[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 12.4.2011

COM(2011) 201 konč.

2011/0083 (NLE)

Predlog

UREDBA SVETA

o uvedbi dokončne protisubvencijske dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog zadeva uporabo člena 10 Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti. |

Splošno ozadje Ta predlog je nastal pri izvajanju osnovne uredbe in je posledica preiskave, ki je bila izvedena v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami iz osnovne uredbe. |

Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog Začasni protidampinški ukrepi so bili uvedeni za isto skupino izdelkov z Uredbo Komisije (EU) št. 1042/2010 (UL L 299, 16.12.2010, str. 7). Vzporedni predlog za uvedbo dokončnih protidampinških ukrepov. |

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Ni relevantno. |

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi |

Zainteresirane strani v postopku so med preiskavo imele možnost zagovarjati svoje interese v skladu z določbami osnovne uredbe. |

Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj |

Strokovno mnenje ni bilo potrebno. |

Ocena učinka Ta predlog je posledica izvajanja osnovne uredbe. Osnovna uredba ne določa splošne ocene učinka, vendar vsebuje izčrpen seznam razmer, ki jih je treba oceniti. |

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Povzetek predlaganih ukrepov Komisija je 17. aprila 2010 začela protisubvencijski postopek v zvezi z uvozom premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. V preiskavi je bilo ugotovljeno subvencioniranje zadevnega izdelka, kar je povzročilo škodo industriji Unije. V preiskavi je bilo prav tako ugotovljeno, da uvedba protisubvencijskih ukrepov ni bila v nasprotju z interesom Unije. Zato se predlaga, naj Svet sprejme priloženi predlog uredbe za uvedbo dokončnih protisubvencijskih ukrepov na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske. |

Pravna podlaga Uredba Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“). |

Načelo subsidiarnosti Predlog je v izključni pristojnosti Unije. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti zaradi naslednjih razlogov: |

oblika ukrepanja je opisana v navedeni osnovni uredbi in ne dopušča odločanja na nacionalni ravni. |

Navedba o načinu zmanjšanja finančne in upravne obremenitve Unije, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih organov, gospodarskih subjektov in državljanov ter o njeni sorazmernosti s ciljem predloga se ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrument: uredba. |

Druga sredstva ne bi bila primerna, ker osnovna uredba ne predvideva drugih možnosti. |

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog ne vpliva na proračun EU. |

2011/0083 (NLE)

Predlog

UREDBA SVETA

o uvedbi dokončne protisubvencijske dajatve na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“), in zlasti člena 15 Uredbe,

ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija („Komisija“),

ob upoštevanju naslednjega:

1. POSTOPEK

2. Začetek

3. Evropska Komisija je 17. aprila 2010 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije [2] („obvestilo o začetku“), napovedala začetek protisubvencijskega postopka v zvezi z uvozom premazanega finega papirja s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“ ali „zadevna država“) v Unijo.

4. Protisubvencijski postopek je bil sprožen po pritožbi, ki jo je 4. marca 2010 vložilo Združenje evropskih proizvajalcev finega papirja (CEPIFINE) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki zavzemajo večji delež, v tem primeru več kot 25 %, celotne proizvodnje premazanega finega papirja Unije. Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju tega izdelka in znatni škodi, ki je zaradi tega nastala, kar je zadostovalo za upravičenost začetka postopka.

5. Pred začetkom postopka in v skladu s členom 10(7) osnovne uredbe je Komisija vlado LRK („kitajska vlada“) obvestila, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, ki domneva, da je subvencionirani uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz LRK povzročil znatno škodo industriji Unije. Kitajska vlada je bila povabljena na posvetovanja, da se razjasni položaj glede vsebine pritožbe in da se najde sporazumna rešitev. Kitajska vlada je sprejela vabilo na posvetovanja, ki so se nato tudi izvedla. Na posvetovanjih ni bila dosežena sporazumna rešitev. Vendar so se ustrezno upoštevale pripombe pristojnih organov kitajske vlade glede trditev iz pritožbe, da se sheme, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, ne uporabljajo. Po posvetovanjih je kitajska vlada predložila svoja stališča.

6. Protidampinški postopek

7. Evropska Komisija je 18. februarja 2010 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije [3], napovedala začetek protidampinškega postopka v zvezi z uvozom premazanega finega papirja s poreklom iz LRK v Unijo.

8. Komisija je 17. novembra 2010 z Uredbo (EU) št. 1042/10[4] uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz premazanega finega papirja s poreklom iz LRK.

9. Analizi škode, izvedeni v tej protisubvencijski in vzporedni protidampinški preiskavi, sta identični, saj so opredelitev industrije Unije, reprezentativni proizvajalci Unije in obdobje preiskave v obeh preiskavah enaki. Zaradi tega so bile pripombe glede vidikov škode, predložene v katerem koli od teh dveh postopkov, upoštevane v obeh postopkih.

10. Strani, ki jih postopek zadeva

11. Komisija je pritožnika, druge znane proizvajalce Unije, znane proizvajalce izvoznike v LRK in združenje proizvajalcev (papirniško združenje), predstavnike zadevne države, znane uvoznike in znane uporabnike uradno obvestila o začetku postopka. Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo svoja stališča v pisni obliki in zahtevajo zaslišanje v roku iz obvestila o začetku.

12. Glede na očitno veliko število proizvajalcev izvoznikov, proizvajalcev Unije in nepovezanih uvoznikov je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Da bi se Komisija lahko odločila, ali bo vzorčenje potrebno, in v tem primeru izbrala vzorce, so bili vsi proizvajalci izvozniki in njihovo znano papirniško združenje, vsi proizvajalci Unije in nepovezani uvozniki pozvani, naj se od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 javijo Komisiji in predložijo osnovne informacije o svojih dejavnostih, povezanih z zadevnim izdelkom (kakor je opredeljen v oddelku 2.1), kot je navedeno v obvestilu o začetku postopka. Posvetovanje je bilo opravljeno tudi z organi v LRK.

13. Kot je razloženo v uvodni izjavi (51), sta dve skupini kitajskih proizvajalcev izvoznikov predložili zahtevane informacije in se strinjali z vključitvijo v vzorec. Na podlagi zgoraj navedenega je bilo sklenjeno, da vzorčenje za proizvajalce izvoznike v LRK ni potrebno.

14. Kot je razloženo v uvodni izjavi (53), je bilo sklenjeno, da vzorčenje za proizvajalce Unije ni potrebno.

15. Kot je razloženo v uvodni izjavi (54), je bilo sklenjeno, da vzorčenje za nepovezane uvoznike ni potrebno.

16. Komisija je poslala vprašalnike vsem stranem, za katere je bilo znano, da jih to zadeva, in vsem drugim stranem, ki so to zahtevale v rokih, določenih v obvestilu o začetku postopka, in sicer pritožniku, drugim znanim proizvajalcem Unije, znanim proizvajalcem izvoznikom v LRK in združenju proizvajalcev, predstavnikom zadevne države, znanim uvoznikom in znanim uporabnikom.

17. Izpolnjene vprašalnike in druga stališča je prejela od dveh skupin kitajskih proizvajalcev izvoznikov, združenja pritožnika (Združenja evropskih proizvajalcev finega papirja ali „CEPIFINE“), štirih proizvajalcev Unije pritožnikov in enega dodatnega proizvajalca Unije, 13 nepovezanih uvoznikov in trgovcev, 5 uporabnikov in enega združenja iz tiskarske industrije.

18. Komisija je zbrala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za določitev subvencioniranja, nastale škode in interesa Unije. Preveritveni obiski so potekali v prostorih naslednjega državnega organa in podjetij:

19. vlada Ljudske republike Kitajske:

20. kitajsko ministrstvo za gospodarstvo, Peking, Kitajska;

21. proizvajalci Unije in združenje:

22. CEPIFINE, Brussels, Belgija,

23. Sappi Fine Paper Europe, Brussels, Belgija,

24. LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francija in TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španija), Barcelona, Španija,

25. Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italija in njene povezane družbe Burgo Distribuzione srl, Milan, Italija in Ebix sa, Barcelona, Španija,

26. Papierfabriek Scheufelen GmbH, Lenningen, Nemčija;

27. proizvajalci izvozniki v LRK:

28. Sinar Mas Paper (Kitajska) Investment Co Ltd, krovna družba skupine Asia Pulp & Paper Group („APP“):

29. Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, LRK,

30. Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, LRK,

31. Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, LRK,

32. Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, LRK;

33. Chenming Paper Group („Chenming“):

34. Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, LRK,

35. Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, LRK;

36. uvozniki v Uniji:

37. Cartaria Subalpina, Turin, Italija,

38. Paperlinx, Northampton, Združeno kraljestvo.

39. Obdobje preiskave in obravnavano obdobje

40. Preiskava subvencioniranja in škode je zajela obdobje od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2009 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Proučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2006 do konca OP („obravnavano obdobje“).

41. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

42. Zadevni izdelek

43. Zadevni izdelek je premazan fini papir, tj. na eni ali obeh straneh premazan papir ali karton (razen kraft papirja ali kraft kartona) v listih ali zvitkih, mase med 70 g/m2 in 400 g/m2 in beline nad 84 (merjeno v skladu z ISO 2470-1), s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („zadevni izdelek“ ali „PFP“), ki se trenutno uvršča v oznake KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 in ex 4810 99 90.

44. PFP je visokokakovostni papir in karton, ki se navadno uporablja za tiskanje gradiva za branje, kot so revije, katalogi, letna poročila, zborniki. Zadevni izdelek vključuje liste in zvitke, primerne za uporabo v tiskarskih strojih za formatni tisk („rezalna zvezda“). Zvitki, primerni za uporabo v tiskalnih strojih za formatni tisk („zvitki za rezalnike“), so oblikovani tako, da se pred tiskanjem razrežejo ter se tako štejejo za zamenljive in neposredno konkurenčne listom.

45. Zadevni izdelek ne vključuje zvitkov, primernih za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Zvitki, primerni za uporabo pri rotacijskih tiskalnih strojih, so opredeljeni kot zvitki, katerih rezultat preskusa po preskusnem standardu ISO 3783:2006 za določanje odpornosti proti trganju z metodo pospešene hitrosti ob uporabi preskusne naprave IGT (električni model) je manj kot 30 N/m pri meritvi v prečni smeri papirja ter manj kot 50 N/m pri meritvi v smeri stroja. Prav tako se v nasprotju z zvitki, ki se uporabljajo v tiskarskih strojih za formatni tisk, zvitki za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih navadno dajejo neposredno v tiskalne stroje in niso prej razrezani.

46. Ena stran je trdila, da je bil obseg izdelkov v preiskavi preozko določen in da bi bilo treba vključiti zvitke PFP, ki so primerni za rotacijsko tiskanje. Trdila je, da imajo zvitki za rotacijsko tiskanje in zvitki, vključeni v sedanjo preiskavo (zvitki in listi za rezalnike), enake osnovne tehnične in fizikalne lastnosti ter se ne razlikujejo eden od drugega. Poleg tega je trdila, da se oboji uporabljajo za visokokakovostno tiskanje in so zato do neke mere zamenljivi.

47. Vendar je v nasprotju z zgornjo trditvijo preiskava potrdila, da v resnici obstajajo razlike v tehničnih in fizikalnih lastnostih, kot sta vlažnost in trdota, med papirjem, ki se uporablja pri rotacijskem tiskanju, in tistim, ki se uporablja za formatno tiskanje. Preiskava je nadalje potrdila, da so tehnične lastnosti iz uvodne izjave (18) lastne zvitkom, primernim za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Zaradi teh razlik se papir, ki se uporablja v rotacijskem tiskanju, in tisti, ki se uporablja pri formatnem tiskanju, ne moreta uporabljati v isti vrsti tiskarskega stroja, zato nista zamenljiva. Treba je omeniti, da so se vse strani strinjale, da se obe vrsti papirja razlikujeta po površinski trdnosti in natezni trdnosti.

48. Poleg tega je zadevna stran trdila, da stranke gledajo na PFP v obliki listov, zvitkov za rezalnike in zvitkov za rotacijsko tiskanje kot na enotni trg in so zato prodajne poti enake. Različne tehnične lastnosti se odražajo samo v manjših cenovnih razlikah med temi skupinami izdelkov.

