EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 28.9.2011 
SEC(2011) 1103 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
predlogu Direk tive Sveta 
o skupnem sistemu davka na finan čne transakcije in spre membi Direktive 2008/7/ES 
 
{COM(2011) 594 kon č.} 
{SEC(2011) 1102 kon č.}  
 
SL 2   SL Povzetek poro čila o oceni u činka v zvezi z 
„instrumenti za obdav čitev finan čnega sektorja“ 
1. UVOD  
Komisija je v sporo čilu z naslovom „Obdav čitev finan čnega sektorja“ z dne 7. oktobra 2010 
napovedala za četek obsežne ocene u činka, v kateri bo dodatno preu čila možnosti za 
obdavčitev finan čnega sektorja, da bo lahko pripravila us trezne predloge politike. Zato so v 
tej oceni u činka analizirani razli čni davčni sistemi ter sta opredeljena ustrezna zasnova davka 
na finančne transakcije in njegov možen u činek.  
2. POSTOPKOVNA VPRAŠANJA IN POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI  
Ta ocena u činka v skladu z zahtevami iz smernic za oceno u činka temelji na posvetovanjih z 
vsemi zainteresiranimi stranmi. Uporabljeni so tudi rezultati priložnostnih zunanjih študij. 
3. OPREDELITEV PROBLEMA IN SUBSIDIARNOST  
3.1. Opredelitev problema 
Stroški zaradi krize V javnih razpravah se pogosto omenja, da bi moral finan čni sektor prevzeti ustrezen del 
stroškov zaradi finan čne krize. Posamezne države članice so za podporo finan čnemu sektorju 
skupaj namenile približno 4,6 bilijona EUR (39 % BDP v EU-27 leta 2009). Zato se je stanje 
javnih financ poslabšalo, ta kšno stanje pa je z dav čnega stališ ča skoraj nevzdržno ter pomeni 
veliko obremenitev za sedanj e in prihodnje generacije. 
Oprostitev pla čila DDV za finan čne storitve 
Člen 135(1) direktive o DDV dolo ča, da je ve čina finan čnih in zavarovalnih storitev 
oproščena plačila DDV. Z analizo je ugotov ljeno, da oprostitev pla čila DDV pomeni dav čno 
ugodnost za finan čni sektor v višini približno 0,15 % BDP. To pomeni prednostno obravnavo 
finančnega sektorja v primerjavi z drugi mi gospodarskimi sektorji in povzro ča izkrivljanje 
cen. 
Nedelovanje trga in sistemska tveganja v finan čnem sektorju 
Kriza je nastala zaradi zaple tenega medsebojnega vpliva nedelovanja trga, svetovnega 
finančnega in fiskalnega neravnovesja, neus treznih predpisov, slabega nadzora in 
pomanjkljivega makrobonitetnega nadzora. Glede na razprave bi se lahko davki uporabljali 
kot ureditveni instrumenti za re ševanje problemov, kot so imp licitne ali eksplicitne garancije; 
algoritmično trgovanje (in bolj splošno kratkoro čno iskanje rent); razli čna davčna obravnava 
dolžniškega in lastniškega kapitala; sistem i prekomernih prejemkov, ki spodbujajo tvegano 
ravnanje; velika koli čina zapletenih izvedenih finan čnih instrumentov in obstoj ekonomskih 
rent, kar prispeva zlasti k viš jim prejemkom v tem sektorju. 
Vidiki v zvezi z notranjim trgom 
 
