[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 9.7.2009

COM(2009) 341 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Letno poročilo Evropske komisije o instrumentu za stabilnost v letu 2008 {SEC(2009)932}

UVOD

To poročilo se predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v skladu z zahtevami za poročanje iz člena 23 Uredbe (ES) št. 1717/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o vzpostavitvi instrumenta za stabilnost (v nadaljnjem besedilu: Uredba o instrumentu za stabilnost). V tem členu je navedeno:

„Komisija preuči napredek, ki je dosežen pri izvajanju ukrepov, sprejetih po tej uredbi, in predloži letno poročilo o izvajanju pomoči Evropskemu parlamentu in Svetu. Poročilo je naslovljeno tudi na Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij. Poročilo vsebuje informacije o financiranih ukrepih za preteklo leto ter informacije o rezultatih spremljanja in ocenjevalnih pregledov ter o izvrševanju proračunskih obveznosti in plačil, ki so razčlenjeni po državah, regijah in področju sodelovanja.“

To poročilo se pošlje tudi kot priloga k informacijam, ki so že predložene v skladu z zahtevami za poročanje iz člena 6(6) Uredbe o instrumentu za stabilnost. V skladu s prakso, ki jo Komisija uveljavlja od leta 2007, sta Svet in Evropski parlament sistematično obveščena o izjemnih ukrepih pomoči, ki se bodo financirali v okviru Uredbe o instrumentu za stabilnost kot del odzivanja EU na krize. Glede na potrebo, da zahteve za poročanje o vseh posameznih programih ostanejo obvladljive, se predlaga, da se letna poročila uporabijo za splošno posodobitev slike o izvajanju vseh prej navedenih ukrepov, ki še potekajo, vključno s tistimi vidiki, o katerih ni bilo mogoče zagotoviti informacij pred začetkom izvajanja. Te posodobitve so navedene v prilogah k poročilu.

1. OZADJE INSTRUMENTA ZA STABILNOST

1.1. Odzivanje na krize

Zunanji instrumenti ES že vrsto let pomenijo prispevek Komisije k splošnemu odzivu Unije na krize , pa naj bo to odziv na naravne nesreče ali politične krize v tretjih državah. Slednje pogosto spremljajo skupni ukrepi EU v okviru skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) ali evropske varnostne in obrambne politike (EVOP). Instrumenti, kot sta mehanizem za hitro ukrepanje in mirovna pomoč za Afriko, bi lahko zagotovili povezovalno funkcijo v zvezi z učinkovito uporabo geografskih ali tematskih instrumentov Skupnosti, ki prispevajo k ciljem zadevnih državnih ali regionalnih strategij in jih dopolnjujejo.

Uvedba instrumenta za stabilnost leta 2007 je znatno okrepila zmogljivost Komisije za odzivanje na krize , saj je odzivanje na krize največji del tega novega instrumenta (po uskladitvi proračuna 21. novembra 2008 je bil znesek znižan na 1,3 milijarde EUR za sedem let)[1].

V primerjavi s prejšnjim mehanizmom za hitro ukrepanje pomeni odzivanje na krize kot sestavni del instrumenta za stabilnost znatno povečanje finančnih sredstev (93 milijonov EUR leta 2007 in 129 milijonov EUR leta 2008 ter povprečno 185 milijonov EUR letno za odzivanje na krize v obdobju 2007–2013) ter podaljšanje trajanja programov (18 mesecev z možnostjo podaljšanja pod določenimi pogoji). Ukrepe, sprejete v okviru člena 3 Uredbe o instrumentu za stabilnost, tj. „pomoč kot odziv na krizne razmere ali porajajočo se krizo“, je določil direktorat A Generalnega direktorata za zunanje odnose (GD RELEX) Evropske komisije skupaj z odgovornimi geografskimi službami skupine RELEX, pogosto pa so dejavno sodelovale tudi delegacije Komisije v tretjih državah. Za naslednje odločitve o programih in njihovo izvajanje ostaja odgovoren GD RELEX/A, delegacije Komisije pa so v številnih primerih zadolžene za upravljanje projektov v posameznih državah. Napredek, dosežen leta 2008, je opisan v oddelku 2 tega poročila.

