SL Uradni list Evropske unije C 76/31

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Okrepljeno partnerstvo za odličnost in rast v Evropskem raziskovalnem prostoru

COM(2012) 392 final

2013/C 76/06

Poročevalka: ga. RONDINELLI

Evropska komisija je 17. julija 2012 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Okrepljeno partnerstvo za odličnost in rast v Evropskem raziskovalnem prostoru

COM(2012) 392 final.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 8. januarja 2013.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 486. plenarnem zasedanju 16. in 17. januarja 2013 (seja z dne 16. januarja) s 120 glasovi za in 2 vzdržanima glasovoma.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Za Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je vzpostavitev Evropskega raziskovalnega prostora (ERP) zdaj glavnega pomena, da bi spodbudili gospodarsko, socialno in kulturno rast in razvoj EU ter znanstveno odličnost in kohezijo med državami članicami, regijami in družbami. Politika financiranja v okviru programa Obzorje 2020 bi morala biti takšna, da bo mogoče uresničiti te cilje.

1.2 EESO je že v več svojih mnenjih (1) predstavil svoje stališče v zvezi z ERP in o tem podrobno razpravljal s Komisijo, Evropskim parlamentom in Svetom ter pozdravlja to sporočilo Komisije.

1.3 EESO se strinja s Komisijo, da je rast eden od glavnih ciljev ERP. V sedanji težki gospodarski in socialni krizi je to velikega pomena za evropsko organizirano civilno družbo.

1.4 Po mnenju EESO bi moral biti prosti pretok raziskovalcev, znanstvenih spoznanj in tehnologije „peta svoboščina“ notranjega trga.

1.5 EESO meni, da gre pri vzpostavljanju enotnega raziskovalnega prostora za spreminjajoč se proces in da je leto 2014 preveč ambiciozen rok glede na varčevalne ukrepe v številnih državah članicah, pri čemer se krčijo državna sredstva, namenjena za raziskave in inovacije.

1.6 EESO pozdravlja predlog za vzpostavitev ERP v okviru okrepljenega partnerstva na podlagi primerov najboljše prakse, namesto s predpisi, vendar izraža zaskrbljenost, ker memorandumi o soglasju z zainteresiranimi stranmi niso zavezujoči, temveč so neobvezni in neformalni.

1.7 EESO poziva k močni politični volji za ohranitev učinkovitih in konkurenčnih nacionalnih raziskovalnih sistemov, za katere bi bile še najboljše ocene „skupin strokovnjakov“, ki bi temeljile na ocenah kakovosti raziskovalnih ekip, s tem povezanih struktur in doseženih rezultatov.

1.8 Po mnenju EESO bi morale raziskave, ki se financirajo z javnimi sredstvi, prednost nameniti sektorjem, ki so še posebej pomembni za dobrobit evropskih državljanov, z javnimi sredstvi pa bi bilo treba še naprej financirati projekte v okviru močnega evropskega sodelovanja.

1.9 EESO poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo vse potrebne ukrepe za odpravo ovir za vzpostavitev ERP, povezanih s pomanjkanjem evropskega trga dela za raziskovalce, njihovimi delovnimi pogoji in sistemi socialne varnosti.

1.10 EESO ponavlja, da je treba nujno spremeniti vprašanje pokojnin in pokojninskih skladov za raziskovalce, ki sodelujejo v transnacionalnih projektih, in da je treba oblikovati dodatni vseevropski pokojninski sklad, s katerim bi pokrili ali nadomestili izgube raziskovalcev zaradi menjavanja države in sistema socialne varnosti.

1.11 EESO opozarja, da nove pobude Komisije ne smejo ogroziti ali izničiti prizadevanj za zmanjšanje upravnega bremena raziskovalcev znotraj ERP.

1.12 EESO opozarja Komisijo in države članice, da je treba sprejeti vse pobude za dejansko odpravo diskriminacije in razlikovanja zaradi spola, ki še vedno obstajata v akademskih, znanstvenih in raziskovalnih krogih. Še posebej pozdravlja sklep, da bo vsaj 40 % žensk v vseh komisijah, ki sodelujejo pri zaposlovanju ter pripravi in/ali pregledovanju meril za ocenjevanje projektov ali ki določajo zaposlovalno politiko na univerzah ter v znanstvenih in raziskovalnih središčih.

