P9_TA(2022)0014

Akt o digitalnih storitvah ***I

Spremembe Evropskega parlamenta, sprejete 20. januarja 2022, o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem trgu digitalnih storitev (akt o digitalnih storitvah) in spremembi Direktive 2000/31/ES (COM(2020)0825 – C9-0418/2020 – 2020/0361(COD)) (1)

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2022/C 336/15)

Sprememba 1

Predlog uredbe

Uvodna izjava 1

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (1) Storitve informacijske družbe in zlasti posredniške storitve so postale pomemben del gospodarstva Unije in vsakdanjega življenja njenih državljanov. Dvajset let po sprejetju sedanjega pravnega okvira, ki se uporablja za navedene storitve in je določen v Direktivi 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta (25), novi in inovativni poslovni modeli in storitve, kot so spletna družbena omrežja in tržnice, poslovnim uporabnikom in potrošnikom omogočajo razširjanje in dostop do informacij ter trgovanje na nove načine. Večina državljanov Unije zdaj vsakodnevno uporablja navedene storitve. Vendar pa digitalna preobrazba in vse večja uporaba teh storitev pomenita tudi nova tveganja in izzive za posamezne uporabnike in za družbo kot celoto. (1) Storitve informacijske družbe in zlasti posredniške storitve so postale pomemben del gospodarstva Unije in vsakdanjega življenja njenih državljanov. Dvajset let po sprejetju sedanjega pravnega okvira, ki se uporablja za navedene storitve in je določen v Direktivi 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta (25), novi in inovativni poslovni modeli in storitve, kot so spletna družbena omrežja in tržnice, poslovnim uporabnikom in potrošnikom omogočajo razširjanje in dostop do informacij ter trgovanje na nove in inovativne načine , kar je korenito spremenilo njihove vzorce komuniciranja, potrošnje in poslovanja . Večina državljanov Unije zdaj vsakodnevno uporablja navedene storitve. Vendar pa digitalna preobrazba in vse večja uporaba teh storitev pomenita tudi nova tveganja in izzive za posamezne uporabnike , podjetja in za družbo kot celoto.

Sprememba 2

Predlog uredbe

Uvodna izjava 2

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (2) Države članice vse pogosteje sprejemajo ali načrtujejo sprejetje nacionalnih zakonov na področjih, ki jih ureja ta uredba, s katerimi uvajajo zlasti zahteve glede skrbnosti ponudnikov posredniških storitev. Ta raznolika nacionalna zakonodaja negativno vpliva na notranji trg, ki v skladu s členom 26 Pogodbe zajema območje brez notranjih meja, na katerem sta zagotovljena prost pretok blaga in storitev ter svoboda ustanavljanja, ob upoštevanju čezmejne narave spleta, ki se na splošno uporablja za zagotavljanje navedenih storitev. Pogoji za zagotavljanje posredniških storitev na notranjem trgu bi morali biti harmonizirani, da se podjetjem zagotovi dostop do novih trgov in priložnost izkoristiti prednosti notranjega trga, hkrati pa potrošnikom in drugim prejemnikom storitev omogoči večja izbira. (2) Države članice vse pogosteje sprejemajo ali načrtujejo sprejetje nacionalnih zakonov na področjih, ki jih ureja ta uredba, s katerimi uvajajo zlasti zahteve glede skrbnosti ponudnikov posredniških storitev , kar vodi v razdrobljenost notranjega trga . Ta raznolika nacionalna zakonodaja negativno vpliva na notranji trg, ki v skladu s členom 26 Pogodbe zajema območje brez notranjih meja, na katerem sta zagotovljena prost pretok blaga in storitev ter svoboda ustanavljanja, ob upoštevanju čezmejne narave spleta, ki se na splošno uporablja za zagotavljanje navedenih storitev. Pogoji za zagotavljanje posredniških storitev na notranjem trgu bi morali biti harmonizirani, da se podjetjem zagotovi dostop do novih trgov in priložnost izkoristiti prednosti notranjega trga, hkrati pa potrošnikom in drugim prejemnikom storitev omogoči večja izbira , ne da bi postali vezani na določenega ponudnika, in zmanjša upravna obremenitev za posredniške storitve, zlasti za mikro-, mala in srednja podjetja .

Sprememba 3

Predlog uredbe

Uvodna izjava 3

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (3) Odgovorno in skrbno vedenje ponudnikov posredniških storitev je bistvenega pomena za varno, predvidljivo in zaupanja vredno spletno okolje ter da se državljanom Unije in drugim osebam omogoči uresničevanje njihovih temeljnih pravic, kot so zagotovljene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina), zlasti svoboda izražanja in obveščanja ter svoboda gospodarske pobude in prepoved diskriminacije . (3) Odgovorno in skrbno ravnanje ponudnikov posredniških storitev je bistvenega pomena za varno , dostopno , predvidljivo in zaupanja vredno spletno okolje ter da se državljanom Unije in drugim osebam omogoči uresničevanje njihovih temeljnih pravic in svoboščin , kot so zagotovljene v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina), zlasti pravica do zasebnosti, varstva osebnih podatkov, spoštovanja človekovega dostojanstva, do zasebnega in družinskega življenja, svoboda izražanja in obveščanja , svoboda in pluralnost medijev ter svoboda gospodarske pobude , visoka raven varstva potrošnikov, enakost spolov in pravica do nediskriminacije. Otroci imajo posebne pravice, zapisane v členu 24 Listine in Konvenciji OZN o otrokovih pravicah. Zato bi moralo biti pri vseh zadevah, ki se nanašajo nanje, osrednje vodilo načelo otrokove koristi. V splošni opombi št. 25 Konvencije OZN o otrokovih pravicah v zvezi z digitalnim okoljem je formalno določeno, kako te pravice veljajo za digitalni svet.

Sprememba 4

Predlog uredbe

Uvodna izjava 4

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4) Za zaščito in izboljšanje delovanja notranjega trga bi bilo torej treba na ravni Unije sprejeti ciljni nabor enakih, učinkovitih in sorazmernih obveznih pravil. Ta uredba zagotavlja pogoje za razvoj in razširitev inovativnih digitalnih storitev na notranjem trgu. Približevanje nacionalnih regulativnih ukrepov na ravni Unije glede zahtev, ki veljajo za ponudnike posredniških storitev, je potrebno, da se prepreči in konča razdrobljenost notranjega trga ter zagotovi pravna varnost, s čimer se bo zmanjšala negotovost razvijalcev in spodbujala interoperabilnost. Če bodo zahteve tehnološko nevtralne, ne bodo ovirale inovacij, ampak jih bodo spodbujale. (4) Za zaščito in izboljšanje delovanja notranjega trga bi bilo treba na ravni Unije sprejeti ciljni nabor enakih, učinkovitih in sorazmernih obveznih pravil. Ta uredba zagotavlja pogoje za razvoj in razširitev inovativnih digitalnih storitev na notranjem trgu. Približevanje nacionalnih regulativnih ukrepov na ravni Unije glede zahtev, ki veljajo za ponudnike posredniških storitev, je potrebno, da se prepreči in konča razdrobljenost notranjega trga ter zagotovi pravna varnost, s čimer se bo zmanjšala negotovost razvijalcev , zagotovilo varstvo potrošnikov in spodbujala interoperabilnost. Če bodo zahteve tehnološko nevtralne, ne bodo ovirale inovacij, ampak jih bodo ob spoštovanju temeljnih pravic spodbujale.

Sprememba 5

Predlog uredbe

Uvodna izjava 4 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (4a) Glede na to, kako pomembne so digitalne storitve, je bistveno, da se s to uredbo vzpostavi regulativni okvir, ki bo vsem prejemnikom storitev, tudi invalidom, zagotavljal poln, enak in neomejen dostop do posredniških storitev. Da zaradi digitalnih inovacij nihče ne bi bil zapostavljen, je zato pomembno, da so zahteve glede dostopnosti posredniških storitev, vključno z uporabniškimi vmesniki teh storitev, skladne z veljavnim pravom Unije, kot sta evropski akt o dostopnosti in direktiva o spletni dostopnosti, ter da se pravo Unije še naprej razvija.

Sprememba 6

Predlog uredbe

Uvodna izjava 6

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (6) V praksi nekateri ponudniki posredniških storitev posredujejo pri storitvah, ki se ne zagotavljajo vedno elektronsko, na primer pri storitvah informacijske tehnologije na daljavo, prevoza, namestitve ali dobave. Ta uredba bi se morala uporabljati le za posredniške storitve in ne bi smela vplivati na zahteve, določene v zakonodaji Unije ali nacionalni zakonodaji, ki se nanašajo na proizvode ali storitve, ki se posredujejo prek posredniških storitev, tudi kadar je posredniška storitev sestavni del druge storitve, ki ni posredniška, kot je opredeljeno v sodni praksi Sodišča Evropske unije. (6) V praksi nekateri ponudniki posredniških storitev posredujejo pri storitvah, ki se ne zagotavljajo vedno elektronsko, na primer pri storitvah informacijske tehnologije na daljavo, prevoza oseb in blaga , namestitve ali dobave. Ta uredba bi se morala uporabljati le za posredniške storitve in ne bi smela vplivati na zahteve, določene v zakonodaji Unije ali nacionalni zakonodaji, ki se nanašajo na proizvode ali storitve, ki se posredujejo prek posredniških storitev, tudi kadar je posredniška storitev sestavni del druge storitve, ki ni posredniška, kot je opredeljeno v sodni praksi Sodišča Evropske unije.

Sprememba 7

Predlog uredbe

Uvodna izjava 8

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (8) Domneva se, da taka pomembna povezava z Unijo obstaja, če ima ponudnik storitev v Uniji sedež, če ga nima, pa na podlagi pomembnega števila uporabnikov v eni ali več državah članicah ali na podlagi ciljnega usmerjanja dejavnosti v eno ali več držav članic. Ciljno usmerjanje dejavnosti v eno ali več držav članic je mogoče ugotoviti na podlagi vseh zadevnih okoliščin, vključno z dejavniki, kot so uporaba jezika ali denarne valute, ki se v taki državi članici na splošno uporablja, ali možnost naročanja produktov ali storitev ali uporaba nacionalne vrhnje domene. O ciljnem usmerjanju dejavnosti v posamezno državo članico je mogoče sklepati tudi iz razpoložljivosti aplikacije v zadevni nacionalni trgovini za aplikacije, iz lokalnega oglaševanja ali oglaševanja v jeziku, ki se uporablja v navedeni državi članici, ali iz vzdrževanja odnosov s strankami, na primer z zagotavljanjem storitev za pomoč strankam v jeziku, ki se na splošno uporablja v navedeni državi članici. O pomembni povezavi je mogoče sklepati tudi, kadar ponudnik storitev svoje dejavnosti usmeri v eno ali več držav članic, kot je opredeljeno v členu 17(1)(c) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (27). Po drugi strani zgolj tehnična dostopnost spletnega mesta iz Unije sama po sebi ne zadošča za ugotovitev pomembne povezave z Unijo. (8) Domneva se, da taka pomembna povezava z Unijo obstaja, če ima ponudnik storitev v Uniji sedež, če ga nima, pa na podlagi usmerjanja dejavnosti v eno ali več držav članic. Usmerjanje dejavnosti v eno ali več držav članic je mogoče ugotoviti na podlagi vseh zadevnih okoliščin, vključno z dejavniki, kot so uporaba jezika ali denarne valute, ki se v taki državi članici na splošno uporablja, ali možnost naročanja produktov ali storitev ali uporaba nacionalne vrhnje domene. O usmerjanju dejavnosti v posamezno državo članico je mogoče sklepati tudi iz razpoložljivosti aplikacije v zadevni nacionalni trgovini za aplikacije, iz lokalnega oglaševanja ali oglaševanja v jeziku, ki se uporablja v navedeni državi članici, ali iz vzdrževanja odnosov s strankami, na primer z zagotavljanjem storitev za pomoč strankam v jeziku, ki se na splošno uporablja v navedeni državi članici. O pomembni povezavi je mogoče sklepati tudi, kadar ponudnik storitev svoje dejavnosti usmeri v eno ali več držav članic, kot je opredeljeno v členu 17(1)(c) Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (27). Po drugi strani zgolj tehnična dostopnost spletnega mesta iz Unije sama po sebi ne zadošča za ugotovitev pomembne povezave z Unijo.

Sprememba 8

Predlog uredbe

Uvodna izjava 9

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9) Ta uredba bi morala dopolnjevati, vendar ne vplivati na, uporabo pravil, ki izhajajo iz drugih aktov prava Unije in ki urejajo nekatere vidike zagotavljanja posredniških storitev, zlasti Direktive 2000/31/ES, razen sprememb, ki se uvajajo s to uredbo, Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena (28), in Uredbe (EU) …/… Evropskega parlamenta in Sveta (29) – predlog uredbe o terorističnih spletnih vsebinah . Ta uredba torej ne vpliva na navedene druge akte, ki so lex specialis glede na splošno veljaven okvir iz te uredbe. Vendar pa se pravila iz te uredbe uporabljajo glede vprašanj, ki niso ali niso v celoti urejena v navedenih drugih aktih, ter glede vprašanj, pri katerih navedeni drugi akti državam članicam prepuščajo možnost sprejemanja nekaterih ukrepov na nacionalni ravni . (9) Ta uredba bi morala dopolnjevati, vendar ne vplivati na, uporabo pravil, ki izhajajo iz drugih aktov prava Unije in ki urejajo nekatere vidike zagotavljanja posredniških storitev, zlasti Direktive 2000/31/ES, razen sprememb, ki se uvajajo s to uredbo, Direktive 2010/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena (28), in Uredbe (EU) 2021 / 784 Evropskega parlamenta in Sveta (29). Ta uredba torej ne vpliva na navedene druge akte, ki so lex specialis glede na splošno veljaven okvir iz te uredbe. Vendar pa bi se morala pravila iz te uredbe uporabljati glede vprašanj, ki niso ali niso v celoti urejena v navedenih drugih aktih, ter glede vprašanj, pri katerih navedeni drugi akti državam članicam prepuščajo možnost sprejemanja nekaterih ukrepov . Komisija bi morala v pomoč državam članicam in ponudnikom storitev pripraviti smernice o tem, kako razlagati medsebojni odnos in dopolnjevanje med različnimi pravnimi akti Unije in to uredbo ter kako preprečiti podvajanje zahtev za ponudnike storitev oziroma potencialne konflikte pri razlagi podobnih zahtev. S smernicami bi morala zlasti pojasniti morebitna nasprotja med pogoji in obveznostmi, določenimi v pravnih aktih iz te uredbe, tako da bi pojasnila, kateri pravni akt bi moral prevladati.

