SL Uradni list Evropske unije C 186/11

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2012/C 186/09

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo za spremembo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ“ (KOPANISTI)

ES št.: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša:

—  ime proizvoda —  opis proizvoda —  geografsko območje —  dokazilo o poreklu — ☒ metoda pridobivanja —  povezanost — ☒ označevanje —  nacionalne zahteve —  drugo (navedite)

2. Vrsta spremembe:

—  sprememba enotnega dokumenta ali povzetka — ☒ sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe:

3.1 Metoda pridobivanja:

Zaradi lažje proizvodnje, boljše kakovosti, uporabe surovin, ki so na voljo na posameznem otoku, in zmanjšanja stroškov je bila metoda pridobivanja sira „Kopanisti“, kakršen se danes proizvaja v organiziranih sirarnah, izboljšana in se nekoliko razlikuje od metode, ki se uporablja pri domači proizvodnji sira.

Skupina, ki je predložila vlogo, kot proizvajalec sira „Kopanisti“ v svoji sirarni zahteva, da se metoda pridobivanja tega sira spremeni na naslednji način:

(a) Skuto, ki je predhodno razdrobljena, je treba shraniti v vrečke, ki so lahko iz blaga ali drugih ustreznih materialov, da se odcedi. Nato jo je treba stiskati, da tekočina odteče. Vrečk iz blaga ni enostavno uporabljati, pred ponovno uporabo pa jih je treba očistiti, kar je zahtevno in zamudno. Sintetične vrečke iz materialov, primernih za živila, so rezultat nedavnega tehnološkega razvoja.

(b) V fazi, ko se odcejena skuta zmeša s soljo, se lahko doda tudi sveže maslo v deležu največ 15 % za boljšo strukturo, okus in vonj sira „Kopanisti“, kar je na proizvodnem območju razširjena praksa pri domači proizvodnji sira. Maslo je proizvedeno iz smetane, pridobljene s posnemanjem mleka z območja Kikladov, ki se uporablja pri proizvodnji drugih sirov na območju. Mleko je pridobljeno od istih mlečnih živali, ki se gojijo pod enakimi pogoji in krmijo z enako prehrano, in sicer na opredeljenem območju otočja Kikladi.

Po mnenju potrošnikov mora biti sir „Kopanisti“ kremast ter mora imeti oster do rahlo pikanten/poprast okus in prijeten vonj. Sveže maslo je najprimernejše za zagotavljanje teh treh značilnosti in za bistveno izboljšanje kakovosti sira „Kopanisti“, saj povečuje vsebnost maščobe in kremasto strukturo proizvoda, blaži njegov pikanten/poprast okus ter izboljšuje njegov vonj.

3.2 Označevanje:

Da se potrošnikom zagotovijo vse informacije, se med obvezne navedbe vključijo vrsta ali vrste mleka, ki so bile uporabljene za proizvodnjo sira „Kopanisti“, in morebiten dodatek masla.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ“ (KOPANISTI)

ES št.: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime:

„Κοπανιστή“ (Kopanisti)

2. Država članica ali tretja država:

Grčija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.3 Siri

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke:

„Kopanisti“ je slan, kremast sir ostrega okusa, ki se tradicionalno proizvaja iz kravjega, ovčjega ali kozjega mleka ali iz mešanice teh vrst mleka.

Glavne značilnosti sira „Kopanisti“ so:

— največja vsebnost vlage: 56 %,

— najmanjša vsebnost maščobe (delež suhe snovi): 43 %,

— čvrstost: kremast mehki sir,

— skorja: je nima,

— tekstura: mehka, kremasta,

— barva: rumenkasta do rumeno rjava.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

Kakovost sira „Kopanisti“ je neposredno odvisna od vrste mleka, iz katerega se proizvede. Večja je vsebnost trdnih sestavin v mleku, boljša bo kakovost sira „Kopanisti“. Pasme živali, ki se tradicionalno redijo na območju prefekture Kikladov, ter podnebne in geografske značilnosti tega območja prispevajo k proizvodnji mleka takšne kakovosti.

