SL Uradni list Evropske unije C 132/8

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o prihodnosti Evropskega socialnega sklada po letu 2013

(raziskovalno mnenje)

2011/C 132/03

Poročevalec: g. VERBOVEN

Soporočevalec: g. CABRA DE LUNA

Evropska komisija je 7. oktobra 2010 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednji temi:

Prihodnost Evropskega socialnega sklada po letu 2013

(raziskovalno mnenje).

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 24. februarja 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 470. plenarnem zasedanju 15. in 16. marca 2011 (seja z dne 15. marca) s 172 glasovi za, 1 glasom proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

Stališča Evropskega ekonomsko-socialnega odbora so naslednja:

1.1 Načela ekonomske, socialne in teritorialne kohezije ter solidarnosti so zapisana v Pogodbi in predstavljajo dva izmed najpomembnejših stebrov za vključevanje državljanov in ozemelj. Zato morajo biti ta načela v ospredju razprav o prihodnjem proračunu Evropske unije.

1.2 Kohezijska politika ne sme zgolj zmanjševati razlik med regijami, temveč mora tudi prispevati k zmanjševanju družbenih neenakosti, ki vplivajo na določene skupine prebivalstva, tako da spodbuja družbo polne zaposlenosti, enake možnosti, socialno vključevanje in socialno kohezijo ter s tem širše evropski socialni model. Evropski socialni sklad (ESS) mora še naprej ostati strukturni sklad, ki je del kohezijske politike Evropske unije.

1.3 ESS je inštrument, ki je še posebno primeren za podporo izvajanja evropske strategije zaposlovanja in mora tudi v prihodnosti ostati učinkovit inštrument za vlaganje v človeške vire ter spodbujanje večjega števila kakovostnih delovnih mest ter socialne vključenosti v okviru strategije Evropa 2020. Glede na sedanje gospodarske razmere mora tako ESS ostati pomemben strateški in finančni inštrument, ki mu je treba zagotoviti več virov v skladu z vedno večjimi izzivi, s katerimi se bo moral spoprijeti (višja stopnja brezposelnosti), kar naj bo odsev povečanja splošnega proračuna EU za vsaj 5,9 %, kakršen je predlog Evropske komisije za splošno povečanje proračuna EU za leto 2011.

1.4 V tem času gospodarske krize je odločitev Evropskega sveta, da okrepi vlogo ESS, še posebej pomembna. Politike trga dela in socialne politike morajo še naprej ostati v ospredju ESS. Naložbe morajo biti namenjene za razvoj človeških virov, nadgradnjo znanj in spretnosti ter ponovno vključitev odpuščenih delavcev na trg dela. Vendar pa bi morali prednost imeti ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, trajnostna rast in vključevanje ranljivih družbenih skupin, kot na primer mladih, žensk, migrantov, dolgotrajno brezposelnih, oseb, ki so najbolj oddaljene od trga dela, starejših, invalidov in etničnih manjšin, na trg dela in v družbo, da se izboljšata konkurenčnost EU in uresničevanje ciljev strategije Evropa 2020.

1.5 Treba je upoštevati izkušnje uporabe sredstev ESS, da se podpreta tako oživitev gospodarstva kot tudi gospodarska rast Evropske unije, in sicer z izboljšanjem podpore malim in srednjim podjetjem (MSP), mikro podjetjem in akterjem socialnega gospodarstva ob upoštevanju ciljev ESS ter s socialnimi izboljšavami tako v smislu ohranjanja in ustvarjanja kakovostnih delovnih mest kot tudi socialne vključenosti in zlasti prek dela.

1.6 ESS bi kot inštrument EU za vlaganje v človeške vire moral podpirati vse tri prednostne naloge strategije Evropa 2020: pametno, trajnostno in vključujočo rast. Dejansko so zaposlovanje, usposabljanje in izobraževanje, aktivno vključevanje ter politike enakih možnosti ključni elementi za razvoj posameznikov z razvijanjem njihovega znanja in kvalifikacij, spodbujanjem kulture inovacij, zviševanjem stopnje zaposlenosti in pospeševanjem vključujočega trga dela.

