GLOSAR

Analiza stroškov in koristi : Tehnika za primerjavo vseh stroškov in vseh koristi intervencije, da se ugotovi, ali so koristi večje od stroškov in, če je tako, za koliko.

Distribucijsko omrežje : Vse dejavnosti in infrastruktura, ki omogočajo distribucijo vode gospodinjstvom in drugim uporabnikom iz občinskih ali krajevnih rezervoarjev.

Družbena dostopnost : Načelo, v skladu s katerim je treba pri določanju cen vode, ki bi pokrile stroške storitev, upoštevati plačilne zmožnosti prebivalstva. Družbena dostopnost se lahko meri z razmerjem med odhodki gospodinjstev za vodo in njihovimi razpoložljivimi dohodki.

Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) : Finančni instrument za spodbujanje ekonomske in socialne kohezije med regijami EU. Intervencije ESRR se večinoma izvajajo z operativnimi programi, ki obsegajo veliko projektov.

hm3 : Kubični hektometer je 1 milijon m3.

Kohezijski sklad : Finančni instrument, zasnovan za krepitev ekonomske in socialne kohezije s financiranjem okoljskih in prometnih projektov v državah članicah, kjer BNP na prebivalca znaša manj kot 90 % povprečja EU.

Konec načrtovalnega obdobja : Leto v prihodnosti, za katerega se oceni povpraševanje, ocena pa se potem uporabi za osnovo pri načrtovanju naložb v oskrbo z vodo.

Načelo povračila stroškov :

Načelo, po katerem morajo dohodki pokriti stroške določenega blaga ali storitve.

Države članice morajo za vodo sprejeti cenovno politiko, pri kateri morajo upoštevati povračilo vseh stroškov, da spodbudijo učinkovito uporabo vodnih virov (glej člen 9 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327, 22.12.2000, str. 1).

Nezaračunana voda : Razlika med količino načrpane vode in zaračunano porabo, znana tudi kot izgubljena voda. Nezaračunana voda vključuje puščanje vode, protizakonito porabo, napake pri meritvah in prosto uporabo vodnih storitev. Puščanje vode se sicer lahko samo oceni, vendar je nezaračunana voda merljiv dejavnik, o katerem obstajajo podatki v skoraj vseh sistemih oskrbe z vodo. V tem poročilu je uporabljena kot kazalnik donosa omrežij vodovodnega sistema.

Operativni program : Dokument, ki ga odobri Komisija in ki vsebuje usklajen sveženj prednostnih nalog z večletnimi ukrepi.

Poraba na prebivalca : Količina vode v litrih na dan, ki jo na ravni območja, občine ali regije porabi ena oseba za običajne gospodinjske in industrijske dejavnosti. V dokumentih o načrtovanju upravljanja z vodnimi viri so navedene vrednosti porabe na prebivalca, ki so določene na podlagi lokalnih značilnosti gospodinjstev in industrijskega razvoja.

Programsko obdobje : Večletni okvir, znotraj katerega so načrtovani in izvršeni odhodki Strukturnega in Kohezijskega sklada.

Rezervoar za vodo : Hranilnik za vodo iz betona ali drugih materialov.

Sistem množične oskrbe z vodo : Celotna infrastruktura, ki omogoča zagotavljanje vode v občinskih/krajevnih rezervoarjih, vključno s črpanjem vode, pridobivanjem, prenosom neobdelane vode na dolge razdalje, čiščenjem in prevozom do rezervoarjev. Voda se potem uporabnikom zagotavlja preko distribucijskega omrežja.

Strukturni ukrepi : V tem poročilu so to intervencije ESRR in Kohezijskega sklada.

Tarife za vodo (vodarina, omrežnina, vzdrževalnina …) : Cena vode, ki jo uporabnikom zaračunavajo ponudniki storitev. Tarife za vodo so različne za različne uporabnike: gospodinjstva, industrijo in kmetijstvo. Običajno se zaračunavajo skupaj s tarifami za odpadno vodo.

Učinkovitost : Merjenje razmerja med uporabljenimi viri in doseženimi rezultati. V tem poročilu razmerje med stroški naložb in na primer količinskim povečanjem oskrbe z vodo ali izboljšanjem kakovosti vode.

Uspešnost : Merjenje razmerja med zastavljenimi cilji in doseženimi rezultati.

Vodni kanal : Odprte ali zaprte vodne poti, narejene iz betona ali drugih materialov. V tem poročilu je izraz uporabljen samo za vodne poti za vodo za mešano uporabo, namakanje in oskrbo gospodinjstev.

Vodovod : Cevi z različnimi premeri in iz različnih materialov, ki se uporabljajo za prenos vode znotraj sistema množične oskrbe z vodo.

Vodno zajetje : Umetno jezero, ustvarjeno z zajezitvijo reke.

POVZETEK

I. Voda je eden najpomembnejših virov za socialni in ekonomski razvoj. Oskrba gospodinjstev z vodo je bistvenega pomena za zdravje in blaginjo ljudi.

II. Naložbe v oskrbo z vodo so usmerjene v različne potrebe, kot so povečanje dostopnosti vode zaradi večjega povpraševanja, širjenje geografske pokritosti, izboljšanje kakovosti distribuirane vode, izboljšanje učinkovitosti sistemov za oskrbo z vodo in kakovost storitev.

III. Sodišče se je pri reviziji osredotočilo na infrastrukturo, namenjeno izključno oskrbi gospodinjstev z vodo, ki je bila sofinancirana iz Kohezijskega sklada in ESRR ter v programskem obdobju 2000–2006 izgrajena v Španiji, Grčiji, na Portugalskem in v Italiji, ki so največje prejemnice sredstev na tem področju. Revizijske ugotovitve temeljijo na neposrednem pregledu 29 projektov – 11 jih je odobrila Komisija, 18 pa organi upravljanja v državah članicah – in preverjanju sistemov za upravljanje in spremljanje sredstev EU, ki so jih vzpostavile Komisija in države članice.

IV. Glavni cilj revizije je bil oceniti, ali so bila sredstva EU za oskrbo z vodo porabljena učinkovito, zato je Sodišče pregledalo:

- ali so bile sprejete najprimernejše rešitve za zadovoljevanje potreb na zadevnih območjih,

- ali so sofinancirani projekti uspešno izboljšali oskrbo z vodo,

- ali so bili rezultati doseženi z najnižjimi mogočimi stroški za proračun EU.

V. Sodišče je ugotovilo, da je poraba iz strukturnih ukrepov sicer prispevala k izboljšanju oskrbe gospodinjstev z vodo, vendar bi lahko dosegli boljše rezultate z nižjimi stroški. Zlasti:

- pri napovedih prihodnjih potreb po vodi ni bi upoštevan trend zmanjševanja povpraševanja po vodi niti vsi že dostopni viri, poleg tega je bil poudarek na izkoriščanju novih virov brez razmisleka o alternativnih rešitvah, kot sta na primer zmanjševanje izgub vode ali uporaba drugih bližnjih virov. Ocenjevanje, ki so ga izvedli Komisija in organi upravljanja držav članic, je prineslo omejeno dodano vrednost;

- pri povečanju količine dostopne vode, širitvi pokritosti javnega omrežja, izboljšanju kakovosti vode, večjem donosu omrežja in neprekinjenosti storitev so bile dosežene merljive izboljšave, vendar nekateri projekti zaradi manjkajoče dopolnilne infrastrukture niso obratovali, spremljanje dosežkov je bilo spremenljive kakovosti, kadar so bili v sklepih o donaciji postavljeni pogoji, pa ni bilo vedno preverjeno, ali se ti pogoji spoštujejo;

- pri vseh projektih je prišlo do povišanja stroškov in zamud. Pri meritvah z glavnima parametroma učinkovitosti (stopnja izkoriščenosti zmogljivosti in nezaračunana voda) je Sodišče ugotovilo, da več projektov obratuje z omejeno učinkovitostjo. Opazilo je tudi pomembne slabosti v postopku določanja stopenj donacij, Komisija in organi upravljanja držav članic pa niso namenili dovolj pozornosti zmožnosti projektov za ustvarjanje prihodkov.

VI. Sodišče priporoča:

- države članice bi morale z upoštevanjem posodobljenih in natančnih podatkov izboljšati svojo predhodno analizo in napoved prihodnjih potreb ter popis vseh dostopnih vodnih virov, nameniti več pozornosti alternativnim rešitvam v zvezi z oskrbo (kot so ukrepi za zmanjševanje izgub vode) in ukrepom za zaščito kakovosti vode;

- Komisija bi morala spodbujati države članice, naj uvedejo učinkovito upravljanje z vodnimi viri in njegove učinke upoštevajo pri načrtovanju sofinancirane infrastrukture za oskrbo z vodo;

- države članice bi morale že v načrtovalni fazi poskrbeti, da bo dopolnilna infrastruktura, ki je pogoj za začetek obratovanja projekta, pravočasno na voljo, ter uvesti boljša orodja za spremljanje dosežkov in pogojev;

- države članice bi morale v načrtovalni fazi nameniti več pozornosti dejavnikom, ki pogosto povzročajo zamude, in pri načrtovanju nove infrastrukture upoštevati rezultate boljših predhodnih analiz;

- Komisija in države članice bi morale izboljšati kakovost analiz stroškov in koristi in ocen finančnih vrzeli ter ustrezno upoštevati zmožnosti projektov za ustvarjanje prihodkov.

UVOD

OSKRBA Z VODO V EU

1. Voda je bistvenega pomena za zdravje ljudi in eden najpomembnejših naravnih virov, potrebnih za socialni in ekonomski razvoj. Distribucija dovolj kakovostne vode za gospodinjsko uporabo je prvi pogoj za razvoj.

2. Znotraj EU obstajajo pomembne razlike med državami članicami in med regijami iste države v deležu populacije, ki ga pokriva javni sistem za oskrbo z vodo, in v porabi vode na prebivalca. Pomembne razlike obstajajo tudi v zvezi z učinkovitostjo vodovodnih omrežij, ceno vode in deležem, ki ga odhodki za vodo predstavljajo v skupnem dohodku gospodinjstev (glej tabelo 1).

TABELA 1

GLAVNE ZNAČILNOSTI OSKRBE Z VODO ZA GOSPODINJSKO UPORABO V EU – POVPREČNE VREDNOSTI NA RAVNI DRŽAV ČLANIC [1]

| Minimum | Maksimum |

Pokritost prebivalstva (v % skupnega prebivalstva) | 70 | 100 |

Poraba na prebivalca (v litrih na prebivalca na dan) | 70 | 270 |

Nezaračunana voda (v % vse načrpane vode) | 7 | 55 |

Cena vode (v EUR na m3) | 0 | 2,1 |

Delež odhodkov za oskrbo z vodo v skupnem dohodku gospodinjstev (v %) | 0 | 2,5 |

3. V skladu s Pogodbami je skrbno in preudarno izkoriščanje naravnih virov eden od ciljev okoljske politike. Ključni pravni instrument za vodo je okvirna direktiva o vodah, katere namen je zagotoviti varstvo vode in njeno trajnostno rabo. Direktiva je začela veljati leta 2000, prenesti pa jo je bilo treba do leta 2003. Z njo so bili vzpostavljeni klasifikacijski sistemi za kakovost vode ter uvedene zahteva po vzpostavitvi mreže za spremljanje stanja do leta 2006, zahteva po objavi načrtov upravljanja povodij leta 2009 in zahteva po doseganju okoljskih ciljev načeloma do leta 2015. Z direktivo je bila uvedena tudi obveznost držav članic, da vzpostavijo takšno cenovno politiko za vodo, ki bo spodbujala učinkovito rabo vode, pri čemer naj k doseganju tega cilja primerno prispevajo različne kategorije uporabnikov vode (načelo povračila stroškov). To obveznost je treba izpolniti do leta 2010 [2].