1.2. Ukrepi, ki obravnavajo dolgoročnejše medregionalne varnostne grožnje v okviru člena 4(1) in (2) Uredbe o instrumentu za stabilnost

Instrument za stabilnost vsebuje tudi dolgoročnejšo komponento, saj zagotavlja „pomoč v okviru stabilnih pogojev za sodelovanje“.

Komisija je v strateškem dokumentu o instrumentu za stabilnost 2007–2013 določila prednostne naloge za dolgoročnejše ukrepe v okviru člena 4(1) in (2). Prvič, podpirati mednarodna prizadevanja za obravnavanje širjenja orožja za množično uničevanje z ukrepi, katerih cilj je izboljšanje učinkovitega nadzora kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih materialov in dejavnikov, nadzora blaga za dvojno rabo ter preusmeritve znanja strokovnjakov za orožje v miroljubne dejavnosti (53 milijonov EUR za obdobje 2007–08). Drugič, podpirati svetovna in medregionalna prizadevanja za obravnavanje groženj, ki jih povzročajo nezakonita trgovina, terorizem in organizirani kriminal (19 milijonov EUR za obdobje 2007–08).

Dodatni prednostni nalogi v okviru člena 4(1) sta grožnja za kritično infrastrukturo in kritične pomorske poti z morebitno mednacionalno razsežnostjo. Ti področji sta novi in bosta zahtevali obširne priprave za oblikovanje posebnih programov. Komisija je ti dve področji vključila v naslednji okvirni program za obdobje 2009–2011.

To komponento načrtuje GD RELEX, njeno upravljanje pa je pod neposredno odgovornostjo Urada za sodelovanje EuropeAid (GD AIDCO). Napredek, dosežen leta 2008, v zvezi s to komponento je opisan v oddelku 4 tega poročila.

1.3. „Ukrepi za krepitev zmogljivosti pred krizo in po njej“ iz člena 4(3) Uredbe o instrumentu za stabilnost ( v nadaljnjem besedilu: pripravljenost na krize).

Za to komponento so bili v obdobju 2007–2008 načrtovani programi v vrednosti 15 milijonov EUR in za te odobritve so bile tudi že prevzete obveznosti, od tega 7 milijonov EUR za leto 2007 in 8 milijonov EUR za leto 2008. Napredek, dosežen leta 2008, v zvezi s to komponento, ki jo prav tako centralno upravlja GD RELEX/A, je opisan v oddelku 3 tega poročila.

2. ODZIVI NA KRIZE V OKVIRU INSTRUMENTA ZA STABILNOST (čLEN 3, PRORAčUNSKA VRSTICA 19 06 01)

2.1. Instrument za stabilnost kot del širših orodij EU za odzivanje na krize

Če želi EU imeti pomembno vlogo v zunanji in varnostni politiki, se mora učinkovito odzivati na krizne razmere v tretjih državah , s čimer tem državam pomaga, da se vrnejo na pot k trajnostnemu razvoju. Okrepitev zmogljivosti Unije za odzivanje na svetovne krize pomeni tako okrepitev različnih instrumentov, ki jih ima Unija na voljo (instrumenti upravljanja civilnih in vojaških kriz, diplomacija, pa tudi razvojno sodelovanje ali trgovinska politika), kot tudi zagotovitev, da ti instrumenti skupaj skladno delujejo za izpolnitev ciljev zadevnih državnih ali regionalnih strategij za mir, stabilnost in trajnostni razvoj. Instrument za stabilnost pomeni pomemben prispevek k instrumentom Skupnosti za odzivanje na krizne razmere. Ti instrumenti Skupnosti so skupaj s skupnimi ukrepi EU v okviru SZVP/EVOP in namenskimi sredstvi v okviru drugih geografskih instrumentov Skupnosti bistvo zmožnosti EU za odzivanje na krize.

2.2. Nastanek in sprejetje programov za odzivanje na krize v okviru instrumenta za stabilnost

Programi za odzivanje na krize v okviru instrumenta za stabilnost zaradi svoje narave ne morejo biti načrtovani vnaprej. Oblikujejo se kot odziv na krizne razmere ali nastajajoče krize , kadar podpore ni mogoče dovolj hitro zagotoviti v okviru drugih finančnih instrumentov ES ob upoštevanju horizontalnih in geografskih ciljev ter prednostnih nalog EU. Sprejeti ukrepi se dopolnjujejo in njihov namen je tudi doseganje sinergije z geografskimi politikami in instrumenti Skupnosti. Instrument za stabilnost se običajno uporabi v primeru velikih novih političnih kriz ali naravnih nesreč, lahko je tudi priložnost za preprečitev krize ali za pospešitev rešitve konflikta ali pa potreba po zavarovanju pogojev za zagotovitev pomoči ES.

