SL Uradni list Evropske unije C 318/82

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o prispevku regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020

(COM(2010) 553 konč.)

2011/C 318/13

Poročevalec: g. CEDRONE

Evropska komisija je 20. oktobra 2010 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Prispevek regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020

COM(2010) 553 konč.

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 24. junija 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 473. plenarnem zasedanju 13. in 14. julija 2011 (seja z dne 14. julija) s 114 glasovi za, 6 glasovi proti in 9 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepne ugotovitve

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) se strinja, da potrebuje EU pametno rast v okviru strategije Evropa 2020, da bi se soočil z današnjimi in prihodnjimi izzivi. Velik del EU nima samo težav zaradi počasne rasti ter pomanjkanja raziskav, razvoja in inovativnosti, ampak se srečuje tudi z drugimi problemi, kot so visoka stopnja brezposelnosti, zlasti med mladimi, socialni problemi, revščina in vključevanje, učenci, ki opustijo šolanje brez potrebnega znanja, da bi lahko dobili delo, demografski izzivi in proračunske omejitve.

1.2 Kohezijska politika je nastala z namenom braniti evropski model družbe, v kateri elemente svobodne konkurence in socialnega tržnega gospodarstva spremljajo cilji solidarnosti in spodbujanja posebnih prednostnih nalog gospodarskega, socialnega in teritorialnega razvoja, kot je opredeljeno v členu 174 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

1.3 Odbor se strinja, da je regionalna politika eden ključnih instrumentov za izvajanje strategije Evropa 2020, saj bo uspeh pri doseganju njenih ciljev, kot je ugotovil evropski komisar Johannes Hahn (1), v veliki meri odvisen od odločitev, ki jih bo treba sprejeti na lokalni in regionalni ravni.

1.4 EESO meni, da mora še naprej ostati eden najpomembnejših ciljev ekonomske in socialne kohezije – to je „pravilno“ sklicevanje, ki ga mora Komisija uporabiti, ko govori o pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020 (2) – spodbujanje skladnega razvoja celotne Unije, zlasti z zmanjševanjem razlik v stopnji razvitosti posameznih regij, tako da se jim v polni meri omogoči vključevanje v EU.

1.5 EESO pozitivno ocenjuje namero Komisije, da bo spodbujala „inovacije v vseh regijah,“ brez razprševanja sredstev in s „hkratnim zagotavljanjem medsebojnega dopolnjevanja podpore za inovacije, raziskave in razvoj […] na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni“, vendar meni, da morajo temu namenjena sredstva izvirati ne samo iz kohezijske politike, temveč tudi iz vseh drugih skladov.

1.6 Sporočilo Komisije o regionalni politiki, ki prispeva k pametni rasti, je treba šteti kot dopolnilo vodilne pobude Unija inovacij in kot poziv za začetek postopka za pospešitev vlaganja v inovativnost, ne da bi čakali na prihodnje finančno obdobje, v katerem bo strategija Evropa 2020 nedvomno ena od ključnih prednostnih nalog za kohezijske sklade (3).

1.7 EESO izraža zaskrbljenost zaradi razdrobitve kohezijske politike in njenega preusmerjanja od prvotnih ciljev, kot so bili potrjeni tudi z Lizbonsko pogodbo, tj. financiranja regionalnih neravnovesij s pomočjo sektorskih politik. Zagotoviti je treba, da bo ta pristop upošteval izzive, potrebe in možnosti – tj. izhodiščni položaj – vsake zadevne regije in države, ob tem pa preprečiti, da bi škodoval koheziji, ne le z gospodarskega, socialnega in ozemeljskega, temveč predvsem političnega in kulturnega vidika.

1.8 EESO meni, da je spodbujanje politike raziskav in inovativnosti, ki jo predlaga Komisija, poglavitnega pomena, da pa je treba ti vprašanji obravnavati z veliko mero pozornosti do teritorialnih posebnosti. Inovacija v proizvodnem procesu je lahko rezultat raziskovalne dejavnosti, ki jo lahko izvajajo druge osebe in na nekem drugem kraju kot tam, kjer se inovacija uporablja. Zato je treba pozornost nameniti tudi vprašanjem prenosljivosti in ponovljivosti inovativnih procesov in njihovega razširjanja na regionalni ravni. Pozitiven pa je poskus, da bi ustvarili sinergijo med kohezijsko politiko in drugimi politikami EU ter izboljšali uporabo Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR).

