SL Uradni list Evropske unije C 318/97

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o skupnostnem pristopu k preprečevanju naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek

(COM(2009) 82 konč.)

2009/C 318/19

Poročevalka: María Candelas SÁNCHEZ MIGUEL

Svet je 23. februarja 2009 sklenil, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

„Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o skupnostnem pristopu k preprečevanju naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek“

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 2. septembra 2009 (poročevalka: María Candelas SÁNCHEZ MIGUEL).

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 456. plenarnem zasedanju 30. septembra in 1. oktobra 2009 (seja z dne 1. oktobra) s 165 glasovi za in 2 vzdržanima glasovoma.

1. Sklepi

1.1 Preprečevanje je temeljno načelo zaščite in ohranjanja okolja ter sredstvo za minimiziranje škode, ki bi jo lahko civilnemu prebivalstvu povzročile naravne nesreče ali nesreče, ki jih povzroči človek z netrajnostno rabo naravnih virov. EESO je večkrat poudaril, da bi morali pristojni organi vsake države članice izvajati veljavne določbe na tem področju ter njihovo izvajanje nadzorovati.

1.2 Predlagani celovit pristop k preprečevanju nesreč se nam zdi ustrezen. Pri tem menimo, da so bistvenega pomena vsi instrumenti za zbiranje podatkov, ki služijo za oceno sedanjega stanja (popis, zemljevidi kriznih območij ter dobre prakse) in izvajanje letnih delovnih načrtov mehanizma Skupnosti za civilno zaščito s pomočjo centrov za nadzor in informiranje. V tem okviru je treba ponovno poudariti vlogo lokalnih oblasti ter v predlogu izpostaviti njihov prispevek k obveščanju civilnega prebivalstva o metodah, ukrepih preprečevanja ter ravnanju v primeru nesreč.

1.3 V zvezi s predlaganimi sistemi financiranja ukrepov preprečevanja se nam na podlagi popisa sedanjih sistemov preprečevanja nesreč ter drugih konkretnih sistemov, vzpostavljenih v okviru kmetijske, industrijske in drugih politik, zdi potrebno razširiti financiranje na druga področja, povezana s pripravo, načrtovanjem in zgodnjim opozarjanjem. Za to so potrebna zadostna finančna sredstva, da ne bi ogrozili sedanje učinkovitosti mehanizma.

1.4 Raziskave na področju ukrepov preprečevanja nesreč so ključne in jih je treba razvijati. Ni dovolj le sklicevanje na sedmi okvirni program za raziskave in tehnološki razvoj; predvideti je treba sredstva za posebne programe preprečevanja tveganj, ne le na ravni Skupnosti, temveč tudi na ravni držav članic.

1.5 Mednarodno sodelovanje na področju preprečevanja dopolnjuje že obstoječe sodelovanje pri posredovanju in pomoči v primeru nesreč. Gre za instrument, ki temelji na solidarnosti in se ne razvija zgolj v okviru OZN, temveč tudi v okviru drugih mednarodnih sporazumov, ki jih je podpisala EU, kot so na primer Euromed, Lomé, sporazum z Latinsko Ameriko itd.

2. Uvod

2.1 EU je sklenila, da bo sprejela ukrepe preprečevanja v boju proti podnebnim spremembam, ne zgolj zaradi mednarodnih obveznosti, ki jih je sprejela, temveč tudi zaradi mnogih naravnih nesreč in nesreč, ki jih je povzročil človek, v zadnjih letih v Evropi. Usmerjenost v preprečevanje lahko omogoči ohranitev in obnovo naših tal, morja in vodnih tokov, pa tudi spodbudi razširjanje teh določb v druge države.

2.2 Ukrepi, napovedani v obravnavanem sporočilu, so plod prakse, ki se je že uveljavila v večini držav EU v konkretnih primerih (poplave, požari) in zaradi katere se je v kratkem času vzpostavilo usklajevanje na ravni Skupnosti, ki je omogočilo hitro in učinkovito ukrepanje ter tudi mednarodno posredovanje.

