SL Uradni list Evropske unije C 218/15

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi usklajenih pogojev za trženje gradbenih proizvodov

COM(2008) 311 konč. – 2008/0098 (COD)

2009/C 218/03

Svet je 1. julija 2008 sklenil, da v skladu s členom 95 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

„Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi usklajenih pogojev za trženje gradbenih proizvodov“

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. februarja 2009. Poročevalec je bil g. GRASSO.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 451. plenarnem zasedanju 25. in 26. februarja 2009 (seja z dne 25. februarja) s 114 glasovi za, 1 glasom proti in 1 vzdržanim glasom.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO izraža prepričanje, da je treba zagotoviti polno izvajanje načela prostega pretoka blaga, ki je zapisan v Pogodbi in ki ga dopolnjujejo skupni okvir, sprejet julija 2009, ter kasnejši sektorski predpisi, da bo proizvode, ki se zakonito tržijo v eni državi članici, brez težav mogoče tržiti na celotnem ozemlju EU, in sicer v vsem življenjskem ciklu proizvoda, od njegove zasnove do trenutka, ko se proizvod odloži na odlagališču odpadkov, ter z ustreznimi jamstvi na področju varstva, zdravja in varstva okolja.

1.2 EESO podpira pobudo Komisije za revizijo določb Direktive 89/106/EGS o gradbenih proizvodih, da se jih prilagodi sedanjim zahtevam, jih posodobi in določi jasen in nedvoumen evropski pravni okvir.

1.3 EESO je prepričan, da je treba že v fazi načrtovanja pri vseh tipoloških in morfoloških pogojih stanovanjskih kompleksov in/ali zgradb nujno upoštevati kakovost ekosistema. To pomeni, da je treba varčno uporabljati naravne vire, izboljšati stanovanjske razmere posameznikov in doseči večjo odgovornost akterjev pri postopkih, procesih in tehnikah, da bi tako izpolnili zahteve delavcev in končnih uporabnikov po kakovosti in varnosti.

1.4 Po mnenju EESO je treba okrepiti evropski sistem standardizacije gradbenih proizvodov in sicer tako, da se podprejo organi za standardizacijo in v standarde vključijo vidiki, povezani z varnostjo pri delu, uporabo proizvodov in njihovim odlaganjem.

1.5 EESO ocenjuje, da morajo inovativni gradbeni proizvodi in njihov izredni potencial za zmanjševanje negativnih učinkov podnebnih sprememb in kakovost bivanja postati sestavni del razmišljanj gradbenih strokovnjakov in podjetij ter uporabnikov, da bi bilo mogoče konkretno in učinkovito prispevati k varstvu okolja in varčevanju z energijo.

1.6 EESO poudarja, da mora biti prosti pretok blaga glavno gonilo konkurenčnosti ter gospodarskega in socialnega razvoja enotnega evropskega trga, pa tudi, da je krepitev in posodabljanje pogojev za trženje zdravih in varnih proizvodov jamstvo kakovosti za evropske državljane in akterje v sektorju.

1.7 EESO meni, da je treba zagotoviti usklajen evropski regulativni okvir za trženje in proizvodnjo gradbenih proizvodov na enotnem evropskem trgu.

1.8 EESO močno poudarja potrebo po obnovitvi verodostojnosti oznake CE in izboljšanju sistema za akreditacijo priglašenih organov. Treba je razvijati pravni okvir, ki bo zagotavljal skladnost, primerljivost, usklajevanje decentraliziranega sistema, učinkovit tržni nadzor ter jasne in poenostavljene opredelitve in postopke.

1.9 EESO priporoča dodelitev ustreznih finančnih virov za podporo evropskih programov usposabljanja in informiranja za vse zainteresirane javne in zasebne akterje – zlasti s kampanjami usposabljanja vodij usposabljanja ter s programom spremljanja in nadzora izvajanja.

1.10 EESO meni, da so posebne določbe za poenostavitev postopkov bistvenega pomena zlasti za MSP in mikro podjetja, saj predvidevajo poenostavljen dostop do sistema oznake CE in s tem uporabo SOLVIT-a (1) na nacionalnih kontaktnih točkah za izdelke, kar bo omogočalo lažje reševanje njihovih problemov.

