EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 27.4.2022 COM(2022) 657 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Privabljanje znanj, spretnosti in talentov v EU



SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Privabljanje znanj, spretnosti in talentov v EU 1.UVOD Zakonite migracije koristijo migrantom ter državam izvora in namembnim državam. Tistim, ki želijo migrirati, dajejo priložnost za izboljšanje njihovih razmer in pomagajo pri zadovoljevanju potreb trga dela v državah gostiteljicah. To je lahko samo po sebi naložba v gospodarstvo in družbo kot celoto, ki podpira zeleni in digitalni prehod EU, hkrati pa prispeva k večji povezanosti in odpornosti evropskih družb. Skupna migracijska politika EU mora odražati povezovanje gospodarstva EU in medsebojno odvisnost trgov dela držav članic. Državam članicam bi morala biti v pomoč pri izkoriščanju njihovega članstva v EU kot prednost pri privabljanju talentov ter različnih vrst znanj in spretnosti, ki lahko prispevajo k dinamičnosti gospodarstev EU. Migracije in mobilnost so in bodo še naprej temeljne značilnosti človeštva, tako na svetovni ravni kot v EU. V EU je 1. januarja 2021 prebivalo 23,7 milijona državljanov tretjih držav, kar je 5,3 % njenega celotnega prebivalstva. Obseg nedovoljenih migracij v EU ostaja omejen, čeprav mediji o njih obsežno poročajo. Vsako leto v EU po zakonitih poteh prispe približno 2,25 do 3 milijone državljanov tretjih držav, po nezakonitih poteh pa 125 000 do 200 000 oseb. Zakonite migracije so bistven del celovitega pristopa k migracijam, določenega v novem paktu o migracijah in azilu , ki zagotavlja tudi večjo skladnost med notranjo in zunanjo razsežnostjo migracijskih politik. Za spodbujanje učinkovitejšega okvira za zakonite poti v EU to sporočilo določa tri stebre ambiciozne in trajnostne politike EU na področju zakonitih migracij. Ti stebri vključujejo (1) zakonodajne, (2) operativne in (3) v prihodnost usmerjene ukrepe politike, ki bodo pripomogli h kratkoročnemu in dolgoročnemu spoprijemanju z nekaterimi najpomembnejšimi izzivi, s katerimi se sooča EU pri privabljanju znanj, spretnosti in talentov. To sporočilo bo obravnavalo tudi takojšnjo potrebo po vključitvi delovno sposobnih oseb, ki prihajajo v EU zaradi ruske vojne agresije proti Ukrajini, na trg dela EU, in sicer več kot 2,5 milijona odraslih do aprila 2022. Politični in gospodarski razlogi za delovne migracije Migranti že imajo ključno vlogo v evropskem gospodarstvu in družbi. V zadnjem desetletju so delavci migranti zapolnili pomemben del novih delovnih mest v EU, kar je pripomoglo k zadovoljevanju potreb trga dela. Sprejem migrantov je del širše kombinacije politik za obravnavo obstoja in temeljnih vzrokov pomanjkanja delovne sile ter znanj in spretnosti. Pandemija COVID-19 je pokazala, da je kar 13 % delavcev, ki opravljajo bistvene funkcije – od zdravnikov do medicinskih sester in voznikov –, migrantov. Hkrati je ruska vojna agresija proti Ukrajini sprožila največjo razselitev v Evropi po drugi svetovni vojni, pri čemer so ženske in otroci v veliki večini. Po aktiviranju direktive o začasni zaščiti bo EU še naprej sprejemala osebe, ki bežijo pred vojno v Ukrajini, in prednostno podpirala njihovo vključevanje na trg dela. Njihov prihod v EU ne izključuje potrebe po postavitvi temeljev trajnostnega in skupnega pristopa k delovnim migracijam, da se dolgoročno zadovoljijo potrebe EU po znanju in spretnostih. Po zastojih, ki jih je povzročil COVID-19, se evropski trg dela na splošno vrača na raven pred pandemijo: trg dela EU nadaljuje okrevanje in zahteva nove delavce, zlasti v sektorjih s strukturnim pomanjkanjem, na primer v turističnem, gostinskem, informacijskem, zdravstvenem in logističnem sektorju. Vendar pa je pomanjkanje delovne sile v nekaterih sektorjih večje kot pred COVID-19, saj se je močno povečalo število prostih delovnih mest, ki še niso zapolnjena, čeprav zaposlovanje še ni v celoti okrevalo. Ob zavedanju prihodnjih potreb mora zakonite migracije spremljati tudi prehod EU na zeleno in digitalno gospodarstvo, ki zahteva posebna znanja in spretnosti ter prestrukturiranje naših gospodarstev in trgov dela. Za podporo dvojnemu prehodu bi morale biti delovne migracije EU usmerjene v prihodnost. Prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo bo najverjetneje vplival na sektorje, kot so gradbeništvo, energetika, proizvodnja in promet, kar bo zahtevalo dodatno delovno silo ter nova znanja in spretnosti. Delovne migracije nimajo le gospodarskih koristi, temveč tudi izboljšujejo splošno upravljanje migracij, saj prispevajo h krepitvi našega sodelovanja z državami izvora in tranzita, tudi s ciljem zmanjševanja nedovoljenih migracij. To je eden od ključnih instrumentov v naboru orodij EU iz novega pakta o migracijah in azilu za izgradnjo uravnoteženih in obojestransko koristnih partnerstev s tretjimi državami na področju migracij, usklajenih z agendo za trajnostni razvoj. Zato obstajajo trdni politični in gospodarski razlogi za vzpostavitev učinkovitejših zakonitih poti za vstop migrantov v Evropo. Vendar je treba pri tem upoštevati različne razmere in politike držav članic EU. Zakonite migracije so v deljeni pristojnosti Evropske unije in držav članic. Samo države članice so pristojne za odločanje o številu državljanov tretjih držav, ki lahko vstopijo na njihovo ozemlje, da bi poiskali zaposlitev. V tem okviru je potreben realističen, pragmatičen in postopen napredek. Zakonodaja omogoča določitev skupnih pravil. Operativne pobude, usklajene z državami članicami, Evropskim parlamentom in tretjimi državami, nam omogočajo sprejetje konkretnih in pragmatičnih ukrepov. Nove politične pobude odpirajo možnosti za prihodnje ukrepe. Skupaj tvorijo temelj skupnega evropskega pristopa k zakonitim migracijam v skladu z evropskimi vrednotami in omogočajo spoprijemanje s skupnimi izzivi. Demografski kontekst in ključni izzivi EU ima hkrati vse več starejšega prebivalstva in vse manj delovno aktivnega prebivalstva. Do leta 2070 se bo obseg delovno aktivnega prebivalstva zmanjšal s približno 65 % v letu 2019 na med 56 % in 54 % celotnega prebivalstva EU27. Ti trendi povečujejo pritisk na trge dela ter ogrožajo konkurenčnost in gospodarsko rast. Delež delovno aktivnega prebivalstva upada, delež starejših pa se povečuje. To je zlasti vidno v nekaterih državah članicah . Nekatere regije v EU so bolj prizadete zaradi krčenja delovno aktivnega prebivalstva kot druge, najbolj prizadeta pa so podeželska območja. Krčenje delovno aktivnega prebivalstva pomeni večji pritisk na naše pokojninske sisteme in sisteme socialne zaščite, kar postavlja pod vprašaj njihovo dolgoročno vzdržnost.