Če se ukrepi instrumenta za stabilnost uporabljajo kot odziv na politične krize, se v številnih primerih oblikujejo in uporabljajo poleg ukrepov SZVP/EVOP , nazadnje v Gruziji, kjer je bila po konfliktu avgusta poleg namestitve EUMM v Gruziji za odzivanje na krizo v okviru instrumenta za stabilnost potrebna podpora v znesku 15 milijonov EUR za več kot 30 000 notranje razseljenih oseb in za odstranitev neeksplodiranih ubojnih sredstev. Drug primer učinkovite porabe instrumenta za stabilnost, ki je tesno prilagojen EVOP in geografskim instrumentom ter strategijam za razvojno sodelovanje, sta Čad in Srednjeafriška republika, kjer skupaj z misijo EUFOR in njej v pomoč instrument za stabilnost zagotavlja 15 milijonov EUR za policijski program MINURCAT za zaščito begunskih taborišč in za popis prebivalstva v Čadu ter 6,5 milijona EUR za reformo varnostnega sistema v Srednjeafriški republiki. Hkrati se iz finančnega okvira B 9. Evropskega razvojnega sklada financira spremljevalni program za stabilizacijo (Programme d'Accompagnement à la Stabilisation) v vrednosti 13 milijonov EUR, katerega cilj je ustvariti pogoje (zanesljivo preskrbo s hrano, ponovno vzpostavitev socialne infrastrukture, ponovno vzpostavitev pravne države in mehanizmov posredovanja) za trajno vrnitev notranje razseljenih oseb v njihove domače vasi. Za zagotovitev spremljanja je v okviru 10. ERS 25 milijonov EUR namenjenih za podporo reforme sektorja pravosodja, vključno z nadaljnjo pomočjo za drugo fazo misije Združenih narodov v Srednjeafriški republiki in Čadu (MINURCAT).

Postopki odobritve instrumenta za stabilnost so oblikovani tako, da zagotavljajo hitro sprejetje programov za odzivanje na krize v vrednosti do 20 milijonov EUR . Hkrati pa so ukrepi instrumenta za stabilnost zelo politični in jih ni mogoče izvesti enostavno, saj zahtevajo dovolj časa za ustrezno politično posvetovanje v EU, z organi zadevne države in z drugimi mednarodnimi akterji.

2.3. Programi za odzivanje na krize v okviru instrumenta za stabilnost, sprejeti v letu 2008

2.3.1. Izvrševanje proračuna

Glede odobritev za prevzem obveznosti se je proračun za odzivanje in pripravljenost na krize (19 06 01) povečal za več kot eno tretjino s 100 milijonov EUR leta 2007 na 136,871 milijona EUR leta 2008. Od tega zneska je bilo za 128,87 milijona EUR prevzetih obveznosti za odzivanje na krize[2]. Konec leta se je izkazalo, da so bile obveznosti izvršene 100-odstotno[3] . Drug kazalnik za znatno časovno izboljšanje odzivanja na krize je dejstvo, da so bile za 75 % teh prevzetih obveznosti že sklenjene pogodbe (96 milijonov EUR) v primerjavi z letom 2007, ko je delež znašal 45 %.

Prvotna raven odobritev plačil v proračunu 2008 za vrstico 19 06 01 v znesku 70 milijonov EUR se je med letom izkazala za nezadostno. Zato je bilo treba zahtevati prenos dodatnih odobritev plačil v višini 37 milijonov EUR. Končna plačila so se izvršila v višini 92 milijonov EUR, kar je skoraj trikrat več v primerjavi z ravnjo plačil leta 2007. Izraženo v odstotnih točkah to znaša 85 % skupnih odobritev leta 2008 (vključno s povečanjem), kar je več kot leta 2007 (68 %).

