SL Uradni list Evropske unije C 389/74

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Akcijski načrt EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami

[COM(2016) 87 final]

(2016/C 389/10)

Poročevalec: Cillian LOHAN

Evropska komisija je 4. marca 2016 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Akcijski načrt EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami

[COM(2016) 87 final].

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 30. junija 2016.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel soglasno na 518. plenarnem zasedanju 13. in 14. julija 2016 (seja z dne 14. julija 2016) s 143 glasovi za.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO pozdravlja predlagani akcijski načrt EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, ki ga je pripravila Komisija, in z zadovoljstvom ugotavlja, da so vanj vključeni številni ključni predlogi iz njegovega prejšnjega mnenja o tej temi.

1.2 Odbor meni, da je celosten pristop, ki vključuje globalno zavezništvo med državami izvora in tranzita ter namembnimi državami, temeljnega pomena za preprečevanje neposrednih in posrednih učinkov nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami.

1.3 EESO je opredelil različne prednostne ukrepe za različne stopnje dobavne verige pri nezakoniti trgovini. — Na ravni skupnosti je treba v državah izvora prednost nameniti ozaveščanju in ustvarjanju trajnostnih virov prihodkov in delovnih mest. — Kar zadeva organizirani kriminal, je treba prednostno uveljaviti sistem skupnih, učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kontrol in sankcij ter zagotoviti sredstva za policijske dejavnosti. — S strani povpraševanja je treba tako z vidika podjetij kot potrošnikov prednost dati ozaveščanju, sledljivosti in označevanju. Za to bi bilo treba poskrbeti zlasti na evropski ravni. — Prednostna naloga na ravni pravosodja mora biti kazenski pregon s ciljnim usposabljanjem sodnikov, da se zagotovi dosledno in sorazmerno izrekanje kazni.

1.4 EESO meni, da je treba boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami vključiti v strukturirani dialog in sodelovanje s tretjimi državami, kar mora biti pogoj za sklenitev vseh dvostranskih in večstranskih trgovinskih sporazumov EU. V skladu z agendo Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030 bo treba učinek zunanjih politik EU, usmerjenih v trajnostni razvoj v tretjih državah, meriti predvsem z vidika kakovosti življenja in alternativnih trajnostnih virov prihodkov in delovnih mest za podeželsko prebivalstvo.

1.5 Odbor v skladu z Londonsko izjavo poudarja, da je za zagotovitev zakonite in trajnostne trgovine s prostoživečimi vrstami potreben sistem označevanja in sledljivosti.

1.6 EESO obžaluje, da v predlogu Komisije ni omenjeno, da nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ogroža javno zdravje ter avtohtone živalske in rastlinske vrste. Poudarja, da lahko omenjeni sistem označevanja in sledljivosti skupaj z ustreznim veterinarskim in fitosanitarnim nadzorom prispeva k zmanjšanju pojava in širjenja nalezljivih bolezni po svetu.

1.7 Odbor predlaga, naj Komisija mnogo večji poudarek nameni učinku e-trgovanja na nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami in izvede posebne ukrepe za zaščito zakonite in trajnostne trgovine s prostoživečimi vrstami pred nezakonito trgovino, ki poteka v obliki izkrivljene uporabe spletnih strani za e-trgovanje in družbenih medijev ali prek posebnih nezakonitih omrežij, ki nastajajo na nevidnem spletu.

1.8 EESO poudarja pomen prihodnjega 17. zasedanja Konference pogodbenic (COP 17) za Konvencijo o mednarodni trgovini z ogroženimi prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) in EU poziva, naj odločno podpre cilje tega akcijskega načrta. Komisijo poziva, naj podpre predlog, da se zaprejo domači trgi za slonovino, s čimer bi bistveno prispevali k preprečevanju grožnje, da afriški sloni izumrejo.

2. Uvod

2.1 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ni nov pojav (1), vendar so se njen obseg, narava in učinek v zadnjih letih znatno spremenili (2). Zaradi njene hitre in obsežne rasti je to poleg trgovine z ljudmi, drogami in strelnim orožjem ena od najhujših oblik organiziranega kriminala s prihodki, ki po ocenah znašajo 8 do 20 milijard EUR letno.

2.2 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami je zaradi velikega povpraševanja (3) in majhnega tveganja (odkrivanje in kazni) postala ena od najbolj dobičkonosnih nezakonitih dejavnosti na svetu. V primerjavi z drugimi vrstami kaznivih dejanj je med prednostnimi nalogami uvrščena precej nižje, za njeno preprečevanje pa je namenjenih veliko manj sredstev. Sistem kazni je nedosleden in neenoten, tudi v EU, kar spodbuja selitev mednarodnih kriminalnih združb v države z manj strogimi kaznimi ali manj učinkovitimi pristojnimi organi.

2.3 Učinek nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami je merljiv in viden in to ne samo z okoljskega vidika (4). Zato so izguba biotske raznovrstnosti, krčenje gozdov (5), potencialno izumrtje najznamenitejših vrst (6) in zmanjšanje staleža rib (7) samo delna posledica vse bolj nevarnega pojava.

2.4 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami je tesno povezana z drugimi nezakonitimi dejavnostmi mednarodnih kriminalnih združb, tudi s pranjem denarja in korupcijo, kot je poudarjeno v najnovejšem poročilu Urada Združenih narodov za droge in kriminal (UNODC) (8).

2.5 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ogroža globalno varnost. Povzroča spore ter ogroža regionalno in nacionalno varnost, saj jo skupine milic in teroristične mreže uporabljajo za financiranje svojih dejavnosti (9).

2.6 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ogroža javno zdravje ter avtohtone živalske in rastlinske vrste. Zaradi neustreznega fitosanitarnega nadzora so avtohtone vrste izpostavljene precejšnjemu tveganju okužbe z novimi povzročitelji bolezni (10). Ocenjuje se, da približno 75 % novih nalezljivih bolezni povzročijo živali, večinoma prostoživeče vrste (11).

2.7 Precejšen problem, ki še ni bil dovolj izpostavljen, je tudi kraja ogroženih vrst. V živalskih vrtovih v okviru zveze EAZA (12) je bilo od leta 2000 ukradenih 739 živali 44 vrst, številne niso bile nikoli najdene. Priljubljene so ogrožene vrste primatov in ptic, kar povzroča težave pri zagotavljanju dobrobiti in biotske raznovrstnosti v programih reje teh redkih vrst.

2.8 Konvencija o mednarodni trgovini z ogroženimi vrstami (CITES) je bistvenega pomena za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami. Združeni narodi so leta 2013 v zvezi s tem začeli odločno politično kampanjo (13), katere rezultat je bila posebna resolucija, ki jo je Generalna skupščina sprejela julija 2015 (14). Mednarodna skupnost je hkrati na podlagi tega ubrala pristop oblikovanja globalnega zavezništva med državami izvora prostoživečih vrst, državami tranzita in namembnimi državami, kar je februarja 2014 privedlo do podpisa Londonske izjave (15).

2.9 EU, ki je eden od glavnih namembnih trgov za nezakonite proizvode iz prostoživečih vrst in pomembna vmesna postaja za nezakonito trgovino iz Afrike, Latinske Amerike in Azije, mora imeti ključno vlogo. Evropski parlament je leta 2014 Komisijo pozval k pripravi akcijskega načrta EU za preprečevanje nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami (16). Na podlagi tega pripravljeno sporočilo Komisije o pristopu EU k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami (17) je EESO v mnenju odločno podprl (18).

2.10 Nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami neposredno ali posredno vpliva na poslovni sektor, tako na podjetja, vključena v zakonito in trajnostno trgovino s prostoživečimi vrstami (npr. sektor luksuznih izdelkov, sektor hišnih živali in tradicionalna kitajska zdravila), kot tudi na podjetja, ki so vanjo vključena posredno (tj. prevozna podjetja, kurirske storitve in spletna trgovska podjetja). Glede na to so številna podjetja uvedla vrsto pobud za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, kot so sheme certificiranja ter družbena odgovornost gospodarskih družb v okviru posameznih podjetij ali skupine podjetij (19).

3. Povzetek predloga Komisije

3.1 Cilj akcijskega načrta je izboljšati sodelovanje med vsemi vpletenimi akterji, omogočiti učinkovito rabo obstoječih orodij in politik ter okrepiti sinergije med njimi. Rezultati akcijskega načrta bodo ocenjeni leta 2020.

