Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Novi akcijski načrt za krožno gospodarstvo – Za čistejšo in konkurenčnejšo Evropo

(COM(2020) 98 final)

(2020/C 364/13)

Poročevalec: Antonello PEZZINI Soporočevalec: Cillian LOHAN

Zaprosilo Komisija, 22. 4. 2020 Pravna podlaga člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 25. 6. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 16. 7. 2020 Plenarno zasedanje št. 553 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 215/2/4

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je prepričan, da je trajnost eden od stebrov razvoja Evrope prihodnosti na podlagi pametnega in participativnega prehoda ter kulture krožnega gospodarstva.

1.2 Pri prehodu na krožno gospodarstvo v Evropi je treba upoštevati družbenogospodarski okvir, v katerem se razvija, vendar je treba izzive trenutne zdravstvene krize preoblikovati v priložnost za prenovo na novih temeljih, ki omogočajo hitrejšo uvedbo novega krožnega gospodarstva.

1.3 Nova kultura, ki je podlaga krožnemu gospodarstvu, bi morala biti priložnost, da se pospeši uvedba merjenja bogastva lokalnih in regionalnih skupnosti z novimi merili, ki presegajo BDP ( 1 )

1.4 Večji poudarek bi bilo treba nameniti razširjanju „kulture krožnosti“ z izobraževanjem, krepitvijo zmogljivosti in sprejemanjem večje odgovornosti, da bi ljudi spodbudili, da se prilagodijo in spremenijo svoje vsakodnevne navade in vedenje.

1.5 Evropsko platformo deležnikov za krožno gospodarstvo bi bilo treba okrepiti, da bi lahko podprla različne politične pobude, ki bi olajšale prehod na krožnost.

1.6 EESO pozdravlja predloge iz akcijskega načrta za krožno gospodarstvo in meni, da bi bilo treba pri pripravi načrtov za gospodarsko in socialno obnovo po uničujočih razmerah zaradi COVID-19 upoštevati ukrepe, ki bodo omogočali ta prehod.

1.7 Priznati je treba dopolnjevanje politik na področju podnebnih sprememb, krožnega gospodarstva in družbene odgovornosti podjetij ter poudariti krožnost energije iz obnovljivih virov, zlasti v gradbeništvu in prometu. Pri tem pa ne smemo pozabiti na podporo kmetijstvu in živilstvu, da se zmanjša količina odpadkov.

1.8 EESO meni, da je predlagani pakt za znanja in spretnosti ter delovna mesta v Evropskem socialnem skladu plus odlična priložnost za izvajanje predvidenih programov.

1.9 Okoljsko primerno zasnovo izdelkov bi morali še naprej razvijati, da se podaljša življenjska doba izdelkov in olajša načrtovana ponovna uporaba njihovih sestavnih elementov ter s tem spodbudi dinamičen trg sekundarnih surovin s pravno zavezujočimi ukrepi, obvezno uporabo recikliranega materiala in digitalnim sledenjem.

1.10 Komisija bi morala tako kot v primeru „izdelkov, ki trošijo energijo“ v dogovoru z zadevnimi sektorji sprejeti delegirane akte, v katerih bodo določene značilnosti novih izdelkov, ki bi lahko postali sestavni deli drugih izdelkov.

1.11 Postopek tehnične standardizacije trajnostnih izdelkov, najprej v sektorjih intenzivne rabe virov, bi moral imeti ključno vlogo v okviru sistema „kakovosti in skladnosti“, kar vključuje ugotavljanje skladnosti, pa tudi širšo uporabo zelenih javnih naročil ter certifikacijo sekundarnih surovin.

1.11.1 Nacionalni organi za standardizacijo bi morali v sodelovanju z evropskimi organi ( 2 ) čim prej razviti priporočila in usklajene standarde ( 3 ) , da bi olajšali prehod na novo funkcionalno gospodarstvo.

1.12 Za uresničitev krožnega gospodarstva bo potrebno tesno sodelovanje deležnikov, zato EESO poziva k jasnim politikam in finančni podpori, zlasti na področju oglaševanja, da ne bi bilo več tako močno osredotočeno na potrošništvo in bi ob spoštovanju pravil prostega trga dajalo prednost trajnosti izdelkov in možnostim ponovne uporabe.

