI ZA RAZVOJ PODEŽELJA: KAKŠNI SO VZROKI IN KAKO SE OBRAVNAVAJO?“ Povzetek II. Komisija pozdravlja poročilo Sodišča o analizi temeljnih vzrokov za napake, ki povzema rezultate zadnjih treh let priprave izjave o zanesljivosti in večinoma potrjuje glavne ugotovitve Komisije iz delovnega dokumenta služb Komisije o oceni temeljnih vzrokov za napake pri izvajanju politike za razvoj podeželja in popravljalnih ukrepov, ki je bil Evropskemu parlamentu in Svetu predstavljen junija 2013[1]. Sodišče poroča, da je povprečna stopnja napake na področju razvoja podeželja v obdobju 2011–2013 znašala 8,2 %. Kljub temu Komisija ugotavlja, da se stopnja napake za EKSRP postopoma znižuje (z 8,4 % leta 2011 na 7,9 % leta 2013). Ta stopnja napake je višja od posameznih stopenj, ki jih Evropsko računsko sodišče letno objavi v poglavju 4 letnega poročila. Razlog za višjo stopnjo napake je dejstvo, da ta analiza zajema 461 transakcij od 532 transakcij, izvedenih v treh letih (ki vključujejo zdravstveno, okoljsko in ribiško politiko). Povprečna stopnja napake pri 71 transakcijah, ki jih to poročilo ne zajema, je bila nižja. Komisija prav tako ugotavlja, da Sodišče vsako leto opredeli vzorec in izračuna stopnjo napake na ravni politike (razvoj podeželja, okolje, ribištvo in zdravje). Razvoj podeželja pomeni 90 % odhodkov politike, na splošno pa so napake na tem področju pogostejše kot na ostalih področjih te skupine politik. Zapletenost nekaterih zahtev za upravičenost v okviru ukrepov za razvoj podeželja je bila pomemben razlog za visoke stopnje napak. III. Komisija od leta 2012 rešuje vprašanje visoke stopnje napake tako, da zahteva, da morajo države članice pripraviti nacionalne akcijske načrte, in spremlja njihovo izvajanje. Na podlagi pridobljenih izkušenj in priporočil Evropskega računskega sodišča so se ti akcijski načrti sčasoma izboljšali. Pričakovani rezultati vseh ukrepov kratkoročno ne bodo vedno razvidni, zlasti pri ukrepih, ki se izvajajo na podlagi večletnih zavez. Kljub temu so že vidni prvi rezultati skupnih prizadevanj za znižanje stopenj napake z izvajanjem akcijskih načrtov, saj je bila stopnja napake na področju razvoja podeželja leta 2013 nižja. Komisija bo še naprej spremljala izvajanje akcijskih načrtov z dvostranskimi srečanji, odbori za spremljanje in letnimi pregledovalnimi sejami, in sicer tako z revizijskega kot operativnega vidika. V. Tudi Komisija je pri svojih revizijah ugotovila slabosti pri javnem naročanju. Na tem področju se že izvajajo precejšnji finančni popravki. Javno naročanje je eden glavnih elementov v akcijskih načrtih na področju razvoja podeželja. Kljub temu je treba opozoriti, da neskladnost s pravili o javnem naročanju ne pomeni nujno, da je 100 % zadevnih odhodkov neupravičenih. Projekt kot tak lahko vseeno doseže svoj cilj in zagotovi resnično dodano vrednost. Za obdobje 2014–2020 je Komisija že predstavila smernice za strokovne delavce za preprečevanje pogostih napak pri projektih evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te smernice so bile organom upravljanja in plačilnim agencijam predstavljene na seminarju o stopnji napake, ki je potekal oktobra 2014. VI. Nadaljnje ukrepanje glede velikih pomanjkljivosti v zvezi z ukrepom, ki podpira predelavo kmetijskih proizvodov, se spremlja v okviru postopkov revizije skladnosti. Kar zadeva namerne kršitve, Komisija izvaja strategijo za preprečevanje goljufij in organizira temu namenjene seminarje v več državah članicah. Komisija se strinja s to ugotovitvijo. Komisija bo državam članicam še naprej zagotavljala priporočila in smernice ter razširjala dobre prakse za izboljšanje kontrolnega sistema, da se preprečijo napake. Poleg tega morajo plačilne agencije pred izvedbo plačil zagotoviti skladnost z akreditacijskimi merili iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 907/2014 (obdobje 2014–2020). Službe Komisije pregledujejo akreditacijo z naknadnimi revizijami. VIII. V zvezi z omejenimi spodbudami za upravičence za upoštevanje kmetijskih zavez, kmetijsko-okoljske sheme odražajo prostovoljne zaveze kmetov, da bodo zagotovili okoljske koristi in javne