EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 6.10.2022 COM(2022) 740 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ o poročilu o migracijah in azilu











1.UVOD V preteklem letu se je morala EU spoprijeti z več dogodki, ki so pomembno vplivali na migracije, azil in upravljanje meja. Neizzvana vojaška agresija Rusije proti Ukrajini je povzročila največjo prisilno razselitev ljudi v Evropi od druge svetovne vojne, zaradi nedavnega stopnjevanja vojne pa je pričakovati povečanje števila prihodov ruskih državljanov na zunanje meje Unije. Zaradi stalnega pritiska na poti čez Sredozemlje in Zahodni Balkan so se poleg izziva povečanih migracijskih tokov pojavile dodatne težave. Instrumentalizacija migrantov v politične namene, ki jo je organiziral beloruski režim, je prinesla doslej največje pravne in operativne izzive. Hkrati so morale države članice okrepiti upravljanje meja in vizumov, saj so bile omejitve potovanja zaradi pandemije COVID-19 odpravljene in ponovno so se začele izvajati turistične in poslovne dejavnosti. EU je dokazala, da se lahko hitro odzove z dejansko solidarnostjo in učinkovitim usklajevanjem. Prva aktivacija direktive o začasni zaščiti in podpora, ki so jo številni posamezni Evropejci izkazali ljudem na begu iz Ukrajine, jasno izražata evropske vrednote. Praktično, neposredno ukrepanje na terenu je pokazalo, da EU pomaga ljudem, ki potrebujejo zaščito, in državam članicam pod pritiskom. Odziv na vpliv vojne kaže na vse večjo zmogljivost EU za skupen odziv. Z mrežo EU za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje se je zagotovil nov način za okrepitev komunikacije ter vzajemne ozaveščenosti kot temelja skladnega odziva EU. Solidarnostna platforma se uporablja kot vozlišče za usklajevanje sprejema beguncev iz Ukrajine. Nova agencija EU za azil, agencija Frontex in Europol so povečali svojo pomoč pri zagotavljanju podpore državam članicam, ki se spopadajo z novimi izzivi. Odzivnost in prilagodljivost Unije olajšujeta obravnavanje izzivov. Kljub temu se je v letu od zadnjega poročila o migracijah pokazalo, da so potrebne strukturne reforme azilnega in migracijskega sistema EU, s katerimi bi se zagotovila zmogljivost EU za obravnavanje kriznih razmer in dolgoročnejših trendov. Delo, opravljeno med francoskim predsedstvom, je ustvarilo pozitivno dinamiko, ki je omogočila znaten napredek v okviru notranje in zunanje razsežnosti pakta o migracijah in azilu. Na podlagi nove izjave o solidarnosti so države članice ob podpori Komisije ponovno vzpostavile sodelovanje. Naše sodelovanje s ključnimi državami izvora in tranzita se je poglobilo pri vseh vidikih migracij in prisilnega razseljevanja. Diplomatska prizadevanja so prinesla rezultate pri širšem sodelovanju na področju migracij in v ključnih primerih, kot je instrumentalizacija migrantov, ki jo je organiziral beloruski režim. Dejansko pomanjkanje delovne sile v številnih sektorjih in v vseh državah članicah kaže, da je treba privabiti dinamično delovno silo in ustvariti varne poti za zmanjšanje spodbud za nedovoljene migracije. Nov sklop predlogov o znanjih, spretnostih in talentih izraža celovit partnerski pristop pakta na mednarodni ravni. Komisija pozdravlja skupni načrt, ki so ga sprejeli Evropski parlament in šestmesečna predsedstva Sveta, ki potrjujejo zavezo, da si bodo čim bolj prizadevali za to, da bi bili zakonodajni predlogi v zvezi z upravljanjem azila in migracij, navedeni v paktu, sprejeti pred koncem zakonodajnega obdobja 2019–2024. To poročilo ocenjuje dosežen napredek in ključne dogodke na področju migracij in azila v zadnjem letu. V njem so opredeljeni ključni prihodnji izzivi in navedeni koraki, potrebni za trdnejšo in pravičnejšo migracijsko in azilno politiko. 2.ODZIV EU NA RUSKO INVAZIJO NA UKRAJINO Evropa je milijonom ljudem, ki so bežali pred rusko vojno agresijo proti Ukrajini, izrazila dobrodošlico, kot še nikoli doslej. Komisija se je hitro odzvala na obseg izziva, pri čemer je izkoristila vsa orodja, ki so na ravni EU na voljo za podporo državam članicam, in se oprla na izjemno velikodušnost posameznih evropskih državljanov. Ta prizadevanja za zagotovitev pomoči znotraj EU se nadaljujejo v tesni povezavi s prizadevanji za obravnavanje humanitarnih potreb in začetek obnove znotraj Ukrajine (glej oddelek 7 v nadaljevanju). Najpomembnejši vidik dobrodošlice EU je bila prva aktivacija direktive o začasni zaščiti 4. marca 2022, ki je vojnim beguncem zagotovila jasen pravni status in zaščito po vsej EU kot še nikoli doslej, s pravicami do nastanitve, izobraževanja in zdravstvenega varstva ter dostopom do zaposlitve. Zabeleženi so bili več kot štirje milijoni registracij za začasno zaščito ali ustrezno zaščito v skladu z nacionalnim pravom držav članic. Komisija, agencije EU in države članice so sodelovale, da bi zagotovile te pravice. Komisija je hitro izdala operativne smernice o mejnih kontrolah na mejah EU z Ukrajino, v katerih je pojasnjena prožnost, ki jo zakonik o schengenskih mejah omogoča pri obvladovanju razmer. Dodatne smernice o začasni zaščiti se redno posodabljajo, da bi se upravičencem zagotovile enake pravice v vseh državah članicah. Mreža EU za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje – eden od elementov pakta, ki se že izvaja –, od 24. februarja 2022 zagotavlja situacijsko zavedanje vseh akterjev za učinkovit in usklajen odziv EU, pri čemer se tesno usklajuje z drugimi forumi, zlasti enotno ureditvijo EU za politično odzivanje na krize in solidarnostno platformo. Solidarnostna platforma Komisija je hkrati z aktivacijo direktive o začasni zaščiti vzpostavila solidarnostno platformo, ki je postala vozlišče usklajenega evropskega odzivanja. Pri tej platformi, ki ji predseduje Komisija, sodelujejo države članice, pridružene schengenske države, Evropska služba za zunanje delovanje, Agencija EU za azil, Frontex in Europol, Mednarodna organizacija za migracije ter urad Združenih narodov za begunce UNHCR, vključuje pa tudi Ukrajino in Moldavijo. Poleg tega zagotavlja kanal za razprave z mednarodnimi partnerji, zlasti z Združenimi državami, Kanado in Združenim kraljestvom. Solidarnostna platforma spremlja nastajajoče potrebe v EU in usklajuje operativni odziv. Kartirala je sprejemne zmogljivosti v državah članicah, pomagala zagotoviti seznanjenost razseljenih oseb z njihovimi možnostmi in okrepila njihovo varnost na podlagi skupnega načrta EU za boj proti trgovini z ljudmi, oblikovanega pod vodstvom koordinatorja EU za boj proti trgovini z ljudmi. Platforma si je prizadevala zagotoviti izobraževanje, zaposlovanje in trajno nastanitev, pomagati pri nadaljnjih premikih iz Moldavije in podpreti osebe, ki so se odločile vrniti v Ukrajino. Ves čas je bila osredotočena na zaščito najranljivejših oseb, zlasti otrok. Izvajanje načrta v desetih točkah Odziv EU je temeljil na načrtu v desetih točkah, ki ga je Komisija pripravila marca. Ključni del tega načrta, tj. platforma za registracijo začasne zaščite, državam članicam omogoča, da si v realnem času izmenjajo informacije o registracijah za začasno zaščito in ustrezno zaščito v skladu z nacionalnim pravom ter hkrati preprečijo morebitne zlorabe. Platformo že uporablja 24 držav članic, njena uporaba pa naj bi se še razširila, tako da bo vključevala Dansko in pridružene schengenske države. Zemljevid transportnih in informacijskih vozlišč olajšuje nadaljnje premike, pri čemer je cilj zagotoviti potreben prevoz, da bi se izkoristile sprejemne zmogljivosti v državah članicah. Ključna prednostna naloga je okrepitev sistemov za sprejem, zagotovitev vključevanja v lokalne skupnosti ter zagotovitev varnih in primernih nastanitev. Agencija EU za azil je predložila praktična priporočila o nujni namestitvi v zasebnih nastanitvah. S pobudo o varnem domu so se podprle številne organizacije, ki lastnikom zasebnih stanovanj omogočajo nastanitev Ukrajincev, na primer z navodili o tem, kako zagotoviti, da je zasebna nastanitev primerna in varna. Pripravljenost na prihodnje dogodke zdaj vključuje skupni evropski krizni načrt in načrt odzivanja. Razvijajo se nacionalni krizni načrti, ki so osredotočeni zlasti na priprave za zimo.

