P9_TA(2022)0065

Programi državljanstva in prebivališča za naložbe

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. marca 2022 s priporočili Komisiji o programih državljanstva in prebivališča za naložbe (2021/2026(INL))

(2022/C 347/08)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju člena 225 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

— ob upoštevanju člena 4(3) in člena 49 Pogodbe o Evropski uniji,

— ob upoštevanju člena 21(1) in (2), člena 77(2), točka (a), člena 79(2) ter členov 80, 82, 87, 114, 311, 337 in 352 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

— ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti členov 7, 8 in 20,

— ob upoštevanju Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti 8. člena,

— ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (1) (direktiva o združitvi družine),

— ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (2) (direktiva o rezidentih za daljši čas),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1806 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. novembra 2018 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so izvzeti iz te obveznosti (3),

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (4),

— ob upoštevanju københavnskih meril in sklopa predpisov (pravnega reda) Unije ki jih mora država kandidatka sprejeti, izvajati in uveljavljati, da bi lahko pristopila k Uniji, zlasti poglavij 23 in 24 navedenega pravnega reda,

— ob upoštevanju uradnih opominov z dne 20. oktobra 2020, ki ju je Komisija poslala Cipru in Malti in na podlagi katerih sta bila sprožena postopka za ugotavljanje kršitev v zvezi z njunima programoma državljanstva za vlagatelje,

— ob upoštevanju dopisa z dne 20. oktobra 2020, ki ga je Evropska komisija poslala Bolgariji ter v katerem je izrazila pomisleke glede programa državljanstva za vlagatelje in zahtevala dodatne podrobnosti,

— ob upoštevanju poročila Komisije z dne 23. januarja 2019 o shemah državljanstva in prebivanja za vlagatelje v Evropski uniji,

— ob upoštevanju svežnja štirih zakonodajnih predlogov glede poostritve pravil EU za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, ki ga je Komisija predstavila 20. julija 2021,

— ob upoštevanju svojih resolucij z dne 16. januarja 2014 o državljanstvu EU naprodaj (5), z dne 26. marca 2019 o finančnem kriminalu, davčni utaji in izogibanju davkom (6), z dne 18. decembra 2019 o pravni državi na Malti po nedavnih razkritjih okoliščin umora Daphne Caruane Galizie (7), z dne 10. julija 2020 o celoviti politiki Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma – akcijski načrt Komisije in drugi nedavni dogodki (8), z dne 17. decembra 2020 o strategiji EU za varnostno unijo (9) ter z dne 29. aprila 2021 o umoru Daphne Caruane Galizie in pravni državi na Malti (10),

— ob upoštevanju študije službe Evropskega parlamenta za raziskave (EPRS) z dne 17. oktobra 2018 z naslovom Citizenship by Investment (CBI) and Residency by Investment (RBI) schemes in the EU (Programi državljanstva in prebivališča za naložbe v EU),

— ob upoštevanju študije službe Evropskega parlamenta za raziskave z dne 22. oktobra 2021 z naslovom Avenues for EU action in citizenship and residence by investment schemes – European added value assessment (Možnosti za ukrepanje EU glede programov državljanstva in prebivališča za naložbe – ocena evropske dodane vrednosti),

— ob upoštevanju študije iz julija 2018, ki jo je za Komisijo opravilo podjetje Milieu Ltd, z naslovom Factual analysis of Member States Investors’ Schemes granting citizenship or residence to third-country nationals investing in the said Member State – Study Overview (Analiza dejstev o programih držav članic za vlagatelje, v okviru katerih se državljanstvo ali dovoljenje za prebivanje podeljuje državljanom tretjih držav, ki vlagajo v zadevno državo članico – pregled študije),

— ob upoštevanju dejavnosti skupine za spremljanje demokracije, pravne države in temeljnih pravic, ki je bila za obravnavanje teh zadev vzpostavljena v okviru Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve, zlasti njenih izmenjav mnenj, med drugim s Komisijo, predstavniki akademskega sveta, civilno družbo in novinarji, ki so potekala 19. decembra 2019, 11. septembra 2020 in 4. decembra 2020, ter njenega obiska na Malti 19. septembra 2018,

— ob upoštevanju členov 47 in 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A9-0028/2022),

A. ker se je predsednica Komisije Ursula von der Leyen, preden jo je Parlament potrdil, v Političnih usmeritvah naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024 (11) zavezala, da bo podpirala pravico Evropskega parlamenta do pobude in da bo v primerih, ko bo Parlament sprejel resolucije, v katerih bo od Komisije zahteval, naj predloži zakonodajne predloge, odgovorila z zakonodajnim aktom;

