Bruselj, 7.7.2004

KOM(2004) 500 končno

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

v zvezi z odločbami Komisije z dne 7. julija 2004 o nacionalnih dodelitvenih načrtih Avstrije, Danske, Nemčije, Irske, Nizozemske, Slovenije, Švedske in Združenega kraljestva za dodelitev pravic do emisij toplogrednih plinov v skladu z Direktivo 2003/87/ES

UVOD

Boj proti podnebnim spremembam je pomemben cilj Evropske unije. EU se je odločila, da bo to storila z izvajanjem svojih obveznosti po Kjotskem protokolu, večstranskemu sporazumu, ki se ukvarja z reševanjem tega svetovnega problema z večstranskim sodelovanjem. Na podlagi tesnega sodelovanja z državami članicami, industrijo, civilno družbo in akademskim krogom je bil razvit Evropski program o podnebnih spremembah (ECCP), ki bi EU pomagal poiskati stroškovno učinkovite načine za izpolnitev obveznosti Kjotskega protokola. Ključni predlog Evropskega programa o podnebnih spremembah je bil oblikovanje sistema trgovanja z emisijami na ravni EU, ki bi EU pomagal, da zmanjša svoje emisije na stroškovno učinkovit način. Leta 2003 sta Svet in Parlament sprejela Direktivo 2003/87/EGS, ki predvideva trgovanje z emisijami na ravni EU od januarja 2005 naprej.

Prva faza trgovanja z emisijami EU zajema emisije CO2 iz več kakor 12.000 obratov. Vsaka država članica mora oblikovati nacionalni dodelitveni načrt za dodelitev pravic za trgovanje in jih sporočiti Komisiji v presojo. Direktiva določa merila, na podlagi katerih Komisija presoja, in jo pooblasti, da lahko zavrne nacionalni dodelitveni načrt v celoti ali delno. Komisija je v pomoč državam članicam pri pripravi njihovih načrtov sprejela navodila[1] za izvajanje meril, ki jih določa Direktiva.

Obvestilo navaja presojo Komisije o osmih načrtih, ki ga spremljajo odločbe, naslovljene na vsako državo članico. Eden izmed razlogov, zakaj Direktiva daje pristojnost Komisiji, da presoja o nacionalnih dodelitvenih načrtih, je zagotovitev pravilne uporabe meril Direktive pri razdelitvi pravic za trgovanje pred samim začetkom trgovanja. Na enotnem notranjem trgu EU in v enotnem sistemu EU za trgovanje z emisijami se je pomembno zavarovati pred izkrivljanjem konkurence zaradi nepravilne uporabe določb Direktive ali Pogodbe. To je prvič, da se EU ukvarja s trgovanjem emisij na ravni EU, in prvo obdobje trgovanja od 2005 do 2007 je bilo načrtovano kot "učna faza". Vendar, če bi države članice izdale več pravic, kakor je verjetna količina dejanskih emisij iz vključenih obratov, bi Direktiva zagotovila malo ali nič okoljskih koristi. Razvoj čistih in novih tehnologij bi bil oviran ter razvoj dinamičnega in likvidnega trga ogrožen.

ŠTEVILO PREDLOžENIH NACIONALNIH DODELITVENIH NAčRTOV

Do 25. junija 2004 je 16 novih držav članic obvestilo Komisijo o nacionalnem dodelitvenem načrtu. Izmed teh jih je osem (glej spodnjo tabelo 1) dovolj popolnih, da Komisiji omogočajo sprejetje odločitve glede njihove združljivosti z Direktivo. Ti načrti pomenijo približno polovico ocenjene skupne količine pravic za prvo obdobje trgovanja.