Sprememba 9

Predlog uredbe

Uvodna izjava 9 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (9a) V skladu s členom 167(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije bi bilo treba upoštevati kulturne vidike, zlasti zaradi spoštovanja in spodbujanja kulturne in jezikovne raznolikosti. Bistveno je, da ta uredba prispeva k zaščiti svobode izražanja in obveščanja, svobode medijev ter k spodbujanju pluralnosti medijev ter kulturne in jezikovne raznolikosti.

Sprememba 10

Predlog uredbe

Uvodna izjava 10

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (10) Zaradi jasnosti je treba navesti tudi, da ta uredba ne posega v Uredbo (EU) 2019/1148 Evropskega parlamenta in Sveta (30) in Uredbo (EU) 2019/1150 Evropskega parlamenta in Sveta (31), Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta (32) in Uredbo […/…] o začasnem odstopanju od nekaterih določb Direktive 2002/58/ES (33), pa tudi ne v pravo Unije o varstvu potrošnikov, zlasti v Direktivo 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta (34), Direktivo 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta (35) in Direktivo 93/13/EGS Evropskega parlamenta in Sveta (36), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2019/2161 Evropskega parlamenta in Sveta (37), in ne v pravo Unije o varstvu osebnih podatkov, zlasti v Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta (38). Varstvo posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov urejajo le pravila prava Unije z navedenega področja, zlasti Uredba (EU) 2016/679 in Direktiva 2002/58/ES. Ta uredba prav tako ne posega v pravila prava Unije o delovnih pogojih. (10) Zaradi jasnosti je treba navesti tudi, da ta uredba ne posega v Uredbo (EU) 2019/1148 Evropskega parlamenta in Sveta (30) in Uredbo (EU) 2019/1150 Evropskega parlamenta in Sveta (31), Direktivo 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta (32) in Uredbo […/…] o začasnem odstopanju od nekaterih določb Direktive 2002/58/ES (33), Direktivo (EU) 2018/1972 Evropskega parlamenta in Sveta (33a) , pa tudi ne v pravo Unije o varstvu potrošnikov, zlasti v Direktivo 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta (34), Direktivo 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta (35) in Direktivo 93/13/EGS Evropskega parlamenta in Sveta (36), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2019/2161 Evropskega parlamenta in Sveta (37), Direktivo (EU) 2019/882 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) 2019/1020, Direktivo 2001/95/ES, Direktivo 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) 2017/2394 Evropskega parlamenta in Sveta (37a) , in ne v pravo Unije o varstvu osebnih podatkov, zlasti v Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta (38). Varstvo posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov urejajo le pravila prava Unije z navedenega področja, zlasti Uredba (EU) 2016/679 in Direktiva 2002/58/ES. Ta uredba prav tako ne posega v pravila prava Unije ali nacionalnega prava o delovnih pogojih.

Sprememba 11

Predlog uredbe

Uvodna izjava 11

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (11) Pojasniti je treba, da ta uredba ne posega v pravila prava Unije o avtorskih in sorodnih pravicah, ki določajo specifična pravila in postopke, ki se ne bi smeli spreminjati. (11) Pojasniti je treba, da ta uredba ne posega v pravila prava Unije o avtorskih in sorodnih pravicah, zlasti Direktivo (EU) 2019/790 Evropskega parlamenta in Sveta, ki določajo specifična pravila in postopke, ki se ne bi smeli spreminjati.

Sprememba 12

Predlog uredbe

Uvodna izjava 12

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (12) Da se izpolni cilj zagotavljanja varnega, predvidljivega in zaupanja vrednega spletnega okolja, bi bilo treba za namene te uredbe pojem „nezakonita vsebina“ opredeliti široko ter vključiti tudi informacije, ki se nanašajo na nezakonito vsebino, proizvode, storitve in dejavnosti. Ta pojem bi bilo treba zlasti razumeti tako, da se nanaša na informacije (ne glede na njihovo obliko), ki so na podlagi prava, ki se uporablja, same po sebi nezakonite, na primer nezakonit sovražni govor ali teroristična vsebina in nezakonita diskriminatorna vsebina, ali ki se nanašajo na nezakonite dejavnosti, na primer izmenjava fotografij, ki prikazujejo spolno zlorabo otrok, nezakonita izmenjava zasebnih fotografij brez privolitve, spletno zalezovanje, prodaja neskladnih ali ponarejenih proizvodov, neodobrena uporaba gradiva, zaščitenega z avtorskimi pravicami, ali dejavnosti, ki vključujejo kršitve prava varstva potrošnikov. V tem smislu ni pomembno, ali nezakonitost informacij ali dejavnosti izhaja iz prava Unije ali iz nacionalnega prava, ki je skladno s pravom Unije, prav tako ni pomembna podrobna narava ali področje zadevnega prava. (12) Da se izpolni cilj zagotavljanja varnega, dostopnega, predvidljivega in zaupanja vrednega spletnega okolja, bi moral pojem „nezakonita vsebina“ za namene te uredbe temeljiti na splošni predpostavki, da bi moralo biti vse, kar je nezakonito zunaj spleta, nezakonito tudi na spletu. Pojem „nezakonita vsebina“ bi bilo treba ustrezno opredeliti in bi moral vključevati informacije, ki se nanašajo na nezakonito vsebino, proizvode, storitve in dejavnosti. Ta pojem bi bilo treba zlasti razumeti tako, da se nanaša na informacije (ne glede na njihovo obliko), ki so na podlagi prava Unije ali nacionalnega prava , ki se uporablja, same po sebi nezakonite, na primer nezakonit sovražni govor, teroristična vsebina in nezakonita diskriminatorna vsebina, ali ki niso v skladu s pravom Unije, ker se nanašajo na nezakonite dejavnosti, na primer izmenjava fotografij, ki prikazujejo spolno zlorabo otrok, nezakonita izmenjava zasebnih fotografij brez privolitve, spletno zalezovanje, prodaja neskladnih ali ponarejenih proizvodov, nezakonito trgovanje z živalmi, rastlinami in substancami, neodobrena uporaba gradiva, zaščitenega z avtorskimi pravicami, ali dejavnosti, ki vključujejo kršitve prava varstva potrošnikov , zagotavljanje nezakonitih storitev, zlasti na področju nastanitvenih storitev na platformah za kratkoročni najem, ki niso v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom . V tem smislu ni pomembno, ali nezakonitost informacij ali dejavnosti izhaja iz prava Unije ali iz nacionalnega prava, ki je skladno s pravom Unije , vključno z Listino , prav tako ni pomembna podrobna narava ali področje zadevnega prava.

Sprememba 13

Predlog uredbe

Uvodna izjava 13

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (13) V zvezi s posebnimi značilnostmi zadevnih storitev in glede na dejstvo, da morajo njihovi ponudniki zato prevzeti nekatere specifične obveznosti, je treba v širši kategoriji ponudnikov storitev gostovanja, kot je opredeljeno v tej uredbi, razlikovati podkategorijo spletnih platform. Spletne platforme, kot so družbena omrežja ali spletne tržnice, bi morale biti opredeljene kot ponudniki storitev gostovanja, ki na zahtevo prejemnikov storitev shranjujejo njihove informacije in ki take informacije na zahtevo prejemnikov tudi razširjajo v javnosti . Da pa bi se preprečila uvedba preširokih obveznosti, se ponudniki storitev gostovanja ne bi smeli šteti za spletne platforme, če je razširjanje v javnost le manjša in povsem pomožna funkcija druge storitve ter je iz objektivnih tehničnih razlogov ni mogoče uporabljati brez navedene druge, primarne storitve, njena vključitev v storitev pa ni namenjena izogibanju uporabi pravil iz te uredbe, ki se uporabljajo za spletne platforme. Oddelek s komentarji uporabnikov v spletnem časopisu je na primer taka funkcija, pri kateri je jasno, da gre za pomožno funkcijo glavne storitve, ki je objava novic v okviru uredniške odgovornosti založnika. (13) V zvezi s posebnimi značilnostmi zadevnih storitev in glede na dejstvo, da morajo njihovi ponudniki zato prevzeti nekatere specifične obveznosti, je treba v širši kategoriji ponudnikov storitev gostovanja, kot je opredeljeno v tej uredbi, razlikovati podkategorijo spletnih platform. Spletne platforme, kot so družbena omrežja ali spletne tržnice, bi morale biti opredeljene kot ponudniki storitev gostovanja, ki na zahtevo prejemnikov storitev shranjujejo njihove informacije in ki take informacije na zahtevo prejemnikov tudi razširjajo v javnost . Da pa bi se preprečila uvedba preširokih obveznosti, se ponudniki storitev gostovanja ne bi smeli šteti za spletne platforme, če je razširjanje v javnost le manjša ali povsem pomožna funkcija druge storitve ali funkcija primarne storitve ter je iz objektivnih tehničnih razlogov ni mogoče uporabljati brez navedene druge, primarne storitve, vključitev te funkcije v storitev pa ni namenjena izogibanju uporabi pravil iz te uredbe, ki se uporabljajo za spletne platforme. Oddelek s komentarji uporabnikov v spletnem časopisu je na primer taka funkcija, pri kateri je jasno, da gre za pomožno funkcijo glavne storitve, ki je objava novic v okviru uredniške odgovornosti založnika. Za namene te uredbe se storitve računalništva v oblaku ne bi smele šteti za spletno platformo, kadar je omogočanje razširjanja določene vsebine manjša ali pomožna funkcija. Poleg tega storitve računalništva v oblaku, kadar delujejo kot infrastruktura, na primer kot temeljna storitev shranjevanja in računalništva za internetno aplikacijo ali spletno platformo, same po sebi ne bi smele veljati za razširjanje informacij v javnost, shranjenih ali obdelanih na zahtevo prejemnika aplikacije ali spletne platforme, ki jo gosti.

Sprememba 14

Predlog uredbe

Uvodna izjava 14

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (14) Pojem „razširjanja v javnost“, kot je uporabljen v tej uredbi, bi moral vključevati dajanje informacij na razpolago potencialno neomejenemu številu oseb, torej omogočanje preprostega dostopa do informacij uporabnikom na splošno, pri čemer prejemniku storitve, ki zagotavlja informacije, ni treba storiti ničesar, in ne glede na to, ali navedene osebe dejansko izkoristijo dostop do zadevnih informacij. Zgolj možnost ustvarjanja skupin uporabnikov posamezne storitve sama po sebi še ne bi smela pomeniti, da se informacije, ki se razširjajo na tak način , ne razširjajo v javnosti. Vendar pa pojem ne bi smel vključevati razširjanja informacij v zaprtih skupinah , ki jih sestavlja končno število vnaprej opredeljenih oseb . Medosebne komunikacijske storitve , kot so opredeljene v Direktivi (EU) 2018/1972 Evropskega parlamenta in Sveta (39), kot so elektronska sporočila ali storitve pošiljanja zasebnih sporočil, ne spadajo na področje uporabe te uredbe . V smislu te uredbe bi se moralo šteti, da se informacije razširjajo v javnosti le, če se to zgodi na neposredno zahtevo prejemnika storitve, ki je zagotovil informacije. (14) Pojem „razširjanja v javnost“, kot je uporabljen v tej uredbi, bi moral vključevati dajanje informacij na razpolago potencialno neomejenemu številu oseb, torej omogočanje preprostega dostopa do informacij uporabnikom na splošno, pri čemer prejemniku storitve, ki zagotavlja informacije, ni treba storiti ničesar, in ne glede na to, ali navedene osebe dejansko izkoristijo dostop do zadevnih informacij. V skladu s tem bi bilo treba v primerih, ko je za dostop do informacij potrebna registracija uporabnikov ali njihov sprejem v skupino, šteti , da se informacije razširjajo v javnost le, kadar so uporabniki, ki želijo dostopati do informacij , samodejno registrirani ali sprejeti , ne da bi o tem, komu se dostop dovoli, odločal človek . Informacije, ki se izmenjajo prek medosebnih komunikacijskih storitev , kot so opredeljene v Direktivi (EU) 2018/1972 Evropskega parlamenta in Sveta (39), kot so elektronska sporočila ali storitve pošiljanja zasebnih sporočil, ne štejejo za informacije, ki se razširjajo v javnost . V smislu te uredbe bi se moralo šteti, da se informacije razširjajo v javnost le, če se to zgodi na neposredno zahtevo prejemnika storitve, ki je zagotovil informacije.

