KRATICE

ESS : Evropski socialni sklad

EU : Evropska unija

UL : Uradni list Evropske unije

POVZETEK

I. Evropski socialni sklad (ESS) je ključni finančni instrument Evropske unije (EU) za pomoč državam članicam na področju zaposlovanja. V programskem obdobju 2007–2013 bo poraba sredstev tega sklada znašala več kot 75 milijard EUR, kar je okoli 8 % celotnega proračuna EU.

II. Cilj te revizije je preveriti, ali in v kolikšnem obsegu so države članice in Komisija razvile in uporabljale orodja, ki jih potrebujejo, da bi ocenile, ali so bili načrtovani cilji doseženi. Sodišče je zato izbralo eno glavnih prikrajšanih skupin – starejše delavce.

III. Sodišče je odkrilo pomanjkljivosti v zasnovi operativnih programov (OP) ter sistemih za spremljanje in vrednotenje. Poleg tega je opazilo, da Komisija na ravni EU nima usklajenih podatkov o ožjih operativnih ciljih, kazalnikih in dodeljenih sredstvih.

IV. Niti države članice niti Komisija zato kljub temu, da je povečanje stopnje zaposlenosti starejših delavcev del strateških ciljev EU, ne morejo natančno ugotoviti, koliko starejših delavcev je pridobilo nove kvalifikacije ali našlo ali ohranilo zaposlitev, potem ko so sodelovali pri katerem od ukrepov, financiranih iz ESS. Poleg tega niso znani zneski, porabljeni za tovrstne ukrepe.

V. Sodišče Komisiji priporoča, naj:

(a) od držav članic zahteva, naj svoje operativne programe zasnujejo tako, da bo mogoče meriti smotrnost porabe sredstev ESS. Ciljne populacije naj bodo nedvoumno opredeljene in relevantne, opredelijo naj se kvantificirani ožji operativni cilji in kazalniki za merjenje izložkov, rezultatov in specifičnih učinkov na ravni ciljne populacijske skupine. Določijo naj se vmesni mejniki in vzpostavi hierarhija ciljnih vrednosti;

(b) od držav članic zahteva, naj pripravijo sisteme za spremljanje in vrednotenje, s katerimi bo mogoče v ustreznih presledkih meriti in pojasniti napredek pri doseganju opredeljenih ciljnih vrednosti;

(c) od držav članic pridobi usklajene in zanesljive podatke, da bo lahko zagotavljala ustrezne informacije o porabljenih sredstvih in doseženih rezultatih ESS;

(d) pri ocenjevanju in spremljanju upravljavskih in kontrolnih sistemov v državah članicah poskrbi za poglobljeno analizo vprašanj smotrnosti in

(e) izboljša dokumentiranje svojih pregledov z zagotavljanjem revizijske sledi, ki bo omogočala ocenjevanje obsega in doslednosti teh pregledov.

UVOD

CILJI EVROPSKE UNIJE NA PODROČJU ZAPOSLOVANJA IN EVROPSKI SOCIALNI SKLAD

1. Leta 2000 so predsedniki držav in vlad potrdili lizbonsko strategijo [1], leta 2010 pa strategijo Evropa 2020 [2], v katerih so določili gospodarsko in socialno strategijo Evropske unije (EU) za naslednjih deset let. Oba strateška dokumenta vsebujeta akcijske načrte za večjo rast in zaposlovanje ter določata cilje na več področjih, zlasti v zvezi z zaposlovanjem.

2. Evropski socialni sklad (ESS) je ključni finančni instrument za pomoč državam članicam pri doseganju ciljev politike EU glede zaposlovanja. Njegov cilj je spodbujati vključevanje brezposelnih in prikrajšanih oseb na trg delovne sile, zlasti s podpiranjem usposabljanja. V programskem obdobju 2007–2013 bo poraba sredstev tega sklada znašala več kot 75 milijard EUR, kar je okoli 8 % celotnega proračuna EU.

OPERATIVNI PROGRAMI IN DELJENO UPRAVLJANJE

3. Za porabo ESS skrbi Komisija po načelu deljenega upravljanja, kar pomeni, da so nekatere naloge prenesene na države članice, Komisija pa ohranja končno odgovornost za vse odhodke EU. [3]

4. ESS se izvaja z večletnimi operativnimi programi, ki jih pripravijo države članice in o katerih se te pogajajo s Komisijo, ki jih nato sprejme s sklepi. [4] Operativni program je strateški dokument, v katerem so analizirani problemi in potrebe vključenega geografskega območja, opredeljene prikrajšane skupine, ki potrebujejo pomoč, in določeni cilji, ki jih je treba doseči s sredstvi ESS.

DIAGRAM 1

OPERATIVNI PROGRAM: SHEMATSKI PRIKAZ PRIPRAVE PROGRAMOV, IZVAJANJA IN POROČANJA

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropsko računsko sodišče.

5. Države članice za upravljanje in izvajanje operativnih programov imenujejo organe upravljanja, katerih glavna naloga je, da poskrbijo za učinkovito in pravilno izvajanje programov. Organi upravljanja za izvajanje nalog priprave programov, kontroliranja, spremljanja in poročanja vzpostavijo in vzdržujejo ustrezne sisteme za finančno poslovodenje in nadziranje. Lahko se odločijo, da izvajanje delno prenesejo na eno ali več posredniških teles. Projekte izvajajo izvajalci, ki jih izberejo organi upravljanja ali posredniška telesa. Izvajalec predloži informacije o spremljanju napredka pri projektu organu upravljanja, ki jih združi in pošlje Komisiji kot letna poročila o izvajanju. [5]

6. V diagramu 1 so poenostavljeno prikazani glavni elementi procesa priprave programov, izvajanja in poročanja za ukrepe ESS.

MERJENJE SMOTRNOSTI

7. Tako kot za vsako drugo postavko proračuna EU mora biti tudi za postavke za ESS izvrševanje skladno s finančno uredbo EU, zlasti s temeljnimi načeli dobrega finančnega poslovodenja [6]: gospodarnostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo [7]. Ta zahteva je navedena tudi v uredbi o strukturnih skladih. [8]

8. Da lahko organi upravljanja poročajo o doseženih rezultatih, je ključno, da so v operativnih programih že od začetka določeni kvantificirani operativni cilji (ciljne vrednosti) in kazalniki za merjenje napredka med izvajanjem operativnega programa. Poleg tega je treba vzpostaviti ustrezne sisteme za spremljanje in vrednotenje izvajanja operativnega programa.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

9. Cilj revizije je bil preveriti, ali so države članice in Komisija vzpostavile in uporabljale orodja, ki so potrebna za ocenjevanje uspešnosti ukrepov ESS, namenjenih starejšim delavcem, v programskem obdobju. Revizija je bila osredotočena na vsebino operativnih programov, zlasti na kvantificirane ožje operativne cilje in kazalnike ter sisteme za spremljanje in vrednotenje.

10. Starejši delavci so ena od skupin, poudarjenih v večletnih strategijah EU. V lizbonski strategiji je določen specifičen cilj na področju zaposlovanja za to populacijo, ki je še vedno ključna za doseganje cilja, določenega v strategiji Evropa 2020 na področju zaposlovanja. [9]

11. V programskem obdobju 2007–2013 je bilo 117 operativnih programov ESS. V 63 od njih so bili starejši delavci obravnavani na vsaj enega od naslednjih načinov:

(a) Starejši delavci so v operativnem programu izrecno opredeljeni kot ciljna skupina.