2.3.2. Programi, sprejeti leta 2008

V svojem drugem letu delovanja je instrument za stabilnost ponovno financiral veliko število projektov za odzivanje na krize tako, da je v skladu z Uredbo o instrumentu za stabilnost sprejemal izjemne ukrepe pomoči. Leta 2008 je bilo skupno sprejetih 26 sklepov o financiranju , za katere so se prevzele obveznosti, vključno z dvema novima mehanizmoma instrumenta za stabilnost in 16 ukrepi v okviru mehanizmov instrumenta za stabilnost . Popoln seznam vseh sklepov o financiranju, sprejetih leta 2008 v okviru vrstice 19 06 01, je v prilogi k poročilu.

Glavni ukrepi odzivanja na krize leta 2008 vključujejo pomoč za rešitev konflikta v Demokratični republiki Kongo (10 milijonov EUR), podporo krhkemu mirovnemu procesu in tranziciji v Nepalu (5,95 milijona EUR ), pokonfliktno podporo notranje razseljenim osebam v Gruziji (15 milijonov EUR) , stalno pomoč za vzpostavitev miru na Kosovu v znesku 14,2 milijona EUR v težkem tranzicijskem času po razglasitvi neodvisnosti in vzpostavitvi misije EULEX Evropske unije, obsežen program obnove v Bangladešu zaradi uničujočega ciklona SIDR (13 milijonov EUR) , pa tudi dodatno podporo krhkemu spravnemu procesu v Libanonu za pomoč pri pripravi volitev v letu 2009 (4 milijone EUR). Poleg tega sta bila sprejeta dva nova mehanizma v podporo manjšim ter nujnim ukrepom za tranzicijsko pravosodje in mednarodna sodišča (12 milijonov EUR) ter za posredovanje in spravo (5,5 milijona EUR).

Dve leti po vzpostavitvi je komponenta za odzivanje na krize instrumenta za stabilnost uveljavljena kot učinkovito dopolnilno orodje EU za obvladovanje kriz. Kar zadeva geografsko razporeditev, je bilo v letih 2007 in 2008 skupaj za 220 milijonov EUR prevzetih obveznosti za 59 ukrepov po vsem svetu .

V zadnjih dveh letih je bil največji delež pomoči namenjen Afriki (v glavnem Demokratični republiki Kongo, Srednjeafriški republiki, Čadu in Somaliji – 29 % ), sledijo ukrepi v Aziji (v glavnem v Afganistanu, Šrilanki, Nepalu, južni Tajski, Acehu in Vzhodnem Timorju – 19 % ), na Bližnjem vzhodu (v Libanonu, Palestini, za iraške begunce v Siriji – 12 % ), na Kosovu (24 milijonov EUR) in v Gruziji (17 milijonov EUR).

Tematsko so sprejeti ukrepi zajemali široko vrsto vprašanj, usmerjenih v posebne potrebe razmer med konfliktom / po konfliktu: kratkoročne nasvete za razvoj in zagon reforme varnostnega sistema po konfliktu (Srednjeafriška republika, Demokratična republika Kongo, Gvineja Bissau, Libanon, Palestina, Vzhodni Timor), ukrepe na območjih, kjer delujejo misije EVOP (Gruzija, Kosovo, Demokratična republika Kongo, Afganistan, Čad, Palestina), podporo regionalnim zmogljivostim vzpostavljanja miru (misija AU v Somaliji (AMISOM), posredovanje AU in ZN v Darfurju), pravno državo in tranzicijsko pravosodje (Afganistan, Kirgizistan, Kolumbija, Haiti, Sierra Leone, Salomonovi otoki), podporo začasnim upravam (mednarodni civilni urad na Kosovu), reševanje sporov in spravo (Šrilanka, Tajska, Kolumbija, Uganda, Zimbabve, Peru, Palestina, Burma, Nepal), programe za obnovo ter oceno potreb po konfliktu in nesreči (Bangladeš, Nikaragva, Libanon, Peru), podporo razseljenim osebam (Libanon, Sirija) in vire konfliktov (namenska sredstva).

2.4. Mehanizmi instrumenta za stabilnost: prvi in drugi mehanizem za svetovanje in posredovanje glede politik (PAMF), mehanizem za vire konfliktov in mehanizem za tranzicijsko pravosodje

Glede na pozitivne izkušnje z mehanizmom za hitro ukrepanje, so se s sklepi o financiranju instrumenta za stabilnost vzpostavili mehanizmi, ki pokrivajo nekatera ključna tematska področja odzivanja na krize, ki običajno zahtevajo takojšnje manjše ukrepe. Ta področja zdaj vključujejo svetovanje in posredovanje glede politik, vire konfliktov in tranzicijsko (pokonfliktno) pravosodje. Mehanizmi omogočajo financiranje nujnih, manjših in ciljno usmerjenih ukrepov na ravni nadaljnjega prenosa pooblastil, ki ne zahtevajo ločenega sklepa o financiranju.

Mehanizma, sprejeta leta 2007, o svetovanju in posredovanju glede politik (PAMF, 10 milijonov EUR) in o virih konfliktov (CRF, 2 milijona EUR ) sta se v celoti uporabila in zanju so bile sklenjene pogodbe do konca leta 2008. V okviru PAMF se je pet ukrepov financiralo leta 2007 in 12 ukrepov leta 2008. Vključevali so kratkoročno in nujno svetovanje in strokovno znanje o politikah v Gvineji Bissau, Armeniji, Gruziji, Libanonu, Šrilanki, Mjanmaru in drugih kriznih območjih ter financiranje ocen potreb po nesrečah skupaj z ZN in Svetovno banko v Bangladešu, Mjanmaru, na Haitiju in v Ukrajini. V okviru CRF je bilo skupaj financiranih 5 ukrepov za boj proti nezakonitem izkopavanju diamantov in trgovini z njimi kot del procesa Kimberley ter proti nezakonitemu izkoriščanju drugih naravnih virov v drugih regijah.

Leta 2008 je bil sprejet nov mehanizem za tranzicijsko pravosodje v vrednosti 12 milijonov EUR, da bi zagotovili pravočasno in usmerjeno pomoč mednarodnim sodiščem in pobudam za prehodno pravosodno ureditev . Izvedbeni partnerji Komisije so mednarodne in regionalne organizacije, državni in nedržavni akterji in/ali posebna sodišča in komisije za ugotavljanje resnice. Pogodba za prvi ukrep je bila sklenjena leta 2008 v vrednosti 2,5 milijona EUR za nujno financiranje mednarodnega sodišča, ki sodi Charlesu Taylorju za vojne zločine v Sierri Leone. Poleg tega je bilo decembra 2008 5,5 milijona EUR namenjenih za sklep o drugem PAMF.

2.5. Napredek programov za odzivanje na krize, sprejetih leta 2007

Za skoraj vse (97 %) prevzete obveznosti za odzivanje na krize iz leta 2007 so bile sklenjene pogodbe. Delež plačanih obveznosti je 65 %. Glede na to, da projekti najpogosteje trajajo 12 do 18 mesecev, se večina ukrepov iz leta 2007 še izvaja, vendar so vidni že prvi rezultati. Številni ukrepi so se med tem že zaključili, npr. reforma pravosodja v Afganistanu. Podrobne informacije o napredku in učinku ukrepov iz leta 2007 so na voljo v prilogah.

2.6. Vloga delegacij Komisije

Pozorno in redno spremljanje vseh programov instrumenta za stabilnost zagotavljajo delegacije EK v državah upravičenkah. Delegacije pogosto posredujejo predloge projektov sedežu Komisije in so tudi neposredno odgovorne za izvajanje sprejetih programov pomoči.

Enako kot leta 2007 so bila pooblastila za izvajanje večine projektov – 21 od 26 sklepov o financiranju in treh ukrepov v okviru mehanizmov instrumenta za stabilnost – prenesena na delegacije v zadevnih državah. Posledično so leta 2008 delegacije podpisale 40 pogodb v okviru vrstice 19 06 01. Od leta 2007 je bilo skupaj 40 ukrepov odzivanja na krize v vrednosti 180 milijonov EUR preneseno na 27 delegacij Komisije. To ne omogoča le pogajanj in sklenitve pogodb z lokalnimi partnerji in po potrebi pravočasnih prilagoditev, ampak tudi natančno spremljanje izvajanja projekta na kraju samem.

