[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 8.10.2010

COM(2010) 550 konč.

2010/0282 (COD)

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o podrobnih pravilih za dostop do vladne storitve, ki jo ponuja globalni satelitski navigacijski sistem, ki izhaja iz programa Galileo

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

V Uredbi (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008[1] so določeni pogoji za nadaljevanje izvajanja dveh evropskih satelitskih navigacijskih programov EGNOS in Galileo. V določbah Priloge k Uredbi so opredeljeni posebni cilji programov. Določeno je, da bo sistem, ki bo izhajal iz programa GALILEO, ponujal pet storitev, med katerimi bo tudi „vladna storitev“, imenovana „Public Regulated Service“ (v nadaljnjem besedilu: PRS), ki bo namenjena izključno uporabnikom, pooblaščenim s strani vlad, za občutljive aplikacije, ki zahtevajo visoko raven stalnosti storitve. Podrobneje je določeno, da PRS uporablja močne in šifrirane signale.

PRS je storitev, do katere širša javnost ne bo imela dostopa in ki bo namenjena izključno Svetu, Komisiji in državam članicam ter po potrebi ustrezno pooblaščenim agencijam Evropske unije, tretjim državam in mednarodnim organizacijam. Njeno uporabo je treba nadzirati zaradi varnosti in zaščite, nasprotno od drugih nezavarovanih storitev, ki jih bosta ponujala oba evropska sistema GNSS. Tako se zdi nujno nadzirati uporabnike s sredstvi, kot so uvedba postopka podeljevanja pooblastil, uporaba šifrirnih ključev, varnostna akreditacija sprejemnikov itd. Še več, gre za storitev, pri kateri so nekatere aplikacije lahko politično in strateško zelo občutljive. Zaradi vseh značilnosti PRS je treba v zakonodajnem aktu natančno opredeliti podrobna pravila za dostop do te storitve.

Poleg tega je Svet za promet še pred sprejetjem Uredbe (ES) št. 683/2008 v sklepih, ki jih je sprejel na sestanku 12. oktobra 2006, od Komisije zahteval, naj dejavno nadaljuje oblikovanje politike dostopa do PRS, da bo predvsem mogoče opredeliti pogoje, pod katerimi bodo države članice organizirale in upravljale svoje skupine uporabnikov, na podlagi že končanega pripravljalnega dela, ter naj pravočasno predloži svoje predloge, da bo Svet o njih razpravljal in jih odobril. Svet za promet je v teh sklepih opozoril, da bo uporaba PRS za države članice neobvezna in da bodo vse stroške delovanja te storitve poravnali uporabniki na nekomercialni podlagi.

Ob upoštevanju rokov za vzpostavitev različnih mehanizmov nadzora in znanem časovnem razporedu, v katerem je predvideno, kdaj bodo na voljo prve storitve, je postalo ne le primerno, temveč tudi nujno, da se v zakonodajnem aktu opredelijo podrobna pravila za dostop do PRS.

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Čeprav osnutek akta ni bil uradno predmet ocene učinkov, je vseeno rezultat zelo temeljitega pripravljalnega dela, pri katerem so zelo dejavno sodelovali različni akterji, ki jih zadeva PRS, zlasti pa države članice, ki bodo glavni primarni uporabniki te storitve.

A. OPREDELITEV TEŽAVE

Da bi se izognili zmedi, je treba najprej pomensko razlikovati med primarnimi uporabniki PRS, ki so države članice, Svet in Komisija ter po potrebi agencije Evropske unije, tretje države in mednarodne organizacije na eni strani in uporabniki PRS, ki so fizične ali pravne osebe, ki jih primarni uporabniki PRS ustrezno pooblastijo, da imajo ali uporabljajo sprejemnik PRS, na drugi strani.

Poleg tega so zainteresirane strani za podrobna pravila za dostop do PRS naslednje:

– Komisija, ki vodi vse zadeve, povezane z varnostjo sistemov, na podlagi določb člena 13 Uredbe (ES) št. 683/2008,

– Svet, ki je pristojen predvsem za izvajanje Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP[2],

– države članice, ki so glavni primarni uporabniki PRS in na katere je naslovljen sklep, obravnavan v tem predlogu,

– Agencija za evropski GNSS, ustanovljena z Uredbo (ES) št. xxx/2010, ki na podlagi člena 16 Uredbe (ES) št. 683/2008 in v skladu s smernicami Komisije po eni strani zagotavlja varnostno akreditacijo evropskih satelitskih navigacijskih sistemov in po drugi strani vodi center za varnost Galileo. Ta center za varnost je predvsem edini sogovornik Sveta pri izvajanju navodil, danih na podlagi Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP, v odnosih z vsemi primarnimi uporabniki in uporabniki PRS,

– podjetja, ki oblikujejo ali izdelujejo sprejemnike PRS in morajo izpolnjevati varnostnoakreditacijske standarde, ki jih opredeli organ za varnostno akreditacijo, ustanovljen v Agenciji za evropski GNSS.

Varnostne zahteve za uporabo PRS se neposredno nanašajo na varnost Unije in njenih držav članic. Zato so del strateškega izziva in zadevajo tudi zunanjo politiko Unije. Zahtevajo vzpostavitev okvira za nadzor uporabnikov, ki je glavni element tega predloga.