Približno polovica oseb, ki prihajajo iz Ukrajine, je otrok, ki jih spremljajo odrasli ali pa so sami. Poleg ciljno usmerjenih smernic za zaščito otrok v vseh fazah njihovega potovanja do varnega doma je bila posebna pozornost namenjena premestitvi otrok brez spremstva iz Moldavije in ustreznemu varstvu otrok, ki so prej prebivali v ukrajinskih institucijah. Skupni načrt EU za boj proti trgovini z ljudmi si prizadeva zmanjšati tveganje, da bi osebe, ki se selijo ali iščejo zaposlitev, zlasti ženske in otroci, postali žrtve organiziranega kriminala. Ukrepi na ravni EU in priporočila državam članicam zajemajo ozaveščanje, preprečevanje, okrepljen kazenski pregon in pravosodno sodelovanje, opredelitev in zaščito žrtev ter sodelovanje z državami nečlanicami EU, zlasti Ukrajino in Moldavijo. Število potrjenih primerov trgovine z ljudmi je trenutno majhno, vendar so tveganja očitna. O vseh primerih in preiskavah bi bilo treba še naprej poročati Europolu. Poleg tega bo Komisija pred koncem leta predlagala revidirano zakonodajo o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej ter zaščiti njenih žrtev. Misije EU na terenu, vključno s svetovalno misijo EU (EUAM) v Ukrajini, pomagajo ukrajinskim organom pri upravljanju meja. EU je razširila mandat misije EU za pomoč na meji (EUBAM) med Ukrajino in Moldavijo, da bi lahko njeno osebje pomagalo moldavski mejni policiji. Moldavija potrebuje solidarnost EU in je prejela namensko pomoč. Države članice so sprejele približno 20 000 zavez za sprejem ljudi iz zavetišč v Moldaviji, čeprav doslej veliko Ukrajincev raje ostaja blizu matične države. Ker je bil z Moldavijo hitro sklenjen sporazum o statusu, agencija Frontex zdaj podpira upravljanje meja. Poleg tega novo podporno vozlišče EU za notranjo varnost in upravljanje meja pomaga Moldaviji pri spopadanju z varnostnimi izzivi, vključno z nedovoljenim prometom z orožjem, prometom s prepovedanimi drogami in trgovino z ljudmi. Komisija sodeluje z mednarodnimi partnerji, da bi se osebam, ki bežijo pred vojno, zagotovili varni namembni kraji. Državljanom tretjih držav je bila zagotovljena pomoč za varno vrnitev domov, doslej pa je bilo v Združenih državah, Kanadi in Združenem kraljestvu sprejetih skoraj 250 000 oseb. Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje sta tesno sodelovali z državami članicami in mednarodnimi partnerji, da bi podprli repatriacijo ukrajinskih državljanov, ki so po ruski invaziji na Ukrajino obtičali v tujini. V načrtu v desetih točkah so izražene tudi posledice za notranjo varnost. V četrtem poročilu o napredku varnostne unije so opisane dejavnosti Europola in usklajevanje celovitega izvajanja sankcij EU zoper Rusijo, ki ga nacionalni organi zagotovijo prek projektne skupine „Freeze and Seize“. Zagotavljanje pravic iz direktive o začasni zaščiti EU je sprejela tudi več ciljno usmerjenih sektorskih pobud, da bi uveljavila različne pravice, dodeljene v skladu z direktivo o začasni zaščiti. Delo v zvezi z izobraževanjem ljudi, ki so pobegnili iz Ukrajine, je bilo osredotočeno zlasti na priprave na akademsko leto 2022–2023. Vsi otroci bi morali imeti možnost obiskovanja lokalne šole v EU, vendar bi morale dejavnosti otrokom tudi omogočati, da ohranijo trdno vez z Ukrajino. Komisija je zagotovila podporo in smernice prek evropskih platform, vključno s platformama School Education Gateway in eTwinning ter vozliščem New Ukrainian School Hub. Skupina EU za solidarnost na področju izobraževanja za Ukrajino pomaga pri združevanju strokovnega znanja iz celotne EU . V okviru programa Erasmus+ je zagotovljena tudi ciljno usmerjena podpora študentom, novim diplomantom, učiteljem in mentorjem, z namenskim ukrepanjem v okviru ukrepov Marie Skłodowska-Curie pa se bodo razseljenim raziskovalcem iz Ukrajine zagotovile štipendije. Ta prizadevanja se izvajajo vzporedno s podporo EU za pomoč pri nadaljevanju šolskega življenja v Ukrajini (glej oddelek 7). Upravičenci do začasne zaščite imajo tudi pravico dostopa do trga dela. Da bi se ljudem zagotovilo delo na ravni njihovih kvalifikacij, je Komisija izdala priporočilo o priznavanju poklicnih in akademskih kvalifikacij ter predložila smernice za dostop do trga dela, poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter učenja odraslih. Ukrajinščina je bila vključena v orodje za profiliranje znanj in spretnosti državljanov tretjih držav, portal Europass ter klasifikacijo znanj, spretnosti in poklicev. Pilotna pobuda za nabor talentov na platformi EURES, ki je bila pripravljena skupaj z Evropskim organom za delo, olajšuje dostop upravičencev do začasne zaščite do trga dela EU. To iskalcem zaposlitve omogoča registracijo življenjepisov, prijavo na objavljena prosta delovna mesta in dosegljivost za morebitne delodajalce. Komisija v sodelovanju z Evropsko fundacijo za usposabljanje zaključuje projekt o primerljivosti ogrodij kvalifikacij Ukrajine in EU. Evropski pakt za znanja in spretnosti, Erasmus za mlade podjetnike ter pobuda za podjetnice prav tako podpirajo razseljene osebe iz Ukrajine. Evropsko jamstvo za otroke prispeva k vključevanju otrok in spodbujanju dostopa njihovih staršev do trga dela. Začasna zaščita zagotavlja tudi pravico do zdravstvene oskrbe, ki vključuje vsaj nujno oskrbo ter osnovno zdravljenje bolezni. V praksi je veliko držav preseglo formalne zahteve iz direktive in zagotovilo širši dostop. Namenska mreža deležnikov zagotavlja podporo razseljenim pacientom in zdravstvenim delavcem ter organizacijam civilne družbe. Komisija si hkrati prizadeva pomagati pri vračanju oseb, ki se želijo vrniti domov po zdravljenju v EU v okviru programa Medevac. EU prispeva tudi k obravnavanju posledic za duševno zdravje, in sicer s psihosocialno podporo v okviru programa EU4Health, ki ga Ukrajina zdaj lahko uporablja pod enakimi pogoji kot EU in pridružene države. Program za podporo duševnemu zdravju, ki se izvaja v okviru Mednarodne federacije Rdečega križa in je bil prvotno vzpostavljen za zagotavljanje podpore osebam, ki so prišle v države članice na meji z Ukrajino, se bo zdaj razširil, da bi zajel vse države članice, finančna sredstva pa se bodo podvojila. Jasne in pravočasne informacije na spletišču Solidarnost EU z Ukrajino ter ukrajinska in ruska telefonska linija za pomoč so del obsežne komunikacijske strategije za pomoč pri zagotavljanju, da upravičenci poznajo svoje pravice in razumejo možnosti za nastanitev, zaposlitev, izobraževanje in zdravstveno varstvo. To je prispevalo h krepitvi zaupanja pri potovanju znotraj EU. Operativna in finančna pomoč Poleg podpore, zagotovljene državam članicam na podlagi usklajevanja in skupnih smernic, so bile agencije EU in hitro prilagojeno financiranje EU ključni pri izvajanju začasne zaščite po vsej Uniji. Agencije EU so hitro zagotovile podporo na terenu državam članicam, ki mejijo na Ukrajino in Moldavijo. Evropska agencija za mejno in obalno stražo (Frontex) je v Romunijo, na Slovaško, Poljsko in v Moldavijo napotila skoraj 260 uradnikov stalne enote in tehnično opremo ter je pripravljena na nove napotitve na zadevnem območju, odvisno od potreb. Agencija EU za azil je znatno razširila svoje dejavnosti, pri čemer je z Bolgarijo, Češko in Romunijo sprejela nove operativne načrte, druge pa spremenila, da bi zagotovila dodatno podporo pri izvajanju začasne zaščite. V državah članicah in Moldaviji je trenutno napotenih več kot 60 strokovnjakov in tolmačev. Europol je na Madžarsko, Poljsko, v Romunijo, na Slovaško in v Moldavijo napotil operativne ekipe, da bi podprl nacionalne organe pri zgodnjem odkrivanju kriminalnih dejavnosti, povezanih z vojno, vključno s tihotapljenjem migrantov in trgovino z ljudmi. Obravnavanje potreb po financiranju Komisija je zagotovila prožnost brez primere pri uporabi financiranja EU, da bi podprla prizadevanja držav članic, ključnih organizacij in civilne družbe pri zagotavljanju pomoči tistim, ki jo potrebujejo. Komisija je hitro ukrepala, da bi mobilizirala razpoložljiva sredstva iz skladov kohezijske politike. Predlogi v okviru kohezijskega ukrepa za begunce v Evropi (CARE), predloženi takoj po invaziji, so državam članicam omogočili prožno uporabo sredstev, ki so še bila na voljo v okviru kohezijskih sredstev za obdobje 2014–2020, vključno z REACT-EU, za ukrepe v podporo ljudem, ki bežijo iz Ukrajine. Sledilo je sprejetje svežnja FAST-CARE, ki zajema obdobje 2021–2027. Oboje državam članicam pomaga, da hitro pridobijo čim več finančnih sredstev, in sicer na podlagi večjega predhodnega financiranja, 100-odstotnega sofinanciranja EU in poenostavljenih postopkov. Programi, sprejeti v okviru Evropskega socialnega sklada (ESF)/ESF+, si že zelo prizadevajo za obravnavanje posledic vojne. Z novimi prožnostmi se bodo lahko podprli izobraževanje, zaposlovanje in socialno vključevanje ter zagotovili hrana in osnovna materialna pomoč ljudem, ki bežijo pred invazijo. Programi Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR) prav tako pomembno prispevajo z naložbami v obravnavanje izzivov, ki izhajajo iz potreb v zvezi z migracijami. Prožnost, uvedena za uporabo skladov za notranje zadeve za obdobje 2014–2020, je podprla tudi potrebe pri prvem sprejemu (zasilna nastanitev, hrana, zdravstveno varstvo itd.) in izvajanje začasne zaščite (začetna obdelava podatkov in registracija, napotitev oseb k specializiranim storitvam podpore itd.). Del podpore bi bilo treba nameniti organizacijam civilne družbe ter lokalnim in regionalnim organom, ki imajo ključno vlogo pri zagotavljanju nujne pomoči. Države članice lahko tudi z Instrumentom za tehnično podporo povečajo svoje zmogljivosti za sprejem ljudi, ki bežijo iz Ukrajine, in olajšanje njihovega vključevanja. Za dolgoročnejše potrebe so znatna finančna sredstva na voljo v skladu s finančnim okvirom za obdobje 2021–2027. Poleg tega lahko države članice ukrepe za podporo vključevanju oseb z migrantskim ozadjem vključijo v kohezijsko politiko in nacionalne programe v okviru skladov za notranje zadeve. S tehničnimi obiski služb Komisije v vseh ključnih državah članicah se je zagotovila podpora nacionalnim organom in vzpostavljena je bila točka „vse na enem mestu“, da bi se olajšala optimalna in komplementarna uporaba razpoložljivih sredstev EU. Zavezanost EU zaščiti oseb, ki bežijo pred rusko invazijo na Ukrajino, je neomajna. Komisija namerava v celoti izkoristiti možnosti, ki so na voljo v okviru direktive o začasni zaščiti, in omogočiti podaljšanje dodeljene začasne zaščite za nadaljnje leto do marca 2024. Tako bosta milijonom zagotovljeni gotovost in stabilnost. Države članice morajo nujno zagotoviti, da upravičenci še naprej uveljavljajo svoje pravice, pri čemer pomagajo ljudem pri prehodu k stabilnejši zaposlitvi, otrokom pa pri ustalitvi v šoli. EU bo še naprej podpirala prizadevanja držav članic za zagotovitev nemotene in vzajemno koristne integracije in vključevanja novih prišlekov v družbe EU. Številni ljudje bodo morali večkrat potovati med EU in Ukrajino, hkrati pa bo treba zagotoviti trajnostno podporo ljudem, ki se bodo odločili vrniti domov za stalno. Komisija bo v okviru širše zaveze Ukrajini za pomoč in obnovo podprla reintegracijo Ukrajincev, ki se bodo vrnili domov. V okviru solidarnostne platforme bo z državami članicami in ukrajinskimi organi sodelovala pri oblikovanju praktičnih smernic in rešitev, da bi osebe po vrnitvi domov preklicale registracijo ali obvestile pristojne organe, ob hkratnem zavedanju, da lahko zlahka ponovno vstopijo v EU in ponovno uveljavljajo pravice, ki jih omogoča začasna zaščita.

