[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.5.2007

COM(2007) 253 konč.

S POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Poročilo Komisije o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 1407/2002 o državni pomoči za premogovništvo{SEC(2007) 602}

S POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Poročilo Komisije o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 1407/2002 o državni pomoči za premogovništvo

Uvod

1.1. Zgodovinski razvoj državne pomoči za premogovništvo

Premog različnih vrst od lignita do črnega premoga je danes pomemben vir energije v EU. Na njem temelji 17 % celotne porabe energije in približno 30 % proizvodnje električne energije. EU uvozi približno eno tretjino premoga, ki ga porabi.

Deli domače proizvodnje premoga od petdesetih let 20. stoletja niso bili več konkurenčni na trgu zlasti zaradi znižanja stroškov prevoza premoga iz tretjih držav, izčrpanja premogovnikov s privlačnimi geološkimi pogoji in višjih stroškov dela. Evropska skupnost za premog in jeklo („ESPJ“) ter Evropska skupnost („ES“) sta dovolili državam članicam dodelitev subvencij premogovništvu, da bi omogočili skladen postopek prestrukturiranja in zaprtja.

Najnovejša pravna podlaga za to je Uredba Sveta (ES) št. 1407/2002 o državni pomoči za premogovništvo („Uredba o premogu“)[1]. Sprejeta je bila na podlagi člena 87(3)(e) Pogodbe ES in določa odstopanje od splošne prepovedi državne pomoči. Dovoljuje pomoč za zaprtje (člen 4), pomoč za tekoče poslovanje (člen 5(3)), pomoč za naložbe (člen 5(2)) in pomoč za obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja (člen 7), pri čemer se mora v zvezi s členoma 4 in 5 upoštevati pogoj, da se trend pomoči znižuje (člen 6) in da države članice vključijo rudnike v načrt za dostop do zalog premoga, ki ga mora odobriti Komisija (člen 9). Komisija je na podlagi te uredbe državno pomoč odobrila v več državah članicah.

1.2 Obseg poročila

Obseg tega poročila je določen v členu 11 Uredbe o premogu.

Člen 13 določa pravila za ponovni pregled Uredbe o premogu glede na ugotovitve Komisije v tem poročilu.

Člen 14(3) vključuje klavzulo o časovni omejitvi, v skladu s katero se „ ta uredba [...] uporablja do 31. decembra 2010 “ .

Politični okvir, v katerem se pripravlja to poročilo, določajo Sporočilo Komisije „Energetska politika za Evropo“[2], Zelena knjiga „Evropska strategija za trajnostno, konkurenčno in varno energijo“[3], Prenovljena strategija za trajnostni razvoj[4], Göteborška strategija[5] in Sporočilo Komisije „Trajnostni razvoj Evrope za boljši svet – Strategija Evropske unije za trajnostni razvoj“[6].

REZULTATI UPORABE UREDBE O PREMOGU MED LETOMA 2002 IN 2006

Uredba o premogu je začela veljati 24. julija 2002. Vendar člen 14 omogoča državam članicam, da pomoč za obdobje od 24. julija 2002 do 31. decembra 2002 dodelijo v skladu s pravili iz Odločbe št. 3632/93/ESPJ z dne 28. decembra 1993 o vzpostavitvi pravil Skupnosti za državno pomoč za premogovništvo (Odločba o premogu). Vse države članice, ki so dodelile pomoč v tem obdobju, so uporabile to možnost[7]. Zato se je začela Uredba o premogu dejansko uporabljati šele 1. januarja 2003.

Za države članice, ki so k EU pristopile 1. maja 2004 in 1. januarja 2007, je začela Komisija Uredbo o premogu uporabljati 1. maja 2004 oziroma 1. januarja 2007. Pred tem so besedilo Uredbe o premogu uporabljali njihovi nacionalni organi za konkurenco v skladu s tako imenovanimi evropskimi sporazumi. Podatki za predpristopno obdobje, ki so dostopni Komisiji, so vključeni v to poročilo.

Od konca proizvodnje premoga v Franciji leta 2004 11 držav članic proizvaja premog, zajet z Uredbo o premogu[8]. Med državami kandidatkami proizvajata premog iz Uredbe o premogu tudi Turčija in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija.