dobrine, ki presegajo obvezne zahteve. Kompenzacijska narava kmetijsko-okoljskih plačil (ki zajemajo nastale stroške in izpad dohodka) ne pomeni takojšnih gospodarskih koristi za kmete, čeprav dolgoročno niso izključene. V zvezi z „nizko“ stopnjo kontrole za zaveze mora država članica, ko je bila pri pregledih na kraju samem odkrita bistvena neskladnost, v skladu z veljavno zakonodajo povečati odstotek upravičencev, pri katerih se izvede pregled na kraju samem. Pravilno uporabo tega postopka Komisija preverja pri revizijah skladnosti. Stopnja kontrole za kmetijske zaveze je določena pri 100 % za administrativne preglede in 5 % za preglede na kraju samem. Stroški upravljanja in kontrol, objavljeni v letnem poročilu o dejavnostih za leto 2013, znašajo 4 milijarde EUR za celotno SKP. Zato bi se bilo treba osredotočiti na izboljšanje uspešnosti kontrol in ne na povečanje njihovega števila. V zvezi s sankcijami Komisija meni, da morajo biti sankcije za neskladnost sorazmerne in da morajo ostati odvračilne. IX. Izvajanje je bilo zasnovano kot preventivni proces akcijskih načrtov Na podlagi Delovnega dokumenta služb Komisije SWD(2013) 244, temelji pa na samooceni temeljnih vzrokov, ki so vplivali na stopnje napake, ki jo izvedejo države članice. V ta proces se je postopoma vključeval odzivni vidik, pri čemer so se sistematično upoštevale revizijske ugotovitve in predlagali posebni popravljalni ukrepi. Dvojni vidik (preventivni in odzivni) je še vedno del tega procesa. Pri zadnji posodobitvi akcijskih načrtov je bilo ugotovljeno, da se je skoraj 50 % ukrepov začelo izvajati zaradi konkretnih revizijskih ugotovitev Sodišča ali Komisije, preostala polovica ukrepov pa je temeljila na samooceni držav članic. Poleg tega je predhodna ocena preverljivosti in možnosti kontrole vseh ukrepov, vključenih v programe za razvoj podeželja za obdobje 2014–2020, obravnavala tudi tveganje stopnje napake s preventivnega vidika. X. Komisija se strinja, da je pomembno zagotoviti ustrezno ravnovesje med številom in zapletenostjo pravil ter potrebo po zagotavljanju zakonitosti in pravilnosti odhodkov. XI. (a) Komisija sprejema to priporočilo. Posebna vprašanja, ki jih je izpostavilo Sodišče, bi morali akcijski načrti obravnavati le, če so bile ugotovljene pomanjkljivosti. Komisija priznava, da so smernice v zvezi s tremi temeljnimi vzroki napak in razširjanjem dobre prakse pomembne. To se bo obravnavalo prek Evropske mreže za razvoj podeželja in na seminarjih. Poleg tega je Komisija državam članicam že predstavila posebne smernice o javnem naročanju in kmetijsko-okoljsko-podnebnem ukrepu, vključno z dvojnim financiranjem. Namerno izogibanje pravilom je del strategije za preprečevanje goljufij in zadevnih seminarjev, ki bodo organizirani v več državah članicah. (b) Komisija sprejema to priporočilo. Trenutno ocenjuje možnosti kontrole in preverljivost novih programov, vse pomanjkljivosti pa bo obravnavala v okviru odborov za spremljanje in letnih pregledovalnih sej z organi upravljanja. Poleg tega se bodo podrobno spremljale revizijske ugotovitve, da se odkrijejo in odpravijo vsi viri napak, ki izhajajo iz nacionalnih izvedbenih pravil, pri čemer se lahko po potrebi zahtevajo takojšne spremembe. Izkušnje, pridobljene pri izvajanju programov in zadevnih nacionalnih pravil, se bodo izmenjavale prek Evropske mreže za razvoj podeželja in na seminarjih o stopnjah napake. (c) Komisija deloma sprejema to priporočilo, saj ne more posegati v obseg ali rezultate take analize ali prihodnje izbire politik zakonodajalcev za naslednje programsko obdobje. Leta 2017 bo Komisija pripravila strateško poročilo o skladu, v katerem bo povzela letna poročila o napredku, ki so jih predložile države članice (člen 53 Uredbe (EU) št. 1303/2013). Poleg tega bodo Komisija in države članice ocenile uspešnost programov za razvoj podeželja med postopkom pregleda uspešnosti iz člena 21 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Na podlagi navedenih in drugih dokazov (npr. revizijskih ugotovitev) bo Komisija ocenila zasnovo politike in morebitno potrebo po pripravi predlogov za naslednje