Ta okvir obsega hkrati tehnična sredstva, kot so pooblastila s šifrirnimi ključi, in institucionalna sredstva, kot so postopki varnostne akreditacije ali postopki, ki v kriznih razmerah izhajajo iz Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP. Upoštevati mora dejstvo, da je lahko več uporabnikov PRS in da imajo ti lahko glede na zahtevane uporabe različne potrebe ali pa zanje veljajo različne zahteve v zvezi z njihovo zanesljivostjo.

Okvir nadzora mora biti vzpostavljen celo pred začetkom začetne operativne faze, predvidenim za leto 2014. Obstajati mora v celotnem obdobju te faze, to je več desetletij, in zlasti omogočiti:

– predvidevanje kriznih razmer: to zahteva stalne in institucionalno urejene odnose, ki vključujejo ustrezen postopek odločanja, med različnimi javnimi in zasebnimi akterji,

– strogo opredelitev pogojev za uporabo sprejemnikov PRS zlasti z učinkovitim upravljanjem uporabnikov,

– temeljito spremljanje dejavnosti podjetij, pristojnih za proizvodnjo sprejemnikov PRS, zlasti z določitvijo zavezujočih pravil za proizvodnjo.

Za izpolnitev teh ciljev je treba predvsem natančneje opredeliti in formalizirati odgovornosti Sveta, Komisije, držav članic in vseh drugih javnih ali zasebnih akterjev. Treba je opredeliti tudi pogoje za morebitno uporabo PRS s strani mednarodnih organizacij ali tretjih držav in za izvoz opreme PRS. Upravljanje različnih skupin uporabnikov se zdi tudi bistven element okvira, ki ga je treba vzpostaviti, predvsem da bi se čim bolj omejili negativni učinki morebitnega neizpolnjevanja obveznosti ene od teh skupin. Nazadnje, nujno je treba opredeliti varnostnoakreditacijske in proizvodne standarde, ki bodo veljali za proizvajalce sprejemnikov PRS, ter zagotoviti, da jih bo Evropska unija nadzirala. Proizvajalci morajo biti sposobni ne le proizvajati visoko zaščitene sprejemnike, temveč tudi zasnovati mehanizme, ki bodo preprečevali njihovo podvajanje ob tatvini ali izgubi.

B. IZBRANI PRISTOP IN ALTERNATIVNE REŠITVE

Različna vprašanja, povezana s podrobnimi pravili za dostop do PRS, so bila predmet temeljite razprave v varnostnem odboru, imenovanem „GSB“, ustanovljenem s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 876/2002[3] in odpravljenem s členom 23 Uredbe (ES) št. 683/2008. GSB, ki je bil ustanovljen za obravnavanje varnostnih vprašanj v zvezi s sistemom GALILEO, so sestavljali po en predstavnik iz vsake države članice Evropske unije in predstavnik Komisije. Pravzaprav je združeval nekaj strokovnjakov, ki imajo v Evropski uniji potrebno znanje za zagotavljanje varnosti in zaščite tako zapletenih sistemov, kot je GALILEO. Nadomeščen je bil s strokovno skupino Komisije[4].

V okviru GSB so bili leta 2006 in 2007 štirje „seminarji PRS“, na katerih se je zbralo šestdeset strokovnjakov iz držav članic. Zelo podrobne razprave so se nanašale na vsa varnostna vprašanja, ki se postavljajo zaradi uporabe PRS, zlasti na tehnična vprašanja in značilnosti, institucionalne mehanizme, ki jih je treba vzpostaviti, časovni razpored te vzpostavitve, obseg uporabe PRS itd.

Na teh seminarjih so udeleženci lahko dosegli soglasje o nujnosti hitre vzpostavitve ustreznega zakonskega okvira, splošnih načelih podrobnih pravil za dostop do PRS, varnostnih standardih, ki jih je treba izpolnjevati na tehnični ravni, in različnih fazah njihovega izvajanja. V osnutku akta so povzeti rezultati tega dela. Pripravljeni so v pravni obliki in prilagojeni novemu sistemu vodenja evropskih satelitskih navigacijskih programov, vzpostavljenih z Uredbo (ES) št. 683/2008.

Glavni elementi predloga so predstavljeni v točki 3. Temeljijo na prepričanju vseh držav članic, da morajo podrobna pravila za dostop do PRS upoštevati minimalne varnostne standarde in postopke podeljevanja pooblastil, skupne vsem državam članicam, da se zagotovi visoka raven varnosti. Treba je opozoriti, da se v aktu ne obravnava vprašanje narave uporab PRS, o katerih samostojno odloča vsaka država članica, temveč so v njem opredeljena skupna merila, ki primarnim uporabnikom PRS omogočajo, da varno izberejo svoje uporabnike.

Izbrana rešitev omogoča, da so tehnične funkcije, ki so neposredno povezane z infrastrukturo, centralizirane na evropski ravni, in sicer prek dejavnosti centra za varnost, ki ga upravlja Agencija za evropski GNSS, medtem ko so funkcije nadzora primarnih uporabnikov in uporabnikov decentralizirane na nacionalni ravni zaradi upoštevanja lokalnih zahtev. Predvideni pravni mehanizmi zagotavljajo usklajenost obeh ravni funkcij in usklajevanje odločanja, predvsem zaradi minimalnih skupnih standardov, ki jih morajo izpolnjevati vsi akterji.

