POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o pregledu členov 13, 18 in 45 v zvezi s pooblastilom Evropskega bančnega organa za zavezujoče posredovanje, da bi se upošteval prihodnji razvoj na področju prava o finančnih storitvah

Uvod

Evropska komisija je v skladu s členom 129 Direktive 2014/59/EU o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij (v nadaljnjem besedilu: direktiva o sanaciji in reševanju bank) in po posvetovanju z Evropskim bančnim organom (EBA) pripravila to poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o pregledu uporabe členov 13 (Načrt za reševanje skupine), 18 (Ovira za rešljivost: obravnava skupine) in 45 (Minimalna zahteva glede kapitala in kvalificiranih obveznosti) v zvezi s pooblastilom EBA za zavezujoče posredovanje, da bi upoštevala prihodnji razvoj na področju prava o finančnih storitvah.

Določbe

Členi 13, 18 in 45 direktive o sanaciji in reševanju bank temeljijo na splošnem načelu, da bi zadevni organi za reševanje morali za skupine odločitve na zadevnih področjih sprejeti skupaj. V vseh treh določbah je navedeno štirimesečno obdobje, v katerem je treba doseči dogovor v zvezi s tem. V skladu s členoma 13 in 18 ima lahko EBA v tem obdobju nalogo, da organom pomaga pri doseganju skupne odločitve v zvezi z načrti reševanja skupine oziroma ovirami za rešljivost, če za to zaprosi organ za reševanje. Poleg tega navedene tri določbe določajo, da lahko kateri koli organ za reševanje, kadar se skupna odločitev ne sprejme, ob koncu štirimesečnega obdobja (ki se šteje za obdobje za doseganje sprave v skladu s členom 19(2) uredbe o organu EBA) zadevo predloži organu EBA in od njega zahteva, naj sprejme zavezujočo odločitev v zvezi s posredovanjem v skladu s členom 19 uredbe o organu EBA. V takem primeru prvotno odgovorni organ za reševanje odgovornost za odločanje o zadevi preloži na organ EBA. EBA v skladu s členom 19(3) navedene uredbe odločitev sprejme v enem mesecu. Odločitev organa EBA je nato zavezujoča za zadevne organe za reševanje.

V naslednji preglednici so prikazane primerjava med pooblastili organa EBA za nezavezujoče in zavezujoče posredovanje ter vsebinske opredelitve zadevnih določb.

Členi Pooblastila za nezavezujoče posredovanje

(člen 31(c) uredbe o organu EBA) Pooblastila za zavezujoče posredovanje

(člen 19(3) uredbe o organu EBA) Načrti za reševanje skupine

(člen 13) EBA lahko na zahtevo organa za reševanje pomaga pri doseganju skupne odločitve med obdobjem za doseganje sprave (odstavek 4)

(izjema: odločitev lahko vpliva na fiskalno odgovornost držav članic (odstavek 9)). Če organ za reševanje zadevo ob koncu obdobja za doseganje sprave predloži organu EBA:

– na ravni skupine (odstavek 5),

– na ravni podrejenih družb (odstavek 6). Ovire za reševanje skupine

(člen 18) EBA lahko na prošnjo organa za reševanje pomaga pri doseganju skupne odločitve med obdobjem za doseganje sprave (odstavek 5). Če organ za reševanje odločitev na ravni skupine (odstavek 6) ali na ravni podrejenih družb (odstavek 7) ob koncu obdobja za doseganje sprave preloži na organ EBA v primeru ukrepov za: – spremembo pravnih ali operativnih struktur, – ustanovitev nadrejenega finančnega holdinga, – ustanovitev ločenega finančnega holdinga za nadzor nad podrejeno družbo. Minimalna zahteva glede kapitala in kvalificiranih obveznosti

(člen 45) Če organ za reševanje odločitev na ravni skupine (odstavek 9) ali na ravni podrejenih družb (odstavek 10) ob koncu obdobja za doseganje sprave preloži na organ EBA.

Natančneje, člen 13(4) direktive o sanaciji in reševanju bank določa, da o načrtu reševanja skupine skupaj odločita organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, in organ za reševanje podrejenih družb. EBA lahko pri tem postopku pomaga s svetovanjem. Če se skupna odločitev o načrtu reševanja ne sprejme v štirih mesecih po predložitvi informacij, organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, sprejme svojo odločitev na ravni skupine, organi za reševanje podrejenih družb pa sprejmejo svoje odločitve za posamezno družbo (odstavek 5 oziroma 6). Če kateri koli organ za reševanje zadevo v štirimesečnem obdobju predloži organu EBA, organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, ali organ za reševanje podrejene družbe na posamični podlagi svojo odločitev odloži in počaka na morebitno odločitev organa EBA. EBA odločitev, ki je nato zavezujoča za zadevni organ, sprejme v enem mesecu, uporabijo pa jo tudi drugi zadevni organi za reševanje.

