Zaradi nedavne finančne krize se na vseh ravneh razpravlja o možnem dodatnem davku v finančnem sektorju in zlasti davku na finančne transakcije. To razpravo je spodbudilo prizadevanje za zagotovitev, da bi finančni sektor prispeval sredstva za kritje stroškov zaradi krize in da bi bil v prihodnje ta sektor primerno obdavčen glede na druge sektorje; da se odpravijo spodbude za preveč tvegane dejavnosti finančnih institucij; da se dopolnijo ureditveni ukrepi za preprečevanje prihodnjih kriz in da se ustvarijo dodatni prihodki za splošne proračune, med drugim v obliki prispevka k fiskalni konsolidaciji, da bi spodbudili rast in ustvarili delovna mesta , ali za namene posebnih politik, kot sta razvojna pomoč in boj proti podnebnim spremembam .

Zaradi nedavne finančne krize se na vseh ravneh razpravlja o možnem dodatnem davku v finančnem sektorju in zlasti davku na finančne transakcije. To razpravo je spodbudilo prizadevanje za zagotovitev, da bi finančni sektor prispeval sredstva za kritje stroškov zaradi krize in da bi bil v prihodnje ta sektor primerno obdavčen glede na druge sektorje; da se odpravijo spodbude za preveč tvegane dejavnosti finančnih institucij; da se dopolnijo ureditveni ukrepi za preprečevanje prihodnjih kriz in da se ustvarijo dodatni prihodki za splošne proračune ali namene posebnih politik.

Da se ob upoštevanju izjemno visoke mobilnosti večine zadevnih finančnih transakcij prepreči izkrivljanje zaradi enostranskih ukrepov držav članic, in s tem zagotovi pravilno delovanje notranjega trga, je pomembno, da so osnovne značilnosti davka na finančne transakcije v državah članicah usklajene – in da se ta direktiva izvaja – na ravni Unije. Zato je treba preprečiti spodbude za davčno arbitražo v Uniji in izkrivljanje pri razporeditvi med finančnimi trgi v Uniji ter možnosti za dvojno obdavčevanje ali neobdavčevanje. Če bi se skupina držav članic, na primer (a ne izključno) članice euroobmočja, s pomočjo okrepljenega sodelovanja na podlagi člena 329 Pogodbe o delovanju Evropske unije odločila za hitrejši tempo, glede na to, da je glavni cilj davek na finančne transakcije v vsej Uniji, bi bil model iz te direktive primerna osnova za izvajanje znotraj te skupine držav članic. Vendar bi lahko uvedba davka na finančne transakcije v posebej omejenem številu držav članic povzročila znatno izkrivljanje konkurence na notranjem trgu in bi bilo treba sprejeti celovite ukrepe za zagotovitev, da ta poteza ne bo negativno vplivala na delovanje notranjega trga .

Da se ob upoštevanju izjemno visoke mobilnosti večine zadevnih finančnih transakcij prepreči izkrivljanje zaradi enostranskih ukrepov držav članic, in s tem zagotovi pravilno delovanje notranjega trga, je pomembno, da so osnovne značilnosti davka na finančne transakcije v državah članicah usklajene na ravni Unije. Zato je treba preprečiti spodbude za davčno arbitražo v Uniji in izkrivljanje pri razporeditvi med finančnimi trgi v Uniji ter možnosti za dvojno obdavčevanje ali neobdavčevanje.

Da bi zmanjšali možnosti za izogibanjem davkom, tveganje za selitev in regulatorno arbitražo , bi se moral davek na finančne transakcije uporabljati za trgovanje z različnimi finančnimi instrumenti, vključno s strukturiranimi produkti, na organiziranih trgih in prostem trgu ter za sklepanje in spreminjanje vseh pogodb na izvedene finančne instrumente. Zato bi se moral uporabljati za široko določen obseg finančnih instrumentov. Vključevanje najširšega možnega obsega finančnih instrumentov in akterjev bi prav tako moralo zagotoviti enakomerno porazdelitev davčne obremenitve med vse akterje, pri čemer je ta obremenitev relativno težja za špekulativnejše in bolj moteče finančne transakcije. Če bi bil obseg uporabe davka na finančne transakcije bolj omejen, ne bi mogli doseči enakega rezultata, na primer z izbiro oblike kolkovine, ki bi celotno davčno breme preložila na bolj omejeno skupino instrumentov, s katerimi se trguje na organiziranih trgih, ne bi pa dosegla namena omejitve pretiranega in škodljivega špekuliranja .

Za pravilno delovanje notranjega trga se mora davek na finančne transakcije uporabljati za trgovanje z različnimi finančnimi instrumenti, vključno s strukturiranimi produkti, na organiziranih trgih in prostem trgu ter za sklepanje in spreminjanje vseh pogodb na izvedene finančne instrumente. Zato se mora uporabljati za široko določen obseg finančnih instrumentov.

Da bi okrepile položaj borznega trgovanja, ki je strogo regulirano, nadzorovano in pregledno, v primerjavi z nereguliranim, nenadzorovanim in manj preglednim zunajborznim trgovanjem, bi morale države članice uporabljati nižje davčne stopnje za finančne transakcije na borzah kot za zunajborzne transakcije. To bo omogočilo izvedbo prenosa trgovanja s slabo reguliranih ali nereguliranih trgov na borze, za katere se uporabljajo strogi predpisi in nadzor.

