[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.11.2007

COM(2007) 699 konč.

2007/0249 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o ustanovitvi organa za trg evropskih elektronskih komunikacij

(predložila Komisija){SEC(2007) 1472}{SEC(2007) 1473}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. RAZLOGI ZA PREDLOG IN NJEGOVI CILJI. SPLOšNO OZADJE

Razvoj učinkovitega enotnega trga telekomunikacij je najpomembnejša politična prednostna naloga EU. IKT skupaj s telekomunikacijskim sektorjem predstavljajo četrtino skupne rasti v Evropi. Doseganje resničnega notranjega trga na področju telekomunikacij postaja v dobi tehnološkega napredka, čezmejnih poslovnih dejavnosti in naraščajočega povpraševanja po elektronskih komunikacijskih storitvah ne glede na geografski položaj bistvenega pomena za evropsko konkurenčnost. Brez konkurenčne in učinkovite telekomunikacijske infrastrukture obstaja malo možnosti za razvoj vseevropskih storitev.

Popolno odprtje nacionalnih telekomunikacijskih trgov konkurenci leta 1998 je omogočilo spodbujanje naložb in inovacij s strani novih ponudnikov in že obstoječih telekomunikacijskih družb, to pa je evropskim državljanom prineslo zelo jasne prednosti v obliki večje izbire, nižjih cen, boljše kakovosti ter naraščajočega obsega novih fiksnih in mobilnih storitev.

Te prednosti so bile pridobljene s pomočjo regulativnega okvira EU, namenjenega doseganju treh ciljev: spodbujanja konkurenčnosti, okrepitve notranjega trga za elektronske komunikacije ter doseganja koristi za potrošnike in uporabnike. Okvir vključuje pet direktiv, ki so začele veljati julija 2003.

V skladu z načelom boljšega oblikovanja predpisov trenutni okvir zahteva od Komisije redno poročanje o njegovem delovanju. Prvo poročilo je junija 2006[1] določilo predloge za spremembe okvira in istočasno začelo štirimesečno javno posvetovanje. Ta obsežen in vsestranski pregled je odkril številne pomembne težave, ki jih je še treba rešiti, zlasti pomanjkanje doslednosti pri uporabi pravil EU in regulativno razdrobljenost notranjega trga. Kljub znatnemu napredku pri usklajevanju predpisov v elektronskih komunikacijah nedosledni regulativni pristopi s strani 27 nacionalnih regulativnih organov – ki se glede pristojnosti, neodvisnosti ter finančnih in človeških virov zelo razlikujejo – dejansko ovirajo tehnološki razvoj in jih podjetja vedno bolj občutijo kot oviro za zagotavljanje nadnacionalnih in vseevropskih storitev. Poleg tega evropski državljani ne smejo plačevati previsokih cen, ker stroški za podjetja, ki poslujejo v več državah članicah, ostajajo umetno visoki.

Komisija za pomoč pri premagovanju teh ovir predlaga nov neodvisni organ, delujoč v tesnem sodelovanju z nacionalnimi regulativnimi organi (NRO) in Komisijo. Novi organ, ki bo odgovarjal Evropskemu parlamentu, bo vključeval odbor regulatorjev, sestavljen iz vodij nacionalnih regulativnih organov vseh držav članic EU, in bo nadomestil Skupino evropskih regulatorjev (SER)[2]. Zagotavljal bo strokovno svetovanje Komisiji, zlasti pri pripravi regulatornih odločitev v okviru t. i. „postopka iz člena 7“ in pri zagotavljanju podpore notranjemu trgu z izboljšanjem doslednosti pri uporabi pravil , ter bo deloval kot center strokovnega znanja za elektronska komunikacijska omrežja in storitve na ravni EU. Novi organ bi prevzel tudi funkcije Evropske agencije za varnost omrežij (ENISA) in tako premagal veliko težav, ki so bile ugotovljene pri delovanju ENISE[3];

Ta predlog dopolnjuje dva druga predloga za spremembo direktiv, ki sestavljajo obstoječi regulativni okvir za elektronske komunikacije[4]. Vse tri predloge spremlja ocena učinka[5].

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Ta uredba dopolnjuje pet direktiv, ki sestavljajo regulativni paket EU za elektronske komunikacije. Predlagane spremembe Okvirne direktive poenostavljajo postopek tržne analize, vendar pa mora biti ta poenostavitev dopolnjena z ustanovitvijo specializiranega in neodvisnega strokovnega telesa, ki Komisiji pomaga pri ocenjevanju tehnološko zahtevnih vprašanj prihodnjih trgov. Predlagane spremembe Direktive o odobritvi določajo nove postopke za usklajevanje pogojev za pravice uporabe na ravni EU in za izbiro ponudnikov čezmejnih storitev, kjer je to primerno. Novi organ bo nosilec izvajanja teh postopkov. Spremembe Direktive o univerzalnih storitvah bodo uporabnikom invalidom olajšale dostop do e-komunikacij in njihovo uporabo, vključno s storitvami v sili. Organ bo deloval kot informacijska točka za obravnavo teh vprašanj na ravni EU.

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Cilji predlagane uredbe so v skladu s prenovljeno lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta na podlagi večje konkurenčnosti, pobudo Komisije i2010, ki je povezana s tem, in njenimi cilji za oblikovanje enotnega evropskega informacijskega prostora ter s strategijo Komisije za krepitev notranjega trga. Cilj tega predloga je izboljšanje delovanja notranjega trga elektronskih komunikacij.

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev

Službe Komisije so začele dvofazni postopek posvetovanja o reviziji regulativnega okvira, ki se je začel konec leta 2005. Z objavo Sporočila junija 2006 se je začelo drugo javno posvetovanje, ki je trajalo štiri mesece in se je končalo 27. oktobra 2006. Prejetih je bilo 224 odgovorov od številnih zainteresiranih strani znotraj in zunaj EU.

Povzetek odgovorov in način njihovega upoštevanja

Glavni pomisleki, izraženi v javnem posvetovanju, so bili naslednji: i) Obstajajo velike razlike v načinu izvajanja okvira na nacionalni ravni. Razdrobljenost notranjega trga na različne regulativne sisteme ovira naložbe, za katere bi bilo zelo koristno, če bi bili predpisi v celotni EU skupni in predvidljivi. Veliko strank je poudarilo, da zaradi zelo različnih načinov uporabe pravil ni mogoče polno izkoristiti vseh prednosti notranjega trga; ii) trenutni pristop za izbiro in odobritev operaterjev za določene vrste čezmejnih storitev ni združljiv z izkoriščanjem ekonomije obsega, potrebnim za razvoj novih storitev. Predvsem za storitve, ki se dejansko izvajajo po vsej Skupnosti, bi bilo treba vzpostaviti bolj usklajen sistem za dodeljevanje pravic za uporabo frekvenc in številk. Pomen izboljšanja konkurenčnosti EU in doseganja ekonomije obsega za storitve, ki se izvajajo po vsej Skupnosti, je bil poudarjen tudi v odgovoru SER komisarki Redingovi. iii) Potencialno strokovno znanje v SER je treba bolje izkoristiti. Vendar je za preprečitev pristopa „najmanjšega skupnega imenovalca“ bistvenega pomena institucionalna reforma SER, da se slednji omogoči več prispevati k doslednosti in usklajenosti, kjer je to primerno.

- Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Komisija je pri pripravi tega in podobnih predlogov uporabljala rezultate različnih študij zunanjih pogodbenikov.

Te študije so opisane v priloženi oceni učinka ter vključujejo ekonomsko modeliranje in raziskave o mnenjih zainteresiranih strani.

Študije so na voljo na spletni strani:

http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm

- Ocena učinka

Ocena učinka preučuje različne možnosti, da se najde najboljši regulativni model za vzpostavitev enotnega trga na področju e-komunikacij z doslednimi in učinkovitimi predpisi, pri čemer upošteva načelo subsidiarnosti in načelo sorazmernosti.

Poročilo vsebuje oceno glavnih učinkov treh političnih možnosti, pri vsaki od slednjih obstaja drugačna institucionalna ureditev z drugačno razdelitvijo pristojnosti med nacionalnimi organi in EU.

Analiza stroškov in koristi za predlagani organ kaže, da je pri konzervativnem scenariju mogoče oceniti, da ima organ na področjih politike, kjer bi deloval, možnosti, da ustvari gospodarske koristi, ki skupaj presegajo 10 do 30-krat njegove proračunske stroške (to pomeni, da bi bile koristi v velikostnem razredu približno 250–800 milijonov EUR). Koristi so lahko med 550 in 1 400 milijoni EUR, če se uresničijo bolj optimistični scenariji za rast vseevropskih trgov.

Glavni vir takšne koristi je zmanjšanje regulativnega tveganja kot rezultat dela organa. Celo majhno zmanjšanje regulativnega tveganja (za približno 10 %) po vsej Evropi se bo odražalo v nižjih stroških kapitala za panogo. Poleg tega bo sodelovanje organa pospešilo postopek dodeljevanja frekvenc za vseevropske storitve; če se lahko glavni projekti te vrste izvedejo samo eno leto prej, lahko gospodarske koristi znašajo več sto milijonov eurov.

Poročilo ocene učinka je na voljo na spletni strani:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review.

3. NEODVISEN MEHANIZEM, KI OMOGOčA NACIONALNIM REGULATORJEM DA SODELUJEJO IN SPREJEMAJO ODLOčITVE: ORGAN ZA TRG EVROPSKIH ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJ

3.1. Izkušnje SER se morajo razviti v formalno strukturo sodelovanja

Čeprav se je notranji trg za e-komunikacije v zadnjih letih razvil, še vedno: i) obstajajo znatne neskladnosti pri izvajanju evropskega regulativnega okvira na nacionalni ravni, kar vodi v razdrobljenost evropskih trgov in odvrača naložbe; ii) ne obstajajo učinkoviti mehanizmi za usklajevanje postopkov izbiranja in izdaje dovoljenj za storitve, ki že po svoji naravi segajo prek meja, kot so mobilne storitve in storitve, ki temeljijo na internetnem protokolu (IP).

