ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
PREDLOG SPREMEMBE PRORAČUNA št. 2

K SPLOŠNEMU PRORAČUNU ZA LETO 2016

VKLJUČITEV PRESEŽKA IZ PRORAČUNSKEGA LETA 2015

Ob upoštevanju:

–Pogodbe o delovanju Evropske unije, in zlasti člena 314 PDEU, v povezavi s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, in zlasti člena 106a Pogodbe Euratom,

–Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in zlasti člena 18(3) in člena 41 Uredbe,

–splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2016, sprejetega 23. novembra 2015,

–spremembe proračuna št. 1/2016, sprejete 14. aprila 2016,

Evropska komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predlaga predlog spremembe proračuna št. 2 k proračunu za leto 2016.

SPREMEMBE IZKAZA PRIHODKOV IN ODHODKOV PO ODDELKIH

Spremembe izkaza prihodkov in odhodkov po oddelkih so na voljo na portalu EUR-Lex ( http://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-sl.htm ). Temu dokumentu je za ponazoritev priložena angleška različica sprememb izkaza v proračunskem formatu.

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Namen tega predloga spremembe proračuna (PSP) št. 2/2016 je, da se v proračun za leto 2016 vključi presežek, ki izhaja iz izvrševanja proračuna v proračunskem letu 2015. Kakor je določeno v členu 18(3) finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Unije , je to edini predmet tega PSP, ki ga je treba predložiti v 15 dneh po predložitvi začasnega zaključnega računa konec marca 2016.

1.Pri izvrševanju proračuna v proračunskem letu 2015 je nastal presežek v višini 1 349 116 813,74 EUR (brez realizacije prispevkov, prejetih od držav Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA), ki so pogodbenice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP)), ki se zato vknjiži v proračun za leto 2016 kot prihodek.

Presežek izhaja iz vsote elementov, navedenih v spodnji razpredelnici:

(v EUR)

2015 EFTA-EGP Evropska unija Skupaj Prihodki za zadevno proračunsko leto 392 009 812,00 146 231 620 482,45 146 623 630 294,45 Plačila na podlagi odobritev za tekoče leto –390 202 429,00 –143 094 537 574,31 –143 484 740 003,31 Odobritve plačil, prenesene v eto N+1 –4 428 001,55 –1 294 470 333,92 –1 298 898 335,47 Razveljavljene neporabljene odobritve, prenesene iz leta N–1 382 622,81 28 202 729,20 28 585 352,01 Razlika med namenskimi prejemki, prenesenimi iz leta N–1 v leto N, ter namenskimi prejemki, prenesenimi iz leta N v leto N+1 –704 014 356,32 –704 014 356,32 Tečajne razlike za zadevno leto 182 315 866,64 182 315 866,64 Realizacija proračuna za leto 2015 –2 237 995,74 1 349 116 813,74 1 346 878 818,00

2.Zaradi vključitve tega presežka v proračun se bo ustrezno zmanjšal skupni prispevek držav članic k financiranju proračuna EU za leto 2016.
o trajnostni rabi biocidov v skladu s členom 18 Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov

3.2.Sistemi za označevanje10

3.2.1.Uredba o znaku EU za okolje10

3.2.2.Panožne pobude11

3.3.Najboljše razpoložljive tehnologije v skladu z Direktivo 2010/75/EU o industrijskih emisijah11

4.Ugotovitve12





1.Uvod

1.1.Uredba o biocidnih proizvodih (uredba BPR)

Uredba (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 (v nadaljnjem besedilu: uredba BPR) ureja dostopnost na trgu in uporabo biocidnih proizvodov. Z uredbo BPR, ki se je začela uporabljati 1. septembra 2013, je bila razveljavljena Direktiva 98/8/ES (v nadaljnjem besedilu: direktiva BPD).

Biocidni proizvodi, kot so razkužila, sredstva za zaščito lesa, insekticidi, repelenti ali rodenticidi, so družina proizvodov, namenjenih uničevanju ali nadzoru škodljivih ali nezaželenih organizmov (na primer virusov, bakterij, gliv, žuželk ali vretenčarjev), ki škodljivo vplivajo na okolje, živali, ljudi ali človekove dejavnosti ali proizvode, ki jih ljudje uporabljajo ali proizvajajo. Biocidne proizvode zelo raznoliko uporabljajo industrijski in poklicni uporabniki ter širša javnost.

Cilj uredbe BPR je izboljšati delovanje notranjega trga ter zagotoviti visoko raven varovanja zdravja ljudi, zdravja živali in okolja.

Sistem izdaje dovoljenj za biocidne proizvode temelji na dvostopenjskem pristopu.

Aktivno snov, ki je odgovorna za biocidni učinek, je treba po oceni nevarnih lastnosti in morebitnih tveganj v zvezi z njo najprej odobriti na ravni EU.

Nato je treba za vsak biocidni proizvod izdati dovoljenje na ravni EU ali nacionalni ravni.

Vendar pa je za aktivne snovi, ki so že bile na trgu pred začetkom veljavnosti direktive BPD, pristop obraten. V direktivi BPD je določeno prehodno obdobje za oceno teh aktivnih snovi, v katerem se lahko biocidni proizvodi, ki vsebujejo te aktivne snovi, še naprej dajejo na trg v skladu z nacionalnimi praksami držav članic.

Pomembno je poudariti, da imajo biocidni proizvodi kljub tveganjem, neločljivo povezanim z njihovo uporabo, pomembno vlogo v vsakdanjem življenju državljanov EU. Na primer, insekticidi in razkužila so bistvenega pomena za javno zdravje, saj prispevajo k obvladovanju vektorskih nalezljivih bolezni (na primer malarije, denge, čikungunje in virusa Zika), bolezni, ki se prenašajo s hrano (na primer salmoneloze in listerioze), ali bolnišničnih okužb (na primer MRSA). Biocidni proizvodi se veliko uporabljajo tudi v materialih, kot so plastika, barve, tekstil, les itd., in sicer za zaščito teh materialov pred propadanjem zaradi delovanja mikrobov, gliv ali žuželk.

Da bi se podjetja, ki dajejo na trg biocidne proizvode, lahko odzvala na te družbene zahteve, morajo vlagati precejšnja sredstva, predvsem za zagotavljanje podatkov, potrebnih za dokazovanje, da so njihovi proizvodi varni in učinkoviti.

Kot je navedeno zgoraj, se biocidni proizvodi uporabljajo na številnih in zelo raznolikih področjih. To pomeni številne izzive, zlasti za obveščanje in ozaveščanje končnih uporabnikov in deležnikov.

1.2.Trajnostna raba
KAZALO

1.UVOD3

2.UPORABA NA RAVNI PONUDNIKOV MIKROKREDITOV3

2.1Sklenjene pogodbe4

2.2Financirani ukrepi5

2.3Sprejete in zavrnjene vloge9

3.UPORABA NA RAVNI NAJEMNIKOV MIKROPOSOJIL9

3.1Višina mikroposojil in število končnih upravičencev9

3.2Družbeni vpliv mikrofinančnega instrumenta Progress in njegov vpliv na zaposlovanje10

3.2.1Dostopnost za prikrajšane skupine10

3.2.2Majhni zneski imajo velik učinek11

3.3Sektorska in regionalna porazdelitev podprtih podjetnikov in mikropodjetij11

4.ZDRUŽLJIVOST IN USKLAJEVANJE Z DRUGIMI INSTRUMENTI EVROPSKE UNIJE13

5.SKLEPNE UGOTOVITVE IN OBETI13

1.UVOD

Evropski mikrofinančni instrument Progress za zaposlovanje in socialno vključenost (v nadaljnjem besedilu: mikrofinančni instrument Progress) je leta 2013 vstopil v drugo polovico svojega naložbenega obdobja. Mikrofinančni instrument Progress, ki ga je leta 2010 sprožila Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija), bo ponudnikom mikrokreditov še naprej ponujal svoje produkte, da bi se najpozneje do aprila 2016 omogočili izboljšana dostopnost in razpoložljivost mikrofinanciranja v Evropski uniji (EU).