Bistveno je poudariti, da so se pri pripravljalnem delu v GSB in v okviru „seminarjev PRS“ skrbno upoštevale vse različne predvidljive rešitve. Nazadnje je bilo izbrano le to, kar najbolje ustreza hkrati interesom Unije in držav članic ter zahtevam na področju varnosti in zaščite. Tako je bilo zavrnjenih več drugih možnosti. Na primer:

– ne storiti nič. Poleg tega, da ta rešitev ne upošteva sklepov, ki jih je Svet sprejel 12. oktobra 2006, v praksi pomeni opustitev vsakršne uporabe PRS, kar bi bilo prav tako v nasprotju z določbami Priloge k Uredbi (ES) št. 683/2008. Niti Komisija, ki je pristojna za varnost sistema, niti Svet, ki je pristojen za izvajanje Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP, ter nazadnje in predvsem niti države članice namreč ne morejo resno predvideti, da bi uporabljali PRS, ne da bi bil prej opredeljen predhodni okvir, ki bi zagotavljal visoko raven varnosti njene uporabe,

– neizvajanje nadzora uporabnikov PRS s strani držav članic. Tudi ta rešitev bi bila nezdružljiva z visoko ravnjo varnosti, ki se zahteva za PRS. Ni je mogoče predvideti zaradi občutljivosti področja, ki ima posledice za varnostno politiko držav članic in Evropske unije,

– popolnoma centralizirano upravljanje, na ravni Evropske unije, vseh standardov ter postopkov podeljevanja pooblastil, varnostne akreditacije in nadzora v zvezi s podrobnimi pravili za dostop do PRS, zlasti za proizvodnjo sprejemnikov in distribucijo ključev za dostop. Izkazalo se je, da ta rešitev negativno vpliva na razvoj trgov, povezanih z uporabami PRS, in je hkrati v nasprotju z načelom subsidiarnosti. Unija zdaj namreč nima potrebnega tehničnega znanja, da bi sama zagotavljala táko centralizirano upravljanje, čeprav bo nazadnje morala pridobiti znanje in izkušnje na področju varnostne akreditacije z delom Agencije za evropski GNSS. To znanje, zlasti kar zadeva šifrirne sestavne dele, je zdaj nakopičeno v le nekaj državah članicah. Unija nima niti instrumentov, ki bi omogočali centralizirano upravljanje in nadzor proizvodnje sprejemnikov PRS, to je delno industrijske dejavnosti, ki jo lahko, kar zadeva varnostne vidike, opravljajo le države članice,

– in, nasprotno, popolnoma decentralizirano upravljanje istih elementov na ravni držav članic. Tudi ta rešitev je bila zavrnjena, saj ne omogoča preproste opredelitve minimalnih standardov, skupnih vsem državam članicam, še manj pa zagotavljanja upoštevanja takih standardov z isto stopnjo zahtevnosti v vseh državah članicah. Zato morajo organi Unije opredeliti skupne standarde in nadzirati njihovo upoštevanje.

Izbrana rešitev nazadnje vzpostavlja sistem, ki najbolje usklajuje centralizirano upravljanje nekaterih elementov na ravni Unije, kadar se taka centralizacija izkaže za mogočo in želeno, ter decentralizirano upravljanje drugih elementov, ko se države članice zdijo najprimernejše za njegovo uspešno izvajanje, čeprav infrastruktura pripada Uniji.

C. UČINEK NA DRŽAVE ČLANICE IN DRUGE ZAINTERESIRANE STRANI

Sklep, ki je predmet tega predloga, ima lahko učinek na države članice, organe Evropske unije, mednarodne organizacije in tretje države ter industrijska podjetja.

Kar zadeva najprej države članice, ki so načeloma prve, ki jih uporabe PRS zadevajo in zanimajo, je treba poudariti, da bo ta sklep vplival le na države, ki bodo želele uporabljati PRS, in ne bo imel nobenega učinka, niti finančnega, na tiste države, ki te storitve ne bodo želele uporabljati. Država članica, ki bo želela uporabljati PRS, bo morala najprej imenovati „pristojni organ za PRS“, ki bo upravljal njene uporabnike, morebiti skrbeti za proizvodnjo sprejemnikov PRS, po potrebi nadzirati skladnost s skupnimi standardi proizvodnje sprejemnikov PRS na svojem ozemlju. Treba je opozoriti, da bo lahko vlogo „pristojnega organa za PRS“ imel organ, ki že obstaja v državi članici.

Da bi Komisija ocenila potrebe držav članic na področju uporabe PRS, jim je leta 2008 poslala vprašalnik. Odgovori na ta vprašalnik, ki nikakor uradno ne zavezujejo držav članic, so povzeti v diagramih, pri čemer države članice, ki niso navedene, na vprašalnik niso odgovorile:

[pic]

[pic]

Treba je poudariti, da čeprav države članice po lastni presoji odločajo o različnih mogočih uporabah PRS, bodo njihove želje na tem področju izpolnjene le, če so združljive z upoštevanjem opredeljenih minimalnih varnostnih standardov. Potrebe držav članic, ki so nezdružljive ali le malo združljive z upoštevanjem teh standardov, zato ne bodo pokrite s PRS, temveč z odprto storitvijo, ki ponuja enakovredno natančnost.

Za organe Evropske unije so z aktom določene iste zahteve glede uporabe kot za države članice. Čeprav splošna načela, o katerih so se države članice dogovorile na razpravah pred pripravo predloga, v celoti dovoljujejo „evropske“ uporabe PRS, imajo tudi obliko podrobnih pravil za dostop, ki so enaka za vse primarne uporabnike. Zadevni organi Unije, in sicer Svet, Komisija in po potrebi agencije Unije, se morajo odločiti, ali želijo uporabljati PRS in za katere namene. Poleg tega morata Svet in Nadzorni organ za evropski GNSS imeti posebno vlogo v okviru Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP.

