[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 30.3.2011

COM(2011) 160 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Poročilo o izvajanju Listine EU o temeljnih pravicah leta 2010

SEC(2011) 396 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Poročilo o izvajanju Listine EU o temeljnih pravicah leta 2010

Uvod

Listina Evropske unije o temeljnih pravicah[1] je postala pravno zavezujoča z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe. Tako se je znatno okrepila vladavina prava v Evropski uniji. Listina je mejnik na poti, ki se je začela pred desetletji. Pred tem je Unijo k spoštovanju temeljnih pravic zavezovala sodna praska Sodišča. Zdaj Listina uteleša enoten, skladen in pravno zavezujoč pravni akt o temeljnih pravicah, ki so zavezujoče za institucije in organe EU.

Listina ni le besedilo, ki določa abstraktna načela. Njene določbe morajo uporabiti institucije in organi EU pri izvajanju svojih ukrepov ali pa jih je treba uporabiti kadar koli se sicer izvršuje pravo EU, da lahko ljudje uspešno izvršujejo svoje temeljne pravice. Zato je Evropska komisija leta 2010 sprejela Strategijo za učinkovito izvajanje Listine[2]. Njen cilj je, da Unija postane zgled. Listino je treba spoštovati na vsaki stopnji postopka sprejemanja zakonodaje v EU, in sicer od dneva, ko Evropska komisija začne pripravljati svoje predloge, njihovih sprememb in dopolnitev med zakonodajnim postopkom, do dneva, ko jih Evropski parlament in Svet sprejmeta in začnejo veljati ter jih države članice izvajajo.

Komisija je okrepila ocenjevanje učinka zakonodajnih predlogov na temeljne pravice, za to pa je pripravila „kontrolni seznam temeljnih pravic“, s katerim sistematično preverja skladnost svojih predlogov z Listino.

Komisija je v Strategiji napovedala, da bo pripravljala letna poročila o napredku pri izvajanju Listine na področjih pristojnosti Unije. Letno poročilo o izvajanju Listine EU o temeljnih pravicah leta 2010 je prvi usklajeni pregled najpomembnejših informacij o dinamiki izvajanja Listine.

To letno poročilo navaja konkretne težave, s katerimi se ljudje srečujejo, pojasnjuje, kako so se institucije EU lotile reševanja teh težav v okviru svojih pristojnosti in zakaj EU včasih ne more ukrepati zaradi omejenih pristojnosti na določenih področjih, kakor to določata Pogodbi. Letno poročilo opisuje tudi, kako institucije EU, najprej seveda Komisija, upoštevajo temeljne pravice pri zasnovi, oblikovanju in razvoju politik EU. To poročilo in njegove poznejše izdaje beležijo, kako institucije EU izvajajo Listino.

KDAJ SE LISTINA UPORABLJA IN KDAJ NE

Zanimanje in pričakovanja ljudi glede izvajanja Listine so velika. Vendar se Listina v EU ne uporablja za vse okoliščine, ki se nanašajo na temeljne pravice. Komisija je leta 2010 prejela več kot 4 000 dopisov v zvezi s temeljnimi pravicami, ki so jih nanjo naslovili državljani. Približno tri četrtine zadev niso spadale na področje pristojnosti EU. To kaže na pogosto napačno razumevanje namena Listine in okoliščin, v katerih se ta uporablja.

V Evropski uniji varstvo temeljnih pravic zagotavljajo države članice na nacionalni ravni s svojimi ustavnimi ureditvami, ki izvirajo iz časa pred začetkom veljavnosti Listine, in z razvitejšo sodno prakso ter Listina na ravni EU.

Listina se uporablja za ukrepe vseh institucij in organov EU. Nanaša se zlasti na zakonodajno delo Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ki mora biti v celoti skladno z Listino, da bi bile izpolnjene določbe prava EU. Listina se uporablja tudi na področju zunanjepolitične dejavnosti Evropske unije[3].

Listino morajo države članice uporabiti le takrat, ko izvršujejo pravo EU. Ne uporablja pa se na področjih, ki jih pravo EU ne ureja; prav tako ne razširja pristojnosti Unije, kot so določene s Pogodbama[4].

