EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 11.6.2018 COM(2018) 440 final 2018/0230(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa evropske solidarnostne enote ter razveljavitvi [uredbe o evropski solidarnostni enoti] in Uredbe (EU) št. 375/2014 (Besedilo velja za EGP) {SWD(2018) 317 final}

{SWD(2018) 318 final}

{SWD(2018) 319 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi in cilji Evropska unija temelji na solidarnosti, skupni vrednoti, h kateri so Evropejci močno zavezani. Solidarnost je ključna za evropski projekt in mladim v Evropi kaže jasno smer pri njihovih prizadevanjih za boljšo EU. V Rimski izjavi so voditelji 27 držav članic, Evropskega sveta, Evropskega parlamenta in Evropske komisije ob 60. obletnici podpisa Rimske pogodbe ponovno potrdili svojo zavezo, da okrepijo enotnost in solidarnost za večjo moč in odpornost EU. V govoru predsednika Evropske komisije o stanju v Uniji z dne 14. septembra 2016 je bila poudarjena potreba po vlaganju v mlade in napovedana zamisel o evropski solidarnostni enoti. Namen evropske solidarnostne enote bi bil mladim po vsej EU zagotoviti priložnosti, da pustijo svoj pečat v družbi, pokažejo solidarnost in razvijejo svoje spretnosti, „pri čemer ne bodo samo delali, ampak tudi pridobili neprecenljive humanitarne izkušnje“. Udeleženci vrha v Bratislavi, ki je potekal 16. septembra 2016, so pozvali k večjemu političnemu zagonu, da se zagotovi podpora mladim Evropejcem in vzpostavijo novi programi EU, s katerimi bodo imeli mladi boljše priložnosti. S sporočilom Evropske komisije z naslovom „Evropska solidarnostna enota“ z dne 7. decembra 2016 se je začela prva faza evropske solidarnostne enote, obenem pa je bil v sporočilu ponovljen cilj, da se do leta 2020 vanjo vključi 100 000 mladih Evropejcev. V začetni fazi so bile mladim po vsej EU ponujene možnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev prek osmih različnih programov EU. Ker obstaja potencial za nadaljnjo krepitev solidarnosti z žrtvami kriz in nesreč v državah nečlanicah EU, ta predlog določa razširitev področja aktivnosti evropske solidarnostne enote z vključitvijo podpore operacijam humanitarne pomoči v državah nečlanicah EU, vključno s tistimi v sosedstvu najbolj oddaljenih regij EU. Kot kaže k temu predlogu priložena predhodna ocena, bi ta razširitev dosegla več namenov, kot je oblikovanje enotne vstopne točke za solidarnostne aktivnosti. To bi zajelo prostovoljsko delo prostovoljcev za humanitarno pomoč, aktivnost, ki jo trenutno podpira pobuda Prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Ta pobuda prispeva k prizadevanjem za krepitev zmogljivosti EU za zagotavljanje humanitarne pomoči na podlagi potreb ter za krepitev zmogljivosti in odpornosti ranljivih skupnosti ali skupnosti, ki so jih prizadele nesreče, v državah nečlanicah EU. Ta predlog določa pravni okvir za evropsko solidarnostno enoto, da se z razširitvijo področja njenih aktivnosti in geografskega območja aktivnosti na tem področju povečajo priložnosti za udejstvovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih. To bo prispevalo k reševanju ne le neizpolnjenih družbenih potreb v Evropi, temveč tudi humanitarnih izzivov v državah nečlanicah EU. Hkrati bo spodbudilo osebni, izobraževalni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj mladih. Obstajajo številni mladi, ki se želijo udejstvovati v solidarnostnih aktivnostih, v skupnostih pa je veliko neizpolnjenih potreb, ki bi jih lahko reševali s sodelovanjem mladih v takih aktivnostih. Številne organizacije iščejo motivirane mlade, da jim pomagajo pri njihovih prizadevanjih; če bi jih podprli, bi te organizacije skupnostim lahko ponudile še več. A ponudba in povpraševanje nista uravnotežena. Obstajajo tudi ovire pri razpoložljivosti virov, zagotavljanju kakovosti in več pravnih vidikih. Ker primanjkuje ukrepov, ki bi organizacije in mlade povezali pri spodbujanju solidarnosti, obstaja tveganje, da velik potencial za solidarnostne aktivnosti ostane neizkoriščen. To lahko povzroči nepotrebno izgubo blaginje za organizacije, mlade in družbo kot celoto. Poleg tega predhodne in prejšnje ocene programa Erasmus+ in pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč kažejo, da je mogoče stvari izboljšati s poenostavitvijo postopkov in da lahko večja učinkovitost, pridobljena iz ekonomije obsega in razpona, prinese koristi. Ob upoštevanju tega ozadja je cilj evropske solidarnostne enote spodbujati udejstvovanje mladih in organizacij v dostopnih in visokokakovostnih solidarnostnih aktivnostih. Evropska solidarnostna enota lahko pomaga pri krepitvi kohezije, solidarnosti in demokracije v Evropi in širše ter pri reševanju družbenih in humanitarnih izzivov na terenu s posebnim poudarkom na spodbujanju socialnega vključevanja. Evropska solidarnostna enota bo za uresničitev tega splošnega cilja mladim omogočala lahko dostopne priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev v sektorjih, povezanih s solidarnostjo, kot je socialno gospodarstvo, ter za oblikovanje in razvoj solidarnostnih projektov na lastno pobudo. Slednje bo tudi prispevalo k osebnemu, družbenemu in poklicnemu razvoju mladih, z izboljšanjem njihovih spretnosti in kompetenc pa tudi k njihovi zaposljivosti. Evropska solidarnostna enota bo prav tako podpirala aktivnosti mreženja za svoje udeležence in sodelujoče organizacije. Cilj teh aktivnosti je spodbujati duha evropske solidarnostne enote in občutek pripadnosti širši skupnosti, zavezani solidarnosti, ter podpirati izmenjavo koristnih praks in izkušenj. Cilj evropske solidarnostne enote je tudi zagotoviti, da: ·solidarnostne aktivnosti, namenjene mladim udeležencem, pomagajo pri reševanju konkretnih družbenih izzivov, izvajanju operacij humanitarne pomoči na podlagi potreb ter krepitvi skupnosti ter ·so učni izidi, ki izhajajo iz udeležbe mladih v teh aktivnostih, ustrezno ovrednoteni. V tem predlogu je za datum začetka uporabe določen 1. januar 2021, pripravljen pa je za Unijo s 27 državami članicami, v skladu z uradnim obvestilom Združenega kraljestva, ki ga je Evropski svet prejel 29. marca 2017, o nameri Združenega kraljestva, da na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji izstopi iz Evropske unije in Euratoma. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Evropska solidarnostna enota se opira na bogato in dolgoletno tradicijo ter izkušnje, ki jih imajo države članice na področju aktivnosti v javnem interesu, na primer s prostovoljstvom. Nekatere države članice izvajajo nacionalne programe na področju civilne službe, s katerimi mladim ponujajo možnost, da se udejstvujejo, druge države članice pa podpirajo aktivnosti civilne družbe. Na ravni EU evropska prostovoljska služba mladim že 20 let ponuja priložnosti za prostovoljsko delo. Politike in programi, kot sta jamstvo za mlade in pobuda „tvoja prva zaposlitev EURES“, mladim pomagajo, da dobijo možnost za pripravništvo in zaposlitev. Pobuda Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, ki se je začela leta 2014, ponuja posameznikom priložnost, da v državi nečlanici EU pridobijo prostovoljsko izkušnjo. Taka izkušnja pomaga pri zagotavljanju humanitarne pomoči tam, kjer je ta najbolj potrebna. Te pobude so dobra podlaga, ki jo evropska solidarnostna enota ne le izkorišča, temveč tudi nadgrajuje, s tem da ustvarja nove priložnosti, večjo prepoznavnost in večji učinek. Z evropsko solidarnostno enoto bodo na področju humanitarne pomoči nastale nove priložnosti, ki ne bodo več podprte s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč (ki se bo leta 2020 končala), hkrati pa bodo lažje dostopne tako za zainteresirane mlade kot za organizacije. Evropska solidarnostna enota bo še naprej omogočala enotno vstopno točko, ki bo zlahka dostopna prek portala, ter si prizadevala doseči čim širši krog sodelujočih organizacij in mladih. Prav tako bo razvila in izboljšala usposabljanje, ki je na voljo pred aktivnostjo, ter tudi ustrezno podporo in vrednotenje učnih izidov po aktivnosti. Za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izvajanja bo evropska solidarnostna enota kar najbolj izkoristila ureditve upravljanja, ki so že vzpostavljene. To ji bo omogočilo, da se osredotoči na čim boljše izvajanje in smotrnost, hkrati pa se bodo kar najbolj zmanjšala upravna bremena. Zato bo izvajanje evropske solidarnostne enote zaupano obstoječim strukturam.

•Skladnost z drugimi politikami Unije Ukrepi evropske solidarnostne enote so skladni z različnimi zadevnimi politikami in programi EU ter jih dopolnjujejo. Ti zlasti zajemajo take, ki se nanašajo na: ·izobraževanje in usposabljanje; ·zaposlovanje; ·enakost spolov; ·podjetništvo (zlasti socialno podjetništvo); ·državljanstvo in demokratično udeležbo; ·varstvo okolja in narave; ·podnebne ukrepe; ·preprečevanje nesreč, pripravljenost nanje in obnovo po njih; ·kmetijstvo in razvoj podeželja; ·preskrbo s hrano in neživilskimi izdelki; ·zdravje in dobro počutje; ·ustvarjalnost in kulturo; ·telesno vzgojo in šport; ·socialno pomoč in varstvo, ·sprejem in vključevanje državljanov tretjih držav; ·teritorialno sodelovanje in kohezijo; ·čezmejno sodelovanje; in ·humanitarno pomoč.

