Prostovoljci EU za humanitarno pomoč imajo različne vrste izobrazbe ter nabore znanj in spretnosti, kar odraža pristop na podlagi potreb pri določanju napotitev prostovoljcev in izboru potencialnih prostovoljcev EU za humanitarno pomoč. Med 368 priložnostmi za prostovoljstvo, ki naj bi bile na voljo v letu 2019, nameravajo organizacije 275 mest (75,7 %) ponuditi manj izkušenim prostovoljcem (z manj kot petimi leti ustreznih izkušenj), 93 mest (25,3 %) pa izkušenim prostovoljcem (z več kot petimi leti ustreznih izkušenj).

Spodnji diagram prikazuje države, v katere naj bi se leta 2019 začele napotitve v okviru razpisa iz leta 2018. Pred začetkom napotitve bo pregledana ocena varnostnih razmer v vsaki posamezni državi (npr. za Nikaragvo in Burundi).

Slika 2: Države za napotitev, predlagane na podlagi razpisa za zbiranje predlogov za napotitve iz leta 2018

Od začetka pobude so organizacije najpogosteje zahtevale znanja in spretnosti s področij komuniciranja (17 %), obvladovanja tveganja nesreč (11 %), financ (10 %), gradnje zmogljivosti (10 %), upravljanja projektov (9 %), razvoja lokalnih skupnosti (7 %), enakosti spolov (7 %), spremljanja in ocenjevanja (4 %) ter prilagajanja podnebnim spremembam (4 %).

Od začetka pobude je bilo uspešno zaključenih 77 nalog na področju spletnega prostovoljstva, od tega 54 leta 2018. Med najpogosteje zahtevanimi nalogami so raziskave, prevajanje, grafično oblikovanje, izmenjava znanja ter tehnologija in dejavnosti kartiranja.

Primeri prostovoljstva iz projektov, izvedenih v letu 2018

Projekt „Prostovoljci EU za humanitarno pomoč za krepitev odpornosti in zmogljivosti odzivanja skupnosti, ki so ranljive in so jih prizadele nesreče, na Bližnjem Vzhodu, v Afriki ter Južni in Srednji Ameriki“ združuje tri organizacije pošiljateljice iz Italije (GVC) in Španije (Alianza por la Solidaridad in Acción Contra El Hambre), ki sodelujejo pri napotitvi 33 prostovoljcev EU za humanitarno pomoč v operacije humanitarne pomoči v 19 organizacij gostiteljic v 12 državah nečlanicah EU (Tunizija, Palestina, Jordanija, Libanon, Bolivija, Peru, Gvatemala, Nikaragva, Burkina Faso, Burundi, Mozambik, Mavretanija). Cilj projekta v Gvatemali je gradnja zmogljivosti lokalnih organizacij, da bi lahko gostile prostovoljce, preprečevale izredne razmere in okrepile pripravljenost v primeru nesreče. Evropski in lokalni državljani sodelujejo pri krepitvi odpornosti ranljivih skupnosti v manj razvitih in nestabilnih državah. Manj izkušen prostovoljec EU za humanitarno pomoč, ki dela na področjih spremljanja, vrednotenja, odgovornosti in učenja, opisuje svojo vlogo v Gvatemali, kjer je opravljal raziskave o prehrani otrok:

„Največ časa vzamejo predvsem kratkoročne projektne naloge. Na primer sodelovanje pri izbiri upravičencev, izračun velikosti vzorca za dano raziskavo, priprava vprašalnika za tabličnemu računalniku prijazno uporabo, ponovni pregled statističnih študij, opredelitev kazalnikov ... Večinoma gre za precej tehnične zadeve, vendar se počutim koristnega, ker lahko zaradi svojega znanja informacijske tehnologije in statistike sodelujem v projektu.[...] S strokovnega vidika je bil to dober opomin, da je teorijo, ki se uporablja na področju, težko uskladiti z resničnostjo, na katero naletiš. Kako naključno izbrati hiše za raziskavo na 2 400 metrih višine, če so nekatere oddaljene 40 minut hoda, odročne, na drugem bregu reke? [...] Prvi dan sem opazoval zelo izkušene humanitarne delavce in se od njih učil, nato pa sem raziskave izvajal sam, in sicer kot vodja ene od dveh ekip z dvema raziskovalcema in antropometrom, ki meri težo in višino otrok, mlajših od 5 let, za odkrivanje podhranjenosti.“ ( https://webgate.ec.europa.eu/echo/eu-aid-volunteers_en/story-meal_en ).