SL Uradni list Evropske unije CE 16/33

Posebno poročilo evropskega varuha človekovih pravic, ki je sledilo osnutku priporočila Svetu Evropske unije v zvezi s pritožbo 1487/2005/GG

P6_TA(2008)0555

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 20. novembra 2008 o posebnem poročilu evropskega varuha človekovih pravic, ki je sledilo osnutku priporočila Svetu Evropske unije v zvezi s pritožbo 1487/2005/GG (2008/2072(INI))

(2010/C 16 E/06)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju posebnega poročila evropskega varuha človekovih pravic Evropskemu parlamentu,

— ob upoštevanju drugega pododstavka člena 195(1) Pogodbe ES,

— ob upoštevanju Sklepa 94/262/ESPJ, ES, Euratom Evropskega parlamenta z dne 9. marca 1994 o pravilih in splošnih pogojih, ki urejajo opravljanje funkcije varuha človekovih pravic (1), zlasti člena 3(7),

— ob upoštevanju rezultatov raziskav Komisije v zvezi z razširjanjem jezikov v Evropski uniji, ki so bili objavljeni v posebnih izdajah Eurobarometra št. 237 in 243,

— ob upoštevanju člena 3(5) statuta varuha človekovih pravic, ki določa, da varuh, kolikor je mogoče, skupaj z institucijo ali organom v postopku poišče rešitev, da bi se odpravile nepravilnosti in da bi se ugodilo pritožbi,

— ob upoštevanju prvega stavka člena 195(2) svojega Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za peticije (A6-0395/2008),

A. ker so večja preglednost, spodbujanje večjezičnosti in natančno obveščanje javnosti najpomembnejši prednostni cilji EU in njenih institucij,

B. ker je preprost dostop do informacij za kar največ državljanov EU pomemben pogoj in temelj splošnih načel demokratične legitimnosti in preglednosti,

C. ker želi, da bi čim več državljanom in državljankam zagotovili neposreden dostop do informacij o delovanju institucij EU v vseh njihovih sestavah,

D. ker se zaveda, da je treba to željo uskladiti z logističnimi izzivi, ki izhajajo iz velikega števila uradnih jezikov EU,

E. ker je svetovni splet čedalje pomembnejše sredstvo za pridobivanje informacij, zato ga mora tudi Evropska unija uporabiti pri zagotavljanju večje preglednosti in širjenju informacij,

1. odobri sklepe evropskega varuha človekovih pravic, v skladu s katerimi:

(a) je Svet, tako kot vse druge institucije EU, v prvi vrsti sam odgovoren za spletne strani svojega predsedstva in jezike, ki se na njih uporabljajo,

(b) prakse v Svetu pri tem ni mogoče povsem ločiti od usklajenega delovanja institucij in njihovih služb;

(c) naj bi bile informacije na teh spletnih straneh v najboljšem primeru pravočasno zagotovljene v vseh uradnih jezikih Skupnosti,

(d) morajo biti jeziki v primeru omejitve njihovega števila izbrani na podlagi objektivnih, razumnih, preglednih in uporabnih meril;

(e) je ravnanje Sveta, ki ni hotel obravnavati prošnje pritožnika, nepravilno;

2. je zato začuden nad stališčem Sveta, ki meni, da za to ni pristojen, čeprav to vprašanje zadeva vse države članice in bi lahko podal priporočila o tem za vsako nadaljnje predsedstvo;

3. obžaluje, da Svet doslej ni želel obravnavati vprašanja o ponudbi jezikov na spletnih straneh svojega predsedstva v nasprotju z drugimi institucijami, na primer Komisijo in Parlamentom, ki sta pri svojem komuniciranju z državljani občutno povečala število razpoložljivih jezikov;

4. poziva Svet, naj ponovno celovito preuči vprašanje o večji ponudbi jezikov na spletnih straneh predsedstva — ne glede na to, kdo je za te spletne strani odgovoren — da bi imel kar se da velik del prebivalstva Evropske unije preprost in neposreden dostop do informacij o njegovih dejavnostih; poziva Svet, naj obvesti Parlament o izidih svojih razprav;

5. poudarja, da v primeru, da je treba omejiti število jezikov, to opravi na podlagi objektivnih in zadostno utemeljenih meril, kar je treba tudi javno objaviti, in da se sme dajati prednost samo jeziku države, ki v danem obdobju predseduje Svetu;

6. podpira priporočilo varuha človekovih pravic, v katerem poziva Svet, naj obravnava prošnjo pritožnika, da bi se zagotovila tudi nemška različica spletnih strani predsedstva Sveta;

7. pozdravlja odločitev francoskega predsedstva, da v nasprotju s prakso predhodnih predsedstev Sveta, ki so spletne strani predsedstva zagotovile le v angleškem, francoskem in svojem nacionalnem jeziku, spletne strani zagotovi v uradnih jezikih Evropske unije, ki so najbolj razširjeni (angleščina, nemščina, francoščina, italijanščina in španščina);

8. poziva vsa prihodnja predsedstva Sveta, naj svoje spletne strani ponudijo v čim več jezikih, v primeru omejitve števila jezikov pa naj uporabijo najbolj razširjene uradne jezike po prednostnem vrstnem redu;

9. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, evropskemu varuhu človekovih pravic ter vladam in parlamentom držav članic.

(1) UL L 113, 4.5.1994, str. 15.