programsko obdobje. Ob koncu programskega obdobja bo Komisija podrobno analizirala nadaljnjo potrebo po vsakem podpornem ukrepu, nato pa bo pripravila predlog za naslednje programsko obdobje, kot je to storila za to programsko obdobje. Komisija se strinja, da bi se morali administrativni pregledi uporabljati, kadar je to mogoče, čeprav opozarja, da se večinoma ne morejo izvajati za kmetijsko-okoljske dejavnosti. Uvod 1. EU je dodelila 96 milijard EUR, prispevek držav članic pa naj bi znašal 55 milijard EUR. 4. Sodišče poroča, da je povprečna stopnja napake na področju razvoja podeželja v obdobju 2011–2013 znašala 8,2 %. Kljub temu Komisija ugotavlja, da se stopnja napake za EKSRP postopoma znižuje (z 8,4 % leta 2011 na 7,9 % leta 2013). Ta stopnja napake je višja od posameznih stopenj, ki jih Evropsko računsko sodišče letno objavlja v poglavju 4 letnega poročila. Razlog za višjo stopnjo napake je dejstvo, da ta analiza zajema 461 transakcij od 532 transakcij, izvedenih v treh letih (vključno na področju zdravstvene politike, okoljske politike in ribiške politike). Povprečna stopnja napake 71 transakcij, ki jih to poročilo ne zajema, je bila nižja. Komisija prav tako ugotavlja, da Sodišče opredeli vzorec in vsako leto izračuna stopnjo napake na ravni politike (razvoj podeželja, okolje, ribištvo in zdravje). Razvoj podeželja pomeni 90 % odhodkov politike, na splošno pa so napake na tem področju pogostejše kot na ostalih področjih skupine politik. Zapletenost nekaterih zahtev za upravičenost ukrepov za razvoj podeželja je bila pomemben razlog za visoke stopnje napake. 5. Stopnje napake ne pomenijo nujno, da se cilji politike ne bodo dosegli, kar se lahko ugotovi le z ocenjevanjem uspešnosti dejavnosti, ki prejemajo podporo. Pri doseganju ciljev politike na področju politike razvoja podeželja je določena mera zapletenosti pri izvajanju politike neizogibna, saj je treba upoštevati visoko zastavljene cilje na področju razvoja podeželja. Na podlagi tega je treba priznati, da se bo zelo težko dosegla 2-odstotna ali nižja stopnja napake, ne da bi bili za to potrebni nerazumni viri za kontrolo, katerih stroški bi bilo previsoki. Vrste in pogostost ugotovljenih napak 12. V zvezi z vrstami napak, ki jih je ugotovilo Sodišče, je treba opozoriti, da je Komisija med svojimi revizijami naložbenih ukrepov in shem, vezanih na površino, odkrila podobne pomanjkljivosti kot Evropsko računsko sodišče. Zadevnim državam članicam so bili naloženi finančni popravki (ali pa potekajo postopki potrjevanja skladnosti za izvedbo takih popravkov), da se zaščiti proračun EU. Na področjih, na katerih so bile odkrite pomanjkljivosti, so morale zadevne države članice sprejeti popravljalne ukrepe. 14. Politika razvoja podeželja se izvaja z nacionalnim ali regionalnim programom za razvoj podeželja. Večina napak je povezana s posebnimi pogoji, ki so določeni v programih in drugih nacionalnih pravilih. Ta pravila so potrebna za izvajanje politike, vendar se države članice soočajo z izzivom, kako omejiti ta nacionalna pravila na nujno potrebna pravila za doseganje ciljev politike. V programskem obdobju 2014–2020 morajo vsi programi razvoja podeželja vključevati predhodno oceno preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov, ki jo skupaj opravita organ upravljanja in plačilna agencija. 26. Tudi Komisija je pri svojih revizijah odkrila pomanjkljivosti v zvezi s postopki oddaje javnega naročila. Na tem področju se že izvajajo finančni popravki. Javno naročanje je eden glavnih elementov v akcijskih načrtih na področju razvoja podeželja. Kljub temu je treba opozoriti, da neskladnost s pravili o javnem naročanju ne pomeni nujno, da je 100 % zadevnih odhodkov neupravičenih. Projekt kot tak lahko vseeno doseže svoj cilj in zagotovi resnično dodano vrednost. Poleg tega je Komisija 19. decembra 2013 sprejela nove smernice za določanje finančnih popravkov pri izdatkih, financiranih v okviru deljenega upravljanja, zaradi neskladnosti s pravili o javnih naročilih[2]. V skladu s temi smernicami se nespoštovanje pravil o javnem naročanju presoja na podlagi načela sorazmernosti. Državam članicam so že bile predstavljene smernice o najpogostejših nepravilnostih pri upravljanju evropskih strukturnih in investicijskih skladov (na 4. seminarju o stopnji napake, ki je potekal oktobra 2014). 