P6_TA(2006)0077

Selitev proizvodnje v okviru regionalnega razvoja

Resolucija Evropskega parlamenta o selitvi proizvodnje v okviru regionalnega razvoja (2004/2254(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju skupne Listine o temeljnih socialnih pravicah delavcev iz leta 1989 in pripadajočega akcijskega programa,

- ob upoštevanju Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti [1],

- ob upoštevanju Direktive Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti [2],

- ob upoštevanju Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov [3],

- ob upoštevanju Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti [4],

- ob upoštevanju sporočila Komisije — Smernice o državni regionalni pomoči [5],

- ob upoštevanju sporočila Komisije — Ponovna ocena smernic o državni regionalni pomoči za obdobje po 1. januarju 2007 [6],

- ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči na področju zaposlovanja [7],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. marca 2003 o zaprtju podjetij, ki so prejemala finančno pomoč Evropske unije [8],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. aprila 2004 o sporočilu Komisije o Tretjem poročilu o gospodarski in socialni koheziji [9],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. julija 2005 o predlogu uredbe Sveta o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu [10],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. decembra 2005 o vlogi neposredne državne pomoči kot orodju regionalnega razvoja [11],

- ob upoštevanju členov 87(3), 136 in 158 Pogodbe ES,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za regionalni razvoj in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A6-0013/2006),

A. ker je cilj regionalne razvojne politike podpirati razvoj regij v Evropski uniji; ker je zato potrebno zagotoviti usklajenost med regionalno razvojno politiko in konkurenčno politiko, kar pomeni, da državne pomoči ne smejo spodbujati selitev gospodarskih dejavnosti,

B. ker je kohezijska politika sredstvo, ki Evropski uniji omogoča zmanjšanje razlik v najrevnejših regijah, in je bistvena za podporo podjetjem in naložbe v infrastrukturne projekte v navedenih regijah; ker je državna pomoč pravno sredstvo za doseganje tega cilja,

C. ker se podjetja odločijo za selitev svojih dejavnosti zaradi številnih razlogov, od katerih nekateri niso v ničemer povezani z vprašanji produktivnosti, učinkovitosti ali rentabilnosti; ker pa so lahko posledice takih selitev ukinitve številnih delovnih mest in gospodarske težave, ki imajo posebno velik vpliv na regionalni razvoj, saj obstaja v zapuščeni regiji le malo možnosti za zaposlitev,

D. ker je glede na to situacijo na ravni Skupnosti nujno treba vzpostaviti sisteme nadzora, namenjenih ovrednotenju gospodarskih in socialnih stroškov vsake selitve proizvodnje; ker je Evropski parlament v svoji prej navedeni resoluciji z dne 6. julija 2005 pozval k sprejetju vseh potrebnih pravnih ukrepov, s katerimi bi zagotovili, da podjetja, ki prejemajo finančno pomoč Skupnosti, ne bi svojih obratov za daljše ali vnaprej določeno obdobje premestila na drugo območje, in k sprejetju določbe, s katero bi se prepovedalo sofinanciranje projektov, ki imajo za posledico bistveno izgubo delovnih mest ali zapiranje obratov na njihovih obstoječih lokacijah; ker je Parlament v svoji resoluciji z dne 15. decembra 2005 tudi menil, da pomoč EU za preselitev podjetij ne prispeva k evropski dodani vrednosti in bi se ji zato bilo treba izogibati,

E. ker globalizacija, tehnološki napredek in odstranjevanje ovir za vstop v določene države olajšujejo mednarodne izmenjave ter Evropski uniji ponujajo možnosti v globaliziranem svetu, ker pa lahko tudi povečajo nevarnost selitve proizvodnje,

F. ker bi državna pomoč morala prispevati k ustvarjanju trajnih delovnih mest,

G. ker niti statistični mehanizem Skupnosti niti statistični mehanizmi držav članic Evropske unije v tem trenutku ne zmorejo podati skupnih in natančnih podatkov o obsegu selitev dejavnosti v Uniji in izven nje, zlasti če gre za ovrednotenje selitev podjetij in vplivov, ki jih imajo selitve na zaposlitev v izvornih in namembnih državah; ker bi bilo torej treba okrepiti evropska statistična sredstva,

