[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.2.2009

COM(2008) 775 konč./2

2008/0220 (CNS)

CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2008)775 final du 13.11.2008.Concerne toutes les versions linguistiques.

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o obveznosti držav članic glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov

(predložila Komisija) {SEC(2008) 2858}{SEC(2008) 2859}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Evropski svet je marca 2007 poudaril, da je treba izboljšati varnost oskrbe v Evropski uniji in vseh državah članicah zlasti z vzpostavitvijo učinkovitejših mehanizmov za odzivanje na krize. V zvezi s tem je vztrajal, da je treba pregledati mehanizme Skupnosti za vzdrževanje zalog nafte, pri čemer se je skliceval predvsem na razpoložljivost nafte v času krize in poudaril komplementarnost z mehanizmom kriznega odzivanja Mednarodne agencije za energijo (MAE).

Mandat Evropskega sveta potrjuje stališče Komisije, da je treba odpraviti slabosti sedanjega sistema. Čeprav so do sedaj vsi sistemi držav članic lahko zagotovili ustrezne količine v času krize in za nobenega od njih na primer Sodišče Evropskih skupnosti ni presodilo, da je neustrezen, pa število in narava postopkov za ugotavljanje kršitev v posameznih primerih vzbujata dvom glede sedanjih praks, zlasti če upoštevamo, da MAE in/ali Komisija pri svojih dejavnostih in/ali ocenah posredno dokazujeta morebitne nepravilnosti v sedanjem sistemu.

Analiza sedanjega sistema razkriva zlasti pomanjkljivosti, ki bi lahko preprečile njegovo dobro delovanje v primeru motnje pri oskrbi. Ni zanesljivo, da bi obstoječi sistemi v nujnih primerih lahko zagotovili popolno razpoložljivost in mobilnost vzdrževanih zalog za pokrivanje potreb. Evropska unija prav tako nima usklajenih postopkov odzivanja, kar v praksi zelo oteži sprejemanje hitrih odločitev in učinkovitih ukrepov, ki so v primeru krize bistvenega pomena. Poleg tega se zdi zaželena boljša prilagojenost mednarodno priznanim pravilom MAE, ker bi to izboljšalo prispevek zalog Skupnosti k delovanju MAE.

Zadevne pomanjkljivosti bi lahko preprečile, da bi sistem ob krizi dal pričakovane rezultate, kar bi lahko povzročilo veliko gospodarsko škodo. Glede na to, da ima nafta v modernih družbah in gospodarstvih pomembno vlogo, bi, kot kaže ocena učinka, nastali velikanski stroški. V teh okoliščinah bi bilo neodgovorno čakati na otipljive dokaze.

Poleg tega je sedanji sistem izpostavljen zajedavstvu: države članice, ki imajo morda manj zanesljive sisteme, lahko računajo na države, ki imajo trdne sporazume. Kljub temu ta položaj ogroža stanje pripravljenosti na izredne razmere v celi Evropski uniji.

Splošni cilj revizije je nadaljnja krepitev sistema in optimizacija upravnih obveznosti držav članic. Sistem odzivanja na izredne razmere mora biti bolj usklajen s potrebami Evropske unije v zvezi z njeno zmogljivostjo, da se učinkovito in popolnoma usklajeno odziva na motnje pri oskrbi z nafto.

Splošno ozadje

Nafta je glavni energetski vir Evropske unije. Gospodarstvo je zelo odvisno od neprekinjene in zanesljive oskrbe po dostopni ceni. Glede na veliko in rastočo odvisnost od uvoza je zanesljivost oskrbe izredno pomembna.

Evropska unija mora biti sposobna izravnati ali vsaj zmanjšati vse škodljive učinke morebitnih motenj pri oskrbi. Izkušnje kažejo, da je sprostitev trgovanja z varnostnimi zalogami nafte najlažja in najhitrejša metoda, s katero se na slabo preskrbljen trg dajo velike dodatne količine nafte in naftnih derivatov, kar ublaži pomanjkanje in škodljive posledice za gospodarstvo.

V zadnjih letih se je tveganje motenj pri oskrbi z nafto povečalo iz več razlogov. Trenutni svetovni trend in notranji razvoj Evropske unije (zaporedne širitve, dokončna vzpostavitev notranjega trga, upadanje domače proizvodnje itd.) sta dejavnika, ki zahtevata posodobitev zakonodaje Skupnosti o vzdrževanju zalog, ki je nastala pred 40 leti.

Komisija je leta 2002 predlagala direktivo, katere namen je bil, da se količina obveznih zalog vsake države članice poveča na 120-dnevno zalogo in da se Evropski uniji omogoči, da odloča o namembnosti teh zalog, ne le med krizo, ampak tudi ob ugotovljenem tveganju, ki povzroča nevarna nihanja na trgu. Evropski parlament in Svet sta Komisiji odločno nasprotovala, zato se je ta odločila umakniti svoj predlog.

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

- Direktiva Sveta 2006/67/ES z dne 24. julija 2006 o obveznosti držav članic glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov, UL L 217 z dne 8.8.2006, str. 8.

- Odločba Sveta 68/416/EGS z dne 20. decembra 1968 o sklenitvi in izvajanju posameznih sporazumov med vladami v zvezi z obveznostjo držav članic, da vzdržujejo minimalne zaloge surove nafte in/ali naftnih derivatov, UL L 308 z dne 23.12.1968, str. 19.

- Direktiva Sveta 73/238/EGS z dne 24. julija 1973 o ukrepih za ublažitev učinkov težav pri preskrbi s surovo nafto in naftnimi derivati, UL L 228 z dne 16.8.1973, str. 1.

- Predlagana direktiva bi nadomestila zgornje zakonodajne akte.

Direktiva 2006/67/ES je kodificirana različica, ki je nadomestila Direktivo Sveta 68/414/EGS in Direktivo 98/93/ES, s katero je bila le-ta spremenjena.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Ta predlog je povsem v skladu s cilji Unije, zlasti s tistimi, ki so povezani z vzpostavitvijo notranjega trga, solidarnostjo med državami članicami in trajnostnim razvojem Evrope, ki temelji na uravnoteženi gospodarski rasti in stabilnosti cen.

Prav tako je v skladu s podnebno in energetsko politiko, za katero je eden od temeljev varnost oskrbe z energijo.

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev

Javno posvetovanje je potekalo od aprila do junija 2008 z namenom zbiranja mnenj vseh zainteresiranih strani v zvezi z morebitno revizijo zakonodaje o varnostnih zalogah nafte. Posvetovanje je temeljilo na dokumentu, ki je vseboval opis glavnih težav sedanjega sistema, ki jih je po mnenju Komisije treba rešiti, in predloge za možne spremembe sedanje zakonodaje. Poleg številnih podjetij in industrijskih združenj je prispevke predložilo 17 držav članic.

Poleg javnega spletnega posvetovanja sta bili glavni posvetovalni platformi zainteresiranih strani Skupina za oskrbo z nafto in Forum o fosilnih gorivih (berlinski forum). Poleg teh strukturiranih dialogov so na več neformalnih sestankih potekala posvetovanja z državami članicami, zainteresiranimi stranmi in zunanjimi strokovnjaki. MAE je bila tudi bistveni vir informacij ter zunanjega strokovnega znanja in izkušenj.

Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje

Večina zainteresiranih strani je podprla cilje revizije, ki so bili predstavljeni v posvetovalnem dokumentu. Splošne podpore so bili deležni zlasti prizadevanja za zmanjšanje upravnih bremen, vzpostavitev skladnih postopkov za ravnanje v izrednih razmerah, ki dopolnjujejo postopke MAE, in zagotavljanje boljšega spoštovanja zakonodaje s poostrenimi pregledi in nadzori. Vendar so imele zainteresirane strani, tako države članice kot industrija, različna mnenja o predlogu za izboljšanje razpoložljivosti zalog. Če so nekatere zainteresirane strani vztrajale, da morajo biti vse varnostne zaloge v državni lasti, da se zagotovi njihova maksimalna razpoložljivost, so druge trdile, da morajo biti države članice sposobne prilagoditi svoje sisteme glede na njihov posebni položaj.

Večina zainteresiranih strani je nasprotovala ideji strogega fizičnega ločevanja med varnostnimi in komercialnimi zalogami ter se je zavzemala za mešane zaloge (shranjevanje varnostnih in komercialnih zalog v istih objektih, celo v istih rezervoarjih), da se optimizirajo stroški in geografski položaj. Priporočena pa sta bila lastno knjigovodstvo in strog nadzor, s katerima bi zagotovili, da se mešane varnostne zaloge ne bi uporabljale v tržne namene.

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Izvedenci so v okviru številnih posvetovanj ter formalnih in neformalnih sestankov v letih 2007 in 2008 sodelovali pri oceni vpliva in zakonodajnem predlogu. Člani Skupine za oskrbo z nafto so odgovorili na dva ciljno usmerjena vprašalnika, in sicer o sestavi in razpoložljivosti varnostnih zalog nafte ter o sredstvih za vzdrževanje varnostnih zalog v skladu s sedanjo zakonodajo.

Pri pripravi ocene učinka in zakonodajnega predloga ni sodeloval noben zunanji izvajalec.

Ocena učinka

V oceni učinka, ki je priložena temu predlogu, so predvidene štiri možnosti. Sklepi so naslednji:

Možnost 0: Status quo

Ta možnost ne zagotavlja dobre pripravljenosti Evropske unije na izredne razmere, kar vzbuja skrb, saj obstaja tveganje, da bodo v prihodnosti motnje pri oskrbi večje in bolj pogoste.

Možnost 1: Okrepitev mehanizmov nadzora in usklajevanja v sedanjem sistemu

Ta možnost ne bi povzročila sprememb sedanjih določb o vzdrževanju zalog, ampak bi okrepila javni nadzor nad razpoložljivostjo varnostnih zalog in mehanizme za ravnanje v izrednih razmerah. Prinesla bi nekaj izboljšav, ne bi pa mogla odpraviti vseh sedanjih pomanjkljivosti in ustvariti trdnega in skladnega sistema v celi Evropski uniji. Okrepljen nadzor bi omogočal lažje odkrivanje neskladnosti, ne bi pa odpravil globljih vzrokov za nezadostnost zalog.