Sprememba 15

Predlog uredbe

Uvodna izjava 16

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (16) Pravna varnost, zagotovljena na podlagi horizontalnega okvira pogojnih izjem od odgovornosti ponudnikov posredniških storitev, določenih v Direktivi 2000/31/ES, je omogočila razvoj in razširjanje številnih novih storitev na notranjem trgu. Ta okvir bi bilo zato treba ohraniti. Vendar bi ga bilo treba zaradi razlik pri prenašanju pravil v nacionalno zakonodajo in pri uporabi zadevnih pravil na nacionalni ravni ter zaradi jasnosti in skladnosti vključiti v to uredbo. Prav tako bi bilo treba pojasniti nekatere elemente navedenega okvira, ob upoštevanju sodne prakse Sodišča Evropske unije. (16) Pravna varnost, zagotovljena na podlagi horizontalnega okvira pogojnih izjem od odgovornosti ponudnikov posredniških storitev, določenih v Direktivi 2000/31/ES, je omogočila razvoj in razširjanje številnih novih storitev na notranjem trgu. Ta okvir bi bilo zato treba ohraniti. Vendar bi ga bilo treba zaradi razlik pri prenašanju pravil v nacionalno zakonodajo in pri uporabi zadevnih pravil na nacionalni ravni ter zaradi jasnosti , doslednosti, predvidljivosti, dostopnosti in skladnosti vključiti v to uredbo. Prav tako bi bilo treba pojasniti nekatere elemente navedenega okvira, ob upoštevanju sodne prakse Sodišča Evropske unije ter tehnološkega razvoja in razvoja trga .

Sprememba 16

Predlog uredbe

Uvodna izjava 18

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (18) Izjeme od odgovornosti, opredeljene v tej uredbi, se ne bi smele uporabljati, če ima ponudnik posredniških storitev take vrste dejavno vlogo, ki mu omogoča biti obveščen o informacijah, ki jih zagotavlja prejemnik storitve, ali če ima nadzor nad njimi, ter njegova vloga ni omejena samo na nevtralno zagotavljanje storitev s tehnično in samodejno obdelavo informacij, ki jih zagotavlja prejemnik storitve. Skladno s tem navedene izjeme ne bi smele biti na voljo v zvezi z odgovornostjo, ki se nanaša na informacije, ki jih ne zagotavlja prejemnik storitve, ampak sam ponudnik posredniške storitve, vključno s primerom, ko so informacije pripravljene v okviru uredniške odgovornosti navedenega ponudnika. (18) Izjeme od odgovornosti, opredeljene v tej uredbi, se ne bi smele uporabljati, če ima ponudnik posredniških storitev take vrste dejavno vlogo, ki mu omogoča biti obveščen o informacijah, ki jih zagotavlja prejemnik storitve, ali če ima nadzor nad njimi, ter njegova vloga ni omejena samo na nevtralno zagotavljanje storitev s tehnično in samodejno obdelavo informacij, ki jih zagotavlja prejemnik storitve. Pri tem pa zgolj razvrščanje ali prikazovanje v določenem vrstnem redu ali uporaba priporočilnega sistema ne bi smeli veljati kot nadzor nad informacijo. Skladno s tem navedene izjeme ne bi smele biti na voljo v zvezi z odgovornostjo, ki se nanaša na informacije, ki jih ne zagotavlja prejemnik storitve, ampak sam ponudnik posredniške storitve, vključno s primerom, ko so informacije pripravljene v okviru uredniške odgovornosti navedenega ponudnika.

Sprememba 17

Predlog uredbe

Uvodna izjava 20

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (20) Ponudnik posredniških storitev , ki namenoma sodeluje s prejemnikom storitev pri izvajanju nezakonitih dejavnosti, ne zagotavlja svojih storitev nevtralno, zato ne bi smel biti upravičen do izjem od odgovornosti iz te uredbe. (20) Kadar ponudnik posredniških storitev namenoma sodeluje s prejemnikom storitev , da bi izvajal nezakonite dejavnosti, bi moralo veljati, da svojih storitev ne zagotavlja nevtralno, zato ne bi smel biti upravičen do izjem od odgovornosti iz te uredbe.

Sprememba 18

Predlog uredbe

Uvodna izjava 21

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (21) Ponudniku bi morale biti na voljo izjeme od odgovornosti za storitve „izključnega prenosa“ in „predpomnjenja“, kadar nikakor ne sodeluje pri prenosu informacij. To med drugim pomeni, da ponudnik ne spreminja informacij, ki jih prenaša. Vendar pa se ta zahteva ne bi smela razumeti tako, da se nanaša tudi na tehnične manipulacije, do katerih prihaja med prenosom, saj take manipulacije ne spreminjajo celovitosti prenesenih informacij. (21) Ponudniku bi morale biti na voljo izjeme od odgovornosti za storitve „izključnega prenosa“ in „predpomnjenja“, kadar nikakor ne sodeluje pri oblikovanju vsebine prenesenih informacij. To med drugim pomeni, da ponudnik ne spreminja informacij, ki jih prenaša. Vendar pa se ta zahteva ne bi smela razumeti tako, da se nanaša tudi na tehnične manipulacije, do katerih prihaja med prenosom, saj take manipulacije ne spreminjajo celovitosti prenesenih informacij.

Sprememba 19

Predlog uredbe

Uvodna izjava 22

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (22) Če želi ponudnik izkoristiti izjemo od odgovornosti za storitve gostovanja, bi moral takoj ukrepati , ko dejansko izve za nezakonito vsebino, in odstraniti ali onemogočiti dostop do take vsebine. Odstranitev ali onemogočanje dostopa bi se moralo izvajati ob upoštevanju načela svobode izražanja. Ponudnik lahko za tako nezakonito vsebino izve zlasti na podlagi preiskav na lastno pobudo ali na podlagi prijav posameznikov ali subjektov v skladu s to uredbo, če so take prijave dovolj natančne in ustrezno utemeljene, da skrbnemu gospodarskemu subjektu omogočajo razumno identifikacijo in oceno domnevno nezakonite vsebine ter ukrepanje zoper tako vsebino, če je ustrezno. (22) Če želi ponudnik izkoristiti izjemo od odgovornosti za storitve gostovanja, bi moral , ko ugotovi, da je določena vsebina nezakonita , in torej dejansko izve za nezakonito vsebino, takoj ukrepati in odstraniti ali onemogočiti dostop do take vsebine. Odstranitev ali onemogočanje dostopa bi se moralo izvajati ob upoštevanju visoke ravni varstva potrošnikov in Listine o temeljnih pravicah, vključno z načelom svobode izražanja ter pravico do prejemanja in širjenja vesti in idej brez vmešavanja javnih organov . Ponudnik lahko za nezakonito vsebino dejansko izve zlasti na podlagi preiskav na lastno pobudo ali na podlagi prijav posameznikov ali subjektov v skladu s to uredbo, če so take prijave dovolj natančne in ustrezno utemeljene, da skrbnemu ponudniku storitev gostovanja omogočajo razumno identifikacijo in oceno domnevno nezakonite vsebine ter ukrepanje zoper tako vsebino, če je ustrezno. Dokler ponudniki, ko dejansko izvedo, ukrepajo, bi morali biti upravičeni do izjem od odgovornosti iz te uredbe.

Sprememba 20

Predlog uredbe

Uvodna izjava 23

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (23) Da se zagotovi učinkovito varstvo potrošnikov pri sodelovanju pri posredovanih trgovinskih poslih na spletu, nekateri ponudniki storitev gostovanja, in sicer spletne platforme, ki potrošnikom omogočajo sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, ne bi smeli biti upravičeni do izjeme od odgovornosti za ponudnike storitev gostovanja iz te uredbe, če navedene spletne platforme ponujajo zadevne informacije o takih transakcijah tako, da potrošniki menijo, da je informacije zagotovila sama spletna platforma ali prejemniki storitve, ki delujejo pod njenim vodstvom ali nadzorom, in da navedene spletne platforme vedo za informacije ali imajo nadzor nad njimi, tudi če dejansko ni tako. V tem smislu bi bilo treba objektivno in na podlagi vseh zadevnih okoliščin opredeliti, ali bi predstavitev lahko privedla do takšnega mnenja povprečnega in razumno dobro obveščenega potrošnika . (23) Da se zagotovi učinkovito varstvo potrošnikov pri sodelovanju pri posredovanih trgovinskih poslih na spletu, nekateri ponudniki storitev gostovanja, in sicer spletne platforme, ki potrošnikom omogočajo sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, ne bi smeli biti upravičeni do izjeme od odgovornosti za ponudnike storitev gostovanja iz te uredbe, če navedene spletne platforme ponujajo zadevne informacije o takih transakcijah tako, da potrošniki menijo, da je informacije zagotovila sama spletna platforma ali prejemniki storitve, ki delujejo pod njenim vodstvom ali nadzorom, in da navedene spletne platforme vedo za informacije ali imajo nadzor nad njimi, tudi če dejansko ni tako. V tem smislu bi bilo treba objektivno in na podlagi vseh zadevnih okoliščin opredeliti, ali bi predstavitev lahko privedla do takšnega mnenja potrošnika. Takšno mnenje lahko na primer nastane, če spletna platforma, ki omogoča sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, ne prikaže jasno identitete trgovca v skladu s to uredbo ali trži proizvod ali storitev v svojem imenu, namesto da bi uporabila ime trgovca, ki ju bo dobavil, ali kadar ponudnik določi končno ceno blaga ali storitev, ki jih ponuja trgovec.

Sprememba 21

Predlog uredbe

Uvodna izjava 25

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (25) Da se zagotovi pravna varnost in da se ne odvrača od dejavnosti, katerih namen je zaznavanje, identifikacija in ukrepanje zoper nezakonite vsebine, ki jih lahko ponudniki posredniških storitev izvajajo prostovoljno, je treba pojasniti, da zgolj dejstvo, da ponudniki izvajajo take dejavnosti, ne pomeni, da jim izjeme od odgovornosti iz te uredbe niso na voljo, če se take dejavnosti izvajajo v dobri veri in z ustrezno skrbnostjo. Poleg tega je treba pojasniti, da zgolj dejstvo, da navedeni ponudniki v dobri veri sprejmejo ukrepe za zagotavljanje skladnosti z zahtevami iz prava Unije, vključno s tistimi iz te uredbe glede izvajanja svojih pogojev poslovanja, še ne bi smelo pomeniti, da jim navedene izjeme od odgovornosti niso na voljo. Zato se vse take dejavnosti in ukrepi, ki jih je morda sprejel posamezni ponudnik, ne bi smele upoštevati pri ugotavljanju, ali se ponudnik lahko sklicuje na izjemo od odgovornosti, zlasti glede tega, ali ponudnik svoje storitve zagotavlja nevtralno in s tem spada na področje uporabe zadevne določbe, pri čemer pa to pravilo ne pomeni, da se lahko ponudnik zagotovo sklicuje nanjo. (25) Da se zagotovi pravna varnost in da se ne odvrača od dejavnosti, katerih namen je zaznavanje, identifikacija in ukrepanje zoper nezakonite vsebine, ki jih lahko ponudniki posredniških storitev izvajajo prostovoljno, je treba pojasniti, da zgolj dejstvo, da ponudniki izvajajo take dejavnosti, ne pomeni, da jim izjeme od odgovornosti iz te uredbe niso na voljo, samo zato, ker opravljajo prostovoljne preiskave na lastno pobudo, če se take dejavnosti izvajajo v dobri veri in z ustrezno skrbnostjo ter ob dodatnih zaščitnih ukrepih pred pretiranim odstranjevanjem zakonitih vsebin. Ponudniki posredniških storitev bi si morali po najboljših močeh prizadevati za zagotovitev, da v primerih, ko se za moderiranje vsebin uporabljajo avtomatizirana orodja, tehnologija dovolj zanesljiva, da se čim bolj omeji stopnja napak, kadar se informacije zmotno štejejo za nezakonito vsebino . Poleg tega je treba pojasniti, da zgolj dejstvo, da navedeni ponudniki v dobri veri sprejmejo ukrepe za zagotavljanje skladnosti z zahtevami iz prava Unije, vključno s tistimi iz te uredbe glede izvajanja svojih pogojev poslovanja, še ne bi smelo pomeniti, da jim navedene izjeme od odgovornosti niso na voljo. Zato se vse take dejavnosti in ukrepi, ki jih je morda sprejel posamezni ponudnik, ne bi smeli upoštevati pri ugotavljanju, ali se ponudnik lahko sklicuje na izjemo od odgovornosti, zlasti glede tega, ali ponudnik svoje storitve zagotavlja nevtralno in s tem spada na področje uporabe zadevne določbe, pri čemer pa to pravilo ne pomeni, da se lahko ponudnik zagotovo sklicuje nanjo.