4. Poleg tega je varovanju zdravja ljudi namenjena Direktiva Sveta o kakovosti pitne vode, zlasti z določitvijo največje dovoljene vsebnosti nekaterih mikrobioloških, kemičnih in organoleptičnih parametrov [3].

SOFINANCIRANJE INFRASTRUKTURE ZA OSKRBO Z VODO IZ STRUKTURNIH UKREPOV EU

5. Naložbe v sisteme oskrbe z vodo so posledica ene ali več specifičnih potreb. To so:

(a) potreba po povečanju dostopnosti vode zaradi povečanja števila prebivalcev ali gospodarske rasti;

(b) potreba po razširitvi geografskega pokritja, da se zajamejo tudi deli prebivalstva, ki so bili izključeni iz javnih storitev za rabo vode;

(c) potreba po izboljšanju kakovosti distribuirane vode z razvijanjem novih vodnih virov ali s čiščenjem vode iz dostopnih virov, kadar so bili na primer obstoječi viri onesnaženi zaradi industrije ali kmetijstva;

(d) potreba po izboljšanju učinkovitosti sistemov oskrbe z vodo s preprečevanjem izgub vode ali zamenjavo zastarele opreme;

(e) potreba po izboljšanju kakovosti storitev z zmanjšanjem števila in trajanja omejitev in prekinitev.

6. Stroški izgradnje sistemov oskrbe z vodo so upravičeni do pomoči v okviru kohezijske politike, in sicer iz ESRR in Kohezijskega sklada. Ta podpora lahko znaša od 25 % do 85 % upravičenih odhodkov [4].

7. V programskem obdobju 2000–2006 je skupna finančna podpora EU za projekte, namenjene izključno oskrbi gospodinjstev z vodo in sofinancirane iz teh skladov, znašala 4,05 milijarde EUR [5], pri čemer so 3,62 milijarde EUR, kar predstavlja 89,4 % skupne podpore, prejele štiri države članice: Španija, Grčija, Portugalska in Italija. Odhodki na tem področju bodo verjetno ostali visoki tudi v programskem obdobju 2007–2013: po ocenah bo 15 držav članic, ki so upravičene do podpore iz Kohezijskega sklada, v oskrbo z vodo moralo vložiti še 25 milijard EUR [6].

8. Sofinancirani projekti se izvajajo z deljenim upravljanjem Komisije in držav članic, pri čemer nosi končno odgovornost za izvrševanje proračuna Komisija [7]. Njihove vloge so odvisne od sklada, iz katerega se črpa finančna pomoč, in ravni stroškov projekta:

(a) pri projektih Kohezijskega sklada in velikih projektih ESRR [8] Komisija preveri kakovost projektov, ki naj bi se sofinancirali, to pomeni, da preveri, ali so skladni z veljavnimi evropskimi direktivami in prednostnimi nalogami skladov, kakšne so njihove možnosti za doseganje rezultatov v zvezi z regionalnim razvojem in ali je potreben finančni prispevek EU. V sklepu Komisije o sofinanciranju projekta so določeni raven donacije in pogoji za njeno izplačilo. Pri projektih Kohezijskega sklada je treba Komisiji predložiti končno poročilo, ki vsebuje opis izvedenih del in začetno oceno doseganja predvidenih rezultatov [9]. Za velike projekte ESRR specifična končna poročila niso potrebna;

(b) pri drugih projektih ESRR je vloga Komisije omejena na ocenjevanje in odobritev operativnih programov, h katerim sodijo projekti in h katerih ciljem bi morali prispevati. Organi upravljanja držav članic so odgovorni za ovrednotenje vlog za donacije, odločanje o znesku donacije in spremljanje izvedbe projektov.

9. Komisija za vsako programsko obdobje izda smernice za izvajanje dejavnosti skladov. V smernicah za obdobje 2000–2006, izdanih leta 1999, je prednostna naloga podpora skladnosti z okoljskimi standardi, predpisanimi v relevantnih direktivah EU. Smernice določajo, da morajo biti projekti v vodnem sektorju skladni z načeli predlagane okvirne direktive o vodah in da je treba dati večji poudarek povečanju učinkovitosti obstoječe infrastrukture, da se omejijo izgube [10]. Poleg tega je v Vodniku po Kohezijskem skladu navedeno, da mora biti za vsako naložbo v oskrbo z vodo pripravljen konkreten akcijski načrt za omejitev izgub vode iz distribucijskega sistema na optimalen odstotek za učinkovitost sistema [11].

10. Sofinancirane infrastrukture so različnih vrst. V shemi sistemov oskrbe z vodo v Prilogi I so opisani sestavni deli vodovodnih sistemov od črpanja (sistemi množične oskrbe z vodo) do distribucije končnim uporabnikom (distribucijska omrežja), v okviru 1 pa je navedenih nekaj primerov sofinanciranih projektov. Najpogostejši sestavni deli sistemov oskrbe z vodo so: jezovi, obrati za razsoljevanje, čistilne naprave, vodovodi, črpališča, vodna zajetja, rezervoarji za vodo, distribucijska omrežja, sistemi za daljinsko upravljanje in sistemi za odkrivanje puščanja vode in okvar.

OKVIR 1

PRIMERI PROJEKTOV, KI JIH JE SOFINANCIRALA EU

Cilj enega projekta je bil razširiti javno omrežje oskrbe z vodo, da bo dostopno tudi za prebivalstvo podeželskih območij, kjer so se uporabljali zasebni in razpršeni viri. Projekt je zajemal 11 rezervoarjev za vodo, 32,6 km cevi za povezavo novega omrežja s sistemom množične oskrbe z vodo, deset črpališč in približno 87 km cevi za novo distribucijsko omrežje. Strošek projekta, ki je bil upravičen do pomoči EU, je znašal 4,28 milijona EUR, pri čemer je ESRR prispeval 3,21 milijona EUR.

Za ustvarjanje novih vodnih virov in izboljšanje čiščenja vode v sistemu množične oskrbe z vodo, ki pokriva območje 11000 km2 z 2,5 milijona prebivalcev, je bila načrtovana vrsta projektov. Med njimi so bili: obrat za razsoljevanje z zmogljivostjo 65000 m3 vode na dan z upravičenimi stroški v višini 55,10 milijona EUR, s prispevkom 46,86 milijona EUR iz Kohezijskega sklada; obnova čistilne naprave z zmogljivostjo 116640 m3 vode na dan z upravičenimi stroški v višini 5,38 milijona EUR, s prispevkom 3,50 milijona EUR iz ESRR ter izgradnja 27-kilometrskega vodovoda in treh povezanih rezervoarjev za vodo, ki so sistem množične oskrbe z vodo povezali z drugim obratom za razsoljevanje z upravičenimi stroški v višini 19,71 milijona EUR, s prispevkom 12,81 milijona EUR iz ESRR.

NEKATERI PROJEKTI, KI JIH JE SOFINANCIRALA EU

+++++ TIFF +++++

Fotografija 1: črpališče na Portugalskem

+++++ TIFF +++++

Fotografija 2: obrat za razsoljevanje v Španiji

+++++ TIFF +++++

Fotografija 3: jez v Španiji

+++++ TIFF +++++

Fotografija 4: čistilna naprava v Grčiji

OBSEG IN CILJI REVIZIJE

11. Glavni cilj revizije je bil oceniti, ali so bila sredstva EU iz strukturnih ukrepov za oskrbo z vodo za gospodinjsko uporabo učinkovito porabljena.

12. Sodišče je obravnavalo naslednja podvprašanja:

(a) Ali so bile sprejete najprimernejše rešitve za zadovoljevanje potreb zadevnih območij?

(b) Ali so projekti dosegli svoje cilje izboljšanja oskrbe z vodo za gospodinjsko uporabo?

(c) Ali so bili rezultati doseženi z najnižjimi mogočimi stroški za proračun EU?

13. Revizija je bila izvedena na Komisiji in v štirih državah članicah, ki so prejele večino sredstev za infrastrukturo, namenjeno izključno oskrbi z vodo za gospodinjsko uporabo: v Španiji, Grčiji, na Portugalskem in v Italiji.

14. Revizija je potekala od februarja 2009 do marca 2010 na podlagi vzorca z 29 fizično zaključenimi projekti, ki so se financirali v okviru programskega obdobja 2000–2006. Tri od njih je odobrila Komisija pred letom 2000, vendar so bili vsi trije znatno spremenjeni z odločitvami Komisije v obdobju 2000–2006. Projekti so bili izbrani sorazmerno z obsegom skupne finančne podpore, ki jo je prejela vsaka od štirih držav članic. Devet projektov je bilo sofinanciranih iz Kohezijskega sklada, 20 pa iz ESRR, med njimi sta bila dva velika projekta [8] (glej Prilogo II).

15. Sodišče je pregledalo projektno dokumentacijo na vseh ravneh in se sestalo s predstavniki različnih lokalnih organov in javnih podjetij ali javno-zasebnih partnerstev, ki so bili odgovorni za načrtovanje, izvedbo in upravljanje infrastrukture, povezane z izbranimi projekti. Pri tem so mu pomagali strokovnjaki za področje vodnega inženiringa.

OPAŽANJA

ALI SO BILE SPREJETE NAJPRIMERNEJŠE REŠITVE ZA ZADOVOLJEVANJE POTREB ZADEVNIH OBMOČIJ?

16. Pred prevzemanjem obveznosti za finančne vire za izgradnjo nove infrastrukture, za katero se pogosto pričakuje, da bo v uporabi nekaj desetletij, bi bilo treba izvesti analizo, da se najde najboljša rešitev za lokalne potrebe oskrbe z vodo. Glavni elementi te analize so napoved povpraševanja, izračunana predvsem na podlagi števila prebivalcev in pričakovane porabe na prebivalca, ter dostopnost in kakovost obstoječih vodnih virov. Na nekatere od teh elementov je mogoče vplivati, na porabo na prebivalca na primer z ukrepi, usmerjenimi na povpraševanje, na kakovost obstoječih vodnih virov pa z ukrepi za zaščito vodnih virov.

17. Sodišče je preučilo, ali:

(a) so ocene potreb po vodi, na katerih temeljijo sofinancirani projekti izgradnje infrastrukture, izdelane na podlagi dobro utemeljenih predpostavk o razvoju povpraševanja in dostopnosti vode na zadevnih območjih;

(b) so bile različne mogoče rešitve, vključno z ukrepi za vplivanje na povpraševanje ali za ohranjanje ali izboljšanje kakovosti obstoječih vodnih virov, ustrezno analizirane, da se izbere najboljša;

(c) so organi, zadolženi za oceno vlog za donacije in njihovo odobritev, predlaganim projektom dodali vrednost.

V SKORAJ NOBENI NAPOVEDI POTREB NI BIL UPOŠTEVAN TREND ZMANJŠEVANJA PORABE VODE NA PREBIVALCA, V NEKATERIH PRIMERIH PA NITI VSI ŽE DOSTOPNI VIRI

18. Odločitev o izgradnji nove infrastrukture za oskrbo z vodo je pri vseh razen treh projektih temeljila na ocenah prihodnjega povpraševanja in potrebe po dopolnilnih vodnih virih. Pri treh izjemah te ocene niso bile potrebne, saj so se naložbe nanašale le na dodajanje ali zamenjavo elementov na obstoječem sistemu.