SL 3   SL Države članice so se na finan čno krizo odzvale tako, da so uvedle razli čne davke in dajatve v 
finančnem sektorju. Takšni enos transki ukrepi lahko povzro čijo selitev in izkrivljanje 
konkurence na enotnem trgu, zato so  potrebni bolj usklajeni ukrepi.  Uskladitev je utemeljena 
tudi zaradi tveganja za dvojno obdav čevanje. 
3.2. Pravica EU do ukrepanja in subsidiarnost 
Pravica EU do ukrepanja v zvezi z davki v finan čnem sektorju temelji na členih 113 in 115 
Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Ukrepanje na ravni EU utemeljuje zlasti 
dejstvo, da bi bilo delova nje notranjega trga ovirano, če bi države članice na tem podro čju 
ukrepale enostransko. Najmanj 12 držav članic je uvedlo dajatve za banke, ki veljajo za 
finančne institucije, ali preu čuje možnost, da bi takšne da jatve uvedlo. Takšno neusklajeno 
obdavčevanje finan čnega sektorja povzro ča razdrobljenost finan čnega trga EU, izkrivlja 
konkurenco ter pove čuje tveganje za selitev finan čnih dejavnosti v EU in zunaj nje. S tem se 
poveča tudi tveganje  za dvojno obdav čitev v finan čnem sektorju, kar lahko ovira 
uresničevanje temeljnih svoboš čin, zaščitenih s PDEU.  
Zato je mogo če ugotoviti, da bi z ukrepanj em na ravni EU upoštevali na čelo subsidiarnosti, 
ker ciljev politike ni mogo če zadovoljivo dose či z ukrepi držav članic, ampak jih je lažje 
doseči na ravni EU. 
4. CILJI 
Opredeliti je mogo če naslednje splošne cilje: 
• ustvarjanje prihodkov in zbiranje ustreznega prispevka iz finan čnega sektorja 
za davčne prihodke; 
• omejitev neželenega ravnanja na tr gu in s tem stabilizacija trgov; 
• zagotavljanje delovanja not ranjega trga (prepre čevanje dvojnega obdav čevanja 
in izkrivljanja konkurence). 
Splošni problemi  Posebni problemi  Splošni cilji  Posebni cilji  
(1) Opredelitev novih virov 
prihodkov  
(2) Povra čilo stroškov zaradi 
nedavne finan čne krize  
(3) Pokrivanje prora čunskih 
stroškov zaradi možnih 
prihodnjih finan čnih kriz  Stroški zaradi krize 
(vprašanja fiskalne 
konsolidacije) 
Davčna ugodnost za 
finančni sektor  Zaradi znatne javnofinan čne 
podpore in drugih 
proračunskih posledic 
finančne krize je bila 
potrebna prora čunska 
konsolidacija 
 
Oprostitev pla čila DDV za 
finančne storitve  Ustvarjanje prihodkov 
 Ustrezen (pošten in 
znaten) prispevek 
finančnega sektorja
 
(4) Nadomestilo za oprostitev 
plačila DDV za finan čne 
storitve  
Nedelovanje trga in 
sistemska tveganja v 
finančnem sektorju (1) Neželeno ravnanje na trgu 
zaradi implicitnih garancij 
(moralno tveganje)  Omejitev neželenega 
ravnanja na trgu in s tem stabilizacija trgov
 Zmanjšanje spodbud za preveč tvegano ravnanje
 
 
SL 4   SL (2) Neustrezno vodeno in 
nadzorovano algoritmi čno 
trgovanje  Obravnava posebnega 
tveganja zaradi 
algoritmičnega trgovanja  
(3) Izkrivljanje na podro čju 
izbire med dolžniškim in 
lastniškim kapitalom: 
finančni vzvod  
(4) Sistemi prekomernih 
nagrad vodstvenim delavcem 
spodbujajo tvegano ravnanje  Zmanjšanje finan čnega 
vzvoda, tj. razmerja med 
dolžniškim in lastniškim 
kapitalom  
(5) Zapleteni produkti in 
tveganje nasprotne stranke  Preprečevanje izkrivljanja v 
EU, zagotovitev u činkovitosti 
ukrepov in zaš čita relativnega 
konkuren čnega položaja v EU
(6) Ekonomske rente  Zagotavljanje 
delovanja notranjega 
trga z uskladitvijo 
ukrepov, ki jih je treba sprejeti
 
Preprečevanje dvojnega 
obdavčevanja  
5. MOŽNOSTI POLITIKE  
Možnosti politike, analizirane v oceni u činka (davek na finan čne transakcije in davek na 
finančne dejavnosti), so obravna vane glede na izhodiš čni scenarij.  
Izhodiščni scenarij pomeni stanje brez uvedbe davkov. Zanj so zna čilni oprostitev pla čila 
DDV za zadevni sektor, ki je glavna razlik a glede dav čne obravnave med finan čnim 
sektorjem in drugimi gospodarskimi sektorji,  visoke nagrade vodstvenim delavcem v 
finančnem sektorju, nedavni enostranski ukrepi držav članic glede uvedbe dajatev za banke, 
sklop nacionalnih davkov v sektorju ali davkov na finan čne transakcije, tveganje za dvojno 
obdavčevanje in veliko nedavnih pobud za ureditev sektorja. 
Pri tem izhodiš čnem scenariju so upoštevani tudi nekate ri predlagani ureditveni ukrepi za 
finančni sektor, s katerimi naj bi se prav tako dosegli nekateri zgoraj opredeljeni cilji. Ocena 
učinka predvideva zlasti sprejetje ur editvenih ukrepov za zmanjšanje posami čnega in 
sistemskega tveganja v finan čnem sektorju tako, da se pove čajo kapitalizacija in kapitalske 
rezerve za finan čne institucije ter celoten finan čni sistem. Nekatere druge možnosti politike, 
kot so dodatni predpisi, odprava oprostitve pla čila DDV ali obravnava razli čne obdav čitve 
dolžniškega in lastniškega kapitala  s spremembo sistemov davka od dobi čka pravnih oseb, 
niso upoštevane, ker ne obravnava jo dovolj opredeljenih problemov. 
6. PRIMERJAVA MOŽNOSTI POLITIKE  
6.1. Ustvarjanje prihodkov in zbiranje  ustreznega prispevka iz finan čnega sektorja 
za davčne prihodke 
Opredelitev novih virov prihodkov 
Oba davčna instrumenta, tj. davek na finan čne transakcije in davek na finan čne dejavnosti, bi 
lahko bila nova vira prihodkov, sa j lahko ustvarita znatne dav čne prihodke v javnih 
 
