POROČILO KOMISIJE SVETU

o oceni napredka pri izterjavi dolgovane dodatne dajatve proizvajalcev mleka za obdobja od 1995/1996 do 2001/2002, o kateri je Italija poročala Komisiji in Svetu (na podlagi člena 3 Odločbe Sveta 2003/530/ES)

To poročilo o oceni je Komisija pripravila na podlagi člena 3 Odločbe Sveta št. 2003/530/ES z dne 16. julija 2003 o združljivosti s skupnim trgom pomoči, ki jo namerava Republika Italija dodeliti svojim proizvajalcem mleka.

Na podlagi člena 1 navedene odločbe pomoč, ki jo je Republika Italija zagotovila tako, da je Uniji sama izplačala znesek dodatne dajatve za mleko za obdobja od 1995/1996 do 2000/2001, ki so ga dolgovali proizvajalci mleka, in tem proizvajalcem omogočila, da dolg odplačajo v obliki odloženega plačila tekom več let brez obresti, izjemoma velja za združljivo s skupnim trgom pod pogojem, da:

– proizvajalci odplačajo znesek v celoti v enakih letnih obrokih in

– obdobje odplačevanja, ki se je začelo 1. januarja 2004, ni daljše od 14 let.

Na podlagi člena 2 Odločbe mora Italija za dodelitev pomoči skupno dodatno dajatev za zadevna obdobja prijaviti Evropskemu kmetijskemu usmerjevalnemu in jamstvenemu skladu (EKUJS) in neporavnani dolg v treh enako velikih letnih obrokih odbiti od izdatkov, ki jih je EKUJS financiral za november 2003, november 2004 in november 2005.

Italija je z dopisom z dne 26. avgusta 2003 ustrezno prijavila skupno dodatno dajatev za zadevna obdobja.

Preostali znesek neporavnanega dolga je bil ustrezno odbit od izdatkov, ki jih je EKUJS financiral za november 2003, november 2004 in november 2005.

Člen 3 Odločbe od pristojnih italijanskih organov zahteva, da Svetu in Komisiji vsako leto poročajo o napredku pri izterjavi dolgovanega zneska dodatne dajatve od proizvajalcev za obdobja od 1995/1996 do 2001/2002.

Italijanski organi so svoje sedmo poročilo na podlagi te določbe predstavili Komisiji v dopisu agencije AGEA z dne 31. oktobra 2011 o plačilu obroka za leto 2010.

Plačilo dajatve v obliki obročnega odplačevanja.

Izmed skupno približno 23 140 proizvajalcev, ki zdaj dolgujejo dajatev za sedem obdobij iz Odločbe Sveta, ki pa so od nacionalnih sodišč v pričakovanju pravnomočnih sodb pridobili odredbe o zaustavitvi plačil, se jih je 15 433 odločilo za plačilo v okviru sheme obročnega odplačevanja. Odločitev za plačilo v okviru sheme obročnega odplačevanja je pomenila umik vseh še nerešenih sodnih postopkov. Poleg tega neplačilo katerega koli izmed letnih obrokov pomeni izključitev iz sheme, kar lahko povzroči, da se proizvajalcem zaseže celotni dolgovani znesek skupaj z obračunanimi obrestmi.

15 433 udeleženih proizvajalcev je leta 2004, pred plačilom prvega obroka, dolgovalo skupaj približno 345 milijonov EUR, kar je približno ena četrtina skupnega neporavnanega zneska dajatve na ravni proizvajalcev. Zaradi tega se zdi, da se je za shemo odločila večina proizvajalcev, odgovornih za manjše presežke posameznih pošiljk. Po drugi strani pa so se proizvajalci z večjimi posameznimi presežnimi pošiljkami (približno 8 000 proizvajalcev, ki jim je za sedem obdobij zaračunana dolgovana dajatev v višini približno 1 milijarde EUR) odločili, da se ne vključijo v shemo obročnega plačevanja. Vendar je treba opozoriti, da so italijanski organi v letu 2010 prejeli približno 69 novih vlog za plačilo v obrokih, ki znašajo približno 1,2 milijona EUR.

Sedmi obrok v skupnem znesku 24 331 454,59 EUR naj bi do 31. decembra 2010 plačalo 11 406 proizvajalcev. Preverjanja, ki so jih izvedli italijanski organi, kažejo, da je 10 802 proizvajalcev pravočasno plačalo zneske v skupni višini 22 040 163,61 EUR v letu 2010. To pomeni, da je 95 % proizvajalcev pravočasno plačalo 90,5 % dajatev v okviru sedmega obroka. Pred tem je bilo pravočasno plačilo prvega, drugega, tretjega, četrtega, petega in šestega obroka zabeleženo v obsegu 99,6 %, 97,9 %, 99,5 %, 99,7%, 96,4 % oziroma 96,2 % dolgovanih zneskov. Dajatve, plačane v okviru prvih sedmih obrokov, skupaj znašajo približno 175 milijonov EUR (približno 98 % skupnega dolgovanega zneska).

Čeprav te ravni zagotovo kažejo zavezanost udeleženih proizvajalcev izpolnjevanju njihovih obveznosti, Komisija meni, da je nadaljnje spremljanje primerov, pri katerih plačilo ni bilo zabeleženo v določenem roku, glavni kazalnik stopnje zavezanosti organov za zagotavljanje ustreznega spoštovanja pogojev ureditve in končno tudi za izterjavo zneska dolgovane dajatve v celoti.

V zvezi s sedmim obrokom še niso bila zabeležena plačila za preostale 604 proizvajalce v vrednosti 2 291 279,38 EUR.

V obdobju za odplačilo šestega obroka 148 proizvajalcev ni izvedlo plačil, kar ustreza 921 417,20 EUR do konca leta 2009. V skladu z informacijami, prejetimi od italijanskih organov, so osrednji organi o vseh teh primerih obvestili ustrezne regionalne organe, da bi izterjali plačilo celotnega dolgovanega zneska z obrestno mero izven sheme obročnega odplačevanja.

Pozneje se je izkazalo, da od 148 proizvajalcev, za katere se je prvotno menilo, da niso plačali, dejansko ni plačalo samo 23 proizvajalcev. Posledica je bila razveljavitev možnosti za te proizvajalce, da plačajo v obrokih, in sprožitev postopkov za prisilno izterjavo.

Komisija je začela s postopkom v zvezi z državno pomočjo proti Italiji[1], v povezavi z zakonskim odlokom (decreto-legge) št. 225 z dne 29. decembra 2010, ki je bil s spremembami potrjen z zakonom št. 10 z dne 26. februarja 2011, ki je odložil rok za plačilo dajatev za kampanji v letih 1995/1996 in 2001/2002 (z rokom 31. decembra 2010 v skladu s shemo iz leta 2003, ki je bila potrjena z Odločbo Sveta št. 2003/530/ES) do 30. junija 2011 (glej člen 2(12)(2)). Takšen odlog je v nasprotju s prvo alinejo člena 1 Odločbe Sveta št. 2003/530/ES, v skladu s katero je obroke treba plačevati letno, in zato pomeni novo in ilegalno državno pomoč v smislu člena 108(3) PDEU.

Dolgovana dajatev za obdobja od 1995/1996 do 2001/2002, ki ni vključena v shemo obročnega odplačevanja

Omenjena je relativno nizka stopnja koriščenja možnosti obročnega odplačevanja glede na znesek vpisane dajatve. Približno tri četrtine vseh neporavnanih zneskov neplačanih dajatev za zadevno obdobje ni vključenih v shemo obročnega odplačevanja. Shema za leto 2003 (glede na zadnje razpoložljive podatke iz aprila 2010) ne zajema dajatve v višini 767 milijonov EUR in približno 91 % tega zneska, tj. okoli 701 milijonov EUR, se namesto tega izpodbija na italijanskih sodiščih.

V prejšnjih ocenjevalnih poročilih, ki so bila predložena Svetu, je Komisija izrazila stališče, da morajo letna poročila Italije posebej obravnavati sodne postopke, ki se nanašajo na sedem zadevnih obdobij, in navajati podrobnosti, ki potrjujejo plačilo s strani proizvajalcev, ki v sodnih postopkih niso bili uspešni. Brez teh navedb Komisija ne more pravilno spremljati napredka pri pobiranju tistega dela dajatve, ki ni bil vključen v shemo obročnega odplačevanja.

Vendar poročilo o sedmem obroku ne vsebuje podatkov o teh sodnih postopkih.

Kljub temu nekateri dodatni podatki, prejeti od italijanskih organov na zahtevo Komisije aprila 2010, kažejo, da je bila italijanska uprava uspešna v primerih, katerih znesek ustreza približno 13 milijonom EUR. V resnici je bilo izterjanih 6,8 milijonov EUR, na italijanskih sodiščih še vedno potekajo postopki v zvezi s približno 580 milijoni EUR. Žal italijanski organi niso predložili posodobljenih podatkov o teh sodnih postopkih v svojem dopisu z dne 2. februarja 2011. Za sistem povračila dajatev z dodatno obrestno mero, ki je enaka referenčni stopnji Unije in je zvišana za nekaj odstotnih točk, uvedenim leta 2009, se je odločilo 332 dolžnikov (skupaj 90,5 milijonov EUR), 1 774 dolžnikov pa se zanj ni odločilo (skupaj 535 milijonov evrov).