Možnost 2: Oblikovanje centraliziranega sistema Skupnosti, skupaj z obveznostjo, da so varnostne zaloge v državni/javni lasti

V okviru te možnosti bi bile vse posebne 90-dnevne varnostne zaloge v državni lasti in ločene od komercialnih zalog, upravljala bi jih agencija in morebiti nadzorovala Evropska unija. Seveda bi bile te zaloge na voljo v nujnih primerih, vendar bi bile izgubljene nekatere prednosti „vzdrževanja mešanih zalog“ (samodejno kroženje zalog, zaloge v bližini potrošnikov). Ta možnost bi zamajala sedanji sistem vzdrževanja zalog v večini držav članic in povzročila precejšnje javne izdatke. Tak ukrep ne bi bil upravičen z vidika preteklih kriz in morda tudi ne bi bil združljiv z načeloma sorazmernosti in subsidiarnosti.

Možnost 3: Oblikovanje posebnih varnostnih zalog Evropske unije v okviru revidirane različice sedanjega sistema

Če bi državam članicam naložili, da morajo vzdrževati varnostne zaloge, ki bi bile delno v lasti vlade ali agencije („posebne“ zaloge), bi to nedvomno omogočilo razpolaganje z dodatnimi količinami med krizo. Za premostitev kriz, kakršne poznamo iz preteklosti, bi zadoščale ravni, precej nižje od 90-dnevnih zalog. Države članice bi imele veliko manevrskega prostora, da bi izpolnile preostale obveznosti vzdrževanja zalog. Ta rešitev je relativno podobna rešitvi, ki jo je že sprejela večina držav članic. Ponuja razumno zaščito pred motnjami pri oskrbi in v skladu z načelom sorazmernosti daje prostor nacionalnim odločitvam.

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Povzetek predlaganih ukrepov

Čeprav daje Komisija očitno prednost možnosti 3, je iz posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in ocene učinka razvidno, da v teh okoliščinah ne more zahtevati oblikovanja posebnih zalog. Zato njen predlog temelji na tej možnosti, vendar zaenkrat državam članicam prepušča presojo o oblikovanju posebnih zalog. Predlagana so pravila za okrepitev nadzorov, za zaloge, ki ne izpolnjujejo določenih meril, pa bo narejeno letno poročilo, kjer bosta opredeljena njihova namestitev in lastnik, da se zagotovi njihova absolutna razpoložljivost. Klavzula o pregledu bo Komisiji omogočala, da po določenem roku ugotovi, ali imajo države članice, ki ne oblikujejo posebnih zalog, drugačne in dovolj zanesljive rešitve.

Zelo zaželeno je, da se oblikujejo zaloge posebnih proizvodov v lasti vlade ali agencije, zlasti v okviru predloga za zbližanje splošnih obveznosti držav članic glede vzdrževanja zalog obveznostim MAE. S tem zbližanjem bo sistem Skupnosti za zaloge nafte skladnejši, sodelovanje z MAE pa lažje. Zbližanje bo tudi olajšalo spoštovanje obveznosti in zmanjšalo upravno obremenitev držav članic, zlasti tistih, ki imajo dvojne obveznosti kot članice Evropske unije in članice MAE. Vendar je tudi možno, da bo zbližanje povzročilo sprostitev podrobnih določil v zvezi s praksami za vzdrževanje zalog. Da bi uravnotežili ta učinek, bi morala država vsaj delno imeti v lasti in upravljati varnostne zaloge, kot je to primer v Združenih državah, na Japonskem in v Koreji.

Poleg tega bodo v skladu s predlagano zakonodajo države članice lahko bolj prožno opredelile pravila za izvajanje obveznosti glede vzdrževanja zalog. Izvajanje nekaterih obveznosti glede vzdrževanja zalog bodo lahko prenesle na drugo državo članico. Če se bo poleg tega neka država odločila, da obveznost glede vzdrževanja zalog naloži podjetjem, bodo ta lahko prenesla njeno izvajanje na osrednji organ za vzdrževanje zalog. Ta možnost bo odpravila nekatera razlikovanja, ki bi lahko obstajala med kategorijami izvajalcev, in rešila težavo z uporabo „kuponov“ in zavezujočih dvostranskih sporazumov. Predlog določa pravila in postopke, ki jih je treba spoštovati, kadar obstaja ukrep MAE in v nujnih primerih, ko takega ukrepa ni. Evropska unija bo lahko bolj učinkovito sodelovala pri ukrepih MAE: države članice MAE bodo lahko sodelovale brez izrecnega dovoljenja Komisije, ta pa bo usklajevala prispevke držav članic in nečlanic MAE.

In nazadnje, v skladu s predlaganimi pravili bo revizije in inšpekcijske preglede varnostnih zalog lahko opravila Komisija ali bodo opravljene v njenem imenu.

Pravna podlaga

Pravna podlaga predloga je člen 100 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

Načelo subsidiarnosti

Ukrep Skupnosti bo omogočil, da se učinkoviteje dosežejo cilji predloga iz naslednjih razlogov.

Energija je javna dobrina: glede na to da obstaja notranji trg, prednosti, ki izhajajo iz sprostitve trgovanja z zalogami, če pride do krize, ni mogoče omejiti na eno samo državo. Notranji trg zagotavlja, da je mogoče vse zaloge, ki so dane v promet, prosto kupovati v celotni Evropski uniji. Prednosti, ki izhajajo iz dajanja zalog v promet, ne bodo prinesle koristi eni sami državi, ampak celi Evropski uniji. Če so mehanizmi za ravnanje v izrednih razmerah, sprejeti v posameznih državah članicah, preveč različni in zagotavljajo različne ravni pripravljenosti in zanesljivosti, zato obstaja tveganje, da bodo ti mehanizmi manj učinkoviti in bodo omogočali zajedavstvo.

Če upoštevamo mednarodno razsežnost naftnih trgov, bo vsaka motnja pri oskrbi z nafto – ne glede na to, ali se zgodi v eni ali več državah članicah ali v tretji državi – imela posledice za vse države članice. Poleg tega bo v tako povezanih gospodarstvih, kot so gospodarstva notranjega trga, raven pripravljenosti vsake države članice na izredne razmere vplivala na raven pripravljenosti celotne Unije. Z uvedbo minimalnih zahtev na ravni Evropske unije bi lahko lažje preprečevali težave in premagovali krize.

Poleg tega je treba opozoriti, da se več držav članic ni pridružilo MAE, ki je pristojna za ukrepanje ob izbruhu svetovne krize. Evropska komisija sodeluje pri delu agencije, vendar se sodelovanje cele Evropske unije pri ukrepu MAE lahko zagotovi le v okviru mehanizma Skupnosti, v katerega se vključijo države članice, ki niso članice MAE.

Glede na navedeno je usklajevanje najboljše sredstvo za ohranjanje visoke ravni varnosti pri oskrbi z nafto v Evropski uniji.

Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov:

Ta predlog ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zastavljenih ciljev. Države članice bodo še naprej zelo svobodno določale pravila za izvajanje obveznosti glede vzdrževanja in sestave zalog ob upoštevanju svoje geografske lege, zmogljivosti rafinerij in drugih ustreznih dejavnikov.

Predlog ne nalaga državam članicam podrobnih določb o vzdrževanju zalog. Zahteva le opredelitev meril za varnostne zaloge. Namen nekaterih predlaganih ukrepov je zmanjšati upravno breme držav članic in gospodarskih subjektov.

Izbira instrumentov

Predlagani instrument(i): direktiva.

Predlagani instrument je direktiva, ki jo morajo izvajati države članice. Direktiva je najprimernejši instrument, ker jasno opredeljuje zastavljene cilje in pušča državam članicam dovolj manevrskega prostora, da jo izvajajo na najustreznejši način glede na svoj položaj.

PRORAčUNSKE POSLEDICE

Predlog bo imel omejen vpliv na proračun Skupnosti. Gre zlasti za izdatke za informacijsko tehnologijo; če se bo Komisija tako odločila, pa tudi za izdatke revizij ali inšpekcijskih pregledov varnostnih zalog

Predlog ne bi smel imeti večjih neposrednih in neizogibnih posledic za proračune držav članic.

DODATNE INFORMACIJE

Poenostavitev

Pravni okvir varnostnih zalog EU in pravila o njihovi uporabi temeljijo na treh ločenih zakonodajnih aktih Skupnosti. V skladu s tem predlogom bi jih nadomestil enoten zakonodajni akt.

S približevanjem obveznosti glede vzdrževanja zalog obveznostim, ki jih je opredelila MAE, ta predlog poenostavlja tudi upravne postopke držav članic.

Klavzula o pregledu

Komisija lahko po treh letih predlaga, da mora biti del varnostnih zalog vsake države članice obvezno v lasti vlade ali agencije.

2008/0220 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o obveznosti držav članic glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 100 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

po posvetovanju z evropskim varuhom osebnih podatkov[4],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Oskrba Skupnosti z nafto in naftnimi derivati je še vedno zelo pomembna, zlasti za prometni sektor in za kemično industrijo.

(2) Naraščajoča koncentracija proizvodnje, zmanjšanje zalog nafte in povečana svetovna poraba naftnih derivatov povečujejo nevarnost težav z oskrbo.

(3) Evropski svet je zlasti poudaril, da je treba izboljšati varnost oskrbe tako na ravni Skupnosti kot celoti kot na ravni vsake posamezne države članice, med drugim s ponovnim pregledom mehanizmov Skupnosti za skladiščenje nafte, predvsem glede razpoložljivosti v primeru krize[5].

(4) Ta cilj med drugim predpostavlja, da se zbližata sistem Skupnosti in sistem, ki ga predvideva Mednarodna agencija za energijo.

(5) V skladu z določbami Direktive Sveta 2006/67/ES z dne 24. julija 2006 o obveznosti držav članic glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov[6] se zaloge ocenjujejo glede na povprečno dnevno domačo porabo v preteklem koledarskem letu. Nasprotno se obveznosti v skladu s Sporazumom o mednarodnem energetskem programu z dne 18. novembra 1974 (v nadaljnjem besedilu: Sporazum Mednarodne agencije za energijo) ocenjujejo na podlagi neto uvoza nafte in naftnih derivatov. Zaradi tega in zaradi drugih razlik pri metodologiji je treba prilagoditi metodologijo izračunavanja obveznosti skladiščenja, pa tudi metodologijo ocenjevanja varnostnih zalog Skupnosti, da bi ju približali tistim, ki se uporabljajo pri izvajanju Sporazuma Mednarodne agencije za energijo.