3.2 Ukrepi temeljijo na treh prednostnih nalogah: — preprečevanje nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami, — izvajanje in izvrševanje veljavnih pravil, — krepitev globalnega partnerstva med državami izvora, potrošnje in tranzita.

3.3 EU se bo za odpravo vzrokov nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami osredotočila na štiri področja: — zmanjšanje povpraševanja, — vključevanje podeželskih skupnosti v ohranjanje prostoživečih vrst, — dejavnejše sodelovanje poslovnega sektorja, — boj proti korupciji.

4. Splošne ugotovitve

4.1 EESO pozdravlja predlog Komisije in meni, da akcijski načrt EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami bistveno prispeva k preprečevanju tega obsežnega in nevarnega pojava. Analiza neuspehov obstoječih struktur v boju proti porastu nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije bi morala pomagati pri prihodnjih dodatnih ocenah in ukrepih (20).

4.2 Odbor z zadovoljstvom ugotavlja, da so bili upoštevani številni ključni predlogi iz njegovega prejšnjega mnenja o nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami (21).

4.3 EESO meni, da je zaradi večplastne razsežnosti nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami ter njenega neposrednega in posrednega učinka celosten pristop temeljni element akcijskega načrta EU.

4.4 EESO se strinja, da bo morala strategija temeljiti na spoštovanju, krepitvi in usklajevanju obstoječih mednarodnih sporazumov (zlasti CITES), zakonov, uredb, politik in instrumentov za izvajanje ter privesti do večje vključenosti vseh vpletenih sektorjev (varstvo okolja, carinski nadzor, sodni sistem, poslovni interesi, boj proti organiziranemu kriminalu itd.) in do učinkovitejšega sodelovanja med organi iz držav izvora prostoživečih vrst, držav tranzita in namembnih držav.

4.5 Odbor meni, da EU ne bo mogla učinkovito preprečevati organiziranega kriminala, povezanega s prostoživečimi vrstami, dokler ne bodo uresničeni nekateri cilji (navedeni v prilogi k predlogu). — Vse države članice morajo čim prej začeti izvajati obstoječo zakonodajo EU na področju prostoživečih vrst. — Treba je izboljšati sodelovanje, usklajevanje, obveščanje in tok podatkov med pristojnimi organi pregona v državah članicah na podlagi posebne strategije čezmejnih operacij in preiskav, tudi z oblikovanjem skupne evidence oseb, vpletenih v nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami. — Vzpostaviti je treba ustrezen sistem enotnega in rednega usposabljanja in ozaveščanja za celotno verigo izvrševanja/pravosodja na področju boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, pri čemer bi sodelovali tudi strokovnjaki s področja organiziranega kriminala, kibernetske kriminalitete in s tem povezanih nezakonitih finančnih tokov. — Države članice bodo morale svojo zakonodajo uskladiti z mednarodnimi sporazumi in zagotoviti, da se nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami obravnava kot hudo kaznivo dejanje, ki se kaznuje z najmanj štirimi leti zapora, in kot kaznivo dejanje, za katerega se uporabljajo ukrepi za boj proti pranju denarja in korupciji.

4.6 S predlogom za oblikovanje globalnega zavezništva za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, v skladu s katerim se vzpostavljata strukturirani dialog in sodelovanje z državami izvora, tranzita in potrošnje, pa tudi z nacionalnimi vladami, lokalnimi skupnostmi, civilno družbo in zasebnim sektorjem, se bodo znatno podprli cilji načrta.

4.7 EESO je opredelil različne prednostne ukrepe za različne stopnje dobavne verige pri nezakoniti trgovini. — Na ravni skupnosti je treba v državah izvora prednost nameniti ozaveščanju in ustvarjanju trajnostnih virov prihodkov in delovnih mest. — Kar zadeva organizirani kriminal, je treba prednostno uveljaviti sistem skupnih, učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kontrol in sankcij ter zagotoviti sredstva za policijske dejavnosti. — S strani povpraševanja je treba tako z vidika podjetij kot potrošnikov prednost dati ozaveščanju, sledljivosti in označevanju. Za to bi bilo treba poskrbeti zlasti na evropski ravni. — Prednostna naloga na ravni pravosodja mora biti kazenski pregon s ciljnim usposabljanjem sodnikov, da se zagotovi dosledno in sorazmerno izrekanje kazni.