Komisija močno obžaluje počasen napredek pri pobiranju tistega dela dajatve, ki ni bil vključen v shemo obročnega odplačevanja, in nezadostno raven informacij, predloženih s strani italijanskih organov. Počasen napredek je povezan z dolgotrajnostjo sodnih postopkov in nato dolgotrajnostjo izterjave zneskov, za katere so se sodni postopki že končali (italijansko poročilo o sedmem obroku ne vsebuje nobenih informacij o izterjavi, vendar prejšnje informacije, predložene na zahtevo Komisije, kažejo, da je bilo po uspešnih sodnih postopkih do leta 2010 izterjanih le približno 6,8 milijona EUR). Poleg tega številke, ki predstavljajo pobiranje dajatve, ki dejansko nikoli ni bila izpodbijana in jo je torej mogoče nemudoma izterjati, odražajo pomanjkljivost v sedanjem postopku pobiranja (približno 18 milijonov EUR od 66 milijonov EUR, ki niso bili nikoli izpodbijani, do leta 2010 še vedno ni bilo izterjanih).

Komisija nenehno podrobno spremlja postopek izterjave v Italiji, zlasti pobiranje dajatve, ki ni vključena v shemo obročnega odplačevanja. Službe Komisije so italijanskim organom ob več priložnostih predstavile svoje ugotovitve (vključno z negativnimi pripombami) in zahtevale podrobne informacije o različnih vidikih izterjave dajatve za mleko in ravnanju italijanskih oblasti pred italijanskimi sodišči.

Sklep

Komisija meni, da napredek italijanskih organov pri izterjavi dolgovanega zneska od proizvajalcev, ki so se odločili za shemo obročnega odplačevanja, ki jo je leta 2003 odobril Svet za obdobja od 1995/1996 do 2001/2002, dokazuje, da je upravljanje sheme razmeroma ustrezno. Vendar so službe Komisije tudi opazile, da je bilo pravočasno plačilo sedmega obroka zabeleženo v obsegu 90,5 %, kar je najmanj med vsemi sedmimi obroki (pravočasno plačilo prvega, drugega, tretjega, četrtega, petega in šestega obroka je bilo pred tem zabeleženo v obsegu 99,6 %. 97,9 %, 99,5 %,99,7 %. 96,4 % oziroma 96,2 % dolgovanih zneskov.) Obenem Komisija obžaluje, da zaradi manjkajoče navedbe zneskov, dejansko pobranih od udeleženih proizvajalcev, ki niso plačali obrokov in so bili zato izključeni iz nadaljnje udeležbe, ne more oceniti prizadevnosti ali napredka pri pobiranju pripadajoče dajatve. Komisija meni, kot je že izrazila v prejšnjih ocenjevalnih poročilih, da je nujno, da prihodnja poročila italijanskih organov vsebujejo dovolj podrobne informacije o izterjavi navedenih zneskov.

Glede zneskov dajatve, ki niso bili vključeni v shemo obročnega odplačevanja in glede katerih na italijanskih sodiščih še potekajo sodni postopki, je Komisija v ocenjevalnih poročilih Svetu leta 2010 in 2011 že izrazila svoje nezadovoljstvo nad skrajno počasnim napredkom pri izterjavi dajatev na mlečne kvote, in je menila, da je izterjavo dajatev, ki poteka na ta način, treba znatno izboljšati.

Zaradi pomanjkanja zgoraj omenjenih dovolj podrobnih informacij italijanskih organov Komisija ne more pravilno spremljati napredka pri pobiranju tistega dela dajatve, ki ni bila vključena v shemo obročnega odplačevanja. Vendar omejene informacije, ki so jih italijanski organi predložili februarja 2012, kažejo, da kljub nekaterim izboljšavam ni zaznati nobenega pomembnejšega novega napredka, in izvajanje prava EU v tem primeru s tako visokim zneskom neporavnanih dajatev v dolgem časovnem obdobju še zdaleč ni učinkovito. Komisija pričakuje, kot je že prosila v prejšnjih ocenjevalnih poročilih, da bodo prihodnja letna poročila dokumentirala razvoj sodnih postopkov za obdobja od 1995/1996 do 2001/2002 in od 2003/2004 do 2008/2009 ter izvršitev dokončnih sodb, ki bodo potrdile dolgovano dajatev.

[1] SA.33726