ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.5

EESO poziva EU in države članice, naj okrepijo trgovanje MMSP z zelenimi rešitvami, in sicer z oblikovanjem in zagotavljanjem ustreznih tržnih pogojev, ki: — bodo MMSP omogočali enake konkurenčne pogoje na enotnem trgu v smislu trgovine s proizvodi, tehnologijami in storitvami, ki prispevajo k zelenemu prehodu; — bodo MMSP zagotavljali ustrezen dostop, da bodo lahko javnemu sektorju ponujala zelene rešitve na razpisih za, na primer, gradnjo, tehnologije in storitve. Za take storitve je treba uvesti obvezno uporabo postopkov, ki temeljijo na kakovosti, in zmanjšati zahteve glede zmogljivosti, ki MMSP ovirajo pri sodelovanju v postopkih javnega naročanja; — bodo zelenim proizvodom, tehnologijam in storitvam MMSP omogočili enak dostop do tujih trgov na podlagi mnogostranskih in dvostranskih trgovinskih sporazumov. EESO prav tako spodbuja države članice, naj ustrezno upoštevajo potrebe MMSP pri svojih dejavnostih spodbujanja izvoza; — bodo podjetjem iz EU zagotavljali konkurenčno poslovno okolje v razmerju do tretjih držav, in sicer z vsemi diplomatskimi sredstvi, med drugim v povezavi s podnebjem, viri in trgovinsko politiko. Pozorno bi bilo treba spremljati Kitajsko in druge trge v vzponu ter se hitro in usklajeno odzivati na njihova nenadna dejanja; — bodo zagotavljali, da bodo standardi za spodbujanje zelenega prehoda pripravljeni tako, da bodo prijazni do MMSP, ter omogočali inovacije z uveljavljanjem enakovrednih alternativnih rešitev.
3.4.3

Skupno delo EU in Kanade na področju ogljičnega prilagajanja na mejah je eno od področij potencialnega sodelovanja v zvezi s „trgovinski[mi] vidiki sedanje in prihodnje mednarodne ureditve v zvezi s podnebnimi spremembami“. To sodelovanje bi lahko potekalo na področju izmenjave informacij in dogovarjanja o najboljši praksi, na primer na področjih izračunavanja vsebovanega ogljika v blagu, s katerim se trguje, ali prilagajanja metodologij za obravnavanje konkurenčnosti in selitve virov CO 2 v energetsko intenzivnih sektorjih, izpostavljenih trgovini, ki so trenutno zajeti v nacionalnih sistemih trgovanja z emisijami v Kanadi in EU za izpolnjevanje zahtev.
5.4

Boljša in večja uporaba razpoložljivega gradiva je ključna, zlasti povezav, kot je odlični Kotiček za učenje EU ( 19 ) , v katerem so gradiva izredno dobro predstavljena. V Kotičku za učenje so na voljo priljubljene teme za osnovne in srednje šole, z gradivom glede na starostno skupino, preizkusi znanja in precej posebnimi orodji, od vadnic, informativnih pregledov, iger in učnega gradiva do videoposnetkov, primernih za starostne skupine od manj kot 9 let do 15 let in več. Učencem so na voljo igre, natečaji in vadnice, s katerimi lahko na zabaven način odkrivajo EU. Učitelji lahko v Kotičku najdejo učno gradivo za vse starostne skupine, s katerim učencem predstavijo EU in njeno delovanje, ter dobijo navdih za učne priprave, poleg tega pa lahko poiščejo priložnosti za povezovanje z drugimi šolami in učitelji iz vse EU. V sodelovanju z državami članicami je nujno boljše seznanjanje s tem, kako vso to gradivo uporabljati.
4.9

Tako kot pri vseh novih tehnologijah in tehnoloških poslovnih modelih bi bilo primerno in pomembno analizirati učinke in morebitne vplive na delovna mesta , pogoje dela, pravice delavcev in njihovo zaščito ter socialni dialog. Prav tako bi bilo treba analizirati učinke na posredniške organizacije. Za panoge, ki uporabljajo tehnologijo blokovne verige, bodo znanja s področja naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike verjetno postajala vse pomembnejša. Zaradi splošnega nepoznavanja delovanja in morebitnih omejitev tehnologije blokovne verige EESO poziva k vseživljenjskemu učenju , ki bo ljudem omogočilo pridobivanje novih znanj in spretnosti ter prekvalifikacijo in izpopolnjevanje, s tem pa bodo lažje izkoristili priložnosti in izzive tehnologije blokovne verige.
3.1

Evropski socialni model bi moral vsem državljanom zagotoviti zanesljivo in pošteno zaščito, hkrati pa zmanjševati revščino in zagotoviti priložnosti, ki bi vsem omogočale uspeh. Z dostojnimi dohodki bi se morale zmanjšati razlike med bogatimi in prikrajšanimi ter zagotoviti kakovostno življenje. Od dostojnih delovnih standardov, enakosti, večje blaginje in manjših razlik na področju zdravja v državah in med njimi ter med posameznimi generacijami bi morali imeti koristi vsi. Glavna načela, na katerih temeljijo nacionalni in evropski politični programi, morajo biti socialna vključenost in zaščita, kakovostna delovna mesta, enakost spolov, kakovostna, cenovno ugodna in dostopna javno zdravstvo in zdravstveno varstvo, dostop do cenovno ugodne in kakovostne nastanitve, okoljska pravičnost, kakovostno javno izobraževanje ter enak dostop do kulture. — Nujen je nov socialni dogovor, ki bo vsem državljanom zagotavljal bolj pošteno in enakopravnejšo družbo. Zato EESO poziva k akcijskemu programu socialnih ukrepov, s katerim bi se agenda OZN za trajnostni razvoj do leta 2030 prenesla na vse ravni. — EESO poziva k splošnemu izboljšanju izobraževalnih sistemov in povečanju naložb vanje ter podpira pravico do vseživljenjskega učenja za vse, ki ljudem omogoča pridobivanje znanj in spretnosti, prekvalifikacijo in izpopolnjevanje, povečanje naložb v institucije, politike in strategije, ki bodo ljudem pomagale pri prihodnjih prehodih med delovnimi mesti, ter izvajanje preobrazbene in merljive agende za enakost spolov, kar bi moralo uživati široko podporo (14). — Z javnimi politikami in zakonodajnimi ukrepi je treba zagotoviti, da bodo vsi evropski državljani in prebivalci uživali enako raven zaščite ter da bodo lahko uveljavljali svoje temeljne pravice in svoboščine. EU mora svoje politike in ukrepe izboljšati, da bi zagotovila enakost spolov, vsem, ki se soočajo z več oblikami diskriminacije, pa enake možnosti v družbi. — Glede na vse večje pomisleke zaradi razlik pri napredku držav članic bi bili ukrepi za zagotovitev minimalne plače in minimalnega dohodka v okviru socialne konvergence v EU lahko pomemben element socialne zaščite. To bi lahko prispevalo k doseganju dostojnega življenjskega standarda v vseh državah ter k podpiranju rasti in krepitvi konvergence v EU oziroma preprečevanju razlik (15). — Za trajnostni prehod so potrebne naložbe v učinkovite in celostne sisteme socialne zaščite, ki ponujajo kakovostne storitve (16). — Kot ključna orodja bi morali prevladovati socialni dialog in trdni sistemi kolektivnih pogajanj med socialnimi partnerji, da bi lahko predvideli in upravljali prehode ter spremembe. — Zgornji ukrepi bi morali prispevati k enakim konkurenčnim pogojem, da se olajša polno delovanje enotnega trga.
2.2

Digitalizacija je ključna gonilna sila inovacij. Digitalizacija industrije in storitev ponuja velikanske možnosti, npr. z vidika avtomatizacije, tehnologij za predelavo, večje produktivnosti in vzajemno koristne prožnosti. Vlaganje v izobraževanje in usposabljanje na vključujoč način, da bi zagotovili znanja in veščine, potrebne v digitalnem gospodarstvu, je tudi pomembno orodje za zmanjšanje neenakosti in izkoristek tega potenciala za vse, na delovnih mestih in v družbi na splošno. Javni sektor ima ključno odgovornost pri posodabljanju javnega izobraževanja in spodbujanju potrebnega znanja in veščin ter pri prispevanju k visokokakovostnemu poslovnemu okolju. Hkrati morajo tudi podjetja in industrija opraviti svojo nalogo in prispevati k temu, da bodo imeli delavci lažji dostop do poklicnega usposabljanja in vseživljenjskega učenja. Vidik spola mora biti v središču vseh digitalnih pobud, da se spodbudi polna udeležba žensk v digitalnem gospodarstvu, s čimer se zmanjšajo razlike v plačilu med spoloma ter spodbuja usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja.
6.3

Odbor močno obžaluje sedanje nazadovanje na področju spolnega in reproduktivnega zdravja žensk ter z njim povezanih pravic v Evropi, saj bo imelo daljnosežne posledice za človekove pravice žensk in ogroža univerzalnost človekovih pravic nasploh. Čeprav so nazadnjaške spremembe predpisov zadevale zlasti dostop žensk do zakonitega splava ponekod v Evropi (četudi lahko celovita spolna vzgoja dokazano zmanjša neželene nosečnosti za 50 %), so vplivale tudi na druge vidike spolnega in reproduktivnega zdravja žensk in z njim povezanih pravic, npr. pravne zahteve za pridobitev zdravniškega recepta za nujno kontracepcijo (t. i. jutranjo tabletko). Poleg tega so začeli veljati številni nazadnjaški zakoni in politični ukrepi z najrazličnejšimi škodljivimi posledicami za pravice žensk, med drugim zakoni, ki ovirajo spolno vzgojo, preprečujejo širjenje informacij o spolni usmerjenosti in spolni identiteti, tudi v izobraževalne namene, ali dekriminalizirajo nekatere oblike nasilja v družini.
6.3

EESO poudarja, da so potrebni mehanizmi sodelovanja in usklajevanja med državami članicami za učinkovito in enotno uporabo predvidenih predpisov ter sporazumov, ki jih mora Evropska unija skleniti zunaj svojega ozemlja, ker so tam sedeži podjetij in dobaviteljev, pri čemer je treba posebej poudariti izmenjavo dobrih praks. Mednarodno politiko o čezmejnih tokovih podatkov je treba usklajevati, da bodo lahko vpletene države vzpostavile enako stroge standarde varstva v svoji nacionalni zakonodaji in postopkih.
4.5.2

Zdravje in dobro počutje sta povezana z dostopom do narave (IEEP). Mnoge države članice se soočajo z zdravstvenimi in družbenimi izzivi, kot so debelost, težave z duševnim zdravjem, socialna izključenost, obremenitev s hrupom in onesnaženje zraka, ki nesorazmerno prizadenejo socialno-ekonomsko zapostavljene in ranljive skupine.
1.15

Po mnenju EESO je nujen pravno zavezujoč evropski mehanizem, tj. okvir, v katerega bodo aktivno vključeni Komisija, Parlament in Svet ter v katerem bo imel EESO pomembno vlogo kot zastopnik civilne družbe. Ta mehanizem bo dopolnil okvir Komisije in medvladni dialog, ki ga je začel Svet. Lahko bi ga poimenovali „novi københavnski mehanizem“ (4) ter ga podvrgli demokratičnemu in sodnemu nadzoru (5). S tem mehanizmom bi bilo treba med drugim preučiti vidike, kot so zakonitost, hierarhija predpisov, pravna varnost, enakost, nediskriminacija, prost dostop do sodišč in pravični sodni postopki, preprečevanje zlorabe zakonov in samovoljnega ravnanja javnih oblasti, ločitev pristojnosti, spoštovanje in zaščita političnega pluralizma, manjšin, socialne in spolne raznolikosti ipd. ter spoštovanje svobode izražanja in tiska. Cilj je odkriti pomanjkljivosti in pozvati k njihovi odpravi.
6.4

Kmetijstvo je zaradi podnebnih sprememb zelo ogroženo. Talni in vodni viri so na svetovni ravni omejeni, zaradi večjih skrajnih podnebnih pojavov se dolgoročno spreminjajo pogoji za rast, povečuje pa se tudi nestanovitnost cen. Močan in vzdržen kmetijski sektor je bistven za ohranitev ali povečanje stabilne, varne in zanesljive preskrbe s hrano. Trgovina vsekakor pripomore k izravnavi neravnovesij med povpraševanjem in ponudbo, spodbuja učinkovito rabo virov ter povečuje tržne priložnosti in gospodarsko rast, s tem pa ustvarja delovna mesta, prihodke in blaginjo na podeželskih območjih.
6.1

„Bruseljska deklaracija“ s srečanja na vrhu med EU in CELAC 10. in 11. junija 2015 opozarja na pomemben napredek, ki je bil dosežen pri posodobitvi sporazuma med EU in Mehiko, ter s tega vidika „na čim prejšnji začetek pogajanj“. EESO izraža upanje, da bo podpisan nov sporazum na podlagi pregleda in razširitve obstoječega sporazuma, pri čemer je treba analizirati prednosti in slabosti poti, ki sta jo prehodili EU in Mehika, ter izkoristiti izkušnje iz sporazumov o partnerstvu, ki jih je Evropska unija v zadnjih letih podpisala z različnimi državami sveta. Služiti bi moral tudi kot gonilo celotnih odnosov med Evropsko unijo ter Latinsko Ameriko in Karibi.
6.1

Aktualna skrb potrošnikov glede zdravih življenjskih navad in širjenje tehnologije na področje proizvodnje živil, kozmetičnih izdelkov in drugih proizvodov, povezanih z zdravjem, sta prav tako privedla do uporabe trditev o zdravstvenih vidikih, povezanih z živili in prehrano, dietami in estetiko, pa tudi z izboljšanjem kognitivnih in fizioloških funkcij.
8.2

Težnje k vse večjim bankam, ki so se pojavile zaradi prestrukturiranja, so razlog za zaskrbljenost, saj to prinaša sistemsko tveganje. EESO zato poziva k vrnitvi k tradicionalnemu poslovanju (nazaj k osnovam) v okviru jasnejšega razlikovanja med institucijami, ki se specializirajo kot komercialne banke, in institucijami, ki svoj poslovni razvoj kombinirajo z investicijskim bančništvom. Izkušnje so pokazale, da so raznovrstnost, razpršenost in porazdelitev tveganja dobri za evropski finančni sistem.
1.4

EESO priporoča, naj nacionalne vlade držav, ki sodelujejo v pogajanjih, — sprejmejo in objavijo zapisano politiko o dostopu do informacij v zvezi s pogajanji in razkritju teh informacij, s čimer bi zagotovili, da — bodo pogajalske strukture, postopki in časovni razporedi pregledni in javno dostopni; — bodo poslanci seznanjeni z nacionalnimi pogajalskimi stališči ter da bodo vsaj povzetki teh stališč na voljo javnosti; — povabijo predstavnike civilne družbe, vključno s socialnimi partnerji, da sodelujejo v vseh skupinah strokovnjakov in delovnih skupinah za posamezna poglavja ter na sejah glavne pogajalske skupine, kadar se vprašanja pristopa nanašajo nanje; — pred začetkom pogajalskega procesa opredelijo svoje nacionalne prednostne naloge ter s tem pomagajo glavni pogajalski skupini, da se učinkoviteje zavzame za prednostne sektorje in tako doseže boljše pogajalske rezultate; — pri pripravi nacionalnih pogajalskih stališč in usklajevanju zakonodaje ocenjujejo učinek zakonodajne ureditve ter tako poskrbijo za opredelitev tveganj, povezanih s prilagajanjem; naj v to ocenjevanje vključijo nevladne akterje, med drugim tudi poslovno skupnost, sindikate in predstavnike prizadetih družbenih skupin; — tesneje vključijo socialne partnerje in podjetniška združenja v gospodarsko upravljanje in reforme trga dela ter izračunavanje socialnih in gospodarskih stroškov usklajevanja, hkrati pa upoštevajo tudi posledice za socialno kohezijo in konkurenčnost; — v načrtovanje predpristopne pomoči, namenjene izpolnjevanju potreb socialnih partnerjev, vključijo tudi ekonomsko-socialne svete; — socialne partnerje in druge ustrezne deležnike, kot so podjetniška združenja, vključijo v sheme tehnične pomoči in financiranja, namenjene civilni družbi; — poskrbijo, da bodo lahko nacionalni parlamenti pravočasno in strateško opravljali proaktivno posvetovalno in nadzorno vlogo v pristopnem procesu; — se izognejo neposrednim nominacijam v skupne posvetovalne odbore, temveč namesto tega za izbor kandidatov uporabijo odprte in pregledne postopke, v katerih sodelujejo ekonomsko-socialni sveti in nacionalni posvetovalni organi za civilno družbo.
11.1.4

Med sprejetimi institucionalnimi instrumenti v okviru politične reforme je treba omeniti oblikovanje ekonomskega, socialnega in okoljskega sveta Maroka februarja leta 2011, ki ima posvetovalno vlogo in nalogo svetovanja vladi ter spodnjemu in zgornjemu domu parlamenta na področju ekonomskih in okoljskih smernic ter smernic poklicnega usposabljanja. Druge naloge ekonomskega, socialnega in okoljskega sveta so spodbujati in krepiti odnose med gospodarskimi in socialnimi subjekti.
1.2.2

EESO poziva EU, naj stori vse potrebno, da: — bodo vrednote, ki jih predstavljata po svetu, našle mesto v tem sporazumu, da se ohranijo okoljski, socialni, zdravstveni in kulturni standardi ter da se koristi od sporazuma pravično razporedijo med državljane, potrošnike, delavce in podjetja; — bosta obe strani ambiciozni ne samo pri zniževanju tarif, temveč tudi netarifnih ovir, pri tem pa skrbeli za visoko zakonodajno usklajenost, ne da bi znižali svoje standarde in predpise niti stopnjo zaposlenosti; to mora potekati enako za obe strani in ne sme omajati zavez EU za večstranskost STO; — obe strani priznata največji pomen spodbujanja interesov in zdravja potrošnikov; — se v sporazum vključi načelo previdnosti in zagotovi pravna varnost za trgovino s kmetijskimi in živilskimi proizvodi z vidika geografskih označb obeh strani; — se MSP nameni posebno poglavje, saj predstavljajo več kot 99 % vseh podjetij v EU in na Japonskem in so najpomembnejši vir novih delovnih mest, saj želijo MSP doseči večjo konkurenčnost in imeti manj ovir. Cilj je povečati vzajemen dostop do trgov, MSP pa v celoti obveščati o novih poslovnih priložnostih, ki bi nastale na podlagi tega sporazuma; — se vključi obsežno in stabilno poglavje o storitvah, ki bo imelo zadostna jamstva ter temeljilo na obstoječih sporazumih EU, saj pomeni veliko priložnost za ta pogajanja; — se ohrani specifičnost javnih storitev v EU v skladu z obveznostmi iz Pogodbe; — se po potrebi zagotovijo enaki pogoji za sodelovanje v javnih naročilih za obe strani z ustrezno pravno varnostjo; — se potrdi, da lahko obe strani sprejemata zakone in določata prednostne naloge na področju trajnostnega razvoja, zaposlovanja in varstva okolja; — se zato v sporazum vključi ambiciozno poglavje o trajnostnem razvoju in pri tem nameni osrednja vloga civilni družbi ter določi vsaj naslednje: — zagotovitev spoštovanja obveznosti, ki izhajajo iz članstva obeh strani v MOD in iz osmih temeljnih konvencij MOD, kot minimalnih pogojev; — sprejetje zaveze k spodbujanju in izvajanju okoljskih zakonov in pobud; — sprejetje zaveze k trajnostnemu upravljanju in uporabi naravnih virov v skladu z mednarodnimi pogodbami. Reševanje sporov med vlagatelji in državo je zelo kočljivo vprašanje in različni v to vpleteni akterji na to različno gledajo, zato EESO pozdravlja javno posvetovanje, ki ga je Komisija začela v zvezi s transatlantskimi trgovinskimi pogajanji, ter z zanimanjem pričakuje njegove rezultate (1). Glede na moč japonske demokracije bi lahko po mnenju EESO zbiranje stališč zainteresiranih strani o tej temi na Japonskem prispevalo k obveščenosti in k lažjim pogajanjem.
6.4

Pri oblikovanju metod za merjenje socialnih učinkov je treba paziti na to, da ostanejo sorazmerne in da lahko podpirajo socialno podjetje. Mnoga socialna podjetja so mala in nova ter nimajo na voljo dovolj virov za uporabljanje zapletenih metod. Zato EESO priporoča, da bi stroške merjenja učinkov prevzeli drugi akterji (EU, upravljavci skladov) in ne socialna podjetja, s čimer bi zagotovili, da bo upravno breme omejeno in sorazmerno.
6.3

Zdravje žensk na podeželskih in kmetijskih območjih je ena od prednostnih nalog. Zdravje, varnost in poklicne bolezni na delovnem mestu je treba spremljati z učinkovitimi zdravstvenimi storitvami, tudi s strukturami za telemedicino in daljinsko diagnostiko ter kakovostnim zdravstvenim varstvom. To lahko tudi ustvarja delovna mesta za usposobljeno osebje. Te storitve (zlasti za reproduktivno zdravje in ginekološke preglede) bi morale biti brezplačne. V vsakem primeru bi morali biti stroški vedno prilagojeni dohodku in družinskim razmeram. Eden od ključnih vidikov je prisotnost številnih starejših žensk: v nekaterih izrazito kmetijskih državah je pričakovana življenjska doba žensk veliko daljša od življenjske dobe moških, zato med prebivalstvom v starosti nad šestdeset let prevladujejo ženske (17). Te ženske nujno potrebujejo zdravstvene storitve, pomoč in spremljanje, tudi zato, da mlajših žensk ne bi obremenjevali z dodatnimi družinskimi obveznostmi.
4.1

V tem mnenju obravnavamo tudi razporeditev e-storitev, tj. širjenje zmogljivosti in zagotavljanje enakega dostopa do njih po vsej EU. To vključuje ustvarjanje nove, „pametne“ infrastrukture, kjer je potrebna, ali izboljšanje že obstoječe. Pri tej problematiki se pojavlja nekaj kritičnih vprašanj, ki se nanašajo na: — učinkovitost: sam obstoj infrastrukture ne pomeni vedno, da deluje učinkovito ali da je enako dostopna vsem ustreznim družbenim skupinam. Najnovejši primer je zagotovila raziskava Eurobarometra o seznanjenosti s številko za nujne primere 112. Čeprav storitev že obstaja in se izvaja v dvajsetih državah EU, je delež ljudi, ki to številko poznajo, zelo nizek, saj jo pozna le 32 % vprašanih (9). Izboljšanje je mogoče doseči z boljšim obveščanjem ljudi in boljšo uporabo učnih e-tehnologij. — podeželska območja: znotraj EU so še vedno razlike glede dostopa do e-storitev (10). Podeželska območja še vedno nimajo dostopa do IKT, saj 23 % ljudi na teh območjih nima dostopa do fiksnih širokopasovnih omrežij (11).
2.4

