[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 30.11.2006

COM(2006) 741 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU

v skladu s členom 19(1) Direktive Sveta 2003/96/ES (lokalni potniški promet, oborožene sile, javna upava, reševalna vozila)

1. UVOD

V skladu s členom 19(1) Direktive Sveta 2003/96/ES[1] o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (v nadaljevanju „Direktiva o obdavčevanju energije“ ali „Direktiva“), razen določb, predvidenih v Direktivi, zlasti členov 5, 15 in 17, lahko Svet, na predlog Komisije, državi članici (ki je tako zahtevala) soglasno dovoli uvedbo nadaljnjih davčnih oprostitev ali znižanj davkov zaradi upoštevanja posebnih politik.

Komisija prouči zahtevek. Potem predlog predloži Svetu ali pa mu sporoči razloge, zakaj ni predlagala odobritve takšnega ukrepa.

V širšem okviru pregleda odstopanj, ki v Direktivi o obdavčevanju energije prenehajo veljati konec leta 2006, so Belgija, Francija, Grčija in Italija predložile zahtevke za odobritev odstopanj od določb Direktive o obdavčevanju energije od leta 2007. Te države članice nameravajo uporabljati delne ali popolne davčne oprostitve za gorivo za nekatere uporabe iz tretje alinee člena 5 Direktive o obdavčevanju energije. Predvideni ukrepi niso v skladu s pogojem iz člena 5, po katerem je treba upoštevati „najnižje ravni obdavčitve, določene“ z Direktivo o obdavčevanju energije. Omenjeni zahtevki so bili registrirani pri Generalnem direktoratu za obdavčenje in carinsko unijo[2].

Namen tega sporočila je obvestiti Svet o razlogih, zakaj Komisija ni predlagala zahtevanih odobritev.

2. POVZETEK ZAHTEVKOV

2.1. Zahtevek Belgije

Belgija želi uporabiti delno davčno oprostitev za plinsko olje (z vsebnostjo žvepla do vključno 50 mg/kg), ki se uporablja za gorivo v vozilih za lokalni potniški promet. Namen ukrepa je pospeševati razvoj lokalnega potniškega prometa in, bolj horizontalno, doseči cilj varstva okolja. Znesek davčne oprostitve je natančno 49,5787 EUR na 1 000 litrov plinskega olja (kar uvršča davčno stopnjo pod najnižjo raven obdavčitve, ki jo določa Direktiva).

Zahtevek ne predvideva nobenega datuma prenehanja.

2.2. Zahtevek Francije

Francija želi oprostitev obdavčenja motornega bencina in plinskega olja, ki se uporabljata v taksijih, do letne kvote 5 000 litrov na vozilo. Prav tako želi oprostitev obdavčenja utekočinjenega naftnega plina in utekočinjenega zemeljskega plina, ki se uporabljata v taksijih, do letne kvote 9 000 litrov na vozilo. Po mnenju Francije je namen ukrepa podpora dejavnosti, ki ima podobne značilnosti kot storitev javnega prevoza.

Francija zlasti poudarja, da delovanje taksijev prispeva k ciljem okoljske politike in teritorialnega razvoja. Na podeželskih območjih brez javnega prevoza so taksiji nadomestek za storitve javnega prevoza, zlasti za ljudi brez avtomobilov. Razen tega v nekaterih občinah, ki nimajo nobenega javnega prevoza, taksiji, na primer, zagotavljajo prevoz do šol. V mestih taksiji prispevajo k zmanjšanju skupnega števila osebnih avtomobilov v prometu.

Francija dodatno pojasnjuje, da delovanje taksijev prispeva tudi k zdravstveni politiki, ker so na nekaterih območjih taksiji nadomestek za reševalna vozila (na nekaterih podeželskih območjih lahko takšna dejavnost pomeni do 80 % prihodka za taksi).

Zahtevek predvideva datum prenehanja do 31. decembra 2012.

2.3. Zahtevek Grčije

Grčija želi oprostitev trošarine za gorivo, ki se uporablja v uradnih vozilih ministrstva ali predsedstva in nacionalne policije, za nacionalne oborožene sile. Ukrepi so povezani s cilji nacionalne obrambe in varnosti.

Zahtevek ne predvideva datuma prenehanja.

2.4. Zahtevek Italije

Najprej bi Italija želela oprostitev trošarine za nacionalne oborožene sile. Cilj ukrepa je prispevati k doseganju nacionalnih ciljev in ciljev Skupnosti za javno varnost in javni red, vključno z mejno kontrolo ter bojem proti terorizmu in nezakonitemu trgovanju.