(6) Lastna proizvodnja nafte sama po sebi prispeva k varnosti oskrbe in bi torej lahko upravičila to, da bi države članice proizvajalke nafte vzdrževale manjše zaloge kot druge države članice. Tako odstopanje pa ne more povzročiti bistvene spremembe obveznosti skladiščenja v primerjavi s tistimi iz Direktive 2006/67/ES. Iz tega sledi, da bi morala biti za nekatere države članice obveznost skladiščenja določena glede na količino domače porabe nafte in ne glede na uvoz.

(7) Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Bruslju z dne 8. in 9. marca 2007 kažejo, da je vedno bolj pomembno in nujno, da Skupnost vzpostavi celostno energetsko politiko ter združi ukrepe, ki se uporabljajo na evropski ravni in na ravni držav članic[7]. Zato je bistveno zbližati mehanizme za skladiščenje, ki se uporabljajo v različnih državah članicah.

(8) Razpoložljivost zalog nafte in zaščita dobave energije sta bistvena dejavnika javne varnosti držav članic in Skupnosti. Obstoj osrednjih organov ali služb za skladiščenje v Skupnosti omogoča približevanje k tem ciljem. Da bi različnim zadevnim državam članicam omogočili kar najboljšo uporabo njihovega nacionalnega prava za opredelitev statusa njihovega osrednjega organa za skladiščenje, hkrati pa ublažili finančno breme končnih uporabnikov za dejavnosti skladiščenja, v okoliščinah, ko lahko kateri koli osrednji organ ali služba, ustanovljena v ta namen, zaloge nafte skladišči kjerkoli v Skupnosti, zadostuje prepoved pridobitvenega namena.

(9) Ob upoštevanju ciljev zakonodaje Skupnosti glede zalog nafte, morebitnih dodatnih skrbi nekaterih držav članic v zvezi z varnostjo in želje po povečanju strogosti in preglednosti mehanizmov solidarnosti med državami članicami je treba področje dejavnosti osrednjih organov, ki delujejo brez posrednika, omejiti na nacionalno ozemlje.

(10) Zaloge nafte bi moralo biti mogoče skladiščiti kjer koli v Skupnosti. Zato mora biti gospodarskim subjektom, ki imajo obveznosti skladiščenja, omogočeno, da plačilo stroškov prenesejo na katerega koli od osrednjih organov. Če se plačilo stroškov prenese v znesku, omejenem na stroške storitev, ki jih zagotavlja osrednji organ za skladiščenje, prosto izbran na ozemlju Skupnosti, bi se zmanjšano tudi tveganje diskriminacijske prakse na nacionalni ravni.

(11) Države članice bi morale zagotoviti absolutno razpoložljivost vseh zalog, katerih vzdrževanje nalaga zakonodaja Skupnosti. Da bi bila taka razpoložljivost zagotovljena, lastninska pravica do zalog ne bi smela trpeti nobenih omejitev. Naftni derivati podjetij, ki so izpostavljena resnim tveganjem postopkov izvršbe na njihovem premoženju, se ne bi smeli upoštevati. Če imajo gospodarski subjekti obveznost skladiščenja, bi se lahko začetek stečajnega postopka ali postopka prisilne poravnave štel kot opozorilno znamenje takega tveganega položaja.

(12) Zaradi potreb, povezanih z vzpostavljanjem politik za izredne razmere, zbliževanja nacionalnih mehanizmov za skladiščenje in potrebe po zagotavljanju boljšega pregleda nad ravnmi zalog zlasti v primeru krize, morajo imeti države članice in Skupnost na voljo sredstva za okrepljeni nadzor nad zalogami.

(13) Če bi velik del zalog pripadal državam članicam ali osrednjim organom, ki jih ustanovijo različni nacionalni organi, bi bilo mogoče zaostriti stopnjo nadzora in preglednosti vsaj nad tem delom zalog.

(14) Da bi prispevali k večji varnosti oskrbe v Skupnosti, bi morale zaloge, ki jih imajo v lasti države članice ali osrednji organi, t. i. „posebne zaloge“, vzpostavljene na podlagi odločitev, ki so jih sprejele države članice, ustrezati dejanskim potrebam v primeru krize. Poleg tega je potrebno, da imajo lasten pravni status, ki zagotavlja njihovo absolutno razpoložljivost v primeru krize. Zato bi morale zadevne države članice paziti, da se sprejmejo potrebni ukrepi, da se zadevne zaloge brezpogojno zaščitijo pred vsemi ukrepi prisilne izvršbe.

(15) Količine, ki bi jih morali imeti v lasti ti osrednji organi ali države članice, bi morale biti na tej stopnji določene na ravni, ki jo neodvisno in prostovoljno določi vsaka od zadevnih držav članic.

(16) Ker je treba povečati stopnjo nadzora in preglednosti, je treba državam članicam predpisati strožje obveznosti za nadzor varnostnih zalog, ki niso posebne zaloge, v določenih primerih pa tudi obveznosti obveščanja o ukrepih, s katerimi se upravlja razpoložljivost varnostnih zalog, in o razvoju določb v zvezi z njihovim vzdrževanjem.

(17) Direktiva 2006/67/ES je bistveno prispevala k sestavi in organizaciji zalog nafte na ravni vsake države članice, vendar ne predpisuje ločenega knjiženja zalog, če so le-te del zalog nafte, ki so namenjene za trženje ali ki so operativno upravičene. V teh primerih je treba torej povečati preglednost zalog.

(18) Zdi se, da pogostost povzetka o zalogah in rok za njegovo predložitev, kot to določa Direktiva 2006/67/ES, nista usklajena z različnimi sistemi zalog nafte, vzpostavljenimi v drugih delih sveta. V resoluciji o makroekonomskih posledicah višjih cen energije je Evropski parlament izrazil podporo sprejetju pogostejšega obveščanja[8].

(19) Da bi se izognili množenju informacij o različnih kategorijah derivatov, ki jih morajo zagotavljati države članice, bi morala Uredba št. ******** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ******** o statistiki energetike služiti kot referenca za različne kategorije naftnih derivatov iz te direktive.

(20) Da bi povečali varnost oskrbe, popolneje obveščali trge, pomirili uporabnike glede stanja zalog nafte in optimizirali sredstva za prenos podatkov, je treba predvideti, da se lahko pozneje spremenijo in podrobneje določijo načini sestavljanja statističnih podatkov ter načini njihovega sporočanja.

(21) Isti cilji tudi narekujejo, da se sestavljanje in sporočanje statističnih podatkov razširi tudi na druge zaloge, ne le na varnostne in posebne zaloge, in da se določi, da se ti podatki predložijo tedensko.

(22) Biogoriva in določeni aditivi se pogosto mešajo z naftnimi derivati. Ker so vključeni v te derivate, jih je treba upoštevati tako na ravni izračuna obveznosti skladiščenja kot izračuna ravni vzdrževanih zalog.

(23) Razlike in napake se lahko pojavijo pri podatkih, sporočenih Komisiji. Osebam, ki jih zaposlujejo ali pooblastijo službe Komisije, mora biti torej omogočeno preveriti dejanske zaloge in dokumente, na katere se sklicujejo organi držav članic.

(24) Prejeti ali zbrani podatki morajo biti podrobno računalniško in statistično obdelani, za kar je potrebna uporaba integriranih postopkov in orodij. Komisija mora biti zato zmožna sprejeti vse primerne ukrepe v ta namen in zlasti razviti nov informacijski sistem.

(25) Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v državah članicah ureja Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov[9], varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v Komisiji pa Uredba št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[10]. Ta akta zlasti zahtevata, da je obdelava osebnih podatkov upravičena z zakonitim ciljem in da se osebni podatki, zbrani naključno, takoj izbrišejo.

(26) Zaželeno je zadevnim državam članicam omogočiti izpolnjevanje obveznosti, ki se jim lahko naložijo v skladu z odločbo o dajanju zalog v promet, sprejeto v skladu s Sporazumom Mednarodne agencije za energijo ali njegovimi izvedbenimi ukrepi.

(27) Namen določb Direktive Sveta 73/238/EGS z dne 24. julija 1973 o ukrepih za ublažitev učinkov težav pri preskrbi s surovo nafto in naftnimi derivati[11] je predvsem nadomestiti ali vsaj ublažiti škodljive posledice vsakršne morebitne težave, tudi trenutne, katerih posledica je občutno zmanjšanje dobave surove nafte ali naftnih derivatov, vključno z resnimi motnjami, ki bi jih lahko zmanjšanje povzročilo gospodarski dejavnosti Skupnosti. Ta direktiva bi morala predvideti podobne ukrepe.

(28) Direktiva 73/238/EGS poleg tega določa vzpostavitev posvetovalnega organa, ki bi olajšal usklajevanje dejanskih ukrepov, ki jih sprejmejo ali predvidijo države članice. Tak organ bi moral biti predviden v tej direktivi. Še vedno si mora vsaka država članica zagotoviti načrt, ki bi ga izvajala ob težavah z oskrbo s surovo nafto in naftnimi derivati. Poleg tega je smiselno, da vsaka država članica sprejme določbe glede organizacijskih ukrepov, ki jih bo treba sprejeti ob krizi.

(29) Ker za posebne zaloge ni enotnega obveznega minimalnega obsega na ravni Skupnosti in glede na število novih mehanizmov, ki jih prinaša ta direktiva, bi morala biti uporaba te direktive predmet ocene relativno hitro po začetku njene veljavnosti.

(30) Ta direktiva pokriva ali nadomešča vse vidike, ki jih obravnava Odločba Sveta 68/416/EGS z dne 20. decembra 1968 o sklenitvi in izvajanju posameznih sporazumov med vladami v zvezi z obveznostjo držav članic, da vzdržujejo minimalne zaloge surove nafte in/ali naftnih derivatov[12]. Te odločbe se torej ne uporabi.

(31) Glede na to, da cilja nameravanih ukrepov, torej vzdrževanje visoke stopnje varnosti oskrbe z nafto v Skupnosti z zanesljivimi in preglednimi mehanizmi, ki temeljijo na solidarnosti med državami članicami, in ob spoštovanju pravil notranjega trga in konkurence, države članice ne morejo zadovoljivo uresničiti in ga je torej zaradi razsežnosti in učinkov ukrepa mogoče bolje uresničiti na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v navedenem členu, ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za izpolnitev tega cilja.

(32) Treba je sprejeti potrebne ukrepe za izvajanje te direktive v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[13].