3.GIBANJA VZDOLŽ VZPOSTAVLJENIH POTI V letu 2022 so nedovoljeni prihodi na vzhodnosredozemski, osrednjesredozemski in zahodnosredozemski/atlantski poti do zdaj presegli ravni pred pandemijo, vendar so ostali znatno nižji od ravni iz leta 2015. Osrednjesredozemska pot je še vedno najpogosteje uporabljena pot. Pri skoraj vseh prihodih so bile osebe namenjene v Italijo, število prihodov na Malto pa se je znatno zmanjšalo. Osebe na tej poti so trenutno predvsem državljani Tunizije, Egipta in Bangladeša. Večina odhodov je še vedno iz Libije in Tunizije, čeprav zdaj 16 % vseh nedovoljenih prihodov prihaja iz Turčije. Poleg tega so bila leta 2022 zabeležena migracijska gibanja iz Libanona neposredno v Italijo. Nedovoljeni prihodi vzdolž vzhodnosredozemske poti so se v primerjavi z letom 2021 podvojili, predvsem zaradi povečanega migracijskega pritiska na Cipru, kjer je trenutno vzdolž te poti zabeleženih približno 60 % prihodov. Število prihodov v Grčijo je še vedno manjše kot pred pandemijo. Osebe na tej poti so predvsem državljani Sirije, Nigerije in Turčije. Na zahodnosredozemski/atlantski poti sta Alžirija in Maroko/Zahodna Sahara še vedno glavni državi odhoda na celinski del Španije in Kanarske otoke. Glavne države izvora so Maroko, Alžirija, Senegal, Slonokoščena obala in Gvineja. Nedovoljeni prehodi meje na treh sredozemskih poteh do 25. septembra (vir: države članice). V prvih osmih mesecih leta 2022 je bilo na zahodnobalkanski poti več kot 86 000 odkritih nedovoljenih prehodov meje, kar je skoraj trikrat več kot leta 2021 in več kot desetkrat več kot v istem obdobju leta 2019. Migranti so bili zlasti državljani Sirije, Afganistana in Turčije. Dejavniki, ki vplivajo na visoko število tokov, vključujejo gibanja migrantov, ki so že prisotni v regiji, in ljudi, ki z letalskim prevozom prihajajo v Srbijo, kar jim omogočajo brezvizumski režimi. Tokovi so se zlasti povečali na poti prek Severne Makedonije in Srbije. Zaradi močnega povečanja prihodov Komisija še bolj pozorno spremlja razmere prek mreže EU za pripravljenost na migracije in krizno upravljanje, pri čemer bo prvo namensko srečanje potekalo 4. oktobra. Razmere na vzhodni meji z Belorusijo so še vedno stabilne, pri čemer je število nedovoljenih prehodov meje znatno manjše kot na vrhuncu krize v zvezi z instrumentalizacijo leta 2021. Vendar se je glede na nedavne dokaze število poskusov nedovoljenih prehodov meje nekoliko povečalo – še vedno znatno manjše kot na vrhuncu leta 2021 –, in sicer na meji z Litvo, Poljsko in Latvijo, pri čemer se zdi, da se državljanstvo migrantov in poti spreminjajo, veliko ljudi pa prispe v Belorusijo po tem, ko so zakonito pripotovali v Rusijo. V prvih sedmih mesecih leta se je število prošenj za azil povečalo v primerjavi z istim obdobjem leta 2021, v katerem se je število zmanjšalo zaradi pandemije, in sicer s približno 290 000 prošenj na skoraj 480 000. V istem obdobju leta 2019 je to število znašalo 375 288. Večino prošenj so vložili državljani Afganistana, Sirije in Venezuele, pri čemer so večino prošenj tako kot leta 2021 prejele Nemčija, Francija in Španija. 4.UPRAVLJANJE MIGRACIJSKIH RAZMER Čeprav pritiski morda niso bili enakomerno porazdeljeni, so vse države članice občutile vpliv dramatičnih zunanjih dogodkov preteklega leta, bodisi prihodov iz Ukrajine bodisi znatnega povečanja nedovoljenih prihodov po drugih poteh ali kombinacije obojega. Absolutne številke ne izražajo vedno relativnega vpliva na posamezne države članice, ki je odvisen od njihove velikosti, absorpcijske sposobnosti ali velikega števila prihodov v preteklosti. Zagotavljanje podpore državam članicam na terenu Komisija in agencije EU so državam članicam stalno zagotavljale ciljno usmerjeno strokovno podporo pri obravnavanju izzivov v zvezi z migracijami in sprejemom. Projektna skupina za upravljanje migracij, ki jo je Komisija vzpostavila septembra 2020, si še naprej prizadeva izboljšati pogoje za sprejem na grških otokih. Zaradi velikega števila prihodov po osrednjesredozemski poti in zahodnosredozemski/atlantski poti je projektna skupina podporo pri upravljanju migracijskih tokov zagotovila tudi Italiji, Malti in Španiji, aktivno podporo pa je zagotovila tudi Cipru ter državam članicam na meji z Belorusijo in Ukrajino. V zadnjih letih je evropska solidarnost z Grčijo brez primere. To vključuje finančno podporo ter prisotnost osebja Komisije in agencij EU, ki pomaga Grčiji pri upravljanju meja, azilnem postopku in postopku vračanja, pa tudi operativnem načrtovanju in usklajevanju. Gradnja novih sprejemnih objektov na grših otokih je napredovala, pri čemer se novi centri vzpostavljajo na otokih Samos, Kos in Leros. Z nujno pomočjo EU se je podprla gradnja večnamenskih centrov za sprejem in identifikacijo na petih otokih. Zaradi premestitev na celinsko Grčijo in več kot 4 800 premestitev v druge države članice, ki prejemajo sredstva EU, v taboriščih na grških otokih zdaj prebiva približno 4 400 ljudi (v primerjavi z 42 000 ljudmi leta 2019). Pogoji za sprejem na otokih in celini (zatočišče, higiena, dostop do zdravstva in izobraževanja za vse otroke itd.) so se znatno izboljšali in so v skladu z evropskimi standardi. Pri učinkovitejših azilnih postopkih se je zaostanek pri reševanju prošenj v prvih štirih mesecih leta 2022 v primerjavi z istim obdobjem leta 2021 razpolovil. Za mladoletnike brez spremstva sta zagotovljena poseben sprejem in varstvo, izvajajo se novi ukrepi pred vključitvijo za prosilce za azil v centrih za sprejem, kot so jezikovni tečaji ter tečaji za razvoj spretnosti in znanj, in začeli so se izvajati novi projekti za vključevanje beguncev s priznanim statusom. Podpora Komisije Španiji pri upravljanju migracijskih tokov, vključno s prispevki osebja Komisije in agencij EU (Frontex in EUAA), je osredotočena na reformo nacionalnega sistema za sprejem, pri čemer se upoštevajo pritiski, ki izhajajo iz povečanega migracijskega pritiska. Sprejemna zmogljivost za prosilce za azil se je s približno 10 000 mest septembra 2021 povečala na približno 18 000 mest septembra 2022. S sredstvi EU se je podprla tudi reforma azilnega urada, pri čemer se je močno povečalo zaposlovanje. Z nadaljnjim financiranjem se bosta podprla sistema za sprejem v mestu Ceuta in na Kanarskih otokih. Nadaljnja podpora Italiji vključuje usklajevanje z italijanskimi organi na področju dolgotrajnega dela agencije Frontex, Agencije EU za azil in Europola, tudi prek regionalne projektne skupine EU v pokrajini Catania, ter prisotnost osebja EU na terenu in financiranje EU. To je povezano s sodelovanjem z italijanskimi organi pri obravnavanju migracijskih tokov iz Libije in vzdolž osrednjesredozemske poti. Ker je več držav članic leta 2022 ugotovilo povečanje števila prosilcev za azil iz tretjih držav, katerih državljani potrebujejo vizum, za katere velja brezvizumski režim v regiji Zahodnega Balkana, Komisija z zadevnimi partnerji dvostransko obravnava to vprašanje v okviru mehanizma za zadržanje izvzetja iz vizumske obveznosti in v skladu s procesom širitve. Za dobro delovanje brezvizumskega režima EU je še vedno ključno, da partnerice z Zahodnega Balkana svoje vizumske politike uskladijo z EU.

Podpora Cipru Ciper se spopada s 122-odstotnim povečanjem nedovoljenih prihodov v primerjavi z letom 2021, zlasti zaradi prihodov iz Turčije na območja, ki niso pod vladnim nadzorom, in nato čez zeleno črto. Trenutno ima Ciper največje število prosilcev za azil na prebivalca v EU. Komisija je z agencijami EU okrepila podporo. Celovit akcijski načrt podpira izvajanje skupnega memoranduma o soglasju o upravljanju migracij, ki so ga februarja 2022 sprejeli ciprski organi, Komisija in agencije. Ta podpora vključuje več kot 160 strokovnjakov, ki so jih na teren napotili Komisija, Frontex, Europol in Agencija EU za azil. Ciper po ustanovitvi tristranske delovne skupine za vračanje v sodelovanju z agencijo Frontex in Komisijo stalno povečuje število vrnitev, tudi v okviru skupnih operacij vračanja, ki jih organizira agencija Frontex. Glede na število vrnitev državljanov tretjih držav s komercialnimi leti, ki jih je podprla agencija Frontex, se zdaj uvršča na tretje mesto med državami članicami, pri čemer so pri spremljanju prisilnih vrnitev pomagali strokovnjaki za vračanje, napoteni marca. Ta prizadevanja so podprta s komunikacijo med EU ter državami izvora in tranzita, ki so najpomembnejše za Ciper, vključno s Turčijo, Nigerijo, Demokratično republiko Kongo, Pakistanom in Kamerunom. Ključna zadeva v okviru te komunikacije so bili vpisi na lažne univerze na območjih Cipra, ki niso pod vladnim nadzorom, pri čemer osebe vstopijo na otok iz Turčije na podlagi takih vpisov in poskušajo pozneje prečkati zeleno črto. Komisija si z intenzivnim ozaveščanjem, zlasti Turčije in turško-ciprske uprave, prizadeva odpraviti prakse, ki olajšujejo take nezakonite prihode. To delo dopolnjujejo informacijske kampanje, ki jih financira EU, v državah izvora. Financiranje Cipra v okviru skladov za notranje zadeve za obdobje 2021–2027 vključuje podporo za gradnjo novega odprtega centra za sprejem in centra za pridržanje pred odhodom z varnimi conami za ranljive osebe, rekreacijskimi in skupnimi prostori ter medicinskimi prostori in prostori za karanteno. V okviru postopnega pristopa, ki ga je predlagalo francosko predsedstvo Sveta, je bila posebna pozornost namenjena solidarnostni razsežnosti pakta. Veliko držav članic je junija 2022 potrdilo politično izjavo o solidarnosti, s katero se je vzpostavil prostovoljni solidarnostni mehanizem, prav tako pa