1.13 EESO pozdravlja predlog Komisije, da bo pripravila program za razvoj e-infrastrukture za podporo e-znanosti. Opozarja na mnenje (2), ki ga je pripravil o sporočilu (3) v zvezi z dostopanjem do rezultatov raziskav in znanstvenih spoznanj ter njihovim ohranjanjem in razširjanjem.

1.14 EESO podpira poziv raziskovalcev in evropske znanstvene skupnosti (4), naslovljen na voditelje držav in vlad ter predsednike evropskih institucij, v katerem so poudarili, da si Evropa ne more privoščiti izgube najbolj nadarjenih raziskovalcev in profesorjev, zlasti mladih, in da so evropska sredstva nujno potrebna za večjo učinkovitost državnih sredstev in da bi izboljšali konkurenčnost na vseevropski in mednarodni ravni, zato prosijo, naj se sredstva za to postavko v proračunu EU za obdobje 2014–2020 ne zmanjšajo.

1.15 EESO meni, da bi bilo treba v najavljeni program dejavnosti za prednostna področja, forum za razširjanje in prenos rezultatov znanstvenih in raziskovalnih projektov ter končno ocenjevanje rezultatov na Komisiji aktivno in v celoti vključiti civilno družbo, ki sodeluje v ERP.

1.16 Iz vseh zgoraj naštetih razlogov EESO upa, da bo v okviru Odbora oblikovana posebna skupina, ki bo delovala kot referenčna točka za različne institucije v posameznih fazah ocenjevanja, spremljanja in odločanja v zvezi z vzpostavitvijo ERP.

2. Uvod

2.1 EESO je že v več svojih mnenjih izrazil svoje vizijo v zvezi z ERP, ki je še vedno aktualna, in pozdravlja sporočilo Komisije, ki se zavzema za močnejše partnerstvo in kaže na to, kako nujno je, da EU in države članice spoštujejo in še povečajo svoje zaveze. Države članice na tem področju različno napredujejo in nekatere močno zaostajajo. Novost sporočila je v tem, da razširja sodelovanje Komisije in držav članic na organizacije zainteresiranih strani v ERP (5). EESO se strinja, da je potrebno okrepljeno, širše, tesnejše in učinkovitejše sodelovanje.

2.2 EESO se strinja s stališčem Komisije, da mora ERP podpirati gospodarsko rast, znanstveno odličnost in kohezijo med regijami, državami in družbami. Hkrati je treba upoštevati in še bolj razviti nujno sodelovanje znanosti in trga, inovacij in podjetij, ter novih oblik organizacije dela in vse bolj povezanega raziskovalnega okolja.

2.3 Po mnenju EESO potrebujemo zdaj glede na svetovno krizo konkretnejše in odločnejše ukrepe, da bi popravili negativne posledice fragmentacije na nacionalni ravni pri pripravi in izvajanju raziskovalnih politik ter čim bolj izboljšali dejavnosti za povečanje njihove učinkovitosti. Ukrepi morajo biti usmerjeni tudi v povečanje zdrave konkurenčnosti in čezmejnih sinergij med nacionalnimi raziskovalnimi sistemi ter v olajšanje poklicne poti raziskovalcev, mobilnosti in prostega pretoka znanja (6).