(33) Direktivo 73/238/EGS, Direktivo 2006/67/ES in Odločbo 68/416/EGS je zato treba razveljaviti –

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Cilj

Ta direktiva določa pravila za zagotavljanje visoke stopnje varnosti oskrbe z nafto v Skupnosti z zanesljivimi in preglednimi mehanizmi, ki temeljijo na solidarnosti med državami članicami, za vzdrževanje minimalnih zalog nafte ali naftnih derivatov in za vzpostavitev proceduralnih sredstev, potrebnih za odpravljanje morebitnega resnega pomanjkanja.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej direktivi:

(a) „referenčno leto“ pomeni koledarsko leto podatkov o porabi ali uvozu, upoštevanih pri izračunih za določitev ravni zalog, ki jih je treba vzdrževati, in ravni zalog, ki se dejansko vzdržujejo v določenem trenutku;

(b) „aditivi“ pomenijo snovi, ki niso ogljikovodiki, ki se dodajajo ali mešajo z derivatom, da se spremenijo njegove lastnosti;

(c) „biogorivo“ pomeni tekoče ali plinasto gorivo, ki se uporablja v prometu, in proizvedeno iz biomase, pri čemer je „biomasa“ biološko razgradljivi del izdelkov, odpadkov in ostankov v kmetijstvu (vključno z rastlinskimi in živalskimi snovmi), gozdarstvu in s tem povezanih industrijskih vejah ter biološko razgradljivi del industrijskih in komunalnih odpadkov;

(d) „domača poraba“ pomeni skupno količino, dobavljeno v državi za vse energetske in neenergetske porabe, vključno z dobavo za predelavo v elektrarnah in dobavo gospodinjstvom, industriji ali za prevoze za „končno“ porabo;

(e) „dejanska mednarodna odločba o dajanju zalog v promet“ pomeni vsako veljavno odločbo upravnega odbora Mednarodne agencije za energijo, katere namen je zagotoviti dajanje zalog nafte ali naftnih derivatov države članice v promet;

(f) „osrednji organ za skladiščenje“ pomeni organ ali službo, katerima lahko dodelijo pristojnosti za delovanje brez posrednika na ozemlju določene države članice za nakup, vzdrževanje ali prodajo posebnih zalog na tem ozemlju;

(g) „velika motnja pri oskrbi“ pomeni veliko in nepredvideno zmanjšanje oskrbe s surovo nafto ali naftnimi derivati v Skupnosti ali v državi članici, ki je ali ni privedlo do dejanske mednarodne odločbe o dajanju zalog v promet;

(h) „mednarodna pomorska skladišča“ pomenijo agregat, kot je opredeljen v točki 2.1 Priloge A k Uredbi št. ****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ****** o statistiki energetike;

(i) „zaloge nafte“ pomenijo zaloge surove nafte ali naftnih derivatov, kot so opredeljene v odstavku 1 točke 3.1 Priloge C k Uredbi št. ****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ****** o statistiki energetike;

(j) „varnostne zaloge“ pomenijo zaloge nafte, ki jih mora vsaka država članica vzdrževati v skladu s členom 3 te direktive;

(k) „komercialne zaloge“ pomenijo zaloge nafte, ki jih imajo gospodarski subjekti, za katere ta direktiva ne predpisuje vzdrževanja;

(l) „posebne zaloge“ pomenijo zaloge nafte, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 9.

Opredelitve v tem členu se lahko natančneje določijo in spremenijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 3

Varnostne zaloge – Izračunavanje obveznosti skladiščenja

1. Države članice sprejmejo vse ustrezne zakone in druge predpise, da najpozneje do 31. decembra 20XX[14] na ozemlju Skupnosti zase trajno zagotovijo vzdrževanje skupnih zalog nafte, ki so najmanj enake količini devetdesetdnevnega neto uvoza ali sedemdesetdnevne porabe, pri čemer se uporabi večja količina.

2. Neto uvoz, ki se ga upošteva, se izračuna na podlagi povprečja enakovredne količine surove nafte dnevnega uvoza v prejšnjem koledarskem letu, izračunanega po načinih in metodah iz Priloge I.

Poraba, ki se jo upošteva, se izračuna na podlagi ekvivalenta surove nafte domače povprečne dnevne porabe v predhodnem koledarskem letu, določene in izračunane po načinih in metodah iz Priloge II.

3. Vendar se z odstopanjem od odstavka 2 vsako koledarsko leto od 1. januarja do 31. marca neto uvoz in poraba iz navedenega odstavka določata na podlagi uvoženih in porabljenih količin v predhodnem koledarskem letu pred tekočim koledarskim letom.

4. Načini in metode izračunavanja obveznosti skladiščenja iz tega člena se lahko spremenijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 4

Izračunavanje zalog

1. Vzdrževane zaloge se izračunajo v skladu z metodami iz Priloge III. V primeru izračunavanja vzdrževanih zalog za vsako kategorijo v skladu s členom 9 se te metode uporabljajo le za derivate, ki spadajo v zadevno kategorijo.

2. Za izračunavanje zalog, vzdrževanih v določenem trenutku, koledarsko leto, katerega podatki se upoštevajo, ustreza referenčnemu letu, določenemu z uporabo pravil iz člena 3.

3. Načini in metode izračunavanja zalog, navedenih v odstavkih 1 in 2, se lahko spremenijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 5

Razpoložljivost zalog

1. Države članice trajno zagotavljajo fizično dostopnost in razpoložljivost varnostnih ter posebnih zalog v smislu člena 9 na njihovem nacionalnem ozemlju. Vzpostavijo sistem za identifikacijo, evidentiranje zalog ter nadzor nad njimi, in sicer tako, da kadar koli omogočijo njihovo preverjanje. Za varnostne in posebne zaloge, ki so del zalog, ki jih vzdržujejo gospodarski subjekti ali ki spadajo k takim zalogam, se mora voditi ločeno evidentiranje.

Države članice sprejmejo predvsem vse potrebne ukrepe, s katerimi preprečijo, da bi se varnostne in posebne zaloge zastavile ali kako drugače uporabile za varščino. Varnostne in posebne zaloge ne morejo biti obremenjene s kakršnim koli finančnim ali pravnim bremenom.

2. Če je treba izvajati postopke za ravnanje v izrednih razmerah, ki so določeni v členu 21, države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da se vsaki državi članici, za katero se varnostne ali posebne zaloge vzdržujejo na njihovem nacionalnem ozemlju, omogoči, da v takih okoliščinah odloči o namembnosti, prevozu in dajanju zadevnih zalog v promet.

Člen 6

Register varnostnih zalog – Letno poročilo

1. Vsaka država članica sestavi podroben, redno posodabljan register vseh varnostnih zalog, ki se vzdržujejo zanjo in ki ne predstavljajo posebnih zalog v smislu člena 9. Ta register vsebuje predvsem vse informacije, ki omogočajo ugotovitev natančne lokacije zadevnih zalog, njihovih količin, lastnika, pa tudi natančno značilnost glede na kategorije, opredeljene v prvem odstavku točke 3.1 Priloge C Uredbe (ES) št.°****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne *********** o statistiki energetike.

Zadevna država članica Komisiji posreduje kopijo registra obstoječih zalog zadnji dan vsakega koledarskega leta v tridesetih dneh po koledarskem letu, na katerega se podatki nanašajo.

Država članica poleg tega posreduje Komisiji kopijo registra v osmih dneh po prejemu katere koli zahteve služb Komisije, postavljene v desetih letih po datumu, na katerega se nanašajo zahtevani podatki.

2. Vsaka država članica, ki ni zavezana vzdrževati posebnih zalog v smislu člena 9, sestavi letno poročilo, ki ocenjuje ukrepe, ki so jih nacionalni organi sprejeli za zagotavljanje in preverjanje razpoložljivosti varnostnih zalog ter razvoj medinstitucionalnih in organizacijskih določb, ki se nanašajo na vzdrževanje nacionalnih varnostnih zalog in varnostnih zalog drugih držav članic, ki se nahajajo na nacionalnem ozemlju. To poročilo se posreduje Komisiji v treh mesecih po koledarskem letu, na katerega se nanaša.

Člen 7

Ustanovitev osrednjih organov za skladiščenje

1. Države članice lahko ustanovijo osrednje organe za skladiščenje

Če država članica predpiše obveznosti skladiščenja gospodarskim subjektom, dejavnim na nacionalnem trgu, pa mora ustanoviti tak osrednji organ za skladiščenje.

Nobena država članica ne ustanovi več kot enega osrednjega organa za skladiščenje niti nobenega drugega podobnega organa. Svoj osrednji organ za skladiščenje lahko ustanovi kjer koli v Skupnosti.

Osrednji organ za skladiščenje je oblikovan kot neprofitni organ ali služba in se ne šteje kot gospodarski subjekt v smislu te direktive.

2. Glavni cilj osrednjega organa za skladiščenje je nakup, vzdrževanje in prodaja zalog nafte na nacionalnem ozemlju države članice, ki ga je ustanovila. Je edini organ ali služba, ki se mu lahko dodelijo pristojnosti za delovanje brez posrednika na ozemlju države članice, ki ga je ustanovila za nakup, vzdrževanje ali prodajo posebnih zalog v smislu člena 9.

Razen glede nakupa in prodaje posebnih zalog se lahko vsak osrednji organ za skladiščenje dogovori z gospodarskimi subjekti, da jim dodeli naloge v zvezi z upravljanjem zalog nafte, če se ta pooblastila nanašajo na zaloge nafte, ki so na ozemlju države članice, ki je ustanovila zadevni osrednji organ za skladiščenje. Takega pooblastila ni mogoče prenesti naprej.

3. Noben osrednji organ za skladiščenje ne more kupiti, sestaviti, vzdrževati ali upravljati varnostnih zalog zunaj nacionalnega ozemlja države članice, ki ga je ustanovila, če ne gre za pogodbeno pooblastilo države članice, na ozemlju katere se nahajajo zaloge, ali osrednjega organa za skladiščenje, ki ga je le-ta ustanovila.

Nobena država članica ne more kupiti, sestaviti, vzdrževati ali upravljati varnostnih zalog zunaj svojega nacionalnega ozemlja, razen s pogodbenim pooblastilom državi članici, na ozemlju katere se nahajajo zaloge, ali osrednjemu organu za skladiščenje, ki ga je le-ta ustanovila.