Sprememba 22

Predlog uredbe

Uvodna izjava 26

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (26) Medtem ko se pravila iz poglavja II te uredbe nanašajo na izjeme od odgovornosti ponudnikov posredniških storitev, je treba spomniti, da čeprav imajo navedeni ponudniki na splošno pomembno vlogo, se težave v zvezi z nezakonitimi vsebinami in dejavnostmi na spletu ne bi smele obravnavati le z osredotočanjem na njihove odgovornosti. Če je mogoče, bi morale tretje osebe, na katere vpliva nezakonita vsebina, ki se prenaša prek spleta ali shranjuje na njem, poskusiti rešiti spor, ki se nanaša na tako vsebino, brez vključevanja zadevnega ponudnika posredniških storitev. Če pravila Unije in nacionalne zakonodaje , ki se uporabljajo, tako določajo, bi morali biti prejemniki storitve odgovorni za nezakonito vsebino, ki jo zagotavljajo in morda razširjajo prek posredniških storitev. Če je ustrezno, bi morali tudi drugi akterji, kot so skupine moderatorjev v zaprtih spletnih okoljih, zlasti v primeru velikih skupin, pomagati pri preprečevanju razširjanja nezakonite spletne vsebine v skladu s pravom, ki se uporablja. Nadalje, če je treba vključiti ponudnike storitev informacijske družbe, vključno s ponudniki posredniških storitev, bi morale biti vse zahteve ali odločbe za tako vključitev na splošno naslovljene na akterja , ki ima tehnične in operativne zmožnosti za ukrepanje zoper posamezne dele nezakonitih vsebin, da se preprečijo in čim bolj zmanjšajo vsi morebitni negativni učinki na razpoložljivost in dostopnost informacij, ki niso nezakonita vsebina. (26) Medtem ko se pravila iz poglavja II te uredbe nanašajo na izjeme od odgovornosti ponudnikov posredniških storitev, je treba spomniti, da čeprav imajo navedeni ponudniki na splošno pomembno vlogo, se težave v zvezi z nezakonitimi vsebinami in dejavnostmi na spletu ne bi smele obravnavati le z osredotočanjem na njihove odgovornosti. Če je mogoče, bi morale tretje osebe, na katere vpliva nezakonita vsebina, ki se prenaša prek spleta ali shranjuje na njem, poskusiti rešiti spor, ki se nanaša na tako vsebino, brez vključevanja zadevnega ponudnika posredniških storitev. Če pravila prava Unije ali nacionalnega prava , ki se uporabljajo, tako določajo, bi morali biti prejemniki storitve odgovorni za nezakonito vsebino, ki jo zagotavljajo in morda razširjajo prek posredniških storitev. Če je ustrezno, bi morali tudi drugi akterji, kot so skupine moderatorjev v zaprtih in odprtih spletnih okoljih, zlasti v primeru velikih skupin, pomagati pri preprečevanju razširjanja nezakonite spletne vsebine v skladu s pravom, ki se uporablja. Nadalje, če je treba vključiti ponudnike storitev informacijske družbe, vključno s ponudniki posredniških storitev, bi morale biti vse zahteve ali odločbe za tako vključitev na splošno naslovljene na tistega ponudnika , ki ima tehnične in operativne zmožnosti za ukrepanje zoper posamezne dele nezakonitih vsebin, da se preprečijo in čim bolj zmanjšajo vsi morebitni negativni učinki na razpoložljivost in dostopnost informacij, ki niso nezakonita vsebina. Ponudniki storitev bi zato morali ukrepati, kadar so za to najprimernejši.

Sprememba 23

Predlog uredbe

Uvodna izjava 27

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (27) Od leta 2000 so nastale nove tehnologije, ki izboljšujejo razpoložljivost, učinkovitost, hitrost, zanesljivost, zmogljivost in varnost sistemov za prenos in shranjevanje podatkov na spletu, zaradi česar so spletni ekosistemi vse bolj kompleksni. V tem smislu je treba spomniti, da se lahko tudi ponudniki storitev, ki vzpostavljajo in omogočajo temeljno logično arhitekturo in ustrezno delovanje interneta, vključno s tehničnimi pomožnimi funkcijami, sklicujejo na izjeme od odgovornosti iz te uredbe, če je njihove storitve mogoče opredeliti kot „izključni prenos“, „predpomnjenje“ ali gostovanje. Take storitve na primer vključujejo brezžična lokalna omrežja, storitve sistema domenskih imen (DNS), registre vrhnjih domenskih imen, certifikacijske organe, ki izdajajo digitalna potrdila, ali omrežja za dostavo vsebine, ki omogočajo ali izboljšujejo funkcije drugih ponudnikov posredniških storitev. Prav tako so zelo napredovale storitve, ki se uporabljajo za namene komunikacije, ter tehnični načini njihove dostave, iz česar so nastale spletne storitve, kot so govor po IP, storitve pošiljanja sporočil in storitve spletne pošte, pri katerih se komunikacije dostavljajo prek internetne dostopovne storitve. Tudi te storitve se lahko sklicujejo na izjeme od odgovornosti, če jih je mogoče opredeliti kot storitve „izključnega prenosa“, „predpomnjenja“ ali gostovanja. (27) Od leta 2000 so nastale nove tehnologije, ki izboljšujejo razpoložljivost, učinkovitost, hitrost, zanesljivost, zmogljivost in varnost sistemov za prenos in shranjevanje podatkov na spletu, zaradi česar so spletni ekosistemi vse bolj kompleksni. V tem smislu je treba spomniti, da se lahko tudi ponudniki storitev, ki vzpostavljajo in omogočajo temeljno logično arhitekturo in ustrezno delovanje interneta, vključno s tehničnimi pomožnimi funkcijami, sklicujejo na izjeme od odgovornosti iz te uredbe, če je njihove storitve mogoče opredeliti kot „izključni prenos“, „predpomnjenje“ ali gostovanje. Take storitve na primer in med drugim vključujejo brezžična lokalna omrežja, storitve sistema domenskih imen (DNS), registre vrhnjih domenskih imen, certifikacijske organe, ki izdajajo digitalna potrdila, navidezna zasebna omrežja, storitve infrastrukture v oblaku ali omrežja za dostavo vsebine, ki omogočajo ali izboljšujejo funkcije drugih ponudnikov posredniških storitev. Prav tako so zelo napredovale storitve, ki se uporabljajo za namene komunikacije, ter tehnični načini njihove dostave, iz česar so nastale spletne storitve, kot so govor po IP, storitve pošiljanja sporočil in storitve spletne pošte, pri katerih se komunikacije dostavljajo prek internetne dostopovne storitve. Tudi te storitve se lahko sklicujejo na izjeme od odgovornosti, če jih je mogoče opredeliti kot storitve „izključnega prenosa“, „predpomnjenja“ ali gostovanja.

Sprememba 24

Predlog uredbe

Uvodna izjava 27 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (27a) Ista spletna stran ali isto spletno mesto lahko vsebuje elemente, ki se lahko štejejo za storitve „izključnega prenosa“, „predpomnjenja“ ali gostovanja, za vsako od njih pa bi morala veljati ustrezna pravila o izvzetju od odgovornosti. Iskalnik lahko na primer deluje izključno kot storitev „predpomnjenja“ informacij, vključenih v rezultate poizvedbe. Drugi elementi, prikazani skupaj s temi rezultati, kot so spletni oglasi, pa bi se še vedno šteli za storitve gostovanja.

Spremembi 25 in 517/rev

Predlog uredbe

Uvodna izjava 28

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (28) Za ponudnike posredniških storitev ne bi smela veljati obveznost nadzora v zvezi s splošnimi obveznostmi. To pa se ne nanaša na obveznosti nadzora v posameznem primeru in zlasti ne vpliva na odločbe nacionalnih organov v skladu z nacionalno zakonodajo, v skladu s pogoji iz te uredbe. Nič v tej uredbi se ne sme razumeti kot uvedba splošne obveznosti nadzora ali obveznosti aktivnega iskanja dejstev ali kot splošna obveznost ponudnikov, da morajo sprejeti proaktivne ukrepe v zvezi z nezakonito vsebino. (28) Za ponudnike posredniških storitev ne bi smela veljati ne pravna ne dejanska obveznost nadzora v zvezi s splošnimi obveznostmi. To pa ne velja za specifične in ustrezno opredeljene obveznosti nadzora v posameznem primeru , če so določene v aktih Unije, in zlasti ne vpliva na odločbe , ki jih v skladu z nacionalno zakonodajo izdajo nacionalni organi in s katerimi se izvajajo akti Unije , v skladu s pogoji iz te uredbe in drugega prava Unije, ki velja kot lex specialis . Nič v tej uredbi se ne sme razumeti kot uvedba splošne obveznosti nadzora ali obveznosti aktivnega iskanja dejstev ali kot splošna obveznost ponudnikov, da morajo sprejeti proaktivne ukrepe v zvezi z nezakonito vsebino. Države članice ponudnikom posredniških storitev prav tako ne bi smele preprečevati ponujanja storitev šifriranja od konca do konca. Uporaba učinkovitega šifriranja podatkov od konca do konca je bistvena za zaupanje v internet in njegovo varnost ter učinkovito preprečuje nepooblaščen dostop tretjih oseb. Poleg tega države članice z namenom zagotovitve učinkovite zasebnosti na spletu ponudnikom posredniških storitev ne bi smele naložiti splošne obveznosti, da omejijo anonimno uporabo svojih storitev. Prejemniki bi morali imeti v skladu z načelom zmanjšanja količine podatkov in za preprečitev nepooblaščenega razkritja, kraje identitete in drugih oblik zlorabe osebnih podatkov pravico do anonimne uporabe in plačila storitev, kadar je to mogoče z razumnimi prizadevanji. To bi moralo veljati brez poseganja v obveznosti iz prava Unije, ki urejajo varstvo osebnih podatkov. Ponudniki lahko omogočijo anonimno uporabo svojih storitev, tako da ne zbirajo osebnih podatkov o prejemniku in njegovih spletnih dejavnostih ter da prejemnikom ne preprečujejo uporabe anonimnih omrežij za dostop do storitve. Anonimno plačilo se lahko opravi na primer z gotovino, boni, plačanimi z gotovino, ali predplačniškimi plačilnimi instrumenti.

Sprememba 26

Predlog uredbe

Uvodna izjava 29

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (29) Odvisno od pravnega sistema posamezne države članice in zadevnega pravnega področja lahko nacionalni sodni ali upravni organi ponudnikom posredniških storitev odredijo, da morajo ukrepati zoper nekatere specifične vrste nezakonitih vsebin ali zagotoviti nekatere določene informacije. Nacionalna prava , na podlagi katerih se take odločbe izdajajo, se precej razlikujejo, odločbe pa se vse bolj izdajajo v čezmejnih primerih. Treba je določiti nekatere pogoje, ki jih morajo navedene odločbe izpolnjevati, ter nekatere dodatne zahteve, ki se nanašajo na obravnavo navedenih odločb, da se zagotovi učinkovito in uspešno izpolnjevanje takih odločb in da lahko zadevni javni organi izvajajo svoje naloge, ponudnikom pa niso naložena nesorazmerna bremena, ter da se prepreči neupravičen vpliv na pravice in zakonite interese katerih koli tretjih oseb. (29) Odvisno od pravnega sistema posamezne države članice in zadevnega pravnega področja lahko nacionalni sodni ali upravni organi ponudnikom posredniških storitev odredijo, da morajo ukrepati zoper nekatere specifične vrste nezakonitih vsebin ali zagotoviti nekatere določene informacije. Nacionalni predpisi , ki so skladni s pravom Unije, vključno z Listino in na podlagi katerih se take odločbe izdajajo, se precej razlikujejo, odločbe pa se vse bolj izdajajo v čezmejnih primerih. Določiti je treba nekatere pogoje, ki jih morajo navedene odločbe izpolnjevati, ter nekatere dodatne zahteve, ki se nanašajo na učinkovito obravnavo navedenih odločb, da se zagotovi učinkovito in uspešno izpolnjevanje takih odločb in da lahko zadevni javni organi izvajajo svoje naloge, ponudnikom pa niso naložena nesorazmerna bremena, ter da se prepreči neupravičen vpliv na pravice in zakonite interese katerih koli tretjih oseb.

Sprememba 27

Predlog uredbe

Uvodna izjava 30

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (30) Odločbe za ukrepanje zoper nezakonite vsebine ali za zagotavljanje informacij bi se morale izdajati v skladu s pravom Unije, zlasti z Uredbo (EU) 2016/679 in s prepovedjo splošne obveznosti nadzora nad informacijami ali aktivnega iskanja dejstev oziroma okoliščin, ki kažejo na nezakonito dejavnost, kakor je določeno v tej uredbi. Pogoji in zahteve iz te uredbe, ki se nanašajo na odločbe za ukrepanje zoper nezakonite vsebine , ne posegajo v druge akte Unije, ki določajo podobne sisteme za ukrepanje zoper posebne vrste nezakonitih vsebin, kot sta Uredba (EU) …/ … [predlog uredbe o preprečevanju razširjanja terorističnih spletnih vsebin] ali Uredba (EU) 2017/2394, ki organom za izvrševanje potrošniškega prava v državah članicah nalaga posebne pristojnosti za odreditev zagotavljanja informacij, pri tem pa pogoji in zahteve, ki se nanašajo na odločbe za zagotavljanje informacij, ne posegajo v druge akte Unije, ki zagotavljajo podobna zadevna pravila na posameznih področjih. Navedeni pogoji in zahteve ne bi smeli posegati v pravila o hrambi in shranjevanju na podlagi nacionalnega prava, ki se uporablja, v skladu s pravom Unije in zahtevami za varstvo zaupnosti, ki jih izdajo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v zvezi z nerazkrivanjem informacij. (30) Odločbe o ukrepanju zoper nezakonito vsebino ali o predložitvi informacij bi se morale izdajati v skladu s pravom Unije, vključno z Listino in zlasti z Uredbo (EU) 2016/679 in s prepovedjo splošne obveznosti nadzora nad informacijami ali aktivnega iskanja dejstev oziroma okoliščin, ki kažejo na nezakonito dejavnost, kakor je določeno v tej uredbi. Pogoji in zahteve iz te uredbe, ki se nanašajo na odločbe o ukrepanju zoper nezakonito vsebino , ne posegajo v druge akte Unije, ki določajo podobne sisteme za ukrepanje zoper posebne vrste nezakonitih vsebin, kot sta Uredba (EU) 2021 / 784 o obravnavanju razširjanja terorističnih spletnih vsebin ali Uredba (EU) 2017/2394, ki organom za izvrševanje potrošniškega prava v državah članicah nalaga posebne pristojnosti za odreditev zagotavljanja informacij, pri tem pa pogoji in zahteve, ki se nanašajo na odločbe o predložitvi informacij, ne posegajo v druge akte Unije, ki zagotavljajo podobna zadevna pravila na posameznih področjih. Navedeni pogoji in zahteve ne bi smeli posegati v pravila o hrambi in shranjevanju na podlagi nacionalnega prava, ki se uporablja, v skladu s pravom Unije in zahtevami za varstvo zaupnosti, ki jih izdajo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v zvezi z nerazkrivanjem informacij.

