[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 16.2.2011

COM(2011) 67 konč.

2011/0035 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

z dne [ ... ]

o določitvi stališča glede predloga za spremembo Priloge A k Stockholmski konvenciji o obstojnih organskih onesnaževalih, ki se sprejme v imenu Evropske unije na petem zasedanju Konference pogodbenic

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Stockholmska konvencija o obstojnih organskih onesnaževalih[1] je bila sprejeta maja 2001 po zaključku tri leta trajajočih pogajanj v okviru Programa Združenih narodov za okolje (UNEP). Evropska skupnost in njene države članice[2] so pogodbenice Konvencije[3], določbe Konvencije pa se v zakonodaji EU izvajajo z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 850/2004 z dne 29. aprila 2004 o obstojnih organskih onesnaževalih in spremembi Direktive 79/117/EGS[4] (v nadaljnjem besedilu: Uredba o obstojnih organskih onesnaževalih).

Splošen cilj Stockholmske konvencije je zaščititi zdravje ljudi in okolje pred obstojnimi organskimi onesnaževali. Navezuje se zlasti na previdnostni pristop, kot je določen v načelu 15 Deklaracije iz Ria o okolju in razvoju iz leta 1992. To načelo je udejanjeno v členu 8, ki določa pravila za vključitev dodatnih kemikalij v priloge h Konvenciji.

Proizvodnja in uporaba devetih namerno proizvedenih kemikalij, prvotno navedenih v Prilogi A k Stockholmski konvenciji (aldrin, klordan, dieldrin, endrin, heptaklor, heksaklorobenzen, mireks, toksafen in poliklorirani bifenili (PCB)), je prepovedana, razen kadar obstajajo splošne ali posebne izjeme. Poleg tega sta proizvodnja in uporaba DDT, tj. pesticida, ki se v veliko državah v razvoju še vedno uporablja za nadzor nad prenašalci malarije in drugih bolezni, zelo omejeni, kot je določeno v Prilogi B k Stockholmski konvenciji. Na koncu so v Prilogi C navedene tri snovi (PCDD/PCDF, HCB in PCB), ki lahko nastajajo in se sproščajo nenamerno. Na četrtem zasedanju pogodbenic maja 2009 se je s sklepi prvotnim snovem dodalo dodatnih devet novih snovi v prilogah (komercialni okta-BDE, komercialni penta-BDE, PFOS, klordekon, heksabromobifenil, alfa-heksaklorocikloheksan, beta-heksaklorocikloheksan, lindan in pentaklorobenzen).

Na petem zasedanju Konference pogodbenic aprila 2011 bi bilo treba sprejeti sklep, da se v Prilogo A Stockholmske konvencije doda nova snov (endosulfan), ki jo je Evropska unija predlagala leta 2007.

DODAJANJE NOVIH OBSTOJNIH ORGANSKIH ONESNAžEVAL V PRILOGE H KONVENCIJI

V skladu s členom 8 Konvencije lahko pogodbenice Sekretariatu predložijo predloge za uvrstitev kemikalije v priloge A, B in/ali C. Sekretariat preveri, ali predlog vključuje potrebne informacije. Če je predlog zadovoljiv, je posredovan Odboru za pregled obstojnih organskih onesnaževal. Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal prouči predlog, pri čemer upošteva vse predložene informacije. Kadar Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal odloči, da so merila izpolnjena, pregleda predlog in pripravi osnutek za profil tveganja.

Če se na podlagi tega pregleda ugotovi, da ima lahko kemikalija zaradi svojega prenosa v okolju na velike razdalje škodljive učinke na zdravje ljudi in/ali okolje, tako da so potrebni globalni ukrepi, gre predlog v nadaljnjo obravnavo, pri čemer se pripravi ocena obvladovanja tveganj, ki vključuje analizo možnih nadzornih ukrepov. Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal na podlagi tega priporoči, ali naj uvrstitev kemikalije v priloge A, B in/ali C obravnava Konferenca pogodbenic. Končno odločitev sprejme Konferenca pogodbenic.

PRAVILA ZA SPREMEMBE PRILOG A, B IN/ALI C

V skladu s členom 22 Konvencije se priloge A, B in/ali C spremenijo s sklepom Konference pogodbenic in začnejo veljati eno leto po datumu, ko depozitar seznani pogodbenice s sprejetjem sprememb prilog A, B in/ali C, razen pogodbenic, ki so zavrnile spremembo Priloge.

SNOV IN ZAKONODAJA EU

Endosulfan je predmet odločbe o nevključitvi v Direktivo Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet. Vse snovi, ki bodo navedene v prilogah A, B in/ali C k Stockholmski konvenciji[5], bodo morale biti vključene v Uredbo o obstojnih organskih onesnaževalih, da se v EU zagotovi ustreznost izvajanja glede na mednarodne obveznosti. Poleg omejitve nekaterih snovi mednarodni instrumenti vsebujejo tudi zahteve za poročanje, ki so prav tako vključene v Uredbo. Zato bi bilo za ohranitev obvladljivega pregleda, kako EU izpolnjuje svoje mednarodne obveznosti, in zagotovitev doslednega poročanja primerno, da se endosulfan doda v ustrezno prilogo k Uredbi, tudi če je delno že omejen z drugim instrumentom EU.

