P6_TA(2006)0069

Kulturna dediščina v Azerbajdžan

Resolucija Evropskega parlamenta o kulturni dediščini Azerbajdžanu

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svojih resolucij z dne 9. junija 2005 [1] in 27. oktobra 2005 [2] o Azerbajdžanu,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. januarja 2006 o evropski sosedski politiki [3],

- ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o južnem Kavkazu in predvsem svoje resolucije z dne 11. marca 1999 o podpori mirovnemu procesu na Kavkazu [4] in svojega priporočila Svetu z dne 26. februarja 2004 o politiki EU glede Južnega Kavkaza [5],

- ob upoštevanju sklepa, ki ga je Svet sprejel 14. junija 2004 o vključitvi Armenije in Azerbajdžana v okvir evropske sosedske politike, predvsem zaradi spodbujanja dobrih sosedskih odnosov s poudarkom na spoštovanju manjšin,

- ob upoštevanju obveznosti Azerbajdžana in Armenije do Sveta Evrope, predvsem v sklopu evropske kulturne konvencije, revidirane evropske konvencije o varovanju arheološke dediščine in okvirne konvencije o varovanju nacionalnih manjšin, ki sta jih ratificirala in se zavezala k njihovemu upoštevanju,

- ob upoštevanju Haaške konvencije o varstvu kulturne lastnine v primeru oboroženega spopada, ki ga je sprejel UNESCO leta 1954, in Protokola iz leta 1954, katerih pogodbenici sta tako Armenija kot Azerbajdžan, kakor se uporablja za okupirana ozemlja,

- ob upoštevanju Deklaracije Unesca iz leta 2003 o namernem uničevanju kulturne dediščine, v kateri mednarodna skupnost priznava pomen varovanja kulturne dediščine in potrjuje svojo zavezanost k boju proti namernemu uničevanju katere koli vrste kulturne dediščine, zato da se jo bo lahko predalo prihodnjim generacijam,

- ob upoštevanju poročila Mednarodnega sveta za spomenike in območja (ICOMOS) [6] in vmesnega poročila Odbora ZN za človekove pravice o pravici do bogoslužja in religije [7],

- ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,

A. ker je Armenija sprožila domneve o tem, da so azerbajdžanske sile novembra 1998 in decembra 2002 izvršile akcije za uničenje armenskega pokopališča v Džulfi v regiji Nakičevan; ker je do najnovejšega uničenja prišlo decembra 2005 in ga je potrdil nedavni video posnetek armenskih oblasti;

B. ker je bilo na ta dejanja že veliko reakcij mednarodne skupnosti; ker Azerbajdžan ni priskrbel odgovorov na poizvedbe Abdelfattaha Amorja, nekdanjega posebnega poročevalca Združenih narodov, ki so zadevale dogodke novembra 1998 in decembra 2002;

C. ker obstajajo resne domneve o vpletenosti azerbajdžanskih oblasti v uničevanje teh spomenikov;

D. poudarja izjemno naravo tega arheološkega območja, na katerem je še vedno 6000"kačkarjev", izklesanih kamnitih križev, ki so značilni za armensko versko umetnost in ki pričajo o etnični in kulturni raznolikosti regije;

E. ker uničevanje ali skrunitev katerega koli spomenika ali predmeta kulturne, verske ali nacionalne dediščine krši načela Evropske unije;

F. ker se to uničevanje dogaja zaradi spora o Gorskem Karabahu med Armenijo in Azerbajdžanom;

G. ker bodo ugodni izidi pogajanj o Gorskem Karabahu lahko kmalu znani in bo po načelih za reševanje spora dosežen sporazum, ne glede na neuspešno srečanje predsednikov Armenije in Azerbajdžana v Rambouilletu dne 10. in 11. februarja 2006;

H. opozarja, da je namen evropske sosedske politike vzpostavitev privilegiranega partnerstva z Azerbajdžanom in Armenijo na osnovi skupnih vrednot, vključno s spoštovanjem manjšin in njihove kulturne dediščine;

1. ostro obsoja uničenje pokopališča v Džulfi, pa tudi uničenje vseh zgodovinsko pomembnih območij na ozemlju Armenije ali Azerbajdžana in obsoja vsakršno dejanje, ki uničuje kulturno dediščino naroda;

2. poziva Svet in Komisijo, naj pojasnita vladam Armenije in Azerbajdžana, da si je treba prizadevati za zaustavitev etničnega čiščenja, ki je vodilo do takega uničevanja, in najti načine, kako olajšati postopno vračanje beguncev in razseljenih oseb;

3. zahteva, da vladi Armenije in Azerbajdžana spoštujeta svoje mednarodne obveznosti, predvsem kar zadeva kulturno dediščino, zlasti tiste, ki izhajajo iz njunega vstopa v Svet Evrope in integracije v evropsko sosedsko politiko;

4. poudarja, da je spoštovanje manjšinskih pravic, vključno z zgodovinsko, versko in kulturno dediščino, pogoj za pristen in učinkovit razvoj evropske sosedske politike, ki mora voditi tudi do vzpostavitve dobrih sosedskih odnosov med zadevnimi državami;

5. zahteva, da Azerbajdžan dovoli misije, kot so strokovnjaki, ki delajo z ICOMOS-om, ki so namenjene nadzoru in varovanju arheološke dediščine na njegovem ozemlju, predvsem armenske dediščine, in obisk delegacije Evropskega parlamenta na arheološkem območju Džulfa;

6. poziva vladi Armenije in Azerbajdžana, naj upoštevata svoje mednarodne obveznosti, zlasti na področju kulture in ohranjanja dediščine, ki sta jih sprejela v okviru sodelovanja v mednarodnih institucijah, kot sta UNESCO in Svet Evrope, ter ju poziva, da storita vse potrebno za obvarovanje arheološke, zgodovinske in kulturne dediščine na svojem ozemlju, da bi preprečila uničevanje drugih območij v nevarnosti;

7. poziva Komisijo in Svet, da klavzulo o varovanju pomembnih arheoloških in zgodovinskih območij tega ozemlja vključita v akcijske načrte, ki so trenutno predmet razprave v okviru evropske sosedske politike;

8. poziva Komisijo in Svet, naj pogojita izvedbo akcijskih načrtov evropske sosedske politike s spoštovanjem splošno sprejetih načel s strani Azerbajdžana in Armenije, predvsem njune obveznosti iz članstva Sveta Evrope, ki zadevajo človekove in manjšinske pravice, ter poziva Komisijo in Svet, da v te akcijske načrte vključita posebne določbe o varovanju kulturne dediščine manjšin;

9. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, parlamentom in vladam držav članic, vladi in predsedniku Armenije, vladi in predsedniku Azerbajdžana, pa tudi parlamentarni skupščini OVSE, parlamentarni skupščini Sveta Evrope, generalnemu direktorju UNESCO-a in generalnemu sekretarju Združenih narodov.

[1] Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0243.

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0411.

[3] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0028.

[4] UL C 175, 21.6.1999, str. 251.

[5] UL C 98 E, 23.4.2004, str. 193.

[6] Svetovno poročilo o spomenikih in območjih v nevarnosti 2002.

[7] 58. zasedanje Generalne skupščine ZN — dokument 1/58/296, 19.8.2003.

--------------------------------------------------