27. V zvezi s tabelo 1: Romunija: sporočeno napako je odkrilo Evropsko računsko sodišče v izjavi o zanesljivosti računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij za leto 2012. Romunski akcijski načrt za zmanjšanje stopnje napake vključuje ukrepe za obravnavanje slabosti pri postopkih javnega naročanja. Nizozemska: provinca je pravila o javnem naročanju leta 2012 retroaktivno preklicala z učinkom od 1. januarja 2010. Vendar se to v tem primeru ne bi smelo uporabiti. Komisija o tem razpravlja z državo članico. Nemčija (Brandenburg-Berlin): ker so se lahko zadnje obveznosti za širokopasovni internet prevzele leta 2012, ni mogoče izvesti dodatnih preventivnih in popravljalnih ukrepov. Podpora za širokopasovni internet v obdobju 2014–2020 ni več predvidena. Okvir 2 – Naročila, oddana neposredno obstoječim dobaviteljem Švedska je vključila „javno naročanje“ kot temeljni vzrok za napake ter popravljalne in preventivne ukrepe v akcijski načrt za zmanjšanje stopnje napake. 32. Slabosti iz tabele 2 zajemajo ustrezni akcijski načrti, katerih cilj je izboljšati sistem administrativnih kontrol. 35. Komisija se strinja, da poenostavitev ne bi smela ogroziti načel dobrega finančnega poslovodenja. Nov pravni okvir za SKP za obdobje 2014–2020 vsebuje dejavnike poenostavitve, ki nimajo negativnega učinka na dobro finančno poslovodenje (npr. pavšalna plačila, standardni stroški). Člen 60 Uredbe (EU) št. 1305/2013 določa, da se za upravičene štejejo le odhodki v zvezi z naložbami, ki so nastali po predložitvi vloge za pomoč. Okvir 3 – Primer preklica uspešnega merila za upravičenost Te slabosti zajemajo ustrezni akcijski načrti, katerih cilj je izboljšati sistem administrativnih kontrol. Znotraj novega pravnega okvira to ni več mogoče. Glej odgovor na odstavek 35. 38. Pavšalno plačilo, kot v primeru podpore za mlade kmete, morda ne ustreza drugim ciljem ukrepov politike. Zato mora poenostavitev pri izvajanju zagotoviti ustrezno ravnovesje med doseganjem ciljev politike in dobrim finančnim ravnovesjem. Pri tem se ne bi smel upoštevati le ugoden učinek na znižanje stopnje napake. 40. Komisija poudarja, da goljufivi odhodki za razvoj podeželja, ki so jih odkrile in sporočile države članice, znašajo 0,11 %[3]. 43. Tudi Komisija je med svojimi revizijami odkrila slabosti pri preverjanju merila za mala in srednja podjetja (MSP) ter neupoštevanje ustreznih postopkov oddajanja zasebnih naročil. Če so bile odkrite pomanjkljivosti, so bili zadevnim državam članicam naloženi neto finančni popravki (ali pa potekajo postopki potrjevanja skladnosti za izvedbo takih popravkov), da se zaščiti proračun EU. Poleg tega so morale zadevne države članice sprejeti popravljalne ukrepe. Sedanji pravni okvir za obdobje 2014–2020 ne določa omejitev glede velikosti podjetja, da postane upravičenec do podpore v okviru naložb za stvarno premoženje. Države članice lahko osredotočijo podporo na posebne upravičence na podlagi ugotovitev analize prednosti, pomanjkljivosti, priložnosti in tveganj (analize SWOT) in ocene potreb. Te dodatne zahteve bodo morale biti takšne, da jih je mogoče preverjati in kontrolirati. 46. Podobne določbe se bodo uporabljale v obdobju 2014–2020. 48. Komisija se strinja, da bi nacionalni organi lahko odkrili veliko napak, ki jih je ugotovilo Sodišče. Pravila SKP državam članicam zagotavljajo vse potrebne instrumente za zmanjšanje večine tveganj za napake. Komisija bo državam članicam še naprej zagotavljala priporočila in smernice ter razširjala dobre prakse za izboljšanje kontrolnega sistema, da se preprečijo napake. Okvir 5 – Primer nezadostne kakovosti pregledov, ki jih izvajajo države članice Te slabosti zajemajo ustrezni akcijski načrti, katerih cilj je izboljšati sistem administrativnih kontrol. 51. Tudi Komisija je med svojimi revizijami odkrila slabosti pri izvajanju administrativnih pregledov. Zadevne države članice so morale sprejeti popravljalne ukrepe in po potrebi so bili naloženi finančni popravki. 