49. Vendar je preiskava razkrila, da obe vrsti zvitkov tudi z gospodarskega vidika nista zamenljivi, ker se zvitki za rotacijsko tiskanje uporabljajo za obsežna tiskarska dela in so navadno izdelani po naročilu ter zahtevajo sprotno dostavo, zato teh izdelkov ne skladiščijo posredniki, temveč se dostavljajo neposredno končnim uporabnikom, kar pomeni, da se tudi prodajajo po drugačnih distribucijskih kanalih kakor zvitki, ki se uporabljajo pri formatnem tiskanju. Drugačni proizvodni procesi in drugačna ekonomija obsega v procesu tiskanja se odražajo tudi v izrazitih razlikah v ceni.

50. Opozoriti je treba tudi, da iz LRK v obravnavanem obdobju niso bili uvoženi nobeni zvitki za uporabo v rotacijskih tiskalnih strojih. Malo verjetno je tudi, da bi se ti izdelki uvažali v prihodnosti, saj nabavljanje teh izdelkov v oddaljenih državah ni ekonomsko upravičeno zaradi razlogov, navedenih v prejšnji uvodni izjavi.

51. Na tej podlagi so bile te trditve zavrnjene.

52. Ista stran je trdila, da odpornost proti trganju ni ustrezna tehnična lastnost za razlikovanje med izdelki, ker bi bil to preskus splošne narave, poleg tega pa bi na rezultate preskusa lahko vplivala vsebnost vlage v preskušanem papirju. Stran je nadalje trdila, da je mogoče na podlagi nekaterih drugih preskusov, ki jih je izvedla v lastnem laboratoriju in s katerimi je merila odpornost proti trganju zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki so jih proizvedli proizvajalci Unije, videti, da ti izdelki ne spadajo v sedanjo opredelitev izdelka, kar kaže, da je merilo „odpornosti proti trganju“ za razlikovanje med PFP, ki se uporablja za rotacijsko tiskanje in za formatno tiskanje, neustrezno. S tem dokazom je stran trdila, da je bila izključitev zvitkov za rotacijsko tiskanje samovoljna.

53. Za trditev, da lahko z vsebnostjo vlage v papirju dobimo nezanesljive preskusne rezultate za preskusni standard ISO 3783:2006, ni predložila nobenega dokaza.

54. Rezultati, ki jih je predložil proizvajalec izvoznik, so obsegali povzetek preskusov, ki jih je izvedel v lastnem laboratoriju. Najpomembneje pa je, da rezultati niso bili na voljo za pregled in pripombe s strani drugih zainteresiranih strani, zlasti industrije Unije, proizvajalec izvoznik pa kljub večkratnim opominom ni predložil smiselnega povzetka rezultatov, ki ni zaupne narave.

55. Po razkritju proizvajalec izvoznik ni predložil nobenih nadaljnjih podrobnih informacij, ki bi pomagale pri oceni zanesljivosti preskusa. Ker različica preskusa, ki ni zaupne narave, ni bila predložena, se podjetja, katerih zvitki za rotacijsko tiskanje so bili domnevno preskušani, niso mogla odzvati na sklepne ugotovitve preskusa. Komisija zato ni mogla objektivno preveriti, ali so predloženi rezultati preskusa zanesljivi ter pravilni in ali se je za namene preiskave nanje mogoče zanašati. Na podlagi dejstev, ki jih je imela Komisija na voljo, je bilo ugotovljeno, da objektivnost in zanesljivost preskusa nista zadostni, saj informacij, ki so bile predložene kot zaupne, ni bilo mogoče navzkrižno preveriti s kakšnimi zanesljivimi viri.

56. Po razkritju ugotovitev je isti proizvajalec izvoznik predložil rezultate nadaljnjega preskusa, ki ga je v njegovem imenu izvedel zunanji preskuševalni laboratorij, in ponovil, da je bil PFP, ki se uporablja pri rotacijskem slikanju, samovoljno izključen iz obsega preiskave. Poročila o preskušanju so navajala, da je bila odpornost proti trganju merjena na 25 vzorcih zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki jih je laboratoriju zagotovil proizvajalec izvoznik in jih opredelil kot vzorce papirja, ki ga proizvajajo proizvajalci Unije. V skladu s tem poročilom ni noben od teh vzorcev izpolnil obeh meril iz uvodne izjave (18).

57. Prvič, ocena poročila o preskušanju je razkrila, da se je poročilo o preskušanju zunanjega laboratorija navezovalo večinoma na izdelke, za katere ti rezultati niso bili pomembni, saj večina preskušanih vzorcev dejansko niso bili zvitki za rotacijsko tiskanje; drugič, poročilo o preskušanju se je navezovalo na izdelke, ki niso bili zadostno opredeljeni, saj iz poročila o preskušanju ni bilo razvidno, ali je bil preskušani papir za formatno tiskanje ali rotacijsko tiskanje, saj znamka papirja, opisana v poročilu, obstaja v obeh formatih. Poleg tega poročilo o preskušanju ni omogočilo nobenega zagotovila, da so bili navedeni vzorčeni zvitki dejansko tisti, ki so bili preskušani.

58. V odgovor na poročilo zunanjega laboratorija o preskušanju je pritožnik predložil rezultate preskušanja, ki ga je en izmed proizvajalcev Unije izvedel na enakih vzorcih zvitkov za rotacijsko tiskanje, kot jih je domnevno preskušal zunanji laboratorij. Ta preskus je pokazal drugačne rezultate. Pritožnik je razlike pripisal morebitnim drugačnim pogojem preskusa in tako morebitnemu neskladju s standardom ISO 3783:2006, tj. standardom, v skladu s katerim je treba meriti odpornost proti trganju iz uvodne izjave (16) začasne uredbe.

59. Po razkritju dokončnih ugotovitev je proizvajalec izvoznik izrazil pomisleke, ali je bila Komisija objektivna, ko je zavrnila rezultate preskusa, ki ga je izvedel zunanji laboratorij. Trdil je, da je bil preskus slep in da ga je izvedel neodvisni strokovnjak v skladu z ustreznim standardom ISO. Da bi dokazal neodvisnost, pravilnost in reprezentativnost preskusa, je predložil pisno izjavo njegovega direktorja, v kateri je bil pojasnjen postopek dobave vzorcev, uporabljenih pri preskušanju.

60. Prvič, Komisija ni nikoli podvomila v objektivnost poročila o preskušanju, ki ga je izvedel zunanji laboratorij, in s tem v zvezi je nepomembno, da se je preskus izvedel slepo. Po drugi strani so bili izraženi pomisleki glede izbire in porekla preskušanih vzorcev in ne glede samega preskusa. Argumenti, ki jih je navedel proizvajalec izvoznik, teh pomislekov niso odpravili, saj so bili nepopolni in na številnih mestih nejasni; trdil je, na primer, da so vključitev izdelkov, ki niso zvitki za rotacijsko tiskanje, povzročile administrativne napake ali napake dobaviteljev, ki naj bi dobavili napačne vzorce.

61. Ker vir in vzorci domnevno preskušanih izdelkov niso bili jasni in so bili rezultati preskušanja različnih strani protislovni, se je štelo, da poročilo o preskusu, ki ga je zunanji laboratorij predložil v imenu kitajskega proizvajalca izvoznika, ni prepričljivo pokazalo, da preskus odpornosti proti trganju ni ustrezen za razlikovanje med PFP, ki je primeren za rotacijsko tiskanje, in PFP, ki se uporablja pri formatnem tiskanju. Zato poročilo o preskušanju ni pokazalo, da je bil PFP, ki se uporablja pri rotacijskem tiskanju, samovoljno izključen iz obsega preiskave.

62. Glede ustreznosti odpornosti proti trganju kot razlikovalnega merila za zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje, je treba spomniti, da se v opredelitvi izdelka ti dve skupini med seboj med drugim razlikujeta glede na uporabo izdelkov, tj. ali je izdelek primeren za uporabo v rotacijskem ali formatnem tiskanju v skladu z zahtevami tiskalnih strojev, na katerih se ti izdelki uporabljajo, kar se med drugim odraža v lastnosti odpornosti proti trganju. Poleg tega je treba opozoriti, da je odpornost proti trganju samo ena od lastnosti, ki ločijo PFP, primeren za rotacijsko tiskanje, od PFP, ki se uporablja v formatnem tiskanju; uvodni izjavi (18) in (20) določata dodatna merila, ki jim zadevni proizvajalec izvoznik ni ugovarjal. Ena stran je trdila, da vlažnost, kot je opredeljena v uvodni izjavi (20), ni razločevalna temeljna lastnost, ki bi omogočala razlikovanje med izdelki. Vendar so med preiskavo v zvezi s tem druge strani trdile drugače. V vsakem primeru je bilo ugotovljeno, da sta trdota in odpornost proti trganju najustreznejša dejavnika.

63. Pritožnik je v pripombi, ki jo je na to predložil, priznal, da nekateri zvitki morda ne izpolnjujejo meril glede odpornosti proti trganju iz uvodne izjave (18), ki se jih lahko še vedno uporablja za rotacijsko tiskanje. Vendar je še naprej vztrajal pri mnenju, da je odpornost proti trganju edini preskus, ki lahko z gotovostjo pokaže, da je zvitek dejansko primeren za rotacijsko tiskanje, tj. če zvitek izpolnjuje merila iz uvodne izjave (18), je zagotovo zvitek za rotacijsko tiskanje.

64. Za podporo navedenim trditvam glede odpornosti proti trganju se je proizvajalec izvoznik skliceval na trditve enega izmed proizvajalcev Unije pritožnika v protidampinški in protisubvencijski preiskavi v ZDA, v katerih je proizvajalec Unije domnevno priznal, da zvitkov za rotacijsko tiskanje ni mogoče razlikovati na podlagi preskusa odpornosti proti trganju ali katere druge meritve.

65. Pritožnik je tem trditvam proizvajalca izvoznika ugovarjal in trdil, da je v nasprotju s trditvami postopek v ZDA pokazal, da obstaja jasna ločnica, ki loči zvitke za rotacijsko tiskanje od PFP.

66. Prvič, opozoriti je treba, da so bile trditve, na katere se je skliceval proizvajalec izvoznik, predložene v preiskavah v drugih sodnih sistemih, predložile pa jih niso iste strani, kot sodelujejo v tem postopku, zaradi česar niso pomembne. Drugič, organi ZDA so v omenjenih preiskavah sklenili, da obstaja jasna razlika med PFP, ki se uporablja v formatnem tiskanju, in zvitki, ki so primerni za rotacijsko tiskanje. Zvitki za rezalnike so bili obravnavani kot polizdelki, zvitki, primerni za rotacijsko tiskanje, pa se niso šteli za zadevni izdelek. Organi ZDA v svoji opredelitvi obsega izdelkov v preiskavi zvitkov za rotacijsko tiskanje niso izrecno opredelili. Zaradi tega merilo odpornosti proti trganju v omenjenih preiskavah ni bilo pomembno pri opredelitvi obsega izdelkov.

67. Na podlagi zgornjih pripomb je bila tehnična lastnost „odpornost proti trganju“ potrjena kot zanesljiva lastnost za opredelitev PFP, primeren za uporabo v rotacijskem tiskanju.

68. Predložene pripombe pa so tudi pokazale, da obstajajo zvitki za rotacijsko tiskanje, ki se lahko uporabljajo za rotacijsko tiskanje tudi, če ne izpolnjujejo v celoti vseh meril glede odpornosti proti trganju. Zato se je zdelo potrebno natančneje opredeliti zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje.

69. Da bi zagotovili nadaljnje merilo za razlikovanje zvitkov za rotacijsko tiskanje, ki vseh meril ne izpolnjujejo v celoti, je pritožnik predlagal, da bi bilo treba zvitek, ki preskusa glede odpornosti proti trganju ne prestane v celoti, vendar je njegovo notranje jedro manjše od 80 mm, šteti za zvitek za rotacijsko tiskanje.