1.7 Načelo partnerstva, ki vključuje socialne partnerje in druge organizacije organizirane civilne družbe, je bistveno jamstvo za dobro delovanje ukrepov, povezanih s strukturnimi skladi in zlasti z Evropskim socialnim skladom.

1.8 Ključno je upoštevanje izkušenj glede vloge socialnih partnerjev v okviru socialnega dialoga in nevladnih organizacij v okviru partnerstva, da se odpravijo posledice gospodarske krize in dosežejo rezultati.

1.9 Načela partnerstva, nediskriminacije in dostopnosti ter trajnostnega razvoja (1) je treba ohraniti in okrepiti, da se uveljavijo dobri rezultati, ki so bili doseženi med zadnjim programskim obdobjem.

1.10 Predpisi strukturnih skladov morajo jasno opredeliti načelo partnerstva ter tudi zgoraj navedena načela, namesto da se nanašajo na „sedanja nacionalna pravila in prakse“, pri tem pa morajo jasno opredeliti nalogo vsakega izmed partnerjev. Treba je močno utrditi položaj odborov za spremljanje v odnosu do pristojnih nacionalnih in regionalnih oblasti v okviru njihovih nalog načrtovanja programov, izvajanja in spremljanja.

1.11 EESO se strinja, da je treba izboljšati ocenjevanje, delovanje in rezultate uporabe sklada. Zato pa je ključno, da se opredelijo kazalniki in se zagotovijo kvantitativna in kvalitativna referenčna merila in sicer v širšem okviru, ki zajema celoten postopek izvajanja kohezijske politike.

1.12 Treba je zagotoviti usklajenost prednostnih nalog, opredeljenih na različnih ravneh: evropski, nacionalni, regionalni in lokalni.

1.13 Povečati je treba sinergije z Evropskim skladom za regionalni razvoj in drugimi skladi, v okviru katerih je potrebna okrepitev načel partnerstva, nediskriminacije in trajnosti. Treba se je izogniti podvajanju med ESS in Evropskim skladom za prilagoditev globalizaciji, zagotoviti je treba usklajenost, tako da bodo v primeru prestrukturiranja ukrepi, ki jih bo predvidel ESS, preventivni, ukrepi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji pa kurativni.

1.14 Treba je zagotoviti več izboljšav pri izvajanju postopkov in pri praktičnih vidikih dostopa do financiranja iz ESS, predvsem z znatnim zmanjšanjem birokracije, s pospešitvijo zlasti sistema plačil za čim večje zmanjšanje finančnih stroškov izvajalcev programov in s poenostavitvijo postopkov obračunavanja in urejanja bilanc, na primer z uporabo pavšalnih zneskov (t. i. lump sums).

1.15 Prihodnji ESS bo moral s pomočjo inovativnih oblik financiranja (2), kot na primer z neposredno dodelitvijo sredstev za usmerjene ukrepe na področju zaposlovanja in socialnega vključevanja za najranljivejše skupine ali osebe, ki jim grozi izključenost, zagotoviti zadostne vire za izvajanje strategije Evropa 2020.

1.16 Socialni partnerji in civilna družba imajo ključno vlogo v procesu revizije, izvajanja in ocenjevanja ESS. Zato bo EESO v prihodnosti zagotovil stalno spremljanje uporabe sredstev ESS in bo s tem prispeval k izboljšanju tega temeljnega elementa v procesu odločanja, tj. komuniciranje med evropskimi institucijami, socialnimi partnerji in vsemi akterji civilne družbe.

2. Ozadje: razprava, ki jo je o prihodnosti Evropskega socialnega sklada začela Komisija

2.1 Končana je prva polovica obdobja (2007–2013) izvajanja programov, financiranih iz ESS.

2.2 Komisija je svoje glavne smernice glede prihodnjega finančnega okvira EU predstavila v Pregledu proračuna EU (COM(2010) 700), glede strukturnih skladov pa v sklepih petega poročila o koheziji (COM(2010) 642).