2.4 Na podlagi javnega posvetovanja, ki je bilo organizirano v okviru priprave tega sporočila, je bilo ugotovljeno naslednje: — raziskovalci imajo pomisleke predvsem v zvezi s premalo zanimivo kariero, omejeno mobilnostjo in pomanjkljivimi možnostmi za izmenjevanje idej; — organizacije, ki financirajo in/ali opravljajo raziskovalno dejavnost, menijo, da bi bilo treba bolj in bolje uskladiti prizadevanja za dosego odličnosti in da bi se spopadli s sedanjimi izzivi v Evropi in svetu. Čezmejno in vseevropsko sodelovanje ter primerna infrastruktura za dostopanje do podatkovnih baz, rezultatov in objav so bistvenega pomena. Civilna družba, povezana z raziskavami, mora bolj sodelovati v procesu odločanja v okviru ERP; — zasebni sektor ima pomisleke predvsem v zvezi s pomanjkanjem visoko izobraženih in usposobljenih raziskovalcev. Tudi industrija poziva k večjemu sodelovanju med izobraževalnim in znanstvenim sektorjem na eni strani ter podjetniškim sektorjem na drugi strani. Po mnenju podjetij akademski, zasebni in podjetniški sektor ne sodelujejo dovolj; — države članice in države partnerke se strinjajo, da je potrebnih več praktičnih ukrepov za dokončno vzpostavitev ERP, in se zavzemajo za pristop, ki temelji na primerih najboljše prakse, namesto na predpisih.

3. Okrepitev nacionalnih raziskovalnih sistemov, da bi postali bolj učinkoviti, odprti in konkurenčni

3.1 EESO se strinja s Komisijo, da je treba okrepiti nacionalne raziskovalne sisteme s pomočjo primerov najboljše prakse in da je treba sredstva namenjati na podlagi javnih in odprtih pozivov za oddajo ponudb, ki bi jih ocenjevale skupine strokovnjakov ( peer review (7)) iz konkretne države članice, drugih držav članic in tretjih držav. Odločitve v zvezi z javnim financiranjem institucij bi se morale sprejemati na podlagi ocen kakovosti raziskovalnih ekip, sodelujočih institucij in doseženih rezultatov. V številnih primerih se raziskovalci, ekipe ter raziskovalni predlogi in programi ne ocenjujejo po primerljivih standardih, čeprav gre za projekte in raziskave, ki potekajo in se financirajo na podoben način. Za EESO gre pri tem za nesprejemljivo izgubljanje vrednosti v trenutku, ko se v številnih državah članicah krčijo proračuni za raziskave.

3.2 EESO se zaveda, da je evropska raziskovalna dejavnost med najboljšimi na svetu. Raziskave na univerzah in znanstvenih inštitutih so evropskim podjetjem omogočile pionirsko in vodilno vlogo na področju razvoja tehnologij. Zato EESO izraža zaskrbljenost zaradi ugotovitve Komisije v oceni učinkov, da se razlike med Evropo, ZDA, Japonsko in drugimi razvitimi državami vse bolj povečujejo (8). Po teh podatkih sodeč Evropa izgublja svoj položaj na področju ustvarjanja znanja, vodilne države na področju inovacij na svetovni ravni pa presegajo celotno EU pri nekaterih kazalnikih. Po mnenju EESO bi moral ERP glede na svetovno krizo in s temi povezanimi spremembami v razmerju moči povrniti vodilno vlogo Evrope na področju znanosti. Evropa bi morala imeti glede na svojo kakovost in raven odličnosti konkurenčno prednost pri tekmovanju z drugimi akterji na mednarodni ravni.

3.3 EU je leta 2002 sklenila, da morajo naložbe za raziskave in razvoj v vseh državah članicah doseči 3 % evropskega BDP (9). Glede na to, da je bil ta cilj že večkrat zastavljen in še vedno ni dosežen, pač pa je prestavljen na leto 2020, se EESO sprašuje, ali sploh bo dosežen. Po mnenju EESO bi moral biti eden od glavnih ciljev ERP rast, zlasti glede na sedanjo resno gospodarsko in družbeno krizo, ter izraža zaskrbljenost glede velikih krčenj proračunskih sredstev za raziskave zaradi varčevalnih ukrepov.

3.4 Eden od glavnih ciljev evropskega visokošolskega prostora, ki je tesno povezan z ERP, je spodbujanje mobilnosti, da bi dejansko izboljšali usposabljanje študentov, profesorjev in raziskovalcev. Zaradi teh krčenj pa bo številnim raziskovalcem težko polno sodelovati v ERP ali imeti od njega korist. EESO izraža zaskrbljenost v zvezi s sprejetimi odločitvami (10).