SL 5   SL proračunih. Vendar so dejanske mo žnosti za ustvarjanje pri hodkov zaradi veliko neznanih 
spremenljivk in predpostavk pri oceni zelo vprašljive.  
V primeru davka na finan čne dejavnosti znašajo prihodki na primer ob 5-odstotni dav čni 
stopnji od 9,3 milijarde EUR do 30,3 milijarde EUR, kar je odvisno od predpostavk glede selitve in zasnove.  
Pri davku na finan čne transakcije so možnos ti za ustvarjanje prihodkov ve čje. Po ocenah 
znašajo od 16,4 milijarde EUR do 400 milijard EU R, kar je odvisno od predpostavk glede 
upada koli čine, obsega upoštevanih produktov in dav čnih stopenj (0,01 % za prvo oceno in 
0,1 % za drugo oceno). Predpostavka o selitvi vklju čuje selitev transakcij in zmanjšanje 
obsega dejavnosti, zlasti tran sakcij hitrega trgovanja. 
Povračilo stroškov zaradi nedavne finan čne krize in prihodnjih finan čnih kriz 
Z uvedbo novih davkov v finan čnem sektorju bi se pris pevala sredstva za povra čilo 
proračunskih stroškov zaradi nedavne krize, če se šteje, da je zaradi finan čne pomo či, 
dodeljene nekaterim finan čnim institucijam, imel posredne koristi celoten sektor. Poleg tega 
bi lahko s tako imenovanim na čelom „pla ča povzročitelj obremenitve“ utemeljili zahtevo, da 
finančni sektor še naprej prispe va sredstva v državni prora čun za pokrivanje stroškov 
prihodnjih kriz, ki presegajo mehanizme reševanja.  
6.2. Nadomestilo za oprostitev pla čila DDV za finan čne storitve 
Čeprav bi z se davkom na finan čne dejavnosti po metodi dodatka delno obravnavala 
oprostitev pla čila DDV za finan čni sektor, je v oceni u činka ugotovljeno, da je to vprašanje 
najprimerneje rešiti v okviru zelene knjige o DDV. 
6.3. Ublažitev neželenega ravnanja na trgu in s tem stabilizacija trgov 
Zmanjšanje spodbud za preve č tvegano ravnanje  
Za obravnavo preve č tveganega ravnanja so morda primernejši ureditveni ukrepi, ki so tesneje 
povezani z viri sistemskega tveganja. 
Vendar bi lahko bil davek na finan čne transakcije ustrezen instrument za zmanjšanje preve č 
tveganega ravnanja glede na to, da kratkoro čno trgovanje in trgovanje z izvedenimi 
finančnimi instrumenti z visoko stopnjo finan čnega vzvoda povzro čata sistemska tveganja. 
Davek na finan čne dejavnosti bi bil le posreden ukrep  za obravnavo tveganega ravnanja.  
Obravnava posebnega tveganja zaradi algoritmi čnega trgovanja 
Davek na finan čne transakcije, s kate rim bi se dejansko pove čali stroški transakcij na 
finančnih trgih, bi se lahko uporabljal kot ukrep za zmanjšanje algoritmi čnega trgovanja in 
zlasti hitrega trgovanja kot nj egove podskupine. Vplivi dodatnih transakcijskih stroškov bi 
lahko bili še posebej veliki v nekateri h tržnih segmentih, za katere so zna čilni zelo majhni 
razmiki. 
Davek na finan čne dejavnosti ne vpliva neposredno na ravnanje pri trgovanju na finan čnih 
trgih. 
Zmanjšanje finan čnega vzvoda, tj. razmerja med dolžn iškim in lastniškim kapitalom 
 