2.1. Pregled uporabe državne pomoči za premogovništvo in rezultati postopka prestrukturiranja

2.1.1 Pomoč za tekoče poslovanje in pomoč za naložbe (člen 5(2) in 5(3) Uredbe o premogu)

V zvezi s tem se lahko države članice razdelijo v 3 skupine: države, ki so prenehale dodeljevati subvencije za premog delujočim rudnikom (Češka republika, Francija, Italija), države, ki dodeljujejo pomoč za naložbe (Poljska, Slovaška, Združeno kraljestvo), in države, ki dodeljujejo pomoč za tekoče poslovanje (Bolgarija, Nemčija, Madžarska, Romunija, Slovenija, Španija).

Popolna ustavitev subvencij za premog

Francija je leta 2004 zaprla svoj zadnji rudnik premoga. Leta 2006 je Francija zasebnemu podjetju, ki ne bo prejelo nobene subvencije, odobrila začetek rudarskih dejavnosti v novem dnevnem kopu premoga na območju L'arc (Gardanne). Češka republika je privatizirala rudnike premoga, ki so bili v državni lasti, in se odločila, da ne bo več dodeljevala subvencij. Zato sta se proizvodnja in zaposlovanje v rudarstvu znatno zmanjšala. Privatizirano rudarsko podjetje OKD zdaj uspešno konkurira na svetovnem trgu. V Italiji na Sardiniji deluje en rudnik premoga, za katerega Komisija ni prejela nobene uradne prijave o državni pomoči[9].

V teh treh državah je postopek prestrukturiranja končan.

Pomoč za naložbe (člen 5(2) Uredbe o premogu)

Združeno kraljestvo , Poljska in Slovaška so subvencije omejili na pomoč za naložbe iz člena 5(2) Uredbe o premogu. Združeno kraljestvo in Slovaška sta v celoti privatizirala rudnike, ki so bili v državni lasti. Na Poljskem postopek privatizacije še poteka. V tabeli 1 (glej dokument SEC(2007) 602) je naveden celoten znesek pomoči za naložbe, ki jo je odobrila Komisija.

Postopek prestrukturiranja premogovništva v teh državah je končan, pri čemer so se vsi tisti rudniki, ki niti zdaleč niso mogli pokriti stroškov poslovanja, umaknili s trga. Vendar so se te države članice odločile, da kot del splošne energetske strategije ohranijo na trgu tiste rudnike premoga, za katere se lahko pričakuje, da bodo preživeli brez pomoči za tekoče poslovanje.

Pomoč za tekoče poslovanje (člen 5(3) Uredbe o premogu)

Bolgarija, Nemčija , Madžarska, Romunija in Španija so se odločile, da ohranijo sheme pomoči. Nacionalno premogovništvo v teh državah verjetno ne bo preživelo brez takšne pomoči za tekoče poslovanje. Postopek prestrukturiranja je, kot kaže, delno uspešen, ker so se proizvodni stroški le malo zmanjšali ali pa so se povečali[10]. Zdi se, da se v teh državah učinkovitost v premogovništvu ne bo mogla še povečati. Proizvodni stroški so v primerjavi s ceno premoga na svetovnem trgu (Tabela 2 temelji na številkah iz leta 2006[11] – glej SEC(2007) 602) še vedno zelo visoki.

Povprečna cena uvoženega premoga v drugi polovici leta 2005 je bila 60 EUR na ekvivalentno tono premoga[12], kar je manj kot polovica povprečnih proizvodnih stroškov v Španiji, Nemčiji in na Madžarskem. Zato ti rudniki niso strukturno konkurenčni na svetovnem trgu. V Tabeli 3 (glej SEC(2007) 602) je naveden celoten znesek pomoči za tekoče poslovanje, ki jo je odobrila Komisija. Električna energija, ki se proizvede iz takšnega premoga, predstavlja v Španiji 4 % celotne proizvodnje električne energije, v Nemčiji 10 % in na Madžarskem 0,1 %.

Madžarska trenutno načrtuje, da bo pomoč za tekoče poslovanje odpravila leta 2014. Nemčija namerava to storiti leta 2018.

2.1.2 Pomoč za zaprtje (člen 4 Uredbe o premogu) in pomoč za obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja (člen 7 Uredbe o premogu)

Uredba o premogu določa dva različna instrumenta za lažje zaprtje rudnikov, ki niso konkurenčni na svetovnem trgu: pomoč za zaprtje, s katero se pokrijejo izgube iz poslovanja rudnikov do dneva zaprtja, in pomoč za obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja, s katero se pokrijejo nekatere vrste socialnih in okoljskih obveznosti, ki nastanejo zaradi premogovništva[13].