2.3 EESO je zahteval usklajevanje in predvsem razvijanje celovitega evropskega pristopa na področju preprečevanja nesreč (1). Kljub temu želi znova poudariti, da mora te ukrepe preprečevanja spremljati sistem Skupnosti za nudenje pomoči ob vseh vrstah nesreč. Ta sistem ne bi zagotavljal solidarnostne pomoči le državam EU, temveč vsem, ki potrebujejo naše znanje in sredstva za zmanjšanje posledic teh nesreč.

2.4 Preprečevanje je temeljno vodilo zaščite in ohranjanja okolja ter minimiziranja škode, ki jo lahko utrpi civilno prebivalstvo, njegov cilj pa je trajnostna raba naravnih virov. Zaradi velikega porasta števila človeških žrtev v zadnjem obdobju, zmanjšanja biotske raznovrstnosti in ekonomskih izgub je treba ponovno preučiti izvajanje obstoječe zakonodaje. Zato je EESO vztrajal pri tem, da morajo pristojni organi vseh držav članic izvajati veljavne določbe (2) in to izvajanje nadzorovati, saj bi se tako lahko nekaterim nesrečam izognili ali vsaj ublažili njihove posledice.

2.5 Cilji preprečevanja, predvideni v obravnavanem predlogu Komisije, se ne nanašajo zgolj na izvajanje v EU. Od 16. do 19. junija letos je v Ženevi potekalo 2. zasedanje globalne platforme za zmanjšanje tveganj nesreč, na katerem je bila EU močno zastopana. Na splošno je vsebina sklepov platforme v skladu s cilji, ki jih predlaga Evropska komisija. Nekatere od teh sklepov bomo obravnavali v tem mnenju.

3. Povzetek predlogov iz sporočila

3.1 Sporočilo je rezultat obveznosti, ki jo je prevzela Komisija do Evropskega parlamenta in Sveta, da okrepi ukrepe Skupnosti na področju preprečevanja nesreč in zmanjševanja njihovih posledic.

3.2 Ključni elementi za uporabo preventivnega pristopa temeljijo v glavnem na ukrepih, ki so bili že sprejeti na evropski ravni in ki so del veljavne sektorske zakonodaje; gre za ureditev in uskladitev obstoječih ukrepov in sredstev, da bi dobili pregled nad celoto. Treba je poudariti zlasti naslednje: 3.2.1 Boljše poznavanje izhodiščnega položaja in sedanjega stanja na podlagi priprave popisa informacij o nesrečah ter razširjanje primerov najboljše prakse bi omogočilo izmenjavo informacij med zainteresiranimi stranmi; na podlagi tega bi lahko v skladu z Direktivo 2007/60/ES o oceni in obvladovanju poplavne ogroženosti (3) pripravili zemljevide območij nevarnosti in tveganj. Zato je bistvenega pomena spodbujanje raziskav, ki ga predvideva tudi sedmi okvirni program za raziskave in tehnološki razvoj (2007–2013). 3.2.2 Naslednji predlagani ključni element je povezovanje med akterji in politikami v celotnem ciklusu obvladovanja nesreč. Mehanizem Skupnosti na področju civilne zaščite bo temeljni element zaradi številnih izkušenj, pridobljenih med njenimi posredovanji. Vendar je treba poudariti tudi potrebo po izobraževanju in ozaveščanju širše javnosti o pomenu preprečevanja. Poudariti velja tudi izboljšanje povezav med udeleženimi stranmi, zato se predlaga ustanovitev evropske mreže, ki bi povezovala predstavnike različnih nacionalnih služb. 3.2.3 Izboljšanje delovanja obstoječih instrumentov (zlasti učinkovitejšega financiranja Skupnosti) je eden ključnih elementov preprečevanja, saj je ceneje preprečevati kot odpravljati posledice. Te ukrepe je treba upoštevati v že obstoječih skladih (na primer pri projektih za pogozdovanje/ponovno pogozdovanje) v okviru veljavne zakonodaje Skupnosti, ki vsebuje določbe o preprečevanju mnogih naravnih nesreč.

3.3 Nazadnje se predlaga okrepitev mednarodnega sodelovanja na področju preprečevanja nesreč. Komisija bo delovala v skladu z mednarodno strategijo OZN za zmanjševanje tveganja nesreč ter sodelovala z drugimi organizacijami v okviru evro-sredozemskega partnerstva ter sosedske politike.