4. Vsaka država članica svojemu osrednjemu organu za skladiščenje predpiše obveznost, da:

(a) po vrstah derivatov redno objavlja popolne podatke o količinah zalog, za katere lahko zagotovi vzdrževanje za gospodarske subjekte v skladu s členom 8;

(b) vsaj šest mesecev vnaprej objavi pogoje, pod katerimi nudi svoje storitve gospodarskim subjektom.

Člen 8

Pooblastila s strani gospodarskih subjektov

1. Vsaka država članica skrbi za to, da se za izpolnitev obveznosti iz člena 3 vsakemu gospodarskemu subjektu, ki mu predpiše obveznosti skladiščenja, dodeli pravica, da po svoji izbiri za vse ali del svojih obveznosti skladiščenja pooblasti:

(a) osrednji organ za skladiščenje zadevne države članice ali

(b) enega ali več drugih osrednjih organov za skladiščenje, ki lahko vzdržujejo take zaloge, ali

(c) druge gospodarske subjekte, ki imajo presežne zaloge na ozemlju države članice, ki mu je predpisala obveznosti skladiščenja, in sicer na podlagi konvencije, ki jo sklene z navedenimi subjekti.

Pooblastil iz točke c) prvega pododstavka ni mogoče prenesti naprej.

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi gospodarskim subjektom prepovejo prenos njihove obveznosti skladiščenja v kakršni koli drugi obliki.

2. Gospodarski subjekti morajo uveljavljati pravico do prenosa pooblastil vsaj osemdeset dni pred začetkom obdobja, na katerega se nanaša predpisana obveznost skladiščenja, razen če so bili o njej obveščeni manj kot sto dni pred zadevnim obdobjem.

Če so gospodarski subjekti obveščeni manj kot sto dni pred začetkom obdobja, na katerega se nanaša obveznost skladiščenja, imajo možnost kadar koli uveljavljati svojo pravico do prenosa pooblastil.

3. Država članica osrednjemu organu za skladiščenje, ki ga je ustanovila, predpiše obveznost, da v objektivnih, preglednih in nediskriminatornih pogojih sprejme vse zahteve za prenos obveznosti skladiščenja, ki so mu jih posredovali gospodarski subjekti v skladu z odstavkom 1, če to omogočajo zmogljivosti skladiščenja, ki jih ima na nacionalnem ozemlju, in proti plačilu, ki ne presega stroškov opravljenih storitev.

4. Osrednji organ za skladiščenje vsake države članice ne sme zavrniti nobenega prenosa pooblastila, ki presega zmogljivosti skladiščenja na nacionalnem ozemlju in ki ga opravi gospodarski subjekt, ki mu je ista država članica predpisala obveznost skladiščenja.

5. Če gospodarski subjekt, ki mu je država članica predpisala obveznost skladiščenja, le-to prenese na osrednji organ za skladiščenje te države članice, država članica sprejme potrebne ukrepe, da s pomočjo svojega osrednjega organa za skladiščenje zagotovi vzdrževanje zalog, po potrebi z vzpostavitvijo novih zmogljivosti skladiščenja na svojem ozemlju, v skladu z zahtevami iz zahteve za prenos.

Če morajo biti v ta namen zgrajeni ali urejeni novi objekti in naprave za skladiščenje, lahko država članica, ki je predpisala obveznost skladiščenja, ali njen osrednji organ za skladiščenje zahtevata plačilo od gospodarskih subjektov šele po koncu del in sestave zadevnih zalog.

Člen 9

Vzpostavitev posebnih zalog

1. Vsaka država članica se lahko nepreklicno zaveže za vzdrževanje minimalnih zalog nafte, določenih s številom dni porabe, ob upoštevanju pogojev iz tega člena (v nadaljnjem besedilu: posebne zaloge).

Varnostne zaloge, vzdrževane v skladu s členom 3, so lahko del zalog, vzdrževanih v skladu s tem členom.

2. Posebne zaloge so last države članice ali osrednjega organa za skladiščenje, ki ga je le-ta ustanovila.

3. Posebne zaloge se nanašajo izključno na kategorije naslednjih derivatov, kot so opredeljeni v točki 4 Priloge B k Uredbi št. ****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ****** o statistiki energetike:

– plin iz rafinerije (neutekočinjeni),

– etan,

– UNP,

– motorni bencin,

– letalski bencin,

– bencinsko reaktivno gorivo (petrolejsko reaktivno gorivo ali JP4),

– reaktivno letalsko gorivo,

– drugi kerozini,

– plinsko olje/dizelsko gorivo (destilirano pogonsko gorivo),

– kurilno olje (z visoko in nizko vsebnostjo žvepla),

– beli špirit in posebni bencini,

– maziva,

– bitumen,

– parafinski voski in

– naftni koks.

4. Naftne derivate, ki sestavljajo posebne zaloge, vsaka država članica opredeli na podlagi kategorij iz odstavka 3. Država članica se prepriča, da so v kategorijah, ki jih uporablja, derivati, katerih seštevek domačih porab v ekvivalentih surove nafte znaša vsaj 80 % domače porabe v referenčnem letu, določenem ob uporabi pravil iz člena 3, po metodi izračuna iz Priloge II.

Za vsako kategorijo, ki jo ima država članica, se njene posebne zaloge, za katerih vzdrževanje se je zavezala, merijo na podlagi njihovega ekvivalenta surove nafte, ki ustreza določenemu številu dni povprečne dnevne domače porabe v referenčnem letu, izračunane po metodi iz tretjega in četrtega odstavka Priloge II in omejene na zadevno kategorijo.

5. Vsaka država članica, ki se je odločila vzdrževati posebne zaloge, Komisiji posreduje obvestilo, ki se objavi v Uradnem listu Evropske unije in v katerem se navede trajna raven posebnih zalog za vsako od kategorij, za katerih vzdrževanje se nepreklicno zavezuje. Tako priglašen obvezni minimalni obseg je edini in se uporablja na isti način pri vseh kategorijah posebnih zalog, ki jih uporablja država članica.

Država članica lahko poveča minimalno količino, ki se uporablja za vse kategorije njenih posebnih zalog. V tem primeru mora Komisiji posredovati novo obvestilo z navedbo povečane količine, ki se objavi v Uradnem listu.

6. Najpozneje do datuma objave obvestila zadevna država članica sprejme vse ustrezne zakonske in druge predpise, da za vsako kategorijo svojih posebnih zalog trajno zagotovi vzdrževanje ravni zalog, ki jo je priglasila.

Člen 10

Upravljanje posebnih zalog

1. Vsaka država članica sestavi podroben register, ki ga redno posodablja z vsemi posebnimi zalogami, ki jih ima na svojem ozemlju. Ta register vsebuje predvsem vse podatke, ki omogočajo ugotovitev natančne lokacije zadevnih zalog.

Država članica posreduje Komisiji kopijo registra v osmih dneh po prejemu katere koli zahteve služb Komisije, postavljene v desetih letih po datumu, na katerega se nanašajo zahtevani podatki.

2. Če so posebne zaloge pomešane z drugimi zalogami nafte, države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da preprečijo vsako premeščanje mešanih derivatov, razen če organi države članice, na ozemlju katere se nahajajo zaloge, niso izdali predhodnega pisnega dovoljenja.

3. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da se dodeli brezpogojna imuniteta izvršbe za vse posebne zaloge, ki se vzdržujejo ali prevažajo na njihovem ozemlju, pa naj gre za njihove zaloge ali zaloge drugih držav članic.

4. Razen glede nakupa ali prodaje zalog se država članica lahko dogovori z gospodarskimi subjekti, da jim dodeli naloge v zvezi z upravljanjem posebnih zalog na svojem ozemlju. Takega pooblastila ni mogoče prenesti naprej.

Člen 11

Dogovori v zvezi s posebnimi zalogami med državami članicami in osrednjimi organi za skladiščenje

Država članica ali njen osrednji organ za skladiščenje lahko naloge upravljanja svojih posebnih zalog zunaj nacionalnega ozemlja dodeli samo drugim državam članicam ali osrednjim organom za skladiščenje. Tako pooblastilo ne more biti predmet nobenega nadaljnjega prenosa in se izvrši za določen čas.

Člen 12

Učinek pooblastil in dogovorov

Pooblastila iz členov 7, 8 in 10 ter dogovori iz člena 11 ne spreminjajo obveznosti, ki jih ima vsaka država članica v skladu s to direktivo.

Člen 13

Statistični podatki o zalogah iz člena 3

1. V zvezi s količino zalog, ki se vzdržuje v skladu s členom 3, vsaka država članica sestavi statistična poročila v skladu s podrobno ureditvijo iz Priloge IV in jih posreduje Komisiji.

2. Načini sestavljanja, pa tudi obsega, vsebine in periodičnosti poročil iz odstavka 1 ter roki za obveščanje se lahko spreminjajo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2). Načini prenosa zadevnih poročil Komisiji se lahko prav tako uredijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

3. Države članice v svoja statistična poročila o varnostnih zalogah ne smejo vključiti količin surove nafte ali naftnih derivatov, ki so predmet zasega ali izvršbe. To velja tudi za zaloge podjetij v stečaju ali prisilni poravnavi.

Člen 14

Statistična poročila, ki se nanašajo na posebne zaloge

1. Vsaka zadevna država članica za vsako kategorijo derivatov sestavi in Komisiji posreduje statistično poročilo o svojih posebnih zalogah na zadnji dan vsakega koledarskega meseca ter natančno opredeli količino in število dni povprečne porabe v referenčnem koledarskem letu, ki jo predstavljajo te zaloge. Če so nekatere od teh posebnih zalog zunaj nacionalnega ozemlja, natančno opredeli zaloge, ki jih vzdržujejo različne države članice in zadevni osrednji organi za skladiščenje ali se vzdržujejo z njihovim posredovanjem. Poleg tega podrobno navede, ali ji te zaloge pripadajo v celoti ali pa je nasprotno njihov lastnik v celoti ali delno njen osrednji organ za skladiščenje.

2. Vsaka zadevna država članica sestavi in Komisiji pošlje tudi poročilo o posebnih zalogah na svojem nacionalnem ozemlju, ki pripadajo drugi državi članici ali osrednjemu organu za skladiščenje, v skladu s stanjem na zadnji dan vsakega koledarskega meseca glede na kategorijo derivatov iz člena 9(4). V tem poročilu država članica med drugim za vsak primer navede ime države članice ali zadevnega osrednjega organa za skladiščenje in tudi količine.

3. Posredovanje statističnih poročil iz odstavkov 1 in 2 se izvrši v koledarskem mesecu, ki sledi mesecu, na katerega se nanašajo poročila.