2.3 Prihodnost ESS bi bilo treba začrtati ob upoštevanju Lizbonske pogodbe. V skladu z novim členom 9 bo morala Unija upoštevati zahteve, ki so povezane s spodbujanjem visoke stopnje zaposlenosti, zagotavljanjem ustrezne socialne zaščite, bojem proti socialni izključenosti in visoko stopnjo izobraževanja in usposabljanja ter varovanja človekovega zdravja.

2.4 Spremenjeni člen 175 zdaj zajema teritorialno kohezijo. ESS bo kot glavni evropski finančni inštrument za podporo človeškim virom še naprej prispeval k uresničevanju ekonomske, socialne in teritorialne kohezije, kakor je določeno v členu 162 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

2.5 Nov politični okvir za prihodnje desetletje, in sicer strategijo Evropa 2020, je Evropski svet potrdil 17. junija 2010. Zato se je EU zavezala, da bo dosegla 75-odstotno stopnjo zaposlenosti za starostno skupino od 20 do 64 let, znižala delež opuščanja šolanja pod 10 %, zagotovila, da bo vsaj 40 % mladih pridobilo visokošolsko diplomo, za 20 milijonov zmanjšala število oseb, ki jim grozi revščina, in povečala zasebne in javne naložbe v raziskave in razvoj na 3 % BDP. (3)

2.6 Komisija bo leta 2011 predlagala nov proračunski okvir za obdobje po letu 2013, ki mu bodo priloženi zakonodajni predlogi glede strukturnih skladov, vključno z Evropskim socialnim skladom. V zvezi s tem je Komisija 19. oktobra 2010 objavila sporočilo Pregled proračuna EU. Ta bi moral biti priložnost za zagotovitev novega zagona ESS in za uvedbo sprememb. Prepoznavnost in edinstvenost ESS je treba v novem proračunskem okviru EU okrepiti.

2.7 V petem poročilu Komisije o ekonomski, socialni in teritorialni koheziji, objavljenem 10. novembra 2010, so predstavljene možnosti za prihodnjo kohezijsko politiko.

2.8 Natančneje se je razmislek glede prihodnjega ESS začel na osnovi posebnih študij.

2.9 Po drugi strani je Odbor Evropskega socialnega sklada 3. junija 2010 sprejel mnenje o ESS, Komisija pa je 23. in 24. junija 2010 organizirala konferenco o tej temi.

2.10 V zvezi s tem je Komisija 7. oktobra 2010 Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru poslala zaprosilo za raziskovalno mnenje, da bi se preučila vprašanja, zastavljena v mnenju Odbora o ESS.

2.11 Ta različna razmišljanja se navezujejo na pet tematik, in sicer:

— Kakšna je dodana vrednost ESS glede na izključno nacionalne finančne instrumente?

— Kakšne naj bi bile naloge in prednostne naloge ESS v okviru strategije Evropa 2020?

— Kako zagotoviti geografsko in tematsko osredotočenost ESS?

— Kako razviti čim večjo sinergijo z drugimi skladi, zlasti z Evropskim skladom za regionalni razvoj?

— Kateri sistem izvajanja naj se vzpostavi za zagotovitev učinkovitejšega in enostavnejšega upravljanja?

2.12 Poleg tega bi glede na trend izgubljanja zaposlitev, ki trenutno pesti Evropsko unijo, ESS moral imeti še vidnejšo vlogo v okviru evropske kohezijske politike. Zato bo treba njegov proračun znatno povečati, vsaj za 5,9 %, kakršen je predlog Evropske komisije za splošno povečanje proračuna EU za leto 2011.

3. Splošne ugotovitve na temo prihodnjega Evropskega socialnega sklada

3.1 Načela kohezije in solidarnosti so zapisana v Pogodbi in predstavljajo dva izmed najpomembnejših stebrov za vključevanje državljanov in ozemelj. Zato morajo biti ta načela v ospredju razprav o prihodnjem proračunu Evropske unije.