2.7. Nadaljnje pridobljene izkušnje

Delovanje komponente za odzivanje na krize instrumenta za stabilnost je še naprej uspešno in izpolnjuje cilje Uredbe . Obveznosti za proračunska sredstva za odzivanje na krize so bile leta 2008 v celoti prevzete. Organizacijska struktura skupine RELEX se je izkazala za primerno in učinkovito za hitro prepoznavanje in sprejetje programov. Sprejeti programi so prispevali k prizadevanjem v okviru odzivanja na krize po svetu ter koristno (in včasih bistveno) dopolnjevali druge ukrepe EU za odzivanje na krize, na primer v Gruziji, na Kosovu, v Čadu in Srednjeafriški republiki.

Da bi pridobila podrobnejše informacije o učinku, učinkovitosti, uspešnosti, trajnosti in drugih rezultatih komponente za odzivanje na krize instrumenta za stabilnost, namerava Komisija leta 2009 izvesti celovito oceno programov na podlagi ukrepov, sprejetih v letih 2007 in 2008, če so izvedeni do take mere, da je mogoča koristna analiza. Ocena bo po zaključku posredovana Parlamentu in Svetu.

3. PRIPRAVLJENOST NA KRIZE KOT SESTAVNI DEL INSTRUMENTA ZA STABILNOST (čLEN 4(3), PRORAčUNSKA VRSTICA 19 06 01)

V zvezi s komponento za odzivanje na krize instrumenta za stabilnost je bil leta 2008 dosežen nadaljnji napredek pri usklajevanju partnerstva za vzpostavljanje miru (PbP), katerega cilj je uporaba in utrditev civilnega strokovnega znanja in izkušenj za dejavnosti za vzpostavljanje miru . Osredotoča se zlasti na okrepitev zmogljivosti zadevnih partnerjev v pripravah na hitro odzivanje na krize in obravnava predvsem organizacije civilne družbe in strokovni forumi, pa tudi mednarodne in regionalne organizacije ter zadevne agencije v državah članicah EU.

Leta 2008 so bila dodeljena skupna finančna sredstva v znesku 15 milijonov EUR, za katera so bile obveznosti prevzete v letih 2007 in 2008, komponente in cilji, določeni v zadevnih letnih akcijskih načrtih, pa so bili izvedeni.

V tem okviru sta bila objavljena dva razpisa za zbiranje predlogov za organizacije civilne družbe v okviru podpore partnerstvu za vzpostavljanje miru: razpis za okrepitev vzpostavitve zmogljivosti in prva faza razpisa za organiziranje okroglih miz. Uspešni predlogi v okviru razpisa za okrepitev vzpostavitve zmogljivosti so bili sestavljeni iz transverzalnih in medregionalnih ukrepov za vzpostavitev zmogljivosti ter ukrepov za vzpostavitev zmogljivosti, značilnih za krizo, ki zajemajo široko geografsko območje (evropska soseska, Afrika, Azija, Karibi idr.). Tudi v okviru prve faze razpisa za organizacijo okroglih miz so bili izbrani transverzalni predlogi in predlogi, značilni za krizo, s poudarkom zlasti na evropski soseski.

Poleg tega so bila dodeljena neposredna nepovratna sredstva (v okviru sodelovanja z mednarodnimi organizacijami za zgodnje obveščanje in zgodnjo obnovo) Afriški uniji (podpora sistemu zgodnjega opozarjanja Afriške unije), programu ZN za razvoj (za sodelovanje pri pripravi ocen potreb po konfliktu in nesreči, ter za naravne vire in konflikte) in zadevnim agencijam držav članic EU za usposabljanje v okviru usposabljanja civilnih misij za stabilizacijo.

Dialog z organizacijami civilne družbe se je med letom še naprej razvijal prek organizacije vrste posvetovalnih sestankov (februarja, junija in oktobra) in z uporabo spletnega portala partnerstva za vzpostavljanje miru kot kanala za komunikacijo s partnerji.

Glede „pobude za vzpostavitev miru“ (prej znane pod nazivom „mreža za preprečevanje konfliktov“) – ki se postopoma vključuje v partnerstvo za vzpostavljanje miru – se je delo desetih organizacij civilne družbe, ki sodelujejo v tem ukrepu, osredotočilo na vključevanje dopolnilnega znanja partnerjev na šestih medsebojno povezanih področjih: posredovanje; regionalno sodelovanje na področju okolja, gospodarstva in naravnih virov; varnost; demokratizacija in tranzicijsko pravosodje; spol; krepitev zmogljivosti in usposabljanje. V okviru teh medsebojno povezanih skupin se delo osredotoča na uporabo tega strokovnega znanja, da se olajšata politika in praksa preprečevanja konfliktov ter vzpostavitve miru.