Pomoč za zaprtje (člen 4 Uredbe o premogu)

Nedobičkonosni rudniki se zapirajo v vseh državah članicah, ki proizvajajo premog, razen v Italiji. Nemčija , Španija in Francija so pomoč za zaprtje v skladu s členom 4 Uredbe o premogu dodelile, da bi ublažile družbene posledice zaprtja rudnikov. Znesek dodeljene pomoči je naveden v tabeli 4 (glej SEC(2007) 602). V obdobju od leta 2003 do 2006 je Francija zaprla 2 rudnika, Nemčija 2 rudnika, Španija pa je zaprla 8 proizvodnih enot in se zavezala, da bo do konca leta 2007 zaprla še 9 rudnikov[14].

Rudnike so v tem obdobju zapirale tudi druge države članice. Madžarska je zaprla 2 rudnika, Slovaška 1 rudnik in Poljska 3 rudnike. Ti rudniki so se zaprli brez izplačila pomoči za zaprtje.

Pomoč za obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja (člen 7 Uredbe o premogu)

V Češki republiki in Franciji država še vedno plačuje subvencije za socialne in okoljske obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja. Vendar se zdi, da se položaj še delujočih rudarskih podjetij zaradi teh plačil ne izboljšuje[15].

Druge države članice, razen Madžarske in Italije, so prevzele del socialnih in okoljskih stroškov, ki izhajajo iz preteklega poslovanja, ne le za zaprte rudnike, ampak tudi za rudnike, ki še vedno delujejo[16]. V Tabeli 5 (glej SEC(2007) 602) so navedeni celotni zneski pomoči, odobrene za obveznosti iz preteklega poslovanja.

2.1.3 Razvoj proizvodnje in zaposlovanja v rudarstvu

Celotna proizvodnja in celotno zaposlovanje v rudarstvu sta se v EU25 od leta 2003 do leta 2006 zmanjšala. Tabeli 6 (proizvodnja v rudarstvu od leta 1998 do leta 2004, glej SEC(2007) 602) in 7 (zaposlovanje v rudarstvu leta 2004, glej SEC(2007) 602) prikazujeta razvoj po posameznih državah.

2.2 Vloga domačih energetskih virov v celotni mešanici energetskih virov EU in vpliv subvencij za premog na notranji energetski trg

2.2.1 Vloga domačih energetskih virov v celotni mešanici energetskih virov EU

Poraba primarne energije kaže splošen vzorec raznolikosti goriva, ki se uporablja. Najpomembnejše primarno gorivo za vse države članice je nafta, naslednje pa zemeljski plin. To prikazuje graf 1 (glej SEC(2007) 602).

Uporaba domačega fosilnega goriva v državah članicah je zelo različna ter odvisna od geoloških pogojev in stopnje izkoriščanja virov. Poleg premoga se pridobivajo tudi plin (Danska, Francija, Nemčija, Madžarska, Nizozemska, Združeno kraljestvo), nafta (Češka republika, Nemčija, Madžarska, Združeno kraljestvo), oljni skrilavec (Estonija) in šota (v več državah članicah, uporablja pa se zlasti na Irskem in Finskem).

Pri proizvodnji električne energije večina držav članic uporablja različna goriva. Čeprav je za vsako državo značilna posebna mešanica goriva, se večinoma uporabljajo premog, plin ter viri jedrske in vodne energije (glej Graf 2, SEC(2007) 602). Premog ima zelo pomembno vlogo v mešanici goriv, ker se z njim proizvede 30 % električne energije. Tretjina takšne električne energije[17] se proizvede iz premoga nizke kakovostne kategorije C ( ortolignit ), ki ni upravičen do državne pomoči v skladu z Uredbo o premogu. Druga tretjina se proizvede iz domačega premoga, ki je upravičen do državne pomoči v skladu z Uredbo o premogu. Tretja tretjina pa se proizvede iz uvoženega premoga. Za približno 45 % domačega premoga, ki je upravičen do državne pomoči v skladu z Uredbo o premogu, se prejema pomoč za tekoče poslovanje ali pomoč za naložbe. To pomeni, da se subvencioniran domači premog uporablja kot gorivo za 4,5 % proizvodnje električne energije v EU.