57. Tudi Komisija je med svojimi revizijami odkrila slabosti pri preverjanju kmetijsko-okoljskih zavez in zadevne države članice so morale sprejeti popravljalne ukrepe. Poleg tega so bili zadevnim državam članicam po potrebi naloženi finančni popravki. Okvir 7 – Primeri neupoštevanja preprostih kmetijsko-okoljskih zavez Pomanjkljivosti na Malti so zlasti posledica tega, da upravičenci do podpore iz kmetijsko-okoljskega ukrepa ne upoštevajo zavez. Malteška uprava je začela izvajati številne ciljno usmerjene dejavnosti informiranja in nekaterim upravičencem zagotavlja individualno usposabljanje. 59. Kmetijsko-okoljske sheme odražajo prostovoljne zaveze kmetov, da bodo zagotovili okoljske koristi in okoljske javne dobrine, ki presegajo obvezne zahteve. Kompenzacijska narava kmetijsko-okoljskih plačil (ki zajemajo nastale stroške in izpad dohodka) ne pomeni takojšnih gospodarskih koristi za kmete, čeprav dolgoročno niso izključene. 62. V zvezi z „nizko“ stopnjo kontrole za kmetijsko-okoljske zaveze mora država članica, ko je bila pri pregledih na kraju samem odkrita bistvena neskladnost v okviru določene sheme pomoči ali podpornega ukrepa oziroma v regiji ali delu regije, v skladu z veljavnimi zakonodajnimi akti povečati odstotek upravičencev, pri katerih se izvede pregled na kraju samem. Dejanska stopnja pregledov na kraju samem bi lahko bila višja od 5 %, kar je odvisno od države članice in posameznega ukrepa. Pravilno uporabo tega postopka preverja Komisija pri revizijah skladnosti. Med pregledom na kraju samem se morajo preveriti vsa merila za upravičenost, zaveze in druge obveznosti. Če jih med pregledom na kraju samem ni mogoče preveriti, je treba organizirati drugi pregled. 63. V skladu z veljavnimi zakonodajnimi akti administrativni pregledi zajemajo vse elemente, ki se lahko in za katere je ustrezno, da se nadzorujejo z administrativnimi sredstvi (vključno z upoštevanjem kmetijsko-okoljskih zavez). Med revizijami skladnosti Komisija preverja tudi, ali bi se poleg pregledov na kraju samem lahko opravili tudi administrativni pregledi. Po potrebi izda priporočila za države članice in naloži finančne popravke. Poleg tega nov pravni okvir za SKP za obdobje 2014–2020 vsebuje določbe, v skladu s katerimi morajo države članice zagotoviti, da se lahko vsi ukrepi za razvoj podeželja, ki jih nameravajo izvajati, preverjajo in kontrolirajo. Predhodno oceno preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov je treba vključiti v program za razvoj podeželja. 64. Komisija meni, da morajo biti sankcije za neskladnost sorazmerne in da morajo ostati odvračilne. V skladu z novim pravnim okvirom se mora pri izračunu znižanja upoštevati tudi ponovni pojav napake. Države članice morajo opredeliti dejansko uporabo meril iz pravnih besedil ter konkretne stopnje in njihove zneske. 65. V primeru resnih neskladnosti z zavezami je upravičenec izključen iz prejemanja podpore v letu ugotovitve in naslednjem letu. Okvir 10 – Dodatni pogoji za upravičenost, ki sta jih določili državi članici za plačila za območja z omejenimi možnostmi Te slabosti zajemajo ustrezni akcijski načrti, katerih cilj je izboljšati sistem administrativnih kontrol. 74. Od leta 2012 Komisija za obravnavanje vprašanja visoke stopnje napake zahteva, da morajo države članice pripraviti nacionalne akcijske načrte, in spremlja njihovo izvajanje. Na podlagi pridobljenih izkušenj in priporočil Računskega sodišča so se ti akcijski načrti sčasoma izboljšali. Pričakovani rezultati vseh ukrepov kratkoročno ne bodo vedno razvidni, zlasti pri ukrepih, ki se izvajajo na podlagi večletnih zavez. Kljub temu so že vidni prvi rezultati skupnih prizadevanj Komisije in držav članic za znižanje stopenj napake z izvajanjem akcijskih načrtov, saj je bila stopnja napake na področju razvoja podeželja leta 2013 nižja. Komisija bo še naprej spremljala izvajanje akcijskih načrtov z dvostranskimi srečanji, odbori za spremljanje in letnimi pregledovalnimi sejami, in sicer tako z revizijskega kot operativnega vidika. 