Mikrofinančni instrument Progress je bil ustanovljen s Sklepom št. 283/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: Sklep), da bi podprl mikrofinanciranje z različnimi instrumenti, zlasti z jamstvi in financiranimi instrumenti. Poleg sredstev EU v višini 105 milijonov EUR je dodatnih 100 milijonov EUR prispevala še Evropska investicijska banka. Finančni instrument Progress je sestavljen iz dveh delov: prvi mikrofinančnim posrednikom zagotavlja jamstva, drugi pa jim zagotavlja financirane naložbe, kot so posojila in lastniški kapital. Oba dela upravlja Evropski investicijski sklad (EIS).

V tem poročilu bo predložen pregled dejavnosti in dogajanj v okviru finančnega instrumenta Progress v letu 2013. Večina podatkov v tem poročilu je z dne 30. septembra 2013, vključeni pa so tudi sodobnejši podatki, če so bili na voljo. Posledično se večji del dogajanj v letu 2013 nanaša na obdobje od 1. oktobra 2012 do 30. septembra 2013. Ti podatki so dopolnjeni z informacijami iz študije o pomanjkljivostih na področju mikrofinanciranja in možnostih njihovega obravnavanja s finančnim instrumentom EU (v nadaljnjem besedilu: študija) ter stalnim vmesnim ocenjevanjem mikrofinančnega instrumenta Progress (v nadaljnjem besedilu: vmesno ocenjevanje), ki se izvaja za Komisijo.

Struktura poročila sledi zahtevam iz Sklepa ter na začetku navaja informacije o dostopnosti za posrednike in končne upravičence. V poročilu nato sledi pregled družbenih vplivov mikrofinančnega instrumenta Progress in njegove združljivosti z drugimi instrumenti EU. Na koncu poročila so opisani obeti za prihodnost, vključno s stališči glede naslednika finančnega instrumenta v sklopu programa EU za zaposlovanje in socialne inovacije, ki se bo začel izvajati v drugem polletju 2014.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog zadeva osnutek sklepa Sveta o tretjem obroku finančnih prispevkov, ki ga članice Evropskega razvojnega sklada (ERS) plačajo v 11. ERS v letu 2022.

11. ERS in drugi še vedno odprti ERS (to sta 9. in 10. ERS) se upravljajo v skladu z naslednjimi pravili:

(a)sedanjim Sporazumom o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav (države AKP) na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kakor je bil nazadnje spremenjen;

(b)Notranjim sporazumom med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum za 11. ERS);

(c)Uredbo Sveta (EU) 2018/1877 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba za 11. ERS);

(d)Sklepom št. 1/2022 Odbora veleposlanikov AKP-EU z dne 21. junija 2022 o spremembi Sklepa št. 3/2019 Odbora veleposlanikov AKP-EU o sprejetju prehodnih ukrepov na podlagi člena 95(4) Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, da se dodatno podaljša uporaba določb Sporazuma o partnerstvu AKP-EU do 30. junija 2023 ali do začetka veljavnosti novega sporazuma ali do začetka začasne uporabe novega sporazuma med Unijo in državami AKP, kar nastopi prej;

(e)Sklepom Sveta (EU) 2020/2233 o prevzemu obveznosti za sredstva, ki izhajajo iz vrnjenih dodelitev v okviru Sklada za spodbujanje naložb v državah AKP iz dejavnosti v okviru 9., 10. in 11. Evropskega razvojnega sklada;

Sklepom Sveta (EU) 2022/1223 o dodelitvi sredstev, sproščenih iz projektov v okviru 10. in 11. Evropskega razvojnega sklada, za financiranje ukrepov za reševanje krize na področju prehranske varnosti in ekonomskega šoka v afriških, karibskih in pacifiških državah (države AKP) po ruski vojni agresiji proti Ukrajini.

Dokumenti iz točk (a) do (f) vsebujejo večletne obveznosti članic ERS za finančno podporo zakladnici ERS. Finančna uredba za 11. ERS določa redne prispevke članic ERS v zakladnico ERS glede na vnaprej določene finančne obveznosti. Redni prispevki se vpokličejo s tehničnimi sklepi Sveta, ki odražajo izvrševanje prej določenih finančnih obveznosti.

Nekateri naslovi obrazložitvenega memoranduma zato niso relevantni za redne zahtevke za prispevke, kot je ta.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

V skladu s členom 19(5) finančne uredbe za 11. ERS mora Svet o tem predlogu odločiti najpozneje v 21 koledarskih dneh po predložitvi predloga s strani Evropske komisije, ki deluje v imenu Evropske unije.