Zahteve, ki jih mora mleko izpolnjevati, da se lahko uporablja za proizvodnjo sira „Kopanisti“, so:

— izvirati mora z geografskega območja prefekture Kikladov,

— biti mora kravje, ovčje ali kozje mleko ali mešanica teh vrst mleka,

— biti mora mleko pasem ovac, koz ali krav, ki se redijo tradicionalno, so prilagojene zadevnemu območju in se krmijo s hrano, ki na splošno temelji zlasti na rastlinstvu zadevnega območja,

— biti mora polnomastno mleko,

— pridobljeno mora biti z molžami, ki se izvedejo vsaj deset dni po kotitvi,

— mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira, ne sme biti kondenzirano in ne sme vsebovati dodanega mleka v prahu ali kondenziranega mleka, mlečnih beljakovin, kazeinatov, barvil, konzervansov ali antibiotičnih snovi,

— delež dodanega svežega masla lahko predstavlja največ 15 % odcejene skute, ki po zorenju postane sir „Kopanisti“. Maslo je proizvedeno iz smetane, pridobljene pri posnemanju mleka z območja prefekture Kikladov, ki se uporablja pri proizvodnji drugih sirov na območju.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

Živali se prehranjujejo predvsem na pašnikih z majhno zmogljivostjo, vendar izjemno bogatim rastlinstvom, za katerega je značilno veliko število endemičnih rastlinskih vrst.

Za otočje Kikladov sta zaradi njegovega geografskega položaja in podnebnih pogojev značilni izraziti obdobji, in sicer deževno obdobje (od oktobra do aprila) in suho obdobje (od maja do septembra).

V obdobju od maja do septembra se rastlinstvo na pašnikih popolnoma posuši. V tem obdobju se živali prehranjujejo predvsem s suhim lokalnim avtohtonim rastlinstvom na pašnikih in krmnimi žiti ali krmnimi metuljnicami (grašica, detelja, lucerna itd.) na poljih na opredeljenem območju. Vendar živinska krma z opredeljenega območja ne zadostuje, zato se od maja do septembra (manjša proizvodnja mleka) prehrani živali dodaja živinska krma z drugih območij, ki predstavlja do 40 % njihove prehrane. Takšna živinska krma vključuje škrobno žitno zrnje, vlaknine in seno.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Vse faze proizvodnje in predelave mleka ter zorenja končnega proizvoda potekajo na opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Na embalaži sira „Kopanisti“ mora biti navedeno naslednje:

— „Κοπανιστη“ (Kopanisti),

— zaščitena označba porekla (ZOP),

— sir,

— če je ustrezno, vrsta ali vrste mleka, ki se uporablja za proizvodnjo sira, in po potrebi navedba „z dodanim maslom“,

— kadar je uporabljeno surovo (nepasterizirano) mleko, mora biti na embalaži to posebej označeno v skladu z nacionalno zakonodajo in zakonodajo EU (poglavje IV oddelka IX Priloge II k Uredbi (ES) št. 853/2004),

— ime in lokacija proizvajalca – pakirnice,

— teža vsebine,

— datum proizvodnje;

— kontrolni podatki, in sicer:

— prvi črki označbe porekla: KO,

— serijska številka embalažnega materiala (npr. ΚΟ1650-20/12/94).

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

Geografsko območje, na katerem se proizvaja sir „Kopanisti“, je opredeljeno z upravnimi mejami regionalne enote otočja Kikladov v Grčiji, ki zajema 24 naseljenih in več kot 100 nenaseljenih otokov ter skalnate otočke v južnem Egejskem morju.

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnosti geografskega območja:

(a) Tla

Območje, na katerem se proizvaja sir „Kopanisti“, zajema otočje Kikladov, ki ga sestavlja več kot 124 naseljenih in nenaseljenih otokov ter skalnatih otočkov na skupno 2 768 kvadratnih kilometrih.

Otočje Kikladov tvorijo metamorfne kamnine eksplozivnega, vulkanskega izvora. Pašniki pokrivajo skoraj 55 % skupne površine prefekture Kikladov.

(b) Podnebje

Regija Kikladov, kjer letne izoterme znašajo od 18 °C do 19 °C, ima zmerno do morsko podnebje z majhno letno količino padavin. Ta regija je v glavnem razmeroma suha in je ena od najbolj vetrovnih regij v Grčiji. Poletja so zaradi letnih vetrov sveža.