1.13 Po mnenju EESO je nujno potrošnikom zagotoviti boljše informacije in podatke o ravnanju z izdelki, sledljivosti in transparentnosti, vključno s tehničnimi specifikacijami izdelkov in digitalnimi tehnologijami, da se omogoči pretok informacij o sestavi in možnosti popravila.

1.14 Po mnenju EESO bi bilo dobro prek programov EU spodbuditi konkretno preizkušanje procesov krožnega gospodarstva v številnih sektorjih v več evropskih mestih, agroživilskih središčih in na podeželju, da bi izkoristili pomembne izkušnje v proizvodni in potrošniški verigi, ki bi jih uporabili kot dobre prakse.

1.15 EESO meni, da bi bilo treba več prostora nameniti javnim in zasebnim akterjem na lokalni ravni, ki imajo lahko ključno vlogo pri izkoriščanju novih priložnosti z razvojem javno-zasebnih partnerstev in oblikovanjem primerov „teritorialne družbene odgovornosti“ ( 4 ) in družbene odgovornosti podjetij, usmerjenih v načela sodelovanja glede krožnosti.

1.16 EESO poziva, naj se pri vseh predlaganih ukrepih izvedejo ustrezne ocene učinka z upoštevanjem okoljskih, družbenih in gospodarskih posledic.

2. Družbenogospodarski okvir za evropsko krožno gospodarstvo

2.1 Podjetja in potrošniki po svetu vse bolj priznavajo škodo, ki so jo trajnostnemu razvoju povzročili dosedanji linearni gospodarski modeli, za katere so značilni velika poraba materialov in virov, uporaba tehnik načrtovanega zastaranja in spodbujanje nakupa novih izdelkov.

2.2 2 Leta 2019 je bilo pridobljenih in predelanih več kot 92 milijard ton materiala, kar je prispevalo k približno polovici svetovnih emisij CO ( 5 ) in precejšnjim problemom za okolje in javno zdravje.

2.2.1 Pridobivanje in predelava virov sta kriva za več kot 90 % svetovne izgube biotske raznovrstnosti ( 6 )

2.2.2 Približno 20 % emisij toplogrednih plinov povzročata pridobivanje in predelava kovin in nekovinskih surovin ( 7 )

2.2.3 Poleg tega mora EU večino svojih potreb po surovinah pokriti z uvozom, kar spremljajo veliki stroški.

2.3 Krožno gospodarstvo, ki spodbuja: — družbeno in okoljsko odgovornost podjetij, — nova lokalna in kakovostna delovna mesta, — odpravo odpadkov, — neprekinjeno in zanesljivo rabo naravnih virov, — krog zasnove, proizvodnje, distribucije in potrošnje, — in ponovno uporabo odpadkov ob koncu njihove življenjske dobe, omogoča razvoj funkcionalnega gospodarstva, ki lahko prinese znatne koristi za družbo.

2.4 Trenutno samo 8,6 % svetovnih dejavnosti poteka krožno. Za prehod na to razsežnost pa potrebujemo tesno sodelovanje javnega in zasebnega sektorja.

2.5 Prehod evropskega gospodarstva na krožno gospodarstvo mora upoštevati trenutni družbenogospodarski okvir, saj je pandemija COVID-19 povzročila najhujšo recesijo po veliki gospodarski krizi leta 1929.

2.5.1 Zaradi COVID-19 se podjetja soočajo z izgubo prihodkov, dobavne verige so prekinjene, zapira se vse več tovarn in povsod narašča brezposelnost.

2.6 Sedanja trojna grožnja – nenadzorovana pandemija, nezadostni instrumenti ekonomske politike in geopolitični „črni labod“ (tj. izjemno nepredvidljiv dogodek) – bi lahko svetovno gospodarstvo potisnila v trajno recesijo ravno v trenutku, ko se celotna evropska družba zaveda, da so za trajnostni gospodarski razvoj potrebni ustrezna tehnologija, rast produktivnosti in učinkovitejša raba virov.

2.7 Po drugi strani pa bi lahko izzivi, s katerimi se sooča naš planet, postali velika priložnost za novo spodbudo za trajnostni razvoj na novih temeljih, ki bi pospešili oblikovanje novega krožnega pristopa.

2.8 EESO je večkrat izrazil potrebo po trajnostni in vključujoči rasti. Skupaj z Evropsko komisijo je ustanovil evropsko platformo deležnikov za krožno gospodarstvo (ECESP) ( 8 ) , pri čemer je poudaril, da kljub dosedanjim dosežkom obstajajo očitne ovire za uresničitev krožnega gospodarstva.

2.9 Kakor je potrdila koordinacijska skupina ECESP, bi bilo treba prehod na vključujoče, podnebno nevtralno in krožno gospodarstvo začeti že danes ( 9 )

2.10 EESO je 6. aprila 2020 sprejel skupno izjavo, v kateri je poudaril, „da bi se lahko v teh nadvse negotovih časih učinkovito spoprijeli s posledicami pandemije COVID-19 ter ponovno vzpostavili bolj trajnostno evropsko gospodarstvo le s celovitim evropskim načrtom za okrevanje gospodarstva“.

3. Predlog Komisije

3.1 V novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo je več novih pobud, ki se nanašajo na celotni življenjski krog izdelkov od zasnove do izteka življenjske dobe, da bi državljanom in podjetjem omogočili polno udeležbo v krožnem gospodarstvu.

3.2 V okviru industrijske strategije EU se predlagajo naslednji ukrepi: — zagotoviti, da postanejo trajnostni izdelki pravilo v Uniji, s sprejetjem zakonodajnega akta o strategiji za trajnostne izdelke, da bodo izdelki, dani na trg EU, trajali dlje; — okrepiti vlogo potrošnikov in jim omogočiti dostop do zanesljivih informacij z resnično „pravico do popravila“; — osredotočiti se na sektorje, ki uporabljajo več virov in imajo velik potencial z vidika krožnosti, kot so: — elektronika in IKT: pobuda za krožno elektroniko, — baterije in vozila: nov regulativni okvir za baterije, — embalaža: nove zahteve glede tega, kaj je dovoljeno na trgu EU, — plastika: nove zahteve glede vsebnosti recikliranih materialov, — tekstilni izdelki: nova strategija EU za povečanje konkurenčnosti in inovacij v sektorju, — gradbeništvo in stavbe: splošna strategija za trajnostno zgrajeno okolje, — živila: nova zakonodajna pobuda, da bi embalažo, posodo in pribor za enkratno uporabo nadomestili izdelki za večkratno uporabo v gostinskih storitvah; — zmanjšati odpadke: preprečiti nastajanje odpadkov z njihovo predelavo v kakovostne sekundarne surovine; — doseči krožnost za ljudi, regije in mesta; — okrepiti vlogo standardizacije; — horizontalni ukrepi: določiti krožnost kot pogoj za podnebno nevtralnost; — ukrepi na svetovni ravni; — spremljanje napredka. Načrt vsebuje približno 35 ukrepov, ki naj bi jih uresničili v treh letih: od sredine 2020 do sredine 2023, ter pobude na področju elektronike, odpadkov, storitev za ljudi in okoljskih storitev.

4. Splošne ugotovitve

4.1 EESO je prepričan, da je trajnostnost eden od stebrov razvoja Evrope prihodnosti in da bodo državljani, potrošniki, podjetja in delavci z velikimi vložki odgovorili na izziv in z zavestnim in participativnim prehodom na krožno gospodarstvo prispevali ne le k spoštovanju okolja, temveč tudi k razvoju odprte in vključujoče družbe, ki bo zaščitila vire tudi za prihodnje generacije.

4.1.1 Krožno gospodarstvo lahko zelo koristi zlasti kmetijstvu in prehranskemu sistemu, da se zmanjša nastajanje odpadkov in omogoči večja blaginja državljanov.

4.1.2 Potrebne bodo velike naložbe za razvoj zelenih tehnologij, novih organskih gnojil in biometana.

4.2 EESO pozdravlja sklop zakonodajnih in političnih ukrepov, predlaganih v okviru akcijskega načrta za krožno gospodarstvo, in meni, da je treba ukrepe za prehod na krožno gospodarstvo ustrezno upoštevati, zlasti po uničujočih posledicah COVID-19.

5. Usklajenost na evropski ravni

5.1 EESO meni, da je treba priznati, da se podnebne spremembe in politika krožnega gospodarstva dopolnjujejo. Tudi vložki energije morajo biti iz obnovljivih virov energije in ne linearni kot v primeru fosilnih goriv.

5.1.1 Krožnost pri rabi energije pomeni tudi varčevanje z energijo in energetsko učinkovitost, kar je nujno zlasti v prometu.

5.2 Krepitev zmogljivosti, potrebnih za napredek v smeri krožnega gospodarstva, bi bilo treba spodbujati na vseh ravneh. Predlagani pakt za znanja in spretnosti ter delovna mesta v Evropskem socialnem skladu plus je odlična priložnost za izvajanje predvidenih programov.

5.3 Vloge javnih naročil pri tem prehodu se ne sme podcenjevati. Minimalna okoljska merila, ki so že vključena v direktive o javnih naročilih ( 10 ) , bi morala postati obvezna, skupaj z ustreznimi tehničnimi specifikacijami ( 11 ) . Zagotoviti bi bilo treba posebno usposabljanje za izvajalce, da se zagotovijo vse možnosti kroženja in da morebitne ovire ne bi preprečile krožnih javnih naročil.

5.4 Po mnenju EESO morajo številne pobude, ki jih je treba sprejeti v naslednjih mesecih, vključevati jasne načrte za izboljšanje krožnosti in trajnosti naložb, zlasti v strukturno in finančno najbolj ranljivih državah.

5.4.1 Te pobude bi bilo treba razviti v sodelovanju z lokalnimi organi in socialnimi partnerji, pri čemer se je treba osredotočiti zlasti na ustvarjanje novih in boljših delovnih mest.

5.5 EESO se strinja s sprejetjem pravnih zahtev za spodbuditev trga sekundarnih surovin, zlasti za embalažo, vozila, gradbeni material in baterije.

5.6 Okoljsko primerna zasnova izdelkov je ključni element izvajanja krožnih procesov. Okoljsko primerno zasnovo je treba še naprej širiti, da bo postala sestavni del vseh faz proizvodnje, s čimer bi se olajšala ponovna uporaba sestavnih elementov kot motorja za dinamičen trg sekundarnih surovin.

5.6.1 Glede na vse to bi morala Komisija tako kot v primeru „izdelkov, ki trošijo energijo“ ( 12 ) sprejeti delegirane akte, v katerih bodo določene značilnosti različnih pogosto uporabljanih izdelkov, ki bi po koncu uporabe lahko postali sestavni deli drugih izdelkov.

5.7 Tehnična standardizacija v krožnem gospodarstvu je zelo pomembna. Glede na veliko presečnost in kompleksnost tega vprašanja je bistvena velika usklajenost različnih deležnikov, organov na področju standardizacije in dejavnosti zakonodajalca.

5.8 Postopek tehnične standardizacije trajnostnih izdelkov, zlasti v sektorjih z intenzivno rabo virov, je zlasti pomemben pri dodeljevanju zelenih javnih naročil in pri razvrščanju surovin in sekundarnih materialov.

5.9 EESO poziva, naj se pri vseh predlaganih ukrepih izvedejo ustrezne ocene učinka z upoštevanjem okoljskih, družbenih in gospodarskih posledic.

5.10 Trenutna razprava o vrednosti načel krožnega gospodarstva ter njihovi potrebnosti je lahko priložnost za odločno obravnavo tega vprašanja, o katerem se je že večkrat razpravljalo, da bi presegli tradicionalno merilo BDP in vključili nove elemente poleg elementov gospodarske uspešnosti, ki se danes uporabljajo v treh sistemih izračunavanja BDP ( 13 ) , kot so oblikovanje solidarnostnih sistemov za vključujočo družbo, življenje v mejah našega planeta in pravična razdelitev virov.