Če se Listina na uporablja, se temeljne pravice na nacionalni ravni zagotavljajo v skladi z nacionalnimi ustavnimi ureditvami. Države članice imajo obširna nacionalna pravila o temeljnih pravicah, za njihovo spoštovanje pa skrbijo nacionalna sodišča. Nacionalni organi, vključno s sodišči, so pristojni za zagotavljanje spoštovanja temeljnih pravic. Poleg tega so vse države članice po Evropski konvenciji o človekovih pravicah sprejele zaveze neodvisno od njihovih obveznosti, ki izhajajo iz prava EU. Zato imajo posamezniki, ko so izčrpali vse pravne možnosti na nacionalni ravni, kot zadnjo možnost vložiti pritožbo pri Evropskem sodišču za človekove pravice v Strasbourgu zaradi kršitve temeljne pravice iz Evropske konvencije o človekovih pravicah.

Listina tako dopolnjuje nacionalne ustavne ureditve ali sisteme varstva temeljnih pravic iz Evropske konvencije o človekovih pravicah in jih ne zamenjuje.

IZBOLJšANJE UčINKOVITOSTI UVELJAVLJANJA LISTINE ZA DRžAVLJANE

Zaradi vedno večjega zanimanja javnosti za Listino je treba državljane nujno bolje obveščati o tem, kdaj se pravice iz Listine uporabljajo (za akte institucij in organov EU ter držav članic, vendar samo takrat, ko te izvršujejo pravo EU) in kako v praksi zahtevati odpravo njihovih kršitev. Vedeti morajo, kdo jim v takih primerih lahko ponudi pomoč. Seznanjeni morajo biti tudi o tem, s kom naj stopijo v stik ob kršitvah, ki ne spadajo v področje uporabe Listine, še zlasti ko nacionalni organi ukrepajo, ne da bi upoštevali pravo EU. Dajanje ustreznih informacij na voljo je ključnega pomena pri zagotavljanju, da za vsako kršitev obstaja tudi dejanska možnost vložitve pravnega sredstva.

Ukrepanje na ravni EU in nacionalni ravni

Listina varuje posameznike in pravne osebe pred ukrepi institucij in organov EU, ki niso skladni s temeljnimi pravicami. Institucije in organi EU jo zato morajo spoštovati.

Komisija je odločena uporabiti vsa razpoložljiva sredstva, da zagotovi spoštovanje Listine na ravni EU. Če institucija ali organ EU ne delujeta v skladu z Listino, je Sodišče pristojno za pregled zakonitosti akta, Komisija pa je pristojna, da začne ustrezni postopek.

Organi držav članic – zakonodajni, izvršilni in pravosodni – morajo spoštovati Listino samo pri izvrševanju prava EU, zlasti pri uporabi uredb ali sklepov EU ali pri prenosu direktiv EU v nacionalno zakonodajo. Če posameznik meni, da je nacionalni organ kršil Listino pri izvrševanju prava EU, se lahko obrne na sodišče v zadevni državi članici. Nacionalni sodniki so v skladu z usmeritvami Sodišča pooblaščeni za zagotavljanje, da države članice pri izvrševanju prava EU spoštujejo Listino. Posameznik se lahko pritoži tudi Komisiji, ki je pristojna za začetek postopka za ugotavljanje kršitev proti državi članici.

Krepitev dialoga med institucijami EU in nacionalnimi organi, ki sodelujejo pri uveljavljanju temeljnih pravic, vključno z nacionalnimi organi za varstvo enakosti, bo izboljšala učinkovitost varstva pravic državljanov.

Naslovitev pritožbe na ustrezni organ

Ko države članice ukrepajo na področju, ki ga pravo EU ne ureja, zagotavljajo varstvo temeljnih pravic njihove ustave z ustreznimi določbami. V teh primerih imajo posamezniki, ki so jim bile morda kršene temeljne pravice, interes, da njihove pritožbe hitro obravnava pristojni nacionalni organ, ki je organ državne uprave, sodišče ali posebni organ za človekove pravice. Evropsko sodišče za človekove pravice zagotavlja dodatno varstvo, ko so bile izčrpana vsa pravna sredstva na nacionalni ravni. Opozoriti je treba, da Komisija ni sodišče, pri katerem se je mogoče pritožiti proti odločitvam nacionalnih ali mednarodnih sodišč.