Spodaj so navedeni povprečna letna relativna vlažnost, povprečna letna temperatura, število dni s padavinami in ure sonca na leto za različna območja prefekture Kikladov, na katerih se proizvaja sir „Kopanisti“:

Meteorološka postaja Povprečna letna relativna vlažnost (%) Povprečna letna temperatura (°C) Dnevi s padavinami Ure sonca Siros 65 18,5 79,6 2 894,7 Paros 76 18,4 63,1 2 840,7 Naksos 71 18,4 82,0 2 622,5

(Ministrstvo za obrambo, 1978)

(c) Rastlinstvo

Za otočje Kikladov je značilno naslednje rastlinstvo:

— Endemične vrste: Fritillaria tuntasia (Kitnos), Campanula sartorii (Andros), Mysorus heldreichii (Dilos), Symphytum naxicola (Naksos), Helichrysum amorgianum (Amorgos) (Voliotis, 1987).

— Frigana (grmišče): Quercus coccifera, Sarcopoterium spinosum, Genista acanthoclada, Anthyllis hermanniae, Euphorbia acanthothamnos, Thymelaea hirsuta, Hypericum empetrifolium, Cistus incanus, Cistus salvifolius, Satureja thymbra, Thymus capitus, Globularia alypum itd.

— Olesenelo grmičevje: Laurus nobilis, Cercis siliquastrum, Calicotome villosa, Spartium junceum, Cotinus coggygria, Erica arborea, Myrtus communis, Erica manipuliflora, Asparagus acutifolius itd.

— Obalno rastlinstvo:

— Skalnate plaže in slana travišča: Arthrocnemum fruticosum, Salsola kali, Matthiola tricuspidata, Cakile maratima, Eryngium maritinum, Eryngium creticum, Crithmum maritimum, Inula crithmoides itd.

— Peščene plaže: Pinus pinea, Polygonum maritimum, Glaucium flavum, Malcolmia flexuosa, Cakile maritima, Medicago marina, Euphorbia peplis, Tamarix spp., Eryngium maritimum, Eryngium creticum, Echinophora spinosa, Cionura erecta, Calystegia soldanella, Xanthium strumarium, Pancratium maritimum itd. (Polunin, 1980).

Vrste in pasme živali za proizvodnjo mleka in smetane, ki se uporabljata pri pripravi sira „kopanisti“

Posebni geofizikalni in podnebni pogoji v Grčiji so bili odločilni pri razvoju reje koz in ovac. Njene glavne značilnosti so prevladujoči sistem ekstenzivne reje, majhna kmetijska gospodarstva ter razvoj pasem ovac in koz močne konstitucije, ki so se sposobne prilagoditi težkim pogojem, značilnim za Grčijo, in proizvedejo malo mleka. Zaradi prilagoditve fizičnim pogojem in pašnje na pašnikih z zelo raznolikim rastlinstvom, za katerega je značilno veliko število endemičnih rastlinskih vrst, ima mleko posebno bogato kemično sestavo in izjemne organoleptične lastnosti. Kakovost mleka in izkušnje sirarjev prispevajo k proizvodnji različnih odličnih sirov, med katerimi je eden od najbolj znanih sir „Kopanisti“.

Večina ovac, rejenih v Grčiji in zlasti na otočju Kikladov, ima skupno gensko predispozicijo, vendar se njihove lastnosti razlikujejo glede na posebne pogoje na območju, na katerem se redijo. Živali so majhne ter dobro prilagojene na geofizikalne in podnebne pogoje v Grčiji; proizvedejo majhne količine mleka (80–120 kg na leto), vendar je to mleko odlične kakovosti. Glavna razloga za to sta način njihove reje in raznolikost rastlinstva na grškem podeželju. Pasma Zackel (Ovis Aries L.) je najpogostejša pasma ovac v Grčiji. Poleg avtohtonih pasem ovac se gojijo tudi tuje pasme in križanci teh pasem z avtohtonimi, katerih mleko pa nima tako bogate sestave (Hatziminaoglou & Co., 1985).

Pri kozah večino populacije (približno 80 %) sestavljajo lokalne pasme, približno 14 % predstavljajo izboljšane živali, tj. križanci z različnimi tujimi pasmami, približno 6 % pa koze pasme Zaanen. Domorodne koze se razlikujejo po barvi in imajo lastnosti neizboljšanih živali, kot so majhna rast, nizka stopnja kotitev več mladičev hkrati, proizvodnja majhnih količin mleka in močna konstitucija. Letna proizvodnja mleka znaša od 50 do 100 kg mleka pri živalih na goratih območjih in od 120 do 150 kg pri živalih na nižinskih območjih. Na goratih in polgoratih območjih ter otoških območjih reja koz skoraj izključno temelji na prosti pašnji. Na nižinskih območjih, na katerih se redijo izboljšane ali tuje pasme, prevladuje domača ali poldomača reja. (Hatziminaoglou & Co., 1985)

Pri kravah v prefekturi Kikladov prevladujejo holštajnsko-frizijska pasma, švicarska pasma in avtohtona pasma Kea (Oddelek Kikladov za kmetijstvo, 1993).

5.2 Posebnosti proizvoda:

Glavne značilnosti sira „Kopanisti“ so visoka vsebnost soli, oster, pikanten/poprast okus, kremasta tekstura in bogat vonj.

Oster, pikanten/poprast okus je posledica hitre in obsežne proteolize in lipolize v postopku zorenja. Sir zori na edinstven način. Odcejena in soljena sirna masa z dodanim svežim maslom ali brez njega se shrani v posode s širokim vratom in postavi na hladno mesto z visoko relativno vlažnostjo, kjer miruje, dokler se na njeni površini ne razvije velika količina mikroorganizmov. Nato se sirna masa pregnete, da se mikroorganizmi enakomerno razporedijo po siru. Po tem se sir ponovno shrani v posode s širokim vratom. Postopek se med zorenjem, ki običajno traja 30 do 40 dni, dvakrat do štirikrat ponovi.

Za pospešitev zorenja sira „Kopanisti“ in določen obseg nadzora nad njim se sveže odcejeni in kisli sirovi masi pogosto primeša največ 10 % kakovostnega starega sira „Kopanisti“, ki se lokalno imenuje „matični Kopanisti“.

Velika količina mikroorganizmov, ki se razvijejo zaradi postopkov v fazi zorenja, siru zagotovi mikrobne encime, ki povzročajo hitro in obsežno proteolizo in lipolizo, ki omogočata hitro zorenje, oster okus in bogat vonj sira „Kopanisti“.

Kremna tekstura sira „Kopanisti“ je posledica delovanja encimov mikrobne flore, ki se razvije v fazi zorenja, in povečana vsebnost vlage v siru, zaradi katere se ta sir uvršča med mehke sire. Njegova tekstura je še bolj kremasta, če se med proizvodnjo doda sveže maslo. Poleg tega je ta praksa dodajanja svežega masla skuti bila in še vedno je običajna praksa pri domači proizvodnji sira „Kopanisti“, vsaj na otoku Tinos.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO):

Ključni elementi fizične povezanosti kakovosti in značilnosti sira „Kopanisti“ z geografskim okoljem se lahko povzamejo na naslednji način:

— Bogat okus sira „Kopanisti“ je povezan zlasti z bogato kemično sestavo uporabljenega mleka, ki ga dajejo lokalne pasme živali, ki proizvedejo majhne količine mleka (80–120 kg na leto), imajo močno konstitucijo in so dobro prilagojene geofizikalnim in podnebnim pogojem na otočju Kikladov (majhne količine padavin, veliko sončnih ur, močni vetrovi itd.).

— Značilen vonj sira „Kopanisti“ zagotavljajo predvsem raznolike endemične in aromatične rastline na naravnih pašnikih na opredeljenem območju, s katerimi živinorejci na podlagi svojih izkušenj krmijo živali.

— Oster, pikanten/poprast okus je posledica hitre in obsežne proteolize in lipolize zaradi nastanka velike količine mikroorganizmov v postopku zorenja.