70. Kitajska vlada in proizvajalec izvoznik sta trdila, da je dodajanje velikosti jedra kot novega elementa k opredelitvi izdelka popravek opredelitve zvitkov za rotacijsko tiskanje in zato tudi zadevnega izdelka. Trdila sta tudi, da velikost notranjega jedra ni ustrezno merilo, saj obstajajo zvitki za rotacijsko tiskanje s premerom jedra več kot 80 mm ter zvitki za rezalnike s premerom jedra manj kot 80 mm.

71. Komisija si je prizadevala natančneje opredeliti zvitke, primerne za rotacijsko tiskanje, ter zagotoviti dodatna pojasnila za še jasnejše razlikovanje med zadevnim izdelkom in drugimi izdelki, tudi da bi čim bolj omejila možnost izogibanja ukrepom. Vendar so dokazi, predloženi glede primernosti velikosti jedra kot alternativnega merila za opredelitev, potrdili, da bi to merilo morda povzročilo izključitev zadevnega izdelka, tj. zvitkov za rezalnike s premerom jedra manj kot 80 mm, iz ukrepov. Zato je bilo za opredelitev zvitkov, primernih za rotacijsko tiskanje, to merilo opuščeno.

72. Navedeno ne posega v zanesljivost metode, v skladu s katero so bili zvitki, primerni za rotacijsko tiskanje, izključeni iz obsega preiskave, kot je trdila kitajska skupina proizvajalcev izvoznikov.

73. Med preiskavo so nekatere strani trdile tudi, da bi bilo treba iz obsega preiskave izključiti večplastni papir in večplastni karton (kot sta opredeljena v naslednji uvodni izjavi). Trdile so, da imata večplastni papir in večplastni karton drugačne fizikalne lastnosti, na primer več slojev, večjo trdoto in manjšo gostoto, ter da je končna uporaba teh izdelkov drugačna, saj se navadno uporabljajo za kartonske zloženke in embalažo. Te strani so nazadnje trdile, da je mogoče enoplastni in večplastni papir in karton zlahka ločiti po zunanjem videzu.

74. Večplastni papir in večplastni karton, kot sta opredeljena v pojasnjevalnih opombah harmoniziranega sistema k tarifni podštevilki 4805, sta izdelka, dobljena s stiskanjem dveh ali več plasti vlažne papirne kaše, od katerih je vsaj ena lastnost drugačna od drugih. Te razlike lahko izhajajo iz vrste uporabljene papirne kaše (npr. reciklirani odpadki), metode proizvodnje (npr. mehanična ali kemična) ali, pri kašah iste vrste, ki so izdelane po isti metodi, iz stopnje obdelave (npr. nebeljena, beljena ali barvana).

75. Preiskava je pokazala, da imata večplastni papir in karton res nekaj drugačnih fizikalnih in tehničnih lastnosti; konkretneje, imata več plasti kaše, kar jima daje večjo togost. Večplastni papir in karton se proizvajata z drugačno proizvodno metodo, ki zahteva drugačne papirniške stroje kot metoda, ki se uporablja za proizvodnjo PFP, saj se v proizvodnem procesu več plasti kaše stisne v enoten izdelek. Nazadnje, večplastni papir in karton se uporabljata za drugačne namene (v glavnem za embalažo) kot PFP, ki se uporablja za visokokakovostno tiskanje promocijskega gradiva, revij itd. Večplastni papir in karton, kot sta opredeljena v uvodni izjavi (47), se zato ne štejeta za zadevni izdelek. Posledično se navedene oznake KN, ki pokrivajo uvoz večplastnega papirja in večplastnega kartona, izločijo iz obsega preiskave.

76. Nazadnje, en kitajski proizvajalec je trdil, da bi bilo treba tako imenovani „karton“ izključiti iz obsega preiskave, ker ne spada v opredelitev finega papirja (premazanega ali ne) zaradi domnevnih razlik v masi, debelini in togosti. Ugotovljeno je bilo, da se izraz „karton“ na splošno uporablja za papir z visoko vsebnostjo snovi, zaradi katerih je papir na splošno težji, in da je „karton“ navadno opredeljen kot papir z osnovno maso nad 224 g/m2. Preiskava je razkrila, da razlika v masi ne vpliva pomembno na preostale fizikalne in tehnične lastnosti ter končno uporabo, zaradi katerih bi se razlikoval od zadevnega izdelka. Ugotovljeno je tudi, kot je opisano v uvodni izjavi (16), da so bili vsi PFP z maso med 70 g/m2 in 400 g/m2 izrecno vključeni v opredelitev zadevnega izdelka. Zato se karton šteje za zadevni izdelek.

77. Podobni izdelek

78. Ugotovljeno je bilo, da imajo zadevni izdelek, izdelek, ki se proizvaja in prodaja na domačem trgu LRK, in izdelek, ki ga proizvajalci Unije proizvajajo in prodajajo na trgu Unije, enake fizikalne in tehnične lastnosti ter uporabe. Zato se ti izdelki obravnavajo kot podobni izdelki v smislu člena 2(c) osnovne uredbe.

79. VZORČENJE

80. Vzorčenje za proizvajalce izvoznike v LRK

81. V LRK sta se odzvali na zahtevo po vzorčenju podatkov v obvestilu o začetku postopka samo dve skupini proizvajalcev izvoznikov. Ena skupina (Chenming) zastopa dva povezana proizvajalca izvoznika, druga skupina (APP) pa štiri povezane proizvajalce izvoznike. Sodelujoči proizvajalci izvozniki pomenijo celoten izvoz zadevnega izdelka iz LRK v Unijo. V teh okoliščinah se je Komisija odločila, da vzorčenje za proizvajalce izvoznike v LRK ni potrebno.

82. Za dva od štirih povezanih proizvajalcev izvoznikov iz skupine AAP je bilo ugotovljeno, da proizvajata samo večplastni karton, omenjen v uvodni izjavi (47). V zvezi s tem je treba spomniti, da je bilo sklenjeno, da se večplastni karton izključi iz obsega sedanje preiskave. Spomniti je treba tudi, da je bil večplastni karton izključen iz obsega vzporednega protidampinškega postopka. Zato je bilo sklenjeno, da dveh povezanih proizvajalcev izvoznikov, za katera je bilo ugotovljeno, da proizvajata samo večplastni karton, sedanji postopek ne zadeva. Zato ugotovitve, predstavljene v nadaljevanju, ne temeljijo na njunih informacijah in podatkih.

83. Vzorčenje proizvajalcev Unije

84. Glede na morebitno veliko število proizvajalcev Unije je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Vendar je bilo po proučitvi predloženih informacij in glede na to, da so se v rokih iz obvestila o začetku postopka odzvali samo štirje proizvajalci Unije, odločeno, da vzorčenje ni potrebno. Štirje zgoraj navedeni proizvajalci (ki so pokrivali 61 % skupne proizvodnje) so se šteli kot reprezentativni za industrijo Unije, kot je opredeljena v uvodni izjavi (372). Informacije, ki so jih predložile te štiri družbe, so bile preverjene na kraju samem in so se uporabile kot mikrokazalniki, kot je razloženo v uvodni izjavi (386).

85. Vzorčenje nepovezanih uvoznikov

86. Glede na morebitno veliko število uvoznikov je bilo v obvestilu o začetku postopka predvideno vzorčenje za uvoznike v skladu s členom 27 osnovne uredbe. Vendar je bilo po proučitvi predloženih informacij in glede na majhno število uvoznikov, ki so pokazali pripravljenost za sodelovanje, odločeno, da vzorčenje ni potrebno.

87. SUBVENCIONIRANJE

88. Uvodne opombe

89. Spomniti je treba, da so kitajska vlada in štirje kitajski proizvajalci izvozniki predložili izpolnjene vprašalnike in privolili v preverjanje odgovorov na kraju samem.

90. V zvezi s kitajsko vlado je Komisija po predložitvi izpolnjenega vprašalnika kitajski strani poslala tri pozive k dopolnitvi in predpreveritveno pismo. Komisija je kitajski vladi zagotovila dovolj časa za pripravo in predložitev pripomb, kadar je bilo to zahtevano in utemeljeno. Kitajski vladi so bila dejansko odobrena precejšnja podaljšanja rokov, tj. dva tedna podaljšanja za odgovor na vprašalnik, tako da je bil skupni rok za predložitev izpolnjenega vprašalnika 49 dni, in tri tedne za odgovor na prvi poziv k dopolnitvi, za kar je bil skupni rok 40 dni.

91. Pred preveritvenim obiskom na kraju samem je kitajska vlada od Komisije zahtevala, da pisno zagotovi nadaljnje informacije, zlasti seznam vseh vprašanj, ki jih namerava zastaviti med preveritvenim obiskom, in seznam vseh ministrstev, ki naj bi sodelovala pri preveritvenih obiskih. Če Komisija tega ne bi storila, je kitajska vlada trdila, da Komisija kot preiskovalni organ ne bi izpolnila svojih obveznosti iz Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih („Sporazum SIU“) in zlasti tistih iz odstavka 8 Priloge VI. Kitajska vlada je navedla tudi, da zaradi pomanjkanja teh informacij ne bi mogla jamčiti za izid preverjanja.

92. Komisija se z zahtevo kitajske vlade ni strinjala. Pri tem je treba opozoriti, da je Komisija izpolnila vse ustrezne pogoje iz odstavka 8 Priloge VI Sporazuma SIU in člena 26 osnovne uredbe. Kitajski vladi je bilo poslano podrobno predpreveritveno pismo, s katerim je bil potrjen časovni okvir (dnevi in skupine shem, ki se bodo obravnavale na določen preveritveni dan) ter zahtevana prisotnost organov, pristojnih za ustrezne sheme, in uradnikov, ki so sodelovali pri pripravi stališč kitajske vlade. Komisija je pred preveritvenimi obiski na kraju samem tudi pojasnila, da je kitajska vlada edina, ki ve, kateri so organi, pristojni za preiskovane sheme, in uradniki, najprimernejši za sodelovanje pri preverjanju in odgovarjanje na vprašanja. Glede seznama določenih vprašanj je Komisija pred preveritvenim obiskom na kraju samem in med njim pojasnila, da zakonodaja STO in EU tega ne zahtevata in da je namen te preiskave preveriti odgovor kitajske vlade na vprašalnik in ustrezna dopolnilna stališča; zato bi preverjanje sledilo zasnovi teh dokumentov. Komisija bi prav tako želela pridobiti in pojasniti nadaljnje informacije, potrebne za preiskavo v teku, vendar bi bila natančna vprašanja s tem v zvezi odvisna od odgovorov kitajske vlade na začetno preverjanje njenih odgovorov na vprašalnik. Kitajski vladi je bilo pred preveritvenim obiskom na kraju samem pojasnjeno tudi, da lahko zavračanje predložitve zahtevanih informacij ali pomoči preiskovalnemu organu pri preverjanju informacij in podatkov, potrebnih za namene preiskave, resno ogrozi postopek preiskave. Kitajska vlada je bila opozorjena tudi na učinke določb člena 28 osnovne uredbe.

93. Med preveritvenim obiskom kitajskega ministrstva za gospodarstvo v Pekingu si je Komisija prizadevala, da bi v skladu z določbami členov 11 in 26 osnovne uredbe preverila informacije, ki so bile zagotovljene na podlagi podporne dokumentacije, uporabljene za pripravo odgovora kitajske vlade. Pri tem je Komisija predhodno prišla do zaključka, da zaradi pomanjkanja informacij in na podlagi podporne dokumentacije, ki je na voljo, ni mogoče ustrezno preveriti odgovora na vprašalnik. Poleg tega določene informacije sploh niso bile predložene, čeprav so bile izrecno zahtevane, in na določena vprašanja sploh ni bilo odgovorjeno. Kitajska vlada je bila seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe.

94. Kitajska vlada je trdila, da bi moral preiskovalni organ ugotoviti nujnost informacij na razumen način, ki ne bi pomenil zlorabe pravic. Trdila je tudi, da bi bilo treba informacije, tudi če se jih v vseh pogledih ne šteje za popolne, kljub temu upoštevati. Na podlagi navedenih trditev je kitajska vlada navedla, da je sodelovala po najboljših zmožnostih in da je bil njen vprašalnik v celoti izpolnjen. Trdila je tudi, da je bilo preverjanje na kraju samem slabo načrtovano, saj predpreveritveno pismo ni omogočilo ustreznega razumevanja glede tega, kaj bo preverjeno, in Komisija ni izvedla posebnih obiskov na kraju samem pri vsaki vladni službi. Navedeno je bilo tudi, da je Komisija kitajski vladi naložila nerazumno dokazno breme ter zahtevala nepomembne in nepotrebne informacije.

95. Glede načrtovanja preverjanja na kraju samem je treba spomniti, da se je kitajska vlada strinjala s časovno razporeditvijo, časovnim okvirom obiska in krajem. Dejansko so razprave o časovni razporeditvi potekale avgusta 2010. Komisija je najprej predlagala, da bi preveritveni obisk na kraju samem potekal v prvem tednu oktobra 2010, in pozneje na podlagi kitajskih zahtev dvakrat spremenila svoj predlog, najprej na drugi teden v oktobru 2010 in nato na tretji teden v oktobru 2010. Zato ni nobene podlage za pritožbe glede časovnega okvira obiskov na kraju samem, saj se je Komisija po svojih najboljših močeh trudila, da bi se prilagodila vsaki ustrezno utemeljeni zahtevi kitajske vlade. Glede zahtevanih informacij je treba opozoriti, da kitajska vlada nikdar ni oporekala obliki vprašalnika ali načinu, kako so bile informacije zahtevane. Kitajsko ministrstvo za gospodarstvo je v imenu kitajske vlade predložilo svoj izpolnjen vprašalnik in nadaljnja stališča. Komisija je zahtevala informacije, za katere je menila, da so potrebne za reprezentativno ugotovitev, in je bila dosledna pri svojih zahtevah, ko je med postopkom preiskave zahtevala iste podatke in informacije ter zahtevala od kitajske vlade, da pojasni predložene informacije in njihovo povezavo s preiskovanimi shemami.

96. Posamezne sheme

97. Na podlagi informacij iz pritožbe in odgovorov na vprašalnik Komisije so bile preverjene naslednje sheme, ki so domnevno vključevale dodeljevanje subvencij s strani vladnega organa:

(I) preferenčna posojila industriji premazanega papirja;

(II) programi za davek na prihodek:

- preferenčne davčne politike za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo,

- preferenčne davčne politike za raziskave in razvoj,

- oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje;

(III) programi za posredne davke in uvozne tarife:

- oprostitev DDV in tarifna oprostitev na uvoženo opremo,

- znižanje DDV na doma proizvedeno opremo,

- mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital;

(IV) programi subvencioniranja:

- znane znamke,

- posebni skladi za spodbujanje projektov tujih naložb,

- pomoč udeležencem v protidampinški preiskavi,

- subvencija za obnovo tehnologije v Shouguangu,

- sklad za pravice intelektualne lastnine industrijskega parka Suzhou,

- subvencija sklada za visokotehnološki industrijski razvoj,

- subvencija industrijskega parka Suzhou za ohranjanje rasti,

- posebni sklad za čiščenje onesnažene vode jezera Taihu v provinci Jiangsu,

- posebni skladi za varčevanje z energijo industrijskega parka Suzhou,

- posebni sklad za zmanjšanje skupnih izpustov velikih onesnaževalcev na občinski ravni občine Suzhou,

- subvencija za varčevanje z vodo in zmanjšanje izpustov,

- subvencija za varstvo okolja urada za varstvo okolja v Suzhouju,

- subvencija za varčevanje z energijo v Shouguangu;

(V) zagotavljanje blaga in storitev s strani vlade za manj kot ustrezno nadomestilo („LTAR“):

- zagotavljanje pravic do uporabe zemljišča,

- zagotavljanje kemikalij za izdelavo papirja,

- zagotavljanje električne energije.

- Preferenčna posojila industriji premazanega papirja

(a) Uvod

98. Domneva se, da imajo kitajski proizvajalci zadevnega izdelka v skladu s politiko kitajske vlade, ki zagotavlja finančno pomoč za spodbujanje in podporo rasti in razvoja papirne industrije na Kitajskem, koristi od posojil z nizko obrestno mero državnih bank in državnih komercialnih bank. Kot je razvidno iz petletnih načrtov in industrijske politike, je bančni sistem papirni industriji odobril preferenčne finančne spodbude.

(b) Uporaba razpoložljivih dejstev

99. Na podlagi informacij iz pritožbe je bil namen Komisije preiskati posojila bank industriji premazanega papirja. Zaradi tega je bilo treba od kitajske vlade zahtevati, da v svojem izpolnjenem vprašalniku in nadaljnjih stališčih zagotovi posebne informacije in podatke o vrsti vladnih načrtov in projektov za spodbujanje in podporo razvoja sektorja papirja Kitajske. Ti načrti in projekti so bili:

100. kitajski deseti petletni načrt civilnega gospodarskega in socialnega razvoja („10. petletni načrt“),

101. „10. petletni načrt“ v industriji za izdelavo papirja („načrt za industrijo za izdelavo papirja“),

102. 10. petletni načrt in posebni načrt 2010 za izdelavo projekta povezovanja nacionalnega gozdarstva in izdelave papirja („projekt povezovanja“),

103. sklep št. 40 državnega sveta o razglasitvi in izvajanju „začasnih določb o spodbujanju prilagajanja industrijske strukture“ („sklep št. 40“),

104. kataloški seznam o ponovnem prilagajanju industrijske strukture („kataloški seznam“),

105. smernice za enajsti petletni načrt za nacionalni gospodarski in socialni razvoj (2006–2010) („11. petletni načrt“),

106. okrožnica državnega sveta o uresničevanju glavnih ciljev v (11. petletnem načrtu) in porazdelitvi nalog („okrožnica o izvajanju 11. petletnega načrta“),

107. razvojna politika 2007 za industrijo za izdelavo papirja („načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007“),

108. razvojni načrt province Guandong,

109. 11. petletni načrt mesta Zhanjiang,

110. 11. petletni načrt občine Jining.

111. Kitajska vlada je samo delno predložila informacije, zahtevane v zvezi z načrti. Samo dva zahtevana načrta sta bila predložena v celoti, tj. kitajska različica skupaj z angleškim prevodom (sklep št. 40 in kataloški seznam o ponovnem prilagajanju industrijske strukture). Za tri regionalne načrte, ki jih je Komisija prvotno zahtevala, so kitajski organi navedli, da niso pomembni, saj se sodelujoči proizvajalci izvozniki ne nahajajo v teh regijah. Zato niso bili predloženi. Komisija je to sprejela, vendar je zahtevala razvojne načrte, povezane z območji (regijami, provincami, občinami), v katerih imajo sodelujoči proizvajalci izvozniki sedež. Kitajska vlada je predložila kitajske izvode 11. petletnega načrta za provinco Jiangsu in 11. petletnega načrta za provinco Shandong, vendar brez prevoda, prevedeno ni bilo niti kazalo vsebine. Glede dveh načrtov, ki nista bila predložena, je kitajska vlada navedla, da obsegata obdobje med letoma 2000 in 2005 in sta zato zastarela. Komisija se je s tem strinjala. Preostali načrti (projekt povezovanja, 11. petletni načrt, okrožnica o izvajanju 11. petletnega načrta, načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007) so bili predloženi samo v kitajskem jeziku in s kazalom vsebine v angleščini. Kitajska vlada je trdila, da so bile zahteve Komisije preveč obremenjujoče, da je imela na voljo samo omejena sredstva in zato ni mogla prevesti dokumentov.

112. V zvezi z zgoraj navedenim je treba opozoriti, da je Komisija zahtevala informacije, ki so bile potrebne za preiskavo, saj so bili navedeni dokumenti opredeljeni v pritožbi. Poleg tega je Komisija večkrat poudarila, da morajo biti zahtevani dokumenti predloženi v angleščini. To je za to vrsto pomembnega dokumenta potrebno, saj samo na podlagi kazala ni bilo mogoče ugotoviti, kateri del dokumenta je pomemben za preiskavo. Poleg tega načrti, predloženi v kitajskem jeziku, niso bili obsežni in zdi se, da obstajajo kopije ustrezne dokumentacije v angleščini od neodvisnih virov (odvetniških pisarn, ki se ukvarjajo s kitajskim pravom) ali protisubvencijskih preiskav, ki so jih na Kitajskem izvedle Združene države Amerike („ZDA“).

113. Zato je lahko Komisija preverila samo naslednje dokumente: sklep št. 40, kataloški sezam in načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007, katerega angleška različica je bila v pritožbi, predložil pa jo je tudi proizvajalec izvoznik.

114. Da bi Komisija lahko preiskala raven poseganja države na kitajskem finančnem trgu in pridobila potreben pregled finančnega sektorja v LRK, je zahtevala informacije o odstotkih vladnega lastništva finančnih ustanov in o evidencah o zneskih/odstotkih posojil, ki so jih dale državne banke. Kitajska vlada je trdila, da nima nobene evidence o imetništvu delnic bank, čeprav člen 61 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 določa, da morajo banke te podatke posredovati „ organu bančnih regulatorjev državnega sveta in Ljudski banki Kitajske “. Glede zneskov/odstotkov posojil, ki so jih dale državne banke, je kitajska vlada potrdila, da sicer hrani ustrezne podatke, vendar jih ne more predložiti. Komisija je nadalje olajšala delo kitajske vlade s tem, ko je omejila zahtevane informacije glede odstotka vladnega lastništva samo na finančne ustanove, za katere se je ugotovilo, da so odobrile posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom. Kitajska vlada kljub temu ni predložila ustreznih podatkov za ta omejen segment finančnih ustanov, ki poslujejo na Kitajskem.

115. Da bi Komisija lahko preiskala posojilne politike kitajskih bank (tj. metode, uporabljene za določanje obrestnih mer za posojila, oceno posojil itd.), je od kitajske vlade zahtevala, da predloži informacije v zvezi s politikami, ki jih izvajajo ustrezni državni organi, namreč Ljudska banka Kitajske in Komisija bančnih regulatorjev. Kitajska vlada ni predložila nobenih ustreznih informacij o posojilnih politikah. Ljudska banka Kitajske ni predložila nobenega dokumenta, predpisa ali smernice, ki bi se nanašali na bančni sistem, da bi utemeljila svojo vlogo pri določanju obrestnih mer in svojo povezavo z bančnim sistemom. Poleg tega ni bila predložena nobena razlaga glede uporabe Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 ter zlasti členov 34, 38 in 39, ki določajo temeljne predpise za posojila in druge vrste poslovanj komercialnih bank, čeprav je bila izrecno zahtevana.

116. Da bi Komisija lahko preiskala posojilne politike kitajskih bank, ki so med OP sodelujočim proizvajalcem izvoznikom dale posojila, je od kitajske vlade zahtevala, da se dogovori za sestanke z določenimi bankami, ki so dale posojila sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, da bi preverila informacije glede preferenčnih posojil industriji premazanega finega papirja na Kitajskem. Kitajska vlada je trdila, da ni mogla posredovati pri državnih bankah in se dogovoriti za sestanke. Zato od kitajskih bank niso bili zbrani nobeni dokazi o tem, ali te banke ocenjujejo kreditno tveganje, ko dodelijo posojila, in če to drži, kako ga ocenjujejo.

117. Kitajska vlada je bila seznanjena s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba poleg upoštevanja ustreznih dokumentov kitajske vlade, ki so jih predložile druge strani, uporabiti informacije iz drugotnih virov, vključno s pritožbo in javno dostopnimi informacijami, pridobljenimi s spleta. Kitajska vlada je nasprotovala uporabi razpoložljivih dejstev, vendar ni predložila nobenih nadaljnjih novih dokazov.

118. Komisija je od sodelujočih proizvajalcev izvoznikov prav tako zahtevala, da se dogovorijo za sestanke z določenimi bankami, ki so jim med OP dale posojilo, da bi preverila informacije v zvezi s preferenčnimi posojili industriji premazanega finega papirja na Kitajskem. Vendar ni bilo nobenega takega sestanka. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so posredovali večkratne zahteve Komisije glede takih sestankov, vendar so zadevne banke zavrnile sodelovanje pri preiskavi. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so bili seznanjeni s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba morebitne ugotovitve glede posojil, ki so jih banke dale sodelujočim proizvajalcem izvoznikom, utemeljiti na razpoložljivih dejstvih. Sodelujoči proizvajalci izvozniki so nasprotovali uporabi razpoložljivih dejstev, vendar niso predložili nobenih nadaljnjih dokazov.

119. Od enega kitajskega proizvajalca izvoznika je Komisija zahtevala, da predloži določene informacije glede posebnega sporazuma o prestrukturiranju dolga s tremi kitajskimi bankami. Omenjeni proizvajalec izvoznik ni želel zagotoviti potrebnih informacij. Zato ni bilo mogoče preveriti zadevnega splošnega dogovora in pripadajočih najemanj posojil ali vseh posebnih vprašanj, kot je trajanje posojil, časovni razpored odplačil in obrestne mere. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je bil seznanjen s posledicami nesodelovanja v skladu s členom 28(1) in (6) osnovne uredbe. Zaradi tega pomanjkanja sodelovanja je bilo treba morebitne ugotovitve glede zadevnih posojil, ki so jih banke dale sodelujočemu proizvajalcu izvozniku, utemeljiti na razpoložljivih dejstvih. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je nasprotoval uporabi razpoložljivih dejstev, vendar ni predložil nobenih nadaljnjih dokazov.

(c) Ugotovitve preiskave

(i) Posegi države v finančni bančni sistem za preferenčna posojila industriji za izdelavo papirja

- Vloga vladnih načrtov

120. Preiskava je pokazala obstoj posebnih načrtov politike v zvezi z industrijo za izdelavo papirja. Ti načrti določajo, da državni organi skrbno spremljajo uspešnost industrije za izdelavo papirja in izvajajo posebne ukrepe (npr. izvedbeni odloki) za izpolnjevanje ciljev načrtov politike. Poleg tega je preiskava pokazala, da posebni načrti politike industriji za izdelavo papirja zagotavljajo preferenčna posojila.

121. Dejansko je ob pregledu sklepa št. 40 in posebnega oddelka o financiranju iz načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 očitno, da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja.

122. Glede sklepa št. 40 je treba opozoriti, da je ta akt odredba državnega sveta, tj. najvišjega upravnega organa v LRK, in je pravno zavezujoč za druge javne organe in gospodarske subjekte. Sklep industrijske sektorje uvršča med „spodbujane, omejene in izključene projekte“. Ta akt je smernica za industrijsko politiko, ki skupaj s kataloškim seznamom kaže, da kitajska vlada vzdržuje politiko spodbujanja in podpiranja skupin podjetij ali industrij, kot je papirna industrija, ki jih kataloški seznam uvršča med „spodbujano industrijo“. Glede števila industrij, navedenih kot „spodbujane“, je treba omeniti, da jih je skupno 26 in pomenijo samo del kitajskega gospodarstva. Poleg tega imajo v teh 26 sektorjih samo določene dejavnosti status „spodbujanih“ dejavnosti. Člen 17 sklepa št. 40 določa tudi, da so „spodbujani investicijski projekti“ upravičeni do posebnih ugodnosti in spodbud (finančna podpora, oprostitev uvozne dajatve, oprostitev DDV, oprostitev davka). Po drugi strani sklep št. 40 v zvezi z „omejenimi in izključenimi projekti“ pooblašča državne organe, da neposredno posredujejo in urejajo trg. Pravzaprav člena 18 in 19 od ustreznih organov zahtevata, da finančnim ustanovam preprečijo dodeljevanje posojil; prav tako upravnemu oddelku za državne cene odrejata, naj dvigne cene električne energije, in podjetjem za dobavo električne energije dajeta navodila, da prenehajo z dobavo električne energije takim „omejenim in izključenim projektom“. Iz navedenega je očitno, da sklep št. 40 določa obvezujoče predpise za vse gospodarske ustanove v obliki usmeritev glede spodbujanja in podpore spodbujanih industrij, ena izmed teh pa je industrija za izdelavo papirja.

123. Glede načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 je treba opozoriti, da predpisuje posebne pogoje, usmeritve in cilje za industrijo za izdelavo papirja. Opisuje položaj industrije za izdelavo papirja na Kitajskem (npr. število podjetij, proizvodnjo, potrošnjo in izvoz, statistiko o vrsti uporabljanih surovin). Določa politike in cilje industrije za izdelavo papirja v zvezi z industrijsko postavitvijo, uporabo surovin, uporabo tehnologije in opreme, strukturo izdelka in organizacijsko strukturo proizvajalcev papirja. Besedilo določa tudi „merila za sprejem“ industrije, saj predpisuje posebne zahteve glede razmerja med obveznostmi in sredstvi za industrijo za izdelavo papirja, določa posebne bonitetne ocene za industrijo za izdelavo papirja in posebne cilje za ekonomije obsega, razmerja med tržnimi deleži in porabo energije in vode, ki jih morajo doseči podjetja. Od podjetij zahteva, da svoje razvojne načrte oblikujejo na podlagi načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007. Lokalnim provincam in regijam nalaga tudi, da morajo sodelovati pri izvajanju načrta, „naložbam in financiranju“ industrije za izdelavo papirja pa je namenjeno celo poglavje. S tem v zvezi je primerno opozoriti, da načrt jasno navaja, da finančne ustanove ne smejo zagotoviti posojil projektom, ki niso v skladu z njegovimi predpisi. Če povzamemo, pri branju besedila in iz načina ubeseditve je jasno, da je načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 poseben državni instrument, namenjen urejanju industrije za izdelavo papirja na Kitajskem, in se ga lahko šteje samo za obvezni instrument industrijske politike, ki ga morajo ustrezne zainteresirane strani na Kitajskem (državni organi, finančne ustanove in proizvajalci) dejansko izvajati.

124. Kitajska vlada je trdila, da je treba načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 šteti za usmerjevalni načrt, ki ni pravno zavezujoč. Navedla je tudi, da v tem okviru noben vladni načrt in projekt ni pravno zavezujoč in zaradi tega v okviru takih načrtov in projektov ni mogoče dodeliti nobenega finančnega prispevka ali ugodnosti. Vendar je že iz besedila načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 in navedenih posebnih določb razvidno, da besedila ni mogoče šteti za nezavezujočo smernico. S tem v zvezi je treba opozoriti, da načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007 med drugim navaja: „ Industrijska razvojna politika je oblikovana na podlagi zahtev glede izpopolnitve reforme socialističnega tržnega gospodarstva ter s tem povezanih zakonov in predpisov, da se vzpostavita pravičen tržni red in dobro razvojno okolje, rešijo vprašanja glede razvoja industrije za izdelavo papirja in usmerja zdrav razvoj industrije “. Glede ostalih načrtov in projektov, navedenih v uvodni izjavi (64), je treba opozoriti, da se vsaj en nanaša na okrožnico o izvajanju 11. petletnega načrta. Težko je razumeti, kako lahko ima domnevno pravno nezavezujoč dokument (vladni načrt) pravno zavezujoč izvedbeni akt (v tem primeru okrožnico državnega sveta).

125. Poleg tega člen 34 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 navaja, da banke „ izvajajo svoje posojilno poslovanje na podlagi potreb nacionalnega gospodarstva in socialnega razvoja ter pod vodstvom državne industrijske politike “. V tem primeru je ustrezna državna industrijska politika načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007. Zato je mogoče samo logično sklepati, da so posojila, ki so jih državne komercialne banke odobrile proizvajalcem premazanega finega papirja, v skladu z usmeritvami vlade.

126. Vloga Komisije za nacionalni razvoj in reforme („NDRC“) je bila prav tako preiskana. Kitajska vlada je navedla, da je NDRC agencija državnega sveta, ki usklajuje makroekonomsko politiko in upravlja naložbe vlade. Ta državni organ je med drugimi načrti izdal tudi načrt za industrijo za izdelavo papirja 2007. Čeprav so bile izrecno zahtevane, niso bile predložene nobene razpoložljive informacije o pravnem okviru, znotraj katerega je bila agencija NDRC ustanovljena in deluje, npr. njen statut. Edina razlaga, ki jo je predložila kitajska vlada, je bila, da državni svet, najvišji vladni upravni organ, daje navodila, ki jih mora agencija NDRC izpolnjevati, in da v vsakem primeru te informacije za preiskavo niso pomembne. Tega argumenta ni mogoče sprejeti. Statut organa, ki objavlja vladne načrte, je glede na to, da se v tem postopku preiskuje vladne načrte in projekte, pomemben za preiskavo. Komisijo je tudi zanimalo, zakaj agencija NDRC redno zbira podrobne podatke od podjetij. Kitajska vlada je pojasnila, da je te informacije mogoče zbrati prek industrijskih združenj in drugih javnih virov. Kljub temu obstoj sistematičnega mehanizma za zbiranje podatkov, povezanih s podjetji, ki se uporabljajo v vladnih načrtih in projektih, kaže, da se ti načrti in projekti štejejo za pomemben element državne industrijske politike.

127. Iz navedenega sledi, da bi morala vsaka odločitev, ki jo finančne ustanove sprejmejo v zvezi z industrijo za izdelavo papirja, upoštevati potrebo po uresničitvi ciljev ustreznih načrtov politike. Dejansko se za podjetja, ki jih ti posebni načrti politike uvrščajo med „spodbujane industrije“, šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, kar neposredno vpliva na oceno kreditne sposobnosti s strani kitajskega finančnega sistema. Poleg tega je ob pregledu posebnega oddelka o financiranju iz načrta za industrijo za izdelavo papirja 2007 in sporočila o bonitetni oceni, ki ga je dal na voljo en sodelujoči proizvajalec izvoznik, očitno, da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja in da se za podjetja šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, ker izpolnjujejo pogoje za posebne načrte politike. Primerno je opozoriti, da omenjeno sporočilo o bonitetni oceni, ki je bilo pridobljeno med preiskavo, neposredno povezuje pozitivne prihodnje možnosti podjetja z obstojem načrtov politike za industrijo za izdelavo papirja in izpolnitvijo njihovih ciljev. Obstajajo tudi dokazi, da državni organi spremljajo uspešnost podjetij, saj letno preverjajo njihova dovoljenja za poslovanje ter na tak način pridobijo finančne statistične podatke in statistične podatke o uspešnosti. Poleg tega iz informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, izhajajo tudi dokazi, da Ljudska banka Kitajske v skladu s členom 9 Uredbe o registraciji in posvetovanju bank s pomočjo letnega pregleda posojil, ki jih vsako leto izkoristijo podjetja, spremlja posojilno stanje podjetij.

128. Vsa navedena dejstva kažejo na povezavo med posebnimi načrti politike in financiranjem industrije za izdelavo papirja.

- Posegi države v bančni sektor

129. V zvezi s sodelujočimi proizvajalci izvozniki je preiskava pokazala, da je bila dvema izmed njih v večini primerov samodejno odobrena najnižja možna obrestna mera v mejah, ki jih je določila Ljudska banka Kitajske, druga dva proizvajalca izvoznika pa sta imela korist od znatnega reprogramiranja njunih posojil v letu 2008. Dejansko so kitajske državne banke odkupile vsa posojila tujih bank in reprogramirana posojila niso pomenila znatne premije za tveganje glede na referenčno obrestno mero Ljudske banke Kitajske.

130. Poleg tega je preiskava pokazala, da je za kitajski finančni trg značilno poseganje vlade, saj je večina velikih bank v državni lasti. Kitajski organi so predložili samo nekaj zelo omejenih informacij glede delnic/lastništva bank na Kitajskem. Vendar je, kot je opisano v nadaljevanju, Komisija zbrala vse razpoložljive informacije, da bi prišla do reprezentativne ugotovitve. Pri izvajanju analize, ali so banke pooblaščene za izvajanje ali izvajajo vladna pooblastila, je Komisija poleg informacij o vladnem lastništvu bank zbirala informacije tudi o drugih značilnostih, kot so prisotnost vlade v upravnem odboru, vladni nadzor nad dejavnostmi, upoštevanje vladnih politik ali interesov in ali so subjekti ustanovljeni s statutom.

131. Iz razpoložljivih informacij je bilo ugotovljeno, da državne banke na Kitajskem obvladujejo največji tržni delež in so prevladujoči udeleženci na kitajskem finančnem trgu; glede na raziskavo Deutsche Bank o kitajskem bančnem sektorju iz leta 2006 lahko delež državnih bank znaša več kot 2/3 kitajskega trga. Glede tega je bilo s pregledom trgovinske politike Kitajske, ki ga je izvedla STO, ugotovljeno, da „ je visoka stopnja državnega lastništva še ena pomembna značilnost finančnega sektorja na Kitajskem “[5]. Primerno je opozoriti, da štiri velike državne banke (Kmetijska banka, Banka Kitajske, Konstrukcijska banka ter Industrijska in poslovna banka) zavzemajo več kot polovico kitajskega bančnega sektorja. Politične banke (Policy banks) in druge državne banke so več kot v 50-odstotni državni lasti. Komisija je zahtevala tudi informacije glede strukture vladnega nadzora v omenjenih kitajskih bankah in upoštevanja vladnih politik ali interesov v zvezi z industrijo za izdelavo papirja (tj. upravnega odbora in odbora delničarjev, zapisnikov sestankov delničarjev/članov uprave, nacionalnosti delničarjev/članov uprave, posojilnih politik in ocene tveganja glede posojil, ki so bila dodeljena sodelujočim proizvajalcem izvoznikom). Kljub temu kitajska vlada ali banke teh informacij niso zagotovile. Namesto tega so se samo vedno znova sklicevale na letna poročila bank, ki so jih predložile. Vendar pa informacije v letnih poročilih bank niso vsebovale (in ne morejo vsebovati) zahtevanih podrobnih informacij. Zato je morala Komisija uporabiti razpoložljive informacije. Na podlagi razpoložljivih informacij je sklenila, da omenjene banke nadzoruje vlada in da banke izvajajo vladna pooblastila na način, ki omogoča, da se njihova dejanja pripiše vladi. Ustrezni podatki, ki so bili uporabljeni za pridobitev navedenih ugotovitev, izhajajo iz informacij, ki jih je predložila kitajska vlada, letnih poročil kitajskih bank, ki jih je predložila kitajska vlada ali pa so javno dostopna, informacij iz raziskave Deutsche Bank o kitajskem bančnem sektorju iz leta 2006, informacij, ki so jih predložili sodelujoči proizvajalci izvozniki, in informacij iz pritožbe. Glede tujih bank neodvisni viri ocenjujejo, da pomenijo majhen del kitajskega bančnega sektorja in imajo zanemarljivo vlogo v posojilni politiki, na podlagi ustreznih informacij pa je mogoče sklepati, da lahko ta znaša tudi samo 1 % kitajskega trga[6]. Ustrezne javno dostopne informacije potrjujejo tudi, da se kitajske banke, zlasti velike komercialne banke, za obnovitev kapitala v primeru pomanjkanja kapitalske ustreznosti zaradi povečevanja posojil še vedno zanašajo na delničarje v državni lasti in vlado[7]. Banke, ki so sodelujočim proizvajalcem izvoznikom zagotavljale posojila, so večinoma v državni lasti. Dejansko je bilo na podlagi razpoložljivih informacij ugotovljeno, da je vsaj 13 od 19 evidentiranih bank v državni lasti, vključno z dvema političnima bankama (Kitajsko izvozno-uvozno banko in Kitajsko razvojno banko) in velikimi komercialnimi bankami, kot so Kitajska kmetijska banka, Banka Kitajske, Kitajska konstrukcijska banka ter Kitajska industrijska in poslovna banka. Glede ostalih državnih bank je Komisija prav tako zahtevala enake informacije, kot so navedene zgoraj, v zvezi z vladnim nadzorom in upoštevanjem vladnih politik ali interesov glede industrije za izdelavo papirja. Te podrobne informacije prav tako niso bile predložene, predloženo je bilo samo ponovno napotilo na informacije v ustreznih letnih poročilih bank, ki pa je bilo v večini primerov samo v kitajščini in brez angleškega prevoda. Vendar pa informacije v letnih poročilih bank ne morejo zagotoviti zahtevanih podrobnih informacij. Glede političnih bank, kot je razloženo v nadaljevanju, je preiskava pokazala, da ni nobenih jasnih pravnih določb, ki bi urejale njihovo vlogo in povezavo z vlado. Primerno pa je tudi opozoriti, da se v skladu s trditvami kitajske vlade med preverjanjem na kraju samem zdi, da politične banke podpirajo vladne politike na Kitajskem in ne delujejo zaradi dobička. Vse navedene točke potrjujejo, da navedene banke nadzoruje vlada in da banke izvajajo vladna pooblastila na način, ki omogoča, da se njihova dejanja pripišejo državi.

132. Namen Komisije je bil tudi raziskati razlike med političnimi bankami (glede na razpoložljive informacije so to Kitajska izvozno-uvozna banka, Kitajska razvojna banka in Kitajska kmetijska razvojna banka) in državnimi komercialnimi bankami. Komisija je zahtevala pojasnila glede teh dveh različnih vrst finančnih ustanov. Kitajska vlada je navedla, da za politične banke ni nobenih pisnih pravnih določb, ki bi urejale njihov sektor, glede na to, da kitajski organi trenutno sestavljajo zakon o političnih bankah. Trdila je tudi, da se ene politične banke (namreč Kitajske razvojne banke) ne bi smelo šteti za politično, saj je postala delniška družba in je v prehodnem obdobju. Glede na navedeno je treba opozoriti, da predložene informacije potrjujejo, da so politične banke obravnavane drugače. Čeprav ni pravil, ki bi urejala sektor političnih bank in način, kako te banke delujejo na kitajskem finančnem trgu, je iz okrožnic Ljudske banke Kitajske, navedenih v tem dokumentu, razvidno, da imajo v primerjavi z ostalimi bankami poseben status. Glede statusa Kitajske razvojne banke je treba opozoriti, da ima kitajska država (prek kitajskega ministrstva za finance) več kot 50 % delnic banke in zato njeno preoblikovanje v delniško družbo nima nobenega učinka na nadzor vlade.

133. Še en dejavnik, ki izkrivlja kitajski finančni trg, je vloga, ki jo ima Ljudska banka Kitajske pri določanju posebnih omejitev glede načina določanja obrestnih mer in njihovega nihanja. Dejansko je preiskava pokazala, da ima Ljudska banka Kitajske posebna pravila, ki urejajo način, kako se na Kitajskem spreminjajo obrestne mere. Glede na razpoložljive informacije so ta pravila določena v Okrožnici Ljudske banke Kitajske o vprašanjih glede prilagajanja obrestnih mer vlog in posojil – Yinfa (2004) št. 251. Finančne ustanove morajo zagotoviti obrestne mere posojil znotraj določenega razpona referenčne obrestne mere posojil Ljudske banke Kitajske. Za posojila komercialnih bank in posojila političnih bank, ki se upravljajo komercialno, ni zgornje omejitve obsega, ampak samo spodnja omejitev obsega. Za mestne kreditne zadruge in podeželske kreditne zadruge sta določeni zgornja in spodnja omejitev obsega. Pri preferenčnih posojilih in posojilih, za katera ima državni svet posebna pravila, se obrestne mere ne spreminjajo navzgor. Komisija je od kitajske vlade zahtevala pojasnila glede opredelitve in ubeseditve v omenjeni okrožnici ter v njeni prejšnji zakonodaji (Okrožnica Ljudske banke Kitajske glede povečanja razpona spreminjanja obrestne mere posojil finančnih institucij – Yinfa [2003] št. 250). Kitajska vlada je pojasnila, da sta bili navedeni okrožnici del marketizacijske reforme obrestnih mer na Kitajskem, vendar ni predložila nobenih dodatnih pojasnil. Komisija je od kitajske vlade tudi zahtevala, da pojasni, kaj so preferenčna posojila in druga posojila, ki jih je opredelil državni svet. Kitajska vlada je trdila, da se vsebina ustreznega kitajskega besedila nanaša na predpostavko o drugih posojilih, ki jih je opredelil državni svet. Kitajska vlada ni predložila nobene druge razlage ali ustrezne dokumentacije, ki bi pojasnila, zakaj so preferenčna posojila opredeljena v kitajski zakonodaji. Glede drugih vrst posojil, tudi v primeru, če bi bil argument kitajske vlade sprejet, ni jasno, zakaj je zakonodajalec menil, da mora uvesti možnost drugih posojil, ki jih je določil državni svet. Komisija je zahtevala pojasnilo tudi glede obstoja posojil, s katerimi se upravlja komercialno, kot je omenjeno v navedeni okrožnici. Glede tega kitajska vlada ni predložila nobenega pojasnila ali dokaza. Komisija je od kitajske vlade tudi zahtevala, da predloži morebitne dopolnitve ali naknadno zakonodajo, ki so bile za navedeno okrožnico izdane v zvezi s posojilno politiko komercialnih in političnih bank, vendar ni predložila nobenih takih informacij.

134. Nazadnje je treba opozoriti, da kitajska vlada ni zagotovila nobenih drugih podatkov ali statističnih podatkov glede strukture kitajskega bančnega sistema.

135. Na podlagi vsega zgoraj navedenega (glej uvodne izjave (74) do (88)) in ob upoštevanju pomanjkanja sodelovanja Kitajske (ter upoštevanju ugotovitev iz uvodne izjave (90)), je Komisija sklenila, da trg financiranja na Kitajskem izkrivljajo posegi vlade in obrestne mere, ki jih zaračunavajo nevladne banke in druge finančne ustanove, bodo verjetno prilagojene vladnim obrestnim meram. Zato obrestnih mer, ki jih zaračunavajo nevladne banke in druge finančne ustanove, ni mogoče šteti za ustrezne referenčne obrestne mere pri ugotavljanju, ali vladna posojila prinašajo korist.

(ii) Finančni prispevki

136. Poleg tega je ob upoštevanju vseh dokazov sklenjeno, da večino posojil dvema sodelujočima proizvajalcema izvoznikoma zagotavljajo politične ali druge državne banke, za katere se šteje, da so javni organi zaradi njihove tesne povezave z vlado. So v več kot 50-odstotni lasti države in zato se zanje šteje, da jih nadzoruje vlada. Obstajajo nadaljnji dokazi o tem, da te banke dejansko izvajajo vladna pooblastila, saj, kot je razloženo v uvodni izjavi (65), država (tj. Ljudska banka Kitajske) očitno posega v način, kako komercialne banke odločajo o obrestnih merah za posojila, ki jih odobrijo kitajskim podjetjem, medtem ko je bila v nekaterih primerih, kot je razloženo v uvodni izjavi (83), podjetjem skoraj samodejno dodeljena najnižja možna obrestna mera v mejah, ki jih je določila država. V teh okoliščinah je mogoče posojilno prakso teh subjektov neposredno pripisati vladi. Dejstvo, da banke izvajajo vladna pooblastila, potrjuje tudi način, kako načrt za industrijo papirja 2007, sklep št. 40 in člen 34 Zakona o komercialnih bankah delujejo glede izvajanja vladnih industrijskih politik (glej uvodne izjave (74) do (81)). Obstaja tudi veliko posrednih dokazov, podprtih z objektivnimi raziskavami in poročili, da so v kitajskem finančnem sistemu še vedno prisotni številni posegi vlade (glej uvodno izjavo (312)). Nazadnje, Kitajska ni zagotovila informacij, ki bi omogočale boljše razumevanje povezave med državnimi bankami in vlado (glej uvodne izjave (68) do (70) in uvodne izjave (84) do (86)). Zato je Komisija v primeru posojil, ki so jih dodelile politične ali druge državne banke, sklenila, da gre za finančni prispevek proizvajalcem premazanega papirja v obliki neposrednega prenosa sredstev vlade v smislu člena 3(1)(a)(i) osnovne uredbe.

(iii) Ugodnosti

137. V skladu s členom 3(2) in členom 6(b) osnovne uredbe obstajajo ugodnosti glede na to, da so vladna posojila dodeljena pod pogoji, ugodnejšimi od tistih, ki bi jih prejemnik dejansko lahko pridobil na trgu. Ker je bilo ugotovljeno, da nevladna posojila na Kitajskem ne zagotavljajo ustrezne referenčne vrednosti, je bila ta oblikovana z metodami, opisanimi v uvodnih izjavah (96) do (102).

