Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2021/C 87/10)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O STANDARDNI SPREMEMBI ENOTNEGA DOKUMENTA

„MINERVOIS“

PDO-FR-A0330-AM01

Datum obvestila: 14. december 2020

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Datum odobritve razmejenega območja parcele

Namen te spremembe je dodati datum, ko je pristojni nacionalni organ odobril spremembo razmejenega območja parcel znotraj geografskega območja proizvodnje. Razmejitev parcel znotraj geografskega območja proizvodnje zajema opredelitev parcel, primernih za proizvodnjo zadevne kontrolirane označbe porekla.

2. Trsni izbor

Seznam dovoljenih sort vinske trte se dopolni z novima sortama grenache gris G in viognier za proizvodnjo vin rosé in belih vin. Ti sorti, ki sta že uveljavljeni na območju pridelave, sta vključeni kot sekundarni sorti, da bi trsni izbor ZOP „Minervois“ uskladili z regionalno ZOP „Languedoc“.

Zato se na seznam sekundarnih sort, namenjenih za proizvodnjo vin rosé, doda grenache gris G.

Grenache gris G in viognier blanc B se dodata na seznam sekundarnih sort vinske trte za proizvodnjo belih vin.

3. Pravila o sortnem sestavu na vinogradniškem gospodarstvu

Pravila o deležu na kmetijskem gospodarstvu so določena za sorti grenache gris in viognier:

— za vina rosé se kot tretja alinea doda naslednja alinea: „— Delež sorte vinske trte grenache gris G je največ 20 % sortnega sestava.“

— za bela vina se kot tretja alinea doda naslednja alinea: „— Delež sorte vinske trte viognier blanc B je največ 10 % sortnega sestava.“

4. Označevanje

Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko večja geografska enota „Languedoc“ natančneje pojasni z navedbo „Grand Vin du Languedoc“.

Ime ZOP se lahko dopolni tudi z imenom manjše dopolnilne geografske enote pod pogojem, da gre za kraj, zaveden v katastru, in je ta naveden v prijavi pridelka.

Ime kraja, zavedenega v katastru, je napisano takoj za imenom ZOP in natisnjeno s črkami, katerih velikost niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime ZOP.

5. Prijavne obveznosti

Opredelitev parcel, ki jih je mogoče namakati, je treba priložiti k predhodni prijavi parcel, dodeljenih za proizvodnjo označbe.

6. Podatki o nadzornem organu

Podatki o nadzornem organu se v enotnem dokumentu posodobijo.

Poglavje II, točka II, specifikacije proizvoda ZOP se spremeni tako, da določa, da nadzor izvaja nadzorni organ in ne več inšpekcijski organ, ki deluje v imenu organa, pristojnega za nadzor, in sicer nacionalnega inštituta za poreklo in kakovost (INAO – Institut national de l‘origine et de la qualité).

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

„Minervois“

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

4. Opis vina

Analitske lastnosti vin

Vina so suha mirna rdeča, rosé in bela vina.

Rdeča, rosé in bela vina imajo najmanj 12-odstotni volumenski delež naravnega alkohola.

Rdeča vina z volumenskim deležem naravnega alkohola do 14 % vsebujejo največ 3 grame fermentirnih sladkorjev (glukoza in fruktoza).

Rdeča vina z volumenskim deležem naravnega alkohola nad 14 % vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev (glukoza in fruktoza).

Rdeča vina vsebujejo največ 0,4 grama jabolčne kisline na liter.

Vina rosé in bela vina vsebujejo največ 4 grame fermentirnih sladkorjev (glukoza in fruktoza).

Vsebnosti hlapnih kislin, skupnega žveplovega dioksida in skupnih kislin so določene z zakonodajo Unije.

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %) Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

Organoleptične lastnosti vin

Rdeča vina so v skladu z običaji proizvedena iz sortnega sestava, v katerem sorte grenache N, mourvèdre N in syrah N predstavljajo najmanj 60 %. So škrlatna z vijoličastimi odsevi. Zaradi uravnoteženih in bogatih arom, ki spominjajo na rdeče jagodičje, se lahko uživajo mlada.

Vina so topla in močna, razvijajo aromatične note, ki pogosto spominjajo na začimbe ali sladki koren, ter so zelo primerna za staranje.

Vina rosé so rahle barve lososovega mesa z aromatično paleto, ki spominja na rdeče jagodičje. So hkrati sveža in močna, harmonična, z obstojnim okusom.