(b) V operativnem programu so določeni specifični kazalniki za spremljanje napredka, doseženega za to skupino.

(c) Dodeljena so bila sredstva za ukrepe, ki spodbujajo aktivno staranje in podaljševanje delovne dobe, kar je prednostna tema EU št. 67. [10]

12. Sodišče je za revizijo izbralo šest [11] od teh 63 operativnih programov, za katere je skupaj namenjenih 222 milijonov EUR, tj. 22 % skupnih sredstev, določenih za prednostno temo EU št. 67 (1 milijarda EUR), in ki zajemajo štiri države članice (Nemčijo, Italijo, Poljsko in Združeno kraljestvo).

13. V revizijo je bilo zajeto programsko obdobje 2007–2013, in sicer do maja 2011. Sodišče je za vsak izbrani operativni program analiziralo upravljavske sisteme in preverilo njihovo delovanje tako, da je na kraju samem preučilo od dva do štiri projekte, odvisno od primera. Na Komisiji so revizorji opravili razgovore z odgovornimi uslužbenci in preglede dokumentacije. Poleg tega je bila za 63 operativnih programov, vključno s tistimi, za katere so bili opravljeni obiski na kraju samem, organizirana anketa, s katero so se od ustreznih organov upravljanja pridobile informacije o sistemih, ki jih uporabljajo, in o njihovi oceni pomoči, ki jo dobijo od Komisije [12].

OPAŽANJA

VSEBINA OPERATIVNIH PROGRAMOV

14. V tem delu so najprej obravnavane opredelitve starejših delavcev, ki se uporabljajo, in zagotovljene podporne informacije, nato pa različni elementi, ki so potrebni za ocenjevanje smotrnosti (cilji, kazalniki in ciljne vrednosti). Tretji del se nanaša na povezovanje ciljev projektov s cilji operativnega programa. V zadnjem delu je obravnavana ocena, ki jo pripravi Komisija.

V OPERATIVNIH PROGRAMIH SE OPREDELITVE STAREJŠIH DELAVCEV NE UPORABLJAJO DOSLEDNO, NAVEDENE PODPORNE INFORMACIJE PA SO POMANJKLJIVE

NEDOSLEDNE OPREDELITVE STAREJŠIH DELAVCEV

15. Čeprav je v lizbonski strategiji starejši delavec opredeljen kot vsaka zaposlena oseba v starosti 55–64 let [13], anketa kaže, da številni organi upravljanja v svojih operativnih programih uporabljajo različne starostne skupine (tj. nad 45 let in nad 50 do nad 55 let, z zgornjo starostno mejo ali brez nje), kar je mogoče pojasniti z različnimi socialnimi, gospodarskimi in demografskimi razmerami.

16. Kljub temu se opredelitev starejših delavcev ne uporablja dosledno po celotnem dokumentu, ne da bi bila ta nedoslednost utemeljena. To je bilo ugotovljeno v štirih od šestih izbranih operativnih programov. [14] Predvsem se starostna skupina, uporabljena v analizi potreb, razlikuje od starostne skupine, uporabljene v prednostnih oseh [15] in/ali povezanih ukrepih in ciljih (glej okvir 1).

OKVIR 1

OPREDELITEV STAREJŠIH DELAVCEV V OPERATIVNEM PROGRAMU SE NE UPORABLJA DOSLEDNO V CELOTNEM DOKUMENTU

(a) V operativnem programu za Emilijo-Romanjo se edina določena ciljna vrednost in načrtovani ukrepi za starejše delavce nanašajo na starostno skupino nad 45 let, opis razmer (vključno s statističnimi podatki) in potreb pa se osredotoča na starostno skupino 55–64 let.

(b) V operativnem programu za Apulijo se operativni cilji na ravni prednostne osi operativnega programa in načrtovani ukrepi nanašajo na starostno skupino nad 45 let, opis razmer (vključno s statističnimi podatki) in potreb pa samo na starostno skupino 55–64 let.

(c) V operativnem programu za Saško-Anhalt in operativnem programu za Turingijo se v opisu razmer in pri ciljnih vrednostih, določenih za starejše delavce na ravni operativnega programa, uporablja starostna skupina 55–64 let, vendar so sheme, namenjene starejšim delavcem, na voljo starostni skupini nad 50 let.

POMANJKLJIVE PODPORNE INFORMACIJE

17. Zaradi večjega ali manjšega pomanjkanja kvantitativnih podatkov v analizi potreb je bilo težko razumeti nacionalno ali regionalno ozadje; zlasti se v treh od šestih izbranih operativnih programov ne uporabljajo kazalniki razmer, ki bi zagotavljali kvantificirane podatke o socialnih in gospodarskih razmerah na območju (npr. stopnja aktivnosti, stopnja brezposelnosti).

18. Sodišče je ugotovilo, da ni bila v nobenem od izbranih operativnih programov izrecno navedena vzročna povezava med opisanimi ukrepi in zaželenimi cilji, kar ovira preverjanje usklajenosti med opredeljenimi potrebami, izbrano strategijo in specifičnimi cilji, določenimi na ravni prednostne osi. [16]

19. Čeprav so starejši delavci v izbranih operativnih programih opredeljeni kot prikrajšana skupina, kar je v skladu s ciljem zaposlovanja iz lizbonske strategije in strategije Evropa 2020, je bilo le izjemoma mogoče najti finančne informacije o ukrepih, ki so namenjeni tem delavcem kot posebni skupini. [17] Sedanji zakonodajni okvir predpisuje zagotavljanje finančnih informacij samo na ravni prednostne osi. Noben od izbranih operativnih programov nima posebne prednostne osi za starejše delavce.

20. Operativni programi vsebujejo tudi okvirno razčlembo dodelitev finančnih sredstev ESS po različnih prednostnih temah EU [18], vendar nobena prednostna tema ni posebej namenjena ukrepom za starejše delavce. Glede na ubeseditev bi bilo mogoče pričakovati, da bo ukrepe, namenjene starejšim delavcem, vključevala prednostna tema EU št. 67 "Ukrepi za spodbujanje aktivnega staranja in podaljševanja delovne dobe" [19], vendar si različni organi upravljanja njeno vsebino različno razlagajo (glej okvir 2).

21. Torej ni mogoče vedeti, koliko sredstev je bilo v operativnih programih dodeljenih za povečanje stopnje zaposlenosti starejših delavcev.

VZPOSTAVLJENI CILJI, KAZALNIKI IN CILJNE VREDNOSTI NISO USTREZNI

22. Cilji, kazalniki in ciljne vrednosti bi morali omogočati razumevanje ciljev operativnih programov in merjenje njihovega doseganja. Organi upravljanja bi morali za preverjanje uspešnosti svojih ukrepov v operativnih programih opredeliti kazalnike izložkov, rezultatov in specifičnih učinkov ter kvantificirati ožje cilje za različne populacije, ki so jih izbrali za pomoč iz ESS.