Neodvisno svetovalno skupino, imenovano „Skupina evropskih regulatorjev“ (ERG – European Regulators Group) je Komisija ustanovila leta 2004 kot sredstvo za poenostavljanje posvetovanja, usklajevanja in sodelovanja med nacionalnimi regulativnimi organi ter med temi organi in Komisijo. Pred kratkim, lansko leto, je SER poslala Komisiji mnenja o funkcionalni ločitvi in regulativnih načelih dostopa naslednje generacije in izvedla več javnih posvetovanj o predlaganih skupnih stališčih skupine SER (npr. razvezan dostop za velike stranke, govorne storitve prek internega protokola in dostop z bitnim tokom (bitstream access)). Vendar pa vsi skupni pristopi SER dejansko temeljijo na soglasju, zato je doseganje takih skupnih pristopov težavno in počasno. Nemogoče jih je doseči, kadar obstajajo bistvene razlike med mnenji ali interesi različnih regulatorjev. Posledica je ohlapno sodelovanje, ki ni omogočilo, da bi dokumenti pri več pomembnih in protislovnih zadevah presegli raven razmeroma splošnih izjav.

Sedanji pristop znotraj SER, ki v praksi običajno zahteva dosego soglasja med vsemi 27 regulatorji, je dodatno zapleten zaradi obstoja vzporednega telesa, tj. neodvisne skupine regulatorjev (NSR) (IRG – Independent Regulators Group), katere dejavnost se delno prekriva z dejavnostmi SER. NSR zajema države članice EU27 in sedem drugih evropskih držav in, čeprav vpliva na regulativne pristope Skupnosti, nima nobenih obveznosti glede izvajanja zakonodaje Skupnosti in tudi nobene dolžnosti poročanja Komisiji.[6] Dejstvo, da sedanja struktura ne zagotavlja zadostnih rezultatov, je zato posledica ne najboljše organiziranosti, ne le glede hitrosti in učinkovitosti doseganja skladnih pristopov EU, ampak tudi glede odgovornosti in transparentnosti.

Komisija je ocenila različne možnosti za organiziranje zahtevanih nalog in tudi ocenila, ali bi Komisija lahko sama izvajala te naloge. Usklajevanje na osrednji ravni bi zahtevalo specialistično strokovno znanje o vsakem od 27 nacionalnih trgov. V praksi bi samo telo, sestavljeno iz nacionalnih regulatorjev, lahko imelo podrobno znanje o lokalnih značilnosti, potrebno za dosego uspeha pri teh zadevah. Poleg tega so nacionalni regulativni organi (NRO) v mnogih primerih sami po sebi tako pomembna telesa; da si ni mogoče predstavljati, da bi Komisija lahko imela dovolj sredstev in strokovnega znanja, da bi lahko nadomestila nacionalne regulatorje.

Proučena je bila tudi možnost okrepljene skupine SER z glasovalno pravico, ki bi omogočila odločitve na podlagi večine glasov. Ne glede na težave, povezane z izvedbo za vse sprejemljivega glasovalnega sistema tako telo ne bi moglo sprejemati odločitev, zavezujočih za njene člane. V skladu s sedanjo Pogodbo lahko tako vlogo prevzame le Komisija. Poleg tega obstajajo resne institucionalne ovire, ki preprečujejo razširitev SER s ciljem, da doseže raven pristojnosti, potrebno za izvajanje tako razširjene vloge. Vsaka razširitev SER bi zahtevala pomembno povečanje njenih obstoječih virov, da bi lahko SER izvajala svoje delo, saj je obstoječi sistem rotirajočega predsedovanja SER dosegel svoje meje (imenovanje izvršnega direktorja, okrepitev njegovega sekretariata, formalna postopkovna pravila za sprejemanje odločitev itd.). Virov za tako povečanje vloge SER ni mogoče dobiti iz zunanjih virov, saj mora biti Komisija prepričana, da so mnenja in nasveti transparentni, odgovorni in neodvisni. Na primer, okrepljena SER ne bi mogla biti legitimno svetovalno telo za Komisijo, če bi temeljila na virih, ki bi ji jih zagotavljala skupina NSR. Dejansko lahko SER okrepi svojo svetovalno vlogo Komisiji na potrebni način le, če postane telo Skupnosti, za katerega veljajo ista pravila upravljanja in proračuna, kot veljajo za vsa telesa Skupnosti (predpisi za osebje, finančni predpisi, zahteva poročanja Parlamentu, itd).

Komisija je zato ugotovila, da bi potrebne naloge najbolje izvajal ločen organ, ki je neodvisen in izven Komisije; pooblastila NRO bi bila okrepljena tako, da bi NRO prevzeli naloge SER in da bi dobili trden in transparenten položaj v zakonodaji Skupnosti. To telo bi dajalo mnenja in nasvete Komisiji glede niza pomembnih odločitev, pomembnih za Evropo, sprejemalo pa bi tudi lastne odločitve o upravljanju evropskega prostora telefonskih številk.

Predlagane naloge bi na evropski ravni dopolnjevale, ne pa tudi podvajale, regulativne naloge, ki jih izvajajo nacionalni regulatorji. Organ bo sredstvo za vzpostavljanje učinkovitega partnerstva med Komisijo in nacionalnimi regulatorji glede zadev, pri katerih je potrebna evropska usklajenost, kot so: opredelitve trgov, analiza problemov in njihovo reševanje; usklajevanje uporabe radijskega spektra; opredelitev nadnacionalnih trgov; kakovost storitev. Hkrati bo zagotavljal stroškovno učinkovito platformo za obravnavo vseevropskih zadev, ki presegajo območje pristojnosti celo okrepljene skupine SER, kot so varnost omrežij in informacij; uvedba telefonske številke za klic v sili „112“, upravljanje evropskega telefonskega številskega prostora (ETNS).

Predlagani organ bi bil temeljni kamen trdnega in enotnega okvira, znotraj katerega bi nacionalni regulatorji lahko sodelovali na način, ki bi bil v skladu z načeli, ki jih je opredelila Komisija v osnutku medinstitucionalnega sporazuma o operativnem okviru za evropske regulativne agencije[7].

3.2 Glavne naloge novega organa

Organ bi na evropski ravni dopolnjeval regulativne funkcije, ki jih na nacionalni ravni izvajajo regulativni organi, tako da bi:

- zagotavljal okvir za sodelovanje nacionalnih regulatorjev. Predlaga se, da se izboljša obravnavanje čezmejnih vidikov tržnih predpisov za e-komunikacije in omrežna integriteta. Organ bo zagotavljal postopke za sodelovanje med nacionalnimi regulatorji, zlasti glede izmenjave informacij, zagotavljanja nasvetov in tehnične podpore. Organ bi imel pooblastila za mediacijo v primeru čezmejnih sporov med NRO in reševanje takih sporov. Ta okvir bo spodbujal tudi sodelovanje med nacionalnimi regulatorji EU in tretjimi državami.

- izvajal regulativni nadzor na področju opredelitve trga, analize in uporabe popravljalnih ukrepov. Organ bi v splošnem svetoval Komisiji pri vprašanjih ureditve trga in bi lahko izdajal nezavezujoče smernice za spodbujanje dobrih praks med nacionalnimi regulatorji. Osnutki ukrepov NRO bi bili predmet mnenj, v katerih bi bil obravnavan njihov potencialni učinek na enotni trg in združljivost z zakonodajo Skupnosti, po potrebi bi bili v mnenje vključeni tudi predlogi za spremembe. Ta mnenja bodo sporočena Komisiji po hitrem postopku na podlagi preproste večine glasov pri glasovanju članov.

- izvajal opredelitev nadnacionalnih trgov: organ zagotavlja učinkovit in ustrezen mehanizem za odzivanje na rastoče čezmejne trge, ki so posledica povečane mobilnosti, povečanega prodiranja storitev, ki temeljijo na internetu (npr. govornih storitev prek internetnega protokola), satelitskih storitev in močnejšega zbliževanja med storitvami fiksne in mobilne telefonije. Organ bo pristojen tudi za nadzor razvoja storitev gostovanja (roaming), govornih in tudi podatkovnih.

- svetoval glede usklajevanja radijskih frekvenc: organ bi povečal hitrost in učinkovitost politike radijskega spektra, in sicer s tekočim analiziranjem in poročanjem, določanjem potenciala novih storitev in sredstev za njihov razvoj, vodenjem registra uporabe spektra po vsej EU, svetovanjem o skupnih postopkih za dodeljevanje dovoljenj, tehnično podporo pri izboru vlog za podelitev licenc za izkoriščanje posameznih delov spektra, svetovanjem glede odvzema pravic uporabe v primeru neupoštevanja pogojev licence.

- imel pooblastila za odločanje o upravljanju številčenja in svetoval glede prenosljivosti številk. Organ bi bil zadolžen za upravljanje in razvijanje evropskega telefonskega številskega prostora (ETNS – European Telephony Numbering Space), tj. številk, ki uporabljajo enoten prefiks za vso EU (3883), ki ga je mogoče dodeliti organizacijam, ki želijo vzpostaviti vseevropske klicne centre, ki nudijo vse storitve („one-stop call-centres“). Poleg tega bi organ sodeloval z NRO in državami članicami pri evropskih vidikih številčenja in prenosljivosti številk, med drugim s poročanjem o razvoju evropske številke za klic v sili 112, določanjem obsegov številčenja za čezmejne storitve, določanjem potenciala novih storitev in sredstev za njihovo razvijanje in zagotavljanjem svetovanja o skupnih postopkih za dodeljevanje dovoljenj.

- deloval na področju varnosti omrežij in informacij. Organ bo prevzel naloge obstoječe Evropske agencije za varnost omrežij in informacij. Pri tem bo okrepil usklajenost med zagotavljanjem integritete omrežja, ki je danes obveznost NRO, in ustvarjanjem kulture varnosti omrežij in informacij, kar je danes obveznost agencije ENISA.