Poleg tega mora EU obravnavati pomanjkanje delovne sile v posebnih sektorjih in regijah, kar zajema vse ravni znanj in spretnosti: delodajalci v EU so se leta 2020 spoprijemali s pomanjkanjem v kar 28 poklicih, ki zaposlujejo 14 % delovne sile EU. Ti poklici vključujejo monterje/monterke in serviserje/serviserke vodovodnih, plinskih inštalacij in naprav ipd., strokovnjake/strokovnjakinje za zdravstveno nego, sistemske analitike/analitičarke, varilce/varilke ipd., voznike/voznice težkih tovornjakov in vlačilcev, inženirje/inženirke gradbeništva in razvijalce/razvijalke programske opreme. Pomanjkanje delovne sile je očitno tudi na regionalni ravni, na primer zaradi razlik v stopnji razvoja med regijami, mestnih območij znotraj regij ali različnih regionalnih trgov dela in življenjskih razmer. EU si prizadeva povečati udeležbo žensk, starejših oseb, invalidov, oseb z migrantskim ozadjem in drugih premalo zastopanih skupin na trgu dela. Prizadeva si tudi izboljšati znanja in spretnosti ljudi v vsem njihovem delovnem življenju, kot je določeno v programu znanj in spretnosti za Evropo. Vendar za zadovoljitev teh rastočih potreb trga dela, povezanih z demografskimi gibanji in pomanjkanji, ne zadostuje samo mobilizacija domače delovne sile ali olajšanje mobilnosti znotraj EU. Potencial mobilnosti znotraj EU za zmanjšanje pomanjkanja delovne sile je vse bolj omejen, tudi zato, ker se predvideva, da se talenti ter znanja in spretnosti, pridobljeni na enem mestu, izgubijo na drugem, in to je treba upoštevati ob dejstvu, da o pomanjkanju delovne sile poročajo skoraj vse države članice. Pandemija COVID-19 še dodatno krepi povpraševanje po več posebnih deficitarnih poklicih, kar je najbolj opazno pri povpraševanju po znanju in spretnostih na področju zdravstvenega varstva. V letu 2020 so na primer Belgija, Danska, Estonija, Finska, Francija, Irska, Madžarska, Nemčija, Nizozemska, Romunija in Švedska poročale o pomanjkanju zdravstvenih in povezanih delavcev. Mobilni delavci v EU predstavljajo manj kot tretjino delavcev v osebni negi v EU, ki so rojeni v tujini, pri čemer dve tretjini prihajata iz držav zunaj EU. Program znanj in spretnosti za Evropo ter novi pakt o migracijah in azilu zato priznavata potrebo po bolj strateškem pristopu k zakonitim migracijam, usmerjenem k boljšemu privabljanju in ohranjanju talentov za spodbujanje potenciala za rast in inovacije ter k usmerjanju zakonitih migracij v regije in poklice, v katerih primanjkuje znanj in spretnosti. Da bi EU ostala globalno konkurenčna, mora postati privlačnejša za talente iz vsega sveta. Trenutno je večja verjetnost, da se bodo visokokvalificirani državljani tretjih držav odločili za Severno Ameriko ali Oceanijo kot za EU. Prvi pomemben korak k izboljšanju privlačnosti EU je bila nedavna revizija direktive o modri karti EU , ki bo visokokvalificiranim migrantom omogočila izkoristiti izboljšane pravice, zlasti pravico do gibanja in dela v drugih državah EU, ter hitrejše in racionalizirane postopke. Vse te vidike privlačnosti bi bilo treba okrepiti tudi za druge kategorije migrantov, skupaj z ukrepi za boj proti izkoriščanju delovne sile in diskriminaciji. Povezovanje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih je tudi izziv v mednarodnem okviru, za katerega je značilno povečanje konkurence za znanja, spretnosti in talente. Dve sedanji oviri sta dolgi in zapleteni postopki priseljevanja in različne zahteve v državah članicah ter težave pri povezovanju talentov iz tretjih držav s potencialnimi delodajalci v državah članicah. Kot je določeno v sporočilu z naslovom „Sprejem oseb, ki bežijo pred vojno v Ukrajini: priprava Evrope na izpolnjevanje potreb“, bodo države članice morale sprejeti ukrepe za vključevanje upravičencev do začasne zaščite na trg dela. Komisija bo podprla evidentiranje njihovih znanj in spretnosti ter kvalifikacij, da bi olajšala njihovo povezovanje z delodajalci EU. Za trajnostno politiko EU na področju zakonitih migracij, ki temelji na treh stebrih V zadnjih dveh desetletjih je EU razvila pravni okvir, s katerim so pogoji za vstop in prebivanje za nekatere kategorije državljanov tretjih držav v državah članicah povečini usklajeni. To vključuje vstop in prebivanje za namene dela, kot so visokokvalificirani delavci (tj. imetniki „modre karte“), sezonski delavci in osebe, premeščene znotraj podjetja. Pravni okvir EU ureja tudi: (i) pogoje za sprejem ter pravice študentov in raziskovalcev iz tretjih držav, (ii) pravico do združitve družine ter (iii) pogoje in postopke za državljane tretjih držav, da pridobijo pravico do stalnega prebivanja (tj. „prebivanje za