6. Izobraževanje in kultura

6.1 Po mnenju EESO bi bilo treba večji poudarek nameniti razširjanju „kulture krožnosti“ z izobraževanjem, krepitvijo zmogljivosti in sprejemanjem večje odgovornosti ter z okrepljenim dialogom s civilno družbo, da bi ljudi spodbudili, da se prilagodijo in spremenijo svoje vsakodnevne navade in vedenje. Bistvenega pomena je tudi močno medsektorsko sodelovanje.

6.1.1 Družbena odgovornost podjetij kot konkreten element funkcionalnega gospodarstva je popolnoma skladna s kulturo krožnega gospodarstva, saj omogoča izredno sinergijo med interesi podjetnikov in interesi zaposlenih, ki so združeni v cilju doseganja trajnostnega razvoja in si prizadevajo za zmanjšanje količine odpadkov in nepotrebnih elementov.

6.2 Pripraviti bi bilo treba predloge za vključitev načel krožnega gospodarstva v šolske in visokošolske programe, pa tudi za financiranje visoke tehnične izobrazbe in podporo ustvarjalnosti.

6.3 Program Erasmus+ bi bil zelo koristen za spodbujanje izmenjave znanja o krožnem gospodarstvu med različnimi državami v Evropi.

6.4 Študija, ki jo je naročil EESO ( 14 ) , in s tem povezano mnenje NAT/764 o ustvarjanju sinergij med različnimi načrti za krožno gospodarstvo ter mreža, ki deluje v okviru evropske platforme deležnikov za krožno gospodarstvo, zagotavljajo trdno podlago za izmenjavo informacij in ustvarjanje znanja deležnikov.

6.5 Gospodarski subjekti in civilna družba bi lahko z uporabo ustreznih skladov, kot je sklad Misije iz programa Obzorje Evropa, začeli s konkretnim preizkušanjem procesov krožnega gospodarstva v različnih sektorjih v številnih primernih evropskih občinah.

6.6 Ključni element pri izvajanju krožnih procesov je vsekakor okoljsko primerna zasnova izdelkov.

7. Potrošniki: ključni akterji pri izvajanju

7.1 Za praktično izvajanje krožnega gospodarstva bo potrebna močna mreža informiranih, vključenih in povezanih deležnikov. Opredeliti bi bilo treba ključne politike in strukturno podporo za različne skupine deležnikov ter jih redno pregledovati in učinkovito poročati o njih.

7.2 Obravnavati bi bilo treba tudi vlogo oglaševanja, da ne bi bilo več tako močno osredotočeno na potrošništvo, in bi – ob spoštovanju pravil o prostem trgu – dajalo prednost vidikom trajnosti izdelkov in možnosti nove uporabe, ne da bi bilo zavajajoče.

7.2.1 Oglaševanje bi moralo biti bolj osredotočeno na realnost, trende in tipične lastnosti, pri čemer so konkretni primeri, prizadevanje za trajnostni razvoj in pozitivne lastnosti trajnosti izdelkov predstavljeni kot pomembni za potrošnike in družbo.

7.3 Priznati je treba pravico do popravila izdelka po pošteni in razumni ceni in to vključiti v jamstvo izdelka, kar vključuje tudi fiskalne ukrepe in mreže dostopnih lokalnih ponudnikov popravil ( 15 ) . Boj proti načrtovani zastarelosti bi moral postati sestavni del novih tehničnih in standardnih značilnosti okolju prijaznega izdelka, ki ga je mogoče zlahka popraviti in predelati.

7.4 EESO priznava uspeh partnerstva z Evropsko komisijo pri razvoju inovativne medinstitucionalne platforme (tj. ECESP) in z zanimanjem pričakuje razširitev njenega mandata v prihodnosti.

7.4.1 Po mnenju EESO bi lahko razmislili o drugačni porazdelitvi obdavčitve, tj. z zmanjšanjem davčne obremenitve dela in povečanjem obremenitve virov, zlasti v primeru manj trajnostnih izdelkov in izdelkov z očitno načrtovano zastarelostjo.

7.4.2 Načelo strožje obdavčitve bi moralo veljati za izdelke, uvožene v EU, za katere se zdi, da niso ravno po merilih krožnega gospodarstva.