3.5 EESO je prepričan, da je za učinkovite in konkurenčne nacionalne raziskovalne sisteme potrebna močna politična volja, zato poziva EU in države članice k odločnejšemu in hitrejšemu napredku pri uresničevanju sprejetih obveznosti.

3.6 V zadnjih letih se zdi, da se raziskave, financirane z javnimi sredstvi, ne ukvarjajo več s sektorji, ki so strateškega pomena za evropske državljane in ki bi v bistvu morali biti inovativna področja raziskav v okviru ERP, zlasti v okviru evropskega sodelovanja.

3.7 EESO hkrati poudarja, da se je pri optimizaciji in/ali ponovnem dodeljevanju proračunskih sredstev nacionalnim raziskovalnim sistemom treba izogibati lažni dihotomiji med uporabno in temeljno znanostjo, ki jo uporabljajo nekatere države članice, da bi zmanjšale proračun. To pa je velika ovira za dostopanje do virov in finančnih sredstev.

4. Transnacionalno sodelovanje

4.1 V EU je sodelovanje na vseevropski ravni osredotočeno na nekatere večje pobude (11). Vendar se samo 0,8 % javnih sredstev (12) za raziskave in razvoj namenja skupnim programom držav članic, vključno s tistimi, ki jih podpira ali sofinancira Komisija, čeprav je dokazano, da se lahko s transnacionalnim sodelovanjem izboljša stopnja dejavnosti na področju raziskav in razvoja, vključijo novi sektorji in prejmejo javna in zasebna sredstva za skupne projekte. To pa je dokaz, da potrebujemo trdno mrežo znanja v celotni Evropi.

4.2 Z uvedbo novih programov financiranja raziskav, kot so subvencije ERC za sinergijo, ki se od leta 2012 namenjajo za majhne čezmejne (in običajno interdisciplinarne) skupine raziskovalcev, se lahko dokaže dodana vrednost in komplementarnost skupnega dela, če imajo takšne skupine ustvarjalen odnos do upravljanja in na nov način delijo komplementarno znanje, sposobnosti in vire.

4.3 Še vedno pa obstajajo ovire in prepreke za tuje državljane pri dostopanju do raziskovalnih središč evropskega pomena in za znanstvenike, ki delujejo v neudeleženih državah članicah, pri dostopanju do vseevropske raziskovalne infrastrukture. V obeh primerih se dostop omogoča na podlagi nacionalne preference. Po mnenju EESO takšne težave onemogočajo popolno vzpostavitev ERP.

4.4 EESO meni, da načrtovani predlog dejavnosti, ki naj bi opredeljeval prednosti, slabosti in pomanjkljivosti v transnacionalnem znanstvenem sodelovanju, ne sme temeljiti samo na informacijah, ki jih omogočajo države članice, temveč je treba zagotoviti tudi resnično in učinkovito sodelovanje udeleženih in/ali zainteresiranih strani civilne družbe v ERP.

5. Odprtje trga dela za raziskovalce

5.1 Zaposlovanje

Kljub velikim prizadevanjem še vedno obstajajo ovire za odprto in transparentno zaposlovanje predvsem na podlagi rezultatov. Merila za izbor niso vedno ustrezno objavljena, pravila za izbor članov žirije za ocenjevanje niso vedno znana, pogosto pa tudi niso primerljiva med posameznimi državami članicami (na primer, portal Euraxess). Komisija opozarja, da v več primerih zaposlovanje raziskovalcev ni potekalo na podlagi njihovih rezultatov, vendar točno število ni znano (13). Priporočilo v zvezi z evropsko listino raziskovalcev in kodeksom ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev ter evropsko partnerstvo za raziskovalce (14) sta imela pozitivne učinke na nacionalni in institucionalni ravni. Vendar je izvajanje načel te listine in kodeksa še vedno prepočasno. Glede na to, da ni bolj vključujočega trga dela za raziskovalce, ki bi ponujal večja jamstva, EESO izraža bojazen, da bi to lahko bila ovira za popolno vzpostavitev ERP do leta 2014.