B. ker je predsednica Komisije Ursula von der Leyen v svojem govoru o stanju v Uniji 16. septembra 2020 dejala, da evropske vrednote niso naprodaj, pa najsi gre za primarnost evropskega prava, svobodo tiska, neodvisnost sodstva ali prodajo „zlatih potnih listov“;

C. ker več držav članic izvaja programe državljanstva in prebivališča za naložbe, na podlagi katerih se državljanom tretjih držav v zameno za zlasti finančne prispevke v obliki pasivnih kapitalskih naložb podeli državljanstvo ali status rezidenta; ker je za te programe značilno, da vključujejo minimalne zahteve glede fizične prisotnosti ali da teh zahtev sploh ne vključujejo ter v primerjavi s konvencionalnimi postopki ponujajo hitro pot do statusa državljana ali rezidenta države članice; ker se hitrost obravnave prošenj med državami članicami zelo razlikuje (12); ker je prek teh programov zelo enostavno pridobiti državljanstvo ali prebivališče v primerjavi z ovirami pri zaprositvi za mednarodno zaščito, zakonitih migracijah ali naturalizaciji s konvencionalnimi postopki;

D. ker programi državljanstva za naložbe vplivajo na vse države članice, saj se z odločitvijo ene države članice o podelitvi državljanstva za naložbe samodejno podelijo pravice v razmerju do drugih držav članic, zlasti pravico do prostega gibanja, pravico voliti in kandidirati na lokalnih in evropskih volitvah, pravico do konzularne zaščite, če ni predstavništva zunaj Unije, in pravico do dostopa do notranjega trga za opravljanje gospodarskih dejavnosti; ker programi državljanstva za naložbe in prebivališča za naložbe v posameznih državah članicah ustvarjajo tudi pomembne zunanje učinke na druge države članice, kot so tveganje korupcije in pranja denarja; ker ti zunanji učinki upravičujejo sprejetje predpisov Unije;

E. ker je državljanstvo Unije edinstven in temeljen status, ki ga državljani Unije prejmejo poleg nacionalnega državljanstva, in eden od najpomembnejših dosežkov povezovanja Unije, saj državljanom iz vse Unije podeljuje enake pravice;

F. ker je podeljevanje državljanstva v pristojnosti držav članic, vendar mora potekati v dobri veri, v duhu medsebojnega spoštovanja, pregledno, v skladu z načelom lojalnega sodelovanja in povsem v skladu s pravom Unije; ker je Unija sprejela ukrepe za uskladitev postopkov zakonitega priseljevanja v Unijo in pravic, povezanih s prebivanjem, kot je direktiva o rezidentih za daljši čas;

G. ker zaradi izvajanja programov državljanstva za naložbe državljanstvo Unije postaja tržno blago; ker je obravnavanje pravic kot tržno blago v nasprotju z vrednotami Unije, zlasti enakostjo; ker so poti za zakonite migracije v Unijo in pravice, vezane na prebivališče, že zajete v pravu Unije, na primer v direktivi o dolgoročnem prebivanju;

H. ker imajo Bolgarija, Ciper in Malta trenutno veljavno zakonodajo, ki omogoča delovanje programov državljanstva za naložbe; ker je bolgarska vlada predlagala zakonodajo za odpravo svojega programa državljanstva za naložbe; ker je Ciper 13. oktobra 2020 napovedal, da bo izvajanje svojega programa državljanstva za naložbe prekinil; ker je ciprska vlada napovedala, da bo obravnava vseh nerešenih prošenj za ciprsko državljanstvo, prejetih pred novembrom 2020, zaključena; ker tudi nekatere druge države članice velike vlagatelje nagrajujejo z državljanstvom, za kar uporabljajo izredne postopke;

I. ker programe prebivališča za naložbe izvajajo v Bolgariji, na Cipru, v Estoniji, Grčiji, na Irskem, v Italiji, Latviji, Luksemburgu, na Malti, Nizozemskem, Portugalskem in v Španiji, pri čemer minimalna vrednost naložb znaša od 60 000 EUR (Latvija) do 1 250 000 EUR (Nizozemska); ker je privabljanje naložb običajna metoda za ohranjanje dobrodelujočega gospodarstva držav članic, vseeno pa ne bi smela predstavljati pravnih in varnostnih tveganj za državljane Unije;

