[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 6.11.2007

COM(2007) 663 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2007–2008

{SEC(2007) 1429}{SEC(2007) 1430}{SEC(2007) 1431}{SEC(2007) 1432}{SEC(2007) 1433}{SEC(2007) 1434}{SEC(2007) 1435}{SEC(2007) 1436}

SPOROČILO KOMISIJEEVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2007–2008

1. UVOD

Širitev je eno najmočnejših orodij politike Evropske unije. S krepitvijo stabilnosti in varnosti ter s preprečevanjem sporov uresničuje strateške interese EU. Pomagala je povečati blaginjo in možnosti za rast, pa tudi zagotoviti bistvene prometne žile in poti za oskrbo z energijo. Sedanji širitveni načrt zajema države Zahodnega Balkana in Turčijo, ki jim je dana možnost postati članice EU, ko izpolnijo potrebne pogoje.

Prihodnje leto bo odločilno za utrjevanje procesa prehoda na Zahodnem Balkanu. Države bodo od Pakta stabilnosti prevzele odgovornost za spodbujanje regionalnega sodelovanja, ki ima ključno vlogo v procesu sprave in razvijanju dobrih sosedskih odnosov. Pristopna pogajanja s Hrvaško dobro napredujejo in prehajajo v odločilno fazo. To je za celotno regijo dokaz, da je možnost za članstvo v EU resnična. V prihodnjem letu bodo stabilizacijsko-pridružitveni sporazumi, ki partnerice v regiji s ciljem pristopa tesneje povezujejo z EU, predvidoma v zaključni fazi.

Istočasno se sama regija srečuje z velikimi težavami, med katere v prvi vrsti spada potreba po ureditvi statusa Kosova. Evropska usmeritev Srbije, izgradnja države s prevzemanjem odgovornosti na lokalni ravni v Bosni in Hercegovini ter boljše upravljanje države v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, Albaniji in Črni gori bodo med prednostnimi nalogami. Nekatere od teh držav se spoprijemajo s pomembnimi izzivi v zvezi z upravljanjem države in izpolnjevanjem pogojev, ki so bili določeni v zvezi s stabilizacijsko-pridružitvenim procesom. V naslednjem letu bo morala biti EU pripravljena zagotavljati pomoč in uporabiti vse možnosti, ki jih dajejo njeni instrumenti politik, da bi se odzvala na razvoj dogodkov.

Po parlamentarnih in predsedniških volitvah je za Turčijo pomembno, da pospeši izvajanje ključnih reform, ki so potrebne za utrditev temeljnih pravic in svoboščin. Pristopna pogajanja s Turčijo se morajo nadaljevati s tempom, ki odraža hitrost izvajanja reform v sami državi, pa tudi njeno izpolnjevanje ustreznih pogojev.

Glede na navedeno je bolj kot kdaj prej pomembno dosledno izvajanje prenovljenega soglasja, ki je bilo določeno na zasedanju Evropskega sveta decembra 2006. To soglasje temelji na načelih utrjevanja zavez, uveljavljanja pravičnih in strogih pogojev ter boljšega obveščanja javnosti, skupaj s sposobnostjo EU za vključevanje novih članic. Hitrost približevanja države kandidatke ali potencialne kandidatke Evropski uniji odraža hitrost političnih in gospodarskih reform zadevne države, pa tudi njeno sposobnost, da v celoti prevzame pravice in obveznosti članstva. Komisija izboljšuje kakovost širitvenega procesa tako, da že v zgodnji fazi obravnava reformo javne uprave in pravosodja ter boj proti korupciji, v celoti uporablja merila uspešnosti in v proces uvaja več preglednosti. Komisija pripravlja prve študije učinka, v katerih bo analiziran učinek pristopa posameznih držav kandidatk na posebnih področjih politike.

Pravna podlaga širitve je člen 49 Pogodbe o Evropski uniji[1], ki se glasi: „ Vsaka evropska država, ki spoštuje načela iz člena 6(1), lahko zaprosi za članstvo v Uniji “[2].

Na zasedanju Evropskega sveta decembra 2006 je bilo ugotovljeno: „Širitev je zgodba o uspehu za Evropsko unijo in Evropo kot celoto. Pripomogla je k temu, da je delitev Evrope presežena, in prispevala k miru in stabilnosti na vsej celini. Spodbudila je reforme in utrdila skupna načela svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države in tržnega gospodarstva. Razširjeni notranji trg in gospodarsko sodelovanje sta pripomogla k večji blaginji in konkurenčnosti, s tem pa razširjeni Uniji omogočila boljši odziv na izzive globalizacije. S širitvijo se je tudi povečal pomen EU v svetu, saj je postala močnejši mednarodni partner.“

Za dvanajst držav članic, ki so se EU pridružile v okviru pete širitve, je značilna dobra stopnja skladnosti s pravom EU. To kaže na pozitiven učinek odločnih prizadevanj za izvedbo reform, združenih s pritiski drugih držav članic EU in zahtevano disciplino. Dobre priprave so EU omogočile, da po širitvi še naprej nemoteno deluje.

Povsod po EU imajo države članice večjo gospodarsko rast. Slovenija je 1. januarja 2007 uvedla euro, v letu 2008 pa ji bosta sledila tudi Ciper in Malta. Skrbne priprave zadevnih držav in Komisije, skupaj z rastjo trgovinskih in investicijskih tokov, so novim državam članicam pomagale, da so se postopoma približale povprečnemu življenjskemu standardu EU. Med leti 1998 in 2006 se je BDP dvanajstih držav članic, ki so se EU pridružile v peti širitvi, v povprečju povečal za 4,3% na leto v primerjavi z 2,2% v petnajstih starih državah članicah[3]. Trgovina med starimi in novimi članicami se je v zadnjem desetletju izrazito povečala. Izvoz in uvoz med desetimi državami članicami, ki so se EU pridružile leta 2004, in 15 starimi državami članicami sta se med leti 1995 in 2006 povečala za štirikrat, medtem ko se je celotna trgovina med njimi v navedenem obdobju podvojila. S tem, ko se je dvanajst dinamičnih gospodarstev z več kot 100 milijoni potrošnikov, katerih kupna moč je vse večja, vključilo v notranji trg, sta se povečala konkurenčnost Unije in njen vpliv v svetovnem gospodarstvu. Bolgarija in Romunija deset mesecev po pristopu ustvarjata nadaljnjo gospodarsko rast ter privabljata naložbe. Napovedana rast Romunije in Bolgarije za leto 2007 je veliko višja od pričakovane povprečne stopnje rasti EU. Komisija je konec leta 2006 sprejela zaščitne ukrepe, da bi odpravila nekatere pomanjkljivosti v zvezi z obema državama. Junija je Komisija izdala prva poročila o mehanizmu sodelovanja in preverjanja na področju pravosodja in notranjih zadev, pa tudi o zaščitnih ukrepih[4]. Komisija bo pregledala napredek na tem področju in o njem poročala v začetku leta 2008.

Kar zadeva vprašanje Cipra, morajo voditelji grške in turške skupnosti na Cipru okrepiti prizadevanja za ponoven začetek pogajanj, da bi se dosegel celovit dogovor pod okriljem Združenih narodov. Komisija uporablja instrument finančne podpore za spodbujanje gospodarskega razvoja turške skupnosti na Cipru, s čimer bi se olajšala ponovna združitev otoka v prihodnosti. Večja uporaba Uredbe o zeleni črti, ki omogoča gibanje oseb in blaga po vsem Cipru, je v interesu obeh skupnosti. Uredbo o neposredni trgovini s severnim delom Cipra, ki jo je Komisija predlagala za nadaljnje zmanjšanje izolacije turške skupnosti na Cipru, mora Svet še sprejeti.

V državah, ki so vključene v sedanji širitveni načrt, to so države Zahodnega Balkana in Turčija, privlačna sila EU prispeva k stabilnosti in spodbuja izvajanje pomembnih političnih ter gospodarskih reform. Vendar pa se te države še vedno srečujejo z nekaterimi velikimi izzivi. Bistvenega pomena je, da se ohranita vidnost in verodostojnost njihovih možnosti za pristop ter da se v državah članicah pridobi množična podpora širitvi.

Komisija bo še bolj izboljševala kakovost širitvenega procesa. Politika širitve bo večji poudarek namenila temeljnim zahtevam, med katera spadajo izgradnja države, dobro upravljanje države, upravna in pravosodna reforma, pravna država, sprava, sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ) ter razvoj civilne družbe. Stike med ljudmi je treba spodbujati; zlasti je zdaj pravi čas za začetek dialoga o liberalizaciji vizumskega režima za državljane držav Zahodnega Balkana. Nadaljevati bi bilo treba razvoj regionalnega sodelovanja v regiji Zahodnega Balkana, zlasti prevzemanje lokalne odgovornosti pri pobudah na tem področju.

EU bo v vseh državah, ki so vključene v širitev, še naprej v celoti uporabljala svoje predpristopne instrumente, da bi obravnavala ključne izzive. Trajni rezultati pri izvajanju zavez, zlasti iz pridružitvenih sporazumov, so bistvenega pomena za prehod iz ene faze v naslednjo na poti k vključitvi v EU in se strogo spremljajo. Komisija v tem dokumentu določa vrsto ukrepov za večanje osveščenosti glede zakonodaje in politik EU ter za pripravo naslednjih korakov v širitvenem procesu.

Komisija prilagaja svoje instrumente predpristopne politike sedanjim izzivom širitvene politike. Januarja 2007 je začel veljati nov finančni instrument, ki se imenuje Instrument za predpristopno pomoč (IPA). Pri načrtovanju pomoči IPA bo natančnejša opredelitev prednostnih nalog reform odražala stopnjo, ki jo je v procesu prehoda dosegla vsaka partnerica. Komisija zdaj predlaga revizijo partnerstev za pristop in evropskih partnerstev, ki bodo pri določanju prednostnih nalog služila kot ključni referenčni okvir. Prav tako predlaga spremenjeni večletni orientacijski finančni okvir za IPA, ki bo zajemal obdobje 2009−2011. Uvedla bo mehanizem, ki bo namenjen spodbujanju razvoja civilne družbe, predvsem s krepitvijo zmogljivosti in projekti izmenjave. Dodaten poudarek bo dala programom, ki podpirajo izgradnjo države, dobro upravljanje države, institucionalno reformo ter upravne zmogljivosti.

Z okrepljenim sodelovanjem z Evropsko investicijsko banko (EIB) ter Evropsko banko za obnovo in razvoj (EBOR) in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami se bo skušala pridobiti največja možna finančna pomoč za razvoj zasebnega sektorja in naložbe v infrastrukturo. Komisija bo zagotovila tesnejše usklajevanje z drugimi donatorji na številnih področjih njihovih dejavnosti in jih spodbujala k delovanju na prednostnih področjih, opredeljenih v tem sporočilu. Prav tako se bo po prenosu odgovornosti iz Evropske agencije za obnovo na delegacije in urade Komisije racionaliziralo izvajanje.

Države članice so tiste, ki lahko najbolje razložijo javnosti, da je širitev v interesu EU. Komisija bo pri tem še naprej igrala svojo vlogo, tako da bo spodbujala boljši pretok dejanskih informacij v zvezi z vprašanji širitve. Sedanje sporočilo na osnovi obstoječe strategije EU analizira ključne izzive na poti k vključitvi v EU. Na kratko opisuje pristop, ki je potreben za prilagoditev instrumentov širitvene politike in zagotovitev večjega poudarka na področjih, na katerih je napredek nujno potreben, pri čemer so upoštevane tudi izkušnje iz prejšnjih širitev.

2. SEDANJI IZZIVI V DRžAVAH, KI SO VKLJUčENE V šIRITEV

Državam Zahodnega Balkana in Turčiji je bila dana možnost, da postanejo članice EU, ko izpolnijo potrebne pogoje. Glede na sedanje stanje priprav v teh državah je verjetno, da bodo njihovi pristopi sledili srednje- do dolgoročno. Posebna pozornost je zdaj namenjena temeljitim pripravam, s katerimi se bo zagotovilo, da države, ki so vključene v proces širitve, uspešno obravnavajo temeljna vprašanja na področju upravljanja države in gospodarstva, pa tudi vprašanja v zvezi z zakonodajo in politikami EU.

2.1. Zahodni Balkan

Sodelovanje EU z državami Zahodnega Balkana v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, katerega končni cilj je članstvo v EU, je odločilno prispevalo k napredku, ki so ga v preteklih letih dosegle države te regije.

Stabilnost se je ohranila in obnova po vojnah v devetdesetih letih je skoraj zaključena. Vlade v vseh državah regije so bile demokratično izvoljene. Gospodarska rast se je okrepila, makroekonomska stabilnost se je izboljšala in življenjski standard se je dvignil. Potekajo pomembne reforme, s katerimi se bo okrepila pravna država ter posodobile gospodarske in socialne strukture. Regionalno sodelovanje se je okrepilo, tudi na področjih trgovine, energije, prometa in okolja. Države Zahodnega Balkana prevzemajo vse večjo odgovornost pri regionalnih pobudah.

Vse države Zahodnega Balkana se približujejo EU, četudi z različno hitrostjo. Pristopna pogajanja EU s Hrvaško že potekajo in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je pridobila status kandidatke. EU zaključuje stabilizacijsko-pridružitvene sporazume z državami regije in gospodarsko povezovanje z EU je precej napredovalo. Države Zahodnega Balkana so z EU podpisale sporazume o poenostavitvi vizumskih postopkov in sporazume o ponovnem sprejemu.

Zdaj je treba te dosežke utrditi in poskrbeti, da bodo trajni. Obravnavati je treba druge velike izzive. V več državah se je proces reform na splošno upočasnil. Izgradnja države in boljše upravljanje države sta še vedno področji, ki jima je treba v večjem delu Zahodnega Balkana nameniti največ pozornosti. Razmere na Kosovu[5] še naprej zahtevajo precejšnjo mednarodno prisotnost. Sedanjega statusa Kosova ne bo mogoče ohraniti, zato bo treba to vprašanje čim prej rešiti, da se bo omogočil političen in gospodarski razvoj Kosova in zagotovila stabilnost v regiji. V Bosni in Hercegovini nacionalistični govori ključnih političnih voditeljev spodkopavajo ureditve, vzpostavljene na podlagi Daytonskega/Pariškega mirovnega sporazuma, in so zaustavili izvajanje reform. Nobenega napredka ni bilo pri nujno potrebnih reformah policije in ustavnega okvira. Bosna in Hercegovina mora prevzeti polno odgovornost za upravljanje države, saj slednje trenutno zahteva precejšnjo mednarodno prisotnost. V nekaterih drugih državah je treba ustavni okvir dokončno oblikovati ali v celoti izvajati.

V vseh državah Zahodnega Balkana sta potrebna okrepljen dialog in večja strpnost, še zlasti v zvezi z etničnimi vprašanji. Na Kosovu še vedno prevladuje napetost v odnosih med Albanci in Srbi. Poleg tega kosovski Srbi na splošno niso zastopani v institucijah in upravi. Delovanje državnih institucij v Bosni in Hercegovini še naprej ogrožajo etnične delitve. Čeprav so v Srbiji na parlamentarnih volitvah zmagale demokratične sile in je bila oblikovana reformam naklonjena vlada, so ekstremistične stranke in nacionalistična retorika še vedno močne in negativno vplivajo na celotno politično ozračje. Demokratične sile so krhke. V Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji so pogoste napetosti in nezadostno sodelovanje med političnimi akterji okrnili normalno delovanje institucij in upočasnili reforme. Spor med vlado in opozicijsko stranko glede ustavnega vprašanja je povzročil, da je zadevna stranka bojkotirala parlament. Zelo provokativno politično ozračje v Albaniji in dolgotrajen postopek sprejemanja ustave v Črni gori kažeta na nadaljnje izzive pri izgradnji modernih demokracij. Hrvaška si mora še bolj prizadevati za spodbujanje strpnosti do manjšin.

Precejšen napredek je bil dosežen pri sodelovanju z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ), ki spada med ključne pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Hrvaška in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija v celoti sodelujeta s sodiščem. Sodelovanje Črne gore s sodiščem je zadovoljivo. Napredek, ki ga je na tem področju dosegla Srbija, je omogočil, da so se pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu (SPS) ponovno začela in se s tehničnega vidika zaključila. Bosna in Hercegovina je prav tako dosegla napredek pri sodelovanju z MKSJ. Vendar pa Srbija ter Bosna in Hercegovina še nista dosegli polnega sodelovanja s sodiščem, ki bi omogočilo aretacijo preostalih obtožencev. Kosovo je pri sodelovanju z MKSJ doseglo določen napredek, vendar ustrahovanje prič na Kosovu še naprej zbuja zaskrbljenost.

Na področju vračanja beguncev je bil dosežen omejen napredek. Veliko beguncev in notranje razseljenih oseb živi v zelo težkih razmerah. Nekaj napredka je bilo doseženega tudi pri izboljševanju zastopanosti manjšinskih skupin v javnem sektorju. Vendar so Romi še vedno najranljivejša manjšina v regiji. Vse države morajo spodbujati strpnost do manjšin in sprejeti ustrezne ukrepe za zaščito oseb, ki bi lahko postale žrtev diskriminacije, sovražnosti ali nasilja. To je bistvenega pomena za dosego sprave in trajne stabilnosti.

Uresničevanje pravne države, predvsem z reformo pravosodja, ter boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu sta med najpomembnejšimi prednostnimi nalogami. Večina držav je sprejela ukrepe za izboljšanje organizacije in učinkovitosti svojih pravosodnih sistemov. Prizadevanja za okrepitev boja proti organiziranemu kriminalu so že dala prve rezultate. Zakonodaja in institucije se razvijajo tako, da bo omogočen boj proti korupciji; v več državah potekajo preiskave in v številnih primerih je bil sprožen kazenski pregon. Vendar se morajo pravosodni sistemi po vsej regiji še precej izboljšati. Široko zastavljene reforme je treba izvajati dolgoročno, da se zagotovi neodvisnost, učinkovitost in odgovornost pravosodnega sistema. Korupcija je še vedno zelo razširjena in je v družbi globoko usidrana. V vseh državah Zahodnega Balkana so ukrepi, ki so bili sprejeti, nesorazmerni z razsežnostjo problema. Za izkoreninjenje korupcije in kazenski pregon storilcev kaznivih dejanj, vključno s primeri na visoki ravni, je potrebna močna politična volja. Organiziran kriminal je še naprej resen problem. Kriminalne mreže segajo v različne socialno-ekonomske sektorje in politiko. Pogosto izkoriščajo nezadostno preglednost pri javnih naročilih, načrtovanju naložb ter privatizaciji. Regija je kraj izvora in tudi tranzita za trgovino z ljudmi ter tihotapljenje prepovedanih drog. Na tem področju so potrebna precejšnja in trajna prizadevanja.

Upravne zmogljivosti so bistvenega pomena pri izpolnjevanju københavnskega merila za članstvo v zvezi s sposobnostjo prevzemanja obveznosti članstva, kakor je bilo poudarjeno na zasedanju Evropskega sveta v Madridu leta 1995. Reforma javne uprave se izvaja v vsej regiji in je že dala nekatere pozitivne rezultate, kot so okvirne strategije in zakonodaja. Hrvaška je pokazala, da ima precejšnjo upravno zmogljivost za izvajanje stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS). Tudi Srbija ima precejšnjo upravno zmogljivost za izvajanje SPS. To zmogljivost morata zdaj okrepiti in jo posodobiti, da bosta dosegli usklajenost z zakonodajo in politikami EU. Upravna zmogljivost drugod ostaja šibka in vpliva na izvajanje reform ter usklajevanje z EU, zato so v tem pogledu potrebna dodatna prizadevanja. Vse države morajo okrepiti svoja prizadevanja za vzpostavitev učinkovite, stabilne ter odgovorne civilne družbe na državni in tudi lokalni ravni. V več državah zaposlovanje, napredovanje in odpuščanje javnih uslužbencev ne temeljijo na objektivnih in preglednih merilih. Okrepiti je treba etične standarde v državni upravi. V Bosni in Hercegovini ter drugih državah je treba reforme policije in varnostnih služb še izvesti.

Civilna družba je bistveni element evropskega javnega življenja. Države Zahodnega Balkana si prizadevajo sprejeti zakonodajo in strategije, ki so bolj naklonjene razvoju civilne družbe. Nekateri prvi koraki so bili storjeni v smeri bolj participativne demokracije. Vendar je civilna družba v regiji še vedno šibka. Vojne in etnični spori so temeljni družbeni strukturi v regiji prizadejali veliko škode. Potrebna so usposabljanja za lokalne NVO, da bi se lahko prilagodile sedanjim razmeram. Nadaljnja prizadevanja so potrebna za krepitev svobode združevanja, uvedbo regulativnih okvirov ter oblikovanje javnih pobud za razvoj organizacij civilne družbe.

Na splošno je gospodarska rast v regiji še vedno razmeroma visoka in povprečne plače so se povišale. Podatki kažejo majhno in stabilno inflacijo. V večini držav regije se izvaja preudarna proračunska in denarna politika. Finančni sistemi se še naprej razvijajo. Sistemi upravljanja javnih financ so se izboljšali. Sprejeti so bili ukrepi za izboljšanje poslovnega okolja. V državah Zahodnega Balkana se nadaljuje prestrukturiranje in odpiranje gospodarstev. Stopnja gospodarske vključenosti v EU je že visoka in še naprej raste. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazumi in nov Srednjeevropski sporazum o prosti trgovini (CEFTA) skupaj dajejo okvir, ki pospešuje trgovino in naložbe na Balkanu, kakor se je v devetdesetih letih zgodilo tudi v srednji in vzhodni Evropi. Več držav ima visoko zastavljene načrte za prilagoditev fizične infrastrukture in posodobitev sistemov socialne varnosti.

Glavni izzivi po vsej regiji vključujejo večanje osveščenosti, zmanjševanje visoke brezposelnosti in spodbujanje človeškega razvoja ter infrastruktur. V številnih državah še vedno obstajajo znatna davčna tveganja in precejšnja zunanja neravnovesja. Napredek pri ustvarjanju delovnih mest je neenakomeren, pri tem pa je stopnja brezposelnosti v nekaterih državah več kot 35-odstotna in razkorak med razpoložljivo ter potrebno usposobljeno delovno silo se povečuje. Za trge dela je še naprej značilno pomanjkanje ustrezne kombinacije prožnosti in varnosti za delavce ter delodajalce, prav tako pa so davki na plače, ki jih izplačajo registrirana podjetja, razmeroma visoki. Potrebna je nadaljnja diverzifikacija gospodarstva na podeželju. Nadaljevati je treba konsolidacijo proračuna in prestrukturiranje podjetij. Izvesti je treba nacionalne načrte za privatizacijo. Naložbe in rast MSP je treba dodatno spodbujati, tudi z boljšim dostopom do finančnih sredstev. Vlade morajo dodatno izboljšati poslovno okolje in spodbujati zaposlovanje. Zmanjšati morajo nepotrebne upravne formalnosti, okrepiti pravno državo in zagotoviti zanesljiv vpis nepremičnin v zemljiško knjigo ter pregledne postopke privatizacije. V nekaterih državah je treba dokončno oblikovati in izvajati pravni okvir za zagotavljanje ustreznega delovanja trgov. Davčni režim je treba poenostaviti. To bo spodbudilo gospodarsko dejavnost in zmanjšalo visoke ravni sive ekonomije. Hkrati pa so potrebni ukrepi za lažji dostop do finančnih sredstev in spodbujanje uporabe e-tehnologij.

Turčija

Odkar je Evropski svet decembra 1999 Turčiji odobril status kandidatke, je država dosegla velike spremembe. Evropska perspektiva se je izkazala kot ena glavnih pobud za reforme političnega in pravnega sistema ter gospodarstva v Turčiji. Smrtna kazen je bila odpravljena, naloge in sestava nacionalnega varnostnega sveta so bile spremenjene tako, da se je povečal civilni nadzor nad vojsko, z različnimi ustavnimi spremembami pa so se povečale demokratične svoboščine. Na področjih, kot so pravice žensk in otrok ter boj proti mučenju, je bil dosežen napredek, na splošno pa je upadlo tudi število prijavljenih primerov mučenja in slabega ravnanja.

Z gospodarskega vidika so zdrave makroekonomske politike in strukturne reforme, ki jih Turčija izvaja vse od resne finančne krize leta 2001, da bi zagotovila dolgoročno trajnost gospodarstva, omogočile hitro okrevanje in boljše naložbeno ozračje. Posledica tega je bila rast BDP, ki je leta 2006 dosegla 6,1%. Inflacija se je od leta 2001 zmanjšala in turška lira je ostala močna. Vendar pa na razvoj Turčije še vedno precej vplivajo mednarodna finančna gibanja. Od ustanovitve carinske unije leta 1995 se je vrednost trgovinske menjave z Evropsko unijo v tekočih cenah potrojila. To kaže na močno povpraševanje po proizvodih in storitvah EU v kombinaciji z uspešnostjo izvozne dejavnosti turške industrije. Poleg tega je raven tujih neposrednih investicij v letu 2006 dosegla rekordnih 16 milijard EUR, kar je 4,9% BDP Turčije, pri čemer so naložbe izvirale večinoma iz Evropske unije.

Navedene reforme in strateški pomen odnosov EU s Turčijo so oktobra 2005 omogočili začetek pristopnih pogajanj. Temeljno načelo v tem procesu je, da je hitrost pogajanj odvisna od napredka pri reformah v Turčiji.

Izvajanje reform je bilo neenakomerno in se je od leta 2005 upočasnilo. Turčijo je v preteklem letu doletela ustavna kriza, povezana z izvolitvijo predsednika Republike, zaradi česar so bile razpisane predčasne parlamentarne volitve. Vojska je z izjavami za javnost presegla svoja pooblastila. Vendar so v času pred volitvami potekale razprave o številnih tradicionalno občutljivih vprašanjih, močna civilna družba pa je razglasila svojo zavezanost demokraciji in sekularni državi. Volitve v veliko narodno skupščino Turčije so potekale s popolnim upoštevanjem demokratičnih standardov in pravne države. Novi parlament je predstavnik politične raznovrstnosti države. Predsednik Republike je bil izvoljen v skladu z ustavnimi pravili in v civilno-vojaških odnosih je prevladala demokracija. Vlada je začela izvajati dejavnosti za novo ustavo.

Turčija mora zdaj političnim reformam dati nov zagon. Precejšnja dodatna prizadevanja so potrebna zlasti na področju svobode izražanja in pravic nemuslimanskih verskih skupnosti. Nadaljnji napredek je potreben predvsem v zvezi z bojem proti korupciji, pravosodno reformo, pravicami sindikatov ter pravicami žensk in otrok, okrepiti pa bi bilo treba tudi odgovornost javne uprave . Poleg tega mora Turčija na jugovzhodu države ustvariti pogoje, da bo večinoma kurdsko prebivalstvo na tem območju lahko v celoti uživalo pravice in svoboščine. Komisija bo še naprej pozorno spremljala proces politične reforme, vključno s civilnim nadzorom varnostnih sil.

V odgovor na vrsto oboroženih napadov Kurdske delavske stranke (PKK), ki so terjali številne žrtve, je parlament oktobra 2007 sprejel predlog, ki vladi omogoča vojaško posredovanje v severnem delu Iraka. Predsedstvo EU je 22. oktobra zopet poudarilo, da Unija obsoja teroristično nasilje PKK v Turčiji. Poleg tega je navedlo, da „morajo mednarodna skupnost, zlasti vse glavne zainteresirane strani v regiji, podpirati prizadevanja Turčije, da zaščiti svoje prebivalstvo in se bori proti terorizmu, pri čemer bo država spoštovala pravno državo, ohranjala mir in stabilnost na mednarodni ter regionalni ravni in se odpovedala nesorazmernemu vojaškemu ukrepanju.“

Da bi se obravnavala preostala tveganja za makroekonomsko stabilnost, so potrebne nadaljnje strukturne reforme in konsolidacija proračuna. Med večje izzive spadajo strukturne šibkosti in togost trga dela, raven usposobljenosti delovne sile, nizka stopnja zaposlenosti − zlasti žensk, velik obseg sive ekonomije in reforma sistema za socialno varnost ter reforma v energetskem sektorju. Diverzifikacija gospodarstva na podeželju je še naprej omejena. Sprejeti je treba ukrepe, da bi se obravnavala ranljivost Romov. Turčija mora še razviti celovit pristop h gospodarskem in socialnem razvoju na jugovzhodu države.

Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi. Prav tako se od Turčije pričakuje, da zagotovi popolno in nediskriminatorno izvajanje Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu.

3. STRATEGIJA šIRITVE: OBRAVNAVA SEDANJEGA NAčRTA

3.1. Prenovljeno soglasje o širitvi

Proces širitve EU prispeva k miru in stabilnosti, reformam ter spodbujanju evropskih vrednot. Učinkovitost pogojevanja pri spodbujanju reform je odvisna od ohranjanja verodostojne možnosti za vključitev v Unijo. Ta mora biti še toliko bolj vidna ljudem v zadevnih državah. Možnost članstva je danes pomembnejša kot kdaj prej, saj državam pomaga prebroditi krize, odpraviti šibkosti in se uspešno spoprijeti z izzivi demokracije.

S strogim pogojevanjem v vseh fazah širitvenega procesa se utrjujejo reforme v vseh državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah, prihodnje države članice pa se pripravljajo na izpolnjevanje svojih obveznosti po pristopu. Napredek vsake države pri približevanju Evropski uniji je odvisen od njenih prizadevanj pri izpolnjevanju københavnskih meril, pri državah Zahodnega Balkana pa tudi od njihovega napredka pri izpolnjevanju pogojev stabilizacijsko-pridružitvenega procesa.

V najpomembnejših fazah pristopnega procesa se vsa pozornost namenja sposobnosti EU za vključevanje novih članic. Izboljšave v kakovosti širitvenega procesa, ki so bile določene na zasedanju Evropskega sveta decembra 2006, zagotavljajo, da je napredek držav kandidatk in potencialnih kandidatk pri izpolnjevanju ključnih zahtev tisti, ki določa njihov uspeh na poti k članstvu v EU. V tem procesu imajo čedalje pomembnejšo vlogo merila uspešnosti za odprtje in zaprtje pogajalskih poglavij, študije učinka v najpomembnejših fazah širitvenega procesa glede glavnih politik EU ter povezave s politično reformo.

3.2. Osredotočanje na ključna vprašanja

Zgoraj navedeni izzivi zahtevajo, da se večja pozornost nameni ključnim prednostnim nalogam reform, ki se navezujejo na izgradnjo in upravljanje države, ter socialno-ekonomskim reformam. Komisija zdaj predlaga revidirana partnerstva za pristop in evropska partnerstva, ki odražajo navedene prednostne naloge. Partnerstva usmerjajo države na njihovi evropski poti in določajo prednostne naloge v zvezi s predpristopno finančno pomočjo. Že od samega začetka bodo dajala večjo prednost temeljnim vprašanjem na področju upravljanja države, vključno z izgradnjo institucij, reformo pravosodja in uprave ter bojem proti organiziranemu kriminalu in korupciji. Takim težavnim vprašanjem bo namenjen večji poudarek, zlasti v smislu političnih in gospodarskih dialogov. Za boj proti nadnacionalnemu kriminalu je potrebno okrepljeno sodelovanje med državami Zahodnega Balkana, institucijami in agencijami EU ter državami članicami. Reševanje vprašanj v zvezi z izvajanjem zakonodaje in politik EU mora potekati v skladu z zmogljivostmi držav in na podlagi napredka, ki so ga dosegle pri izvajanju temeljnih reform.

Predpristopni mehanizem za nadzor proračuna, ki je od leta 2006 uveden tudi v potencialnih državah kandidatkah, bo še naprej podpiral gospodarsko reformo v vseh državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah.

Regionalno sodelovanje in dobri sosedski odnosi so še vedno ključnega pomena pri evropskem povezovanju. Napredek na teh področjih krepi zaupanje in daje konkretne koristi, saj prispeva k regionalni stabilnosti, boljšim čezmejnim povezavam in boljši infrastrukturi. Vse to omogoča tudi gospodarske prednosti v smislu hitrejše rasti in večjem številu tujih neposrednih investicij.

Za krepitev medsebojnega poznavanja in razumevanja je potreben nadaljnji razvoj civilne družbe ter dialoga med državljani držav članic EU in držav, ki so vključene v širitev. Komisija od leta 2005 dodeljuje finančno pomoč projektom za spodbujanje dialoga z državami Zahodnega Balkana, pa tudi med njimi samimi, in s Turčijo. Podpora civilni družbi je ključna za medsebojno razumevanje in krepitev temeljne strukture demokracije v vsej družbi. Komisija bo sprejela dodatne ukrepe za spodbujanje razvoja civilne družbe in dialoga, pri čemer bo uporabila instrument za predpristopno pomoč (IPA).

3.3. Spodbujanje pristopnih pogajanj

Pristopna pogajanja s Hrvaško in Turčijo so se začela oktobra 2005 na podlagi soglasne odločitve držav članic in po vrsti pomembnih političnih ter pravnih reform. Proces pogajanj obe državi zbližuje z EU in je v strateškem interesu Unije. Pogajanja se izvajajo v skladu s strogimi pogajalskimi okviri, ki jih sprejme Svet, in napredujejo v tesni povezavi z napredkom pri političnih in gospodarskih reformah, pa tudi s prenosom in izvajanjem zakonodaje EU.

Evropski svet je na zasedanju decembra 2006 sprejel odločitve glede vodenja in kakovosti pristopnega procesa. Za izvajanje sklepov Evropskega sveta so bili storjeni pomembni koraki. Komisija je v celoti izkoristila možnost za predlaganje meril uspešnosti, da bi se določili pogoji za začetek in zaključek pogajanj glede na napredek na kraju samem. Medtem ko se v pogajanjih odpirajo ključna poglavja, Komisija izdaja svoje prve študije učinka. Jeseni bo izdala študijo učinka v zvezi s prihodnjo udeležbo Hrvaške v cestni kabotaži EU. Glede na napredek pri pogajanjih bodo v prihodnjem letu predstavljene nadaljnje študije učinka, v katerih bosta obravnavana prosto gibanje delavcev v zvezi s Hrvaško in oskrba z energijo v zvezi s Turčijo. Unija sodeluje v intenzivnih političnih in gospodarskih dialogih, katerih rezultati se vključujejo v pogajalski proces. V tem pogledu se posebna pozornost namenja reševanju odprtih dvostranskih vprašanj med kandidatkami in državami članicami, pa tudi razvijanju dobrih sosedskih odnosov. Vprašanja v zvezi s pravosodjem in temeljnimi pravicami se podrobno obravnavajo v posebnem poglavju pogajanj. Spomniti je treba, da se pogajanja lahko začasno prekinejo v primeru hudih in vztrajnih kršitev načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države, na katerih temelji Unija.

Napredek Hrvaške na poti k članstvu v EU daje jasno sporočilo drugim državam Zahodnega Balkana o njihovih lastnih možnostih za članstvo, ko bodo izpolnile potrebne pogoje. Pristopni proces Hrvaške prispeva k reševanju dvostranskih in regionalnih vprašanj ter spodbuja spravo. Prav tako je ta proces v strateškem interesu EU, kar zadeva varnost in preprečevanje sporov v regiji, ki meji na države članice.

V sedanji fazi pogajanj glede posebnih poglavij politik EU se obravnavajo tehnična vprašanja v zvezi z usklajevanjem. Komisija je Svetu predložila vsa poročila o pregledu usklajenosti zakonodaje za Hrvaško. Zdaj se bo pozornost preusmerila na izpolnjevanje meril uspešnosti Hrvaške za odprtje ustreznih poglavij. Če bodo merila uspešnosti dosežena, je v prihodnjem letu možen precejšen napredek v pristopnih pogajanjih s Hrvaško. Hrvaška mora doseči še večji napredek pri pravosodni in upravni reformi, pravicah manjšin in vračanju beguncev ter prestrukturiranju težke industrije.

Trajna zavezanost Turčije reformam ima velik strateški pomen za varnost in stabilnost v sami EU. Turčija je edinstveno stičišče zahodnega in muslimanskega sveta. To se je jasno pokazalo s pobudo „Zavezništvo civilizacij“ za spodbujanje dialoga pod okriljem ZN. Pristop Turčije k EU, ki temelji na obsežni demokratični preobrazbi, se z zanimanjem spremlja na Bližnjem vzhodu in tudi v širšem muslimanskem svetu. Turčija poleg tega podpira bližnjevzhodni mirovni proces in dialog z Iranom o jedrskem vprašanju. Ima pomembne varnostne zmogljivosti, ki jih je zagotovila v številnih misijah EU in Nata na Zahodnem Balkanu, v Demokratični republiki Kongo, Darfurju ter Afganistanu. Turčija ima možnost, da postane ena glavnih poti oskrbe z energijo med EU in največjimi svetovnimi viri nafte ter zemeljskega plina in s tem ključen dejavnik pri varnosti evropske oskrbe z energijo. Njena usklajenost s politikami EU bo posebej koristna na področjih, kot sta nadzor nad migracijami in okolje. Turčija ima ves čas visoko in trajno gospodarsko rast ter je med vodilnimi trgovskimi in naložbenimi partnericami EU.

Taki strateški preudarki obstajajo že vse od začetka razvoja odnosov med EU in Turčijo leta 1959. Možnosti Turčije za članstvo v EU segajo v leto 1963, ko je podpisala pridružitveni sporazum z Evropsko gospodarsko skupnostjo. Navedeni sporazum izrecno predvideva pristop, in sicer v preambuli ter v členu 28. To odraža pomembno strateško vlogo Turčije že v času, ko so se polagali temelji Evropske unije. Turčija je danes edina država, s katero je EU vzpostavila carinsko unijo, dogovor glede slednje pa je bil dosežen leta 1995. Status države kandidatke je dobila leta 1999. Skupni cilj pogajanj je pristop, kakor so se oktobra 2005 strinjale vse države članice. Pogajanja s Turčijo so proces, ki ni časovno omejen, in njihovega izida ni mogoče napovedati. Napredek v pogajanjih poteka v tesni povezavi z napredkom pri izvajanju reform in usklajevanju z zakonodajo ter politikami EU.

Bistvenega pomena je, da Evropska unija spoštuje svoje zaveze in si prizadeva za uspešen potek pogajanj ter da se poglavja odprejo, takoj ko so izpolnjeni tehnični pogoji v skladu s pogajalskim okvirom iz oktobra 2005 in sklepi Sveta z dne 11. decembra 2006. Proces pregledovanja usklajenosti zakonodaje za Turčijo je že v zaključni fazi in Komisija bo večino poročil predložila Svetu do konca tega leta. Turčija si mora ustrezno prizadevati za izpolnjevanje meril uspešnosti, ki jih je za odprtje večine poglavij določil Svet. Obnovljeni zagon Turčije v procesu politične reforme bo neposredno vplival na hitrost pristopnih pogajanj. Če bodo merila uspešnosti dosežena, je v prihodnjem letu možen precejšen napredek v pristopnih pogajanjih s Turčijo.

Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi. V skladu z Deklaracijo EU z dne 21. septembra 2005 ter sklepi Sveta z dne 11. decembra 2006 mora Turčija izpolniti svojo obveznost glede popolnega in nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare ter odpraviti vse ovire za prosti pretok blaga, vključno z omejitvami glede prevoznih sredstev v razmerju do Republike Ciper. Prav tako se od Turčije pričakuje, da doseže napredek pri normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper.

3.4. Krepitev evropske perspektive Zahodnega Balkana in spodbujanje regionalnega sodelovanja

Vse države Zahodnega Balkana imajo možnost postati članice EU. Prihodnost Zahodnega Balkana je v Evropski uniji. Stabilizacijsko-pridružitveni proces in solunska agenda iz leta 2003 še naprej oblikujeta okvir politike EU za to regijo. Regionalno sodelovanje daje državljanom na Zahodnem Balkanu konkretne ugodnosti ter spodbuja reforme in spravo.

EU bo v zvezi z napredkom držav Zahodnega Balkana na poti v EU še naprej uporabljala strogo pogojevanje. Zadovoljivi trajni rezultati, zlasti pri izvajanju obveznosti v skladu s stabilizacijsko-pridružitvenimi sporazumi (SPS), vključno z določbami, povezanimi s trgovino, so bistveni element na poti k morebitnemu članstvu. Stabilne institucije so odločilnega pomena za izvajanje določb SPS in za delovanje različnih skupnih institucij.

Komisija še naprej podpira vse države Zahodnega Balkana, ko na svoji evropski poti napredujejo po načrtu, ki je bil predložen leta 2005. Največjo pozornost bo namenila stabilnosti Kosova in njegovi perspektivi za članstvo v EU.

Na vrhu članic Procesa sodelovanja v jugovzhodni Evropi (SEECP) v Zagrebu maja 2007 je bil v procesu regionalnega sodelovanja napovedan prehod na prevzemanje odgovornosti na regionalni ravni. Pakt stabilnosti je večinoma izpolnil svojo nalogo in bo nadomeščen z novim Svetom za regionalno sodelovanje (RCC), ki je povezan s SEECP. Imenovan je bil generalni sekretar RCC in Sarajevo je bilo določeno za stalni sedež njegovega sekretariata. V času bolgarskega predsedovanja je bil z Bosno in Hercegovino podpisan sporazum o statusu države gostiteljice in v postopku je vzpostavljanje sekretariata. Po pričakovanjih bosta zadnje zasedanje regionalnega omizja Pakta stabilnosti in prvo zasedanje RCC potekala v Sofiji v začetku leta 2008, ko bo posebni koordinator Pakta stabilnosti predal naloge in dolžnosti generalnemu sekretarju RCC. Nove strukture morajo čim prej začeti delovati, še zlasti sekretariat in njegov urad za zvezo v Bruslju. SEECP in RCC bosta zagotovila splošen okvir za regionalno sodelovanje. Komisija bo sodelovala v RCC, vse zainteresirane strani pa spodbuja, da igrajo dejavno vlogo. Na podlagi zadevnih izkušenj Pakta stabilnosti namerava Komisija sodelovati s SEECP in RCC glede izvajanja pobude ES za zmanjšanje tveganja nesreč ter pobude za pripravljenost na nesreče in njihovo preprečevanje, ki je bila uvedena v okviru Pakta stabilnosti. Prav tako namerava Komisija še tesneje povezovati države Zahodnega Balkana z dejavnostmi v zvezi z mehanizmom Skupnosti za civilno zaščito, ki obravnava krizne razmere, kot so poplave, gozdni požari in potresi.

Julija je začel veljati nov Srednjeevropski sporazum o prosti trgovini (CEFTA). Vse podpisnice so ga pred kratkim ratificirale in regionalno območje proste trgovine je zdaj vzpostavljeno v celotni regiji. Evropska komisija namerava podpirati CEFTA s tehnično pomočjo in tudi z začetnim triletnim financiranjem sekretariata CEFTA. Vse države sodelujejo v okviru Evropske listine za mala podjetja. Izvajanje Pogodbe o ustanovitvi Skupnosti za energijo je napredovalo. V teku je ratifikacija Sporazuma o skupnem evropskem zračnem prostoru. Te instrumente morajo zdaj ratificirati preostale podpisnice. Navedeni sporazumi bodo omogočili zgodnjo vključitev v notranji trg EU za energijo in letalstvo. Pripravljeni so bili podrobni časovni in akcijski načrti za električno energijo in plin.

Da bi se povečala osveščenost glede zakonodaje in politik EU, bo urad TAIEX[6] pri Komisiji organiziral tehnične informativne sestanke v potencialnih državah kandidatkah za zainteresirane strani iz vlade, gospodarstva in družbe. Regionalna visoka šola za javno upravo bo prispevala h krepitvi upravne zmogljivosti na Zahodnem Balkanu. Sredstva EU so bila uporabljena za preoblikovanje obstoječe mreže v šolo s sedežem v regiji Zahodnega Balkana.

Državljani držav Zahodnega Balkana morajo občutiti konkretne izboljšave, ki so plod evropskega povezovanja njihovih držav. To je bistvenega pomena pri prevzemanju odgovornosti za spravo in potrebne reforme. Stiki med ljudmi iz držav članic in držav regije, pa tudi v sami regiji bi se morali kar najbolj okrepiti.

Lažje potovanje v Evropsko unijo je za narode in vlade držav Zahodnega Balkana izrednega pomena. EU je v Solunu pokazala, da se tega dejstva zaveda, in se je zavezala k ukrepom za dosego tega cilja. Ukrepi za olajšanje potovanja morajo upoštevati notranjo varnost in interese EU v zvezi z migracijami. Režim potovanj brez vizumov je s Hrvaško vzpostavljen že več let. Komisija je z drugimi državami regije nedavno sklenila sporazume o poenostavitvi vizumskih postopkov in o ponovnem sprejemu. Ti sporazumi so bili podpisani septembra in v kratkem naj bi jih odobril Svet, tako da lahko začnejo veljati s 1. januarjem 2008. Sporazumi bodo znatno izboljšali postopke pridobivanja vizumov za potovanje v EU, zato je pomembno, da države članice zagotovijo njihovo ustrezno izvajanje.

Sporazumi o poenostavitvi vizumskih postopkov so pomemben korak na poti do popolne liberalizacije vizumskih režimov. Po mnenju Komisije je zdaj čas, da se z nadaljnjimi konkretnimi koraki opravi postopen prehod na odpravo vizumske obveznosti z državami Zahodnega Balkana. V ta namen Komisija predlaga, da se z vsako od zadevnih držav začne dialog za določitev časovnega načrta v zvezi s pogoji, ki jih je treba izpolniti. Ti bi zajemali učinkovito izvajanje sporazumov o ponovnem sprejemu ter napredek na ključnih področjih, kot so upravljanje meja, varnost dokumentov in boj proti organiziranemu kriminalu. Taki načrti bodo zadevnim državam omogočili boljše usmerjanje njihovih prizadevanj za reforme, medtem ko bo predanost EU narodom v regiji postala vidnejša.

Ukrepi za izboljšanje stikov med ljudmi vključujejo tudi večje možnosti za sodelovanje na področju izobraževanja in mobilnosti dodiplomskih ter podiplomskih študentov v okviru programov Erasmus−Mundus in Tempus. Dodatnih 100 študentov iz regije se lahko vpiše na podiplomski študij v EU v letu 2007/2008. Od leta 2008 se bo do 500 študentov na leto lahko udeležilo programov izmenjav med državami članicami EU in državami regije. Komisija bo skupaj z državami članicami in drugimi dvostranskimi donatorji raziskala dodatne možnosti štipendiranja. Prav tako bo predpristopna finančna pomoč zagotovljena za sodelovanje mladih, mladinskih organizacij, kulturnih izvajalcev, organizacij civilne družbe in raziskovalcev z Zahodnega Balkana v programih EU. Komisija bo spodbujala pobude in projekte v sklopu leta 2008 kot evropskega leta medkulturnega dialoga. V okviru novega mehanizma Komisije za spodbujanje razvoja civilne družbe bodo sprejeti ukrepi za podporo povezovanja v mreže in izmenjave med skupinami civilne družbe ter njihovimi partnerji v regiji in na evropski ravni.

Dejavna udeležba parlamentov je ključnega pomena za napredek držav na poti v EU. Sodelovanje parlamentov med samimi državami Zahodnega Balkana, pa tudi z EU, se je dodatno okrepilo. Komisija bo v sodelovanju z Evropskim parlamentom spodbujala dejavnosti, ki so usmerjene v evropsko povezovanje.

3.5. Krepitev podpore za reforme

Instrument za predpristopno pomoč (IPA) je začel veljati 1. januarja. Namen tega instrumenta je zagotoviti skladen okvir za podporo državam kandidatkam in potencialnim kandidatkam. Skupnost bo te države še naprej podpirala v njihovih prizadevanjih pri krepitvi demokratičnih institucij in pravne države, reformi javne uprave ter vzpostavitvi delujočih tržnih gospodarstev. Podpora bo vključevala izgradnjo institucij in projekte čezmejnega sodelovanja, pa tudi ukrepe za spodbujanje regionalnega sodelovanja, razvoj človeških virov ter razvoj podeželja − odvisno od ravni priprav posameznih držav.

Pri pripravah na nemoten prehod v izvajanju pomoči z Evropske agencije za obnovo na delegacije in urade Komisije v Beogradu, Podgorici, Prištini in Skopju je bil dosežen napredek. Ta proces bo zaključen do konca leta 2008. Agencija je imela pomembno vlogo pri zagotavljanju podpore državam za obnovo v obdobju po sporu. Z uvedbo IPA imajo organi upravičenci večjo odgovornost pri načrtovanju predpristopne pomoči. Pripraviti se morajo na prevzem odgovornosti za upravljanje sredstev EU.

Kosovu je treba nameniti posebno pozornost. Pomembne potrebe Kosova po zunanjem financiranju bodo morali večinoma zadovoljiti donatorji. EU in države članice bodo morale prevzeti vodilno vlogo v mednarodni skupnosti, ki bo skladna s ključno vlogo EU na Kosovu po rešitvi vprašanja statusa.

IPA bo upravičenke podprl pri krepitvi njihovih zmogljivosti z izgradnjo institucij, spodbujanjem dobrega upravljanja države in razvojem MSP. Posebna pozornost bo namenjena upravni in pravosodni reformi ter pravni državi. Poleg tega se bo prizadevalo izboljšati upravljanje javnih financ v državah partnericah, pa tudi okrepiti njihovo zmogljivost za polno uporabo predpristopne pomoči. V okviru urada TAIEX uradniki javnega sektorja v državah članicah zagotavljajo hitro in prožno pomoč javnim institucijam v državah, ki so vključene v širitev. Na podlagi rezultatov SIGMA[7] in TAIEX bo tesno medinstitucionalno sodelovanje med javnimi upravami omogočilo srednjeročno podporo za upravljanje države ob že tradicionalnih projektih tesnega institucionalnega povezovanja, ki so povezani z zakonodajo in politikami EU.

Komisija bo v okviru IPA vzpostavila nov finančni mehanizem za spodbujanje razvoja civilne družbe in dialoga. Nacionalni projekti in projekti z več upravičenci se bodo načrtovali usklajeno, da bi se spodbujal razvoj civilne družbe v vsaki državi. Cilj tega je okrepiti organizacije civilne družbe in njihovo vlogo v političnem procesu, povečati zmogljivosti organizacij civilne družbe za razvoj čezmejnih projektov in omrežij, ter seznanjati predstavnike civilne družbe in oblikovalce javnega mnenja z zadevami EU. Mehanizem bo povečal zmogljivost lokalnih organizacij civilne družbe za mobilizacijo državljanov, zastopanje interesov, razvoj in upravljanje projektov za spodbujanje povezovanja v mreže, ter bo podpiral njihov dialog z ustreznimi organizacijami v EU. Zajeta področja bodo vključevala človekove pravice, enakost spolov, socialno vključenost, zdravje, okolje, zastopanje interesov gospodarstva in varstvo potrošnikov. Mehanizem bo spodbujal sodelovanje ter prenos znanja in veščin med sindikati ter podjetniškimi in gospodarskimi združenji v partnerskih državah ter ustreznimi organizacijami na ravni EU. Oblikovan bo program za obiskovalce, ki bo ključne oblikovalce javnega mnenja iz nacionalne in lokalne politike, vere, novinarskih vrst, sindikatov ter gospodarskih združenj seznanjal z zadevami EU in jih zbliževal z enakovrednimi oblikovalci javnega mnenja v EU.

Tesnejše usklajevanje donatorjev je pomemben element nove Uredbe IPA, zlasti ob upoštevanju proračunskih omejitev. Komisija bo zagotavljala tesno usklajevanje podpore IPA s podporo mednarodnih finančnih institucij in drugih donatorjev, da bi obravnavala osnovne potrebe v smislu gospodarskega in socialnega razvoja. Komisija vzpostavlja mehanizem za infrastrukturo, ki se bo od leta 2008 financiral iz IPA in bo namenjen pomoči pri pripravah na infrastrukturne projekte. Zadevni sektorji vključujejo promet, energetsko ter okoljsko infrastrukturo, pa tudi naložbe v socialni sektor, ki bodo med drugim namenjene zdravju, izobraževanju, nastanitvi in beguncem. Druge pobude vključujejo Evropski sklad za jugovzhodno Evropo (European Fund for South East Europe – EFSE), ki je usmerjen v razvoj zasebnega sektorja, ter finančni mehanizem za energetsko učinkovitost. Na ta način bo IPA skušal doseči stroškovno najbolj učinkovito mešanico nepovratnih sredstev in posojil. Ta skupna prizadevanja bodo vključevala v prvi vrsti EIB, pa tudi EBOR in druge finančne institucije, kot sta Svetovna banka in Razvojna banka Sveta Evrope.

3.6. Zagotavljanje podpore javnosti za širitev

Obveščanje je temeljni kamen širitvene strategije EU. Javnost je treba bolje obveščati o prednostih in izzivih širitve. Na javno mnenje EU o prihodnji širitvi vpliva dojemanje preteklih širitev. Bistveno je poslušati državljane, obravnavati njihove pomisleke in zagotoviti dodatne informacije. EU mora predstaviti več dejanskih informacij o širitvi, da bo javnost dobro seznanjena s prednostmi in tudi izzivi.

EU se pri obveščanju držav članic ter držav kandidatk in potencialnih kandidatk o širitvi srečuje z izzivi.

V državah članicah so glavni izzivi povezani s posredovanjem dejstev o peti širitvi, zlasti o njenem učinku v smislu gospodarskega uspeha in krepitve svetovne vloge EU, ter s poudarjanjem prednosti in izzivov sedanjega širitvenega procesa. Institucije in države članice EU morajo javnosti EU zagotoviti informacije o državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah ter pojasniti, kako širitev deluje kot postopen in skrbno voden proces. Razpravo o vprašanjih, povezanih s širitvijo, moramo spodbujati na vseh ravneh družbe.

V državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah spadajo med glavne izzive poudarjanje zavezanosti Unije njihovi evropski perspektivi ter pojasnjevanje pogojev za napredek vsake posamezne države na poti v EU, pri čemer je vsaka od njih ocenjena na podlagi svojih zaslug. Ljudje morajo dojeti, da je približevanje Evropski uniji odvisno od hitrosti reform v vsaki državi. Hitrejše in učinkovitejše izvajanje procesa reform v državah pomeni hitrejši napredek na poti do članstva in vseh s tem povezanih ugodnosti. EU mora podpirati vlade teh držav pri pojasnjevanju narave EU in prednosti, ki jo imajo državljani zaradi vse tesnejših odnosov z EU v času priprav na članstvo. Državljani morajo biti bolje seznanjeni z ugodnostmi, kot so predpristopna finančna pomoč ter tehnični nasveti, poenostavitev vizumskih postopkov in štipendiranje.

Za učinkovitejše obveščanje o širitvi Komisija poziva vlade držav članic ter držav kandidatk in potencialnih kandidatk, da pripravijo načrte obveščanja. Ti načrti naj bodo namenjeni oblikovalcem javnega mnenja iz politike, medijev, akademskih krogov, gospodarstva ter iz vrst socialnih partnerjev in mladine. Novi mehanizem Komisije za spodbujanje razvoja civilne družbe in dialoga bo prav tako prispeval k tem prizadevanjem.

Države članice morajo prevzeti vodilno vlogo pri pojasnjevanju in zagovarjanju politik, ki so jih sprejele, spodbujati dialog in pojasnjevati prednosti širitve. Poslanci Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov, pa tudi regionalne in lokalne oblasti in civilna družba morajo prav tako igrati osrednjo vlogo. Ti akterji, ki so najbliže javnosti, imajo ključno vlogo pri sprožitvi razprav o širitvi, ki bodo temeljile na točnih informacijah.

Komisija bo ta prizadevanja dopolnila z obveščanjem o širitveni politiki EU, vključno s predpristopno pomočjo. Z miti se bo spopadla tako, da bo posredovala dejstva. V celoti bo uporabljala svoja predstavništva v državah članicah in delegacije v državah, ki so vključene v širitev. Prizadevala si bo za dialog o širitvi s ključnimi oblikovalci javnega mnenja in bo gradila na izkušnjah, ki jih je leta 2007 pridobila s številnimi uspešnimi projekti obveščanja, zlasti v sodelovanju z gospodarskimi zbornicami in študentskimi organizacijami.

4. SKLEPNE UGOTOVITVE IN PRIPOROčILA

Glede na zgoraj navedeno analizo Komisija predlaga naslednje sklepne ugotovitve:

1) Širitev je prispevala k miru, demokraciji in stabilnosti po vsej celini ter je dala konkretne koristi v smislu spodbujanja trgovine in naložb ter gospodarske rasti. Unija je danes bolj konkurenčna in bolje pripravljena odzivati se na izzive globalizacije. S širitvijo se je povečal pomen EU v svetu.

2) Širitev EU je skrbno voden proces v skladu s prenovljenim soglasjem, določenim na zasedanju Evropskega sveta decembra 2006. To soglasje temelji na načelih utrjevanja zavez, uveljavljanja pravičnih in strogih pogojev ter boljšega obveščanja javnosti, skupaj s sposobnostjo EU za vključevanje novih članic. Sedanji širitveni načrt zajema države Zahodnega Balkana in Turčijo, ki jim je dana možnost postati članice EU, ko izpolnijo pogoje.

3) Komisija je sprejela ukrepe za izboljšanje kakovosti širitvenega procesa. Težavna vprašanja v zvezi z reformami se zdaj obravnavajo že v zgodnji fazi procesa, v katerega so vključeni rezultati političnega in gospodarskega dialoga. V pristopnih pogajanjih se zdaj merila uspešnosti v polnem obsegu uporabljajo kot pogoji za odpiranje in zapiranje poglavij. Komisija spodbuja večjo preglednost med drugim tako, da poročila o pregledu usklajenosti zakonodaje objavlja za javnost ter pripravlja prve študije učinka. Vsaka država na svoji poti v EU napreduje od ene stopnje do druge, ko izpolni potrebne pogoje v skladu s časovnim načrtom za Zahodni Balkan, določenim leta 2005.

4) Države, ki so vključene v širitveni proces, se še vedno srečujejo z velikimi izzivi. Bistvenega pomena je, da se ohranita vidnost in verodostojnost njihovih možnosti za pristop. Vsaka država bo ocenjena glede na svoje zasluge. Še vedno so potrebna precejšnja prizadevanja za obravnavo temeljnih vprašanj, kot so izgradnja države, pravna država, sprava ter upravna in pravosodna reforma, pa tudi za boj proti terorizmu in organiziranemu kriminalu. Dobri sosedski odnosi so še naprej ključnega pomena.

5) Pristopna pogajanja s Hrvaško dobro napredujejo in vstopajo v odločilno fazo. To je za celotno regijo dokaz, da je evropska perspektiva resnična. Hrvaška mora doseči še večji napredek, predvsem pri pravosodni in upravni reformi, pravicah manjšin ter vračanju beguncev, pa tudi pri prestrukturiranju jeklarske in ladjedelniške industrije.

6) Turčija je uvedla pomembne reforme, odkar je leta 1999 postala država kandidatka. Državo je v preteklem letu doletela ustavna kriza, zaradi česar so bile razpisane predčasne parlamentarne volitve. Te so bile svobodne in pravične, novi parlament pa je predstavnik politične raznovrstnosti države. Predsednik Republike je bil izvoljen v skladu z ustavnimi pravili in v civilno-vojaških odnosih je prevladala demokracija. Turčija mora zdaj svojim političnim reformam dati nov zagon. Čim prej mora izvesti pomembne nadaljnje ukrepe, zlasti na področju svobode izražanja (člen 301 Kazenskega zakonika in druga zadevna zakonodaja) ter pravic nemuslimanskih verskih skupnosti. Prav tako so potrebne dodatne izboljšave, predvsem na področju pravosodne reforme, boja proti korupciji, krepitve pravic žensk, otrok in sindikatov, kulturnih pravic, pa tudi civilnega nadzora nad varnostnimi silami.

Turčija ni izpolnila svoje zaveze glede popolnega nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu, niti ni dosegla napredka pri normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. Komisija bo še naprej poročala s svojimi prihodnjimi letnimi poročili v skladu s sklepi Sveta z dne 11. decembra 2006, ki jih je odobril Evropski svet.

7) Status Kosova je treba čim prej razjasniti. Enotnost EU je v tem pogledu bistvenega pomena. Komisija v celoti podpira delo trojke. Potrebna je trajna rešitev, ki bo zagotovila demokratično in večetnično Kosovo ter prispevala k regionalni stabilnosti.

8) Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je dosegla napredek, vendar mora še pospešiti hitrost izvajanja reform na ključnih področjih. Albanija in Črna gora sta dosegli napredek na številnih področjih, vendar se še vedno srečujeta z velikimi izzivi. Bosna in Hercegovina mora še prevzeti polno odgovornost za vodenje države in napredovati pri reformah, zlasti pri reformi policije. Srbija je pokazala, da ima upravno zmogljivost, ki ji omogoča doseči precejšen napredek pri uresničevanju njene evropske perspektive. To je dokazala z učinkovitim vodenjem tehničnih pogajanj glede stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Vendar pa mora Srbija za podpis SPS še doseči polno sodelovanje z MKSJ. Regija kot celota mora napredovati pri izgradnji modernih demokracij in razvijanju politične kulture, ki temelji na dialogu in strpnosti.

V skladu z navedenim

(a) Komisija v naslednjem letu pričakuje precejšnji napredek v pristopnih pogajanjih s Hrvaško, ki bo omogočil odprtje velikega števila poglavij in začasen zaključek več poglavij, če bo država ohranila potrebno dinamiko reform in izpolnila merila uspešnosti.

(b) Komisija pričakuje, da bodo pristopna pogajanja Turčije v naslednjem letu napredovala. Poglavja, za katera so bile tehnične priprave zaključene, bi bilo treba odpreti v skladu z ustaljenimi postopki.

Hitrost pogajanj je odvisna od rezultatov, doseženih v zvezi z reformami v Turčiji. Napredek Turčije bi lahko dobil zagon, če državi uspe izpolniti merila uspešnosti za odprtje poglavij.

Komisija je predlagala Svetu, da bi morala revizija določb v zvezi s svobodo izražanja v turškem kazenskem zakoniku (člen 301 in druga zadevna zakonodaja) pomeniti merilo uspešnosti za odprtje ključnega poglavja o pravosodju in temeljnih pravicah.

V skladu s sklepi Sveta z dne 11. decembra 2006 bi morala Turčija izpolniti zaveze glede popolnega in nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu in dokler tega ne stori, se osem poglavij ne bo odprlo.

(c) EU je pripravljena zagotavljati nadaljnjo pomoč za dosego stabilnosti na Kosovu in v regiji ter se odzivati na razvoj dogodkov, pri čemer bo uporabila vse možnosti, ki jih dajejo njeni instrumenti politik.

(d) Če bodo pogoji izpolnjeni, bodo leta 2008 stabilizacijsko-pridružitveni sporazumi zaključeni z vsemi državami Zahodnega Balkana, kar pomeni, da bodo takrat podpisani ali pa bodo začeli veljati.

(e) Države Zahodnega Balkana bodo prevzele odgovornost za regionalno sodelovanje s prehodom iz Pakta stabilnosti na novi Svet za regionalno sodelovanje v okviru Procesa sodelovanja v jugovzhodni Evropi. EU bo še naprej podpirala prevzemanje lokalne odgovornosti za pobude na področju regionalnega sodelovanja.

(f) Posebna pozornost bo namenjena spodbujanju stikov med ljudmi iz držav Zahodnega Balkana in EU. Kot naslednji korak po sklenitvi sporazumov o poenostavitvi vizumskih postopkov in o ponovnem sprejemu bo Komisija sprožila dialog o liberalizaciji vizumskega režima za državljane držav Zahodnega Balkana.

(g) Komisija bo v začetku leta 2008 sprejela sporočilo, v katerem bo ocenila razvoj in predlagala nadaljnje korake pri uresničevanju solunske agende ter salzburškega sporočila glede spodbujanja usmerjenosti držav Zahodnega Balkana k EU.

(h) Komisija zdaj predlaga revidirana partnerstva za pristop in evropska partnerstva, ki določajo posodobljene prednostne naloge reform. Temeljna vprašanja v zvezi z izgradnjo države in upravljanjem države ter upravno in pravosodno reformo je treba obravnavati v zgodnji fazi.

(i) Te prednostne naloge se bodo odražale v načrtovanju finančne pomoči v okviru novega Instrumenta za predpristopno pomoč (IPA). Prav tako bo Komisija v okviru IPA uvedla nov finančni mehanizem za spodbujanje dialoga in razvoja civilne družbe, predvsem s krepitvijo zmogljivosti in projekti izmenjave. Zagotovila bo tesnejše usklajevanje z drugimi donatorji in okrepila sodelovanje z EIB, pa tudi z EBOR ter drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami.

(j) Še vedno je bistvenega pomena, da se za širitev zagotovi podpora javnosti. Pomembno je prisluhniti državljanom in se odzivati na njihove skrbi z zagotavljanjem jasnih dejstev in informacij. Obveščanje o širitvi je skupna odgovornost, ki zahteva dejavno sodelovanje držav članic. Komisija bo še naprej prispevala svoj delež skupaj z Evropskim parlamentom, nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi ter civilno družbo.

PRILOGA

Sklepne ugotovitve glede Albanije, Bosne in Hercegovine, Hrvaške, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Črne gore, Srbije, Kosova[8], Turčije

Albanija

Kar zadeva politična merila , je Albanija dosegla nekaj napredka na področju demokracije in pravne države. Albanija je imela še naprej pozitivno vlogo pri ohranjanju stabilnosti v regiji. Vendar pa se morata razviti demokratična kultura in zlasti konstruktiven dialog med političnimi strankami, da bi se omogočilo učinkovito in pregledno delovanje političnega sistema. Parlament mora doseči še precejšen napredek pri spodbujanju reform. Boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu pomeni velik izziv.

Nekaj napredka je bilo doseženega na področju demokracije in pravne države . Albanski parlament je izpolnil svojo ustavno vlogo pri volitvah novega predsednika. Vendar pa je pomanjkanje pripravljenosti političnih strank za sodelovanje še naprej ovirala reforme, zlasti na področju volitev in pravosodja. Albanija je dosegla nekaj napredka pri krepitvi svojih vladnih struktur za izvajanje zavez do EU in obravnavanje lastnih razvojnih potreb. Usklajevanje in zmogljivosti so še vedno šibki, strateško načrtovanje pa je treba izboljšati. V javni upravi Albanije je bilo manj fluktuacije, vendar pa so potrebna velika prizadevanja, da bi se zagotovili učinkovitost in nepristranskost, vključno s popolnim izvajanjem zakona o državni upravi. Pooblastila oddelka javne uprave je treba povečati. Pomanjkljivosti pri upravljanju človeških virov v javni upravi so na splošno še vedno razširjene .

Napredek pri reformi pravosodnega sistema je bil omejen. Postopki za ocenjevanje sodnikov so se izboljšali, sistem sodišč se je racionaliziral in izvrševanje sodb se je nekoliko pospešilo. Vendar pa je sodstvo še naprej slabo delovalo zaradi korupcije in pomanjkanja neodvisnosti, preglednosti ter učinkovitosti. Zakonodaja, ki je načrtovana za obravnavo teh vprašanj, bi že morala biti sprejeta.

Vlada je začela izvajati bolj strateški pristop k boju proti korupciji , ki spada med ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. Zakonodaja na področju javnih naročil se je izboljšala. Preiskave v boju proti korupciji so omogočile odvzem prostosti več visokih uradnikov. Vendar pa je korupcija široko razširjena in pomeni zelo resen problem. Potrebnega je še veliko dela glede vseh vidikov tega vprašanja, vključno z odgovornostjo sodstva in preglednostjo financiranja političnih strank.

Nekaj napredka je bilo doseženega v zvezi s človekovimi pravicami in zaščito manjšin . Albanija je odpravila smrtno kazen v vseh primerih. Nova zakonodaja je usmerjena v napeljevalce h krvnemu maščevanju. Formalna navodila tožilcem in sodni policiji so poudarila potrebo po spoštovanju človekovih pravic v kazenskih postopkih. Pogoji pridržanja so še vedno slabi. Bivalni pogoji v prostorih za pridržanje so se nekoliko izboljšali in večina pripornikov je bilo premeščenih v nove, za to namenjene oddelke v zaporih. Vendar so zapori še naprej prenatrpani. Še vedno so potrebni znatno boljše uveljavljanje pravil o človekovih pravicah ter sistematski kazenski pregon kršiteljev človekovih pravic. Zakonodaja o zagotavljanju brezplačne pravne pomoči je še naprej neustrezna.

Albanija je dosegla nekaj napredka na področju svobode izražanja , ki spada med ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. Dogovorjen je bil akcijski načrt za razvoj nove zakonodaje na področju radijske in televizijske radiodifuzije. Pripravljalni odbor javne radiotelevizije zdaj vključuje predstavnike iz civilne družbe. Konkurenčni okvir v tem sektorju se je okrepil. Vendar pa so vladne odločitve glede podeljevanja licenc medijem in pobiranja davkov povzročile obtožbe glede pristranskosti. Reforma mora v večji meri temeljiti na soglasju in usklajevanju, zlasti glede radijske in televizijske radiodifuzije in preglednosti lastništva medijev. Potrebno je boljše izvajanje obstoječe zakonodaje.

Pravni okvir za organizacije civilne družbe je ugoden, vendar pa so skupine civilne družbe še naprej šibke. Niso dovolj vključene v proces oblikovanja politike in primanjkujejo jim viri, organizacijske zmogljivosti, spretnosti zastopanja interesov ter regionalne povezave.

Nekoliko so se okrepile pravice žensk . Nova zakonodaja glede nasilja v družini je omogočila ustanovitev posebnega oddelka ministrstva, ki je pristojno za obravnavo vprašanj na področju enakosti spolov. Vendar zaščita žensk pred vsemi oblikami nasilja še vedno ni zadostna. Zakonodajo je treba okrepiti in v celoti izvajati. Nekoliko so se okrepile tudi pravice otrok . Okrepili so se obravnavanje mladoletniškega prestopništva, spremljanje na področju pravic otrok in primarno izobraževanje. Nadaljnji napredek ovirajo zamude pri sprejemanju ključne zakonodaje, zlasti glede registracije rojstev, in pomanjkanje sredstev. Storitve socialnega skrbstva so se nekoliko izboljšale, pri čemer so se povečala sredstva, namenjena državljanom. Vendar so ukrepi v podporo socialno ranljivih ljudi in invalidov še vedno omejeni. Z večjim usklajevanjem med vladnimi službami bi se lahko dosegli boljši rezultati.

Napredek je bil dosežen pri krepitvi lastninskih pravic , ki spada med ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. Vlada je sprejela strategijo, ki povezuje postopke prve registracije nepremičnin, vračanja premoženja, kompenzacije in zakonodaje na področju črne gradnje. Boljše upravljanje vračanja premoženja in določanja kompenzacij je nekoliko pospešilo obravnavo zahtevkov, ki pa kljub temu še vedno poteka počasi. Potrebno je ustrezno usklajevanje registracije, vračanja, kompenziranja in legalizacije ter nadaljnje pospeševanje obravnave s tem povezanih zahtevkov.

Da bi izpolnila svoje zaveze glede zaščite manjšin , je Albanija sprejela nekatere ukrepe, zlasti za spodbujanje uporabe jezikov manjšin in tradicionalnih krajevnih imen. Nadaljnji napredek je oviran zaradi pomanjkanja zanesljivih podatkov o številu pripadnikov in položaju manjšin. Sprejeti so bili nekateri ukrepi za izboljšanje položaja Romov , vendar je bil učinek teh ukrepov omejen. Romska manjšina še vedno živi v zelo težkih življenjskih pogojih in se sooča z diskriminacijo, zlasti na področjih izobraževanja, socialnega in zdravstvenega varstva, nastanitve ter zaposlovanja.

V zvezi z regionalnimi vprašanji in mednarodnimi obveznostmi je Albanija še naprej ohranjala dobre dvostranske in večstranske odnose z drugimi državami Zahodnega Balkana ter sosednjimi državami članicami EU. Država je še naprej dejavno vključena v regionalno sodelovanje, med drugim tudi v okviru Procesa sodelovanja v jugovzhodni Evropi (SEECP) in Sveta za regionalno sodelovanje ter spremenjenega Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini (CEFTA). Albanija je ohranila konstruktiven pristop glede reševanja vprašanja statusa Kosova, kar je prispevalo k stabilnosti v regiji. V zvezi z Mednarodnim kazenskim sodiščem pa dvostranski sporazum z Združenimi državami Amerike o imuniteti ni v skladu z zadevnim skupnim stališčem in vodilnimi načeli EU.

Albansko gospodarstvo se je še naprej močno krepilo. Ohranila se je splošna makroekonomska stabilnost, vendar se je zunanji primanjkljaj povečal, v glavnem zaradi krize v energetskem sektorju. Neustrezno uresničevanje pravne države še naprej onemogoča nemoteno delovanje tržnega gospodarstva in negativno vpliva na poslovno okolje. Skromna infrastruktura in nezanesljiva oskrba z energijo sta še naprej ovirali gospodarski razvoj.

Kar zadeva gospodarska merila , je Albanija dosegla napredek pri vzpostavljanju delujočega tržnega gospodarstva. Še vedno so potrebne zahtevne reforme, da bo država v dolgoročnem obdobju kos konkurenčnemu pritisku in tržnim silam znotraj Unije.

Politično soglasje o bistvenih elementih gospodarske politike je bilo na splošno ohranjeno. Prav tako se je večinoma ohranila makroekonomska stabilnost. Gospodarska rast je bila kljub težavam pri oskrbi z energijo še vedno močna. Denarna politika je bila še naprej zaupanja vredna in je zagotavljala zelo nizko inflacijo. Raven registrirane brezposelnosti je sicer visoka, vendar še naprej pada. Davčni prihodki so bili na splošno v skladu s cilji in izvrševanje proračuna se je izboljšalo. Reforme javnih financ so napredovale, vendar proračunska tveganja ostajajo. Na splošno je bila kombinacija različnih makroekonomskih politik ustrezna. Po znatnih zaostankih v letu 2006 je privatizacija dobila nov zagon leta 2007. Bančni sektor v zasebni lasti se razvija in je na splošno zdrav. Število posojil se je še naprej večalo. Regulativni okvir za bančni nadzor je dobro razvit. Stopnja trgovinske povezanosti z EU je še vedno dokaj visoka.

Vendar pa se je zunanji primanjkljaj še povečal, večinoma zaradi težav v energetskem sektorju. Nekaj napredka je bilo doseženega v zvezi z izvrševanjem sodnih odločb in priznavanjem lastninskih pravic, vendar pomanjkljivosti v pravosodnem sistemu in izvrševanju prava negativno vplivajo na poslovno ozračje. Čeprav so se postopki za registracijo podjetij začeli izboljševati, pomanjkanje upravne učinkovitosti ovira vstop na trg in izstop iz njega. Nekaj napredka je bilo doseženega na področju nadzora finančnih udeležencev, ki niso banke, vendar bi ga bilo mogoče še bolj okrepiti, zlasti na področju pokojninskih zavarovanj. Še vedno obstaja strukturna brezposelnost. Pomanjkanje kvalificiranega osebja in slaba infrastruktura ovirata razvoj zasebnega sektorja, ki bi lahko trajnostno prispeval k razvoju države. Velik obseg sive ekonomije, ki jo spodbujajo stalne pomanjkljivosti v izvajanju zakonodaje in regulativnem okviru, zmanjšuje davčno osnovo, ovira sposobnost vlade za izvajanje gospodarskih politik in negativno vpliva na poslovno okolje.

Albanija je dosegla napredek pri usklajevanju svoje zakonodaje, politik ter zmogljivosti z evropskimi standardi in izvaja svoje trgovinske zaveze iz začasnega sporazuma. Na nekaterih področjih, kot so carina, konkurenca in boj proti organiziranemu kriminalu, se je napredek, dosežen v prejšnjih letih, ohranil. Na drugih področjih, kot so energija, promet in pravice intelektualne lastnine, je bil napredek še naprej omejen. Pospeševanje reforme na področjih, kot sta veterinarski in fitosanitarni nadzor, je bistvenega pomena za popolno izvajanje stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS). Upravna zmogljivost za izvajanje določb, ki ne zadevajo trgovine, ter učinkovito izvajanje zakonov pomenita izziv v smislu doseganja trajnih rezultatov pri izvajanju SPS.

Napredek je bil dosežen na nekaterih področjih notranjega trga , vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja, da bi se izpolnile obveznosti Albanije na podlagi SPS. Dober napredek je bil dosežen pri sprejemanju standardov in akreditiranju. Zmogljivost za meroslovje in nadzor trga se krepi, vendar so potrebne izboljšave zakonodaje. Na področju varstva potrošnikov so potrebne izboljšave pri obravnavanju pritožb in reševanju sporov. Negotovosti v zvezi z lastninskimi pravicami ovirajo ustanavljanje podjetij . Še vedno obstajajo nekatere omejitve glede gibanja kapitala .

V carini je bil dosežen napredek na področju računalniškega vodenja. To je Albaniji pomagalo učinkovito izvajati trgovinske določbe SPS. Prihodki od carin so se še naprej povečevali. Albanija je izvedla tarifna znižanja, ki so določena v začasnem sporazumu. Vendar pa so potrebne izboljšave v infrastrukturi in usklajevanju s praksami EU. Upravljanje davkov je bilo poenostavljeno, na področju računalniškega vodenja in obravnavanja pritožb davčnih zavezancev pa je bil dosežen napredek. Vendar pa delež pobranega davka ostaja nizek. Potrebna sta izčrpna strategija za pobiranje davkov in davčni nadzor ter nadaljnje usklajevanje z zakonodajo in standardi EU.

Na področju konkurence je bil dosežen napredek. Albanski organ, pristojen za konkurenco, se je okrepil. Ocenil je več priglasitev koncentracij in naložil globe za kršitve pravil konkurence. Vendar pa so potrebna nadaljnja prizadevanja, da bi se zagotovilo usposabljanje za osebje organa, pristojnega za konkurenco. Albanija je dosegla napredek pri izpolnjevanju obveznosti iz SPS v zvezi z državno pomočjo. Oddelek za državne pomoči je postal neodvisen od Ministrstva za gospodarstvo, kar zadeva poročanje. Oddelek za državne pomoči je še naprej ocenjeval in posodabljal seznam programov državne pomoči.

Odobrena je bila nova zakonodaja o javnih naročilih , ki je skladnejša s standardi EU. Urad za javna naročila se krepi, vendar bi bilo treba njegovo upravno zmogljivost še povečati, da bi lahko ustrezno izvajal novo zakonodajo. Treba je zagotoviti nepristranskost postopkov pregleda. Kar zadeva pravice intelektualne lastnine (PIL) , je Urad za varstvo avtorskih pravic začel delovati in Albanija je ratificirala mednarodne instrumente o registraciji modelov. Vendar pa je uveljavljanje pravic intelektualne lastnine še vedno slabo. Ne Generalni direktorat za patente in blagovne znamke ne Urad za varstvo avtorskih pravic nimata ustreznih virov niti strokovnega znanja. Na področju industrijske lastnine je potrebna nova zakonodaja, ki bi bila v skladu s standardi EU. Poleg tega so potrebna znatna nadaljnja prizadevanja, da bi se izpolnile obveznosti glede pravic intelektualne lastnine iz začasnega sporazuma.

Nekaj napredka je bilo doseženega v zvezi z evropskimi standardi na področju politike zaposlovanja in socialne politike . Uvedeni so bili programi za spodbujanje zaposlovanja ranljivih skupin, s sprejetjem zakona o inšpekciji dela pa sta se okrepila institucionalni in regulativni okvir. Vendar pa je zmogljivost inšpektorata za delo še vedno omejena, medtem ko je izvajanje varnosti in zdravja pri delu še vedno slabo. Pomanjkljive informacije in sistemi upravljanja ovirajo oceno socialnega razvoja in razmer na področju zaposlovanja, pa tudi razvoj ustreznih strategij za zaposlovanje in socialno vključevanje. Določen napredek je bil dosežen glede evropskih standardov na področju izobraževanja . Proračunska sredstva za izobraževanje so se znatno povečala. Začelo se je izvajanje nacionalnih strategij za preduniverzitetno izobraževanje ter poklicno usposabljanje in odobren je bil nov zakon o visokošolskem izobraževanju.

Na področju nekaterih sektorskih politik je bil dosežen napredek. Kar zadeva industrijo in MSP , je bil uveden državni center za registracijo, da bi se olajšala registracija podjetij. Odobrena je bila strategija za spodbujanje konkurenčnosti MSP. Pripravljen je posodobljen akcijski načrt za obravnavo sive ekonomije in odpravo upravnih ovir za naložbe. Ustanovljeni so bili skladi za zavarovanje izvoznih kreditov. Akcijski načrt glede odstranitve upravnih ovir za naložbe je bil posodobljen. Vendar je potreben nadaljnji napredek pri preprečevanju sive ekonomije in izboljšanju poslovnega okolja. Napredek na področju kmetijstva je bil omejen. Uvedene so bile nekatere pobude za povečanje proizvodnje, vendar konkurenčnost kmetijskega sektorja ostaja skromna. Skladnost z veterinarskimi in fitosanitarnimi standardi EU, ki so potrebni za uživanje tržnih pogojev iz SPS in začasnega sporazuma, je še vedno slaba. Nekaj napredka je bilo doseženega na področju nadzora in inšpekcije ribištva, čeprav se prekomerno izkoriščanje in nezakonit ribolov nadaljujeta.

Kar zadeva okolje , je bilo nekaj napredka doseženega na področju horizontalne zakonodaje, vendar je izvajanje še naprej slabo. Potrebna so nadaljnja prizadevanja na področju upravljanja odpadkov in kakovosti vode. Upravno zmogljivost je treba okrepiti, da se bo lahko izvajala že prenesena zakonodaja. Na področju prometa je bil napredek omejen. Albanija je ratificirala Sporazum o skupnem evropskem zračnem prostoru (ECAA) in se pripravlja na izvajanje prve prehodne faze. Dejavno sodeluje pri razvoju ključnega regionalnega prometnega omrežja in v Prometnem observatoriju za jugovzhodno Evropo ter je odobrila drugi tekoči večletni načrt za obdobje 2007−2011. Precejšen napredek je potreben v zvezi z varnostjo pomorskega prometa.

Na področju energetike Albanija ni bila spodobna zagotoviti varne oskrbe z električno energijo. Za izpolnjevanje zahtev Pogodbe o ustanovitvi Skupnosti za energijo so potrebna znatna prizadevanja. Albanija je kot podpisnica Pogodbe o ustanovitvi Skupnosti za energijo od julija 2007 dolžna izvajati zadevno zakonodajo EU, zlasti na področju energije. Kljub določenemu napredku, vključno z novo zakonodajo o koncesijah za proizvodnjo hidroenergije in nekoliko večjim uspehom pri izterjavi odprtih računov, je energetski sektor še vedno kritičen. To ovira gospodarski in socialni razvoj države.

Pri sprejemanju ukrepov za izpolnjevanje obveznosti iz SPS glede informacijske družbe in medijev je Albanija v zaostanku. Liberalizacija trga na področju elektronskih komunikacij in informacijskih tehnologij je še vedno v zgodnji fazi. Regulativni okvir še ni usklajen s pravnim redom Skupnosti in regulativni organ na področju telekomunikacij mora svoje zmogljivosti še razviti. V zvezi s finančni nadzorom je bil sprejet nov zakon o notranji reviziji. Ustrezno inšpekcijsko službo je treba še razviti. Na področju statistike je bil napredek sprejemljiv. Uvedena je bila večina glavnih statističnih klasifikacij, ki so skladne s standardi EU.

Kar zadeva pravico, svobodo in varnost, je bil na nekaterih področjih dosežen napredek. Na splošno je potrebno nadaljnje izboljšanje. Tehnologija za izdajanje vizumov in za varnost diplomatskih ter službenih potnih listov se je izboljšala. Albanija in EU sta podpisali sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov. Treba bi bilo izdajati biometrične potne liste, ki so skladni s standardi EU. Potrebne so nadaljnje spremembe Zakona o tujcih, da bi se dosegli standardi EU.

Nove infrastrukture, razširjene povezave IT in boljše sodelovanje med pristojnimi organi ter čezmejno policijsko sodelovanje so omogočili boljši nadzor meja . Vlada je sprejela strategijo za usklajeno upravljanje meja. Infrastruktura na mejnih prehodih še vedno ne dosega standardov EU. Zakoni o azilu so skladni z mednarodnimi standardi, vendar skladna strategija za področje azila še ni bila pripravljena in izvajanje je še vedno slabo. Ustanovljena je bila enota za nadzor izvajanja nacionalne strategije na področju migracij . Kontrola priseljevanja na mejah je zdaj nekoliko učinkovitejša, vendar bi se lahko še zboljšala. Albanija je z Avstrijo podpisala protokol o ponovnem sprejemu na podlagi Sporazuma o ponovnem sprejemu med ES in Albanijo iz leta 2006. Vendar je potrebno učinkovitejše upravljanje podatkov in boljše sodelovanje s sosednjimi državami. Zaposlovanje v mejni policiji mora biti stabilnejše, zlasti za ustrezno izvajanje sporazuma o ponovnem sprejemu med ES in Albanijo.

Bančni sistem se bolje uporablja v boju proti pranju denarja ; večina plač v javni upravi se zdaj izplačuje prek bank. Prikrivanje ukradenega blaga se zdaj obravnava kot kaznivo dejanje. Skupna preiskovalna enota povezuje Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za finance, državno tožilstvo in državno obveščevalno službo. Vendar so dejanski rezultati boja proti pranju denarja še vedno skromni. Treba je izboljšati zakonodajo, vire in strokovno znanje za preiskave, tehnološko podporo ter medinstitucionalno sodelovanje.

Vse bolj se uporabljajo medsektorske delovne skupine za boj proti prepovedanim drogam . Sodelovanje s tujimi partnerji se izboljšuje. Gradi se ustrezna infrastruktura za hrambo zaseženih prepovedanih drog. Vendar je trgovanje s prepovedanimi drogami še vedno resen problem. Zasežene so bile velike količine prepovedanih drog , ki pa so v primerjavi s količinami, ki se po ocenah pretihotapijo čez Albanijo, še vedno majhne. Potrebna sta večja odločnost in boljše sodelovanje med policijo ter sodstvom, da bi se na podlagi ustreznih obtožb lahko začel pregon zoper trgovce s prepovedanimi drogami in podkupljive uradnike. Treba je izboljšati ukrepe ter opremo za preprečevanje in odkrivanje na mejah.

Sprejet je bil nov zakon o nacionalni policiji , ki bi moral omogočiti depolitizacijo policije. Konvencija o policijskem sodelovanju v jugovzhodni Evropi, ki je zdaj ratificirana, in sporazum z Europolom omogočata intenzivnejše mednarodno sodelovanje. Vendar pa se je število policijskega osebja zmanjšalo, ne da bi se pri tem ustrezno upoštevala potreba po ohranjanju zmogljivosti in neprekinjenega delovanja ključnih enot. Uspeh preiskav in sodnega pregona še vedno ovira slaba komunikacija med policijo in tožilci. Okrepiti je treba upravljanje policije in notranje strukture nadzora.

Organiziran kriminal je še naprej zelo resen problem. Izvedeni so bili številni odvzemi prostosti oseb na visokih položajih. Odziv policije na resne oblike kaznivih dejanj se je izboljšal. Uvedena je bila nova taktična in preiskovalna oprema. Sodelovanje z Interpolom se je izboljšalo, na podlagi česar so se izvršili številni mednarodni nalogi za prijetje. Vendar se v zvezi z veliko mednarodnimi zahtevami za prijetje še ni ukrepalo. Boj proti organiziranemu kriminalu je otežen zaradi korupcije in slabe zaščite prič. Težave v zvezi z IT ovirajo uporabo obveščevalnih podatkov. Čeprav se je sodelovanje s sosednjimi državami na področju kraje vozil izboljšalo, je usklajevanje med organi v državi slabo in zmanjšuje učinkovitost.

Albanija je še naprej zavzeto preiskovala in sodno preganjala trgovino z ljudmi . Nadzor na mejah je postal nekoliko bolj učinkovit in mednarodno sodelovanje se je izboljšalo. Vendar pa je Albanija še vedno pomembna tranzitna država in število primerov trgovine z ljudmi za spolne storitve znotraj države se je povečalo. Zaradi slabe zaščite prič so le redke žrtve pripravljene pričati proti trgovcem z ljudmi. Zaradi slabega usklajevanja je ovirano izvajanje nacionalne strategije za boj proti trgovini z ljudmi.

Strukture policije za boj proti terorizmu in obveščevalna služba zdaj bolje sodelujejo. Sodelovanje z mednarodnimi udeleženci je prav tako dobro. Albanija je sprejela zakon o nadzoru izvoza vojaške opreme, ki je v skladu s pravnim redom Skupnosti. Vendar pa sta oprema in usposabljanje analitikov ter preiskovalcev za boj proti terorizmu še vedno nezadostna.

Zakon o varstvu osebnih podatkov je v postopku revizije, da bi se zagotovila njegova skladnost z evropskimi standardi. Vendar neodvisni nadzorni organ za varstvo podatkov, ki bi imel zadostna pooblastila, še ni vzpostavljen.

Bosna in Hercegovina

Kar zadeva politična merila , se je napredek Bosne in Hercegovine upočasnil. Zapletene institucionalne ureditve, neupoštevanje Daytonskega/Pariškega mirovnega sporazuma in nacionalistična retorika so spodkopale državni načrt reform. Treba je začeti obravnavati ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. Političnim voditeljem Bosne in Hercegovine ni uspelo izvesti reforme policije. Pomanjkanje napredka pri tem in drugih pomembnih vprašanjih povzroča zamudo pri sklenitvi stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS).

Na področju demokracije in pravne države je bil napredek omejen. Sistem upravljanja države Bosne in Hercegovine še vedno vključuje precejšnjo mednarodno prisotnost. Urad visokega predstavnika/Posebnega predstavnika EU (UVP) tesno sodeluje z Evropsko komisijo, da bi se Bosna in Hercegovina čim bolj približala EU. Vendar oblasti v Bosni in Hercegovini niso pokazale sposobnosti za večje prevzemanje odgovornosti in politično odgovornost v procesu. Nujno so potrebni ukrepi za zagotovitev učinkovitega delovanja državnih institucij. Svet za uresničevanje miru je odločil, da se zaprtje Urada visokega predstavnika preloži na 30. junij 2008 ter da se stanje ponovno prouči februarja 2008.

Volitve oktobra 2006 so na splošno potekale v skladu z mednarodnimi standardi. Vlada Republike Srbske je bila oblikovana novembra, za oblikovanje vlade na ravni centralne države ter vlade Federacije Bosne in Hercegovine pa so bili potrebni več kot štirje meseci. Nekaj napredka je bilo doseženega pri izboljševanju tehničnih in človeških virov državne parlamentarne skupščine, vendar je treba dodatno okrepiti pomembne odbore, kot je na primer odbor za evropsko povezovanje. Nobenega napredka ni bilo pri izboljšanju usklajevanja med centralno državo in njenima entitetama. Splošna storilnost izvršilnih in zakonodajnih institucij je še vedno skromna. Razprave o ustavni reformi so obtičale na mrtvi točki.

Na področju javne uprave je bilo doseženega nekaj napredka, vendar so še vedno potrebna precejšnja dodatna prizadevanja. Urad za reformo javne uprave se je okrepil in sprejeti so bili prvi koraki za izvajanje strategije reforme javne uprave, ki je ena ključnih prednostnih nalog evropskega partnerstva. Ustanovljen je bil sklad za reformo javne uprave, ki ga podpira EU. Izboljšala se je učinkovitost javnih služb in storjeni so bili nadaljnji koraki v smeri opremljanja ministrstev in institucij na ravni centralne države, zlasti v smislu števila zaposlenih in pisarniških prostorov. Potrebna bodo trajna prizadevanja, da bi se zagotovilo ustrezno izvajanje nacionalne strategije za javno upravo in napredek v smislu učinkovitih, strokovnih, stabilnih, preglednih ter odgovornih javnih služb.

Kar zadeva pravosodni sistem , je Bosna in Hercegovina dosegla napredek pri zmanjševanju svoje odvisnosti od mednarodne skupnosti s tem, da je mednarodne sodnike in tožilce nadomestila z lokalnimi. Vendar razdrobljenost sodnega sistema in razlike v pravnem okviru še naprej ovirajo delovanje pravosodja. Neodvisnost in učinkovitost pravosodnega sistema je treba dodatno okrepiti. Senat, ki je na ravni centralne države odgovoren za obravnavo vojnih zločinov, je še naprej učinkovito deloval. Vendar pa je treba storilce kaznivih dejanj odločneje preganjati na ravni entitet.

Bosna in Hercegovina je dosegla le majhen napredek v boju proti korupciji , ki ostaja splošno razširjena in pomeni resen problem. Nacionalna protikorupcijska strategija se ne izvaja ustrezno. Potrebno je več odločnega ukrepanja proti korupciji.

Na področju človekovih pravic in zaščite manjšin je bil dosežen le majhen napredek. Treba je izboljšati splošno izvajanje mednarodnih konvencij o človekovih pravicah , Bosna in Hercegovina pa mora svojo zakonodajo še popolnoma uskladiti z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah. Prav tako bi se lahko izboljšale razmere v zvezi s preprečevanjem slabega ravnanja organov kazenskega pregona in bojem proti nekaznovanju, pa tudi glede zagotavljanja dostopa do pravnega varstva in enakosti pred zakonom. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za obravnavo delovanja zaporniškega sistema na splošno, vključno s slabimi življenjskimi pogoji zapornikov. Verska nestrpnost je še vedno problem. Federacija na področju svobode izražanja in medijev še ni sprejela zakona o javni radioteleviziji, ki je potreben za izpolnitev ene ključnih prednostnih nalog evropskega partnerstva. Bosna in Hercegovina je dosegla napredek pri zmanjšanju števila sodnih zaostankov v zadevah, povezanih s človekovimi pravicami, vendar sodbe sodišča niso vedno ustrezno izvršene.

Pravni okvir Bosne in Hercegovine vključuje določbe za zaščito pravic žensk, otrok in socialno ranljivih družbenih skupin , vendar je izvajanje na splošno slabo. Država še nima celovitega protidiskriminacijskega zakona. Na področju registracije združenj sindikatov ni bilo nobenega napredka. Zapletena upravna ureditev in razdrobljenost zakonodaje po vsej državi še naprej ovirata socialni dialog. Nekaj napredka je bilo doseženega v zvezi s podporo, ki jo oblasti zagotavljajo za razvoj civilne družbe , čeprav ta sektor na splošno ostaja šibek.

