Elementi za strategijo EU zoper nedovoljeno strelno orožje ter osebno in lahko orožje in pripadajoče strelivo „Zaščita orožja, varnost za državljane“

1.Uvod

Nedovoljeno strelno orožje ter osebno in lahko orožje še naprej prispeva k nestabilnosti in nasilju v Evropski uniji, njeni neposredni soseščini ter drugod po svetu. Nedovoljeno orožje spodbuja terorizem in konflikte na svetu ter s tem ovira prizadevanja EU na področju razvoja, kriznega upravljanja, humanitarne pomoči in stabilizacije v nekaterih regijah sosedstva EU in v Afriki. Znotraj EU ima nedovoljeno orožje očiten vpliv na notranjo varnost, saj spodbuja organizirani kriminal in teroristom zagotavlja sredstva za napade na evropskih tleh.

Poročilo generalnega sekretarja Združenih narodov iz leta 2016 o vseh vidikih nedovoljene trgovine z osebnim in lahkim orožjem navaja, da se je število državljanskih vojn v svetu v zadnjem desetletju potrojilo. Oboroženi spopadi, ki jih pogosto spodbuja širjenje nedovoljenega osebnega in lahkega orožja, imajo ključno vlogo pri tem, da skoraj 800 milijonov ljudi nima dovolj hrane.

Nedovoljeno strelno orožje se uporablja za zastraševanje in prisilo v trgovini s prepovedanimi drogami in ljudmi, podžiga spopade med rivalskimi uličnimi tolpami in krepi moč teroristov. Teroristični napadi v Evropi so pokazali povezavo med organiziranim kriminalom in terorizmom, zlasti pri prometu s strelnim orožjem, in jasno kažejo, da grožnja terorizma vključuje različna področja kriminala in ima več razsežnosti. Europol je v oceni ogroženosti zaradi hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala (SOCTA) iz leta 2017 navedel, da so se z nedavnimi terorističnimi napadi znotraj EU in drugod, ki so jih s pomočjo strelnega orožja, pridobljenega z nedovoljeno trgovino, izvedli džihadistični teroristi, pokazale smrtonosne posledice te nedovoljene trgovine.

Evropski svet je leta 2005 sprejel Strategijo EU za boj proti nedovoljenemu kopičenju osebnega in lahkega orožja in pripadajočega streliva ter trgovini z njimi, da bi podprl Akcijski program ZN za preprečevanje, zatiranje in izkoreninjenje vseh oblik nezakonite trgovine z osebnim in lahkim orožjem, ki je bil sprejet 20. julija 2001. Komisija je v evropski agendi za varnost, ki jo je sprejela leta 2015, nedovoljeno trgovino s strelnim orožjem opredelila kot eno od prioritet v okviru splošnega cilja prekinitve dejavnosti teroristov in organiziranih kriminalnih združb, ki se ukvarjajo s hudimi oblikami organiziranega kriminala. Temu sta sledila akcijski načrt EU za boj proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem in eksplozivi ter njihovi uporabi in pregled regulativnega okvira Unije za zakonito nabavo in posedovanje strelnega orožja.

Da bi na mednarodni ravni okrepili prizadevanja za preprečevanje, zatiranje in izkoreninjenje vseh oblik nedovoljene trgovine z osebnim in lahkim orožjem, so v tem skupnem sporočilu Komisije ter visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko predstavljeni elementi za revidirano strategijo o osebnem in lahkem orožju. Pri tem so upoštevane spreminjajoče se varnostne razmere, vodilna načela Globalne strategije za zunanjo in varnostno politiko EU iz leta 2016, razvoj pri nadzoru nad konvencionalnim orožjem (kot je začetek veljavnosti Pogodbe o trgovini z orožjem decembra 2014) in ukrepi v okviru izvajanja evropske agende za varnost iz leta 2015, da bi se dosegel napredek pri vzpostavljanju prave in učinkovite varnostne unije.