Tabela 1

Država članica | Skupna predvidena količina za obdobje (v tonah) |

Avstrija | 98.242.719 |

Danska | 100.500.000 |

Nemčija | 1.499.000.000 |

Irska | 66.960.000 |

Nizozemska | 285.900.000 |

Slovenija | 26.329.969 |

Švedska | 68.700.000 |

Združeno kraljestvo | 736.000.000 |

Skupaj | 2.881.632.688 |

PRESOJA NACIONALNIH DODELITVENIH NAčRTOV

Vsak prejeti nacionalni dodelitveni načrt je bil podrobno analiziran. Direktiva od Komisije zahteva, da o njih presoja na podlagi istih meril, ki jih določa Priloga III k Direktivi. Pri njihovi analizi je Komisija opredelila več zadev, o katerih je podrobno presojala glede združljivosti s temi merili pod naslednjimi glavnimi postavkami:

- skladnost z obvezami Kjotskega protokola za vsako državo članico ("kjotska usmeritev"),

- naknadne prilagoditve,

- pravila prenosa,

- oblikovanje in upravljanje rezerv za nove udeležence,

- druge posebnosti pri posameznih načrtih (vključno s skladnostjo z drugo zakonodajo Skupnosti).

Vsaka od teh zadev je podrobneje razložena v naslednjih sklopih.

Skladnost s kjotsko usmeritvijo

Direktiva je bila sprejeta, da bi prispevala k stroškovno učinkovitemu izpolnjevanju obveznosti držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Zato sta merili 1 in 2 v Prilogi III osrednja stebra za oblikovanje nacionalnega dodelitvenega načrta.

V obdobju 2005-2007 merilo 1 predvideva, da mora vsaka država članica predložiti načrt, v katerem je skupna količina pravic "skladna z usmeritvijo, da je treba doseči ali preseči ciljno vrednost vsake države članice po Odločbi 2002/358/ES in Kjotskem protokolu".

Merili 1 in 5 je treba upoštevati pri določitvi skupne količine pravic. Skupna količina ne presega tega, kar je verjetno potrebno za strogo uporabo meril Priloge III in posamezna država članica ne sme dodeliti več pravic, kolikor je potrebnih ali zajamčenih z najbolj omejujočim merilom. Vsaka uporaba neobveznih meril ali elementov ne sme pomeniti povečanja skupne količine.

Kadar je uporaba kjotskih mehanizmov vključena v opredelitev kjotske usmeritve, Dokument z navodili navaja: "država članica mora utemeljiti vsakršne namene za uporabo kjotskih mehanizmov. Presoja Komisije bo temeljila predvsem na stanju v zvezi z napredkom ustrezne zakonodaje in izvedbenih določb na nacionalni ravni."

Pri presoji skladnosti z usmeritvijo je Komisija upoštevala:

- dejanski in predvideni napredek države članice;

- zanesljivost in stanje glede priprave ter izvajanja ukrepov za državno financirane nakupe kjotskih enot;

- zanesljivost in stanje glede priprave in izvajanja ukrepov za sektorje izven sistema trgovanja, vključno s prometom.

Štirje od načrtov v presoji so predvideli državno financiran nakup kjotskih enot. Avstrija, Danska, Irska in Nizozemska nameravajo kupiti do 172 milijonov kjotskih enot[2].

Komisija je v skladu z Dokumentom z navodili presodila, ali je predvidena uporaba kjotskih mehanizmov utemeljena, ter svojo presojo oprla predvsem na stanje glede napredka ustrezne zakonodaje in izvedbenih določb na nacionalni ravni. Komisija je ocenila stanje glede napredka upoštevajoč naslednje vidike:

(a) ali je v načrtu navedeno, koliko kjotskih enot namerava država članica kupiti za obdobje 2008-2012;

(b) ali je v načrtu navedeno, katere kjotske enote (JI – Joint Implementation , CDM – Clean Development Mechanism in mednarodno trgovanje z emisijami) bodo uporabljene in koliko;

(c) ali načrt poda informacije o stanju glede napredka ustrezne zakonodaje;

(d) ali je država članica ustanovila pristojni državni organ in o tem obvestila OZN;

(e) ali načrt pokaže, da so izvedbene določbe (operativni programi, institucionalne odločbe) določene na nacionalni ravni;

(f) ali so bile podpisane pogodbe ali bili objavljeni razpisi o nakupu kreditov;

(g) ali je država članica ustanovila sklade za nakup ogljika ali je vanje prispevala finančna sredstva;

(h) ali načrt opredeli, koliko denarja je bilo za to predvidenega v tej fazi?

Rezultati so povzeti v spodnji tabeli 2.