19. V 21 primerih je bilo prihodnje povpraševanje ocenjeno na podlagi teoretične porabe na prebivalca, priporočene v dokumentih za načrtovanje upravljanja z vodnimi viri, saj ni bilo podatkov o pretekli porabi in izgubah iz omrežja. Tako ocenjeno povpraševanje je bilo včasih prilagojeno navzgor, in sicer z uporabo različnih dejavnikov, ki jih je težko ovrednotiti, kot sta učinek začasnih populacij [12] in stopnja industrializacije.

20. V ostalih petih primerih so bile napovedi povpraševanja ocenjene na podlagi podatkov o dejanski pretekli porabi, vendar so se uporabljale različne metode. V treh od teh petih primerov je poraba na prebivalca, s katero je bila utemeljena potreba po izvedbi projekta, višja od priporočene v dokumentih za načrtovanje upravljanja z vodnimi viri.

21. Poleg tega ocene povpraševanja pri skoraj nobenem projektu ne odražajo trenda zmanjševanja porabe vode na prebivalca in včasih niti trenda zmanjševanja izgub vode od konca 1990-ih ali začetka 2000-ih na večini območij, ki jih ti projekti zadevajo [13]. Ta trend je rezultat izboljšav v omrežjih [14], namestitve gospodinjskih vodomerov in kampanj za ozaveščanje, ki so jih spodbujali organi in upravljavci, pristojni za oskrbo z vodo. Ker se vedno bolj izvajajo takšni ukrepi v zvezi s povpraševanjem, ni verjetno, da se bo poraba vode na prebivalca večala [15].

22. Zato se pri primerjavi napovedi prihodnjega povpraševanja in dejanske porabe pogosto pokaže, da (glej Tabelo 2, kjer je navedenih nekaj primerov):

(a) je bila dejanska poraba na prebivalca v letu 2008 [16] bistveno manjša, kot je bilo ocenjeno za konec načrtovalnega obdobja, v nekaj primerih pa je celo za več kot polovico manjša od ocenjene;

(b) je bila dejanska skupna poraba v letu 2008 veliko manjša, kot je bilo ocenjeno.

TABELA 2

OCENE PORABE VODE IN DEJANSKE VREDNOSTI IZ LETA 2008 ZA NEKAJ PREGLEDANIH PROJEKTOV

Projekt | Poraba na prebivalca v l/dan | Skupna poraba v hm3/leto |

Država | Konec načrtovalnega obdobja | Predhodna ocena za konec načrtovalnega obdobja [1001] | Dejanska poraba v letu 2008 [1001] | Predhodna ocena | Dejanska poraba |

Za konec načrtovalnega obdobja | Za leto 2008 [1002] | V letu 2008 |

ES | 2027 | 530 | 286 | 26 | 24 | 14 |

GR | 2020 | 375–609 | 197 | 219 | 180 | 90 |

IT | 2040 | 432 | 360 | 178 | 149 | 90 |

PT | 2030 | 154–300 | 34–66 | 25 | 15 | 6 |

PT | 2038 | 150 | 74 | 0,6 | 0,4 | 0,1 |

ES | 2030 | 350 | 201–291 | 8,5 | ni podatka | 4,3 |

23. V šestih primerih se že dostopni viri niso popolnoma upoštevali pri načrtovanju nove infrastrukture (glej Okvir 2). Predvsem na območjih z vodo slabe kakovosti, na primer zaradi visoke vsebnosti nitratov ali sulfatov, ni bilo preverjeno, ali je mogoče to vodo mešati z vodo dobre kakovosti, da bi izpolnili predpisane standarde za pitno vodo, namesto da se v celoti nadomesti z vodo iz drugega vira [19].

24. Boljša ocena prihodnjega povpraševanja in primanjkljaja vode bi omogočila razmislek o alternativnih rešitvah, ki se niso upoštevale, in izgradnjo infrastrukture z manjšo zmogljivostjo.

OKVIR 2

PRIMERA PROJEKTOV, PRI KATERIH SE V NAČRTOVALNI FAZI NISO UPOŠTEVALI ŽE DOSTOPNI VIRI

ESRR je v Španiji sofinanciral projekt za izboljšanje kakovosti vode za oskrbo različnih bližnjih občin, ker obstoječa oskrba z vodo ni bila v skladu s predpisanimi parametri. Ocene količine vode, ki bi jo bilo treba zagotoviti s pomočjo nove infrastrukture, so temeljile na oceni skupnega prihodnjega povpraševanja za celotno območje. Vendar so imele nekatere občine zelo kakovostno vodo, ki je ni nikoli zmanjkalo. Poleg tega bi projekt lahko temeljil na oceni potrebne količine vode dobre kakovosti, da se pridobi primerna mešanica z vodo slabe kakovosti, ki je že na voljo. Štiri leta po začetku obratovanja znaša stopnja uporabe novih zmogljivosti okoli 16 %.

V drugem primeru, ki ga je v Španiji sofinanciral Kohezijski sklad, je bil zgrajen jez za zadovoljitev prihodnjega povpraševanja, ki je bilo ocenjeno na 13,9 hm3 na leto, ne da bi pri tem upoštevali že dostopne vire (8 hm3 na leto). V času revizije jez za zadovoljevanje trenutnega povpraševanja na zadevnem območju ni bil potreben (8 hm3 na leto), ker so zadostovali že dostopni viri. Sofinancirana infrastruktura bo uporabljena kot rezerva za druga območja in ne za prvotni namen.

POUDAREK JE NA IZGRADNJI INFRASTRUKTURE ZA IZKORIŠČANJE NOVIH VODNIH VIROV, POZORNOST PA SE REDKO NAMENI DRUGIM REŠITVAM, KOT STA ZMANJŠEVANJE IZGUBE VODE …

25. V vseh primerih, ki jih je pregledalo Sodišče, je bila izbrana rešitev za spopadanje z ocenjenim primanjkljajem vode izkoriščanje novih vodnih virov in prenos vode na zadevna območja [20].

26. Kjer je bila količina nezaračunane vode velika, se je za zmanjševanje prihodnjih potreb po vodi redko upoštevala možnost izboljšave distribucijskih omrežij, s čimer so bile izključene potencialne rešitve manjše zmogljivosti (glej okvir 3).

27. V dveh primerih pa sta občini sprejeli ukrepe za zmanjševanje povpraševanja. V obeh so bili rezultati tako dobri, da sofinancirana infrastruktura kratkoročno sploh ni potrebna ali je prevelika (glej okvir 4).

OKVIR 3

POTENCIALNI UČINEK ZMANJŠEVANJA KOLIČIN NEZARAČUNANE VODE NA POTREBE PO VODI

Povečanje količine vode, dostopne nekemu italijanskemu mestu, kar je bil eden od ciljev sofinanciranega projekta, bi se lahko doseglo z zmanjšanjem količine nezaračunane vode s 44,5 % na 11,5 %, kar je izvedljiva stopnja, ki so jo že izvedli v nekaterih delih tega mesta.

Za infrastrukturo za množično oskrbo z vodo v Grčiji je načrt projekta temeljil na ocenjenem prihodnjem povpraševanju, v katerega je bila vključena tudi višja stopnja izgube vode (30 %). Kljub nekaterim naložbam v izboljšanje distribucijskega omrežja, ki so bile sofinancirane s sredstvi EU, ostaja izguba približno 30-odstotna. Če bi uvedli uspešne ukrepe za zmanjševanje izgub vode, bi bila potrebna manjša nova infrastruktura za oskrbo z vodo.

… ALI UPORABA DOSTOPNEJŠIH VIROV

28. Povpraševanje po vodnih virih je lahko včasih konkurenčno, če je voda na primer namenjena potrebam kmetijstva in gospodinjski porabi. Pri pregledanih projektih možnost uporabe vodnih virov, ki so sicer rezervirani za kmetijstvo, za prehrano ljudi ni bila raziskana (glej okvir 5). Sodišče je kljub temu v nekaterih španskih regijah opazilo dobre prakse, kjer je vzpostavljen prilagodljiv sistem izmenjave v zvezi s pravicami do uporabe vode, tako da se lahko vodo, ki je namenjena za namakanje, po potrebi uporabi za oskrbo gospodinjstev.

OKVIR 4

PRIMERI UPRAVIČENIH OBČIN, KI SO SPREJELE UKREPE ZA ZMANJŠANJE IZGUB VODE

Kohezijski sklad je sofinanciral gradnjo jezu, ki naj bi nekemu španskemu mestu in okolici zagotovil 34 hm3 vode na leto. Izgradnja jezu je temeljila na ocenjenem povpraševanju do leta 2012, ki naj bi znašalo 158 hm3 vode na leto. Mesto je hkrati pripravilo akcijski načrt, ki je vključeval namestitev vodomerov v stanovanjih ter izboljšanje prenosa vode in distribucijskega omrežja. Ta pogoj je postavila tudi Komisija pri odobritvi donacije leta 2000. Akcijski načrt je dosegel boljše rezultate, kot jih je zahtevala Komisija: delež nezaračunane vode zdaj znaša okoli 20 % v primerjavi s prejšnjimi 36 %. Poleg tega se je splošno povpraševanje kljub precejšnjemu povečanju populacije zmanjšalo s 142 hm3 leta 1997 in 1998, ko je bil projekt odobren, na približno 120 hm3 leta 2008.

Za drugo špansko mesto je Kohezijski sklad sofinanciral sistem množične oskrbe z vodo. Pri projektu je bilo prihodnje povpraševanje za to mesto ocenjeno na 113 hm3. Komisija je v svojem sklepu o sofinanciranju iz leta 2001 postavila pogoj, da je treba izvesti načrt za zmanjšanje puščanja, kar je delež nezaračunane vode zmanjšalo s 50 % na 30 %. Čeprav se je število prebivalcev povečalo, se je skupno povpraševanje zmanjšalo z 81 hm3 leta 1996 na 61 hm3 leta 2008.

OKVIR 5

UPORABA BLIŽNJIH VODNIH VIROV

Na območjih, ki jih pokrivata dva sofinancirana projekta v Španiji, je več občin distribuiralo vodo z bistveno višjo vsebnostjo nitratov, kot je največja dovoljena vrednost v direktivi o kakovosti pitne vode, kar je bilo posledica kmetijskega onesnaževanja. Nosilec projekta ni upošteval možnosti uporabe bližnje kakovostne površinske vode za gospodinjsko uporabo namesto vode slabe kakovosti, ker so imeli pravice za uporabo te kakovostne vode kmetje. Za vsak projekt so bili zgrajeni podzemni vodnjaki in približno 50 km dolge cevi za prenos. Vendar za enega od teh projektov pristojni organi še niso izdali dovoljenja za črpanje vode, od lokalnih organov pa so zahtevali, naj poiščejo rešitev, ki bi omogočila uporabo površinske vode, rezervirane za kmete. Vendar bi bilo za to treba zgraditi dodatno infrastrukturo.

OCENJEVANJE VLOG ZA DONACIJE, KI SO GA IZVEDLI KOMISIJA IN ORGANI UPRAVLJANJA DRŽAV ČLANIC, JE PRINESLO OMEJENO DODANO VREDNOST

29. V revizijski vzorec je bilo zajetih devet projektov Kohezijskega sklada in dva velika projekta ESRR, ki jih je preučila in odobrila Komisija. Ostalih 18 projektov je sofinanciral ESRR, odobrili pa so jih organi upravljanja držav članic (glej odstavek 8).

30. Kot je Sodišče ugotovilo že v drugih poročilih [21], zaradi pomanjkanja navodil in kontrolnih seznamov za ocenjevanje vlog za donacije v programskem obdobju 2000–2006 ni bilo mogoče ugotoviti, katere preglede je izvedla Komisija.

31. Komisija v nobenem primeru ni podvomila v napovedi prihodnjega povpraševanja ali izbrane rešitve niti ni prosila za informacije o drugih mogočih rešitvah, kot je dostop do bližnjih vodnih virov ali čiščenje vode iz teh virov namesto črpanja na bolj oddaljenih lokacijah.

32. Komisija je po pregledu za štiri projekte postavila pogoje, ki so se nanašali na zmanjšanje izgub vode. Vendar v enem primeru ni količinsko opredelila ciljev, v drugem primeru pa je kot rok za doseganje teh ciljev določila datum po zaključku projekta, ko bi bila izplačana že celotna donacija. V nobenem primeru pri izračunu potreb po vodi ni bilo upoštevano zahtevano zmanjšanje izgub vode.

33. Pri dveh od teh projektov je sklep o donaciji vseboval tudi določbo o tem, da morajo organi nadzorovati uporabo direktiv o varstvu površinskih voda in podtalnice [22] ter obveščati nadzorni odbor za Kohezijski sklad. S temi določbami se je ustvarila posebna povezava med plačilom donacije in potrebnimi ukrepi. Vendar je onesnaževanje z nitrati ali odpadno vodo vplivalo tudi na druge projekte, ki so bili deloma načrtovani kot nadomestilo za onesnažene vire in ki jih je Komisija odobrila brez pogojev. Dodatni ukrepi za pospeševanje sanacije okolja nikoli niso bili postavljeni kot pogoj za donacijo EU.

34. Sodišče je pri pregledih v državah članicah ugotovilo, da organi upravljanja v nobenem primeru niso predlagali sprememb predlogov projektov, niti jih niso sami spreminjali. Pogoji v zvezi z izgubami vode, varčevanjem z vodo in zahteve po uvedbi ukrepov za zaščito kakovosti neobdelane vode niso bili postavljeni.

35. Za obdobje 2007–2013 se je način upravljanja projektov oskrbe z vodo spremenil:

(a) Komisija preuči le projekte, katerih skupni stroški presegajo 50 milijonov EUR. Določeni so novi ocenjevalni postopki: projektne vloge morajo vsebovati rezultate študij izvedljivosti, vključno s pregledom alternativnih rešitev; sestavljen je kontrolni seznam za ocenjevanje vlog, predvsem z vidika učinkovitosti upravljanja vodnih virov (npr. ukrepi za zmanjševanje porabe ali ponovno uporabo odpadne vode) na območjih, ki jih zadevajo projekti. Vendar bi lahko uporaba ocenjevalnih meril izboljšala uspešnost teh postopkov in doslednost njihovih rezultatov;

(b) v obiskanih državah članicah so sprejeli nekaj pozitivnih pobud: v treh regijah je eden od pogojev za dodeljevanje pomoči iz ESRR, da mora biti predlagani projekt vključen v strateški načrt za zadevno območje in da mora dopolnjevati že zgrajene ali načrtovane sisteme množične oskrbe z vodo. V Italiji novi postopki predvidevajo povečanje proračunov regionalnih operativnih programov, ki dosegajo boljše rezultate pri zmanjševanju izgube vode.

ALI SO PROJEKTI DOSEGLI SVOJ CILJ IZBOLJŠANJA OSKRBE Z VODO ZA GOSPODINJSKO UPORABO?

36. Za izgradnjo nove infrastrukture je lahko veliko razlogov (glej odstavek 5), zato se lahko cilji projektov precej razlikujejo. Da bi omogočili uspešno spremljanje in vrednotenje, je treba v vlogah za dodelitev donacij in sklepih o financiranju jasno določiti in količinsko opredeliti cilje projektov v smislu izložkov in rezultatov.

37. Za oceno, v kolikšni meri so bili cilji doseženi, se lahko uporabi več različnih kazalnikov. Medtem ko bi morali biti kazalniki za izložke opredeljeni v smislu fizičnih dosežkov, kot so na primer kilometri vodovoda, število rezervoarjev itn., bi bilo treba kazalnike rezultatov opredeliti tako, da bi odražali, v kolikšni meri so bile dejansko zadovoljene specifične potrebe, ki jih je obravnaval projekt:

(a) razpoložljivost: dodatna količina vode v sistemu za oskrbo zaradi nove infrastrukture;

(b) pokritost: povečanje števila ljudi in deleža prebivalstva, ki se oskrbuje iz distribucijskega omrežja za vodo;

(c) kakovost vode: delež testov, kjer je bila voda ocenjena kot neskladna s standardi EU, nacionalnimi in lokalnimi standardi ter izboljšanje vrednosti parametrov, ki prej niso bili skladni s standardi;

(d) učinkovitost sistemov: zmanjšanje količine nezaračunane vode;

(e) kakovost storitev: zmanjšanje števila in trajanja omejitev in prekinitev pri storitvah.

38. Sodišče je preučilo, ali:

(a) so bili cilji jasno določeni in količinsko opredeljeni,

(b) so bili cilji doseženi,

(c) so organi, ki so odobrili donacije, spremljali dosežke.

CILJI PROJEKTOV NISO BILI VEDNO KOLIČINSKO OPREDELJENI GLEDE NA PRIČAKOVANE REZULTATE

39. V vlogah za donacije in sklepih o donacijah so bili navedeni merljivi izložki, ki jih je treba doseči. Za nekatere pregledane projekte so bili izložki načrtovani in količinsko opredeljeni v projektnih študijah, ker zanje ni posebnih vlog ali sklepov.

40. Večina pregledanih projektov je vsebovala splošne merljive cilje, določene glede na prebivalstvo, ki ga je treba pokriti, in količino vode za oskrbo. Vendar vsi pričakovani rezultati niso bili količinsko opredeljeni (kot na primer zmanjšanje količine nezaračunane vode in izboljšanje neprekinjenosti storitev in kakovosti vode).

PROJEKTI SO DOSEGLI MERLJIVE IZBOLJŠAVE PRI OSKRBI DRŽAVLJANOV EU Z VODO, VENDAR …

41. Vsi revidirani projekti so bili kljub zamudam in prekoračitvi stroškov (glej odstavka 51 in 52) fizično izvedeni po načrtih z manjšimi odstopanji, dogovorjenimi med izgradnjo, na primer spremembe pri dolžini vodovoda, zmogljivosti ali lokaciji rezervoarjev.

42. Kar zadeva rezultate, so projekti pripomogli k izboljšanju oskrbe z vodo za gospodinjsko uporabo s povečanjem količine razpoložljive vode, s širitvijo javnega omrežja na območja, ki prej z njim niso bila povezana, ali z izboljšanjem kakovosti vode, učinkovitosti omrežja ali neprekinjenosti storitev (glej okvir 6).

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Fotografija 5: voda, ki teče v novi vodovod, ki je povečal razpoložljivost v neki italijanski regiji | Fotografija 6: nova čistilna naprava za izboljšanje kakovosti vode v nekem velikem grškem mestu |

OKVIR 6

PRIMERA POZITIVNIH DOSEŽKOV

Da bi pokrili primanjkljaj vode na nekem območju v Španiji, je Kohezijski sklad sofinanciral izgradnjo obrata za razsoljevanje s proizvodno zmogljivostjo 22 hm3 pitne vode na leto. Od leta 2006 obrat deluje s približno 90-odstotno zmogljivostjo in tako blaži primanjkljaj vode v treh največjih občinah, ki se oskrbujejo iz njega. V primerjavi s prejšnjim stanjem se je precej izboljšala tudi kakovost distribuirane vode za prebivalce v skladu z nekaterimi standardi direktive EU (prevodnost in vsebnost trihalometanov in sulfatov).

Da bi zadovoljili potrebe nekega urbanega območja v Italiji s pomanjkanjem vode, je ESRR sofinanciral vodovod za prenos vode od novega jeza do več občin. Za obdobje 2004–2008 je bila letna razpoložljiva količina vode za to območje 14,5 hm3. Novi vodovod je občinam zagotovil dodatne vodne vire, zaradi česar so ostali viri zdaj manj obremenjeni.

... NEKATERI PROJEKTI NISO OBRATOVALI ZARADI MANJKAJOČIH POVEZAV, …

43. Pet projektov v času, ko je bila izvedena revizija, še ni prinašalo rezultatov, čeprav so bili fizično dokončani med letoma 2005 in 2008 [23]. Dva druga projekta, ki sta bila dokončana v istem obdobju, delno že obratujeta, vendar z omejenimi rezultati. Glavni razlog za to je pomanjkanje dopolnilne infrastrukture, pri kateri je prišlo do zamud pri izgradnji ali začetku obratovanja (glej okvir 7).

.... DRUGI PROJEKTI PA SO VSEBOVALI INHERENTNE OMEJITVE

44. V nekaterih primerih na doseganje rezultatov vplivajo inherentne omejitve projektov: pri enem projektu na primer, ki je bil načrtovan za izboljšanje kakovosti vode v nekem velikem mestu, je doseganje najboljše mogoče kakovosti odvisno od drugih okoljsko spornih projektov. V dveh drugih primerih voda v zgrajene čistilne naprave priteka po odprtih kanalih, zaradi česar je izpostavljena onesnaženju. V enem primeru voda iz obrata za razsoljevanje v občinska vodna zajetja priteče s previsoko temperaturo za gospodinjsko uporabo (včasih več kot 30 stopinj).

OKVIR 7

PRIMERA PROJEKTOV, KI NE OBRATUJETA ZARADI MANJKAJOČIH POVEZAV

V Španiji je bilo štiri leta po izgradnji obrata za razsoljevanje izkoriščenih le 20 % njegove zmogljivosti. Čeprav je bilo dovolj povpraševanja za utemeljitev povečane proizvodnje vode, v času revizije še ni bilo sistemov za prenos in omrežij za mestno distribucijo (in namakanje), ki so bili tudi sofinancirani s sredstvi EU.

Štiri leta po izgradnji jezu v Grčiji je treba na novo načrtovati in zgraditi dopolnilno čistilno napravo, potrebno za začetek obratovanja projekta, zaradi česar prihaja do zamud pri delovanju sistema.

POROČANJE O DOSEŽKIH JE IMELO OMEJENO VREDNOST

45. Za projekte Kohezijskega sklada, ki jih je upravljala Komisija (glej odstavek 29), je treba ob zaključku predložiti končno poročilo, kar je pogoj za končno plačilo. Za velike projekte ESRR uredba zahteva samo, da se podatki navedejo v poročilih operativnih programov, v katere so ti projekti vključeni.

46. Ta poročila zagotavljajo delno uporabne podatke o doseženih rezultatih: samo za en projekt so rezultati opisani s količino pridobljene vode, s katero so bile oskrbljene občine. V dveh primerih je v končnih poročilih navedeno samo, da so bili rezultati doseženi, v enem primeru pa ni nobenih podatkov. V končnih poročilih za pet projektov rezultati niso mogli biti navedeni, ker v času predložitve poročila projekti še niso obratovali, čeprav so bili zaključeni.

47. Kar zadeva dodatne pogoje v zvezi z zmanjševanjem izgub vode, ki jih je postavila Komisija (glej odstavek 32), poročilo v enem od štirih primerov ne vsebuje nobenih podatkov o tem, v kolikšnem obsegu so bili izpolnjeni pogoji Komisije. Komisija je kljub temu izvršila končno plačilo. V dveh primerih, v katerih je Komisija določila specifične zahteve v zvezi z nadaljnjim ukrepanjem, zlasti glede izvajanja ukrepov proti kmetijskemu onesnaževanju ali onesnaževanju zaradi odpadne vode (glej odstavek 33), niso bili predloženi nobeni podatki.

48. Pri projektih, ki so jih morale odobriti samo države članice, so morali upravičenci samo v dveh revidiranih državah članicah predložiti končno poročilo z zahtevkom za končno plačilo. V teh poročilih so poleg tega navedene glavne spremembe, ki so vplivale na stroške projekta in zamude, podrobnosti o doseženih rezultatih pa ne. V drugih dveh državah članicah so zahtevkom za končno plačilo priložena le dokazila o nastalih odhodkih.