daljši čas“). Zakonodaja EU določa tudi enoten postopek – in enotno dovoljenje, ki združuje dovoljenje za delo in prebivanje – za delavce iz tretjih držav, ki so sprejeti v okviru nacionalnih programov držav članic. Zakonodaja EU trenutno ne vključuje drugih kategorij delavcev migrantov niti samozaposlenih. Nekatere od njih so vključene v nacionalnih predpisih. Evropska komisija je marca 2019 dokončala splošno oceno tega pravnega okvira (tj. preverjanje primernosti zakonodaje o zakonitih migracijah ). Ta ocena je privedla do mešanih zaključkov in pokazala, da bi lahko še povečali prispevek okvira EU za zakonite migracije k reševanju demografskih, gospodarskih in migracijskih izzivov EU. Pri preverjanju primernosti je bilo ugotovljeno, da v sistemu EU na področju zakonitih migracij obstajajo številne pomanjkljivosti, kot so razdrobljenost, omejeno področje uporabe pravil EU, neskladja med različnimi direktivami, zapletenost postopkov in nepravilno izvajanje. EU je razvila tudi programe mobilnosti delovne sile s tretjimi državami. Pilotni projekti na področju zakonitih migracij so pokazali, da lahko EU z zagotavljanjem ciljno usmerjene podpore pomaga državam članicam pri izvajanju programov, ki ustrezajo potrebam delodajalcev, hkrati pa krepi razvoj človeškega kapitala v partnerskih državah. EU je za tretje države odprla tudi program mobilnosti učencev in osebja Erasmus+ v poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Vendar je še vedno mogoče povečati obseg in ambicije sedanjih programov. Komisija je opravila obsežno posvetovanje, da bi pridobila odzive, prilagojene več potrebam, ter odpravila pravne in operativne pomanjkljivosti. Posvetovala se je s širšo javnostjo (v okviru odprtih posvetovanj), z državami članicami, Evropskim parlamentom, evropskimi socialnimi partnerji in civilno družbo. Evropski parlament je leta 2021 sprejel dve resoluciji o zakonitih migracijah in pozval Komisijo, naj izboljša in razvije pravni in politični okvir EU. Na podlagi člena 225 Pogodbe o delovanju Evropske unije je Evropski parlament pozval Komisijo, naj predstavi vrsto predlogov za olajšanje in spodbujanje vstopa v EU in mobilnosti znotraj EU za državljane tretjih držav, ki se zakonito priseljujejo, s ciljem zmanjšanja birokracije, krepitve usklajevanja, spodbujanja temeljnih pravic in enakega obravnavanja ter preprečevanja izkoriščanja delovne sile. Čeprav države članice dajejo prednost poenostavitvi in racionalizaciji postopkov, se na splošno raje osredotočajo na operativne vidike in ne na nova zakonodajna prizadevanja na področju zakonitih migracij na ravni EU. Za izboljšanje upravljanja zakonitih migracij v EU ob hkratnem uravnoteženem in pragmatičnem obravnavanju pozivov Evropskega parlamenta in držav članic to sporočilo določa tri ključne stebre trajnostne politike EU na področju zakonitih migracij: ·zakonodajni steber, s katerim se prenavljata direktiva o rezidentih za daljši čas in direktiva o enotnem dovoljenju , da se poenostavijo postopki za sprejem delavcev različnih ravni usposobljenosti v EU in mobilnost delavcev iz tretjih držav, ki so že v EU, znotraj EU ter da se izboljšajo njihove pravice in njihova zaščita pred izkoriščanjem delovne sile; ·operativni steber, s katerim se obravnava izziv mednarodnega povezovanja z določitvijo konkretnih korakov za razvoj partnerstev za privabljanje talentov s ključnimi partnerskimi državami in ključnih značilnosti nabora talentov EU, ter ·v prihodnost usmerjen steber, ki temelji na treh posebnih prednostnih nalogah za ukrepanje, ki bi morale nadalje usmerjati politiko EU na področju zakonitih migracij: oskrba, mladi in inovacije. 2.ZAKONODAJNI STEBER: POENOSTAVITEV MIGRACIJSKIH POSTOPKOV IN IZBOLJŠANJE PRAVIC DELAVCEV MIGRANTOV Direktiva o rezidentih za daljši čas in direktiva o enotnem dovoljenju določata okvir za postopke in pravice velikega dela delavcev iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v EU. Vendar zakonodajna akta nista v celoti dosegla ciljev, za katere sta bila prvotno – leta 2003 oziroma 2011 – sprejeta. Države članice premalo uporabljajo direktivo o rezidentih za daljši čas, ki poleg tega ne zagotavlja dejanske pravice do mobilnosti znotraj EU. Z direktivo o enotnem dovoljenju ni bil v celoti dosežen cilj poenostavitve postopkov sprejema za vse delavce iz tretjih držav. Zato Komisija predlaga celotno prenovitev obeh direktiv. Glavni cilji so zmanjšanje stroškov in upravnega bremena za delodajalce, preprečevanje izkoriščanja delovne sile ter podpora nadaljnjemu vključevanju državljanov tretjih držav, ki že prebivajo in delajo v EU, in njihovi mobilnosti znotraj EU.

