Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2022/C 160/13)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O STANDARDNI SPREMEMBI, KI SPREMINJA ENOTNI DOKUMENT

„Εύβοια“ (Evia)

PGI-GR-A1559-AM01

Datum obvestila: 18. januar 2022

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Izboljšanje organoleptičnih lastnosti vin

Razlog: s predlagano spremembo se izboljšuje in razširja opis organoleptičnih lastnosti vin, da bi se potrošnikom zagotovil natančnejši opis proizvoda.

Oddelka Opis vina in Povezava z geografskim območjem sta spremenjena, in sicer so dodane informacije v razdelku Podatki o proizvodu.

2. Dodatek sorte viognier in bele sorte moschato, v kakršnem koli deležu, sortni sestavi belega vina (suho, polsuho, polsladko, sladko)

Razlog: ti sorti sta zelo primerni za to območje in njuna vinifikacija daje zelo kakovostna vina.

Poskusne zasaditve v preteklosti in v novejšem obdobju, pri katerih sta bili uporabljeni sorta viognier in bela sorta moschato, ter vinifikacija v sodelovanju z univerzo za kmetijstvo v Atenah so dale izvrstna vina in lastnosti, ki jih je mogoče pripisati posebnim značilnostim vinogradov na našem območju. Te sorte so se dobro prilagodile na lokalne razmere za rast. Lastnosti belih vin iz sort viognier, vidiano in bele sorte moschato se ujemajo z lastnostmi belih vin, opisanih v tehnični dokumentaciji za geografsko označbo „Evia“, in so lahko še bolj izrazite.

Bela sorta moschato daje bistro rumeno-zeleno barvo z zlatimi poudarki. Vonj je kompleksen, z aromami po sadju in svežem grozdju, limoni, pomaranči in drugih cvetovih agrumov, rožnih listih in medu. Telo je polno in sadno, z limonastimi kislinami in dolgim zatonom.

Sorta viognier daje bistro rumeno-zeleno barvo z zelenimi do zlatimi poudarki. Vonj je izrazit, z zelo aromatično intenzivnostjo agrumov, koščičastega sadja in tropskega sadja, ki jo uokvirjajo cvetovi limone in pomaranče. Telo je bogato, polno in sadno, z uravnoteženimi kislinami ter dolgim, kompleksnim in polnim zatonom.

Ti sorti prispevata tudi k proizvodnji belih vin (suho, polsuho, polsladko in sladko), ki so v skladu s trenutnimi potrošniškimi trendi in so posebej tržno zanimiva. Vinificirata se lahko samostojno ali z zvrščanjem z drugimi priporočenimi belimi sortami, gojenimi na območju (savatiano, assyrtiko, roditis).

3. Dodatek sorte viognier sortni sestavi rdečega vina (suho, polsuho, polsladko, sladko) in razjasnitev glede deleža

Rdeče vino z ZGO „Evia“ (suho, polsuho, polsladko, sladko) je proizvedeno iz sort vinske trte mandilaria (kountoura mavri), vradyano, agiorgitiko, liatiko, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, syrah, grenache rouge in merlot, v kakršnem koli deležu. Sorta viognier se lahko uporabi v deležu do 10 % v kombinaciji z drugimi sortami.

Razlog: dodane so bile besede „v kakršnem koli deležu“, da bi se pojasnila sortna sestava proizvoda. Z dodatkom sorte viognier dobimo vina z nižjo vsebnostjo kislin, s čimer se izboljša kakovost vin z ZGO „Evia“. Kadar se bela sorta viognier goji in vinificira skupaj z rdečimi sortami, dovoljenimi za rdeče vino, pridobi lastnosti prezrelega suhega črnega jagodičja s svežimi kislinami, polnim, voljnim telesom, trdno strukturo in mehkimi žametnimi tanini, ker je sorta viognier na dan trgatve prezrela.

4. Dodatek besed „v kakršnem koli deležu“ sortni sestavi vina rosé (suho, polsuho, polsladko in sladko)

Razlog: dodane so bile besede „v kakršnem koli deležu“, da bi se pojasnila sortna sestava proizvoda.

5. Vključitev sorte vradyano v enotni dokument

Sorta vradyano je dodana v enotni dokument za vsa vina. Izpuščena je bila pomotoma, čeprav je bila uvrščena na seznam v specifikaciji proizvoda.