so se omogočile nadaljnje razprave v zvezi z uredbo o upravljanju azila in migracij. Države podpisnice so Komisijo pozvale k usklajevanju mehanizma, vključno z oceno potreb držav članic prvega vstopa in spremljanjem izpolnjevanja sprejetih zavez. Cilj je zagotoviti ustrezno podporo državam članicam prvega vstopa na osrednjesredozemski, vzhodnosredozemski in zahodnosredozemski/atlantski poti, hkrati pa upoštevati pritisk na vse države članice zaradi ruske invazije na Ukrajino. Mehanizem je začasen, saj zajema eno leto, in prostovoljen. Prednostna vrsta solidarnosti je premestitev, vendar lahko države članice pod okriljem Komisije zagotovijo tudi finančne prispevke. Mehanizem se aktivno pregleduje in se lahko podaljša. Premestitve zadevajo osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in dajejo prednost najbolj ranljivim, finančni prispevki pa se lahko namenijo tudi projektom v partnerskih državah. Komisija je za namene usklajevanja izvajanja mehanizma vzpostavila solidarnostno platformo za prostovoljni solidarnostni mehanizem (pakt o solidarnostni platformi), ki ji predseduje v sodelovanju s predsedstvom Sveta. Do zdaj se je 13 držav članic in pridruženih držav strinjalo, da bodo zagotovile premestitve, druge pa, da bodo zagotovile finančne prispevke. Prvi rezultati izjave so že vidni, saj so bili prosilci za azil premeščeni že avgusta, izvedenih pa bo še več premestitev. Komisija si v sodelovanju z zavezanimi državami, Agencijo EU za azil in Mednarodno organizacijo za migracije (IOM) prizadeva pospešiti premestitve. Kot je že poudarjeno v izjavi, bo ta začasni mehanizem zagotovil koristna spoznanja za solidarnostne elemente v zakonodajnih predlogih ter se bo upošteval pri tekočih pogajanjih za vzpostavitev stalnega, strukturiranega in predvidljivega solidarnostnega mehanizma. Financiranje Stalno sprejemanje nacionalnih programov za obdobje 2021–2027 bo državam članicam omogočilo uporabo znatnih dodatnih finančnih sredstev. S skladi za notranje zadeve se zagotavlja neposredna podpora krepitvi nacionalnih azilnih in migracijskih sistemov ter razvijanju dolgoročnih, izpopolnjenih rešitev za upravljanje in nadzor meja v skladu z vrednotami EU in pravom Unije. Do sredine septembra je bilo sprejetih 15 od 78 programov držav članic, ostali programi pa bodo sprejeti do konca leta. Komisija napreduje v skladu s predvidenim načrtovanjem izvajanja delovnih programov tematskih instrumentov v obdobju 2021–2022. Podpora agencij EU državam članicam Agencija EU za azil, ki je nasledila Evropski azilni podporni urad, je okrepila svoje operacije januarja 2022, ko je začela veljati uredba o ustanovitvi agencije. Agencija trenutno podpira 12 držav članic pri njihovih potrebah v zvezi z azilom, sprejemom in začasno zaščito, pri čemer je v te države članice napotila več kot 1 000 strokovnjakov. Tudi Europol ima ključno vlogo pri sodelovanju z državami članicami za zagotovitev, da upravljanje migracij spremlja potrebna stopnja varnosti. Trenutno podpira devet držav članic in Moldavijo, v katere so bili napoteni uradniki Europola in gostujoči uradniki. Agencija Frontex je na kopenske, morske in zračne zunanje meje ter v podporo vračanju napotila več kot 2 000 uradnikov, zagotovila pa je tudi tehnično opremo. Da bi se obravnavale stalne vrzeli v zmogljivostih, ki povzročajo primanjkljaje v načrtovanih napotitvah, je ključno, da države članice izpolnijo svoje obveznosti in prispevajo svoj delež. Agencija Frontex Nedavni dogodki so potrdili ključno vlogo agencije Frontex pri zagotavljanju pomoči državam članicam na področju upravljanja meja, nadzora in vračanj. Poleg tega je agencija razširila svoje sodelovanje s partnerskimi državami, tudi prek uradnih sporazumov o statusu (glej oddelek 7). Ko se je vloga agencije Frontex širila, je bila predmet zahtevnega procesa prehoda. Pri varovanju zunanje meje EU je pomembno, da so kakršni koli sprejeti ukrepi v celoti usklajeni z Listino o temeljnih pravicah in vrednotami EU. Komisija zelo resno obravnava navedbe o neprimernem ravnanju evropske mejne in obalne straže ter jih preveri pri zadevnih državah članicah, hkrati pa spremlja napredek agencije pri izvajanju vseh zadevnih priporočil. Komisija pozdravlja okrepljen okvir agencije za spremljanje temeljnih pravic, pri čemer sta zdaj imenovana uradnik za temeljne pravice in njegov namestnik. Do novembra 2022 bo vseh opazovalcev spoštovanja temeljnih pravic 46. Junija 2022 je uradnik za temeljne pravice objavil letno poročilo za leto 2021, ki vključuje pregled dejavnosti spremljanja in svetovanja. Uradnik za temeljne pravice tudi redno poroča upravnemu odboru. Kot je določeno v uredbi o evropski mejni in obalni straži, bo Komisija do 5. decembra 2023 izvedla vrednotenje, pri katerem bo ocenila uspešnost, učinkovitost, pomen in skladnost ukrepov agencije Frontex ter njihovo dodano vrednost EU, vključno s strukturo upravljanja agencije in nadzorom, ki ga izvaja upravni odbor. Pred vrednotenjem bo Komisija začela dialog s Parlamentom in Svetom o upravljanju agencije. Nedovoljena gibanja Sekundarna gibanja v EU ogrožajo verodostojnost in integriteto skupnega evropskega azilnega sistema. Čeprav je zbiranje zanesljivih podatkov o takih gibanjih težko, lahko sistem Eurodac zagotovi podatke o odhodih in namembnih krajih ter pokaže, ali je oseba, registrirana v eni državi članici, že registrirala vsaj eno prošnjo za azil v drugi državi članici. Podobno lahko pokaže, ali je bila oseba po registraciji prošnje za azil v eni državi članici pridržana zaradi nezakonitega bivanja v drugi državi članici. Junija 2022 so se države članice, Komisija in Agencija EU za azil dogovorile, da bodo skupaj pripravile načrt za zagotovitev boljšega izvajanja premestitev v skladu z uredbo Dublin III. V načrtu bodo določeni praktični koraki, ki bi jim države članice morale biti zavezane, da bi odpravile glavne ovire, s katerimi se trenutno spopadajo pri premestitvah. Prvi sestanek strokovne skupine, ki jo sestavljajo države članice prostovoljke, je bil 8. septembra 2022. Pričakuje se, da bo načrt končan in potrjen do konca leta. Cilj pakta je na podlagi natančnejših in popolnejših podatkov zagotoviti strukturne rešitve in zmanjšati pobude za nedovoljena gibanja. Države članice so v izjavi o solidarnosti poudarile svojo zavezanost obravnavanju sekundarnih gibanj s pospešitvijo premestitev v skladu z dublinsko uredbo, pri čemer priznavajo, da je pomembno, da se upravičencem do mednarodne zaščite zagotovi dostop do zakonite mobilnosti med državami članicami. Predlog o spremembi zakonika o schengenskih mejah uvaja nov postopek premestitve za obravnavanje nedovoljenih gibanj in državam članicam omogoča, da pregledajo obstoječe ali med seboj sklenejo nove dvostranske sporazume o ponovnem sprejemu. Čeprav bi morala ponovna uvedba kontrol na notranjih mejah ostati ukrep v skrajni sili, predlog tudi omogoča, da se ponovna uvedba takih kontrol upraviči na podlagi obsežnih nedovoljenih gibanj. 5.UPRAVLJANJE ZUNANJIH MEJA IN VRAČANJE Upravljanje zunanjih meja je temeljni del pristopa pakta. Poleg tega je ena od prednostnih nalog schengenske strategije, ki se zdaj izvaja v okviru letnega schengenskega cikla – nov model upravljanja schengenskega območja –, napredek pa je prikazan v prvem poročilu o stanju schengenske ureditve , sprejetem maja. Ključno orodje za dobro upravljanje meja je evropsko integrirano upravljanje meja. Komisija se je s Parlamentom in Svetom posvetovala o prihodnji usmeritvi, pri čemer je pozvala k trdnemu in povezanemu pristopu k nadzoru meja, iskanju in reševanju, analizi tveganja, medagencijskemu sodelovanju, sodelovanju na ravni EU in mednarodnemu sodelovanju, vračanju, temeljnim pravicam, raziskavam in inovacijam ter usposabljanju. Komisija, agencija eu-LISA in države članice so povečale prizadevanja za razvoj in izvajanje nove informacijske arhitekture in interoperabilnosti. To bo mejnim policistom omogočilo izboljšana sredstva za nadzor vstopa v EU in obvladovanje tveganj v zvezi z varnostjo, zdravjem ali nedovoljenimi migracijami. Schengenski informacijski sistem (SIS) je največji in najpogosteje uporabljan sistem za izmenjavo informacij za varnost in upravljanje meja v Evropi. Od jeseni 2022 bodo v sistemu na voljo informacije o odločbah o vrnitvi, da bi se izboljšalo izvrševanje. Novi informacijski sistemi, kot je sistem vstopa/izstopa (SVI), bodo prispevali k izboljšanju kakovosti in učinkovitosti nadzora ter odkrivanju ponarejenih listin in identitetnih prevar. Evropski sistem za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) bo pomagal pri odkrivanju morebitnih varnostnih tveganj ali tveganj za nedovoljene migracije, povezanih s potniki, ki so izvzeti iz vizumske obveznosti, preden ti potniki prispejo do mej z EU. Interoperabilnost bo nadalje pomagala pri pravilni identifikaciji oseb, katerih podatki so shranjeni v teh informacijskih sistemih, in s tem pri boju proti identitetnim prevaram. Kot je določeno v poročilu Komisije o izvajanju uredb o interoperabilnosti, je ključno, da agencija eu-LISA in države članice nadoknadijo zamude ter zagotovijo, da bodo informacijski sistemi za upravljanje meja in migracij začeli v celoti delovati do konca leta 2023. Poleg tega se bo upravljanje zunanjih meja olajšalo s predlogom Komisije o digitalizaciji vizumskih postopkov. Glavni cilj je posodobiti vlaganje in obravnavanje vlog za izdajo vizuma, tako da bosta učinkovitejša in usklajena med državami članicami, s čimer se bosta povečali varnost in privlačnost EU kot namembnega kraja za potovanje.