SL 6   SL Davek na finan čne transakcije in davek na finan čne dejavnosti ne odpravljata izkrivljanja 
odločitev o financiranju in spodbud za uporabo prevelikega finan čnega vzvoda, ki je 
posledica razli čnega obravnavanja dolžniške ga in lastniškega kapita la v sedanjih sistemih 
davka od dobi čka pravnih oseb. Za to so primernejši ureditveni ukrepi. 
Obdavčitev ekonomskih rent – uvedba ukrepov za obdav čitev dodane vrednosti v finan čnem 
sektorju? 
Prednosti davka na finan čne transakcije kot davka na ekono mske rente bi bile omejene. 
Davek na finan čne dejavnosti je mogo če zasnovati prav za obdav čitev ekonomskih rent, 
vendar bo njegova u činkovitost odvisna od dejstva, ali se lahko pojem obi čajni donosi 
uporablja za dav čno osnovo.  
6.4. Zagotavljanje delovanja notranjega trga  
Pri uvedbi obeh dav čnih instrumentov je treba po mo žnosti zagotoviti visoko stopnjo 
uskladitve dav čnih osnov in dav čnih stopenj, da se zagotovi delovanje no tranjega trga in čim 
bolj zmanjša gospodarsko izkrivljanje v EU. To  pomeni, da je treba davek na finan čne 
transakcije in davek na finan čne dejavnosti uvesti usklajeno, da se prepre či dvojno 
obdavčevanje ali neobdav čevanje. 
6.5. Skupni u činki 
Čeprav se lahko skupni u činek davka in ureditvenih spre memb lažje izmeri za davek na 
finančne dejavnosti kakor za davek na finan čne transakcije, je verjetno, da se z u činkom obeh 
vrst davka na ve čino gospodarskih spremenljivk (str oški posojila, makroekonomske 
spremenljivke in spremenljivke na ravni sektorja) pove ča učinek predlaganih ureditvenih 
ukrepov.  
6.6. Pregled in sklepne ugotovitve 
Z analizo je ugotovljeno, da sta oba instrumenta, tj. davek na finan čne transakcije in davek na 
finančne dejavnosti, tehni čno izvedljiva, pri čemer je odlo čitev za enega od njiju kompromis 
med razli čnimi cilji, ki naj bi se dosegli, ter je odvisna tudi od posebnih zna čilnosti pri 
zasnovi davka.  
Zdi se, da se lahko z obema vrstama davkov ustvarijo znatni dav čni prihodki iz finan čnega 
sektorja, čeprav so lahko pri davku na finan čne transakcije ti prihodki ve čji. 
Z davkom na finan čne transakcije je povezano ve čje tveganje za selitev transakcij ali njihovo 
prenehanje, zlasti pogostih kratkoro čnih transakcij. V zvezi  s tem bi lahko pove čanje 
transakcijskih stroškov zaradi davka vplivalo na algoritmi čno trgovanje na finan čnih trgih, 
tako da bi se zaradi teh stroškov bistveno zmanjšal marginalni dobi ček, to pa bi vplivalo na 
poslovni model hitrega trgovanja. 
Poleg tega bo u činek obeh vrst davkov na BDP in za poslovanje predvidoma majhen, vendar 
ne nepomemben, negativen u činek davka na finan čne transakcije pa bo verjetno nekoliko 
večji. Razlog za takšen negativni u činek je pove čanje stroškov kapitala, ker bodo dav čni 
zavezanci poskušali davek prenesti na svoje st ranke, to pa negativno vpliva na naložbe. 
Posledice porazdelitve glede davka v finan čnem sektorju so obi čajno progresivne, kar 
pomeni, da ti davki v ve čji meri veljajo za bogatejše dele druž be in ne za njene revnejše dele, 
ker bogatejši del družbe pogosteje uporab lja storitve, ki jih zagotavlja finan čni sektor, in ima 
 