Posamezniki, ki menijo, da so bile njihove temeljne pravice kršene, morajo imeti dostop do praktičnih informacij o pravnih sredstvih, ki so na voljo v državah članicah. Komisija je odločena, da v zvezi s tem ukrepa. To ne pomeni uvedbe novih mehanizmov varstva temeljnih pravic, temveč zahteva spodbujanje uporabe obstoječih instrumentov prek informiranja javnosti o tem, kateri organ je pristojen za obravnavanje pritožb.

Komisija bo najprej dopolnila portal evropskega e-pravosodja z informacijami o tem, kje se lahko državljani pritožijo, če so jim bile kršene temeljne pravice.

V primerih, ko se Listina ne uporablja, bo Komisija proučila, kako se lahko domnevne kršitve temeljnih pravic s strani držav članic preusmeri k pristojnim nacionalnim organom. Leta 2011 bo Komisija najprej organizirala seminar skupaj z odborom Evropskega parlamenta za peticije, nacionalnimi organi za človekove pravice in drugimi nacionalnimi organi, kot so pravosodna ministrstva in organi za varstvo enakosti, ter drugimi zainteresiranimi stranmi, njegov namen pa bo proučitev načina za vzpostavitev takega mehanizma.

Jasno obveščanje javnosti o Listini

Informacije, ki jih je Komisija zbrala leta 2010 glede uporabe Listine, kažejo na potrebo po jasnejšem obveščanju javnosti o tem, kdaj se Listina uporablja in kdo je pristojen za kaj na področju temeljnih pravic[5]. Da bi se izognili zamudam pri uveljavljanju temeljnih pravic in razočaranjem, bi si morali nacionalni organi, institucije in organi EU, vključno z Agencijo EU za temeljne pravice, skupaj prizadevati za boljše obveščanje državljanov o področju uporabe Listine.

NAJPOMEMBNEJšI DOSEžKI LETA 2010

Poročilo za leto 2010 kaže, da so temeljne pravice iz Listine pomembne za številne politike, za katere je pristojna Unija, in da jih je treba vedno skrbno upoštevati pri zasnovi in izvajanju ukrepov EU: od pravosodja in prometne politike do upravljanja meja.

Poročilo navaja številne primere uporabe Listine in njenih šestih naslovov (Dostojanstvo, Svoboščine, Enakost, Solidarnost, Pravice državljanov in Sodno varstvo), ki pokrivajo številne politike EU.

Na primer, spoštovanje pravic iz naslova Dostojanstvo je bilo še zlasti upoštevano na področju priseljevanja in leta 2010 mu je bila namenjena posebna pozornost pri sprejemanju zakonodaje, kot so Sklep o varovanju zunanjih meja na morju[6] in spremembe Uredbe o agenciji FRONTEX[7]. V Sporočilu Komisije o uporabi varnostnih skenerjev na letališčih EU so bile upoštevane tudi določbe o človekovem dostojanstvu[8].

Podobno so številna vprašanja usmerjala ukrepe Komisije na področjih, ki jih pokriva naslov Svoboščine . Svoboda medijev in svoboda gospodarske pobude sta bili deležni posebne pozornosti v predlogu Komisije o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah[9].

Pri naslovu Enakost je bilo veliko zanimanje državljanov in Evropskega parlamenta za pravice otrok, Komisija pa je na tem področju sprožila več pobud, kot so Akcijski načrt za mladoletnike brez spremstva (2010–2014)[10]. Spoštovanje prepovedi diskriminacije iz različnih razlogov, med drugim tudi na podlagi spola in rase, ostaja pomembno vprašanje, kot to potrjujejo podatki, ki jih je predložila Agencija EU za temeljne pravice.