1.9 EESO v skladu s sporočilom Komisije meni, da bi moralo uresničevanje cilja pametne rasti imeti lastno teritorialno strukturo, ki bi se opirala na posebne potrebe sektorjev, okrožij, grozdov ali makroregij, v povezavi z raziskovalnimi inštituti in univerzami, ki že obstajajo in/ali bi jih morali dodatno okrepiti, ter z lokalnimi podjetji ali komunikacijskimi omrežji, ki bi lahko omogočila umestitev in razvoj na območju, s spodbujanjem specializacije in regionalnega upravljanja.

1.10 EESO meni tudi, da bi morali o kohezijski politiki in strategiji Evropa 2020 razpravljati na posebnem zasedanju Evropskega sveta. Kohezijske politike kot strateške politike EU namreč ni mogoče degradirati v drugorazredno politiko; prav tako ni mogoče pričakovati, da bo ta politika sama lahko poganjala strategijo Evropa 2020.

1.11 Predlog, ki ga je sprožila Komisija, ne sme služiti temu, da bi obljubljali „ambiciozen“ cilj in razpršeno porazdelili nekaj sredstev EU tudi bogatim regijam, temveč je treba predlog izkoristiti za to, da se poišče skupna konvergenca regij, da bi s pomočjo skupnih kazalnikov odličnosti uveljavili evropski koncept kohezije odličnosti!

1.12 Poleg tega je treba nujno zagotoviti, da lahko vse države članice sodelujejo pri različnih programih EU, in spodbujati ustvarjanje sinergij med temi programi s poenostavitvijo postopkov in podiranjem zidov med različnimi generalnimi direktorati, torej med Komisijo kot celoto, državami članicami in regijami. Ob tem se je treba zavedati, da so uprave v službi državljanov, podjetij in skupnosti, ki jim je treba življenje poenostaviti, ne pa obratno.

1.13 EESO upravičeno predlaga širok pristop do inovativnosti, ki se ne omejuje le na tehnična ali tehnološka vprašanja. Vendar pa bi želel, da bi Komisija namenjala večjo pozornost praktičnim možnostim za različne udeležene strani, da uporabljajo programe za inovativnost. Mala in srednje velika podjetja, na primer, bi lahko imela korist od programov za inovativnost, vendar je med njimi le malo takih, ki imajo raziskovalce. Veliko malih in srednje velikih podjetij je sicer dejansko inovativnih, vendar ne izkoriščajo možnosti, ki so jim na voljo za pridobitev podpore iz programov EU, čeprav bi od nje imela veliko korist. Olajšati je treba dostop do tveganega kapitala; v zvezi s tem je treba okrepiti program JEREMIE, uporaba katerega pa ne bi smela postati obvezna. Države članice bi morale imeti možnost, da se svobodno odločajo, ali bodo uporabile donacije, posojila ali kombinacijo obojih, in da izberejo tematsko področje uporabe. Prav tako je treba sprožiti postopek poenostavitve na tem področju.

1.14 Eden od instrumentov v tej smeri so lahko nove oblike „učinkovitega partnerstva“ – PLATFORMA SOGLASJA – za spremljanje inovacijske strategije, z udeležbo in sodelovanjem vseh zadevnih strani, javnih in zasebnih, vključno z bankami, s preprostimi, jasnimi in učinkovitimi pravili, ki bi omogočala spremljanje projektov v celotnem času njihovega trajanja, ter določanje rokov, pristojnosti in morebitnih sankcij.

1.15 EESO meni tudi, da je treba povsem spremeniti sedanji pristop Komisije, ki jo bolj skrbijo formalni vidiki kot pa vsebina programov, in še posebej doseženi rezultati. Vendar so ti rezultati prednostni cilj, za katerega bi si morali prizadevati.

1.15.1 Potrebovali pa bi vzporedno in usklajeno, na teritorialnih analizah temelječo podporo obema nasprotnima poloma: to sta odpravljanje razlik in inovativnost.

1.16 EESO obžaluje znatne razlike, ki ne obstajajo le med regijami EU, ampak tudi znotraj posameznih držav članic. Te neenakosti se kažejo tudi na področju raziskav in razvoja ter inovativnosti, in poudarjajo potrebo po okrepitvi politike ekonomske, socialne in teritorialne kohezije do leta 2020.