3.2 Lizbonska pogodba potrjuje ta načela in v členu 174 navaja naslednje: „Da bi Unija pospešila svoj vsesplošni skladni razvoj, razvija in izvaja tiste svoje dejavnosti, ki vodijo h krepitvi njene ekonomske, socialne in teritorialne kohezije.“

3.3 V Pogodbi je še posebej poudarjeno, da si „Unija še posebno prizadeva zmanjšati neskladje med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalost regij z najbolj omejenimi možnostmi.“ Ta cilj je še toliko bolj pomemben od zadnjih dveh širitev Evropske unije dalje.

3.4 Po drugi strani pa Listina o temeljnih pravicah EU, ki ima po vključitvi v Pogodbo zavezujočo pravno naravo, določa, da bo EU s teritorialno kohezijo morala spodbujati socialno kohezijo z zagotavljanjem socialnih pravic vseh državljanov ne glede na to, iz katere regije prihajajo in kakšna je njihova nacionalnost, s prepovedjo diskriminacije in med drugim z usmeritvijo prizadevanj v zagotovitev enakih možnosti.

3.5 Kohezijska politika ne sme zgolj zmanjševati razlik med regijami, temveč mora na podlagi pristopa, ki se osredotoča na ljudi, spodbujati družbo polne zaposlenosti, enake možnosti, socialno vključevanje in socialno kohezijo EU ter s tem širše evropski socialni model.

3.6 Evropski svet je sklenil, da so strukturni skladi nujni finančni inštrumenti za izvajanje lizbonske strategije, ki je svoja prizadevanja usmerila v posameznike, ki imajo najmanj kvalifikacij in največ težav pri dostopu do aktivnih nacionalnih politik zaposlovanja. (4) Zato je Evropski socialni sklad inštrument, ki je še posebno primeren za podporo izvajanja evropske strategije zaposlovanja in mora tudi v prihodnosti ostati učinkovit inštrument za zagotavljanje večjega števila kakovostnih delovnih mest ter socialne vključenosti v okviru strategije Evropa 2020.

3.7 Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija morajo še naprej ostati v ospredju strategije Evropa 2020, da se lahko vsa energija in celotne zmogljivosti mobilizirajo in usmerijo v njeno izvajanje. Strukturni skladi so ključni inštrumenti za uresničevanje prednostnih nalog tega, kar imenujemo „pametna, trajnostna in vključujoča rast“ v državah članicah, regijah in na posameznih ozemljih. Glede na to mora ESS ostati pomemben strateški in finančni inštrument za povišanje stopnje zaposlenosti in socialne vključenosti.

3.8 Načelo partnerstva, ki vključuje socialne partnerje in druge organizacije organizirane civilne družbe (5), je bistveno jamstvo za dobro delovanje ukrepov, povezanih s strukturnimi skladi in zlasti z Evropskim socialnim skladom.

3.9 Ključno je upoštevanje izkušenj glede vloge socialnih partnerjev v okviru socialnega dialoga in nevladnih organizacij v okviru partnerstva, da se odpravijo posledice gospodarske krize in dosežejo rezultati.

3.10 Treba je izboljšati ocenjevanje, delovanje in rezultate uporabe sklada. Zato pa je ključno, da se opredelijo kazalniki in se zagotovijo kvantitativna in kvalitativna referenčna merila in sicer v širšem okviru, ki zajema celoten postopek izvajanja kohezijske politike. Zaenkrat je namen postopka zagotavljanje pravilnosti izdatkov in ne njihova učinkovitost. Ta dva pristopa je treba povezati, hkrati pa je treba upravno obremenitev v skladu z načelom sorazmernosti razumno zmanjšati.

3.11 V zdajšnjem kontekstu gospodarske krize mora evropska strategija zaposlovanja ponovno postati ena od osrednjih prednostnih nalog Evropske unije, treba pa je sprostiti še več sredstev za ustvarjanje in ohranitev še več in tudi boljših delovnih mest za vse. Politike trga dela morajo še naprej ostati v ospredju ESS.