Za mednarodne organizacije in tretje države bodo zahteve glede uporabe PRS izhajale iz mednarodnih sporazumov, ki jih bodo morale predhodno skleniti z Evropsko unijo, če želijo imeti dostop do te storitve. Te zahteve bodo vsaj tako zavezujoče kot tiste, ki bodo veljale za države članice.

Za industrijska podjetja pa je treba najprej navesti, da bodo zahteve, povezane z upoštevanjem zavezujočih standardov, veljale le za tista podjetja, ki se bodo svobodno odločila za prijavo na javne razpise v zvezi z zasnovo ali proizvodnjo sprejemnikov PRS. Poleg tega, ker je PRS nova storitev, ki v preteklosti ni imela enakovrednega ustreznika, bo gospodarski učinek njene uvedbe kljub zahtevam, povezanim z varnostjo, lahko le pozitiven.

Sicer pa so večkrat potekala posvetovanja s podjetji o pogojih za uporabo PRS, zlasti v okviru študije PACIFIC, začete v okviru 6. okvirnega programa za raziskave in razvoj. Iz tega sledi, da podjetja:

– priznavajo posebne potrebe glede varnosti PRS,

– so naklonjena široki uporabi PRS na področjih, ki se nanašajo na varnost, zlasti na področju obrambe in policijskih dejavnosti,

– na področju obrambe poudarjajo potrebo po interoperabilnosti z vojaškim signalom GPS,

– v zvezi s policijskimi dejavnostmi poudarjajo koristnost povezovanja uporabe sprejemnikov PRS z drugimi varnimi telekomunikacijskimi sredstvi,

– menijo, da mora obstajati možnost izvoza sprejemnikov PRS v tretje države, ki bodo lahko postale primarne uporabnice PRS.

Predlog akta ne vsebuje elementov, ki so v nasprotju z željami podjetij, čeprav določa strogo zakonsko opredelitev – ki zagotavlja visoko raven varnosti – pogojev za proizvodnjo in uporabo sprejemnikov PRS s strani akterjev zasebnega sektorja.

D. OBSTOJ RESNIČNEGA SOGLASJA

Kot je bilo navedeno že zgoraj, je osnutek akta rezultat zelo temeljitega pripravljalnega dela, ki je v letih 2006 in 2007 vključevalo različne akterje, ki jih zadeva PRS, zlasti države članice, ki bodo glavni primarni uporabniki PRS.

Od leta 2007 so številne razprave v različnih organih, pristojnih za varnost programov in sistemov, le potrdile soglasje, doseženo o različnih rešitvah iz osnutka. Ta organa, ki ju sestavljajo predstavniki držav članic, sta predvsem strokovna skupina za varnost evropskih sistemov GNSS ter delovna podskupina, ki se posebej ukvarja s PRS in ki jo je ustanovila ta strokovna skupina.

Treba je opozoriti, da se vprašanja o uporabi PRS zaradi njihove občutljivosti v resnici nanašajo na varnost samih držav članic, ne le varnost sistemov. Zato se zdi politično in praktično nemogoče, da države članice za uporabljene rešitve ne bi dosegle soglasja. Uporaba Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP, za katerega velja pravilo soglasja, je sicer izrecno predvidena v členu 11 osnutka v vseh primerih, ko je lahko ogrožena varnost Evropske unije in njenih držav članic.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Pravna podlaga predloga Komisije sta člen 172 Pogodbe o delovanju Evropske unije, prej člen 156 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Poleg tega ima obliko predloga sklepa Evropskega parlamenta in Sveta, ker so naslovnice akta le države članice.

Vsebuje naslednje glavne ukrepe:

– splošna načela o podrobnih pravilih za dostop do PRS, zlasti da imajo Svet, Komisija in države članice neomejen in neprekinjen dostop do PRS povsod po svetu ter da je za dostop agencij Evropske unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij do PRS treba skleniti sporazum,

– obveznost primarnih uporabnikov PRS, da imenujejo „pristojni organ za PRS“ za upravljanje in nadzor proizvodnje, posesti in uporabe sprejemnikov PRS, ter določitev minimalnih skupnih standardov, ki jih morajo izpolnjevati pristojni organi za PRS,

– določitev pogojev proizvodnje in zaščite sprejemnikov PRS,

– določbe o nadzoru izvoza, nadzornih postajah po vsem svetu in izvajanju skupnih ukrepov v okviru „drugega stebra“.

Nazadnje, čeprav ima lahko akt posledice za skupno zunanjo in varnostno politiko, ga je vseeno treba sprejeti po postopkih, določenih v Pogodbi o delovanju Evropske unije, na podlagi sodne prakse Sodišča, ki izhaja iz sodbe z dne 20. maja 2008 v zadevi C-91/05 (Komisija Evropskih skupnosti proti Svetu Evropske unije, imenovana „orožje malega kalibra“).

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog Komisije ne vpliva na proračun Unije. Unije zlasti ne zavezuje k novi politiki, različni nadzorni organi Unije, na katere se sklicuje, pa so že bili ustanovljeni z drugimi akti.

5. DODATNE INFORMACIJE

PRS je storitev, pri kateri so nekatere aplikacije lahko politično in strateško zelo občutljive. Vendar namen predloga Komisije ni zakonska ureditev samih morebitnih aplikacij PRS, temveč opredelitev podrobnih pravil za dostop do te storitve. Predlog je takó bolj tehničen kot političen.