Tabela 2

1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |

Skupna količina(ton) | Navedba razporeditve | Veljavni zakon | Imenovan državni organ | Operativni program | Pogodbe | Prispevki v sredstva JI/CDM | Predvidena proračunska sredstva (in ustrezna cena za tono) |

Avstrija | 35 | ne | da | da | da | da | ne | 288 mio eurov (8,20 EUR) |

Danska | 18,5 | da | da | da | da | da | da | 126 mio eurov ( 6,70 EUR) |

Irska | 18,5 | ne | ne | ne | ne | ne | ne | ne |

Nizozemska | 100 | ne | da | da | da | da | da | 736 mio eurov (7.30 EUR) |

Komisija ugotavlja, da predvidena uporaba kjotskih mehanizmov ni utemeljena, kadar država članica ni podpisala pogodb ali objavila razpisov za nakup ogljika, ni imenovala državnega organa, ni oblikovala operativnega programa in ni predvidela nobenih ali zadostnih proračunskih sredstev.

Kadar država članica ne utemelji predvidene uporabe mehanizmov, s tem krši merilo 1 za element predvidene skupne količine pravic, vključene v usmeritev in dodeljene kot posledica predvidene uporabe. Za opredelitev tega elementa je pomemben delež vseh emisij, ki ga predstavlja sistem trgovanja, v primerjavi z emisijami iz virov, ki niso vključeni v Direktivi.

Komisija meni, da so Avstrija, Danska in Nizozemska utemeljile predvideno uporabo mehanizmov.

Irska, ki sicer izraža namen nakupa 18,5 milijona kjotskih enot, ni navedla, kateri (katere) mehanizem (mehanizme) bo uporabila in v kakšnem obsegu, doslej ni vzpostavila pravne podlage, ni imenovala državnega organa, ni oblikovala operativnega programa, ni podpisala nobenih pogodb ali objavila razpisov za nakup ogljika, ni prispevala v sredstva za nakup ogljika in ni predvidela nobenih proračunskih sredstev. Irski organi so 6. julija Komisijo obvestili, da nameravajo oblikovati operativni program do 30. novembra 2004, določiti pristojni državni organ in o tem obvestiti Sekretariat OZN za podnebje do 30. novembra 2004 ter predvideti finančna sredstva v proračunu 2005. Ob upoštevanju navedenih sprememb in zmanjšane skupne količino pravic Komisija meni, da irski načrt ustreza merilu 1.

V skladu z Odločbo Sveta 2002/358/ES je Danska v obdobju 2008-2012 po zakonu obvezna zmanjšati emisije za 21 % glede na emisije leta 1990. V danskem načrtu je navedeno, da na podlagi sedanjih spoznanj to ustreza povprečnim letnim emisijam v višini ekvivalenta 54,9 milijonov ton CO2 za obdobje 2008-2012. Vendar je Danska navedla predpostavke, na katere se nanaša skupna izjava Sveta in Komisije v zvezi z Odločbo 2002/358/ES, na podlagi katere se izračuna drugi možni cilj v višini letnega povprečja ekvivalenta 59,7 milijonov ton CO2[3]. Če predpostavka Danske glede cilja ne bi bila izpolnjena, se je Danska obvezala, da bo izpolnila nadaljnja potrebna zmanjšanja z nacionalnimi ukrepi ali uporabo prožnih mehanizmov.

Kadar je nacionalni dodelitveni načrt države članice temeljil na razvoju emisij, predvidenem v obdobju 2005-2007 za dejavnosti, ki so vključene v sistem, je Komisija pozorno ocenila ta predviden razvoj, vključno z glavnimi predpostavkami.

Komisija je primerjala stopnje rasti proizvodnje in emisij za sektor v sistemu trgovanja s splošnimi stopnjami gospodarske rasti, kakor so navedene v načrtu ali na voljo pri zanesljivih neodvisnih virih. Kjer je bila stopnja rasti za sektor v sistemu trgovanja višja od splošne stopnje gospodarske rasti, je Komisija ocenila upravičenost predpostavke o hitrejši rasti v sektorju, vključenem v sistem trgovanja, glede na celotno gospodarstvo in ob upoštevanju strukturnega premika, ki poteka v mnogih državah članicah od sekundarnega do terciarnega sektorja.