Da se obdavčitev določi zlasti za sam finančni sektor in ne za državljane in ker finančne institucije izvedejo veliko večino transakcij na finančnih trgih, bi se moral davek uporabljati samo za navedene institucije ne glede na to, ali trgujejo v svojem imenu, v imenu drugih oseb, za lasten račun ali za račun drugih oseb.

Da se obdavčitev določi zlasti za sam finančni sektor in ne za državljane in ker finančne institucije izvedejo veliko večino transakcij na finančnih trgih, se mora davek uporabljati za navedene institucije ne glede na to, ali trgujejo v svojem imenu, v imenu drugih oseb, za lasten račun ali za račun drugih oseb.

Zaradi visoke mobilnosti finančnih transakcij in za zmanjšanje možnega izogibanja plačilu davka ter za zagotovitev čim širše pokritosti akterjev in transakcij bi se moral davek na finančne transakcije uporabljati na podlagi zelo široko opredeljenega načela stalnega prebivališča/sedeža, ki bi ga dopolnjevali elementi načela izdaje. Poleg tega bi se moralo za boljše izvajanje davka na finančne transakcije uporabljati načelo lastništva .

Ker bodo stopnje izogibanja, utaje in zlorabe delno odvisne od zmožnosti držav članic za preverjanje obdavčljivih transakcij, ki se izvajajo na mestih trgovanja v tretji državi, bi morale države članice in po potrebi Komisija v celoti izkoristiti instrumente za sodelovanje v davčnih zadevah, ki so jih vzpostavili OECD, Svet Evrope in druge mednarodne organizacije. Po potrebi bi v zvezi s tem sprejeli nove pobude za dvostransko in večstransko sodelovanje.

Da se zagotovi sprejetje natančnejših pravil za določitev, ali dane finančne dejavnosti pomenijo znatno delo dejavnosti podjetja, tako da se lahko to podjetje šteje za finančno institucijo za namene te direktive, ter natančnejših pravil glede varstva pred davčno utajo, izogibanjem davkom in zlorabo na področju davkov, je treba v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije Komisijo pooblastiti za sprejemanje aktov v zvezi z določanjem potrebnih ukrepov. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, še posebej s strokovnjaki, nevladnimi organizacijami in drugimi zainteresiranimi stranmi . Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti pravočasno in ustrezno predložitev pomembnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.

Da se zagotovi sprejetje natančnejših pravil za določitev, ali dane finančne dejavnosti pomenijo znatno delo dejavnosti podjetja, tako da se lahko to podjetje šteje za finančno institucijo za namene te direktive, ter natančnejših pravil glede varstva pred davčno utajo, izogibanjem davkom in zlorabo na področju davkov, je treba v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije Komisijo pooblastiti za sprejemanje aktov v zvezi z določanjem potrebnih ukrepov. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov . Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti pravočasno in ustrezno predložitev pomembnih dokumentov Svetu.

pokojninski sklad ali institucija za poklicno pokojninsko zavarovanje, kot je opredeljena v členu 6(a) Direktive 2003/41/ES Evropskega parlamenta in Sveta o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, naložbeni upravitelj takšnega sklada ali institucije, subjekti, ki so ustanovljeni za naložbe teh skladov ali institucij ter delujejo zgolj in izključno v interesu takih skladov ali institucij, za namene te direktive ne veljajo za finančno institucijo do pregleda te direktive v skladu s členom 16 ;

3. Pri strukturiranih instrumentih se šteje, da je pogoj izdaje na ozemlju države članice ali Unije izpolnjen, če strukturirani instrument temelji na precejšnjem deležu premoženja ali finančnih instrumentov in pogodbi na izvedene finančne instrumente, ki so vezani na finančne instrumente, ki jih izdajo pravni subjekti s sedežem v državi članici, ali je z njimi podprt.

2. Šteje se, da finančna transakcija iz odstavka 1 ne izpolnjuje zahtev za centralni kliring iz Uredbe (EU) št. …/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov [EMIR] ali zahtev o kapitalski ustreznosti iz Uredbe (EU) št. …/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja [CRR IV].

1. Finančna transakcija, ki se ne obdavči z davkom na finančne transakcije, je pravno neizvršljiva in se po njej ne izvede prenos lastninske pravice do osnovnega finančnega instrumenta.

3a. Države članice uporabijo nižjo stopnjo davka za finančne transakcije na borzah kakor za transakcije v zunajborznem trgovanju. To velja za finančne transakcije iz členov 5 in 6.

5a. Države članice letno razkrijejo Komisiji in Eurostatu obseg transakcij, za katere so bili zbrani prihodki.

Odbor za davek na finančne transakcije spremlja finančne transakcije in odkriva sheme izogibanja, predlaga protiukrepe in po potrebi usklajuje njihovo izvajanje na nacionalni ravni.

1a. Komisija vzpostavi delovno skupino na ravni strokovnjakov (odbor za davek na finančne transakcije), v katero so vključeni predstavniki držav članic in ki nadzoruje uporabo te direktive. Države članice imenujejo organe z dovolj pristojnostmi, da lahko v primeru zlorabe takoj sprejmejo ukrepe.

3c. Države članice in po potrebi Komisija v celoti uporabljajo instrumente za sodelovanje v davčnih zadevah, ki so jih vzpostavile ustrezne mednarodne organizacije, da preverijo obdavčljive transakcije, ki se izvajajo na mestih trgovanja v tretjih državah.

Komisija vsakih pet let in prvič do 31. decembra 2016 Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive in, kjer je primerno, predlog za njeno spremembo.