V prvi in drugi fazi izvajanja evropske solidarnostne enote je mladim po vsej EU priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev omogočalo več različnih programov EU. Ta predlog bi bil podlaga za tretjo fazo evropske solidarnostne enote, v okviru katere bodo njena dobro opredeljena sredstva omogočila, da se vse aktivnosti razvijajo po istih pravilih in pogojih za solidarnostne aktivnosti ne glede na področje politik, na katero je ukrep naravnan. Ker novo razširjeno področje aktivnosti vključuje aktivnosti za podpiranje operacij humanitarne pomoči, bo evropska solidarnostna enota imela koristi od dodatnih prispevkov za podporo novemu področju aktivnosti. Te aktivnosti se bodo izvajale v tesnem sodelovanju z ustreznimi službami Komisije. V predlogu Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 je določen ambicioznejši cilj za vključevanje podnebnih ukrepov v vse programe EU s splošnim ciljem, da bi 25 % odhodkov EU prispevalo k podnebnim ciljem. Prispevek tega programa k doseganju tega splošnega cilja se bo spremljal s sistemom podnebnih kazalnikov EU s primerno ravnijo razčlenitve, tudi z uporabo natančnejših metodologij, kadar so te na voljo. Komisija bo še nadalje letno predlagala informacije glede odobritev za prevzem obveznosti v okviru letnega predloga proračuna. Da bi se v celoti izkoristil potencial programa pri prispevanju k podnebnim ciljem, si bo Komisija prizadevala opredeliti relevantne ukrepe na vseh stopnjah priprave, izvajanja, pregleda in ocenjevanja programa. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Ta predlog temelji na dveh sklopih: „sodelovanju mladih v solidarnostnih aktivnostih za reševanje družbenih izzivov “, in „Evropski prostovoljski enoti za humanitarno pomoč“. Posledično predlog temelji na členih 165(4), 166(4) in 214(5) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 165(4) omogoča dejavnost EU, katere cilj je „spodbujanje razvoja izmenjave mladih [...] ter spodbujanje sodelovanja mladih v demokratičnem življenju v Evropi“. Dejavnost EU na podlagi člena 166(4) predstavlja ustrezno pravno podlago za akt, kakršen je ta predlog, katerega cilj je „izboljševanje začetnega in nadaljevalnega poklicnega usposabljanja zaradi lažje vključitve in ponovne vključitve v trg dela“ ter „olajševanje dostopa do poklicnega usposabljanja ter spodbujanje mobilnosti izobraževalcev in udeležencev usposabljanja, zlasti mladih“. Člen 214(5) zagotavlja pravno podlago za vzpostavitev okvira za prispevek mladih Evropejcev k humanitarnim dejavnostim Unije, Evropske prostovoljske enote za humanitarno pomoč. •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Ob upoštevanju evropskega obsega predlaganih ciljev, tj. spodbujati mlade, da sodelujejo v solidarnostnih aktivnostih po vsej EU, ter spodbujati mlade prostovoljce, da prispevajo k humanitarni pomoči v državah nečlanicah EU, je ukrepanje na ravni EU primerno. Ukrepanje v okviru evropske solidarnostne enote ne bo nadomestilo podobnih ukrepov držav članic za mlade, temveč jih bo dopolnjevalo in podpiralo ob polnem spoštovanju načela subsidiarnosti. Vse države članice imajo tradicijo izvajanja programov in instrumentov, ki zlasti s prostovoljstvom podpirajo aktivnosti v javnem interesu, se pa te precej razlikujejo. Praksa v nekaterih državah predvideva ukrepanje države, v drugih pa je ta vloga prepuščena civilni družbi. Obstajajo različna pojmovanja in konotacije solidarnostnih aktivnosti in prostovoljstva, vrste aktivnosti pa se razlikujejo po vsebini in trajanju. Poleg tega obstajajo različni pogledi na to, kako je socialna zaščita povezana s prostovoljstvom, pa tudi različni pravni statusi ter različne stopnje učenja in priznavanja. Vse to povzroča razdrobljenost na ravni EU, kar pomeni, da mladi v EU nimajo enakega dostopa do priložnosti, ki so na voljo. Ukrepanje EU prek evropske solidarnostne enote pomaga pri odpravi razdrobljenosti, kot kaže predhodna ocena, priložena temu predlogu. Hkrati gradi na izkušnjah, pridobljenih v različnih državah članicah. Poleg tega spodbuja prostovoljstvo v državah članicah, v katerih je manj razširjeno, kar je v skladu s priporočili zainteresiranih strani, s katerimi so bila med pripravo [uredbe o evropski solidarnostni enoti] opravljena posvetovanja. Evropska solidarnostna enota pomaga izboljševati kakovost različnih aktivnosti za mlade v EU in zunaj nje ter vrednotenja njihovih učnih izidov. To počne z uporabo vrste jamstev kakovosti, kot so znak kakovosti za sodelujoče organizacije in načela iz okvira za kakovost pripravništev. Poleg tega bo evropska solidarnostna enota z razširitvijo področja aktivnosti na aktivnosti za podpiranje operacij humanitarne pomoči delovala kot enotna vstopna točka do visokokakovostnih prostovoljskih in poklicnih solidarnostnih aktivnosti za mlade po vsej EU in zunaj nje. Te aktivnosti so trenutno dostopne samo prek dveh različnih programov. Evropska solidarnostna enota bo tako zagotovila, da imajo vsi zainteresirani mladi po vsej EU enake možnosti za širši razpon aktivnosti in lažji dostop do njih. Združevanje priložnosti za prostovoljstvo, ki podpirajo humanitarno pomoč, pod obstoječim imenom evropske solidarnostne enote bo pripomoglo tudi k izboljšanju ozaveščenosti o priložnostih, ki so mladim na voljo, in njihovi večji prepoznavnosti. Evropska solidarnostna enota bo ponujala aktivnosti, ki se lahko opravljajo v državi, ki ni država prebivališča udeležencev (čezmejne aktivnosti in prostovoljstvo v podporo humanitarni pomoči), ter aktivnosti, ki se lahko opravljajo v državi prebivališča udeležencev (znotraj države). Pri čezmejnih aktivnosti ukrepanje posameznih držav članic ne more nadomestiti ukrepanja EU. To je posledica razdrobljenosti struktur in programov, ki ponujajo prostovoljstvo in pripravništvo, pa tudi razlik v razumevanju in pojmovanju sektorja solidarnostnih aktivnosti. Kar zadeva aktivnosti znotraj države, evropska solidarnostna enota pomaga reševati lokalne ali nacionalne izzive s širšega evropskega vidika. Ukrepanje EU lahko pripomore k odpravljanju razdrobljenosti pri ponujenih aktivnostih in zagotovi vključenost vseh mladih, tudi tistih, ki se pri udejstvovanju v mednarodnih aktivnostih srečujejo z ovirami. Prav tako zagotavlja evropski okvir in pomaga pri iskanju evropskih rešitev za posebne izzive, ki niso omejeni z nacionalnimi mejami. Navsezadnje pa uporaba obstoječih struktur, ki so se izkazale za koristne, pomaga pri zagotavljanju uspešnega in učinkovitega izvajanja evropske solidarnostne enote. Poleg tega zagotavlja kar največje sinergije in dopolnjevanje z ukrepi držav članic v korist mladih in humanitarne pomoči. Čeprav bi nacionalni okviri lahko dosegli podobne rezultate, bi bilo to dvakrat dražje, kot je bilo ugotovljeno v vmesni oceni programa Erasmus+ (2014–2020). •Sorazmernost Predlagane izboljšave bodo vključene v obstoječo programsko arhitekturo, uporabljale pa bodo obstoječe izvedbene mehanizme, da se zagotovita kar največja kontinuiteta in stabilnost predhodnih programov. Predlog obravnava vrzeli, ugotovljene na področju ponudbe lahko dostopnih priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnosti, ki so na voljo mladim. Ne presega tistega, kar je potrebno za dosego njegovih ciljev. •Izbira instrumenta Predlagani instrument je uredba Evropskega parlamenta in Sveta. 3.REZULTATI RETROSPEKTIVNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

•Retrospektivne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč je bila opravljena vmesna ocena njenega izvajanja v obdobju od srede leta 2014 do srede leta 2017. Ocena je omogočila koristne analize in vpoglede glede izvajanja pobude, vključno s pomanjkljivostmi in področji, ki jih je treba še izboljšati. Zlasti je treba poudariti majhno število prostovoljcev, saj prvotni cilj glede števila sodelujočih morda ne bo dosežen. Iz poročila o zunanji oceni je mogoče izpostaviti več priporočil. Poročilo na primer priporoča uporabo ene blagovne znamke in komunikacijskih aktivnosti, s čimer bi se povečala prepoznavnost aktivnosti za podpiranje operacij humanitarne pomoči. Drugo priporočilo omenja možnost premika s prijav na podlagi prostih delovnih mest (kakor se uporabljajo v pobudi Prostovoljci EU za humanitarno pomoč) na kadrovanje na podlagi seznamov (kakor se uporablja v evropski solidarnostni enoti). Na koncu je ocena izpostavila tudi pomen nadaljnje poenostavitve postopkov, kar bi se doseglo z uskladitvijo procesa z obstoječimi procesi v evropski solidarnostni enoti. Ker se poleg tega evropska solidarnostna enota močno opira na prejšnjo evropsko prostovoljsko službo, ki se je izvajala v okviru programa Erasmus+, vmesna ocena programa Erasmus+ prinaša dragocen vpogled. Glavni rezultati poudarjajo uspešnost programa Erasmus+ pri razvoju spretnosti in kompetenc; njegovo nesporno evropsko dodano vrednost; visoko stopnjo skladnosti, zlasti zaradi združevanja programov in enotne blagovne znamke, ter njegovo učinkovitost in enostavnost, pri čemer so izpostavljeni stroškovna učinkovitost ukrepov mobilnosti in nižji stroški upravljanja (za več kot polovico kot pri podobnih nacionalnih programih). Ti rezultati krepijo zamisel, da bi se z razširitvijo področja aktivnosti evropske solidarnostne enote na aktivnosti, ki se trenutno izvajajo v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, povečala učinkovitost, ustvarila jasnejša znamka in pozicioniranje ter povečalo število priložnosti za mlade. •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Nedavno javno posvetovanje o „skladih EU na področju vrednot in mobilnosti“ prinaša nekatere informacije in analizo, pomembno za pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in obstoječo evropsko solidarnostno enoto. Odziv na posvetovanje je bil precej velik, saj je sodelovalo 1 839 posameznih anketirancev, od katerih jih je 1 199 predstavljalo organizacijo. Čeprav podrobna analiza rezultatov še ni na voljo, se ponujajo nekatera predhodna opažanja. Na primer, več kot 75 % anketirancev meni, da je spodbujanje solidarnosti, socialnega vključevanja in razvoja spretnosti prek mobilnosti pomembno. Kljub temu manj kot 40 % anketirancev meni, da so ta vprašanja v celoti ali dobro rešena. Ne glede na to anketiranci jasno vidijo dodano vrednost ukrepanja EU v tem sektorju: več kot 75 % jih meni, da obstoječi programi prinašajo vrednost v primerjavi s tem, kaj bi države članice lahko dosegle na nacionalni, regionalni in/ali lokalni ravni. Med anketiranci jih je 135 odgovorilo glede pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč in/ali evropske solidarnostne enote. Med temi jih 82 % meni, da je pomanjkanje proračunskih sredstev za zadovoljitev povpraševanja ena glavnih ovir, ki obstoječim programom onemogoča, da vsaj do neke mere dosežejo svoje cilje. Poleg tega je treba v zvezi s poenostavitvijo, ki se poskuša doseči z njihovo integracijo, poudariti, da več kot 68 % anketirancev meni, da bi poenostavitev obrazcev in postopkov izbire za dodelitev nepovratnih sredstev pomagala pri izboljšavi rezultatov programov. •Ocena učinka Ocena učinka ni bila opravljena, saj je vsebina tega predloga skladna z obstoječo evropsko solidarnostno enoto. Ker pa je predlog vezan na znatno porabo sredstev, mu je v skladu z zahtevami finančne uredbe vseeno priložena predhodna ocena. V oceni so bili preučeni izzivi, ki se lahko pojavijo zaradi razširitve področja aktivnosti in geografskega območja aktivnosti, ter izzivi, ugotovljeni med izvajanjem obstoječe evropske solidarnostne enote in pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Ocena je pokazala, da mora EU v okviru razširjene evropske solidarnostne enote obravnavati naslednje pomembne izzive: ·komunikacija: v prvi fazi evropske solidarnostne enote je pri potencialnih udeležencih prišlo do nekaj zmede glede njene vloge. To se zlasti nanaša na osnovne programe, ki so del prve faze, in razlike v primerjavi s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč; ·skladnost: oba najbolj prepoznavna prostovoljska programa EU sta ločena; ·počasen napredek pri poklicnih aktivnostih: ponujenih je manj pripravništev in zaposlitev, kakor je bilo predvideno; ·sodelovanje z nacionalnimi programi: sodelovanje z nacionalnimi okviri, pobudami in programi, kot so programi na področju civilne službe ali zasebno vodene pobude, bi se moralo povečati, da se prepreči morebitno prekrivanje programov; ·medgeneracijska razsežnost: med nekdanjimi, sedanjimi in prihodnjimi udeleženci ni povezave. To pomeni izgubo strokovnega znanja, ki se ne prenaša s posamezne generacije udeležencev na naslednjo; ·krepitev skupnosti: spretnosti, pridobljene z izkušnjami v evropski solidarnostni enoti, ne bi smele koristiti le že končanim projektom, temveč bi morale biti prenesene na mlade in druge. Evropski solidarnostni enoti manjkata to znanje in prenašanje izkušenj; ·vzpostavitev sistema za upravljanje znanja: od zbiranja podatkov do prepoznave in razširjanja najboljših praks pri vodenju projektov – s programom se bo moralo to vprašanje bolje rešiti, da se poveča kakovost poročanja o rezultatih; ·poenostavitev procesa in postopkov, ki urejajo program: z izboljšanjem dostopa do e-obrazcev in njihovo poenostavitvijo bi se povečalo število ponudb organizacij. Mogoči so izzivi, ki bi izhajali iz zapletene uredbe ali sklopa zakonodajnih aktov, ki niso dovolj prožni za prilagoditev spreminjajočim se potrebam programa; ·napotitev prostovoljcev na izvajanje aktivnosti humanitarne pomoči: eden glavnih izzivov je dolg zamik med prijavo kandidatov in njihovo napotitvijo. Vsi ti izzivi so dodatno razloženi v oceni, priloženi temu predlogu. Te izzive obravnava ta uredba.