1.11 EESO se zdi potrebno, da bi nove standarde in tehnične priloge spremljali tehnični priročniki o razvoju temeljnih zahtev za dejavnosti, povezane z uporabo primarnih ali sekundarnih okolju prijaznih surovin, ter za inovativne proizvode.

1.12 EESO zagovarja uporabo evropskega sistema hitrega opozarjanja (RAPEX) v sektorju gradbenih proizvodov in meni, da bi bilo ugotovljene kršitve in goljufije treba objaviti v Uradnem listu EU in na evropskem spletnem portalu za gradbene proizvode.

1.13 Odbor meni, da so roki za izvajanje uredbe prekratki za zagotovitev polne in učinkovite uporabe, ter da jih je treba presojati zlasti z vidika zahtev glede usposabljanja in obveščanja ter izvrševanja zahtevanih sprememb.

1.14 EESO tudi poziva Komisijo, naj Parlamentu, Svetu in EESO predloži dvoletno poročilo o izvajanju uredbe, ki bi vsebovalo poglavje, posvečeno zdravstvenim in varnostnim zahtevam za gradbene proizvode ter ugotovljenim kršitvam in goljufijam na tem področju.

2. Uvod

2.1 Evropska gradbena industrija ustvari okoli 10 % BDP Skupnosti in zaposluje približno 7 % delovne sije v Uniji; več kot 65 000 podjetij je dejavnih na področju gradbenih proizvodov, od tega je okoli 92 % MSP in mikro podjetij.

2.2 Velik delež gradbenih proizvodov je predmet trgovine v Skupnosti znotraj Evropskega gospodarskega prostora, in sicer – odvisno od sektorja – od 15 do 25 % celotne gradbene industrije.

2.3 Gradbene proizvode je mogoče dati na trg EGP (2) le, če ustrezajo predvideni uporabi: gradbeni materiali morajo ohraniti kakovost na ravni, deklarirani za celotni življenjski cikel proizvoda, v katerega so vdelani. To velja zlasti za glavne zahteve glede mehanske trdnosti in stabilnosti, varnosti v primeru požara, higiene, varstva zdravja in okolja, varne uporabe, zaščite pred hrupom, varčevanja z energijo in toplotne izolacije.

2.3.1 Zato je treba ustrezno upoštevati združljivost in trajnost gradbenih proizvodov, zlasti ko so potrebne velike naložbe v okviru prenove stavbne dediščine, da se zagotovi njena energetska učinkovitost.

2.4 EESO je prepričan, „da je prosti pretok blaga ena glavnih gonilnih sil za konkurenčnost ter gospodarsko rast in socialni razvoj evropskega enotnega trga ter da sta krepitev in posodabljanje pogojev trženja varnih, kakovostnih izdelkov ključna dejavnika za potrošnike, podjetja in evropske državljane“ (3).

2.5 Doslej je več kot 300 kategorij gradbenih proizvodov prejelo oznako CE, od leta 2000 je Evropski odbor za standardizacijo (CEN) uveljavil več kot 380 usklajenih standardov (4), v istem obdobju pa je bilo izdanih več kot 1 100 evropskih tehničnih ocen (ETA) specifičnih izdelkov, kar omogoča pridobitev oznake CE namesto usklajenih standardov.

2.6 EESO meni, da imajo inovativni gradbeni proizvodi izjemen potencial za zmanjševanje negativnih učinkov podnebnih sprememb, izboljšanje energetske učinkovitosti in kakovosti bivanja. Če bi ta potencial priznali in cenili arhitekti in uporabniki, bi ti proizvodi lahko konkretno in učinkovito prispevali k varstvu okolja in varčevanju z energijo (5).

2.7 Temeljnega pomena je, da proizvajalci pravočasno ukrepajo in svoj proizvodni proces prilagodijo predpisom. Obvezna uporaba skupnega jezika pri ocenjevanju zmogljivosti proizvodov na področju zmanjševanja emisij CO2 pri proizvodnji, pa tudi na področju higiene v notranjosti stavb, lahko izboljša odnose med proizvajalci, njihovimi strankami in oblastmi ter kakovost zgradb.