6. Črtanje zahteve, da morajo biti vinogradi na nadmorski višini več kot 10 m

Natančneje:

„Razmejeno območje za proizvodnjo vin z ZGO ‚Evia‘ je območje, ki leži znotraj upravnih meja regionalne enote (prej prefekture) Evbeja.“

Razlog: rastišče na otoku Evbeja je delno otoško, delno pa nanj vpliva gorata krajina. Vinogradi se tradicionalno raztezajo od morja do vznožja treh velikih gora – Dirfi, Telethrio in Ochi. Vinogradi ob morju dajejo vina z enakimi kakovostnimi lastnostmi kot tisti na nadmorski višini več kot 10 m ali celo tisti v notranjosti, saj jih morski vetrič prepiha na poti v notranjost in ponovno na poti nazaj, ko se odbije od naravne prepreke, ki jo tvorijo gore. Vina, proizvedena iz grozdja vinske trte, gojene v vinogradih znotraj upravnih meja regionalne enote Evboja, bi morala biti upravičena do uporabe ZGO „Evia“.

Oddelek Razmejeno območje je spremenjen.

7. Posodobitev tehnične dokumentacije za ZGO „Evia“

V okviru posodobitve tehnične dokumentacije so bile sprejete naslednje spremembe specifikacije proizvoda in enotnega dokumenta:

(a) izboljšava opisa v oddelku Povezava z geografskim območjem;

(b) dodatek in zamenjava nacionalnih določb o zahtevah in kontrolah, ki se uporabljajo za vina z ZOP in ZGO, ter

(c) sprememba podatkov o pristojnih nadzornih organih.

Spremenjeni so bili oddelki Povezava z geografskim območjem, Upoštevne zahteve in Nadzor – podatki o nadzornih organih in izvajalcih nadzora.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime

Εύβοια (Evia)

2. Vrsta geografske označbe

ZGO – zaščitena geografska označba

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

4. Opis vina

—

1. Suho belo vino

KRATEK OPIS

Videz: svetle limonasto-zelene barve.

Vonj: paleta arom vključuje intenzivne arome po hruški, zelenemu jabolku, meloni, ananasu, mangu, marelici in belomesnati breskvi.

Okus: limonasta svežina v ustih, uokvirjena s sadnim pookusom. Kadar so prisotne sorte vinske trte sauvignon blanc, viognier ali malagouzia, je prisoten tudi intenziven vonj z aromami po grenivki, limeti, mangu, pasijonki in citronski travi ter notami rastlinja in sveže pokošene trave. Bogat in saden v ustih, z izrazitimi kislinami in kompleksnim zatonom.

— Najmanjši delež skupnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): največ 9,0.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 4 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33. Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 200

2. Polsuho belo vino

KRATEK OPIS

Videz: blede zlate barve z zelenimi poudarki.

Vonj: paleta arom vključuje intenzivne arome po vrtnici, ličiju, papriki, meti, ingverju, karameli in začimbah.

Okus: bogat in voljan v ustih, z intenzivnimi cvetličnimi in začimbnimi aromami. Uravnotežene kisline so prijeten kontrast voljnemu okusu in ustvarjajo dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 4,5 do največ 17,5.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 12 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za bela vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

3. Polsladko belo vino

KRATEK OPIS

Videz: rumeno-zelene barve, ki se lahko s staranjem razvije v srednje intenzivno zlato barvo.

Vonj: paleta arom zajema kompleksen vonj z notami melone, ananasa, breskve, marelice in cvetov agrumov.

Okus: saden v ustih, z enakim aromatskim značajem kot vonj. Srednje polno telo.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 12,5 do največ 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za bela vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

4. Sladko belo vino

KRATEK OPIS

Videz: svetle zlate barve.

Vonj: paleta arom zajema kompleksne koncentrirane arome po vrtnici, medu, cvetu pomaranče in zeliščih, s pridihi mehke maslene karamele. Arome se razvijejo s staranjem in vključujejo rozine, sladke začimbe, čokolado, karamelo in lešnike.

Okus: precej sladek v ustih, vendar podprt z ustrezno vsebnostjo kislin; zelo intenzivne arome po vrtnici, medu, breskvi, karameli in maslu.