Namen revidirane strategije je usmerjati celostne, kolektivne in usklajene evropske ukrepe za preprečevanje in zajezitev nedovoljenega pridobivanja osebnega in lahkega orožja ter pripadajočega streliva s strani teroristov, storilcev kaznivih dejanj in drugih nepooblaščenih akterjev ter za povečanje preglednosti in odgovornosti v zakoniti trgovini z orožjem.

Medtem ko je trgovina s strelnim orožjem za civilno uporabo urejena na ravni EU, države članice svoja stališča o izvozu osebnega in lahkega orožja kot vojaškega materiala usklajujejo v okviru skupne zunanje in varnostne politike (SZVP). Pravno razlikovanje med strelnim orožjem za civilno uporabo in tistim za vojaško uporabo postane brezpredmetno, ko se orožje preusmeri v nezakoniti tok. Za celovito obravnavo te grožnje je v tem sporočilu zajeto tako strelno orožje za civilno uporabo kot tudi strelno orožje za vojaško uporabo.

Vojaško orožje ima nepogrešljivo vlogo pri ohranjanju varnosti, svobode in miru, kadar se uporablja v skladu z mednarodnim pravom, vključno z mednarodnim pravom na področju človekovih pravic in mednarodnim humanitarnim pravom. Hkrati pa lahko vojaško orožje že po sami opredelitvi povzroči smrt in uničenje. Ta ambivalenca pomeni, da morajo vlade, ki nadzorujejo tako orožje, zagotoviti, da se z njim trguje na odgovoren in pregleden način, ter preprečiti, da bi zaradi kršitve embargov na orožje in sporazumov s končnimi uporabniki prišlo v roke teroristov, storilcev kaznivih dejanj in drugih nepooblaščenih uporabnikov.

V tem sporočilu se izraz „osebno in lahko orožje“ uporablja, kadar je poudarek na vojaškem orožju, izraz „strelno orožje“ pa se uporablja, kadar je izrecno vključeno strelno orožje za civilno uporabo.



2.Zatiranje nedovoljenega strelnega orožja ter osebnega in lahkega orožja: cilji in ukrepi

Za učinkovit boj proti nedovoljeni proizvodnji in preusmerjanju strelnega orožja / osebnega in lahkega orožja ter pripadajočega streliva in nedovoljeni trgovini z njimi so potrebni določitev norm in pravil ter izvajanje, izvrševanje in komuniciranje s strani vladnih agencij ter nacionalnih, regionalnih in svetovnih akterjev. Ukrepati je treba v vseh fazah življenjskega cikla strelnega orožja / osebnega in lahkega orožja ter streliva: proizvodnji, izvozu, skladiščenju in odstranitvi.

EU si v skladu z Globalno strategijo za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije in njenimi načeli ter v skladu z evropsko agendo za varnost prizadeva za ohranitev in zaščito mirnega in varnega okolja za svoje državljane ter za podpiranje varnosti in spodbujanje razvoja v sosedstvu in v širšem svetu. Zato ta strategija temelji na naslednjih načelih:

·enotnosti – sprejetje skupnega in usklajenega pristopa med zunanjimi politikami držav članic in EU ter med notranjimi in zunanjimi politikami;

·spodbujanju sodelovanja in partnerstva na vseh ravneh;

·prevzemanju odgovornosti v zvezi s prioritetnimi regijami, zlasti tistimi, ki bi lahko ogrozile varnost EU in za katere je najbolj verjetno, da bodo imele koristi od ukrepov EU;

·spodbujanju na pravilih temelječe svetovne ureditve sodelovanja, katere ključno načelo je večstranskost, v njenem osrčju pa Organizacija združenih narodov, in ki temelji na spoštovanju mednarodnega prava, vključno s pravom o človekovih pravicah in mednarodnim humanitarnim pravom, z namenom vzpostavitve mirnega in trajnostno naravnanega sveta; in

·vključevanju vidikov spolov in raznolikosti v projekte in ukrepe na področju nadzora nad osebnim in lahkim orožjem.