2010/0282 (COD)

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o podrobnih pravilih za dostop do vladne storitve, ki jo ponuja globalni satelitski navigacijski sistem, ki izhaja iz programa Galileo

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 172 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[5],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[6],

po rednem zakonodajnem postopku,

ob upoštevanju naslednjega:

1. V Prilogi k Uredbi (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o nadaljevanju izvajanja evropskih satelitskih navigacijskih programov (EGNOS in Galileo)[7] je določeno, da je namen posebnih ciljev programa Galileo zagotoviti, da se signali, ki jih oddaja sistem, lahko uporabijo predvsem za ponujanje „vladne storitve“ (v nadaljnjem besedilu: PRS), namenjene izključno uporabnikom, pooblaščenim s strani vlad, za občutljive aplikacije, ki zahtevajo visoko raven stalnosti storitve.

2. Svet za promet v sklepih, ki jih je sprejel na sestanku 12. oktobra 2006, Komisijo poziva, naj dejavno nadaljuje oblikovanje politike dostopa do PRS, da bo predvsem mogoče opredeliti pogoje, pod katerimi bodo države članice organizirale in upravljale svoje skupine uporabnikov, na podlagi že končanega pripravljalnega dela, ter naj pravočasno predloži svoje predloge, da bo Svet o njih razpravljal in jih odobril. Svet za promet v teh sklepih opozarja, da bo uporaba PRS za države članice neobvezna in da bodo vse stroške delovanja te storitve nosili uporabniki na nekomercialni podlagi.

3. Svet je večkrat navedel, da je sistem, ki izhaja iz programa Galileo, civilni sistem pod civilnim nadzorom, kar pomeni, da se izvaja v skladu s civilnimi standardi na podlagi civilnih zahtev in pod nadzorom institucij Unije.

4. PRS je med različnimi storitvami, ki jih ponujajo evropski satelitski navigacijski sistemi, storitev, ki je hkrati najvarnejša in najobčutljivejša. Za svoje primarne uporabnike mora zagotavljati stalnost storitve tudi v najhujših kriznih razmerah. Posledice kršitve varnostnih predpisov ob uporabi te storitve niso omejene na zadevnega uporabnika, temveč se lahko razširijo na druge uporabnike. Za uporabo in upravljanje PRS se tako zahteva skupna odgovornost držav članic, da se zagotovi varnost Evropske unije in njihova lastna varnost. V tem okviru mora biti dostop do PRS strogo omejen na nekatere kategorije uporabnikov, ki so stalno nadzorovane.

5. Zato je treba opredeliti podrobna pravila za dostop do PRS in pravila za upravljanje tega dostopa, tako da se natančneje določijo zlasti splošna načela v zvezi s tem dostopom, naloge različnih organov upravljanja in nadzora, pogoji, povezani s proizvodnjo in zaščito sprejemnikov, ter sistem nadzora izvoza.

6. Kar zadeva splošna načela dostopa do PRS, sam namen in značilnosti te storitve zahtevajo, da je njena uporaba strogo omejena na Svet, Komisijo, države, ustrezno pooblaščene agencije Unije in mednarodne organizacije, pri čemer lahko Svet, Komisija in države članice po lastni presoji ter neomejeno in neprekinjeno dostopajo do te storitve po vsem svetu. Še več, vsaka država članica mora imeti možnost, da samostojno odloča, kateri so pooblaščeni uporabniki PRS in kakšne uporabe izhajajo iz tega, skupaj z uporabami, povezanimi z varnostjo, v skladu z minimalnimi varnostnimi standardi.

7. Poleg tega je treba za spodbujanje uporabe evropske tehnologije za varne vladne aplikacije na področju satelitske navigacije na svetovni ravni določiti pogoje, pod katerimi bodo nekatere tretje države in mednarodne organizacije lahko dostopale do PRS, pri čemer ostaja upoštevanje varnostnih zahtev bistveno.

8. Na splošno morajo Unija in države članice storiti vse za zagotovitev varnosti in zaščite sistema, ki izhaja iz programa Galileo, ter tehnologij in opreme PRS, da bi preprečile, da bi signale, ki se oddajajo za PRS, uporabljale nepooblaščene fizične ali pravne osebe, in da bi onemogočile sovražno uporabo PRS proti sebi.

9. V zvezi s tem morajo države članice določiti sistem kazni, ki se uporabljajo za neupoštevanje obveznosti, ki izhajajo iz tega sklepa, in skrbeti za izvajanje teh kazni. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

10. Kar zadeva organe upravljanja in nadzora, se zdi, da je rešitev, po kateri mora vsak primarni uporabnik imenovati „pristojni organ za PRS“ za upravljanje in nadzor njegovih uporabnikov, najprimernejša za zagotovitev učinkovitega upravljanja uporabe PRS, tako da se olajšujejo odnosi med različnimi akterji, pristojnimi za varnost, in se zagotavlja stalen nadzor uporabnikov, zlasti nacionalnih uporabnikov, pri tem pa se upoštevajo minimalni skupni standardi. Treba je opozoriti, da pristojni organ za PRS ni nujno povezan s posamezno državo članico in da lahko več različnih primarnih uporabnikov imenuje isti pristojni organ za PRS.

11. Še več, ena od nalog centra za varnost iz člena 16(a)(ii) Uredbe (ES) št. 683/2008 je zagotavljati tehnični vmesnik med različnimi akterji, pristojnimi za varnost PRS.