OKVIR 2

RAZLIČNE RAZLAGE VSEBINE PREDNOSTNE TEME EVROPSKE UNIJE ŠT. 67

a) V operativnem programu za Saško-Anhalt zajema prednostna tema št. 67 samo ukrepe "Aktivni do upokojitve". Drugi ukrepi, namenjeni izboljšanju prilagodljivosti starejših delavcev in njihovega dostopa do zaposlitve, so predstavljeni pod drugimi prednostnimi temami.

b) V operativnem programu za Emilijo-Romanjo zajema prednostna tema št. 67 veliko različnih ukrepov, ki niso nujno namenjeni starejšim delavcem.

c) V operativnem programu za Anglijo in Gibraltar prednostna tema št. 67 ne zajema navedenih ukrepov. Dejansko je znesek, dodeljen tej prednostni temi, ocena vseh stroškov, povezanih z udeleženci, starejšimi od 50 let.

23. V diagramu 2 so dodatne informacije o različnih elementih, ki so potrebni za pravilno ocenjevanje smotrnosti, skupaj s ponazoritvenimi primeri.

DIAGRAM 2

OPERATIVNI PROGRAM: PREGLED MOGOČIH CILJEV, KAZALNIKOV IN CILJNIH VREDNOSTI

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropsko računsko sodišče na podlagi opredelitev Komisije v njeni okvirni smernici "Metode za vrednotenje: kazalniki za spremljanje in vrednotenje" (Delovni dokument št. 2 iz avgusta 2006).

POMANJKANJE SPECIFIČNIH KAZALNIKOV IN CILJNIH VREDNOSTI ZA STAREJŠE DELAVCE

24. Kljub temu da so bili starejši delavci v izbranih operativnih programih opredeljeni kot skupina za pomoč, zanje niso bili vedno določeni posebni kazalniki ali ciljne vrednosti, zato ni mogoče oceniti uspešnosti ukrepov, namenjenih zadovoljevanju njihovih potreb (glej okvir 3).

OKVIR 3

POMANJKANJE SPECIFIČNIH KAZALNIKOV IN CILJNIH VREDNOSTI ZA STAREJŠE DELAVCE

(a) V operativnem programu za Anglijo in Gibraltar so navedene specifične ciljne vrednosti za starejše delavce za vsako prednostno os, v okviru katere so obravnavani (npr. za prednostno os št. 1 naj bi bilo 18 % vseh brezposelnih in/ali neaktivnih udeležencev starih vsaj 50 let). Toda ciljne vrednosti za rezultate in učinke so določene na ravni prednostne osi samo za vse udeležence kot celoto, ne pa tudi posebej za starejše delavce (npr. za prednostno os št. 1 naj bi bilo 22 % udeležencev zaposlenih, ko zapustijo projekt).

(b) V operativnem programu za Apulijo so starejši delavci izrecno omenjeni v dveh prednostnih oseh, vendar samo ena od njiju vsebuje specifično ciljno vrednost, v tem primeru kazalnik specifičnih učinkov (v letu dni po izteku projekta zaposlenih 33,3 % starejših delavcev in migrantov). Vsi drugi navedeni kazalniki so splošni in omejeni na izložke (npr. število projektov).

(c) V operativnem programu za Saško-Anhalt so brezposelni starejši delavci ciljna skupina v okviru prednostne osi, ki obravnava dolgotrajno brezposelne in nekatere prikrajšane skupine brezposelnih, ki so v nevarnosti, da postanejo dolgotrajno brezposelni (prednostna os C). Za starejše delavce sta bila v okviru te prednostne osi opredeljena samo dva posebna kvantificirana kazalnika, in sicer en kazalnik izložkov (11 % udeležencev je brezposelnih in starih vsaj 55 let) in en makroekonomski kazalnik (za vsaj četrtino zmanjšati razliko med regionalnim deležem in povprečnim nacionalnim deležem odstotka brezposelnih v starostni skupini nad 55 let glede na vse brezposelne). Zanje niso bili opredeljeni nobeni kazalniki rezultatov niti specifičnih učinkov (v skladu z opredelitvijo iz diagrama 2).

(d) V operativnem programu za Turingijo so starejši delavci opredeljeni kot ciljna skupina, ki spada pod obe prednostni osi, A in C. Samo v prednostni osi A so določene posebne ciljne vrednosti za starejše delavce, in sicer dve ciljni vrednosti za kvantificirane izložke (12000 starejših udeležencev, sprejetih na tečaje za pridobitev kvalifikacij; stopnja zajetosti populacije starejših delavcev je 10 %) in ena makroekonomska ciljna vrednost (stabilizacija stopnje udeležbe delovne sile za starejše od 55 let na 43,3 %). Za rezultate ali specifične učinke niso navedene nobene ciljne vrednosti (v skladu z opredelitvijo iz diagrama 2).

25. Sodišče je prav tako opazilo, da se kazalniki nanašajo večinoma na izložke in rezultate in ne na specifične učinke. Čeprav je pridobitev zaposlitve mogoče šteti kot končni dokaz uspeha nekega ukrepa, namenjenega povečanju zaposlovanja njegovih udeležencev, se ta cilj v izbranih operativnih programih za različne ciljne populacije ne kvantificira in ne meri sistematično (glej okvir 3).

OŽJI CILJI IN KAZALNIKI NISO VEDNO NEPOSREDNO POVEZANI Z UKREPI EVROPSKEGA SOCIALNEGA SKLADA

26. Nekateri ožji cilji in kazalniki, uporabljeni v revidiranih ukrepih, niso neposredno povezani z intervencijami ESS, kar otežuje ocenjevanje smotrnosti.

27. To velja za makroekonomske cilje, določene v operativnih programih (npr. do leta 2013 doseči ciljno stopnjo zaposlenosti za starostno skupino 55–64 let), ker ukrepi ESS ne morejo vplivati na uspeh ali neuspeh pri doseganju teh ciljev, saj sta močno odvisna od zunanjih dejavnikov (npr. od gospodarskih razmer, vzpostavljenih sistemov socialne varnosti in pokojninskih sistemov, lokalnih naložb). Dva [20] od šestih izbranih operativnih programov vsebujeta takšne cilje za globalne učinke za starejše delavce, 34 od 63 operativnih programov, ki so bili obravnavani v anketi, pa vsebuje kazalnike globalnih učinkov.

28. Enak problem relevantnosti se lahko pojavi, kadar organ upravljanja uporablja kazalnike, ki poleg ukrepov ESS zajemajo tudi druge ukrepe. To je bilo opaženo pri operativnem programu za Poljsko, v katerem se kazalnik izložkov nanaša na vse udeležence vseh podprtih ukrepov, ne glede na vir financiranja (sredstva ESS ali druga sredstva).

POMANJKANJE VMESNIH MEJNIKOV IN HIERARHIJE

29. Ožji cilji operativnih programov bi morali biti doseženi do zaključka programa, se pravi po devetih letih. [21] Določanje vmesnih (letnih ali dvoletnih) mejnikov bi organom upravljanja omogočilo zgodnje ugotavljanje odstopanj v izvajanju operativnih programov in pravočasno sprejemanje popravnih ukrepov.

30. Noben od izbranih operativnih programov ni vseboval vmesnih mejnikov. Vendar organ upravljanja na Poljskem svojim posredniškim telesom določa cilje, ki jih je treba doseči do konca naslednjega leta. V operativnem programu za Anglijo in Gibraltar sta določeni dve obdobji za sklenitev pogodb z izvajalci (2007–2010 in 2011–2013), tako da se lahko upoštevajo spremembe gospodarskih perspektiv in že doseženi rezultati.

