SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 15/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 6. junija 2008

z namenom sprejetja Direktive 2008/…/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet

(Besedilo velja za EGP)

(2008/C 184 E/01)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe ES,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

Ker se ta direktiva nanaša na spremembo Direktive 2002/59/ES, se večina obveznosti iz te direktive ne bo uporabljala v državah članicah brez morskih obal in morskih pristanišč. Tako se za Avstrijo, Češko, Madžarsko, Luksemburg ali Slovaško uporabljajo samo tiste obveznosti, ki veljajo za ladje, ki plujejo pod zastavo teh držav članic, brez poseganja v dolžnost sodelovanja držav članic pri zagotavljanju kontinuitete med pomorskimi in drugimi vrstami upravljanja prometa, zlasti rečnimi informacijskimi storitvami.

V skladu s to direktivo bi morale biti države članice, ki so obalne države, sposobne, da izmenjujejo informacije, ki jih zberejo med spremljanjem pomorskega prometa na območjih pod njihovo pristojnostjo. Sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet (v nadaljnjem besedilu „SafeSeaNet“), ki ga je razvila Komisija v dogovoru z državami članicami, vključuje na eni strani mrežo za izmenjavo podatkov in na drugi strani standardizacijo glavnih informacij o ladjah in njihovem tovoru, ki so na voljo (predhodna obvestila in poročila). Tako omogoča pridobivanje natančnih in ažurnih informacij o ladjah v evropskih vodah, njihovem gibanju ter nevarnem ali onesnaževalnem tovoru in o nesrečah na morju pri viru in njihovo posredovanje vsem organom.

Med informacijami, ki se sporočajo in izmenjavajo na podlagi Direktive 2002/59/ES, so zlasti pomembne natančne informacije o lastnostih nevarnega ali onesnaževalnega blaga, ki se prevaža po morju. Zato in zaradi nedavnih nesreč v pomorskem prometu bi bilo treba obalnim organom omogočiti lažjo seznanitev z lastnostmi ogljikovodikov, ki se prevažajo po morju, saj je to bistveni element pri izbiri najprimernejšega nadzora, in jim v nujnih primerih zagotoviti neposredno povezavo z upravljavci, ki najbolje poznajo blago, ki se prevaža.

Koristno bi bilo preučiti možne sinergije med sistemom AIS ter sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike, kot je satelitski sistem za spremljanje plovil. V ta namen bi morala Komisija v sodelovanju z državami članicami preučiti izvedljivost in določiti podrobna pravila za združevanje AIS s sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike. Preučitev možnosti za združitev teh sistemov bi morala upoštevati potrebe in zahteve nadzora nad ribiškimi flotami, zlasti na področju varnosti in zaupnosti posredovanih podatkov.

V skladu z Direktivo 2002/59/ES se zdi nujno, da se glede tveganja, ki ga predstavljajo izjemno slabe vremenske razmere, upošteva nevarnost, ki bi jo za plovbo lahko imel nastanek ledu. Če pristojni organ, ki ga imenuje država članica, na podlagi napovedi o stanju ledu, ki jih zagotovi pristojna meteorološka služba za informiranje, meni, da zaradi pogojev plovbe obstaja resna grožnja za varnost človeškega življenja ali resna grožnja onesnaženja, bi moral o tem obvestiti poveljnike ladij, ki so prisotne v območju pod njegovo pristojnostjo ali ki želijo vpluti v pristanišče ali pristanišča v zadevnem območju ali izpluti iz njih. Zadevni organ bi moral imeti možnost sprejeti vse ustrezne ukrepe za zagotovitev varnosti človeškega življenja na morju in za varstvo okolja.

Direktiva 2002/59/ES določa, da morajo države članice izdelati načrte za sprejem ladij v stiski, če je to potrebno zaradi razmer, v svoja pristanišča ali v katero koli drugo zavarovano območje pod najboljšimi možnimi pogoji, da bi omejile posledice nesreč na morju. Vendar pa bi bilo treba Direktivo 2002/59/ES spremeniti v skladu s Smernicami o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč, ki so bile sprejete z Resolucijo A. 949(23) Mednarodne pomorske organizacije dne 13. decembra 2003 (v nadaljnjem besedilu „Resolucija IMO A.949(23)“), ki so bile sprejete naknadno po sprejetju Direktive 2002/59/ES, in se ne nanašajo na ladje v stiski, temveč na ladje, ki potrebujejo pomoč v razmerah, ko varnost človeškega življenja ni ogrožena.