ALI SO BILI REZULTATI DOSEŽENI Z NAJNIŽJIMI MOGOČIMI STROŠKI ZA PRORAČUN EU?

49. Večina sofinanciranih projektov je prispevala k izboljšanju oskrbe državljanov EU z vodo. Sodišče je pri ocenjevanju, ali bi se ti rezultati lahko dosegli z nižjimi stroški za proračun EU, preverilo:

(a) ali je bila sofinancirana infrastruktura zgrajena gospodarno;

(b) ali infrastruktura učinkovito deluje, tj. ali je njena stopnja uporabe zadovoljiva, stopnja nezaračunane vode v odvisnem distribucijskem omrežju pa sprejemljiva;

(c) ali so bile donacije EU določene na primerni stopnji ob upoštevanju dejstva, da sofinancirani projekti ustvarjajo prihodke.

NA GOSPODARNOST VPLIVAJO ZAMUDE IN PREKORAČITVE STROŠKOV

50. Sodišče je v več primerih ugotovilo, da postopki za oddajo naročil niso bili v skladu z evropskimi pravili zanje. Vendar so v takih primerih Komisija in nacionalni nadzorni organi izvedli ustrezne popravke v zvezi s sofinanciranimi odhodki.

51. Pri vseh projektih je prišlo do zamud pri gradnji, ki so znašale od nekaj mesecev do več kot tri leta. V večini primerov so zamude povzročile dodatne zahteve zaradi presoj vplivov na okolje, težave pri pridobivanju upravnih dovoljenj, netočnim ocenam in izračunom pa bi se lahko z boljšim načrtovanjem delno izognili.

52. Pri vseh projektih je prišlo tudi do povišanja stroškov, ki je v 20 % primerov znašalo več kot 30 % prvotne cene, največje povišanje pa je v enem primeru znašalo 80 %. Najpogostejši razlog za prekoračitev stroškov je bilo slabo načrtovanje, zaradi česar je prišlo do zamud ter posledično do kazni, ki jih morajo plačati nosilci projekta, in višjih cen.

VEČ PROJEKTOV OBRATUJE Z OMEJENO UČINKOVITOSTJO

53. Glavna parametra, uporabljena pri reviziji za preverjanje učinkovitosti, sta bila stopnja uporabe infrastrukture in stopnja nezaračunane vode v odvisnih distribucijskih omrežjih:

(a) nizka stopnja uporabe zmogljivosti pomeni, da bi lahko manjša in cenejša infrastruktura zagotovila enako raven storitev;

(b) visoka stopnja nezaračunane vode v odvisnih distribucijskih omrežjih pomeni predvsem izgube. Če bi naložbe uspešno rešile težave z izgubami vode, bi bilo treba z novo infrastrukturo črpati, čistiti in prenašati manjše količine vode, zato bi bila nova infrastruktura lahko manjša, ali pa sploh ne bi bila potrebna.

54. V času revizije je 21 sofinanciranih projektov obratovalo od enega do štirih let, trije so začenjali obratovati, pet pa je bilo fizično zaključenih, vendar še niso obratovali. V tabeli 3 so navedene ocene projektov glede na glavna parametra učinkovitosti.

55. Pri projektih, ki že obratujejo, obstajajo velike razlike v stopnji uporabe zmogljivosti sofinancirane infrastrukture – med 100 % in 16 % – in v količini nezaračunane vode iz odvisnih distribucijskih omrežij – od 13 % do 55 %. Za to analizo so bili projekti s podobnimi značilnostmi razvrščeni v tri kategorije (glej tabelo 4).

56. Predpostavke v zvezi s projekti z daljšo življenjsko dobo so same po sebi manj zanesljive kot tiste v zvezi s projekti s krajšo življenjsko dobo. Pri projektih, ki se lahko izvajajo v fazah, se izvedba lahko razvija glede na potrebe.

TABELA 3

OCENE PROJEKTOV, KI ŽE OBRATUJEJO, GLEDE NA GLAVNA PARAMETRA UČINKOVITOSTI

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

| Visoka stopnja uporabe (x ≥ 70 %) ali nizka stopnja nezaračunane vode (x ≤ 25 %). | | Srednja stopnja uporabe (40 % ≤ x < 70 %) ali srednja stopnja nezaračunane vode (25 % < x ≤ 40 %). | | Nizka stopnja uporabe (x < 40 %) ali visoka stopnja nezaračunane vode (x > 40 %). |

N/R = ni relevantno: projekti, pri katerih je najmanjša mogoča velikost cevi pogojena s tehničnimi standardi.

Tip projekta | Dejanski datum začetka obratovanja | Konec načrtovalnega obdobja projekta | Stopnja uporabe sofinancirane infrastrukture (%) | Stopnja nezaračunane vode v odvisnih distribucijskih omrežjih (%) |

A | 2006 | 2018 | 91,3 | 21,0 |

A / B | 2004 | 2020 | 82,4 | 20,6 | 26,0 |

A | sredina leta 2008 | 2028 | 63,2 | 16,8 |

A | 2005 | 2015 | 73,0 | 55,5 |

A | 2005 | 2021 | 65,9 | visoka [1003] |

A | delno sredina leta 2005 | 2012 | 16,8 | ni podatkov |

|

B | konec leta 2000 | 2020 | 100,0 | 26,0 |

B | sredina leta 2006 | 2027 | 52,8 | 27,0 |

B | 2008 | 2030 | 50,6 | 25,8 |

B | novembra 2008 | 2015 | 58,3 | visoka [1003] |

B | 2004 | 2015 | 31–64 | 43,5 |

B / A | 2004 | 2030 | 22,7 | 50,0 | 29,6 |

B / C | 2006–2009 | 2038 | 20,0 | N/R | 13,0 |

B | 2005 | 2016 | 16,2 | 39,0 |

B / C | sredina leta 2008 | 2040 | 32,6 | N/R | 55,3 |

B | 2004 | 2040 | 20–34 | 43,5 |

B | sredina leta 2008 | 2029 | 20,3 | ni podatkov |

B | 2008 | 2028 | 34,8 | ni podatkov |

|

C | 2006 | 2038 | N/R | 33,0 |

C | 2003 | 2040 | N/R | 43,5 |

C | 2005 | 2022 | N/R | ni podatkov |

TABELA 4

VRSTE PROJEKTOV ZA OCENO UČINKOVITOSTI

| Opis | Življenjska doba | Možnost izvajanja v fazah |

Vrsta A | čistilne naprave in obrati za razsoljevanje | 15–20 let | da |

Vrsta B | infrastruktura za črpanje in prenos | 30–50 let | ne |

Vrsta C | distribucijska omrežja | 30–50 let | ne |

+++++ TIFF +++++

Fotografija 7: obrat za razsoljevanje (vrsta A)

+++++ TIFF +++++

Fotografija 8: infrastruktura za prenos vode (vrsta B)

+++++ TIFF +++++

Fotografija 9: distribucijsko omrežje (vrsta C)

57. Podatki o sedmih projektih vrste A oziroma projektih, ki vsebujejo elemente projektov vrste A, in obratujejo že vsaj eno leto:

(a) zmogljivost: trije projekti obratujejo z dobro zmogljivostjo, trije s srednjo, eden pa z nizko. Ker je življenjska doba te vrste infrastrukture razmeroma kratka, je malo verjetno, da bodo projekti, ki trenutno niso dovolj izkoriščeni, dosegli sprejemljivo raven uporabe. Temu bi se lahko izognili z izgradnjo zmogljivosti za razsoljevanje in čistilnih zmogljivosti v fazah;

(b) nezaračunana voda: pri dveh projektih je količina nezaračunane vode zelo velika. V enem primeru znaša več kot 50 %, pri drugem pa poraba 550 litrov na prebivalca na dan kaže na to, da so izgube v omrežju verjetno zelo velike [24], čeprav voda, ki je distribuirana porabnikom, ni odmerjena.

58. Podatki o 13 projektih vrste B oziroma projektih, ki vsebujejo elemente projektov vrste B, in obratujejo več kot eno leto:

(a) zmogljivost: en projekt obratuje s polno zmogljivostjo, štirje s srednjo, osem pa z nizko. Razlog za tako raven delovanja so visoke ocene prihodnjega povpraševanja (glej tabelo 2) in pomanjkanje usklajenosti med različnimi organi, odgovornimi za sisteme oskrbe z vodo (glej okvir 8). Obstaja tudi nekaj primerov, pri katerih se kljub podpisanim sporazumom zagotovljena oskrba ne uporablja ali pa so občine odstopile od obveze za uporabo vode;

(b) nezaračunana voda: razen v enem primeru, srednje ali nizko delovanje močno vpliva tudi na učinkovitost; za dva druga primera podatki niso na voljo.

59. Za pet projektov vrste C oziroma projektov, ki vsebujejo elemente projektov vrste C, raven uporabe zmogljivosti ni ocenjena, ker pri teh projektih zaradi tehničnih razlogov ni veliko možnosti za spreminjanje velikosti cevi. V zvezi s količino izgub novo nameščeni odseki omrežja dosegajo dobre rezultate, in sicer okoli 10 %. Vendar je skupna količina nezaračunane vode v omrežju za mestno distribucijo v treh primerih še vedno velika ali srednja (od približno 30 % do 45 %), ker je bil prenovljen samo omejen del omrežja.

PRI POSTOPKU DOLOČANJA STOPENJ DONACIJ SE KAŽEJO PRECEJŠNJE SLABOSTI, …

60. Uredbi za strukturne sklade in Kohezijski sklad določata pravila za določanje finančne pomoči Skupnosti. Donacija EU ne sme preseči predpisanih zgornjih mej [25]. V okviru teh zgornjih meja je raven pomoči Skupnosti pri projektih, ki ustvarjajo prihodke, določena na osnovi metode finančne vrzeli: donacija ne sme preseči razlike med diskontiranimi stroški naložbe in diskontiranimi neto dohodki projekta. To pravilo zagotavlja, da projekt prejme sredstva, ki jih potrebuje za izvedbo, brez neupravičenega prevelikega financiranja.

OKVIR 8

PRIMERA NIZKE STOPNJE UPORABE INFRASTRUKTURE ZARADI POMANJKANJA USKLAJENOSTI MED PRISTOJNIMI ORGANI

Eden od regionalnih organov je bil nosilec projekta za prenovo vodovoda za sistem množične oskrbe z vodo več občin, ki ga je sofinanciral ESRR. Istočasno je največja od teh občin gradila obrat za razsoljevanje, ki ga je tudi sofinanciral ESRR. V prvem letu obratovanja je bil vodovod uporabljen le 58-odstotno. Samo štiri leta po začetku obratovanja je bila sprejeta odločitev o opustitvi obrata za razsoljevanje maja 2010.

V drugi državi članici je bil nosilec projekta za nov sistem množične oskrbe z vodo državno podjetje, sofinanciral pa ga je Kohezijski sklad. Vendar so občine, ki naj bi se oskrbovale iz tega sistema, zahtevale, da se v sistem vključi njihova lokalna infrastruktura. Na koncu je največja občina odklonila oskrbo iz novega sistema. Posledično je stopnja uporabe sofinancirane infrastrukture zdaj manj kot 25-odstotna.

61. Vloge za donacije za vse pregledane projekte Kohezijskega sklada in velike projekte ESRR, ki so jih države članice predložile Komisiji (glej odstavek 8), so vsebovale finančno analizo stroškov in koristi. V vseh vlogah je bilo zaprošeno za pomoč na osnovi finančne vrzeli, ki je izhajala iz analize stroškov in koristi [26]. Prispevek EU je znašal od 40 % do 85 % skupnih upravičenih stroškov projekta.