Uporaba domačih obnovljivih virov energije se je v EU25 v zadnjih letih povečala, kot prikazuje Graf 3 (glej SEC(2007) 602). Na obnovljivih virih energije zdaj temelji približno 6 % celotne porabe energije in približno 16 % celotne porabe električne energije. Pričakuje se, da se bo njihov delež še povečal, ker so države članice sprejele cilje za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov energije iz Direktive 2001/77/ES o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo[18]. Komisija je 10. januarja 2007 sprejela „Časovni načrt za obnovljivo energijo“[19], v katerem predlaga, da se postavi obvezen ciljni delež 20 % obnovljive energije v porabi energije v EU do leta 2020. Ta cilj je odobril Evropski svet na zasedanju 8. in 9. marca 2007.

2.2.2 Vpliv subvencij za premog na notranji trg

Državna pomoč za premogovništvo lahko vpliva na tri različne proizvodne trge: trg premoga, trg jekla in trg električne energije. Prav tako obstajajo učinki prelivanja v sektorja rudarskih strojev in ekološke tehnologije.

Vpliv na trg premoga

Kakovost premoga je zelo različna. Cene in mogoča uporaba so odvisne od njegove kakovosti. V skladu s tem je morda treba zaradi konkurence razlikovati več proizvodnih trgov premoga[20]. Najverjetneje se razlikuje tudi geografska razsežnost teh proizvodnih trgov, ker se lahko premog visoke in srednje kakovostne kategorije brez težav prevaža in zato obstaja svetovni trg takšnega premoga, medtem ko je za premog nizke kakovostne kategorije Komisija ugotovila, da geografski proizvodni trg[21] omejujejo prevozni stroški.

Državna pomoč za premogovništvo vpliva na trge premoga, ker ohranja podjetja in rudnike, ki bi drugače prenehali delovati. Kljub temu izkrivljanje trga v EU omejuje dejstvo, da se večina subvencioniranega premoga, ki ga zajema Uredba o premogu, porabi na nacionalnem trgu. Nobena država, razen Poljske in delno tudi Češke republike, ne izvaža premoga. Na podlagi tega je mogoče sklepati, da je neposredna konkurenca med premogom, proizvedenim v različnih državah članicah, zelo omejena[22]. Posvetovanja, ki jih je Komisija izvedla zaradi priprave tega poročila, potrjujejo takšno analizo.

Pri premogu nizke kakovostne kategorije je vpliv državne pomoči omejen, ker so prevozni stroški za takšen premog visoki in je konkurenca med rudniki zelo omejena, saj večino proizvodnje porabijo bližnje elektrarne[23].

Vpliv na trg električne energije

Da bi preprečili učinek prelivanja državne pomoči za premogovništvo na trg električne energije, je v členu 4(e) Uredbe o premogu določena zaščitna klavzula.

Vendar odgovor treh okoljskih nevladnih organizacij[24] pri posvetovanju Komisije kaže, da so subvencije za premog izkrivljale trg za proizvodnjo električne energije v korist premoga. V odgovoru je navedeno, da „ energetski sektor še zdaleč ne zagotavlja enakih konkurenčnih pogojev za vse vire oskrbe. Za umazane energetske možnosti, kot so premog in viri jedrske energije, se je več desetletij zagotavljala državna podpora, pogosto na zelo zaščitenih in monopolnih trgih“ .

Študija, ki jo je za Komisijo izvedel Europe Economics , vključuje natančno analizo tega vprašanja in ugotovitev, da državna pomoč za premogovništvo vpliva le na vir nabave premoga, tj. odločitev o tem, ali se kupi doma proizveden premog ali uvožen premog. V študiji je ugotovljeno, da nič ne kaže na to, da državna pomoč za premogovništvo vpliva na celotno mešanico goriv, tj. na delež premoga pri proizvodnji električne energije. Odgovor združenja EURELECTRIC pri posvetovanju z zainteresiranimi stranmi podpira to stališče.

Komisija meni, da mora skupna uporaba členov 4(c) in 4(e) Uredbe omogočiti, da se izključi vpliv subvencij za premog na trg električne energije[25].