75. Komisija je z novo Uredbo (EU) št. 1306/2013 o SKP prejela večja pooblastila. Člen 41(2) določa, da lahko Komisija zmanjša ali začasno prekine vmesna plačila državi članici, če ključne sestavine nacionalnega sistema kontrol niso učinkovite oziroma se ne izvajajo potrebni popravljalni ukrepi. Člen 36(7) določa, da je prekinitev vmesnih plačil prvo hitro in odzivno orodje, če obstajajo pomisleki o zakonitosti in pravilnosti plačil. Poleg tega bo morala vsaka agencija, za katero so bili v letnem poročilu o dejavnostih GD AGRI podani pridržki, ukrepati hitro, da se preprečijo finančni popravki. Komisija meni, da morajo biti sankcije za neskladnost sorazmerne in da morajo ostati odvračilne. 76. Revizijske ugotovitve so bile bolj sistematično upoštevane v najnovejših posodobitvah akcijskih načrtov (september 2014). Države članice so morale v veliko večji meri upoštevati revizijske ugotovitve Sodišča in Komisije. Kar 46 % ukrepov, ki so jih predstavile države članice, je obravnavalo konkretne revizijske ugotovitve, od tega 50 % iz poročil Sodišča. Prav tako bi bilo treba opozoriti, da Komisija spremlja vse pomembne primere, o katerih je poročalo Sodišče, po potrebi tudi v okviru postopka ugotavljanja skladnosti. 77. V okviru tretje posodobitve akcijskih načrtov septembra 2014 so bile države članice pozvane, naj zagotovijo kazalnike spremljanja in najnovejše znane rezultate, da se izboljša učinkovitost ukrepov. 78. Štiri srečanja skupnega obora za sklade za razvoj podeželja in kmetijske sklade, ki so bila organizirana in namenjena izključno stopnjam napake (seminarji), so del sistematičnega procesa za izmenjavo dobrih in inovativnih praks. Poleg tega bi bilo treba opozoriti, da zunaj okvira seminarjev in dejavnosti Evropske mreže za razvoj podeželja izmenjava dobrih praks poteka tudi na formalnih srečanjih odbora za razvoj podeželja in na treh letnih srečanjih direktorjev plačilnih agencij vseh držav članic. Od leta 2015 je Evropska mreža za razvoj podeželja (ENRD) še eno sredstvo za širjenje dobrih praks v obdobju 2014–2020. Evropska mreža za razvoj podeželja bo organizirala posebne dogodke, širila ustrezne informacije in vključila deležnike v pobude za ozaveščanje. 79. Komisija zagotavlja redno izmenjavo informacij z državami članicami o vprašanjih v zvezi s stopnjo napake in je pripravila obsežen sveženj smernic o ukrepih za razvoj podeželja in drugih ustreznih horizontalnih temah (npr. poenostavljenem obračunavanju stroškov, pravilih o javnem naročanju). Zlasti SWD(2013) 244 o stopnjah napak na področju razvoja podeželja vključuje skupni niz temeljnih vzrokov, ki bi bili lahko sčasoma relevantni v vseh državah članicah, ki bi morale nazadnje opredeliti, kateri vzroki vplivajo nanje, in vzpostaviti ustrezne blažilne ukrepe. 80. Komisija spremlja pomanjkljivosti iz revizijskih ugotovitev in sistematično poziva države članice, naj jih obravnavajo v akcijskih načrtih. 81. Države članice so izvedle predhodno oceno preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov (preventivni vidik) ter podrobneje spremljajo revizijske ugotovitve, kar bo omogočilo izboljšanje uspešnosti akcijskih načrtov, kot kaže posodobitev iz oktobra 2014. 90. Sprememba, na katero se sklicuje Sodišče, je bila uvedena, ker bi bili lahko stroški uporabe administrativnih kazni za majhne zneske nesorazmerni s koristmi, kar bi ogrozilo dobro finančno poslovodenje. 91. Komisija se dobro zaveda, kako pomembne so poznejše faze regulativnega procesa. V zvezi s tem so se povečale odgovornosti držav članic, saj morajo tako organi upravljanja kot plačilne agencije pripraviti predhodno oceno preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov iz programa. Poleg tega ima Komisija zdaj na voljo okrepljena preventivna orodja, kot sta začasna ustavitev in prekinitev, ki bi morala imeti odvračilni učinek na napake. Kot je Sodišče potrdilo v tem posebnem poročilu, ima prekomerna regulacija (dodatna in neutemeljena nacionalna/regionalna pravila) le majhen učinek na stopnjo napake. 