•Poenostavitev Ta predlog uvaja več poenostavitev v treh širokih skupinah. ·Za posameznike: razširitev področja aktivnosti bi pomenila, da se vse prostovoljske aktivnosti in druge aktivnosti, povezane s solidarnostjo, izvajajo v okviru enega programa. To bo zelo poenostavilo dostop do priložnosti za mlade, ki se želijo vključiti v solidarnostno aktivnost. ·Za organizacije: usklajevanje vseh pravil programa (od vloge za akreditacijo do zahtev glede poročanja ob koncu projekta) bo jasno poenostavilo delo sodelujočih organizacij v vseh fazah projektnega cikla. Poleg tega bi se zmanjšalo število razpisov za zbiranje predlogov, kar bi zmanjšalo delovno obremenitev organizacij. ·Na institucionalni ravni: z vključitvijo aktivnosti, ki se trenutno izvajajo v okviru pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, v evropsko solidarnostno enoto se bo pomagalo pri poenostavitvi dela, potrebnega pri posameznem elementu programa. Na primer, potreben bo le en razpis za zbiranje ponudb namesto dveh za zavarovanje. Drug primer je ocena predlogov, prejetih na nacionalni in centralizirani ravni, ki bi bili združeni, hkrati pa bi bilo poskrbljeno tudi za posebne značilnosti posamezne aktivnosti. Poleg tega se obravnavajo nadaljnje poenostavitve obstoječih postopkov. Dober primer so elektronski obrazci, ki jih morajo organizacije izpolniti, da se lahko prijavijo za pridobitev sredstev ali znaka kakovosti. Ti obrazci se nenehno poenostavljajo, zaradi česar je v organizacijah potrebnega manj dela, hkrati pa se ohranjajo jamstva, da bodo ponujene aktivnosti visokokakovostne. •Temeljne pravice Ta predlog je v celoti skladen z Listino EU o temeljnih pravicah, ki priznava, da je solidarnost ena od univerzalnih vrednot, na katerih temelji EU. Ta predlog v celoti upošteva pravice in prepovedi, določene v naslednjih členih Listine: ·5 (Prepoved suženjstva in prisilnega dela); ·14 (Pravica do izobraževanja); ·15 (Svoboda izbire poklica in pravica do dela); ·21 (Prepoved diskriminacije); ·23 (Enakost žensk in moških); ·24 (Pravice otroka); ·26 (Vključenost invalidov); ·31 (Pošteni in pravični delovni pogoji); ·32 (Prepoved dela otrok in varstvo mladih pri delu). Prav tako bo razširitev področja aktivnosti z vključitvijo podpore operacijam humanitarne pomoči v državah nečlanicah EU pripomogla k zagotavljanju aktivnosti podpore, pomoči in zaščite na nediskriminacijski podlagi v teh državah. Poleg tega so lahko nekatere aktivnosti usmerjene v podpiranje ranljivih skupin v državah nečlanicah EU in organizacij civilne družbe, ki se ukvarjajo z zadevami, povezanimi z migracijami, ali preskrbo s hrano in neživilskimi izdelki po naravni nesreči. V vsakem primeru bi aktivnosti za podpiranje humanitarne pomoči ne glede na njihov namen dodatno spodbujale vrednote EU (vključno z varstvom temeljnih pravic) v skupnostih, kjer bi se izvajale. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE V skladu s predlogom Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 bodo dodeljena finančna sredstva za izvajanje programa za navedeno obdobje določena v višini 1 260 000 000 EUR v tekočih cenah.

Več podrobnosti o proračunskih posledicah ter potrebnih človeških in upravnih virih je v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženi temu predlogu. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Evropska solidarnostna enota bo uporabila ureditev upravljanja in izvajanja, ki je že vzpostavljena v okviru programa Erasmus+. To je v skladu z analizo, izvedeno v predhodni oceni, ki je priložena temu predlogu. Poleg tega bo to zagotovilo učinkovito in uspešno izvajanje, kar največje sinergije in kar najmanjša upravna bremena. Ureditve spremljanja in ocenjevanja za evropsko solidarnostno enoto bodo vključevale stalno spremljanje, da se oceni napredek, in ocenjevanje, da se ocenijo dokazi, ki so na voljo o učinkovitosti doseženih rezultatov. Ureditve spremljanja bodo temeljile na obširni analizi kvantitativnih in kvalitativnih rezultatov evropske solidarnostne enote. Kvantitativni rezultati se bodo sistematično zbirali prek informacijskih sistemov, vzpostavljenih za upravljanje ukrepov evropske solidarnostne enote. Kvalitativni rezultati se bodo spremljali z rednimi raziskavami, usmerjenimi v posameznike in sodelujoče organizacije. Ureditve poročanja in ocenjevanja, ki jih bodo uporabljali vsi izvajalski organi, bodo zagotovile celovito spremljanje izvajanja predloga. Program bo štiri leta po njegovem sprejetju tudi neodvisno ocenjen, da se ocenijo kvalitativni rezultati podprtih ukrepov. Ocena bo zajela njihov učinek na vključene mlade in organizacije in izboljšanje učinkovitosti v prvih štirih letih. Ocena bi morala upoštevati obstoječe dokaze o učinkovitosti in učinku rezultatov evropske solidarnostne enote. Viri preverjanja bodo vključevali podatke spremljanja, informacije iz delovnih načrtov in poročil izvajalskih organov, rezultate širjenja informacij, z dokazi podprte študije, raziskave itn. Ocene bodo opravljene v skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016, s katerim so tri institucije potrdile, da bi vrednotenje obstoječe zakonodaje in politike moralo biti podlaga za ocene učinka glede možnosti za nadaljnje ukrepanje. Z ocenami se bodo ocenili dejanski učinki programa na podlagi kazalnikov/ciljev programa in podrobne analize stopnje, do katere se lahko šteje, da je program ustrezen, uspešen in učinkovit, do katere zagotavlja dovolj dodane vrednosti EU in je skladen z drugimi politikami EU. Ocene bodo zajele pridobljene izkušnje za odkrivanje pomanjkljivosti/težav ali potenciala za nadaljnje izboljšanje ukrepov ali njihovih rezultatov in njihovo kar največjo izrabo/učinek. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga V poglavju I – „Splošne določbe“ predlagane uredbe so določeni predmet urejanja, opredelitev nekaterih ponavljajočih se izrazov ter splošni in posebni cilj aktivnosti evropske solidarnostne enote. Cilj evropske solidarnostne enote je spodbujati udejstvovanje mladih in organizacij v solidarnostnih aktivnostih, ki so visoke kakovosti in dostopne vsem mladim. Gre za način, s katerim se prispeva h krepitvi kohezije in solidarnosti v Evropi ter zunaj nje, podpori skupnosti in odzivanju na družbene ter humanitarne izzive. V poglavju II – „Ukrepi evropske solidarnostne enote“ so opisane aktivnosti, predvidene za doseganje ciljev predlagane uredbe. Podporni ukrepi EU vključujejo prostovoljstvo, pripravništva in zaposlitve, projekte ter aktivnosti mreženja, razdeljene na dva sklopa, in ukrepe za zagotavljanje kakovosti ter podporne ukrepe, skupne obema sklopoma. V poglavju III – „Sodelovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih za reševanje družbenih izzivov“ so opisani ukrepi za izvedbo v okviru prvega sklopa. To vključuje prostovoljstvo, pripravništva in zaposlitve ter solidarnostne projekte. V poglavju IV – „Evropska prostovoljska enota za humanitarno pomoč“ so opisani ukrepi za izvedbo v okviru drugega sklopa, ki ga sestavljajo le prostovoljske aktivnosti. V poglavju V – „Finančne določbe“ so podrobno predstavljena proračunska sredstva, dodeljena programu. V poglavju VI – „Sodelovanje v evropski solidarnostni enoti“ so določena merila za sodelujoče države, posameznike in organizacije. Sodelujoče države so države članice EU, države nečlanice EU, pridružene programu, in tretje države, ki niso pridružene programu. Na portalu evropske solidarnostne enote se lahko registrirajo mladi v starosti od 17 do 30 let, v aktivnostih pa lahko sodelujejo šele, ko dopolnijo 18 let. Sodelujoča organizacija, ki lahko registriranim posameznikom ponuja opravljanje solidarnostnih aktivnosti, je lahko kateri koli javni ali zasebni subjekt ali mednarodna organizacija, ki izvaja solidarnostne aktivnosti, pod pogojem, da je prejela znak kakovosti. V poglavju VII – „Načrtovanje, spremljanje in ocenjevanje“ so navedene zahteve na teh področjih ter seznam treh kazalnikov, ki se bodo spremljali. V poglavju VIII – „Informiranje, komuniciranje in razširjanje informacij“ so določene zahteve glede komunikacije. V poglavju IX – „Upravljavski in revizijski sistem“ so določeni izvajalski organi evropske solidarnostne enote. Kar zadeva upravljanje, je predlagani način izvajanja kombinacija posrednega in neposrednega upravljanja. Kombinacija načinov upravljanja temelji na pozitivnih izkušnjah z izvajanjem programa Erasmus+ in nadgrajuje njegove obstoječe strukture. V poglavju X – „Kontrolni sistem“ je določen potreben nadzorni sistem, ki naj zagotovi, da se zaščita finančnih interesov EU ustrezno upošteva pri izvajanju ukrepov, financiranih v okviru evropske solidarnostne enote. V poglavju XI — „Dopolnjevanje“ so poudarjene zahteve glede skladnosti in dopolnjevanja z drugimi politikami in programi Unije. Predvidena so tudi posebna pravila, ki omogočajo dopolnjevanje med programom ter evropskimi strukturnimi in investicijskimi skladi.

Poglavje XII – „Prehodne in končne določbe“ vsebuje potrebne določbe za prenos nekaterih pooblastil na Komisijo, ki z izvedbenimi akti sprejme programe dela, in določa datum začetka veljavnosti predlagane uredbe. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah od 1. januarja 2021.



2018/0230 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa evropske solidarnostne enote ter razveljavitvi [uredbe o evropski solidarnostni enoti] in Uredbe (EU) št. 375/2014 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 165(4), 166(4) in 214(5) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Evropska unija temelji na solidarnosti med državljani in med državami članicami. Ta skupna vrednota usmerja njene ukrepe in zagotavlja potrebno enotnost za reševanje sedanjih in prihodnjih družbenih izzivov, s katerimi so se mladi Evropejci pripravljeni spopadati z izražanjem solidarnosti v praksi. (2)V govoru o stanju v Uniji z dne 14. septembra 2016 je bila poudarjena potreba po vlaganju v mlade in napovedana ustanovitev evropske solidarnostne enote (v nadaljnjem besedilu: program), da bi se za mlade po vsej Uniji ustvarile priložnosti, da pomembno prispevajo k družbi, pokažejo solidarnost in razvijajo svoje spretnosti, pri čemer ne bodo pridobili samo delovnih izkušenj, temveč tudi neprecenljive človeške izkušnje. (3)Komisija je v svojem sporočilu z naslovom Evropska solidarnostna enota z dne 7. decembra 2016 poudarila, da je treba okrepiti temelje solidarnostnega dela po vsej Evropi, mladim ponuditi več kakovostnejših priložnosti za solidarnostne aktivnosti na različnih področjih ter podpirati nacionalne in lokalne akterje v njihovih prizadevanjih za spopadanje z različnimi izzivi in krizami. Z navedenim sporočilom se je začela prva faza evropske solidarnostne enote, v kateri so se mladim po vsej Uniji priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev omogočale iz različnih programov EU. (4)Člen 2 Pogodbe o Evropski uniji poudarja solidarnost kot eno od ključnih načel Evropske unije. To načelo je navedeno tudi v členu 21(1) Pogodbe o Evropski uniji kot eden od temeljev zunanjega delovanja EU. (5)Mladi bi morali imeti na voljo lahko dostopne priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih, ki bi jim omogočile, da se angažirajo v korist skupnosti ter pridobijo koristne izkušnje, spretnosti in kompetence za osebni, izobraževalni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj, s čimer bi se izboljšala njihova zaposljivost. Navedene aktivnosti bi morale tudi podpirati mobilnost mladih prostovoljcev, pripravnikov in delavcev.