4. Ugotovitve v zvezi s predlogom

4.1 EESO ugotavlja, da je vsebina sporočila Komisije zelo pozitivna in čeprav uvaja malo le novosti, je njeno stališče utemeljeno. Če bi se upoštevali vsi veljavni predpisi Skupnosti, bi bili ukrepi preprečevanja učinkoviti in bi se nesreče, ki se na žalost dogajajo vse pogosteje, v mnogih primerih lahko preprečile ali omilile. Ena najpogostejših zahtev EESO (4) je prav preprečevanje.

4.2 V zvezi z nekaterimi od teh predlogov velja poudariti vrednost, ki jo imajo kot celovita metoda in ne le v povezavi s konkretnimi pojavi, kot v primeru poplav; Odbor meni, da nesreče, naravne ali tiste, ki jih povzroči človek, zahtevajo uporabo splošne metode preprečevanja, ki temelji na najboljši možni informiranosti o stanju naših tal, morij, rek in ozračja ter o morebitnem uhajanju iz podzemnih skladišč ogljikovega dioksida. Zato bi predlog o pripravi pregleda informacij o nesrečah omogočil pripravo načrta možnih tveganj, kot ga predpisuje direktiva o poplavah, zaradi česar bo potrebno preventivno ukrepanje pristojnih organov.

4.2.1 Za področje okolja so v različnih državah pristojni različni organi, odvisno od sistema teritorialne organiziranosti države (5). Kljub temu pa Odbor meni, da morajo biti ti organi na prvi stopnji odgovorni tako za ukrepe preprečevanja nesreč kot tudi obveščanja in izobraževanja civilne družbe. Od njih je v veliki meri odvisna učinkovitost ukrepov za preprečevanje ali zmanjševanje posledic nesreč, tako naravnih, kot tistih, ki jih povzroči človek.

4.3 Odboru se zdi primerno poudariti pomen finančnega instrumenta za civilno zaščito (6), ki s pomočjo letnih delovnih načrtov poleg dejavnosti v okviru mehanizma Skupnosti na področju civilne zaščite (promet, izobraževanje itd.) omogoča tudi druge dejavnosti priprave, načrtovanja, zgodnjega opozarjanja in preprečevanja.

4.4 V delovnem načrtu za leto 2009, sprejetem novembra 2008, je bil znatno povečan delež projektov sodelovanja pri preprečevanju (zanje je bilo v letu 2008 namenjenih 1,1 milijona evrov, v letu 2009 pa 2,25 milijona evrov), da bi se spodbudilo preprečevanje ter dolgoročno odpravljanje škode s pomočjo boljšega ocenjevanja tveganja. Pri tem lahko sodelujejo akterji na področju civilne zaščite na vseh upravnih ali družbenih ravneh.

4.5 Odboru se zdi pomembno poudariti, da je v omenjenem delovnem načrtu znatno več področij podporne dejavnosti in priprave mehanizma – katerega eden od ciljev je pomagati Komisiji pri izvajanju strategije preprečevanja nesreč ter razvijati znanje na tem področju. Proračun zanj se je povečal s 650 000 evrov (v letu 2008) na 1,18 milijona evrov, delovni načrt za leto 2009 pa zajema tudi poglavje o izmenjavi dobre prakse na področju preprečevanja.

4.6 Razširjanje primerov najboljše prakse bo omogočilo boljše usklajevanje pristojnih organov, pa tudi izboljšanje preprečevanja tveganj ter konkretnega ukrepanja v primeru nesreč. Zato Odbor meni, da bi mehanizem Skupnosti na področju civilne zaščite (7) s pomočjo centra za nadzor in obveščanje moral biti pristojen za centraliziranje baz podatkov, da bi bile bolj operativne.

4.7 V tem smislu Odbor meni, da bi predlog o izboljšanju povezanosti vseh akterjev s pomočjo vzpostavitve celovite evropske mreže predstavnikov različnih nacionalnih služb ne le omogočil uporabo najboljših praks v primeru nesreč, temveč tudi imel vlogo preprečevanja v primerih, kjer je posredovanje težko izvedljivo.