H. ker je lahko državna pomoč potrebna kakor nujen ukrep v okoliščinah, v katerih bo prestrukturiranje ali selitev proizvodnje povzročila množično izgubo delovnih mest v določenem kraju,

1. poudarja, da je selitev proizvodnje podjetij v več državah Evropske unije resna zadeva;

2. zahteva spoštovanje in izvajanje cilja gospodarske, socialne in teritorialne povezanosti ter strateških ciljev polne zaposlenosti z zagotovljenimi pravicami in socialnim napredkom, kakor je navedeno v členu I-3(3) Osnutka ustavne pogodbe; poziva EU, da ne nudi finančne podpore praksam, ki ne pomagajo pri uresničevanju navedenih ciljev, kakor so na primer selitve proizvodnje, ki niso utemeljene z rentabilnostjo ali ki bi za posledico lahko imele ukinitev številnih delovnih mest;

3. poudarja, da mora biti namen strukturnih in kohezijskih skladov kohezija, ki zajema spodbujanje povezanosti in solidarnosti med državami članicami, in da se mora ves trud prednostno usmerjati na regije v gospodarskem zaostanku;

4. meni, da selitev proizvodnje lahko zadeva, ne samo tako imenovanih tradicionalnih delovno intenzivnih industrijskih panog, ampak tudi kapitalsko intenzivne panoge ter storitveni sektor;

5. priporoča, naj Komisija primerno in pozorno spremlja trenutno zapiranje podjetij in selitve proizvodnje ter zahteva vračilo dodeljenih pomoči, če so bile te zlorabljene;

6. poudarja, da se morajo Komisija in države članice zavzeti za sprejetje ukrepov na nacionalnih ravneh in na ravneh Skupnosti, s katerimi bodo preprečile možne negativne posledice selitev proizvodnje na gospodarski razvoj in socialne tragedije, ki jih povzroči neposredna ali posredna izguba delovnega mesta zaradi selitve proizvodnje v regijah Evropske unije z majhnimi ali neobstoječimi možnostmi prekvalifikacije, od koder se podjetja selijo;

7. poziva Komisijo, naj sprejme potrebne ukrepe, da evropska regionalna politika ne bi spodbujala selitve podjetij, ki povzroča izgube delovnih mest;

8. priznava predlog Komisije, ki jo je ta sprejela v okviru reforme strukturnih skladov in na podlagi katere bo lahko kaznovala tista podjetja, ki jim je bila dodeljena finančna pomoč Evropske unije, vendar so preselila dejavnost v roku sedmih let od dodelitve teh sredstev; to je prvi nujni ukrep za dosego gospodarske, socialne in teritorialne povezanosti v Evropski uniji;

9. zahteva tudi, da se podjetjem, ki so prejela javno pomoč, zlasti kadar niso spoštovala vseh obveznosti, vezanih na to pomoč, ali podjetjem, ki so odpustila zaposlene na obstoječih lokacijah, ne da bi spoštovala nacionalne ali mednarodne predpise, in ki so preselila svojo proizvodnjo znotraj Evropske unije, onemogoči koriščenje državne pomoči na novi lokaciji in da tudi v prihodnje, sedem let od selitve proizvodnje, ne bi mogla koristiti sredstev iz strukturnih skladov ali iz državne pomoči;

10. prav tako ocenjuje, da bi bilo treba predvideti ukrepe za grožnje s selitvijo proizvodnje ("reverse relocations" — pojav, ko delodajalec sili zaposlene, da sprejmejo slabše delovne pogoje, z grožnjo, da se bo sicer podjetje moralo preseliti), zaradi katerih se poslabšajo pogoji zaposlitve, ne da bi se selila dejavnost podjetja;