PRIPOROčILA ODBORA ZA PREGLED OBSTOJNIH ORGANSKIH ONESNAžEVAL

Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal se je oktobra 2010 na svojem petem zasedanju odločil, da v skladu z odstavkom 9 člena 8 Konvencije priporoči uvrstitev tehničnega endosulfana (št. CAS: 115-29-7), njegovih sorodnih soli (št. CAS: 959-98-8 in št. CAS: 33213-65-9) in endosulfan sulfata (št. CAS: 1031-07-8) v Prilogo A h Konvenciji s posebnimi izjemami in predloži priporočilo v obravnavo Konferenci pogodbenic na zasedanju od 25. do 29. aprila 2011.

Konferenca pogodbenic se bo morda morala odločiti o možnih časovno omejenih izjemah za nekatere pogodbenice, da bo omogočila postopno uvajanje zahteve po odstranitvi endosulfana, njegovih sorodnih soli in endosulfan sulfata.

STALIščE EU

Glede na zgoraj navedeno mora Evropska unija na petem zasedanju Konference pogodbenic Stockholmske konvencije podpreti sprejetje spremembe Stockholmske konvencije z vključitvijo tehničnega endosulfana, njegovih sorodnih soli in endosulfan sulfata v Prilogo A.

2011/0035 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

z dne [ ... ]

o določitvi stališča glede predloga za spremembo Priloge A k Stockholmski konvenciji o obstojnih organskih onesnaževalih, ki se sprejme v imenu Evropske unije na petem zasedanju Konference pogodbenic

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[6],

ob upoštevanju naslednjega:

1. V skladu s členom 191 Pogodbe je spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje globalnih okoljskih problemov eden od ciljev okoljske politike Evropske unije.

2. Evropska unija je 16. novembra 2004 ratificirala Stockholmsko konvencijo o obstojnih organskih onesnaževalih (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) na podlagi Sklepa Sveta 2006/507/ES z dne 14. oktobra 2004 o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti, Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih[7].

3. Evropska unija je obveznosti iz Konvencije v zakonodaji Evropske unije izpolnila z Uredbo (ES) Evropskega Parlamenta in Sveta št. 850/2004 z dne 29. aprila 2004 o obstojnih organskih onesnaževalih in spremembi Direktive 79/117/EGS[8] (v nadaljnjem besedilu: Uredba o obstojnih organskih onesnaževalih).

4. Evropska unija izrazito poudarja potrebo po postopni širitvi prilog A, B in/ali C h Konvenciji z vključitvijo novih snovi, ki izpolnjujejo merila za uvrstitev med obstojna organska onesnaževala, pri čemer se upošteva previdnostno načelo, da se izpolnita cilj Konvencije in zavezanost vseh vlad, sprejeta na vrhu v Johannesburgu leta 2002, in sicer, da se do leta 2020 čim bolj zmanjšajo škodljivi učinki kemikalij.

5. V skladu s členom 22 Konvencije se spremembe prilog A, B in C h Konvenciji sprejmejo s sklepom Konference pogodbenic in začnejo veljati eno leto po datumu, ko depozitar seznani pogodbenice s sprejetjem sprememb, razen pogodbenic, ki so spremembe zavrnile.

6. Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal, ki je bil ustanovljen v okviru Konvencije, je po tem, ko je od Evropske unije leta 2007 prejel predlog za endosulfan, zaključil obravnavanje endosulfana. Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal je ugotovil, da endosulfan izpolnjuje merila Konvencije. Pričakuje se, da bo prihodnja Konferenca pogodbenic Konvencije odločala o vključitvi tehničnega endosulfana, njegovih sorodnih soli in endosulfan sulfata v Prilogo A h Konvenciji. Morda se bodo zahtevale posebne izjeme (časovno omejene izjeme za nekatere pogodbenice) in EU mora biti pripravljena na odziv na take zahteve med petim zasedanjem Konference pogodbenic.

7. Endosulfan je predmet odločbe Komisije z dne 2. decembra 2005 o nevključitvi endosulfana v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet[9] in odvzema registracije za fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo to aktivno snov[10].

8. Sprememba Priloge A h Konvenciji z vključitvijo tehničnega endosulfana, njegovih sorodnih soli in endosulfan sulfata bo zahtevala spremembe Uredbe o obstojnih organskih onesnaževalih. V skladu s členom 14(1) Uredbe so v primeru dodajanja snovi Konvenciji spremembe prilog k Uredbi mogoče v skladu z običajnimi postopki v odboru iz členov 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

9. Spremembo Priloge A je treba podpreti –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Edini člen

Komisija na petem zasedanju Konference pogodbenic Stockholmske konvencije v imenu Evropske unije podpre sprejetje spremembe Stockholmske konvencije z vključitvijo endosulfana v Prilogo A.

V Bruslju, [...]

Za Svet

Predsednik [...]

[1] http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

[2] Tri države članice EU je še niso ratificirale (Irska, Italija in Malta).

[3] UL L 209, 31.7.2006, str. 1.

[4] UL L 158, 30.4.2004, str. 7.

[5] Enako velja za snovi, dodane prilogam I, II in/ali III k Protokolu OZN-EKE o obstojnih organskih onesnaževalih.

[6] UL C […], […], str. […].

[7] UL L 209, 31.7.2006, str. 1.

[8] UL L 158, 30.4.2004, str. 7.

[9] UL L 230, 19.8.1991, str. 1.

[10] UL L 317, 3.12.2005, str. 25.