Na podlagi Resolucije IMO A.949(23) in po delu, ki so ga skupaj opravile Komisija, Evropska agencija za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu „Agencija“) in države članice, bi bilo treba oblikovati osnovne določbe, ki jih morajo vsebovati načrti o sprejemu ladij, ki potrebujejo pomoč, da bi zagotovili usklajeno in učinkovito izvajanje teh načrtov in razjasnili obseg obveznosti, ki jih morajo izpolnjevati države članice.

Resolucija IMO A.949(23) mora biti podlaga za vse načrte držav članic za učinkovito odzivanje na tveganja, ki jih povzročajo ladje, ki potrebujejo pomoč. Vendar pa lahko pri oceni tveganja, povezanega s takšnimi grožnjami, države članice ob upoštevanju njihovih posebnih okoliščin upoštevajo druge dejavnike, kot so uporaba morske vode za pridobivanje pitne vode in proizvodnjo elektrike.

V načrtih za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, bi morala biti natančno opisana veriga odločanja v zvezi z opozorilom in obravnavo zadevnih razmer. Jasno bi morali biti opisani zadevni organi in njihova pooblastila ter sredstva obveščanja med udeleženimi stranmi. Uporabljati bi se morali taki postopki, ki omogočajo hiter sprejem ustreznih odločitev na podlagi strokovnega znanja in zadostnih informacij, ki jih ima na voljo pristojni organ.

Pri izdelavi načrtov bi morale države članice zbrati informacije o možnih pribežališčih na obali, da bi pristojnemu organu omogočile, da v primeru nesreče ali nezgode na morju jasno in hitro določi najprimernejša območja za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč. Te informacije bi morale obsegati opis nekaterih lastnosti zadevnih krajev ter opreme in naprav, ki so na voljo za olajšanje sprejema ladij, ki potrebujejo pomoč, ali za odpravljanje posledic nesreče ali onesnaženja.

Pomembno je da sta seznam pristojnih organov, zadolženih za odločitev za sprejem ladje v pribežališče, in seznam organov, zadolženih za sprejemanje in obdelavo opozoril, ustrezno objavljena. Dostop do ustreznih informacij bi lahko bil koristen tudi za strani, ki se ukvarjajo s pomočjo na morju, vključno s podjetji za pomoč ali za vleko, ter za organe sosednjih držav članic, ki bi jih izredne razmere na morju lahko prizadele.

Posebna funkcija za ukrepe spremljanja in organizacije ladijskega prometa je omogočiti državam članicam, da se dejansko seznanijo z ladjami, ki plujejo v vodah pod njihovo jurisdikcijo, in se jim s tem omogoči, da bodo po potrebi lahko učinkoviteje ukrepale proti možnim nevarnostim. Izmenjava pridobljenih informacij prispeva k izboljšanju kakovosti zbranih podatkov in olajša njihovo obdelavo.

Države članice in Komisija so v skladu z Direktivo 2002/59/ES dosegle precejšen napredek na področju uskladitve elektronske izmenjave podatkov, zlasti v zvezi s prevozom nevarnega ali onesnaževalnega blaga. SafeSeaNet, ki se razvija od leta 2002, bi moral danes biti vzpostavljen kot referenčna mreža na ravni Skupnosti.

Napredek, dosežen pri novih tehnologijah in zlasti njihovih vesoljskih aplikacijah, kot so naprave za spremljanje ladij z radijskimi signali, slikovni sistemi ali globalni navigacijski satelitski sistem (GNSS), danes omogočajo razširitev spremljanja pomorskega prometa dlje od obale in tako boljše pokrivanje evropskih voda, tudi s sistemom dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje ladjam (LRIT). Da bi zagotovili polno vključitev teh sredstev v sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet iz Direktive 2002/59/ES, je treba pri tem zagotoviti polno sodelovanje v Skupnosti.

Da bi na ravni Skupnosti zagotovili optimalno in usklajeno uporabo informacij o pomorski varnosti, zbranih na podlagi Direktive 2002/59/ES, bi morala biti Komisija sposobna po potrebi zagotoviti obdelavo, uporabo in posredovanje teh podatkov organom, ki jih imenujejo države članice.

Uredba (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) (5) centralizira naloge odborov, ustanovljenih v skladu z zakonodajo Skupnosti o pomorski varnosti, preprečevanju onesnaževanja z ladij ter varstvu življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah. Zato bi bilo treba obstoječi odbor zamenjati z odborom COSS.

Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo Direktive 2002/59/ES, da se bodo upoštevale nadaljnje spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih z navedeno direktivo. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb navedene direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

V skladu z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (7) Agencija Komisiji in državam članicam zagotavlja potrebno podporo pri izvajanju Direktive 2002/59/ES.

V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (8) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo.

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Spremembe

Direktiva 2002/59/ES se spremeni:

‚pristojni organi‘ pomeni organe in organizacije, ki jih države članice imenujejo za opravljanje nalog v skladu s to direktivo;“

Ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da AIS vedno deluje. V izrednih okoliščinah se AIS lahko izključi, če poveljnik meni, da je to nujno za zaščito in varnost njegove ladje.“;

brez poseganja v dolžnost pomagati ladjam, ki potrebujejo pomoč, in v druge obveznosti, ki izhajajo iz ustreznih mednarodnih predpisov, lahko zahtevajo, da ladja, ki je v zadevnem območju in želi vpluti v pristanišče ali terminal ali izpluti iz njega ali zapustiti območje zasidranja, izpolnjuje zahteve glede trdnosti in moči, ustrezne stanju ledu v zadevnem območju.

3. Države članice objavijo ime pristojnega organa iz člena 20(1) in organov, imenovanih za sprejemanje in obdelavo opozoril.

ustrezna sredstva in naprave za pomoč, reševanje in boj proti onesnaževanju;

2. Načrti iz odstavka 1 se izdelajo po posvetovanju z zadevnimi stranmi na podlagi resolucij IMO A.949(23) in A.950(23) in vsebujejo vsaj naslednje informacije:

zagotoviti medsebojno povezavo in interoperabilnost nacionalnih sistemov, ki se uporabljajo za upravljanje informacij iz Priloge I, ter razviti in posodobiti SafeSeaNet;“;

povečati pokritost sistema Skupnosti za spremljanje in obveščanje za ladijski promet in/ali ga posodobiti zaradi izboljšanja prepoznavanja in spremljanja ladij, ob upoštevanju razvoja na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij. V ta namen države članice in Komisija sodelujejo pri uvedbi, kjer je to potrebno, sistemov obveznega poročanja, obveznih služb nadzora pomorskega prometa in ustreznih sistemov organizacije ladijskega prometa z namenom, da se predložijo IMO v odobritev. V okviru zadevnih regionalnih ali mednarodnih organov sodelujejo tudi pri razvoju naprav dolgega dometa za spremljanje pomorskega prometa in pomorski nadzor;“;

2. Komisija po potrebi prispeva k razvoju in delovanju sistemov za zbiranje in razširjanje podatkov o varnosti v pomorskem prometu, zlasti prek sistema ‚Equasis‘ ali katerega koli drugega enakovrednega javnega sistema.“;

1. Komisija organom, ki jih imenujejo države članice, po potrebi zagotovi obdelavo, uporabo in razširjanje informacij, ki so bile zbrane na podlagi te direktive.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb iz člena 8 Sklepa

1. Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo(ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (10) .

Člen 2

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do … (9). O besedilu teh ukrepov nemudoma obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 3

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 4

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

(1) UL C 318, 23.12.2006, str. 195.

(2) UL C 229, 22.9.2006, str. 38.

(3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 6. junija 2008 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(4) UL L 208, 5.8.2002, str. 10.

(5) UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12).

(6) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

(7) UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1891/2006 (UL L 394, 30.12.2006, str. 1).

(8) UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

(9) 18 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(10) UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12)“;.

(11) 3 leta od začetka veljavnosti te direktive.

(12) 4 leta od začetka veljavnosti te direktive.

(13) 5 let od začetka veljavnosti te direktive.

UTEMELJITEV SVETA

I. UVOD

Komisija je novembra 2005 sprejela predlog (1) direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet. Predlog je bil Svetu predložen 13. januarja 2006.

Evropski parlament je sprejel mnenje na prvi obravnavi 25. aprila 2007.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel 13. septembra 2006 (2).

Odbor regij je mnenje sprejel 15. junija 2006 (3).

Svet je v okviru postopka soodločanja (člen 251 PES) 6. junija 2007 dosegel politični dogovor o predlogu direktive. Po pravnem/jezikovnem pregledu je Svet 6. junija 2008 sprejel skupno stališče.