(6)Mladim bi bilo treba ponuditi visokokakovostne solidarnostne aktivnosti v smislu, da obravnavajo neizpolnjene družbene potrebe, prispevajo h krepitvi skupnosti, mladim nudijo priložnost pridobiti dragoceno znanje in kompetence, so mladim finančno dostopne ter se izvajajo v varnih in zdravih razmerah. (7)Evropska solidarnostna enota je enotna vstopna točka za solidarnostne aktivnosti po vsej Uniji in zunaj nje. Treba bi bilo zagotoviti skladnost in dopolnjevanje z drugimi ustreznimi politikami in programi Unije. Evropska solidarnostna enota se opira na prednosti in sinergije predhodnih ter obstoječih programov, zlasti evropske prostovoljske službe in pobude Prostovoljci EU za humanitarno pomoč. Prav tako dopolnjuje prizadevanja držav članic za podporo mladim in olajšanje njihovega prehoda iz izobraževanja v zaposlitev v okviru jamstva za mlade, in sicer z dodatnimi priložnostmi za vključitev na trg dela v obliki pripravništev ali zaposlitev na področjih, povezanih s solidarnostjo, v njihovih državah članicah ali v tujini. Zagotovljeno je tudi dopolnjevanje z obstoječimi mrežami na ravni Unije, ki so relevantne za aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote, kot sta evropska mreža javnih služb za zaposlovanje (EURES) in mreža Eurodesk. Poleg tega bi bilo treba zagotoviti dopolnjevanje med obstoječimi podobnimi shemami, zlasti nacionalnimi solidarnostnimi shemami in programi mobilnosti za mlade, ter evropsko solidarnostno enoto, in sicer na podlagi dobrih praks, kadar je to primerno. (8)Kar zadeva razlaganje povezane zakonodaje na ravni Unije, bi se morale tako čezmejne prostovoljske aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote kot prostovoljske aktivnosti, ki se še naprej podpirajo na podlagi Uredbe (EU) št. 1288/2013, šteti za enakovredne tistim, ki se opravljajo v okviru evropske prostovoljske službe. (9)Evropska solidarnostna enota mladim daje nove priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev na področjih, povezanih s solidarnostjo, ter oblikovanje in razvoj solidarnostnih projektov na lastno pobudo. Te priložnosti prispevajo k izboljšanju njihovega osebnega, izobraževalnega, družbenega, državljanskega in poklicnega razvoja. Evropska solidarnostna enota podpira tudi aktivnosti mreženja udeležencev in organizacij evropske solidarnostne enote ter ukrepe za zagotavljanje kakovosti podprtih aktivnosti in boljše ovrednotenje njihovih učnih izidov. S tem bo prispevala tudi k evropskemu sodelovanju, pomembnemu za mlade, in ozaveščanju o njegovem pozitivnem učinku. (10)Te aktivnosti bi morale koristiti skupnostim in hkrati spodbujati osebni, izobraževalni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj posameznikov, izvajajo pa se lahko v obliki prostovoljstva, pripravništev in zaposlitev, projektov ali aktivnosti mreženja na različnih področjih, kot so izobraževanje in usposabljanje, zaposlovanje, enakost spolov, podjetništvo (zlasti socialno), državljanstvo in demokratična udeležba, varstvo okolja in narave, podnebni ukrepi, preprečevanje nesreč, pripravljenost nanje in obnova po njih, kmetijstvo in razvoj podeželja, preskrba s hrano in neživilskimi izdelki, zdravje in dobro počutje, ustvarjalnost in kultura, telesna vzgoja in šport, socialna pomoč in varnost, sprejem in vključevanje državljanov tretjih držav, teritorialno sodelovanje in kohezija ter čezmejno sodelovanje. Takšne solidarnostne aktivnosti bi morale vključevati kakovostno razsežnost učenja in usposabljanja prek ustreznih aktivnosti, ki se udeležencem lahko ponudijo pred solidarnostno aktivnostjo, med njo in po njej. (11)Prostovoljske aktivnosti (znotraj in zunaj Unije) pomenijo bogato izkušnjo v okviru neformalnega in priložnostnega učenja, ki krepi osebni, družbeno-izobraževalni in poklicni razvoj mladih ter njihovo aktivno državljanstvo in zaposljivost. Prostovoljske aktivnosti ne bi smele negativno vplivati na potencialno ali obstoječo plačano zaposlitev ali šteti kot nadomestilo zanjo. Komisija in države članice bi morale glede politik prostovoljstva na področju mladih sodelovati prek odprte metode koordinacije. (12)Pripravništva in zaposlitve na področjih, povezanih s solidarnostjo, lahko za mlade pomenijo dodatne priložnosti za vključitev na trg dela, hkrati pa prispevajo k reševanju ključnih družbenih izzivov. To lahko prispeva k spodbujanju zaposljivosti in produktivnosti mladih, hkrati pa olajša njihov prehod iz izobraževanja v zaposlitev, kar je ključno za povečanje njihovih možnosti na trgu dela. Pripravništva v okviru evropske solidarnostne enote sledijo načelom kakovosti iz priporočila Sveta o okviru za kakovost pripravništev. Ponujena pripravništva in zaposlitve so odskočna deska za mlade pri vključevanju na trg dela, spremlja pa jih ustrezna podpora po opravljeni aktivnosti. Pripravništva in zaposlitve podpirajo ustrezni akterji na trgu dela, zlasti javne in zasebne službe za zaposlovanje, socialni partnerji ter gospodarske zbornice, plačila zanje pa zagotavlja sodelujoča organizacija. Kot sodelujoče organizacije bi se morali prijaviti za financiranje prek pristojnega izvajalskega organa evropske solidarnostne enote, da bi bili posredniki med mladimi udeleženci in delodajalci, ki nudijo pripravništva in zaposlitve v solidarnostnih sektorjih. (13)Iniciativnost mladih je pomembna prednost za družbo in trg dela. Evropska solidarnostna enota prispeva k spodbujanju tega vidika tako, da mladim daje priložnost za oblikovanje in izvedbo lastnih projektov za reševanje specifičnih izzivov v korist njihovih lokalnih skupnosti. Navedeni projekti so priložnost za preskušanje zamisli in podpiranje mladih pri tem, da sami postanejo gonilna sila solidarnostnih ukrepov. Služijo tudi kot odskočna deska za nadaljnje udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih in so prvi korak pri spodbujanju udeležencev evropske solidarnostne enote k samozaposlitvi ali ustanovitvi združenj, nevladnih organizacij ali drugih organov, dejavnih v solidarnostnem, neprofitnem in mladinskem sektorju. (14)Mladi in organizacije, ki sodelujejo v evropski solidarnostni enoti, bi morali imeti občutek, da pripadajo skupnosti posameznikov in subjektov, ki so zavezani krepitvi solidarnosti po vsej Evropi. Hkrati sodelujoče organizacije potrebujejo podporo pri krepitvi svojih zmogljivosti za nudenje kakovostnih aktivnosti vedno večjemu številu udeležencev. Evropska solidarnostna enota podpira aktivnosti mreženja, katerih namen je krepitev udejstvovanja mladih in sodelujočih organizacij v tej skupnosti ter spodbujanje duha evropske solidarnostne enote in izmenjave uporabnih praks in izkušenj. Te aktivnosti prispevajo tudi k ozaveščanju o evropski solidarnostni enoti med javnimi in zasebnimi akterji ter zbiranju povratnih informacij od udeležencev in sodelujočih organizacij o izvajanju evropske solidarnostne enote. (15)Posebno pozornost bi bilo treba nameniti kakovosti aktivnosti in drugih priložnosti v okviru evropske solidarnostne enote, zlasti tako, da se udeležencem ponudijo usposabljanje, jezikovna podpora, zavarovanje, upravna podpora in podpora po opravljeni aktivnosti ter ovrednotenje znanja, spretnosti in kompetenc, ki so jih pridobili s sodelovanjem v evropski solidarnostni enoti. Varnost in zaščita prostovoljcev sta še naprej najpomembnejši, zato se prostovoljcev ne bi smelo napotiti na operacije, ki se izvajajo na območjih mednarodnih in nemednarodnih oboroženih spopadov. (16)Za zagotovitev učinka aktivnosti evropske solidarnostne enote na osebni, izobraževalni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj udeležencev bi bilo treba ustrezno evidentirati in dokumentirati znanje, spretnosti in kompetence, ki so učni izidi zadevne aktivnosti, in sicer v skladu z nacionalnimi okoliščinami in posebnostmi, kot je priporočeno v Priporočilu Sveta z dne 20. decembra 2012 o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja. (17)Znak kakovosti bi moral zagotoviti, da sodelujoče organizacije spoštujejo načela in zahteve evropske solidarnostne enote, kar zadeva njihove pravice in odgovornosti na vseh stopnjah solidarnostne aktivnosti. Pridobitev znaka kakovosti je predpogoj za sodelovanje, vendar ne bi smela avtomatično pomeniti financiranja v okviru evropske solidarnostne enote. (18)Vsak subjekt, ki želi sodelovati v evropski solidarnostni enoti, bi moral ob izpolnjevanju ustreznih pogojev prejeti znak kakovosti. Postopek za podelitev znaka kakovosti bi morali izvajalski organi evropske solidarnostne enote izvajati stalno. Podeljeni znak kakovosti bi bilo treba redno ponovno oceniti in ga je mogoče odvzeti, če se med preverjanjem ugotovi, da pogoji, ki so vodili do podelitve znaka, niso več izpolnjeni. (19)Subjekt, ki se želi prijaviti za financiranje, da bi nudil aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote, bi moral kot predpogoj najprej pridobiti znak kakovosti. Ta zahteva se ne uporablja za fizične osebe, ki se prijavijo za finančno podporo v imenu neformalnih skupin udeležencev evropske solidarnostne enote za njihove solidarnostne projekte. (20)Sodelujoče organizacije imajo lahko v okviru evropske solidarnostne enote več vlog. V gostiteljski vlogi bodo izvajale aktivnosti v zvezi s sprejemanjem udeležencev, kar vključuje tudi organizacijo aktivnosti ter po potrebi svetovanje in podporo udeležencem med solidarnostno aktivnostjo. V podporni vlogi bodo izvajale aktivnosti v zvezi s pošiljanjem in pripravo udeležencev pred odhodom, med solidarnostno aktivnostjo in po njej, kar vključuje usposabljanje in usmerjanje udeležencev k lokalnim organizacijam po končani aktivnosti. (21)Omogočiti bi bilo treba razširitev projektov evropske solidarnostne enote. Uvesti bi bilo treba posebne ukrepe za pomoč nosilcem projektov evropske solidarnostne enote pri vlogah za nepovratna sredstva ali razvijanju sinergij s podporo evropskih strukturnih in investicijskih skladov ter programov v zvezi z migracijami, varnostjo, pravosodjem in državljanstvom, zdravjem in kulturo. (22)Središča za vire evropske solidarnostne enote bi morala pomagati izvajalskim organom, sodelujočim organizacijam in mladim udeležencem evropske solidarnostne enote, da se poveča kakovost izvajanja aktivnosti evropske solidarnostne enote ter izboljšata evidentiranje in vrednotenje kompetenc, pridobljenih s temi aktivnostmi, med drugim z izdajo potrdil Youthpass. (23)Portal evropske solidarnostne enote bi bilo treba stalno razvijati, da se zagotovita enostaven dostop do evropske solidarnostne enote in enotna vstopna točka za zainteresirane posameznike in organizacije, med drugim za registracijo, identifikacijo in usklajevanje profilov in priložnosti, mreženje in virtualne izmenjave, spletno usposabljanje, jezikovno podporo in podporo po opravljeni aktivnosti ter druge uporabne funkcije, ki se lahko pojavijo v prihodnosti. (24)Portal evropske solidarnostne enote bi bilo treba nadalje razviti ob upoštevanju evropskega okvira interoperabilnosti, ki vsebuje posebne smernice za vzpostavitev interoperabilnih digitalnih javnih storitev ter se v državah članicah in v drugih članicah Evropskega gospodarskega prostora izvaja z nacionalnimi okviri interoperabilnosti. Javnim upravam ponuja 47 konkretnih priporočil o tem, kako izboljšati upravljanje aktivnosti na področju interoperabilnosti, vzpostaviti medorganizacijske odnose, poenostaviti postopke, ki podpirajo vseobsežne digitalne storitve, in zagotoviti, da veljavna in nova zakonodaja ne bosta ogrožali prizadevanj za interoperabilnost. (25)Za ta program se uporablja Uredba [nova finančna uredba] (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). Določa pravila za izvrševanje proračuna Unije, kar vključuje pravila o nepovratnih sredstvih, nagradah, javnih naročilih, posrednem izvrševanju, finančni pomoči, finančnih instrumentih in proračunskih jamstvih.