— Stalna kakovost proizvoda se ohranja z mešanjem sveže skute z do 10 % kakovostnega starega sira „Kopanisti“.

— Metodo pridobivanja sira „Kopanisti“ so proizvajalci razvijali dolgo časa na podlagi svojih dolgoletnih izkušenj, pri čemer se pri njej v celoti izkoristijo surovine in podnebni pogoji otočja Kikladov. Odcejanje skute, dokler se ne doseže ustrezna vlažnost, in nato mešanje odcejene skute s soljo, dokler ta ni enakomerno razporejena in je sirna masa homogena, sta ključni pri ustvarjanju pogojev za neposredno rast mikroorganizmov. Velika količina mikrooganizmov, ki se na površini sira razvijejo brez dodatnih posegov, se enakomerno razporedi po sirni masi z različnimi postopki med zorenjem. To skuti zagotovi mikrobne encime, ki povzročajo hitro in obsežno proteolizo in lipolizo ter omogočajo hitro zorenje, oster okus in bogat vonj sira „Kopanisti“.

Sir „Kopanisti“ je zelo znan tradicionalen sir, katerega proizvodnja se je začela in razvila v Grčiji, zlasti na otokih prefekture Kikladov. Na otočju Kikladov se neprekinjeno proizvaja že dolgo časa.

O razvoju sirarstva v Grčiji se je pisalo že v antiki. V antični Grčiji je bilo mleko sveto, saj je Zevs z njim hranil kozo Almatheo. V grški mitologiji je bila umetnost sirarstva dragocen dar, ki so ga smrtnikom podarili bogovi Olimpa. „[…] sir je dobil svoje ime [‚tyri‘]“ po Tiro, hčerki Salmoneja in Alkidike, „zaradi njene bele in mehke polti […]“ (Diodorus Siculus). Homer je v Odiseji (I, 218–250) omenjal, da je kiklop Polifem pripravljal sir (Sideris, 1982).

Markakis Zalonis, zdravnik in filozof z otoka Tinos, je v svoji knjigi „Potovanje na Tinos, enega od otokov“, ki je bila izdana v francoščini leta 1809 v Parizu in jo je leta 1998 ponovno izdalo združenje „prijatelji Krokosa na Tinosu“ v grškem prevodu, v poglavju o proizvodih Tinosa zapisal: „[…] na otoku Tinos proizvajajo […]. Proizvajajo mehke sire, zelo malo olja […]“. V poglavju o „prehrani prebivalcev Tinosa“ pa je zapisal: „[…] trije glavni obroki prebivalcev Tinosa zajemajo predvsem mesne pripravke. Tem dodajo jajca, mladi sir, mehki sir, ki je močnejši in pikantnejši kakor starani Roquefort ali Géromé, in slani sir s Peloponeza […]“. Jasno je, da Markakis Zalonis v tem delu govori o siru „Kopanisti“ s Tinosa, ki je po njegovem mnenju močnejši in pikantnejši kakor starani Roquefort.

Na olimpijadi leta 1859 in 1870 se je omenjalo nagrade, ki so jih prejeli različni razstavljeni proizvodi. V kategoriji sirov je omenjena podelitev nagrade siru „Kopanisti“ s Sirosa.

Liambeis (1899) je o metodi pridobivanja sira „Kopanisti“ zapisal: „[…] sir ima oster in poprast okus ter zaradi svojih značilnosti velja za poslastico […], kot luksuzen proizvod se prodaja po precej visokih cenah“.

Obsežno so o siru „Kopanisti“ pisali tudi Dimitriadis (1900), Tzouliadis (1936) in Zigouris (1952, 1956).

B. K. Veinoglou in E. Anifantakis pa v svojem univerzitetnem priročniku „Tehnologija mlečnih izdelkov – Drugi zvezek“, Karamberopoulos Editors (1980), sir „Kopanisti“ opisujeta v poglavju z naslovom „Posebna proizvodnja sira“. Ugotavljata, da „[…] najboljši vrsti sira ‚Kopanisti‘ izvirata z Mikonosa in Tinosa […]“.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

http://www.minagric.gr/greek/data/Προδιαγραφές%20Κοπανιστή%20ΠΟΠ.pdf

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.