3.12 Sklep Evropskega sveta glede prispevka kohezijske politike k načrtu oživitve gospodarstva je resnično pozitiven signal. Strukturni skladi, ki predstavljajo več kot tretjino evropskega proračuna, so lahko dejansko vir financiranja, ki omogoča spoprijemanje s kratkoročnimi, srednjeročnimi in dolgoročnimi izzivi.

3.13 Nadnacionalno razsežnost, ki velja za prejšnje pobude Skupnosti (zlasti za EQUAL), je treba ponovno uvesti kot temeljno načelo kohezijske politike za zagotovitev evropskega, a tudi in predvsem solidarnostnega pristopa, saj v okviru novega medsektorskega pristopa (mainstreaming) v programskem obdobju 2007–2013 ni bila zadostno upoštevana. V tem smislu je treba ponovno uvesti možnost dodelitve financiranja za evropske projekte, zlasti za inovativne projekte, ki se nanašajo na nadnacionalna omrežja.

4. Posebne ugotovitve in predlogi v zvezi z obravnavanimi tematikami

4.1 Dodana vrednost ESS

4.1.1 ESS je vse od svoje ustanovitve dokazoval dodano vrednost, še zlasti v času gospodarske krize s spodbujanjem gospodarske rasti EU.

4.1.2 ESS je strukturni sklad, ki neposredno vpliva na posameznike: delavce; brezposelne; osebe, ki jih je družba izključila; osebe, ki imajo velike težave pri dostopu do trga dela; mlade; starejše in druge skupine ranljivih oseb.

4.1.3 ESS je najpomembnejši inštrument za podporo izvajanju evropske strategije zaposlovanja. Zato bi ga bilo treba konkretno vključiti v nacionalne, regionalne in lokalne politike trga dela ter med cilje, za katere si prizadeva ESS.

4.1.4 Evropa potrebuje ogromne naložbe v človeške vire, kar je nedvomno pomemben konkurenčni adut za vso družbo. S tovrstnimi naložbami bi morali predvideti socialne spremembe in hkrati zagotoviti rešitve za problematiko ohranjanja in ustvarjanja delovnih mest z razvijanjem kvalifikacij in spretnosti delavcev, s povečevanjem ravni produktivnosti evropskih podjetij, z iskanjem inovativnih in učinkovitejših načinov organizacije dela na osnovi dejanskih naložb v razvoj spretnosti delavcev in socialne vključenosti ter s spodbujanjem enakih možnosti in pobud v okviru socialnega gospodarstva.

4.1.5 V tem času gospodarske krize je odločitev Evropskega sveta, da okrepi vlogo ESS, še posebej pomembna.

4.1.6 Naložbe morajo hkrati biti namenjene za razvoj človeških virov, ponovno vključitev odpuščenih delavcev na trg dela ter ustvarjanje delovnih mest in trajnostno rast za zagotovitev sinergij in povezav med tema dvema procesoma. Zato je treba upoštevati prispevke, ki jih bo učinkovita socialna kohezija prinesla evropski konkurenčnosti. Prek ESS bo financiranje, usmerjeno v vključevanje skupin, ki so najbolj oddaljene od trga dela (npr. invalidi, mladi, ki imajo posebne težave pri zaposlovanju, starejši, ki jim grozi podaljšanje obdobja brezposelnosti, in druge osebe, ki jih je družba izključila), pomembno prispevalo k izboljšanju konkurenčnosti EU in na srednji rok tudi k uresničitvi ciljev strategije Evropa 2020.

4.1.7 Načelo partnerstva je temeljno jamstvo za dobro delovanje ukrepov, povezanih s strukturnimi skladi.

4.1.8 Predpisi strukturnih skladov morajo jasno opredeliti načelo partnerstva, namesto da se nanašajo na „sedanja nacionalna pravila in prakse“, pri tem pa morajo jasno opredeliti vlogo vsakega izmed partnerjev.

4.1.9 Partnerji in organizacije socialnega gospodarstva morajo imeti dostop do tehnične pomoči, sektorske organizacije pa morajo prek ESS tudi okrepiti razvoj njihovih zmogljivosti (capacity building).