12. Svet mora imeti tudi vlogo pri upravljanju PRS, in sicer z izvajanjem Skupnega ukrepa Sveta 2004/552/SZVP z dne 12. julija 2004 o vidikih delovanja Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema, ki vplivajo na varnost Evropske unije,[8] in z odobritvijo mednarodnih sporazumov, s katerimi se tretji državi ali mednarodni organizaciji dovoli uporaba PRS.

13. V zvezi s proizvodnjo in varnostjo sprejemnikov je z varnostnimi zahtevami določeno, da se ta naloga lahko dodeli le državi članici, ki uporablja PRS, ali podjetjem s sedežem na ozemlju države članice, ki uporablja PRS. Poleg tega mora subjekt, ki proizvaja sprejemnike, predhodno ustrezno pooblastiti Agencija za evropski GNSS, ustanovljena z Uredbo (ES) št. xxx/2010[9], ravnati pa mora po pravilih, ki jih opredeli organ za varnostno akreditacijo, ustanovljen v tej agenciji. Pristojni organi za PRS morajo stalno nadzirati izpolnjevanje varnostnoakreditacijskih standardov, ki jih opredeli organ za varnostno akreditacijo, in posebnih tehničnih zahtev, ki izhajajo iz minimalnih skupnih standardov.

14. Kar zadeva nadzor izvoza, je treba omejiti izvoz opreme ali tehnologij v zvezi z uporabo PRS zunaj Evropske unije le v tiste tretje države, ki so ustrezno pooblaščene za dostop do PRS na podlagi mednarodnega sporazuma, sklenjenega z Unijo.

15. Komisijo je treba pooblastiti za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, da se opredelijo pravila o varstvu tajnih podatkov o PRS na eni strani ter da se lahko spremenijo minimalni skupni standardi na drugi strani.

16. Ker Svet, Komisija, agencije Unije in mednarodne organizacije, države članice cilja tega sklepa, in sicer opredelitve podrobnih pravil, po katerih imajo lahko dostop do PRS države, ne morejo zadovoljivo doseči in ga zaradi razsežnosti ukrepa lažje doseže Unija, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. Poleg tega v skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Predmet

Ta sklep opredeljuje podrobna pravila, pod katerimi lahko države, Svet, Komisija, agencije Unije in mednarodne organizacije dostopajo do vladne storitve (v nadaljnjem besedilu: PRS), ki jo ponuja globalni satelitski navigacijski sistem („GNSS“), ki izhaja iz programa Galileo.

Člen 2

Splošna načela o dostopu do PRS

17. Primarni uporabniki PRS so Svet, Komisija in države članice ter ustrezno pooblaščene agencije Unije, tretje države in mednarodne organizacije.

18. Svet, Komisija in države članice imajo neomejen in neprekinjen dostop do PRS povsod po svetu.

19. Svet, Komisija in vsaka država članica se morajo odločiti, ali bodo uporabljali PRS.

20. Uporabniki PRS so fizične ali pravne osebe, ki jih primarni uporabniki PRS ustrezno pooblastijo, da imajo ali uporabljajo sprejemnik PRS.

21. Svet in Komisija določita kategorije svojih uslužbencev, ki so pooblaščeni za posest ali uporabo sprejemnika PRS, v skladu z minimalnimi skupnimi standardi iz člena 6(6). Država članica, ki uporablja PRS, samostojno določi kategorije fizičnih oseb s stalnim prebivališčem na njenem ozemlju in pravnih oseb s sedežem na njenem ozemlju, ki so pooblaščene za posest ali uporabo sprejemnika PRS, ter uporabe te storitve v skladu z minimalnimi standardi iz člena 6(6). Uporabe lahko vključujejo uporabe, povezane z varnostjo.

22. Agencija Unije lahko uporablja PRS le v okviru in pod pogoji, ki so določeni v upravnem sporazumu, sklenjenem med Komisijo in to agencijo.

23. Tretja država ali mednarodna organizacija lahko uporablja PRS le, če hkrati obstajata:

24. sporazum o varnosti, sklenjen med Unijo na eni strani in to tretjo državo ali mednarodno organizacijo na drugi strani,

25. in sporazum med Unijo na eni strani in to tretjo državo ali mednarodno organizacijo na drugi strani, ki se sklene po postopku iz člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter v katerem so določeni pogoji in podrobna pravila za uporabo PRS s strani te tretje države ali mednarodne organizacije.

Člen 3

Pooblastilo za dostop, povezano z delovanjem sistema

Brez poseganja v člen 2 in za zagotovitev pravilnega delovanja sistema se dostop do tehnologije PRS ter posest ali uporaba sprejemnikov PRS ob upoštevanjih posebnih varnostnih pravil, ki jih opredeli Komisija, in ob strogem izpolnjevanju navodil, ki jim jih da Komisija, dovolijo:

- Komisiji upravljanje programa Galileo,

- upravljavcem sistema, ki izhaja iz programa Galileo, za namene strogega upoštevanja tehničnih specifikacij, v skladu s katerimi morajo ravnati,

- Agenciji za evropski GNSS, da se ji omogoči opravljanje dodeljenih nalog,

- Evropski vesoljski agenciji za namene raziskav, razvoja in postavitve infrastrukture.

Člen 4

Varstvo tajnih podatkov

26. Države članice zagotavljajo varstvo tajnih podatkov o PRS.

27. Komisija z delegiranimi akti v skladu s členi 12, 13 in 14 opredeli pravila o varstvu tajnih podatkov o PRS, zlasti pravila, da mora pravna ali fizična oseba dostopati do tajnih podatkov, da lahko opravi funkcijo ali dano nalogo. Vsaka država članica uradno obvesti Komisijo o posebnih določbah, ki jih sprejme za izvajanje tega odstavka.

