Priporočilo

PRIPOROČILO SVETA

o ekonomski politiki euroobmočja

SVET EVROPSKE UNIJE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik in zlasti člena 5(2) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij in zlasti člena 6(1) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Gospodarska rast v državah euroobmočja se nadaljuje in ima po državah vse širšo osnovo. Okrevanje gospodarstva vse bolj temelji na domačem povpraševanju, pri čemer je zasebna potrošnja ključni dejavnik povečanja rasti in naložb. Zaposlovanje se je v letu 2016 in prvi polovici leta 2017 še naprej povečevalo. Stopnja brezposelnosti se je precej zmanjšala, je pa še vedno višja kot leta 2008. Vendar ima okrevanje gospodarstva v euroobmočju nekaj netipičnih značilnosti: umirjena osnovna inflacija in rast plač, ki ne odražata izboljšanja razmer na trgu dela, kot ga prikazujejo standardni kazalniki trga dela, velik presežek na tekočem računu in vztrajna naložbena vrzel, ki se sicer manjša. Zlasti se zdi, da je skromna rast plač posledica pomanjkanja razpoložljivih delovnih mest v nekaterih gospodarstvih, nizkih inflacijskih pričakovanj, ki vplivajo na pogajanja o plačah, in nizke rasti produktivnosti. Realni dohodek gospodinjstev se je povečal, vendar v številnih državah ostaja pod ravnmi iz leta 2008. Razlike med državami euroobmočja v smislu BDP na prebivalca in stopnje brezposelnosti so še vedno prisotne. Stopnje dolgotrajne brezposelnosti in brezposelnosti mladih so še vedno visoke, revščina, socialna izključenost in neenakost pa ostajajo resna skrb v več državah članicah.

(2)Na splošno se ob analizi gospodarskih kazalnikov za euroobmočje zdi, da je potrebna dodatna podpora za povpraševanje, naložbe in rast plač, in sicer na način, ki ne povzroča tveganja za sprožitev inflacijskih pritiskov, hkrati pa spodbuja notranje in zunanje uravnoteženje ter gospodarsko in socialno konvergenco. Istočasno pa je treba pozorno spremljati znake novonastajajočih neravnotežij, npr. na stanovanjskem trgu v nekaterih državah članicah.

(3)Znotraj euroobmočja ostajajo prisotna precejšnja neravnotežja. Medtem ko so države neto dolžnice dosegle precejšen napredek pri popravku zunanjega salda, imajo nekatere države upnice še vedno precejšne presežke na tekočem računu, kar kaže na splošno pomanjkanje skupnega povpraševanja. Te so ustvarile presežek za euroobmočje v višini 3,3 % BDP v letu 2016, v letu 2019 pa naj bi upadel na 2,9 % BDP. Neto stanje mednarodnih naložb najbolj zadolženih držav članic se počasi izboljšuje, še vedno pa so potrebna stalna prizadevanja za uravnoteženje. Države, ki so dolgo imele visoke primanjkljaje na tekočem računu, imajo še vedno visoka negativna neto stanja mednarodnih naložb, ki jih večinoma spremlja visoka raven zasebnega ali javnega dolga ter predstavljajo ranljivost. Hkrati so potrebna tudi prizadevanja v državah z visokim presežkom na tekočem računu za povečanje domačega povpraševanja in s tem uravnoteženja euroobmočja.

(4)Rast plač prispeva k okrevanju gospodarstva v euroobmočju s tem, ko podpira skupno povpraševanje, zmanjšuje neenakosti in zagotavlja visok življenjski standard na tem območju. Učinkoviti mehanizmi za določanje plač bi morali zagotoviti, da se plače razlikujejo glede na razmere, specifične za posamezno državo, pri čemer se upoštevajo spremembe v produktivnosti. Izvajanje strukturnih reform, ki povečujejo produktivnost v vseh državah, izboljšanje kakovosti in strukture javnofinančnih odhodkov za podporo naložbam, spodbujanje rasti plač in močnejša dinamika povpraševanja v državah neto upnicah ter izvajanje ukrepov, ki omejujejo rast stroškov dela na enoto v državah neto dolžnicah bi pomagali pospešiti ponovno uravnoteženje znotraj euroobmočja.

(5)Skladnost in ravnotežje v splošni mešanici makroekonomskih politik euroobmočja, vključno z monetarno, fiskalno in strukturno politiko, sta bistvena za zagotovitev stabilnejšega in bolj vzdržnega okrevanja gospodarstva. V zadnjih letih se je ta politična mešanica usmerila proti monetarni politiki, ki se je zatekla k novim nekonvencionalnim orodjem za dosego srednjeročnega inflacijskega cilja ECB, ter tako podprla rast in ustvarjanje novih delovnih mest. ECB je najavila, da bo z januarjem 2018 začela ponovno umerjati nakupe sredstev. Za to je potrebna podpora drugih politik v državah članicah, kjer je na voljo prostor za ukrepe politike.