Drugič, Italija želi uporabiti znižano stopnjo obdavčenja, enako 40 % nacionalne stopnje za motorni bencin, dizelsko gorivo, utekočinjeni naftni plin in zemeljski plin, ki se uporabljajo za gorivo v taksijih, pooblaščenih za izvajanje storitve, pod nadzorom lokalnih organov. Davčna spodbuda se odobri glede na dneve in vozilo, njena višina pa se zmanjšuje s številom prebivalcev v občini. Italija utemeljuje ukrep na podlagi javne storitve. Taksiji nadomeščajo javni prevoz na območjih, ki so težko dostopna za javni prevoz (zgodovinska središča, oddaljena območja), in tudi prispevajo k zmanjševanju zastojev v mestih, ker zmanjšujejo potrebo po osebnih vozilih.

Italija trdi, da bi prilagajanje sheme pogojem iz člena 5 povzročilo zvišanje cen in zahtevalo spremembe cen taksijev, veljavnih v dogovoru z občinami.

Tretjič, Italija želi uporabiti znižano stopnjo obdavčenja, enako 40 % nacionalne stopnje za motorni bencin, dizelsko gorivo, utekočinjeni naftni plin in zemeljski plin, ki se uporabljajo za reševalna vozila, ki jih upravljajo osebe z delovanjem na nepridobitni osnovi. Ukrep je utemeljen na temeljih socialne in zdravstvene politike.

Italija trdi, da bi prilagajanje sheme pogojem iz člena 5 povzročilo zvišanje stroškov nepridobitnih organizacij.

Za vse tri zahtevke se predvideva datum prenehanja do 31. decembra 2012.

3. OZADJE ZAHTEVKOV

V skladu s tretjo alineo člena 5 Direktive o obdavčevanju energije lahko države članice uveljavijo diferencirane davčne stopnje za naslednje uporabe: lokalni potniški promet (vključno s taksiji), zbiranje odpadkov, oborožene sile in javna uprava, invalidi, reševalna vozila. Glavni pogoj pri tem je, da se upoštevajo najnižje ravni obdavčitev, ki so določene s to direktivo.

Ta neobvezna določba je bila vključena v Direktivo o obdavčevanju energije na podlagi izkušenj, pridobljenih v 90. letih, z več odstopanji, ki jih je odobril Svet v skladu s členom 8(4) Direktive Sveta 92/81/EGS[3]; cilj je bil državam članicam omogočiti prožnost na nekaterih območjih, ob zagotavljanju da se v celoti upoštevajo zadeve, ki podpirajo določanje najnižje ravni obdavčitev s to direktivo. Ta cilj je najvidnejši v javnem prevozu . V svojem poročilu, objavljenem leta 1996, v zvezi z odstopanji, odobrenimi v okviru člena 8(4) Direktive 92/81/EGS[4], je Komisija sklenila, da „se odstopanja ohranijo do uvedbe splošnega pravila, kot del skupnega okvira Skupnosti za obdavčenje energentov, in vsaj do 31. decembra 1998.“[5]

Ta pristop je bil upoštevan tudi v predlogu[6] iz leta 1997, ki je povzročil sprejetje Direktive o obdavčevanju energije leta 2003. Cilj predloga je bil državam članicam omogočiti stopnjo prožnosti pri doseganju ciljev nacionalnih politik ob zagotavljanju upoštevanja interesa Skupnosti. Zahteva po upoštevanju najnižjih ravni obdavčitev kaže, razen potreb notranjega trga, obvezne ohranitve olajšav za energetsko učinkovitost in varstvo okolja, potrebo, ki velja tudi za javni prevoz. Med pogajanji Sveta o direktivi o obdavčevanju energije je bilo področje uporabe zadevne določbe izpopolnjeno, vendar sta bila osnovno načelo in s tem zahteva po upoštevanju najnižje ravni obdavčitve ohranjena.

V Sporočilu Pregled odstopanj iz prilog II in III k Direktivi Sveta 2003/96/ES, ki prenehajo veljati konec leta 2006 (v nadaljevanju „Sporočilo 2006“)[7] iz junija 2006 je Komisija predložila pregled široke prožnosti iz Direktive o obdavčevanju energije in potrdila, da odstopanja za gorivo, ki se uporabljajo v omenjenih primerih, niso več potrebna, ker je jasno predvidena ustrezna določba v tretji alinei člena 5 Direktive.