2022/0307 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Mauritius o partnerstvu v ribiškem sektorju je bil podpisan 21. decembra 2012 in je začel veljati 28. januarja 2014 za obdobje šestih let. Sporazum se podaljšuje s tihim soglasjem, tako da je še vedno veljaven. Zadnji protokol o izvajanju sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju je zajemal štiriletno obdobje od datuma začetka njegove začasne uporabe, tj. od datuma njegovega podpisa. Podpisan je bil 8. decembra 2017 in je prenehal veljati 7. decembra 2021.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Glavni cilj novega protokola je zagotoviti posodobljen okvir, ki upošteva prednostne naloge prenovljene skupne ribiške politike in njeno zunanjo razsežnost. To bo pomagalo nadaljevati in krepiti strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Mavricijem. Novi protokol bo omogočil njuno tesno sodelovanje pri spodbujanju trajnostne ribiške politike v skladu s ciljem ohranjanja morskih bioloških virov, ki je priznan s pravom EU, ter spodbujanju odgovornega izkoriščanja ribolovnih virov v vodah Mavricija in prizadevanj Mavricija za razvoj trajnostnega oceanskega gospodarstva, kar je v interesu obeh pogodbenic. To sodelovanje bo pomagalo zagotavljati tudi dostojne delovne pogoje v ribiškem sektorju.

Novi protokol določa ribolovne možnosti za plovila EU v vodah Mavricija. To temelji na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju in priporočilih regionalne ribiške organizacije, ki upravlja izrazito selivske staleže rib, tj. Komisije za tune v Indijskem oceanu, v mejah razpoložljivega presežka, kadar je primerno. Komisija se je med drugim oprla na rezultate ocene predhodnega protokola (2017–2021) in v prihodnost usmerjene ocene smotrnosti sklenitve novega protokola. Obe oceni so izvedli zunanji strokovnjaki.

Protokol določa naslednje ribolovne možnosti:

– 40 plovil z zaporno plavarico;

– 45 plovil s površinskim parangalom.
Med spremembami, sprejetimi v dveletnem obdobju 2020–2022, je obsežna serija prilagoditev tehničnemu in znanstvenemu napredku.

Odločitev o teh predlaganih spremembah ADR je delovna skupina WP.15 sprejela na vsakem zasedanju iz oddelka 2.4. O spremembah ADN je odločal upravni odbor na svojem 27. zasedanju v Ženevi 28. januarja 2022.

Člen 14 ADR določa, da kadar delovna skupina WP.15 sprejme odločitev, se mora vsaka predlagana sprememba prilog k ADR šteti za sprejeto, razen če v treh mesecih od datuma, ko jo posreduje generalni sekretar Združenih narodov, vsaj ena tretjina pogodbenic ali pet od njih, če ena tretjina pomeni več kot pet pogodbenic, generalnemu sekretarju predloži pisno obvestilo o nasprotovanju predlagani spremembi.

Člen 20 ADN določa, da kadar upravni odbor ADN sprejme odločitev, se spremembe morajo šteti za sprejete, razen če v treh mesecih od datuma, ko jih posreduje generalni sekretar Združenih narodov, vsaj ena tretjina pogodbenic ali pet od njih, če ena tretjina pomeni več kot pet pogodbenic, generalnemu sekretarju predloži pisno obvestilo o nasprotovanju predlagani spremembi.

Spremembe, ki jih je sprejela delovna skupina WP.15 in kakor so predstavljene v dokumentih iz Priloge k temu predlogu, so bile poslane generalnemu sekretarju Združenih narodov, tako da so lahko bile 6. julija 2022 priglašene pogodbenicam ADR in so jih te lahko sprejele v skladu s postopkom iz člena 14 ADR. Na voljo so tudi na spletu.

Generalni sekretar Združenih narodov je spremembe, ki jih je sprejel upravni odbor ADN in kakor so predstavljene v dokumentih iz Priloge k temu predlogu, 1. julija 2022 priglasil pogodbenicam ADN, da so jih te lahko sprejele v skladu s postopkom iz člena 20 ADN. Na voljo so tudi na spletu.