4. Kopije statističnih poročil je treba prav tako nemudoma posredovati na zahtevo služb Komisije, postavljeno v desetih letih po datumu, na katerega se nanašajo zadevni podatki.

5. Obseg, vsebina in periodičnost statističnih poročil ter roki za posredovanje se lahko spreminjajo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2). Načini prenosa zadevnih poročil Komisiji se lahko prav tako uredijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 15

Poročilo o komercialnih zalogah

1. Države članice Komisiji posredujejo tedensko statistično poročilo o količini komercialnih zalog na svojem nacionalnem ozemlju. Pri tem pazijo na zaščito občutljivega značaja podatkov in ne omenjajo imen lastnikov zadevnih zalog.

2. Komisija objavi tedensko statistično poročilo o komercialnih zalogah v Skupnosti na podlagi poročil, ki so jih posredovale države članice, pri čemer uporabi skupne ravni.

3. Komisija v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2) sprejme podrobno ureditev uporabe odstavkov 1 in 2.

Člen 16

Obdelava podatkov

Komisija zagotovi razvoj, namestitev, upravljanje in vzdrževanje računalniških virov, potrebnih za sprejem, hranjenje in kakršno koli obdelavo podatkov iz statističnih poročil ter vseh informacij, ki jih Komisiji sporočijo države članice ali jih službe Komisije pridobijo v skladu s to direktivo, ter podatkov o zalogah nafte, zbranih v okviru Uredbe št. ****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ****** o statistiki energetike, ki so potrebni za oblikovanje poročil v skladu z zahtevami te direktive.

Člen 17

Biogoriva in aditivi

1. Biogoriva in aditivi se ne upoštevajo pri izračunavanju obveznosti skladiščenja v skladu s členoma 3 in 9 in tudi ne pri izračunavanju dejansko vzdrževanih ravni zalog, razen če se mešajo z zadevnimi naftnimi derivati.

2. Načini upoštevanja biogoriv in aditivov pri izračunavanju obveznosti skladiščenja in količine zalog, določenih v odstavku 1, se lahko spremenijo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 18

Koordinacijska skupina za nafto in naftne derivate

1. Ustanovi se koordinacijska skupina za nafto in naftne derivate (v nadaljnjem besedilu: koordinacijska skupina). Koordinacijska skupina prispeva k izvedbi ocen položaja v Skupnosti v zvezi z varnostjo oskrbe z nafto in naftnimi derivati ter olajšuje usklajevanje in uporabo ukrepov na tem področju.

2. Koordinacijsko skupino sestavljajo predstavniki držav članic. Predseduje ji Komisija. Zastopniška telesa zadevnega sektorja lahko na povabilo Komisije sodelujejo pri delu koordinacijske skupine.

Člen 19

Nadzor Komisije

1. Službe Komisije lahko kadar koli odločijo, da v državah članicah izvedejo nadzorne ukrepe v zvezi z varnostnimi in posebnimi zalogami. Službe Komisije lahko med pripravami teh nadzorov prosijo za nasvet koordinacijsko skupino.

2. Cilji nadzornih ukrepov iz odstavka 1 ne vključujejo zbiranja osebnih podatkov. Osebni podatki, ki bi jih našli ali nanje naleteli med nadzori, se ne zbirajo in ne upoštevajo ter se, če so pridobljeni slučajno, takoj uničijo.

3. Informacije, zbrane v skladu s tem členom, se lahko posredujejo koordinacijski skupini in zastopniškim telesom zadevnega sektorja, ki sodelujejo pri njenem delu.

Uradniki, uslužbenci in druge osebe, ki delujejo pod nadzorom Komisije, ter člani koordinacijske skupine ne smejo širiti informacij, zbranih ali izmenjanih v skladu s tem členom in za katere velja obveznost varovanja poklicne skrivnosti, kot je identiteta lastnikov zalog. Ta obveznost velja tudi za vse predstavnike in strokovnjake držav članic in predstavnike zadevnega sektorja, ki sodelujejo na sestankih koordinacijske skupine v skladu s členom 18.

4. Države članice skrbijo, da med izvajanjem nadzornih ukrepov iz odstavka 1 osebe, odgovorne za vzdrževanje in upravljanje varnostnih in posebnih zalog na njihovem ozemlju, sodelujejo z osebami, ki jih zaposlijo ali pooblastijo službe Komisije.

5. Države članice osebam, ki jih zaposlijo ali pooblastijo službe Komisije, priznajo pravico do izvrševanja vseh nadzornih ukrepov, ki se nanašajo na zaloge, vzdrževane z uporabo te direktive, ter jim dodelijo pravico do vpogleda v vse dokumente in registre, ki se nanašajo na te zaloge, pa tudi pravico do trajnega dostopa do lokacij, kjer se nahajajo vzdrževane zaloge.

6. Države članice med izvajanjem nadzornih ukrepov zagotovijo popolno pomoč organov osebam, ki jih zaposlijo ali pooblastijo službe Komisije

7. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotavljanje varstva podatkov, dokazil, poročil in dokumentov v zvezi z varnostnimi in posebnimi zalogami vsaj za obdobje desetih let.

Člen 20

Varstvo posameznikov pri obdelavi podatkov

Ta direktiva se ne dotika in ne vpliva na stopnjo varstva posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo zagotavlja pravo skupnosti in nacionalno pravo, in zlasti v ničemer ne spreminja obveznosti držav članic pri njihovi obdelavi osebnih podatkov, kot so obveznosti v skladu z Direktivo 95/46/ES, niti obveznosti institucij in organov Skupnosti v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 glede obdelave osebnih podatkov pri opravljanju obveznosti navedenih institucij in organov.

Člen 21

Postopki za ravnanje v izrednih razmerah

1. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da lahko njihovi pristojni organi v primeru velike motnje pri oskrbi dajo v promet vse ali del varnostnih in posebnih zalog ter uvedejo posebne ali splošne omejitve porabe, odvisno od ocenjenega pomanjkanja, vključno z dajanjem prednosti pri preskrbi z naftnimi derivati nekaterim skupinam uporabnikov.

2. Države članice redno vzdržujejo intervencijske načrte, ki bi jih uporabile, če bi prišlo do velikih motenj pri oskrbi. Države članice predvidijo organizacijske ukrepe, ki jih bo treba sprejeti za zagotavljanje izvajanja takih načrtov. Države članice Komisiji na njeno zahtevo takoj posredujejo kopijo svojih intervencijskih načrtov in organizacijskih ukrepov, ki se navezujejo nanje.

3. Kadar obstaja dejanska mednarodna odločitev o dajanju zalog v promet, lahko vsaka zadevna država članica uporablja svoje varnostne in posebne zaloge, da izpolni mednarodne obveznosti te odločitve. V tem primeru država članica takoj obvesti Komisijo, ki lahko skliče koordinacijsko skupino ali se po elektronski poti posvetuje z njenimi člani, da oceni učinke dajanja v promet.

4. Če pride do težav z oskrbo Skupnosti ali države članice s surovo nafto in naftnimi derivati, Komisija v najkrajšem možnem času na zahtevo države članice ali na lastno pobudo skliče koordinacijsko skupino. Koordinacijska skupina preuči položaj. Komisija ugotovi, ali obstaja velika motnja pri oskrbi.

Če se ugotovi velika motnja pri oskrbi, Komisija lahko dovoli popolno ali delno dajanje količin, ki so jih v ta namen predlagale zadevne države članice, v promet.

5. Če obstaja dejanska mednarodna odločitev o dajanju zalog v promet, ima Komisija pravico, da državam članicam predpiše dajanje celotnih ali delnih varnostnih in posebnih zalog v promet. Do izvajanja te pravice lahko pride šele po sestanku koordinacijske skupine, ki je imela to točko na dnevnem redu.

6. Če se uporabijo odstavki 3, 4 in 5, se državam članicam dovoli začasno vzdrževati količine zalog, ki so nižje od tistih, določenih v tej direktivi. V teh primerih Komisija predvsem ob upoštevanju položaja mednarodnih trgov z nafto in naftnimi derivati določi rok, v katerem morajo države članice obnoviti svoje zaloge, da znova dosežejo obvezne minimalne količine.

7. Odločbe, ki jih Komisija sprejme v skladu s tem členom, ne posegajo v morebitne druge mednarodne obveznosti zadevnih držav članic.

Člen 22

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi njihovo izvajanje. Predpisane kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračalne. Države članice najpozneje do 31. decembra 20XX[15] obvestijo Komisijo o teh določbah, o vsaki poznejši spremembi, ki se nanaša nanje, pa v najkrajšem možnem času.

Člen 23

Ocena

V treh letih po začetku veljavnosti te direktive bo Komisija ocenila njeno uporabo in predvsem preučila, ali je primerno vsem državam članicam predpisati obvezne minimalne posebne zaloge.

Člen 24

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Člen 25

Razveljavitev

Direktiva 73/238/EGS, Direktiva 2006/67/ES in Odločba 68/416/EGS se z 31. decembrom 20XX[16] razveljavijo.

Sklicevanje na razveljavljene direktive in odločbo se šteje za sklicevanje na to direktivo.

Člen 26

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decembra 20XX[17]. Komisiji takoj sporočijo besedilo teh predpisov in korelacijsko tabelo med temi predpisi in to direktivo.

Predpisi, ki jih sprejmejo države članice, vsebujejo sklic na to direktivo ali pa se ob njihovi uradni objavi navede tak sklic. Načine tega sklica sprejmejo države članice.

2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo bistvenih določb domačega prava, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 27

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 15(1) in (2) se uporablja od začetka veljavnosti načinov uporabe iz odstavka 3 navedenega člena.

Člen 28

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, […]

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

Metoda za izračun uvoza naftnih derivatov v ekvivalentu surove nafte.

Uvoz naftnih derivatov v ekvivalentu surove nafte iz člena 3 se določi po naslednji metodi.

Uvoz naftnih derivatov v ekvivalentu surove nafte je vsota neto uvoza naslednjih proizvodov: surove nafte, LNG, rafinerijskih surovin, drugih ogljikovodikov, kot so opredeljeni v točki 4 Priloge B k Uredbi (ES) št. ******* Evropskega parlamenta in Sveta z dne ******* o statistiki energetike, prilagojenega z upoštevanjem morebitnih sprememb zalog in zmanjšanega za 4 %, kar predstavlja donos primarnega bencina (ali če povprečna stopnja donosa primarnega bencina na nacionalnem ozemlju presega 7 %, zmanjšanega za dejansko neto porabo primarnega bencina ali za povprečno stopnjo donosa primarnega bencina), na eni strani in neto uvoza drugih naftnih derivatov, razen primarnega bencina, prav tako prilagojenega z upoštevanjem sprememb zalog in pomnoženega z 1,065, na drugi strani.