Žametna tekstura in dobro strukturiran dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): najmanj 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za bela vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina. Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

5. Suho rdeče vino

KRATEK OPIS

Videz: temno rubinaste barve, ki se lahko s staranjem spremeni v rdečo ali opečnato rdečo, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome z intenzivno, kompleksno cvetico slive, češnje, višnje, murve, marelice, začimb in paprike ter uravnotežene arome po sodu barik.

Okus: bogat in začimben v ustih, z žametnimi tanini in ustrezno vsebnostjo kislin. Žametna tekstura in dolg zaton.

— Najmanjši delež skupnega alkohola: 12,0 vol. %.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): največ 9,0.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,0 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 4 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33. Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 12,0 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina. Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 20 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 150

6. Polsuho rdeče vino

KRATEK OPIS

Videz: temno rubinaste barve, ki se lahko s staranjem spremeni v rdečo ali opečnato rdečo, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po murvi, slivi, češnji in jagodi.

Okus: srednje polno telo, rahlo sladek, z blagimi tanini. Srednje dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 4,5 do največ 17,5.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,0 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 12 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 200 miligramov na liter za rdeča vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 12,0 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina. Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 20 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 200

7. Polsladko rdeče vino

KRATEK OPIS

Videz: temno rubinaste barve, ki se lahko s staranjem spremeni v rdečo ali opečnato rdečo, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po murvi, slivi, češnji in jagodi.

Okus: srednje polno telo, izrazito sladek. Srednje sladek zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 12,5 do največ 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,0 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 200 miligramov na liter za rdeča vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 12 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 20 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 200

8. Sladko rdeče vino

KRATEK OPIS

Videz: temno rubinaste barve, ki se lahko s staranjem spremeni v rdečo ali opečnato rdečo, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema kompleksne arome po slivi, murvi, višnji, temni čokoladi in vanilji.

Okus: sladek v ustih, z mehkimi tanini, ustrezno vsebnostjo kislin ter aromami po slivovi, borovničevi in češnjevi marmeladi in vanilji. Dolg sladek zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): najmanj 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 200 miligramov na liter za rdeča vina z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 12,0 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 20 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 200

9. Suho vino rosé

KRATEK OPIS

Videz: široka paleta barv od srednje intenzivne lososove do intenzivne rožnate, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po jagodi, granatnem jabolku in češnji hrustavki.

Okus: svež in sladek v ustih, z aromami po jagodi in granatnem jabolku; sveže kisline z začimbnim značajem rdeče paprike. Dolg zaton.

— Najmanjši delež skupnega alkohola: 11,5 vol. %.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): največ 9,0.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 4 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33. Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 200

10. Polsuho vino rosé

KRATEK OPIS

Videz: široka paleta barv od srednje intenzivne lososove do intenzivne rožnate, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po jagodi in češnji.

Okus: svež in saden v ustih, z aromami po jagodi in lahno sladkostjo. Srednje dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 4,5 do največ 17,5.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Če vsebnost sladkorja preseže 12 g/l, se uporabijo pravila iz Priloge III, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/33.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za vina rosé z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

11. Polsladko vino rosé

KRATEK OPIS

Videz: široka paleta barv od srednje intenzivne lososove do intenzivne rožnate, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po jagodi in češnji.

Okus: svež in saden v ustih, z aromami po jagodi in ustrezno sladkostjo. Srednje dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): od najmanj 12,5 do največ 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za vina rosé z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

12. Sladko vino rosé

KRATEK OPIS

Videz: široka paleta barv od srednje intenzivne lososove do intenzivne rožnate, z vijoličnimi poudarki.

Vonj: paleta arom zajema arome po jagodi in češnji.

Okus: saden in sladek v ustih, z aromami po jagodi. Srednje dolg zaton.

— Najmanjši delež naravnega alkohola: 11,0 vol. %.

— Skupna vsebnost sladkorja (v g/l): najmanj 45.

— Najvišja vsebnost skupnih kislin: 7,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina.

— Kar zadeva največji delež alkohola, se uporabljajo vrednosti, določene v ustrezni zakonodaji EU.

— Najvišja dovoljena vsebnost žveplovega dioksida je 250 miligramov na liter za vina rosé z vsebnostjo sladkorja, izraženo kot vsoto glukoze in fruktoze, ki znaša najmanj 5 gramov na liter (v skladu z odstopanjem iz Priloge I, del B, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934). Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) 11,5 Najnižja vsebnost skupnih kislin 3,5 grama na liter, izraženega kot vinska kislina Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) 18 Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter) 250

5. Enološki postopki

5.1. Posebni enološki postopki

1. Proizvodnja rdečega vina

Omejitve pri enoloških postopkih

Rdeče vino z ZGO „Evia“ se proizvaja s tradicionalnimi metodami proizvodnje rdečega vina. Ko se sorta viognier doda v deležu do 10 %, se vinificira skupaj z drugimi sortami z uporabo tradicionalnih metod za proizvodnjo rdečega vina.

2. Proizvodnja vina rosé

Omejitve pri enoloških postopkih

Vino rosé z ZGO „Evia“ je proizvedeno z uporabo najsodobnejše tehnologije za proizvodnjo vina rosé; temperatura med alkoholnim vrenjem ne sme preseči 20 °C.

3. Posebni enološki postopki, ki se uporabljajo za proizvodnjo vina

Posebni enološki postopek

Pri proizvodnji polsuhih, polsladkih in sladkih vin je dovoljeno slajenje v skladu z veljavnimi določbami (Priloga I, del D, k Delegirani uredbi Komisije (EU) 2019/934).

4. Gojitvene oblike vinske trte

Način gojenja

Vinsko trto gojijo v obliki kordona ali kotlasti obliki, način rezi pa je odvisen od sorte.

5. Proizvodnja belega vina

Omejitve pri enoloških postopkih

Belo vino z ZGO „Evia“ je proizvedeno z uporabo najsodobnejše tehnologije za proizvodnjo belega vina; temperatura med alkoholnim vrenjem ne sme preseči 20 °C.

5.2. Največji donos

1. Največji donos v hektolitrih končnega proizvoda na hektar

96 hektolitrov na hektar

2. Največji donos v kilogramih grozdja na hektar

12 000 kilogramov grozdja na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Razmejeno območje za proizvodnjo vin z ZGO „Evia“ je območje, ki leži znotraj upravnih meja regionalne enote (prej prefekture) Evbeja.

7. Glavne sorte vinske trte

Cabernet sauvignon N

Grenache blanc B

Grenache rouge N

Merlot N

Sauvignon blanc B

Syrah N

Viognier B

Agiorgitiko N

Aidani aspro B

Vradyano N

Karampraimis N

Liatiko N

Malagouzia B

Mandilaria aspri B

Monemvassia B – monovassia, monomvassitiko

Moschato aspro B

Moschofilero N – mavrofilero

Ritino N

Roditis Rs – alepou

Savatiano Β – doumprena aspri, kountoura aspri, perachoritiko, sakeiko

8. Opis povezave

8.1. Zgodovinska, kulturna, družbena in gospodarska povezava

A. Zgodovinska povezava

Kot izpričuje Iliada, je bilo vinogradništvo v tej regiji dobro razvito že v času Homerja. Starodavno ime za Evbojo (Euboea) je bilo Abantida in je izviralo iz imena njenih prebivalcev. Abanti so bili prvo prazgodovinsko grško pleme, ki se je naselilo na Evboji, zlasti okoli Halkide (Chalcis) in Eretrie, med letoma 2100 in 1900 pr. n. št. Mit pravi, da so dobili ime po nimfi Aba. To so bili bojevniki, vojščaki, ki so se med drugim bojevali v trojanski vojni pod kraljem Elefenorjem. Veliki pesnik Homer na več mestih omenja Evbojo kot celoto in nekatera območja, kot je Istaia, kot vinogradniška območja.

Naslednji odlomek Teognisa iz Megare (784, 892) bežno omenja starodavno vinogradniško tradicijo Evboje:

„ηλθον δ’ Ευβοιης απελοειν πεδιον... και Ληλαντου δ’αγαθον κειρεται οινοπεδου“.

Prevod: „Prišel sem na Evbojo, ki je polna vinske trte in kjer v prelepem Lilantiu proizvajajo velike količine vina.“

Tudi vinogradi v provinci Karistija imajo tradicijo, ki je izgubljena v meglicah časa. Zlasti v drugi polovici 20. stoletja so imeli vodilno vlogo v gospodarstvu regije. Trgovci iz Karistije so prodajali grozdni mošt iz regije na trgih v Volosu in Solunu. Na tisoče lesenih sodov, polnih mošta, je bilo natovorjenih na velike čolne kaiki v pristanišču Karist.

Geograf Štefan iz Bizanca je v 6. stoletju n. št. opisal Kimi na Evboji kot mesto, v obdobju zahodne vladavine (1204–1470) pa je bilo znano tudi kot pristanišče (Porto Chimi).

Proti koncu otomanske vladavine se je Kimi gospodarsko razvil večinoma zaradi proizvodnje vina in trgovanja z njim. Mesto je bilo precej uničeno med vojno za neodvisnost leta 1821, v kateri je imelo dejavno vlogo. Po izbojevani neodvisnosti je postalo glavno mesto province Karistija. Od tridesetih let do konca 19. stoletja je bilo gospodarstvo Kimija na vrhuncu zaradi trgovine z lokalno proizvedenimi kmetijskimi proizvodi (vino, olje, svila) in premogom. Kimi je obogatel zlasti z izvozom vina v Francijo.

B. Kulturna, družbena in gospodarska povezava

Vinska trta in vino sta že od davnih časov neločljivo povezana s kulturnim, družbenim in gospodarskim življenjem lokalnih prebivalcev. Povezava obstaja še danes, kot je razvidno iz dogodkov in konferenc, organiziranih za promocijo vina, pa tudi lokalnih kulturnih običajev.

Konkretno ima Evboja zdaj tri različne vinske ceste, ki pokrivajo celoten otok in vključujejo vseh 17 organiziranih vinskih kleti.

Poleg tega otoške vinske kleti sodelujejo na vseh evropskih dogodkih za promocijo vina, kot so dogodki odprtih vrat in Evropski dan vinskega turizma.

Vino ima tudi pomembno vlogo v gospodarstvu otoka, in sicer kot vodilni proizvod v kmetijskem in obrtniškem sektorju, pa tudi v turizmu v obliki vinskega turizma.

8.2. Geografsko okolje in geografsko poreklo

Vina z ZGO „Evia“ so proizvedena znotraj upravnih meja regionalne enote Evboja (glej zemljevid).

Evboja je drugi največji grški otok in šesti največji otok v Sredozemskem morju. Razteza se vzdolž severovzhodne obale osrednje Grčije (Sterea Ellada), od Malijskega zaliva do obal Atike, od celine pa jo ločuje Evbojski zaliv. Severno in severovzhodno obalo otoka obliva Egejsko morje.

Evboja je razdeljena na majhne, naravno izolirane regije, ločene druga od druge z velikimi, strmimi gorami, ki zavzemajo večino otoka: Telethrio na severu, Dirfi na osrednjem del otoka in Ochi na jugu. Med njimi so rodovitne ravnine, kot sta Psachna in Lilantio, dolinice ter obalni pasovi z zalivi in zalivčki (zaliv Karist, Stira itd.).

23°48’56,14" vzhodne zemljepisne dolžine

38°33’42,68" severne zemljepisne širine

Površina: 3 661,64 km2

Relief

Območje je prostrano, z raznolikimi tlemi in tereni. Obdelovani vinogradi se začnejo na nadmorski višini 10 m, najvišje ležeči pa so na višini 600 m na gori Dirfi (1 745 m). Tradicionalno so vinsko trto običajno zasadili na najrodovitnejših ravninah, danes pa jo gojijo na strmih pobočjih zaradi dobrega odvajanja vode in boljše izpostavljenosti soncu. Večina vinogradov leži na pobočjih.

Tla

Geološko je Evboja nadaljevanje Atike. Tla so večinoma iz skrilavca in obstajajo številne geološke formacije. Zdi se, da je v obdobju kvartarja v kenozoiku, ko se je otok odtrgal od celine, obstajala intenzivna vulkanska dejavnost.

Tla so vse od peščenih, ilovnato peščenih, ilovnatih, peščeno-glinastih do glinastih. Tla vinograda imajo povprečno teksturo (SL, SLC), z nevtralno vrednostjo pH in majhno količino kalcijevega karbonata.

Podnebje

Na podlagi meteoroloških podatkov ima regija sredozemsko podnebje. Skupna povprečna letna temperatura je 18,4 °C, v poletnih mesecih 24,9 °C in pozimi 10,5 °C. Temperatura je v povprečju najvišja julija in najnižja januarja.

Povprečna količina padavin je okoli 600 mm, njihova razporeditev pa je značilna za sredozemsko podnebje, in sicer več padavin od oktobra do aprila. Teoretična raven evapotranspiracije je enaka kot raven padavin v zimskih mesecih, vendar višja v dobi rasti. V regiji prevladujejo močni severovzhodni vetrovi, zlasti pozimi, medtem ko so spomladi in poleti šibki do srednje močni.

8.3. Podatki o proizvodu

Podnebje, vrste tal, sorte vinske trte ter metode kmetovanja in proizvodnje vina vsi prispevajo h kakovostnim lastnostim vin z ZGO „Evia“.

Bela vina so bledo zelene barve, včasih z rumenkastim odtenkom. Aromatični profil zajema arome po agrumih, cvetju in zrelem sadju. Razlog za to so posebne lastnosti uporabljenih sort in območja, na katerem rastejo, saj se profil spreminja glede na lokacijo in vrsto tal. Imajo tudi dober volumen v ustih in zaton, ki izhaja iz uporabljenih sort in ustrezne zrelosti, dosežene na območju.

Vina rosé izstopajo po svoji široki barvni paleti in sijočih ali intenzivnih odtenkih, ki izhajajo iz uporabljenih sort in območja, na katerem jih gojijo. Prav tako imajo močno cvetico, v kateri prevladujeta cvetje in rdeče jagodičje. Ta uravnoteženost vseh vrst vin rosé (suho, polsuho, polsladko in sladko) je odlična, zlasti zaradi ustrezne vsebnosti kislin.

Rdeča vina so intenzivne, temno rdeče barve s temno slezenastimi poudarki, ko so mlada, in opečnato rdečimi poudarki po večletnem staranju ter imajo široko paleto arom z notami po črnem ribezu, češnji, črnem jagodičju in kančku paprike. Imajo poln okus z blagimi tanini in močan, dolg, saden pookus.

Vina z ZGO „Evia“ so osvojila nagrade na mednarodnih tekmovanjih (Le Challenge International du Vin, Francija; Decanter, London, Združeno kraljestvo; AWC, Dunaj; IWSC, London, Združeno kraljestvo; TEXSOM International Wine Awards, ZDA; Sommeliers Choice Awards, Združeno kraljestvo; SMV international wine championship, Kanada).

8.4. Vzročna medsebojna povezava

Edinstvenost vin z ZGO „Evia“ je posledica posebnih značilnosti območja (tla, podnebje, vpliv vetrov poleti) v kombinaciji z gojenimi sortami in uporabljenimi načini gojenja.

Razmejeno geografsko območje za proizvodnjo vin z ZGO „Evia“ ima zelo raznolika tla in podnebne razmere, ki so še posebno ugodni za dozorevanje številnih sort vinske trte. Zaradi podnebja na ravninah prevladujejo bele sorte, na pobočjih treh gora (Telethrio na severu, Dirfi na osrednjem del otoka in Ochi na jugu) pa rdeče sorte vinske trte.

Vetrovne razmere so posebna značilnost območja, ki meji na Evbojski zaliv na zahodu in na Egejsko morje na vzhodu. Vlažen zrak z morja trči ob gore in se strmo dvigne, zaradi česar se spremeni temperatura in zrak se začne premikati v obratni smeri. Posledično obstajajo ugodni vetrovi ter ustrezna temperaturna razlika med dnevom in nočjo (do 10 stopinj) po vsem otoku, zlasti v mesecih, ko grozdje začne dozorevati in pridobiva barvo.

Visokokakovostne lastnosti vin, proizvedenih na otoku Evboja, so posledica izjemno raznolikih vrst tal v regiji, ki segajo od peščenih, ilovnato peščenih, ilovnatih, peščeno-glinastih do glinastih.