5.2 Delovni pogoji

Delovni pogoji raziskovalcev se med posameznimi državami članicami zelo razlikujejo in so v nekaterih primerih premalo privlačni tako za to, da bi privabili mlade raziskovalce kot zadržali izkušene in tuje raziskovalce. Merila za napredovanje, možnost za graditev kariere in sistem plač se od države do države ravno tako še vedno preveč razlikujejo. Institucije na mobilnost ne gledajo vedno kot na znak akademske uspešnosti. V državah, ki jih je kriza najbolj prizadela, se že soočajo z velikim porastom števila raziskovalcev, tako mladih kot izkušenih, ki iščejo alternative, in sicer tudi zunaj Evrope. Komisija te izgube človeških virov na področju znanosti in raziskav ne more ignorirati. EESO jo poziva, naj hitro skupaj z državami članicami sprejme konkretne ukrepe za zaustavitev tega pojava.

5.3 Mobilnost

Tudi pogoji za prenos subvencij in drugih finančnih sredstev ter za dostop do njih še vedno ovirajo mobilnost raziskovalcev, ki ne morejo vedno ohraniti nacionalnih subvencij, do katerih so upravičeni (tako je v kar v 13 državah članicah), poleg tega raziskovalne ekipe v svoje nacionalne raziskovalne projekte ne morejo vedno vključiti tujih partnerjev, saj morajo biti v več državah (11 državah članicah) upravičenci inštituti iz te države. V 4 državah članicah pa štipendije niso na voljo tujim državljanom.

5.4 Socialna varnost

EESO ponavlja svoje priporočilo iz mnenja o Obzorju 2020 (15), da je treba nujno izboljšati vprašanje pokojnin in pokojninskih skladov za raziskovalce, ki sodelujejo v transnacionalnih projektih, in da je treba oblikovati dodatni vseevropski pokojninski sklad, s katerim bi pokrili ali nadomestili izgube raziskovalcev zaradi menjavanja države in sistema socialne varnosti. Sistemi zavarovanj pogosto izhajajo iz načela, da raziskovalec dela za istega delodajalca skozi celotno svojo kariero, in ne vedo za leta, ko je delal v drugi državi, ali pa jih ne upoštevajo. Dosedanja prizadevanja očitno ne zadostujejo, saj tega problema, ki je še posebej velik za mlade raziskovalce, še nismo rešili.

6. Popolna enakost moških in žensk. Upoštevanje vprašanja enakosti spolov v raziskovalnih programih

6.1 V zadnjih letih se je število raziskovalk praktično v vseh sektorjih močno povečalo, vendar je še vedno premalo aktivnih raziskovalk na visokih akademskih mestih in kot vodij raziskav na visoki ravni na znanstvenih inštitutih in univerzah (16). Vendarle pa obstaja dovolj dokazov, da dajejo mešane skupine raziskovalcev boljše rezultate, saj združujejo več različnih izkušenj in spoznanj, različna stališča in višjo raven socialne inteligence. Akademska kariera ženske je še vedno zaznamovana z močno vertikalno segregacijo. T. i. „stekleni strop“ še vedno obstaja, ravno tako segregacija na delovnem mestu (17).

6.2 Razlike v plači med moškimi in ženskami obstajajo tudi v akademskem svetu in v raziskovalnih središčih, ravno tako kot v drugih gospodarskih sektorjih. K temu pojavu prispeva med drugim tudi sistematizacija delovnih nalog, ki je v teoriji „nevtralna“, vendar ne upošteva razlik med moškimi in ženskami, slabe porazdeljenosti družinskih nalog ter še vedno prisotne posredne in neposredne diskriminacije (18). To pa pomeni, da je znanstveni potencial žensk podcenjen in premalo uporabljen; ženske so premalo zastopane, pri odločanju na področju raziskav in inovacij pa ni ravnovesja med moškimi in ženskami.