31. Obstoj hierarhije oblikovalcem politik omogoča, da razjasnijo svoje najpomembnejše prioritete, ter izvajalskim telesom pomaga, da ustrezno ukrepajo. Brez hierarhije obstajata tveganje nasprotujočih si ožjih ciljev (npr. cilj ponuditi usposabljanje močno prikrajšanim osebam je lahko v nasprotju s ciljem, da visok odstotek udeležencev najde zaposlitev) in tveganje neustreznega odločanja izvajalskih organov. Različni kvantificirani ožji cilji niso bili v nobenem od izbranih operativnih programov hierarhično razvrščeni, samo sedem od 63 organov upravljanja, ki so sodelovali v anketi, pa je poročalo, da so cilje hierarhično razvrstili.

NI SKUPNIH KAZALNIKOV

32. Ker ni obveznih skupnih kazalnikov za vse operativne programe, Komisija razen podatkov o izložkih v zvezi z udeleženci [22] nima na voljo nobenih standardiziranih podatkov o smotrnosti poslovanja, ki bi jih bilo mogoče združiti na ravni EU, in zato ne more poročati o skupnih rezultatih in učinkih ukrepov, financiranih iz ESS, namenjenih starejšim delavcem.

CILJI ZA REZULTATE IN SPECIFIČNE UČINKE V OPERATIVNIH PROGRAMIH NISO SISTEMATIČNO VKLJUČENI V PROJEKTNE POGOJE

33. Sodišče je za pet od šestih izbranih operativnih programov ugotovilo, da projekti običajno vsebujejo samo kvantificirane ožje cilje za izložke (npr. število udeležencev). Od izvajalcev se redko zahteva doseganje določenega rezultata ali specifičnega učinka. Pri tem je izjema operativni program za Anglijo in Gibraltar, v katerem so ciljne vrednosti za rezultate, določene v operativnem programu, sistematično vključene v projektne pogoje. [23]

34. Kadar ožji cilji iz operativnega programa niso vključeni v projekte, obstaja tveganje, da do konca programskega obdobja ne bodo doseženi ali da izbrani projekti sploh ne prispevajo k njihovemu doseganju, tudi če so uspešni glede na svoja merila (glej okvir 4).

35. Poleg tega vključevanje ožjih ciljev za rezultate ali specifične učinke, ki jih mora doseči izvajalec, v sporazume o projektih omogoča drugačno upravljanje. Organom upravljanja omogoča, da povežejo znesek svojih plačil izvajalcem s smotrnostjo projektov in ne več samo z dejanskimi stroški. Pri šestih izbranih operativnih programih to metodo zdaj sistematično uporablja samo organ upravljanja za Anglijo in Gibraltar, dva druga organa upravljanja sta ta pristop uporabljala omejeno, eden pa je razmišljal o tem. [24]

OKVIR 4

NESKLADNOST CILJNIH VREDNOSTI V PROJEKTIH IN V OPERATIVNIH PROGRAMIH

a) Za operativni program za Emilijo-Romanjo v razpisih niso navedene nobene ciljne vrednosti, pogodbe z izvajalci pa vsebujejo le število udeležencev, ki mora biti doseženo. Edina ciljna vrednost za izide [25], kvantificirana na ravni operativnega programa (64 % udeležencev nad 45 let se bo zaposlilo v letu dni po koncu ukrepa), v pogodbah ni bila navedena.

b) Za operativni program za Apulijo je edina ciljna vrednost za izide, določena v operativnem programu, ki se nanaša na starejše delavce in jo je mogoče vključiti v projekte, bruto stopnja vključenosti udeležencev v zaposlovanje (33,3 % priseljencev in starejših delavcev, ki so sodelovali v projektih, se bo zaposlilo v letu dni po koncu ukrepa), vendar ta ciljna vrednost ni bila vključena v projekte.

c) Za Saško-Anhalt se v sklepih o projektih niso odražale stopnje udeležbe, določene v operativnem programu za različne ciljne skupine. Pojasnjeno je bilo, da imajo vsi projekti svoje cilje. Ob tem stopnje udeležbe in zaposlitvene kvote, vključene na ravni sheme financiranja [26] za izvajalske organe in izvajalca niso zavezujoče, saj velja, da jih je praktično nemogoče natančno napovedati za sedem let, kolikor traja operativni program.

KOMISIJA NE DOKUMENTIRA ZADOVOLJIVO SVOJE OCENE VSEBINE OPERATIVNIH PROGRAMOV

36. Naloga Komisije [27] je preveriti, ali operativni program vsebuje vse zahtevane informacije in ali je skladen z drugimi strateškimi dokumenti [28], ter po opravljeni analizi program sprejeti.

37. Sodišče je opazilo, da Komisija preverja predložitev in kakovost podatkov, navedenih v operativnih programih. Leta 2006 je za zagotavljanje doslednega pristopa v svojih službah pripravila priročnik [29], ki vsebuje operativna navodila za vse glavne vidike priprave programov za obdobje 2007–2013. Zaradi preglednosti ga je dala na voljo tudi državam članicam.

38. Toda z vidika revizijske sledi Komisija kontrol operativnih programov ne dokumentira zadovoljivo. Uradniki Komisije pri preverjanju, ali so zahtevane informacije predložene (imenovanem "presojanje dopustnosti"), uporabljajo splošni kontrolni seznam. Ta seznam je zgoščen in največkrat ne temelji na programu kontrol ali pa ni dokumentacije o izvedenih kontrolah. Poleg tega ni nobenega kontrolnega seznama za ocenjevanje kakovosti predloženih podatkov. [30]

39. Zato je samo s priporočili in postavljenimi vprašanji mogoče posredno ugotoviti, kakšne kontrole so službe Komisije izvedle za šest izbranih operativnih programov. Posledično ni mogoče presoditi obsega opravljenih preverjanj niti tega, ali se je sistematično uporabljal enak pristop.

SISTEMI ZA SPREMLJANJE IN VREDNOTENJE

40. V tem delu so najprej obravnavani sistemi spremljanja, nato pa načrtovanje in izvajanje vrednotenj. Zadnji del se nanaša na Komisijino ocenjevanje izvajanja operativnih programov.

SISTEMI ZA SPREMLJANJE NE OMOGOČAJO VEDNO PREVERJANJA NAPREDKA PRI DOSEGANJU NAČRTOVANIH CILJEV

41. Za spremljanje izvajanja operativnih programov so zadolžene in odgovorne države članice. Za spremljanje napredka pri doseganju ožjih ciljev, določenih v operativnih programih, morajo organi upravljanja bodisi imeti dostop do popolnih, zanesljivih in pravočasnih podatkov na ravni udeležencev, ki jim omogočajo vse potrebne poizvedbe, bodisi imeti na razpolago potrebne združene podatke, ki so jim jih predložila posredniška izvajalska telesa.

42. Podatke za spremljanje zbirajo izvajalci ali se pridobivajo iz drugih zunanjih virov (npr. od ministrstev za zaposlovanje ali statističnih uradov). Zaradi doslednosti je izredno pomembno, da organ upravljanja vnaprej opredeli vsebino podatkov, ki jih je treba zbirati, ter hkrati poskrbi, da se njihova kakovost preverja ali je vsaj preverljiva.

43. Za izbrane operativne programe so organi upravljanja običajno jasno opredelili podatke, ki so jih zahtevali, čeprav so bili ugotovljeni primeri nepopolnih podatkov, pridobljenih pri spremljanju (glej okvir 5).