4. DOLGOROčNA KOMPONENTA INSTRUMENTA ZA STABILNOST (čLEN 4(1) IN (2), PRORAčUNSKI VRSTICI 19 06 03 IN 19 06 02)

Na podlagi strateškega dokumenta 2007–2011 in okvirnega programa za leti 2007 in 2008 so se leta 2008 izvedle naslednje dejavnosti:

4.1. 19 06 03 – Medregionalni ukrepi na področju organiziranega kriminala, nedovoljene trgovine, zaščite kritične infrastrukture, groženj za javno zdravje in boja proti terorizmu (instrument za stabilnost) ter 19 06 02 03 Politika Skupnosti za preprečevanje širjenja lahkega orožja

Za vse dejavnosti iz letnega akcijskega načrta 2007 (9 milijonov EUR) so bile sklenjene pogodbe. Letni akcijski načrt 2008 (13,3 milijona EUR) je bil sprejet novembra 2008. V njem je določeno nadaljnje financiranje sistema pomoči strokovnjakov (ESF) in reševanja prepovedane trgovine iz Afganistana in v Afganistan, ter reševanje nedovoljenega kopičenja in trgovine z orožjem, boj proti organiziranemu kriminalu in terorizmu v Afriki ter preprečevanja in preusmerjanja predhodnih sestavin prepovedane droge v regiji Latinske Amerike in Karibov.

ESF, mehanizem za mobiliziranje uglednih strokovnjakov za načrtovanje in določanje ukrepov v številnih regijah, v katerih je prisotna nadregionalna grožnja varnosti, se je leta 2008 uspešno izvajal. Objavljen je bil razpis za prijavo interesa, namenjen državam članicam, in podpisanih je bilo pet pogodb s konzorciji, ki jih vodijo agencije držav članic, ter en sporazum za posebno tehnično podporo s skupnim raziskovalnim centrom Komisije. Poleg tega je bilo organiziranih pet delavnic in misije v več kot 40 državah.

Obsežen projekt „Boj proti prepovedani trgovini iz Afganistana in v Afganistan“ v vrednosti 9,5 milijona EUR (prva in druga faza) je bil decembra 2008 podpisan z GTZ v imenu konzorcija, vključno z državami članicami EU, Uradom ZN za droge in kriminal (UNODC) in Interpolom. Projekt PRELAC (boj proti trgovini s predhodnimi sestavinami prepovedane droge v Latinski Ameriki in na Karibih) je bil decembra 2008 podpisan z uradom UNODC in se bo začel izvajati v prvem četrtletju leta 2009. Projekt v podporo boju proti kopičenju orožja in trgovini z njim v Srednji Ameriki in sosednjih državah je bil podpisan v obliki ločenega posebnega ukrepa, sprejetega decembra 2008.

Ob upoštevanju dejstva, da je se prvi projekt, določen v letnem akcijskem načrtu 2007, začel izvajati začetek leta 2009 in da je še v zelo zgodnji fazi izvajanja, se prve pridobljene izkušnje lahko pričakujejo leta 2010.

4.2. 19 06 02 – Ukrepi na področju zmanjševanja tveganja in pripravljenosti v zvezi s kemičnimi, jedrskimi in biološkimi materiali ali dejavniki

Letni akcijski načrt 2008 (23,5 milijona EUR[4]) je bil sprejet decembra 2008. Zagotavlja podporo za alternativno zaposlitev znanstvenikov ter inženirjev, ki so bili prej zaposleni na področjih, povezanih z orožjem prek ISTC/STCU ( Mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra v Moskvi / znanstvenega in tehnološkega centra v Kijevu v Ukrajini ), za okrepitev civilnih zmogljivosti in izmenjavo informacij v zvezi z bojem proti nezakoniti trgovini s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi ali jedrskimi materiali, za okrepitev nadzora nad izvozom blaga z dvojno rabo in za izboljšanje zmogljivosti v boju proti biološkim grožnjam. Podrobnejše informacije so na voljo v prilogi.