1.17 EESO obenem ugotavlja, da se morajo države članice EU na svetovni ravni soočati tudi z vse močnejšo konkurenco novih industrijskih držav, ki imajo visoko rast na področju raziskav in razvoja ter inovativnosti, in ki so – zlasti na področjih visoke tehnologije – že v prednostnem položaju.

1.18 Zato EESO izraža zadovoljstvo, da Evropska komisija s pobudo Unija inovacij v okviru strategije Evropa 2020 in s svojim sporočilom o pametni rasti poudarja nekatere probleme in vključuje regionalno politiko. Če je namreč res, da prav decentralizirani ukrepi v veliki meri spodbujajo prenovo, slednja ni mogoča brez pomoči, ta pa mora biti – tako kot politike – enaka v vsej EU.

1.19 EESO se strinja, da je treba izkoristiti obstoječe razlike med regijami, to pa pomeni uvajanje povsem novih oblik sodelovanja z vsemi silami, ki so na voljo na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

1.20 Po mnenju EESO je dejstvo, da so inovativna delovna mesta bolj v ospredju, v skladu s politiko za pametno rast in z razvojem strategij za pametno specializacijo (4). Odbor v svojem mnenju SC/034 o inovativnih delovnih mestih kot viru produktivnosti in kakovostnih zaposlitev poudarja, da so inovativna delovna mesta v jedru strategije Evropa 2020. Odbor priporoča, naj Komisija začne izvajati pilotni projekt o inovativnih delovnih mestih kot del vodilne pobude Unija inovacij.

1.21 Odbor pozdravlja dejstvo, da Komisija za prihodnje leto načrtuje večji raziskovalni program za javni sektor in socialne inovacije. EESO se strinja z uvedbo kazalnikov za inovacije v javnem sektorju, s pilotnimi projekti za evropske socialne inovacije za pomoč socialnim inovatorjem in s predlogi za socialne inovacije v programih v okviru Evropskega socialnega sklada. Poleg tega se strinja, da morajo biti vključene organizacije civilne družbe. Takšne pobude je mogoče obravnavati kot enega od načinov za pametno rast.

1.22 EESO podpira zamisel o razvoju strategij za pametno specializacijo, ki jih morajo regije in lokalne skupnosti razviti same, v skladu s svojimi posebnimi potrebami in ob upoštevanju svoje razvojne stopnje. Pametna rast v nekaterih regijah še vedno pomeni razvoj osnovne infrastrukture, kot so telekomunikacije, energija in čiščenje vode.

1.23 Regionalna politika, zlasti sredstva EU za regije, je bistvenega pomena za doseganje pametne rasti ter spodbujanje in pomoč nacionalnim in regionalnim vladam, da razvijejo strategije za pametno specializacijo, ki regijam pomagajo, da ugotovijo svoje najboljše plati.

1.24 Kot navaja Komisija v svojem sporočilu, zagotavlja osredotočanje virov na omejeno število dejavnosti bolj učinkovito in uspešno porabo finančnih sredstev in prispeva k povečanju ravni zasebnih naložb, pod pogojem, da prednostna področja dejavnosti in naložb določajo ustrezne lokalne oblasti skupaj s svojimi partnerji iz gospodarstva in civilne družbe.

1.25 Skratka, cilji strategije Evropa 2020 se ujemajo s cilji kohezijske politike. Kohezijska politika lahko s svojo edinstveno strukturo upravljanja na več ravneh ponudi spodbude in konkretno pomoč, da se zagotovi uresničevanje ciljev strategije Evropa 2020 na makroregionalni, medregionalni, regionalni in lokalni ravni. Vendar pa institucionalni okvir za njihovo izvajanje nima skupnih finančnih in pravnih elementov, ki bi se lahko z vzajemnim učinkovanjem spremenili v dejavnike povečanja učinkovitosti.

1.25.1 Zato bi kazalo uvesti okrepljeno sodelovanje, da bi spodbudili uresničevanje navedenih ciljev.

2. Priporočila

2.1 Opredelitve pojmov: obstaja veliko opredelitev inovacij. V načrtu Unija inovacij inovacije pomenijo spremembo, ki pospeši in izboljša način, kako snujemo, razvijamo, proizvajamo in dostopamo do novih izdelkov, industrijskih postopkov in storitev. Spremembe, ki ustvarjajo več delovnih mest, izboljšujejo življenje ljudi ter gradijo okolju prijaznejše in boljše družbe. Odbor podpira to opredelitev predvsem zato, ker zajema veliko političnih področij.