(26)Zlasti lahko v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) izvaja upravne preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih ravnanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. V skladu z Uredbo Sveta (EU) 2017/1939 lahko Evropsko javno tožilstvo (v nadaljnjem besedilu: EJT) preiskuje in preganja goljufije ter druga kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta. V skladu s finančno uredbo mora vsaka oseba ali subjekt, ki prejema sredstva Unije, v celoti sodelovati pri zaščiti finančnih interesov Unije ter Komisiji, uradu OLAF, EJT in Evropskemu računskemu sodišču podeliti potrebne pravice in dostop ter zagotoviti, da vse tretje osebe, ki so vključene v izvrševanje sredstev Unije, podelijo enakovredne pravice. (27)Evropska solidarnostna enota je namenjena mladim v starosti od 18 do 30 let, za sodelovanje v njenih aktivnostih pa bi se morala zahtevati predhodna registracija na portalu evropske solidarnostne enote. (28)Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zagotavljanju, da so aktivnosti, ki jih podpira evropska solidarnostna enota, dostopne vsem mladim, zlasti najbolj prikrajšanim. Uvesti bi bilo treba posebne ukrepe za spodbujanje socialnega vključevanja in udeležbe prikrajšanih mladih ter upoštevanje omejitev zaradi oddaljenosti številnih podeželskih območij in najbolj oddaljenih regij Unije ter čezmorskih držav in ozemelj. Podobno bi si sodelujoče države morale prizadevati za sprejetje vseh primernih ukrepov za odstranitev pravnih in upravnih ovir za nemoteno delovanje evropske solidarnostne enote. To bi moralo rešiti upravna vprašanja, ki otežujejo pridobivanje vizumov in dovoljenj za prebivanje ter izdajo evropske kartice zdravstvenega zavarovanja pri čezmejnih aktivnostih znotraj Evropske unije, kadar je to mogoče in brez poseganja v schengenski pravni red ter pravo Unije o vstopu in prebivanju državljanov tretjih držav. (29)Glede na to, kako pomembno je obvladovanje podnebnih sprememb v skladu z zavezami Unije za izvajanje Pariškega sporazuma in doseganje ciljev Združenih narodov za trajnostni razvoj, bo ta program prispeval k vključevanju podnebnih ukrepov in doseganju skupnega cilja, da bi bilo 25 % proračunskih odhodkov Unije namenjenih podnebnim ciljem. Zadevni ukrepi bodo opredeljeni med pripravo in izvajanjem programa ter ponovno ocenjeni med zadevnimi postopki ocenjevanja in pregleda. (30)Ta uredba za obdobje 2021–2027 določa finančna sredstva, ki za Evropski parlament in Svet pomenijo prednostni referenčni znesek v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju. (31)Vrste financiranja in načine izvajanja v skladu s to uredbo bi bilo treba izbrati na podlagi njihove zmožnosti za doseganje specifičnih ciljev ukrepov in rezultatov, ob tem pa upoštevati zlasti stroške kontrol, upravno breme in pričakovano tveganje neskladnosti. Pri nepovratnih sredstvih se med drugim preuči uporaba pavšalnih zneskov, pavšalnih stopenj in lestvic stroškov na enoto. (32)Tretje države, ki so članice Evropskega gospodarskega prostora (EGP), lahko v programu sodelujejo v okviru sodelovanja, vzpostavljenega na podlagi sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, ki določa, da se programi Unije izvajajo s sklepom na podlagi navedenega sporazuma. Tretje države lahko sodelujejo tudi na podlagi drugih pravnih instrumentov. Ta uredba bi morala podeliti potrebne pravice in dostop odgovornemu odredbodajalcu, Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) in Evropskemu računskemu sodišču, da bi lahko celovito izvrševali svoje pristojnosti. Za polno sodelovanje tretjih držav v programu bi morali veljati pogoji, določeni v posebnih sporazumih o sodelovanju zadevnih tretjih držav v programu. Polno sodelovanje poleg tega vključuje obveznost ustanovitve nacionalne agencije in upravljanja nekaterih ukrepov programa na decentralizirani ravni. Posamezniki in subjekti iz tretjih držav, ki niso pridružene programu, bi morali imeti možnost udeležbe pri nekaterih ukrepih programa, kot je določeno v programu dela in razpisih za zbiranje predlogov, ki jih objavi Komisija. (33)Da bi čim bolj povečali učinek evropske solidarnostne enote, bi bilo treba sprejeti določbe, ki bi sodelujočim državam in drugim programom Unije omogočale, da v skladu s pravili evropske solidarnostne enote dajo na voljo dodatna finančna sredstva. (34)V skladu s [členom 88 novega sklepa Sveta o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj] so osebe in subjekti s sedežem v čezmorskih državah in ozemljih (v nadaljnjem besedilu: ČDO) upravičeni do financiranja v skladu s pravili in cilji programa ter ureditvami, ki se uporabljajo v državi članici, s katero je zadevni ČDO povezan. (35)V skladu s sporočilom Komisije o trdnejšem in prenovljenem strateškem partnerstvu z najbolj oddaljenimi regijami Unije bi moral program upoštevati poseben položaj teh regij. Za povečanje sodelovanja najbolj oddaljenih regij v vseh ukrepih bodo sprejeti ukrepi, ki se bodo redno spremljali in ocenjevali. (36)V skladu s finančno uredbo bi morala Komisija sprejeti programe dela in o tem obvestiti Evropski parlament in Svet. V programih dela bi morali biti predstavljeni ukrepi, potrebni za njihovo izvajanje v skladu s splošnim in specifičnim ciljem programa, merila za izbor in dodelitev nepovratnih sredstev ter drugi zahtevani elementi. Programe dela in vse njihove spremembe bi bilo treba sprejeti z izvedbenimi akti v skladu s postopkom pregleda. (37)V skladu s točkama 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje je treba ta program oceniti na podlagi informacij, zbranih v skladu s posebnimi zahtevami glede spremljanja, pri tem pa se izogibati pretiranemu urejanju in nalaganju upravnih bremen, zlasti državam članicam. Takšne zahteve bi morale vključevati specifične, merljive in realistične kazalnike, ki jih je mogoče meriti skozi čas, kot podlago za ocenjevanje učinkov programa na terenu. (38)Na evropski, nacionalni in lokalni ravni bi bilo treba zagotavljati ustrezno ozaveščanje, oglaševanje in razširjanje informacij o priložnostih in rezultatih ukrepov, podprtih s programom. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti socialnim podjetjem ter jih spodbujati, da podprejo aktivnosti evropske solidarnostne enote. Pri aktivnostih ozaveščanja, oglaševanja in razširjanja informacij bi morali sodelovati vsi izvajalski organi programa, po potrebi tudi s podporo drugih zainteresiranih strani. (39)Za boljše doseganje ciljev programa bi morale Komisija, države članice in nacionalne agencije po možnosti tesno sodelovati v partnerstvu z nevladnimi organizacijami, mladinskimi organizacijami in lokalnimi zainteresiranimi stranmi, ki imajo strokovno znanje s področja solidarnostih ukrepov. (40)Za doseganje večje učinkovitosti pri obveščanju širše javnosti in boljših sinergij med aktivnostmi obveščanja, ki se izvedejo na pobudo Komisije, bi morali viri, dodeljeni za obveščanje na podlagi te uredbe, prispevati tudi h kritju institucionalnega komuniciranja o političnih prednostnih nalogah Unije, če so te povezane s splošnim ciljem te uredbe. (41)Za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izvajanja te uredbe bi moral program čim bolj izkoristiti obstoječe ureditve upravljanja. Zato bi bilo treba izvajanje programa zaupati obstoječim strukturam, tj. Komisiji in nacionalnim agencijam, imenovanim za upravljanje ukrepov iz poglavja III [nove uredbe o programu Erasmus]. Komisija bi se morala s ključnimi zainteresiranimi stranmi, tudi s sodelujočimi organizacijami, redno posvetovati o izvajanju evropske solidarnostne enote. (42)Da se v vsaki sodelujoči državi zagotovita dobro finančno poslovodenje in pravna varnost, bi moral vsak nacionalni organ imenovati neodvisno revizijsko telo. Kadar je to mogoče, bi neodvisno revizijsko telo zaradi čim večje učinkovitosti lahko bilo isto neodvisno revizijsko telo, kot je imenovano za ukrepe iz poglavja III [nove uredbe o programu Erasmus]. (43)Države članice bi si morale prizadevati za sprejetje vseh ustreznih ukrepov za odpravo pravnih in upravnih ovir za pravilno delovanje programa. To vključuje reševanje vprašanj, ki otežujejo pridobivanje vizumov in dovoljenj za prebivanje, kadar je to mogoče in brez poseganja v pravo Unije o vstopu in prebivanju državljanov tretjih držav. V skladu z Direktivo (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta se države članice spodbuja, da uvedejo skrajšane postopke za sprejem. (44)Sistem za poročanje o smotrnosti bi moral zagotoviti, da se podatki za spremljanje izvajanja in ocenjevanja programa zbirajo uspešno, učinkovito in pravočasno ter s primerno ravnjo podrobnosti. Te podatke bi bilo treba sporočiti Komisiji v skladu z zadevnimi pravili o varstvu podatkov. (45)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta.

(46)Za poenostavitev zahtev za upravičence bi bilo treba čim več uporabljati poenostavljena nepovratna sredstva v obliki pavšalnih zneskov, stroškov na enoto ali financiranja po pavšalni stopnji. Pri poenostavljenih nepovratnih sredstvih za podpiranje ukrepov mobilnosti programa, kot jih opredeli Komisija, bi se morali upoštevati življenjski stroški in stroški bivanja v državi gostiteljici. Ob upoštevanju nacionalnega prava bi bilo treba države članice tudi spodbujati, da ta sredstva oprostijo vseh davkov in socialnih prispevkov. Enaka oprostitev bi se morala uporabljati za javne ali zasebne subjekte, ki takšno finančno podporo dodelijo zadevnim posameznikom. (47)V skladu s finančno uredbo, Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2988/95, Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 in Uredbo Sveta (EU) 2017/1939 bi bilo treba finančne interese Unije zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje, odpravljanje in preiskovanje nepravilnosti in goljufij, povračilo izgubljenih, neupravičeno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi naložitev upravnih sankcij. Za pregled in/ali dopolnitev kazalnikov smotrnosti programa bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov bi morala Evropski parlament in Svet zlasti prejeti vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (48)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. Ta uredba si zlasti prizadeva zagotoviti polno spoštovanje pravice do enakosti žensk in moških ter pravice do nediskriminacije na podlagi spola, rase, etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti ter spodbujati uporabo členov 21 in 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. (49)Za to uredbo se uporabljajo horizontalna finančna pravila, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta pravila so določena v finančni uredbi, pri čemer določajo zlasti postopek za pripravo in izvrševanje proračuna prek nepovratnih sredstev, javnih naročil, nagrad in posrednega izvrševanja ter urejajo nadzor odgovornosti finančnih akterjev. Pravila, sprejeta na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije, se nanašajo tudi na zaščito proračuna Unije v primeru splošnih pomanjkljivosti v zvezi z načelom pravne države v državah članicah, saj je spoštovanje tega načela bistven predpogoj za dobro finančno poslovodenje in učinkovito financiranje Unije. (50)Ker države članice cilja te uredbe, tj. spodbujati udejstvovanje mladih in organizacij v dostopnih in visokokakovostnih solidarnostnih aktivnostih, ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (51)[Uredbo o evropski solidarnostni enoti] bi bilo treba razveljaviti z učinkom od 1. januarja 2021. (52)Za zagotovitev neprekinjenosti finančne podpore v okviru programa bi se morala ta uredba uporabljati od 1. januarja 2021 – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja S to uredbo se vzpostavi evropska solidarnostna enota (v nadaljnjem besedilu: program). V Uredbi so določeni cilja programa, proračun za obdobje 2021–2027, oblike financiranja Unije in pravila za zagotavljanje takega financiranja. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„solidarnostna aktivnost“ pomeni visokokakovostno začasno aktivnost, ki prispeva k doseganju ciljev evropske solidarnostne enote in se lahko izvaja v obliki prostovoljstva, pripravništev, zaposlitev, solidarnostnih projektov in aktivnosti mreženja na različnih področjih, vključno s tistimi iz odstavka 13, pri čemer zagotavlja evropsko dodano vrednost ter skladnost s predpisi o zdravju in varnosti; (2)„registrirani kandidat“ pomeni posameznika v starosti med 17 in 30 let, ki se je registriral na portalu evropske solidarnostne enote, s čimer je izrazil interes za vključitev v solidarnostno aktivnost, vendar v taki aktivnosti še ne sodeluje; (3)„udeleženec“ pomeni posameznika v starosti med 18 in 30 let, ki se je registriral na portalu evropske solidarnostne enote in sodeluje v solidarnostni aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote;

(4)„mladi z manj priložnostmi“ pomenijo mlade, ki se srečujejo z ovirami, ki jim iz ekonomskih, socialnih, kulturnih, geografskih ali zdravstvenih razlogov ali razlogov, kot so invalidnost in učne težave, preprečujejo dejanski dostop do priložnosti v okviru programa; (5)„sodelujoča organizacija“ pomeni kateri koli javni ali zasebni subjekt na lokalni, regionalni, nacionalni ali mednarodni ravni, ki mu je bil podeljen znak kakovosti evropske solidarnostne enote; (6)„prostovoljstvo“ pomeni solidarnostno aktivnost, ki se opravlja kot neplačana prostovoljska aktivnost in traja do 12 mesecev; (7)„pripravništvo“ pomeni solidarnostno aktivnost za obdobje od dveh do šest mesecev, ki se lahko enkrat podaljša do največ 12 mesecev, ponudi in plača pa jo sodelujoča organizacija, ki gosti udeleženca evropske solidarnostne enote; (8)„zaposlitev“ pomeni solidarnostno aktivnost, ki traja od dveh do 12 mesecev, plača pa jo sodelujoča organizacija, ki zaposli udeleženca evropske solidarnostne enote; (9)„solidarnostni projekt“ pomeni neplačano solidarnostno aktivnost znotraj države za obdobje do 12 mesecev, ki jo izvajajo skupine vsaj petih udeležencev evropske solidarnostne enote z namenom reševanja ključnih izzivov v svojih skupnostih, ter predstavlja jasno evropsko dodano vrednost; (10)„znak kakovosti“ pomeni potrdilo, ki se podeli sodelujoči organizaciji, ki je pripravljena nuditi solidarnostne aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote v gostiteljski in/ali podporni vlogi; (11)„središče za vire evropske solidarnostne enote“ pomeni dodatne naloge, ki jih opravljajo imenovane nacionalne agencije in katerih namen je podpirati razvoj, izvajanje in kakovost aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote pa tudi evidentiranje kompetenc, ki jih udeleženci pridobijo pri solidarnostnih aktivnostih; (12)„orodja Unije za preglednost in priznavanje“ pomenijo instrumente, ki zainteresiranim stranem pomagajo razumeti, ceniti in po potrebi priznavati učne izide neformalnega in priložnostnega učenja po vsej Uniji. Vsi udeleženci bodo po zaključku svojih aktivnosti prejeli potrdilo, kot je Youthpass ali Europass, in na katerem bodo navedeni učni izidi njihovih aktivnosti in spretnosti, razvite med njimi; (13)„aktivnost humanitarne pomoči“ pomeni aktivnost v podporo operacijam humanitarne pomoči v tretjih državah za zagotavljanje nujne pomoči na podlagi potreb, ki je namenjena ohranjanju življenj, preprečevanju in lajšanju človeškega trpljenja ter ohranjanju človekovega dostojanstva ob krizah, ki jih povzroči človek, ali naravnih nesrečah, vključno z operacijami za podporo, pomoč in zaščito v humanitarnih krizah ali takoj po njih, podpornimi ukrepi za zagotavljanje dostopa do ljudi v stiski in omogočanje prostega pretoka pomoči pa tudi ukrepi, ki so namenjeni krepitvi pripravljenosti na nesreče in zmanjševanju tveganja nesreč, povezovanju pomoči, obnove in razvoja ter prispevanju h krepitvi odpornosti in zmogljivosti za spopadanje s krizami ter okrevanje po njih; (14)„tretja država“ pomeni državo, ki ni članica Unije; (15)„tretja država, pridružena programu“ pomeni tretjo državo, ki je pogodbenica sporazuma z Unijo, na podlagi katerega je mogoče sodelovanje te države v programu, in ki izpolnjuje vse obveznosti iz te uredbe v zvezi z državami članicami; (16)„tretja država, ki ni pridružena programu“ pomeni tretjo državo, ki ne sodeluje polno v programu, vendar lahko njeni pravni subjekti izjemoma koristijo program, in sicer v ustrezno utemeljenih primerih v interesu Unije; Člen 3 Cilja programa 1.Splošni cilj programa je spodbujati udejstvovanje mladih in organizacij v dostopnih in visokokakovostnih solidarnostnih aktivnostih, da se prispeva h krepitvi kohezije, solidarnosti in demokracije v Evropi in zunaj nje z reševanjem družbenih ter humanitarnih izzivov na terenu, pri čemer se poseben poudarek namenja spodbujanju socialnega vključevanja. 2.Specifični cilj programa je mladim, vključno s tistimi z manj priložnostmi, zagotoviti lahko dostopne priložnosti za udejstvovanje v solidarnostnih aktivnostih v Evropi in zunaj nje, pri tem pa omogočiti krepitev in ustrezno vrednotenje njihovih kompetenc ter podpirati njihovo zaposljivost in prehod na trg dela. 3.Cilja programa se uresničujeta pod naslednjima sklopoma ukrepov: (a)sodelovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih za reševanje družbenih izzivov iz člena 6; (b)sodelovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih, povezanih s humanitarno pomočjo (Evropska prostovoljska enota za humanitarno pomoč), iz člena 10.