Bela vina so bledo zlate barve z zelenimi odsevi. So kompleksna in topla z izrazitimi cvetnimi poudarki in v ustih pustijo živahen okus po svežem sadju, kot so breskev, mango ali celo marelica.

5. Enološki postopki

(a) Posebni enološki postopki

Pridelovalna praksa

Najmanjša gostota zasaditve vinske trte je 4 000 trsov na hektar. Razdalja med vrstami ne sme biti večja od 2,5 metra, razmik med trsi v isti vrsti pa ne sme biti manjši od 0,8 metra.

Rez se opravi pred fazo E (pred razvojem listov), ko se na prvih dveh očesih razprejo trije listi.

— Vinska trta se obrezuje s kratko rezjo z rezniki in z največ 12 očesi na trs. Vsak reznik ima največ dve očesi.

— Sorte marsanne B, roussanne B in syrah N se lahko obrezujejo z rezjo na enojni guyot in z največ desetimi očesi na trs; od tega z največ šestimi očesi na šparon in enim ali dvema nadomestnima lesoma z enim ali največ dvema očesoma.

— Namakanje je lahko dovoljeno.

Posebni enološki postopek

Pri obdelavi vin rosé je prepovedano samostojno ali v mešanici z drugimi pripravki uporabljati oglje za enološko uporabo.

Poleg navedene določbe za enološke postopke veljajo obveznosti na ravni Unije ter iz zakonika o kmetijstvu in morskem ribištvu..

(b) Največji donosi

60 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Geografsko območje

Trgatev, vinifikacija in obdelava vin potekajo na ozemlju naslednjih občin:

— departma Aude: Aigues-Vives, Argeliers, Argens-Minervois, Azille, Badens, Bagnoles, Bize-Minervois, Blomac, Bouilhonnac, Cabrespine, Castelnau-d’Aude, Caunes-Minervois, Ginestas, Homps, Laure-Minervois, Limousis, Mailhac, Malves-en-Minervois, Marseillette, Mirepeisset, Paraza, Pépieux, Peyriac-Minervois, Pouzols-Minervois, Puichéric, La Redorte, Rieux-Minervois, Roquecourbe-Minervois, Roubia, Rustiques, Saint-Couat-d’Aude, Saint-Frichoux, Saint-Nazaire-d’Aude, Sainte-Valière, Sallèles-Cabardès, Salsigne, Tourouzelle, Trassanel, Trausse, Trèbes, Ventenac-en-Minervois, Villalier, Villarzel-Cabardès, Villegly, Villeneuve-Minervois,

— departma Hérault: Agel, Aigne, Aigues-Vives, Azillanet, Beaufort, Cassagnoles, La Caunette, Cesseras, Félines-Minervois, La Livinière, Minerve, Montouliers, Olonzac, Oupia, Saint-Jean-de-Minervois, Siran.

7. Glavne sorte vinske trte

Bourboulenc B – doucillon blanc

Carignan N

Cinsaut N – cinsault

Clairette B

Grenache N

Grenache blanc B

Grenache gris G

Lledoner pelut N

Macabeu B – macabeo

Marsanne B

Muscat à petits grains blancs B – muscat, moscato

Piquepoul blanc B

Piquepoul noir N

Rivairenc N – aspiran noir

Roussanne B

Syrah N – shiraz

Terret blanc B

Terret noir N

Vermentino B – rolle

Viognier B

8. Opis povezave

Naravni in človeški dejavniki, ki prispevajo k povezavi

Geografsko območje se naslanja na gorovje Montagne Noire, ki je z najvišjim vrhom Pic de Nore (1 210 metrov) najjužnejši del gorske verige Cévennes.

Vinorodno območje je umeščeno v velik amfiteater, ki se enakomerno spušča s severa proti jugu in se konča s položnim pobočjem nad reko Aude. Na jugu je povsem izpostavljeno in obkroženo z dvema gričevjema:

— gričevje na zahodu blizu Carcassonna leži v smeri sever–jug med občinama Salsigne in Trèbes, med njegovimi griči se vije reka Clamoux,

— gričevje na vzhodu, imenovano „Serre d‘Oupia“, prečka reka Cesse.

Osrednji del geografskega območja se dviguje dobrih sto metrov nad izsušenim jezerom Marseillette in se nadaljuje proti veliki planoti, čez katero tečeta reki „Argent-Double“ in „Ognon“, ki se iztekata v reko Aude.

„Minervoiška“ cesta, ki se vije čez griče in planjave, razkriva vinograde, ki se ubrano zlivajo z naravnim okoljem, posejanim z grmičevjem, bori in hrasti.

