ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko unijo in Gruzijo o poenostavitvi izdajanja vizumov za kratkoročno bivanje državljanom Gruzije (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in zlasti člena 12 Sporazuma,

Skupne smernice za izvajanje Sporazuma med Evropsko unijo in Gruzijo o poenostavitvi izdajanja vizumov za kratkoročno bivanje državljanom Gruzije so določene v prilogi k temu sklepu.

Od 1. junija 2006 so vsi državljani EU in osebe brez državljanstva, ki imajo dovoljenje za prebivanje, ki ga izda država članica EU, izvzeti iz vizumske obveznosti, kadar potujejo v Gruzijo za obdobje do 90 dni v obdobju 180 dni ali so v tranzitu preko ozemlja Gruzije.

Za zagotovitev trajnega in usklajenega izvajanja Sporazuma ter v skladu s poslovnikom skupnega odbora za poenostavitev vizumskih postopkov sta se pogodbenici za obravnavo nujnih zadev dogovorili o vzpostavitvi neuradnih stikov izven uradnih sestankov skupnega odbora. Podrobna poročila o teh zadevah in neuradnih stikih bodo predložena na naslednjem sestanku skupnega odbora za poenostavitev vizumskih postopkov.

Namen teh smernic, ki jih bo sprejel skupni odbor, ustanovljen s členom 12 Sporazuma (v nadaljnjem besedilu: skupni odbor), je zagotoviti, da diplomatsko-konzularna predstavništva držav članic usklajeno izvajajo določbe Sporazuma. Te smernice niso del Sporazuma in zato niso pravno zavezujoče. Vendar je zelo priporočljivo, da jih diplomatsko in konzularno osebje pri izvajanju določb Sporazuma dosledno upošteva.

Namen Sporazuma med Evropsko unijo in Gruzijo o poenostavitvi izdajanja vizumov, ki je začel veljati 1. marca 2011, je poenostaviti postopke za izdajanje vizumov za načrtovano bivanje državljanom Gruzije za največ 90 dni v obdobju 180 dni, in sicer na podlagi vzajemnosti.

Člen 2 Sporazuma določa:

„1. Poenostavitve vizumskih postopkov, določene v tem sporazumu, se za državljane Gruzije uporabljajo samo, če ti niso izvzeti iz vizumske obveznosti z zakoni in drugimi predpisi Unije ali držav članic, s tem sporazumom ali drugimi mednarodnimi sporazumi.

2. Nacionalno pravo Gruzije ali držav članic ali pravo Unije se uporablja za zadeve, ki jih ta sporazum ne zajema, kot na primer zavrnitev izdaje vizuma, priznanje potnih listin, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje ter zavrnitev vstopa in ukrepi izgona.“

Sporazum, brez poseganja v člen 10 (ki določa izvzetje iz vizumske obveznosti za imetnike gruzijskih diplomatskih potnih listov), ne vpliva na veljavna pravila o vizumskih obveznostih in izvzetjih iz teh obveznosti.

Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 539/2001 državam članicam na primer omogoča, da se med ostalimi kategorijami oseb iz vizumske obveznosti izvzamejo člani civilnega letalskega in ladijskega osebja. Od začetka učinkovanja pridružitve Švice in Lihtenštajna schengenskemu območju 13. decembra 2008 oziroma 7. marca 2011 se dovoljenja za prebivanje, ki jih izdata Švica in Lihtenštajn, priznajo kot enakovredna schengenskim tranzitnim vizumom in vizumom za kratkoročno bivanje.

Vizumski zakonik se uporablja za vsa vprašanja, ki jih Sporazum ne zajema, kot so določitev schengenske države članice, pristojne za obravnavo vloge za izdajo vizuma, obrazložitev zavrnitve izdaje vizuma, pravica do pritožbe zoper negativno odločitev in splošna pravila o osebnem razgovoru s prosilcem. Poleg tega se schengenska pravila in po potrebi nacionalno pravo še naprej uporabljajo tudi za vprašanja, ki jih Sporazum ne zajema, kot so priznanje potnih listin, dokazila o zadostnih sredstvih za preživljanje, zavrnitev vstopa na ozemlje držav članic in ukrepi izgona. V zvezi s tem je treba zagotoviti točne informacije o teh vprašanjih (glej tudi skupno izjavo o uskladitvi podatkov o postopkih za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje in dokumentih, ki jih je treba predložiti s prošnjo za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje).

