OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PRIPOROČILA

Sporazum Interbus o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov () (v nadaljnjem besedilu: Sporazum Interbus) je začel veljati 1. januarja 2003. Evropska unija je pogodbenica Sporazuma Interbus ().

Sporazum Interbus trenutno zajema mednarodni občasni avtobusni prevoz potnikov.

Svet je 5. decembra 2014 () pooblastil Komisijo za začetek pogajanj v imenu Evropske komisije, da bi se področje uporabe Sporazuma Interbus razširilo na linijske in posebne linijske avtobusne prevoze potnikov. Komisija je v okviru istega pooblastila Sveta izpogajala Protokol z razširitvijo možnosti pristopa k Sporazumu Interbus na Kraljevino Maroko.

Svet je na podlagi predloga Komisije 16. julija 2018 () sprejel sklepa o podpisu obeh protokolov.

Člen 20(1) Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov (v nadaljnjem besedilu: protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih) in člen 2 Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko (v nadaljnjem besedilu: protokol o Kraljevini Maroko) določata naslednje: Ta protokol bo na voljo za podpis v Bruslju od 16. julija 2018 do 16. aprila 2019 na Generalnem sekretariatu Sveta Evropske unije, ki bo depozitar Protokola.

Do izteka roka za podpis, tj. 16. aprila 2019, je le ena pogodbenica Sporazuma Interbus podpisala protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih, protokol o Kraljevini Maroko pa so podpisale štiri pogodbenice Sporazuma Interbus.

Protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih v zvezi z začetkom veljavnosti določa, da se smiselno uporabljajo ustrezne določbe Sporazuma Interbus, zlasti člena 27 in 28 navedenega sporazuma. V skladu s temi določbami podpisnice Sporazum odobrijo ali ratificirajo v skladu s svojimi lastnimi postopki, Sporazum pa začne veljati za pogodbenice, ki so ga odobrile ali ratificirale, ko ga odobrijo ali ratificirajo štiri pogodbenice, vključno z EU. Omemba podpisnic pomeni, da morajo za začetek veljavnosti protokola o linijskih in posebnih linijskih prevozih protokol podpisati in posledično odobriti ali ratificirati vsaj štiri pogodbenice. Kot je navedeno zgoraj, je protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih pred koncem obdobja, v katerem je bil na voljo na podpis, podpisala le Unija.

V protokolu o Kraljevini Maroko je predvideno, da ga podpisnice podpišejo in odobrijo ali ratificirajo v skladu s svojimi lastnimi postopki. Vendar pa v njem ni predviden pristop pogodbenic, ki protokola niso podpisale in odobrile ali ratificirale. Kot je navedeno zgoraj, protokola o Kraljevini Maroko pred koncem obdobja, v katerem je bil na voljo za podpis, niso podpisale vse pogodbenice Sporazuma Interbus.

Glede na navedeno brez podaljšanja obdobij za podpis protokolov ali umika roka za podpis protokolov torej ne bo mogla podpisati nobena druga pogodbenica Sporazuma Interbus, posledično ju ne bo mogla odobriti ali ratificirati ter tako tudi postati pogodbenica protokolov. To bi imelo resne posledice: protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih ne bi mogel začeti veljati, saj ga morajo za to ratificirati štiri podpisnice, protokol o Kraljevini Maroko, ki so ga podpisale in odobrile ali ratificirale štiri pogodbenice Sporazuma Interbus, pa bi lahko začel veljati, a bi veljal le za štiri od sedanjih osmih pogodbenic, zaradi česar bi bilo upravljanje celotnega Sporazuma Interbus pretirano zapleteno, Kraljevina Maroko pa takorekoč ne bi mogla vstopiti v pogodbeno razmerje z vsemi pogodbenicami Sporazuma Interbus.

Če bi Kraljevina Maroko k Sporazumu Interbus pristopila, preden bi protokol o Kraljevini Maroko ratificirale vse sedanje pogodbenice Sporazuma Interbus, bi poleg tega to v praksi ustvarilo nov, ožji Sporazum Interbus znotraj glavnega Sporazuma (sporazum s Kraljevino Maroko in pogodbenicami, za katere bi protokol začel veljati, ter sporazum s sedanjimi osmimi obstoječimi pogodbenicami brez Kraljevine Maroko). Taka ureditev v Sporazumu Interbus ni predvidena, upravljanje Sporazuma Interbus pa bi bilo zaradi nje praktično nemogoče. Zato bi bilo primerno člen 4 protokola o Kraljevini Maroko spremeniti, da naj bi zadevni protokol začel veljati šele, ko bi ga odobrile ali ratificirale vse pogodbenice.

Ker je vmes ena od pogodbenic Sporazuma Interbus spremenila svoje uradno ime, namreč Republika Severna Makedonija, bi bil lahko to pravi trenutek, da se spremenita tudi oba protokola, tako da bo zadevna pogodbenica v njiju navedena z novim imenom.

Spremembe protokolov ne bi smele vplivati na veljavnost že opravljenih podpisov.