II. CILJ

Poglavitni cilj predlagane direktive je sprememba direktive 2002/59/ES in s tem vključitev dodatnih ukrepov za večjo varnost ladij in boljše varstvo okolja ter uskladitev vzpostavljanja pribežališč.

V predlog so vključeni zlasti razvoj sistema Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet, neodvisen organ za sprejem ladij v stiski, ki ga imenujejo države članice, ter ukrepi ob prisotnosti ledu in obravnava nezavarovanih ladij. V njem je poleg tega predlagano, da bi morala biti uporaba sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) obvezna za ribiška plovila, ki so daljša kot 15 metrov, predlagane pa so tudi strožje obveznosti vkrcevalcev glede obveščanja.

III. ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

Splošni del

Skupno stališče o navedenem predlogu, o katerem se je dogovoril Svet, posodablja veljavno direktivo in s tem prispeva k večji pomorski varnosti. Svet sicer soglaša s Komisijo glede cilja predloga, kljub temu pa je predlagal nekatere prilagoditve, da bi izboljšali varnost na ribiških plovilih, ki so daljša kot 15 metrov, in sicer z vgradnjo sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS), določitvijo pravil za sprejemanje ladij, ki potrebujejo pomoč, v pribežališče, ali njihovo zavrnitev ter z izboljšanjem spremljanja ladij s sistemom za izmenjavo informacij SafeSeaNet.

Opozoriti je treba, da skupno stališče vključuje tudi številne spremembe, ki jih Evropski parlament ni predvidel v mnenju s prve obravnave, saj so bile določbe iz predloga Komisije dopolnjene z novimi elementi ali v celoti na novo napisane.

Namen številnih redakcijskih sprememb je zgolj pojasniti besedilo ali zagotoviti splošno skladnost direktive.

Na razpravah v okviru zadevnih organov Sveta je bilo največ pozornosti posvečene dvema poglavitnima vprašanjema – vgradnji sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) v ribiška plovila ter sprejemu ladij v pribežališča.

Posebna vprašanja

A. Uporaba samodejnih sistemov prepoznavanja (AIS)

Svet je soglašal z uporabo sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS, razred A) na ribiških plovilih, ki so daljša kot 15 metrov, kar je ena glavnih značilnosti spremenjene direktive. Kljub temu pa meni, da je treba jasno določiti, za katera plovila velja ta obveznost. Svet zato s skupnim stališčem spreminja predlog Komisije in natančno določa pogoje v zvezi s to obvezno določbo.

Svet je poleg tega sprejel spremembo Evropskega parlamenta št. 17, zato je v besedilo direktive vključeno sklicevanje na Resolucijo IMO A.917(22) – smernice za uporabo sistema AIS na ladji.

Nadalje je Svet pregledal časovni razpored izvajanja (priloga II(I)), ki ga je predlagala Komisija, da bi se prepričal, ali so časovne omejitve za zadevne strani v praksi izvedljive. Svet meni, da je treba navesti, da ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da ta vedno deluje, razen v nekaterih posebnih primerih.

B. Sprejem ladij v pribežališča

Kar zadeva sprejem ladij v pribežališča, Svet meni, da bi države članice morale uporabiti smernice IMO o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč (Resolucija IMO A.949(23)); te določajo, da ima država članica pravico sprejeti plovilo v pribežališče ali mu zavrniti dostop vanj. Svet je predlog Komisije spremenil tako, da je sedaj jasno, da sta za sprejem ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče, ali njeno zavrnitev potrebni predhodna ocena razmer, opravljena na podlagi načrta za sprejem, ter odločitev, ki jo sprejme pristojni organ. Meni, da bi bilo treba zagotoviti, da bodo načrti za sprejem pripravljeni na podlagi naslednjih resolucij IMO: A.949(23) – smernice IMO o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč, in A.950(23) – službe za pomoč na morju.

Svet poleg tega v nasprotju s Komisijo meni, da bi morali biti v načrte za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, vključene informacije o obali držav članic, kar naj bi pripomoglo k oceni ladje, ki potrebuje pomoč v pribežališču. Kar zadeva obveščanje sosednjih držav članic o teh načrtih, pa je Svet uvedel možnost, da se države pri tem sklicujejo na zaupnost.