Ukrepi za pospešitev vračanj Skupni sistem EU za vračanje je v pripravi in sprejeti so bili pomembni ukrepi za postavitev temeljev za učinkovitejša, bolj trajnostna in humana vračanja iz EU. V okviru prizadevanj za strukturno reformo migracijske in azilne politike je treba zagotoviti tudi popolno spoštovanje obstoječega prava EU. Komisija je 29. septembra 2022 sprejela več sklepov o kršitvah v zvezi z neskladnostjo zakonodaje in prakse držav članic s standardi in postopki prava EU na področju vračanja. Ukrepanje je bilo zlasti osredotočeno na pospešitev vračanj iz EU, predvsem z odpravo omejitev, uvedenih zaradi pandemije. Vračanje oseb, ki nimajo pravice do bivanja v EU, je nepogrešljiv del pravične in učinkovite migracijske politike. Po znižanju zaradi pandemije leta 2020 se je stopnja dejanskih vrnitev leta 2021 zvišala na 21 %, ni pa dosegla 29-odstotne stopnje iz leta 2019. V absolutnem smislu se je leta 2021 vrnilo več kot 70 000 državljanov tretjih držav, ki jim je bilo odrejeno, da se morajo vrniti, kar je približno polovica manj kot leta 2019. EU in države članice morajo nadaljevati delo za zagotovitev pravilnega delovanja postopkov vračanja v EU in okrepitev sodelovanja s partnerji po vsem svetu v zvezi s ponovnim sprejemom. To sodelovanje se je izkazalo za koristno pri pospeševanju vračanj v države, kot sta Bangladeš in Pakistan, in je pomagalo državam članicam, ki so jih nedovoljeni migracijski tokovi najbolj neposredno prizadeli, kot so Grčija, Malta in Ciper. Koordinator za vračanje, imenovan v paktu, od junija usmerja mrežo na visoki ravni, vključno s predstavniki držav članic in agencijo Frontex. Prvi sestanek mreže je potekal 8. septembra 2022. Koordinator in mreža bosta kot temelj skupnega dela opredelila in izvajala enoten in skladen pristop ter operativno strategijo za vračanja, ki je v pripravi. V tej operativni strategiji bodo opredeljene praktične prednostne dejavnosti za obravnavanje pomanjkljivosti in povečanje vzajemne skladnosti. Rezultat bo nadaljnji razvoj nacionalnih političnih in pravnih okvirov – vključno z boljšimi povezavami med azilnimi postopki in postopki vračanja v praksi –, odprava ovir za vračanja, okrepitev nacionalnih zmogljivosti, obravnavanje vrzeli v znanju ter izboljšanje sodelovanja med državami članicami in z agencijo Frontex. Ta strateški pristop je podprt s praktičnim ukrepanjem. Agencija Frontex se je uveljavila kot ključni akter na področju vračanja, pri čemer je znatno povečala podporo državam članicam v vseh fazah procesa, zlasti pri prostovoljnem vračanju in reintegraciji. Do zdaj je v letu 2022 uskladila 210 operacij vračanja za 7 210 državljanov tretjih držav s čarterskimi leti, ki jih je organizirala agencija, za 10 115 državljanov pa s komercialnimi leti. Leta 2022 sta bili izvedeni prvi dve operaciji pod vodstvom agencije Frontex za vrnitev 40 migrantov brez urejenega statusa v Albanijo in 40 v Nigerijo. Agencija Frontex od aprila 2022 zagotavlja tudi podporo za reintegracijo v 24 državah izvora. Visoka pričakovanja in vse pomembnejša vloga te agencije pri zagotavljanju podpore državam članicam pomeni, da je treba opredeliti jasne prednostne naloge in strateško dodeliti sredstva. Izvajanje strategije EU za prostovoljno vračanje in reintegracijo iz aprila 2021 se nadaljuje. Okvir, strukture in orodja so zdaj večinoma vzpostavljeni za zagotovitev racionalizacije prostovoljnega vračanja in reintegracije v skupnem sistemu EU za vračanje. Zgodnji znaki na podlagi številk, sporočenih za leto 2021, kažejo, da se število prostovoljnih vračanj povečuje. Poleg tega je bilo leta 2021 prvič več kot polovica vračanj z rednimi leti, ki jih je omogočila agencija Frontex, prostovoljnih (57 % leta 2021 in 58 % do zdaj v letu 2022 v primerjavi z 38,5 % leta 2020). Izvajajo se ključna orodja, kot so skupne storitve agencije Frontex za reintegracijo, skupni okvir za ponudnike storitev reintegracije in usposabljanje za svetovalce na področju vračanja, da bi se izboljšala kakovost podpore migrantom brez urejenega statusa, ki so se pripravljeni vrniti. Nadaljevati je treba delo v tej smeri, da bi se ob polnem usklajevanju z Evropsko službo za zunanje delovanje in delegacijami EU v tretjih državah čim bolj izkoristila ta nova orodja ter da bi se zagotovilo, da prostovoljno vračanje in reintegracija postaneta osrednji del sistemov držav članic za vračanje. Nazadnje, vračanje in ponovni sprejem sta zdaj trdno zasidrana v novem celovitem pristopu k poglobitvi partnerstev s tretjimi državami na področju migracij, ki je določen v paktu. V oddelku 7 v nadaljevanju je opisano, kako postajajo migracije del posodobljenih, celovitih partnerstev po vsem svetu. Ponovni sprejem se obravnava kot ključni del odnosov, da bi se lahko dosegel napredek pri različnih vprašanjih skupnega interesa. Komisija je v okviru zunanjih odnosov povečala politično pozornost, namenjeno ponovnemu sprejemu, tako da je ponovno začela razprave med dvostranskimi stiki na visoki ravni in misijami ter z usklajevanjem zadevnih sporočil z državami članicami. Z vsemi orodji, ki so ji na voljo, poudarja pomen vračanja kot enega od sestavnih delov migracijske politike. Komisija in države članice so ocenile obstoječe mandate za pogajanja o sporazumih EU o ponovnem sprejemu ter razpravljale o pragmatičnem, prilagojenem in prožnem pristopu za doseganje dejanskega napredka pri tekočih pogajanjih. Komisija dejavno uporablja ta pristop, Evropska služba za zunanje delovanje in delegacije EU pa opozarjajo na ponovni sprejem v svojih stikih s ključnimi partnerskimi državami na področju migracij. Izvajanje mehanizma, vzpostavljenega na podlagi člena 25a vizumskega zakonika, zagotavlja strukturiran pristop k izboljšanju sodelovanja s tretjimi državami na področju ponovnega sprejema, saj vzpostavlja okvir za obravnavanje tega vprašanja v zvezi s splošnim stanjem odnosov in povezuje sodelovanje na področju ponovnega sprejema z vizumsko politiko EU (glej oddelek 7 v nadaljevanju). Zaradi mednarodnih razmer je morala EU ukrepati, da bi razveljavila prejšnjo poenostavitev izdajanja vizumov. Svet je 9. novembra 2021 sprejel predlog Komisije o delnem začasnem prenehanju izvajanja Sporazuma med EU in Belorusijo o poenostavitvi izdajanja vizumov. Delno prenehanje uporabe Sporazuma med EU in Rusijo o poenostavitvi izdajanja vizumov, ki se je nanašalo na imetnike ruskih diplomatskih potnih listov, ruske vladne uradnike in poslovneže, je bilo sprejeto 25. februarja 2022. Sporazum z Rusijo o poenostavitvi izdajanja vizumov se je prenehal uporabljati 9. septembra 2022, Komisija pa je istega dne izdala smernice o izdajanju vizumov in ravnanju z obstoječimi vizumi. Komisija je izdala smernice o prihodih Rusov glede na stopnjevanje vojne. 6.NAPREDEK V ZVEZI S PAKTOM Nedavni dogodki, povezani z migracijami, skupaj z nenehnim pritiskom, ki izhaja iz nedovoljenih migracij na več poteh, kažejo, da je trajnosten in pravičen migracijski sistem EU nujen. Pakt o migracijah in azilu je vse pomembnejši. Politični dogovor, dosežen 7. septembra 2022, o skupnem načrtu Evropskega parlamenta in šestmesečnih predsedstev Sveta EU, določa temelje za okrepljen dialog o paktu in zagotavlja spodbudo za zaključek pogajanj do februarja 2024 o vseh nedokončanih zakonodajnih aktih, povezanih z upravljanjem azila in migracij. Pogajanja od jeseni 2022 bi morala zagotoviti enakovreden in uravnotežen napredek, v zvezi s tem pa bo ključno nadaljnje delo, ki bo vključevalo člane kontaktne skupine Evropskega parlamenta za azil in šestmesečna predsedstva Sveta. Na strani Sveta je bil s postopnim pristopom francoskega predsedstva, ki pomeni enakovredno raven zavezanosti držav članic na obeh področjih solidarnosti in odgovornosti, dosežen znaten napredek pri sprejetju celovitega zakonodajnega okvira. Svet je sprejel pogajalska mandata za zakonodajna predloga o preverjanju in sistemu Eurodac. Napredek v zvezi s tema aktoma je ključnega pomena za okrepljeno varovanje zunanje meje EU, da se zmanjša pritisk na schengensko območje. Novi sistem Eurodac bo pomagal spremljati nedovoljena gibanja in nedovoljene migracije, izboljšal možnosti za vračanje, evidentiral prihode po operacijah iskanja in reševanja ter dokončal okvir interoperabilnosti. Predlog o preverjanju bo zagotovil hitro opredelitev pravilnega postopka – azil ali vračanje – na meji ali ozemlju. Komisija pozdravlja delo češkega predsedstva v zvezi s solidarnostjo in uredbo o azilnih postopkih. Države članice so pozvane, naj dosežejo dogovor o uredbi o upravljanju azila in migracij ter uredbi o azilnih postopkih, pa tudi o predlogih, ki obravnavajo različne oblike kriz na področju migracij. Na strani Parlamenta so poročevalci predstavili osnutke poročil o vseh zakonodajnih predlogih, ki so leta 2020 spremljali pakt, in o predlogu prenovitve direktive o vračanju, predloženem leta 2018. Kontaktna skupina Evropskega parlamenta za azil pomaga pri prizadevanjih za hitro sprejetje vseh poročil v skladu z zavezo iz skupnega načrta. Začetek pogajanj o uredbi Eurodac, uredbi o upravljanju azila in migracij ter uredbi o azilnih postopkih in zaključek dela v zvezi z akti, ki so bili predlagani leta 2016 v okviru širše azilne reforme in pri katerih je bil dosežen že velik napredek, bi prinesla takojšnje koristi v smislu izboljšanja upravljanja migracij in zagotavljanja skladnega odziva EU na spreminjajoče se izzive. Zlasti je treba nadaljevati začasni sporazum o uredbi o okviru Unije za preselitev, dosežen leta 2018, da bi se EU zagotovil stabilen in predvidljiv okvir za politike preselitve in humanitarnega sprejema. Junija 2018 sta Parlament in Svet dosegla tudi začasni dogovor o prenovitvi direktive o pogojih za sprejem in uredbe o pogojih za azil. Napredek bi bilo treba doseči tudi pri delu v zvezi z novim zakonodajnim okvirom o vračanju, da bi se dosegel dogovor o predlogu za prenovitev direktive o vračanju, kot je določeno v paktu. Ponovno bi bilo treba začeti pogajanja, da bi se obravnavala nerešena vprašanja v teh zadevah. Komisija je decembra 2021 predlagala uredbo o obravnavanju instrumentalizacije na področju migracij in azila. S tem bi se vzpostavil stabilen okvir na podlagi pravil EU o azilu in vračanju, v katerem bi bilo pojasnjeno, kako bi lahko države članice obvladovale take razmere ob polnem spoštovanju prava EU, temeljnih pravic in mednarodnih obveznosti. S tem bi se odpravila potreba po uporabi ad hoc ukrepov v prihodnjih primerih instrumentalizacije migrantov, kot je opredeljeno v revidiranem zakoniku o schengenskih mejah. Komisija Parlament in Svet poziva, naj pospešita delo v zvezi s tem predlogom, ki dopolnjuje celovit pristop k migracijam in azilu, predlagan v paktu, in ga pregledata skupaj s predlogom uredbe o kriznih razmerah in višji sili. Komisija z zanimanjem pričakuje tudi začetek pogajanj med Parlamentom in Svetom o predlogu iz decembra 2021 za spremembo zakonika o schengenskih mejah po junijskem sprejetju pogajalskega mandata Sveta. V EU vsako leto zakonito vstopi že dva do tri milijone državljanov tretjih držav. Ambiciozna in trajnostna politika o zakonitih migracijah je ključni element celovitega pristopa pakta. Cilj svežnja o znanjih, spretnostih in talentih je obravnavati potrebe trga dela, povezane s trenutnimi demografskimi trendi ter pomanjkanjem znanj in spretnosti v EU, ter se pripraviti na prihodnje potrebe. Sveženj vključuje pravne, operativne in politične pobude v korist gospodarstva EU, za krepitev sodelovanja in partnerstev z državami nečlanicami EU ter za izboljšanje dolgoročnega upravljanja migracij. V prihodnost usmerjene politike za zakonite migracije v EU v srednje- in dolgoročnem obdobju bodo osredotočene na tri področja ukrepanja: oskrba, mladina in inovacije. Cilj teh politik je privabiti znanja in spretnosti ter talente v sektorjih, v katerih močno primanjkuje delovne sile in v katerih obstaja velika potreba po njej. S prenovitvijo direktive o rezidentih za daljši čas se bodo dodatno izboljšale pravice in mobilnost znotraj EU za tiste migrante, ki so se že dobro vključili v naše družbe, s prenovitvijo direktive o enotnem dovoljenju pa se bodo dodatno racionalizirali in poenostavili postopki sprejema v korist delodajalcev, organov za migracije in samih migrantov ter izboljšala zaščita delavcev, ki so državljani tretjih držav. Začetek razprav v Parlamentu in Svetu o teh predlogih bo prispeval k vzpostavitvi trdnega okvira za privabljanje novih talentov v EU. Poleg tega bo leto 2023 evropsko leto znanj in spretnosti, kot je v svojem govoru o stanju v Uniji napovedala predsednica Ursula von der Leyen. Komisija si bo prizadevala za ciljno usmerjene ukrepe za priznavanje kvalifikacij državljanov tretjih držav, da bi dodatno pomagala privabiti talente iz tretjih držav na evropski trg dela.

Ambiciozna in trajnostna politika o zakonitih migracijah temelji tudi na pravilnem prenosu ter učinkoviti uporabi in izvajanju veljavne zakonodaje. Komisija bo v sodelovanju z državami članicami še naprej krepila svoja prizadevanja za zagotovitev pravilnega in učinkovitega izvajanja, uporabe in izvrševanja direktive o sezonskih delavcih in direktive o sankcijah zoper delodajalce. Komisija sodeluje z Evropskim organom za delo, tudi v okviru evropske platforme za boj proti neprijavljenemu delu, da bi izboljšala zaščito državljanov tretjih držav, tudi Ukrajincev, pred izkoriščanjem delovne sile. Komisija je predlagala uredbo o prepovedi proizvodov, proizvedenih s prisilnim delom, na trgu Unije. 7.SODELOVANJE Z MEDNARODNIMI PARTNERJI Sodelovanje s ključnimi partnerji na področju migracij in prisilnega razseljevanja Zunanja razsežnost je bistvena sestavina celovitega pristopa, predlaganega v paktu. EU je v zadnjem letu okrepila sodelovanje s partnerskimi državami in okrepila prizadevanja za vzajemno koristno sodelovanje na področju migracij, tudi v večstranskem okviru. Za vzpostavitev trajnega sodelovanja je ključnega pomena, da EU in njene države članice nastopajo enotno s partnerskimi državami v okviru pristopa Ekipe Evropa ter zagotavljajo prilagojeno podporo za njihove potrebe. Partnerstva zajemajo vse vrste sodelovanja na področju migracij in prisilnega razseljevanja. Partnerski pristop prav tako temelji na tem, da partnerske države sodelujejo z EU in državami članicami v resničnem duhu sodelovanja in medsebojnega spoštovanja. V odziv na sklepe Evropskega sveta z dne 24. in 25. junija 2021 so vzpostavljeni celoviti akcijski načrti za okrepitev sodelovanja z desetimi ključnimi partnerskimi državami, ki temeljijo na predhodnem napredku in določajo nadaljnje konkretne cilje, časovne okvire in podporne ukrepe za okrepitev mednarodnega sodelovanja. Cilj teh akcijskih načrtov, ki temeljijo na razpravah z državami članicami, je zagotoviti usklajevanje in sinergijo ukrepov, projektov in virov, s poudarkom na operativnem sodelovanju s posameznimi partnerskimi državami. Francosko predsedstvo Sveta je v okviru postopnega pristopa in za vzpostavitev močne skladnosti med dvostranskim delom EU in držav članic v zvezi z zunanjo razsežnostjo pakta ustanovilo nov usklajevalni organ v Svetu: mehanizem za operativno usklajevanje zunanje razsežnosti migracij (v nadaljnjem besedilu: MOCADEM). Skupaj s strateškimi razpravami v Delovni skupini za zunanje vidike azila in migracij (EMWP) je operativna osredotočenost MOCADEM prispevala k utrditvi skupnega strateškega pristopa, prilagojenega posameznim partnerjem. Nadaljujejo se prizadevanja za zagotovitev usklajevanja in dopolnjevanja med dejavnostmi, ki jih financirajo države članice, in tistimi, ki se financirajo iz sredstev EU. Komisija in države članice si izmenjujejo informacije in usklajujejo svoj pristop glede regionalnih in dvostranskih ukrepov, ki jih nameravajo financirati na področju migracij in prisilnega razseljevanja, v skladu s političnimi cilji iz EMWP in MOCADEM ter dogovorjenimi večletnimi okvirnimi programi v okviru usklajevalne skupine za migracije v okviru NDICI – Globalna Evropa in instrumentov dvostranskega sodelovanja držav članic. Med obiski in v političnem dialogu v tem letu je celovit in uravnotežen pristop migracije in prisilno razseljevanje umestil v okvir naših širših dvostranskih in regionalnih odnosov v Maroku, Tuniziji, Egiptu, Libiji, Alžiriji, Mavretaniji, Senegalu, Nigru, Nigeriji, Etiopiji, Pakistanu, Bangladešu, Iraku, Jordaniji, Libanonu, Turčiji in na Zahodnem Balkanu, v Afriški uniji ter v procesih iz Rabata, Prage in Kartuma. Uspešno ozaveščanje – preprečevanje instrumentalizacije migrantov v Belorusiji Pravočasno, odločno in enotno ozaveščanje partnerjev s strani EU lahko prinese izjemne rezultate, kar dokazuje odziv na instrumentalizacijo migrantov, ki jo je organiziral beloruski režim. Visoka predstavnica, podpredsednik Shinas in več komisarjev so imeli stike na visoki ravni z državami izvora in tranzita, pa tudi z letalskimi družbami in organi civilnega letalstva, da bi vzpostavili koalicijo za boj proti temu hibridnemu napadu. Podpredsednik Shinas je poleg ozaveščanja s strani držav članic na visoki ravni obiskal Irak, Združene arabske emirate, Libanon, Turčijo in Uzbekistan. Delegacije EU z državami članicami in države članice, ki delujejo dvostransko, so uporabile skupne demarše v Kazahstanu, Indiji, Gruziji, Ukrajini, Turčiji in Uzbekistanu. Na ta način se je doseglo znatno zmanjšanje števila letov v Minsk, omejitve potovanj za nekatere narodnosti na ključnih letališčih ter precejšnje število vrnitev in repatriacij, zlasti zaradi izjemnih prizadevanj Iraka. Komisija je prilagodila tekoče projekte za ozaveščanje o nevarnostih instrumentalizacije (npr. v Iraku, Turčiji in Siriji) ter sodelovala z organizacijo IOM, da bi podprla prostovoljno vračanje in reintegracija migrantov iz Belorusije v njihove države izvora. EU je tudi hitro ukrepala, da bi zaščitila instrumentalizirane ljudi in zunanje meje Unije. Komisija in agencije EU so tesno sodelovale z litovskimi, poljskimi in latvijskimi organi, da bi okrepile varovanje meja, se borile proti tihotapljenju migrantov, okrepile azilne in sprejemne zmogljivosti ter izboljšale vračanje. Mejo EU z Belorusijo je treba še naprej pozorno spremljati. Predlagani standardi o sankcijah za letalske prevoznike so še vedno pomembni in jih je treba hitro sprejeti. EU je morala v letu 2022 še naprej namenjati pozornost pomembnim tokovom v Sredozemlju. Letos je sodelovanje z Marokom potrdilo močno skupno zavezanost, da se nadaljujeta dialog in sodelovanje na vseh področjih, povezanih z migracijami, vključno z regionalno razsežnostjo, vračanjem, partnerstvi za privabljanje talentov in bojem proti tihotapljenju migrantov. V Libiji si EU kljub zahtevnemu političnemu okolju prizadeva obravnavati temeljne potrebe v smislu zaščite ranljivih migrantov in beguncev ter boja proti tihotapljenju migrantov, tudi v okviru misij skupne varnostne in obrambne politike (SVOP). Sodelovanje EU z Nigrom in Mavretanijo je pokazalo tudi jasno pripravljenost obeh strani, da naslovita migracijske tokove in sodelujeta z EU. Tristransko sodelovanje med Afriško unijo (AU), EU in ZN je bilo v zadnjih petih letih še posebno učinkovito pri reševanju vprašanj zaščite v državi, zdaj pa potekajo prizadevanja za oživitev sodelovanja. Voditelji in voditeljice so se na vrhu Evropske unije (EU) in Afriške unije (AU) februarja 2022 dogovorili o okrepljenem partnerstvu za migracije in mobilnost, kot je določeno v skupni izjavi z vrha (skupna vizija za leto 2030). Partnerji so skozi vse leto tudi poglabljali sodelovanje v okviru medcelinskega dialoga med AU in EU o migracijah in mobilnosti. EU je pozdravila sprejetje izjave o napredku pri izvajanju globalnega dogovora o migracijah na Mednarodnem forumu za pregled migracij maja 2022. EU tesno kot še nikoli sodeluje z Združenimi državami Amerike in Kanado, in sicer z vrsto dialogov na visoki ravni o vprašanjih, povezanih z migracijami iz Afganistana v Latinsko Ameriko, poleg tesnega sodelovanja pri podpori ljudem, ki bežijo pred rusko invazijo na Ukrajino (glej oddelek 2 zgoraj). Zaščita prisilno razseljenih oseb in podpora državam gostiteljicam Do konca leta 2021 je bilo zaradi vojne, nasilja, preganjanja in kršitev človekovih pravic več kot 89,3 milijona razseljenih oseb, kar je 8 % več kot leto prej in precej več kot pred desetimi leti, ko je bilo njihovo število več kot dvakrat manjše. Od takrat se je zaradi ruske invazije na Ukrajino in drugih izrednih razmer, kot so v primerih Afganistana, Sirije, Venezuele in Južnega Sudana, njihovo število povečalo na več kot 100 milijonov. V skladu s svetovnimi zavezami EU je delovanje na tem področju postopoma napredovalo s kratkoročnega humanitarnega pristopa na dolgoročnejši razvojni pristop, ki spodbuja trajne rešitve za prisilno razseljene osebe in njihove gostiteljske skupnosti v skladu s humanitarno/razvojno/mirovno povezavo. EU je vodilna svetovna akterka in donatorka pri izboljšanju zaščite in pomoči prisilno razseljenim osebam in njihovim gostiteljem, reševanju življenj in postavljanju temeljev za trajne rešitve. —Podpora notranje razseljenim osebam v Ukrajini Humanitarne razmere v Ukrajini so še vedno zaskrbljujoče in močno obremenjujoče za civiliste, zlasti na jugu in vzhodu. 17,7 milijona ljudi potrebuje pomoč, kar je več kot tretjina celotnega prebivalstva. Kljub težki dostopnosti se je z mednarodnim humanitarnim odzivom prek dobrega sodelovanja med EU, Združenimi narodi, mednarodnimi nevladnimi organizacijami in mednarodnimi organizacijami pomagalo več kot 13,3 milijona ljudem po vsej državi. Podpora v obliki humanitarnih sredstev EU je namenjena tudi ljudem, ki so pobegnili v Moldavijo. EU uporablja vsa možna sredstva, da bi pomagala ublažiti razmere v Ukrajini. V okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite se je izvedla njegova največja operacija, s katero se je do konca septembra zagotovilo več kot 68 500 ton pomoči, vključno z enotami za zatočišče. Dostavljenih je bilo 300 generatorjev in gorivo, potekajo pa tudi priprave na prihajajoče zimske potrebe. V EU je bilo evakuiranih skoraj 1 500 pacientov s hudimi boleznimi. EU tudi podpira hiter načrt Ukrajine za okrevanje šol, nazadnje z zavezo, da bo s 100 milijoni EUR financirala nujna popravila šol in vrtcev. —Podpora prisilno razseljenim osebam in gostiteljskim skupnostim v Siriji, Libanonu, Jordaniji, Turčiji in Iraku Po enajstih letih kriza v Siriji še naprej vpliva na regionalno stabilnost, zaradi česar jih mnogo potrebuje pomoč. EU in njene države članice so še naprej zavezane podpori prizadevanjem za politično rešitev v skladu z Resolucijo Varnostnega sveta ZN 2254, ki razseljenim Sircem omogoča, da se vrnejo domov, ko bodo to lahko storili varno, prostovoljno in dostojno. Prednostna naloga Komisije je še naprej spodbujati prehod v Siriji in hkrati blažiti posledice krize z neposredno podporo prebivalstvu. Vsa podpora se izvaja pod strogimi operativnimi parametri. EU še naprej izkazuje solidarnost z Libanonom, pri čemer zagotavlja enako raven podpore tako sirskim beguncem kot tudi ranljivim Libanoncem, tako da jim zagotavlja dostop do osnovnih storitev, hkrati pa pomaga gostiteljskim skupnostim in spremlja odhode. EU zagotavlja tudi podporo Jordaniji pri spopadanju z zdravstvenimi in socialno-ekonomskimi posledicami pandemije ter ukrepi, povezanimi s krizo v Siriji. Podpora vključevanju sirskih beguncev v nacionalne sisteme je predvidena tudi v Iraku.