OKVIR 5

NEPOPOLNI PODATKI, PRIDOBLJENI PRI SPREMLJANJU

a) Za operativni program za Saško-Anhalt je organ upravljanja šele v prvi polovici leta 2009 opredelil celotno vsebino podatkov, ki jih morajo zbirati izvajalci v zvezi z udeleženci in projekti. Za projekte, ki so se začeli pred tem, podatki manjkajo.

b) Operativni program za Turingijo vključuje dva kazalnika v zvezi z bruto stopnjo uspešnosti zaposlovanja, ki med drugimi skupinami zajema tudi starejše delavce: prvi se nanaša na zaposlitev udeležencev v štirih tednih po koncu projekta, drugi pa na trajnost zaposlitve udeležencev po šestih in 12 mesecih. Vsebina za drugi kazalnik ni natančno opredeljena, zato niso bili zbrani nobeni podatki.

44. Pomanjkljivosti metode, uporabljene za zbiranje podatkov, lahko negativno vplivajo na zanesljivost zbranih podatkov. Do tega pride, kadar izvajalcu ni treba dokumentirati ali utemeljiti svojih podatkov ali kadar organ upravljanja nima nobene možnosti navzkrižnega preverjanja njihove zanesljivosti. Zavodom za zaposlovanje v državah članicah lahko predvsem zakonodaja o varstvu podatkov preprečuje, da bi razkrili podatke o udeležencu projekta ESS, in sicer celo, da bi jih razkrili organom upravljanja [31] (glej okvir 6).

45. Kadar je za zagotovitev podatkov za spremljanje odgovorna neodvisna tretja stran, metoda, ki so jo izbrali nekateri revidirani organi upravljanja, ni ustrezna, saj se podatki zberejo prepozno, da bi bil lahko organ upravljanja pravočasno obveščen o najnovejših razmerah (glej okvir 7).

OKVIR 6

VPRAŠLJIVI PODATKI, PRIDOBLJENI PRI SPREMLJANJU

V Saški-Anhalt in Turingiji udeleženec projekta ESS ni zakonsko obvezan navesti pravilnih podatkov, izvajalcu pa ni treba dokumentirati niti utemeljiti zaposlitvenega statusa, ki ga udeleženec javi ob koncu projekta. Organi upravljanja in posredniška telesa ne morejo preverjati zanesljivosti teh podatkov v podatkovnih zbirkah zavodov za zaposlovanje, ker jim zakonodaja o varstvu podatkov preprečuje dostop do teh zbirk.

OKVIR 7

POMANJKLJIVOSTI POSTOPKA, V SKLADU S KATERIM PODATKE ZBIRA ZUNANJI SUBJEKT

Za operativni program za Apulijo je bilo kljub temu, da ima organ upravljanja integriran informacijski sistem za spremljanje in zmožnosti za preverjanje zaposlitvenega statusa vseh udeležencev posameznega projekta ESS v podatkovni zbirki o zaposlitvah, odločeno, da se bodo podatki za kazalnik "iskanje zaposlitve za udeležence ESS" zbirali z anketami, ki jih bo na nacionalni ravni organiziral statistični urad. Do revizijskega obiska na kraju samem (maja 2011) organ upravljanja še ni prejel nobenih takih podatkov.

46. Med revizijo se je pokazalo, da nimajo vsi informacijski sistemi vgrajenih kontrol za preverjanje pravočasnosti, popolnosti in verodostojnosti vnesenih podatkov, pridobljenih pri spremljanju. To povečuje tveganje, da organi upravljanja ne bodo imeli na razpolago izčrpnih in zanesljivih informacij, ki jih potrebujejo za spremljanje operativnih programov (glej okvir 8).

47. Prav tako je bilo opaženo, da organi upravljanja niso v celoti izkoristili drugje zbranih podatkov, zaradi česar so zamudili priložnost za povečanje količine informacij za spremljanje po zanemarljivi ceni (glej okvir 9).

OKVIR 8

NAPAKE V ELEKTRONSKEM SISTEMU ZA SPREMLJANJE

(a) Za operativni program za Poljsko nekatera posredniška izvajalska telesa za spremljanje svojih projektov uporabljajo preglednice, kar povečuje tveganje napak. Organ upravljanja prejme konsolidirane podatke, omejene na izložke. Poleg tega informacijski sistem, ki vsebuje finančne podatke, ni povezan z informacijskim sistemom, ki vsebuje podatke o udeležencih.

(b) Za operativni program za Saško-Anhalt posredniška telesa za spremljanje posameznih projektov uporabljajo preglednice, saj menijo, da podatki v sistemu za spremljanje niso točni in popolni.

OKVIR 9

NEUPORABLJENI RAZPOLOŽLJIVI PODATKI

Akreditacijski postopek, ki velja v okviru operativnega programa za Emilijo-Romanjo, določa, da morajo izvajalci za ohranitev akreditacije doseči mejni vrednosti, ki ju predhodno določi organ upravljanja: 70-odstotno stopnjo uspešnosti (delež udeležencev projekta, ki so se v dvanajstih mesecih po izteku projekta zaposlili ali še vedno študirajo) in 50-odstotno stopnjo uspešnosti zaposlovanja na povezanih področjih (število udeležencev, ki so zaposleni na delovnih mestih, povezanih z usposabljanjem, kot delež udeležencev, ki so se zaposlili). Izvajalci te podatke pošljejo organu upravljanja, ki preveri njihovo zanesljivost. Vendar organ upravljanja teh podatkov, ki so mu na voljo, ne uporablja kot kazalnik uspešnosti zaposlovanja, ker je v operativnem programu določeno, da ta kazalnik temelji na podatkih iz nacionalnih anket, ki jih izvaja statistični urad.

48. Kot zadnje, organi upravljanja na splošno in Komisija ne morejo ugotoviti, koliko sredstev je bilo porabljenih za starejše delavce ali druge ciljne skupine. Organi upravljanja zagotavljajo finančne podatke v svojih letnih poročilih o izvajanju za prednostne osi operativnih programov (porabljeni zneski) in prednostne teme EU (dodeljeni zneski) [32], vendar ne na ravni ciljnih skupin (glej tudi odstavek 19). Poleg tega so zneski, navedeni za prednostne teme EU, protislovni (glej odstavek 20), nekateri organi upravljanja pa dodeljene zneske razumejo kot zneske, za katere so bile prevzete obveznosti, in drugi kot plačane zneske.

V NAČRTOVANJU IN IZVAJANJU VREDNOTENJ SO POMANJKLJIVOSTI

49. Za vrednotenje izvajanja operativnih programov so zadolžene in odgovorne države članice. Vrednotenja bi morala upravljavcem pomagati razumeti in pojasniti, zakaj in kako so posamezni ukrepi prispevali k doseganju zastavljenih ožjih ciljev ali zakaj niso prinesli nobene spremembe.

50. Stalno in pravočasno ocenjevanje napredka programa zahteva ne samo tekoče vrednotenje, ki je del programa od samega začetka, ampak tudi izbiranje tem za vrednotenje in pristope, ki omogočajo ocenjevanje uspešnosti različnih ukrepov za različne populacije.