Geografsko območje je velika sinklinala, ki se na severu opira na gorovje Montagne Noire in je napolnjena s terciarnimi molasnimi usedlinami, ločenimi s plastmi peščenjaka in konglomerati iz jezerskih apnencev.

Najznačilnejša tla so se torej razvila na kamnitih terasah, laporju, peščenjaku, preperelih (razpadlih) trdih apnencih in nekaj nanosih skrilavca na višjih območjih.

Podnebje je sredozemsko, zelo milo in razmeroma suho. Povprečna letna količina padavin je 630 mm, povprečna letna temperatura je višja od 14 °C, sonce pa letno sije več kot 2 400 ur.

Na vzhodnem delu geografskega območja se čutijo vplivi Sredozemskega morja, ki se kažejo z vlažnimi jugovzhodnimi sapicami poleti in malo padavinami spomladi in jeseni. Nasprotno se na zahodnem delu geografskega območja čutijo vplivi severozahodnega vetra (občina Cers), ki je pogosto močan in običajno suh, vendar ob stiku z gorovjem Montagne Noire predvsem jeseni in spomladi prinaša oceanske padavine.

Geografsko območje se tako razteza na ozemlju 45 občin departmaja Aude in 16 občin departmaja Hérault.

Opis človeških dejavnikov, ki prispevajo k povezavi

Vinska trta je v regiji Minervois prisotna že od rimske dobe.

K razvoju vinogradništva z monokulturo vinske trte so prispevali odprtje kanala Canal du Midi leta 1680, izboljšanje cestnega omrežja v 18. stoletju in nato prihod železnice.

To blaginjo so prekinjali napadi trtnih uši in presežna proizvodnja, ki je dosegla vrh leta 1907 s krizo v vinogradništvu, ki je zahtevala temeljito preureditev v celotni regiji.

Na vzhodu geografskega območja leži vasica Argeliers, iz katere je leta 1907 vinogradnik Marcellin Albert pozval francoske vinogradnike, naj se uprejo goljufijam in slabi prodaji z izgubo. V tem obdobju hudih nemirov, ki so zajeli celoten jug države in del vinogradniške Francije, je nastal zakon, s katerim je bila uvedena „označba porekla“.

Leta 1922 je bil v regiji Minervois ustanovljen Syndicat de défense (združenje za zaščito) Najprej je bila leta 1951 priznana označba porekla za vina vrhunske kakovosti na razmejenem območju, nato pa z uredbo z dne 15. februarja 1985 še kontrolirana označba porekla „Minervois“, potem ko je bil prenovljen trsni izbor, v katerem so dali prednost zlasti rdečim sortam grenache N, syrah N, mourvèdre N in cinsaut N, to je plemenitim sortam iz preteklosti, ter belim sortam grenache B, maccabeu B, roussanne B, marsanne B in vermentino B ter so bili določeni strožji pogoji proizvodnje.

Da bi jih izvajalci bolje obvladovali, so se leta 1996 odločili za poseben postopek, po katerem morajo biti parcele za pridelavo grozdja dodeljene dve leti pred zahtevo za označbo.

Leta 2009 je 210 individualnih kleti in 25 zadružnih kleti, ki proizvedejo 40 % vina, vložilo zahteve za kontrolirano označbo porekla za 124 000 hektolitrov vina.

Rdeča vina predstavljajo 92 % proizvodnje, vina rosé pa 6 %. Rdeča vina so v skladu z običaji proizvedena iz sortnega sestava, v katerem sorte grenache N, mourvèdre N in syrah N predstavljajo najmanj 60 %. So škrlatna z vijoličastimi odsevi. Zaradi uravnoteženih in bogatih arom, ki spominjajo na rdeče jagodičje, se lahko uživajo mlada.

Vina so topla in močna, razvijajo aromatične note, ki pogosto spominjajo na začimbe ali sladki koren, ter so zelo primerna za staranje.

Vina rosé so rahle barve lososovega mesa z aromatično paleto, ki spominja na rdeče jagodičje. So hkrati sveža in močna, harmonična, z obstojnim okusom.

Bela vina so bledo zlate barve z zelenimi odsevi. So kompleksna in topla z izrazitimi cvetnimi poudarki in v ustih pustijo živahen okus po svežem sadju, kot so breskev, mango ali celo marelica.

Vzročna medsebojna povezava

Geografsko območje je zaradi povezave sredozemskega podnebja in izpostavljenosti na jug z glavnimi vetrovi, ki prinašajo manjše padavine, primerno za gojenje prvotnih vinskih trt na pretežno glinasto-apnenčastih tleh.