2.1.1 Opredelitev hkrati kaže, da je treba v inovativnost ter socialno, ekonomsko in teritorialno kohezijo vključiti veliko generalnih direktoratov Evropske komisije in da morajo biti vsa sredstva v EU sestavni del tega razvoja.

2.2 Združevanje sredstev: EESO meni, da se je treba za doseganje cilja regionalnih inovacij kot instrumenta „za sprostitev potenciala rasti EU“ obrniti tudi na druge vire EU, kot sta na primer skupna kmetijska politika – vsaj za naložbe v inovativnost in pametno rast v kmetijstvu – ter Evropski socialni sklad (ESS). Poleg tega je treba finančne instrumente EU usklajevati in doseči sinergijo z nacionalnimi in regionalnimi instrumenti; vse države članice morajo imeti možnost, da v polni meri izkoristijo priložnosti, ki jih ponujajo finančni instrumenti EU, in treba je sprožiti postopek poenostavitve na tem področju.

2.3 Določanje prednostnih nalog: EESO meni, da bi bilo primerno določiti vrste inovacij, pri čemer bi morali ohranjati regionalne oblike: izbirati programe, zadevne sektorje (npr. trajnostni razvoj, energijo, okolje, promet itd.) ter regije, ki jih je treba vključiti, ob upoštevanju njihovih izzivov, potreb in možnosti (tj. njihovega izhodiščnega položaja) ter njihove podjetniške kulture, razmer za raziskave in njihove sposobnosti za obnavljanje proizvodnih objektov ali spreminjanje proizvodnje. Treba je spodbujati povezave med makroregijami in opustiti politiko, ki sredstva deli med številna področja. Prednostne usmeritve je treba izbirati v dogovoru med javnimi organi, zasebnimi akterji in organizirano civilno družbo na različnih ravneh.

2.4 Znanje, komuniciranje in obveščanje: bistvenega pomena sta razširjanje in izmenjava pozitivnih izkušenj med sektorji in zadevnimi območji, zato je potrebna ustrezna strategija komuniciranja in obveščanja, ki jo je treba predvideti neposredno v programih Komisije.

2.5 Usposabljanje: to je še en instrument temeljnega pomena, ki ga je treba uporabiti za doseganje ciljev, ki si jih Komisija zastavlja v tem sporočilu. Zelo koristno bi bilo – zlasti za mlade – spodbujati razširjanje kulture inovativnosti. Poleg tega EESO meni, da bi ta cilj, če bi ga uresničevali, spodbujal porabo sredstev ter zmanjšal zaostala plačila in preprečil tratenje, da bi tako pri uporabi sredstev dosegli oblike odličnosti in prispevali k upravljanju ozemlja.

2.6 Krepitev partnerstva: EESO meni, da je treba namenjati prednost programom in projektom, ki so jih pripravila neposredno združenja malih in srednje velikih podjetij ali že obstoječa raziskovalna središča, skupaj s predstavniki delavcev in civilne družbe ter s sodelovanjem lokalnih oblasti. Partnerstvo kot način, ki se izvaja na vseh ravneh, je zelo pomembna dodana vrednost, zato bi bilo treba namenjati prednost projektom, pripravljenim v okviru tega postopka. Prav tako bi bilo v veliko pomoč lokalnemu ali regionalnemu upravljanju.

2.7 Ocenjevanje rezultatov: to mora biti imperativ, ki ga mora Komisija podpreti brez zadržkov. Za ocenjevanje je treba pripraviti skupne parametre in sisteme za oceno rezultatov, tako za inovacije kot za raziskave. Ocenjevanje mora biti eden od prednostnih ciljev Komisije in EU. Za regije ali območja, ki rezultatov ne dosegajo ali pa ne porabijo predvidenih sredstev, je treba predvideti alternativne oblike posegov držav in/ali Komisije, ki naj bi usmerjala ta proces.

2.8 Spodbujanje sodelovanja med javnim in zasebnim sektorjem, tudi s sistemom kombiniranega financiranja programov, ki so posebnega pomena ali posebej zanimivi, tako na področju raziskave kot na področju inovacij.