51. Kadar so v operativnem programu določeni ciljne skupine, kvantificirani ožji cilji in kazalniki, bi moralo biti ocenjevanje uspešnosti ukrepov za te skupine, cilje ali kazalnike ključna tema pri vrednotenju, sicer organ upravljanja zamudi priložnost za pridobitev poglobljenih povratnih informacij o smotrnosti operativnega programa, ki ga upravlja.

52. Regulativne zahteve v zvezi z vrednotenji, naložene organom upravljanja, so zelo splošne. [33] Ne določajo minimalnega niza tem, ki jih je treba zajeti, niti ni obvezna izdelava načrta vrednotenja.

53. Komisija izdaja nezavezujoča navodila, ki naj bi državam pomagala pri izvajanju operativnih programov. Glede vrednotenja poudarja, da je pomembno imeti načrt vrednotenja, uporabljati kazalnike, izvajati tekoča vrednotenja in zbirati podatke [34]. Prav tako od leta 1997 spodbuja uporabo merjenja neto vplivov operativnih programov [35] na zaposlovanje kot temeljnega orodja za ocenjevanje uspešnosti ukrepov za zaposlovanje. V posodobljenem navodilu je naveden podroben postopek za ocenjevanje neposrednih vplivov na zaposlovanje na ravni programov, ki zajema uporabo podatkov, pridobljenih pri spremljanju projektov.

54. Po mnenju Komisije [36] se je v državah članicah njeno navodilo pri ocenjevanju učinka programov iz obdobja 2000–2006 na zaposlovanje različno uporabljalo. Za programsko obdobje 2007–2013 je Sodišče opazilo, da so se organi upravljanja za izbrane operativne programe odločili za postopek po načelu minimalnega ukrepanja: kar ni obvezno, se ne izvaja. Posledica tega so neustreznosti v postopku vrednotenja pri izbranih operativnih programih (glej okvir 10).

OKVIR 10

NEUSTREZNOSTI V POSTOPKU VREDNOTENJA

a) Za operativni program za Apulijo in operativni program za Emilijo-Romanjo niso bila v času revizijskega obiska Sodišča maja 2011 (v petem letu izvajanja) na voljo nobena poročila o vrednotenju.

b) Razen za operativni program za Anglijo in Gibraltar [37] ter operativni program za Poljsko [38] niso bila načrtovana ali izvedena nobena vrednotenja za oceno učinka ukrepov na starejše delavce kot posebno ciljno skupino.

c) Med šestimi izbranimi operativnimi programi je bil neto vpliv izvedenih ukrepov na zaposlovanje kvantificiran samo za operativni program za Anglijo in Gibraltar [39]. Za ostalih pet operativnih programov izvajalci vrednotenj takšnih izračunov niso načrtovali.

KOMISIJA V SVOJIH OCENAH UPRAVLJAVSKIH IN KONTROLNIH SISTEMOV DAJE PREDNOST FINANČNIM VPRAŠANJEM

55. Uredba [40] določa, da mora Komisija preveriti obstoj in pravilno delovanje upravljavskih in kontrolnih sistemov, ki so jih vzpostavile države članice, preveriti letna poročila o izvajanju operativnih programov in preučiti napredek, dosežen v prejšnjem letu.

56. Komisija ima za preučitev izvajanja operativnih programov na voljo številne informacije. Njeni uradniki prejmejo izvode vseh dokončanih poročil o vrednotenju, se udeležujejo sestankov nadzornih odborov [41], izvajajo preglede na kraju samem in kontrole ter z organi upravljanja vsaj enkrat letno razpravljajo o doseženem napredku. Nazadnje preverijo letna poročila o izvajanju.

57. Pri ocenjevanju upravljavskih in kontrolnih sistemov, vzpostavljenih v državah članicah, daje Komisija poudarek finančnemu poslovodenju ter zakonitosti in pravilnosti ukrepov, spremljanju smotrnosti poslovanja in procesom vrednotenja pa še ne. Očitno je glavni cilj zmanjšanje finančnega učinka napak. Enaka usmeritev je razvidna iz navodil Komisije za organe upravljanja v zvezi z njihovimi odgovornostmi na tem področju.

58. Komisija se zaveda, da analiziranje dodane vrednosti financiranja EU namesto analiziranja vložkov ali nastalih stroškov zahteva večji poudarek na nefinančnih podatkih za spremljanje [42], vendar za programsko obdobje 2007–2013 to ni bilo opaženo.

59. Poleg tega je za Komisijino dokumentiranje njenih ocen izvajanja operativnih programov značilna enaka poglavitna slabost kot za dokumentiranje njene ocene vsebine operativnih programov (glej odstavka 38 in 39), to je pomanjkanje zadostne revizijske sledi. Ker Komisija ni razvila standardiziranega obrazca za evidentiranje spremljanja ukrepanja po svojih pisnih opažanjih v zvezi z letnimi poročili o izvajanju, poslanih organom upravljanja, ne more prikazati kakovosti postopka.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

60. Čeprav je povečanje stopnje zaposlenosti starejših delavcev del strateških ciljev EU, niti organ upravljanja niti Komisija ne morejo natančno ugotoviti, koliko starejših delavcev je pridobilo nove kvalifikacije ali pa našlo ali ohranilo zaposlitev po tem, ko so bili upravičenci katerega od ukrepov, financiranih iz ESS. Večina organov upravljanja ni uvedla orodij, potrebnih za zagotavljanje relevantnih in zanesljivih informacij o tem. Poleg tega niso znani niti zneski, porabljeni za tovrstne ukrepe.

61. V izbranih operativnih programih sta za nezmožnost izkazovanja smotrnosti porabe sredstev ESS dva glavna razloga. Prvič, na ravni operativnih programov in projektni ravni niso bili sistematično določeni izvedljivi in relevantni ožji cilji za rezultate in specifične učinke, čeprav so bile ciljne vrednosti za izložke na splošno določene. Drugič, pri zbiranju in evidentiranju podatkov, pridobljenih pri spremljanju, in organizaciji tekoče dejavnosti vrednotenja so bile pomanjkljivosti. Pomanjkanje dostopa do zanesljivih, preverljivih in pravočasnih podatkov o smotrnosti poslovanja ter do ocen različnih ukrepov ovira sprejemanje zaključkov pri tekočem in prihodnjem odločanju.

62. Sodišče je o več od teh slabostih v zvezi z zasnovo operativnih programov in procesom spremljanja že poročalo v "Posebnem poročilu št. 17/2009 o dejavnostih za poklicno usposabljanje žensk, ki se sofinancirajo iz Evropskega socialnega sklada", ki se je nanašalo na prejšnje programsko obdobje (2000–2006).

PRIPOROČILO 1

Komisija naj od držav članic zahteva:

(a) naj svoje operativne programe zasnujejo tako, da bo mogoče meriti smotrnost porabe sredstev ESS. Ciljne populacije naj bodo nedvoumno opredeljene, pripravijo naj se ustrezni kvantificirani ožji operativni cilji in kazalniki za merjenje izložkov, rezultatov in specifičnih učinkov na ravni ciljne populacijske skupine. Določijo naj se vmesni mejniki in vzpostavi hierarhija ciljnih vrednosti. Ožji cilji za rezultate in specifične učinke operativnih programov naj se vključijo na ravni projektov, saj bi to pripomoglo k doseganju ciljnih vrednosti operativnih programov in omogočilo povezovanje plačil s smotrnostjo poslovanja;

(b) naj svoje sisteme za spremljanje in vrednotenje zasnujejo tako, da bo mogoče pravočasno in razumljivo meriti napredek pri doseganju vseh ciljnih vrednosti v ustreznih presledkih, kar bo omogočilo sprejemanje popravnih ukrepov in upoštevanje pridobljenih izkušenj pri prihodnjem odločanju. Takšna zasnova zahteva pravočasno zbiranje relevantnih in preverljivih podatkov, pravilno delovanje elektronskih sistemov za obdelavo podatkov, tekoča vrednotenja, tudi na ravni ciljne skupine, in pri ukrepih ESS za povečanje stopnje zaposlenosti tudi merjenje neto vpliva na zaposlovanje.

