Poleg financiranja je imela Komisija vodilno vlogo pri spodbujanju na načelih temelječe humanitarne pomoči in zavzemanju za skladnost z mednarodnim humanitarnim pravom. To je storila prek dejavne podpore pri posebnih humanitarnih krizah, pa tudi na svetovni ravni prek predsedovanja skupini za donatorsko podporo Mednarodnega odbora Rdečega križa in pobude za dobro humanitarno donatorstvo (tej je predsedovala skupaj s Švico) ter prek svoje zavezanosti humanitarnim civilno-vojaškim usklajevanjem.

Poleg tega je EU izvajala številne horizontalne politike, kot so izobraževanje v izrednih razmerah, pripravljenost na nesreče, denarna pomoč, inovacije in vključevanje zasebnega sektorja, spol in starost ter podpora operacijam humanitarnega prevoza.

EU se je še naprej osredotočala tudi na podporo prebivalcem, ki se še vedno spoprijemajo s pozabljenimi krizami, kot so tiste v Srednjeafriški republiki, Sudanu, Pakistanu, Kolumbiji, Venezueli, na Haitiju in Filipinih.

V letu 2020 so se humanitarne potrebe še naprej povečevale zaradi kompleksnih kriz, naravnih nesreč in zdravstvenih kriz, predvsem pandemije COVID-19. Komisija je prek svojega generalnega direktorata za evropsko civilno zaščito in evropske operacije humanitarne pomoči (GD ECHO) ostala vodilni donator humanitarne pomoči, saj je milijonom ljudem, ki jih je prizadela kriza, v več kot 80 državah zagotovila pomoč v višini 2,1 milijarde EUR. Velik vpliv pandemije COVID-19 je še poglobil slab položaj ranljivih skupin prebivalstva. Humanitarni odziv EU na potrebe, ki so posledica pandemije, je znašal 450 milijonov EUR, Komisija pa je kot ad hoc operacijo uporabila tudi humanitarni zračni most EU, ki je s 67 leti pomagal 20 državam po vsem svetu.

V tem poročilu so predstavljene glavne dejavnosti EU in rezultati njene politike v letu 2020 na področju humanitarne pomoči, ki jo je financirala Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija).

Pregled glavnih podprtih operacij pomoči

Podsaharska Afrika

Etiopija

Približno dva milijona ljudi je bilo razseljenih zaradi medetničnega nasilja in podnebnih nevarnosti, naravne nesreče pa so prispevale k neustrezni prehranski varnosti.

Konflikt v severnem Tigraju je povzročil neustrezno prehransko varnost pri približno 4,5 milijona ljudeh, dodatna 2 milijona ljudi pa sta bila notranje razseljena. Regija Tigraj je kljub prizadevanjem za podporo ostala odrezana od zunanje pomoči. EU je za krizo v Tigraju in njene učinke prelivanja namenila 24,8 milijona EUR.

Skupna humanitarna pomoč EU – 63 milijonov EUR

Kenija

Kenija gosti več kot 500 000 beguncev, ki so popolnoma odvisni od pomoči. Trojna grožnja (COVID-19, kobilice in poplave) je povzročila neustrezno prehransko varnost približno 2,3 milijona ljudi.

Skupna humanitarna pomoč EU – 18,45 milijona EUR

Somalija

Somalijo so v dolgem deževnem obdobju in sušnem obdobju prizadele poplave. Zaradi posledic suš v preteklih letih, vpliva COVID-19, kobilic ter konfliktov so humanitarne potrebe še vedno velike.

Skupna humanitarna pomoč EU – 50,9 milijona EUR

Južni Sudan

Skupnosti so močno prizadeli zaostreni konflikti in podnacionalno nasilje, naravne nesreče (napadi kobilic in drugo zaporedno leto poplav) in COVID-19. Poleg tega je bilo od leta 2013 razseljenih skoraj 4 milijone ljudi. Porast podnacionalnega nasilja in poplave so sprožile nove razselitve in okrepile neustrezno prehransko varnost.

Skupna humanitarna pomoč EU – 59 milijonov EUR

Sudan

9,3 milijona ljudi je potrebovalo pomoč zaradi gospodarske krize, dolgotrajnih konfliktov, naravnih nesreč (napadi kobilic in obsežne poplave), posledic COVID-19 in nove begunske krize, ki jo je sprožil konflikt v Tigraju. Posledično je bilo v Sudanu 1,8 milijona notranje razseljenih ljudi in 1,1 milijona beguncev, zadnja ocena po modelu za klasifikacijo glede na prehransko varnost pa je pokazala več neustrezne prehranske varnosti.

Skupna humanitarna pomoč EU – 67,6 milijona EUR

Uganda

Uganda gosti največje število beguncev (več kot 1,4 milijona) v Afriki, predvsem iz Južnega Sudana in Demokratične republike Kongo. Pritok beguncev je preobremenil sprejemne in tranzitne centre. Glavne potrebe so povezane s pomočjo pri preskrbi s hrano, vodo, sanitarnimi storitvami in storitvami na področju higiene ter drugimi osnovnimi storitvami. Uganda je tudi izpostavljena naravnim nesrečam in epidemijam.