Tudi če so pogoji iz Sporazuma izpolnjeni, prosilec za vizum na primer predloži dokumentarna dokazila o namenu potovanja za kategorije iz člena 4, se izdaja vizuma še vedno lahko zavrne, če pogoji iz člena 5 Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (Zakonik o schengenskih mejah) niso izpolnjeni, tj. oseba nima veljavne potne listine, v SIS je bil razpisan ukrep, oseba predstavlja grožnjo javnemu redu, notranji varnosti itd.

Druge možnosti iz Vizumskega zakonika, ki omogočajo prožnost pri izdajanju vizumov, se uporabljajo še naprej. Vizumi za večkratni vstop za daljše obdobje veljavnosti (do pet let) se lahko na primer poleg kategorij oseb iz člena 5 Sporazuma izdajo tudi drugim kategorijam, če so izpolnjeni pogoji iz Vizumskega zakonika (člen 24). V enakem smislu se bodo še naprej uporabljale določbe Vizumskega zakonika, ki omogočajo oprostitev ali zmanjšanje vizumske takse (člen 16(5) in (6)).

1.3 Vrste vizumov, ki spadajo na področje uporabe Sporazuma

V členu 3(d) Sporazuma je „vizum“ opredeljen kot „dovoljenje, ki ga izda država članica za tranzit čez ozemlje držav članic ali načrtovano bivanje na ozemlju teh držav članic, ki ne presega 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni od datuma prvega vstopa na ozemlje držav članic“.

Poenostavitve, ki jih določa Sporazum, veljajo za enotne vizume in vizume z omejeno ozemeljsko veljavnostjo, izdane za namene tranzita ali kratkoročnega bivanja.

1.4 Izračun trajanja bivanja, dovoljenega z vizumom, in zlasti odgovor na vprašanje, kako določiti šestmesečni rok

Z nedavno spremembo Zakonika o schengenskih mejah je bil na novo opredeljen pojem kratkoročnega bivanja. Trenutna opredelitev se glasi: „90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, kar zajema vsak dan bivanja v zadnjem 180-dnevnem obdobju“.

Za dan vstopa se bo pri izračunu uporabil prvi dan bivanja na ozemlju držav članic, za dan izstopa pa zadnji dan bivanja na ozemlju držav članic. Pojem „kateri koli“ se nanaša na „gibljivo“ 180-dnevno referenčno obdobje, ki upošteva vsak dan bivanja v obdobju zadnjih 180 dni, da se preveri, ali je zahteva v zvezi z 90 dni v 180-dnevnem obdobju še vedno izpolnjena. To pomeni, da odsotnost v neprekinjenem obdobju 90 dni omogoča novo bivanje do 90 dni.

Opredelitev je začela veljati 18. oktobra 2013.

Primer izračuna bivanja na podlagi nove opredelitve:

Oseba z vizumom za večkratni vstop za obdobje enega leta (od 18. aprila 2010 do 18. aprila 2011) prvič vstopi v državo 19. aprila 2010 in ostane tri dni. Nato ponovno vstopi 18. junija 2010 in ostane 86 dni. Kakšno je stanje na posamezne datume? Kdaj bo ta oseba imela možnost, da znova vstopi?

Na dan 11. septembra 2010: v zadnjih 180 dneh (od 16. marca 2010 do 11. septembra 2010) je oseba v državi bivala tri dni (od 19. do 21. aprila 2010) plus 86 dni (od 18. junija 2010 do 11. septembra 2010) = 89 dni = dovoljeno obdobje ni bilo prekoračeno. Oseba lahko v državi ostane še največ en dan.