63. Za Komisijo je bilo ugotovljeno, da za ciljne vrednosti in sredstva nima na razpolago doslednih in zanesljivih podatkov o smotrnosti, ki bi jih bilo mogoče združevati na ravni EU, kar bi zagotovilo skupne informacije o dosežkih ESS in, kar je še pomembneje, o doseganju strateških ciljev EU glede zaposlovanja. Pomanjkanje informacij povzroča predvsem troje: prvič, zakonodajalec še ni opredelil natančne vsebine prednostnih tem EU, zato si jih organi upravljanja različno razlagajo; drugič, trenutno ima vsak organ upravljanja možnost, da opredeli svoje kazalnike in ciljne vrednosti, in tretjič, noben od izbranih operativnih programov ne zagotavlja podatkov o sredstvih, dodeljenih različnim ciljnim skupinam.

PRIPOROČILO 2

Za zagotavljanje ustreznih podatkov o porabljenih sredstvih in doseženih rezultatih ESS mora Komisija od držav članic pridobiti usklajene in zanesljive informacije. Natančneje, Komisija naj izda obvezne skupne kazalnike, ki jih bodo države članice vključile v svoje operativne programe, prednostne teme EU naj bodo usklajene s strategijami EU, zakonodajalec pa naj jasno opredeli njihovo vsebino.

64. Komisijina ocena upravljavskih in kontrolnih sistemov v državah članicah je trenutno usmerjena v plačila in finančno skladnost, v smotrnost poslovanja pa še ne. Glavni cilj kontrol je zmanjšanje števila finančnega učinka napak, enaka usmeritev pa je navedena tudi v navodilih Komisije za organe upravljanja v zvezi z njihovimi odgovornostmi na tem področju. Poleg tega bi morala biti preverjanja, ki jih izvaja Komisija, bolje dokumentirana. Zaradi pomanjkanja zadostne revizijske sledi je zelo težko ocenjevati obseg in doslednost kontrol.

PRIPOROČILO 3

Komisija naj:

(a) pri organizaciji ocenjevanja upravljavskih in kontrolnih sistemov poskrbi za poglobljeno analizo vprašanja smotrnosti in

(b) izboljša dokumentiranje svojih pregledov tako, da poskrbi za revizijsko sled, ki bo omogočala ocenjevanje obsega in doslednosti teh pregledov.

To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi g. Harald NOACK, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 12. decembra 2012.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Cilj lizbonske strategije je bil, da EU do leta 2010 postane najbolj konkurenčno, dinamično in na znanju temelječe gospodarstvo na svetu, sposobno trajnostne gospodarske rasti s številnejšimi in boljšimi delovnimi mesti ter z večjo socialno kohezijo.

[2] Strategija Evropa 2020 iz leta 2010, ki je nadomestila lizbonsko strategijo, je strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast, osredotočena na pet ciljev, ki jih je treba doseči do leta 2020 na področjih zaposlovanja, inovacij, izobraževanja, zmanjšanja revščine in podnebja/energetike.

[3] Člen 17(1) Pogodbe o Evropski uniji in člen 317 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL C 115, 9.5.2008, str. 1).

[4] Operativni program je dokument, pripravljen po dolgih in podrobnih pogajanjih, ki vključujejo posvetovanja z udeleženimi stranmi, predhodno vrednotenje in dvostranske sestanke med Komisijo in državami članicami.

[5] Institucionalno strukturo dopolnjuje organ za potrjevanje, katerega naloga je Komisiji potrditi, da so odhodki, prijavljeni za povračilo, točni in skladni z veljavnimi pravili EU in nacionalnimi pravili ter da je računovodski sistem za njihov obračun zanesljiv. Revizijski organ revidira uspešnost delovanja kontrolnih sistemov in je odgovoren za pripravo zaključne izjave in poročila za Komisijo.

[6] Člen 27 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

[7] Načelo gospodarnosti zahteva, da morajo biti sredstva, ki jih institucija uporablja za izvajanje svojih dejavnosti, na voljo pravočasno, v primerni količini in primerni kakovosti ter za najprimernejšo ceno. Načelo učinkovitosti se nanaša na najboljše razmerje med uporabljenimi sredstvi in doseženimi rezultati. Načelo uspešnosti se nanaša na doseganje specifičnih ciljev in rezultatov, za katere so bila sredstva namenjena.

[8] Člena 14 in 60 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, 31.7.2006, str. 25).

[9] Strategija EU 2020 ne vsebuje specifične ciljne vrednosti za stopnjo zaposlenosti populacije starejših delavcev, vendar bo za dosego edinega kvantificiranega cilja EU na področju zaposlovanja, in sicer 75-odstotne stopnje zaposlenosti v starostni skupini 20–64 let, potrebno, da bo večji delež prebivalstva ostal zaposlen do višje starosti. Poleg tega Komisija stopnjo zaposlenosti starejših delavcev spremlja v letnem poročilu o dejavnostih, ki ga pripravi GD za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje, kot element, ki prispeva k doseganju ciljev strategije Evropa 2020.

[10] V Prilogi IV Uredbe (ES) št. 1083/2006 je seznam oštevilčenih tem, ki segajo od zaposlovanja pod številko 62 (Razvoj sistemov in strategij vseživljenjskega učenja v podjetjih; usposabljanje in storitve za zaposlene za povečanje njihove prilagodljivosti na spremembe; spodbujanje podjetništva in inovacij) do številke 74 (Razvijanje človeških virov na področju raziskav in inovacij, zlasti s pomočjo podiplomskih študijev in usposabljanja raziskovalcev, ter mrežnih aktivnosti med visokošolskimi zavodi, raziskovalnimi centri in podjetji). Naslov prednostne teme 67 je Ukrepi za spodbujanje aktivnega staranja in podaljševanja delovne dobe. Uredba določa, da morajo organi upravljanja v operativnih programih razčleniti sredstva ESS, ki jih nameravajo porabiti za te teme, v letnih poročilih o izvajanju pa navesti kumulativne zneske, ki so jih namenili zanje. Ocena sredstev, ki naj bi bila porabljena, je okvirna, kar pomeni, da za organ upravljanja ni zavezujoča.

[11] Zajeti so operativni programi za Emilijo-Romanjo (Italija), Anglijo in Gibraltar (Združeno kraljestvo), Poljsko, Apulijo (Italija), Saško-Anhalt ter Turingijo (Nemčija).

[12] Anketa je trajala od maja 2011 do septembra 2011.

[13] Opredelitev, uporabljena na zasedanju Evropskega sveta v Stockholmu leta 2001, na katerem je bila lizbonska strategija dopolnjena.