Vendar Komisija ugotavlja, da lahko državna pomoč za premogovništvo vpliva na notranji trg električne energije zlasti glede odločitev o naložbah v nove termoelektrarne na premog. Če ima vlagatelj zagotovilo, da bo državna pomoč omogočila proizvodnjo premoga v domačih rudnikih v bližnji prihodnosti, bo zgradil novo elektrarno zraven rudnika, da bi zmanjšal prevozne stroške. Če pa je pomoč za domačo nekonkurenčno proizvodnjo vprašljiva, bo elektrarno zgradil blizu celinske plovne poti, da bi zmanjšal prevozne stroške za uvožen premog.

Vpliv na trg za proizvodnjo koksa in trg jekla

Zaščitna klavzula iz člena 4(e) Uredbe se uporablja tudi za trg za proizvodnjo koksa in trg jekla. Zainteresirane strani in države članice niso predložile pripomb o mogočem izkrivljanju konkurence na teh trgih.

2.3 Težave, ki jih je Komisija ugotovila pri uporabi Uredbe o premogu

Komisija je ugotovila 5 glavnih težav pri uporabi veljavnih pravil o državni pomoči za premogovništvo: nadzor nad merilom „brez izkrivljanja cen“ (člen 4(c) Uredbe o premogu), razlikovanje med premogom, ki ga Uredba zajema, in premogom, ki ga Uredba ne zajema, zmanjšanje proizvodnih stroškov, nadzor nad kategorijami pomoči za obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja, iz Priloge k Uredbi o premogu in nadzor nad zaprtjem rudnikov.

2.3.1 Nadzor nad upoštevanjem člena 4(c) Uredbe o premogu

Člen 4(c) Uredbe o premogu določa, da „ znesek pomoči na enoto tone premoga ne sme povzročiti, da bi bile dobavne cene za premog Skupnosti nižje od tistih za premog podobne kakovosti iz tretjih držav “. Upoštevanje tega člena je težko preveriti zlasti v dveh primerih:

Integrirana podjetja za rudarstvo ter proizvodnjo in distribucijo električne energije. V več državah članicah[26] so rudniki premoga in elektrarne del enega integriranega podjetja. V takšnem primeru je cena premoga določena v notranjem postopku, ki ga je zaradi njegovih značilnosti težko spremljati od zunaj. Komisija je, kolikor je bilo mogoče, obravnavala to težavo z natančno analizo posameznih primerov.

Neobstoj cene na svetovnem trgu. Cena premoga nizke kakovostne kategorije na svetovnem trgu ne obstaja, ker se s takšnim premogom dejansko ne trguje: kot je navedeno, se mora premog nizke kakovostne kategorije zaradi visokih prevoznih stroškov in nizke kalorične vrednosti porabiti v geografski bližini kraja proizvodnje. V takšnih primerih je Komisija preverila, ali so bile metode za izračun cene primerne in niso izkrivljale konkurence na trgu za proizvodnjo električne energije[27].

2.3.2 Razlikovanje med premogom, ki ga Uredba zajema, in premogom, ki ga Uredba ne zajema

V skladu s členom 2(a) Uredbe o premogu zajema Uredba le premog visoke, srednje in nizke kakovostne kategorije A in B v smislu sistema mednarodne kodifikacije za premog, ki jo je določila Gospodarska komisija OZN za Evropo, medtem ko ne zajema premoga nizke kakovostne kategorije C in drugih domačih trdnih fosilnih goriv, kot so oljni skrilavec, katranski pesek in šota. Zato za zadnjo skupino veljajo splošna pravila o državni pomoči.

Za države članice ESPJ je Komisija določila kakovost premoga v Sporočilu o razlagi izrazov „premog“ in „lignit“ iz Priloge I k Pogodbi ESPJ z dne 11. oktobra 1986[28]. Za Uredbo o premogu se je domnevalo, da to razlikovanje med premogom in lignitom ustreza novi ločnici med premogom nizke kakovostne kategorije B in premogom nizke kakovostne kategorije C. Za države članice ES, ki niso bile države članice ESPJ, je Komisija pri odločanju sprejela geološke analize, ki so jih izvedli akreditirani laboratoriji držav članic, in ugotovila, da rudniki Màrkushegy na Madžarskem ter Bana Dolina in Hornonitrianske bane Prievidza na Slovaškem proizvajajo premog nizke kakovostne kategorije B, rudnik „ Lignit Hodonin “ v Češki republiki pa proizvaja premog nizke kakovostne kategorije C[29].

