[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 17.10.2007

SEC(2007) 1317

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE

Spremni dokument k Predlog UREDBA SVETA o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov POVZETEK – POROčILO O OCENI UčINKA možnih pobud za varstvo občutljivih globokomorskih ekosistemov pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov kot odziv na poziv Generalne skupščine Združenih narodov k takojšnjemu ukrepanju

{KOM(2007) 605 konč.}{SEK(2007) 1315}

POVZETEK – POROčILO O OCENI UčINKA

možnih pobud za varstvo občutljivih globokomorskih ekosistemov pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov kot odziv na poziv Generalne skupščine Združenih narodov k takojšnjemu ukrepanju

V tem poročilu so obravnavane možne pobude Komisije, ki se sprejmejo ob koncu dveletnega mednarodnega postopka v okviru Generalne skupščine Združenih Narodov. V tem postopku je Komisija predstavljala Skupnost v skladu s stališčem, ki ga je opredeljevala ob stalnem posvetovanju z državami članicami. Poleg tega je zainteresirane strani zaprosila za odzive, ki jih je tudi prejela, prav tako pa je proučila številna izvedenska mnenja in strokovno literaturo, na katere so udeležence opozorili nevladne organizacije, ribiški sektor in Sekretariat ZN. Na podlagi tega postopka je Komisija zato lahko pripravila stalno oceno najboljših možnih rešitev problema uničujočih ribolovnih praks v skladu z osnovnimi merili, ki veljajo za oceno učinka. Zdaj mora Skupnost zagotoviti primerno spremljanje izvajanja svojih mednarodnih obvez.

Generalna skupščina ZN je opozorila na uničevanje globokomorskih koralnih grebenov in drugih občutljivih habitatov že leta 2004 v Resoluciji 59/25. Že takrat je pozvala k takojšnjemu ukrepanju v zvezi z uničujočimi ribolovnimi praksami, ki ogrožajo te občutljive ekosisteme, in k obvezi, da se leta 2006 pregleda napredek na tem področju. Temu pregledu je novembra 2006 sledilo oblikovanje jasnih priporočil, kako urejati pridneni ribolov, da se to občutljivo vprašanje reši. Komisija je imela kot predstavnica Evropske skupnosti pomembno vlogo pri določanju paketa priporočil, ki jih je Generalna skupščina ZN sprejela v Resoluciji 61/105 z dne 8. decembra 2006. Rezultati mednarodne razprave so zadovoljivi, saj v veliki meri potrjujejo pravilnost stališča Skupnosti.

V tem poročilu so ocenjene možnosti, ki jih ima Skupnost na voljo, da se učinkovito odzove na pozive Generalne skupščine ZN. V njem so proučene naslednje možnosti:

Možnost 1: ne sprejme se noben poseben ukrep za prenos Resolucije 61/105, saj ni zavezujoča. Vendar to ne pomeni, da EU ne bi upoštevala njenih priporočil. Z njimi bi lahko oblikovala svoje stališče pri mednarodnem sodelovanju na področju ribištva. Za plovila EU, ki plujejo na območjih, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, bi bile pristojne posamezne države članice EU. Ocenjeno je bilo, da bi imela ta možnost negativne posledice za mednarodno verodostojnost EU in njeno sposobnost, da ima vodilno vlogo pri izboljšanju mednarodnega upravljanja ribolova. Ta možnost tudi pomeni, da bi EU opustila odgovornost, ki jo ima v okviru skupne ribiške politike.

Možnost 2: priporočila Generalne skupščine se presežejo in izvaja se prepoved, ki velja enostransko za plovila EU. Ocenjeno je bilo, da bi imela ta možnost precejšnje negativne gospodarske in družbene posledice za ladjevje EU. Prav tako je bilo ocenjeno, da bi s to možnostjo EU pokazala močno zavezanost k varstvu občutljivih morskih ekosistemov. Vendar ne bi bilo zagotovljeno, da bi bilo njeno prizadevanje uspešno, če bi druge države zastave še naprej dovoljevale ribolov, zaradi česar bi bilo težko upravičiti omejitve za ladjevje EU.

Možnost 3: jasna opredelitev politike in obvezujoča ureditev s predpisi o izvajanju priporočil Generalne skupščine. Ta možnost vključuje sprejetje posebnega ukrepa za izvajanje Resolucije s sprejetjem a) dokumenta o politiki s cilji in načrtovanimi ukrepi, s katerim se Komisija in EU zavežeta, da bosta v mednarodnih forumih upoštevali jasno strategijo; in b) uredbe o izvajanju ukrepov, ki jih priporoča Generalna skupščina v zvezi s plovili EU, ki plujejo na območjih, za katera niso pristojne regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Ocenjeno je bilo, da bi EU z odločitvijo za to možnost jasno pokazala zavezanost k uresničevanju cilja, s čimer bi se okrepila verodostojnost EU in njena sposobnost, da ima vodilno vlogo na mednarodni ravni. Ta možnost bo vplivala na nacionalne organe, ki so odgovorni za izvajanje teh predpisov, zlasti postopka predhodne ocene, omogočala pa bo tudi nadaljevanje ribolovnih dejavnosti, če bodo te prijazne okolju. Sistem je zato oblikovan tako, da zagotavlja varstvo občutljivih morskih ekosistemov.

Sklep poročila je, da je treba izbrati možnost 3. V poročilu je predlagano, da Komisija sprejme dokument o politiki (sporočilo Svetu in Evropskemu parlamentu) in tako jasno opredeli strategijo za rešitev problema, ob tem pa upošteva obveznosti, ki jih ima Skupnost kot pomemben mednarodni akter na področju ribištva in kot glavni regulativni organ za ribištvo v vodah Skupnosti. Poleg tega je v poročilu ugotovljeno, da je treba nujno sprejeti uredbo, ki se bo uporabljala za ladjevje EU, ki pluje na odprtem morju, kjer ribištva ne urejajo regionalne organizacije ali dogovori za upravljanje ribištva, in se bo nanašala predvsem na ribištvo na Falklandskem otočju/Malvinih v jugozahodnem Atlantiku. Generalna skupščina ZN je glede območij, ki jih ne urejajo regionalne organizacije ali dogovori za upravljanje ribištva, upravičeno poudarila odgovornost, ki jo imajo države članice na področju, na katerem je mednarodni sistem za upravljanje ribištva pomanjkljiv. Tako ima reševanje problema ogroženosti občutljivih globokomorskih ekosistemov na teh območjih utemeljeno največjo prednost.