J. ker naj bi bilo po podatkih iz študije EPRS o oceni evropske dodane vrednosti med letoma 2011 in 2019 v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe odobrenih 42 180 prošenj, 132 000 oseb, vključno z družinskimi člani prosilcev iz tretjih držav, pa naj bi prejelo status rezidenta ali državljanstvo, pri čemer naj bi skupna vrednost naložb znašala 21,4 milijarde EUR (13);

K. ker se prošnje v programih državljanstva/prebivališča za naložbe pogosto obravnavajo s pomočjo komercialnih posrednikov, ki lahko prejmejo del pristojbine za obravnavo prošnje; ker so komercialni posredniki v nekaterih državah članicah sodelovali pri razvoju in spodbujanju teh programov;

L. ker je Komisija proti Cipru in Malti sprožila postopek za ugotavljanje kršitev z utemeljitvijo, da podeljevanje državljanstva Unije v zameno za vnaprej določena plačila ali naložbe brez kakršne koli povezave z zadevnimi državami članicami spodkopava bistvo državljanstva Unije;

M. ker programi državljanstva za naložbe in prebivališča za naložbe predstavljajo različna tveganja, vključno s korupcijo, pranjem denarja, varnostnimi grožnjami, izogibanjem davkom, makroekonomskimi neravnovesji, pritiskom na nepremičninski sektor, s čimer se zmanjšuje dostop do stanovanj, in ogrožanjem celovitosti notranjega trga; ker je obseg teh tveganj težko potrditi, saj ni dovolj informacij in preglednosti, zato se ta tveganja ne obvladujejo v zadostni meri, kar pomeni, da sta preverjanje in skrbno pregledovanje prosilcev v programih državljanstva/prebivališča za naložbe v državah članicah pomanjkljivi; ker bi bilo treba vsa ta tveganja ustrezno oceniti ter povečati preglednost, kar zadeva izvajanje programov in njihove posledice;

N. ker raziskave kažejo, da so države članice, ki imajo programe državljanstva/prebivališča za naložbe, bolj izpostavljene tveganjem, povezanim s finančno tajnostjo in korupcijo kot druge države članice;

O. ker veljavna zakonodaja Unije ne ureja sistematičnega vpogleda v obsežne informacijske sisteme Unije za preverjanje preteklosti prosilcev v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe; ker veljavna pravila Unije in nacionalna pravila ne zahtevajo, da se pred podelitvijo državljanstva ali prebivališča v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe izvedejo postopki preverjanja; ker države članice ne preverjajo vedno podatkovnih zbirk, ne uporabljajo temeljitih postopkov niti si ne izmenjujejo rezultatov pregledov in postopkov;

P. ker je Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) izdala smernice o omejevanju izogibanja skupnemu standardu poročanja prek zlorabe programov državljanstva/prebivališča za naložbe (14);

Q. ker je bil namen pobude Komisije za ustanovitev skupine strokovnjakov za sheme državljanstva in prebivanja za vlagatelje ta, da se predstavniki držav članic dogovorijo o skupnem naboru varnostnih preverjanj, vendar ta skupina tega nabora ni predlagala; ker se ta skupina ni sestala od leta 2019;

R. ker nekatere tretje države iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1806, katerih državljani za vstop v Unijo ne potrebujejo vizuma, izvajajo programe državljanstva za naložbe z nizkimi zahtevami glede prebivanja ali brez njih in šibkimi varnostnimi kontrolami, zlasti v zvezi z zakonodajo o preprečevanju pranja denarja; ker se ti programi državljanstva za naložbe oglašujejo kot „zlati potni listi“, katerih izrecni namen je omogočiti potovanje v Unijo brez vizuma; ker nekatere države kandidatke izvajajo podobne programe z dodatno pričakovano ugodnostjo prihodnjega članstva v Uniji;

S. ker upravičenci v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe, potem ko jim je podeljen status rezidenta ali državljanstvo, takoj začnejo uživati pravico do prostega gibanja (15) na schengenskem območju;

T. ker pravica tretjih držav, da svojim državljanom omogočijo spremembo imena, predstavlja tveganje, saj bi lahko državljani tretjih držav v okviru programa državljanstva za naložbe pridobili državljanstvo tretje države, nato pa svoje ime spremenili in v Unijo vstopili pod tem novim imenom;

