o stališču, ki se v imenu Evropske unije sprejme v Skupnem odboru EGP glede spremembe Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP (baterije in akumulatorji)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Skupni odbor EGP mora za zagotovitev potrebne pravne varnosti in homogenosti notranjega trga vso ustrezno zakonodajo EU v najkrajšem možnem času po njenem sprejetju vključiti v Sporazum EGP.

2.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

Namen osnutka sklepa Skupnega odbora EGP (priloženega k predlogu sklepa Sveta) je spremeniti Prilogo II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP, da bi vanj vključili Direktivo 2013/56/EU Evropskega parlamenta in Sveta.

Države Efte, ki so del EGP, za Lihtenštajn predlagajo odobritev odstopanja od člena 17 Direktive 2006/66/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/56/EU. Utemeljitev za predlagano prilagoditev je naslednja:

Člen 17 Direktive 2006/66/ES (kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/56/EU) države članice obvezuje, da zagotovijo, da so vsi proizvajalci registrirani in da za registracijo veljajo iste postopkovne zahteve v skladu s Prilogo IV k Direktivi 2006/66/ES.

1) Pravni položaj v Lihtenštajnu

Na podlagi Pogodbe o carinski uniji iz leta 1923 (Zollvertrag), ki je začela veljati 1. januarja 1924, je Lihtenštajn del carinskega območja Švice. V skladu s členom 4 Pogodbe se za Lihtenštajn uporablja švicarska carinska zakonodaja ter vsa druga švicarska zvezna zakonodaja, katere izvajanje je potrebno za pravilno delovanje carinske unije .

Pogodba o carinski uniji je edina pravna podlaga, ki švicarskim carinskim organom omogoča uporabo švicarske carinske zakonodaje v Lihtenštajnu. Lihtenštajn na tem področju nima svojih zakonov ali drugih predpisov. Poleg tega se Lihtenštajn z vidika tehničnih carinskih zadev kot tudi za namene statistike glede zunanje trgovine na splošno šteje kot švicarsko ozemlje zaradi carinske unije in se zato v zvezi s carinskimi postopki v mednarodnem okviru običajno ne pojavlja kot posebna država. Vsi zakoni, predpisi, upravni sporazumi itd. carinske unije, ki se prek Švice uporabljajo tudi v Lihtenštajnu, so navedeni v prilogah in objavljeni v Uradnem listu Lihtenštajna (Liechtensteinisches Landesgesetzblatt), da se zagotovi pravna varnost za gospodarske subjekte Lihtenštajna. Priloge se nenehno posodabljajo, takoj ko pride do sprememb v ustreznih švicarskih zakonih in predpisih.

Posledično veljata švicarski Zakon o kemikalijah z dne 15. decembra 2000 (Chemikaliengesetz vom 15. Dezember 2000, ChemG) in švicarski Odlok o zmanjševanju kemičnega tveganja z dne 18. maja 2005 (Chemikalien-Risiko-Reduktionsverordnung vom 18. Mai 2005, ChemRRV) tako za Švico kot za Lihtenštajn. Priloga 2.15 k ChemRRV določa posebna pravila za baterije, npr. obveznost vračanja in prevzema baterij, predplačilo pristojbine za odstranjevanje baterij ter obveznost poročanja za proizvajalce baterij. Švicarska pravila o baterijah so enakovredna evropskim določbam. Zgledujejo se po spremembah Direktive 2006/66/ES in določbah iz Direktive 2013/56/EU. Zaradi uporabe ChemRRV v Lihtenštajnu je izvrševanje v zvezi z Lihtenštajnom deloma v izključni pristojnosti švicarskih organov ali organizacij, ki so jih imenovali švicarski organi (glej točko 6 Priloge 2.15 k ChemRRV). Organizacija, ki so jo imenovali švicarski organi in deluje na področju pristojbin za odstranjevanje baterij je INOBAT (Interessenorganisation Batterieentsorgung).

Sedanja švicarska obveznost poročanja določa, da morajo proizvajalci baterij organizaciji INOBAT v skladu z njenimi zahtevami sporočiti količino baterij, pri čemer morajo zlasti navesti vrsto baterij in vsebnost onesnaževal (glej točko 6.3 Priloge 2.15 k ChemRRV). Zahteve organizacije INOBAT, navedene v obrazcu za registracijo, so skoraj enake zahtevam v skladu s Prilogo IV k Direktivi 2006/66/ES (kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/56/EU). V skladu s statutom imajo proizvajalci naprav, ki vsebujejo baterije, možnost izbire med organizacijo INOBAT ali tretjimi osebami, ki so prevzele odgovornost za pristojbino in obveznost poročanja. Te tretje osebe zavezuje pogodba z organizacijo INOBAT. Podjetja, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti glede registracije in poročanja, se morajo v skladu z zahtevami organizacije INOBAT registrirati na podlagi podatkov, ki jih predložijo carinski organi. Švicarski sistem poenostavlja registracijo, poročanje in pobiranje pristojbin, hkrati pa zagotavlja popolno registracijo vseh proizvajalcev.

2) Gospodarski pomen baterij in akumulatorjev, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2006/66/ES v Lihtenštajnu

V skladu s členom 2 Direktive 2006/66/ES se Direktiva uporablja za vse vrste baterij in akumulatorjev, ne glede na njihovo obliko, velikost, težo, snovno sestavo ali uporabo (z nekaterimi izjemami, ki so predvidene v členu 2(2)).

V Lihtenštajnu, ki je zelo majhna država z ozemljem, ki meri160 km², in s približno 37 000 prebivalci, domnevno ni ustanovljenih podjetij, ki proizvajajo baterije. Zaradi majhnosti države in relativne velikosti domačega trga, se zdi, da za proizvajalce baterij in akumulatorjev v Lihtenštajnu ni nobenega gospodarskega interesa.

Doslej je baterije uvažalo le nekaj podjetij s sedežem v Lihtenštajnu (vsega skupaj 16). Ker švicarska obveznost registracije velja za Lihtenštajn, so bila ta podjetja registrirana v švicarskem sistemu registracije.

Zato naj bi uvedba lastnega sistema registracije povzročila nesorazmerno breme za Lihtenštajn in njegovih nekaj uvoznikov baterij, zlasti ob upoštevanju obrobnega in povsem formalnega odstopanja švicarskega obrazca za registracijo od evropskega..

Glede na navedeno ter ob upoštevanju posebnih pravnih in dejanskih razmer, kakor so opisane zgoraj, je Lihtenštajn zaprosil za prilagoditev Direktive 2013/56/EU o spremembi Direktive 2006/66/ES. Prilagoditev, ki so jo predlagale države Efte, ki so del EGP, določa, da se člen 17 Direktive 2006/66/ES, kakor je bila spremenjena, ne uporablja za Lihtenštajn.

3.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA