SL Uradni list Evropske unije C 31/6

Mnenje Odbora regij o četrtem poročilu Komisije o državljanstvu Unije in o sporočilu Komisije o Agenciji za temeljne pravice

(2006/C 31/02)

ODBOR REGIJ JE,

OB UPOŠTEVANJU četrtega poročila Evropske komisije o državljanstvu Unije — 1. maj 2001 — 30. april 2004 — (KOM (2004) 695 končno);

OB UPOŠTEVANJU sporočila Evropske komisije o Agenciji za temeljne pravice (KOM (2004) 693 končno);

OB UPOŠTEVANJU predloga za uredbo Sveta o ustanovitvi Agencije za temeljne pravice Evropske unije (KOM (2004) 280 končno);

OB UPOŠTEVANJU odločbe Evropske komisije z dne 26. oktobra 2004, da se bo v skladu s prvim odstavkom člena 265 PES posvetovala z Odborom regij o četrtem poročilu Komisije o državljanstvu Unije in o sporočilu Komisije o Agenciji za temeljne pravice;

OB UPOŠTEVANJU odločbe Evropske komisije z dne 30. junija 2005, da se bo v skladu s prvim odstavkom člena 265 PES posvetovala z Odborom regij o predlogu za uredbo Sveta o ustanovitvi Agencije za temeljne pravice.

OB UPOŠTEVANJU sklepa predsedstva z dne 15. junija 2004, da komisiji za ustavne zadeve in evropsko upravo dodeli nalogo priprave mnenja o četrtem poročilu Komisije o državljanstvu Unije in sporočilu Komisije o Agenciji za temeljne pravice;

OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o Evropski uniji, zlasti členov 6 in 7, ter Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti njenega drugega dela;

OB UPOŠTEVANJU Pogodbe o Ustavi za Evropo, podpisane 29. oktobra 2004, zlasti členov I-2, I-9 in I-10 ter VI. naslova „Demokratično življenje Unije“ prvega dela, celotnega drugega dela „Listina o temeljnih pravicah“ in člena III-129 tretjega dela Pogodbe;

OB UPOŠTEVANJU mnenja o postopku izdelave Listine temeljnih pravic Evropske unije (CdR 327/1999 final (1)), resolucije OR o Listini temeljnih pravic Evropske unije (CdR 140/2000 final (2)) in resolucije o odobritvi Listine temeljnih pravic Evropske unije (CdR 381/2000 final (3));

OB UPOŠTEVANJU mnenja o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (KOM (2001) 257 končno — 2001/0111 COD) (CdR 287/2001 final (4));

OB UPOŠTEVANJU mnenja o tretjem poročilu Komisije o državljanstvu Unije (COM(2001) 506 final) in poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi Direktive Sveta 94/80/ES o določitvi podrobne ureditve za uresničevanje volilne pravice in pravice do kandidiranja na lokalnih volitvah (KOM(2002) 260 končno) (CdR 121/2002 final (5));

OB UPOŠTEVANJU mnenja o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o strategiji obveščanja in sporočanja za Evropsko unijo (KOM (2002) 350 končno) (CdR 124/2002 final (6));

OB UPOŠTEVANJU Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic;

OB UPOŠTEVANJU osnutka poročila odbora Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o spodbujanju in zaščiti temeljnih pravic: vloga nacionalnih in evropskih institucij, vključno z Agencijo za temeljne pravice (poročevalka: ga. K. GAL — LIBE/6/25781);

OB UPOŠTEVANJU poročila CFR-CDF.rapUE.2003.fr mreže neodvisnih strokovnjakov za temeljne pravice o stanju temeljnih pravic v Evropski uniji leta 2003;

OB UPOŠTEVANJU osnutka mnenja (CdR 280/2004 rev. 2), ki ga je dne 22. aprila 2005 sprejela komisija za ustavne zadeve in evropsko upravo (poročevalka: ga. Claude du GRANRUT, članica regionalnega sveta Pikardije, namestnica župana mesta Senlis (FR/EPP);

ter ob upoštevanju naslednjega:

1) v drugem delu Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti je bilo ustanovljeno evropsko državljanstvo. Državljanom Unije je bila tako dana zlasti pravica do prostega gibanja in prebivanja na območju držav članic, pravica voliti in biti voljen na občinskih volitvah v državi članici, kjer prebivajo, pravica do zaščite diplomatskih ali konzularnih organov na območju tretje države, v kateri država članica, katere državljan je, nima predstavništva, pravica naslavljati peticije na Evropski parlament in obrniti se na varuha človekovih pravic. Pogodba o Ustavi za Evropo povzema te določbe;

2) državljanstvo in uveljavljanje temeljnih pravic se izvajata zlasti v bližnjem življenjskem okolju. v številnih državah članicah imajo lokalne skupnosti pomembne pristojnosti glede osebnih podatkov, izdaje uradnih dokumentov, pa tudi glede izobraževanja, policije, socialnega varstva, brez katerih dejansko uveljavljanje državljanstva in učinkovita zaščita temeljnih pravic ne bi bila možna;

3) Odbor regij, kot predstavniški organ lokalnih in regionalnih oblasti ter zastopnik demokracije, ki je blizu državljanom, pri postopku sprejemanja odločitev Skupnosti, pripisuje velik pomen izvajanju pravic evropskega državljanstva;

4) državljanstvo Unije ne nadomešča nacionalnega državljanstva. Prav tako kot enotni trg in politika solidarnosti strukturnih skladov pozitivno vplivata na gospodarstvo držav članic Evropske unije in blagostanje njihovih državljanov, je tudi evropsko državljanstvo koristno za državljane kot gospodarske in politične akterje ter kot svobodne osebe, ki nosijo odgovornost in istočasno uživajo varnost;

5) učinkovitost zaščite in spodbujanja temeljnih pravic je temelj vsake demokracije ter predhoden in ključen pogoj za oblikovanje območja svobode, varnosti in pravice;

6) vključitev Listine temeljnih pravic v Pogodbo o ustavi za Evropo krepi zakonsko obveznost Unije do spodbujanja temeljnih pravic na področju vseh politik, ki sodijo med njene pristojnosti;

7) državljanom Unije se mora zagotoviti uveljavljanje njihovih pravic na območju celotne Unije,

na 60. plenarnem zasedanju 6. in 7. julija 2005 (seja z dne 6. julija 2005) soglasno sprejel naslednje mnenje.

1. Stališča Odbora regij

Odbor regij,

1.1 Ugotovitve o četrtem poročilu Komisije o državljanstvu Unije

1.1.1 se zahvaljuje Evropski komisiji, da je ugodila prošnji OR in mu zadevo zaupala v obravnavo. S tem je ustvarjen koristen precedenčen primer, ki nadomešča odsotnost pravne podlage v trenutno veljavnih pogodbah (člen 22 prečiščene verzije pogodb) in tudi v Pogodbi o Ustavi za Evropo (člen III-129);

1.1.2 izraža zadovoljstvo, da je Listina temeljnih pravic, ki postavlja človeka v središče evropskega načrta in vsebuje posebno poglavje, posvečeno državljanstvu, vključena v Ustavno pogodbo, kar ji podeljuje zavezujočo pravno moč. Državljankam in državljanom vsake države članice Evropske unije bo evropsko državljanstvo tako pomenilo simbol za njihove nove pravice in pripadnosti tej novi skupnosti, ki jo predstavlja Evropska unija;

1.1.3 ugotavlja, da evropski državljani kljub vsemu še vedno slabo poznajo pravice, ki jim jih priznava Listina in dopolnjujejo tiste iz Ustavne pogodbe ter se nanašajo na njihovo vsakdanje življenje;

1.1.4 se strinja z vsemi ugotovitvami iz Četrtega poročila Komisije o državljanstvu Unije in ugotavlja napredke pri uveljavljanju evropskega državljanstva in s tem povezanih temeljnih pravic;

1.1.5 ugotavlja, da člen I-10 Ustavne pogodbe povzema in združuje člena 17 in 22 PES, pojasnjuje uporabo pravice do prostega gibanja in prebivanja oseb, pravice voliti in biti voljen v Evropski parlament in na občinskih volitvah ter razširja pravico do sporazumevanja v maternem jeziku, ki je doslej veljala le v institucijah Unije in se bo odslej uporabljala tudi v njenih posvetovalnih organih;

1.1.6 izraža zadovoljstvo, da se je začel dialog med državljani in predstavniki lokalnih in regionalnih skupnosti, zlasti glede njihovih potreb po seznanjanju z njihovimi pravicami in pozitivnih učinkov uporabe teh pravic s strani regionalnih in lokalnih skupnosti;

1.1.7 obžaluje, da v Četrtem poročilu Evropske komisije, ki sicer navaja prizadevanja za boljše seznanjanje mladih o uveljavljanju evropskega državljanstva, ni omenjena vloga regionalnih in lokalnih oblasti, ki so v nekaterih državah članicah za to pristojne;

1.1.8 z zadovoljstvom ugotavlja, da je z direktivo o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do svobodnega gibanja in bivanja na območju držav članic prišlo do pomembnega napredka na področju pravic do prostega gibanja in prebivanja oseb, kar pomeni velik korak naprej in pojasnjuje predpise, ki jih je treba prenesti v nacionalno pravo pred 20. aprilom 2006;

1.1.9 kljub temu obžaluje, da v poročilu niso omenjene odgovornosti lokalnih oblasti za sprejem in spremljanje evropskih državljanov v državi članici gostiteljici, tako ob njihovem prihodu kot v času njihovega bivanja in v primeru sprememb njihovega osebnega položaja ali položaja njihovih družin, čeprav so v prvih petih letih njihovega bivanja odgovorne za preverjanje njihove prijave, poklicnega ali osebnega položaja, nastanitve, pravice do socialne pomoči;

1.1.10 ugotavlja, da direktiva predvideva za družinske člane tudi samostojno pravico do bivanja v državi v primerih smrti, odhoda ali razveze, ter izraža zadovoljstvo, da se v skladu z mnenjem Odbora o osnutku te direktive z dne 21. novembra 2002 (CdR 121/2002 final) kot „družinski člani“ obravnavajo tudi zunajzakonski partnerji, če imajo v matični državi članici enakovreden status z zakonskimi partnerji;

1.1.11 meni, da je ta ukrep upravičen, vendar obstaja nevarnost, da bodo morale za socialno podporo poskrbeti lokalne oblasti države članice, na območju katere živijo družinski člani, česar evropski zakonodajalec ni predvidel, ter zato svetuje, da naj se obdobje dveh let do začetka izvajanja te direktive izkoristi za rešitev različnih vprašanj;

1.1.12 je naklonjen poenostavitvi postopkov pri vrnitvi posmrtnih ostankov državljanov Skupnosti, umrlih v drugi državi članici, v matično državo, ter meni, da bi moral tesno sodelovati pri pripravi besedila Evropske komisije, saj so lokalne skupnosti pogosto odgovorne za pokop ali upepelitev umrlih oseb;

1.1.13 opozarja, da Ustavna pogodba v svojem tretjem delu predvideva načine delovanja notranjega trga in pravice do prostega gibanja delavcev, državljanov Unije, ki zagotavlja njihovo pravico do dela, ter da je zato treba odpraviti omejitve, ki izhajajo iz nacionalnih pravnih predpisov držav članic ter uskladiti gospodarske in družbene zakonodaje;

1.1.14 ugotavlja, da pravica voliti in biti voljen na evropskih volitvah v državi članici, kjer bivajo, evropskim državljanom počasi prehaja v navado. Kljub temu se mora prizadevanje za obveščanje in izobraževanje državljanov, kot pri volitvah leta 2004, še poglobiti, saj tudi udeležba na občinskih volitvah ni potekala brez težav;

1.1.15 je načeloma naklonjen udeležbi državljanov Unije na nacionalnih volitvah v državi članici, kjer prebivajo, vendar meni, da izdelava predlogov o načinih njihove udeležbe ni njegova naloga; prav tako podpira udeležbo državljanov Unije na regionalnih volitvah in je pripravljen preučiti načine njihove udeležbe, kar pomeni, da je treba določiti najkrajšo dobo bivanja in za vsako državo članico opredeliti ustrezno „regionalno“ raven ali ravni;

1.1.16 pozdravlja razvoj političnih strank na evropski ravni in obžaluje, da ga niso zaprosili za mnenje o osnutku uredbe o statutu in financiranju političnih strank na evropski ravni, ki se nanaša na drugi odstavek člena 191 PES (7);

1.1.17 se veseli naraščanja števila peticij, naslovljenih na Evropski parlament ali evropskega varuha človekovih pravic, a je zaskrbljen zaradi velikega števila nesprejemljivih peticij, ki jih ni mogoče obravnavati;

1.2 Ugotovitve o Agenciji za temeljne pravice

1.2.1 želi predložiti mnenje o področju delovanja, poslanstvu, geografskem območju in strukturi tega novega organa, katerega cilj je ne samo ščititi, ampak tudi spodbujati temeljne pravice za vse državljane obstoječih in prihodnjih držav članic Evropske unije;

1.2.2 meni, da bi morala Agencija imeti na voljo zadosti materialnih in intelektualnih sredstev za popolnoma neodvisno izvajanje svojih nalog;