28. Če se izkaže, da so bili podatki o PRS razkriti tretjim osebam, ki niso pooblaščene za njihovo poznavanje, Komisija opravi preiskavo, obvesti Svet in Parlament o ugotovitvah preiskave ter sprejme ukrepe za odpravo posledic tega nezakonitega razkritja.

Člen 5

Kazni

Države članice določijo kazni, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih na podlagi tega sklepa. Kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 6

Pristojni organ za PRS

29. Vsak primarni uporabnik PRS, ki uporablja PRS, imenuje organ, imenovan pristojni organ za PRS. Več primarnih uporabnikov PRS lahko imenuje skupni pristojni organ za PRS.

30. Naloga pristojnega organa za PRS, ki ga imenuje država, je upravljanje in nadzor proizvodnje, posesti in uporabe sprejemnikov PRS s strani fizičnih oseb s stalnim prebivališčem na ozemlju te države in pravnih oseb s sedežem na ozemlju te države.

31. Naloga pristojnega organa za PRS, ki ga imenuje Svet, Komisija, agencija Unije ali mednarodna organizacija, je upravljanje in nadzor proizvodnje, posesti in uporabe sprejemnikov PRS s strani uslužbencev teh institucij, agencij in organizacij.

32. Primarni uporabnik PRS lahko Agencijo za evropski GNSS kot upravljavca centra za varnost iz člena 16(a)(ii) Uredbe (ES) št. 683/2008 (v nadaljnjem besedilu: center za varnost) imenuje za pristojni organ za PRS.

33. Pristojni organ za PRS imetnike in uporabnike sprejemnikov PRS, ki so v njegovi pristojnosti, razvrsti v kategorije uporabnikov. Pristojni organ za PRS določi pravice dostopa do PRS za vsako kategorijo uporabnikov.

34. Pristojni organi za PRS izpolnjujejo minimalne skupne standarde za upravljanje in nadzor imetnikov, uporabnikov in proizvajalcev sprejemnikov PRS. Ti minimalni skupni standardi so navedeni v prilogi. Komisija lahko z delegiranimi skupnimi akti v skladu s členi 12, 13 in 14 spremeni to prilogo v celoti ali delno, da se upošteva razvoj programa, zlasti tehničnega dela, in razvoj varnostnih potreb.

35. Komisija ob pomoči držav članic in Agencije za evropski GNSS zagotavlja, da pristojni organi za PRS izpolnjujejo minimalne skupne standarde, tako da opravlja zlasti revizije in inšpekcijske preglede.

36. Kadar pristojni organ za PRS ne izpolnjuje minimalnih skupnih standardov, lahko Komisija zahteva, da ta organ uporablja tehnična sredstva Agencije za evropski GNSS.

Člen 7

Vloga centra za varnost

Center za varnost je tehnični vmesnik med pristojnimi organi za PRS, Svetom, ki deluje v skladu s Skupnim ukrepom 2004/552/SZVP, in nadzornimi centri. Komisijo obvešča o vseh dogodkih, ki lahko vplivajo na pravilno delovanje PRS.

Člen 8

Proizvodnja in varnost sprejemnikov in varnostnih modulov

37. Vsaka država članica, ki uporablja PRS, lahko ali sama zagotavlja proizvodnjo sprejemnikov PRS in povezanih varnostnih modulov ali pa to nalogo zaupa podjetjem s sedežem na ozemlju države članice, ki uporablja PRS. Svet ali Komisija lahko proizvodnjo sprejemnikov PRS in povezanih varnostnih modulov zaupata državi članici, ki uporablja PRS, ali podjetjem s sedežem na ozemlju države članice, ki uporablja PRS.

38. Subjekti iz odstavka 1, ki so pristojni za proizvodnjo sprejemnikov PRS in povezanih varnostnih modulov, lahko proizvajajo to opremo šele, ko jih za to ustrezno pooblasti organ za varnostno akreditacijo evropskih satelitskih navigacijskih sistemov, ustanovljen v Agenciji za evropski GNSS. Pooblastila za proizvodnjo opreme so časovno omejena in jih je mogoče podaljšati.

39. Subjekti iz odstavka 1, ki so pristojni za proizvodnjo sprejemnikov PRS in povezanih varnostnih modulov, se ravnajo po pravilih, ki jih opredeli organ za varnostno akreditacijo evropskih satelitskih navigacijskih sistemov, ustanovljen v Agenciji za evropski GNSS, in ki vključujejo zlasti načelo dvojnega ocenjevanja varnostnih modulov, ter po minimalnih skupnih standardih iz člena 6(6), ki se nanašajo na njihovo dejavnost.

40. Pristojni organi za PRS v okviru svoje pristojnosti zagotavljajo pravilno upoštevanje pravil in standardov iz odstavka 3.

41. Organ za varnostno akreditacijo evropskih satelitskih navigacijskih sistemov lahko kadar koli prekliče pooblastilo, ki ga je dal subjektu iz odstavka 1 za proizvodnjo sprejemnikov PRS in povezanih varnostnih modulov, če se izkaže, da se ukrepi iz odstavka 3 ne upoštevajo.

Člen 9

Nadzor izvoza

Izvoz opreme ali tehnologije v zvezi z uporabo PRS zunaj Unije ne glede na to, ali je ta oprema ali tehnologija navedena na seznamu v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo[10], je dovoljen le v okviru sporazumov iz člena 2(7) ali na podlagi podrobnih pravil za namestitev in delovanje referenčnih postaj iz člena 10.