93. Komisija od leta 2012 za obravnavanje vprašanja visoke stopnje napake zahteva, da morajo države članice pripraviti nacionalne akcijske načrte, in spremlja njihovo izvajanje. Na podlagi pridobljenih izkušenj in priporočil Računskega sodišča so se ti akcijski načrti sčasoma izboljšali. Pričakovani rezultati vseh ukrepov kratkoročno ne bodo vedno razvidni, zlasti pri ukrepih, ki se izvajajo na podlagi večletnih zavez. Kljub temu so že vidni prvi rezultati skupnih prizadevanj Komisije in držav članic za znižanje stopenj napake z izvajanjem akcijskih načrtov, saj je bila stopnja napake na področju razvoja podeželja leta 2013 nižja. Komisija bo še naprej spremljala izvajanje akcijskih načrtov z dvostranskimi srečanji, odbori za spremljanje in letnimi pregledovalnimi sejami, in sicer tako z revizijskega kot operativnega vidika. 95. Prva alinea: Tudi Komisija je pri svojih revizijah odkrila slabosti v zvezi s temi vprašanji. Na tem področju se že izvajajo precejšni finančni popravki. Javno naročanje in neupoštevanje zavez sta glavna elementa v akcijskih načrtih na področju razvoja podeželja. Kljub temu je treba opozoriti, da neskladnost s pravili o javnem naročanju ne pomeni nujno, da je 100 % zadevnih odhodkov neupravičenih. Projekt kot tak lahko vseeno doseže svoj cilj in zagotovi resnično dodano vrednost. Druga alinea: Komisija se strinja s tem zaključkom. Komisija bo državam članicam še naprej zagotavljala priporočila in smernice ter razširjala dobre prakse za izboljšanje kontrolnega sistema, da se preprečijo napake. Poleg tega morajo plačilne agencije pred izvedbo plačil zagotoviti skladnost z akreditacijskimi merili iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 907/2014 (obdobje 2014–2020). Službe Komisije pregledujejo akreditacijo z naknadnimi revizijami. 96. V zvezi z omejenimi spodbudami za upravičence, da upoštevajo kmetijske zaveze, kmetijsko-okoljske sheme odražajo prostovoljne zaveze kmetov, da bodo zagotovili okoljske koristi in javne dobrine, ki presegajo obvezne zahteve. Kompenzacijska narava kmetijsko-okoljskih plačil (ki zajemajo nastale stroške in izpad dohodka) ne pomeni takojšnih gospodarskih koristi za kmete, čeprav dolgoročno niso izključene. V zvezi z „nizko“ stopnjo kontrole za zaveze mora država članica, ko je bila pri pregledih na kraju samem odkrita bistvena neskladnost, v skladu z veljavno zakonodajo povečati odstotek upravičencev, pri katerih se izvede pregled na kraju samem. Pravilno uporabo tega postopka Komisija preverja pri revizijah skladnosti. Stopnja kontrole za kmetijske zaveze je določena pri 100 % za administrativne preglede in 5 % za preglede na kraju samem. Stroški upravljanja in kontrol, objavljeni v letnem poročilu o dejavnostih za leto 2013, znašajo 4 milijarde EUR za celotno SKP. Zato bi se bilo treba osredotočiti na izboljšanje uspešnosti kontrol in ne na povečanje njihovega števila. V zvezi s sankcijami Komisija meni, da morajo biti sankcije za neskladnost sorazmerne in da morajo ostati odvračilne. 97. Izvajanje akcijskih načrtov je bilo zasnovano kot preventivni proces na podlagi dokumenta SWD(2013) 244, temelji pa na samooceni temeljnih vzrokov, ki so vplivali na stopnje napake, ki jo izvedejo države članice. V ta proces se je postopoma vključeval odzivni vidik, sistematično so se upoštevale revizijske ugotovitve in predlagali posebni popravljalni ukrepi. Dvojni vidik (preventivni in odzivni) je še vedno del tega procesa. Pri zadnji posodobitvi akcijskih načrtov je bilo ugotovljeno, da se je skoraj 50 % ukrepov začelo izvajati zaradi konkretnih revizijskih ugotovitev Sodišča ali Komisije, preostala polovica ukrepov pa je temeljila na samooceni držav članic. Poleg tega je predhodna ocena preverljivosti in možnosti kontrole vseh ukrepov, vključenih v programe za razvoj podeželja za obdobje 2014–2020, obravnavala tudi tveganje stopnje napake s preventivnega vidika. Priporočilo 1 Komisija sprejema to priporočilo. Posebna vprašanja, ki jih je izpostavilo Sodišče, bi morali akcijski načrti obravnavati le, če so bile ugotovljene pomanjkljivosti. Komisija priznava, da so smernice v zvezi s tremi temeljnimi vzroki napak in razširjanjem dobre prakse pomembne. To se bo obravnavalo prek Evropske mreže za razvoj