POGLAVJE II UKREPI EVROPSKE SOLIDARNOSTNE ENOTE Člen 4 Ukrepi evropske solidarnostne enote 1.Cilja iz člena 3 program uresničuje z naslednjimi vrstami ukrepov: (a)prostovoljstvom iz členov 7 in 11; (b)pripravništvi in zaposlitvami iz člena 8; (c)solidarnostnimi projekti iz člena 9; (d)aktivnostmi mreženja iz člena 5; (e)ukrepi za zagotavljanje kakovosti in podpornimi ukrepi iz člena 5. 2.Program podpira solidarnostne aktivnosti, ki pomenijo jasno evropsko dodano vrednost, na primer zaradi: (a)transnacionalnega značaja, zlasti glede učne mobilnosti in sodelovanja; (b)zmožnosti dopolnjevanja z drugimi programi in politikami na lokalni, regionalni, nacionalni ravni, na ravni Unije in mednarodni ravni; (c)evropske razsežnosti tem, ciljev, pristopov, pričakovanih izidov in drugih vidikov teh solidarnostnih aktivnosti; (d)pristopa k vključevanju mladih iz različnih okolij; (e)prispevka k učinkoviti uporabi orodij Unije za preglednost in priznavanje. 3.Solidarnostne aktivnosti se izvajajo v skladu s specifičnimi zahtevami, določenimi za posamezne vrste aktivnosti, ki se izvajajo v okviru programa, kot so navedene v členih 5, 7, 8, 9 in 11, ter v skladu z regulativnimi okviri, ki se uporabljajo v sodelujočih državah. 4.Sklicevanje na evropsko prostovoljsko službo v zakonodaji Unije se razume tako, da vključuje prostovoljske aktivnosti na podlagi Uredbe št. 1288/2013 in te uredbe. Člen 5 Ukrepi, skupni obema sklopoma

1.Namen aktivnosti mreženja iz člena 4(1)(d) je: (a)okrepiti zmogljivosti sodelujočih organizacij za nudenje kakovostnih projektov vse večjemu številu udeležencev evropske solidarnostne enote; (b)privabiti nove sodelujoče, in sicer tako mlade ljudi kot sodelujoče organizacije; (c)zagotoviti priložnosti za dajanje povratnih informacij o solidarnostnih aktivnostih ter (d)prispevati k izmenjavi izkušenj in okrepiti občutek pripadnosti med posamezniki in subjekti, ki sodelujejo v evropski solidarnostni enoti, ter tako podpirati njen širši pozitiven učinek. 2.Ukrepi za zagotavljanje kakovosti in podporni ukrepi iz člena 4(1)(e) vključujejo: (a)ukrepe za zagotavljanje kakovosti prostovoljstva, pripravništev ali zaposlitev, vključno z usposabljanjem, jezikovno podporo, dopolnilnim zavarovanjem, podporo pred solidarnostno aktivnostjo ali po njej ter nadaljnjo uporabo potrdila Youthpass, na katerem so evidentirane in dokumentirane kompetence, pridobljene med solidarnostnimi aktivnostmi, za udeležence, ter krepitev zmogljivosti in upravno podporo za sodelujoče organizacije; (b)razvoj in ohranjanje znaka kakovosti za subjekte, ki so pripravljeni nuditi solidarnostne aktivnosti v okviru evropske solidarnostne enote; (c)aktivnosti središč za vire evropske solidarnostne enote za podpiranje in izboljšanje kakovosti izvajanja ukrepov evropske solidarnostne enote ter krepitev vrednotenja njihovih izidov; (d)vzpostavitev, vzdrževanje in posodabljanje portala evropske solidarnostne enote ter drugih zadevnih spletnih storitev pa tudi potrebnih podpornih sistemov IT in spletnih orodij. POGLAVJE III SODELOVANJE MLADIH V SOLIDARNOSTNIH AKTIVNOSTIH ZA REŠEVANJE DRUŽBENIH IZZIVOV Člen 6 Namen in vrste ukrepov 1.Ukrepi, ki se izvajajo pod sklopom „sodelovanje mladih v solidarnostnih aktivnostih za reševanje družbenih izzivov“, prispevajo zlasti h krepitvi kohezije, solidarnosti in demokracije v Uniji in zunaj nje ter se hkrati odzivajo na družbene izzive s posebnim poudarkom na spodbujanju socialnega vključevanja. 2.Sklop podpira aktivnosti iz člena 4(1)(a), (b), (c), (d) in (e) s: (a)prostovoljstvom iz člena 7; (b)pripravništvi in zaposlitvami iz člena 8; (c)solidarnostnimi projekti iz člena 9; (d)aktivnostmi mreženja za posameznike in organizacije, ki sodelujejo v tem sklopu, v skladu s členom 5;

(e)ukrepi za zagotavljanje kakovosti in podpornimi ukrepi v skladu s členom 5. Člen 7 Prostovoljstvo v solidarnostnih aktivnostih 1.Prostovoljstvo iz člena 4(1)(a) zajema razsežnost učenja in usposabljanja, ne nadomešča pripravništev ali zaposlitev, se ne enači z delovnim razmerjem in temelji na pisnem dogovoru o prostovoljskem delu. 2.Prostovoljstvo se lahko opravlja v državi, ki ni država prebivališča udeleženca (čezmejno), ali v državi prebivališča udeleženca (znotraj države). Člen 8 Pripravništva in zaposlitve 1.Pripravništvo iz člena 4(1)(b) temelji na pisnem dogovoru o pripravništvu v skladu z regulativnim okvirom, ki se uporablja v državi, kjer se pripravništvo opravlja, kakor je primerno, in ob upoštevanju načel okvira za kakovost pripravništev (2014/C 88/01). Pripravništva ne nadomeščajo zaposlitev. 2.Zaposlitev iz člena 4(1)(b) temelji na pogodbi o zaposlitvi v skladu z nacionalnim regulativnim okvirom sodelujoče države, v kateri se zaposlitev opravlja. V primerih, kadar trajanje pogodbe o zaposlitvi presega 12 mesecev, finančna podpora sodelujočim organizacijam, ki nudijo zaposlitve, ne presega 12 mesecev. 3.Pripravništva in zaposlitve vključujejo razsežnost učenja in usposabljanja. 4.Pripravništva in zaposlitve se lahko opravljajo v državi, ki ni država prebivališča udeleženca (čezmejno), ali v državi prebivališča udeleženca (znotraj države). Člen 9 Solidarnostni projekti Solidarnostni projekt iz člena 4(1)(c) ne nadomešča pripravništev in/ali zaposlitev. POGLAVJE IV EVROPSKA PROSTOVOLJSKA ENOTA ZA HUMANITARNO POMOČ Člen 10 Namen in vrste ukrepov 1.Ukrepi, ki se izvajajo pod sklopom „Evropska prostovoljska enota za humanitarno pomoč“, prispevajo zlasti k zagotavljanju humanitarne pomoči na podlagi potreb, ki je namenjena ohranjanju življenj, preprečevanju in lajšanju človeškega trpljenja in ohranjanju človekovega dostojanstva, ter h krepitvi zmogljivosti in odpornosti ranljivih skupnosti ali skupnosti, ki so jih prizadele nesreče. 2.Ukrepi iz tega poglavja se izvajajo v skladu z načeli humanitarne pomoči, tj. načeli človečnosti, nevtralnosti, nepristranskosti in neodvisnosti.

3.Sklop podpira aktivnosti iz člena 4(1)(a), (d) in (e) s: (a)prostovoljstvom iz člena 11; (b)aktivnostmi mreženja za posameznike in organizacije, ki sodelujejo v tem sklopu, v skladu s členom 5; (c)ukrepi za zagotavljanje kakovosti in podpornimi ukrepi v skladu s členom 5 s posebnim poudarkom na ukrepih za zagotavljanje varnosti in zaščite udeležencev. Člen 11 Prostovoljstvo v podporo operacijam humanitarne pomoči 1.Prostovoljstvo v podporo operacijam humanitarne pomoči iz člena 4(1)(a) zajema razsežnost učenja in usposabljanja, ne nadomešča pripravništev ali zaposlitev in temelji na pisnem dogovoru o prostovoljskem delu. 2.Prostovoljstvo v okviru tega sklopa se lahko opravlja le v tretjih državah: (a)kjer se izvajajo aktivnosti in operacije humanitarne pomoči ter (b)kjer ne potekajo mednarodni ali nemednarodni oboroženi spopadi. POGLAVJE V FINANČNE DOLOČBE Člen 12 Proračun 1.Finančna sredstva za izvajanje programa za obdobje 2021–2027 znašajo 1 260 000 000 EUR v tekočih cenah. 2.Znesek iz odstavka 1 se lahko uporabi za tehnično in upravno pomoč za izvajanje programa, npr. aktivnosti pripravljanja, spremljanja, kontrole, revizije in ocenjevanja, vključno s korporativnimi informacijskotehnološkimi sistemi. 3.Brez poseganja v finančno uredbo so lahko odhodki za ukrepe, ki izhajajo iz projektov, vključenih v prvi program dela, upravičeni od 1. januarja 2021. 4.Viri, dodeljeni državam članicam v okviru deljenega upravljanja, se lahko na njihovo zahtevo prerazporedijo na program. Komisija te vire izvršuje neposredno v skladu s [točko (a) člena 62(1)] finančne uredbe ali posredno v skladu s [točko (c) navedenega člena]. Če je to mogoče, se ti viri uporabijo v korist zadevne države članice. Člen 13 Oblike financiranja EU in načini izvajanja

1.Program se dosledno izvaja z neposrednim upravljanjem v skladu s finančno uredbo in s posrednim upravljanjem z organi iz člena [62(1)(c)] finančne uredbe. 2.S programom se lahko zagotovi financiranje v kateri koli obliki iz finančne uredbe, zlasti v obliki nepovratnih sredstev, nagrad in javnih naročil. 3.Prispevki v mehanizem vzajemnega zavarovanja lahko krijejo tveganje, povezano z izterjavo sredstev, ki jih dolgujejo prejemniki, in se v skladu s finančno uredbo štejejo za zadostno jamstvo. Uporabljajo se določbe iz [člena X] Uredbe XXX [uredbe, ki bo nasledila uredbo o Jamstvenem skladu]. 4.Za postopke izbire v okviru neposrednega in posrednega upravljanja lahko komisijo za ocenjevanje sestavljajo zunanji strokovnjaki. POGLAVJE VI SODELOVANJE V EVROPSKI SOLIDARNOSTNI ENOTI Člen 14 Sodelujoče države 1.V prostovoljstvu, pripravništvih, zaposlitvah, solidarnostnih projektih, aktivnostih mreženja ter ukrepih za zagotavljanje kakovosti in podpornih ukrepih iz členov 5, 7, 8, 9 in 11 lahko sodelujejo države članice ter čezmorske države in ozemlja. 2.V prostovoljstvu, aktivnostih mreženja ter ukrepih za zagotavljanje kakovosti in podpornih ukrepih iz členov 5 in 7 lahko sodelujejo tudi: (a)članice Evropskega združenja za prosto trgovino, ki so članice Evropskega gospodarskega prostora (EGP), v skladu s pogoji, določenimi v Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru; (b)države pristopnice, kandidatke in potencialne kandidatke v skladu s splošnimi načeli in pogoji za udeležbo teh držav v programih Unije, določenimi v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih, ter v skladu s posebnimi pogoji, določenimi v sporazumih med Unijo in temi državami; (c)države, ki jih zajema evropska sosedska politika, v skladu s splošnimi načeli in pogoji za udeležbo teh držav v programih Unije, določenimi v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih, ter v skladu s posebnimi pogoji, določenimi v sporazumih med Unijo in temi državami; (d)druge tretje države v skladu s pogoji, določenimi v posebnem sporazumu, ki ureja udeležbo tretje države v katerem koli programu Unije, če sporazum: –zagotavlja pravično ravnotežje med prispevki in koristmi za tretjo državo, udeleženo v programih Unije; –določa pogoje udeležbe v programih, vključno z izračunom finančnih prispevkov za posamezne programe in njihove upravne stroške. Ti prispevki so namenski prejemki v skladu s členom [21(5)] finančne uredbe; –na tretjo državo ne prenese pristojnosti za odločanje v zvezi s programom; –Uniji zagotavlja pravice za zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja in zaščito njenih finančnih interesov. 3.Države iz odstavka 2 polno sodelujejo v programu le, če izpolnjujejo vse obveznosti, ki jih ta uredba nalaga državam članicam. 4.V prostovoljstvu in aktivnostih mreženja iz členov 5 in 7 lahko sodelujejo katere koli tretje države, ki niso pridružene programu, zlasti države sosedstva.