62. Za ostale preučene projekte ESRR (ki niso bili predloženi Komisiji za odobritev posameznih donacij), sta samo Grčija in Portugalska zahtevali, da nosilci projekta z vlogo za odobritev donacije predložijo tudi analizo stroškov in koristi. Vendar je bila stopnja sofinanciranja določena brez upoštevanja te analize. V večini primerov so projekti prejeli najvišjo mogočo stopnjo donacije, ki je bila odobrena za ukrepe operativnega programa, v katerega je bil vključen projekt. Stopnja donacije za te projekte je znašala od 40 % do 80 % skupnih upravičenih stroškov.

63. Sodišče je pri reviziji ugotovilo precejšnje slabosti pri finančnih analizah, ki so bile predložene državam članicam kot podporna dokumentacija vlog za dodelitev donacije [27]:

(a) v štirih od 11 analiz stroškov in koristi, ki so bile predložene Komisiji, je bila v izračun odhodkov za poslovanje v nasprotju s pravili metode finančne vrzeli zajeta amortizacija. Zato je bila v dveh primerih stopnja donacije določena približno dvakrat višje, kot bi morala biti, v drugih dveh primerih pa za 50 %;

(b) v večini primerov, kjer so projekti del večjega sistema za oskrbo z vodo, ni bil predložen pregled nad celotnim sistemom, čeprav je bilo to potrebno za finančno ovrednotenje tistega dela, ki je bil predložen za sofinanciranje. Poleg tega so bili stroški za poslovanje in prihodki, uporabljeni v analizi, izpeljani iz sorazmernega deleža večjega sistema oskrbe z vodo, v okviru katerega so se sofinancirani projekti izvajali. Predpostavke so samo v enem primeru temeljile na dejanskih podatkih o sistemu oskrbe z vodo;

(c) nekateri zneski, navedeni v analizi stroškov in koristi, so bili nerealni. V skoraj vseh primerih so bile na primer uporabljene stalne količine in cene. Komisija poleg tega ni ocenila trdnosti ocen stroškov za poslovanje iz analiz stroškov in koristi.

… ZMOŽNOST PROJEKTOV ZA USTVARJANJE PRIHODKOV PA NI UPOŠTEVANA

64. V sektorju oskrbe z vodo so prihodki tarife in druge bremenitve, ki jih plačajo različne vrste uporabnikov. Ti prihodki vplivajo na stopnjo pomoči Skupnosti, saj prispevajo k zmanjševanju finančne vrzeli projekta. Pri ocenjevanju, ali je stopnja donacije primerno določena, tako da ne pride do previsokega sofinanciranja in da se zagotovi učinkovita poraba sredstev EU, je treba upoštevati zmožnost projekta za ustvarjanje prihodkov.

65. Leta 2000 je Komisija odločila, da je treba stopnjo pomoči prilagoditi, da se spodbudi uvajanje sistemov zaračunavanja, ki bi pokrili stroške obratovanja, vzdrževanja in zamenjave infrastrukture ter stroške zmanjševanja onesnaževanja [28].

66. Pri večini projektov iz vzorca je Sodišče ob pregledu ugotovilo, da je bila odobrena stopnja sofinanciranja preprosto enaka stopnji, za katero je bilo zaprošeno. Razen v enem primeru (glej okvir 9) pozornost ni bila usmerjena v sisteme zaračunavanja, kar je omogočalo nizko stopnjo povračila stroškov. V večini primerov so tarife pokrile samo stroške za poslovanje, ne pa tudi skupnih stroškov naložbe, ki so bili plačani iz nacionalnih javnih sredstev in sredstev EU.

OKVIR 9

PRIMER, PRI KATEREM JE BILO UPOŠTEVANO NAČELO POVRAČILA STROŠKOV

Država članica je v eni vlogi za dodelitev donacije pojasnila, da je vzpostavila sistem za povračilo pomembnega dela stroškov od uporabnikov. Komisija se je zaradi prizadevanja države članice odločila sofinancirati 75 % stroškov, kljub temu, da je bila finančna vrzel pri finančni analizi določena na 52 %. Finančni presežek naj bi se porabil za izboljšanje druge infrastrukture za oskrbo z vodo.

Odločitev Komisije je bila namenjena spodbujanju dobrih praks, vendar ni bila v skladu z metodo finančne vrzeli za določanje pomoči EU.

67. Pri pregledu tarif za storitve za rabo vode, je Sodišče ugotovilo naslednje:

(a) države članice tarife pogosto ohranjajo na nizki ravni, da lahko zaprosijo za najvišjo mogočo finančno pomoč EU. V enem primeru tarife niso bile spremenjene od 1990-ih let. Obstajajo primeri, v katerih so nacionalni organi tarife določili šele potem, ko so ugotovili, kakšen je najvišji mogoč znesek finančne pomoči EU, ki ga lahko pričakujejo. V teh okoliščinah so v analizah stroškov in koristi, ki so predložene Komisiji, naknadno upravičeni pričakovani zneski donacij, namesto da bi ti izhajali iz analize;

(b) tarife, določene na območjih, ki jih oskrbujejo revidirani projekti, v relativnem smislu znašajo manj kot 1 % razpoložljivih dohodkov gospodinjstev. Komisija se ni nikoli spraševala o možnostih povračila stroškov od uporabnikov, kot so bile predstavljene v vlogah, niti ni predlagala specifičnih meril za ocenjevanje primernosti predlaganih cen vode. Poleg tega kaže, da ni nobene povezave med deležem odhodkov gospodinjstev, porabljenih za plačilo storitev za rabo vode in stopnjo sofinanciranja. Višje stopnje sofinanciranja so bile opažene tako na območjih, kjer so odhodki uporabnikov za vodo nižji v razmerju do njihovega dohodka, kot na območjih, kjer je to razmerje višje, in to brez posebne utemeljitve (glej diagram 1 in Prilogo III).

DIAGRAM 1

RAZMERJE MED ODHODKI GOSPODINJSTEV ZA VODO, RAZPOLOŽLJIVIMI DOHODKI IN STOPNJO SOFINANCIRANJA

+++++ TIFF +++++

Opomba: Odhodki za vodo so bili izračunani na osnovi gospodinjske porabe vode 120 m3 na leto za vse občine na območju, ki ga oskrbuje projekt.

68. Načelo zaračunavanja stroškov za vodo uporabnikom se je okrepilo z okvirno direktivo o vodah, s katero je bila uvedena obveznost povračila stroškov za storitve oskrbe z vodo kot spodbuda za spodbujanje uporabnikov k trajnostnemu povpraševanju. To obveznost je treba izpolniti do leta 2010. Povračilo stroškov pa je vseeno mogoče uravnavati z upoštevanjem različnih dejavnikov, kot so "socialni, okoljski in gospodarski učinki povračil ter geografske in podnebne razmere" v zadevnih regijah [29]. Z drugimi besedami, cilj ni nujno doseganje 100-odstotnega povračila stroškov od uporabnikov [30].

69. Komisija je leta 2006 vzpostavila jasnejša pravila [31] v skladu z Uredbo Sveta 1083/2006 o strukturnih skladih [32]. V novih navodilih je bilo določeno, da bi morale tarife pokriti vsaj stroške za poslovanje, vzdrževanje in velik del amortizacije sredstev. Načrtovati bi bilo treba primerno tarifno strukturo, da se maksimirajo prihodki projekta pred prejetjem javnih subvencij, ter pri tem upoštevati dostopnost za potrošnike. Splošno veljavna stopnja razpoložljivosti za oskrbo z vodo in sanitarne storitve je 4 % gospodinjskih dohodkov [33].

70. V novem programskem obdobju so vse štiri revidirane države članice vzpostavile postopke, v skladu s katerimi mora biti predlogom za infrastrukture za oskrbo z vodo, katerih skupni stroški presegajo 1 milijon EUR, priložena finančna analiza stroškov in koristi. V treh obiskanih regijah je treba po novih nacionalnih postopkih v analizo stroškov in koristi vključiti posebno analizo stopenj tarif za vodo. Vendar so bila jasna pravila za določanje zneska donacije vzpostavljena samo na Portugalskem, in sicer na osnovi tega, kako se v zadevnih občinah uporablja načelo povračila stroškov. Stopnja razpoložljivosti storitev za rabo vode je bila opredeljena v relativnem (tarife kot odstotek dohodkov gospodinjstev) in absolutnem smislu (maksimalna cena na m3).

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

71. Sredstva iz strukturnih ukrepov so sicer prispevala k izboljšanju oskrbe gospodinjstev z vodo, vendar bi lahko boljše rezultate dosegli z nižjimi stroški za proračun EU.

SPREJETE REŠITVE

72. Vsi pregledani projekti so bili načrtovani na podlagi študij o sedanjih in prihodnjih potrebah po vodi. Vendar bi boljša analiza omogočila izgradnjo infrastrukture z manjšo zmogljivostjo in upoštevanje alternativnih rešitev, ki bi lahko imele boljši učinek:

(a) napovedi prihodnjih potreb po vodi niso upoštevale trenda zmanjševanja porabe vode niti vseh dostopnih virov (glej odstavke od 18 do 24);

(b) analiza mogočih rešitev je bila na splošno omejena na ukrepe oskrbe, le malo pozornosti pa je bilo namenjene zmanjševanju izgub vode in uporabi dostopnejših virov (glej odstavke od 25 do 28);

(c) Komisija je včasih po pregledu projekta sklepu o donaciji dodala pogoje (večinoma v zvezi z zmanjšanjem izgub vode), njeno posredovanje bi bilo lahko uspešnejše, organi upravljanja držav članic pa so prispevali malo dodane vrednosti. V obdobju 2007–2013 bo Komisija pregledala manj projektov, organi upravljanja pa več (glej odstavke od 29 do 35).

PRIPOROČILO 1

(a) Države članice bi morale:

(i) z upoštevanjem posodobljenih in natančnih podatkov izboljšati svoje predhodne analize in napovedi prihodnjih potreb po vodi (predvsem z upoštevanjem trenda zmanjševanja porabe vode na prebivalca) ter izboljšati popis in pregled vseh dostopnih vodnih virov;

(ii) nameniti več pozornosti alternativnim možnostim oskrbe, na primer z upoštevanjem možnosti za zmanjševanje izgub vode, z ukrepanjem v zvezi s povpraševanjem in z izvajanjem ukrepov za zaščito kakovosti vode.

(b) Komisija bi morala:

(i) pri odločanju o dodelitvi finančne pomoči projektom sistematično ocenjevati, ali se na zadevnih območjih izvajajo vsi potrebni ukrepi za učinkovito upravljanje z vodnimi viri. Zagotoviti bi morala tudi, da se učinek teh ukrepov upošteva pri napovedih potreb po vodi in ocenah alternativnih možnosti, na katerih temeljijo projekti;

(ii) spodbujati organe upravljanja držav članic, naj razmislijo o učinkovitem upravljanju z vodnimi viri na zadevnih območjih, ki se oskrbujejo s sofinancirano infrastrukturo.

DOSEGANJE CILJEV

73. Sofinancirani projekti na zadevnih območjih prispevajo k izboljšanju oskrbe državljanov EU z vodo. Vendar nekateri projekti niso obratovali zaradi manjkajočih povezav v omrežju za oskrbo z vodo, čeprav so bili dokončani več let pred revizijo (glej odstavke od 41 do 44).

74. Trenutni postopki in orodja za spremljanje so le delno koristni za obveščanje Komisije in organov upravljanja držav članic o dosežkih projektov. Kjer je Komisija postavila posebne pogoje, ni vedno primerno preverila, ali so izpolnjeni (glej odstavke od 45 do 48).