6.3 Vse države članice nimajo nacionalnih politik za spodbujanje vključevanja vprašanja spola v raziskave, kar omejuje kakovost in pomen raziskav. Enakopravnejša vključenost žensk bi lahko povečala raznolikost rezerve talentov, delovne sile in v procesu odločanja, s čimer bi se izboljšala kakovost raziskav. S tem bi se izognili visokim ekonomskim stroškom in celo napakam zaradi neupoštevanja vprašanja enakosti spolov v raziskavah. Če se vprašanje enakosti moških in žensk v raziskavah ne bo izboljšalo, bo to imelo negativne posledice na cilje ERP z vidika odličnosti. Večja vključenost žensk bo prispevala k družbeno-gospodarski rasti v Evropi in k izboljšanju odličnosti, poteka in rezultatov raziskav.

6.4 EESO poziva Komisijo in države članice, naj podvojijo svoja prizadevanja, da bi dejansko odpravili nesorazmerja med moškimi in ženskami v akademskem svetu, raziskavah in znanosti. Uresničiti bi bilo treba predvsem obljubo, da bo vsaj 40 % žensk v vseh komisijah, ki sodelujejo pri zaposlovanju ter pripravi in/ali pregledovanju meril za ocenjevanje projektov ali ki določajo zaposlovalno politiko na univerzah ter v znanstvenih in raziskovalnih središčih. EESO pozitivno ocenjuje ukrep za pripravo, izvajanje in ocenjevanje akcijskih programov za enakost spolov na univerzah in v raziskovalnih središčih, pod pogojem da so ženske aktivno in polno vključene v celotni proces.

6.5 EESO poleg tega poziva Komisijo, naj zagotovi sodelovanje organizirane civilne družbe pri pripravi priporočila za smernice v zvezi z institucionalnimi spremembami za spodbujanje dejanske enakosti med moškimi in ženskami na univerzah in v raziskovalnih središčih.

7. Optimizirati razširjanje znanstvenih spoznanj, dostop do njih in njihov prenos, tudi s pomočjo digitalnih instrumentov

7.1 Komisija je aprila 2008 objavila priporočilo (19) o upravljanju intelektualne lastnine pri dejavnostih prenosa znanja in kodeksu ravnanja za univerze in javne raziskovalne organizacije (20). Vendar kodeks ne zadostuje za dosego ciljev iz priporočila.

7.2 Dostop do znanstvenih podatkov je temeljni pogoj za uspešne raziskave in spodbujanje inovacij, torej tudi za konkurenčnost Evrope. Pri tem gre tudi za prenos znanja med raziskovalci, med raziskovalnimi partnerstvi – zlasti med raziskovalci in podjetji – ter med raziskovalci in državljani, pa tudi za odprto dostopanje do objav. EESO pozdravlja sporočilo Komisije (21) v zvezi s tem in opozarja na mnenje (22), ki ga je pripravil o tem sporočilu.

7.3 EESO pozdravlja tudi namen, da se pripravi program napredka za razvoj e-infrastruktur za podporo e-znanosti s pomočjo odprtega dostopa do raziskovalnih orodij in virov.

7.4 EESO poziva Komisijo, naj zahteva in v polni meri izkoristi sodelovanje evropskih organizacij civilne družbe s področja raziskav in znanosti v rednih izmenjavah, ki so najavljene v okviru ustanovitve foruma držav članic, ki bo služil kot referenca za razširjanje in prenos rezultatov znanstvenih programov in projektov.

V Bruslju, 16. januarja 2013 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) UL C 95 z dne 23.4.2003, str. 48; UL C 218 z dne 11.9.2009, str. 8; UL C 306 z dne 16.12.2009, str. 13, UL C 132 z dne 3.5.2011, str. 39; UL C 318 z dne 29.10.2011, str. 121; UL C 181 z dne 21.6.2012, str. 111; UL C 299 z dne 4.10.2012, str. 72; UL C 229 z dne 31.7.2012, str. 60, UL C 44 z dne 15.2.2013, menenje EESO „Ključne omogočitvene tehnologije“, mnenje EESO „Mednarodno sodelovanje na področju raziskav in inovacij“ in mnenje EESO „Dostop do znanstvenih informacij – javne naložbe“ (Glej stran 43, 48 tega Uradnega lista).

(2) Mnenje EESO „Dostop do znanstvenih informacij – javne naložbe“.

(3) COM(2012) 401 final.