SL 7   SL od takšnih storitev ve čje koristi. To velja zlas ti za davek na finan čne transakcije, če je omejen 
na transakcije s finan čnimi instrumenti, kot so obveznice in delnice ter njihovi izvedeni 
finančni instrumenti. 
Evropska komisija je 29. juni ja 2011 predložila predlog ve čletnega finan čnega okvira za 
obdobje 2014–2020. V zvezi s tem je kot prvi ukr ep predlagala uvedbo davka na finan čne 
transakcije v EU, pri čemer je upoštevala možnost takšnega davka za ustvarjanje prihodkov in 
njegov vpliv na posebno preve č tvegano ravnanje. V delovnem dokumentu služb Komisije1, 
ki je priložen predl ogu, je opredeljenih ve č elementov, ki jih je tr eba v primeru uvedbe davka 
na finančne transakcije na ravni EU upoštevati, da se zmanjša tveganje za selitev, pri čemer so 
ti elementi obravnavani v naslednjem poglavju.  
7. ANALIZA U ČINKOV ZA POSAMEZNE RAZLI ČICE DAVKA NA FINAN ČNE TRANSAKCIJE  
7.1. Zajeti produkti in transakcije 
Možnosti politike se razlikujejo glede na da vek na (i) promptne val utne transakcije in 
transakcije z izvedenimi finan čnimi instrumenti, davek na (ii) transakcije z 
vrednostnimi papirji na pr imarnih in sekundarnih trgi h ter davek na (iii) trgih 
izvedenih finan čnih instrumentov, razen izvedenih finan čnih instrumentov na valutnih 
trgih. Vsi navedeni trgi vklju čujejo organizirane borzne trge  in trgovanje na prostem 
trgu.  
Davek na valutne transakcije Davek bi se pobiral na osrednji ravni v devizn ih sistemih, tj. v sistemu bruto poravnave v 
realnem času. Za transakcije, ki jim je mogo če v takšnih sistemih slediti, bi se lahko davek 
odmeril na osrednji ravni. Upoštevati je treb a, da so s to možnostjo povezana pomembna 
pravna vprašanja. Zato je treba razlikovati med trgi za promptne valutne transakcije in trgi 
izvedenih finan čnih instrumentov za valute. 
Davek na transakcije z vrednostnimi papirji,  razen transakcij z izvedenimi finan čnimi 
instrumenti in valutnih transakcij 
Ustreza davku na transakcije z ozko osnovo, pri katerem bi bile obdav čene le promptne 
transakcije z lastniškimi instru menti in obveznicami (na primar nih in sekundarnih trgih). Ta 
možnost je podobna kolkovini v Združenem kraljestvu, če je povezana z na čelom doma če 
izdaje. Izklju čili bi lahko tudi primarne trge in tako prepre čili večje stroške pri takšnem 
zbiranju kapitala. S tem bi se davek na tran sakcije z vrednostnimi papirji odmeril le pri 
trgovanju z delnicami in obveznicami na sekundarnih trgih. 
Finančni davek na izvedene finan čne instrumente 
Zajemal bi vse izvedene finan čne instrumente, ki so neposr edno ali posredno izvedeni iz 
produktov, s katerimi se trguje na organiziranih borzah ali na prostem trgu. To lahko 
vključuje izvedene finan čne instrumente za valutne transakcije, izvedene finan čne 
instrumente na vrednostne papirje ali blago, ki temeljijo na tveganju ali obrestnih merah, ali 
                                                
 
1 Evropska komisija. SEC(2011) 876 kon č., str. 29–30. 
 
SL 8   SL vse druge izvedene finan čne instrumente, ki niso dokon čne promptne transakcije in 
transakcije za zbiranje kapitala , kot so obveznice in delnice. 
Davek na finan čne transakcije 
Ta možnost bi vklju čevala vse zgoraj navedene finan čne transakcije ali njihove podskupine. 
Iz takšne podskupine bi lahko bilo na primer izklju čeno obdav čenje dokon čnih promptnih 
transakcij na valutnih trgih in obdav čenje zbiranja kapitala z izdajo obveznic ali delnic. 
Prednosti in pomanjkljivosti posameznih možnosti 
Direktiva o trgih finan čnih instrumentov že vklju čuje uveljavljeno razdelitev finan čnih 
instrumentov in produktov, ki se uporablja kot izhodiš če za opredelitev podro čja uporabe 
predloga o davku na finan čne transakcije, kar zadeva produkte,  ki jih je treba upoštevati.  
Vsi produkti, ki dolo čajo finančne trge in finan čne transakcije ter so lahko zelo podobni 
nadomestni produkti, morajo biti vklju čeni v košarico upoštevani h produktov. Za ožje 
opredelitve pojmov bi bile potre bne obsežne dejavnosti za prepre čevanje izogibanja davkom. 
Zato se zdi, da je davek na finan čne transakcije, ki zajema vse vrednostne papirje in njihove 
izvedene finan čne instrumente, najprimernejša možnost, kar zadeva vklju čenost produktov, za 
katere bi veljal  davek na finan čne transakcije. 
Pri valutnih transakcijah si lahko nasprotujeta  cilj ustvarjanja dodatnih prihodkov in cilj 
neomejevanja prostega pretoka kapitala. To velja zlasti za promptne valutne transakcije. 
Vprašljivo je zlasti obdav čenje valutnih transakcij, ki vklju čujejo razli čne valute v EU, za 
katero se obi čajno domneva, da je v nasprotju s členom 63 PDEU, medtem ko bi lahko bilo 
obdavčenje valutnih transakcij, ki vklju čujejo valute zunaj EU, združljivo, če tako odlo či Svet 
v skladu s členom 64(3) PDEU, ki mu to omogo ča. 
7.2. Obdavčljivi dogodek 
Obdavčljivi dogodek lahko temelji na na čelu upoštevanja nastanka poslovnih dogodkov ali na 
načelu izvršenih pla čil. Takšno razlikovanje je lahko za nekatere transakcije razmeroma 
nepomembno, ker se obe dejanji zgodita hkrati, zlasti v primeru elektronskih transakcij. To 
velja zlasti za finan čne trge. Vendar bi se v primeru izklju čne uporabe pristopa, ki temelji na 
izvršenih pla čilih, spodbujal odlog pla čil, da se izkoristijo prednos ti znatnega denarnega toka. 
Obdavčljivi dogodek bi nastal tudi, če se ne izvede izmenjava instrumentov. Za izvedene 
finančne instrumente bi se kot obdav čljivi dogodek obi čajno štel trenutek sklenitve pogodbe. 
V oceni u činka je kot najboljša možnost predlagana kombinacija na čela izvršenih pla čil in 
načela upoštevanja nastanka poslovn ih dogodkov, odvisno od zadevnih produktov. 
7.3. Kraj obdav čitve 
Za opredelitev finan čnih transakcij, ki bi jih lahko vsaka država obdav čila v okviru davka na 
finančne transakcije, se lahko uporabljajo razli čna načela (stalno prebivališ če/sedež strank, 
kraj transakcije in kraj izdaje finan čnega instrumenta). S temi pristopi so povezani razli čni 
izzivi v zvezi z mehanizmi za pobiranje davko v, izvajanjem in razdelitvijo prihodkov. Z 
oceno učinka je ugotovljeno, da je na čelo stalnega prebivališ ča/sedeža najustreznejša možnost 
ob upoštevanju dejstva, da je treba zmanjšati tveg anje za selitev, in zahtev za preprost sistem 
davčnega upravljanja. 
 