2.8 Preprost in visokokakovosten zakonodajni okvir za podjetja je ključni dejavnik konkurenčnosti, razvoja in zaposlovanja. Poenostavitev zakonodajnega okolja je nujno potrebna za spodbujanje inovacij in zmanjševanje upravne obremenitve, ki izvira iz zakonskih zahtev, ter za zmanjšanje celotnega obsega zakonodaje Skupnosti in spodbujanje prehoda k prožnejšim zakonodajnim pristopom.

2.9 EESO meni, da bi bilo za zagotavljanje dobrih lastnosti in značilnosti proizvoda treba upoštevati tudi njegovo zmogljivost in predvideti možne stroške načrtovanja in izvedbe projektov, predvsem pa stroške njihovega upravljanja in vzdrževanja.

2.10 EESO meni, da je „boljše oblikovanje zakonodaje tesno povezano z njenim izvajanjem in uvajanjem: dober zakon je tisti, ki ga je mogoče uveljaviti in izvajati. [Težave nastajajo] zaradi različnih pravnih kultur in odgovornosti ter stopenj vključevanja v učinkovito izvajanje evropske zakonodaje v Uniji“ (6).

2.11 Zato EESO močno podpira odločitev o pripravi uredbe (o gradbenih proizvodih) v okviru revizije direktive, da bi se tako izognili nevarnosti razhajanj pri izvajanju in razlagi, zmanjšali stroške in poenostavili izvedbeni okvir.

2.12 EESO poudarja, da je „treba prednostno zagotoviti gotovost, preglednost in učinkovitost trgovine, pri čemer je treba odpraviti podvajanje pregledov in preskušanja ter zagotoviti visoko raven varstva potrošnikov, državljanov in podjetij; prednostno je treba tudi uskladiti in okrepiti dejavnosti nadzora trga za zagotovitev dejavnega in enotnega izvajanja zahtev Skupnosti za varnost izdelkov“ (7).

3. Predlog Komisije

3.1 Cilj predlagane uredbe je zagotoviti zanesljive in natančne informacije o zmogljivosti gradbenih proizvodov na celotnem notranjem trgu (EGP) z naslednjimi ukrepi: — uvajanje skupnega tehničnega jezika; — določitev obveznosti vseh gospodarskih akterjev s pomočjo natančnih ciljev, konceptov in predpisov; — zahteva po izjavi o zmogljivosti kot pogoju za pridobitev oznake CE, za katero je pristojen izključno proizvajalec ali uvoznik; — večja verodostojnost meril za imenovanje tehničnih organov za ugotavljanje skladnosti (Technical Assessment Bodies – TAB); — poenostavitev postopkov in zmanjšanje upravne obremenitve za podjetja; — opredelitev natančnejših meril za priglašene organe pod nadzorom priglasitvenega organa, ki ga določijo države članice; — krepitev nadzora trga, ki ga izvajajo nadzorne oblasti držav članic.

4. Splošne ugotovitve

4.1 EESO podpira pobudo za prilagoditev zakonodaje Skupnosti na tem področju, za posodobitev njene vsebine ter vzpostavitev varnega in nedvoumnega, jasnega, preglednega in uravnoteženega evropskega regulativnega in zakonodajnega okvira za vse javne in zasebne akterje na evropskem notranjem trgu z uporabo skupnega jezika in usklajenih tehničnih specifikacij (usklajenih evropskih standardov in evropskih ocenjevalnih listov) ter osnovnih zahtev objektov, ob popolnem upoštevanju zahtev glede trajnostnega razvoja, javnega zdravja, trajnostne rabe naravnih virov in poenostavitve postopkov za MSP.

4.2 Komisija gradbeni sektor obravnava kot vodilni evropski trg, vendar so zanj značilni „premalo usklajeni predpisi, ne le na ravni EU, povezani s predvsem lokalno podjetniško strukturo“, ki so „povzročili znatno upravno breme in preveliko razdrobljenost trajnostnega gradbenega trga“ (8).

4.3 Po mnenju EESO bi bilo ob reviziji direktive o gradbenih proizvodih in njenem preoblikovanju v uredbo treba upoštevati zlasti naslednja osnovna merila: — preglednost, poenostavitev, zanesljivost, pravna in tehnična varnost, enotne opredelitve, jasnost za uporabnike Skupnosti – vmesne in končne uporabnike gradbenih proizvodov, podjetja za prodajo in nakup, inženirje, arhitekte in načrtovalce, javne in zasebne podjetnike in javno upravo; — skupni jezik, ki temelji na usklajenih evropskih standardih in ocenah, ki mora biti dostopen, jasen in uporabniku prijazen, tako za zaposlene v gradbenem sektorju kot za navadne državljane, in ki izpolnjuje njihove zahteve glede bivanja in/ali vsakdanjega okolja, zdravja, energetske in okoljske učinkovitosti, kakovosti življenja, higiene in varnosti; — skladnost z drugimi cilji in politikami Unije, zlasti s splošnim previdnostnim načelom, ki je zapisano v Pogodbi in je bilo vključeno v različne mednarodne konvencije in sporazum STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov (sporazum SPS): na previdnostno načelo se je treba sklicevati, ko se bili z znanstveno in objektivno oceno ugotovljeni potencialno nevarni učinki določenega pojava, proizvoda ali postopka, zlasti z vidika zakonodajnega okvira REACH za kemikalije (9), splošne varnosti izdelkov na trgu (10) ter odgovornosti proizvajalca za zagotavljanje visoke ravni varstva potrošnika pred oškodovanjem zdravja in lastnine s proizvodom z napako (11); — komuniciranje, obveščanje in usposabljanje o pravicah in obveznostih vseh vpletenih akterjev Skupnosti z jasno opredelitvijo kontaktnih točk za proizvode: ti bi morali vključevati mehanizme Solvit za reševanje sporov in podjetjem, zlasti MSP, ter vmesnim in končnim uporabnikom omogočiti izvensodno poravnavo; — odpravljanje upravne obremenitve in s tem povezanih stroškov, zlasti za najmanjše in najbolj ranljive akterje, kot so vmesni in končni uporabniki, MSP in posamezni državljani, pri čemer morajo biti zahteve do gospodarskih akterjev upravičene in sorazmerne ter ne smejo voditi v birokratsko in upravno obremenitev, povezano z visokimi stroški; — razvoj in razširjanje poznavanja trajnostne, zdrave in varne gradnje, ki vključuje projektne raziskave, preverjanje gradbenih metod, izdelavo, trženje in uporabo najboljših materialov v gradbenem procesu ter nove strukturne rešitve, pri čemer morajo odgovornost nositi vsi vpleteni akterji, od šole do univerze, vključno s poklicnimi tehničnimi šolami; — podpora evropskim organom za standardizacijo, da se poveča njihova učinkovitost pri pripravi tehničnih standardov za gradbene materiale, pri čemer je treba zagotoviti, da imajo ti organi jasne in pregledne naloge, ki se v celoti spoštujejo, ter da širše zastopajo vse ustrezne ciljne skupine; — krepitev sistemov za nadzor trga in objavo kršitev in kršiteljev z utrditvijo in uskladitvijo nacionalnih sistemov, specifično uporabo sistema RAPEX (12) v sektorju gradbenih proizvodov, objavo kršitev in kazni na evropskem spletnem portalu gradbenih proizvodov in v Uradnem listu EU ter vključitvijo posebnega poglavja v dvoletno poročilo o izvajanju nove uredbe, ki se ga predloži Parlamentu, Svetu in EESO.

4.4 EESO se strinja, da je treba izboljšati kakovost sistema za akreditacijo priglašenih organov in opredeliti strožja merila za imenovanje, upravljanje in nadzor takšnih organov – v skladu s splošno zakonodajo na tem področju, določeno s Sklepom št. 768/2008/ES in Uredbo (ES) 765/2008 z dne 9. julija 2008.