[14] Izjemi sta operativni program za Anglijo in Gibraltar in operativni program za Poljsko.

[15] Organ upravljanja v vsakem operativnem programu opredeli prioritete, za katere bo porabil sredstva ESS (npr. prilagodljivost delovne sile, dostop do zaposlitve, tehnična pomoč). Te prioritete se imenujejo prednostne osi in na nižji ravni zajemajo dejavnosti in ukrepe, ki jih bodo izvajalci izvedli s projekti.

[16] Sedanji zakonodajni okvir zahteva določanje specifičnih ciljev samo na ravni prednostne osi.

[17] Med šestimi revidiranimi operativnimi programi je bilo to mogoče samo za operativni program za Anglijo in Gibraltar.

[18] V skladu z vzorcem iz Priloge XVI Popravka Uredbe Komisije (ES) št. 1828/2006 z dne 8. decembra 2006 o pravilih za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu ter Uredbe (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj (UL L 45, 15.2.2007, str. 3).

[19] V publikaciji Evropske komisije iz leta 2012 (Demography, active ageing and pensions, Social Europe guide,Volume 3 (Demografija, aktivno staranje in pokojnine, Vodnik po socialni Evropi, Zvezek 3), str. 31) je aktivno staranje opisano kot spodbujanje starejših, da ostanejo dlje aktivni, tako da delajo dlje in se pozneje upokojijo, da se po upokojitvi ukvarjajo s prostovoljnim delom in da živijo zdravo in samostojno. Ta opredelitev očitno presega vse cilje na področju zaposlovanja za starostno skupino 55–64 let.

[20] Operativni program za Saško-Anhalt in operativni program za Turingijo.

[21] Sedanji operativni programi trajajo od leta 2007 do leta 2013. Ker imajo organi upravljanja na voljo dodatni dve leti, da zaključijo operativne programe, ti dejansko trajajo devet let.

[22] V Popravku Uredbe (ES) št. 1828/2006 so v Prilogi XXIII določeni kvantitativni podatki o udeležencih, ki jih morajo organi upravljanja sporočati Komisiji za posamezne prednostne osi. Podatki se nanašajo na število udeležencev in morajo biti razčlenjeni po spolu, statusu na trgu delovne sile, starosti, ranljivi skupini in stopnji izobrazbe.

[23] Na Poljskem so bile leta 2011 določene stopnje uspešnosti zaposlovanja za nekatere ukrepe, ki bodo uvedeni na ravni projektov, vendar v času revizijskega obiska maja 2011 niso bili začeti še nobeni projekti po tem novem postopku.

[24] Poljska razmišlja o uvedbi takšnega pristopa v prihodnosti, vendar v času revizijskega obiska maja 2011 niso bili začeti še nobeni projekti po tem novem postopku. Za operativni program za Emilijo-Romanjo so plačila za nekatere tečaje, ki ne sodijo pod prednostno temo EU št. 67, v nekem pogledu povezana z uspešno udeležbo tečajnikov. Za operativni program za Apulijo so bila v nekaterih projektih, ki zajemajo +/- 390 žensk, plačila odvisna od tega, da je 75 % udeleženk našlo službo.

[25] Izid se tukaj uporablja v pomenu rezultata ali specifičnega učinka.

[26] V Nemčiji se operativni programi ESS izvajajo z regionalnimi (Land) upravnimi shemami financiranja, v katerih so opredeljeni pogoji za financiranje, vrste ukrepov in upravni postopki, ki jih je treba uporabljati. Organu upravljanja ali izvajalskemu telesu ni treba uvesti svoje sheme za financiranje iz ESS, ampak lahko uporablja že obstoječe.

[27] Člen 32 Uredbe (ES) št. 1083/2006.

[28] Drugi strateški dokumenti so nacionalni strateški referenčni okvir in strateške smernice Unije za kohezijo. Ti dve vrsti dokumentov, od katerih prve pripravijo države članice, druge pa Komisija, povezujeta strukturne sklade in kohezijsko politiko z doseganjem ciljev lizbonske strategije in strategije Evropa 2020.

[29] Evropska komisija, GD za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje, programsko obdobje 2007–2013: Aide-Mémoire for desk officers (Opomnik za uradnike), november 2006.

[30] Treba je omeniti, da je Komisija za operativni program za Saško-Anhalt in za operativni program za Turingijo napisala poročilo s pripombami o različnih oddelkih operativnega programa.

[31] Tako je pri organih upravljanja za Poljsko, Saško-Anhalt in Turingijo. Možnost, ki je organi upravljanja trenutno ne izkoriščajo, bi lahko bila, da se od zavodov za zaposlovanje pridobijo združeni (in zato anonimni) podatki o udeležencih ESS kot skupini.

[32] Člen 67 Uredbe (ES) št. 1083/2006.

[33] Členi 37, 47 in 48 Uredbe (ES) št. 1083/2006 določajo, da morajo operativni programi vsebovati opis sistemov vrednotenja, da morajo strokovnjaki ali organi, ki so delovno neodvisni od organov za upravljanje in organov za potrjevanje ESS, izvajati vrednotenja pred in med programskim obdobjem ter po njem in da morajo države članice zagotoviti potrebne vire za izvajanje vrednotenj, organizirati pripravo in zbiranje potrebnih podatkov ter uporabljati različne vrste podatkov, ki jih zagotavlja sistem spremljanja.

[34] Delovni dokument št. 2 – Kazalniki za spremljanje in vrednotenje (avgust 2006) in Delovni dokument št. 5 – Vrednotenje med programskim obdobjem (april 2007).

[35] Delovni dokument št. 6 – Merjenje vplivov strukturnih skladov na zaposlovanje (marec 2007).

[36] Delovni dokument št. 6 – Merjenje vplivov strukturnih skladov na zaposlovanje, marec 2007, str. 3.

[37] Izvajalci vrednotenj za operativni program za Anglijo in Gibraltar v svojih poročilih obravnavajo ugotovitve na splošni ravni in na ravni različnih ciljnih populacij, ki so jim namenjeni ukrepi, vključno s skupino "starejši delavci", kar velja zlasti za študijo o enakosti med spoloma in enakih možnostih, panelne študije in študije o zgodnjih učinkih Evropskega socialnega sklada v obdobju 2007–2013.

[38] Za operativni program za Poljsko sta posredniški izvajalski organizaciji po našem revizijskem obisku maja 2011 izdali dve poročili o učinku nekaterih ukrepov na poklicno aktivnost starejših delavcev (enega za starostno skupino nad 45 let in enega za starostno skupino nad 50 let). Tretje poročilo o starostni skupini nad 55 let je načrtovano za leto 2012.

[39] Izvajalci vrednotenj za operativni program za Anglijo in Gibraltar so maja 2011 objavili izračun neto vplivov ESS na zaposlovanje ("Early Impacts of the ESF 2007-2013" (Zgodnji učinki ESS v obdobju 2007–2013)), pri katerem so sicer uporabili drugo metodo, kot jo priporoča Komisija.

[40] Členi 14, 67 in 72 Uredbe (ES) št. 1083/2006.

[41] Države članice za vsak operativni program ustanovijo nadzorni odbor. Njegova glavna naloga je nadzor nad organom upravljanja pri izvajanju operativnega programa.

[42] Letno poročilo za proračunsko leto 2010, str. 131 (UL C 326, 10.11.2011).

--------------------------------------------------