4. OCENA KOMISIJE

V nadaljevanju bo Komisija ocenila zahtevke v obsegu ukrepov, ki jih načrtujejo države članice prosilke in niso zajeti v členu 15(1)(i) Direktive o obdavčevanju energije (prim. tudi razloge ob koncu tega sporočila).

Komisija meni, da je večina zadev, ki so jih predložile države članice, da bi utemeljile potrebo po zahtevani odobritvi, popolnoma enakih, kot so tiste, ki vodijo predvsem k vključitvi tretje alinee člena 5 v Direktivo o obdavčevanju energije.

Poudariti je treba, da besedilo tretje alinee člena 5 našteva nekatere uporabe, za katere je v preteklosti Svet odobril odstopanja. Osnovne zadeve so tako v omenjeni določbi v celoti obravnavane. Hkrati člen 5 izraža potrebo po uskladitvi teh zadev s tistimi, ki podpirajo najnižje ravni obdavčitve, namreč ustvariti enake konkurenčne pogoje na notranjem trgu in ohraniti olajšavo za boljšo energetsko učinkovitost in varstvo okolja. Ti vidiki so del interesov in politike Skupnosti ter so jasno omenjeni v tretji alinei člena 19(3).

Razen tega je treba poudariti, da se lahko v skladu s členom 15(1)(i) odobri popolna davčna oprostitev za nekatera alternativna goriva (utekočinjeni naftni plin in zemeljski plin), kadar se uporabljajo kot pogonsko gorivo. V teh primerih je zakonodajalec Skupnosti na tej stopnji utemeljil, da se olajšava za energetsko učinkovitost ne ohrani.

Če povzamemo, Svet je v skladus postopkom iz člena 93 Pogodbe že imel možnost soglasno odločati ovzpostavitve ravnovesja med političnimi razlogi, ki bi lahko podpirali ugodnejše davčno obravnavanje goriva, ki se uporablja na zadevnih območij. Pogoji, vzpostavljeni v te namene v Direktivi, kažejo interese iz tretje alinee člena 19(1) Direktive in vključujejo pravilno delovanje notranjega trga, potrebo po zagotavljanju poštene konkurence ter zdravstvene, okoljske, energetske in prometne politike Skupnosti.

Ustrezne zahtevke je treba oceniti ob upoštevanju teh razlogov.

4.1. Lokalni potniški promet (vključno s taksiji)

Kot že poudarja Sporočilo 2006 Direktiva o obdavčevanju energije vsebuje celovit okvir za pospeševanje javnega prevoza.

Ob upoštevanju delovanja lokalnega potniškega prometa, vključno zlasti s taksiji, tretja alinea člena 5 Direktive o obdavčevanju energije priznava, da so ta sredstva primernejša od uporabe zasebnih avtomobilov. V zvezi s tem se taksijem ne more pripisati posebnega položaja, glede na to, da jih člen 5 obravnava podobno kot javni potniški promet in jih postavlja v enako izhodišče kot druga sredstva v tej kategoriji. Zato cilji politike, ki so jih v zvezi s tem predložile zainteresirane države članice, v primerjavi s tem, kar člen 5 že upošteva, niso posebni. Omenjeni razlogi pomenijo tudi, da bi omenjeni vidik iz tretje alinee člena 19(1) ter natančneje okoljska, energetska in prometna politika Skupnosti nasprotovali odobritvi zahtevanih dovoljenj. V zvezi z vprašanjem poštene konkurence je treba omeniti, da lahko oprostitev za gorivo, ki ga uporabljajo taksiji, vsaj v nekaterih primerih izkrivlja odnos med temi in drugimi sredstvi javnega prevoza.

Ker so v zahtevah države članice predložile nekatere neznačilne naloge taksijev v posebnih lokalnih razmerah, države članice ne prosijo niti za odobritev zahtevanega dovoljenja. Najprej je med posebnostjo ciljnih razmer in s tem povezanimi predloženimi razlogi politike na eni strani neujemanje ter na drugi strani splošni značaj predvidene davčne ugodnosti. Razen tega in bolj na splošno bi sredstva, ki so usklajena z zakonodajo Skupnosti in kažejo posebne storitve, ki jih opravljajo ustrezni prevozniki, primerneje obravnavala ustrezne razmere v nasprotju z oprostitvijo od davkov, ki so le posledica potrošnje. V teh okoliščinah omenjeni razlogi ne upravičujejo odstopanja od potrebe po upoštevanju najnižje ravni obdavčitve, da se zagotovi usklajenost s cilji okoljske in energetske politike Skupnosti.