Izjava EU in Turčije iz marca 2016 ostaja ključni okvir za sodelovanje med EU in Turčijo na področju migracij, EU pa poudarja pomen izvajanja vseh zavez iz izjave. EU Turčijo zlasti še naprej poziva, naj nadaljuje operacije vračanja iz Grčije v skladu z zavezo, sprejeto v okviru izjave, ter prepreči nedovoljene migracije v države članice EU. Turčija gosti eno od največjih populacij beguncev na svetu, približno 4 milijone ljudi, vključno s 3,7 milijona Sircev. EU še naprej podpira prizadevanja Turčije in mobilizira dodatna sredstva za begunce in njihove gostiteljske skupnosti. Instrument za begunce v Turčiji bo do začetka leta 2023 prešel s humanitarne na razvojno pomoč za izobraževanje in osnovne potrebe. EU je poglobila dialog o migracijah s Turčijo, tudi prek prvega dialoga na visoki ravni o migracijah in varnosti med EU in Turčijo, ki je potekal 12. oktobra 2021 v Ankari in v okviru katerega so bili poudarjeni skupni izzivi in skupna potreba po prizadevanjih za preprečevanje novih migracijskih poti in varnostnih groženj. —Podpora razseljenim osebam v drugih delih sveta EU je kljub obsežnemu pozivu, da se dajejo na voljo sredstva za ukrajinsko krizo in pomoč sirskim beguncem v Turčiji in regiji, še naprej zavezana pomoči prisilno razseljenim osebam in njihovim gostiteljskim skupnostim po vsem svetu – Venezuelcem, ki so nastanjeni v Kolumbiji, Ekvadorju in Peruju, razseljenim osebam v Mjanmaru in iz Mjanmara, notranje razseljenim osebam in beguncem, nastanjenim v Iraku, Etiopiji in Sudanu ter Afganistancem, ki jih gostita Iran in Pakistan. EU je dejavna članica regionalnih podpornih platform, ki so bile vzpostavljene na svetovnem forumu o beguncih leta 2019 ter zagotavljajo politično in finančno podporo prek humanitarne pomoči in razvojnega sodelovanja. V Afriki se je skupna pobuda EU in organizacije IOM za zaščito in reintegracija migrantov še naprej odzivala na potrebe obtičalih in ranljivih migrantov v 26 afriških državah, pomagala ljudem, ki so na poti, zagotavljala pomoč pri prostovoljnem vračanju tistim, ki se odločijo za vrnitev, ter podpirala povratnike in njihove skupnosti v procesu reintegracije. Z mehanizmom za nujen tranzit se še naprej zagotavljajo varen prostor in dolgoročne rešitve za najranljivejše prosilce za azil in begunce v Libiji, kar omogoča njihovo evakuacijo v Niger in Ruando z namenom nadaljnje preselitve v države članice in druge partnerske države. V Aziji je EU prevzela politično in finančno vodilno vlogo pri regionalnem razseljevanju iz Afganistana, tudi s predsedovanjem osrednji skupini platforme za podporo strategiji rešitev za afganistanske begunce , s podporo več kot 5,9 milijona Afganistancem, ki so po ocenah notranje razseljeni v Afganistanu, ter razseljenim in gostiteljskim skupnostim v Iranu in Pakistanu. V Mjanmaru je EU v letu 2022 zagotovila sredstva za humanitarno pomoč, da bi obravnavala neposredne potrebe najranljivejših ljudi, skupnosti, ki so jih prizadeli konflikti, in tistih, ki so notranje razseljeni, ter približno milijona beguncev iz ljudstva Rohinga, ki živijo v taboriščih in naseljih v Bangladešu. EU in Irak na podlagi okrepljenega dialoga, ki sta ga vzpostavila po instrumentalizaciji iraških migrantov s strani beloruskega režima, sodelujeta pri reintegraciji povratnikov in razseljenih oseb. Ustvarjanje gospodarskih priložnosti in odpravljanje temeljnih vzrokov nedovoljenih migracij Razvojno sodelovanje EU ima srednje- in dolgoročni učinek na odpravljanje strukturnih temeljnih vzrokov nedovoljenih migracij in prisilnega razseljevanja. Ukrepi na področjih, kot so dobro upravljanje, preprečevanje konfliktov in blažitev podnebnih sprememb ter socialno-ekonomski razvoj, lahko imajo neposredne posledice za migracije. EU prek strategije Global Gateway prispeva k zmanjšanju vrzeli v svetovnih naložbah, podpira okrevanje svetovnega gospodarstva ter spremlja dvojni zeleni in digitalni prehod prek evropskih meja. Namenske pobude, izvedene v okviru strategije Global Gateway, so usmerjene v posebne regije, kot so južno sosedstvo, Afrika in Latinska Amerika, ter spodbujajo dolgoročno socialno-ekonomsko okrevanje in trajnostni razvoj na splošno. Obstajajo tudi ukrepi, ki so posebej namenjeni priložnostim in zaposljivosti migrantov in gostiteljskih skupnosti. Partnerstva za okrepitev vodenja in upravljanja migracij Partnerstva s ključnimi tretjimi državami morajo izražati ravnovesje med njihovimi potrebami in interesi EU. V zadnjem letu je bil dosežen napredek pri obravnavanju vprašanj vračanja, ponovnega sprejema, upravljanja meja in tihotapskih mrež. Operativno sodelovanje na področju upravljanja meja se nadaljuje z vse večjim številom ključnih partnerjev. Sporazumi o statusu evropske mejne in obalne straže z Albanijo, Črno goro in Srbijo agenciji Frontex omogočajo napotitev skupin stalne enote evropske mejne in obalne straže ter tehnične opreme na ozemlje teh partnerskih držav. To neposredno vpliva na obravnavanje nedovoljenih migracij in organiziranega kriminala. S Severno Makedonijo je v pripravi sporazum o statusu, Komisija pa pripravlja priporočilo mandata za pogajanja o sporazumu o statusu z Bosno in Hercegovino. Sklenjen je bil sporazum o statusu z Moldavijo, ki je začel veljati v rekordnem času. Mandati za pogajanja o sporazumih o statusu s Senegalom in Mavretanijo so prvi s partnerskimi državami v Afriki, njihov namen pa je podpreti upravljanje meja, boj proti tihotapljenju migrantov in zmanjšanje nedovoljenih migracij na atlantski poti. Delovni dogovor med agencijo Frontex in misijo Evropske unije v okviru SVOP v Nigru je že vzpostavljen. Agencija Frontex in Niger sta tudi blizu sprejetja delovnega dogovora. Pogajanja o delovnih dogovorih potekajo z misijama EUBAM Libya in EUAM Ukraine. Misije in operacije SVOP v okviru svojih mandatov še naprej pomembno prispevajo k boju proti nedovoljenim migracijam ali tihotapljenju migrantov. Civilne misije v Libiji, Nigru, Maliju, Iraku, na Kosovu in v Palestini podpirajo organe držav gostiteljic pri njihovih prizadevanjih za krepitev svojih zmogljivosti na področju upravljanja meja za obravnavanje nedovoljenih migracij in tihotapljenja migrantov ter varnostnih vprašanj, kot je trgovina z ljudmi. Kot je navedeno zgoraj, sta vračanje in ponovni sprejem bistvena vidika odnosov na področju upravljanja migracij. Letna ocena v skladu s členom 25a vizumskega zakonika prispeva k opredelitvi posebnih vprašanj v okviru sodelovanja s tretjimi državami na področju ponovnega sprejema in zagotavljanju, da se ta vprašanja redno obravnavajo, in sicer s ciljno usmerjenim sodelovanjem na področju ponovnega sprejema ali v okviru širših dialogov o migracijah. To okrepljeno sodelovanje prispeva k zagotavljanju vzporednega napredka na področju ponovnega sprejema in na drugih področjih partnerstev s tretjimi državami. Komisija je po sprejetju prvega poročila o oceni sodelovanja na področju ponovnega sprejema za leto 2019 Svetu predlagala, naj sprejme začasne omejevalne ukrepe v zvezi z vizumi za kratkoročno bivanje za Bangladeš, Irak in Gambijo zaradi nezadostne ravni sodelovanja na področju ponovnega sprejema in ob upoštevanju splošnih odnosov EU s temi državami. Svet je oktobra 2021 sprejel začasne omejevalne ukrepe za Gambijo. Ti še vedno veljajo, vendar so bili narejeni pomembni koraki, in sicer z odpravo moratorija na prisilne vrnitve (marec 2022). Svet je po okrepljenem sodelovanju z Bangladešem in Irakom sklenil, da glede na doseženi napredek ne bo uvedel ukrepov proti Bangladešu. Sodelovanje z Irakom se še naprej spremlja. Komisija je decembra 2021 sprejela drugo oceno sodelovanja na področju ponovnega sprejema za leto 2020, z visokim predstavnikom pa je okrepila sodelovanje z več partnerskimi državami, v katerih so zaradi nezadostnega sodelovanja na področju ponovnega sprejema potrebni nadaljnji ukrepi. Rezultati teh prizadevanj bodo podlaga za odločitev Komisije o morebitnih vizumskih ukrepih ob upoštevanju splošnih odnosov EU z zadevnimi tretjimi državami. Tretje ocenjevalno poročilo naj bi bilo sprejeto konec leta. Komisija je 6. aprila 2022 predlagala, naj se katarski in kuvajtski državljani izvzamejo iz vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje v EU. Vztraja pri svoji oceni iz julija 2018, da je Kosovo izpolnilo vsa merila za liberalizacijo vizumskega režima in da bi bilo treba za prebivalce Kosova dovoliti potovanje brez vizumov. Poleg tega Komisija še naprej pregleduje vse sporazume, ki jih ima s tretjimi državami za omogočanje potovanja brez vizumov, če vključujejo migracijska ali varnostna tveganja. Zato se je sporazum EU z Vanuatujem o odpravi vizumske obveznosti od 4. maja 2022 delno prenehal uporabljati, da bi se zmanjšala varnostna tveganja, ki jih prinaša shema državljanstva za vlagatelje Vanuatuja. Ker pomisleki EU niso bili upoštevani, bi se to začasno prenehanje lahko podaljšalo za nadaljnjih 18 mesecev. Komisija je julija v sodelovanju z Evropsko službo za zunanje delovanje vzpostavila prvi operativni partnerstvi za boj proti tihotapljenju z Marokom in Nigrom, in sicer na podlagi prenovljenega akcijskega načrta EU za boj proti tihotapljenju migrantov (2021–2025). Cilj partnerstev je okrepiti pravne, politične, operativne in strateške okvire v partnerskih državah v odziv na tihotapljenje migrantov ter povečati prevzemanje odgovornosti, učinek in trajnostnost njihovih prizadevanj. Partnerstvi bosta vključevali podporo za upravljanje meja, okrepljeno policijsko sodelovanje (vključno s skupnimi preiskavami), ozaveščanje o nevarnostih nedovoljenih migracij in okrepljeno sodelovanje z agencijami EU. Vzpostavljanje zakonitih poti v Evropo Potrebna je ambiciozna in trajnostna politika EU na področju zakonitih migracij, da bi ustvarili varne poti v Evropo ter pomagali privabiti znanja, spretnosti in talente, ki jih naša gospodarstva potrebujejo zaradi staranja prebivalstva in vrzeli v znanjih in spretnostih, ki jih je treba nujno zapolniti. Je tudi pomemben sestavni del uspešnih partnerstev. Nabor talentov EU, predlagan v svežnju o znanjih, spretnostih in talentih, bi ustvaril prvo vseevropsko platformo in orodje za usklajevanje, ki bi delodajalcem pomagala najti delavce, ki jih potrebujejo, in povečala privlačnost EU za državljane tretjih držav, ki iščejo priložnosti. Kot je navedeno zgoraj, bo pilotna pobuda za nabor talentov EU v začetni fazi Ukrajincem pomagala izboljšati njihova znanja in spretnosti ter izkušnje. —Partnerstva za privabljanje talentov