4.8 EESO se strinja, da za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami v državah izvora potrebujemo več sredstev in bolj usmerjene pobude. Tako na primer podpira predlog Komisije, naj bo boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami pogoj za sklenitev vseh dvostranskih in večstranskih trgovinskih sporazumov EU.

4.9 Po mnenju Odbora je vloga civilne družbe ključnega pomena pri obravnavi in preprečevanju nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami tako v državah izvora kot v namembnih državah. Še posebej pomembno je aktivno in zavestno vključevanje potrošnikov in zasebnega sektorja, da se spodbudi trajnostno izkoriščanje proizvodov iz prostoživečih vrst, zato Odbor podpira uvedbo sistema označevanja in sledljivosti.

4.10 EESO meni, da je treba v učinkovite razvojne pristope vključiti podeželsko prebivalstvo, da bo lahko imelo koristi od zaščite prostoživečih vrst (npr. ekoturizem). Prehod tretjih držav na trajnostno gospodarstvo bo treba meriti in oceniti predvsem z vidika kakovosti življenja in zaposlitvenih možnosti, moral pa bo biti v skladu z agendo ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in s tem povezanimi cilji trajnostnega razvoja.

4.11 EESO poudarja, da je treba prebivalcem tretjih držav, ki so v nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami vključeni že v najzgodnejših fazah, zagotoviti alternative trajnostne vire prihodkov in delovnih mest. To bi lahko omogočili z ekoturizmom ali zagotavljanjem čim večjih možnosti donosa ekosistemskih storitev v povezavi z lokalnimi habitati in prostoživečimi vrstami.

4.12 EESO poudarja potrebo po sodelovanju s poslovnim sektorjem, da se spodbudita dvosmerna razprava in pretok informacij in tako zagotovi, da bo poslovni sektor pozitivno prispeval k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami. Strategije reševanja teh problemov ni mogoče izvajati z izključevanjem poslovnega sektorja.

5. Posebne ugotovitve

5.1 EESO predlaga obsežno evropsko kampanjo ozaveščanja, da se potrošniki in zasebni sektor vključijo v prizadevanja za zmanjšanje ponudbe nezakonitih proizvodov iz prostoživečih vrst in povpraševanja po njih. Odbor zaradi široke opredelitve „nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami“ priporoča, da se osredotočimo na manj znamenite rastline in živali (22) ter iz njih pridobljene proizvode (23).

5.2 EESO znova poudarja, da je pripravljen podpreti pobude, ki bi jih morda želela uvesti EU, in v njih sodelovati, kot je pobuda za uporabo mreže ekonomskih in socialnih akterjev iz EU in Afrike, ki jo je vzpostavil Odbor. Pozdravil bi tudi kakršno koli pobudo Komisije za oblikovanje foruma za razpravo o izvajanju akcijskega načrta in bi bil pripravljen tudi gostiti dogodek v zvezi s tem.

5.3 EESO se strinja z Londonsko izjavo, ki poziva k posebnim ukrepom, da bi zagotovili odgovorno ravnanje zasebnega sektorja, ter k uvedbi sistema označevanja in sledljivosti, ki bo zagotavljal zakonitost in trajnost trgovine s prostoživečimi vrstami, tako z gospodarskega in okoljskega vidika kot tudi z vidika lokalnih skupnosti. Kot zgled se lahko uporabijo obstoječi sistemi, ki veljajo za trgovino s kaviarjem in tropskim lesom (24). Sistem za upravljanje zooloških podatkov (ZIMS), ki ga uporablja Evropska zveza živalskih vrtov (EAZA), bi bil lahko dober zgled za skupen sistem sledljivosti živih živali.

5.4 Odbor obžaluje, da v predlogu Komisije ni omenjeno, da nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami ogroža javno zdravje ter avtohtone živalske in rastlinske vrste. To je zelo pomembno vprašanje, zato poziva k njegovi vključitvi v akcijski načrt EU. Poudarja, da lahko omenjeni sistem označevanja in sledljivosti skupaj z ustreznim veterinarskim in fitosanitarnim nadzorom prispeva k zmanjšanju pojava in širjenja nalezljivih bolezni po svetu. Treba bi bilo okrepiti sodelovanje z Evropskim centrom za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC).