U. ker so ciprske oblasti 15. oktobra 2021 napovedale, da bodo odvzele državljanstvo 39 tujim vlagateljem in šestim njihovim družinskim članom, ki so postali ciprski državljani v okviru programa državljanstva za naložbe; ker je bila več kot polovica od 6 779 potnih listov, ki jih je Ciper izdal v okviru tega programa med letoma 2007 in 2020, izdana, ne da bi se opravilo ustrezno preverjanje preteklosti prosilcev (16);

V. ker je Komisija leta 2019 ugotovila, da ni preglednih statističnih podatkov o prejetih, ugodenih in zavrnjenih prošnjah v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe oziroma so ti podatki pomanjkljivi;

W. ker so programi prebivališča za naložbe zelo specifični; ker bi morale biti vse spremembe zakonodaje Unije, uvedene za prosilce v okviru programov prebivališča za naložbe, usmerjene konkretno v ta status rezidenta in ne bi smele negativno vplivati na pravice prosilcev za druge vrste statusa rezidenta, kot so študenti, delavci in družinski člani; ker se višja raven varnostnih preverjanj prosilcev v okviru programov prebivališča za naložbe ne bi smela uporabljati za prosilce v okviru obstoječih programov prebivališča, ki jih že ureja pravo Unije;

X. ker črnogorska vlada ni odpravila svojega programa državljanstva za naložbe, čeprav je opozorila, kako pomembno je, da se ta program čim prej v celoti in učinkovito odpravi; poziva črnogorsko vlado, naj to nemudoma stori;

1. meni, da so programi, v katerih se državljanstvo podeli na podlagi finančnih naložb, znani tudi kot zlati potni listi, sporni z etičnega, pravnega in gospodarskega vidika ter pomenijo več resnih varnostnih tveganj za državljane Unije, kot so tveganja, ki izhajajo iz pranja denarja in korupcije; meni, da lahko pomanjkanje skupnih standardov in usklajenih pravil, ki bi urejala programe, v katerih se na podlagi finančnih naložb izda dovoljenje za prebivanje, prav tako predstavlja tovrstno varnostno tveganje, vpliva na prosto gibanje oseb na schengenskem območju in prispeva k spodkopavanju celovitosti Unije;

2. želi spomniti na svoje stališče, da programi državljanstva/prebivališča za naložbe neizogibno predstavljajo številna resna tveganja in da bi jih morale vse države članice opustiti ( 17 ) ; ponovno poudarja, da Komisija in države članice od sprejetja resolucije z dne 16. januarja 2014 o državljanstvu EU naprodaj niso naredile dovolj, da bi te programe preprečile;

3. meni, da programi državljanstva za naložbe spodkopavajo bistvo državljanstva Unije, ki je eden od najpomembnejših dosežkov povezovanja Unije, saj državljanom Unije podeljuje edinstven in temeljen status ter vključuje pravico do glasovanja na evropskih in lokalnih volitvah;

4. meni, da državljanstvo Unije ni blago, ki se lahko trži ali proda, ter da v Pogodbah nikoli ni bilo zasnovano kot tako;

5. priznava, da je urejanje pridobivanja državljanstva predvsem v pristojnosti držav članic, a poudarja, da je treba to pristojnost izvajati v dobri veri, v duhu medsebojnega spoštovanja, pregledno, s potrebno skrbnostjo in ustreznim nadzorom, v skladu z načelom lojalnega sodelovanja in povsem v skladu s pravom Unije ( 18 ) ; meni, da v primeru, da države članice ne ravnajo povsem v skladu s temi standardi in načeli, obstaja pravna podlaga za ukrepanje Unije; meni, da bi lahko pristojnost Unije v zvezi z nekaterimi vidiki nacionalnega prava držav članic temeljila tudi na členu 21(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ( 19 )

6. meni, da so ugodni pogoji in hitri postopki, ki se uporabljajo za vlagatelje v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe, v primerjavi s pogoji in postopki, ki se uporabljajo za druge državljane tretjih držav, ki želijo pridobiti mednarodno zaščito, dovoljenje za prebivanje ali državljanstvo, diskriminatorni in nepravični ter da lahko ogrozijo celovitost pravnega reda Unije na področju azila in migracij;

7. meni, da je treba programe državljanstva za naložbe razlikovati od programov prebivališča za naložbe, saj predstavljajo različno velika tveganja in zato zahtevajo prilagojene zakonodajne in politične pristope Unije; priznava, da so programi prebivališča za naložbe povezani z državljanstvom, saj lahko pridobitev dovoljenja za prebivanje olajša dostop do državljanstva;