Partnerstva za privabljanje talentov s ključnimi partnerji si bodo prizadevala za spodbujanje mednarodne mobilnosti delovne sile in razvoj talentov v korist držav članic, partnerskih držav in poslovnih skupnosti na obeh straneh ter zadevnih posameznikov. Komisija bo sprejela konkretne ukrepe za prva partnerstva za privabljanje talentov z Marokom, Tunizijo in Egiptom do konca leta 2022 na podlagi tesnega stalnega sodelovanja pri vseh vidikih upravljanja migracij. To bo temeljilo na pilotnem projektu, ki se izvaja, in posvetovanjih z vsemi deležniki. Posebni interesi in zavezanost partnerskih držav bodo ključni za njihov uspeh, tako kot bodo ključni tudi interesi in zavezanost držav članic, ki ohranjajo pristojnost za delovno migracijo. Komisija države članice poziva, naj dejavno sodelujejo v razpravah s partnerskimi državami o partnerstvih za privabljanje talentov in predstavijo konkretne predloge o tem, kako bi lahko ta partnerstva pomagala obravnavati njihove potrebe na trgu dela, zlasti z opredelitvijo števila mest, ki so na voljo v ključnih sektorjih, in vključevanjem zasebnih podjetij. Na podlagi tega bi lahko proučili možnost sklenitve partnerstev za privabljanje talentov z dodatnimi državami. —Zakonite poti do zaščite: preselitev in humanitarni sprejem Preselitev je sestavni del pakta in pomemben element migracijske politike EU. EU pomembno prispeva k svetovnim prizadevanjem za preselitev in je predana ohranjanju te zaveze. Z zavezami za obdobje 2021–2022 je bilo skupaj sprejetih skoraj 65 000 zavez, ki združujejo preselitev in prvič tudi humanitarni sprejem, vključno s kraji, namenjenimi ogroženim Afganistancem po padcu Kabula avgusta 2021. EU se še naprej odziva tudi na potrebe Sirije in osrednjega Sredozemlja, države članice pa so do junija 2022 poročale o več kot 36 000 prihodih v okviru preselitve in humanitarnega sprejema skupaj. Da bi Komisija zagotovila kontinuiteto prizadevanj EU, je države članice nedavno pozvala, naj predložijo nove zaveze za leto 2023, podprte z nadaljnjim financiranjem EU. Tudi v času pritiskov je bistveno, da EU ohrani vodilno vlogo pri preselitvah. Inovativne rešitve lahko pomagajo odpraviti ozka grla pri sprejemu – zlasti programi skupnostnega sponzorstva lahko imajo ključno vlogo pri zagotavljanju nastanitve in civilni družbi zagotovijo večjo vlogo pri sprejemu in vključevanju novih priseljencev. Pobuda o varnem domu bo to podprla, pri čemer bo upoštevala pridobljene izkušnje pri sprejemu ljudi, ki bežijo pred rusko invazijo na Ukrajino, da bi izboljšala sisteme za sprejem z gostoljubnostjo skupnosti. EU bo nato organizirala drugi forum na visoki ravni o preselitvi, na katerem bo s ključnimi svetovnimi partnerji in mednarodnimi organizacijami razpravljala o takih inovacijah. Finančna in operativna orodja —Financiranje Da bi EU vzpostavila celovita partnerstva na področju migracij in dopolnila okrepljeno politično udejstvovanje, namenja znatno podporo in financiranje za povečanje zmogljivosti partnerskih držav za obravnavanje vseh vidikov migracij in prisilnega razseljevanja. Novi instrument za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI – Globalna Evropa) opredeljuje migracije in prisilno razseljevanje kot ključno področje za sodelovanje s partnerskimi državami. V postopku načrtovanja programov, ki se je začel v letih 2021 in 2022, je bil upoštevan okvirni cilj 10-odstotne porabe za migracije, s katerim bi se zagotovilo, da bo dosežen, pri čemer so bili ustrezni vidiki migracij in prisilnega razseljevanja vključeni na prilagojen, vendar prožen način, ob upoštevanju zaščite, zakonitih migracij, upravljanja meja, pa tudi vračanja in reintegracije ter temeljnih vzrokov za nedovoljene migracije in prisilno razseljevanje. Cilj porabe v okviru NDICI – Globalna Evropa za migracije in prisilno razseljevanje je postavil temelje, na katerih Komisija razvija vse bolj celovit in skladen pristop pri obravnavanju izzivov – in izkoriščanju priložnosti –, povezanih s temi vprašanji. Podlaga za splošno finančno pomoč EU tretjim državam za prihodnja leta so državni in regionalni večletni okvirni programi. Prvo letno poročilo o NDICI – Globalna Evropa bo objavljeno jeseni in bo vključevalo tudi pregled porabe, povezane z migracijami. Instrument za predpristopno pomoč (IPA III) financira dvostranske in regionalne programe migracij v predpristopnih državah. Ukrepi na Zahodnem Balkanu krepijo upravljanje migracij, azilne sisteme in upravljanje meja. Ključne prednostne naloge vključujejo izboljšanje upravljanja vračanja in razširitev programov pomoči pri prostovoljnem in neprostovoljnem vračanju ter preprečevanje tihotapljenja migrantov in boj proti njemu. V Turčiji se bo po sklepih Evropskega sveta iz junija 2021 še naprej zagotavljala podpora beguncem in gostiteljskim skupnostim za nadaljnje ukrepanje v zvezi z operacijami instrumenta za begunce v Turčiji. Ukrepi se bodo nadaljevali na področjih izobraževanja, zdravja, zaščite, osnovnih potreb in socialno-ekonomskega razvoja, zlasti za zagotovitev dostopa do bolj trajnostnih možnosti preživljanja za begunce in podporo gostiteljskim skupnostim. EU je še naprej vodilna donatorka v mednarodnem odzivu na krizo v Siriji in ostaja zavezana podpori sirskim beguncem in državam gostiteljicam v regiji. Uspešna šesta bruseljska konferenca o podpori prihodnosti Sirije in širše regije, ki je potekala 10. maja 2022, je presegla zaveze mednarodnih donatorjev iz leta 2021, s čimer sta se ohranila financiranje in podpora glavnim državam gostiteljicam. Drugi ustrezni programi, kot so skladi za notranje zadeve, so izrecno zasnovani tako, da delujejo v interesu politike znotraj EU, vendar se lahko nekatere dejavnosti podprejo zunaj EU, zlasti v duhu kontinuitete tekočih dejavnosti (kot sta instrument za partnerstvo za migracije in regionalni program za razvoj in zaščito). —Pobude Ekipe Evropa na področju migracij EU in zainteresirane države članice sodelujejo pri krepitvi operativnega usklajevanja na področju migracij prek regionalnih pobud Ekipe Evropa na atlantski/zahodnosredozemski poti pod vodstvom Španije in na osrednjesredozemski poti pod vodstvom Francije in Italije. Tematski elementi v tem okviru ustrezajo petim stebrom ukrepanja, ki jih priznava skupni akcijski načrt iz Vallette in so v skladu s paktom. EU je predstavila tudi regionalno pobudo Ekipe Evropa o razseljevanju Afganistana. Osredotočila se bo na politični dialog in upravljanje migracij, zaščito, boj proti trgovini z ljudmi in tihotapljenju migrantov, zagotavljanje osnovnih storitev, razvoj znanj in spretnosti ter ustvarjanje možnosti za preživljanje, namenjene razseljenim Afganistancem in gostiteljskim skupnostim v Afganistanu in sosednjih državah, vključno s Srednjo Azijo. 8.ZAKLJUČEK Preteklo leto je pokazalo, da je EU sposobna delovati kot Unija odločnosti in solidarnosti pri spopadanju z izzivi in priložnostmi migracij na našo celino, ki se nenehno spreminjajo. Kot je v govoru o stanju v Uniji jasno poudarila predsednica Ursula von der Leyen, je pomembno, da je ta solidarnost še naprej prisotna v naši razpravi o migracijah, prizadevanja brez primere, da bi sprejeli milijone ljudi, ki bežijo iz Ukrajine, pa bi morala biti navdih za prihodnje ukrepe – načrt za usklajen in skupen odziv na ravni EU. Prihodnje leto bo odločilno za zakonodajno delo na področju migracij in azila, ki je nujno potrebno za EU, da se bo na vse izzive v celoti sposobna odzvati s solidarnostjo, odgovornostjo in pravičnostjo. Komisija z zanimanjem pričakuje napredek v zvezi z načrtom, o katerem sta se dogovorila Svet in Parlament, da bi do pomladi 2024 dosegli dogovor o ključnih zakonodajnih aktih. Komisija poziva k naslednjim ključnim korakom: ·Parlament in Svet naj izvedeta skupni načrt, da bi vse obravnavane predloge sprejela do marca 2024. ·Parlament in Svet naj hitro sprejmeta svoji stališči o vseh predlogih v obravnavi. ·Parlament in Svet naj hitro napredujeta pri pogajanjih o svežnju o znanjih, spretnostih in talentih (prenovitev direktive o rezidentih za daljši čas in direktive o enotnem dovoljenju). ·Države članice naj izvajajo prostovoljni solidarnostni mehanizem. Komisija bo še naprej podpirala ta prizadevanja in izhajala iz drugih vidikov, izpostavljenih v tem poročilu, vključno z upravljanjem meja, vračanjem, solidarnostjo in obravnavanjem sekundarnih gibanj, ter bo hkrati poglobila naša partnerstva po vsem svetu in olajšala zakonite migracije za migrante – pri čemer bo okrepila vključevanje novih prihodov v Evropo, ki lahko našemu gospodarstvu prinesejo znanja in spretnosti, ki jih potrebujemo.