Sprememba 28

Predlog uredbe

Uvodna izjava 31

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (31) Ozemeljsko področje uporabe takih odločb o ukrepanju zoper nezakonite vsebine bi moralo biti jasno določeno na podlagi prava Unije ali nacionalnega prava, ki se uporablja in ki omogoča izdajo odločbe, ter ne bi smelo presegati tega, kar je nujno potrebno za doseganje njenih ciljev. V tem smislu bi moral nacionalni pravosodni ali upravni organ, ki izda odločbo, pretehtati med ciljem odločbe v skladu s pravno podlago, ki omogoča njeno izdajo, ter pravicami in zakonitimi interesi vseh tretjih oseb, na katere odločba morda vpliva, zlasti njihovimi temeljnimi pravicami na podlagi Listine. Poleg tega velja, da če ima lahko odločba, ki se nanaša na specifične informacije, učinke tudi zunaj ozemlja države članice zadevnega organa, bi moral organ oceniti, ali je verjetno, da gre pri zadevnih informacijah za nezakonito vsebino v drugih zadevnih državah članicah, ter (če je ustrezno) upoštevati zadevna pravila prava Unije ali mednarodnega prava in interese mednarodne pravne kurtoazije. (31) Ozemeljsko področje uporabe takih odločb o ukrepanju zoper nezakonito vsebino bi moralo biti jasno določeno na podlagi prava Unije ali nacionalnega prava , ki je skladno s pravom Unije, vključno z Direktivo 2000/31/ES in Listino , ki se uporablja in ki omogoča izdajo odločbe, ter ne bi smelo presegati tega, kar je nujno potrebno za doseganje njenih ciljev. V tem smislu bi moral nacionalni pravosodni ali upravni organ, ki izda odločbo, pretehtati med ciljem odločbe v skladu s pravno podlago, ki omogoča njeno izdajo, ter pravicami in zakonitimi interesi vseh tretjih oseb, na katere odločba morda vpliva, zlasti njihovimi temeljnimi pravicami na podlagi Listine. Če ima lahko odločba, ki se nanaša na specifične informacije, učinke tudi zunaj ozemlja države članice zadevnega organa, bi moral organ izjemoma oceniti, ali je verjetno, da gre pri zadevnih informacijah za nezakonito vsebino v drugih zadevnih državah članicah, ter (če je ustrezno) upoštevati zadevna pravila prava Unije ali mednarodnega prava in interese mednarodne pravne kurtoazije.

Sprememba 29

Predlog uredbe

Uvodna izjava 32

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (32) Odločbe o zagotavljanju informacij, ki jih ureja ta uredba, se nanašajo na predložitev specifičnih informacij o posameznih prejemnikih zadevne posredniške storitve, ki so navedeni v takih odločbah za namene ugotavljanja skladnosti prejemnikov storitev s pravili Unije ali nacionalnimi pravili, ki se uporabljajo. Pravila iz te uredbe o zagotavljanju informacij torej ne bi smela vplivati na odločbe, ki se nanašajo na informacije o skupinah prejemnikov storitve, ki niso natančno opredeljeni, torej tudi ne na odločbe o zagotavljanju zbirnih informacij za statistične namene ali oblikovanje politik na podlagi dokazov. (32) Odločbe o predložitvi informacij, ki jih ureja ta uredba, se nanašajo na predložitev specifičnih informacij o posameznih prejemnikih zadevne posredniške storitve, ki so navedeni v takih odločbah za namene ugotavljanja skladnosti prejemnikov storitev s pravili Unije ali nacionalnimi pravili, ki se uporabljajo. Pravila iz te uredbe o zagotavljanju informacij torej ne bi smela vplivati na odločbe, ki se nanašajo na informacije o skupinah prejemnikov storitve, ki niso natančno opredeljeni, torej tudi ne na odločbe o zagotavljanju zbirnih informacij za statistične namene ali oblikovanje politik na podlagi dokazov. Države članice bi morale zagotoviti, da se pravni okvir Unije o zaupnosti komunikacij in zasebnosti na spletu ter o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov iz Direktive (EU) 2016/680 v celoti izvaja. Države članice bi morale zlasti spoštovati pravice posameznikov in novinarjev ter se vzdržati zahtev po informacijah, ki bi lahko škodile svobodi medijev ali svobodi izražanja.

Sprememba 30

Predlog uredbe

Uvodna izjava 33

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (33) Glede odločb o ukrepanju zoper nezakonito vsebino in zagotavljanju informacij se uporabljajo pravila, ki ščitijo pristojnost države članice, kjer ima zadevni ponudnik storitve sedež, v nekaterih primerih, kot so določeni v členu 3 Direktive 2000/31/ES, pa so določene tudi morebitne izjeme glede pristojnosti, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena. Ker se zadevne odločbe nanašajo na specifične primere nezakonitih vsebin oziroma informacij, kadar so naslovljene na ponudnike posredniških storitev s sedežem v drugi državi članici, načeloma ne omejujejo svobode navedenih ponudnikov pri čezmejnem zagotavljanju njihovih storitev. Zato se glede navedenih odločb ne uporabljajo pravila iz člena 3 Direktive 2000/31/ES, vključno s tistimi pravili, ki se nanašajo na to, da je treba s posebnimi razlogi utemeljiti ukrepe, ki pomenijo izjemo od pristojnosti države članice, v kateri ima ponudnik storitve svoj sedež, in pravili o obveščanju o takih ukrepih. (33) Glede odločb o ukrepanju zoper nezakonito vsebino in predložitvi informacij se uporabljajo pravila, ki ščitijo pristojnost države članice, kjer ima zadevni ponudnik storitve sedež, v nekaterih primerih, kot so določeni v členu 3 Direktive 2000/31/ES, pa so določene tudi morebitne izjeme glede pristojnosti, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena. Ker se zadevne odločbe nanašajo na specifične primere nezakonitih vsebin oziroma informacij, kot so opredeljene s pravom Unije ali nacionalnim pravom, ki je skladno s pravom Unije, kadar so naslovljene na ponudnike posredniških storitev s sedežem v drugi državi članici, načeloma ne bi smele omejevati svobode navedenih ponudnikov pri čezmejnem zagotavljanju njihovih storitev. Pristojni organ bi moral v skladu s pravili o varstvu osebnih podatkov odločbe o ukrepanju zoper nezakonito vsebino in predložitvi informacij poslati neposredno zadevnemu naslovniku in za to uporabiti elektronsko sredstvo, ki lahko ustvari pisni zapis, na podlagi katerega lahko ponudnik storitev preveri pristnost, vključno s točnostjo datuma in ure odposlanja in prejema odločbe, kot so varna elektronska pošta in platforme ali drugi varni načini, vključno s tistimi, ki jih da na voljo ponudnik storitev. Za izpolnitev te zahteve bi bilo treba uporabiti zlasti kvalificirane storitve elektronske priporočene dostave iz Uredbe (EU) št. 910/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. Ta uredba ne bi smela posegati v pravila o vzajemnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb, in sicer v zvezi s pravico do zavrnitve priznanja in izvršitve odločbe o ukrepanju zoper nezakonito vsebino, zlasti kadar je taka odločba v nasprotju z javnim redom v državi članici, v kateri naj bi bila priznana ali izvršena .

Sprememba 31

Predlog uredbe

Uvodna izjava 33 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (33a) Ta uredba zadevnim nacionalnim pravosodnim ali upravnim organom ne bi smela preprečevati, da na podlagi veljavnega prava Unije ali nacionalnega prava, ki je skladno s pravom Unije, izdajo odločbo za ponovno objavo vsebine, če je bila ta skladna s pogoji poslovanja ponudnika posredniških storitev, a jo je ponudnik storitev zmotno štel za nezakonito in je bila odstranjena.

Sprememba 32

Predlog uredbe

Uvodna izjava 33 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (33b) Za učinkovito izvajanje te uredbe bi morale biti odločbe o ukrepanju zoper nezakonito vsebino in predložitvi informacij skladne s pravom Unije, vključno z Listino. Komisija bi se morala na kršitve prava Unije odzvati s postopki za ugotavljanje kršitev.

Sprememba 33

Predlog uredbe

Uvodna izjava 34

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (34) Za doseganje ciljev te uredbe in zlasti za izboljšanje delovanja notranjega trga ter zagotavljanje varnega in preglednega spletnega okolja je treba vzpostaviti jasen in uravnotežen nabor harmoniziranih obveznosti glede potrebne skrbnosti ponudnikov posredniških storitev. Cilj navedenih obveznosti bi moral biti predvsem zagotavljanje raznih ciljev javne politike, kot so varnost in zaupanje prejemnikov storitve, vključno z mladoletniki in ranljivimi uporabniki, zaščita ustreznih temeljnih pravic iz Listine, da se zagotovi smiselna odgovornost navedenih ponudnikov in opolnomočijo prejemniki ter druge prizadete strani, ob hkratnem spodbujanju potrebnega nadzora, ki ga izvajajo pristojni organi. (34) Za doseganje ciljev te uredbe in zlasti za izboljšanje delovanja notranjega trga ter zagotavljanje varnega in preglednega spletnega okolja je treba vzpostaviti jasen , učinkovit, predvidljiv in uravnotežen nabor harmoniziranih obveznosti glede potrebne skrbnosti ponudnikov posredniških storitev. Cilj navedenih obveznosti bi moral biti predvsem zagotavljanje raznih ciljev javne politike, kot so visoka raven varstva potrošnikov, varnost in zaupanje prejemnikov storitve, vključno z mladoletniki in ranljivimi uporabniki, varstvo ustreznih temeljnih pravic iz Listine, smiselna odgovornost navedenih ponudnikov in opolnomočenje prejemnikov ter drugih prizadetih strani, ob hkratnem spodbujanju potrebnega nadzora, ki ga izvajajo pristojni organi.

Sprememba 34

Predlog uredbe

Uvodna izjava 35

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (35) V tem smislu je pomembno, da se obveznosti glede potrebne skrbnosti prilagodijo vrsti in naravi zadevne posredniške storitve. Ta uredba torej določa osnovne obveznosti vseh ponudnikov posredniških storitev ter dodatne obveznosti ponudnikov storitev gostovanja in natančneje spletnih platform in zelo velikih spletnih platform. Če ponudnik posredniške storitve glede na naravo svojih storitev in svojo velikost spada v navedene različne kategorije, bi moral zagotoviti skladnost z vsemi ustreznimi obveznostmi iz te uredbe. Take harmonizirane obveznosti potrebne skrbnosti, ki bi morale biti razumne in nepristranske, so potrebne za doseganje opredeljenih ciljev javne politike, kot so zaščita zakonitih interesov prejemnikov storitve, obravnava nezakonitih praks in zaščita temeljnih pravic na spletu. (35) V tem smislu je pomembno, da se obveznosti glede potrebne skrbnosti prilagodijo vrsti , naravi in obsegu zadevne posredniške storitve. Ta uredba torej določa osnovne obveznosti vseh ponudnikov posredniških storitev ter dodatne obveznosti ponudnikov storitev gostovanja in natančneje spletnih platform in zelo velikih spletnih platform. Če ponudnik posredniške storitve glede na naravo svojih storitev in svojo velikost spada v navedene različne kategorije, bi moral pri teh storitvah zagotoviti skladnost z vsemi ustreznimi obveznostmi iz te uredbe. Take harmonizirane obveznosti glede potrebne skrbnosti, ki bi morale biti razumne in nepristranske, so potrebne za doseganje opredeljenih ciljev javne politike, kot so zaščita zakonitih interesov prejemnikov storitve, obravnava nezakonitih praks in varstvo temeljnih pravic na spletu.

Sprememba 35

Predlog uredbe

Uvodna izjava 36

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (36) Za spodbujanje nemotene in učinkovite komunikacije v zvezi z vprašanji, na katera se nanaša ta uredba, bi bilo treba od ponudnikov posredniških storitev zahtevati vzpostavitev enotne kontaktne točke in objavo zadevnih informacij v zvezi s kontaktnimi točkami , vključno z jeziki, ki naj se pri taki komunikaciji uporabijo. Kontaktne točke lahko uporabljajo tudi zaupanja vredni prijavitelji in strokovni subjekti, ki so v posebnem razmerju do ponudnika posredniških storitev. V nasprotju s pravnim zastopnikom bi morale biti kontaktne točke namenjene operativnim dejavnostim, pri čemer ni potrebno , da se zagotavlja tudi njihova fizična lokacija . (36) Za spodbujanje nemotene in učinkovite komunikacije v zvezi z vprašanji, na katera se nanaša ta uredba, bi bilo treba od ponudnikov posredniških storitev zahtevati , da določijo enotno kontaktno točko ter o njej objavijo zadevne in posodobljene informacije , vključno z jeziki, ki naj se pri taki komunikaciji uporabijo. Te informacije bi bilo treba sporočiti koordinatorju digitalnih storitev v državi članici sedeža. Kontaktno točko lahko uporabljajo tudi zaupanja vredni prijavitelji in strokovni subjekti, ki so v posebnem razmerju do ponudnika posredniških storitev. Ta enotna kontaktna točka bi lahko bila ista kot tista, ki jo zahtevajo drugi akti Unije. V nasprotju s pravnim zastopnikom bi morala biti kontaktna točka namenjena operativnim dejavnostim, pri čemer ni nujno , da ima tudi fizično lokacijo .