Generalni sekretar Združenih narodov, ki opravlja naloge depozitarja, lahko za ADN do 30. septembra 2022, za ADR pa do 5. oktobra 2022 sprejema ugovore na spremembe, kot so bile sprejete na zasedanjih, navedenih zgoraj.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Ozadje

Kot je Komisija navedla v Letni strategiji za trajnostno rast 2021, lahko ukrepi v zvezi s prometom močno podprejo zeleni prehod z znatnim zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov in izboljšanjem kakovosti zraka, hkrati pa spodbujajo rast produktivnosti in krepijo odpornost industrijskih ekosistemov. Komisija je v zvezi s tem poudarila pomen naložb v javni prevoz in infrastrukturo, ki podpirajo prehod na bolj trajnostno in pametno mobilnost, vključno s celovitimi in učinkovitimi evropskimi multimodalnimi omrežji ter nadgradnjo vseevropskega prometnega omrežja za potniški in tovorni promet.

Dobro delujoči sistemi železniškega prevoza, prevoza po celinskih plovnih poteh in multimodalnega prevoza so ključnega pomena za zagotavljanje povezljivosti po vsej Evropi, vzpostavitev enotnega evropskega železniškega območja, spodbujanje ekonomske, socialne in teritorialne kohezije v skladu s členoma 170 in 174 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), doseganje podnebnih ciljev EU (v nadaljnjem besedilu: evropski zeleni dogovor) ter podpiranje odpornosti industrije EU in njenih vrednostnih verig (nova industrijska strategija, kakor je bila posodobljena), vključno s tistimi, ki podpirajo cilje digitalne preobrazbe in digitalizacije (v nadaljnjem besedilu: evropska digitalna strategija). Komisija je 9. decembra 2020 sprejela sporočilo o strategiji za trajnostno in pametno mobilnost (v nadaljnjem besedilu: strategija Komisije za trajnostno in pametno mobilnost), v kateri je krepitev železniškega prevoza in prevoza po celinskih plovnih poteh ter multimodalnega prevoza bistvena sestavina zelene in digitalne preobrazbe evropskega prometa, ki je ključna za doseganje cilja podnebne nevtralnosti Unije do leta 2050.

Teh ciljev ni mogoče doseči brez večjih naložb držav članic. Razpon naložb, o katerih lahko razmislijo države članice, da bi podprle nizkoemisijske načine prevoza, sega od naložb v nov ali obstoječi vozni park do naložb v železniško infrastrukturo, terminale za pretovarjanje in delavnice za vzdrževanje, tudi z namenom spodbujanja povpraševanja po brezemisijskem voznem parku in digitalnih rešitvah, ki omogočajo interoperabilnost med različnimi načini prevoza in znotraj sektorjev. To zahteva pravila o državni pomoči, ki omogočajo tiste naložbe, pri katerih je taka javna podpora potrebna, hkrati pa ohranjajo in krepijo konkurenco v železniškem prevozu, prevozu po celinskih plovnih poteh in multimodalnem prevozu.

V skladu s členom 93 PDEU so „[p]omoči [...] združljive s Pogodbama, če so potrebne za usklajevanje prometa ali če so nadomestilo za opravljanje določenih storitev, ki so del javne službe“. Člen 93 PDEU je vključen pod „Naslov VI – PREVOZ“, katerega določbe se uporabljajo izključno za prevoz v železniškem in cestnem prometu ter po celinskih plovnih poteh, kot je določeno v členu 100(1) PDEU. Sedanji predlog zajema železniški prevoz in prevoz po celinskih plovnih poteh, vključno z multimodalnim prevozom.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Komisija je 1. junija 2022 v skladu s členom 140(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba) objavila predlog sklepa Sveta, v katerem ugotavlja, da Hrvaška izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura, in predlaga, da se odstopanje Hrvaške razveljavi z učinkom od 1. januarja 2023.

Svet bo moral v primeru pozitivne odločitve naknadno sprejeti druge ukrepe, ki so potrebni za uvedbo eura na Hrvaškem.

