Objava zahtevka za registracijo imena v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 309/10)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od dneva te objave.

ENOTNI DOKUMENT

„RUDARSKA GREBLICA“

Št. EU: PGI-HR-02383 – 03.1.2018

ZOP ( ) ZGO ( X )

1. Ime

„Rudarska greblica“

2. Država članica ali tretja država

Hrvaška

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1. Vrsta proizvoda

Skupina 2.3 Kruh, fino pecivo, slaščice, keksi in drugi pekovski izdelki

3.2. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Rudarska greblica“ je proizvod iz pečenega tenkega ročno razvaljanega testa in nadeva iz svežega kravjega sira. Siru se lahko dodajo zmleti orehi, špinača, stebelna blitva, koprive, por, meta in naribano rumeno korenje.

Po pečenju se gibanica „Rudarska greblica“ razreže na pravokotne rezine, ki niso višje od 2,5 cm. „Rudarska greblica“ je na zunaj mehka, na znotraj sočna in kremasta ter se topi v ustih. Barva: Zunanjost skorje je temnorumene do zlatorumene barve. Okus: Proizvod pusti v ustih slan okus z aromo po kravjem siru.

„Rudarska greblica“ se lahko zaužije le nekaj minut po pečenju.

3.3. Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

„Rudarska greblica“ je narejena iz naslednjih sestavin: fina pšenična moka, sončnično olje, svinjska maščoba, jajca, maslo, sveže kravje mleko, voda, sol, kisla smetana, sveži kvas, sladkor, sveži kravji sir, zmleti orehi, špinača, stebelna blitva, koprive, por, meta in naribani rumeno korenje.

3.4. Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze proizvodnje proizvoda „Rudarska greblica“, vključno s pripravo, oblikovanjem in izdelavo testa, pripravo nadeva in pečenjem proizvoda, morajo v celoti potekati na geografskem območju iz točke 4, razen če je proizvod dan na trg zamrznjen, v tem primeru pa se lahko peče zunaj opredeljenega geografskega območja.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

„Rudarska greblica“ je značilne pravokotne oblike. Ta oblika se doseže z rezanjem pečenega končnega proizvoda v rezine, ki niso višje od 2,5 cm. Po pečenju se daje na trg kot končni proizvod. Kot proizvod, pripravljen za pečenje, se lahko hrani tudi v zamrznjenem stanju.

3.6. Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje gibanice „Rudarska greblica“ zajema mesto Rude in okoliške vasi: Cerje Samoborsko, Braslovje, Kotari, Manja Vas, Bukovje Podvrško in Prekrižje Plješivičko.

5. Povezava z geografskim območjem

Zaščita proizvoda „Rudarska greblica“ temelji na njegovem slovesu in tradiciji proizvodnje ter spretnostih, potrebnih za njegovo pripravo.

Območje proizvodnje gibanice „Rudarska greblica“ leži v dolini Samoborskega hribovja, znanega po velikem številu nekdanjih rudnikov, bogatih z bakrom, ki so obratovali že v 13. stoletju.

V skladu z ustno tradicijo prebivalcev tega območja so žene rudarjev v prvi polovici 16. stoletja že pripravljale gibanico „Rudarska greblica“. Ker je bila večina rudarskih družin v tistem času revna, je „Rudarska greblica“ predstavljala skromni obrok rudarjev, pogosto celo njihov glavni obrok. Zaradi splošne revščine so žene rudarjev gibanico „Rudarska greblica“ proizvajale le iz enostavnih sestavin (moka, mleko, jajca in sveži kravji sir). S svojo iznajdljivostjo in veščino jim je uspelo ustvariti edinstven proizvod, ki je sčasoma postal proizvod, ki se ga je povezalo z rudarstvom.

Ime „Rudarska greblica“ prihaja od tradicionalnega orodja, znanega kot „greblica“ [greblica], ki se uporablja za razvnemanje žerjavice v krušni peči rudarskega doma, ker je oblika gibanice podobna obliki orodja.

Čeprav so pri izdelavi proizvoda „Rudarska greblica“ bistvenega pomena posebno znanje in spretnosti ljudi, je pomembno tudi spoštovanje naslednjih tradicionalnih pravil za proizvodnjo proizvoda:

„Rudarska greblica“ mora biti:

— slana in vsebovati nadev iz kravjega sira, kateremu se lahko doda ena od naslednjih sestavin: zmleti orehi, špinača, stebelna blitva, meta, koprive, por ali naribano rumeno korenje,

— testo za gibanico „Rudarska greblica“ mora biti ročno razvaljano in zelo tenko,

— robovi testa morajo biti vtisnjeni in zavihnjeni navzgor, tako da nadev med pečenjem ne more uhajati,

— rob surovega testa se ročno obdela tako, da spodnji del prekriva zgornji del, potem pa se robovi zavihnejo navzgor in ročno stisnejo,

— pred pečenjem je treba zgornjo površino testa nekajkrat prebosti, da ne nabrekne in razpoka,

— Po pečenju se zgornji sloj testa premaže z maslom ali margarino.