8. ugotavlja, da imajo tri države članice zakonodajo, ki omogoča programe državljanstva za naložbe, in sicer Bolgarija (bolgarska vlada je sicer podala zakonodajni predlog o odpravi tega programa), Ciper in Malta, ter da programe prebivališča za naložbe izvaja 12 držav članic, pri čemer so zneski in možnosti naložb ter standardi preverjanja in postopkov v vsaki državi članici drugačni; meni, da bi lahko zaradi tega med državami članicami žal prišlo do tekmovanja za prosilce in tekmovanja v zniževanju standardov glede preverjanja in skrbnega pregledovanja z namenom povečanja uporabe programov ( 20 )

9. meni, da sodelovanje posrednikov pri razvoju in spodbujanju programov državljanstva/prebivališča za naložbe ter pri pripravi posameznih prošenj, ki pogosto poteka nepregledno ali brez odgovornosti, pomeni nasprotje interesov, ki ga je mogoče zlorabljati, ter da je treba zato sprejeti stroge in zavezujoče predpise o teh posrednikih, ki bodo presegali samourejanje in kodekse ravnanja; poziva k ukinitvi storitev posrednikov v primeru programov državljanstva za naložbe;

10. obžaluje, da države članice, ki izvajajo programe državljanstva/prebivališča za naložbe, ne opravljajo celovitih varnostnih kontrol, postopkov preverjanja in skrbnih pregledov; obžaluje, da države članice včasih ne uporabljajo razpoložljivih podatkovnih zbirk Unije niti si ne izmenjujejo informacij o rezultatih preverjanj in postopkov, kar omogoča zaporedno vlaganje prošenj v programih državljanstva/prebivališča za naložbe po vsej Uniji; poziva države članice, naj to storijo; meni, da morajo imeti organi držav članic na voljo ustrezne postopke za preverjanje prosilcev v programih državljanstva/prebivališča za naložbe, saj je za podeljevanje pravic do prebivanja in državljanstva pristojna država, organi držav članic pa se ne smejo zanašati na preverjanje preteklosti in postopke skrbnega pregleda, ki jih izvajajo posredniki in drugi nedržavni akterji, čeprav lahko države članice uporabijo ustrezne informacije neodvisnih nedržavnih akterjev; je zaskrbljen, ker naj bi nekatere države članice prošnje za državljanstvo sprejele, čeprav prosilci niso izpolnjevali varnostnih zahtev;

11. obžaluje, da se skupina strokovnjakov za sheme državljanstva/prebivanja za vlagatelje, ki jo sestavljajo predstavniki držav članic, ni dogovorila o skupnem naboru varnostnih preverjanj, kar bi morala storiti do konca leta 2019; ugotavlja, da to razkriva omejitve medvladnega pristopa na tem področju, in poudarja, da mora Unija ukrepati;

12. obžaluje, da zahteve glede prebivanja, ki jih je treba izpolnjevati v programih prebivališča/državljanstva za naložbe držav članic, ne vključujejo vedno stalne in dejanske fizične prisotnosti ter jih je težko spremljati, kar lahko privabi nepoštene prosilce, ki nacionalno državljanstvo kupijo zgolj z namenom, da pridobijo dostop do ozemlja Unije in njenega enotnega trga, pri čemer nimajo nikakršne povezave z zadevno državo članico;

13. poziva države članice, naj učinkovito izvajajo zahtevo glede potrebnega fizičnega prebivanja za državljane tretjih držav, ki želijo pridobiti status rezidentov za daljši čas na podlagi direktive o rezidentih za daljši čas, ne da bi pet let neprekinjeno zakonito prebivali v državi, kot zahteva ta direktiva;

14. pozdravlja, da je Komisija oktobra 2020 proti Cipru in Malti zaradi njunih programov državljanstva za naložbe sprožila postopek za ugotavljanje kršitev; poziva Komisijo, naj nadaljuje te postopke, saj bo morda potem bolj jasno, kako se lahko programi državljanstva za naložbe obravnavajo poleg predlaganih zakonodajnih ukrepov, in naj začne postopke za ugotavljanje kršitev proti državam članicam tudi zaradi programov prebivališča za naložbe, če je to upravičeno; poziva jo tudi, naj skrbno spremlja vse programe državljanstva/prebivališča za naložbe ter o njih poroča in ukrepa v zvezi z njimi po vsej Uniji;