2.9 Spodbujanje držav članic, da skupaj s Komisijo in EU delujejo odločneje; ne smejo se odpovedati svoji vlogi zaradi že večkrat omenjenih razlogov. Prednost je treba namenjati medregionalnim projektom, ki imajo evropsko logiko in evropski okvir, Komisija pa mora ponovno prevzeti vodilno vlogo tudi v procesu priprave, izvajanja in še zlasti ocenjevanja rezultatov.

2.10 Pospeševanje podpore in svetovanja: EESO meni, da morajo imeti mala in srednje velika podjetja ter zlasti mikropodjetja, ki nimajo lastnih raziskovalcev in strokovnjakov, možnost preprostega dostopa do učinkovitih in prilagojenih storitev podpore in svetovanja, da bi tako zapolnila to vrzel. EESO zato zahteva politiko v podporo dejavnostim posredniških organizacij, da bi podprli njihove podporne in svetovalne storitve, zlasti s pogodbami za regionalne cilje in financiranjem svetovalskih mest za inovativnost v teh posredniških organizacijah.

2.11 Jasnejše obveščanje: EESO meni, da je treba obveščanje poenostaviti in poskrbeti, da bo posredovanje zastavljenih ciljev jasnejše. Pristop bi bilo treba preusmeriti v obratno smer, zbirati predloge od spodaj, saj mora denar slediti idejam in ne nasprotno.

2.12 Poenostavitev – Poenostavitev na vseh ravneh je predhodni cilj. Vedno in v vsakem primeru je treba uresničevati strategijo poenostavitve, da bi skrajšali roke in zmanjšali stroške, ustvarili enoten obrazec in se ravnali po načelu „samo enkrat“; prav tako bi morali pospešiti plačila in olajšati izplačevanje predujmov za podjetja, zlasti za mala in srednje velika podjetja; in končno bi morali uskladiti finančna pravila in opravljati eno samo računovodsko revizijo, veljavno za vse ravni.

3. Pregled proračuna EU, kohezija in pametna rast

3.1 Komisija v svojem sporočilu o pregledu proračuna namenja dolgo poglavje kohezijski politiki in veliko manj, na primer, skupni kmetijski politiki, ki pa še vedno predstavlja 43 % izdatkov EU. Poglavje o koheziji se imenuje „vključujoča rast“. Naslov je pomenljiv, ampak treba ga je uporabiti v praksi.

3.2 Že naslovi povejo precej: a) Kohezijska politika in strategija Evropa 2020, b) Večja skoncentriranost in usklajenost, c) Skupni strateški okvir, d) Pogodba o razvojnem in naložbenem partnerstvu, e) Izboljšanje kakovosti porabe. Razen slednjega, ki je pomemben cilj, bi morali biti drugi že uresničeni.

3.3 EESO pozdravlja prizadevanja in predloge Komisije, katerih cilj je ustvariti sinergije med kohezijsko politiko ter drugimi politikami EU in držav članic, vključno z nekaterimi prednostnimi nalogami, zajetimi v strategiji Evropa 2020. Meni pa, da je treba za uresničitev ciljev „pametne rasti“ uporabiti vse vire.

3.4 Pregled proračuna bi moral biti priložnost, da bi povezali kohezijsko politiko, skupno kmetijsko politiko in strategijo Evropa 2020, ob upoštevanju pakta stabilnosti, ki je v postopku pregleda, in sicer z namenom, da bi ponovno pretehtali in prilagodili proračune EU in držav območja eura (izobraževanja in raziskav npr. ne bi smeli obravnavati kot tekoče izdatke).

3.5 Pomoč malim in srednje velikim podjetjem je prednostno vprašanje za uspeh tega predloga. To je treba storiti s poenostavitvijo in olajšanjem financiranja, tudi z zavarovanjem tveganj za odobritev posojila – v skladu z načeli, uveljavljenimi pri pregledu Akta za mala podjetja (Small Business Act, SBA) – ali za neposredno financiranje inovacij s politiko podpore in spremljanja. To je mogoče olajšati tudi z okrepitvijo in uporabo združenj malih in srednje velikih podjetij ter mikropodjetij. Države članice bi morale imeti možnost, da se – na ustrezni ravni – svobodno odločajo, ali bodo uporabile subvencije, posojila ali kombinacijo obojih.