Člen 15 Sodelovanje posameznikov Mladi v starosti od 17 do 30 let, ki so pripravljeni sodelovati v evropski solidarnosti enoti, se registrirajo na portalu evropske solidarnostne enote. Ob začetku prostovoljstva, pripravništva, zaposlitve ali solidarnostnega projekta pa je mlada oseba stara vsaj 18 let in ni starejša od 30 let. Člen 16 Sodelujoče organizacije 1.V evropski solidarnostni enoti lahko sodelujejo javni ali zasebni subjekti in mednarodne organizacije, če so prejeli znak kakovosti evropske solidarnostne enote. 2.Vlogo subjekta, da bi postal sodelujoča organizacija evropske solidarnostne enote, oceni pristojni izvajalski organ evropske solidarnostne enote na podlagi načel enake obravnave, enakih možnosti in nediskriminacije, nenadomeščanja zaposlitve, zagotavljanja visokokakovostnih aktivnosti z učno razsežnostjo s poudarkom na osebnem, družbeno-izobraževalnem in poklicnem razvoju, ustreznih ureditev usposabljanja, dela in prostovoljstva, varnega in dostojnega okolja in pogojev ter „načela neprofitnosti“ v skladu s finančno uredbo. Na podlagi navedenih načel se ugotovi, ali aktivnosti subjekta izpolnjujejo zahteve evropske solidarnostne enote. 3.Na podlagi ocene se subjektu lahko podeli znak kakovosti evropske solidarnostne enote. Pridobljeni znak se redno ponovno oceni in se lahko odvzame. 4.Vsak subjekt, ki prejme znak kakovosti evropske solidarnostne enote, dobi dostop do portala evropske solidarnostne enote v gostiteljski vlogi, v podporni vlogi ali v obeh vlogah in lahko registriranim kandidatom nudi solidarnostne aktivnosti. 5.Znak kakovosti evropske solidarnostne enote ne vodi avtomatično do financiranja v okviru evropske solidarnostne enote. 6.Solidarnostne aktivnosti ter povezani ukrepi za zagotavljanje kakovosti in podporni ukrepi, ki jih nudi sodelujoča organizacija, lahko prejmejo finančna sredstva v okviru evropske solidarnostne enote ali iz drugih virov financiranja, ki niso odvisni od proračuna Unije. 7.Pri organizacijah, ki sodelujejo v okviru aktivnosti iz člena 11, imata prednost varnost in zaščita prostovoljcev. Člen 17 Dostop do financiranja v okviru evropske solidarnostne enote Za financiranje v okviru evropske solidarnostne enote se lahko prijavijo vsi javni ali zasebni subjekti s sedežem v sodelujoči državi ter mednarodne organizacije. Pri aktivnostih iz členov 7, 8 in 11 je predpogoj za prejem finančnih sredstev v okviru evropske solidarnostne enote, da sodelujoča organizacija pridobi znak kakovosti. Pri solidarnostnih projektih iz člena 9 se lahko za financiranje prijavijo tudi fizične osebe v imenu neformalnih skupin udeležencev evropske solidarnostne enote. POGLAVJE VII NAČRTOVANJE, SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE Člen 18 Program dela Program se izvaja s programi dela iz [člena 110] finančne uredbe. Poleg tega se za ukrepe, ki jih upravlja nacionalna agencija, v programu dela navedejo zneski, dodeljeni posameznim ukrepom, in porazdelitev sredstev med države članice in tretje države, pridružene programu. Komisija sprejme program dela z izvedbenim aktom. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 30.

Člen 19 Spremljanje in poročanje 1.Kazalniki za poročanje o napredku programa pri doseganju splošnega in specifičnega cilja iz člena 3 so določeni v Prilogi. 2.Za zagotovitev učinkovite ocene programa pri doseganju njegovih ciljev se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 29 za spremembo Priloge z namenom pregleda ali dopolnitve kazalnikov, kadar je to potrebno, in za dopolnitev te uredbe z določbami o vzpostavitvi okvira za spremljanje in ocenjevanje. 3.Sistem za poročanje o smotrnosti zagotavlja, da upravičenci do finančnih sredstev Unije v smislu člena [2(5)] finančne uredbe podatke za spremljanje izvajanja in ocenjevanja programa zbirajo uspešno, učinkovito in pravočasno ter s primerno ravnjo podrobnosti. V ta namen se upravičencem do finančnih sredstev Unije in državam članicam naložijo sorazmerne zahteve glede poročanja. Člen 20 Ocenjevanje 1.Ocene se opravijo pravočasno, da prispevajo k postopku odločanja. 2.Vmesna ocena programa se opravi, ko je na voljo dovolj informacij o izvajanju programa, vendar najpozneje v štirih letih od začetka izvajanja programa. Priložena ji je tudi končna ocena predhodnega programa. 3.Brez poseganja v zahteve iz Poglavja IX in obveznosti nacionalnih agencij iz člena 23 države članice Komisiji do 30. aprila 2024 predložijo poročilo o izvajanju in učinkih programa na svojih ozemljih. 4.Na koncu izvajanja programa, vendar ne pozneje kot v štirih letih po zaključku obdobja iz člena 1, Komisija opravi končno oceno programa. 5.Komisija zaključke teh ocen skupaj s svojimi pripombami predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. POGLAVJE VIII INFORMIRANJE, KOMUNICIRANJE IN RAZŠIRJANJE INFORMACIJ Člen 21 Informiranje, komuniciranje in razširjanje informacij 1.Prejemniki finančnih sredstev Unije potrdijo izvor in zagotovijo prepoznavnost financiranja Unije, zlasti pri promoviranju ukrepov in njihovih rezultatov, z zagotavljanjem jasnih, učinkovitih in sorazmernih ciljno usmerjenih informacij različnemu občinstvu, vključno z mediji in javnostjo. 2.Komisija izvaja ukrepe informiranja in komuniciranja v zvezi s programom ter njegovimi ukrepi in rezultati. Finančna sredstva, dodeljena programu, prispevajo tudi k institucionalnemu komuniciranju o političnih prednostnih nalogah Unije, kolikor so povezane s ciljema iz člena 3. 3.Nacionalne agencije iz člena 23 razvijejo dosledno strategijo za učinkovito ozaveščanje ter razširjanje in uporabo rezultatov aktivnosti, podprtih na podlagi ukrepov, ki jih upravljajo v okviru programa, pomagajo Komisiji pri splošni nalogi razširjanja informacij o programu, vključno z informacijami o ukrepih in aktivnostih, ki se upravljajo na nacionalni ravni in na ravni Unije, in njegovih rezultatih ter zadevne ciljne skupine obveščajo o ukrepih in aktivnostih, ki se izvajajo v njihovi državi. POGLAVJE IX

UPRAVLJAVSKI IN REVIZIJSKI SISTEM Člen 22 Nacionalni organ V vsaki državi, ki sodeluje v evropski solidarnostni enoti, nacionalni organi, imenovani za upravljanje ukrepov iz poglavja III [nove uredbe o programu Erasmus], delujejo tudi kot nacionalni organi v okviru evropske solidarnostne enote. Člen 23(1), (2), (6), (7), (9), (10), (11), (12), (13) in (14) [nove uredbe o programu Erasmus] se smiselno uporablja za evropsko solidarnostno enoto. Člen 23 Nacionalna agencija 1.V vsaki državi, ki sodeluje v evropski solidarnostni enoti, nacionalne agencije, imenovane za upravljanje ukrepov iz poglavja III [nove uredbe o programu Erasmus] v svojih državah, delujejo tudi kot nacionalne agencije v okviru evropske solidarnostne enote. Člen 24(1), (2), (3), (4), (5) in (6) [nove uredbe o programu Erasmus] se smiselno uporablja za evropsko solidarnostno enoto. 2.Brez poseganja v člen 24(2) [nove uredbe o programu Erasmus] je nacionalna agencija odgovorna tudi za upravljanje vseh faz projektnega cikla ukrepov evropske solidarnostne enote, navedenih v izvedbenih aktih iz člena 18, v skladu s [členom 62(1)(c)(v) in (vi)] finančne uredbe. 3.Kadar v državah iz člena 14(2) te uredbe nacionalna agencija za posamezno državo ni določena, se ta ustanovi v skladu s členom 24(1), (3), (4), (5) in (6) [nove uredbe o programu Erasmus]. Člen 24 Evropska komisija 1.Pravila, ki se uporabljajo za odnos med Komisijo in nacionalno agencijo, se v skladu s pravili iz člena 24 [nove uredbe o programu Erasmus] določijo v pisnem dokumentu, ki: (a)določa standarde notranje kontrole za zadevno nacionalno agencijo in pravila za upravljanje finančnih sredstev Unije za dodelitev nepovratnih sredstev s strani nacionalnih agencij; (b)vključuje program dela nacionalne agencije, ki vsebuje upravljavske naloge nacionalne agencije, deležne podpore Unije; (c)določa zahteve glede poročanja za nacionalno agencijo. 2.Komisija da nacionalni agenciji vsako leto na voljo naslednja finančna sredstva: (a)finančna sredstva za dodelitev nepovratnih sredstev v zadevni sodelujoči državi za ukrepe evropske solidarnostne enote, katerih upravljanje je zaupano nacionalni agenciji; (b)finančni prispevek za podporo nacionalni agenciji pri izvajanju upravljavskih nalog, določen v skladu z načinom iz člena 25(3)(b) [nove uredbe o programu Erasmus]. 3.Komisija določi zahteve za program dela nacionalne agencije. Komisija nacionalni agenciji finančnih sredstev evropske solidarnostne enote ne da na voljo, dokler uradno ne odobri njenega programa dela.

4.Na podlagi zahtev glede skladnosti za nacionalne agencije iz člena 23(3) [nove uredbe o programu Erasmus] Komisija pregleda nacionalne upravljavske in kontrolne sisteme, izjavo nacionalne agencije o upravljanju in mnenje neodvisnega revizijskega telesa o njej, pri čemer ustrezno upošteva informacije, ki jih prejme od nacionalnega organa glede njegovih aktivnosti spremljanja in nadzora v zvezi z evropsko solidarnostno enoto. 5.Potem ko Komisija oceni letno izjavo o upravljanju in mnenje neodvisnega revizijskega telesa o njej, svoje mnenje in pripombe sporoči nacionalni agenciji in nacionalnemu organu. Člen 25 Revizije 1.Revizije uporabe prispevkov Unije, ki jih opravijo osebe ali subjekti, vključno s tistimi, ki jih niso pooblastili institucije ali organi Unije, so osnova za splošno zagotovilo v skladu s [členom 127] finančne uredbe. 2.Nacionalni organ imenuje neodvisno revizijsko telo. Neodvisno revizijsko telo izda revizijsko mnenje o izjavi o upravljanju iz [člena 155(1)] finančne uredbe. 3.Neodvisno revizijsko telo: (a)ima potrebne strokovne kompetence za opravljanje revizij v javnem sektorju; (b)pri opravljanju svojih revizij zagotovi upoštevanje mednarodno sprejetih revizijskih standardov ter (c)ni v nasprotju interesov, kar zadeva pravni subjekt, katerega del je nacionalna agencija iz člena 23, ter je pri svojem delovanju neodvisen od pravnega subjekta, katerega del je nacionalna agencija. 4.Neodvisno revizijsko telo zagotavlja Komisiji in njenim predstavnikom ter Računskemu sodišču popoln dostop do vseh dokumentov in poročil, na katerih temelji revizijsko mnenje, ki ga izda v zvezi z izjavo nacionalne agencije o upravljanju. POGLAVJE X KONTROLNI SISTEM Člen 26 Načela kontrolnega sistema 1.Komisija je odgovorna za nadzorne kontrole v zvezi z ukrepi evropske solidarnostne enote, ki jih upravljajo nacionalne agencije. Komisija določi minimalne zahteve za kontrole, ki jih izvajata nacionalna agencija in neodvisno revizijsko telo. 2.Nacionalne agencije so odgovorne za primarne kontrole upravičencev do nepovratnih sredstev, in sicer za ukrepe evropske solidarnostne enote, za katere so pristojne. Te kontrole dajo razumna zagotovila, da se dodeljena nepovratna sredstva uporabljajo za predvidene namene in v skladu s pravili Unije, ki se uporabljajo. 3.Glede finančnih sredstev, prenesenih na nacionalne agencije, Komisija zagotavlja ustrezno koordinacijo svojih kontrol z nacionalnimi organi in nacionalnimi agencijami na podlagi načela enotne revizije in analize na podlagi tveganja. Ta določba se ne uporablja za preiskave, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (v nadaljnjem besedilu: urad OLAF). Člen 27 Zaščita finančnih interesov Unije