Vsebina mednarodnih pomorskih skladišč se ne upošteva.

PRILOGA II

Metoda za izračun domače porabe v ekvivalentu surove nafte.

Domača poraba v ekvivalentu surove nafte iz člena 3 se izračuna po naslednji metodi.

Zadevna domača poraba je vsota domače porabe naslednjih proizvodov: motornega bencina, letalskega bencina, bencinskega reaktivnega goriva (petrolejskega reaktivnega goriva ali JP4), reaktivnega letalskega goriva, drugih kerozinov, plinskega olja/dizelskega goriva (destiliranega pogonskega goriva), kurilnega olja (z visoko in nizko vsebnostjo žvepla), kot so opredeljeni v točki 4 Priloge B k Uredbi št. ****** Evropskega parlamenta in Sveta z dne ****** o statistiki energetike.

Vsebina mednarodnih pomorskih skladišč se ne upošteva.

Izračun domače porabe v ekvivalentu surove nafte se pomnoži s koeficientom 1,2.

PRILOGA III

Metode za izračunavanje vzdrževane ravni zalog.

Za izračunavanje ravni zalog se uporabljajo naslednje metode.

Nobene količine se kot zaloga ne sme upoštevati večkrat.

Zaloge surove nafte se zmanjšajo za 4 %, ki ustrezajo povprečnemu donosu primarnega bencina.

Zaloge primarnega bencina in naftnih derivatov za mednarodna pomorska skladišča se ne upoštevajo.

Drugi naftni derivati se knjižijo v zaloge po eni od naslednjih metod. Države članice morajo uporabljati izbrano metodo celo zadevno koledarsko leto.

Države članice lahko:

(a) bodisi vključijo vse druge zaloge naftnih derivatov, opredeljenih v prvem odstavku točke 3.1 Priloge C k Uredbi št. ******* Evropskega parlamenta in Sveta z dne ******* o statistiki energetike, in določijo ekvivalent surove nafte tako, da količine pomnožijo z 1,065;

(b) bodisi vključijo samo naslednje proizvode: motorni bencin, letalski bencin, bencinsko reaktivno gorivo (petrolejsko reaktivno gorivo ali JP4), reaktivno letalsko gorivo, druge kerozine, plinsko olje/dizelsko gorivo (destilirano pogonsko gorivo), kurilno olje (z visoko in nizko vsebnostjo žvepla), in določijo ekvivalent surove nafte tako, da količine pomnožijo z 1,2.

Za izračun zalog se lahko upoštevajo količine, shranjene v:

– cisternah v rafinerijah,

– tovornih terminalih,

– cisternah ob cevovodih,

– baržah,

– obalnih tankerjih,

– tankerjih v pristaniščih,

– prostorih za zaloge na ladjah v notranji plovbi,

– na dnu cistern,

– v obliki obratnih zalog,

– pri velikih potrošnikih v skladu s predpisanimi obveznostmi in drugimi usmeritvami javnih organov.

Vendar teh količin ni mogoče upoštevati pri izračunu ravni posebnih zalog, kadar se te ravni izračunavajo ločeno od varnostnih zalog.

Pri izračunu zalog se nikakor ne upoštevajo:

(a) še ne proizvedena surova nafta;

(b) količine, shranjene v:

– naftovodih,

– vagonih cisternah,

– prostorih za zaloge na morskih ladjah,

– bencinskih črpalkah in prodajalnah,

– pri drugih potrošnikih,

– v tankerjih na morju,

– v obliki vojaških zalog.

Države članice pri izračunu svojih zalog za 10 % znižajo količine, izračunane v skladu z navedenim. To znižanje se uporabi za vse količine, ki se upoštevajo pri določenem izračunu.

Z odstopanjem od zgornjega odstavka se 10-odstotno znižanje ne uporabi pri izračunu ravni posebnih zalog in njihovih različnih kategorij, kadar se te posebne zaloge ali kategorije obravnavajo ločeno od varnostnih zalog, zlasti za namene preverjanja, ali se upoštevajo minimalne ravni iz člena 9.

PRILOGA IV

Priprava in pošiljanje statističnih poročil o ravni zalog, ki jo je treba vzdrževati v skladu s členom 3, Komisiji : podrobna ureditev.

Vsaka država članica vsak mesec pripravi in pošlje Komisiji dokončno statistično poročilo o dejanski ravni zalog na zadnji dan koledarskega meseca, ki se izračuna na podlagi števila dni neto uvoza nafte ali na podlagi števila dni domače porabe nafte v skladu z merilom, ki ga je treba upoštevati pri uporabi člena 3. V poročilu natančno navede, zakaj je osnova za izračun število dni uvoza ali, nasprotno, število dni porabe, in opredeli, katera metoda iz Priloge III je bila uporabljena pri izračunu zalog.

Če se določene zaloge, ki se upoštevajo pri izračunu ravni v skladu s členom 3, hranijo izven nacionalnega ozemlja, se v vsakem poročilu natančno navedejo zaloge, ki jih vzdržujejo različne države članice in zadevni osrednji organi za vzdrževanje zalog, na zadnji dan obdobja, na katerega se nanaša. Poleg tega država članica v poročilu v vsakem primeru navede, ali gre za zaloge, prenesene na zahtevo enega ali več gospodarskih subjektov, ali za zaloge, vzdrževane na njeno zahtevo ali zahtevo njenega osrednjega organa za vzdrževanje zalog.

Država članica za zaloge, ki se hranijo na njenem nacionalnem ozemlju za druge države članice ali osrednje organe za vzdrževanje zalog, pripravi in pošlje Komisiji poročilo o obstoječih zalogah po kategorijah proizvodov na zadnji dan koledarskega meseca. V tem poročilu država članica v vsakem primeru navede ime države članice ali zadevnega osrednjega organa za vzdrževanje zalog in količine.

Statistična poročila iz zgornjih treh odstavkov se sporočijo Komisiji v petinštiridesetih dneh po mesecu, na katerega se nanaša poročilo. Poleg tega je treba ista poročila na zahtevo služb Komisije poslati v dveh mesecih po zahtevi, ki je bila podana v roku desetih let od datuma, na katerega se nanašajo podatki.

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA

Ta dokument spremlja in dopolnjuje obrazložitveni memorandum. Zato je primerno, da se pri izpolnjevanju te ocene finančnih posledic zakonodajnega predloga ne ponavljajo informacije iz obrazložitvenega memoranduma, pri čemer to ne sme vplivati na njegovo berljivost. Pred izpolnjevanjem obrazca si oglejte posebna navodila, ki so pri tem v pomoč in pojasnjujejo spodnje točke.

1. NASLOV PREDLOGA:

Predlog Direktive Sveta o obveznosti držav članic glede vzdrževanja minimalnih zalog surove nafte in/ali naftnih derivatov.

2. OKVIR ABM/ABB (UPRAVLJANJE PRORAčUNA NA PODLAGI DEJAVNOSTI/OBLIKOVANJE PRORAčUNA NA PODLAGI DEJAVNOSTI)

Zadevno področje in povezana dejavnost:

06: Energetika in promet

06 04: Konvencionalne in obnovljive energije

3. PRORAČUNSKE VRSTICE

3.1. Proračunske vrstice (vrstice za poslovanje in z njimi povezane vrstice za tehnično in upravno pomoč (nekdanje vrstice BA)) z navedbo imena postavke:

06 01 01: Odhodki za aktivno zaposlene na področju „Energetika in promet“

06 01 04 03: Konvencionalna energija – Odhodki za upravno poslovodenje

06 04 03: Varnost oskrbe s konvencionalno energijo

3.2. Trajanje ukrepa in finančnega vpliva:

Začetek: 2010 Zaključek: ni določen.

3.3. Značilnosti proračuna (po potrebi se dodajo vrstice):

Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Novo | Prispevek Efte | Prispevki držav prosilk | Razdelek v finančni perspektivi |

06 01 01 | neobvezni | nedif. | NE | NE | NE | Št. 5 |

06 01 04 03 | neobvezni | nedif. | NE | NE | NE | Št. 1a |

06 04 03 | neobvezni | dif. | NE | NE | NE | Št. 1a |

4. POVZETEK SREDSTEV

4.1. Finančna sredstva

4.1.1. Povzetek odobritev za prevzem obveznosti (OPO) in odobritev plačil (OP)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta odhodkov | Oddelek | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 in pozneje | Skupaj |

Odhodki iz poslovanja[18] |

Odobritve za prevzem obveznosti (OPO) | 8.1 | a | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.90 |

Odobritve plačil (OP) | b | 0.05 | 0.20 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.20 | 0.90 |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije[19] |

Tehnična in upravna pomoč (NS) | 8.2.4 | c | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

REFERENČNI ZNESEK SKUPAJ |

Odobritve za prevzem obveznosti | a+c | 0.15 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.95 |

Odobritve plačil | b+c | 0.05 | 0.21 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.21 | 0.95 |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije[20] |

Človeški viri in z njimi povezani odhodki (NS) | 8.2.5 | d | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 4.73 |

Upravni stroški, ki jih referenčni znesek ne krije, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (NS) | 8.2.6 | e | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

Predvideni stroški financiranja ukrepa skupaj

OPO, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | a+c+d+e | 0.735 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 6.03 |

OP, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | b+c+d+e | 0.635 | 1.109 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.109 | 6.03 |

Podrobnosti o sofinanciranju

Če so države članice ali drugi organi (treba jih je navesti) vključeni v sofinanciranje, se v spodnjo razpredelnico vpiše predvidena raven tega sofinanciranja (lahko se dodajo vrstice, če ukrep sofinancirajo različni organi):

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Organ, ki sofinancira ukrep | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 in pozneje | Skupaj |

…………………… | f |

OP, vključno s sofinanciranjem, SKUPAJ | a+c+d+e+f |

4.1.2. Skladnost s finančnim načrtovanjem

x Predlog je skladen s sedanjim finančnim načrtovanjem.

( Predlog bo zahteval ponovno načrtovanje ustreznega razdelka v finančni perspektivi.