4.5 Sistem za nadzor trga mora v vedno bolj rastoči globalizaciji zagotavljati skupni regulativni okvir za učinkovito in usklajeno izvajanje zakonodaje na celotnem ozemlju Skupnosti. Za ustrezne vire za izvršitev te naloge morajo poskrbeti države članice. Vsekakor je od držav članic treba izrecno zahtevati, da določijo organ, ki bo sprejemal reklamacije in bo dostopen javnosti.

4.6 EESO meni, da je potrebna jasna in nedvoumna razdelitev odgovornosti med različnimi akterji, ki bo zagotavljala popolno sledljivost proizvodov, zlasti glede funkcionalnosti gradbenih materialov v vsem njihovem življenjskem ciklu, varnostnih in zdravstvenih zahtev, posebej varnosti delavcev in končnih uporabnikov, ter celovitega varstva bivalnega in na splošno grajenega okolja.

4.7 Znova je treba pridobiti zaupanje v oznake skladnosti. Treba je obnoviti resnično vrednost oznake CE, povečati možnosti za preganjanje kršitev na tem področju in zagotavljanje pravnega varstva. EESO meni, da bo prehod k novemu sistemu oznak CE pomenil stroške za podjetja in bo zahteval velika začetna vlaganja oblasti v infrastrukturo za standardizacijo in nadzor, zlasti zato, da bodo priglašeni organi dosegli zahtevane stopnje odličnosti.

4.8 Po mnenju EESO mora krepitev evropskega sistema za standardizacijo gradbenih proizvodov spremljati večja promocija priprave in izvajanja mednarodnih standardov, kar bo omogočilo dostop do trgov in mednarodne trgovine ter trgom z gradbenimi materiali dalo svetovno razsežnost.

4.9 Zaradi potrebe po obsežnejših in bolj poglobljenih informacijah, pa tudi nujno potrebnih obdobij prilagajanja na spremembe metod, postopkov in ravnanja za prehod od direktive k uredbi, EESO priporoča določitev ustreznejših rokov za izvedbo od predlaganih.

4.10 EESO meni, da je bistvenega pomena zagotovitev ustreznih finančnih virov za podporo programov Skupnosti na področju usposabljanja, obveščanja, spremljanja in nadzora izvajanja, namenjenih vsem javnim in zasebnim akterjem.

4.11 EESO priporoča, da bi nove standarde in tehnične priloge spremljala tehnična navodila za razvoj osnovnih zahtev glede objektov, da bi tako: — usmerjali pripravo prihodnjih zahtev na tem področju, zlasti za uporabo primarnih ali sekundarnih okolju prijaznih surovin; — zagotavljali večjo prožnost, zlasti glede rokov za postopke, s pomočjo evropske tehnične ocene za inovativne proizvode ter z vlogo in imenovanjem različnih organov in organizacij, omenjenih v predlogu.

5. Posebne ugotovitve

5.1 Predlog bi moral vsebovati dve dodatni poglavji:

— eno bi moralo obravnavati komuniciranje, obveščanje in usposabljanje za razvoj širšega poznavanja trajnostne gradnje;

— drugo pa varčevanje z energijo, trajnostno rabo naravnih virov ter zdravje, higieno in varnost v celotnem življenjskem ciklusu proizvoda – od zasnove do trenutka, ko se proizvod odloži na odlagališču odpadkov. Temeljne zahteve so vsebovane v prilogi 1, vendar jih je po mnenju EESO treba izrecno omeniti v besedilu uredbe.

5.1.1 Bistvenega pomena je zlasti obvezno upoštevanje zahtev na področju higiene in zdravja, saj obstaja tveganje, povezano z uporabo recikliranega materiala, ki je radioaktiven (13) in/ali vsebuje nevarne strupene snovi: ta material, ki je vgrajen v stavbe in konstrukcije, lahko škoduje do te mere, da ima za osebe, ki v njih stanujejo, zelo hude in dolgotrajne posledice za zdravje.

5.2 Glede opredelitev (člen 2) EESO meni, da so zlasti smiselni predlagani okvirni pogoji za dajanje proizvodov na trg (14), o katerih je Odbor že izrazil svoje mnenje (15); pri tem se je treba izogniti neskladnosti z drugod sprejetimi pravnimi okviri, pa tudi pripraviti opredelitve neserijskih gradbenih proizvodov (ki so pomembni zlasti za MSP), kompleksnih, že zasnovanih ali predpripravljenih gradbenih delov in inovativnih proizvodov. Opredelitev usklajenih tehničnih specifikacij bi se morala nanašati na evropske tehnične ocene (16) in ne na evropske ocenjevalne liste.