2.3.3 Znižanje proizvodnih stroškov

Odločba o premogu je določila, da je moral vsak rudnik, ki je prejel pomoč za tekoče poslovanje, pokazati „ trend zniževanja proizvodnih stroškov “. Ta pogoj ni bil prevzet v Uredbi o premogu. Komisija je morala v odločbi N 552/2005, Državna pomoč za nemško premogovništvo za leto 2006 , odgovoriti na vprašanje, ali mora v skladu z Uredbo odobriti pomoč za tekoče poslovanje ne glede na razvoj proizvodnih stroškov, tj. tudi kadar se proizvodni stroški povečajo. Odločila je, da morajo podjetja, ki zaprosijo za državno pomoč v skladu s členom 5(3) Uredbe o premogu, načeloma upoštevati zniževanje proizvodnih stroškov.

2.3.4 Uporaba kategorij iz Priloge

V Prilogi k Uredbi so določene kategorije, za katere se lahko odobri državna pomoč za kritje obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja. Stroški, za katere se lahko odobri pomoč v skladu s Prilogo, včasih niso povezani s prestrukturiranjem premogovništva ali pa so z njim povezani le posredno. Poleg tega so nekatere kategorije zelo nejasne[30]. Zato lahko to učinkuje tako, da se dodeli pomoč za kritje stroškov zadevnih podjetij, pri tem pa se ta podjetja ne spodbujajo k nadaljnjemu prestrukturiranju. V zvezi s tem je treba opozoriti, da za pomoč iz člena 7 ne veljata omejitev finančnih sredstev in obveznost postopnega zmanjševanja, ki sicer veljata za pomoč iz členov 4 in 5.

2.3.5 Nadzor nad zaprtjem rudnikov

Komisija je ugotovila, da Španija ni upoštevala obveznosti o zaprtju rudnikov, ki so prejeli pomoč za zaprtje v skladu s členom 4 Uredbe o premogu. Komisija je v odločbi C 14/04, Načrt za prestrukturiranje španskega premogovništva in državna pomoč za obdobje 2003 – 2005 , natančno razložila te težave[31]. Komisija bo še naprej natančno spremljala ta primer.

Potreba po spremembi Uredbe o premogu

Komisija bo v skladu s členom 13(1) ter uvodnima izjavama (9) in (23) Uredbe o premogu ocenila, ali je treba zaradi razvoja trga premoga in/ali družbenih in regionalnih posledic premogovništva spremeniti Uredbo o premogu s 1. januarjem 2008.

3.1 Razvoj trga premoga in splošna varnost oskrbe z energijo

Cene premoga na svetovnem trgu[32] so se med letoma 2003 in 2006 zelo spreminjale. Vendar so bile stabilnejše od cen nafte in zemeljskega plina. Glavni razlog za spreminjanje cen je bilo znatno povečanje povpraševanja po premogu, ki sta ga spremljali omejena proizvodna zmogljivost rudnikov premoga in omejena transportna zmogljivost. Celotno povpraševanje se je povečalo zlasti zaradi velikega povpraševanja Kitajske in Indije po premogu. Poleg tega so zaradi visokih cen zemeljskega plina postale termoelektrarne na premog konkurenčnejše, zaradi česar se je verjetno povečalo tudi povpraševanje.

Proizvodna in transportna zmogljivost sta omejeni, ker je za zagon naložb v nove rudarske in transportne zmogljivosti potrebno najmanj eno leto. Prilagojevanje spremembam vzorcev povpraševanja zato poteka razmeroma počasi.

Poleg tega je bila v ospredje postavljena varnost oskrbe Evropske unije z energijo po sporu med Rusijo in Ukrajino zaradi plina v začetku leta 2006 ter sporu med Rusijo in Belorusijo zaradi nafte v začetku leta 2007. Na splošno je jasno, da se je stopnja ozaveščenosti glede pomena varnosti oskrbe z energijo leta 2007 povečala glede na leto 2003. Vendar so težave povezane zlasti z nafto in zemeljskim plinom. V zvezi s premogom je delovanje svetovnega trga uspešno, kar kaže povečanje proizvodnje premoga zaradi večjega povpraševanja Indije in Kitajske. Sedanja varnost evropskega uvoza premoga se le malo razlikuje od varnosti leta 2003.

Razvoj na svetovnem trgu premoga je pomemben za sposobnost ekonomskega preživetja evropskih rudnikov premoga. Veliko rudnikov v Češki republiki, na Poljskem, v Združenem kraljestvu in Italiji je donosnih zaradi sorazmerno visokih cen premoga od leta 2005, vendar ne bi mogli preživeti, če bi se cene premoga znižale na raven z začetka stoletja.

3.2 Družbene in regionalne posledice rudarstva

Nobeden od odgovorov zainteresiranih strani ali držav članic ne kaže, da so se glede družbenih in regionalnih vidikov premogovništva zgodile pomembne spremembe. Kljub temu Nemčija, Španija in več vprašanih pri posvetovanju z zainteresiranimi stranmi predlagajo, da se državna pomoč za zmanjševanje dejavnosti iz člena 4 Uredbe podaljša do leta 2010. Izrazili so zaskrbljenost, da bi bilo v nasprotnem primeru zmanjšanje proizvodne zmogljivosti težje.

Komisija je že odobrila načrte za dostop do zalog premoga in načrte za zaprtje rudnikov do leta 2010 za vse države članice, razen za Španijo in Romunijo, katerih priglasitvi se še preučujeta[33]. Dejstvo, da je po letu 2008 predvideno postopno opuščanje pomoči iz člena 4, ni povzročilo posebnih težav pri odobritvi teh načrtov. Poleg zaprtja rudnikov iz točke 2.1.2 Nemčija načrtuje, da bo do leta 2010 zaprla še dva rudnika, Slovaška pa načrtuje zaprtje enega rudnika leta 2007. Španske načrte za zaprtje rudnikov pa Komisija še preučuje. V nasprotju s predlogi, vsebovanimi v navedenih odgovorih, Komisija pri pregledu zapiranja teh rudnikov ni ugotovila, da bi bilo treba podaljšati trajanje pomoči iz člena 4, ker bi lahko celotno državno pomoč za izvedbo zaprtij odobrili v skladu s členoma 5 in 7 Uredbe o premogu.

Poleg tega bi bil praktičen učinek takšne spremembe za obdobje od leta 2008 do leta 2010 zelo omejen. Komisija je že odobrila načrte za dostop do zalog premoga za Nemčijo, Madžarsko, Poljsko, Združeno kraljestvo in Slovaško. Načrt za Španijo in Romunijo se še preučuje. V teh državah se dodeli večina vse državne pomoči, dodeljene premogovništvu. Za kakršno koli spremembo državne pomoči v teh načrtih bi morala Komisija tem državam članicam predlagati ustrezne ukrepe v skladu s členom 17 in na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES[34]. Za to bi morale Komisija in zadevne države članice zagotoviti znatna upravna sredstva.

3.3 Sklep

Komisija meni, da glede na navedeno ni treba predlagati sprememb Uredbe o premogu. Komisija poziva Parlament, Svet, Evropski ekonomsko-socialni odbor, Odbor regij in vse zainteresirane strani, da predložijo svoja mnenja o tem poročilu.

[1] UL L 205, 2.8.2002, str. 1–8; spremenjena s točko 12 Priloge II k pogodbam o pristopu za širitev EU leta 2004 in 2007.

[2] COM(2007) 001 konč.

[3] COM(2006) 105 konč.

[4] Dokument 10117/06, ki ga je Svet sprejel dne 9. junija 2006.

[5] Svet jo je sprejel v Göteborgu 15. in 16. junija 2001.

[6] COM(2001) 264 konč.

[7] To je povezano s Španijo (glej odločbi N 3/2002, C 17/2003), Francijo (glej odločbo N 551/2002), Nemčijo (glej odločbo N 550/2002) in Združenim kraljestvom (glej odločbo N 740/2002).

[8] Uredba o premogu zajema premog visoke, srednje in nizke kakovostne kategorije A ter B v smislu sistema mednarodne kodifikacije za premog, ki jo je določila Gospodarska komisija OZN za Evropo, glej člen 2(a) Uredbe o premogu. Premog nizke kakovostne kategorije C je izključen iz področja uporabe Uredbe. Premog, ki ga zajema Uredba o premogu, proizvajajo Bolgarija, Češka republika, Nemčija, Madžarska, Italija, Poljska, Romunija, Slovenija, Slovaška, Španija in Združeno kraljestvo.

[9] Vendar Komisija preiskuje pritožbo, v skladu s katero je Italija domnevno dodelila državno pomoč zadevnemu rudniku.

[10] Glej odločbo N 552/2005, Državna pomoč za nemško premogovništvo za leto 2006 .