Komisija bo tudi še naprej spremljala izvajanje najnovejših sektorskih direktiv. Leta 2023 bo poročala o izvajanju direktive o sezonskih delavcih in direktive o osebah, premeščenih znotraj podjetja. V zvezi z direktivo o sezonskih delavcih bo Komisija na podlagi zgoraj navedenih resolucij Evropskega parlamenta ocenila, ali sedanja pravila sezonskim delavcem zagotavljajo zadostno zaščito pred izkoriščanjem delovne sile. Upoštevala bo tudi potrebo po prihodnjih zakonodajnih spremembah. 2.1 Racionalizacija postopka za izdajo enotnega dovoljenja Z direktivo o enotnem dovoljenju je poenostavljen postopek za državljane tretjih držav, ki se želijo zakonito priseliti v EU zaradi dela. Uveden je enotni postopek obravnavanja vlog za kombinirano dovoljenje za delo in prebivanje (enotno dovoljenje). Zagotavlja tudi enako obravnavanje delavcev iz tretjih držav in državljanov države članice njihovega prebivališča, in sicer z zagotavljanjem skupnega niza pravic za delavce iz tretjih držav. Predlagana prenovitev direktive bo racionalizirala postopek obravnavanja vlog in povečala njegovo učinkovitost. Prosilcem bo omogočila, da lahko vlogo za dovoljenje predložijo tako iz tretjih držav kot iz držav članic EU. Trenutno skupno trajanje postopkov obravnavanja vlog odvrača delodajalce od mednarodnega zaposlovanja. Pričakuje se, da bo skrajšanje tega trajanja pripomoglo k povečanju privlačnosti EU in odpravljanju pomanjkanja delovne sile v EU. Predlog vključuje tudi nove zahteve za okrepitev zaščitnih ukrepov in enakega obravnavanja državljanov tretjih držav v primerjavi z državljani EU ter izboljšanje njihove zaščite pred izkoriščanjem delovne sile. Na podlagi predlaganih novih pravil zlasti velja, da enotno dovoljenje ne bo vezano samo na enega delodajalca. To pomeni, da bodo imeli delavci v obdobju veljavnosti dovoljenja pravico, da zamenjajo delodajalca in pri tem ohranijo zakonitost prebivanja v državi članici. To bo olajšalo povezovanje ponudbe delovnih mest in povpraševanja po njih ter zmanjšalo ranljivost za izkoriščanje delovne sile. Poleg tega predlog vključuje nove obveznosti za države članice, da zagotovijo inšpekcijske preglede, mehanizme spremljanja in sankcije za delodajalce, ki kršijo nacionalne predpise, sprejete v skladu z direktivo. 2.2 Izboljšanje statusa rezidenta EU za daljši čas Namen prenovitve direktive o rezidentih za daljši čas je ustvariti učinkovitejši, skladnejši in pravičnejši sistem za pridobitev statusa rezidenta EU za daljši čas. Ta sistem bi moral biti ključno orodje za spodbujanje integracije državljanov tretjih držav, ki so se zakonito in dolgoročno naselili v EU. Cilj predloga je olajšati pridobitev statusa rezidenta EU za daljši čas, tako da se za izpolnitev zahteve glede trajanja prebivanja dovoli seštevanje obdobij prebivanja državljanov tretjih držav v različnih državah članicah in pojasni, da je treba v celoti upoštevati vsa obdobja zakonitega prebivanja, vključno z obdobji prebivanja kot študenti, upravičenci do začasne zaščite ali obdobji prebivanja prvotno iz samo začasnih razlogov. Namen predloga je tudi okrepiti pravice rezidentov za daljši čas in njihovih družinskih članov. To vključuje pravico do gibanja in dela v drugih državah članicah, h kateri so pozvali Evropski parlament in nekateri deležniki in ki bi morala biti čim bolj podobna pravici, ki jo imajo državljani EU (v okviru veljavnega pravnega okvira EU). Z omogočanjem državljanom tretjih držav, ki so že rezidenti EU za daljši čas v eni državi članici, da zamenjajo delovno mesto in se zaradi dela preselijo v katero drugo državo članico, se lahko izboljša učinkovitost trga dela po vsej EU, odpravi pomanjkanje znanj in spretnosti ter izravnajo regionalna neravnovesja. Prav tako se lahko izboljša splošna privlačnost EU za tuje talente. Predlog poleg tega vzpostavlja mehanizem za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev med dovoljenjem EU za prebivanje za daljši čas in nacionalnimi dovoljenji za stalno prebivanje v smislu postopkov, pravic do enake obravnave in dostopa do informacij, da bi imeli državljani tretjih držav resnično možnost izbire med obema dovoljenjema. Olajšuje tudi krožne migracije, saj rezidentom za daljši čas omogoča lažjo vrnitev v državo izvora, ne da bi izgubili svoje pravice, kar koristi tako državam izvora kot državam prebivališča. 