Te posebne razmere so primerne za doseganje optimalne zrelosti grozdja in vinogradniku omogočajo, da sorto vinske trte prilagodi vinogradniški legi, kar prispeva k posebnemu izrazu vina.

Sorta grenache N daje vinu topel in okrogel okus ter dobro uspeva na kamnitih terasah in laporjih. Zgodnja sorta vinske trte syrah N daje vinu bogato vsebnost sladkorja in arome rdečega jagodičja. Sorti cinsaut N in carignan N sta zgodovinski sorti vinske trte. Prva, ki je tradicionalno namenjena za vina rosé, se uporablja tudi za zvrščanje rdečih vin, da jim daje nežnost, medtem ko druga prinaša polnost in tanine, ob polni zrelosti pa še posebne arome sladkega korena. Sorta mourvèdre N prispeva nežne tanine in začimbne poudarke.

Jacques Puisais tako opisuje povezavo med proizvodom in njegovim naravnim okoljem: „Minervois je zračno vino, in pomemben je vetroven letnik, zlasti v obdobju pred trgatvijo, saj je to pogoj za hitrost evapotranspiracije. To zračno vino se odlikuje po nežnem okusu, veliki vsebnosti taninov in prvobitnem spoštovanju grozdja.“

Vinogradništvo že dve tisočletji zaznamuje zgodovino regije „Minervois“.

Kontrolirani označbi porekla je dala ime vasica Minerve, zgrajena visoko na skalnatem vrhu apnenčaste planote in poimenovana po mitološki boginji. Ta nekdanja trdnjava je znana po izredni lokaciji in upiranju Simonu de Montfortu med križarsko vojno proti katarom leta 1210. Na tem simboličnem kraju, značilnem za kraje s kontrolirano označbo porekla, vinogradi, zasajeni na trdih kraških tleh, sobivajo z južno pokrajino, močno obsijano s soncem.

Še vedno se najdejo imena, ki spominjajo na rimski imperij. Večina sedanjih posestev in gradov je bila zgrajena na antičnih domusih. To velja za posest „Massamier la Mignarde“ v občini Pépieux, ki je bilo nekoč v lasti legionarja Maximusa in katere vino je bilo leta 2005 na „International wine challenge“ razglašeno za eno najboljših vin na svetu.

Na zahodnem obrobju geografskega območja stoji mesto Carcassone, srednjeveška utrdba, ki je del svetovne dediščine Unesca in spada v kulturno in zgodovinsko dediščino regije „Minervois“. Na jugu geografskega območja je še en primerek svetovne dediščine Unesca, to je Canal du Midi, z odprtjem katerega se je v 17. stoletju začel gospodarski razcvet.

Kontrolirana označba porekla „Minervois“ s svojim zgodovinskim bogastvom in privilegiranimi kraji tako priča o globoki povezanosti z vinogradništvom, trdno zasidranim na njenem območju.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Označevanje

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju

Opis pogoja:

Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko večja geografska enota „Languedoc“ natančneje določi z navedbo „Grand Vin du Languedoc“.

Velikost črk za navedbo večje geografske enote niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime manjše geografske enote pod pogojem, da:

— gre za kraj, zaveden v katastru,

— je ta naveden v prijavi pridelka.

Ime kraja, zavedenega v katastru, je napisano takoj za imenom kontrolirane označbe porekla in natisnjeno s črkami, katerih velikost niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja

Vrsta dodatnega pogoja:

izjema pri proizvodnji na razmejenem geografskem območju

Opis pogoja:

Območje v neposredni bližini, opredeljeno z izjemo za vinifikacijo in obdelavo vin, zajema ozemlje naslednjih občin:

— departma Aude: Barbaira, Berriac, Canet, Capendu, Carcassonne, Castans, Citou, Conques-sur-Orbiel, Douzens, Escales, Floure, Fontiès-d’Aude, Fournes-Cabardès, Labastide-Esparbairenque, Lastours, Lespinassière, Lézignan-Corbières, Marcorignan, Montbrun-des-Corbières, Montirat, Moux, Ouveillan, Pradelles-Cabardès, Raissac, Saint-Marcel-d’Aude, Sallèles-d’Aude, Villanière, Villardonnel, Villedubert, Villemoustaussou,

— departma Hérault: Assignan, Cruzy, Ferrals-les-Montagnes, Villespassans.

Povezava na specifikacijo proizvoda

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cc1cf391-d666-49f9-81cc-7ca4a90414cd

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.