Na področju uporabe naslova Solidarnosti si je Komisija prizadevala zagotoviti učinkovito uporabo pravnih aktov EU, povezanih s temeljnimi pravicami delavcev.

Sodišče se je v več sodbah sklicevalo na pravice iz naslova Sodno varstvo , zlasti na pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

Poleg navedenega analiza zahtevkov državljanov in Evropskega parlamenta kaže, da so državljane leta 2010 najbolj zanimali varstvo podatkov, dostop do sodnega varstva, integracija Romov in spodbujanje enakosti.

Varstvo podatkov

Listina posameznikom zagotavlja pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8 Listine). Evropski državljani se zelo zanimajo za ta vprašanja in so pogosto zaskrbljeni glede tega, kako se njihovi osebni podatki uporabljajo, kar je razvidno iz številnih vprašanj državljanov in Evropskega parlamenta leta 2010. Vprašanja so se nanašala na mnoge teme, od varstva podatkov pri novih tehnologijah do predpisov tretjih držav o varstvu podatkov. V svojih dopisih so se zanimali za vprašanja, kot so odvzem prstnih odtisov šolarjem, spletna storitev Google Street View, sistemi video nadzora na delovnem mestu, spletna mesta za družabno mreženje, zbiranje podatkov pri popisu prebivalstva in financiranje raziskav novih tehnologij na področju varnosti.

Tehnologija posameznikom omogoča, da si enostavno izmenjujejo informacije o svojem življenju in preferencah ter jih objavljajo in dajejo na voljo vsem v obsegu, kot še nikoli prej. V odziv na te izzive je Komisija leta 2010 sprejela celovit pristop k varstvu osebnih podatkov v EU[11], ki določa ključne cilje za reformo pravnega okvira EU na področju varstva podatkov: krepitev pravic posameznikov (z izboljšanjem preglednosti in okrepitvijo nadzora osebnih podatkov), krepitev razsežnosti notranjega trga (z zmanjšanjem upravnih bremen in zagotovitvijo enakih pogojev), sprememba predpisov o varstvu podatkov na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, tako da se zagotovi visoka stopnja varstva osebnih podatkov na teh področjih, in sicer tudi takrat, ko se prenašajo izven EU, ter učinkovitejše izvajanje teh predpisov (vključno s krepitvijo in nadaljnjim usklajevanjem vloge in pristojnosti organov za varstvo podatkov). Komisija bo leta 2011 predložila predloge za novi splošni pravni okvir na področju varstva podatkov[12].

Evropski parlament je 10. februarja 2010 poudaril potrebo po večjem upoštevanju varstva podatkov v mednarodnih sporazumih o prenosu podatkov za namene boja proti terorizmu in glasoval proti predlaganemu sporazumu o programu za sledenje financiranja terorističnih dejavnosti. Zato je Komisija predlagala sklenitev novega sporazuma, ki je vključeval boljše zaščitne ukrepe za varstvo podatkov. Evropski parlament ga je odobril, veljati pa je začel 1. avgusta 2010[13]. Tudi Sodišče Evropske unije je 9. novembra 2010 poudarilo pomen temeljne pravice do varstva podatkov, tako da je razglasilo za nično del zakonodaje EU, ki je zahtevala objavo imen fizičnih oseb, prejemnikov sredstev iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja[14].

Dostop do sodnega varstva

Dostop do sodnega varstva ni samo temeljna pravica, ki jo zagotavlja člen 47 Listine. S tem povezana vprašanja pogosto vplivajo na življenja številnih posameznikov v celotni EU. Kje vložiti pravne zahtevke v drugi državi članici? Katere pravice imam kot žrtev v sodnem postopku? To so le nekatera vprašanja, s katerimi se soočajo državljani v EU. Leta 2010 so številni ljudje pisali Komisiji, da bi se pritožili, ker niso prejeli ali niso mogli dobiti zadostne podpore ali pravne pomoči, ko so njihove zadeve obravnavala nacionalna sodišča. Mnogi državljani so se pritoževali zaradi dolgotrajnih in dragih sodnih postopkov, ki so jim preprečevali dostop do sodnega varstva. Nekateri dopisi so vsebovali navedbe o domnevni korupciji, kršitvah načela enakosti orožij v postopku ali prenizki stopnji neodvisnosti določenih nacionalnih sodišč in kršenjih pravice do poštenega sojenja. Številnih vprašanj Komisija ni mogla obravnavati, ker so v pristojnosti držav članic.