4.1.10 Treba je uvesti zelo kakovostna partnerstva, z vključitvijo socialnih partnerjev in organizirano civilno družbo v okviru vseh faz pomoči iz skladov, zlasti zaradi njihove ključne vloge pri odpravljanju posledic gospodarske krize.

4.1.11 Druga temeljna načela za čim večje povečanje dodane vrednosti ESS so trajnostna rast za varovanje in izboljšanje okolja, enakost moških in žensk ter prepoved diskriminacije na podlagi spola, starosti, etnične ali rasne pripadnosti, religije ali prepričanj, invalidnosti ali spolne usmerjenosti pri zagotavljanju sredstev sklada ter dostopu do njih, zlasti za invalide ali osebe, ki jih je družba odrinila na rob. (6)

4.2 Naloge in prednostne naloge ESS v okviru strategije Evropa 2020

4.2.1 Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija morajo ostati v ospredju strategije Evropa 2020, kakor je določeno v sklepu Evropskega sveta.

4.2.2 Stopnja usklajenosti med ESS in strategijo Evropa 2020 se mora odražati v tem, da obstajajo oziroma ne obstajajo strateške smernice za prenos strateških prednostnih nalog EU v operativne programe.

4.2.3 V tem okviru mora ESS še naprej ostati inštrument za izvajanje evropske strategije zaposlovanja. Zato ESS mora prispevati k ustvarjanju kakovostnih delovnih mest, kar je ključni element za zagotavljanje gospodarske rasti EU. Če je treba dati prednost ustvarjanju kakovostnih delovnih mest, je treba pozornost posvetiti tudi ustvarjanju drugih vrst delovnih mest, kot so zelena delovna mesta zaradi spremembe modela proizvodnje, ter trajnostni in vključujoči rasti.

4.2.4 ESS predstavlja glavni finančni inštrument EU za vlaganje v človeške vire, pri čemer se podpira izvajanje ukrepov aktivnega vključevanja, aktivacijskih ukrepov, ukrepov za preusposabljanje in izpopolnjevanje.

4.2.5 Izkušnje, pridobljene v okviru uporabe sredstev ESS, je treba upoštevati, da se spodbudi oživitev gospodarstva Evropske unije.

4.2.6 Gre za ukrepe in prednostne naloge, kot so:

— podpirati aktivno vključevanje in vključevanje zlasti mladih, starejših delavcev, invalidov in drugih ranljivih skupin, kot so migranti, na trg dela ter boj proti diskriminaciji;

— povečati stopnjo zaposlenosti žensk in boj proti plačnim neenakostim;

— oblikovati centre za spremljanje trga dela in za uporabo sredstev strukturnih skladov;

— spodbujati preusposabljanje in prekvalificiranje delavcev, ki temelji na inovacijah in prehodu na nizkoogljično gospodarstvo;

— izboljšati podporo MSP, mikro podjetjem in akterjem socialnega gospodarstva, ki predstavljajo od 80 do 90 % industrijskega tkiva Evropske unije, ob ustvarjanju kakovostnih delovnih mest;

— opredeliti „usposabljanje v času krize“ na podlagi razprav o razvoju sektorjev in regij;

— bolje širiti primere dobre prakse, kot je vlaganje v delo s skrajšanim delovnikom v povezavi z usposabljanjem delavcev;

— okrepiti socialni dialog s skupnimi usposabljanji socialnih partnerjev;

— podpirati izobraževanje in vseživljenjsko učenje;

— podpirati neposredno vključevanje v načrtovanje programov, upravljanje in ocenjevanje skladov v skladu s členom 11 Uredbe (ES) št. 1083/2006, zlasti s krepitvijo razvoja zmogljivosti (capacity building);

— zagotoviti kakovost delovnih mest in delovnih pogojev;

— spodbujati zdravje in varnost na delovnem mestu;

— zagotoviti, da so storitve varstva dejansko in finančno dostopne, ter sprejeti ukrepe za „deinstitucionalizacijo“ ljudi, za katere skrbijo ti varstveni centri, med drugim tudi invalidov;

— posodobiti javne storitve zaposlovanja.