1.2.3 meni, da se mora delovanje Agencije osredotočiti na izvajanje prava Unije, Listine temeljnih pravic, ki je odslej vključena v Ustavno pogodbo, in njenih izvedbenih določb, da se zagotovi zaščita in spodbuda pravic, povezanih z evropskim državljanstvom;

1.2.4 želi, da zajema vse oblike diskriminacije, še zlasti tiste, ki zadevajo narodnostne manjšine, navedene v Listini in poudarja, da je potrebna posebna pazljivost v primerih stalnega kršenja temeljnih pravic;

1.2.5 meni, da mora prva naloga Agencije ostati zbiranje in analiza podatkov na podlagi neodvisnega in zanesljivega metodološkega orodja ter mreže strokovnih znanj in izkušenj;

1.2.6 podpira predlog Komisije, da je treba Agenciji podeliti pristojnost izdajanja negativnih in pozitivnih priporočil institucijam Unije v zvezi z njihovimi zakonodajnimi in sodnimi odgovornostmi;

1.2.7 meni, da mora Agencija nastopati kot krovna organizacija vseh omrežij s horizontalnimi pristojnostmi, da bo lahko prispevala k razvoju kulture temeljnih pravic, tako v Evropski uniji kot v državah članicah in njihovih regionalnih in lokalnih skupnostih. Agenciji bi se sčasoma morali pridružiti vsi organi za specifične vidike temeljnih pravic, kot na primer Institut za enakost spolov;

1.2.8 meni, da bi morale biti analize Agencije omejene na ozemlje držav članic Unije ter držav kandidatk in pristopnic, ker bi razširitev na tretje države, kjer že deluje SZVP, oslabila njene naloge in ne bi predstavljala nikakršne dodane vrednosti za obstoječe mednarodne mehanizme, zlasti pravne instrumente Združenih narodov;

1.2.9 vendar opozarja, da bi morala Agencija oblikovati delovni program s prednostnimi nalogami, ki bo zagotovilo za učinkovitost njenega dela;

1.2.10 podpira predlog za sodelovanje Agencije s Svetom Evrope, nacionalnimi ustanovami, pristojnimi za vprašanja temeljnih pravic, in mrežo neodvisnih strokovnjakov, vendar naj ne pripravlja analiz za posamezne države;

1.2.11 ne bi nasprotoval temu, da se Agencijo zaprosi za izdelavo študije na podlagi izvajanja člena 7 PEU, ki je povzet v členu I-59 Ustavne pogodbe (če države članice huje in vztrajno kršijo načela, na katerih temelji Evropska unija), vendar pod pogojem, da študija temelji na izrecni prošnji Sveta, Evropskega parlamenta ali Evropske komisije in ne na pobudi same Agencije.

2. Priporočila Odbora regij

Odbor regij,

2.1 glede evropskega državljanstva

2.1.1 priporoča vključitev Listine temeljnih pravic v obveščevalno kampanjo o Ustavni pogodbi ter sodelovanje regionalnih in lokalnih skupnosti pri tem projektu, ki so sposobne doseči vse državljane in so odgovorne za vsakodnevno izvajanje pravic, zapisanih v Listini;

2.1.2. svetuje, da regionalne in lokalne oblasti sodelujejo pri postopkih, predvidenih za zagotovitev prostega pretoka državljanov Unije, da bi tako olajšali njihovo vključitev v državo, v kateri prebivajo;

2.1.3 predlaga, da se spodbuja gospodarske in družbene pravice evropskih državljanov s prizadevanji za uskladitev teh pravic na celotnem območju Unije ter da se skupaj z regionalnimi in lokalnimi oblastmi skrbi za preprečevanje vseh oblik diskriminacije;

2.1.4 poziva, da naj se z njegovo pomočjo rešijo težave, ki jih povzroča uvedba samostojne pravice do prebivanja družinskih članov, v primeru odhoda, smrti ali razveze državljana Evropske unije, ki biva v drugi državi članici. Pri tem gre zlasti za pravico do socialne zaščite in pravico do dela družinskih članov;

2.1.5 poziva, da bitudi predstavniki lokalnih skupnosti sodelovali pri izdelavi evropskega besedila o poenostavitvi postopkov pri vrnitvi posmrtnih ostankov državljanov Skupnosti, umrlih v drugi državi članici, v matično državo;

2.1.6 predlaga izdelavo priporočila za spodbudo izobraževanja o evropskem državljanstvu v šolah, pri čemer bi morala Evropska komisija imeti glavno vlogo in Odbor sodelovati v vlogi predstavnika skupnosti, odgovornega za izobraževanje;

2.1.7 priporoča, da se pobude, kot je evropsko leto državljanstva skozi izobraževanje, podprejo s primernimi proračunskimi sredstvi, ki bodo omogočila izvajanje akcij tako na evropski kot regionalni in lokalni ravni;

2.1.8 priporoča razširitev političnih pravic evropskih državljanov in da se začne razmišljati o možnosti državljanov Skupnosti, da dobijo pravico voliti in biti voljen na regionalnih in nacionalnih volitvah na ozemlju države članice, kjer prebivajo;

2.1.9 priporoča, da se državljanom iz držav pogodbenic Evropskega gospodarskega prostora ne dodeli avtomatično pravice voliti in biti voljen na lokalnih volitvah v državi članici, kjer prebivajo;

2.1.10 predlaga, da se uvede formalni postopek, ki bo Evropskemu parlamentu ali evropskemu varuhu človekovih pravic omogočal, da peticijo ali pritožbo, za katero nista pristojna, posredujeta odgovornemu organu (na primer nacionalnemu varuhu človekovih pravic v državah, kjer obstaja, ali neposredno regionalnim in lokalnim oblastem).

2.2 Glede Agencije za temeljne pravice

2.2.1 priporoča, da se bodoči Agenciji za temeljne pravice namenijo zadostna materialna in intelektualna sredstva, ki bodo omogočila njeno učinkovitost in neodvisnost;

2.2.2 predlaga, da se področje delovanja Agencije omeji na uveljavljanje temeljnih pravic iz Listine in da poteka v skladu s členom II-112 Ustavne pogodbe;

2.2.3 predlaga, da se Agencija obravnava kot krovna organizacija vseh omrežij, ki lahko prispeva k razvoju kulture temeljnih pravic tako v Evropski uniji kot v državah članicah in njihovih regionalnih in lokalnih skupnostih, in da morajo zato pod njeno okrilje spadati vsi organi za specifične vidike temeljnih pravic. Poleg tega predlaga da se njena struktura prilagodi potrebam raznih področij temeljnih pravic in da se ustanovijo eno- ali večletni programi, ki bodo zagotavljali njeno učinkovitost;

2.2.4 poziva, da Agencija poleg tega, da zbira in analizira neodvisne in zanesljive podatke ter da izdaja priporočila institucijam Unije, vključno z Evropskim sodiščem, sodeluje tudi pri izvajanju izobraževalne in obveščevalne politike v zvezi s temeljnimi pravicami;

2.2.5 svetuje, da se območje posredovanja Agencije omeji na države članice Evropske unije;

2.2.6 poziva bodočo Agencijo k vzpostavitvi stikov ne samo s Svetom Evrope, nacionalnimi ustanovami in nevladnimi organizacijami, ki se ukvarjajo z izvajanjem temeljnih pravic, in z mrežo neodvisnih strokovnjakov, temveč tudi z regionalnimi in lokalnimi skupnostmi, ki lahko s svojim posebnim pristopom koristno pripomorejo k njenemu delu; Odbor tudi poziva Agencijo, da predstavlja letna poročila o stanju temeljnih pravic v Uniji;

2.2.7 predlaga, da naj Agencija v skladu s členom 7 PEU, povzetem v členu I-59 Ustavne pogodbe, posreduje le v primeru izrecne zahteve Sveta, Evropskega parlamenta ali Evropske komisije;

2.2.8 poziva, da se v upravnem odboru bodoče Evropske agencije predvidi udeležba predstavnika regionalnih in lokalnih skupnostih.

V Bruslju, 6. julija 2005 Predsednik Odbora regij Peter STRAUB

(1) UL C 156 z dne 6.6.2000, str. 1.

(2) UL C 22 z dne 24.01.2001, str. 1.

(3) UL C 144 z dne 16.05.2001, str. 42.

(4) UL C 192 z dne 12.8.2002, str. 17.

(5) UL C 73 z dne 26.03.2003, str. 64.

(6) UL C 73 z dne 26.03.2003, str. 46.

(7) Člen 191 PES, kot ga spreminja pogodba iz Nice, določa: „Politične stranke na evropski ravni so pomemben povezovalni dejavnik v okviru Unije. Prispevajo k oblikovanju evropske zavesti in izražanju politične volje državljanov Unije.“ Te določbe so povzete v 4. členu I-46 Ustavne pogodbe.