SL Uradni list Evropske unije C 185/17

Objava vloge za registracijo na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2009/C 185/09

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006. Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

POVZETEK

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„FARINE DE PETIT ÉPEAUTRE DE HAUTE PROVENCE“

ES št.: FR-PGI-0005-0476-20.06.2005

ZOP ( ) ZGO ( X )

Ta povzetek zajema glavne elemente specifikacije proizvoda za informativne namene.

1. Pristojna služba v državi članici:

Naziv: Institut National de l’Origine et de la Qualité Naslov: 51 rue d’Anjou 75008 Paris FRANCE Telefon +33 153898000 Telefaks +33 142255797 E-naslov: —

2. Vlagatelj:

Naziv Syndicat du Petit Épeautre de Haute-Provence Naslov Quartier Aumage 26560 Mevouillon. FRANCE Telefon +33 475285186 Telefaks +33 475285186 E-naslov: petit.epeautre@orange.fr Sestava: proizvajalci/predelovalci ( X ) drugo ( )

3. Vrsta proizvoda:

Skupina 1.6: Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani.

4. Specifikacija:

(povzetek zahtev v skladu s členom 4(2) Uredbe (ES) št. 510/2006)

4.1 Ime:

„Farine de Petit Épeautre de Haute Provence“

4.2 Opis:

Enozrna pira (Petit Épeautre) „Triticum monococcum“ je drobnozrnato žito, ki spada v družino trav. Zanjo je značilno dvovrstno sploščeno resasto klasje. Neoluščeno in nerazcepljeno zrno je treba oluščiti (in morebiti blanširati), da ga je mogoče zaužiti. Blanširano zrno je oluščeno zrno, ki se mu dodatno odstrani ovojnica. Uporabljena so bila različna merila kakovosti. Najvišji skupni odstotek elementov, ki niso osnovna žita neoporečne kakovosti, je določen na 5 %, od katerih je:

2 % lomljenih zrn,

1,5 % nečistoč v obliki zrn (zakrnela zrna, druga žita, zrna, ki so jih napadli škodljivci, zrna, pri katerih je seme izgubilo barvo, zrna, pregreta med sušenjem, suha),

1 % kalečih zrn,

0,5 % raznih nečistoč (tuja zrna, poškodovana zrna, pleve in luske, rženi rožiček, gnila zrna, mrtvi insekti in delci insektov).

Najnižja hektolitrska masa je 77 kg/hl. Vsebnost vlage v surovem zrnu ne sme presegati 14 %.

Vsebnost beljakovin v oluščenem zrnu mora biti višja od 10,5 %.

Zrno enozrne pire se predela v moko, slonokoščene, kremaste barve. Moka iz enozrne pire iz Haute Provence vzhaja težje kot pšenična moka zaradi nizke vsebnosti glutena.

ZGO se nanaša na polnozrnato moko, za katero je značilna vsebnost mineralnih snovi, ki je višja od 1,8 % in presejano moko z vsebnostjo mineralnih snovi, nižjo od 1,8 %. Pri teh dveh vrstah moke mora biti vlaga nižja od 14 % vsebnost beljakovin pa višja od 10,5 %.

Mlinarska moka, ki se pridobiva z mlinarskim mletjem (glej 4.5), se lahko pakira v vreče za 500 g, 1, 10, 25 ali 50 kg, lahko pa se gospodarskim subjektom dobavi tudi v razsutem stanju. Pakiranja ne opravi nujno mlinar.

Tradicionalna moka, ki se pridobiva s tradicionalnim mletjem na mlinski kamen (glej 4.5), se lahko pakira v vreče za 500 g, 1, 10 in 25 kg.

Moko je najbolje porabiti v devetih mesecih od datuma mletja.

4.3 Geografsko območje:

Območje ZGO (pridelava zrn in semen, luščenje in mletje na mlinski kamen) obsega 235 občin, ki ležijo na več kot 400 metrih nadmorske višine in so porazdeljene med štiri departmaje (Alpes de Haute-Provence, Hautes-Alpes, Drôme in Vaucluse) na jugovzhodu Francije. Porazdelitev je naslednja:

za departma Alpes de Haute Provence: — vse občine kantonov Banon, Forqualquier, Manosque, Noyers-sur-Jabron, Reillanne, Saint Etienne les Orgues; — občine v kantonu Château-Arnoux: Aubignosc, Château Arnoux, Chateauneuf Val St Donat, Montfort in Peipin; — občine v kantonu Peyruis: Ganagobie, La Brillanne, Lurs in Peyruis;

za departma Hautes Alpes: — vse občine kantonov Aspres/Büech, Orpierre, Rosans, Ribiers in Serres; — občine v kantonu Laragne: Eyguians, Laragne-Montéglin, Lazer, Le Poët, Upaix, Ventavon;