Za okrepitev pravic osumljencev in obtožencev, ki ne razumejo ali govorijo jezika sodnega postopka, je EU leta 2010 sprejela skupne minimalne standarde o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih[15]. Komisija je predlagala tudi pravila, ki zahtevajo, da se osumljence takoj seznani z njihovimi pravicami v jeziku, ki ga razumejo[16] . Vsaka oseba, aretirana zaradi kaznivega dejanja ali na podlagi evropskega naloga za prijetje, bo ob prijetju pisno obveščena o svojih osnovnih pravicah z obvestilom o pravicah in obtožbi. Leta 2011 bo Komisija nadaljevala z izvajanjem načrta za krepitev procesnih pravic, v katerem je določen program za sprejetje zakonodaje, ki zagotavlja pošteno sojenje, tako da bo predlagala pravila za bolj učinkovit dostop do odvetnika in bolj učinkovito izvajanje pravice do stikov s svojci, konzularnimi predstavniki ali delodajalci.

Na sodiščih je treba spoštovati tako pravice obdolžencev kot tudi žrtev kaznivih dejanj, zato si bo Komisija prizadevala za izboljšanja tudi na tem področju. Komisija namerava leta 2011 predstaviti sveženj ukrepov za izboljšanje pravic, varstva in podpore vsem žrtvam kaznivih dejanj v kazenskem postopku in izven njega.

Temeljne pravice Romov

Pogodba EU v svojem členu 2 priznava pravice manjšinam, Listina pa v členu 21 prepoveduje vsakršno diskriminacijo na podlagi etničnega ali socialnega porekla ali pripadnosti narodnostni manjšini. Romov je v Evropi med 10 in 12 milijoni in so zato njena največja narodnostna manjšina. Velik del Romov v EU se v nesorazmerno veliki meri spopada z visoko brezposelnostjo, hudo revščino, slabimi stanovanjskimi razmerami, slabimi zdravstvenimi pogoji in težavnim dostopom do izobraževanja. Socialna in ekonomska vključenost Romov je zato prednostna naloga EU, kot je to poudarila Komisija 7. aprila 2010 v svojem sporočilu o glavnih izzivih pri integraciji Romov v vseh državah članicah[17].

Vsi državljani EU imajo pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju druge države članice EU ter pravico do nediskriminacije. Nacionalni organi imajo pravico, da izženejo državljane EU ali jim odrečejo pravico do prebivanja pod strogimi in jasnimi pogoji iz direktive o prostem gibanju iz leta 2004[18], ki vsebuje tudi procesna jamstva, da se izogne arbitrarnim, diskriminatornim ali nesorazmernim odločitvam in tako zagotovi temeljne pravice, vključno s prepovedjo kolektivnega izgona (člen 19(1) Listine). Komisija je za zagotovitev teh pravic nemudoma ukrepala po dogodkih poleti 2010, ko je prišlo do izgona evropskih državljanov romskega rodu iz Francije. Komisija je skrbno proučila, ali so bili zadevni postopki v celoti opravljeni v skladu z zahtevami EU. Zaradi ukrepanja Komisije Francija in druge države članice zdaj spreminjajo svoje predpise, da bi jih v celoti uskladile s predpisi EU o prostem gibanju.

Na bolj strukturni podlagi zahteva socialno in ekonomsko vključevanje Romov aktivno prizadevanje držav članic ob podpori Evropske unije. Komisija je kmalu po dogodkih poleti 2010 ustanovila interno delovno skupino, ki naj bi ocenila porabo sredstev EU v državah članicah. Začetne ugotovitve delovne skupine kažejo, da države članice neustrezno uporabljajo možnosti financiranja EU za učinkovito socialno in ekonomsko integracijo Romov. Slabosti pri oblikovanju strategij, pomanjkanje specifičnih ukrepov za reševanje težav, s katerimi se spopadajo Romi, pomanjkanje znanja in izkušenj ter upravne usposobljenosti za črpanje sredstev EU ter pomanjkanje sodelovanja civilne družbe in romskih skupnosti pri oblikovanju in izvajanju integracijskih ukrepov so glavne pomanjkljivosti, ki jih je odkrila delovna skupina.