15. meni, da je zakonodaja Unije o preprečevanju pranja denarja ključen element za preprečevanje tveganj, povezanih s programi državljanstva/prebivališča za naložbe; pozdravlja, da sveženj zakonodajnih predlogov Komisije z dne 20. julija 2021 o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma obravnava programe prebivališča za naložbe, zlasti s spodbujanjem vključevanja posrednikov na seznam pooblaščenih subjektov; meni, da bodo sicer še vedno ostale vrzeli, kot je dejstvo, da na seznam pooblaščenih subjektov ne bodo vključeni javni subjekti, ki obravnavajo prošnje v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe;

16. ugotavlja, da je prošnje v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe posebej težko spremljati in ocenjevati, če gre za skupne prošnje, ki vključujejo več družinskih članov; ugotavlja, da se lahko v skladu z nekaterimi nacionalnimi programi prebivališča za naložbe pravice do prebivanja dodelijo na podlagi družinskih, osebnih ali drugih vezi z glavnimi prosilci; ugotavlja, da pravice do združitve družine v skladu z direktivo o združitvi družine začnejo veljati po pridobitvi statusa rezidenta države članice, kar družinskim članom omogoča vstop v Unijo brez nadaljnjih posebnih preverjanj, ki jih je treba običajno izvesti v okviru programov prebivališča za naložbe;

17. ugotavlja, da tveganje predstavljajo tretje države, ki izvajajo programe državljanstva za naložbe in katerih državljani ne potrebujejo vizuma za potovanje v Unijo ( 21 ) , saj lahko državljani tretjih držav kupijo njihovo državljanstvo samo za to, da lahko v Unijo vstopijo brez dodatnih preverjanj; poudarja, da so tveganja večja v primeru držav kandidatk za članstvo v Uniji, ki izvajajo programe državljanstva/prebivališča za naložbe ( 22 ) , in sicer zaradi pričakovanih ugodnosti prihodnjega članstva v Uniji in potovanja brez vizumov znotraj schengenskega območja;

18. meni, da bi bilo treba programe državljanstva za naložbe zaradi njihovih posebnih tveganj in nezdružljivosti z načelom lojalnega sodelovanja, kot je bilo ugotovljeno v postopkih Komisije za ugotavljanje kršitev, ki potekajo proti dvema državama članicama, odpraviti v vseh državah članicah, in poziva Komisijo, naj pred koncem sedanjega mandata v ta namen poda predlog akta, ki bi lahko temeljil na členu 21(2), členu 79(2), členu 114 ali členu 352 PDEU;

19. meni, da bo za postopno ukinitev programov državljanstva za naložbe potrebno prehodno obdobje in da je upravičeno, da se iz programov državljanstva za naložbe in iz programov prebivališča za naložbe zagotovi finančni prispevek v proračun Unije, za programe državljanstva za naložbe dokler ne bodo odpravljeni v celoti, tudi kot konkreten izraz solidarnosti, ki med drugim izhaja iz člena 80 PDEU, saj ti programi omogočajo pridobivanje nezasluženih koristi in imajo resne posledice za Unijo in države članice; zato poziva Komisijo, naj na podlagi člena 311 PDEU v letu 2022 poda predlog o uvedbi nove kategorije lastnih sredstev Unije, ki bo vključeval mehanizem za prilagoditev v zvezi s programi državljanstva in prebivališča za naložbe, s katerim se bo uvedla dajatev v višini smiselnega odstotka naložb v državah članicah v okviru programov državljanstva/prebivališča za naložbe, razumno ocenjenega na podlagi vseh ugotovljenih negativnih zunanjih učinkov teh programov na Unijo;

20. meni, da je prispevek programov državljanstva/prebivališča za naložbe k realnemu sektorju držav članic majhen v smislu ustvarjanja delovnih mest, inovacij in rasti in da se večji del naložb vlaga neposredno v nepremičninski trg ali sklade; meni, da bi lahko velike naložbe, povezane s programi državljanstva/prebivališča za naložbe, vplivale na finančno stabilnost, zlasti v majhnih državah članicah, v katerih bi lahko prilivi predstavljali velik delež BDP ali tujih naložb ( 23 ) ; poziva Komisijo, naj leta 2022 na podlagi člena 79(2) ter členov 80, 82, 87 in 114 PDEU poda predlog akta, ki bo vključeval pravila na ravni Unije o naložbah v okviru programov prebivališča za naložbe, da bi se povečala njihova dodana vrednost za realni sektor in da se vzpostavijo povezave s prednostnimi nalogami za gospodarsko okrevanje Unije;