Za vse dejavnosti, določene v letnem akcijskem načrtu 2007 za člen 4(2), so bile sklenjene pogodbe in so se začele izvajati leta 2008. Ob upoštevanju dejstva, da so se prvi projekti začeli izvajati šele pred nekaj meseci, do zdaj niso bile pripravljene ocene. Ocene in revizije bodo predvidoma opravljene leta 2010.

Dejavnosti na večini področij, ki jih pokriva člen 4(2), so bile osredotočene na nekdanjo Sovjetsko zvezo, vključno s tistimi iz letnih akcijskih načrtov 2007 in 2008, zdaj pa so prizadevanja usmerjena v razširitev geografskega območja uporabe pomoči. Nove regije/države, ki instrument za stabilnost uporabijo za podporo dejavnostim, katerih cilj je izboljšanje njihovih sposobnosti nadzora nad izvozom in preprečevanja nezakonite trgovine s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi ali jedrskimi materiali: pet držav zahodnega Balkana, Albanija, Turčija, Maroko, Tunizija, Egipt, Združeni arabski emirati, Kitajska in Tajska. Poleg tega so raziskovalne strokovne misije v okviru sistema pomoči strokovnjakov potrdile, da je treba okrepiti zmogljivost držav jugovzhodne Azije, Bližnjega vzhoda in delov Afrike. Te države bodo vključene v prihodnje področje uporabe pomoči iz člena 4(2).

5. SKLEPNE UGOTOVITVE

V drugem letu svojega delovanja se je instrument za stabilnost utrdil kot zelo uporaben instrument v okviru orodij EU za obvladovanje kriz.

Instrument za stabilnost je skupaj z drugimi zadevnimi instrumenti Skupnosti pomemben del celovitega pristopa EU za obvladovanje kriz, ki je dobil pomembno podporo v EU in v svetu, kar je bilo tudi poudarjeno v lanskem poročilu o evropski varnostni strategiji.

Dobro sodelovanje z državami članicami, Evropskim parlamentom in sekretariatom Sveta je Komisiji omogočilo oblikovanje kratkoročnih in dolgoročnih programov instrumenta za stabilnost tako, da izpolnjujejo bistvene potrebe.

Glede na vse številnejše zahteve po uporabi instrumenta za stabilnost je pomembno, da se ohrani njegova močna finančna podpora.

[1] V skladu s členom 24 Uredbe o instrumentu za stabilnost skupna finančna sredstva, namenjena instrumentu za stabilnost za obdobje 2007–2013, znašajo 2,062 milijarde EUR. V Uredbi je določeno, da se ukrepom iz člena 4(1) dodeli največ 7 %, iz člena 4(2) največ 15 % in iz člena 4(3) največ 5 % tega zneska, kar skupaj znaša največ 557 milijonov EUR. To pomeni, da je za ukrepe iz člena 3 oziroma za „odziv na krize“ namenjenih vsaj 73 % skupnega zneska. Vendar po uskladitvi proračuna novembra 2008, katere posledica je prerazporeditev 240 milijonov EUR iz vrstice 19 06 01 za instrument za hrano, bo razpoložljivi znesek za odzivanje na krize zmanjšan na 1,27–1,29 milijarde EUR v obdobju 2007–2013, v primerjavi z zneskom v višini 1,49 milijarde EUR, ki je bil prvotno načrtovan.

[2] Za ostalih 8 milijonov EUR so bile obveznosti prevzete za ukrepe iz člena 4(3) „Pripravljenost na krize“, glej spodaj.

[3] V vrstici 19 06 01 so bile za celoten znesek odobritev v vrednosti 136,871 milijona EUR prevzete obveznosti C1. Poleg tega so bile prevzete obveznosti za odobritve C4 v vrednosti 236 868,50 EUR.

[4] Začetne skupne odobritve za vrstico 19 06 02 01 za leto 2008 so znašale 27 milijonov EUR, od katerih je bilo 1,5 milijona EUR prerazporejenih v vrstico 19 08 01 03 za Gruzijo in 2 milijona EUR namenjenih za sistem pomoči strokovnjakov, so vključene v letni akcijski načrt 2008 v členu 4(1).