11. meni, da je zaradi neusklajenosti nacionalnih socialnih sistemov Evropske unije treba nujno sprejeti vrsto usklajenih ukrepov znotraj različnih politik Evropske unije; poziva, naj se takoj izdela splošna evropska strategija preprečevanja, upravljanja in spremljanja selitev podjetij v EU in izven nje, ki jo bo izvajala Unija v sodelovanju z vsemi državami članicami;

12. v tem okviru izpostavlja pomen zgoraj navedene resolucije z dne 13. marca 2003 in poziva Komisijo, da Evropski fundaciji za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer iz Dublina (Evropski center za spremljanje sprememb) poveri pripravo študije in ocene (vključno z določitvijo števila ustvarjenih in izgubljenih delovnih mest ob upoštevanju kakovostnih vidikov) ter spremljanje pojava selitve proizvodnje, da bi objektivizirali vplive, ki jih imajo selitve na gospodarsko načrtovanje in socialo ter na kohezijsko politiko, na prostorsko načrtovanje in na regionalni razvoj, ter naj predstavi izsledke in Parlamentu poda konkretne predloge v obliki rednih poročil;

13. z zadovoljstvom ugotavlja, da je Komisija v novih smernicah o državni pomoči regijam sprejela ukrepe, ki bodo podjetjem, ki ne spoštujejo pogojev za pridobitev pomoči ali ki selijo svoje dejavnosti znotraj ali zunaj meja Evropske unije, naložili vračilo te pomoči;

14. ugotavlja, da je Komisija v nove smernice o državni pomoči regijam vključila tudi sistem, ki dovoljuje dodelitev državne pomoči kakor ukrep v sili v primeru množične izgube delovnih mest, čeprav zadevna regija ali kraj običajno ne bi bil upravičen do take pomoči;

15. ponovno poziva k skladnosti zakonodaje o državnih pomočeh in preprečitvi pretiranih razlik v pomoči med sosednjimi regijami;

16. poziva Komisijo, naj pogojuje dodelitev in ohranjanje izplačila državne pomoči iz proračuna Evropske unije ali držav članic s prevzemom natančno določenih obveznosti na področju zaposlovanja in lokalnega razvoja, ki bodo zavezovale odgovorne v podjetjih in pri zadevnih lokalnih, regionalnih ali nacionalnih oblasteh;

17. opozarja Komisijo, da je pomembno te pomoči vezati na trdna zagotovila o dolgoročnem zaposlovanju in regionalni rasti;

18. poziva Komisijo, naj učinkovito izvaja veljavne ukrepe za vračilo subvencij pri tistih podjetjih, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti pri naložbah, za katere so dobila državno pomoč, in naj predstavi poročilo o izvajanju veljavnih ukrepov;

19. prav tako poziva Komisijo in države članice, naj sestavijo seznam podjetij, ki s pripravami na selitev dejavnosti znotraj ali izven EU kršijo pravila glede državne pomoči ali sredstev Skupnosti in se ne držijo predpisov, ki določajo, da morajo biti v njih zajete operacije trajne;

20. poziva Komisijo, da izdela evropski kodeks ravnanja za preprečitev selitev podjetij ali njihovih proizvodnih obratov v drugo regijo ali državo EU samo zato, da bi pridobila evropska sredstva;

21. poziva Komisijo k prizadevanju za vključitev socialnih klavzul v mednarodne pogodbe na podlagi petih konvencij Mednarodna organizacija dela (ILO), ki predstavljajo prednostne naloge, in sicer pravice do organiziranja, svobode zbiranja ter prepoved dela otrok, prepoved prisilnega dela in diskriminacije; poziva k izvajanju teh socialnih klavzul s podpro ozitivnih ukrepov in spodbud za države in podjetja, da bodo pri njih vztrajali; poziva Komisijo in Svet k prizadevanjem za zagotovitev, da se ta zadeva ponovno uvrsti na dnevni red ministrske konference Svetovne trgovinske organizacije ter da se ustanovi odbor za trgovino in človekove pravice, ki bo obravnaval zlasti vprašanja človekovih pravic v svetu dela;

22. meni, da bi z zagotavljanjem večje preglednosti glede vseh lokacij, kjer poteka proizvodnja izdelkov ter veljavnih delovnih standardov, lahko vplivali na odločitev kupcev in potrošnikov pri nakupovanju;

