SL Uradni list Evropske unije C 345/102

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Vloga pridobivanja energije iz odpadkov v krožnem gospodarstvu

(COM(2017) 34 final)

(2017/C 345/17)

Poročevalec: Cillian LOHAN Soporočevalec: Antonello PEZZINI

Zaprosilo Evropska komisija, 17. 2. 2017 Pravna podlaga člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 15. 6. 2017 Datum sprejetja na plenarnem zasedanju 5. 7. 2017 Plenarno zasedanje št. 527 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 140/0/2

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO podpira upoštevanje hierarhije ravnanja z odpadki pri odločanju o ravnanju z odpadki (1), vključno z možnostmi za pridobivanje energije iz odpadkov.

1.2 Potrebna je usklajena strategija za ozaveščanje o prvem koraku v hierarhiji ravnanja z odpadki, kar je preprečevanje nastajanja odpadkov.

1.3 EESO zagovarja načelo preverjanja trajnosti javnih sredstev EU z vidika ciljev trajnostnega razvoja (2) in meni, da morajo biti javna sredstva namenjena izboljšanju dobrega počutja evropskih državljanov. Pri uporabi javnih sredstev bi morali spoštovati tudi načelo, da se ne sme podpirati nobene dejavnosti, ki bi škodila državljanom.

1.4 Pomanjkljivosti v obstoječi direktivi o ravnanju z odpadki morajo biti v bodoči zakonodaji odpravljene, da bi zagotovili pošten, dosleden in sistematičen prehod na model krožnega gospodarstva.

1.5 Ne sme se ustvarjati infrastrukturnih ovir za doseganje večjega deleža recikliranja z naložbami v zastarele procese za pridobivanje energije iz odpadkov.

1.6 Čeprav je ločeno zbiranje odpadkov prioriteta, zlasti v državah članicah, ki so močno odvisne od odlagališč, mora to spremljati tudi povečanje deleža recikliranja, da bi bil prehod na bolj krožno gospodarstvo smiseln.

1.7 Veliko število sežigalnic v nekaterih državah članicah trenutno ni v skladu s cilji večjega recikliranja odpadkov, ki so predlagani v akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo (3). Izziv je preusmeriti te države članice z odvisnosti od sežiganja na različne rešitve ravnanja z odpadki s pomočjo različnih spodbujevalnih in kaznovalnih ukrepov, kot so: — uvedba davkov, — postopno ukinjanje programov podpore, — moratorij na nove objekte in razgradnja starejših.

1.8 Prehod na krožno gospodarstvo v EU ovira pomanjkanje ustreznih cenovnih signalov. To še otežujejo še vedno prisotne neupravičene subvencije za netrajnostne sisteme proizvodnje, zlasti za sektor fosilnih goriv (4). EESO pozdravlja izrecno povezavo med dostopom do sredstev kohezijske politike ter nacionalnimi načrti ravnanja z odpadki in evropskim akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo. Povezava z Evropskim skladom za strateške naložbe bi lahko bila močnejša.

1.9 Bioplin ponuja priložnosti na številnih področjih na ravni EU z vidika ustvarjanja delovnih mest, zmanjšanja emisij, povečanja energetske varnosti itd. Vzpostaviti bi bilo treba zakonodajni in politični okvir, ki bi najbolje podpiral optimizacijo s tem povezanih priložnosti na podlagi primerov najboljših praks iz držav članic in drugih držav.

1.9.1 Anaerobna razgradnja za proizvodnjo biometana kot goriva za vozila je v duhu Pariškega sporazuma. Po nedavni oceni Komisije (5) bi se lahko proizvodnja bioplina v EU do leta 2030 vsaj podvojila, če ne celo potrojila.

1.10 Potrebne so spremembe vedenjskih vzorcev in kulturne spremembe, kar je mogoče doseči z ozaveščanjem na vseh ravneh družbe.

2. Ozadje

2.1 Komisija je 2. decembra 2015 sprejela akcijski načrt EU za krožno gospodarstvo s programom sprememb in veliko priložnostmi za nova delovna mesta in rast, da bi spodbudili trajnostne vzorce potrošnje in proizvodnje, v skladu z zavezami EU v okviru agende za trajnostni razvoj do leta 2030. To sporočilo se osredotoča na pridobivanje energije iz odpadkov in njegovo mesto v krožnem gospodarstvu. Pridobivanje energije iz odpadkov je širok pojem, ki zajema veliko več kot sežig odpadkov.