4.3 Geografska in tematska osredotočenost ESS

4.3.1 Strukturni skladi so glavni inštrument Evropske unije, ki v sodelovanju z državami članicami podpira območja Evropske unije z najbolj omejenimi možnostmi ter najbolj ranljive družbene skupine, da bi se zmanjšala socio-ekonomska vrzel med različnimi državami članicami in različnimi teritorialnimi območji. In to morajo tudi ostati.

4.3.2 Poleg tega je treba v okviru prihodnjega ESS ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo zaradi zmanjšanja socio-ekonomskih razlik med regijami in znotraj njih (kot tudi neenakosti med različnimi družbenimi skupinami) še naprej prednostno obravnavati, da se dejansko uresniči strategija Evropa 2020. Pri vseh državah članicah so razvidne pomanjkljivosti na različnih področjih. Zato bi morale vse regije s stopnjo brezposelnosti, ki je višja od povprečja Skupnosti, in z neenakostmi na trgu dela, kar zlasti prizadene najbolj ranljive skupine, imeti koristi od ESS, tudi regije, ki imajo višji BDP, kot so na primer velemestne ali obmejne regije.

4.3.3 ESS, ki se osredotoča na zaposlovanje, razvoj človeških virov in spodbujanje socialnega vključevanja, mora ostati inštrument, ki neposredno vpliva na posameznike, zlasti na delavce, brezposelne, osebe, ki jih je družba izključila, mlade, starejše in druge ranljive osebe.

4.3.4 Treba je zagotoviti usklajenost prednostnih nalog, opredeljenih na različnih ravneh: evropski, nacionalni, regionalni in lokalni.

4.3.5 Ta usklajenost mora biti razvidna v okviru priprave in izvajanja operativnih programov.

4.3.6 Vsaka država članica mora prednostne naloge in načine delovanja opredeliti v skladu s pogoji in možnostmi, značilnimi za njene regije. Države članice morajo prednostne naloge določiti tudi v skladu z ustreznimi načrti nacionalnih reform, njihovimi pogoji in možnostmi, torej tudi v povezavi s strategijo Evropa 2020 in posebej na področjih zaposlovanja, usposabljanja ter socialne vključenosti.

4.3.7 Treba je tudi preučiti primerne mehanizme finančne pomoči, kot je neposredna dodelitev finančnih sredstev za pomoči, namenjene ranljivim skupinam, na primer invalidom (7), da se kohezijska politika osredotoči na omejeno število prednostnih nalog (8). EESO je v preteklosti že priporočil, naj se skladi usmerijo na posebne cilje v okviru socialne vključenosti. (9)

4.4 Sinergija z drugimi strukturnimi skladi

4.4.1 Evropski socialni sklad je glavni inštrument za izvajanje evropske strategije zaposlovanja in mora to tudi ostati.

4.4.2 Vendar pa je treba izboljšati sinergije z Evropskim skladom za regionalni razvoj, v okviru katerega je treba okrepiti načela partnerstva, enakosti, nediskriminacije in trajnosti ter tudi cilje na področju zaposlovanja in socialne vključenosti. Zato bi bilo treba okrepiti načelo prožnosti in tako optimizirati dopolnjevanje in usklajevanje med ESS, Evropskim skladom za regionalni razvoj ter drugimi skladi (na primer Evropskim kmetijskim usmerjevalnim in jamstvenim skladom – EKUJS), s čimer bi bilo zagotovljeno financiranje za dopolnilne pobude, kot so pobude za spodbujanje dostopa do strokovnega usposabljanja za invalide in dostopa do infrastruktur za to družbeno skupino.

4.4.3 Treba se je izogniti podvajanju med ESS in Evropskim skladom za prilagoditev globalizaciji, zagotoviti je treba usklajenost, tako da bodo v primeru prestrukturiranja ukrepi, ki jih bo predvidel ESS, preventivni, ukrepi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji pa kurativni.