7.5 Treba bi bilo izrecno priznati in podpreti vlogo socialnih podjetij v krožnem gospodarstvu ter omogočiti, da dejavnosti, ki imajo izkušnje s ponovno uporabo, popravili in obnovo, izkoristijo večjo družbeno vrednost, saj so ta podjetja zavezana razvoju spretnosti najbolj ranljivih oseb v družbi.

7.6 EESO poudarja, da je treba evropskim potrošnikom zagotoviti boljše informacije o ravnanju z izdelki, vključno s koristmi krožne zasnove in proizvodnje, ter glede sledljivosti in transparentnosti, vključno s potnimi listi izdelkov in digitalnimi tehnologijami, kot so blokovne verige, da se omogoči pretok informacij o sestavi, možnosti popravila in koncu življenjske dobe.

7.7 Da bi lahko kupci sprejemali bolj trajnostne odločitve in bi se zmanjšalo tveganje lažnega oglaševanja prijaznosti do okolja, so pri tem izredno pomembne zanesljive, primerljive in preverljive informacije.

7.8 Lokalni organi so ključni akterji na področju gospodarjenja z vodo, ravnanja z odpadki in sekundarnimi vozlišči surovin. Uvedejo lahko pilotne sheme, ki temeljijo na partnerstvu, ki so bistvenega pomena za razvoj krožnih inovacij.

7.9 EESO podpira razvoj načel „teritorialne družbene odgovornosti“, ki jo je poudaril že v prejšnjih mnenjih, da bi zagotovili sprejemanje javne in zasebne odgovornosti za krožno trajnost posameznega območja.

V Bruslju, 16. julija 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) UL C 100, 30.4.2009, str. 53.

(2) CEN, CENELEC in ETSI.

(3) Glej UNI Italia in postopke predhodne standardizacije (Uredba št. 1025/2012).

(4) UL C 175, 28.7.2009, str. 63.

(5) Glej Circular Economy and Material Value Chains, Svetovni gospodarski forum, 2020.

(6) Glej United Nations Environment Programme (UNEP), Natural Resources for the Future We Want, 2019.

(7) Glej Energy Transitions Commission, Mission Possible: Reaching Net-Zero Carbon Emissions by Mid-Century, 2018.

(8) EESC-2017-02666-05-00-decbur – mandat koordinacijske skupine.

(9) Joint statement on the new Circular Economy Action Plan (CEAP) by members of the Coordination Group (CG) of the European Circular Economy Stakeholder Platform (Skupna izjava o novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo, ki so jo pripravili člani koordinacijske skupine evropske platforme deležnikov za krožno gospodarstvo), marec 2020.

(10) Direktive 2014/23/EU (UL L 94, 28.3.2014, str. 1), 2014/24/EU (UL L 94, 28.3.2014, str. 65) in 2014/25/EU (UL L 94, 28.3.2014, str. 243).

(11) Glej UNI/PdR: 2019 Linee guida per la modalità di verifica del contenuto di riciclato e/o recuperato e/o sottoprodotto presente nei prodotti regolati da CAM (Criteri Ambientali Minimi) (Smernice 2019 za preverjanje vsebnosti recikliranih, predelanih ali stranskih proizvodov v izdelkih, za katera veljajo minimalna okoljska merila).

(12) Glej Direktivo 2005/32/ES (UL L 191, 22.7.2005, str. 29), ki je bila prenovljena z Direktivo 2009/125/ES (UL L 285, 31.10.2009, str. 10).

(13) Glej ESR 2010.

(14) https://www.eesc.europa.eu/sl/our-work/publications-other-work/publications/circular-economy-strategies-and-roadmaps-europe-executive-summary

(15) Glej Direktivo Sveta 1999/85/ES z dne 22. oktobra 1999 glede možnosti poskusne uporabe nižje stopnje DDV za delovno intenzivne storitve (UL L 277, 28.10.1999, str. 34), kot so manjša popravila koles, čevljev in usnjenih izdelkov ter oblačil in gospodinjskega perila, obnova in popravila zasebnih stanovanj ter pomoč na domu.