Od 80.-ih let 20. stoletja se „Rudarska greblica“ promovira in razstavlja na številnih nacionalnih kulinaričnih sejmih, na katerih zavzema pomembno mesto. Na pobudo folklornega društva „Oštrc“ iz Rud v mestu od leta 1985 poteka dogodek Dani Rudarske greblice [Dnevi rudarske gibanice „Rudarska greblica“] in sicer tradicionalno vsak prvi vikend v juliju (Samoborske novine (1985), „Dan Rudarske greblice“). V zadnjih nekaj letih se organizira natečaj za izbor najboljše gibanice „Rudarska greblica“. Tekmovalke so ženske iz Rud, potomke starih rudarskih družin. Njihovo spretnost oceni strokovna žirija. Najmlajši obiskovalci se lahko udeležijo delavnic za izdelavo gibanice „Rudarska greblica“.

Izročilo izdelave proizvoda „Rudarska greblica“ danes prenašajo ženske iz Rud, ki poskrbijo, da ne bi utonilo v pozabo pri mlajših generacijah, in sicer predvsem na hčerke (Ekološko društvo Samobor [Ekološko društvo Samobor], 1992, Ana Nikl, nagrada – Rudarska greblica). Eden od nekdanjih starih običajev na opredeljenem območju proizvodnje iz točke 4, ki se je ohranil do danes, je, da se goste pričaka z gibanico „Rudarska greblica“ na mizi.

Zaradi gibanice „Rudarska greblica“, ki je postala „znamka“ mesta Rude in okoliških vasi, se je turizem v mestu razmahnil, kar je privedlo do ponovnega odprtja obnovljenega rudnika Sveta Barbara, v sklopu katerega se nahaja tudi muzej. Ta muzej na prostem je ohranil pogled na lepoto podzemnega sveta pod krajem Rude. Informacije o gibanici „Rudarska greblica“ so na voljo v turističnem gradivu muzeja. V muzejski ponudbi je skozi vse leto tudi degustacija gibanice „Rudarska greblica“.

Prebivalci opredeljenega območja niso našli v gibanici „Rudarska greblica“ le vir preživetja, temveč je ta tudi del kulturne dediščine regije. Temu v prid govori tudi dejstvo, da je „Rudarska greblica“ opevana v pesmih samoborskih pesnikov (Cvetković, K., 2004, „Ja rudarski trsek“, Matica hrvatska).

Novinarka Božica Brkan je o veščini pripravljanja tega proizvoda in njegovi povezavi s krajem Rude leta 2007 pisala v članku za revijo Iće & piće [Hrana in pijača], eno najpomembnejših kulinaričnih revij na Hrvaškem (Brkan, B., 2007, „Greblica – tenka gibanica rudarska“ [„Greblica, tenka rudarska gibanica“), Iće & Piće).

O posebnem slovesu imena proizvoda in njegovi dolgi tradiciji proizvodnje govori tudi dejstvo, da je bila gibanica „Rudarska greblica“ leta 2007 vpisana na seznam zaščitenega nematerialnega kulturnega bogastva Republike Hrvaške, ki ga upravlja ministrstvo za kulturo (odločba Ministrstva za kulturo o nematerialnem kulturnem bogastvu, 2007).

Povezava med gibanico „Rudarska greblica“ in mestom Rude je omenjena tudi v publikaciji Vodič kroz hrvatske gastro ikone [Vodič po hrvaških gastronomskih ikonah], 2007, v katerega je „Rudarska greblica“ uvrščena kot ena od hrvaških gastronomskih ikon.

Posebnost proizvoda „Rudarska greblica“ je v veščinah ter znanju in izkušnjah, potrebnih pri izdelavi proizvoda, kot so opisani v članku revije Dobra hrana [Dobra hrana] (Jutarnji list, Dobra hrana, 2012).

Vzročna povezava med gibanico „Rudarska greblica“ in opredeljenim geografskim območjem temelji na slovesu proizvoda in njegovi tradicionalni metodi proizvodnje, pri čemer je ključen človeški dejavnik – veščine ter znanje in spretnosti ljudi pri izdelavi proizvoda. To znanje se prenaša iz roda v rod, zaradi česar velik del prebivalcev mesta Rude proizvaja proizvod.

Geografsko območje proizvodnje gibanice „Rudarska greblica“ je znana pohodniška turistična destinacija s številnimi cerkvicami in gorskimi kočami, ki jih pogosto obiskujejo planinska društva in turisti. Zato je v turističnih vodnikih omenjena tudi gibanica „Rudarska greblica“ kot neizogibna regionalna specialiteta, ki jo ponujajo lokalni gostitelji na tem območju in ki jo morajo poskusiti vsi turisti in obiskovalci (bilten AMACIZ, 2013). Večina prebivalcev Rude in okoliških območij se zaradi geografske lege območja ukvarja s kmetijsko proizvodnjo majhnega obsega. Zato gastronomska ponudba ponudnikov gostinskih storitev v regiji (Slastičarnica, 2016, Slatka tvornica Medenko, cjenik) [slaščičarna in sladoledarnica Medenko], temeljijo predvsem na lokalnih proizvodih (Randić, M. in Ritting-Beljak, N., 2006, Svijet hrane u Hrvatskoj [Svet hrane na Hrvaškem]).

Ime „Rudarska greblica“ se uporablja tudi v vsakdanjem govoru na geografskem območju (Obrt Parna pekara, 2016, račun) [obrt Parna pekara, 2016, račun].

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/arhiva/datastore/filestore/83/Izmijenjena-Specifikacija-proizvoda-Rudarska-greblica.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.