2.2 Glavni cilj tega sporočila je zagotoviti, da bo pridobivanje energije iz odpadkov v EU v skladu s cilji akcijskega načrta za krožno gospodarstvo in hierarhijo ravnanja z odpadki v EU. V sporočilu je obravnavano tudi vprašanje, kako bi lahko postopke za pridobivanje energije iz odpadkov optimizirali, da bi dosegli cilje, določene v strategiji za energetsko unijo in v Pariškem sporazumu. Hkrati naj bi s poudarjanjem dokazano energetsko učinkovite tehnologije pristop k pridobivanju energije iz odpadkov, predstavljen v tem dokumentu, zagotovil spodbude za inovacije in prispeval k ustvarjanju visokokakovostnih stalnih delovnih mest.

2.3 To mnenje predstavlja stališče EESO o vseh treh delih sporočila: — položaju postopkov za pridobivanje energije iz odpadkov v hierarhiji ravnanja z odpadki in vlogi javne finančne podpore, — postopkih za pridobivanje energije iz odpadkov za obdelavo ostankov odpadkov in iskanju ustreznega ravnovesja, — optimizaciji prispevka postopkov za pridobivanje energije iz odpadkov k podnebnim in energetskim ciljem EU v krožnem gospodarstvu.

Poleg tega uvaja dodatne vidike, ki zagotavljajo vključitev pogleda civilne družbe, na podlagi že sprejetih stališč EESO.

2.4 EESO poudarja, da je treba odgovoriti na takojšnje potrebe EU na področju ravnanja z odpadki v okviru obstoječe zakonodaje in obstoječe infrastrukture za ravnanje z odpadki. Nekatere neustrezne prakse se bodo sicer še nadaljevale, splošni dolgoročni cilj pa je model proizvodnje z malo odpadki, pri čemer bodo imeli po končani uporabi nekega materiala glavno vlogo preprečevanje nastajanja odpadkov, ponovna uporaba, predelava in recikliranje. Pri tem je izziv spodbuditi hiter, pravičen in konstanten prehod v smeri uresničevanja dolgoročnih ciljev.

2.5 Leta 2015 je v EU povprečna količina mestnih odpadkov znašala približno 480 kg na prebivalca, medtem ko se količina odpadkov, ki konča na odlagališčih, razlikuje med posameznimi državami članicami: od 3 kg v najboljšem primeru do več kot 150 kg v najslabšem primeru.

3. Umestitev odpadkov v hierarhiji ravnanja z odpadki in vloga javne finančne podpore

3.1 EESO podpira upoštevanje hierarhije ravnanja z odpadki pri odločanju o ravnanju z odpadki (6), vključno z možnostmi za pridobivanje energije iz odpadkov.

3.2 Opozoriti je treba, da pridobivanje energije iz odpadkov ni vedno v skladu s cilji ali načeli krožnega gospodarstva. Na primer, sežiganje odpadnih materialov, ki bi jih bilo mogoče prilagoditi za ponovno uporabo ali reciklirati, ni optimalna rešitev z vidika najučinkovitejše rabe virov in surovin. Prav tako bi prevoz odpadkov na velike razdalje in s tem povezani visoki stroški energije za primerjalno gledano manj pridobljene energije iz odpadkov pomenil čisto izgubo energije, to pa bi imelo posledice tudi za podnebje. Obstajajo še drugi primeri.

3.3 Diagram prikazuje razmerje med postopki pridobivanja energije iz odpadkov, ki so opisani v sporočilu, in hierarhijo ravnanja z odpadki.

3.4 Hierarhija ravnanja z odpadki sama po sebi ne zadostuje za določitev primernosti ali drugih značilnosti postopkov pridobivanja energije iz odpadkov. EESO zagovarja načelo preverjanja trajnosti javnih sredstev EU z vidika ciljev trajnostnega razvoja in meni, da morajo biti javna sredstva namenjena izboljšanju dobrega počutja evropskih državljanov. Pri uporabi javnih sredstev bi morali spoštovati tudi načelo, da se ne sme podpirati nobene dejavnosti, ki bi škodila državljanom.

3.5 V pobudah za krožno gospodarstvo se ne smejo ponoviti pomanjkljivosti okvirne direktive o odpadkih, kot na primer možnosti izključenosti države članice iz obveznosti obveznega ločevanja odpadkov zaradi tehnične nepripravljenosti ali finančnih težav. Osredotočiti bi se bilo treba na uporabo javnih sredstev za odpravo tehničnih težav in na uporabo instrumentov ekonomske politike za odpravo finančnih omejitev za izvajanje najboljše prakse. Pri materialih s strupenimi snovmi sta odstranjevanje in izkoristek energije seveda boljši možnosti od ponovne uporabe ali recikliranja.

