OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Vizumski zakonik je glavni element skupne vizumske politike, saj uvaja usklajene postopke in pogoje tako za obravnavo vlog za izdajo vizumov kot za samo izdajo vizumov. Veljati je začel 5. aprila 2010, njegovi osrednji cilji pa so lajšanje zakonitega potovanja in boj proti nezakonitem priseljevanju, povečanje preglednosti in pravne varnosti, okrepitev postopkovnih jamstev in okrepitev enakega obravnavanja prosilcev za vizum.

Na podlagi vizumskega zakonika je morala Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu dve leti po tem, ko so se začele uporabljati vse določbe uredbe, poslati poročilo o oceni njegovega izvajanja. Komisija je 1. aprila 2014 svojo oceno predstavila v poročilu in priloženem delovnem dokumentu služb Komisije. Na podlagi te ocene je istega dne sprejela predlog za prenovitev vizumskega zakonika, da bi se z olajšavami vizumske politike povečalo število potovanj v EU (kar bi prispevalo k turizmu, trgovini, rasti in zaposlovanju v EU) ter uskladilo izvajanje skupnih pravil. Vendar zaradi razlik med stališčema Evropskega parlamenta in Sveta pogajanja niso napredovala. Medtem se je izkazalo, da zaradi večjih varnostnih in migracijskih izzivov pristop iz leta 2014 ne odraža več dejanskih razmer. Zaradi teh dejavnikov je Komisija v svojem delovnem programu za leto 2018 najavila, da bo umaknila svoj predlog za prenovitev. Predlog bo uradno umaknjen aprila 2018.

Čeprav cilji na področju varnosti in migracij postajajo vse pomembnejši, se ne sme zanemariti dejstvo, da velika večina prosilcev za vizum ne predstavlja varnostnega in/ali migracijskega tveganja za EU ter da prinaša znatne koristi za EU. Zato se ta predlog osredotoča na poenostavitev in izboljšanje operativnih vidikov vizumskega postopka, pri tem pa upošteva rezultate pogajanj o predlogu prenovitve vizumskega zakonika. Dodani so bili novi elementi, ki jih je Komisija septembra 2017 predstavila v Sporočilu o uresničevanju evropske agende o migracijah in na svojih posvetovanjih, kot so potreba po zadostnih finančnih sredstvih za podporo državam članicam pri obravnavanju vlog za izdajo vizumov, jasna pravila o izdaji vizumov za večkratni vstop z dolgo veljavnostjo in vloga vzvoda, ki jo lahko ima vizumska politika na področju politike EU glede ponovnega sprejema.

Predlog Komisije za reformo pravnega okvira vizumskega informacijskega sistema (ki bo predstavljen spomladi 2018) bo dodatno okrepil varnost in učinkovitost vizumskega postopka, zlasti z upoštevanjem tehnološkega razvoja in njegove uporabe v korist organov držav članic in dobrovernih prosilcev, zmanjševanjem informacijskih vrzeli na nekaterih področjih, okrepitvijo kontrole oseb ter povečanjem kakovosti in pospešitvijo rezultatov postopka.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Skupna vizumska politika je sklop usklajenih pravil, ki urejajo:

–skupne „vizumske sezname“ držav, katerih državljani potrebujejo vizum za potovanje v EU, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve;

–vizumski zakonik o postopkih in pogojih za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje;

–enotno obliko za vizumsko nalepko; in

–vizumski informacijski sistem (VIS), v katerem so evidentirane vse vloge za izdajo vizumov in odločitve držav članic, vključno z osebnimi podatki, fotografijami in prstnimi odtisi prosilcev.

Čeprav se dodajo novi elementi, predlagane spremembe ne bodo bistveno spremenile vizumskega zakonika, ki bo zato ostal zvest obstoječim načelom za obravnavanje vlog za izdajo vizumov.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

S predlaganimi spremembami se zakonitim potnikom omogoča lažje potovanje in poenostavlja pravni okvir v interesu držav članic (npr. tako, da so možna bolj prilagodljiva pravila konzularnega sodelovanja), obenem pa se ohranja varnost na zunanjih mejah in zagotavlja dobro delovanje schengenskega območja. Skupna vizumska politika bi morala še naprej prispevati k rasti, hkrati pa bi morala biti usklajena z drugimi politikami EU na področju zunanjih odnosov, trgovine, izobraževanja, kulture in turizma.

Vendar so spremenjene razmere na področju migracij in povečana grožnja za varnost v zadnjih letih preusmerile politično razpravo o schengenskem območju na splošno, zlasti pa o vizumski politiki, k ponovni oceni ravnotežja med migracijskimi in varnostnimi vprašanji, gospodarskimi vidiki ter splošnimi zadevami na področju zunanjih odnosov. Odkar je bila leta 2014 objavljena ocena, so cilji vizumskega zakonika glede preprečevanja nedovoljenih migracij in varnostnih tveganj pridobili večji pomen. Spremenjene politične razmere so povzročile, da je vizumska politika postala osrednje orodje za doseganje napredka v odnosih s tretjimi državami, kakor so tudi že pokazale izkušnje z liberalizacijo vizumskega režima.

Zato je bila EU večkrat pozvana, naj vizumsko politiko uporabi učinkoviteje v sodelovanju s tretjimi državami, zlasti na področju upravljanja migracij. Evropski svet je junija 2017 pozval, naj se „po potrebi ponovno oceni vizumska politika v zvezi s tretjimi državami“. To bi omogočilo doseganje dejanskega napredka v zvezi s politiko vračanja in ponovnega sprejema z upoštevanjem splošnih odnosov Unije z zadevnimi tretjimi državami. Ker vizumski zakonik ni bil zasnovan, da bi se uporabljal kot vzvod pri posameznih tretjih državah, pač pa kot sredstvo za standardizacijo postopkov in pogojev za izdajo vizumov, novim političnim razmeram ne ustreza popolnoma. Komisija je te spremenjene dejanske razmere potrdila v svojem Sporočilu o uresničevanju evropske agende o migracijah, objavljenem septembra 2017, v katerem navaja, „da bi bilo treba pregledati nekatera pravila o izdaji vizumov (na primer tista, povezana z vizumi z dolgo veljavnostjo in vizumskimi taksami), da se jim zagotovi vloga v naši politiki ponovnega sprejema.“ Podrobneje razložene možnosti glede izvajanja zakonodaje so preučene v priloženi oceni učinka.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST