Uredba EU/511/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti uporabnikov iz Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz njihove uporabe, v Uniji

1.Uvod

Evropska unija (EU) je leta 2014 sprejela Uredbo (EU) št. 511/2014 o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti uporabnikov iz Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz njihove uporabe, v Uniji (v nadaljnjem besedilu: uredba EU o dostopu in delitvi koristi ali Uredba). S to uredbo se v pravni red EU prenašajo zahtevani ukrepi za izpolnjevanje obveznosti iz Nagojskega protokola h Konvenciji o biološki raznovrstnosti.

Uredba EU o dostopu in delitvi koristi določa obveznosti uporabnikov genskih virov in tradicionalnega znanja v zvezi z njimi v Uniji. V skladu z njo morajo vsi uporabniki s primerno skrbnostjo preveriti, ali je bil dostop do genskih virov, ki jih uporabljajo, in uporabljenega tradicionalnega znanja v zvezi z genskimi viri v skladu z veljavnimi pravnimi zahtevami in ali se, kjer je to ustrezno, koristi pošteno in pravično delijo na podlagi vzajemno dogovorjenih pogojev. Vsi uporabniki morajo pridobiti, imeti in na naslednje uporabnike prenesti nekatere informacije, pomembne za dostop in delitev koristi. Uporabniki morajo izjaviti in predložiti dokazila, da so ravnali s primerno skrbnostjo (z vložitvijo izjave o primerni skrbnosti), na dveh kontrolnih točkah, opredeljenih v Uredbi (ena je na stopnji prejetih sredstev za raziskave, pri čemer take raziskave vključujejo uporabo genskih virov ali tradicionalnega znanja v zvezi z genskimi viri, druga pa na zadnji stopnji razvoja proizvoda). Pristojni organi, ki jih imenujejo države članice, morajo preveriti, ali uporabniki izpolnjujejo obveznosti iz Uredbe. Države članice morajo tudi zagotoviti, da se kršitve uporabnikov sankcionirajo z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi.

Uredba EU o dostopu in delitvi koristi je začela veljati 9. junija 2014, uporablja pa se od 12. oktobra 2014. Nekatere pomembne določbe Uredbe so začele veljati leto pozneje. Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1866 glede registra zbirk, spremljanja izpolnjevanja obveznosti uporabnikov in najboljših praks je začela veljati 9. novembra 2015.

Člen 16(1) uredbe o dostopu in delitvi koristi določa, da morajo države članice Komisiji do 11. junija 2017 in nato vsakih pet let predložiti poročilo o uporabi Uredbe, razen če ni v členu 29 Nagojskega protokola določen drugačen interval za poročila. Na prvem srečanju pogodbenic Nagojskega protokola se je od pogodbenic zahtevalo, naj dvanajst mesecev pred tretjim srečanjem pogodbenic, torej najpozneje do 1. novembra 2017, predložijo vmesno nacionalno poročilo o izvajanju Protokola, kot je določeno v členu 29 Protokola. Večina držav članic je v skladu s tem rokom predložila poročila do novembra 2017. Enajst držav članic je predložilo poročila pozneje (zadnje poročilo je prispelo septembra 2018).

To poročilo je v skladu s členom 16(2) uredbe EU o dostopu in delitvi koristi, ki določa, da mora Komisija najpozneje eno leto po roku za predložitev nacionalnih poročil Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o uporabi Uredbe, vključno s prvo oceno njene učinkovitosti. Poročilo temelji na informacijah iz nacionalnih poročil, ki jih je Komisiji predložilo vseh 28 držav članic, in drugih razpoložljivih informacijah.

Poročilo zajema prva tri leta uporabe uredbe EU o dostopu in delitvi koristi, tj. obdobje od oktobra 2014 do avgusta 2017, ki je skrajšano na dve leti uporabe določb v zvezi s primerno skrbnostjo (člen 4), spremljanjem izpolnjevanja obveznosti uporabnikov (člen 7) in pregledi izvajanja skladnosti (člen 9).

2 Izvajanje uredbe EU o dostopu in delitvi koristi

2.1 Institucionalne strukture in viri

2.1.2 Imenovanje pristojnih organov

Člen 6(1) uredbe EU o dostopu in delitvi koristi določa, da morajo države članice do datuma začetka veljavnosti Uredbe imenovati pristojne nacionalne organe. Dvaindvajset držav članic je poročalo, da so imenovale pristojne organe, odgovorne za uporabo Uredbe. V skladu z zahtevami iz uredbe EU o dostopu in delitvi koristi so pristojni organi odgovorni za naslednje naloge:

a)sprejemanje izjav o primerni skrbnosti v skladu s členom 7(1) in (2);

b)pošiljanje informacij posredovalnici informacij o dostopu in delitvi koristi v skladu s členom 7(3);

c)izvajanje pregledov izpolnjevanja obveznosti v skladu s členom 9;

d)priznavanje in preverjanje registriranih zbirk v skladu s členom 5;

e)sodelovanje s tretjimi državami v skladu s členom 7(3);

f)izvajanje dopolnilnih ukrepov v skladu s členom 13 (ozaveščanje, dejavnosti usposabljanja, navodila uporabnikom itd.).

Nekatere države članice so izbrale eno institucijo, ki pokriva navedene funkcije, druge pa so te funkcije porazdelile med več institucij ali agencij. Pristojnim organom včasih pomagajo druge agencije, organizacije in/ali organi (preverjanja na primer so pogosto zaupana inšpektoratom.

Šest držav članic je poročalo, da še niso imenovale pristojnih organov, vendar so vse obvestile Komisijo, da se sprejema uradni akt o imenovanju.