- opravljal splošne informativne in svetovalne funkcije. Organ bi zagotavljal letno poročilo o razvoju sektorja elektronskih komunikacij (ponudba novih storitev in njihovo širjenje, razvoj konkurence, pregled nacionalnih regulativnih razmer, uporabljeni popravljalni ukrepi, informacije o pritožbenih postopkih, itd.). Poleg tega bi spremljal interoperabilnost in e-dostopnost v Evropi in poročal o njiju ter imel možnost, da izdaja priporočila o ukrepih, ki jih je treba sprejeti na nacionalni ravni za boljše zadovoljenje potreb zlasti invalidnih in ostarelih državljanov.

3.3 Pravni elementi predloga

- Pravna podlaga

Člen 95 Pogodbe ES.

- Načelo subsidiarnosti

Države članice same cilja predlaganega ukrepa ne morejo doseči v zadostni meri.

- V sedanjem regulativnem okviru se odobritve storitev izdajajo na ravni držav članic, 27 NRO je dana znatna diskrecijska pravica, Komisija pa ima omejeno vlogo nadzora in usklajevanja. To pomeni, da je notranji trg še vedno skupek 27 različnih regulatornih sistemov. To ovira razvoj čezmejnih storitev in operaterji se soočajo z različnimi ali odstopajočimi pogoji poslovanja v podobnih okoliščinah. Več regulativnih vprašanj, ki jih obravnavajo nacionalni regulatorji, je v praksi skupnih v vsej EU (npr. regulativna obravnava novih storitev, vidiki regulativnega računovodstva, vprašanja v zvezi s številčenjem, delovanje opreme in storitev za uporabnike invalide, ki potujejo v EU itd.)[8]. Da bi spodbudili ekonomijo obsega in konkurenčni notranji trg na teh področjih, je ključnega pomena razviti skupne prakse in skupno strokovno znanje EU za podporo doslednosti in, kjer je to primerno, usklajevanju. Ta zahteva se lahko učinkovito in uspešno obravnava samo z izboljšanjem trenutnega institucionalnega modela ter ravnotežja med odgovornostmi, dodeljenimi državam članicam, NRO in Komisiji. To se lahko doseže samo z ukrepanjem na ravni Skupnosti.

- Razvoj zagotavljanja čezmejnih storitev znotraj Skupnosti je eden od ciljev pregleda, kot je to določeno v Direktivi o odobritvi[9]. Obsežno javno posvetovanje je poudarilo nujno potrebo po lažjem zagotavljanju vseskupnostnih storitev operaterjev z odstranitvijo nekaterih pomembnih ovir, povezanih s trenutnim pristopom[10]. Obstaja več čezmejnih storitev, ki jih z ukrepi posameznih držav članic ni mogoče dosledno regulirati oziroma urediti tako, da bi bila dosežena ekonomija obsega .

Z izboljšanjem doslednosti predpisov na notranjem trgu in zmanjšanjem stroškov podjetij, ki poslujejo v več državah, bi bilo ukrepanje na ravni Skupnosti nedvomno koristno zaradi svojega obsega in bi ustvarilo pozitivne učinke v primerjavi z ukrepi, sprejetimi na ravni držav članic. Zato je cilje predlaganega ukrepa lažje doseči na ravni Skupnosti.

- Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj bo imel organ svetovalno vlogo in bo pomagal Komisiji pri izvajanju politike na področju elektronskih komunikacij.

- Ustanovitev organa bo vključila sodelovanje med NRO (trenutno znotraj SER) v sistem Skupnosti. Nedvomno obstaja potreba po izboljšanju ureditve, tako da bi določene naloge, ki jih trenutno izvaja SER – ki je v bistvu posvetovalni forum nacionalnih regulatorjev brez institucionalne pristojnosti za doseganje skupnih odločitev – opravljal en sam specializiran organ na ravni EU, delujoč znotraj institucionalne strukture Skupnosti. Organ bo pri opravljanju svojih nalog Komisiji zagotavljal tehnično strokovno znanje in pomoč pri pripravi regulatornih odločitev za podporo notranjega trga, kar bo še okrepljeno po predlaganem prevzemu dela, povezanega z varnostjo omrežij in informacij, ki ga je prej opravljala agencija ENISA.

- Odbor regulatorjev organa bo vključeval vodje NRO in bo deloval v interesu Skupnosti. Predlagani sistem bo Komisiji omogočil izkoristiti skupno strokovno znanje nacionalnih regulatorjev – ki natančneje poznajo nacionalne trge in okoliščine – in okrepiti sodelovanje med Komisijo in nacionalnimi regulatorji. Sistem dopolnjuje pooblastila NRO za izvajanje regulativnega okvira na nacionalni ravni.

- Pravice za uporabo frekvenc in številk, ki se uporabljajo za zagotavljanje vseskupnostnih storitev, se bodo na nacionalni ravni še naprej odobravale na podlagi skupno dogovorjenega pristopa in se uporabljale izključno za določene storitve z vseskupnostnimi značilnostmi (npr. satelitske storitve). Tudi vseskupnostne storitve bi se še naprej odobravale na nacionalni ravni, na podlagi skupno dogovorjenega pristopa. Vendar ta predlog ne obravnava dodelitve pravic za uporabo frekvenc in številk za zagotavljanje nacionalnih storitev in bodo zanje še naprej odgovorni NRO.

To pomeni, da bo ta organ sicer izboljšal usklajenost na nekaterih ključnih področjih z razsežnostjo Skupnosti, vendar njegova vloga ne bo presegala tistega, kar je potrebno za dosego postavljenega cilja.

Ker bo predlagani instrument izdan kot uredba, ki se bo neposredno uporabljala v vsej Skupnosti, bo finančna in upravna obremenitev, ki jo nosijo Skupnost in nacionalne vlade ter gospodarski subjekti, zmanjšana in bo v ustreznem sorazmerju s ciljem predloga.

- Izbira instrumentov

Predlagani instrumenti: Uredba Evropskega parlamenta in Sveta.

Uredba, ki se neposredno uporablja, je ustrezen instrument za ustanovitev organa predlagane vrste.

4. PRORAčUNSKE POSLEDICE

Ocenjuje se, da bo organ ob dokončni vzpostavitvi razširil število stalnega osebja na 134 ekvivalentov polnega delovnega časa (FTE – Full Time Equivalent). Pri tem je že upoštevan prevzem nalog in virov agencije ENISA leta 2011. Letni proračun naj bi v prvem letu znašal 10 milijonov EUR in naj bi se po tretjem letu zvišal na 28 milijonov EUR. Organ lahko poleg prispevkov Skupnosti pobira pristojbine in dajatve za nekatere storitve. Prihodek organa za zagotovljene storitve bo prispeval k financiranju njegove dejavnosti[11].

Te stroške je treba primerjati s prihranki, doseženimi z vključitvijo agencije ENISA v predlagani organ. Trenutni letni proračun agencije ENISA znaša približno 8 milijonov EUR.

5. DODATNE INFORMACIJE

- Poenostavitev

Predlog je del novega sistema za poenostavitev in večjo učinkovitost obstoječe pravne ureditve tako za uprave kot tudi za udeležence na trgu. Organ bo izboljšal postopek sprejemanja odločitev ter olajšal sodelovanje med Komisijo in NRO na podlagi skupnih ciljev in postopkov. Ustanovitev organa bo spremljala sprostitev sedanjega sistema samodejnega obveščanja na podlagi postopka iz „člena 7“, kar bo prispevalo k znatnemu zmanjšanju postopkovne obremenitve za panogo, NRO in Komisijo, pri čemer bo Komisija posredovala samo v resnih primerih. Organ bo imel pomembno vlogo pri ocenjevanju tehnične zapletenosti takšnih primerov ter zagotavljanju rešitev in usklajenih rezultatov na notranjem trgu.

Sedanji sistem dodeljevanja pravic uporabe frekvenc oziroma številk z različnimi pravnimi in postopkovnimi zahtevami v vsaki državi članici, kjer se ponujajo storitve, je lahko izjemno zapleten in obremenjujoč za podjetja, ki želijo zagotavljati storitve na vseskupnostni podlagi. Izpolnjevanje zahtev, ki se v vsaki državi članici razlikujejo (na primer trajanje pravic uporabe in z njimi povezanimi pogoji) otežuje načrtovanje, naložbe in končno uvajanje storitev z evropskim pečatom. Takšne velike razlike med posameznimi postopki za pridobitev pravic uporabe preprečujejo dostop na trg in ovirajo delovanje notranjega trga. To govori v prid bolj usklajenemu pristopu k izbiranju podjetij za izdajo nacionalnih pravic uporabe frekvenc in številk.

Predlog je vključen v tekoči program Komisije za posodobitev in poenostavitev pravnega reda Skupnosti .

- Klavzula o pregledu/reviziji/časovni omejitvi veljavnosti

Predlog vključuje klavzulo o pregledu.

- Evropski gospodarski prostor (EGP)

Predlagani akt se nanaša na EGP in se mora zato razširiti na EGP.

6. PODROBNA OBRAZLOžITEV PREDLOGA

Poglavje I (Vsebina, obseg, opredelitve in naloge)

Člena 1 in 2: določata področje uporabe uredbe, ki mora z ustanovitvijo organa za trg evropskih elektronskih komunikacij izboljšati delovanje notranjega trga za elektronske komunikacije ter ga vzpostaviti.

Člen 3: natančno določa njegove funkcije, kot so dajanje mnenj na lastno pobudo ali na zahtevo Komisije ter pomoč Komisiji pri nudenju tehničnega svetovanja, izvajanju študij, zbiranju informacij in poročil itd.

Poglavje II: Naloge organa v zvezi s krepitvijo notranjega trga

Člen 4: določa vprašanja, ki jih obravnava organ z namenom, da se podpre usklajena uporaba regulativnega okvira.

Člen 5: ureja posvetovanje organa v zvezi z opredelitvijo in analizo nacionalnih trgov in pravnih sredstev. V določenih primerih, kjer je Komisija izrazila „resne dvome“ glede osnutka ukrepa, priglašenega v skladu s členom 4 Okvirne direktive, bo moral organ v določenem časovnem okviru podati svoje mnenje.

Člen 6: če določen NRO ne uspe analizirati trga v predvidenem časovnem okviru, lahko Komisija od organa zahteva, da zagotovi svetovanje in pomoč v zvezi s tem posebnim nacionalnim trgom.

Člen 7: organ bo izvedel analizo nadnacionalnih trgov na podlagi opredelitve nadnacionalnih trgov s strani Komisije v skladu z določbami člena 15(4) Okvirne direktive.

Člen 8: se nanaša na naloge organa na področju številčenja, ki vključujejo upravljanje in razvoj ETNS, vodenje usklajenih območij številčenja (npr. upravljanje zahtev za rezervacijo številk „116“ v skladu z Odločbo Komisije 2007/116/ES) in dajanje mnenj, na zahtevo, glede obveznosti v zvezi s prenosom številk.

Člen 9: organ bo Komisiji pomagal z izvedbo letnega pregleda ukrepov, sprejetih na nacionalni ravni za povečanje ozaveščenosti glede enotne evropske številke za klic v sili „112“. Na zahtevo Komisije bo izdal mnenje o tehničnih vprašanjih v zvezi s številko „112“.

Člen 10: organ bo pomagal Komisiji pri vprašanjih v zvezi s tehničnimi in gospodarskimi vidiki glede radijskih frekvenc, ki se uporabljajo za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih storitev.

Člen 11: organ bo pomagal pri določanju vseskupnostnih storitev, ki bi imele koristi od skupnega izbirnega postopka. Da bi bila storitev označena kot vseskupnostna storitev, bo morala izpolnjevati določene pogoje. Obstajati mora na primer povpraševanje po storitvah v več kot eni državi članici; saj zadevne storitve zaradi svojih značilnosti segajo prek državnih meja, kot takšne pa so bolj podvržene predpisom EU ali regionalnim predpisom kot predpisom posameznih držav.

Člen 12: vsebuje določbe za določitev podjetij, ki jim je mogoče podeliti pravico uporabe, povezano z zagotavljanjem vseskupnostnih storitev. Organ bo izvedel izbirni postopek in podal mnenje, ki predlaga podjetje(-a), kateremu(-im) bi bile lahko podeljene pravice uporabe.

Člen 13: organ bo sodeloval pri preklicu pravic uporabe, izdanih na podlagi skupnega izbirnega postopka.

Člen 14: organ bo prispeval k razvijanju kulture varnosti omrežij in informacij z izvajanjem nekaterih dejavnosti, ki jih je prej izvajala ENISA.

Člen 15: navaja primere, pri katerih lahko organ deluje na lastno pobudo.

Poglavje III: Dopolnilne naloge organa

Člena 16 in 17: organ bo pobiral upravne pristojbine za nekatere storitve, kot nadomestilo za stroške upravljanja. V primeru skupnega izbirnega postopka bo pobiral tudi upravne pristojbine in pristojbine za uporabo pravic uporabe radijskih frekvenc v imenu držav članic, ki jih bo nato ponovno razdelil državam članicam.

Člen 18: na zahtevo NRO bo organ izdal NRO priporočila glede ukrepov, ki jih morajo NRO sprejeti v primeru čezmejnih vprašanj.

Členi 19 do 21: organ bo sodeloval pri razširjanju in izmenjavi informacij med državami članicami, NRO in Komisijo. Lahko bi bil vključen v preučevanje tehničnega razvoja znotraj Skupnosti. Objavljal bo letno poročilo o razvoju v sektorju elektronskih komunikacij, v katerem bo opredelil preostale ovire za dokončno oblikovanje enotnega trga. Sodeloval bo pri zbiranju informacij, pa tudi pri vodenju in objavi registra informacij o frekvencah (priloga navaja informacije, ki jih je treba vključiti v register) in zbirke podatkov o mobilnem gostovanju.

Člen 22: organ bo Komisiji pomagal pri vprašanjih e-dostopnosti in bo objavil letno poročilo o ukrepih, ki jih je treba sprejeti za izboljšanje dostopnosti elektronskih komunikacijskih omrežij in opreme za končne uporabnike invalide.

Poglavje IV: Organizacija organa

Člen 24: organizacijska struktura organa bo vključevala šest teles: upravni odbor, odbor regulatorjev, direktorja, glavnega uradnika za varnost omrežij, stalno skupino zainteresiranih strani in odbor za pritožbe.

Člena 25 in 26: upravni odbor bo odgovoren za imenovanje direktorja in glavnega uradnika za varnost omrežij, sprejetje letnega delovnega programa in proračuna organa, odobritev splošnega poročila o dejavnostih organa in sprejetje finančnih predpisov, ki veljajo za organ. Organ bo Evropskemu parlamentu redno poročal o svojih dejavnostih.

Člena 27 in 28: odbor regulatorjev bo vključeval po enega člana na državo članico, ki bi bil vodja neodvisnega nacionalnega regulativnega organa z odgovornostjo za vsakdanjo uporabo regulativnega okvira v zadevni državi članici, in direktorja. Komisija lahko sodeluje na sestankih odbora, vendar brez glasovalne pravice. Odbor regulatorjev bo odgovoren za tehnično odločanje organa na področjih, kot so določitev potencialnih imetnikov pravic, mnenja o primerih iz člena 7 itd. Mnenja in odločitve se sprejmejo z navadno večino.

Člena 29 in 30: direktor bo v celoti odgovoren za naloge, dodeljene organu, in bo pravni zastopnik organa. Direktor bo odgovoren tudi za pripravo in izvrševanje proračuna, pripravo osnutka delovnega programa in za kadrovske zadeve[12].

Člen 31: glavni uradnik za varnost omrežij bo odgovoren za usklajevanje nalog organa in pripravo letnega delovnega programa na področju varnosti omrežij in informacij. Poročal bo direktorju, podpirala pa ga bo stalna skupina zainteresiranih strani (člen 32).

Člena 33 in 34: določata odbor za pritožbe, da se zagotovi, da udeleženci, na katere se nanašajo odločitve organa (na področju številčenja) lahko izkoristijo potrebna pravna sredstva.

Členi 36–53 se nanašajo na standardne operativne in upravne zadeve, vključno s proračunom, dostopom do dokumentov in preglednostjo, pravnim statusom organa, osebjem, sodelovanjem tretjih držav itd.

Člen 55: se nanaša na oceno rezultatov organa s strani Komisije v zvezi z njegovim mandatom in ciljem, ki jo je treba izdati v petih letih po začetku delovanja organa. Poročilo in morebitni spremljajoči predlogi bodo poslani Svetu in Evropskemu parlamentu.

2007/0249 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o ustanovitvi organa za trg evropskih elektronskih komunikacij

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[13],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[14],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[15],

v skladu s postopkom, določenem v členu 251 Pogodbe[16],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva)[17] , Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/19/ES z dne 7. marca o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (Direktiva o dostopu)[18], Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/20/ES z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi)[19], Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/22/ES z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah)[20] in Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/58/ES z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah)[21](v nadaljevanju skupaj „Okvirna direktiva in posebne direktive“) so namenjene oblikovanju notranjega trga elektronskih komunikacij znotraj Skupnosti in hkrati zagotavljanju visoke stopnje naložb, inovacij in varstva potrošnikov na podlagi okrepljene konkurence.

(2) Regulativni okvir za elektronske komunikacije iz leta 2002 vzpostavlja regulativni sistem, ki ga izvajajo nacionalni regulativni organi, ter za te organe določa medsebojno sodelovanje in sodelovanje s Komisijo, da se zagotovi razvoj dosledne regulativne prakse in dosledne uporabe regulativnega okvira po vsej Skupnosti.

(3) Z Uredbo (ES) št. 460/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za varnost omrežij in informacij[22] (v nadaljevanju „Uredba o agenciji ENISA“) je bila leta 2004 za obdobje petih let ustanovljena Evropska agencija za varnost omrežij in informacij (ENISA – European Network and Information Security Agency) s ciljem zagotoviti visoko in učinkovito raven varnosti omrežij in informacij znotraj Skupnosti, z namenom, da se razvije kultura varnosti omrežij in informacij v korist državljanov, potrošnikov, podjetij in organizacij javnega sektorja Evropske unije ter tako prispeva k nemotenemu delovanju notranjega trga.

(4) Nacionalni regulativni organi imajo znatno diskrecijsko pravico pri izvajanju regulativnega okvira, kar odraža njihovo strokovno znanje o lokalnih tržnih pogojih, vendar pa mora biti ta diskrecijska pravica usklajena s potrebo po zagotovitvi razvoja usklajene regulativne prakse in dosledne uporabe regulativnega okvira, da bi učinkovito prispevala k razvoju in dokončnemu oblikovanju notranjega trga.

(5) Komisija je ob upoštevanju te potrebe po dosledni uporabi ustreznih pravil v vseh državah članicah ustanovila z Odločbo Komisije 2002/627/ES[23] Skupino evropskih regulatorjev (SER) za svetovanje in pomoč Komisiji pri okrepitvi notranjega trga in, bolj splošno, za zagotovitev posrednika med nacionalnimi regulativnimi organi in Komisijo.

(6) SER je s svojim sodelovanjem v prizadevanjih za doseganja dosledne regulativne prakse pozitivno prispevala, kolikor je bilo to mogoče. Vendar pa je SER po svoji naravi svobodno skupina, ki se opira predvsem na prostovoljno sodelovanje in katere obstoječi institucionalni status ne kaže pomembnih odgovornosti, ki jih imajo nacionalni regulativni organi pri izvajanju regulativnega okvira.

(7) Zato je potrebna trdnejša institucionalna podlaga za ustanovitev organa, ki združuje strokovno znanje in izkušnje nacionalnih regulativnih organov, skupaj z jasno določenimi pristojnostmi, ob upoštevanju potrebe, da ima ta organ resnično avtoriteto v očeh njegovih članov in sektorja, ki se upravlja na podlagi kakovosti njegovih rezultatov.

(8) Potreba po okrepitvi mehanizmov za zagotavljanje dosledne regulativne prakse z namenom, da bi dokončno oblikovali notranji trg elektronskih komunikacij in storitev, je bila poudarjena v ugotovitvah poročil Komisije o izvajanju regulativnega okvira iz leta 2002[24] in z javnim posvetovanjem o Sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 29. junija 2006 o pregledu regulativnega okvira EU za elektronska komunikacijska omrežja in storitve[25]. Pri tem je bilo ugotovljeno, da je dejstvo, da še vedno ne obstaja notranji trg za elektronske komunikacije, najpomembnejše vprašanje, ki ga je treba obravnavati z reformo regulativnega okvira. Regulativna razdrobljenost in nedoslednosti, ki izhajajo iz slabo usklajenih dejavnosti nacionalnih regulativnih organov, ogrožajo konkurenčnost sektorja, pa tudi velike koristi za potrošnike, ki so posledica čezmejne konkurence ter nadnacionalnih in celo vseskupnostnih storitev.

(9) Zlasti zamude pri izvajanju tržnih analiz v skladu z Direktivo 2002/21/ES (Okvirno direktivo), različni pristopi nacionalnih regulativnih organov pri nalaganju obveznosti, namenjenih odpravi pomanjkanja učinkovite konkurence, ugotovljenega s tržno analizo, raznovrstni pogoji za pravice uporabe, različni izbirni postopki za vseskupnostne storitve, različne številke znotraj Skupnosti za vseskupnostne storitve in težave, s katerimi se soočajo nacionalni regulativni organi pri reševanju čezmejnih sporov, vodijo do neučinkovitih rešitev in ustvarjajo ovire za notranji trg.

(10) Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 1. junija 2007 „o oceni Evropske agencije za varnost omrežij in informacij (ENISA)“[26] je predstavilo oceno iz poročila zunanjih strokovnjakov[27], ki ocenjuje uspešnost agencije od njene ustanovitve, in priporočila upravnega odbora ENISE glede Uredbe o Enisi ter sprožilo javno posvetovanje. Ključne ugotovitve tega strokovnega poročila so potrdile veljavnost politike, na podlagi katere je bila ustanovljena ENISA, in njenih prvotnih ciljev ter zlasti njenega prispevanja k doseganju resničnega notranjega trga elektronskih komunikacij.

(11) Ob tem so bile ugotovljene številne težave, vključno zlasti z vprašanji, povezanimi z njeno organizacijsko strukturo, sestavo znanj in številčnostjo operativnega osebja ter logističnimi težavami. Ključne funkcije ENISE se morajo razvijati tako, da bodo tvorile osrednjo komponento organa, ki mora na podlagi jasnejše opredelitve ciljev in nalog zagotoviti, da te cilje in naloge lahko izpolni en sam organ s pristojnostjo za zadeve, ki spadajo v regulativni okvir EU za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, in to na bolj smotrn, osredotočen in stroškovno učinkovit način v skladu z načeli boljše zakonodaje.

(12) To zahteva ustanovitev novega organa Skupnosti, organa za trg evropskih elektronskih komunikacij (v nadaljevanju „organ“). Organ bi s pomočjo, ki jo zagotavlja Komisiji in nacionalnim regulativnim organom, učinkovito prispeval k dokončnemu oblikovanju notranjega trga. Deloval bi kot referenčna točka in bi ustvarjal zaupanje na podlagi svoje neodvisnosti, kakovosti svojega svetovanja in informacij, ki jih razširja, preglednosti svojih postopkov in načinov delovanja ter svoje prizadevnosti pri izvajanju nalog, ki so mu dodeljene.

(13) Ta organ mora z združevanjem strokovnega znanja okrepiti zmogljivosti nacionalnih regulativnih organov brez nadomeščanja njihovih obstoječih funkcij ali podvajanja že opravljenega dela, dodatna korist pa bi bila pomoč Komisiji pri izvrševanju njenih obveznosti.

(14) Organ mora nadomestiti SER in služiti kot izključni forum za sodelovanje med nacionalnimi regulativnimi organi pri izpolnjevanju vseh njihovih obveznosti v okviru regulativnega okvira.

(15) Organ je treba ustanoviti v okviru obstoječe institucionalne strukture Skupnosti in obstoječega ravnovesja pristojnosti. V zvezi s tehničnimi vprašanji mora biti neodvisen ter pravno, upravno in finančno samostojen. V ta namen je potrebno in primerno, da je to organ Skupnosti, ki je pravna oseba in izvaja naloge, ki mu jih dodeljuje ta uredba.

(16) Organ mora graditi na nacionalnih prizadevanjih in prizadevanjih Skupnosti ter tako izvajati svoje naloge v polnem sodelovanju z nacionalnimi regulativnimi organi in Komisijo ter biti odprt za stike z industrijo, potrošniškimi skupinami in drugimi ustreznimi zainteresiranimi stranmi.

(17) Ta uredba in organ, ki ga ustanavlja, morata biti sestavni del regulativnega okvira Skupnosti za elektronske komunikacije. V zvezi s tem ima organ pomembno vlogo zlasti pri mehanizmih, predvidenih za okrepitev notranjega trga za elektronske komunikacije in izvajanje tržnih analiz v določenih okoliščinah.

(18) Organ mora skladno s tem svetovati Komisiji in nacionalnim regulativnim organom v skladu z regulativnim okvirom Skupnosti za elektronske komunikacije in tako pomagati pri njegovem učinkovitem izvajanju.

(19) Organ mora Komisiji pomagati v zvezi z vsako razširitvijo obveznosti Skupnosti za prenosljivost številk. Takšna razširitev se lahko zlasti nanaša na obseg informacij, ki jih je treba prenesti, ali vrste omrežij (tj. fiksnih ali mobilnih), med katerimi je treba prenesti številke in informacije. Spremembe te obveznosti morajo upoštevati cene za uporabnike in stroške prehoda za podjetja, pa tudi izkušnje v državah članicah.

(20) Organ mora Komisiji pomagati s pripravo letnega poročila o ukrepih, ki so jih sprejele države članice za obveščanje državljanov o obstoju in uporabi enotne evropske številke za klic v sili „112“. Letno poročilo organa bi določilo najboljše prakse in preostala ozka grla ter bi prispevalo k izboljšanju ravni zaščite in varnosti državljanov, ki potujejo v Evropski uniji.

(21) V okviru uresničevanja ciljev Odločbe Evropskega parlamenta in Sveta 676/2002/ES z dne 7. marca 2002 o pravnem okviru za politiko radijskega spektra v Evropski skupnosti (Odločba o radijskem spektru)[28] lahko Komisija zaprosi za neodvisen strokovni nasvet organa glede uporabe radijskih frekvenc v Skupnosti. Ta nasvet lahko vključuje posebne tehnične preiskave, pa tudi oceno ekonomskega ali socialnega vpliva in analizo glede ukrepov politike frekvenc. Vključuje lahko tudi zadeve v zvezi z izvajanjem člena 4 Odločbe 676/2002/ES, pri čemer se lahko od organa zahteva, da Komisiji svetuje glede rezultatov, doseženih v okviru mandatov, danih s strani Komisije Evropski konferenci poštnih in telekomunikacijskih uprav (CEPT).

(22) Medtem ko je razvoj tehnologije in trga povečal možnosti za vzpostavitev elektronskih komunikacijskih storitev zunaj geografskih meja posameznih držav članic, obstaja nevarnost, da bo obstoj različnih zakonskih in regulativnih pogojev za vzpostavitev teh storitev po nacionalnih zakonodajah vedno bolj preprečeval zagotavljanje takšnih čezmejnih storitev. Organ mora zato imeti ključno vlogo pri oblikovanju usklajenih pogojev za odobritev teh storitev, bodisi v zvezi s splošnimi odobritvami, pravicami uporabe za radijske frekvence ali pravicami uporabe za številke, ter pri svetovanju Komisiji glede podrobnosti ukrepov, ki jih je treba sprejeti po Direktivi 2002/21/ES (Okvirna direktiva) za dosego takšnih usklajenih pogojev.

(23) Organ mora zlasti oceniti potrebo po enotnem izbirnem postopku na ravni Skupnosti za pravice uporabe ob upoštevanju usklajenih pogojev, svetovati Komisiji glede pogojev in meril, ki jih je treba uporabiti v takšnem izbirnem postopku, ter sprejemati in ocenjevati vloge podjetij za takšne pravice uporabe. Naloga organa je tudi svetovati Komisiji glede odvzema takšnih pravic uporabe, kjer je to primerno.

(24) Organ mora delovati kot center strokovnega znanja na evropski ravni glede vprašanj varnosti omrežij in informacij in pri tem zagotavljati smernice in svetovanje Evropskemu parlamentu, Komisiji ali pristojnim organom, ki jih imenujejo države članice. Varnost in obremenljivost komunikacijskih omrežij in informacijskih sistemov ostajata največja skrb za družbo in ključni element v regulativnem okviru EU za elektronska komunikacijska omrežja in storitve. Neenotna uporaba z varnostjo povezanih določb Okvirne direktive in posebnih direktiv predstavlja tveganje, da se ogrozi nemoteno delovanje notranjega trga. Mnenje organa, ki zagotavlja tehnično svetovanje na zahtevo Komisije in držav članic, bi moralo pospešiti dosledno uporabo teh direktiv na nacionalni ravni.

(25) Ponudnikom elektronskih komunikacijskih storitev se lahko naložijo upravne pristojbine za upravljanje sistema odobritev in za podeljevanje pravic uporabe. Poleg upravnih pristojbin se lahko zaračunavajo tudi pristojbine za uporabo radijskih frekvenc in številk. Za zmanjšanje upravnega bremena za podjetja mora organ v primeru skupnega izbirnega postopka zbrati in državam članicam nazaj razdeliti upravne pristojbine in pristojbine za uporabo.

(26) Pri čezmejnih sporih med podjetji glede pravic ali obveznosti v okviru regulativnega okvira za elektronske komunikacije mora biti organ sposoben preučiti ozadje spora in zadevnim nacionalnim regulativnim organom svetovati glede ukrepov, ki so po njegovem mnenju najbolj primerni za rešitev spora v skladu z določbami regulativnega okvira.

(27) Organ mora prispevati k razvijanju najboljše regulativne prakse in doslednosti pri uporabi predpisov v sektorju elektronskih komunikacij s pospeševanjem izmenjave informacij med nacionalnimi organi in zagotavljanjem, da so ustrezne informacije javnosti dostopne na enostaven način. Organ mora imeti možnost obravnavati ekonomska in tehnična vprašanja ter imeti dostop do najnovejših razpoložljivih informacij, da lahko odgovori na ekonomske in tehnične izzive, ki jih postavlja razvijajoča se informacijska družba, na primer na področjih, kot so varnost omrežij in informacij ter naprave za radiofrekvenčno identifikacijo.

(28) Da bi lahko izvajal svoje naloge, določene v tej uredbi, in bolje razumel izzive na področju elektronskih komunikacij, vključno s trenutnimi in nepričakovanimi tveganji na področju varnosti omrežij in informacij, mora biti organ sposoben analizirati trenutni in prihodnji razvoj. V ta namen lahko zbira ustrezne informacije, zlasti glede kršitev varnosti in neoporečnosti, ki so pomembno vplivale na delovanje omrežja ali storitev, ki jih zagotavljajo nacionalni regulativni organi v skladu s členom 13a(3) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva), tudi s pomočjo vprašalnikov.

(29) Organ mora kot informacijska točka za skupno uporabo in izmenjavo informacij glede vprašanj v zvezi z urejanjem elektronskih komunikacijskih storitev po vsej Skupnosti ter v korist spodbujanja preglednosti in zniževanja upravnih bremen za ponudnike in uporabnike teh storitev vzdrževati in omogočiti dostop do registra, ki vsebuje informacije glede uporabe frekvenc znotraj Skupnosti, na podlagi standardiziranih informacij, ki jih redno zagotavlja vsaka država članica. Za izboljšanje preglednosti maloprodajnih cen reguliranih odhodnih in dohodnih klicev med gostovanjem znotraj Skupnosti in zaradi olajšanja odločitve gostujočih porabnikov glede uporabe njihovih mobilnih telefonov v tujini bi moral organ zainteresiranim strankam zagotoviti dostop do posodobljenih informacij glede uporabe Uredbe (ES) št. 717/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2007 o gostovanju v javnih mobilnih telefonskih omrežjih znotraj Skupnosti in spremembah Direktive 2002/21/ES[29] in vsako leto objaviti rezultate takšnega spremljanja.

(30) Organ bi moral imeti tudi možnost naročiti izdelavo študij, potrebnih za izpolnjevanje njegovih nalog, ob tem pa zagotoviti, da povezave, ki jih je vzpostavil s Komisijo in državami članicami, preprečujejo podvajanje dela.

(31) Komisija bi morala imeti možnost, da od organa zahteva, da izvede vse dodatne posebne naloge v okviru njegove splošne pristojnosti, za katere se lahko šteje, da prispevajo k doseganju ciljev regulativnega okvira Skupnosti za elektronske komunikacije.

(32) Struktura organa bi morala ustrezati nalogam, ki naj bi jih opravljal. Izkušnje s podobnimi organi Skupnosti dajejo nekatere smernice v zvezi s tem, vendar pa je treba strukturo prilagoditi, da se izpolnijo posebne potrebe sistema Skupnosti za zakonsko ureditev elektronskih komunikacij. Zlasti je treba v celoti upoštevati posebno vlogo nacionalnih regulativnih organov in njihovo neodvisno naravo.

(33) Organ bi moral imeti potrebna pooblastila za učinkovito in predvsem neodvisno izvajanje regulativnih funkcij. Ker odraža razmere na nacionalni ravni, mora odbor regulatorjev delovati neodvisno od katerega koli tržnega interesa in ne sme zahtevati ali sprejemati nikakršnih navodil od posameznih vlad ali drugih javnih ali zasebnih subjektov.

(34) Za nemoteno delovanje organa je treba direktorja imenovati na podlagi dosežkov ter dokumentiranih upravnih in poslovodnih znanj, pa tudi kompetenc in izkušenj, pomembnih za elektronska komunikacijska omrežja, storitve in trge, svoje naloge pa mora opravljati popolnoma neodvisno in prožno glede organiziranosti notranjega delovanja organa. Direktor mora zagotavljati učinkovito in neodvisno izvajanje nalog organa.

(35) Za zagotovitev učinkovitega izvajanja nalog, morajo biti direktorju zaupana potrebna pooblastila za sprejetje vseh mnenj, če se odbor regulatorjev z njimi strinja, in za zagotavljanje, da organ deluje v skladu s splošnimi načeli, določenimi v ta namen.

(36) Strankam, na katere vplivajo odločbe organa, je treba zagotoviti možnost, da izkoristijo potrebna pravna sredstva. Določiti je treba primeren pritožbeni postopek, po katerem je zoper odločitve organa mogoča pritožba pri posebnem odboru za pritožbe, zoper odločitve katerega je mogoče pred Sodiščem vložiti tožbo.

(37) Organ mora delovati po načelih, ki temeljijo na neodvisnosti in preglednosti, razen tega pa mora biti organ organizacija, ki je odprta za stike s panogo, potrošniki in drugimi zainteresiranimi stranmi. Organ mora krepiti sodelovanje med različnimi udeleženci, ki delujejo na področju varnosti omrežij in informacij, med drugim z rednim organiziranjem posvetovanj z industrijo, raziskovalnimi centri, pa tudi z zadevnimi zainteresiranimi stranmi, ter z vzpostavitvijo mreže stikov za organe Skupnosti, organe javnega sektorja, ki jih imenujejo države članice, zasebni sektor in potrošniške organizacije.

(38) Postopki organa morajo zato zagotoviti, da ima organ dostop do strokovnega znanja in izkušenj v sektorju elektronskih komunikacij, zlasti na področjih tehnične zahtevnosti in hitrih sprememb, kot je varnost omrežij in informacij.

(39) Za zagotovitev, da se pri izvajanju nalog organa, povezanih z varnostjo omrežij in informacij, uporablja potrebna stopnja strokovnega znanja in izkušenj, je treba imenovati glavnega uradnika za varnost omrežij. Ustanoviti je treba stalno zainteresiranih strani, da se zagotovi svetovanje glavnemu uradniku za varnost omrežij, spodbudi izmenjava izkušenj in najboljših praks glede teh vprašanj in ohrani redni dialog z zasebnim sektorjem, potrošniškimi organizacijami in drugimi zainteresiranimi stranmi.

(40) Da se organu zagotovi popolna samostojnost in neodvisnost, mu je treba dodeliti samostojen proračun. Proračunski postopek Skupnosti bi se moral uporabljati za subvencije iz splošnega proračuna Evropske unije. Poleg tega Računsko sodišče opravlja računovodsko revizijo v skladu s členom 91 Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 23. decembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi za splošni proračun Evropskih skupnosti[30].

(41) Organ se mora po potrebi posvetovati z zainteresiranimi stranmi in jim dati možnost, da v primernem roku podajo svoje pripombe na osnutek ukrepov.

(42) Komisija mora imeti možnost, da podjetjem, ki ne zagotavljajo informacij, ki jih organ potrebuje za učinkovito izpolnjevanje svojih nalog, naloži denarne kazni. Prav tako morajo države članice zagotoviti, da imajo ustrezen okvir, ki omogoča nalaganje učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kazni podjetjem za neizpolnjevanje obveznosti iz te uredbe.

(43) V okviru svojega področja delovanja, doseganja svojih ciljev in opravljanja svojih nalog mora organ ravnati predvsem v skladu z določbami, ki se uporabljajo za institucije Skupnosti glede obravnavanja občutljivih dokumentov. Kjer je to ustrezno, je primerno zagotoviti usklajeno in varno izmenjavo informacij v okviru te uredbe.

(44) Organ bi moral uporabljati ustrezno zakonodajo Skupnosti o dostopu javnosti do dokumentov, kakor je določen v Uredbi (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije[31], in o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[32].

(45) Sodelovanje tretjih držav pri delu organa mora biti mogoče v skladu z ustreznimi sporazumi, ki jih sklene Skupnost.

(46) Zagotoviti je treba nemoten prehod za tekoče dejavnosti ENISE, ki spadajo v pristojnosti organa.

(47) Ukrepi, potrebni za izvajanje te uredbe, se sprejmejo v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[33].

(48) Zlasti bi bilo treba podeliti Komisiji pooblastilo, da prilagodi informacije, opredeljene v Prilogi k tej uredbi, razvoju tehnologije in trga. Ker so navedeni ukrepi splošni in so namenjeni spreminjanju manj bistvenih elementov te uredbe, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom, določenim v členu 5a Sklepa 1999/468/ES.

(49) Ker ciljev predlaganih ukrepov, in sicer boljšega delovanja notranjega trga za elektronska komunikacijska omrežja in storitve ter razvoja vseskupnostnih elektronskih komunikacij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in jih je zaradi vseevropskega obsega te uredbe lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego teh ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

VSEBINA, OBSEG, OPREDELITVE IN NALOGE

ČLEN 1 VSEBINA IN OBSEG

1. Organ za trg evropskih elektronskih komunikacij je ustanovljen s pristojnostmi, določenimi v tej uredbi.

2. Organ deluje v okviru področja uporabe Okvirne direktive in posebnih direktiv in izkorišča razpoložljivo strokovno znanje nacionalnih regulativnih organov. Prispeva k boljšemu delovanju notranjega trga za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, vključno zlasti z razvojem vseskupnostnih elektronskih komunikacij ter visoke in učinkovite ravni varnosti omrežij in informacij, z nalogami, navedenimi v poglavjih II in III.