5.3 EESO meni, da bi takoj, ko je proizvod dan na trg, je skladen z glavnimi značilnostmi proizvoda in ustreza temeljnim zahtevam za objekte, izjava o skladnosti morala biti obvezna in popolna in ne bi smela biti omejena na nacionalne standarde, treba pa bi bilo uporabiti tudi informacijska sredstva ali spletne strani za stranke.

5.3.1 Po mnenju EESO je treba izdati izjavo o zmogljivosti, če za proizvod obstaja usklajen standard ali pa je zajet v Evropski tehnični oceni (17).

5.4 Cilje usklajenih standardov, ki jih na podlagi navodil Komisije določa Evropski odbor za standardizacijo (CEN), je za določen proizvod ali družino proizvodov treba izrecno in jasno opredeliti, pri tem pa je treba navesti vse uporabe, na katere se usklajeni standardi nanašajo, saj morajo biti popolnoma skladni z navodili.

5.5 Po mnenju EESO je ključnega pomena, da so določbe o poenostavljenih postopkih skladne z zavezo po poenostavitvi, zlasti za MSP in mikro podjetja, in da zagotavljajo poenostavljen dostop do sistema oznak CE. Takšni postopki morajo zagotavljati enako raven varstva potrošnikov na področju zdravja, varnosti in varstva okolja.

5.6 EESO poudarja pomen določb v členu 46, saj se nanašajo zlasti na nevarnosti za zdravje in varnost delavcev: treba je oceniti določen proizvod in njegov celoten življenjski ciklus, pri tem pa pregledati vse zahteve, ki jih določa predlagana uredba, da bi se tako v sektorju izognili nevarnosti nesreč, ki bi bile posledice morebitne uporabe neustreznih materialov ali njihove napačne uporabe.

5.7 EESO meni, da je treba spremeniti prehodne določbe, predvidene v členu 53, ki za datum prehoda od direktive k uredbi določajo 1. julij 2011; zaradi visokih zahtev na področju obveščanja, usposabljanja in spremembe ravnanja, pa tudi potrebnega časa za prilagoditev na predvidene spremembe metod in postopkov, bi bilo treba načrtovati ustreznejša prehodna obdobja.

5.8 Glede tehnične posodobitve, predvidene v členu 51 predloga uredbe, EESO vztraja pri svojih izjavah na tem področju (18) in poudarja „pomen kar največje transparentnosti postopkov komitologije in njihove razumljivosti za osebe, ki prebivajo v EU, zlasti za tiste, na katere se ti akti neposredno nanašajo“.

V Bruslju, 25. februarja 2009 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) http://ec.europa.eu/solvit/

(2) EGP: Evropski gospodarski prostor.

(3) UL C 120, 16.5.2008.

(4) CEN: http://nan.brrc.be/docs_public/other/cpd_standards_20080730.pdf; in UL C 304, 13.12.2006.

(5) UL C 162, 25.6.2008.

(6) UL C 24, 31.1.2006.

(7) Glej opombo 3.

(8) COM(2007) 860 konč. z dne 21.12.2007, sporočilo Pobuda za vodilni trg za Evropo, str. 5.

(9) Uredba Sveta (ES) št. 1907/2006 z dne 18. decembra 2006.

(10) Direktiva 2001/95/ES z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov.

(11) Direktiva 85/374/EGS z dne 25. julija 1985 o odgovornosti za proizvode z napako.

(12) RAPEX: sistem hitrega opozarjanja za neživilske proizvode.

(13) UL C 241, 7.10.2002.

(14) Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov; Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov.

(15) UL C 120, 16.5.2008.

(16) European Technical Assesment (ETA).

(17) Besedilo člena 4(1)(b) in končni odstavek člena 4(1) je zato treba črtati.

(18) UL C 224, 30.8.2008.