SL 9   SL 7.4. Davčni zavezanec 
Med razli čnimi obravnavanimi možnostmi se lahko davek na finan čne transakcije odmeri pri 
finančnih institucijah, ki so stranka ali ki opravlj ajo posle v imenu stra nke. Prednost takšnega 
pristopa je dejstvo, da pravne posledice nosi finan čni sektor in da se prepre čijo morebitni 
visoki upravni stroški, ki bi  jih v zvezi z davkom na finan čne transakcije imeli udeleženci 
zunaj finan čnega sektorja. V skladu s predlogom bi davek na finan čne transakcije veljal tudi 
za vsa podjetja, katerih finan čne dejavnosti presegajo dolo čen prag, da se vklju čijo tudi 
financiranje znotraj s kupine in vzporedne ban čne dejavnosti. 
Z oceno u činka je ugotovljeno, da je za prepre čevanje izogibanja pla čilu davka ustrezno 
določiti, da so stranke v transakc iji s sedežem v EU zavezane pla čilu davka, če trgujejo s 
finančnimi institucijami zunaj EU.  
7.5. Davčna osnova 
Pri opredelitvi dav čne osnove za promptne transakcije ne  bi smele nastati resne težave. 
Čeprav je za nekatere izvedene finan čne instrumente dolo čena vrednost ob sklenitvi pogodbe, 
je za veliko izvedenih finan čnih instrumentov edina referen čna vrednost, ki je na voljo in bi se 
lahko uporabljala kot dav čna osnova, vrednost temeljnega instrumenta ali sredstva. V oceni 
učinka je predlagano, da se uporabita (i) bruto vr ednost transakcije za prom ptne transakcije in 
(ii) vrednost sredstva, na katerem temelji pogodba na izvedene finan čne instrumente (tj. 
nominalna vrednost). 
7.6. Davčna stopnja 
Zdi se, da je nizka pavšalna zakonska dav čna stopnja bistvena, da se prepre či znaten 
negativen u činek na trge in zagotovi nekaj pr ihodkov, ker se spodbude za izogibanje pla čilu 
povečujejo z dav čno stopnjo. Poleg tega je v oceni u činka predlagana diferencirana stopnja 
glede na kategorijo produktov, ki je primerna za zmanjšanje tveganja za selitev in hkrati 
zagotovitev ustreznih prihodkov. 
7.7. Sklepne ugotovitve o zasnovi 
Za učinkovito uporabo kakršne koli razli čice davka na finan čne transakcije v EU je zelo 
priporočljiva enotna opredelitev podro čja uporabe zadevnega davka, dav čnih stopenj in 
natančnih davčnih osnov ter drugih glavnih zna čilnosti davka. Visoko st opnjo usklajenosti in 
sodelovanja utemeljujejo prepri čljivi gospodarski razl ogi, da se prepre čijo nadomestitve in 
vrzeli. Za to obstajajo tudi tehni čne utemeljitve. Nekatere nacionalne borze so se v zadnjih 
letih združile in uporabljajo enako tehni čno infrastrukturo. Ti sistemi so zelo integrirani, zato 
je priporo čljivo, da se zagotovi sodelovanje na podro čju davčnega upravljanja in izvajanja 
med državami. Tudi v tem primeru bi bilo mogo če ta vprašanja rešiti, če se uporabi zgoraj 
navedeno na čelo stalnega prebivališ ča/sedeža. Zato se kot prednostna možnost za usklajen 
davek na finan čne transakcije šteje da vek na trgovanje finan čnih institucij s finan čnimi 
instrumenti in njihovimi izvedenimi finan čnimi instrumenti, ki zajema delnice, obveznice in s 
tem povezane izvedene finan čne instrumente po nominalni vrednosti ter temelji na na čelu 
stalnega prebivališ ča/sedeža. Vklju čitev promptnih valutnih transa kcij je odvisna od tega, ali 
je pravno izvedljiva. Primarni trgi  obveznic in delnic so izklju čeni, da se ublaži neposreden 
vpliv na financiranje družb v realnem gospodarstvu.  
 
SL 10   SL 7.8. Učinek davka na finan čne transakcije 
Ocene prihodkov Ocenjeni prihodki od davka na finan čne transakcije na primer ob 0,01-odstotni dav čni stopnji 
znašajo od 16,4 milijarde EUR (prožnost –2 in velik upad koli čine) do 43,4 milijarde EUR 
(prožnost 0 in majhen upad koli čine) (od 0,13 % do 0,35 % BDP), če se upoštevajo vsi viri in 
se kot dav čna osnova upošteva vrednost sredstva, na katerem temelji transakcija. Če se 
davčna stopnja pove ča na 0,1 %, so skupni ocenjeni prihodki od 73,3 milijarde EUR 
(prožnost –2 in velik upad koli čine) do 433,9 milijarde EUR (prožnost 0 in majhen upad 
količine) (od 0,60 % do 3,54 % BDP).  
Selitev 
Ocenjeni prihodki za posamezne razli čice davka na finan čne transakcije so zelo odvisni od 
predpostavk v zvezi z upadom koli čine in prožnostjo preostaleg a obsega trgovanja za davek. 
V oceni u činka sta ohranjeni dve delovni  predpostavki o upadu koli čine (vklju čno s selitvijo 
in zaključkom poslovanja), pri čemer je prva predpostavka (70-odstotni upad) v skladu s 
sedanjimi študijami o odzivu trgov finan čnih instrumentov, druga pr edpostavka (90-odstotni 
upad) pa je nekoliko višja in temelji na izkušnji Švedske. Predpostavki temeljita tudi na razvoju hitrega trgovanja, ki zdaj zajema približ no 40 % trgov lastniških  vrednostnih papirjev 
in na katero bi davek na finan čne transakcije znatno vplival. Z oceno u činka je ugotovljeno, 
da lahko k zmanjšanju tveganja za selitev pris pevajo zlasti nekateri elementi zasnove davka, 
kot so kraj obdav čitve, ki temelji na na čelu stalnega prebivališ ča/sedeža, in stopnje. 
Z uvedbo dodatnih davkov je nelo čljivo povezano tveganje, da bodo zastopniki preselili svoje 
dejavnosti, da bi zmanjšali dav čno obremenitev. Selitev lahko po meni preselitev zadevnih 
dejavnosti v države, v katerih je obdav čitev nižja, ali prehod na  produkte/ponudnike, ki so 
izvzeti iz obdav čitve, vendar so v isti državi. Tveganje  dejanske selitve trgov/udeležencev na 
trgu in prehoda na neobdav čene produkte se nedvomno zmanjša, č
e so davki splošno sprejeti 
in je podro čje njihove uporabe veliko. 
Makroekonomski vpliv in zaposlovanje 
Na podlagi modela, uporabljenega za analizo makroekonomskega vpliva je ugotovljeno, da bi 
davek na transakcije z vrednostnim i papirji brez uporabe blažilcev u činkov lahko zmanjšal 
prihodnjo rast BDP za v primeru 0,1-odsto tne stopnje za 1,76 % BDP, v primeru 0,01-
odstotne stopnje pa za 0,17 % BDP. Vendar je tr eba te rezultate zara di nekaterih omejitev 
osnovnih modelov razlagati previdno. Omejitev je na primer v tem, da u činke davka na 
finančne transakcije upošteva samo za en vir financ iranja, in sicer na zbiranje kapitala. U činki 
na ceno financiranja dolga se ne upoštevaj o. Zaradi te omejitve bi lahko model precenil 
negativne u činke davka na BDP. Poleg tega niti ni razpoložljivega modela za vrednotenje 
predlaganih blažilnih u činkov pri oblikovanju predloga (tj. izklju čitev primarnih trgov, 
izključitev večine transakcij, ki ne vklju čujejo vsaj ene finan čne institucije idr.) in poti, prek 
katerih vplivajo na makroekonomske spremenljivke . Edini razpoložljivi pr istop je torej zelo 
previdno razumevanje u činkov s približkom in ob ustr eznih negotovostih. Ob polni 
učinkovitosti blažilnih u činkov bi se izgube v primerjavi s scenarijem brez blažilnih u činkov 
zmanjšale od 1,76 % na 0, 53 % prihodnje rasti BDP. V skladu z oblikovanimi scenariji je negativen u činek davkov na transakcije z vrednostni mi papirji na zaposlovanje omejen, pri 
čemer v primeru 0,01-odstotne stopnje znaša – 0,03 %, v primeru 0,1-odstotne stopnje pa –
0,20 %. 
 