Komisija bo leta 2011 sprejela okvir EU za nacionalne strategije za integracijo Romov. Komisija bo Romom tudi v prihodnje zagotavljala, da brez diskriminacije uveljavljajo svoje pravice kot državljani EU.

Spodbujanje enakosti

Komisija je leta 2010 izrazila trdno zavezanost enakosti spolov s sprejetjem Listine žensk[19] in strategijo za enakost žensk in moških (2010–2015)[20]. Komisija je poudarila, da je napredek pri odpravljanju razlik med spoloma počasen kljub splošni usmerjenosti k večji enakosti v družbi in na trgu dela. Opredelila je izzive in ukrepe za naslednja prednostna področja: enaka ekonomska neodvisnost; enako plačilo za enako delo in enakovredno delo; enakost pri odločanju; dostojanstvo, integriteta in konec seksističnega nasilja; ter spodbujanje enakosti spolov zunaj EU. Doseganje napredka na vseh teh področjih bi ponudilo resnične priložnosti številnim ženskam in moškim.

Za okrepitev vloge invalidk in invalidov, da se jim omogoči uživanje vseh pravic in koristi sodelovanja v družbi, je Komisija leta 2010 začela izvajati strategijo o invalidnosti[21]. Strategija določa osem prednostnih področij: dostopnost, sodelovanje, enakost, zaposlovanje, izobraževanje in usposabljanje, socialna varnost, zdravstvo in zunanji ukrepi. EU je decembra 2010 postala pogodbenica Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. Strategija opredeljuje mehanizme EU za izvajanje navedene konvencije, ki bo dopolnjevala ukrepe na nacionalni ravni.

3.5. Priprave EU na pristop k Evropski konvenciji o človekovih pravicah

Pogodba o EU določa, da mora EU postati pogodbenica Evropske konvencije o človekovih pravicah. Zato je Komisija 17. marca 2010 priporočila Svetu, da s Svetom Evrope začne pristopna pogajanja. Na podlagi mandata, ki ga je sprejel Svet, je Komisija 7. julija 2010 začela pristopna pogajanja. Pristop EU k Evropski konvenciji o človekovih pravicah bo dopolnil okrepljeno varstvo temeljnih pravic, ki v pravnem redu Unije že obstaja, in sicer v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah ter temeljnih pravicah, ki jih je skozi čas oblikovalo Sodišče. Vzpostavljen bo dodatni sodni nadzor na področju varstva temeljnih pravic v EU. Pristop do dodatno utrdil splošno kulturo temeljnih pravic v EU in pokazal, da EU podpira sistem Sveta Evrope za varstvo pravic. Zagotovil bo skladen razvoj sodnih praks Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice.

Sklepna ugotovitev

Da se državljanom zagotovi uživanje prednosti Listine EU o temeljnih pravicah, morajo institucije EU in nacionalni organi pojasniti, kdaj se ta uporablja in kdaj ne. To prvo letno poročilo je prvi korak, ki ga je Komisija naredila v tej smeri.

Komisija bo tako poročilo pripravila vsako leto, namenjeno pa bo spremljanju napredka pri izvajanju in upoštevanju Listine ter zagotavljanju, da EU vedno spoštuje temeljne pravice. Letno poročilo bo podpiralo stalno učinkovito izvajanje Listine, ki mora biti odločno in pregledno, pri tem pa morajo sodelovati vse zainteresirane strani. S temi poročili namerava Komisija ponuditi priložnost za izmenjavo mnenj z Evropskim parlamentom in Svetom glede izvajanja Listine. Komisija bo v prihodnjih letih upoštevala tako nauke, ki jih bo prineslo učinkovito izvajanje Listine, kot tudi pomisleke posameznikov in bo temu ustrezno prilagodila tudi svoje ukrepe.