Komisija si je zelo prizadevala, da bi podatke držav članic nepristransko primerjala, kljub razlikam v kakovosti podatkov med različnimi načrti.

Kjer je predvideni razvoj pokazal povečanje proizvoda in emisij iz dejavnosti v sistemu, je Komisija ocenila, koliko pravic je bilo predvidenih za dodelitev obstoječim obratom glede na nedavne dejanske emisije, koliko pravic je bilo namenjenih za poznane nove udeležence v skladu z odstavkom 54 Dokumenta z navodili in koliko pravic je bilo predvidenih za dodelitev v rezervo za nove udeležence.

Kadar je taka ocena pokazala, da namerava država članica dodeliti obstoječim obratom več pravic, kakor je bilo emisij v izhodiščnem obdobju, je Komisija ocenila, koliko je realna in utemeljena predvidena rast proizvoda ter emisij v obstoječih obratih glede na dejansko in implicitno povprečno stopnjo uporabe zmogljivosti na ravni dejavnosti z namenom uresničitve pričakovane rasti.

Komisija meni, da vsi načrti, o katerih je presojala, vključno z načrtom Nizozemske glede sprememb, o katerih je bila Komisija obveščena 23. junija, temeljijo na zadostno upravičenih predvidevanjih.

Komisija je presojala, ali načrti neupravičeno dajo prednost nekaterim podjetjem ali dejavnostim v nasprotju z zahtevami Pogodbe. Na podlagi informacij, ki so jih predložile države članice, Komisija meni, da ukrepi dajo selektivno prednost nekaterim podjetjem, ki bi lahko izkrivila konkurenco in vplivala na trgovanje znotraj Skupnosti. Za ukrepe se tudi zdi, da se lahko pripišejo državam članicam in lahko pomenijo uporabo državnih sredstev v takem obsegu, da je več kakor 95 % pravic dodeljenih brezplačno. Medtem ko Komisija ne more izključiti dejstva, da načrt vključuje državno pomoč v skladu s členom 87(1) Pogodbe, je katera koli pomoč, ki je dodeljena v okviru načrtov (razen načrtov, ki so bili zavrnjeni, ker kršijo merilo 1), skladna s splošnim okoljskim ciljem Direktive, izraženem v merilih 1 in 2, ter se zdi potrebna za dosego tega cilja. Še vedno bo za upravičence obstajala spodbuda za izboljšanje njihove okoljevarstvene učinkovitosti. Države članice so vsako morebitno možnost neenake obravnave utemeljile na podlagi objektivnih in preglednih izhodišč.

Naknadne prilagoditve

Direktiva predvideva v Prilogi III, merilu 10, in členu 11, da se mora država članica vnaprej (pred pričetkom obdobja trgovanja) odločiti glede absolutne količine pravic, dodeljenih v celoti in vsakemu nosilcu dejavnosti obrata. Te odločitve ni možno spremeniti in pravice se ne smejo ponovno dodeliti z dodajanjem ali odvzemanjem od količine, določene za vsakega nosilca dejavnosti obrata na podlagi sklepa vlade ali vnaprej določenega pravila. Direktiva izrecno dopušča naknadne prilagoditve v primeru višje sile v skladu s postopkom iz člena 29. Poleg tega:

− te odločbe dovoljujejo popravke predvidenih dodelitev glede na kakovost podatkov v času, preden se sprejme odločitev o dodelitvi po členu 11(1);

− Direktiva ne izključuje možnosti, da v primeru zaprtja obrata v zadevnem obdobju države članice ugotovijo, da ni več nosilca dejavnosti, ki bi mu bile pravice lahko dodeljene;

− v primeru dodelitve novim udeležencem iz rezerve se o dejanski dodelitvi vsakemu novemu udeležencu odloči po sprejetju odločitve o dodelitvi po členu 11(1).

Merilo 10 zahteva, da se količine pravic, ki bodo dodeljene obstoječim obratom, navedejo v načrtu pred začetkom obdobja trgovanja. Komisija je presojala o dopustnosti naknadnih prilagoditev ne glede na dejstvo, ali se lahko predvidena prilagoditev ali njen obseg pripišeta vedenju nosilca dejavnosti, ki je predlagal spremembo dodelitve v zadevnem obdobju, ali sta od tega neodvisna.