3. Organ opravlja svoje naloge v sodelovanju z nacionalnimi regulativnimi organi in Komisijo v evropskem sistemu za predpise o elektronskih komunikacijah.

4. Organ pri vseh svojih dejavnostih in zlasti pri oblikovanju svojih mnenj sledi istim ciljem, kot jih nacionalnim regulativnim organom nalaga člen 8 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva).

5. Cilji in naloge organa ne posegajo v pristojnosti držav članic glede varnosti omrežij in informacij, ki ne sodijo v področje uporabe Pogodbe ES, zlasti tiste iz naslovov V in VI Pogodbe o Evropski uniji. V vsakem primeru cilji in naloge organa ne posegajo v dejavnosti, ki se nanašajo na javno varnost, obrambo, dejavnosti države na področjih kazenske zakonodaje in državne varnosti, vključno z ekonomsko blaginjo države, kadar se zadeve nanašajo na zadeve državne varnosti.

Člen 2Opredelitve

Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 2002/21/ES, člena 2 Direktive 2002/19/ES, člena 2 Direktive 2002/20/ES, člena 2 Direktive 2002/22/ES, člena 2 Direktive 2002/58/ES in člena 2 Odločbe št. 676/2002/ES (Odločba o radijskem spektru).

Člen 3Funkcije organa

Organ v okviru izvajanja svojih nalog iz te uredbe:

1. izdaja mnenja na zahtevo Komisije ali na lastno pobudo in pomaga Komisiji, tako da ji zagotavlja dodatno tehnično podporo pri vseh zadevah, povezanih z elektronskimi komunikacijami;

2. pomaga Skupnosti, njenim državam članicam in nacionalnim regulativnim organom pri odnosih, razpravah in izmenjavah s tretjimi strankami;

3. zagotovi svetovanje za udeležence na trgu in nacionalne regulativne organe glede regulativnih vprašanj;

4. izmenjuje, razširja in zbira informacije ter izvaja študije na področjih, povezanih z njegovimi dejavnostmi;

5. zagotavlja svetovanje in pomoč Komisiji ali kateremu koli pristojnemu organu, ki ga imenuje država članica v zvezi z vsemi vprašanji varnosti omrežij in informacij, ki spadajo v pristojnost organa;

6. sprejema posamezne odločitve v zvezi z izdajo pravic uporabe za številke iz evropskega telefonskega številskega prostora (ETNS – European Telephone Numbering Space);

7. pomaga Komisiji pri izbiranju podjetij, ki naj se jim podelijo pravice uporabe radijskih frekvenc in številk;

8. zbere in ponovno razdeli pristojbine za pravice uporabe radijskih frekvenc in številk;

9. nacionalnim regulativnim organom izda priporočila glede čezmejnih sporov in vprašanj e-dostopnosti.

POGLAVJE II

NALOGE ORGANA V ZVEZI S KREPITVIJO NOTRANJEGA TRGA

ČLEN 4 VLOGA ORGANA PRI UPORABI REGULATIVNEGA OKVIRA

1. Organ na zahtevo Komisije izdaja mnenja o vseh zadevah v zvezi z elektronskimi komunikacijami.

2. Organ še zlasti prispeva k usklajeni uporabi določb Okvirne direktive in posebnih direktiv, tako da pomaga Komisiji pri pripravi priporočil ali odločb, ki jih mora Komisija sprejeti v skladu s členom 19 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva).

3. Zadeve iz odstavka 1 vključujejo:

10. osnutke ukrepov nacionalnih regulativnih organov v zvezi z opredelitvijo trga, določitvijo podjetij s pomembno tržno močjo in naložitvijo pravnih sredstev v skladu s členom 7 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva);

11. varnost in integriteto javnih elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev vključno z zadevami, povezanimi s kršitvami varnosti in/ali integritete v skladu s členom 13a Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) in členom 4 Direktive 2002/58/ES (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah);

12. opredelitev nadnacionalnih trgov v skladu s členom 15 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva);

13. vprašanja standardizacije v skladu s členom 17 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva);

14. analize posebnih nacionalnih trgov v skladu s členom 16 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva);

15. preglednost in informacije za končne uporabnike v skladu s členom 21 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

16. kakovost storitev v skladu s členom 22 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

17. učinkovita uporaba številke za klic v sili „112“ v skladu s členom 26 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

18. vprašanja številčenja v skladu s členom 10 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) ter dostop do številk in storitev v Skupnosti v skladu s členom 28 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

19. prenosljivost številk v skladu s členom 30 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

20. izboljšanje dostopa za končne uporabnike invalide do elektronskih komunikacijskih storitev in opreme v skladu s členom 33 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah);

21. ukrepi nacionalnih regulativnih organov, sprejeti v skladu s členoma 5 in 8(3) Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu);

22. ukrepi preglednosti za izvedbo razvezave krajevne zanke v skladu s členom 9 Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu);

23. pogoji za dostop do digitalnih televizijskih in radijskih storitev v skladu s členom 6 Direktive 2002/19/ES (Direktiva o dostopu) in medobratovalnost digitalnih interaktivnih televizijskih storitev v skladu s členom 18 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva);

24. ukrepi glede zadev, povezanih z radijskimi frekvencami, v skladu s členoma 4 in 6 Odločbe 676/2002/ES (Odločba o radijskem spektru);

25. v skladu s členoma 6a in 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi):

(i) usklajeni pogoji v zvezi s pravicami uporabe radijskih frekvenc ali številk;

(ii) sprememba ali odvzem pravic uporabe, izdanih na koordinirani oziroma usklajeni podlagi;

(iii) izbira podjetij, katerim se lahko podelijo individualne pravice uporabe frekvenc in številk za storitve s čezmejnim potencialom.

4. Poleg tega organ prevzame posebne naloge, določene v členih 5 do 23.

Člen 5Posvetovanje organa glede opredelitve in analize nacionalnih trgov in pravnih sredstev

1. Komisija obvesti organ, če deluje v skladu s členoma 7(4) in (8) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva).

2. Organ Komisiji predloži mnenje o osnutku zadevnega ukrepa v štirih tednih po tem, ko je obveščen, naj to stori. Mnenje vključuje podrobno in objektivno analizo o tem, ali osnutek ukrepa predstavlja oviro za enotni trg in njegovo združljivost z zakonodajo Skupnosti, zlasti s cilji iz člena 8 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva). Organ po potrebi navede, katere spremembe osnutka ukrepa je treba izvesti, da se zagotovi čimbolj učinkovito doseganje teh ciljev.

3. Organ Komisiji na zahtevo pošlje vse razpoložljive informacije za izvedbo nalog iz odstavka 2.

Člen 6Pregledi nacionalnih trgov s strani organa

1. Če organ v skladu s členom 16(7) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) prejme zahtevo Komisije za analizo določenega zadevnega trga v državi članici, predloži Komisiji mnenje in ji zagotovi potrebne informacije, vključno z rezultati javnega posvetovanja in analizo trga. Če organ ugotovi, da konkurenca na tem trgu ni učinkovita, njegovo mnenje, pripravljeno po javnem posvetovanju, vključuje osnutek ukrepa, ki natančneje opisuje podjetje(-a), za katero(-a) meni, da ga/jih je treba opredeliti kot podjetje(-a) s pomembno tržno močjo na tem trgu, in ustrezne obveznosti, ki jih je treba naložiti.

2. Organ se lahko pred izdajo svojega mnenja Komisiji po potrebi posvetuje z ustreznimi nacionalnimi organi za konkurenco.

3. Organ Komisiji na zahtevo pošlje vse razpoložljive informacije za izvedbo nalog iz odstavka 1.

Člen 7Opredelitev in analiza nadnacionalnih trgov

1. Organ Komisiji na zahtevo predloži mnenje o ustrezni opredelitvi nadnacionalnih trgov.

2. Če je Komisija opredelila nadnacionalni trg v skladu s členom 15(4) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva), organ izvede analizo trga v sodelovanju z nacionalnimi regulativnimi organi skladno s členom 16(5) te direktive in v zvezi s tem predloži mnenje Komisiji.

3. Če organ ugotovi, da zadevni nadnacionalni trg ni učinkovito konkurenčen, mnenje za Komisijo vključuje osnutek ukrepa, ki natančneje opisuje podjetje(-a), za katero(-a) meni, da ga/jih je treba opredeliti kot podjetje(-a) s pomembno tržno močjo na tem trgu, in ustrezne obveznosti, ki jih je treba naložiti.

4. Organ se pred predložitvijo svojega mnenja iz odstavkov 1 ali 3 posvetuje z nacionalnimi regulativnimi organi in nacionalnimi organi za konkurenco ter izvede javno posvetovanje v skladu s členom 42 te uredbe.

5. Organ Komisiji na zahtevo pošlje vse razpoložljive informacije za izvedbo nalog iz odstavkov 1 do 4.

Člen 8Usklajevanje številčenja in prenosljivosti številk

1. Organ mora biti sposoben sprejemati odločitve, povezane z izdajanjem pravic za uporabo številk iz evropskega telefonskega številskega prostora (ETNS) v skladu s členom 10 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva). Odgovoren je tudi za upravljanje in razvoj evropskega telefonskega številskega prostora (ETNS) v imenu držav članic, katerim je bila dodeljena klicna številka 3883.

2. Organ prevzame naloge, povezane z upravljanjem in vodenjem usklajenih območij številčenja v skladu s členom 10(4) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva).

3. Organ skupaj z nacionalnimi regulativnimi organi obravnava vprašanja v zvezi z goljufijami ali zlorabami številskih virov znotraj Skupnosti, zlasti za čezmejne storitve. Lahko izda mnenje o ukrepu, ki ga je mogoče sprejeti na ravni Skupnosti ali na nacionalni ravni za obravnavo goljufij in zlorab ali drugih skrbi potrošnikov glede številčenja.