23. zahteva, da se podjetja, ki jim je bila dodeljena državna pomoč, spodbujajo, naj v dogovoru z reprezentativnimi organizacijami delavcev in z regionalnimi ter lokalnimi oblastmi razvijajo odgovorno obnašanje, tako da se pridružijo izvajanju kohezijske politike za doseganje uravnoteženega regionalnega razvoja;

24. poziva Komisijo in države članice, da se v sodelovanju z zadevnimi lokalnimi in regionalnimi organi oblasti spremlja učinkovito in namensko porabo sredstev evropskih skladov, ki bi morali biti usmerjeni v poklicno izobraževanje in prekvalifikacijo delavcev na področjih, ki jih je prizadelo prestrukturiranje ali selitev podjetij, zlasti tistih delavcev, ki jih je neposredno prizadela izguba delovnega mesta zaradi selitve proizvodnje njihovega prejšnjega delodajalca;

25. poudarja potrebo, da se z intervencijami iz Strukturnega sklada sredstva okrepljeno osredotočijo na ustvarjanje novih delovnih mest in trajni gospodarski razvoj, v ustanavljanje novih podjetij, ki bodo odpirala nova delovna mesta, v vseživljenjsko poklicno izobraževanje in v povečanje produktivnosti; v zvezi s tem podpira predlog Komisije za ustanovitev sklada za globalizacijo, ki bi preprečeval in saniral gospodarske in socialne vplive prestrukturiranja ali selitev proizvodnje, in zahteva, naj ta sklad dobiva dovolj sredstev za pokrivanje nalog, ki mu bodo dodeljene;

26. meni, da bi bilo treba pri uporabi sredstev Skupnosti, še posebej sredstev, namenjenih industriji, in sredstev Evropskega socialnega sklada, upoštevati določena pravila o inovacijah, lokalnem razvoju, zaposlovanju in tudi o zavezi podjetij, ki koristijo sredstva tega sklada, da bodo dolgoročno opravljala proizvodnjo na ozemlju Evropske unije; še posebej poziva k spoštovanju in krepitvi pravil o uporabi strukturnih skladov;

27. poziva k varstvu pravic prizadetih delavcev in k popolni zagotovitvi obveščanja delavcev;

28. meni, da nas morajo posledice številnih selitev proizvodnje spodbuditi k odprtemu in tvornemu razmišljanju o oblikovanju pravega evropskega socialnega prostora in ocenjuje, da ima socialni dialog pomembno vlogo pri preprečevanju selitev in saniranju njihovih posledic;

29. zahteva, naj Komisija v skladu z njenim predlogom v reformi strukturnih skladov pripravi mehanizem, s katerim bo ostreje kaznovala podjetja, ki so prejela državno pomoč in svoje dejavnosti delno ali v celoti selijo izven Evropske unije;

30. zahteva, da imajo vse zainteresirane stranke pravico vedeti, ali je bila določenemu podjetju dodeljena subvencija;

31. zahteva, naj se prav posebej upoštevajo težave v obmejnih regijah, kjer so velike razlike na področju pomoči;

32. priporoča svojim pristojnim odborom, da natančno ocenijo nadaljnje ukrepanje Komisije na osnovi te resolucije;

33. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom držav članic.

[1] UL L 254, 30.9.1994, str. 64.

[2] UL L 225, 12.8.1998, str. 16.

[3] UL L 82, 22.3.2001, str. 16.

[4] UL L 80, 23.3.2002, str.29.

[5] UL C 74, 10.3.1998, str. 9.

[6] UL C 110, 8.5.2003, str. 24.

[7] UL L 337, 13.12.2002, str. 3.

[8] UL C 61 E, 10.3.2004, str. 425.

[9] UL C 104 E, 30.4.2004, str. 1000.

[10] Sprejeta besedila 6.7.2005, P6_TA(2005)0277.

[11] Sprejeta besedila 15.12.2005, P6_TA(2005)0527.

--------------------------------------------------