Enako načelo za nove udeležence velja na podlagi Priloge III, merila 5. Takoj ko se država članica odloči glede absolutnega števila pravic, ki bodo med obdobjem trgovanja dodeljene novemu udeležencu iz rezerve za nove udeležence, te odločitve ne sme več spremeniti. Sicer bodo lahko nekatere družbe neupravičeno v prednosti ali zapostavljene zaradi uporabe načela, ki ni sprejemljivo za obstoječe obrate.

Naknadne prilagoditve bi povzročile negotovost za nosilce dejavnosti in bi škodljivo vplivale na naložbene odločitve in trg. Naknadne prilagoditve nadomestijo z administrativnimi postopki, ki bi bili težje izvedljivi, bolj učinkovite rešitve, ki jih ponuja trg. Tudi naknadne revizije, usmerjene navzdol, za katere bi se dalo sklepati, da ugodno vplivajo na okolje, so škodljive za gotovost, ki je podjetjem potrebna za naložbe, ki vodijo k zmanjšanju emisij.

Komisija meni, da predvidene naknadne prilagoditve v načrtih Nemčije in Avstrije kršijo merilo 5 in/ali 10.

Komisija meni, da nemški načrt krši merilo 10, saj Nemčija namerava prilagoditi ali imeti možnost prilagoditve dodeljene količine po posameznem obratu v obdobju 2005 do 2007, če bi (i) obstoječi obrati, ki začnejo obratovati 1. januarja 2003, imeli manjšo uporabo zmogljivosti; (ii) obstoječi obrati imeli letne emisije manj kot 40 % emisij izhodiščnega obdobja; (iii) obstoječi obrati prejeli dodatne pravice zaradi prenosa pravic, predvidenih za zaprti obrat; (iv) obstoječi obrati ali novi udeleženci, ki izkoriščajo ugodnosti dodelitvenega bonusa na podlagi soproizvodnje toplote in električne energije (SPTE), dokazali, da proizvedejo manjšo količino energije SPTE, kakor v izhodiščnem obdobju. Namen Nemčije, da si pridobi možnost prilagoditve pravic, dodeljenih novim udeležencem, krši merilo 5, ki zahteva prepoved razlikovanja v skladu s Pogodbo, saj bi uporaba takih naknadnih prilagoditev zapostavila nove udeležence v primerjavi z nosilci dejavnosti drugih obratov v zvezi s katerimi Direktiva ne dovoljuje naknadnih prilagoditev dodelitve njihovih pravic.

Komisija meni, da avstrijski načrt krši merilo 10, saj avstrijska pravila glede prenosa pravice do dodelitve določene količine pravic iz obstoječih obratov, ki se zaprejo, pomenijo prilagoditev dodeljene količine obstoječemu obratu v obdobju 2005-2007.

Pravila prenosa

Zaradi različnih pričakovanj glede časa, potrebnega za oblikovanje velikega in likvidnega trga, Direktiva državam članicam dovoljuje možnost lastne presoje pri odločitvi o tem, na kakšen način bodo novi udeleženci lahko začeli sodelovati v sistemu trgovanja. Nadalje imajo države članice možnost lastne presoje glede obravnave zaprtih obratov.

Če država članica ne zadrži dodelitve pravic zaprtemu obratu za preostanek obdobja trgovanja, velja možnost prenosa pravic od zaprtega obrata na nov obrat, ki ga nadzira isti nosilec dejavnosti.

Kadar se država članica odloči zadržati dodelitev nadaljnjih pravic zaprtemu obratu za preostanek obdobja trgovanja in ima vzpostavljeno rezervo za nove udeležence, je treba proučiti pogoje, v skladu s katerimi bo deloval ta del sistema za zagotovitev, da obrati, ki izkoriščajo ugodnosti na podlagi pravila o prenosu, niso neupravičeno v prednosti glede na tiste, ki teh ugodnosti nimajo. Uporaba pravila o prenosu je lahko omejena tako, da je en nosilec dejavnosti lahko upravičen do sklicevanja nanj le, kadar sta zaprti in novi obrat na ozemlju države članice.

