OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.PREDMET UREJANJA PREDLOGA

Konvencija Sveta Evrope o preprečevanju terorizma (Konvencija št. 196) je bila na voljo za podpis 16. maja 2005. Evropska unija jo je podpisala 22. oktobra 2015. Ta predlog se nanaša na sklep o sklenitvi Konvencije št. 196 v imenu Unije. Brati ga je treba skupaj s predlogom sklepa o sklenitvi Dodatnega protokola (Konvencija št. 217), ki dopolnjuje Konvencijo št. 196.

2.OZADJE PREDLOGA

Namen Konvencije št. 196 je okrepiti prizadevanja pogodbenic pri preprečevanju terorizma in njegovih negativnih učinkov na celovito uživanje človekovih pravic, zlasti pravice do življenja, z ukrepi na državni ravni in z mednarodnim sodelovanjem (člen 2). Konvencija št. 196 tako inkriminira naslednja dejanja, če so storjena naklepno: javno spodbujanje k storitvi terorističnega kaznivega dejanja (člen 5), novačenje za terorizem (člen 6), usposabljanje za terorizem (člen 7) ter pomoč in napeljevanje, spodbujanje in poskus storitve navedenih kaznivih dejanj (tako imenovana „dodatna kazniva dejanja“, kot so opredeljena v členu 9). Člen 1 opredeljuje pojem „teroristično kaznivo dejanje“ s sklicevanjem na akte, navedene v Dodatku I h Konvenciji št. 196.

Te določbe, ki opredeljujejo kazniva dejanja, dopolnjujejo določbe o opredelitvi odgovornosti pravnih oseb za navedena kazniva dejanja (člen 10) in določitvi pogojev za sankcije in kazni (člen 11). Pri določitvi, uveljavitvi in uporabi kaznivosti teh dejanj veljajo pogoji in zaščitne določbe glede temeljnih pravic iz člena 12. Konvencija št. 196 določa pravila o jurisdikciji za kazniva dejanja iz te konvencije (člen 14). Uvaja obveznost preiskave (člen 15) in kazenskega pregona ali izročitve (člen 18). Te ukrepe spremljajo določbe o varovanju, nadomestilu in podpori žrtvam terorizma (člen 13), državni politiki preprečevanja (člen 3) ter mednarodnem sodelovanju pri preprečevanju (člen 4). Konvencija št. 196 vsebuje tudi več določb za krepitev mednarodnega sodelovanja v kazenskih zadevah prek medsebojne pravne pomoči, vključno s spontano izmenjavo informacij (člena 17 in 22) ter izročitvijo (členi 19, 20 in 21), za katero velja določba o nediskriminaciji (člen 21).

Konvencija št. 196 določa, da je na voljo za podpis Evropski uniji (člen 23(1)). Poleg tega vključuje „klavzulo o neposeganju“, ki zagotavlja, da v odnosih med državami članicami Evropske unije veljajo pravila EU (člen 26(3)).

Po šesti ratifikaciji, od tega štiri s strani držav članic Sveta Evrope, je Konvencija št. 196 začela veljati 1. junija 2007. Do 21. februarja 2017 jo je ratificiralo 23 držav članic EU, podpisale pa so jo vse.

Svet Evrope je 19. maja 2015 sprejel Dodatni protokol (Konvencija št. 217). Slednji dopolnjuje Konvencijo št. 196 in je začel veljati 1. julija 2017. Države ne morejo biti pogodbenice Dodatnega protokola, ne da bi bile tudi pogodbenice Konvencije št. 196.

Evropska unija je podpisala Konvencijo št. 196 in njen Dodatni protokol.

3.RAZLOGI ZA PREDLOG

Terorizem ima globalen značaj in pomeni vse večjo grožnjo za spoštovanje temeljnih pravic, demokracije in pravne države v Evropi in po vsem svetu. Teroristični napadi ne delajo razlik. Žrtve terorizma lahko prihajajo od vsepovsod.

Teroristični napadi, ki so se v zadnjih letih zgodili v Evropski uniji in drugod po svetu, pomenijo nesprejemljivo kršitev načel, ki so temelj naše demokratične družbe. Glede na te trajne grožnje je Evropska unija bolj kot kdaj koli prej dolžna ukrepati skupaj, da bi se spodbujala in ohranila načela, ki so razlog za njen obstoj.

Ukrepe v boju proti terorizmu je treba okrepiti ne le na nacionalni ravni, temveč tudi na ravni celotne Evrope in zunaj nje. Čezmejna narava terorizma zahteva tesno mednarodno sodelovanje. Skupno razumevanje terorizma in z njim povezanih kaznivih dejanj ter določbe Konvencije št. 196 za spodbujanje sodelovanja med nacionalnimi organi prispevajo k dodatnemu povečanju učinkovitosti instrumentov kazenskega pravosodja in krepitvi sodelovanja na ravni Unije in mednarodni ravni.

Konvencija št. 196 se nanaša na inkriminacijo terorizma in z njim povezanih kaznivih dejanj, mednarodno sodelovanje pri takih kaznivih dejanjih ter varovanje, nadomestilo in podporo žrtvam terorizma. Pogodbi, zlasti določbe iz naslova V tretjega dela PDEU, podeljujeta EU pristojnost na področju, ki ga zajema Konvencija št. 196. To izhaja iz dejstva, da je Unija že sprejela ukrepe na različnih področjih, ki jih zajema Konvencija št. 196, in sicer:

·Direktivo (EU) 2017/541 o boju proti terorizmu, ki nadomešča Okvirni sklep Sveta 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2008/919/PNZ glede držav članic, za katere je navedena direktiva zavezujoča,

·Sklep Sveta 2005/671/PNZ o izmenjavi informacij in sodelovanju na področju terorističnih kaznivih dejanj,

·Direktivo 2012/29/EU o določitvi minimalnih standardov na področju pravic, podpore in zaščite žrtev kaznivih dejanj ter o nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2001/220/PNZ,

·Direktivo Sveta 2004/80/ES o odškodnini žrtvam kaznivih dejanj,