Sprememba 36

Predlog uredbe

Uvodna izjava 36 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (36a) Od ponudnikov posredniških storitev bi bilo treba zahtevati tudi, da določijo enotno kontaktno točko za prejemnike storitev, ki bo omogočala hitro, neposredno in učinkovito komunikacijo, zlasti prek lahko dostopnih sredstev, kot so telefonske številke, elektronski naslovi, elektronski kontaktni obrazci, klepetalni boti ali takojšnje sporočanje. Če uporabnik komunicira s klepetalnimi boti, mora biti to izrecno navedeno. Da bi omogočili hitro, neposredno in učinkovito komunikacijo, prejemniki storitev ne bi smeli biti prisiljeni uporabljati obsežnih telefonskih menijev ali skritih kontaktnih podatkov. Zlasti telefonski meniji bi morali vedno vključevati možnost, da klicatelj govori s človekom. Ponudniki posredniških storitev bi morali prejemnikom storitev omogočiti, da izberejo sredstva neposredne in učinkovite komunikacije, ki ne temeljijo izključno na avtomatiziranih orodjih. Ta zahteva ne bi smela posegati v notranjo organizacijo ponudnikov posredniških storitev, tudi ne v možnost, da za zagotavljanje tega komunikacijskega sistema, uporabljajo storitve tretjih oseb, kot so zunanji ponudniki storitev in klicni centri.

Sprememba 37

Predlog uredbe

Uvodna izjava 37

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (37) Ponudniki posredniških storitev, ki imajo sedež v tretjih državah in storitve ponujajo v Uniji, bi morali imenovati ustrezno pooblaščenega pravnega zastopnika v Uniji ter zagotoviti informacije o svojem pravnem zastopniku, da se omogočita učinkovit nadzor in izvrševanje te uredbe zoper navedene ponudnike, če je potrebno. Pravnemu zastopniku bi moralo biti omogočeno, da hkrati deluje kot kontaktna točka, če so izpolnjene ustrezne zahteve iz te uredbe. (37) Ponudniki posredniških storitev, ki imajo sedež v tretjih državah in storitve ponujajo v Uniji, bi morali imenovati ustrezno pooblaščenega pravnega zastopnika v Uniji ter zagotoviti informacije o svojem pravnem zastopniku, da se omogočita učinkovit nadzor in izvrševanje te uredbe zoper navedene ponudnike, če je potrebno. Pravnemu zastopniku bi moralo biti omogočeno, da hkrati deluje kot kontaktna točka, če so izpolnjene ustrezne zahteve iz te uredbe. Možno bi moralo biti, da pravnega zastopnika v skladu z nacionalnim pravom pooblasti več kot en ponudnik posredniških storitev, pod pogojem, da se ti ponudniki štejejo za mikro-, mala ali srednja podjetja, kot so opredeljena v Priporočilu 2003/361/ES.

Sprememba 38

Predlog uredbe

Uvodna izjava 38

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (38) Čeprav bi se pogodbena svoboda ponudnikov posredniških storitev načeloma morala upoštevati, je v interesu preglednosti za zaščito prejemnikov storitve in da se preprečijo nepošteni ali pristranski izidi , primerno določiti nekatera pravila glede vsebine, uporabe in izvrševanja pogojev poslovanja navedenih ponudnikov. (38) Čeprav bi se pogodbena svoboda ponudnikov posredniških storitev načeloma morala upoštevati, je v interesu varstva temeljnih pravic, zlasti svobode izražanja in obveščanja, preglednosti, zaščite prejemnikov storitve in preprečevanja diskriminatornih, nepoštenih ali pristranskih izidov primerno določiti nekatera pravila glede vsebine, uporabe in izvrševanja pogojev poslovanja navedenih ponudnikov. Zlasti je treba zagotoviti, da so pogoji poslovanja zapisani v jasnem in nedvoumnem jeziku in v skladu z veljavnim pravom Unije in nacionalnim pravom. Pogoji poslovanja bi morali vključevati informacije o vseh politikah, postopkih, ukrepih in orodjih, ki se uporabljajo za moderiranje vsebin, vključno z algoritemskim odločanjem in človeškim pregledom, ter o pravici do prenehanja uporabe storitve. Ponudniki posredniških storitev bi morali prejemnikom storitev zagotoviti tudi jedrnat in lahko berljiv povzetek glavnih elementov pogojev poslovanja, vključno s pravnimi sredstvi, ki so na voljo, pri čemer bi morali, kadar je to ustrezno, uporabiti grafične elemente, kot so ikone.

Sprememba 39

Predlog uredbe

Uvodna izjava 39

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (39) Za zagotavljanje ustrezne ravni preglednosti in odgovornosti bi morali ponudniki posredniških storitev vsako leto izdati poročilo v skladu s harmoniziranimi zahtevami iz te uredbe, in sicer o moderiranju vsebine, ki ga opravljajo, vključno z ukrepi, sprejetimi na podlagi uporabe in izvrševanja njihovih pogojev poslovanja. Vendar pa se zaradi nesorazmernosti bremena navedena obveznost poročanja o preglednosti ne bi smela uporabljati za ponudnike, ki so mikro ali mala podjetja, kot so opredeljena v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (40). (39) Za zagotavljanje ustrezne ravni preglednosti in odgovornosti bi morali ponudniki posredniških storitev vsako leto pripraviti poročilo v standardizirani in strojno berljivi obliki in v skladu s harmoniziranimi zahtevami iz te uredbe, in sicer o moderiranju vsebine, ki ga opravljajo, vključno z ukrepi, sprejetimi na podlagi uporabe in izvrševanja njihovih pogojev poslovanja. Vendar pa se zaradi nesorazmernosti bremena navedena obveznost poročanja o preglednosti ne bi smela uporabljati za ponudnike, ki so mikro- ali mala podjetja, kot so opredeljena v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (40) , in ki se ne uvrščajo tudi med zelo velike spletne platforme .

Sprememba 40

Predlog uredbe

Uvodna izjava 39 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (39a) Prejemniki storitev bi morali imeti možnost, da se pri uporabi storitve svobodno, samostojno in ozaveščeno odločajo in izbirajo, ponudniki posredniških storitev pa ne bi smeli uporabljati nobenih sredstev, tudi ne prek svojega vmesnika, da bi to njihovo odločanje izkrivljali ali ovirali. Prejemniki storitev bi morali biti zlasti pooblaščeni, da se tako odločajo pri interakciji s posredniškimi storitvami, med drugim v zvezi s sprejetjem in spremembami pogojev poslovanja, oglaševalskimi praksami, nastavitvami zasebnosti in drugimi nastavitvami ter priporočilnimi sistemi. Vendar nekatere prakse običajno izkoriščajo kognitivno pristranskost in prejemnike storitev napeljejo, da kupijo blago in storitve, ki jih ne želijo, ali da razkrijejo osebne informacije, ki jih raje ne bi razkrili. Ponudnikom posredniških storitev bi bilo zato treba prepovedati, da bi prek strukture, zasnove ali funkcij spletnega vmesnika ali njegovega dela (v nadaljnjem besedilu: temni vzorci) prejemnike storitev zavedli ali napeljali k čemu ter spodkopali ali ogrozili njihovo samostojnost, odločanje ali izbiro. Prepoved bi morala med drugim vključevati izkoriščevalsko zasnovo možnosti izbire, namenjeno temu, da se prejemnike usmeri k ravnanju, ki koristi ponudniku posredniških storitev, a morda ni v interesu prejemnikov, pri čemer se možnosti izbire ne predstavijo na nevtralen način, na primer tako da je določena možnost izbire za privolitev vizualno bolj vpadljiva, ali pa se od prejemnika večkrat zahteva ali ga spodbudi, da sprejme odločitev, na primer tako da je postopek odjave od storitve bistveno bolj zapleten kot postopek prijave nanjo. Vendar se pravila, ki preprečujejo temne vzorce, ne bi smela razlagati, kot da ponudnikom storitev preprečujejo neposredno interakcijo z uporabniki in jim ponujajo nove ali dodatne storitve. Zlasti bi moralo biti v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 mogoče, da z uporabnikom po preteku razumnega obdobja ponovno stopi v stik, tudi če je ta prej zavrnil privolitev za specifične namene obdelave podatkov. Na Komisijo bi bilo treba prenesti pooblastilo, da sprejme delegirani akt za opredelitev praks, ki bi se lahko štele za temne vzorce.

Sprememba 512

Predlog uredbe

Uvodna izjava 39 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (39b) Za zagotovitev učinkovitega in ustreznega izvajanja obveznosti glede sledljivosti poslovnih uporabnikov, pri čemer se ne naloži nesorazmerno breme, bi morali zajeti ponudniki posredniških storitev pred uporabo storitev izvajati skrbne preglede za preverjanje zanesljivosti informacij, ki jih zagotavljajo zadevni poslovni uporabniki, zlasti z uporabo prosto dostopnih uradnih spletnih podatkovnih zbirk ali spletnih vmesnikov, kot so nacionalni poslovni registri, ali tako, da od zadevnih poslovnih uporabnikov zahtevajo predložitev zaupanja vrednih dokazil, kot so kopije osebnih dokumentov, overjeni bančni izpiski, potrdila družb in izpiski iz poslovnega registra. Uporabijo lahko tudi druge vire, ki so na voljo prek oddaljenega dostopa in ki zagotavljajo podobno stopnjo zanesljivosti za izpolnjevanje te obveznosti.

Sprememba 41

Predlog uredbe

Uvodna izjava 40

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (40) Ponudniki storitev gostovanja imajo posebej pomembno vlogo pri spoprijemanju z nezakonito vsebino na spletu, saj na zahtevo prejemnikov storitve shranjujejo informacije, ki jih zagotavljajo taki prejemniki ter običajno zagotavljajo dostop do teh informacij drugim prejemnikom, včasih v velikem obsegu. Pomembno je, da vsi ponudniki storitev gostovanja ne glede na svojo velikost, vzpostavijo uporabniku prijazne mehanizme prijave in ukrepanja, ki lajšajo obveščanje ponudnika zadevnih storitev gostovanja o posebnih vrstah informacij, pri katerih gre po mnenju prijavitelja za nezakonito vsebino (v nadaljnjem besedilu: prijava), na podlagi česar se lahko navedeni ponudnik odloči , ali se strinja z oceno in željo po odstranitvi ali onemogočanju dostopa do navedene vsebine (v nadaljnjem besedilu: ukrepanje). Če so izpolnjene zahteve glede prijav, bi moralo biti posameznikom ali subjektom omogočeno, da naenkrat pošljejo prijavo o več specifičnih primerih domnevno nezakonite vsebine. Obveznost vzpostavitve mehanizmov prijave in ukrepanja bi se morala na primer nanašati na storitve hrambe datotek in njihove souporabe, storitve spletnega gostovanja, strežnike za oglaševanje in strani za shranjevanje besedil (paste bin), če se na podlagi te uredbe štejejo za ponudnike storitev gostovanja. (40) Ponudniki storitev gostovanja imajo posebej pomembno vlogo pri spoprijemanju z nezakonito vsebino na spletu, saj na zahtevo prejemnikov storitve shranjujejo informacije, ki jih zagotavljajo taki prejemniki, ter običajno zagotavljajo dostop do teh informacij drugim prejemnikom, včasih v velikem obsegu. Pomembno je, da vsi ponudniki storitev gostovanja ne glede na svojo velikost vzpostavijo zlahka dostopne, celovite in uporabniku prijazne mehanizme prijave in ukrepanja, ki lajšajo obveščanje ponudnika zadevnih storitev gostovanja o posebnih vrstah informacij, pri katerih gre po mnenju prijavitelja za nezakonito vsebino (v nadaljnjem besedilu: prijava), na podlagi česar lahko navedeni ponudnik brez dodatnega pravnega ali dejanskega pregleda informacij, navedenih v prijavi , ugotovi, da je zadevna vsebina očitno nezakonita, in odstrani ali onemogoči dostop do navedene vsebine (v nadaljnjem besedilu: ukrepanje). Tak mehanizem bi moral vključevati jasno prepoznaven mehanizem prijave v bližini zadevne vsebine, s katerim bo mogoče hitro in enostavno sporočiti informacije, ki se v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom štejejo za nezakonite. Če so izpolnjene zahteve glede prijav, bi moralo biti posameznikom ali subjektom omogočeno, da naenkrat pošljejo prijavo o več specifičnih primerih domnevno nezakonite vsebine , da bi zagotovili učinkovito delovanje mehanizmov prijave in ukrepanja. Posamezniki bi sicer morali vedno imeti možnost, da prijave predložijo anonimno, vendar se za take prijave ne bi smelo šteti, da zagotavljajo dejanske informacije, razen v primerih, ko se šteje, da so informacije povezane z enim od kaznivih dejanj iz Direktive 2011/93/EU . Obveznost vzpostavitve mehanizmov prijave in ukrepanja bi se morala na primer nanašati na storitve hrambe datotek in njihove souporabe, storitve spletnega gostovanja, strežnike za oglaševanje in strani za shranjevanje besedil (paste bin), če se na podlagi te uredbe štejejo za ponudnike storitev gostovanja.

Sprememba 42

Predlog uredbe

Uvodna izjava 40 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (40a) Ne glede na to, pa bi morale biti prijave naslovljene na akterja, ki ima tehnične in operativne zmožnosti za ukrepanje in najtesnejši odnos s prejemnikom storitve, ki je zagotovil informacije ali vsebino. Ponudniki storitev gostovanja bi morali prijave posredovati zadevni spletni platformi in obvestiti koordinatorja digitalnih storitev.

Sprememba 43

Predlog uredbe

Uvodna izjava 40 b (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (40b) Poleg tega bi si morali ponudniki storitev gostovanja prizadevati, da bi ukrepali le v zvezi z informacijo, o kateri je bilo vloženo obvestilo. Kadar sta odstranitev posameznih informacij oziroma onemogočitev dostopa do njih iz pravnih ali tehnoloških razlogov, kot na primer pri storitvah shranjevanja in souporabe šifriranih datotek in podatkov, tehnično ali operativno neizvedljiva, bi morali ponudniki gostovanja o tem obvestiti prejemnika storitve in ukrepati.

Sprememba 44

Predlog uredbe

Uvodna izjava 41

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (41) Pravila o takih mehanizmih prijave in ukrepanja bi morala biti harmonizirana na ravni Unije, da se zagotovi pravočasna, skrbna in objektivna obdelava prijav na podlagi enotnih, preglednih in jasnih pravil, ki zagotavljajo učinkovito zaščito pravic in zakonitih interesov vseh prizadetih strani, zlasti njihovih temeljnih pravic, ki jih zagotavlja Listina, ne glede na državo članico, v kateri ima tak udeleženec sedež ali prebivališče, in ne glede na zadevno pravno področje. Temeljne pravice pa vključujejo pravico do svobode izražanja in obveščanja, pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, pravico do varstva osebnih podatkov, prepoved diskriminacije in pravico prejemnika storitve do učinkovitega pravnega sredstva, pravico ponudnikov storitev do poslovanja, vključno s pogodbeno svobodo, ter pravico do človekovega dostojanstva, pravice otrok, pravico do varstva premoženja, vključno z intelektualno lastnino, ter prepoved diskriminacije strani, ki jih nezakonita vsebina prizadene. (41) Pravila o takih mehanizmih prijave in ukrepanja bi morala biti harmonizirana na ravni Unije, da se zagotovi pravočasna, skrbna , nepristranska in nediskriminatorna obdelava prijav na podlagi enotnih, preglednih in jasnih pravil, ki zagotavljajo učinkovito zaščito pravic in zakonitih interesov vseh prizadetih strani, zlasti njihovih temeljnih pravic, ki jih zagotavlja Listina, ne glede na državo članico, v kateri ima tak udeleženec sedež ali prebivališče, in ne glede na zadevno pravno področje. Temeljne pravice pa vključujejo pravico do svobode izražanja in obveščanja, pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, pravico do varstva osebnih podatkov, pravico do nediskriminacije in pravico prejemnika storitve do učinkovitega pravnega sredstva, pravico ponudnikov storitev do poslovanja, vključno s pogodbeno svobodo, ter pravico do človekovega dostojanstva, pravice otrok, pravico do varstva premoženja, vključno z intelektualno lastnino, ter pravico do nediskriminacije strani, ki jih nezakonita vsebina prizadene.

Sprememba 45

Predlog uredbe

Uvodna izjava 41 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (41a) Ponudnik storitev gostovanja bi moral brez nepotrebnega odlašanja ukrepati na podlagi prijav, pri čemer bi moral upoštevati vrsto prijavljene nezakonite vsebine in nujnost ukrepanja. Ponudnik storitev gostovanja bi moral posameznika ali subjekt, ki je določeno vsebino prijavil, brez nepotrebnega odlašanja obvestiti, po tem ko se je odločil, ali bo na podlagi prijave ukrepal ali ne.

Sprememba 46

Predlog uredbe

Uvodna izjava 42

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (42) Če se ponudnik storitev gostovanja odloči umakniti ali onemogočiti informacije, ki jih zagotavlja prejemnik storitve, na primer po prejetju prijave ali v okviru ukrepanja na lastno pobudo, tudi z uporabo avtomatiziranih sredstev, mora tak ponudnik prejemnika obvestiti o svoji odločitvi, o razlogih zanjo in o pravnih sredstvih, ki so na voljo za izpodbijanje odločitve, pri tem pa upoštevati negativne posledice, ki jih taka odločitev lahko ima za prejemnika, tudi glede uresničevanja njegove temeljne pravice do svobode izražanja. Ta obveznost bi morala veljati ne glede na razlog odločitve, zlasti pa ne glede na to, ali je bil ukrep sprejet, ker se domneva, da je informacija, o kateri je vloženo obvestilo, nezakonita vsebina oziroma da je neskladna s pogoji poslovanja, ki se uporabljajo. Pravna sredstva, ki so na voljo za izpodbijanje odločitve ponudnika storitev gostovanja, bi morala vedno vključevati sodno varstvo. (42) Če se ponudnik storitev gostovanja odloči umakniti informacije, ki jih zagotavlja prejemnik storitve, onemogočiti dostop do njih, jih degradirati ali naložiti druge ukrepe v zvezi z njimi, na primer po prejetju prijave ali v okviru ukrepanja na lastno pobudo, tudi z uporabo avtomatiziranih sredstev, ki so se izkazala za učinkovita, sorazmerna in natančna, mora tak ponudnik prejemnika na jasen in uporabniku prijazen način obvestiti o svoji odločitvi, o razlogih zanjo in o pravnih sredstvih, ki so na voljo za izpodbijanje odločitve, pri tem pa upoštevati negativne posledice, ki jih taka odločitev lahko ima za prejemnika, tudi glede uresničevanja njegove temeljne pravice do svobode izražanja. Ta obveznost bi morala veljati ne glede na razlog odločitve, zlasti pa ne glede na to, ali je bil ukrep sprejet, ker se domneva, da je informacija, o kateri je vloženo obvestilo, nezakonita vsebina oziroma da je neskladna s pogoji poslovanja, ki se uporabljajo. Pravna sredstva, ki so na voljo za izpodbijanje odločitve ponudnika storitev gostovanja, bi morala vedno vključevati sodno varstvo. Ta obveznost pa ne bi smela veljati v vrsti primerov, in sicer kadar je vsebina zavajajoča ali je del obsežnih komercialnih vsebin ali kadar pravosodni organ ali organ za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj zaradi kazenske preiskave, ki poteka, zahteva, da prejemnika storitve ne obvesti, dokler kazenska preiskava ne bo zaključena. Kadar ponudnik storitev gostovanja nima informacij, ki jih potrebuje, da bi lahko prejemnika obvestil prek trajnega nosilca podatkov, tega ne bi smel biti dolžan storiti.

Sprememba 47

Predlog uredbe

Uvodna izjava 42 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (42a) Ponudnik storitev gostovanja lahko v nekaterih primerih, na primer na podlagi prijave prijavitelja ali svojih prostovoljnih ukrepov, izve za informacije, ki se nanašajo na nekatere dejavnosti prejemnika storitve, na primer zagotavljanje nekaterih vrst nezakonitih vsebin, na podlagi katerih obstaja – ob upoštevanju vseh zadevnih okoliščin, s katerimi je spletna platforma seznanjena – razumno upravičen sum, da je prejemnik morda storil, morda pravkar izvaja ali bo verjetno storil hudo kaznivo dejanje, ki neposredno ogroža življenje ali varnost oseb, kot so kazniva dejanja, navedena v Direktivi 2011/93/EU Evropskega parlamenta in Sveta (1) . V tem primeru bi moral ponudnik storitev gostovanja o takem sumu brez odlašanja obvestiti pristojne organe za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ter na njihovo zahtevo zagotoviti vse zadevne informacije, ki so mu na voljo, po potrebi vključno z zadevno vsebino in obrazložitvijo svojega suma, ter, če ne dobi drugačnih navodil, to vsebino odstraniti ali onemogočiti. Informacije, ki jih ponudnik storitev gostovanja prijavi, se ne bi smele uporabljati za namene, ki niso neposredno povezani s posameznim prijavljenim hudim kaznivim dejanjem. Ta uredba ne zagotavlja pravne podlage za oblikovanje profilov prejemnikov storitev, ki bi ponudniku storitev gostovanja omogočila prepoznavanje kaznivih dejanj spletnih platform. Ponudniki storitev gostovanja bi morali pri obveščanju organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj prav tako upoštevati druga pravila prava Unije ali nacionalnega prava, ki se uporabljajo za zaščito pravic in svoboščin posameznikov. Za lažje prijavljanje sumov kaznivih dejanj bi morale države članice Komisiji predložiti seznam svojih pristojnih organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ali pravosodnih organov.

Sprememba 48

Predlog uredbe

Uvodna izjava 43 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (43a) Za zagotovitev, da obveznosti veljajo le za ponudnike posredniških storitev, pri katerih bi koristi prevladale nad bremenom za ponudnika, bi bilo treba Komisijo na podoben način pooblastiti, da ponudnikom posredniških storitev, ki so neprofitna ali srednja podjetja, a ne predstavljajo sistemskega tveganja v zvezi z nezakonitimi vsebinami in so jim le delno izpostavljena, v celoti ali delno odobri opustitev zahtev iz oddelka 3 poglavja III. Ponudniki storitev bi morali utemeljiti, zakaj bi jim bilo treba odobriti opustitev, in svojo vlogo za opustitev najprej poslati koordinatorjem digitalnih storitev v državi sedeža v predhodno oceno. Komisija bi morala vlogo preučiti ob upoštevanju predhodne ocene, ki so jo opravili koordinatorji digitalnih storitev v državi sedeža. Predhodno oceno je treba skupaj z vlogo poslati Komisiji. Komisija bi morala spremljati uporabo opustitve in imeti pravico, da opustitev kadar koli prekliče. Poleg tega bi morala voditi javno dostopen seznam vseh odobrenih opustitev in njihovih pogojev.

Sprememba 49

Predlog uredbe

Uvodna izjava 44

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (44) Prejemniki storitve bi morali imeti na voljo možnost preprostega in učinkovitega izpodbijanja nekaterih odločitev spletnih platform, ki negativno vplivajo nanje. Zato bi bilo treba od spletnih platform zahtevati, naj zagotovijo notranje sisteme za obravnavo pritožb, ki izpolnjujejo nekatere pogoje, katerih cilj je zagotavljati, da so sistemi lahko dostopni ter da omogočajo hitre in poštene rezultate. Poleg tega bi bilo treba upoštevati možnost zunajsodnega reševanja sporov, tudi tistih, ki jih ni bilo mogoče zadovoljivo rešiti v okviru notranjega sistema za obravnavo pritožb, in sicer pri certificiranih organih, ki so neodvisni ter ki imajo potrebna sredstva in izkušnje za pošteno, hitro in stroškovno učinkovito izvajanje dejavnosti . Tako zagotovljene možnosti izpodbijanja odločitev spletnih platform bi morale dopolnjevati možnost sodnega varstva v skladu s predpisi zadevne države članice, vendar nanjo nikakor ne bi smele vplivati. (44) Prejemniki storitve bi morali imeti na voljo možnost preprostega in učinkovitega izpodbijanja nekaterih odločitev spletnih platform, ki negativno vplivajo nanje. Pri spletnih platformah, ki potrošnikom omogočajo sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, bi to moralo vključevati odločitve, da začasno prekinejo zagotavljanje storitev trgovcem. Zato bi bilo treba od spletnih platform zahtevati, naj v desetih delovnih dneh od datuma, ko so prejele pritožbo, zagotovijo notranje sisteme za obravnavo pritožb, ki izpolnjujejo nekatere pogoje, katerih cilj je zagotavljati, da so sistemi lahko dostopni ter da omogočajo hitre , nediskriminatorne, nepristranske in poštene rezultate. Poleg tega bi bilo treba upoštevati možnost zunajsodnega reševanja sporov v dobri veri , tudi tistih, ki jih ni bilo mogoče zadovoljivo rešiti v okviru notranjega sistema za obravnavo pritožb, in sicer pri certificiranih organih, ki so neodvisni ter ki imajo potrebna sredstva in izkušnje , da dejavnost izvedejo pošteno, hitro, stroškovno učinkovito in v razumnem roku . Tako zagotovljene možnosti izpodbijanja odločitev spletnih platform bi morale dopolnjevati možnost sodnega varstva v skladu s predpisi zadevne države članice, vendar nanjo nikakor ne bi smele vplivati.