3.OPERATIVNI STEBER: PODPORA BOLJŠEMU USKLAJEVANJU ZNANJ IN SPRETNOSTI S POTREBAMI EU IN PARTNERSKIH DRŽAV Komisija skupaj z zakonodajnim stebrom predlaga znatno okrepitev operativnega sodelovanja na ravni Unije med državami članicami in s partnerskimi državami. Delo je že napredovalo z vzpostavitvijo partnerstev za privabljanje talentov in nabora talentov EU; obe ključni pobudi sta bili napovedani v okviru novega pakta o migracijah in azilu. Komisija skupaj z okrepljeno politično zavezanostjo držav članic zdaj predlaga jasen časovni načrt za uresničitev teh dveh pomembnih pobud najpozneje do konca leta 2022. 3.1 Izboljšanje sodelovanja s partnerskimi državami prek partnerstev za privabljanje talentov Partnerstva za privabljanje talentov so eden od ključnih vidikov zunanje razsežnosti novega pakta o migracijah in azilu. Njihov cilj je okrepiti sodelovanje med EU, državami članicami in partnerskimi državami ter spodbuditi mednarodno mobilnost delovne sile in razvoj talentov na vzajemno koristen in krožen način. Podpirala bodo celovit okvir politike in finančno podporo za strateško vključevanje ključnih partnerskih držav na vsa področja upravljanja migracij, vključno z učinkovitim vračanjem in ponovnim sprejemom, ter preprečevanje nezakonitih odhodov. Kot je navedeno v novem paktu, bi moral razvoj zakonitih poti prispevati tudi k zmanjšanju nedovoljenih migracij. Komisija usmerja razvoj partnerstev za privabljanje talentov, da se zagotovi, da so prilagojeno in prožno oblikovana ter da obravnavajo potrebe trga dela ter potrebe po znanjih in spretnostih držav članic in partnerskih držav. Partnerstva za privabljanje talentov bi morala združevati neposredno podporo za programe mobilnosti za delo ali usposabljanje s krepitvijo zmogljivosti in naložbami v človeški kapital, vključno z razvojem znanj in spretnosti, poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem ter operacionalizacijo programov izmenjave na delovnem mestu. Pri tem si prizadevajo zagotoviti enake prednosti partnerskim državam, državam članicam, poslovnim skupnostim na obeh straneh in posameznikom, ki imajo koristi od partnerstev. V skladu z dvostranskim sodelovanjem EU s partnerskimi državami bi morala tovrstna partnerstva koristiti gospodarskemu razvoju skupnosti izvora, spodbujati širše razvojne cilje ključnih partnerskih držav in krepiti priložnosti za njihove državljane. Hkrati bi morala prispevati k odpravljanju pomanjkanja v nekaterih sektorjih trgov dela držav članic in poslovnim skupnostim na obeh straneh pomagati pri pridobivanju zahtevanih znanj in spretnosti. Tveganje bega možganov iz partnerskih držav bi morala preoblikovati v priliv možganov za vse partnerje, kar bi koristilo vključenim, ki bi si tako zagotovili dostop do prenovljenih možnosti usposabljanja, poklicnih izkušenj ter dodatnega študija ali poklicnega izobraževanja in usposabljanja, razvitega v EU ali v njihovih državah izvora. Partnerstva za privabljanje talentov bodo odprta za vse ravni znanj in spretnosti in bi se lahko nanašala na različne gospodarske sektorje, kot so IKT, znanost, inženirstvo, zdravstvo in dolgotrajna oskrba, kmetijstvo, promet, vrtnarstvo, predelava hrane in turizem, gradbena in pristaniška dela, promet in logistika, odvisno od interesov obeh strani, ki oblikujeta partnerstva za privabljanje talentov, ob upoštevanju tveganja bega možganov. Zagotovila bodo različne vrste mobilnosti: začasne, dolgoročne ali krožne narave, kot se dogovorita obe strani. Zlasti bi morala upoštevati zeleni in digitalni prehod ter podpreti trge dela, da se spodbudijo potencial rasti EU ter tehnologije in rešitve, usmerjene v prihodnost. Komisija bo podprla sodelovanje več držav članic v enem partnerstvu za privabljanje talentov na partnersko državo. To bo omogočilo razširjen spekter dejavnosti, različne vrste mobilnosti za različna znanja in spretnosti ter gospodarske sektorje, močnejši vpliv na države članice in partnerske države ter dodano vrednost za poklicno pot posameznikov. Skupna odgovornost držav članic in partnerskih držav za partnerstvo za privabljanje talentov je ključnega pomena za zagotovitev nadgradljivosti ter vzpostavitev vzajemno koristnega in trajnostnega sodelovanja. Partnerstva za privabljanje talentov bodo morala uskladiti dejanske potrebe trga dela z znanji in spretnostmi na obeh straneh. Partnerstva bi morala koristiti javnim in zasebnim deležnikom, kot so delodajalci, ustanove za usposabljanje in organizacije diaspore. V duhu pristopa pobud Ekipe Evropa bi morala partnerstva za privabljanje talentov po potrebi mobilizirati instrumente financiranja EU in držav članic ter sredstva zasebnega sektorja in partnerskih držav. Skupaj z močnim sodelovanjem več deležnikov pri oblikovanju in izvajanju partnerstev za privabljanje talentov.