podeželja in na seminarjih. Poleg tega je Komisija državam članicam že predstavila posebne smernice o javnem naročanju in kmetijsko-okoljsko-podnebnem ukrepu, vključno z dvojnim financiranjem. Namerno izogibanje pravilom je del strategije za preprečevanje goljufij in zadevnih seminarjev, ki bodo organizirani v več državah članicah. Javno naročanje To priporočilo je naslovljeno na države članice. Kljub temu Komisija poudarja, da je za obdobje 2014–2020 že predstavila smernice za strokovne delavce za preprečevanje pogostih napak pri projektih evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te smernice so bile organom upravljanja in plačilnim agencijam predstavljene na seminarju o stopnji napake, ki je potekal oktobra 2014. Namerno izogibanje pravilom Komisija se strinja s priporočilom, ki je naslovljeno na države članice. Kmetijsko-okoljska plačila Komisija se strinja s priporočilom, ki je naslovljeno na države članice, in poudarja, da med revizijami skladnosti sistematično preverja, ali bi se lahko poleg pregledov na kraju samem opravili tudi administrativni pregledi. V tem primeru se izdajo priporočila državam članicam, naj povečajo obseg administrativnih pregledov, in naložijo finančni popravki. Poleg tega pravni okvir za SKP za obdobje 2014–2020 vsebuje določbe, v skladu s katerimi morajo države članice zagotoviti, da se lahko vsi ukrepi za razvoj podeželja, ki jih nameravajo izvajati, preverijo in kontrolirajo. Vsi programi za razvoj podeželja morajo vključevati predhodno oceno preverljivosti in možnosti kontrole ukrepov, vključno s kmetijsko-okoljsko-podnebnimi ukrepi, dejavnostmi in konkretnimi zavezami. Če te kontrole niso zadovoljive, je treba program za razvoj podeželja ustrezno prilagoditi (člen 62 Uredbe (EU) št. 1305/2013). Poleg tega sta v primeru resne neskladnosti z zavezami ali kršitve meril za upravičenost predvidena znižanje podpore v celoti ter izključitev upravičenca iz prejemanja podpore v letu ugotovitve in naslednjem letu. V zvezi s sankcijami se Komisija strinja, da morajo biti sankcije za neskladnost sorazmerne in da morajo ostati odvračilne. Priporočilo 2 Komisija sprejema to priporočilo. Trenutno ocenjuje možnosti kontrole in preverljivost novih programov, vse pomanjkljivosti pa bo obravnavala v okviru odborov za spremljanje in letnih pregledovalnih sej z organi upravljanja. Poleg tega se bodo podrobno spremljale revizijske ugotovitve, da se odkrijejo in odpravijo vsi viri napak, ki izhajajo iz nacionalnih izvedbenih pravil, pri čemer se lahko po potrebi zahtevajo takojšne spremembe. Izkušnje, pridobljene pri izvajanju programov in zadevnih nacionalnih pravil, se bodo izmenjavale prek Evropske mreže za razvoj podeželja in na seminarjih o stopnjah napake. Priporočilo 3 Komisija delno sprejema to priporočilo, saj ne more posegati v obseg ali rezultate take analize ali prihodnje izbire politike zakonodajalcev za naslednje programsko obdobje. Leta 2017 bo Komisija pripravila strateško poročilo o skladu, v katerem bo povzela letna poročila o napredku, ki jih bodo predložile države članice (člen 53 Uredbe (EU) št. 1303/2013). Poleg tega bodo Komisija in države članice ocenile uspešnost programov za razvoj podeželja med postopkom pregleda uspešnosti iz člena 21 Uredbe (EU) št. 1303/2013. Na podlagi navedenih in drugih dokazov (npr. revizijskih ugotovitev) bo Komisija ocenila zasnovo politike in morebitno potrebo po pripravi predlogov za naslednje programsko obdobje. Ob koncu programskega obdobja bo Komisija podrobno analizirala nadaljnjo potrebo po vsakem podpornem ukrepu, nato pa bo pripravila predlog za naslednje programsko obdobje, kot je to storila za to programsko obdobje. Zadnja alinea: Komisija se strinja, da bi se morali administrativni pregledi uporabljati, kadar je to mogoče, čeprav opozarja, da se večinoma ne morejo izvajati za kmetijsko-okoljske dejavnosti. [1] SWD(2013) 244 z dne 27. junija 2013. [2] Sklep Komisije C(2013) 9527. [3] Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu: Zaščita finančnih interesov Evropske unije – Boj proti goljufijam – Letno poročilo za leto 2013, COM(2014) 474 final.