4.2. Oborožene sile in javna uprava

Iz člena 5 direktive o energiji je razvidno, da medtem ko se lahko razlogi nacionalne politike, povezani z oboroženimi silami in javno upravo, upoštevajo, naj bi vprašanja o energetski učinkovitosti in varstvu okolja urejala javne dejavnosti na enaki najnižji ravni kot zasebne dejavnosti. Zato so točke o lokalnem potniškem prometu (na splošno) enako uporabne v tem smislu.

4.3. Reševalna vozila

Dvema državama članicama so bila v preteklosti odobrena odstopanja, ki so jima omogočala oprostitve za trošarine za gorivo, ki se uporablja v reševalnih vozilih. To je, tako kot odstopanje v zvezi z invalidi, temeljilo na podlagi socialne in zdravstvene politike. Na sedanji stopnji je delovanje reševalnih vozil zaradi istih vzrokov jasno vključeno v tretjo alineo člena 5 Direktive, ob uporabi s strani invalidov. Zaradi že omenjenih razlogov ta določba zahteva upoštevanje najnižjih ravni obdavčitve. Vse potrebe, ki se ne nadomestijo z znižanjem davka na najnižje ravni obdavčitve, se lahko zajamejo z ustreznimi instrumenti neposredne podpore, usklajenimi z zakonodajo Skupnosti.

Navedeni razlogi v zvezi s tretjo alineo člena 19(1) ter okoljsko, energetsko in prometno politiko Skupnosti veljajo tudi tukaj.

5. Sklep

Na podlagi navedenega Komisija meni, da noben zahtevek ne vsebuje posebnih razlogov politike, ki bi se razlikovali od tistih, ki povzročajo vključitev tretje alinee člena 5 v Direktivo o obdavčevanju energije. Razen tega sama določba kaže, da okoljska, energetska in prometna politika Skupnosti, kot so omenjene v tretji alinei člena 19(1), nasprotujejo izdaji dovoljenj, kot so jih s tem sporočilom zahtevale štiri zadevne države članice.

Omenjene države članice so imele dovolj časa za prilagoditev bilanci, ki jo določa zakonodajalec Skupnosti. Za zelo posebne socialne in/ali lokalne potrebe se zdijo instrumenti, razen trošarin (in ki ne posegajo v najmanjše zahteve Direktive o obdavčevanju energije), veliko primernejše sredstvo[8].

Komisija zato ugotavlja, da pogoji iz člena 19 niso izpolnjeni. Na podlagi tega Komisija ne predlaga odobritev , za ki so jih zahtevale štiri države članice prosilke.

Kolikor ti zahtevki zadevajo uporabo nadomestnih goriv s posebno pravico iz člena 15(1)(i), je treba opozoriti, da lahko država članica v okviru te določbe brez posredovanja Komisije in Sveta odobri oprostitve ali znižanja. Zato in v skladu z besedilom in smislom člena 19, takšne oprostitve ali znižanja ne spadajo na področje uporabe te določbe. Prav tako to pomeni, da ne spadajo v navedeni sklep.

[1] Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, 31.10.2003, str. 51). Direktiva je bila nazadnje spremenjena z direktivama 2004/74/ES in 2004/75/ES (UL L 157, 30. aprila 2004, str. 87 in 100).

[2] Zahtevki z dne 13. oktobra 2006 (Belgija), 16. oktobra 2006 (Francija), 13. oktobra 2006 (Grčija) in 17. oktobra 2006 (Italija).

[3] Direktiva Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja (UL L 316 z dne 31.10.1992); Direktiva je bila skupaj z Direktivo Sveta 92/82/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja od 31. decembra 2003 razveljavljena z Direktivo Sveta 2003/96/ES.

[4] COM(96) 549, 14. novembra 1996.

[5] Oddelek 5.5 poročila.

[6] COM(97) 30, 12. marca 1997. Prim. zlasti osnutek člena 5.

[7] COM(2006) 342 z dne 30 junija 2006, Pregled odstopanj iz prilog II in III k Direktivi Sveta 2003/96/ES, ki prenehajo veljati konec leta 2006.

[8] Brez poseganja v druge določbe Skupnosti, zlasti v pravila o državni pomoči Pogodbe.