(iv) Specifičnost

138. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev v skladu s členom 28 osnovne uredbe. Opomniti je treba, da člen 28(6) navaja: „ Če zainteresirana stranka ne sodeluje ali sodeluje samo delno, tako da zadržuje pomembne informacije, je lahko izid za to stranko manj ugoden, kakor bi bil, če bi sodelovala “. Dejstva, ki so bila upoštevana, vključujejo:

139. dokaz o specifičnosti, ki ga je predložil pritožnik;

140. ugotovitve (glej uvodni izjavi (77) in (78)), da so specifične subvencije usmerjene v industrijo za izdelavo papirja prek določenega sektorskega načrta, tj. načrta za industrijo za izdelavo papirja;

141. dokaz (glej uvodno izjavo (76)), da je industrija za izdelavo papirja „spodbujana industrija“ (sklep št. 40);

142. določbe člena 34 Zakona o komercialnih bankah [2003] št. 13 (glej uvodno izjavo (79)), ki določa, da komercialne banke izvajajo svoje posojilno poslovanje na podlagi potreb nacionalnega gospodarstva in socialnega razvoja ter v duhu državnih industrijskih politik, tj. v tem določenem primeru v duhu načrta za industrijo za izdelavo papirja;

143. ugotovitve (glej uvodno izjavo (81)), da kitajski sistem državnega načrtovanja bankam nalaga zagotavljanje posojil industriji za izdelavo papirja in da se za podjetja šteje, da imajo visoko bonitetno oceno, ker izpolnjujejo pogoje za posebne načrte politike.

144. Ob upoštevanju navedenega in pomanjkanju sodelovanja kitajske vlade razpoložljivi dokazi kažejo, da subvencije, ki so odobrene podjetjem v papirni industriji, niso splošno dostopne in so zato specifične v skladu s členom 4(2)(a) osnovne uredbe. Zaradi pomanjkanja sodelovanja kitajske vlade ni ničesar, kar bi kazalo na to, da upravičenost do subvencije temelji na objektivnih merilih ali pogojih iz člena 4(2)(b) osnovne uredbe.

(d) Sklepna ugotovitev

145. Ob upoštevanju navedenega je treba financiranje industrije za izdelavo papirja obravnavati kot subvencijo.

146. Zaradi obstoja finančnega prispevka, ugodnosti za proizvajalce izvoznike in specifičnosti se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(e) Izračun višine subvencije

147. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. V skladu s členom 6(b) osnovne uredbe se kot ugodnosti za prejemnike šteje razlika med zneskom, ki ga podjetje plača na vladno posojilo, in zneskom, ki bi ga podjetje plačalo za primerljivo komercialno posojilo, ki bi ga pridobilo na trgu.

148. Kot je bilo razloženo, ker posojila, ki jih zagotavljajo kitajske banke, odražajo znatno poseganje vlade v bančni sektor in ne odražajo obrestnih mer delujočega trga, je bila ustrezna referenčna vrednost oblikovana z metodami, opisanimi v nadaljevanju. Poleg tega je Komisija, da bi določila ustrezno referenčno obrestno mero, zaradi pomanjkanja sodelovanja kitajske vlade uporabila razpoložljiva dejstva.

149. Pri oblikovanju ustrezne referenčne vrednosti se zdi razumno, da se uporabijo kitajske obrestne mere, prilagojene tako, da odražajo običajno tržno tveganje. Pravzaprav se zdi v primeru, ko je tekoče finančno stanje izvoznikov ugotovljeno na izkrivljenem trgu in kitajske banke ne predložijo nobenih zanesljivih informacij glede meritev tveganja in določanja bonitetne ocene, nujno, da se ne upošteva kreditna sposobnost kitajskih izvoznikov po nominalni vrednosti, ampak se doda pribitek, ki odraža morebitni učinek kitajskega izkrivljenega trga na njihov finančni položaj.

150. Glede na navedeno, kot je razloženo v uvodnih izjavah (68) do (72), je Komisija od kitajske vlade in sodelujočih proizvajalcev izvoznikov zahtevala, da predložijo informacije o posojilnih politikah kitajskih bank in načinu, kako so posojila proizvajalcem izvoznikom dodeljena. Strani kljub večkratnim zahtevam teh informacij nista predložili. Glede na pomanjkanje sodelovanja in vse razpoložljive informacije ter v skladu z določbami člena 28(6) osnovne uredbe se zdi primerno upoštevati, da bi vsa podjetja na Kitajskem dobila samo obveznice najvišje ocene „stopnja nevlaganja“ (BB pri Bloombergu), in uporabiti ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, za običajno obrestno mero Ljudske banke Kitajske. Za posojila, dodeljena v tuji valuti, Komisija ustrezno premijo, pričakovano za obveznice, ki jih izdajo podjetja s to oceno, uporabi za standardno obrestno mero, kot je navedeno v ustreznih kitajskih posojilnih pogodbah (obrestna mera LIBOR). Vendar se glede na popolno nesodelovanje kitajske vlade glede zagotavljanja informacij o državnih bankah ali dostopa do njih v skladu s členom 28(6) osnovne uredbe zdi primerno, da se ob upoštevanju vseh razpoložljivih dejstev uporabi bonitetna ocena BB (stopnja nevlaganja – špekulativno).

151. Ugodnosti za proizvajalce izvoznike so bile izračunane z upoštevanjem razlike v obrestnih merah, izražene v odstotku, pomnožene z neporavnanim zneskom posojila, tj. obresti, ki niso bile poravnane med OP. Ta znesek je bil nato dodeljen za skupni promet sodelujočih proizvajalcev izvoznikov.

152. Kot je razloženo v uvodni izjavi (73), en proizvajalec izvoznik ni želel zagotoviti pomembnega sporazuma o prestrukturiranju dolga. Zato ni bilo mogoče preveriti osnovnih informacij, navedenih v zvezi s posojili iz tega sporazuma, kot so obrestna mera, rok zapadlosti posojila, načrt odplačevanja itd. Proizvajalec izvoznik tudi ni mogel dokazati, da je odplačal glavnice posojil iz tega sporazuma. Zato so bila pri izračunu ugodnosti ta posojila upoštevana kot dodelitev in so bila poleg obresti, ki niso bile plačane med OP, kot je razloženo v uvodni izjavi (100), dodeljena za OP.

153. Stopnja subvencije za to shemo med OP znaša 5,37 % za podjetja APP in 1,26 % za podjetja Chenming.

154. Programi za davek na prihodek

- Preferenčne davčne politike za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo

155. Ta shema podjetju, ki se uspešno prijavi za certifikat visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo, omogoča ugodnost nižje stopnje davka od dohodkov, ki znaša 15 %, v primerjavi z običajno stopnjo 25 %.

(a) Pravna podlaga

156. Po členu 28 zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007) skupaj z upravnimi ukrepi za določanje visokotehnoloških družb in družb z novo tehnologijo je ta shema preferenčna davčna obravnava. Obvestilo državne davčne uprave o vprašanjih v zvezi s plačilom davka na dohodek za visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo (Guo Shui Han [2008] št. 985) se prav tako nanaša na to shemo in zagotavlja nadaljnje podrobnosti o njenem izvajanju.

(b) Upravičenost

157. Člen 10 upravnih ukrepov za določanje visokotehnoloških družb in družb z novo tehnologijo navaja merila o upravičenosti za družbe, ki lahko koristijo ugodnosti te sheme. Če podjetje izpolni vse pogoje iz člena 10, mora v skladu s postopkom iz člena 11 tega akta ustreznim organom predložiti prijavo.

(c) Praktično izvajanje

158. Vsako podjetje, ki se namerava prijaviti za to shemo, mora poslati spletno prijavo uradu za znanost in tehnologijo, ki izvede predhodni pregled. Nato lokalni urad za znanost in tehnologijo provincialnemu oddelku za znanost in tehnologijo izda priporočilo. Pred odločanjem o izdaji certifikata visokotehnološke družbe in družbe z novo tehnologijo se lahko slednji odloči, da izvede preiskavo neposredno v prostorih vložnika.

(d) Ugotovitve preiskave

159. To shemo so uporabljali trije sodelujoči proizvajalci izvozniki, ki so v OP pridobili ugodnosti. Čeprav kitajska vlada ni predložila nobenih upravnih pravil, so proizvajalci izvozniki predložili razpoložljiva pravna besedila. Tudi iz teh besedil je težko razpoznati postopek prijave, ki ostaja nejasen in nepregleden.

(e) Sklepna ugotovitev

160. Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

161. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.

162. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Dejansko člen 25 iz poglavja 4 zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007), ki je posvečeno „davčni spodbudi“, navaja, da „ država dodeli spodbude za davek na dohodek družb ključnim industrijam in projektom, ki jih država podpira in spodbuja “. V skladu z mnenjem Komisije državni svet v svojem sklepu št. 40 (člen 14) in v glavnem katalogu industrijskega prestrukturiranja določa načela in razvrstitev za obravnavanje družbe kot spodbujane. Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.

163. Ob upoštevanju navedenega se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(f) Izračun višine subvencije

164. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene med OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka po odštetju zneska, plačanega z znižano preferenčno stopnjo davka. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.

165. Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,22% za skupino APP in 0,58% za skupino Chenming.

- Preferenčne davčne politike za raziskave in razvoj (R&R)

166. Ta shema prinaša ugodnosti vsem podjetjem, za katera se šteje, da izvajajo projekte na področju raziskav in razvoja. Ta razvrstitev omogoča 50-odstotno znižanje davka od dobička pravnih oseb pri dejanskih izdatkih za odobrene projekte.

(a) Pravna podlaga

167. Po členu 30(1) zakona LRK o davku na dohodek podjetij (št. 63, objavljen 16. marca 2007), členu 95 uredbe o izvajanju zakona LRK o davku na dohodek podjetij, odredbi št. 512 državnega sveta LRK, objavljeni 6. decembra 2007, in vodniku po ključnih področjih (obvestilo št. 6, 2007) je ta shema preferenčna davčna obravnava.

(b) Upravičenost

168. Ta shema prinaša ugodnosti podjetjem, za katera se šteje, da izvajajo projekte na področju raziskav in razvoja. Do te sheme so upravičeni samo projekti na področju raziskav in razvoja podjetij iz sektorjev z novo tehnologijo in visokotehnoloških sektorjev, ki prejemajo osnovno podporo države, in projekti, navedeni v vodniku po ključnih področjih visokotehnološke industrializacije v okviru sedanje razvojne prednostne pobude, ki ga je objavila Komisija za nacionalni razvoj in reforme.

(c) Praktično izvajanje

169. Vsako podjetje, ki se namerava prijaviti za to shemo, mora pri uradu za znanost in tehnologijo vložiti podrobne informacije o projektih na področju raziskav in razvoja. Po pregledu davčni urad izda mnenje o odobritvi. Znesek, na katerega je treba plačati davek od dobička pravnih oseb, je znižan za 50 % dejanskih izdatkov za odobrene projekte.

(d) Ugotovitve preiskave

170. To shemo so uporabljali sodelujoči proizvajalci izvozniki, ki so v OP pridobili ugodnosti. Čeprav kitajska vlada ni predložila nobenih upravnih pravil, so proizvajalci izvozniki predložili razpoložljiva pravna besedila. Tudi iz teh besedil je težko razpoznati postopek prijave, ki ostaja nejasen in nepregleden.

(e) Sklepna ugotovitev

171. Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

172. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.

173. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Poleg tega ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.

174. Ob upoštevanju navedenega se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(f) Izračun višine subvencije

175. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje znesek celotnega davka, ki se plača glede na običajno stopnjo davka, po odbitku zneska, plačanega z dodatnim 50-odstotnim odbitkom dejanskih stroškov za raziskave in razvoj za odobrene projekte. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.

176. Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,02% za skupino APP in 0,05% za skupino Chenming.

- Oprostitev plačila davka od dividend med rezidenčnimi podjetji, ki izpolnjujejo pogoje

177. Shema se nanaša na rezidenčna podjetja na Kitajskem, ki so delničarji v drugih rezidenčnih podjetjih na Kitajskem. Prva so upravičena do oprostitve davka na dohodek od določenih dividend, ki ga plačajo slednja.

