P6_TA(2007)0084

Gvatemala

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 15. marca 2007 o Gvatemali

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Gvatemali, zlasti resolucij z dne 18. maja 2000 [1], 14. junija 2001 [2], 11. aprila 2002 [3], 10. aprila 2003 [4], 7. julija 2005 [5] in 26. oktobra 2006 o postopku proti Riosu Monttu [6] ,

- ob upoštevanju sporazuma med gvatemalska vlada in Združenimi narodi, da se oblikuje mednarodna komisija proti nekaznovanju v Gvatemali (CICIG), ki je bil sprejet dne 12. decembra 2006,

- ob upoštevanju svoje odločne in stalne zavezanosti prizadevanjem za spoštovanje mirovnih sporazumov in človekovih pravic v Gvatemali,

- ob upoštevanju Sporazuma o političnem dialogu in sodelovanju med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Republikami Kostariko, Salvadorjem, Gvatemalo, Hondurasom, Nikaragvo in Panamo na drugi, podpisanega dne 15. decembra 2003,

- ob upoštevanju stališča parlamenta srednjeameriških držav (Parlacena) o umoru treh srednjeameriških poslancev,

- ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,

A. ker so bili dne 19. februarja 2007 na poti na plenarno zasedanje Parlacene brutalno umorjeni trije poslanci parlamenta srednjeameriških držav, Salvadorci Eduardo José D'Aubuisson Munguía, William Rizziery Pichinte Chávez in José Ramón González Rivas ter njihov voznik Gerardo Napoleón Ramírez; njihova zažgana trupla so bila najdena v okolici mesta Ciudad de Guatemala,

B. ker so bili domnevni strorilci teh zločinov (Luis Arturo Herrera López, José Estuardo López, José Adolfo Gutiérrez in Marvin Escobar Méndez), pomembni člani enote gvatemalske policije za kazensko preiskovanje, pozneje v močno varovanem zaporu, kjer so bili priprti, umorjeni v doslej še nepojasnjenih okoliščinah,

C. ker obstaja sum, da naj bi bili ti umori storjeni z namenom ovirati preiskave o napeljevalcih umora poslancev Parlacene,

D. ker so televizijskim novinarjem, ki so poročali o umoru štirih policistov, grozili s smrtjo,

E. ker se po mnenju strokovnjakov za varstvo človekovih pravic v Gvatemali vsako leto zgodi več tisoč umorov, ki se zgolj v 2% primerih končajo z aretacijo; ker so bili v začetku leta 2007 umorjeni tudi sindikalisti (kot npr. Pedro Zamora in Puerto Quetzal) in voditelji kmetov ter njihove družine in ker so priče obravnavanih primerov genocida pa tudi pravni zastopniki žrtev genocida in predstavniki različnih organizacij za varstvo človekovih pravic žrtve groženj, vlomov in tatvin,

F. ker je podpredsednik Eduardo Stein priznal, kako težko se je boriti proti organiziranemu kriminalu, ko je ta tesno povezan prav z javnimi institucijami; ker ta primer prikazuje, kako zelo tesno je organizirani kriminal povezan z gvatemalsko policijo, kako vse pogostejša je nekaznovanost in kako vse slabša je javna varnost, kar kaže na to, da je treba nujno prevzeti politično odgovornost,

1. v celoti obsoja vse te umore in izraža sožalje sorodnikom žrtev;

2. od gvatemalske vlade pričakuje, da bo pri obravnavi teh zločinov zagotovila neodvisnost in svobodo gvatemalskih sodnih oblasti ter jih zaščitila; poziva k polnemu sodelovanju političnih in sodnih oblasti ter policije v Gvatemali in Salvadorju pri obravnavi teh dogodkov;

3. poziva gvatemalski parlament, naj ratificira sporazum CICIG;

4. poziva Evropsko unijo in gvatemalsko vlado, naj skličeta posvetovalno skupino o Gvatemali, v katero naj vključita tudi večje države donatorice, da bi se podprlo delovanje CICIG in spodbudita nacionalni dialog proti nekaznovanosti;

5. poziva gvatemalski parlament, naj ratificira Rimski statut o mednarodnem kazenskem sodišču, ki je bil sprejet dne 17. julija 1998, in domačo zakonodajo uskladi v skladu z obveznostmi iz Rimskega statuta in druge ustrezne mednarodne zakonodaje;

6. poziva gvatemalsko vlado, naj sprejme ukrepe za zaščito predstavnikov sodstva, žrtev zločinov proti človeštvu, ki se zavzemajo za pravico, borcev za človekove pravice in prič, ki lahko pomagajo pri sodnem postopku;

7. pozdravlja prestrukturiranje in čistko v varnostnih silah, ki ju uvaja vlada;

8. podpira prebivalce in oblasti Gvatemale, pri branjenju pravne države in spodbujaju gospodarskega, družbenega in političnega razvoja, ki bo prispeval k miru in narodni spravi;

9. poziva Komisijo, naj v svoji strategiji sodelovanja z Gvatemalo za obdobje 2007-2013 še bolj spodbuja pravno državo, boj proti nekaznovanostim, popolno spoštovanje človekovih pravic ter gvatemalsko vlado podpre pri krepitvi zmogljivosti njenih varnostnih sil zaradi varnosti ljudi;

10. poudarja, da je nujno, da oblasti države, v kateri je sedež Parlacene, zagotavljajo varnost in fizično integriteto članic parlamenta srednjeameriških držav in njegovih zasedanj;

11. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam Gvatemale, Salvadorja in drugih srednjeameriških držav ter parlamentu srednjeameriških držav.

[1] UL C 59, 23.2.2001, str. 286.

[2] UL C 53 E, 28.2.2002, str. 403.

[3] UL C 127 E, 29.5.2003, str. 688.

[4] UL C 64 E, 12.3.2004, str. 609.

[5] UL C 157 E, 6.7.2006, str. 494.

[6] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0466.

--------------------------------------------------