Komisija nadalje ugotavlja, da bo zadržanje pravic po zaprtju verjetno spodbudilo naložbe v čiste in učinkovite obrate. Vendar so vplivi na okolje zaradi pravila o prenosu neizraziti, razen kadar država članica zaradi zaprtja razveljavi pravice, ki niso bile dodeljene. Presežki pravic se verjetno predajo drugemu obratu v isti državi članici ali drugod za pokritje emisij.

Rezerve za nove udeležence

V skladu z zgornjo obrazložitvijo Direktiva državam članicam dopušča nekaj možnosti lastne presoje pri odločitvi, ali nameniti delež celotne količine pravic v rezervi novega udeleženca z brezplačno dodelitvijo pravic novim udeležencem, ki začnejo upravljati nove obrate med obdobjem trgovanja, kakor je določeno v odstavkih 48-64 Dokumenta z navodili.

V skladu z Dokumentom z navodili je Komisija v svoji presoji rezerv za nove udeležence zajela naslednje vidike:

- upravičenost obsega;

- opis metodologije, po kateri bodo pravice dodeljene novim udeležencem;

- obstoj morebitne določenosti za posamezne dejavnosti, tehnologije ali namene;

- uporaba pravic, ki bi morebiti ostale na koncu obdobja;

- zagotovitev rezerve v primeru njenega izčrpanja med zadevnim obdobjem.

Osem načrtov, ki so bili v presoji, predvideva oblikovanje rezerv za nove udeležence v skupnem obsegu 80,8 milijonov pravic.[4]

Komisija meni, da vsi načrti, ki so bili v presoji, predvidevajo dovolj utemeljen obseg. Presodila je zlasti, v kolikšnem obsegu je predvidena rast v obstoječih obratih (razen povečanja zmogljivosti, ki sodijo v obravnavo novih udeležencev) glede na nove obrate, ob upoštevanju vsake dodelitve za poznane nove udeležence v skladu z odstavkom 54 Dokumenta z navodili.

Komisija meni, da vsi načrti, ki so bili v presoji, vsebujejo nekaj informacij o metodologiji, na podlagi katere bodo dodeljene pravice iz rezerve za nove udeležence. Vendar načrti še vedno ne vključujejo operacijskih podrobnosti. Če Komisija nima vseh potrebnih informacij, ne more izključiti možnosti, da bi lahko podrobnejša pravila, kadar bodo razvita, kršila druga merila ali Pogodbo. Meni, da merilo 6 ni izpolnjeno, kadar so podatki, predloženi na način, ki je primeren začetku sodelovanja novih udeležencev v sistemu trgovanja, nepopolni. To velja za Združeno kraljestvo.

Komisija ugotavlja, da so Avstrija, Irska, Švedska in Združeno kraljestvo izbrali nekaj pravil o namembnosti glede rezerve za nove udeležence s prednostnim dostopom za določene tehnologije (Švedska) ali razdelitvijo rezerve v podsegmente (Avstrija, Irska in Združeno kraljestvo). Komisija je presodila, ali so ta pravila o namembnosti čezmerna v smislu morebitne kršitve svobode ustanavljanja, ki jo zagotavlja Pogodba, in meni, da nobeden izmed načrtov ne vsebuje čezmernih pravil o namembnosti.

Pri presoji načina uporabe pravic, ki bi morebiti ostale v rezervi ob izteku posameznega obdobja, nameravata Danska in Nemčija razveljaviti vsakršne pravice, ki bi ostale neizkoriščene na koncu zadevnega obdobja. Avstrija, Irska, Slovenija in Združeno kraljestvo[5] nameravajo prodati morebitne neizkoriščene pravice. Švedska in Nizozemska se še nista odločili, ali bosta neizkoriščene pravice razveljavili ali prodali, vendar sta se obvezali, da jih ne bosta prenesli na obstoječe obrate. Brezplačni prenos neizkoriščenih pravic na obstoječe obrate krši merilo 10 – glej naknadne prilagoditve. Razveljavitev ali prodaja neizkoriščenih pravic sta sprejemljivi, če jih je v skladu s členom 10 prodanih do 5 % skupne količine, dodeljene za obdobje 2005-2007. Komisija opozarja, da bi morala biti vsakršna prodaja morebitnih neizkoriščenih pravic, kakor je razloženo v Dokumentu z navodili, na koncu obdobja trgovanja, kadar je gotovo, da ne bo več novih udeležencev, ki bi bili upravičeni do dodelitve pravic iz rezerve za nove udeležence.