PRIPOROČILO 2

(a) Države članice bi morale:

(i) že v načrtovalni fazi zagotoviti, da bo dopolnilna infrastruktura, ki je potrebna za začetek obratovanja projektov, pravočasno na voljo;

(ii) vzpostaviti boljša orodja za spremljanje za ocenjevanje dosežkov projektov.

(b) Komisija bi morala:

(i) opredeliti informacije, ki jih potrebuje od držav članic za oceno učinka zadevnih projektov;

(ii) skrbno oceniti izpolnjevanje pogojev iz sklepov o donaciji.

STROŠKI ZA PRORAČUN EU

75. Cilji bi bili lahko doseženi z nižjimi stroški za proračun EU:

(a) pri več projektih je prišlo do zamud in prekoračitve stroškov, ki bi se jim lahko vsaj deloma izognili (glej odstavke od 50 do 52);

(b) več projektov obratuje s prenizko zmogljivostjo, ker je povpraševanje po vodi manjše od napovedanega in zaradi visokih stopenj nezaračunane vode v skupnem sistemu oskrbe (glej odstavke od 53 do 59);

(c) pri postopku določanja stopenj donacij so se pokazale precejšnje slabosti, ocena o možnosti povračila stroškov od uporabnikov pa ni bila pripravljena (glej odstavke od 60 do 70).

PRIPOROČILO 3

(a) Države članice bi morale:

(i) v načrtovalni fazi nameniti več pozornosti dejavnikom, ki pogosto povzročajo zamude, kot so presoje vplivov na okolje, upravna dovoljenja ter ocene in izračuni za projekt;

(ii) izboljšati predhodne analize projektov in njihove rezultate upoštevati pri določanju velikosti nove infrastrukture;

(iii) sistematično analizirati prednosti in slabosti izgradnje infrastrukture po fazah, da se doseže boljša izkoriščenost zgrajenih zmogljivosti, ter infrastrukturo razvijati v skladu z razvojem potreb.

(b) Komisija bi morala:

(i) nameniti več pozornosti kakovosti finančnih analiz, priloženih vlogam za dodelitev donacije, in zahtevati podatke, ki jih potrebuje za določitev donacije na primerni ravni;

(ii) zagotoviti ustrezno uporabo načela povračila stroškov, da se poveča učinkovita poraba sredstev EU.

To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi g. Morten LEVYSOHN, član Evropskega računskega Sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 8. septembra 2010.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Podatki so zbrani iz različnih virov: EUREAU, Eurostat, OECD, International Benchmarking Network for water and Sanitation Utilities (Mednarodno omrežje za primerjalno analizo javnega vodovoda in sanitarne ureditve) in Evropska komisija (GD za regionalno politiko).

[2] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL L 327, 22.12.2000, str. 1). Člen 9 se nanaša na povračilo stroškov storitev za rabo vode. Ta okvirna direktiva je bila sprejeta po sprejetju specifičnih direktiv, na primer direktive o kakovosti pitne vode.

[3] Direktiva Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL L 330, 5.12.1998, str. 32). Ta direktiva je nadomestila Direktivo Sveta 80/778/EGS.

[4] Za več informacij glej člen 29 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL L 161, 26.6.1999, str. 1) in člen 7 Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL L 130, 25.5.1994), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1265/1999 (UL L 161, 26.6.1999, str. 62).

[5] Višino zneskov je ocenilo Sodišče. Poleg tega je EU odobrila pomembno finančno podporo projektom oskrbe z vodo, ki vključujejo tudi sanitarno ureditev.

[6] Strategic Evaluation on Environment and Risk prevention under Structural and Cohesion Funds for the period 2007–2013 (Strateško vrednotenje o okolju in preprečevanju tveganja v okviru Strukturnega in Kohezijskega Sklada za obdobje 2007–2013), zbirno poročilo, 7.11.2006, str. 19. Poročilo je naročil GD za regionalno politiko.

[7] Člen 274 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (prejšnji člen 205).

[8] V programskem obdobju 2000–2006 so bili "veliki projekti" tisti, "katerih skupni strošek, upoštevan pri določitvi prispevka skladov, presega 50 milijonov EUR" (glej člen 25 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999). Več informacij je navedenih v Posebnem poročilu Sodišča št. 1/2008 o procesu obravnavanja vlog in vrednotenja v zvezi z velikimi naložbenimi projekti iz programskih obdobij 1994–1999 in 2000–1999.

[9] Člen F(4) Priloge II k Uredbi (ES) št. 1164/94, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1265/1999.

[10] The Structural Funds and their coordination with the Cohesion Fund-Guidelines for programmes in the period 2000–2006 (Strukturni skladi in njihova koordinacija s Kohezijskim skladom – Smernice za programe v obdobju 2000–2006). Sporočilo Komisije (UL C 267, 22.9.1999, str. 2). Navedeno na strani 6.

[11] Vodnik po Kohezijskem skladu 2000–2006, Priloga A, ES, različica 1.0, februar 2000, str. 9 in 10.

[12] Izraz začasna (prehodna) populacija se nanaša na turiste, vozače in sezonske delavce, tj. vse osebe, ki na določenem območju nimajo stalnega prebivališča.

[13] V štirih velikih mestih na primer je trend zmanjševanja porabe vode na prebivalca tako močen, da se je skupna poraba vode kljub povečanju populacije od konca 1990-ih zmanjšala za od 1 % do 29 %. Na gosto poseljenem obalnem območju je enak trend opažen od začetka 2000-ih. Osem pregledanih projektov se nahaja na teh območjih.

[14] Zaradi izboljšav v omrežju so se zmanjšale izgube, ki se štejejo za del povpraševanja, ker jih je treba pokriti pri pridobivanju vode.

[15] Glej tudi Sporočilo Komisije "Obravnavanje izziva pomanjkanja vode in suše v Evropski uniji", COM(2007) 414 konč., in končno poročilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu "Poročilo o spremljanju Sporočila o pomanjkanju vode in suši v Evropski uniji", COM(2008) 875.

[16] Najnovejši podatki, ki so bili na voljo v času revizije.

[1001] V porabo na prebivalca so zajeti obdobja največje porabe, izgube in industrijski koeficient.

[1002] Splošne ocene porabe za leto 2008 so bile navedene v projektnih študijah ali pa jih je na osnovi populacije in trenda, ki so ga za porabo na prebivalca pokazale študije, izračunalo Sodišče.

[19] Direktiva 98/83/ES določa posamezne vrednosti parametrov za snovi, kot so nitratne in sulfatne soli, v vodi, namenjeni za prehrano ljudi. Ko koncentracija soli preseže te vrednosti, se vodo običajno razredči z drugo (dostopno) vodo iz virov z nizko slanostjo.

[20] Poudariti je treba tudi dejstvo, da je prenos vode na razdaljah, daljših od 100 km, zelo drag. Poleg visokih naložbenih stroškov, obratovalni stroški predstavljajo do 50 % skupnega stroška oskrbe z vodo (A. Gee, EC Competition Policy Newsletter, št. 2, poleti 2004).

[21] Glej predvsem odstavek 41 Posebnega poročila št. 3/2009 – Uspešnost porabe iz strukturnih ukrepov za čiščenje odpadne vode za programski obdobji 1994–1999 in 2000–2006.

[22] Direktiva Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati in Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode.

[23] Podoben primer je bil opažen med pripravo izjave o zanesljivosti (glej letno poročilo za leto 2008, odstavek 6.19). Nanaša se na vodovod, ki je bil fizično zgrajen leta 2004, vendar še na začetku leta 2009 zaradi pomanjkanja vode v vodnem zajetju, iz katerega se napaja, ni obratoval.

[1003] Zaradi pomanjkanja vodomerov ni podatka o stopnji nezaračunane vode. Vendar je iz drugih informacij razvidno, da je učinkovitost distribucijskega omrežja slaba.

[24] Mednarodni standard za gospodinjsko porabo je 120–150 m3 na gospodinjstvo na leto, kar ustreza 132–164 litrom na prebivalca na dan.

[25] Člen 7 Uredbe (ES) št. 1164/94 in člen 29 Uredbe (ES) št. 1260/1999.

[26] Razen pri dveh projektih, ki sta bila predložena pred letom 1999, za katera metode finančne vrzeli ni bilo treba uporabiti.

[27] To stanje je bilo izpostavljeno že v prejšnjem poročilu Sodišča, predvsem v odstavkih od 21 do 23 Posebnega poročila št. 1/2008 o procesu obravnavanja vlog in vrednotenja v zvezi z velikimi naložbenimi projekti iz programskih obdobij 1994–1999 in 2000–2006.

[28] Glej Vodnik po Kohezijskem skladu 2000–2006, različica 1, februar 2000 – Priloga C.

[29] Člen 9.1 okvirne direktive o vodah (Direktiva 2000/60/ES).

[30] Glej Common Implementation Strategy for the Water Framework Directive (Skupna strategija za izvajanje okvirne direktive o vodah), smernice št. 1, 2004.

[31] Evropska komisija, Novo programsko obdobje 2007–2013 – Navodilo za uporabo metodologije pri izdelavi analize stroškov in koristi – delovni dokument 4, 8/2006. Navodilo je bilo pripravljeno v skladu s členom 40(e) Uredbe 1083/2006. Glej tudi Guidance note on Article 55 of Council Regulation (EC) no 1083/2006: Revenue Generating Projects (Smernice o členu 55 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006: projekti, ki ustvarjajo prihodek).

[32] Glej člen 55 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (UL L 210, 31.7.2006, str. 25).

[33] V poročilu, ki ga je pripravila Evropska banka za obnovo in razvoj so predstavljene primerjalne vrednosti, ki se gibljejo od 2,5 % v ZDA do 5 % za Svetovno banko. Glej Fankhauser, S. in S. Tepic. 2007: Can Poor Consumers Pay for Energy and Water? An Affordability Analysis for Transition Countries (Ali lahko revni potrošniki plačajo energijo in vodo? Analiza dostopnosti za tranzicijske države), delovni dokument št. 92, Evropska banka za obnovo in razvoj, 2005, energetska politika, 35:1038–1049.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

SISTEMI OSKRBE Z VODO

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

PRILOGA II

PROJEKTI, IZBRANI ZA REVIZIJO

Država | Naslov projekta | Sklad EU | Skupni upravičeni stroški (v milijonih EUR) | Prispevek ESRR ali Kohezijskega sklada (v milijonih EUR) |

Grčija | Oskrba z vodo iz reke Aliakmon za Solun, ΥΔΡΕΥΣΗ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ ΑΠΟ ΤON ΠΟΤΑΜΟ ΑΛΙΑΚΜΟΝΑ | Kohezijski sklad | 79,42 | 60,88 |

Grčija | Obnova zunanjega akvadukta občin v regiji Pieria, ΑΝΑΚΑΙΝΙΣΗ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟΥ ΥΔΡΑΓΩΓΕΙΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΣΥΝΔΕΣΜΟΥ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ΝΟΜ. ΠΙΕΡΙΑΣ | ESRR – operativni program Srednja Makedonija | 4,69 | 3,75 |

Grčija | Oskrba z vodo v občini Litohoro, ΥΔΡΕΥΣΗ - ΑΠΟΧΕΤΕΥΣΗ ΛΙΤΟΧΩΡΟΥ | ESRR – operativni program Srednja Makedonija | 1,48 | 1,11 |