( Predlog lahko zahteva uporabo določb Medinstitucionalnega sporazuma[21] (tj. instrumenta prilagodljivosti ali spremembe finančne perspektive).

4.1.3. Finančni vpliv na prihodke

x Predlog nima finančnih posledic za prihodke.

( Predlog ima finančni vpliv – učinek na prihodke je naslednji:

Opomba: vse podrobnosti in pripombe glede metode izračuna učinka na prihodke je treba navesti v posebni prilogi.

v mio EUR (na eno decimalno mesto natančno)

Pred ukrepom [2009] | Stanje po ukrepu |

Število potrebnih človeških virov SKUPAJ | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

5. ZNAČILNOSTI IN CILJI

Podrobnosti o ozadju predloga so predstavljene v obrazložitvenem memorandumu. Ta oddelek ocene finančnih posledic zakonodajnega predloga mora vsebovati naslednje posebne dopolnilne informacije:

5.1. Potreba, ki jo je treba kratkoročno ali dolgoročno kriti

Direktiva zahteva posodobitev obstoječe informacijske infrastrukture in razvoj novih aplikacij (za komercialne zaloge). Informacijska infrastruktura mora biti prilagojena najpozneje do začetka veljavnosti Direktive.

5.2. Dodana vrednost zaradi vključitve Skupnosti, skladnost predloga z drugimi finančnimi instrumenti in možne sinergije

Direktiva določa obveznost držav članic glede zalog, Komisija pa mora preveriti spoštovanje te obveznosti. Poleg sporočanja informacij o količini nujnih zalog morajo države članice obveščati tudi o količini komercialnih zalog.

Naftni trgi so globalni, tako da vsaka motnja pri ponudbi nafte vpliva na vse države članice. EU je odgovorna za zagotovitev varne oskrbe z nafto in mora sprejeti take ukrepe, ki v pogojih enotnega notranjega trga vsem državam članicam omogočijo ustrezno pripravljenost na posebne razmere. Zato je treba to vprašanje obravnavati na ravni Skupnosti.

5.3. Cilji in pričakovani rezultati predloga ter z njimi povezani kazalniki v okviru upravljanja podlagi dejavnosti (ABM)

Cilj predloga je okrepiti sistem nujnih zalog nafte in mehanizme za njihovo porabo v primeru krize. Pričakuje se, da se bo tako zagotovila dostopnost nujnih zalog in da se bodo te lahko po potrebi uporabile, s tem pa bo dobava nafte za evropske potrošnike postala bolj gotova. Direktiva bo prispevala k zmanjšanju škodljivih posledic morebitnih motenj pri ponudbi, pomanjkanja goriva ali zvišanja cen. Direktiva z uvedbo tedenskega obveščanja o komercialnih zalogah prispeva tudi k preglednosti naftnih trgov.

5.4. Metoda izvedbe (okvirno)

Spodaj se prikaže(-jo) izbrana(-e) metoda(-e)[23] izvedbe ukrepa:

x Centralizirano upravljanje

x neposredno Komisija

( posredno s prenosom na:

( izvajalske agencije

( organe, ki so jih ustanovile Skupnosti, kakor je navedeno v členu 185 finančne uredbe

( nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve

( Deljeno ali decentralizirano upravljanje

( z državami članicami

( s tretjimi državami

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (treba jih je navesti)

Opombe:

6. NADZOR IN VREDNOTENJE

6.1. Sistem nadzora

Po treh letih bo Komisija ocenila izvajanje Direktive.

6.2. Vrednotenje

6.2.1. Predhodno vrednotenje:

Se ne uporabi.

6.2.2. Ukrepi, sprejeti po vmesnem/naknadnem vrednotenju (na podlagi podobnih preteklih izkušenj):

Se ne uporabi.

6.2.3. Oblika in pogostnost prihodnjega vrednotenja:

Se ne uporabi.

7. UKREPI PROTI GOLJUFIJAM

Noben poseben ukrep ni potreben. Uporabil se bo običajni okvir za pogodbe s strokovnjaki in njihovo denarno nadomestilo.

8. PODROBNOSTI O SREDSTVIH

8.1. Cilji predloga z vidika stroškov financiranja

odobritve za prevzem obveznosti v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |

Uradniki ali začasno osebje[25] (XX 01 01) | A*/AD | 1.5 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

B*, C*/AST | 3 | 4.5 | 4.5 | 4,5 | 4.5 | 4.5 |

Osebje, financirano[26] iz člena XX 01 02 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

Drugo osebje, financirano[27] iz člena XX 01 04/05 |

SKUPAJ | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. Opis nalog, ki izhajajo iz ukrepa

- Nadzor izvajanja določb Direktive, zbiranje, analiza in objava podatkov o zalogah, inšpekcije/revizije zalog in sistemov držav članic za primer posebnih razmer, postopki za ugotavljanje kršitev.

- Priprava, organizacija in ukrepanje na podlagi sestankov koordinacijske skupine in odbora (komitologija).

- V primeru motenj usklajevanje ukrepov držav članic v sodelovanju z Mednarodno agencijo za atomsko energijo.

8.2.3. Človeški viri – viri delovnih mest (po sistemizaciji)

(Pri navedbi več virov delovnih mest se navede število delovnih mest iz vsakega vira.)

x Delovna mesta, trenutno dodeljena za upravljanje programa, ki se nadomesti ali podaljša

- 3,5 EPDČ so že namenjeni za izvajanje nalog v zvezi z Direktivo v veljavi.

( Delovna mesta, ki so bila predhodno dodeljena pri izvajanju LSP/PPP za leto n

x Delovna mesta, potrebna v naslednjem postopku LSP/PPP

- zaprošeno bo za 3,5 novih EPDČ za izvajanje dodatnih nalog na podlagi predloga Direktive: 1,5 EPDČ od leta 2010 in 2 dodatna EPDČ od leta 2011.

( Delovna mesta, ki bodo zapolnjena s prerazporeditvijo obstoječih človeških virov znotraj službe (notranja prerazporeditev)

( Delovna mesta, potrebna za leto n, ki niso predvidena pri izvajanju LSP/PPP za zadevno leto

8.2.4. Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije (XX 01 04/05 – Odhodki za upravno poslovodenje)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Proračunska vrstica (številka in ime postavke) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 in pozneje | SKUPAJ |

Druga tehnična in upravna pomoč |

– notranja |

– zunanja | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

Tehnična in upravna pomoč SKUPAJ | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

8.2.5. Stroški financiranja človeških virov in z njimi povezani stroški, ki jih referenčni znesek ne krije

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta človeških virov | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 in pozneje |

Uradniki in začasno osebje (XX 01 01) | 0.549 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 |

Osebje, financirano iz člena XX 01 02 (pomožno osebje, napoteni nacionalni izvedenci, pogodbeno osebje itd.) (navesti proračunsko vrstico) | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 |

Stroški za človeške vire in z njimi povezani stroški (ki jih referenčni znesek NE krije) SKUPAJ | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 |

Izračun – Uradniki in začasni uslužbenci

Po potrebi s sklicem na točko 8.2.1.

Leto n: 4,5 uradnika (122 000 EUR/uradnika/leto)

Leto n+1 in pozneje: 6,5 uradnika (122 000 EUR/uradnika/leto)

Izračun – Osebje, financirano iz člena XX 01 02

Po potrebi s sklicem na točko 8.2.1.

0,5 napotenega nacionalnega strokovnjaka (73.000 EUR/NNS/leto)

8.2.6. Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 in pozneje | SKUPAJ |

XX 01 02 11 01 – Misije |

XX 01 02 11 02 – Sestanki in konference |

XX 01 02 11 03 – Odbori[29] | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

XX 01 02 11 04 – Študije in konzultacije |

XX 01 02 11 05 – Informacijski sistemi |

2. Drugi odhodki za poslovodenje skupaj (XX 01 02 11) | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

3. Drugi odhodki upravne narave (opredeliti, vključno s sklicem na proračunsko vrstico) |

Upravni odhodki, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (ki jih referenčni znesek NE krije), SKUPAJ |

Izračun – Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije

Načrtovane so 4 seje odbora na leto s 27 udeleženci, bodo stale povprečno 650 EUR/udeleženca/sejo: 4X27X650=70 200 EUR/leto

Potrebe po človeških in upravnih virih se krijejo v okviru notranjih nepovratnih sredstev, ki se generalnemu direktoratu za upravljanje ob upoštevanju obstoječih proračunskih omejitev odobrijo v postopku letne dodelitve sredstev.

[1] UL C , , str.

[2] UL C […], […], str. […]

[3] UL C , , str.

[4] UL C […], […], str. […]

[5] Akcijski načrt Evropskega sveta (2007–2009), Energetska politika za Evropo, Priloga I k dokumentu 7224/07 (Evropski svet v Bruslju, 8. in 9. marec 2007, sklepi predsedstva), točka 3.

[6] UL L 217, 8.8.2006, str. 8.

[7] Dokument 7224/07, točka 36.

[8] Dokument 2006/2247, točka 36.

[9] UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

[10] UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

[11] UL L 228, 16.8.1973, str. 1

[12] UL L 308, 23.12.1968, str. 19.

[13] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[14] 31. december drugega koledarskega leta po letu, v katerem bo Direktiva sprejeta.

[15] 31. december drugega koledarskega leta po letu, v katerem bo Direktiva sprejeta.

[16] 31. december drugega koledarskega leta po letu, v katerem bo Direktiva sprejeta.

[17] 31. december drugega koledarskega leta po letu, v katerem bo Direktiva sprejeta.

[18] Odhodki, ki ne spadajo v poglavje xx 01 zadevnega naslova xx.

[19] Odhodki iz člena xx 01 04 naslova xx.

[20] Odhodki iz poglavja xx 01, razen odhodkov iz člena xx 01 04 ali xx 01 05.

[21] Glej točki 19 in 24 Medinstitucionalnega sporazuma.

[22] Po potrebi, tj. če ukrep traja več kot 6 let, se dodajo stolpci.

[23] Pri navedbi več kot ene metode je treba navesti dodatne podrobnosti v oddelku „opombe“ iz te točke.

[24] Kakor je opisano v oddelku 5.3.

[25] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[26] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[27] Te stroške referenčni znesek krije.

[28] S sklicevanjem na posebno oceno finančnih posledic zakonodajnega predloga za zadevno(-e) izvajalsko(-e) agencijo(-e).

[29] Usklajevalna skupina in odbor (komitologija), določena v predlogu Direktive.