[11] Bolgarija in Romunija morata Komisijo obvestiti o načrtih za dostop do zalog premoga najpozneje do 30. aprila 2007. Komisija je prejela priglasitev načrta od Romunije v predpisanem roku in jo preučuje.

[12] Glej poročilo Komisije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št.°405/2003 z dne 27. februarja 2003 o spremljanju uvoza črnega premoga s poreklom iz tretjih držav s strani Skupnosti, ki je na voljo na spletnem naslovu http://ec.europa.eu/energy/coal/market_pricing/doc/price_post_2002/hard_coal_electricity_semester_2005_2_eur25.pdf.

[13] Priloga k Uredbi o premogu.

[14] Komisija trenutno preverja, ali se ta zaveza upošteva.

[15] Zdaj ne obstaja usklajena praksa v zvezi z obravnavo teh plačil po pravilih o državni pomoči. V zvezi s Češko republiko je Komisija odobrila državno pomoč za okoljske obveznosti (zadeva CZ 45 in 110/2004). V zvezi z državno pomočjo za socialne obveznosti, ki izhajajo iz preteklega poslovanja, se je odločila za začetek preiskave po uradni dolžnosti. Ta zadeva še ni končana.

[16] To je odobrila Komisija z odločbami N 574/2004 (Poljska), N 27 in 53/2005, N 419/2005, N 168/2005, NN 9/2006 in N 387/2006 (Slovaška), N 421/2003 in N 321/2004 (Francija), N 746 in N 474/2002, N 493/2003, N 320/2004, N 497/2004, N 552/2005 (Nemčija), N 20/2003 (Združeno kraljestvo), C 14/2004 (Španija), pred pristopom pa tudi slovenski nacionalni organ za konkurenco.

[17] To ustreza 10 % celotne proizvodnje električne energije.

[18] UL L 283, 27.10.2001, str. 33.

[19] COM(2006) 848 konč.

[20] V zadevi IV M.402 PowerGen/NRG Energy/Morrison Knudsen/Mibrag je Komisija ugotovila, da obstaja ločen proizvodni trg za rjavi premog, glej http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/decisions/m402_en.pdf.

[21] V zadevi IV M.402 je Komisija menila, da je geografski trg rjavega premoga regionalen (v zadevnem primeru: vzhodna Nemčija). V odločbi o državni pomoči N 597/2004 Lignit Hodonin s.r.o je Komisija ugotovila, da obstaja čezmejna trgovina z ortolignitom, čeprav le med sosednjimi državami in na krajših razdaljah. V skladu s tem bi lahko bil geografski trg v posameznih primerih regija, ki pokriva ozemlje dveh ali več držav članic.

[22] Takšna konkurenca je lahko povezana le z Nemčijo, ki je del domače proizvodnje nadomestila z uvozom iz Poljske in Češke republike.

[23] Glej IV M.402 in N 597/2004 Lignit Hodonin s.r.o .

[24] European Environmental Bureau, Climate Action Network in Greenpeace.

[25] V zvezi s tem glej točko 2.3.1.

[26] Na primer: Nemčija, Poljska, Španija in Madžarska.

[27] Glej odločbo N 92/2005 Državna pomoč za madžarsko premogovništvo in odločbo N 320/2004 Državna pomoč za nemško premogovništvo .

[28] UL C 254, 11.10.1986, str. 2.

[29] Glej odločbo N 92/2005 Državna pomoč za madžarsko premogovništvo za Madžarsko; glej odločbo N 27 in N 53/2005 Državna pomoč za slovaško premogovništvo ter odločbo NN 9/2006 Državna pomoč za rudnik premoga Bana Dolina za Slovaško; glej odločbo N N 597/2004 Lignit Hodonin s.r.o. za Češko republiko.

[30] Kategorija 1(f) na primer omogoča, da država vrne vse „ preostal[e] strošk[e], nastal[e] zaradi upravnih, pravnih ali davčnih določb “.

[31] Glej odločbo C 14/04, Načrt prestrukturiranja španskega premogovništva in državna pomoč za obdobje 2003–2005 .

[32] Svetovni trg obstaja le za premog visoke in srednje kakovostne kategorije; premog nizke kakovostne kategorije se vedno uporablja blizu kraja proizvodnje.

[33] Bolgarija ni priglasila svojega načrta za dostop do zalog premoga in zaprtje rudnikov.

[34] UL L 83, 27.3.1999, str. 1.