3.6 To sporočilo je pomemben napredek v primerjavi z akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo, saj določa visoke cilje za večjo učinkovitost postopkov pridobivanja energije iz odpadkov in daje večji poudarek hierarhiji ravnanja z odpadki kot odločilnemu dejavniku za krožnost različnih postopkov. Zakonodaja, na kateri temelji to sporočilo, zlasti okvirna direktiva o odpadkih, pa ima zgodovinske pomanjkljivosti, ki bodo še naprej povzročale težave in oslabile to sporočilo, če ne bodo odpravljene. Zato je treba ponovno pregledati razvrstitev odpadkov, na primer na podlagi možnosti, ki jih nudijo nove tehnologije v obratih za pridobivanje energije iz odpadkov (npr. poškodovani paradižniki se ne dajejo na trg, medtem ko so neprodani paradižniki odpadki), po možnosti z vključitvijo blata iz komunalnih čistilnih naprav v postopke anaerobne razgradnje. Želja, da se obravnavajo ta vprašanja iz akcijskega načrta za krožno gospodarstvo, se mora odražati v nujnih predlogih sprememb zakonodaje na vseh ustreznih ravneh.

3.7 Umeščanje postopkov pridobivanja energije iz odpadkov v hierarhiji ravnanja z odpadki je lahko zavajajoče zaradi omejitev, povezanih z obravnavo teh postopkov v zakonodaji. Umeščanje je določeno v skladu z opredelitvami v zakonodaji namesto v skladu z znanstveno analizo dejanskih učinkov teh postopkov pridobivanja energije iz odpadkov.

3.8 V predlogu so tudi tehnični vidiki metode izračunavanja, povezani z opredelitvami pojmov in pragovi iz okvirne direktive o odpadkih. To so metode izračunavanja, na podlagi katerih se umeščajo različni postopki pridobivanja energije iz odpadkov v hierarhiji ravnanja z odpadki. Te podrobne izračune bi morala Komisija pregledati, da se zagotovi, da so zanesljive predvsem v okviru krožnega gospodarstva, pa tudi ciljev trajnostnega razvoja, energetske unije in Pariškega sporazuma.

3.9 Obveznosti ločenega zbiranja odpadkov, ki so del evropske zakonodaje o odpadkih (7), so ključni dejavnik za izboljšanje ravnanja z odpadki.

3.10 Tehnološki napredek bo še naprej nudil boljše možnosti za čim večjo učinkovitost proizvodov in energetskih tokov ter s tem za inovativne rešitve za učinkovitejše postopke.

3.11 Rezultat okoljsko primerne zasnove blaga in storitev, razširjene na vsa področja v okviru vseevropskega sistema, bo znižanje odpadkov na minimum, ko bo doseženo krožno gospodarstvo. Okoljsko primerna zasnova je pri tem bistvenega pomena za zagotavljanje modularnih proizvodov, ki jih je zares mogoče popraviti, ponovno uporabiti in reciklirati, in bo v končni fazi privedla do odprave današnje vrste odpadkov.

3.12 Posledica naštetega bo vse manj mešanih odpadkov, ki so vir za sežigalnice, zato bi bilo treba na nacionalni ravni subvencije zanje postopoma ukiniti in ne omogočati nikakršnih novih naložb na tem področju, razen če gre za posodobitev obstoječe infrastrukture in povečanje njene učinkovitosti z vidika virov in energije.

4. Postopki pridobivanja energije iz odpadkov za obdelavo ostankov odpadkov – iskanje ustreznega ravnovesja

4.1 Ne sme se ustvarjati infrastrukturnih ovir za doseganje večjega deleža recikliranja z naložbami v zastarele in energetsko neučinkovite procese za pridobivanje energije iz odpadkov.

4.2 Leta 2013 je bilo med državami članicami izmenjanih 2,5 Mt goriva, pridobljenega iz odpadkov, za namen energijske predelave (8).

4.3 Pri ocenah pridobivanja energije iz odpadkov je treba upoštevati ta vidik prevoza, ki je lahko odločilnega pomena pri ugotavljanju dejanskega učinka samega postopka z vidika emisij, če se vključi v meritev emisij posameznih postopkov ravnanja z odpadki.

4.4 Glede na porazdelitev sežigalnic je Evropa geografsko razdeljena. V Evropi je namreč največ aktivnih sežigalnic v Nemčiji, na Nizozemskem, Danskem, Švedskem in v Italiji. Na splošno se številne države članice preveč zanašajo na odlagališča. To se mora spremeniti, da bi odgovorili na nove izzive in cilje, določene v zakonodaji o odpadkih, povezani z akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo.

4.5 Države članice, ki se močno zanašajo na odlagališča in ki sežigajo bolj malo odpadkov ali nič, bi se morale osredotočiti predvsem na ločeno zbiranje odpadkov. Ločeno zbiranje pri viru je ključnega pomena za zagotavljanje visokokakovostnih odpadkov za recikliranje, kar je treba spodbujati.

4.6 Na ravni držav članic je sicer veliko primerov z visokim deležem ločenega zbiranja odpadkov, vendar z nesorazmernim deležem njihovega recikliranja. To navidezno protislovje je treba odpraviti s posebnimi instrumenti politike.

4.7 To sporočilo spodbuja nacionalne vlade, naj finančno podporo in strategije osredotočijo na druge možnosti kot na sežigalnice ter preučijo čas amortizacije, razpoložljivost surovin in zmogljivosti v sosednjih državah.

4.8 Uporaba sežigalnic v sosednjih državah je lahko v nekaterih primerih najboljša možnost, vendar je pred tem treba analizirati celoten življenjski ciklus, vključno s tem povezanimi stroški prevoza, tako z ekonomskega kot okoljskega vidika.

4.9 Razen v nekaterih zelo specifičnih primerih in glede na tehnološki napredek ni verjetno, da bi bilo sežiganje najgospodarnejši način izkoriščanja virov ali najboljša praksa za rešitev izzivov ravnanja z odpadki.

4.10 Veliko število sežigalnic v nekaterih državah članicah trenutno ni v skladu s cilji večjega recikliranja odpadkov. Izziv je preusmeriti te države članice s sežiganja s pomočjo različnih spodbujevalnih in kaznovalnih ukrepov, kot so: — uvedba davkov, — postopno ukinjanje programov podpore, — moratorij na nove objekte in razgradnja starejših.

4.11 EESO poudarja, da bi uvedba splošnega davka na sežiganje brez zagotovitve cenovno dostopne alternative za končnega uporabnika privedla samo do višjih stroškov za državljane. Uporaba davkov kot ekonomskega instrumenta mora biti osredotočena in pametna.

4.12 V vseh državah članicah mora obstajati učinkovit postopek za uporabo in izdajanje dovoljenj za opravljanje dejavnosti ravnanja z odpadki.

5. Optimizacija prispevka postopkov za pridobivanje energije iz odpadkov k podnebnim in energetskim ciljem EU v krožnem gospodarstvu

5.1 EESO se strinja, da lahko pridobivanje energije iz odpadkov maksimizira prispevek krožnega gospodarstva k razogljičenju v skladu s strategijo za energetsko unijo in Pariškim sporazumom le z upoštevanjem hierarhije odpadkov. Anaerobna razgradnja za proizvodnjo biometana kot goriva za vozila je v duhu Pariškega sporazuma. Vozila s pogonom na biometan so lahko učinkovit način za razogljičenje prometa v Evropi.

5.2 Za optimizacijo prispevka postopkov pridobivanja energije iz odpadkov k podnebnim in energetskim ciljem EU v okviru krožnega gospodarstva je treba zagotoviti uporabo najučinkovitejših tehnik in tehnologij v okviru postopkov za pridobivanje energije iz odpadkov. To je v skladu s Komisijinim predlogom sprememb direktive o obnovljivih virih energije, vendar bi bilo treba ta merila predlagati za vse nove objekte, ne glede na njihovo velikost, tudi za manjše z manj kot 20 MW.

5.3 Obdavčenje zbiranja odpadkov vse bolj vpliva na sredstva gospodinjstev in podjetij, zato bi se morali zanj odločati na podlagi dolgoročne analize in ob upoštevanju varstva okolja.

5.4 Javni in zasebni sektor bi morala imeti možnost za sodelovanje pri dolgoročnih projektih, da bi uresničili konkretnejšo kulturo krožnosti. Pomembno vlogo pri prehodu na bolj trajnostne oblike ravnanja z odpadki ima lahko tudi družbena odgovornost podjetij.