Cilji Evropske unije in držav članic na področju varnosti živil, okoljevarstva, varstva okolja in zaščite živali so visoko zastavljeni ter so pomemben del evropskega modela kmetijstva. Z reformo SKP 2003–2005 je bilo sklenjeno, da se bo nevezano enotno plačilo na kmetijo navezalo na izpolnjevanje temeljnih standardov in ohranjanje „dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev“ (t.i. navzkrižna skladnost). Poleg teh „osnovnih zahtev“ so možni še kmetijskookoljski ukrepi, ki pa jim od leta 2007 primanjkuje spodbude. Treba bo nadaljevati razvoj strukture podpor za doseganje okoljskih in družbenih ciljev v kmetijstvu za obdobje po letu 2013. EESO je že večkrat poudaril svoje temeljno prepričanje, da se evropsko kmetijstvo ne bi smelo ravnati izključno po pogojih oziroma cenah na svetovnem trgu.
uporaba podatkov in storitev, ki izhajajo iz opazovanja zemlje, kot je GMES, pobuda, ki jo je Skupnost sprožila na vrhu v Göteborgu leta 2001 skupaj z evropsko trajnostno strategijo. Temeljna storitev spremljanja kopnega (LMCS) v okviru GMES bo kot ena teh od leta 2008 naprej zagotavljala digitalne vektorske zemljevide dejanske rabe in pokritosti zemljišča nemoteno v vsej Evropi (38 držav, vključno s Turčijo) in s postopnim povečevanjem točnosti (1 ha enote najnižjega karakterističnega diagrama za razliko od sedanjega programa Corine Land-cover s 25 ha). Drugi del LMCS izbira mesta in druge „vroče točke“ s celo večjo točnostjo (0.25 ha) in vsebino, prilagojeno upravljanju območij z intenzivno uporabo in spreminjanjem.

Tudi pridobivanje širšega znanja o potencialu mineralnih surovin v globljih predelih najpomembnejših območij pridobivanja rud v Evropi: čeprav so geološki podatki in ustrezne informacije o prvih 10 metrih pod zemeljsko površino skoraj v vsej Evropi na precej visoki ravni, so znanje in prostorske informacije o globljih predelih teh območij še vedno omejeni, kljub temu, da te zemeljske plasti verjetno vsebujejo tista nahajališča mineralnih surovin, ki jih Evropa potrebuje za zadovoljevanje svojih potreb v prihodnosti. Pridobivanje iz globoko ležečih nahajališč prinaša številne prednosti: zelo malo učinkov na površini in s tem večjo družbeno sprejemljivost ter omejene posledice za okolje;
1.12

Zelena knjiga o prihodnji politiki za gorska območja bo olajšala preučevanje primerjalnih prednosti gorskih območij in se poleg tega lepo vključila v prenovljeno lizbonsko strategijo in göteborško strategijo. Prispevala bo k ciljem rasti in zaposlovanja in Evropska unija bo tako v prihodnosti lažje postala mednarodno konkurenčna družba znanja. Gorska območja lahko veliko prispevajo k Evropi kot celoti, zato bi morali čim bolj izkoristiti njihov potencial za inovacije in gospodarsko rast.
4.2

Gre za regijo, v kateri so se demokratični procesi začeli šele pred kratkim, po koncu dolgoletnih diktatur in oboroženih spopadov, ki so jo globoko prizadejali (edina izjema je Kostarika). Glavne ovire za njen razvoj so naslednje: a) še vedno slabotno izoblikovane demokracije z nezadostnim varstvom temeljnih pravic, stalno nekaznovanje in korupcija, pomanjkanje transparentnosti pri sprejemanju gospodarskih in političnih odločitev ter v javnem upravljanju itd.; b) šibka gospodarstva, predvsem zaradi premajhne konkurenčnosti različnih držav in njihove odvisnosti od sprememb na svetovnih trgih; c) šibka socialna kohezija, predvsem zaradi visoke stopnje revščine in neenakomerne porazdelitve bogastva, ki najrevnejšim slojem prebivalstva ne dopušča, da bi imeli koristi od gospodarske rasti, temveč jih sili v alternativne oblike preživetja, kot so izseljevanje ali socialno nasilje; d) mnogoteri okoljski problemi, po eni strani zaradi naravnih nesreč v regiji (potresi, poplave, dolgotrajne suše), po drugi strani pa zaradi nepremišljenega izkoriščanja naravnih virov. Po ugotovitvah razvojnega programa Združenih narodov (UNDP) so med dejavniki, ki povečujejo okoljske probleme v Srednji Ameriki, med drugim neurejen in skorajda nenačrtovan proces urbanizacije, pretirana raba vodnih virov, pretirana uporaba pesticidov v kmetijstvu in krčenje gozdov.