5.5 Nov mejnik na področju nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami je e-trgovanje. EESO ugotavlja, da obstajajo številne oblike nezakonitega e-trgovanja, kot je izkrivljena uporaba spletnih mest za poslovanje in forumov v družbenih medijih ali posebne spletne platforme z omejenim dostopom, ki nastajajo na nevidnem spletu. V zvezi s prvim primerom Odbor izpostavlja številne dobre prakse, ki bi jih Evropska komisija morala upoštevati, kot je sporazum, ki sta ga junija 2013 podpisala italijanska gozdarska inšpekcija in dva glavna spletna ponudnika oglasov eBay annunci in Subito.it (25), na podlagi katerega naj bi bilo na voljo več informacij v korist potrošnikom, predvidena pa je tudi možnost hitrega umika sumljivih ponudb. Sporazum omogoča filtriranje oglasov, tako da so objavljeni samo oglasi, ki zagotavljajo sledljivost predmeta prodaje. Glede nevidnega spleta EESO predlaga oblikovanje posebne projektne skupine, ki bi ji pomagali strokovnjaki s področja kibernetske kriminalitete.

5.6 EESO poudarja pomen 17. zasedanja Konference pogodbenic (COP 17) za Konvencijo o mednarodni trgovini z ogroženimi prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES), ki bo organizirana septembra/oktobra 2016 v Južni Afriki. EU ima 28 glasov, ki morajo odražati odločna stališča iz tega akcijskega načrta. Nekateri predlogi, ki jih je Komisija že predložila, bodo prispevali k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, tudi z vključitvijo vse večjega števila ustreznih vrst na seznam CITES. EESO poziva Komisijo, naj podpre predlog, da se zaprejo domači trgi za slonovino, s čimer bi bistveno prispevali k preprečevanju grožnje, da afriški sloni izumrejo.

V Bruslju, 14. julija 2016 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Georges DASSIS

(1) Opredelitev nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami zajema mednarodno in nemednarodno nezakonito trgovino s prostoživečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami ter proizvodi iz njih in s tem tesno povezana kazniva dejanja, na primer divji lov.

(2) Med letoma 2007 in 2013 se je obseg divjega lova tako povečal, da se je s tem izničila obnovitev vrst, dosežena v predhodnih treh desetletjih, kar resnično ogroža ohranjanje biotske raznovrstnosti in trajnostni razvoj. Tako je na primer v Afriki vsako leto zaradi slonovine ubitih 20 000 do 25 000 slonov, samo med letoma 2010 in 2012 pa je bilo ubitih 100 000 slonov.

(3) Obseg nezakonite trgovine se povečuje zaradi naraščajočega povpraševanja po proizvodih iz prostoživečih vrst, kot so slonovina, nosorogova roževina in tigrove kosti, zlasti v nekaterih azijskih državah (npr. na Kitajskem in v Vietnamu).

(4) Posledice nezakonite trgovine s prostoživečimi vrstami so še večje zaradi drugih dejavnikov, kot so globalizirana potrošnja, netrajnostna raba zemljišč, podnebne spremembe, pretirano izkoriščanje zdravilnih rastlin in intenzivni turizem v povezavi z lovom.

(5) Nezakonita sečnja gozdov predstavlja do 30 % svetovne trgovine z lesom in več kot 50 % krčenja gozdov v osrednji Afriki, na območju Amazonke in v jugovzhodni Aziji, s čimer se avtohtonemu prebivalstvu onemogoča velika priložnost za trajnostni razvoj.

(6) Mednarodna zveza za ohranjanje narave in naravnih virov (IUCN) je leta 2011 zahodnega črnega nosoroga razglasila za izumrlega zaradi divjega lova.

(7) Nezakoniti ribolov po ocenah predstavlja 19 % prijavljene vrednosti ulova.

(8) UNODC, World Wildlife Crime Report: Trafficking in protected species (Poročilo o kriminalu, povezanemu s prostoživečimi vrstami, po svetu: nezakonita trgovina z zaščitenimi vrstami), 2016.