5.5 Prehod na krožno gospodarstvo v EU ovira pomanjkanje ustreznih cenovnih signalov. To še otežujejo še vedno prisotne neupravičene subvencije za netrajnostne sisteme proizvodnje, zlasti za sektor fosilnih goriv (9). EESO pozdravlja izrecno povezavo med dostopom do sredstev kohezijske politike ter nacionalnimi in regionalnimi načrti ravnanja z odpadki in evropskim akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo.

5.6 Povezava s sredstvi iz Evropskega sklada za strateške naložbe bi lahko bila večja, da bi zagotovili, da se bo v okviru teh naložb dajala večja prednost možnostim, ki spodbujajo cilje akcijskega načrta za krožno gospodarstvo. Razmislili bi lahko o spodbudah, s katerimi bi ustvarili primerno verigo po zapustitvi objekta, kot je distribucija goriva in/ali sekundarnih surovin ter ustvarjanje novih proizvodov, ki jih bo mogoče uporabiti.

6. Druge možnosti

6.1 Biometan

6.1.1 V sporočilu so navedene možnosti za proizvodnjo bioplina z anaerobno razgradnjo. To je priložnost za različne države članice, ki jo je treba še razširiti. Po nedavni oceni Komisije (10) bi se lahko proizvodnja bioplina v EU do leta 2030 vsaj podvojila, če ne celo potrojila.

6.1.2 Bioplin je model, ki deluje v številnih državah članicah, zlasti v Italiji in Nemčiji. Praktični primeri iz teh držav lahko ponudijo tudi dragocene izkušnje o konkretnih vidikih izvajanja.

6.1.3 Trenutno so stroški biometana višji od stroškov metana iz fosilnih goriv. Vendar pa uporabo biometana upravičujejo posredni stroški, povezani z mutagenimi in rakotvornimi snovmi – npr. NOx in plini iz fosilnih goriv (11).

6.1.4 Predvsem pa so morebitni višji stroški biometana v skladu s cilji iz Pariškega sporazuma glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov iz tradicionalnih goriv (12).

6.1.5 Ključnega pomena je, da surovine, ki se uporabljajo za anaerobno razgradnjo, nimajo omembe vrednega ali nikakršnega vpliva na posredno spremembo rabe zemljišč in da nimajo negativnih posledic za proizvodnjo živil. Najboljša lokacija obratov za bioplin je v neposredni bližini samih surovin (predvsem kmetijskih odpadkov) kot rešitev za ravnanje z odpadki in odgovor na energetske potrebe. Gradnji anaerobnih gnilišč in s tem ustvarjanju povpraševanja po novi dobavi surovin, bodisi odpadkov ali poljščin, se je treba izogibati.

6.1.6 Lokacija obrata za pridobivanje bioplina je ključnega pomena. Treba je opredeliti učinkovito rabo proizvedene energije, da se učinkovito proizvedena energija ne bi zapravljala. Prav tako je treba opozoriti, da anaerobna razgradnja ni univerzalna rešitev za vsa kmetijska območja v EU in da je treba njihovo spodbujanje omejiti na primere, kjer so na voljo surovine, ki trenutno veljajo kot problematičen odpadek.

6.1.7 Razvoj dobro načrtovane infrastrukture za proizvodnjo in uporabo bioplina pa je lahko zelo učinkovit način za ravnanje s kmetijskimi odpadki ter s tem obravnavo okolju potencialno škodljivih snovi in zagotavljanje varnega odlaganja. Prav tako lahko zadovolji potrebe lokalne skupnosti po ogrevanju in gorivu za prevoz.

6.1.8 Z anaerobno razgradnjo se lahko rešijo vprašanja javnega zdravja, zagotovi gnojilo, zmanjšajo emisije in prikaže krožnost v praksi.

6.1.9 Anaerobna razgradnja je najuspešnejša pri uporabi načel krožnega gospodarstva, zlasti malih zank, kjer so surovine za to lokalno proizvedene, lokalno pa se uporabi tudi tako proizvedena energija (razen v primerih uporabe plina kot goriva za tovornjake). Naložbe morajo biti v skladu s ciljem čim večjega zmanjšanja in po možnosti popolne ukinitve prevoza odpadkov.

6.1.10 Preučiti in poudariti bi bilo treba spodbude za zaposlovanje in gospodarstvo v povezavi z vključevanjem bioplina v nacionalne ali regionalne energetske mešanice. Preveriti bi bilo treba tudi možnosti za olajšanje in pospešitev upravnih postopkov za izdajo dovoljenj za izgradnjo objektov za razgradnjo bioloških odpadkov.