Podobno glede na makrolimatske razmere na območju porekla ter medsebojne vplive s topografijo in tlemi bele sorte vinske trte in sorte rosé dajejo vina z lastnostmi, ki so značilne za njihovo rastišče. Sorte vinske trte sauvignon blanc, moschato in malagouzia dozorijo v drugi tretjini avgusta, sorti assyrtiko in viognier v zadnji tretjini avgusta, sorti roditis in savaitano pa v drugi polovici septembra. Vina, proizvedena iz sorte sauvignon blanc, imajo arome po sadju, zlasti breskvi, in v manjši meri zelen značaj. Vendar se od vinograda do vinograda zelo razlikujejo in tako vinarju zagotavljajo še večjo izbiro. Težja tla na primer poudarijo zeleni značaj, lažja tla pa arome po zrelem sadju. Sorta malagouzia običajno daje vina z intenzivno cvetlično cvetico in močno poudari paleto arom, če se zvršča z drugimi sortami. Kjer pa grozdje dozori pozneje, lahko sorte malagouzia, aidani aspro in athiri dajo vina s cvetico agrumov, skupaj z bogatim, obstojnim okusom. Vina, pridelana iz sorte assyrtiko, imajo polno telo in strukturo, visoko vsebnost kislin in značilno aromo, ki sega od cvetja do agrumov. Če je bela sorta moschato gojena na ilovnato-peščenih, ilovnatih ali peščeno-glinastih tleh, daje kompleksne arome po sadju in svežem grozdju, limoni, pomaranči in drugih cvetovih agrumov, rožnih listih in medu. Telo je polno in sadno, z limonastimi kislinami in dolgim zatonom.

Bela sorta viognier daje zelo aromatično intenzivnost agrumov, koščičastega sadja in tropskega sadja, ki jo uokvirjajo cvetovi limone in pomaranče. Telo je bogato, polno in sadno, z uravnoteženo vsebnostjo kislin ter dolgim, kompleksnim in polnim zatonom.

V rdečih vinih se zelo občutita tudi posebna mikroklima Evboje in njen vpliv na proizvedena vina. Zlasti dobro se obnese sorta syrah, ki je večnamenska, saj se lahko uporablja za proizvodnjo kakovostnih rdečih vin in vin rosé. Sorta syrah se torej uporablja na širšem območju ZGO „Evia“ za proizvodnjo vin z intenzivnim aromatičnim značajem in koncentracijo arom, ki je odvisna od lokacije vinograda. Vinogradi s peščeno-ilovnatimi tlemi dajejo vina z nežno aromo, vina, proizvedena na tleh z velikim deležem gline in manj kalcijevega karbonata, pa imajo močan fenolni značaj. Če se bela sorta viognier goji in vinificira zraven rdečih sort območja, zlasti ob sorti syrah, sorta viognier dozori prej kot syrah. Zato je grozdje sorte viognier na dan trgatve prezrelo. Ta kombinacija/uskladitev daje rdečim vinom značilnosti prezrelega črnega jagodičja s svežimi kislinami. Načeloma pa imajo vina polno, voljno telo, trdno strukturo in mehke žametne tanine, če se vinificirajo skupaj s sorto viognier.

Podobno glede na makrolimatske razmere na območju porekla ter medsebojne vplive s topografijo in tlemi rdeče sorte vinske trte dajejo vina z lastnostmi, ki so značilne za njeno rastišče. Pri sortah mandilaria (kountoura mavri), vradyano, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, grenache rouge in merlot so posebne podnebne in morfološke značilnosti Evboje najbolje izkoriščene za proizvodnjo kompleksnih vin z dobrim fenolnim potencialom, zaokroženimi mehkimi tanini in bogatim okusom.

Vina rosé z Evboje, proizvedena večinoma iz sort mandilaria (kountoura mavri), vradyano, karampraimis, ritino, cabernet sauvignon, grenache rouge, merlot in syrah, zasajenih v vinogradih blizu morja, izstopajo po svoji temni barvi rosé, z intenzivno aromatično kompleksnostjo rdečega jagodičja in bogatem okusu, saj dobro dozorijo. Če pa so te sorte zasajene na revnih pobočjih v notranjosti, dozorijo pozno in dajejo vina svetlo rožnate barve z aromatično svežino in značilno vsebnostjo kislin.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, druge zahteve)

Odstopanja

Pravni okvir:

zakonodaja EU

Vrsta dodatnega pogoja:

odstopanje od proizvodnje na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

člen 5(1) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z vlogami za zaščito označb porekla, geografskih označb in tradicionalnih izrazov v vinskem sektorju, postopkom ugovora, omejitvami uporabe, spremembami specifikacij proizvoda, preklicem zaščite ter označevanjem in predstavitvijo