[1] Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (UL C 83, 30.3.2010, str. 389–403).

[2] COM(2010) 573 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0573:FIN:SL:PDF.

[3] Člen 21 Pogodbe o Evropski uniji določa, da Unija pri svojem delovanju na mednarodni ravni v svetu spodbuja demokracijo, pravno državo, univerzalnost in nedeljivost človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spoštovanje človekovega dostojanstva, enakost in solidarnost ter spoštovanje načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava. EU pri izvajanju člena 21 PEU uporablja Listino in veljavne standarde Združenih narodov na področju človekovih pravic. Letno poročilo EU o človekovih pravicah in demokraciji v svetu je ločeno poročilo, ki zajema ukrepanje Unije v državah nečlanicah.

[4] Člen 51(2) Listine določa, da ne razširja področja uporabe prava Unije preko pristojnosti Unije, ne daje nikakršnih novih pristojnosti ali nalog, niti ne spreminja pristojnosti in nalog, ki jih določajo pogodbe.

[5] To potrjuje tudi nedavna raziskava, ki sta jo naročila Evropski varuh človekovih pravic in Evropski parlament. Pokazala je, da 72 % evropskih državljanov meni, da niso dobro obveščeni o Listini (obvestilo za javnost Evropskega varuha človekovih pravic z dne 18. marca 2011, EO/11/6).

[6] Sklep Sveta z dne 26. aprila 2010 o dopolnitvi Zakonika o schengenskih mejah glede varovanja zunanjih meja na morju v okviru operativnega sodelovanja, ki ga usklajuje Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (UL L 111, 4.5.2010, str. 20–26).

[7] Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (FRONTEX), COM(2010) 61 konč., ki je na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0061:FIN:SL:PDF.

[8] COM(2010) 311 konč., ki je na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/transport/air/security/doc/com2010_311_security_scanners_en.pdf.

[9] Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, COM(2010) 748 konč., ki je na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0748:FIN:SL:PDF.

[10] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Akcijski načrt za mladoletnike brez spremstva (2010–2014), COM(2010) 213 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0213:FIN:SL:PDF.

[11] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Celovit pristop k varstvu osebnih podatkov v Evropski uniji, COM(2010) 609 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0609:FIN:SL:PDF.

[12] V zvezi s tem je treba ob zagotavljanju temeljne pravice do varstva osebnih podatkov v celoti upoštevati tudi druge pomembne temeljne pravice iz Listine in druge cilje Pogodb.

[13] Sporazum med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in posredovanju podatkov o sporočilih glede finančnih plačil iz Evropske unije Združenim državam Amerike za namene programa za sledenje financiranja terorističnih dejavnosti (UL L 195, 27.7.2010, str. 5–14).

[14] SEU, združeni zadevi C-92/09 in C-93/09, Volker und Markus Schecke, Eifert , 9.10.2010.

[15] Direktiva 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL L 280, 26.10.2010, str. 1–7).

[16] Predlog Direktive o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku, COM(2010) 392 konč., ki je na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0392:FIN:SL:PDF.

[17] Sporočilo o socialnem in ekonomskem vključevanju Romov v Evropi, COM(2010)133 konč., ki je na voljo na naslovu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0133:FIN:SL:PDF.

[18] Direktiva 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77–123).

[19] Sporočilo Komisije – Okrepljena zaveza za enakost med ženskami in moškimi Listina žensk Deklaracija Evropske komisije ob mednarodnem dnevu žena 2010 v počastitev spomina 15. obletnice sprejetja deklaracije in akcijske platforme na pekinški svetovni konferenci Združenih narodov o ženskah in 30. obletnice Konvencije ZN o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, COM(2010) 78 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0078:FIN:SL:PDF.

[20] COM(2010) 491 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0491:FIN:SL:PDF.

[21] Sporočilo – Evropska strategija o invalidnosti 2010–2020: obnovljena zaveza za Evropo brez ovir, COM(2010) 636 konč., ki je na voljo na naslovu:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0636:FIN:SL:PDF.