Pri presoji tega, kaj bi se zgodilo, če bi se rezerva izčrpala med določenim obdobjem, Komisija ugotavlja, da nameravajo Avstrija, Danska, Irska, Nizozemska, Slovenija, Švedska in Združeno kraljestvo nadaljnjim novim udeležencem omogočiti nakup pravic na trgu.

Usklajenost z drugo zakonodajo

V Prilogi III, merilu 4, Direktive je navedeno, da morajo biti nacionalni dodelitveni načrti skladni z drugimi zakonodajnimi instrumenti in instrumenti politike Skupnosti.

Direktiva 2001/77/ES o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo[6] zahteva, da države članice določijo okvirne cilje za delež obnovljive energije v letu 2010 in izvedejo ukrepe za izpolnitev teh ciljev. To bo povzročilo zmanjšanje vključenih emisij ne glede na učinek sistema trgovanja z emisijami. Direktiva je tako predpis Skupnosti, ki ga je treba upoštevati pri pripravi nacionalnih dodelitvenih načrtov. Upoštevati jo je treba v obliki vrste pravic, predvidenih za dejavnost proizvodnje elektrike, ki je nižja, kakor bi sicer bila.

Pri presoji zadevnih načrtov je Komisija ugotovila, da so vsi skladni z Direktivo 2001/77/ES.

Posebnosti posameznih načrtov

Načrt Združenega kraljestva vključuje seznam obratov, ki jih je treba vključiti, vendar seznam ne vključuje obratov v Gibraltarju. Seznam, ki ga zahteva merilo 10, je zato nepopoln.

Spodnja tabela 3 povzema presojo Komisije in označuje kršitve meril.

Tabela 3

| Avstrija | Danska | Nemčija | Nizozemska | Irska | Slovenija | Švedska | Združeno kraljestvo | |(1) Kjoto | | | | | | | | | |(2) Razvoj emisij | | | | | | | | | |(3) Potencial | | | | | | | | | |(4) Druga zakonodaja | | | | | | | | | |(5) Prepoved razlikovanja | | |ZAVRNJENO | | | | | | |(6) Novi udeleženci | | | | | | | |ZAVRNJENO | |(7) Zgodnje ukrepanje | | | | | | | | | |(8) Čiste tehnologije | | | | | | | | | |(9) Posvetovanje z javnostjo | | | | | | | | | |(10) Seznam obratov s količino za vsakega |ZAVRNJENO | |ZAVRNJENO | | | | |ZAVRNJENO | |(11) Zunanja konkurenca | | | | | | | | | |Člen 10 | | | | | | | | | |

[1] Obvestilo z navodili v pomoč državam članicam pri izvajanju meril, navedenih v Prilogi III k Direktivi 2003/87/ES o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES, KOM(2003) 830 končni z dne 7. januarja 2004. Odstavki 48 do 64.

[2] Avstrija – 35 milijonov; Danska – 18,5 milijona; Irska – 18,5 milijona; Nizozemska – 100 milijonov.

[3] Glej tabelo 0.1 v danskem nacionalnem dodelitvenem načrtu.

[4] Avstrija – 1,0 milijon; Danska – 3,0 milijone; Nemčija – 9,0 milijonov; Irska – 1,0 milijon; Nizozemska – 7,5 milijona. Slovenija – 0,2 milijona; Švedska – 2,4 milijona; Združeno kraljestvo – 56,8 milijona.

[5] Združeno kraljestvo se je obvezalo, da ne bo prodalo več kakor 5 % skupne količine pravic, ki jih izda za obdobje 2005-2007, da bi lahko spoštovalo člen 10 Direktive.

[6] UL L 283, 27.10.2001, str. 33.