4.5 Sistem upravljanja

4.5.1 Pri izvajanju postopkov in pri praktičnih vidikih dostopa do financiranja iz ESS so potrebne številne izboljšave.

4.5.2 Za zagotovitev omenjenih izboljšav je treba načelo partnerstva ohraniti in v prihodnjem ESS še okrepiti. Pomembno je opozoriti, da je načelo partnerstva temeljno orodje za učinkovito izvajanje ESS, saj omogoča mobilizacijo dodatnih virov; spodbujanje tega bo ključnega pomena v kontekstu zmanjšanja splošnih javnih izdatkov po vsej Evropski uniji.

4.5.3 Te izboljšave zajemajo predvsem:

— zmanjšanje birokracije pred in med izvajanjem operativnega programa z manj strogimi postopki dostopa do financiranja, s pospešitvijo zlasti sistema plačil za čim večje zmanjšanje finančnih stroškov izvajalcev programov in s poenostavitvijo postopkov obračunavanja in urejanja bilanc, na primer z uporabo pavšalnih zneskov (t. i. lump sums), ter s poenostavitvijo računovodenja v zvezi s projekti – raje na podlagi konkretnih rezultatov kot na podlagi finančnih dokazil;

— omejevanje možnosti za organe držav članic, da določijo mehanizme ali dodatne administrativne pogoje, ki bi otežili dostop do financiranja iz ESS;

— boljše širjenje informacij o možnostih financiranja, tako da se med drugim predvidijo minimalni evropski standardi v zvezi s preglednostjo in dostopnostjo informacij o možnostih financiranja iz ESS, zlasti s poenostavitvijo jezika, ki se uporablja;

— boljšo preglednost in učinkovitost postopkov izbire projektov, ki se financirajo, tako na ravni držav članic kot na regionalni ravni, pri čemer je treba predvsem zagotoviti, da se posebna pozornost nameni inovativnim projektom;

— posebno pozornost je treba nameniti tudi grajenemu okolju, novim tehnologijam in prometnemu sektorju (vključno z blagom, storitvami in infrastrukturo), da se odpravi ovire za popoln dostop do vseh ukrepov, ki jih sofinancira ESS.

4.5.4 Zagotoviti je treba učinkovito uporabo sklada in jo oceniti z vidika kvantitativnih in kvalitativnih rezultatov.

4.5.5 Treba je opredeliti kazalnike v povezavi s financiranjem.

4.5.6 Socialni partnerji in civilna družba imajo v tem procesu ključno vlogo.

V Bruslju, 15. marca 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) Kakor je določeno v členih 11, 16 in 17 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu.

(2) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij in nacionalnim parlamentom z dne 19. oktobra 2010 – Pregled proračuna EU, COM(2010) 700.

(3) Sporočilo Komisije z dne 3. marca 2010: Evropa 2020: Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast (COM(2010) 2020 konč.).

(4) Mnenje EESO o zaposlovanju prednostnih kategorij (lizbonska strategija), UL C 256, z dne 27.10.2007.

(5) Kakor je določeno v členu 11 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu.

(6) Kakor je določeno v členih 11, 16 in 17 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu.

(7) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 15. novembra 2010 – Evropska strategija o invalidnosti za obdobje 2010–2020: obnovljena zaveza za Evropo brez ovir, COM(2010) 636.

(8) Mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem socialnem skladu, UL C 234, z dne 22.9.2005.

Mnenje EESO o predlogu odločbe Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (na podlagi člena 128 Pogodbe ES), UL C 162, z dne 25.6.2008, str. 92.

Mnenje EESO o invalidih: zaposlovanje in dostopnost za invalide v EU po fazah – Lizbonska strategija po letu 2010, UL C 354, z dne 28.12.2010, str. 8.

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 15. novembra 2010 – Evropska strategija o invalidnosti za obdobje 2010–2020: obnovljena zaveza za Evropo brez ovir, COM(2010) 636.

(9) Mnenje EESO o četrtem poročilu o gospodarski in socialni koheziji, UL C 120, z dne 16.5.2008, str. 73, točka 4.5.2.