6.1.11 Politična in gospodarska podpora projektov, ki izpolnjujejo vsa merila, bo spodbujala inovacije in bo lahko eno od številnih orodij, ki bodo prispevala k prehodu na nizkoogljično gospodarstvo.

6.1.12 Pregled mandata M/475 Evropskega odbora za standardizacijo (CEN) bi bilo treba razširiti, da bi lahko v omrežja zemeljskega plina vključili biometan iz trenutno neodobrenih virov, kot so deponijski plin, plin iz čistilnih naprav ter plin, pridobljen iz blata iz čistilnih naprav in nesortiranih mestnih in drugih odpadkov. Tako pridobljen biometan je že na voljo.

6.1.13 Evropski sklad za strateške naložbe je bistvenega pomena za finančno še neizvedljive projekte uvedbe postopkov anaerobne razgradnje.

6.1.14 Za promocijo uporabe vozil na bioplin bi se bilo treba zavzemati za spodbude, kakršne veljajo za sektor fosilnih goriv. Te spodbude bi morale koristiti končnim uporabnikom in potrošnikom omogočati cenovno ugodne in dostopne alternative prevoza.

6.2 Kulturne spremembe in ozaveščanje

6.2.1 Zavedati se je treba izziva, ki ga prinašajo kulturne razlike. Doseči je treba tako spremembo vedenjskih vzorcev glede ločevanja odpadkov pri viru kot spremembo kulture. Za to je na voljo veliko načinov, med drugim politika „dregljajev“ (13).

6.2.2 Potrebna je usklajena strategija za ozaveščanje o prvem koraku v hierarhiji ravnanja z odpadki, tj. preprečevanju nastajanja odpadkov.

6.2.3 Spremembe vedenjskih vzorcev je mogoče doseči tudi z oblikovanjem šolskih programov o teh vprašanjih. To bi bilo treba vključiti v vse stopnje izobraževanja, od vrtca in osnovne šole do univerze, pa vse do usposabljanja na delovnem mestu. Tako bi dolgoročno izobrazili in ozavestili otroke in odrasle.

6.2.4 Univerze in javni organi lahko prispevajo k legitimnosti novih tehnologij in praks in so lahko vzor najboljših praks ter regionalni ambasadorji za pridobivanje energije iz odpadkov (14).

V Bruslju, 5. julija 2017 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Georges DASSIS

(1) Mnenje EESO, Sveženj o krožnem gospodarstvu, točka 4.3 (UL C 264, 20.7.2016, str. 98).

(2) Mnenje EESO, Trajnostni razvoj: pregled notranjih in zunanjih politik EU, točka 4.3.5.5 (UL C 487, 28.12.2016, str. 41).

(3) Sporočilo Evropske komisije, Zaprtje zanke – akcijski načrt EU za krožno gospodarstvo, COM(2015) 614 final, 2. december 2015.

(4) David Coady, Ian Parry, Louis Sears, Baoping Shang, How Large Are Global Energy Subsidies?, IMF Working Papers, WP/15/105, maj 2015.

(5) Evropska komisija, Optimal use of biogas from waste streams An assessment of the potential of biogas from digestion in the EU beyond 2020, marec 2017.

(6) Mnenje EESO, Sveženj o krožnem gospodarstvu, točka 4.3 (UL C 264, 20.7.2016, str. 98).

(7) Direktiva 2008/98/ES, zlasti člena 11 (papir, kovine, plastika, steklo in gradbeni odpadki in odpadki pri rušenju objektov) in 22 (biološki odpadki) (UL L 312, 22.11.2008, str. 3).

(8) European Topic Centre on Waste and Materials in a Green Economy (ETC/WMGE), Assessment of waste incineration capacity and waste shipments in Europe, januar 2017.

(9) David Coady, Ian Parry, Louis Sears, Baoping Shang, How Large Are Global Energy Subsidies?, IMF Working Papers, WP/15/105, maj 2015.

(10) Evropska komisija, Optimal use of biogas from waste streams An assessment of the potential of biogas from digestion in the EU beyond 2020, marec 2017.

(11) COM(2017) 11 final – 2017/04 (COD).

(12) „L’opera loda l’artefice“, je dejal Machiavelli.

(13) Mnenje EESO, Vključitev „dregljajev“ v evropske politike (UL C 75, 10.3.2017, str. 28).

(14) Teh primerov je že kar nekaj v številnih državah članicah. Med njimi je University College Cork na Irskem, ki ima lastno manjšo napravo za anaerobno razgradnjo in jo uporablja v raziskovalne namene.