Operacionalizacija partnerstev za privabljanje talentov Pobuda partnerstev za privabljanje talentov je bila predstavljena junija 2021 na dogodku na visoki ravni. Od takrat je Komisija sodelovala pri izmenjavi mnenj z državami članicami o konceptualizaciji in operacionalizaciji partnerstev, vodila dialoge na visoki ravni s partnerskimi državami in vključevala partnerstva za privabljanje talentov pri načrtovanju večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027. Partnerstva za privabljanje talentov bodo temeljila na izkušnjah iz obstoječih pilotnih projektov. Hkrati bodo zagotovila novo, bolj strateško in razširjeno sodelovanje s partnerskimi državami na področju zakonitih migracij. Strukturirani okvir partnerstev za privabljanje talentov bo skupaj z zanesljivimi usklajevalnimi mehanizmi zagotovil, da se bodo upoštevali politični cilji EU, držav članic in partnerskih držav ter da se bodo pretvorili v konkretne ukrepe v obliki konkretnih programov. Komisija bo skupaj z ustreznimi partnerji iz partnerstva za privabljanje talentov zagotovila vzpostavitev ustreznega usklajevalnega mehanizma na tehnični ravni za usklajevanje dejavnosti držav članic in deležnikov s strani EU ter skupaj s partnerskimi državami. Ta mehanizem bo spremljal izvajanje partnerstva in njegovih dejavnosti ter zagotavljal dopolnjevanje z vsemi drugimi ustreznimi pobudami na področju migracij in razvoja trga dela. Prvi korak po razpravah na visoki ravni je, da namerava Komisija na podlagi trdnega in stalnega sodelovanja pri vseh vidikih upravljanja migracij v okviru celovitega pristopa novega pakta o migracijah in azilu, vključno z nedovoljenimi migracijami, vzpostaviti prva partnerstva za privabljanje talentov s severnoafriškimi partnerji, zlasti Egiptom, Marokom in Tunizijo, da bi se njihovo izvajanje začelo do konca leta 2022. Prizadevanja v zvezi s partnerstvi za privabljanje talentov bodo temeljila na uspešnih pilotnih projektih, razvitih s temi partnerji, z razširitvijo njihovega obsega in ravni ambicij, obenem pa jih bo spremljal širši okvir za sodelovanje, ki ga je treba opredeliti z državami članicami in zadevnimi partnerskimi državami, ter mobilizacija vseh ustreznih deležnikov v procesu. V okviru postopnega pristopa bo vzpostavitev partnerstev za privabljanje talentov z drugimi partnerskimi državami v Afriki in Aziji naslednji logični korak v procesu okrepljenega sodelovanja na področju upravljanja migracij. Predvideno je, da se od jeseni 2022 vzporedno z izvajanjem partnerstev za privabljanje talentov, ki se bodo vzpostavila z Egiptom, Marokom in Tunizijo, najprej oceni izvedljivost vzpostavitve partnerstev za privabljanje talentov s Pakistanom, Bangladešem, Senegalom in Nigerijo kot enega ključnih elementov okrepljenega sodelovanja s temi državami na področju upravljanja migracij. 3.2 Razvoj nabora talentov EU za boljše povezovanje delodajalcev EU s talenti, ki jih potrebujejo Komisija predlaga vzpostavitev prve vseevropske platforme in orodja za povezovanje – nabora talentov EU za zagotovitev večje privlačnosti EU za državljane tretjih držav in za spoprijemanje z izzivom povezovanja delodajalcev EU s talenti, ki jih ne morejo najti na trgu dela EU. Nabor talentov EU bo vseevropski nabor kandidatov iz tretjih držav, ki bodo izbrani na podlagi določenih ravni znanj in spretnosti, meril in migracijskih zahtev, po pregledu kvalifikacij kandidatov. Med pripravo tega dokumenta se je pojavila nova in nujna potreba zaradi ruske vojne agresije proti Ukrajini, in sicer potreba po lažjem dostopu upravičencev do začasne zaščite do trga dela EU. V odgovor na ta izziv in da se kar najbolje izkoristijo znanja in spretnosti razseljenih oseb, je Komisija napovedala, da bo do poletja 2022 uvedla pilotni nabor talentov EU za ljudi, ki bežijo pred rusko vojno agresijo proti Ukrajini. Ta spletna pilotna pobuda bo omogočila opredelitev in evidentiranje znanj in spretnosti ljudi, ki so pobegnili iz Ukrajine in so prisotni v državah članicah, da se olajša njihovo povezovanje z delodajalci EU. Pilotni projekt bo upošteval tekoče uspešne pobude v državah članicah (npr. na Portugalskem in v Romuniji). Razvit bo v sodelovanju z državami članicami ter na podlagi posvetovanj z delodajalci, socialnimi partnerji in vsemi drugimi zadevnimi deležniki. Pilotni projekt lahko olajša povezovanje znotraj EU in organom omogoči pregled širokega nabora znanj in spretnosti, ki jih je mogoče mobilizirati v njihovih državah. To bi lahko olajšalo povezovanje v prednostnih sektorjih v zvezi z velikim številom beguncev, ki prihajajo iz Ukrajine, kot je izobraževanje otrok, ki prihajajo (olajšano z organizacijo skupnostnih storitev), ali dostop do osnovnih storitev in zdravstvenega varstva (ki ga zagotavljajo zdravstveni delavci ali tolmači). Komisija je v okviru Evropske migracijske mreže že vzpostavila posebno tematsko skupino kontaktnih točk iz držav članic, ki jih zanima sodelovanje v pilotni pobudi. Do poletja bo tematska skupina razvila in izvedla pilotno pobudo. Na voljo bo spletni portal, ki bo upravičencem do začasne zaščite omogočal, da registrirajo svoj interes za iskanje zaposlitve v državah članicah in predstavijo svoja znanja in spretnosti ter poklicne izkušnje. Zasnova tega portala bo vključevala vidike orodja EU za profiliranje znanj in spretnosti državljanov tretjih držav, ki je namensko orodje EU za evidentiranje in dokumentiranje znanj in spretnosti državljanov tretjih držav. Izvajanje pobude si bo prizadevalo za sodelovanje z ukrajinskimi organi, vključno z lažjim priznavanjem kvalifikacij v skladu s Priporočilom Komisije o priznavanju kvalifikacij za ljudi, ki bežijo pred rusko vojno agresijo proti Ukrajini. Vzporedno s to pilotno pobudo bo na podlagi tesnega posvetovanja s sodelujočimi državami članicami in drugimi ustreznimi deležniki, kot so organizacije delodajalcev, socialni partnerji ter centri za poklicno izobraževanje in usposabljanje, razvit stalni in splošni nabor talentov EU za vse državljane tretjih držav, ki jih zanima priselitev v EU z namenom prebivanja in dela. Komisija namerava do sredine leta 2023 uradno vzpostaviti nabor talentov EU in njegov spletni portal ter bo predlagala priporočilo za vzpostavitev nabora talentov EU, vključno z listino in podrobnim časovnim načrtom za njegove postopne razvojne faze. Tematska skupina, ki bo delala na pilotnem projektu, bo na podlagi izkušenj, pridobljenih pri delovanju pilotne pobude, usmerjala tudi oblikovanje organizacijske strukture, strukture upravljanja in delovanja nabora talentov EU. To bo med drugim vključevalo določitev potrebnih znanj in spretnosti na trgu dela EU, dogovor o ustreznih merilih za sprejem, organizacijo postopka sprejema in usklajevanje dostopa potencialnih delodajalcev do nabora talentov EU. Zato bosta popolna zavezanost in dejavno sodelovanje sodelujočih držav članic ključnega pomena za razvoj in delovanje nabora talentov EU. 3.3 Izboljšanje upravljanja delovnih migracij na ravni EU Napredek na področju delovnih migracij in uspeh zgoraj navedenih novih pobud bosta odvisna od tesnejšega sodelovanja in boljšega razumevanja med sektorjem migracij in sektorjem zaposlovanja. S tem svežnjem Komisija uvaja novo platformo, ki bo omogočila operativne razprave o praktičnih vprašanjih delovnih migracij, zlasti o zunanji razsežnosti migracijske politike, pomanjkanju delovne sile in vprašanjih, povezanih s procesi na trgu dela. Delo platforme bi podprlo operacionalizacijo partnerstev za privabljanje talentov in nabor talentov EU. Razprave bi lahko bile podlaga za več političnih izmenjav na ustreznih forumih, na primer na ravni Sveta in Evropskega parlamenta. V razprave bi bili po potrebi vključeni predstavniki socialnih partnerjev, agencije EU, javni zavodi za zaposlovanje, strokovnjaki, mednarodne organizacije, organizacije, ki jih vodijo migranti, in drugi ključni akterji. 4.V PRIHODNOST USMERJEN STEBER: KLJUČNA PREDNOSTNA PODROČJA UKREPANJA Poleg zgoraj navedenih takojšnjih zakonodajnih in operativnih ukrepov si je treba še naprej prizadevati za proučitev nadaljnjih možnosti za zakonite migracije v EU v srednjeročnem in dolgoročnem obdobju. Komisija vidi potencial za osredotočanje v prihodnost usmerjenih politik na tri področja ukrepanja: oskrba, mladi in inovacije.