21. poziva Komisijo, naj pred iztekom sedanjega mandata poda predlog uredbe, ki bi lahko temeljil na členu 79(2) ter členih 80, 82, 87 in 114 PDEU in bi se po potrebi dopolnil z drugimi zakonodajnimi ukrepi ter ki bi celovito urejal različne vidike programov prebivališča za naložbe, da se standardi in postopki uskladijo ter se poostri boj proti organiziranemu kriminalu, pranju denarja, korupciji in davčni utaji, ter bi med drugim zajemal naslednje elemente: (a) skrbnejši pregled in stroga preverjanja preteklosti prosilcev in po potrebi njihovih družinskih članov, vključno z viri njihovih sredstev, obvezno preverjanje v obsežnih informacijskih sistemih Unije za področje pravosodja in notranjih zadev ter postopke preverjanja v tretjih državah; (b) ureditev in ustrezno certificiranje posrednikov ter nadzor in omejitev njihovih dejavnosti, v primeru programov državljanstva za naložbe pa ukinitev njihovih storitev; (c) usklajena pravila in obveznosti, v skladu s katerimi morajo države članice o svojih programih prebivališča za naložbe in prošnjah, vloženih v okviru teh programov, poročati Komisiji; (d) minimalne zahteve glede fizičnega prebivanja in minimalne aktivne udeležbe v naložbi, kakovosti naložbe, dodane vrednosti ter prispevka h gospodarstvu kot pogojev za pridobitev dovoljenja za prebivanje v okviru programov prebivališča za naložbe; (e) mehanizem spremljanja za naknadni nadzor nadaljnje skladnosti uspešnih prosilcev s pravnimi zahtevami programov prebivališča za naložbe;

22. poziva Komisijo, naj zagotovi in ohrani visoke regulativne standarde za programe državljanstva/prebivališča za naložbe, če bi se za programe prebivališča za naložbe uporabljala celovita uredba, še preden bi se v celoti odpravili programi državljanstva za naložbe;

23. pozdravlja, da so se države članice zavezale, da bodo sprejele ukrepe za omejitev prodaje državljanstva Rusom, povezanim z rusko vlado; poziva vse države članice, naj nemudoma ustavijo programe državljanstva za naložbe in prebivališča za naložbe za vse ruske prosilce; poziva države članice, naj ponovno ocenijo vse odobrene prošnje ruskih državljanov v zadnjih nekaj letih in preučijo vse možnosti v nacionalnem pravu in pravu Unije, da zagotovijo, da noben ruski posameznik, ki je finančno, poslovno ali kako drugače povezan s Putinovim režimom, ne bo ohranil državljanstva in pravic do prebivanja ali da mu bo začasno onemogočeno uveljavljanje teh pravic; poziva Komisijo, naj preveri te ponovne ocene, ki jih opravijo države članice, in nemudoma pripravi zakonodajni predlog za popolno prepoved programov državljanstva za naložbe in prebivanja za naložbe za ruske državljane, proti katerim so bili uvedeni ciljno usmerjeni ukrepi;

24. poziva Komisiji, naj v svoje predloge vključi ciljno usmerjene spremembe obstoječih pravnih aktov Unije, ki bi lahko prispevale k odvračanju držav članic od vzpostavljanja škodljivih programov prebivališča za naložbe, kot so krepitev pravnih aktov na področju preprečevanja pranja denarja in ustreznih določb direktive o rezidentih za daljši čas;

25. poziva Komisijo, naj na tretje države, ki izvajajo programe državljanstva/prebivališča za naložbe in katerih državljani so v skladu s Prilogo II k Uredbi (EU) 2018/1806 upravičeni do potovanj brez vizumov, izvaja čim večji pritisk, da bi programe državljanstva za naložbe odpravile, programe prebivališča za naložbe pa preoblikovale in jih uskladile s pravom in standardi Unije, ter naj v zvezi s tem leta 2022 na podlagi člena 77(2), točka (a), PDEU poda predlog akta o spremembi Uredbe (EU) 2018/1806; ugotavlja, da se v okviru revidirane metodologije širitve Unije vprašanja, povezana s programi državljanstva/prebivališča za naložbe, štejejo za zapletena in se obravnavajo v različnih pogajalskih sklopih in poglavjih; poudarja, da je pomembno, da države kandidatke in potencialne države kandidatke te programe postopno in skrbno uskladijo s pravom Unije; predlaga, da se med pristopna merila vključita ukinitev programov državljanstva za naložbe in ureditev programov prebivališča za naložbe

26. želi predsednico Komisije spomniti, da je v političnih usmeritvah naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024 podprla pravico Parlamenta do pobude in se zavezala, da bo v skladu z načeli prava Unije odgovorila z zakonodajnim aktom, kadar bo to Parlament od nje zahteval v samoiniciativnem zakonodajnem poročilu; zato pričakuje, da bo Komisija na to resolucijo odgovorila s konkretnimi zakonodajnimi predlogi;

27. naroči svoji predsednici, naj to resolucijo in priložene predloge posreduje Komisiji in Svetu.