Grčija | Omrežje za zunanjo in notranjo oskrbo z vodo v okrožju Kozani, ΕΣΩΤΕΡΙΚΑ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΑ ΔΙΚΤΥΑ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΔΗΜΟΥ ΚΟZΑΝΗΣ, ΤΗΛΕΕΛΕΓΧΟΣ, ΤΗΛΕΧΕΙΡΙΣΜΟΣ ΚΑΙ ΕΛΕΓΧΟΣ ΔΙΑΡΡΟΩΝ | Kohezijski sklad | 18,60 | 13,90 |

Grčija | Oskrba z vodo za Deskati, ΥΔΡΕΥΣΗ ΔΕΣΚΑΤΗΣ | ESRR – operativni program Zahodna Makedonija | 4,02 | 3,21 |

Grčija | Notranje omrežje za distribucijo vode mesta Ptolemaida in zunanje omrežje za distribucijo vode za kraje Mavropigi, Asvestopetra in Proastio, ΤΡΟΦΟΔΟΤΙΚΟΣ ΑΓΩΓΟΣ ΕΣΩΤΕΡΙΚΟΥ ΔΙΚΤΥΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ Δ.Δ. ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟ ΔΙΚΤΥΟ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΟΙΚΙΣΜΩΝ ΜΑΥΡΟΠΗΓΗΣ, ΑΣΒΕΣΤΟΠΕΤΡΑΣ ΚΑΙ ΠΡΟΑΣΤΙΟΥ ΤΟΥ ΔΗΜΟΥ ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ | ESRR – operativni program Zahodna Makedonija | 2,40 | 1,92 |

| | | | |

Italija | Adduttrice Acque Grezze Rosamarina | ESRR – operativni program Sicilija | 13,69 | 6,16 |

Italija | Completamento collegamenti esterni tra i serbatoi di Palermo | ESRR – operativni program Sicilija | 12,34 | 5,14 |

Italija | Rete di distribuzione, sottorete 5 Libertà | ESRR – operativni program Sicilija | 13,00 | 5,42 |

Italija | Rifacimento Acquedotto Favara di Burgio | ESRR – operativni program Sicilija (velik projekt) | 32,96 | 13,28 |

Italija | 5o modulo bis Dissalatore di Gela | ESRR – operativni program Sicilija | 32,86 | 14,79 |

| | | | |

Portugalska | 2a Fase do Sistema multimunicipal de abastecimento de água à Área Sul do Grande Porto - Grupo I: Alargamento à região do Vale do Sousa | Kohezijski sklad | 49,88 | 42,40 |

Portugalska | Abastecimento de água ao Sector Norte do concelho e reforço do abastecimento à sede do concelho de Arcos de Valdevez | ESRR – operativni program Norte | 4,28 | 3,21 |

Portugalska | Abastecimento de água da Área a Sul da cidade de Barcelos - 4a Fase | ESRR – operativni program Norte | 3,54 | 2,30 |

Portugalska | Abastecimento de Água a Guimarães - Sistemas de Adução e Reservas - Fase II | ESRR – operativni program Norte | 2,43 | 1,58 |

Španija | Abastecimiento a Zaragoza y corredor del Ebro | Kohezijski sklad | 79,86 | 67,88 |

Španija | Abastecimiento a Lleida y su zona desde el embalse de Santa Ana | Kohezijski sklad | 24,50 | 12,24 |

Španija | Abastecimiento y planta potabilizadora de Jaca | ESRR – operativni program Aragonija | 4,73 | 2,36 |

Španija | Desaladora de Cartagena (también conocida como San Pedro del Pinatar 1) | Kohezijski sklad | 55,10 | 46,90 |

Španija | Conexión de la desaladora del Campo de Cartagena (también conocida como Valdelentisco) con el Canal de Cartagena | ESRR – operativni program Murcija | 19,71 | 12,81 |

Španija | Mejora de la potabilizadora de Campotejar | ESRR – operativni program Murcija | 5,38 | 3,50 |

Španija | Abastecimiento al Alfoz de Murcia, conducción Este | ESRR – operativni program Murcija | 1, 89 | 1,23 |

Španija | Abastecimiento a Sevilla (presa de Melonares) | Kohezijski sklad | 64,60 | 54,90 |

Španija | Abastecimiento a la zona Norte de Córdoba (presa de La Colada) | Kohezijski sklad | 20,60 | 15,48 |

Španija | Norte de Córdoba | ESRR – OP Andaluzija (velik projekt) | 22,20 | 15,54 |

Španija | Desaladora de Carboneras | ESRR – OP Andaluzija | 115,30 | 57,60 |

Španija | Abastecimiento a las comarcas de la Ribera (parcial no 2) | Kohezijski sklad | 15,13 | 12,10 |

Španija | Depósito de agua potable de Carcaixent (Ribera) | ESRR – operativni program Valencija | 0,49 | 0,31 |

Španija | Abastecimiento de la Plana Baixa de Castellón | ESRR – operativni program Valencija | 10,08 | 6,55 |

--------------------------------------------------

PRILOGA III

ODHODKI GOSPODINJSTEV ZA VODO IN NJIHOVI RAZPOLOŽLJIVI DOHODKI NA OBMOČJIH, KI JIH OSKRBUJEJO PROJEKTI

Projekt | Zadevno območje/občina | Stopnja sofinanciranja projekta (v %) | Odhodki za standardno letno gospodinjsko porabo 120 m3 z DDV [1] [2] | Cena na m3 (na osnovi porabe 120 m3 na leto) v EUR z DDV | Letni razpoložljivi dohodki gospodinjstev [3] | Stroški za storitve za rabo vode (z DDV) kot % razpoložljivih dohodkov gospodinjstev |

EL 1 | Solun | 77 | 97,30 | 0,81 | 30168 | 0,32 |

EL 2 | Pidna | 80 | 89,02 | 0,74 | 30168 | 0,30 |

Elafina | 77,62 | 0,65 | 30168 | 0,26 |

Methoni | 62,23 | 0,52 | 30168 | 0,21 |

EL 3 | Litohoro | 75 | 35,21 | 0,29 | 30168 | 0,12 |

EL 4 | mesto Kozani [4] | 75 | 149,76 | 1,25 | 31665 | 0,47 |

okraji okrožja Kozani [4] | 105,61 | 0,88 | 31665 | 0,33 |

EL 5 | Deskati | 80 | 44,60 | 0,37 | 31665 | 0,14 |

EL 6 | Ptolemaida [4] | 80 | 159,96 | 1,33 | 31665 | 0,51 |

Mavropigi | 72,11 | 0,60 | 31665 | 0,23 |

Asvestopetra | 90,90 | 0,76 | 31665 | 0,29 |

Proastio | 55,20 | 0,46 | 31665 | 0,17 |

| | | | | | |

IT 1 | območje Palerma | 45 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 2, 3 | mesto Palermo | 42 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 4, 5 | Agrigento | 40 | 176,88 | 1,47 | 32725 | 0,54 |

IT 4, 5 | Caltanissetta | 45 | 197,27 | 1,64 | 37288 | 0,53 |

| | | | | | |

PT 1 | Felgueiras | 85 | 88,83 | 0,74 | 33086 | 0,27 |

Lousada | 134,97 | 1,12 | 24557 | 0,55 |

Paços de Ferreira | 202,73 | 1,69 | 26928 | 0,75 |

Paredes | 113,27 | 0,94 | 27446 | 0,41 |

PT 2 | Arcos de Valdevez | 75 | 101,68 | 0,85 | 17548 | 0,58 |

PT 3 | Barcelos | 65 | 165,94 | 1,38 | 29066 | 0,57 |

PT 4 | Guimarães | 65 | 145,26 | 1,21 | 31672 | 0,46 |

Vizela | 145,26 | 1,21 | 28337 | 0,51 |

ES 1 | Zaragoza | 85 | 71,07 | 0,59 | 43738 | 0,16 |

ES 2 | Lleida | 50 | 70,66 | 0,59 | 44839 | 0,16 |

ES 3 | Jaca | 50 | 63,56 | 0,53 | 48494 | 0,13 |

ES 4 | Cartagena | 85 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Torre Pacheco | 150,54 | 1,25 | 34597 | 0,44 |

San Javier | 164,80 | 1,37 | 34597 | 0,48 |

ES 5 | Cartagena | 65 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Mazarrón | 97,98 | 0,82 | 34597 | 0,28 |

ES 6, 7 | Murcija | 65 | 207,47 | 1,73 | 34597 | 0,60 |

ES 8 | Sevilja | 85 | 119,56 | 1,00 | 36201 | 0,33 |

ES 9 | Severna Cordoba – Kohezijski sklad | 75 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 10 | Severna Cordoba | 70 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 11 | Carboneras | 50 | 122,69 | 1,02 | 40619 | 0,30 |

ES 12 | Alzira | 80 | 45,56 | 0,38 | 37178 | 0,12 |

Cuillera | 98,46 | 0,82 | 37178 | 0,26 |

ES 13 | Carcaixent | 80 | 53,25 | 0,44 | 37178 | 0,14 |

ES 14 | Moncofa | 65 | 194,78 | 1,62 | 39618 | 0,49 |

Burriana | 108,82 | 0,91 | 39618 | 0,27 |

Vila-real | 73,50 | 0,61 | 39618 | 0,19 |

Vall d'Uixo | 132,83 | 1,11 | 39618 | 0,34 |

Nules | 92,73 | 0,77 | 39618 | 0,23 |

Betxi | 157,02 | 1,31 | 39618 | 0,40 |

Onda | 53,59 | 0,45 | 39618 | 0,14 |

[1] Glede na mednarodne študije je poraba 120 m3 na leto na gospodinjstvo (pribl. 132 litrov na dan na osebo) standardna. Izračun temelji na cenah iz leta 2008, za Grčijo pa na cenah iz leta 2009.

[2] V Italiji je DDV za tarife za vodo 10 %, v Španiji in na Portugalskem 7 %, v Grčiji pa je DDV za tarife za vodo 9 %, za fiksno in posebno pristojbino pa 19 %.

[3] Izračunano kot razpoložljiv dohodek na prebivalca (na ravni NUTS2 ali NUTS3, če je na voljo), pomnožen s povprečnim številom članov gospodinjstva.IT: Povprečno število članov gospodinjstva: vir Family components in Sicily (Družinski elementi na Siciliji), ISTAT 2003. Razpoložljiv dohodek na prebivalca – vir: Valore aggiunto per abitante, ISTAT 2006.EL: Razpoložljiv dohodek zasebnih gospodinjstev v letu 2006 (na ravni NUTS2, merjeno po standardih kupne moči) – vir: Eurostat 2009. Average size of the household (Povprečna velikost gospodinjstva) – vir: anketa o porabi v gospodinjstvih 2004, grški statistični urad.PT: Povprečna velikost gospodinjstva temelji na podatkih iz popisa prebivalstva leta 2001. Razpoložljiv prihodek temelji na kupni moči na prebivalca leta 2005 v regijah in povprečni ravni dohodka (1032 = 100) – vir: portugalski statistični urad.ES: Povprečna velikost gospodinjstva na ravni NUTS3 – vir: kontinuirana anketa o porabi v gospodinjstvih, podatki za leto 2005. Bruto razpoložljiv dohodek gospodinjstev leta 2006, španski regionalni računi, nacionalni statistični inštitut. Za Jaco, vir: aragonski statistični urad (Instituto Aragonés de Estadística) (podatki iz leta 2005).

[4] Pri izračunu skupnih odhodkov za vodo se je, kar zadeva Kozani in Ptolemaido, upoštevala polovica posebnih pristojbin, poleg fiksnih in volumetričnih (v zakonu o občinskih podjetjih za oskrbo z vodo in kanalizacijo (DEYA) je določena posebna pristojbina v višini 80 % tarife za vodo za prihodnje naložbe v infrastrukturo za oskrbo z vodo in kanalizacijsko infrastrukturo).

--------------------------------------------------