za departma Drôme: — vse občine kantonov Buis les Baronnies, La Motte Chalencon, Rémuzat, Séderon; — občine v kantonu Luc en Diois: Beaumont en Diois, Beaurières, Charens, Jonchères, La Bâtie des Fonds, Les Près, Lesches en Diois, Luc en Diois, Miscon, Poyols, Val Maravel, Valdrôme; — občine v kantonu Nyons: Arpavon, Aubres, Chateauneuf de Bordette, Chaudebonne, Condorcet, Curnier, Eyrolles, Les Pilles, Montaulieu, Saint Ferréol Trente Pas, Sainte Jalle, Valouse;

za departma Vaucluse: — vse občine v kantonu Sault; — občine v kantonu Apt: Apt, Auribeau, Caseneuve, Castellet, Gignac, Lagarde d'Apt, — Rustrel, Saignon, Saint Martin de Castillon, Saint Saturnin d'Apt, Viens, Villars; — občini v kantonu Bonnieux: Buoux in Sivergues; — občini v kantonu Gordes: Lioux in Murs; — občine v kantonu Malaucène: Brantes, Savoillan in Saint Léger du Ventoux; — občine v kantonu Mormoiron: Blauvac, Flassan, Méthamis in Villes sur Auzon; — občine v kantonu Pertuis: Beaumont de Pertuis, Cabrières d'Aygues, Grambois, La Bastide des Jourdans, La Motte d'Aygues, Peypin d'Aygues, Vitrolles.

4.4 Dokazilo o poreklu:

Na vsakem kmetijskem gospodarstvu se kraj parcel določi na podlagi zemljiškega načrta, ki izhaja iz dnevnika kmetovanja. Poreklo semen se preveri z računi nakupa. Količine, pridelane na parcelo, se vpišejo na pridelovalne liste dnevnika kmetovanja.

Vsaka proizvodna serija in/ali skladiščna serija je označena na skladiščenih enotah s podatkovnimi listi serij. Na teh listih so poleg tega navedene pridelane in oluščene količine ter tudi identifikacijska številka luščilca in datum luščenja. Vsaka faza luščenja, mletja in pakiranja se vpiše v evidenco zalog in na list za spremljanje serij. Vsi ti elementi sledljivosti omogočajo sledenje od setve na parceli do prodaje potrošniku.

4.5 Metoda pridobivanja:

Enozrna pira z ZGO se prideluje na geografskem območju Haute Provence na nadmorski višini več kot 400 metrov. Uporablja se tradicionalni način pridelave: praksa kolobarjenja, uporaba semen, ki izvirajo z geografskega območja, poletna in jesenska setev, sintetične kemikalije so prepovedane. Gnojenje je omejeno na največ 60 enot dušika (ena enota dušika ustreza 1 kg N), 60 enot pepelike (ena enota pepelike ustreza 1 kg kalijevega oksida ali K2O) in 60 enot fosforja (ena enota fosforja ustreza 1 kg fosforjevega pentoksida ali P205) na hektar. Za enozrno piro z območja Haute Provence je dobrodejno majsko deževje, ki omogoča debeljenje zrna. Vroč in suh julij spodbuja zdravo zrelost brez nastanka bolezni. Največji donos v neoluščenih zrnih je 40 stotov na hektar.

Ko je enozrna pira požeta, se še vedno prekrita z lusko (plevo) shrani na geografskem območju, kjer čaka na luščenje. Luščenje je neizogiben postopek pred kakršno koli kulinarično ali mlinarsko uporabo; opravijo ga luščilci z geografskega območja, vključuje pa ločevanje zrna od pleve. Za luščenje so potrebni pravo znanje in spretnosti, ki zahtevajo veliko prizadevnost in prilagojeno orodje. Zrno se ne sme uničiti niti ne sme biti slabo oluščeno, za kar je potrebna prava ročna spretnost luščilca. Z različnimi fazami sortiranja in luščenja se dobi zrno dolžine med 5 in 10 mm in debeline najmanj 1,5 mm. Dovoljeni čas med spravilom in luščenjem je dve leti.

Mletje se opravi brez dodatka aditivov in navlažitve zrna (to spodbuja ohranjanje moke, ker omeji njeno oksidacijo) iz oluščenih zrn in/ali zrn, zlomljenih pri luščenju. Znati je treba uravnavati stopnjo ekstrakcije, ki omogoča pridobitev želene moke. Predelava v moko se opravi v šestih mesecih po luščenju. Serije je treba dati v mletje v treh mesecih po sprejemu v mlin. Opravita se lahko dve vrsti mletja: mletje na mlinskem kamnu in mlinarsko mletje.

Tradicionalno mletje na mlinskem kamnu se izvaja na geografskem območju. Izvaja ga samo pridelovalec, ki na svojem kmetijskem gospodarstvu zmelje zrna iz svoje pridelave.

Zdrobitev in presajanje se opravita tako, da gredo zrna skozi mlin z mlinskim kamnom. To mletje je postopek, ki omogoča, da se zrno zdrobi, ne da bi se segrelo. Mletje se opravi z enim samim prehodom med dvema kamnoma z utorom (enim stoječim in drugim vrtečim). Zrno, nasuto v osrednji grot, zdrsi po utoru, se zdrobi in nato izvrže s centrifugalno silo proti zunanjemu delu mlinskih kamnov. Polnjenje v vreče, tehtanje in zapiranje vreč se opravi ročno.