(1) UL L 251, 3.10.2003, str. 12.

(2) UL L 16, 23.1.2004, str. 44.

(3) UL L 303, 28.11.2018, str. 39.

(4) UL L 141, 5.6.2015, str. 73.

(5) UL C 482, 23.12.2016, str. 117.

(6) UL C 108, 26.3.2021, str. 8.

(7) UL C 255, 29.6.2021, str. 22.

(8) UL C 371, 15.9.2021, str. 92.

(9) UL C 445, 29.10.2021, str. 140.

(10) UL C 506, 15.12.2021, str. 64.

(11) Bolj ambiciozna Unija – Moj načrt za Evropo – Politične usmeritve naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024, kandidatka za predsednico Evropske komisije Ursula von der Leyen, https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/political-guidelines-next-commission_sl.pdf.

(12) Študija EPRS o oceni evropske dodane vrednosti, preglednica 9, str. 28 in 29.

(13) Študija EPRS o oceni evropske dodane vrednosti.

(14) Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS (Preprečevanje zlorabljanja programov prebivališča za naložbe, namenjenega izogibanju skupnemu standardu poročanja), OECD, 19. februar 2018, in Corruption Risks Associated with Citizen- and Resident-by-Investment Schemes (Tveganja korupcije, povezana s programi državljanstva in prebivališča za naložbe), OECD, 2019.

(15) Ker Bolgarija, Hrvaška, Ciper, Irska in Romunija niso schengenske države, državljan tretje države, ki ima dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala katera od teh držav članic, ne uživa samodejno pravice do prostega gibanja na schengenskem območju.

(16) https://agenceurope.eu/en/bulletin/article/12814/25

(17) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 18. decembra 2019 o pravni državi na Malti po nedavnih razkritjih okoliščin umora Daphne Caruane Galizie, z dne 10. julija 2020 o celoviti politiki Unije o preprečevanju pranja denarja in boju proti financiranju terorizma – akcijski načrt Komisije in drugi nedavni dogodki, z dne 17. decembra 2020 o strategiji EU za varnostno unijo in z dne 29. aprila 2021 o umoru Daphne Caruane Galizie in pravni državi na Malti.

(18) Glej utemeljitev, navedeno v okviru postopkov za ugotavljanje kršitev, ki jih je Komisija sprožila proti Malti in Cipru zaradi njunih programov državljanstva za vlagatelje (https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/ip_20_1925), in sodno prakso Sodišča Evropske unije: sodbo Sodišča z dne 7. julija 1992, Mario Vicente Micheletti in drugi proti Delegación del Gobierno en Cantabria, C-369/90, ECLI:EU:C:1992:295; sodbo Sodišča z dne 11. novembra 1999, Belgijska država proti Fatna Mesbah, C-179/98, ECLI:EU:C:1999:549; sodbo Sodišča z dne 20. februarja 2001, The Queen proti Secretary of State for the Home Department, ex parte: Manjit Kaur, C-192/99, ECLI:EU:C:2001:106; sodbo Sodišča z dne 2. marca 2010, Janko Rottman proti Freistaat Bayern, C-135/08, ECLI:EU:C:2010:104; in sodbo Sodišča z dne 12. marca 2019, M. G. Tjebbes in drugi proti Minister van Buitenlandse Zaken, C-221/17, ECLI:EU:C:2019:189.

(19) Študija EPRS o oceni evropske dodane vrednosti, str. 43 in 44.

(20) Študija EPRS o oceni evropske dodane vrednosti, str. 57; Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS (Preprečevanje zlorabljanja programov prebivališča za naložbe, namenjenega izogibanju skupnemu standardu poročanja), OECD, 19. februar 2018.

(21) Antigva in Barbuda, Dominika, Grenada, Saint Kitts in Nevis ter Sveta Lucija.

(22) Srbija, Albanija, Turčija, Črna gora in Severna Makedonija.

(23) Študija EPRS o oceni evropske dodane vrednosti, str. 36–39.