Sprememba 50

Predlog uredbe

Uvodna izjava 46

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (46) Ukrepe zoper nezakonite vsebine je mogoče sprejemati hitreje in bolj zanesljivo, če spletne platforme sprejmejo potrebne ukrepe, da se zagotovi prednostna obravnava prijav, ki jih prek mehanizmov prijave in ukrepanja, zahtevanih s to uredbo, vložijo zaupanja vredni prijavitelji, vendar to ne posega v zahtevo, da je treba vse prijave, vložene na podlagi navedenih mehanizmov, obravnavati ter o njih odločiti pravočasno, skrbno in objektivno. Tak status zaupanja vrednega prijavitelja bi se moral podeliti le subjektom in ne posameznikom, in sicer tistim, ki med drugim izkažejo, da imajo posebne izkušnje in kompetence pri spoprijemanju z nezakonito vsebino, da zastopajo skupne interese ter da delujejo skrbno in objektivno. Taki subjekti so lahko po naravi javni, na primer glede terorističnih vsebin so to lahko enote nacionalnih organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ali Agencije Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), ki so zadolžene za splet, lahko pa so tudi nevladne organizacije in delno javni organi, kot so organizacije, ki sestavljajo mrežo enotnih telefonskih številk INHOPE za poročanje o gradivu v zvezi s spolnimi zlorabami otrok, ali organizacije, ki se ukvarjajo s prijavo nezakonitega rasističnega in ksenofobnega izražanja na spletu. Glede pravic intelektualne lastnine bi se lahko panožnim organizacijam in organizacijam imetnikov pravic podelil status zaupanja vrednega prijavitelja, če dokažejo, da izpolnjujejo ustrezne pogoje. Pravila te uredbe o zaupanja vrednih prijaviteljih se ne bi smela razumeti tako, da se spletnim platformam prepreči zagotavljanje podobne obravnave prijav, ki jih vložijo subjekti ali posamezniki, ki na podlagi te uredbe nimajo statusa zaupanja vrednega prijavitelja, ali da se jim prepreči drugačno sodelovanje z drugimi subjekti, v skladu s pravom, ki se uporablja, vključno s to uredbo in Uredbo (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta (43). (46) Ukrepe zoper nezakonite vsebine je mogoče sprejemati hitreje in bolj zanesljivo, če spletne platforme sprejmejo potrebne ukrepe, da se ob upoštevanju dolžnega pravnega postopanja zagotovi prednostna in hitra obravnava prijav, ki jih prek mehanizmov prijave in ukrepanja, zahtevanih s to uredbo, vložijo zaupanja vredni prijavitelji, ki delujejo na strokovnem področju, za katerega so bili imenovani, vendar to ne posega v zahtevo, da je treba vse prijave, vložene na podlagi navedenih mehanizmov, obravnavati ter o njih odločiti objektivno. Status zaupanja vrednega prijavitelja bi se moral za obdobje dveh let podeliti le subjektom in ne posameznikom, in sicer tistim, ki med drugim izkažejo, da imajo posebne izkušnje in kompetence pri spoprijemanju z nezakonito vsebino, da zastopajo skupne interese ter da delujejo skrbno in objektivno in imajo pregledno strukturo financiranja. Koordinator digitalnih storitev bi moral imeti možnost, da ta status podaljša, če zadevni zaupanja vredni prijavitelj še vedno izpolnjuje zahteve iz te uredbe . Taki subjekti so lahko po naravi javni, na primer glede terorističnih vsebin so to lahko enote nacionalnih organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ali Agencije Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol), ki so zadolžene za splet, lahko pa so tudi nevladne organizacije , organizacije potrošnikov in delno javni organi, kot so organizacije, ki sestavljajo mrežo enotnih telefonskih številk INHOPE za poročanje o gradivu v zvezi s spolnimi zlorabami otrok, ali organizacije, ki se ukvarjajo s prijavo nezakonitega rasističnega in ksenofobnega izražanja na spletu. Zaupanja vredni prijavitelji bi morali objaviti lahko razumljiva in podrobna poročila o prijavah, vloženih v skladu s členom 14. V teh poročilih bi morale biti navedene informacije, kot so po subjektih ponudnika storitev gostovanja razporejene prijave, vrsta prijavljene vsebine, pravne določbe, ki naj bi jih zadevna vsebina kršila, in ukrepi, ki jih je ponudnik storitev sprejel. Poročila bi morala vključevati tudi informacije o morebitnih nasprotjih interesov in virih financiranja ter postopek, ki ga je zaupanja vredni prijavitelj vzpostavil, da bi ohranil svojo neodvisnost. Glede pravic intelektualne lastnine bi se lahko panožnim organizacijam in organizacijam imetnikov pravic podelil status zaupanja vrednega prijavitelja, če dokažejo, da izpolnjujejo ustrezne pogoje in spoštujejo izjeme in omejitve glede pravic intelektualne lastnine . Pravila te uredbe o zaupanja vrednih prijaviteljih se ne bi smela razumeti tako, da se spletnim platformam prepreči zagotavljanje podobne obravnave prijav, ki jih vložijo subjekti ali posamezniki, ki na podlagi te uredbe nimajo statusa zaupanja vrednega prijavitelja, ali da se jim prepreči drugačno sodelovanje z drugimi subjekti, v skladu s pravom, ki se uporablja, vključno s to uredbo in Uredbo (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta (43). Da bi preprečili zlorabo statusa zaupanja vrednega prijavitelja, bi moralo biti mogoče ta status začasno preklicati, ko koordinator digitalnih storitev v državi sedeža začne preiskavo na podlagi utemeljenih razlogov. Začasen preklic statusa ne bi smel trajati dlje, kot je potrebno za izvedbo preiskave, in status bi bilo treba ohraniti, če bi koordinator digitalnih storitev v državi sedeža ugotovil, da se lahko zadevni subjekt še vedno šteje za zaupanja vrednega prijavitelja.

Sprememba 51

Predlog uredbe

Uvodna izjava 46 a (novo)

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (46a) S tem, ko se bo pri vseh novih tehnologijah in storitvah strogo uporabljal koncept oblikovanja za vse, bo vsem potencialnim potrošnikom, tudi invalidom, zagotovljen poln, enak in neomejen dostop na način, ki bo v celoti upošteval njihovo prirojeno dostojanstvo in raznolikost. Zagotoviti je treba, da ponudniki spletnih platform, ki v Uniji ponujajo storitve, te storitve oblikujejo in zagotavljajo v skladu z zahtevami glede dostopnosti iz Direktive (EU) 2019/882. Ponudniki spletnih platform bi morali zlasti poskrbeti, da so zagotovljeni informacije in obrazci in vzpostavljeni postopki dani na voljo tako, da jih lahko invalidi enostavno najdejo in razumejo ter so jim dostopni.

Sprememba 52

Predlog uredbe

Uvodna izjava 47

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (47) Zloraba storitev spletnih platform s pogostim zagotavljanjem očitno nezakonitih vsebin ali s pogostim vlaganjem očitno neutemeljenih prijav ali pritožb na podlagi mehanizmov oziroma sistemov, vzpostavljenih na podlagi te uredbe, spodkopava zaupanje ter škoduje pravicam in zakonitim interesom zadevnih strani. Zato je treba vzpostaviti ustrezne in sorazmerne zaščitne ukrepe zoper take zlorabe. Informacije bi se morale šteti za očitno nezakonito vsebino in prijave oziroma pritožbe bi se morale šteti za očitno neutemeljene, če je nestrokovnjaku brez kakršne koli temeljite analize jasno, da gre za nezakonito vsebino oziroma da so prijave ali pritožbe neutemeljene. Pod nekaterimi pogoji bi morale spletne platforme začasno prekiniti svoje dejavnosti v zvezi z osebo, ki sodeluje pri zlorabah. To ne posega v svobodo spletnih platform, da opredelijo svoje pogoje poslovanja in vzpostavijo strožje ukrepe v primeru očitno nezakonitih vsebin, povezanih s hudimi kaznivimi dejanji. Za namene preglednosti bi bilo treba to možnost jasno in dovolj podrobno določiti v pogojih poslovanja spletnih platform. Zoper s tem povezane odločitve spletnih platform bi morala biti vedno na voljo pravna sredstva, odločitve pa bi morale biti predmet nadzora pristojnega koordinatorja digitalnih storitev. Pravila te uredbe o zlorabi spletnim platformam ne bi smela preprečevati sprejemanja drugih ukrepov za obravnavo nezakonitih vsebin, ki jih zagotavljajo prejemniki njihovih storitev, ali za obravnavo drugih zlorab svojih storitev, v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom, ki se uporablja. Navedena pravila ne posegajo v uveljavljanje morebitne odgovornosti oseb, ki sodelujejo pri zlorabi, vključno z odškodnino, kakor določa pravo Unije ali nacionalno pravo. (47) Zloraba storitev spletnih platform s pogostim zagotavljanjem nezakonitih vsebin ali s pogostim vlaganjem očitno neutemeljenih prijav ali pritožb na podlagi mehanizmov oziroma sistemov, vzpostavljenih na podlagi te uredbe, spodkopava zaupanje ter škoduje pravicam in zakonitim interesom zadevnih strani. Zato je treba vzpostaviti ustrezne , sorazmerne in učinkovite zaščitne ukrepe zoper take zlorabe. Zloraba storitev spletnih platform bi se lahko odkrila v zvezi s pogosto zagotovljenimi nezakonitimi vsebinami, kadar je dejstvo, da so te vsebine nezakonite, očitno tudi brez podrobne pravne ali stvarne analize. Prijave oziroma pritožbe bi se morale šteti za očitno neutemeljene, če je nestrokovnjaku brez kakršne koli temeljite analize jasno, da gre za nezakonito vsebino oziroma da so prijave ali pritožbe neutemeljene. Pod določenimi pogoji bi morale imeti spletne platforme pravico, da začasno oziroma v omejenem številu situacij trajno prekinejo svoje dejavnosti v zvezi z osebo, ki sodeluje pri zlorabah. To ne posega v svobodo spletnih platform, da opredelijo svoje pogoje poslovanja in vzpostavijo strožje ukrepe v primeru nezakonitih vsebin, povezanih s hudimi kaznivimi dejanji. Za namene preglednosti bi bilo treba to možnost jasno in dovolj podrobno določiti v pogojih poslovanja spletnih platform. Zoper s tem povezane odločitve spletnih platform bi morala biti vedno na voljo pravna sredstva, odločitve pa bi morale biti predmet nadzora pristojnega koordinatorja digitalnih storitev. Pravila te uredbe o zlorabi spletnim platformam ne bi smela preprečevati sprejemanja drugih ukrepov za obravnavo nezakonitih vsebin, ki jih zagotavljajo prejemniki njihovih storitev, ali za obravnavo drugih zlorab svojih storitev, v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom, ki se uporablja. Navedena pravila ne posegajo v uveljavljanje morebitne odgovornosti oseb, ki sodelujejo pri zlorabi, vključno z odškodnino, kakor določa pravo Unije ali nacionalno pravo.

Sprememba 53

Predlog uredbe

Uvodna izjava 48

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (48) V nekaterih primerih lahko spletna platforma izve (npr. na podlagi prijave prijavitelja ali svojih prostovoljnih ukrepov) za informacije, ki se nanašajo na nekatere dejavnosti prejemnika storitve, na primer zagotavljanje nekaterih vrst nezakonitih vsebin, na podlagi česar obstaja (ob upoštevanju vseh zadevnih okoliščin, o katerih je spletna platforma obveščena) razumno upravičen sum, da je prejemnik morda storil, morda pravkar izvaja ali bo verjetno storil hudo kaznivo dejanje, ki ogroža življenje ali varnost oseb, kot so kazniva dejanja, navedena v Direktivi 2011/93/EU Evropskega parlamenta in Sveta1. V takih primerih bi morala spletna platforma o takem sumu brez odlašanja obvestiti pristojne organe za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ter zagotoviti vse zadevne informacije, ki so ji na voljo, vključno z zadevno vsebino, če je ustrezno, in pojasnilom svojih sumov. Ta uredba ni pravna podlaga za oblikovanje profilov prejemnikov storitev, da bi lahko spletne platforme zaznale morebitna kazniva dejanja. Spletne platforme bi morale pri obveščanju organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj prav tako upoštevati druga pravila prava Unije ali nacionalnega prava, ki se uporabljajo za zaščito pravic in svoboščin posameznikov (1) . črtano

Sprememba 54

Predlog uredbe

Uvodna izjava 49

Besedilo, ki ga predlaga Komisija Sprememba (49) Da bi prispevale k varnemu, zaupanja vrednemu in preglednemu spletnemu okolju za potrošnike in tudi druge zainteresirane strani, kot so trgovci konkurenti in imetniki pravic intelektualne lastnine, ter odvračale trgovce od prodaje proizvodov ali storitev v nasprotju s pravili, ki se uporabljajo, bi morale spletne platforme, ki potrošnikom omogočajo sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, zagotoviti sledljivost takih trgovcev . Od trgovca bi torej morale zahtevati nekatere bistvene informacije, tudi za namene promoviranja sporočil o proizvodih ali ponujanja proizvodov . Ta zahteva bi se morala nanašati tudi na trgovce, ki na podlagi svojih pogodb promovirajo sporočila o proizvodih ali storitvah v imenu blagovnih znamk. Navedene spletne platforme bi morale varno shranjevati vse informacije, in sicer za razumno dolgo obdobje, ki ne presega potrebnega obdobja, da se lahko v skladu s pravom, ki se uporablja (tudi glede varstva osebnih podatkov), omogoči dostop javnim organom in zasebnim subjektom, ki imajo zakoniti interes za to, tudi na podlagi odločb o zagotavljanju informacij, ki so opredeljene v tej uredbi. (49) Da bi prispevale k varnemu, zaupanja vrednemu in preglednemu spletnemu okolju za potrošnike in tudi druge zainteresirane strani, kot so trgovci konkurenti in imetniki pravic intelektualne lastnine, ter odvračale trgovce od prodaje proizvodov ali storitev v nasprotju s pravili, ki se uporabljajo, bi morale spletne platforme, ki potrošnikom omogočajo sklepanje pogodb na daljavo s trgovci, pridobiti dodatne informacije o trgovcu ter proizvodih in storitvah, ki jih nameravajo ponuditi na platformi . Zato bi morala biti spletna platforma dolžna pridobiti informacije