Mlinarsko mletje se lahko opravi zunaj geografskega območja. Predelava se opravi z več prehodi na drobilcih in pretvornikih. Presejanje na napravi za presejanje moke poteka med vsakim prehodom med drobljenjem in pretvorbo. Sistem ventilacije na ravni tresilnika omogoča, da se končni proizvod usmeri v prostor za moko (skladiščenje končnega proizvoda), vmesne proizvode pa k postopkoma drobljenja in pretvarjanja.

Moka, pridobljena s tema vrstama mletja, je polnozrnata, lahko pa se tudi preseje s sistemom sita.

4.6 Povezava:

Geografsko območje, na katerem velja poimenovanje „Haute Provence“, je homogena enota s sredozemskim podnebjem, za območje pa je značilna predvsem nadmorska višina, ki omili njegovo podnebje. Za sušnimi poletji pridejo zime s hudim mrazom.

Enozrna pira z območja Haute Provence je prilagojena tem ostrim podnebnim razmeram in značilnostim območja, saj ji zgodnja setev omogoča, da prenese ostre zimske razmere. Pozno majsko deževje spodbuja kakovost zrna, medtem ko je to pogosto prepozno za ozimno pšenico in ječmen, ki sta mesec zgodnejša.

Regija ima apnenčasto podzemlje kraškega tipa, ki je zelo razpokano in sega v terciar. Enozrna pira „Petit Épeautre de Haute Provence“ omogoča, da se izkoristijo najrevnejša tla (imenovana „épeautrières“), na katerih se goji tudi sivka. O povezavi enozrne pire z geografskim območjem jasno pričajo postavljeni predelovalni objekti. Luščenje poteka v obrtniških delavnicah, raztresenih po območju. Številni mlini, ki danes ne delujejo več, so bili postavljeni vzdolž vodotokov in so proizvajali tudi moko; opremljeni so bili z večnamenskimi mlinskimi kamni. Zaradi tehničnega napredka ter prenosa znanja in izkušenj luščilci danes uporabljajo posebna orodja, ki so nastavljena glede na serije in omogočajo večji donos pri luščenju zaradi manjšega deleža zlomljenih zrn med tem postopkom in sortiranja. Kakovost oluščenega zrna je eno od najboljših meril ocene. Skrivnost tega postopka je v preudarnem odmerjanju časa luščenja. Včasih je bila moka iz enozrne pire (bogata z lipidi) kljub trudu, ki ga je zahtevala, cenejša kot pšenična moka in mlini, ki so omogočali obdelavo enozrne pire, so bili v Haute Provence številni.

Ti mlini so bili bistvenega pomena, ker so proizvajali moko in predhodno luščili zrnje. Moka iz enozrne pire, pridelana glede na potrebe, da se prepreči, da ne postane žaltava, se je v Haute Provence uporabljala kot pšenična moka v ravninskih predelih. Čeprav je bila proizvodnja moke iz enozrne pire vedno postranskega pomena v primerjavi s proizvodnjo pšenične moke, se je ta moka vedno proizvajala.

V Haute Provence z zgodovinskega vidika v nekaterih prazgodovinskih provansalskih krajih že obstajajo sledi enozrne pire. Z rimskim zavzetjem „Provincie“ (Provanse) se je ta kultura umaknila v „neporimljanjene“ neobdelane, z grmičjem porasle predele v zaledju. Po razpadu rimskega imperija so nordijska plemena zavzela Provanso in povzročila izseljevanje prebivalstva v zaledje. Enozrna pira „Petit Épeautre“ je zaradi svoje trpežnosti in preprostega shranjevanja tem prebivalcem omogočila preživetje. Ostala je prisotna v Provansi še ves srednji vek. Od tedaj upravni akti (1338), raziskave (1775) in kmetijske statistike (1804–1874) pričajo o prisotnosti te kulture v različnih krajih Haute Provence.

Nasprotno je v Haute Provence kulinarična tradicija iz moke „Petit Épeautre“ resnična in njen sloves priznan. Distributerji in predelovalci zelo pogosto povezujejo enozrno piro „Petit Épeautre“ z Haute Provence, saj gre za značilen pridelek tega območja. Haute Provence je priznana kot območje starodavne pridelave enozrne pire.

Moka iz enozrne pire iz Haute Provence je znana po tem, da da kruh z zlato rumeno sredico, ki ima nežen okus po orehih.

4.7 Nadzorni organ:

Naziv: ULASE, Organisme Certificateur Naslov: ZA Champgrand 26270 Loriol sur Drome FRANCE Telefon +33 475611300 Telefaks +33 475856212 E-naslov: info@ulase.fr

4.8 Označevanje:

Na oznaki so obvezno navedeni prodajno ime, ki ga spremlja zaščitena geografska označba, identifikacijska oznaka serije mletja, neto teža, priporočen rok uporabe ter ime ali naziv podjetja in naslov pakirnice.