Ta tri področja ustrezajo trem pomembnim političnim prednostnim nalogam, ki jih je prav tako poudaril Evropski parlament v svojem nedavnem zakonodajnem samoiniciativnem poročilu: privabljanje nizko- in srednjekvalificiranih delavcev iz tretjih držav v sektorje, v katerih je veliko pomanjkanje delovne sile in v katerih obstajajo velike potrebe po njej, npr. dolgotrajna oskrba; ustvarjanje več priložnosti za mlade znotraj in zunaj EU ter spodbujanje inovacij in podjetništva v EU ter vlaganje v tehnološko suverenost EU. 4.1 Privabljanje dolgoročnih oskrbovalcev iz tretjih držav Z revidirano direktivo o modri karti EU so bila posodobljena pravila za privabljanje visokokvalificiranih delavcev iz tretjih držav. V skladu s tem bo Komisija proučila, kako bolje privabiti nizko- in srednjekvalificirane delavce, ki so potrebni na trgu dela EU. Partnerstva za privabljanje talentov bodo namenjena delavcem z vsemi stopnjami znanj in spretnosti, vključno z nizkimi in srednjimi stopnjami. Predlagani nabor talentov EU bo, vsaj dolgoročno, omogočil tudi privabljanje delavcev s širokim naborom znanj in spretnosti. Preverjanje primernosti je pokazalo, da so v EU potrebni srednje- in nizkokvalificirani delavci, vendar se poklici in potrebe po njih znatno razlikujejo po posameznih državah članicah. Gre za veliko in zelo raznoliko kategorijo delavcev, od kmetijskih delavcev ter voznikov težkih tovornjakov in vlačilcev do tehnikov za postopke IT. Ta kategorija vključuje različne ravni znanj in spretnosti, sektorje ter politične in pravne okvire v državah članicah. Zato Komisija podpira postopen pristop. Predlaga, da se je treba najprej osredotočiti na sektor, v katerem ima ukrepanje na ravni EU jasne koristi: dolgotrajna oskrba. Zasnova in zrelost sistemov dolgotrajne oskrbe se v EU zelo razlikujeta, vendar se vse države soočajo s skupnimi izzivi: potreba po zagotavljanju dostopne, cenovno ugodne in visokokakovostne oskrbe v kontekstu naraščajočega povpraševanja po zdravstvenem in socialnem varstvu ter pomanjkanja osebja v starajočem se prebivalstvu. Delavci migranti, zlasti ženske, so pomemben del delovne sile na področju dolgotrajne oskrbe. Med krizo COVID-19 se je pokazalo, da je dolgotrajna oskrba bistvena storitev, ki jo zagotavljajo ključni delavci. Vendar so omejene naložbe v tem sektorju, težki delovni pogoji in posledično pomanjkanje osebja še povečali velike izzive pri zagotavljanju kontinuitete storitev oskrbe in ustreznega odziva na pandemijo. Države članice imajo težave pri privabljanju in zadrževanju oskrbovalcev. V sektorju dolgotrajne oskrbe naj bi se do leta 2030 odprlo do 7 milijonov delovnih mest za strokovne zdravstvene delavce in delavce v osebni negi, ki jih bo trg dela EU le delno pokril. Zakonite poti za dolgoročne oskrbovalce so urejene na nacionalni ravni, z različnimi pravili in pogoji. Treba je oceniti, ali in v kolikšnem obsegu bi lahko raven EU pripomogla k izboljšanju sprejema te kategorije bistvenih delavcev v EU. Tako izboljšanje bi koristilo državam članicam in državam izvora, hkrati pa zagotovilo etično zaposlovanje in visoke standarde. Partnerstva za privabljanje talentov bi lahko ta cilj podprla s spodbujanjem usposabljanja dolgoročnih oskrbovalcev v kombinaciji s širšim sodelovanjem s partnerskimi državami, med drugim pri razvoju načinov, na katere lahko tuji strokovnjaki in diaspora prispevajo k ustvarjanju priložnosti v državi izvora. To bi pomagalo ublažiti tveganje bega možganov v sektorjih oskrbe v državah izvora. Povečanje zagotavljanja vzgoje in varstva predšolskih otrok z načrtovano revizijo barcelonskih ciljev bi omogočilo, da bi bilo na trgu dela na voljo več dolgoročnih oskrbovalcev. Poleg tega bo v okviru predvidene evropske strategije za oskrbo iz leta 2022 ter v skladu z akcijskim načrtom za evropski steber socialnih pravic in zeleno knjigo o staranju Komisija začela evidentirati pogoje za sprejem in pravice dolgoročnih oskrbovalcev iz tretjih držav v državah članicah ter potrebe v zvezi s tem, da se proučita dodana vrednost in izvedljivost razvoja programa zakonitega sprejema na ravni EU, da bi privabili take delavce. S to analizo se bodo pozorno proučili socialni in gospodarski učinki, ki bi jih imeli taki programi na ravni EU, zlasti na delovne pogoje dolgoročnih oskrbovalcev v EU, vključno s plačami. Upoštevan bo tudi vpliv na države izvora in proučene bodo možne ureditve, ki bi omogočile sklenitev sporazumov v korist vseh. Razvili bi se lahko programi usposabljanja, katerih cilj je prav tako povečati število razpoložljivega osebja v navedenih tretjih državah. Analiza bo vključevala tudi etične standarde zaposlovanja, kot jih spodbuja Svetovna zdravstvena organizacija. 