4. Ugotovitve

4.1 EESO pozitivno ocenjuje ukrepe, ki bi jim morala izvesti Komisija za spodbujanje doseganja ciljev, zlasti kar zadeva analizo in obveščanje o doseženih rezultatih ter zagotavljanje tveganega kapitala in jamstev za mala in srednje velika podjetja, ki sodelujejo pri inovacijah, z zagotavljanjem financiranja, prilagojenega realnosti malih in srednje velikih ter mikro podjetij.

4.2 Pet področij pametne specializacije, ki jih navaja sporočilo Komisije, se zdi dokaj splošnih, sodijo med referenčne sektorje in področja, ki se med seboj zelo razlikujejo; niso prirejena posebnim značilnostim regij, ne upoštevajo možnih sinergij, ki bi izhajale iz ukrepov za spodbujanje inovativnosti na drugih področjih delovanja EU (konkurenca, kmetijstvo, notranji trg, okolje in energija, izobraževanje itd.) ali v drugih programih EU; tako na primer ni nobene omembe socialne ekonomije. Tudi vključevanje socialnih partnerjev ali drugih udeleženih strani iz organizirane civilne družbe v opredeljevanje in izvajanje politik v zvezi s pametno specializacijo ni predvideno.

4.3 Nikjer ni omenjeno, da je pobudo EU za inovativnost treba uskladiti s politikami držav članic na področju inovativnosti. Države članice imajo seveda na voljo več sredstev ter so že pripravile in začele izvajati raziskovalne programe in posege na področjih, na katerih je treba okrepiti dejavnosti raziskav in razvoja. Ker se pripravlja le malo ocen o razlogih, ki so preprečili uporabo sredstev ali pa je niso dopuščali, je to vprašanje med vsemi najresnejše. Ob tem pa je znano, da EU ne skopari z analizami!

4.4 Komisija se izdatno ukvarja z regijami, ki imajo korist od najboljših razmer; na primer, ko piše, da so nekatere regije udeležene v konkurenci na svetovni ravni, medtem ko se druge še vedno borijo, da bi dosegle to raven. To pa ne pomeni, da nekatere regije povsem zaostajajo. Da bi zapolnili to vrzel, je treba regionalno politiko organizirati tako, da bo njen glavni namen vse bolj razvoj šibkejših regij, kar je navsezadnje cilj kohezijske politike kot celote.

4.5 Vendar pa EESO izraža zaskrbljenost, da se razlike med revnimi in bogatimi regijami v EU nenehno povečujejo in da so gospodarsko najšibkejše države najmanj razvite tudi na področjih raziskav, razvoja in inovativnosti. Ob tem ugotavlja, da je – kot je razvidno iz novih kazalnikov – prav v raziskavah in razvoju največji potencial za rast manj razvitih držav in regij.

4.6 V zvezi s tem je primerno, da Evropska komisija sodeluje z različnimi državami članicami pri razširjanju politike raziskav, razvoja in inovativnosti, da bi tako preprečili, da bi bogate regije držav članic monopolizirale vire, kar bi zatem izkrivilo razdelitev na nacionalni ravni.

4.7 Sporočilo utira pot za boljšo uporabo različnih tehničnih orodij raziskav v podporo inovativnosti: posojil z nižjo obrestno mero, posojilnih jamstev in tveganega kapitala. Tudi EIB je med institucijami, ki bi morale prejeti dodatna sredstva, namenjena zlasti v korist malih in srednje velikih podjetij.

V Bruslju, 14. julija 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) To je komisar povedal januarja, ko je najavil objavo sporočila o regionalni politiki, ki prispeva k trajnostni rasti v strategiji Evropa 2020, kar je prav tako treba šteti kot „pametno“ ali „inteligentno“ rast.

(2) COM(2010) 553 konč.

(3) Prav tam.

(4) Nekatera nedavno objavljena poročila na Danskem kažejo, da so bolnišnice kljub krčenju sredstev in števila zaposlenih povečale svojo učinkovitost – več operacij – in da so obenem zaposleni bolj zadovoljni s svojim delovnim mestom. Način dela je bil spremenjen, postransko delo zdravnikov v nekaterih primerih prepovedano in nega bolnikov izboljšana. Poročila kažejo, da so pacienti tudi bolj zadovoljni (sklepna ugotovitev pa ni ta, da je treba samo krčiti sredstva, temveč da je treba spremeniti tudi način in organizacijo dela).