Še eno vprašanje, ki se je v zvezi s sprejemom v pribežališča pojavilo na razpravah v okviru organov Sveta, je vprašanje o vlogi „pristojnega organa“. Svet je zaradi boljšega razumevanja dopolnil opredelitev izraza „pristojni organ“ ter opisal njegovo vlogo. Cilj Sveta je, državam članicam omogočiti dovolj svobode pri organizaciji njihovih pristojnih organov ter pri tem tudi ustrezno upoštevati njihove notranje upravne in organizacijske strukture.

Druga vprašanja

Svet je poleg prej navedenih poglavitnih vprašanj predlog Komisije nadalje spremenil, zlasti kar zadeva ukrepe v primeru zaledenitve. V zvezi s tem je jasno navedeno, da bi pristojni organi morali ukrepati brez poseganja v dolžnost pomoči in zadevne mednarodne predpise.

Kar zadeva predlagano določbo o finančnih jamstvih, na podlagi katere bi države članice lahko zahtevale, da upravljavec ladje predloži potrdilo o zavarovanju ali priskrbi finančno jamstvo, Svet meni, da je sklicevanje na drug predlog Komisije, ki se preučuje v okviru postopka soodločanja (tj. predlog o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij), neprimerno.

V zvezi z začetkom veljavnosti spremenjene direktive je bilo državam članicam odobreno, da se rok za uveljavitev nacionalnih izvedbenih ukrepov za ta predlog direktive podaljša z 12 na 18 mesecev.

Na podlagi spremembe 65 Evropskega parlamenta je sedaj v skupno stališče Sveta vključena določba glede sistema SafeSeaNet, in sicer o tem, da Komisija zagotavlja, da bo sistem deloval 24 ur na dan.

IV. SPREMEMBE EVROPSKEGA PARLAMENTA

Skupno stališče vključuje nekatere spremembe Evropskega parlamenta s prve obravnave, ki naj bi izboljšale ali pojasnile besedilo predlagane direktive.

Svet je v celoti sprejel spremembi 17 in 65 Evropskega parlamenta (dok. 8724/07) in sklenil preoblikovati besedilo sprememb 22 in 23, tako da se drugi odstavek člena 6a glasi: „Ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da AIS vedno deluje. V izrednih okoliščinah se AIS lahko izključi, če poveljnik meni, da je to nujno za varnost in zaščito njegove ladje.“

Iz skupnega stališča pa niso razvidne vse druge spremembe Evropskega parlamenta, ki za Svet iz različnih razlogov niso bile sprejemljive. Svet na primer ni mogel sprejeti sprememb 10, 11, 15, 18, 35 in 45, saj bi z njimi razširili področje uporabe direktive. Spremembe 5, 31, 32, 33 in 34 v zvezi s pristojnim organom so bile za Svet preveč specifične oziroma podrobne. Povzročile bi težave pri organizaciji, hkrati pa ne bi bilo mogoče upoštevati posebnosti posameznih držav članic. Kar zadeva uporabo AIS na ribiških plovilih, Svet soglaša z dolžino plovil, ki jo je predlagala Komisija, pri tem pa upošteva tudi dodatne spremembe v zvezi s tem, ki so vključene v skupno stališče. Svet je zato zavrnil spremembe 24, 50 in 51. Za spremembe 8, 9, 38, 39, 40 in 41 je Svet menil, da niso primerne, saj se nanašajo na drug predlog iz tretjega pomorskega paketa, ki se še vedno preučuje v okviru postopka soodločanja. Kar zadeva izmenjavo zaupnih informacij (spremembe 7, 37, 44, 47 in 64), Svet meni, da bi te spremembe lahko povzročile določene težave v zvezi z zaupnostjo zadevnih informacij. Glede sprememb 50, 52, 53 in 54 o tem, kdaj določbe direktive veljajo za različna ribiška plovila, je Svet mnenja, da bi bil časovni razpored izvajanja lahko bolj prilagojen zadevnim stranem.

Svet tudi meni, da bi bilo primerneje, če bi nekatere spremembe v besedilo vključili kot uvodne izjave; taki sta na primer spremembi 42 in 43.

V. SKLEP

Svet meni, da skupno stališče omogoča državam članicam, da ustrezno preventivno ukrepajo, pa tudi, da se pravilno odzovejo na nevarne razmere.

Svet pričakuje konstruktivne razprave z Evropskim parlamentom, tako da bo direktiva čim prej sprejeta.

(1) Dok. 5171/06 – COM(2005) 589 konč.

(2) UL C 318, 23.12.2006.

(3) UL C 229, 22.9.2006.