Kadar tretja država v programu sodeluje na podlagi sklepa v okviru mednarodnega sporazuma ali na podlagi katerega koli drugega pravnega instrumenta, podeli potrebne pravice in dostop odgovornemu odredbodajalcu, uradu OLAF in Evropskemu računskemu sodišču, da bi lahko celovito izvrševali svoje pristojnosti. V primeru urada OLAF take pravice zajemajo pravico do izvajanja preiskav, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). POGLAVJE XI DOPOLNJEVANJE Člen 28 Dopolnjevanje ukrepov Unije 1.Ukrepi evropske solidarnostne enote so skladni z zadevnimi politikami, instrumenti in programi na ravni Unije, zlasti s programom Erasmus, in obstoječimi mrežami na ravni Unije, ki so relevantne za aktivnosti evropske solidarnostne enote, ter jih dopolnjujejo. 2.Ukrepi evropske solidarnostne enote so skladni tudi z zadevnimi politikami, programi in instrumenti na nacionalni ravni v sodelujočih državah ter jih dopolnjujejo. Komisija, nacionalni organi in nacionalne agencije si v ta namen izmenjujejo informacije o obstoječih nacionalnih shemah in prednostnih nalogah, povezanih s solidarnostjo in mladimi, na eni strani ter ukrepih v okviru evropske solidarnostne enote na drugi strani, da bi se oprli na relevantne dobre prakse ter dosegli uspešnost in učinkovitost. 3.Ukrepi evropske solidarnostne enote v tretjih državah iz člena 11 so skladni predvsem z drugimi področji zunanjega delovanja Unije, zlasti s politiko humanitarne pomoči, politiko razvojnega sodelovanja, širitveno politiko, sosedsko politiko in mehanizmom Unije na področju civilne zaščite, ter jih dopolnjujejo. 4.Ukrep, ki je prejel prispevek v okviru programa, lahko prejme tudi prispevek v okviru katerega koli drugega programa Unije, če prispevki ne krijejo istih stroškov. Za prispevek posameznega programa Unije k ukrepu se uporabljajo pravila zadevnega posameznega programa. Kumulativno financiranje ne presega skupnih upravičenih stroškov ukrepa, podpora iz različnih programov Unije pa se lahko izračuna sorazmerno v skladu z dokumenti, ki določajo pogoje za podporo. 5.Kadar program ter evropski strukturni in investicijski skladi (skladi ESI) iz člena 1 [Uredbe (EU) XX o skupnih določbah] zagotavljajo skupno finančno podporo enemu ukrepu, se navedeni ukrep izvaja v skladu s pravili iz te uredbe, vključno s pravili o izterjavi nepravilno plačanih zneskov. 6.Ukrepi, upravičeni na podlagi programa, ki so bili ocenjeni v razpisu za zbiranje predlogov v okviru programa in izpolnjujejo minimalne zahteve glede kakovosti iz navedenega razpisa, vendar se ne financirajo zaradi proračunskih omejitev, lahko prejmejo podporo iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, Kohezijskega sklada, Evropskega socialnega sklada plus ali Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja v skladu s členom [65(7)] Uredbe (EU) XX [uredbe o skupnih določbah] in členom [8] Uredbe (EU) XX [o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike], če so taki ukrepi skladni s cilji zadevnega programa. Uporabljajo se pravila sklada, ki zagotavlja podporo. POGLAVJE XII PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE Člen 29 Izvajanje prenosa pooblastila 1.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu. 2.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 19 se prenese na Komisijo za obdobje trajanja programa. 3.Prenos pooblastila iz člena 19 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4.Komisija se pred sprejetjem delegiranega akta posvetuje s strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice, v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. 5.Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

6.Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 19, začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. Člen 30 Postopek v odboru 1.Komisiji pomaga odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2.Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 31 Razveljavitev Uredba (EU) [uredba o evropski solidarnostni enoti] in Uredba (EU) št. 375/2014 se razveljavita z učinkom od 1. januarja 2021. Člen 32 Prehodne določbe 1.Ta uredba do zaključka zadevnih ukrepov ne vpliva na njihovo nadaljevanje ali spremembo v skladu z [uredbo o evropski solidarnostni enoti] ali Uredbo (EU) št. 375/2014. Navedeni uredbi se še naprej uporabljata za zadevne ukrepe do njihovega zaključka. 2.Finančna sredstva za program lahko krijejo tudi odhodke za tehnično in upravno pomoč, ki so potrebni za zagotovitev prehoda med programom in ukrepi, sprejetimi na podlagi [uredbe o evropski solidarnostni enoti] ali Uredbe (EU) št. 375/2014. 3.Po potrebi se lahko v proračun po letu 2027 knjižijo odobritve za kritje odhodkov iz člena 12(2), da se omogoči upravljanje ukrepov in aktivnosti, ki ne bodo zaključeni do 31. decembra 2027. 4.Države članice na nacionalni ravni zagotovijo neoviran prehod med ukrepi, ki se izvajajo v okviru programa evropske solidarnostne enote (2018–2020), ter ukrepi, ki se izvajajo v okviru tega programa. Člen 33 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati [dvajseti] dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik



OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude 1.2.Zadevna področja (programski sklop) 1.3.Vrsta predloga/pobude 1.4.Utemeljitev predloga/pobude 1.5.Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.6.Načrtovani načini upravljanja 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2.Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odhodke 3.2.2.Ocenjene posledice za odobritve za upravne zadeve 3.2.3.Udeležba tretjih oseb pri financiranju

3.3.Ocenjene posledice za prihodke OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa evropske solidarnostne enote 1.2.Zadevna področja (programski sklop) 7. Vlaganje v ljudi, socialno kohezijo in vrednote 1.3.Predlog/pobuda se nanaša na: ☑ nov ukrep ◻ nov ukrep na podlagi pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa ◻ podaljšanje obstoječega ukrepa ◻ združitev ali preusmeritev enega ali več ukrepov v drug/nov ukrep 1.4.Utemeljitev predloga/pobude 1.4.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude Vzpostaviti enoto motiviranih mladih Evropejcev, ki so se pripravljeni udejstvovati (v svoji državi ali v tujini) v prostovoljskih aktivnostih, pripravništvih ali zaposlitvah na področjih, povezanih s solidarnostjo. Pričakuje se, da bo program do leta 2027 ponudil priložnosti 350 000 mladim Evropejcem. Podpirati organizacije pri izvajanju dostopnih in visokokakovostnih solidarnostnih aktivnosti, ki naj bi prispevale k obravnavi neizpolnjenih družbenih potreb ter hkrati okrepile osebni, izobraževalni, družbeni, državljanski in poklicni razvoj mladih. 1.4.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije (ki je lahko posledica različnih dejavnikov, npr. boljšega usklajevanja, pravne varnosti, večje učinkovitosti ali dopolnjevanja). Za namene te točke je „dodana vrednost ukrepanja Unije“ vrednost, ki izhaja iz ukrepanja Unije in predstavlja dodatno vrednost poleg tiste, ki bi jo sicer ustvarile države članice same. Evropska solidarnostna enota krepi evropsko razsežnost solidarnosti. Dopolnjevala bo obstoječe javne in zasebne politike, programe in aktivnosti ter jim ne bo konkurirala ali jih nadomeščala. Ta dopolnilni učinek bo zagotovljen, ker bo evropska solidarnostna enota obravnavala neizpolnjene družbene potrebe, tj. primere, ko trg dela, obstoječe prostovoljske sheme ali druge vrste solidarnostnih programov ne izpolnjujejo potreb skupnosti in državljanov, npr. zaradi pomanjkanja sredstev. Poleg tega, kot je razloženo v predhodni oceni, dodana vrednost EU predloga izhaja iz skupnega standarda kakovosti pri ponujenih priložnostih, iz solidarnosti, ki velja za skupno evropsko vrednoto, iz ekonomije obsega in razpona, dosežene z vključitvijo obeh programov, ter iz usklajenosti, saj vse priložnosti za mlade, povezane s solidarnostjo, združuje v en program.

1.4.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti Evropska solidarnostna enota se opira na bogato in dolgoletno tradicijo in izkušnje držav članic z aktivnostmi v javnem interesu, na primer s prostovoljstvom. Nekatere države članice izvajajo nacionalne programe na področju civilne službe, s katerimi mladim ponujajo možnost za udejstvovanje, druge podpirajo aktivnosti civilne družbe. Na ravni EU evropska prostovoljska služba (EVS) mladim že 20 let ponuja prostovoljske priložnosti, politike in programi, kot sta jamstvo za mlade in „tvoja prva zaposlitev EURES“, pa mladim pomagajo dobiti možnost za pripravništvo in zaposlitev. S pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč, ki se je začela leta 2014, lahko državljani EU pridobijo prostovoljsko izkušnjo v tretji državi ter tako podprejo humanitarno pomoč in prispevajo k njenemu zagotavljanju tam, kjer je najbolj potrebna. Evropska solidarnostna enota temelji na prednostih teh pobud in izkušnjah z njihovim izvajanjem ter se tako opira na trdno obstoječo podlago, ki jo bo nadgradila in s tem ustvarila nove priložnosti, večjo prepoznavnost in večji učinek. Z evropsko solidarnostno enoto bodo nastale nove priložnosti na področju humanitarne pomoči, ki ne bodo več podprte s pobudo Prostovoljci EU za humanitarno pomoč (ki se bo po letu 2020 prenehala izvajati), hkrati pa bodo lažje dostopne zainteresiranim mladim in organizacijam. Evropska solidarnostna enota bo še naprej omogočala enotno vstopno točko, ki bo zlahka dostopna prek portala, ter si prizadevala doseči čim širši krog sodelujočih organizacij in mladih. Poleg tega bo razvila in okrepila usposabljanje, ki je na voljo pred aktivnostjo, ter ustrezno podporo in vrednotenje učnih izidov po aktivnosti. Za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izvajanja bo evropska solidarnostna enota karseda izkoristila že vzpostavljeno ureditev upravljanja. To bo omogočilo osredotočanje na čim boljše izvajanje in smotrnost, hkrati pa se bo kar najbolj zmanjšalo upravno breme. Zato bo izvajanje evropske solidarnostne enote zaupano obstoječim organom, tj. Evropski komisiji, tudi prek njene Izvajalske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo (EACEA), in nacionalnim agencijam, določenim za upravljanje ukrepov iz poglavja o mladini [nove uredbe o programu Erasmus], ki vzpostavlja program Erasmus. 1.4.4.Skladnost in možnosti sinergij z drugimi ustreznimi instrumenti Ukrepi evropske solidarnostne enote so skladni z različnimi relevantnimi politikami in programi EU ter jih dopolnjujejo, med drugim zlasti tistimi, ki so povezani z izobraževanjem in usposabljanjem, zaposlovanjem, enakostjo spolov, podjetništvom (zlasti socialnim podjetništvom), državljanstvom in demokratično udeležbo, varstvom okolja in narave, podnebnimi ukrepi, preprečevanjem nesreč, pripravljenostjo nanje in obnovo po njih, kmetijstvom in razvojem podeželja, oskrbo s hrano in neživilskimi izdelki, zdravstvom in dobrim počutjem, ustvarjalnostjo in kulturo, telesno vzgojo in športom, socialno pomočjo in varstvom, sprejemom in vključevanjem državljanov tretjih držav, teritorialnim sodelovanjem in kohezijo, čezmejnim sodelovanjem in humanitarno pomočjo. V prvi fazi izvajanja evropske solidarnostne enote, ki se je začela decembra 2016, so se mladim po vsej EU priložnosti za prostovoljstvo, pripravništvo ali zaposlitev omogočale iz osmih različnih programov EU. Te aktivnosti ne glede na to, ali se izvajajo pred začetkom veljavnosti predlagane uredbe ali po njem, uporabljajo pravila in pogoje zadevnih programov EU, iz katerih so bile financirane v prvi fazi evropske solidarnostne enote. V drugi fazi, ki se začenja z začetkom veljavnosti [uredbe o evropski solidarnostni enoti], bo k evropski solidarnostni enoti prispevalo več programov EU. Nekateri s prispevki v finančna sredstva