4.2 Spodbujanje mobilnosti mladih Programi mobilnosti mladih so zasnovani tako, da mladim omogočajo, da živijo, delajo in pridobivajo izkušnje v drugi državi, hkrati pa spodbujajo kulturne izmenjave in krepijo vezi med državami. Programi mobilnosti mladih, ki obstajajo po vsem svetu, so običajno namenjeni mladim državljanom tretjih držav (npr. starim od 18 do 30 let) z določeno stopnjo izobrazbe. V državo pridejo z namenom potovanja, dela in prebivanja v omejenem časovnem obdobju, ki ga ni mogoče podaljšati, če imajo zadostna sredstva in zdravstveno ali potovalno zavarovanje ter nimajo vzdrževanih družinskih članov. Za te programe mobilnosti mladih se ne zahteva ponudba zaposlitve. S programom EU za mobilnost mladih bi lahko EU kot celota postala privlačnejša destinacija. To bi bilo mogoče doseči tako, da se usposobljenim mladim iz tretjih držav omogoči, da pridejo v EU z namenom prebivanja, potovanja in dela v omejenem časovnem obdobju (ki ga ni mogoče podaljšati). Pogoji (starost, stopnja izobrazbe in zadostna sredstva) bi bili podobni pogojem, ki se uporabljajo v okviru nacionalnih programov. Taki programi bi lahko na ravni EU urejali pogoje in postopke za sprejem ter pravice mladih državljanov tretjih držav, ki sodelujejo v programu. Da bi bolje privabljali usposobljene mlade in dosegli ekonomijo obsega, bi bilo mogoče pri državah članicah tudi preveriti, ali obstaja možnost, da se takim mladim podelijo pravice do mobilnosti v EU. Pomembno je, da se odprejo možnosti za potovanje in delo, da bi pridobili nove izkušnje in razvili znanja in spretnosti v tujini. To ne velja le za mlade državljane tretjih držav, temveč tudi za mlade državljane EU. Zato bi bilo treba evropski program mobilnosti mladih dopolniti z vzajemnimi sporazumi ali dogovori s tretjimi državami o pogojih za sprejem in pravicah, državam članicam pa prepustiti možnost, da določijo kvote za sprejete mlade, ki prihajajo v EU. Komisija bo proučila izvedljivost razvoja evropskega programa mobilnosti mladih, pri čemer bo preverila različne možnosti, zlasti za sporazume s tretjimi državami, ki omogočajo vzajemnost. Ta proces se bo začel v tretjem četrtletju 2022 na Evropskem forumu za migracije, na katerem se bodo zbrali deležniki s področja migracij in na katerega bodo povabljeni tudi mladi deležniki, kar bo prispevalo k splošnim ciljem evropskega leta mladih 2022. 4.3 Olajšanje sprejema ustanoviteljev zagonskih podjetij na ravni EU V zadnjih letih se je v EU in po svetu povečalo število nacionalnih programov za sprejem „inovativnih podjetnikov“ in ustanoviteljev zagonskih podjetij. Ti programi so sestavljeni iz spodbud, kot so posebni vizumi ali dovoljenja za prebivanje za inovativne podjetnike iz tujine. Vsem programom je skupno, da so usmerjeni v določeno vrsto poslovanja, tj. v inovativno, prilagodljivo poslovanje in/ali poslovanje, ki ima dodano vrednost v nacionalnem gospodarstvu ali poslovnem okolju. Zagonska podjetja in podjetništvo na splošno podpirajo gospodarski razvoj in inovacije EU. Prav tako so osrednjega pomena za dvojni prehod EU v trajnostno in digitalno gospodarstvo. V zvezi s tem je bil v akcijskem načrtu za integracijo in vključevanje poudarjen pomemben prispevek podjetnikov migrantov h gospodarski rasti in ustvarjanju delovnih mest ter njihova vloga pri podpiranju okrevanja po COVID-19. Ukrepi EU bi lahko še dodatno olajšali dostop inovativnih podjetnikov in ustanoviteljev zagonskih podjetij do celotnega enotnega trga EU s podpiranjem njihovega sprejema in ustanavljanja njihovih podjetij. Taki ukrepi bi pripomogli k privabljanju najboljših talentov in tako spodbujali inovacije in podjetništvo v EU. To bi bilo v skladu z inovacijskim programom za Evropo in splošno podporo EU pri ustanavljanju podjetij. Ta splošna podpora vključuje vzpostavitev podjetjem prijaznega okolja, spodbujanje podjetništva, izboljšanje dostopa do novih trgov in internacionalizacije, olajšanje dostopa do financiranja ter podpiranje konkurenčnosti in inovacij malih in srednjih podjetij. Komisija si prav tako prizadeva za podporo podjetnikom med razseljenimi osebami iz Ukrajine, pri čemer zlasti proučuje ukrepe, ki jim bodo pomagali pri zagonu svojega podjetja v EU.