(4) Odprto pismo 42 Nobelovih nagrajencev in 5 prejemnikov medalje Fields, 23.10.2012, http://erc.europa.eu/

(5) Komisija je 17. julija 2012 podpisala memorandume o soglasju z naslednjimi organizacijami: European Association of research and technology organisations (EARTO), Nordforsk, The league of European Research Universities (LERU), The European University Association (EUA) in Science Europe.

(6) COM(2010) 546 final.

(7) Glavna načela, določena v „prostovoljnih smernicah o okvirnih pogojih za skupno načrtovanje programov za raziskave“, ERAC – GPC, 2010.

(8) Po rezultatih Poročila o uniji inovacij za leto 2011 sodeč ZDA, Japonska in Južna Koreja dosegajo višje rezultate kot celotna EU. Države v gospodarskem vzponu, kot so Brazilija, Kitajska in Indija, zavzemajo vse večji prostor in postajajo vse pomembnejše.

(9) Leta 2008 so naložbe znašale 1,92 % BDP, v ZDA pa 2,79 % (Eurostat, 2008).

(10) Oktobra 2012 je Patrizio Fiorilli, oseba za stike za javnostmi iz GD Komisije za proračun, napovedal, da bodo zmanjšana proračunska sredstva EU in držav članic za program Erasmus.

(11) Na primer, v zvezi z okvirnimi programi, Evropsko vesoljsko agencijo, laboratorijem za molekularno biologijo in Evropsko organizacijo za jedrske raziskave.

(12) GBAORD (proračunska sredstva in postavke za raziskave in razvoj) je kazalnik, ki se uporablja za merjenje državnih proračunskih sredstev, javnih naložb in podpornih ukrepov za raziskave in razvoj.

(13) Na leto je na voljo približno 40 000 prostih delovnih mest za raziskovalce, od tega je 9 000 mest za redne univerzitetne profesorje (Technopolis, 2010).

(14) Komisija je v podporo praktičnemu izvajanju te listine in kodeksa leta 2008 objavila strategijo človeških virov za raziskovalce, ki vključuje tudi to listino in kodeks, leta 2009 pa je oblikovala skupino za strategijo človeških virov, da bi ustvarila platformo za izmenjavo primerov najboljših praks med zainteresiranimi stranmi iz vse Evrope.

(15) UL C 181, 21.6.2012, str. 111.

(16) Med doktoranti je 45 % žensk, vendar je aktivnih samo 30 % raziskovalk in samo 19 % od teh jih je na visokih mestih v akademskem svetu. V povprečju so ženske na čelu samo 13 % znanstvenih in raziskovalnih inštitutov na visoki ravni in samo 9 % univerz. Glej She Figures Preliminary data 2012, Gender in Research and Innovation: statistics and indicators, Helsinške skupine za ženske in znanost – Evropska komisija, http://ec.europa.eu

(17) Delež univerzitetnih študentk in žensk z univerzitetno diplomo je višji v primerjavi z moškimi, katerih delež pa je višji pri stopnjah nad univerzitetno izobrazbo. Ženske predstavljajo samo 44 % akademskega osebja na nižji ravni, 36 % izrednih profesorjev in 18 % rednih profesorjev.

(18) V resoluciji Evropskega parlamenta iz marca 2012 je poudarjeno, da so razlike v plači še vedno visoke. V povprečju ženske v EU zaslužijo 17,5 % manj kot moški, čeprav predstavljajo 60 % novih diplomantov.

(19) C(2008)1329.

(20) Cilj tega dokumenta je bil predlagati državam članicam in zainteresiranim akterjem sklop primerov dobrih praks in politik za povečanje prenosa znanja, ki pa je še vedno nezadostno. Po drugi strani je število oseb (na primer, v univerzitetnih službah, zadolženih za razširjanje in prenos znanja), ki imajo izkušnje v industriji, precej nižje v Evropi kot drugod po svetu; samo 5–6 % raziskovalcev v EU je prešlo iz javnega v zasebni sektor in obratno.

(21) COM(2012) 401 final.

(22) Mnenje EESO „Dostop do znanstvenih informacij – javne naložbe“.