4.8 Financiranje ukrepov preprečevanja je pomemben vidik in predlog predvideva dvoje:

— da se v letu 2009 naredi pregled instrumentov Skupnosti, ki zagotavljajo evropska sredstva za preprečevanje nesreč, da bi lahko ocenili njihovo porabo ter možne pomanjkljivosti (8);

— da se naredi popis ukrepov preprečevanja, ki jih financirajo različne politike Skupnosti, na primer pogozdovanje/ponovno pogozdovanje.

4.9 EESO meni, da je poleg predlaganega treba obravnavati tudi ustrezno financiranje civilne zaščite (finančni instrument za civilno zaščito), tako da nove naloge ne bodo povzročile zmanjšanja zmogljivosti delovanja mehanizma Skupnosti pri preprečevanju in ukrepanju v primeru nesreč.

4.10 Po drugi strani pa je treba ponovno poudariti pomen raziskav na področju preprečevanja. Zato je treba vlagati v področja, ki so absolutno prednostnega pomena in so že obravnavana v okviru sedmega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (2007–2013). Kljub temu pa se za ukrepe preprečevanja v konkretnih primerih lahko uporablja druga finančna sredstva, povezana z določenim področjem, na primer sredstva iz drugega stebra SKP za posege na področju gozdarstva. Glede tega Odbor meni, da bi Komisija morala prepoznati potencialno razpoložljive vire financiranja pri različnih politikah Skupnosti, ne samo pri SKP, na primer pri regionalni, energetski politiki in politiki boja proti podnebnim spremembam, da bi lahko izvedla učinkovite ukrepe preprečevanja pri vseh vrstah nesreč.

4.11 Poudariti je treba tudi pomen ozaveščanja državljanov, družbenih organizacij ter organizacij prostovoljcev o nujnosti politike preprečevanja, ki je pogoj za večjo varnost ter ustrezen odziv v nujnih primerih. Izobraževanje in ozaveščanje civilne družbe o preprečevanju ter ustrezni rabi naravnih virov spadata med glavne naloge pristojnih organov, zlasti lokalnih, ker so blizu virov in oblik njihove uporabe.

4.12 Predlog o krepitvi mednarodnega sodelovanja na področju preprečevanja nesreč in ne zgolj pri nudenju pomoči je eden ključnih elementov, pri katerem ima za države v razvoju pomembno vlogo mednarodna strategija OZN za zmanjševanje naravnih nesreč. Vsekakor je treba predvideti poenotenje mehanizmov posredovanja pod okriljem OZN, ob tem pa ne zmanjševati evropskega posredovanja, ki je bilo tako nepogrešljivo v primeru nedavnih nesreč.

4.13 Evropske sosedske politike bi morale sistematično vključevati tudi poglavje o sodelovanju na področju preprečevanja tveganj, da bi spodbudili trajnostni razvoj v skladu z razvojnimi cilji novega tisočletja in okvirom delovanja mednarodne strategije OZN za zmanjševanje naravnih nesreč, ki je bil sprejet v Hyogu.

V Bruslju, 1. oktobra 2009. Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) UL C 204, 9.8.2008, str. 66.

(2) UL C 221, 8.9.2005, str. 35.

(3) UL L 288, 6.11.2007.

(4) UL C 221, 8.9.2005 (str. 35), UL C 195, 18.8.2006 (str. 40), UL C 204, 9.8.2008 (str. 66).

(5) Točka 12 sklepnih ugotovitev platforme poziva k razvoju sodelovanja, ki bi priznavalo in krepilo medsebojno odvisnost državnih in lokalnih oblasti ter civilne družbe.

(6) Sklep Sveta z dne 5. marca 2007 o ustanovitvi finančnega instrumenta za civilno zaščito (2007/162/ES, EURATOM).

(7) UL C 204, 9.8.2008 (str. 66).

(8) Ocena možnih instrumentov financiranja, ki so razpoložljivi na svetovni ravni za zmanjšanje nesreč, je priznana v točki 17 sklepnih ugotovitev platforme.