Če pa organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, ugotovi, da obstajajo ovire za reševanje, se rok za pripravo načrta reševanja skupine začasno odloži. V tem primeru mora institucija organu za reševanje v štirih mesecih predlagati možne ukrepe za zmanjšanje ali odpravo bistvenih ovir za rešljivost. Organ za reševanje oceni, ali so predlagani ukrepi učinkoviti.

Če organ za reševanje oceni, da predlagani ukrepi zadevnih ovir za rešljivost dejansko ne zmanjšujejo ali odpravljajo, od institucije zahteva, naj sprejme nadomestne ukrepe. Kar zadeva skupino, mora organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, v skladu s členom 18 direktive o sanaciji in reševanju bank v sodelovanju s konsolidacijskim nadzornikom in organom EBA pripraviti poročilo o ukrepih za zmanjšanje takšnih ovir za rešljivost.

Nadrejena družba v Uniji lahko predloži pripombe v štirih mesecih po datumu prejema poročila.

Organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, in organi za reševanje podrejenih družb v štirih mesecih po prejemu pripomb nadrejene družbe ali ob izteku roka za njihovo predložitev po posvetovanju s pristojnim organom in organi za reševanje v jurisdikcijah, v katerih so zadevne podružnice, ter ob upoštevanju morebitnih pripomb nadrejene družbe v Uniji sprejmejo skupno odločitev o opredelitvi bistvenih ovir in ukrepih pomoči. V skladu s členom 18(5) lahko EBA s svetovanjem pomaga pri doseganju skupne odločitve. Če se skupna odločitev o poročilu o ovirah za rešljivost ne sprejme, organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, sprejme svojo odločitev na ravni skupine, organi za reševanje podrejenih družb pa sprejmejo svoje odločitve za posamezne družbe. Vendar se lahko v štirimesečnem obdobju organ EBA zaprosi, da zagotovi zavezujoče posredovanje glede ukrepov v zvezi s poglavitnimi spremembami pravnih ali operativnih struktur, ustanovitvijo holdinga ali ustanovitvijo holdinga za nadzor nad institucijo. Če pa kateri koli organ za reševanje zadevo v štirimesečnem obdobju predloži organu EBA, organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, ali organ za reševanje podrejene družbe na posamični podlagi svojo odločitev odloži in počaka na morebitno odločitev organa EBA. EBA sprejme zavezujoče odločitev v enem mesecu.

Organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, in organ za reševanje podrejenih družb na posamični podlagi v skladu s členom 45(9) direktive o sanaciji in reševanju bank o uporabi minimalne zahteve glede kapitala in kvalificiranih obveznosti storita vse, kar je v njuni moči, da bi sprejela skupno odločitev o konsolidirani minimalni zahtevi. Če zadevni organi za reševanje ne sprejmejo skupne odločitve o minimalni zahtevi na konsolidirani ravni, odločitev sprejme organ, pristojen na ravni skupine, in sicer po ustrezni preučitvi ocene podrejenih družb, ki jo izvede zadevni organ za reševanje. Če se skupna odločitev na ravni podrejenih družb ne sprejme, odločitev sprejmejo zadevni organi za reševanje podrejenih družb, in sicer po ustreznem upoštevanju mnenj in pomislekov, ki jih izrazi organ za reševanje, pristojen na ravni skupine. Če kateri koli organ za reševanje zadevo v štirimesečnem obdobju predloži organu EBA, organ za reševanje, pristojen na ravni skupine, oziroma organ za reševanje podrejene družbe na posamični podlagi svojo odločitev odloži in počaka na morebitno odločitev, ki jo lahko EBA sprejme v enem mesecu in je nato zavezujoča za zadevne organe za reševanje. Odločitev se redno pregleduje in po potrebi posodablja.

Izkušnje, pridobljene pri uporabi pooblastil organa EBA za posredovanje

EBA je od svoje ustanovitve z Uredbo (EU) št. 1093/2010 prejel devet zahtev za posredovanje, in sicer tri za zavezujoče in šest za nezavezujoče posredovanje. Od teh devetih primerov sta bili dve zahtevi za posredovanje organu EBA predloženi na podlagi direktive o sanaciji in reševanju bank, ki je začela veljati 1. januarja 2015. Do zdaj so se vse zahteve za postopke posredovanja (zavezujočega in nezavezujočega) rešile z dogovorom med zadevnima stranema pod vodstvom in ob pomoči organa EBA. Zato doslej ni bilo treba izvesti zavezujočega posredovanja, da bi se sprejela odločitev.

Izkušnje iz teh primerov, čeprav so omejene, kažejo, da je lahko postopek posredovanja učinkovito orodje za spodbujanje skupnih odločitev med pristojnimi organi, saj je organu EBA uspelo rešiti spore v fazi spravnega postopka (ali z nezavezujočim posredovanjem).

Kljub temu ni bila sprejeta nobena skupna odločitev v zvezi z ukrepi za zmanjšanje ali odpravo bistvenih ovir za rešljivost niti v zvezi z minimalno zahtevo glede kapitala in kvalificiranih obveznosti.