SL 11   SL Tvegano ravnanje in vpliv na ravnanje 
Obravnavanje tveganja zaradi davka na finan čne transakcije in njegovega vpliva na ravnanje 
je povezano z možnostjo, da se zaradi davka na finan čne transakcije omejijo špekulacije, 
trgovanje na podlagi nepomembnih info rmacij in trgovanje na podlagi tehni čne analize ter se 
zmanjša nestanovitnost trgov. Čeprav je v ekonomski literaturi navedeno, da u činka davka na 
finančne transakcije na nestanovitnost ni mogo če dokončno opredeliti in je odvisen od tržne 
strukture, bi bil ta kšen davek zelo u činkovit instrument za omejitev algoritmi čnega hitrega 
trgovanja in izvedenih finan čnih instrumentov z visoko stopnjo finan čnega vzvoda. 
Vpliv na stroške kapitala in rast 
Vpliv davkov na transakcije na stroške kapitala (in s tem na ravnanje pod jetij glede naložb) je 
preučen. V skladu s splošnim teoreti čnim rezultatom so višji transakcijski stroški, vklju čno s 
stroški zaradi davkov na tran sakcije, povezani z nižjimi cen ami sredstev. Zato se lahko 
povečajo stroški kapitala za podjetja. Vpliv na cene vr ednostnih papirjev in stroške kapitala se 
poveča zaradi dav čne stopnje in zmanjša z daljš imi obdobji razpolaganja. Empiri čne študije o 
vplivu davka na finan čne trge na sploš no potrjujejo teoreti čni rezultat. Ocena u činka kaže, da 
bi se lahko vpliv na stroške kapitala uspešno zmanjšal, če se davek ne bi uporabljal za 
primarne trge za obveznice in delnice. 
Vpliv na obremenitev in porazdelitev  
Velik del obremenitve bi prevzeli ne posredni in posredni lastniki finan čnih instrumentov, s 
katerimi se trguje. Vpliv ve čjih stroškov kapitala na nefinan čne sektorje bi se lahko zmanjšal 
zaradi posebnih zna čilnosti pri zasnovi davka na finan čne transakcije, kot so predlagane v 
zvezi z opredelitvijo dav čnega zavezanca. 
Vpliv na tržne strukture in vpliv na konkuren čnost 
Vpliv davka na transakcije je odvisen od tržne strukture. Ta  struktura se razlikuje po 
posameznih tržnih segmentih in tudi po državah. Če je struktura raznolika, je lahko vpliv 
zadevnega davka na trge zelo razli čen. Zato se v empiri čni literaturi rezultati pri oceni vpliva 
davkov na transakcije razlik ujejo. Medtem ko je v ve čini študij ugotovlje no, da se obseg 
trgovanja zmanjša, je vpliv na nestanovitnost in cene bolj nejasen, čeprav rezultati na podlagi 
panelnih anket in pristopov k ocenjevanju, pri katerih je vpliv stroškov transakcij bolje 
opredeljen, pogosteje kažejo, da je razmerje med transakcijskimi stroški in nestanovitnostjo 
pozitiven.  
Vpliv davkov na konkuren čnost realnega gospodarstva (industr ija in storitve) je precej 
odvisen od zasnove davka. Z oceno u činka je ugotovljeno, da se z omejitvijo obdav čljivih 
produktov na finan čne instrumente, opredeljene  v direktivi o trgih finan čnih instrumentov, ter 
s tem z izklju čitvijo obi čajnih finan čnih transakcij (npr. pla čil računov ali izpla čil plač) in 
transakcij, kot so ban čna posojila podjetjem ali zasebni m gospodinjstvom (npr. hipotekarna 
posojila ali potrošniška posojila), omeji nepo sreden vpliv odmere tega davka na realno 
gospodarstvo. 
8. SPREMLJANJE IN VREDNOTENJE  
Vrednotenje makroekonomskih in mikroekonom skih posledic uporab e zakonodajnega ukrepa 
se lahko izvede tri leta po za četku veljavnosti zakonodajnih ukrepov  za izvajanje Direktive. 
 
SL 12   SL Komisija lahko potem Evropskemu pa rlamentu in Svetu predloži poro čilo o tehni čni uporabi 
Direktive.