Na področju zaščite manjšin so potrebna nadaljnja prizadevanja za boj proti nestrpnosti in etnični diskriminaciji, pa tudi za boljše izvajanje zakonodaje glede manjšin. Svet za nacionalne manjšine na ravni centralne države ter ustrezni organi na ravni entitet ne delujejo. Veliko beguncev in notranje razseljenih oseb ne prejema minimalne pokojnine in nima osnovnega zdravstvenega zavarovanja. Socialno in ekonomsko vključevanje povratnikov je še naprej problem. Romska manjšina še vedno živi v zelo težkih življenjskih pogojih in se sooča z diskriminacijo, zlasti na področjih izobraževanja, socialnega in zdravstvenega varstva, nastanitve ter zaposlovanja. Za izvajanje nacionalne strategije za Rome so potrebni konkretni ukrepi.

Na področju regionalnih vprašanj in mednarodnih obveznosti je bilo doseženega nekaj napredka. Bosna in Hercegovina dejavno sodeluje v regionalnem sodelovanju in je podprla Proces sodelovanja v jugovzhodni Evropi (SEECP) ter Svet za regionalno sodelovanje (RCC). Sklenila je številne regionalne sporazume, vključno s spremenjenim Srednjeevropskim sporazumom o prosti trgovini (CEFTA), ki jih je zdaj treba ustrezno izvajati. Sodelovanje Bosne in Hercegovine z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ) se je izboljšalo in je zdaj na splošno zadovoljivo. Vendar je za podpis SPS in izpolnitev ene ključnih prednostnih nalog evropskega partnerstva še naprej potrebno popolno sodelovanje z MKSJ. Bosna in Hercegovina je sicer izpolnila večino zahtev, ki izhajajo iz njenega pristopa k Svetu Evrope, vendar zamuja z njihovim izvajanjem. V zvezi z Mednarodnim kazenskim sodiščem pa dvostranski sporazum z Združenimi državami Amerike o imuniteti ni v skladu z zadevnim skupnim stališčem in vodilnimi načeli EU.

Odnosi Bosne in Hercegovine z njenimi sosedami so bili na splošno dobri, čeprav so se pojavile nekatere napetosti, zlasti v zvezi s sodbo Meddržavnega sodišča o tožbi, ki jo je Bosna in Hercegovina vložila proti Srbiji in Črni gori glede genocida. Pri obravnavi odprtih vprašanj v zvezi s trgovino in mejo je bil dosežen le majhen napredek.

Gospodarstvo Bosne in Hercegovine se je še naprej naglo krepilo. Splošna makroekonomska stabilnost se je ohranila, vendar še vedno obstajajo tveganja za proračunsko vzdržnost. Trajna visoka raven brezposelnosti še naprej povzroča precejšnjo zaskrbljenost. Poslabšanje splošnega političnega ozračja v državi je povzročilo upočasnitev strukturne reforme in vplivalo na poslovno okolje. Gospodarsko povezovanje entitet na ravni države še ni popolnoma doseženo.

Kar zadeva gospodarska merila , je Bosna in Hercegovina dosegla majhen napredek pri vzpostavljanju delujočega tržnega gospodarstva. Potrebne so obsežne reforme, da bo država v dolgoročnem obdobju kos konkurenčnemu pritisku in tržnim silam znotraj Unije.

Gospodarska rast je bila še vedno visoka ter se je še pospešila in zunanjetrgovinska bilanca se je leta 2006 opazno izboljšala. Režim valutnega odbora je še naprej podpiral makroekonomsko stabilnost, inflacija pa se je zmanjšala na nizko raven, kakršna je bila zabeležena pred uvedbo DDV januarja 2006. Uvedba DDV je v letu 2006 povečala davčne prihodke. Federacija je sprejela ukrepe za izvedbo reforme neposrednega obdavčenja po zgledu enake reforme v Republiki Srbski januarja 2007, s čimer se je poenostavil davčni sistem in zmanjšala davčna bremenitev. Privatizacija v Republiki Srbski je napredovala, vodile pa so jo prodaje v telekomunikacijskem in naftnem sektorju. Leta 2007 so se znatno povišale tuje neposredne investicije, ki so prispevale k financiranju zunanjega primanjkljaja. Finančni sektor se je naglo razvijal, pri čemer se je cenovna konkurenčnost večinoma ohranila.

Vendar pa sta splošno politično ozračje in šibko domače soglasje o osnovnih načelih gospodarske politike povzročila upočasnitev reform na ravni entitet in tudi na drugih ravneh vlade. Pomanjkanje skladnosti in soglasja glede izvajanja reform se je zlasti pokazalo v Federaciji, v kateri sta se upočasnila privatizacija in prestrukturiranje podjetij v javni lasti. Brezposelnost ljub močni gospodarski rasti ostaja velika. Javna poraba, zlasti za socialno področje, se je močno povečala, kar je zmanjšalo kakovost konsolidacije proračuna in povečalo proračunska tveganja. Precejšnja strukturna togost ovira delovanje trga dela. Prestrukturiranje podjetij v državni lasti poteka počasi in napredek pri liberalizaciji mrežnih industrij je bil omejen. Na poslovno okolje še vedno negativno vplivajo precejšnje upravne pomanjkljivosti, slabo izvrševanje upniških in lastniških pravic ter precejšnje poseganje države v proizvodni sektor. Velik obseg sive ekonomije, ki jo spodbujajo pomanjkljivosti v izvajanju zakonodaje in regulativnem okviru, zmanjšuje davčno osnovo, ovira sposobnost vlade za izvajanje gospodarskih politik in negativno vpliva na poslovno okolje.

Na splošno je Bosna in Hercegovina dosegla omejen napredek pri usklajevanju svoje zakonodaje in politik z evropskimi standardi . Nekaj napredka je bilo doseženega na področjih, kot so konkurenca, promet, energija, upravljanje vizumov in azil. Na drugih področjih, kot so socialne politike in zaposlovanje, je bil napredek majhen. Upravni organi Bosne in Hercegovine so strokovno in učinkovito izvajali pogajanja o SPS, vendar se mora splošna upravna zmogljivost države okrepiti.

Kar zadeva notranji trg , je bilo na področju prostega pretoka blaga doseženega nekaj napredka. Priprave na področju standardizacije, certificiranja in nadzora trga so napredovale, vendar počasi. Pomanjkanje organov in postopkov za ugotavljanje skladnosti še vedno ovira izvozne zmogljivosti. Vzpostavitev strukture za nadzor trga, ki bi temeljila na ustrezni zakonodaji za proizvode, in postopna odprava nadzora proizvodov pred dajanjem le-teh v promet, še nista bili doseženi.

Omejen napredek je bil dosežen na področju storitev, pravice do ustanavljanja in prava družb . Registracija podjetij in pridobivanje dovoljenj sta še naprej težavna. Bančni nadzor ni bil prenesen na raven centralne države in je še vedno v pristojnosti entitet.

Na področju prostega pretoka kapitala ni bilo bistvenega razvoja, vendar priprave v Bosni in Hercegovini na tem področju potekajo zadovoljivo. V zvezi s carinskimi pravili je bil dosežen omejen dodatni napredek. Vprašanja, ki zaslužijo posebno pozornost, so pravila porekla, vrednotenje in proste cone. V zvezi z obdavčevanjem je bila stopnja pobranega DDV višja od pričakovane, vendar dogovor o sistemu za porazdelitev zbranih prihodkov med entiteti in okrožje Brčko še ni bil dosežen. Na področju usklajevanja neposrednega obdavčenja so bili sprejeti nekateri ukrepi.

Kar zadeva konkurenco , Bosna in Hercegovina vztrajno napreduje pri nadzoru na področju preprečevanja monopolov. Nekaj napredka je bilo doseženega tudi glede državne pomoči, saj je bil uveden prvi seznam državnih pomoči. Vendar pa še vedno ni vzpostavljen ustrezen regulativni okvir za državno pomoč. Na področju javnih naročil je bil dosežen določen napredek, zlasti z izboljšanjem delovanja Urada za javna naročila in revizijskega organa za javna naročila. Glede uveljavljanja pravic intelektualne lastnine je bil dosežen majhen napredek.

Nobenega napredka ni bilo v zvezi z evropskimi standardi na področju socialne politike , pri izpolnjevanju evropskih standardov na področju politike zaposlovanja pa je bil dosežen le majhen napredek. Politika in zakonodaja na področju sociale in zaposlovanja sta še vedno izredno razdrobljeni. Institucionalna ureditev države je še vedno resna ovira za razvoj potrebnih usklajenih pristopov. Nekaj napredka je bilo doseženega glede evropskih standardov na področju izobraževanja , zlasti s sprejetjem zakona o visokem šolstvu, ki podpira sodelovanje v Bolonjskem procesu. Potrebna so prizadevanja za krepitev usklajevanja med organi, ki so pristojni za izobraževanje na vseh ravneh vlade. Ločevanje otrok v šolah po etničnih skupinah je še vedno problem.

Majhen dodaten napredek je bil dosežen pri zagotavljanju obstoja pravega notranjega trga v Bosni in Hercegovini, ki spada med ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. V tem pogledu državni zakoni o obveznostih, lizingu in farmacevtskih izdelkih še niso bili sprejeti.

Kar zadeva sektorske politike , ni bilo bistvenega razvoja na področju industrije ter malih in srednje velikih podjetij (MSP) . Strategija industrijske politike in strategija za razvoj MSP nista bili sprejeti.

Na področju kmetijstva je bil dosežen majhen napredek. Na ravni entitet se politika še vedno razvija, usklajevanje pa ni zadostno. Razvoj celovite kmetijske strategije zamuja, čeprav so bili sprejeti nekateri ukrepi za vzpostavitev potrebnega pravnega okvira na ravni centralne države. Izvajanje prehrambene, fitosanitarne in veterinarske zakonodaje je slabo, predvsem zaradi neustreznih človeških in finančnih virov ter slabe usklajenosti med pristojnimi službami na ravni centralne države in tistimi na ravni entitet. Priprave Bosne in Hercegovine na področju okolja so še vedno v začetni fazi. Okoljski zakon na ravni centralne države, ki bi oblikoval okvir za usklajeno zaščito okolja po vsej državi, ni bil sprejet, pa tudi državna agencija za okolje še ni bila ustanovljena.Na področju sodelovanja Bosne in Hercegovine pri razvoju vseevropskega prometnega omrežja je opaziti trajen, vendar počasen napredek, saj država dejavno sodeluje pri razvoju ključnega regionalnega prometnega omrežja in v Prometnem observatoriju za jugovzhodno Evropo. Bosna in Hercegovina se zdaj pripravlja na izvajanje prve prehodne faze Sporazuma o skupnem evropskem zračnem prostoru (ECAA).

Na področju energetike je bil dosežen majhen dodaten napredek. Kot pogodbenica Pogodbe o ustanovitvi Skupnosti za energijo mora Bosna in Hercegovina izvajati ustrezno zakonodajo EU na področju energije, zlasti v zvezi s sektorjem plina. Na področju elektroenergetskega sektorja je bil prenos razčlenjen, ustanovljena pa sta bila tudi neodvisni upravljavec sistema (ISO) in podjetje za prenos (Transco). V zvezi s prenosom obveznosti med ISO in Transco se še vedno pojavljajo nekatere težave, kar negativno vpliva na delovanje sistema. Reforme v sektorju plina zelo zamujajo. Energetska strategija za vso državo še ni razvita.

Kar zadeva informacijsko družbo in medije , je regulativni organ za komunikacije dosegel nekaj napredka pri liberalizaciji telekomunikacijskega sektorja in približevanju zakonodaje v zvezi z avdiovizualnim sektorjem pravnemu redu Skupnosti. Vendar pa na področju javne radiotelevizije in ustanovitve informacijske agencije na ravni centralne države ni bil dosežen noben napredek. Na področju finančnega nadzora je bil dosežen le delni napredek.

Na področju statistike se sporazum o sodelovanju med statističnimi institucijami na ravni centralne države in entitet še ne izvaja ustrezno. Za zagotovitev učinkovitega statističnega sistema v Bosni in Hercegovini, ki bo skladen z zahtevami EU, so potrebna znatna dodatna prizadevanja.

Kar zadeva pravico, svobodo in varnost , je bil na področju upravljanja vizumov in meja , azila ter migracije dosežen določen napredek. Potrjena je bila odprava vizumske obveznosti za vse državljane EU. Na ravni EU so bili podpisani sporazumi o ponovnem sprejemu in sporazumi o poenostavitvi vizumskih postopkov. Dodaten napredek je bil dosežen pri oblikovanju učinkovitega azilnega sistema. Boljši rezultati so bili doseženi pri preprečevanju nezakonite migracije, čeprav se v zvezi z upravljanjem meja na splošno lahko še veliko doseže. Treba bi bilo izdajati biometrične potne liste, ki so skladni s standardi EU.

Na področju boja proti pranju denarja je bilo doseženega nekaj napredka. Enota finančnega nadzora ima zdaj ustreznejše osebje, pa tudi izvrševanje se je izboljšalo. Pranje denarja je še vedno resen problem in zahteva trajna prizadevanja. Kar zadeva boj proti prepovedanim drogam , so bili z ustanovitvijo urada za preprečevanje zlorabe prepovedanih drog storjeni določeni ukrepi. Vendar mora Bosna in Hercegovina še razviti nacionalno politiko za boj proti prepovedanim drogam, ki bo skladna s standardi EU.

Delovanje policije se je nekoliko izboljšalo. Še naprej so se uporabljala orodja, kot so računalniško podprte preiskave, sistemi za kriminalno analizo in sodna medicina. Z Europolom je bil sklenjen strateški sporazum. Vendar pomanjkanje napredka pri reformi policije spodkopava možnost za združitev policijskih sil in povečanje njih