(a) Pravna podlaga

178. Po členu 26 zakona LRK o davku na dohodek podjetij je ta shema preferenčna davčna obravnava, kot je nadalje razloženo v členu 83 uredbe o izvajanju zakona LRK o davku na dohodek podjetij, odredba št. 512 državnega sveta LRK, objavljena 6. decembra 2007.

(b) Upravičenost

179. Ta shema pomeni ugodnosti za vsa rezidenčna podjetja, ki so delničarji drugih rezidenčnih družb na Kitajskem.

(c) Praktično izvajanje

180. Podjetja lahko to shemo uporabljajo neposredno prek davčne napovedi.

(d) Ugotovitve preiskave

181. Na davčni napovedi dohodkov sodelujočih proizvajalcev izvoznikov je naveden znesek, oproščen davka na dohodek. Ta znesek se imenuje dividende, bonusi in drugi dohodki od kapitalskih naložb upravičenih rezidentov in družb v skladu s pogoji Dodatka 5 k napovedi za davek na dohodek (letna napoved za odmero davčnih ugodnosti). Zadevna podjetja na te zneske niso plačala davka na dohodek.

(e) Sklepna ugotovitev

182. Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

183. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.

184. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme samo na rezidenčna podjetja na Kitajskem, ki prejemajo prihodek od dividend od drugih rezidenčnih podjetij na Kitajskem, v nasprotju s podjetji, ki vlagajo v tuje družbe.

185. Poleg tega, ker so vse navedene davčne sheme iz poglavja 4 zakona LRK o davku na dohodek podjetij namenjene izključno pomembnim industrijam in projektom, ki jih, kot je navedeno v členu 25, podpira ali spodbuja država, je ta shema specifična tudi zato, ker je omejena samo na določena podjetja in industrije, uvrščene med spodbujane, kot je npr. industrija premazanega papirja. Dejansko, v skladu z mnenjem Komisije, državni svet v svojem sklepu št. 40 (člen 14) in v glavnem katalogu industrijskega prestrukturiranja določa načela in razvrstitev za obravnavanje družbe kot spodbujane. Poleg tega v tem primeru ni objektivnih meril za omejitev upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.

186. Ob upoštevanju navedenega se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(f) Izračun višine subvencije

187. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Kot ugodnost za prejemnike se šteje, da je to znesek celotnega davka, ki se plača z vključitvijo prihodka od dividend od drugih rezidenčnih podjetij na Kitajskem, po odštetju zneska, ki je bil dejansko plačan z oprostitvijo davka na dividende. V skladu s členom 7(2) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za skupni prihodek podjetij sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.

188. Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,34% za skupino APP in 0,21% za skupino Chenming.

189. Programi za posredne davke in uvozne tarife

- Oprostitev DDV in tarifna oprostitev na uvoženo opremo

190. Ta shema zagotavlja ugodnosti v obliki oprostitve DDV in dajatev prostega uvoza investicijskega blaga za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, ali domača podjetja, ki lahko pridobijo certifikat projektov, ki jih spodbuja država, in ga kitajski organi izdajo v skladu z ustrezno zakonodajo na področju naložb, davkov in carine.

(a) Pravna podlaga

191. Shema temelji na sklopu pravnih določb, tj. okrožnici državnega sveta o prilagoditvi davčnih politik glede uvožene opreme št. 37/1997, objavi ministrstva za finance, splošne carinske uprave in državne davčne uprave [2008] št. 43, obvestilu agencije NDRC o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih, financiranih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, št. 316 2006 z dne 22. februarja 2006 in katalogu o uvoženih izdelkih, ki niso izvzeti iz plačila dajatve, za družbe, ki se financirajo s tujim kapitalom, ali domače družbe – 2008.

(b) Upravičenost

192. Upravičenost je omejena na vložnike, bodisi družbe, ki se financirajo s tujim kapitalom, ali domače družbe, ki lahko pridobijo certifikat za projekte, ki jih spodbuja država.

(c) Praktično izvajanje

193. V skladu z obvestilom agencije NDRC o pomembnih vprašanjih glede obravnavanja pisnega potrdila o domačih projektih ali projektih s tujim kapitalom, katerih razvoj spodbuja država, št. 316 2006 z dne 22. februarja 2006, člen I.1, so projekti tujih naložb, ki so skladni „ s tistimi iz kategorije spodbujanih v katalogu industrij za usmerjanje tujih naložb in katalogu prednostnih industrij za tuje naložbe v srednji in zahodni regiji s prenosom tehnologije, upravičeni do tarifne oprostitve in oprostitve DDV za opremo za lastno uporabo, ki je bila uvožena v okviru skupne naložbe ter za tehnologijo, dele in komponente ter rezervne dele, ki so bili skupaj z opremo uvoženi v skladu s pogodbo ; izvzeto je tisto blago, ki je v katalogu uvoznega blaga navedeno pod projekti tujih naložb, ki niso oproščeni plačila davka “. Pisno potrdilo o projektih za projekte tujih naložb v kategoriji spodbujanja s skupno naložbo 30 milijonov USD ali več izda agencija NDRC. Pisno potrdilo o projektu za projekte tujih naložb v kategoriji spodbujanja s skupno naložbo manj kot 30 milijonov USD izdajo komisije ali gospodarske občine na ravni provinc. Za upravičenost do oprostitve plačila carine in DDV na uvoženo opremo podjetja po prejemu pisnega potrdila o projektu v kategoriji spodbujanja lokalnim carinskim organom predložijo certifikate in drugo dokumentacijo za vlogo.

(d) Ugotovitve preiskave

194. Vsi sodelujoči proizvajalci izvozniki so koristili ugodnosti te sheme.

(e) Sklepna ugotovitev

195. Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

196. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.

197. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na podjetja, ki vlagajo v okviru posebnih poslovnih kategorij, izrecno opredeljenih z zakonom (tj. katalog za usmerjanje industrij za tuje naložbe in katalog ključnih industrij, izdelkov in tehnologij, pri katerih država trenutno spodbuja razvoj). Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.

198. Ob upoštevanju navedenega se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(f) Izračun višine subvencije

199. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost za prejemnika se izračuna z upoštevanjem oprostitve DDV in dajatev za uvoženo opremo. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo življenjske dobe, ki ustreza povprečni amortizacijski dobi zadevne industrije (tj. 15 let). Dobljeni znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.

200. Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 1,17 % za skupino APP in 0,61 % za skupino Chenming.

- Znižanje DDV na doma proizvedeno opremo

201. Ta shema zagotavlja ugodnosti v obliki znižanja DDV za nakup doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital.

(a) Pravna podlaga

202. Ta shema temelji na okrožnici državne davčne uprave o objavi začasnih ukrepov za povračilo odmerjenega davka za nakupe doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, št. 171, 1999, 20/09/1999, ki je bila razveljavljena z okrožnico o razveljavitvi politik povračil davka ob nakupu doma proizvedene opreme za družbe, v katere se vlaga tuji kapital [Caishui 2008, št. 176]. Slednja zagotavlja prehodno obdobje po končanju programa dne 1. januarja 2009.

(b) Upravičenost

203. Upravičenost je omejena na družbe, v katere se vlaga tuji kapital, ki kupujejo doma proizvedeno opremo.

(c) Praktično izvajanje

204. Cilj programa je vračilo DDV, plačanega za nakup doma proizvedene opreme, za družbe, v katere se vlaga tuji kapital, če oprema ne sodi v katalog opreme, ki ni izvzeta iz plačila, in če vrednost opreme ne preseže skupne omejitve naložb družbe, v katero se vlaga tuji kapital, v skladu s „poskusnimi upravnimi ukrepi za nakup doma proizvedene opreme“.

(d) Ugotovitve preiskave

205. Vsi sodelujoči proizvajalci izvozniki so koristili ugodnosti te sheme.

(e) Sklepna ugotovitev

206. Ob upoštevanju navedenega je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

207. Komisija je od kitajske vlade zahtevala, da zagotovi informacije o merilih za upravičenost do pridobitve te subvencije in uporabi subvencije, da bi lahko ugotovila, v kolikšni meri je dostop do subvencije omejen na določena podjetja in ali je subvencija specifična v skladu s členom 4 osnovne uredbe. Kitajska vlada teh informacij ni zagotovila. Komisija je morala zato ob upoštevanju člena 4(5) osnovne uredbe, ki navaja, da je treba vsako določitev specifičnosti „jasno utemeljiti“ na podlagi trdnih dokazov, svoje ugotovitve utemeljiti na podlagi razpoložljivih dejstev, kot je navedeno v oddelku 4.1, v skladu s členom 28 osnovne uredbe.

208. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki podeljuje subvencije, omejila dostop do te sheme na določeno vrsto podjetij (tj. družbe, v katera se vlaga tuji kapital). Poleg tega ni objektivnih meril za določanje upravičenosti in prepričljivih dokazov za sklep, da je upravičenost samodejna v skladu s členom 4(2)(b) osnovne uredbe. Čeprav je bilo med obiskom pri proizvajalcih izvoznikih zbranih nekaj upravnih pravil, zaradi pomanjkanja sodelovanja organov kitajske vlade ni mogoče oceniti obstoja takih objektivnih meril.

209. Poleg tega je shema specifična v smislu člena 4(4)(b) osnovne uredbe, saj je subvencija pogojena z uporabo domačega blaga pred uvoženim.

210. Zato se lahko za to subvencijo uvedejo izravnalni ukrepi.

(f) Izračun višine subvencije

211. Znesek subvencije, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, se izračuna glede na ugodnosti za prejemnike, ki so bile ugotovljene v OP. Ugodnost za prejemnika se izračuna z upoštevanjem zneska DDV, povrnjenega za nakup doma proizvedene opreme. V skladu s členom 7(3) osnovne uredbe je bil ta znesek subvencije (števec) dodeljen za OP z uporabo življenjske dobe, ki ustreza povprečni amortizacijski dobi zadevne industrije (tj. 15 let). Dobljeni znesek je bil nato dodeljen za skupni prihodek sodelujočih proizvajalcev izvoznikov od prodaje v OP, ker subvencija ni odvisna od opravljenega izvoza in ni bila dodeljena glede na izdelane, proizvedene, izvožene ali prevožene količine.

212. Stopnja subvencije za to shemo med OP za sodelujoče proizvajalce izvoznike znaša 0,03 % za skupino APP in 0,05 % za skupino Chenming.

- Mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo ter dodatne dajatve za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital („FIE“)

213. Ta shema zagotavlja oprostitev plačila lokalnih mestnih pristojbin za vzdrževanje in gradnjo ter dodatnih dajatev za izobraževanje za družbe, v katere se vlaga tuji kapital.

(a) Pravna podlaga

214. Ta shema temelji na začasnih pravilih Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje (Guo Fa, objavljeno 8. februarja 1985, št. 19) in predpisih ministrstva za finance o več posebnih vprašanjih glede izvajanja začasnih pravil Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje (Cai Shui Zi, objavljeno 22. marca 1985, št. 69).

(b) Upravičenost

215. Upravičenost je omejena na družbe, v katere se vlaga tuji kapital.

(c) Praktično izvajanje

216. V skladu z začasnimi pravili Ljudske republike Kitajske o mestnih pristojbinah za vzdrževanje je davčna osnova za mestne pristojbine za vzdrževanje in gradnjo „ znesek davka na izdelek, DDV in dohodkov iz dejavnosti, ki ga dejansko plačajo davkoplačevalci, in mora biti poravnan sočasno kot davek na izdelek, DDV oziroma davek od dohodkov iz dejavnosti “.

(d) Ugotovitve preiskave

217. Kot je razloženo v uvodnih izjavah (347) in (348), veljajo obveznosti plačila davka v zvezi s to shemo od 1. decembra 2010 za vsa podjetja, ki poslujejo na Kitajskem.

(e) Sklepna ugotovitev

218. Ob upoštevanju zgoraj navedenega in na podlagi informacij do 30. novembra 2010 je treba shemo v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe obravnavati kot subvencijo v obliki opuščenega prihodka vlade, ki je družbam prejemnicam prinesel ugodnosti.

219. Ta subvencijska shema je specifična v smislu člena 4(2)(a) osnovne uredbe, saj je sama zakonodaja, v skladu s