Uredba Sveta (ES) št. 974/98 o uvedbi eura ureja začetno uvedbo eura v državah članicah, ki so se pridružile euroobmočju v prvem valu, in v Grčiji. Spremenjena je bila z:

– Uredbo (ES) št. 2169/2005 zaradi priprav na prihodnje širitve euroobmočja,

– Uredbo (ES) št. 1647/2006, da bi bila zajeta Slovenija (ki je euro uvedla 1. januarja 2007),

– Uredbo (ES) št. 835/2007, da bi bil zajet Ciper (ki je euro uvedel 1. januarja 2008),

– Uredbo (ES) št. 836/2007, da bi bila zajeta Malta (ki je euro uvedla 1. januarja 2008),

– Uredbo (ES) št. 693/2008, da bi bila zajeta Slovaška (ki je euro uvedla januarja 2009),

– Uredbo (EU) št. 670/2010, da bi bila zajeta Estonija (ki je euro uvedla januarja 2011),

– Uredbo (EU) št. 678/2013, da bi bila zajeta Latvija (ki je euro uvedla januarja 2014),

– Uredbo (EU) št. 827/2014, da bi bila zajeta Litva (ki je euro uvedla januarja 2015).

Da bi Uredba (ES) št. 974/98 vključevala tudi Hrvaško, ji je treba dodati navedbo te države članice. Ta predlog vsebuje potrebne spremembe navedene uredbe.

V skladu z nacionalnim načrtom Hrvaške za prehod na euro se uporabi scenarij takojšnje uvedbe, kar pomeni, da morata uvedba eura kot valute Hrvaške ter uvedba eurobankovcev in eurokovancev v tej državi članici sovpadati.

2.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

V Ekonomsko-finančnem odboru (EFC) in ECOFIN/Euroskupini redno potekajo raznovrstne razprave z državami članicami o izzivih ekonomske politike. Vključujejo neformalne razprave o zadevah, ki so posebej pomembne za pripravo končnega vstopa v euroobmočje (vključno s tečajnimi politikami). Dialog z akademiki in drugimi zainteresiranimi skupinami poteka v okviru konferenc in seminarjev ter priložnostno.

Gospodarska gibanja v euroobmočju in državah članicah se ocenjujejo v okviru različnih postopkov usklajevanja in nadzora ekonomskih politik (zlasti iz člena 121 Pogodbe), pa tudi v okviru rednega spremljanja in analize razvoja, ki ju izvaja Komisija, tako znotraj določene države kot na celotnem območju (vključno z napovedmi, periodičnimi objavami ter prispevki za Ekonomsko-finančni odbor in ECOFIN/Euroskupino). V skladu z načelom sorazmernosti in v skladu s preteklo prakso formalna ocena učinka ni potrebna.

3.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Vsak kolektivni naložbeni podjem za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (v nadaljnjem besedilu: KNPVP) mora v skladu z Direktivo 2009/65/ES zagotoviti ključne podatke za vlagatelje. Podatki o ciljih in naložbeni politiki, profilu tveganja in donosa, stroških, preteklih rezultatih in druge praktične podrobnosti pomagajo vlagateljem razumeti bistvene značilnosti KNPVP in sprejemati informirane odločitve o naložbah. Členi 78 do 82 in 94 Direktive določajo glavna načela ključnih podatkov za vlagatelje. Uredba Komisije (EU) št. 583/2010 določa nadaljnja pravila o njihovi vsebini in obliki.

KNPVP se štejejo za paketne naložbene produkte za male vlagatelje in zavarovalne naložbene produkte (v nadaljnjem besedilu: PRIIP) v smislu Uredbe (EU) št. 1286/2014, ki zahteva, da se vsem PRIIP priloži dokument s ključnimi informacijami. Dokument vsebuje informacije o profilu tveganja in donosa PRIIP, vključno z največjo možno izgubo vloženega kapitala in ustreznimi scenariji uspešnosti, stroški, ki jih morajo prevzeti mali vlagatelji pri vlaganju vanj, in drugimi podrobnostmi. Te informacije pomagajo malim vlagateljem razumeti bistvene značilnosti produkta in sprejemati informirane odločitve o naložbah. Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/653 določa podrobna pravila o prikazu, vsebini, pregledu, reviziji in predložitvi dokumenta. Delegirana uredba (EU) 2016/1904 določa pravila glede poseganja v zvezi s produkti.