Odstopanja

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

odstopanje od proizvodnje na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

V členu 4(c) skupnega ministrskega sklepa št. 392169 z dne 20. oktobra 1999 o določitvi splošnih pravil za uporabo izraza „lokalno vino“ v opisu namiznega vina (grški uradni list, serija II, št. 1985/8.11.1999), kakor je bil spremenjen s skupnim ministrskim sklepom št. 321813 z dne 29. avgusta 2007 (grški uradni list, serija II, št. 1723/29.8.2007), je navedeno:

„Namizna vina, za katera se lahko izraz ‚lokalno vino‘ uporabi z geografsko označbo pokrajine, prefekture ali vinorodnega območja, ki je manjše od prefekture, se pridelujejo v vinskih kleteh, ki delujejo v tej ali sosednji prefekturi“. Natančneje, vina z ZGO „Evia“ se lahko proizvajajo v vinskih kleteh v regionalni enoti (prej prefekturi) Evboja ali v sosednji regionalni enoti (prej prefekturi) Viotia.

Dodatne določbe v zvezi z označevanjem vina

Pravni okvir:

zakonodaja EU

Vrsta dodatnega pogoja:

dopolnile določbe v zvezi z označevanjem

Opis pogoja:

A. Izrazi, ki se nanašajo na nekatere načine pridelave

Člen 53(1), (2) in (6) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z vlogami za zaščito označb porekla, geografskih označb in tradicionalnih izrazov v vinskem sektorju, postopkom ugovora, omejitvami uporabe, spremembami specifikacij proizvoda, preklicem zaščite ter označevanjem in predstavitvijo.

Dodatne določbe v zvezi z označevanjem vina

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

dopolnile določbe v zvezi z označevanjem

Opis pogoja:

A. Izrazi, ki se nanašajo na nekatere načine pridelave

Člena 3 in 4 ministrskega sklepa št. 280557 z dne 9. junija 2005 o določitvi časa zorenja, staranja in dajanja na trg vina višje kakovosti z označbo porekla in lokalnega vina ter izrazov za označevanje njunega načina pridelave ali načinov proizvodnje (grški uradni list, serija II, št. 818/15.6.2005) določata pravila za uporabo naslednjih izrazov:

— „ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ“ ali „ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ“ (MLADO VINO),

— „ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ ali „ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (ZORJENO V SODIH),

— „ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ ali „ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (STARANO V SODIH);

— „ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ ali „ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VINIFICIRANO IN ZORJENO V SODIH);

— „ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ ali „ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VINIFICIRANO V SODIH).

B. Navedba leta trgatve na etiketi

Kadar se na etiketi vin uporabi izraz „ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ“ ali „ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ“ (mlado vino), je treba navesti leto trgatve v skladu s členom 1(2) ministrskega sklepa št. 280557 z dne 9. junija 2005 o določitvi časa zorenja, staranja in dajanja na trg vina višje kakovosti z označbo porekla in lokalnega vina ter izrazov za označevanje njunega načina pridelave ali načinov proizvodnje (grški uradni list, serija II, št. 818/15.6.2005).

C. Tradicionalni izrazi

— Tradicionalni izrazi v skladu z ministrskim sklepom št. 235309 z dne 7. februarja 2002 o odobritvi tradicionalnih izrazov za vina (grški uradni list, serija II, št. 179/19.2.2002), povezanih z označbo porekla ali geografsko označbo.

V skladu z navedenim ministrskim sklepom se lahko na etiketi vin z zaščiteno geografsko označbo „Evia“ uporabljajo naslednji tradicionalni izrazi:

ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de blancs (belo vino iz belega grozdja), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de noir (belo vino iz rdečega grozdja), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de gris (belo vino iz grozdja rosé ali belo vino iz sivega grozdja), ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ / kokineli (Kokineli), ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ / Vin de collines (vino z gričev), ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ / Vin de coteaux (vino s pobočij).

D. Omejitve glede imen sort

S sklepom št. 311498 z dne 10. julija 2009 (grški uradni list, serija II, št. 1493/23.7.2009) je prepovedano tiskati ime sorte monemvassia na etikete in embalažo belih vin.

Povezava na specifikacijo proizvoda

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/2021/prodiagrafes_evia170122.pdf

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.