Člen 10

Referenčne postaje z opremo PRS

Tretja država, na ozemlju katere je nameščena referenčna postaja z opremo PRS, ki spada v sistem, ki izhaja iz programa Galileo, se zgolj zaradi tega dejstva ne obravnava kot primarni uporabnik PRS. Komisija s to tretjo državo določi podrobna pravila za namestitev in delovanje referenčne postaje z opremo PRS.

Člen 11

Izvajanje Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP

V vseh primerih, ko lahko izvajanje tega sklepa ogroža varnost Unije ali njenih držav članic, se uporabljajo postopki iz Skupnega ukrepa 2004/552/SZVP.

Člen 12

Izvajanje pooblastila

42. Komisija je za nedoločen čas pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 4 in 6.

43. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

44. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji iz členov 13 in 14.

Člen 13

Preklic pooblastila

45. Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli prekliče pooblastilo iz člena 12.

46. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.

47. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati takoj ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 14

Nasprotovanje delegiranim aktom

48. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za en mesec.

49. Če do izteka navedenega roka niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotujeta delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen. Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.

50. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.

Člen 15

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 16

Naslovniki

Ta sklep je naslovljen na države članice.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

Priloga

Minimalni skupni standardi, ki jih morajo izpolnjevati pristojni organi za PRS pri upravljanju in nadzoru imetnikov, uporabnikov in proizvajalcev sprejemnikov PRS

51. Vsak pristojni organ za PRS ima operativno strukturo, imenovano platforma kontaktnih točk („POCP“), ki je stalno povezana s centrom za varnost.

52. Vsak pristojni organ za PRS na področju svoje pristojnosti opravlja naslednje naloge:

(a) upravljanje uporabnikov PRS, ki obsega predvsem tehnične in operativne vidike, zlasti združljivost varnostnih modulov sprejemnikov PRS,

(b) upravljanje šifrirnih ključev, zlasti njihovo naročanje in dobavo,

(c) spremljanje in upravljanje elektromagnetnih interferenc, ki vplivajo na storitev PRS,

(d) upravljanje vseh dogodkov, ki vplivajo na varnost PRS,

(e) govorne komunikacije in izmenjave šifriranih podatkov zlasti z uporabniki in centrom za varnost,

(f) upravljanje vmesnikov z uporabniki PRS.

53. Vsak pristojni organ za PRS pripravi podrobne operativne zahteve, ki omogočajo pravilno izvajanje tega sklepa, zlasti v zvezi z različnimi kategorijami uporabnikov.

54. Vsak pristojni organ za PRS ima na voljo sredstva za odkrivanje, lokalizacijo, zmanjševanje ali nevtraliziranje vseh elektromagnetnih interferenc, zlasti motenje ali zavajanje, ki bi se štele za grožnjo za sistem ali njegove storitve.

55. Vsak pristojni organ za PRS redno obvešča center za varnost o kategorijah uporabnikov, ki so v njegovi pristojnosti, ter o varnostnih modulih, povezanih z vsako kategorijo.

56. Ker je seznanjenost z incidentom, ki vpliva na varnost PRS, kot je tatvina ali izguba sprejemnika, ključna, vsak pristojni organ za PRS izvaja ukrepe, ki omogočajo odkrivanje in odpravljanje posledic takega incidenta, in o tem obvešča center za varnost.

57. Pristojni organi za PRS ocenjujejo tveganja, povezana z opravljanjem njihove naloge, ter sprejemajo ustrezne korektivne in preventivne ukrepe.

58. Kar zadeva proizvodnjo sprejemnikov PRS ali varnostnih modulov, se pristojni organi za PRS sklicujejo na tehnične zahteve in postopke, ki so podrobno opredeljeni v naslednjih dokumentih:

(a) varnostne zahteve glede sprejemnika PRS („SSRS-PRS“),

(b) varnostne zahteve glede medsebojnega povezovanja sprejemnikov PRS (“SSIRS-PRS“),

(c) koncept operacij sprejemnikov PRS („Conops-PRS“),

(d) operativni postopki upravljanja varnih sprejemnikov PRS („Secops-PRS“),

(e) profil zaščite varnostnega modula PRS („PP-PRS-SM“).

59. Pristojni organ za PRS lahko spremeni programsko opremo ali elektronska vezja varnostnega modula šele po predhodnem soglasju centra za varnost.

[1] UL L 196, 24.7.2008, str. 1. Uredba (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o nadaljevanju izvajanja evropskih satelitskih navigacijskih programov (EGNOS in Galileo).

[2] UL L 246, 20.7.2004, str. 30. Skupni Ukrep Sveta 2004/552/SZVP z dne 12. julija 2004 o vidikih delovanja Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema, ki vplivajo na varnost Evropske unije.

[3] UL L 138, 21.5.2002, str. 1. Uredba Sveta (ES) št. 876/2002 z dne 21. maja 2002 o ustanovitvi skupnega podjetja Galileo.

[4] UL L 101, 21.4.2009, str. 22. Sklep Komisije z dne 20. aprila 2009 o ustanovitvi strokovne skupine za varnost evropskih sistemov GNSS.

[5] UL C, str. .

[6] UL C, str. .

[7] UL L 196, 24.7.2008, str. 1.

[8] UL L 246, 20.7.2004, str. 30.

[9] UL L xxx, aa.bb.2010, str. tt.

[10] UL L 134, 29.5.2009, str. 1.