(9) Evropska komisija, Sporočilo o akcijskem načrtu za okrepitev boja proti financiranju terorizma, COM(2016) 50 final.

(10) UL C 424, 26.11.2014, str. 52.

(11) Poročilo Svetovnega sklada za naravo (WWF) – http://awsassets.panda.org/downloads/wwffightingillicitwildlifetrafficking_lr.pdf.

(12) Evropska zveza živalskih vrtov in akvarijev (EAZA) je vodilna organizacija v tem sektorju, vanjo je včlanjenih 377 institucij iz 43 držav iz Evrope in Bližnjega vzhoda.

(13) V resoluciji, ki jo je leta 2013 sprejela Komisija Združenih narodov za preprečevanje kriminala in kazensko pravosodje in podprl Ekonomski in socialni svet Združenih narodov, je nezakonita trgovina s prostoživečimi vrstami opredeljena kot „huda oblika organiziranega kriminala“, za katerega so odgovorne iste vrste svetovnih organiziranih kriminalnih združb, ki so odgovorne tudi za dejavnosti, kot je trgovina z ljudmi, drogami in strelnim orožjem.

(14) Resolucija ZN št. 69/314, Boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, 30. julij 2015.

(15) Londonsko izjavo so na konferenci o nezakonitem trgovanju s prostoživečimi vrstami leta 2014 podpisali voditelji držav, ministri in predstavniki 46 držav. Izjava določa nove standarde na področju boja proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami, vključno s spremembo sedanjih zakonov, da bi divji lov in nezakonito trgovino s prostoživečimi vrstami uvrstili med „huda kazniva dejanja“, prepovedjo uporabe vrst, katerih obstoj je ogrožen, krepitvijo čezmejnega sodelovanja in usklajevanjem mrež za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami.

(16) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 15. januarja 2014 o kriminalu, povezanem s prostoživečimi živalmi in rastlinami (2013/2747(RSP)).

(17) Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o pristopu EU k boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami – COM(2014) 64 final.

(18) Glej opombo 10.

(19) Ricardo Energy & Environment, Strengthening cooperation with business sectors against illegal trade in wildlife (Okrepljeno sodelovanje s poslovnim sektorjem v boju proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami). Poročilo GD Evropske komisije za okolje, 2015.

(20) Evropska komisija, Analysis and Evidence in support of the EU Action Plan against Wildlife Trafficking (Analiza in dokazi v podporo akcijskemu načrtu EU za boj proti nezakoniti trgovini s prostoživečimi vrstami), delovni dokument služb Komisije, SWD(2016) 38 final.

(21) Glej opombo 10.

(22) Konvencija CITES ima tri priloge, v katerih so vrste razvrščene po kategorijah glede na potrebno stopnjo zaščite, tj. glede na to, v kakšni meri so ogrožene zaradi mednarodne trgovine. V prilogah je navedenih približno 5 600 vrst živali in 30 000 vrst rastlin, ki so zaščitene pred pretiranim izkoriščanjem v okviru mednarodne trgovine. To pomeni, da nezakonita trgovina ogroža tudi manj znane in znamenite vrste, kot so na primer luskavci, ena od vrst, s katero se najpogosteje nezakonito trguje.

(23) Trgovina s prostoživečimi vrstami lahko vključuje žive živali in rastline, pa tudi vrsto iz njih pridobljenih proizvodov zaradi številnih možnosti njihove uporabe (sestavine tradicionalnih zdravil, hrana, gorivo, krma, gradbeni material, oblačila, okraski idr.); http://www.traffic.org/trade/.

(24) CITES vključuje univerzalni sistem označevanja kaviarja, katerega uvoz je dovoljen samo po prejemu ustreznih dovoljenj pristojnih organov (www.cites.org/common/resource/reg_caviar.pdf). Kar zadeva trgovino na področju gozdarstva, je cilj zakonodaje EU preprečiti nezakonito trgovino s tropskim lesom s podpiranjem uvedbe nacionalnih sistemov sledljivosti.

(25) Na Ebay annunci in Subito.it je objavljenih 90 % vseh spletnih oglasov v Italiji, http://www.corpoforestale.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/7388.