4. Organ na zahtevo Komisije predloži Komisiji mnenje o obsegu in tehničnih parametrih za obveznosti v zvezi s prenosom številk ali identifikacijskih naročniških številk in s tem povezanih informacij med omrežji ter o ustreznosti razširitve takšnih obveznosti na raven Skupnosti.

Člen 9Uporaba evropske številke za klic v sili 112

1. Organ pripravi letni pregled ukrepov, ki so jih sprejele države članice za obveščanje državljanov o obstoju in uporabi enotne evropske številke za klic v sili „112“ na podlagi prejetih informacij v skladu s členom 26(4) Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah). Rezultati tega pregleda se vključijo v letno poročilo iz člena 21(2).

2. Organ na zahtevo Komisije predloži Komisiji mnenje o tehničnih vprašanjih v zvezi z uporabo evropske številke za klic v sili 112 v skladu s členom 26 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah).

3. Organ se pred predložitvijo svojega mnenja iz odstavka 2 posvetuje s pristojnimi nacionalnimi organi in izvede javno posvetovanje v skladu s členom 42.

Člen 10Svetovanje glede vprašanj radijskih frekvenc v zvezi z elektronskimi komunikacijami

1. Organ Komisiji na zahtevo zagotovi svetovanje ter izvede študije in preglede, predvsem o tehničnih in gospodarskih vidikih v zvezi z uporabo radijskega spektra za elektronske komunikacije v Skupnosti.

2. Dejavnosti iz odstavka 1 se lahko izvedejo pri zadevah, povezanih z izvajanjem Odločbe 676/2002/ES (Odločba o radijskem spektru), in ne posegajo v razdelitev nalog iz člena 4 navedene odločbe.

3. Organ Komisiji na zahtevo zagotovi svetovanje v zvezi s pripravo skupnih političnih ciljev iz člena 6(3) Odločbe 676/2002/ES (Odločba o radijskem spektru), če ti spadajo v sektor elektronskih komunikacij.

4. Organ objavi letno poročilo o predvidenem razvoju frekvenc na področju elektronskih komunikacij in politikah, v katerih opredeli morebitne potrebe in izzive.

Člen 11Usklajevanje pogojev in postopkov, ki se nanašajo na splošne odobritve in pravice uporabe

1. Organ na zahtevo Komisije posreduje Komisiji mnenje o obsegu in vsebini katerih koli izvedbenih ukrepov iz člena 6a Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi). To lahko vključuje predvsem oceno s strani organa glede koristi, ki lahko nastanejo za enotni trg v elektronskih komunikacijskih omrežjih in storitvah na podlagi izvedbenih ukrepov, ki jih je sprejela Komisija v skladu s členom 6a Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi), in opredelitev storitev z medskupnostnim potencialom, ki bi imele koristi od navedenih ukrepov.

2. Kadar se mnenje organa iz odstavka 1 nanaša na izvajanje skupnega izbirnega postopka za pravice uporabe, ki sodijo v področje uporabe člena 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi), to mnenje zlasti:

26. opredeljuje elektronske komunikacijske storitve, katerih zagotavljanje bi na čezmejni podlagi znotraj Skupnosti imelo koristi od uporabe frekvenc ali številk, za katere se pravice uporabe podeljujejo z enotnim postopkom in pod enotnim nizom pogojev;

27. določa številke ali območja številčenja, ki se lahko uporabljajo za takšne storitve;

28. ocenjuje dejansko ali potencialno raven povpraševanja znotraj Skupnosti za takšne storitve in

29. natančno določa vsako omejitev, za katero meni, da je ustrezna, glede števila pravic uporabe, ki jih je treba ponuditi v okviru skupnega izbirnega postopka in postopkov, ki jih je treba upoštevati za izbiro podjetij, katerim se podelijo takšne pravice, ob ustreznem upoštevanju, kjer je to ustrezno, načel iz člena 7 Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi).

3. Organ na zahtevo Komisije pojasni ali dopolni vsako mnenje, izdano v skladu z odstavkom 1, v časovnem okviru, določenem v navedeni zahtevi.

Člen 12Predlog za izbiro podjetij

1. Organ v skladu s členoma 6a in 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi):

30. sprejema in obravnava vloge podjetij za pridobitev pravic uporabe radijskih frekvenc in številk ter pobira upravne pristojbine in dajatve, naložene podjetjem v skladu s skupnim izbirnim postopkom;

31. izvaja skupni izbirni postopek in podjetju(-em) predlaga, katere individualne pravice uporabe so mu/jim lahko podelijo v skladu z navedenimi določbami;

32. Komisiji predloži poročilo, ki podrobno navaja prejete vloge, opisuje oceno teh vlog in predlaga podjetje(-a), najprimernejše(-a) za podelitev individualnih pravic uporabe, in to izbiro utemeljuje s sklicevanjem na merila izbora, določena v ustreznem izvedbenem ukrepu.

Člen 13Odvzem pravic uporabe radijskih frekvenc in številk, izdanih v okviru skupnih postopkov

Organ na zahtevo Komisije predloži mnenje o odvzemu pravic uporabe, izdanih v okviru skupnih postopkov iz člena 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi).

V tem mnenju preuči, ali so obstajale resne in ponavljajoče se kršitve pogojev, povezanih s pravicami uporabe.

Člen 14Varnost omrežij in informacij

1. Organ poleg izvajanja nalog iz člena 4(3)(b) in člena 19(4) in (5) prispeva k razvoju kulture varnosti omrežij in informacij, zlasti tako da:

33. olajša sodelovanje med Komisijo in državami članicami pri razvoju skupnih metodologij preprečevanja, obravnavanja in odzivanja, povezanih z vprašanji varnosti omrežij in informacij;

34. Komisiji svetuje glede raziskav na področju varnosti omrežij in informacij ter glede učinkovite uporabe tehnologij za preprečevanje tveganj in spodbuja dejavnosti ocenjevanja tveganj, interoperabilne rešitve za obvladovanje tveganja in študije rešitev za preprečevanje tveganj v organizacijah javnega in zasebnega sektorja, ter

35. prispeva k prizadevanjem Skupnosti za sodelovanje s tretjimi državami in, kadar je to primerno, z mednarodnimi organizacijami za pospeševanje skupnega globalnega pristopa k vprašanjem varnosti omrežij in informacij.

Člen 15 Lastna pobuda

Organ lahko na lastno pobudo Komisiji predloži mnenje o zadevah iz členov 4(2), 7(1), 8 (3), 10(1), 12, 14, 21 in 22.

POGLAVJE III

DOPOLNILNE NALOGE ORGANA

ČLEN 16 POBIRANJE UPRAVNIH PRISTOJBIN ZA STORITVE, KI JIH ZAGOTAVLJA ORGAN

1. Komisija določi upravne pristojbine, naložene podjetjem za storitve, ki jih organ zagotavlja, v skladu s postopkom, navedenim v členu 54(2), in na podlagi mnenja organa. Organ zbira te upravne pristojbine.

2. Upravne pristojbine se naložijo posameznim podjetjem na objektiven, pregleden in sorazmeren način, kar zmanjša dodatne upravne stroške in postranske stroške na najmanjši možni obseg.

3. Upravne pristojbine iz odstavka 1 lahko pokrivajo:

36. upravne stroške, ki nastanejo pri vodenju izbirnega postopka s strani organa v skladu s členom 12;

37. obravnavo vlog v skladu s členom 34;

38. upravne stroške, ki nastanejo pri upravljanju evropskega telefonskega številskega prostora s strani organa v skladu s členom 8;

Vse pristojbine so izražene in plačane v eurih.

4. Višina upravnih pristojbin se določi na takšni ravni, da se zagotovi, da prihodek iz teh pristojbin načeloma zadošča za pokritje celotnih stroškov storitev, ki se zagotavljajo.

5. Organ objavi letni pregled svojih upravnih stroškov in dajatev. Na podlagi kakršne koli razlike med skupno vsoto dajatev in skupnimi upravnimi stroški dostavi Komisiji mnenje, v katerem navede ustrezne prilagoditve dajatev, ki bi jih bilo treba izvesti.

Člen 17Pobiranje in ponovna razdelitev pristojbin za pravice uporabe radijskih frekvenc in številk ter upravnih pristojbin v okviru skupnega izbirnega postopka

1. Kadar se pristojbine za uporabo pravic uporabe radijskih frekvenc ali številk, izdanih v okviru skupnega izbirnega postopka, naložijo podjetjem v skladu s členom 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi), je organ odgovoren za pobiranje in porazdelitev takšnih pristojbin za uporabo.

Potem ko organ prejme pristojbine za uporabo, se te porazdelijo med zadevne države članice in organ v skladu z rokom in razmerjem, ki ga določi Komisija na podlagi člena 6b Direktive 2002/20/ES (Direktiva o odobritvi).

Če Komisija ne določi roka in razmerja, se pristojbine za uporabo porazdelijo na podlagi števila prebivalcev posamezne države članice, od katere se zahteva, da izda pravice uporabe v zadnjem zaključenem letu pred začetkom izbirnega postopka.

2. Organ je odgovoren za pobiranje in ponovno razdelitev upravnih pristojbin, ki se po skupnem izbirnem postopku za podelitev pravic uporabe frekvenc ali številk naložijo izbranim podjetjem, da se pokrijejo upravni stroški, ki so jih nacionalni regulativni organi imeli pri ugotavljanju usklajenosti s skupnimi pogoji.

Organ te upravne pristojbine iz prvega pododstavka, potem ko jih prejme, razdeli zadevnim nacionalnim regulativnim organom v skladu z vrednostmi, ki jih določijo regulativni organi.

Člen 18Čezmejni spori

1. Če organ od nacionalnih regulativnih organov prejme zahtevo v skladu s členom 21 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva) za priporočilo glede rešitve spora, obvesti vse stranke v sporu in vse zadevne nacionalne regulativne organe.

2. Organ preuči vzroke spora ter od vpletenih strank in nacionalnih regulativnih organov zahteva ustrezne informacije.

3. Organ izda svoje priporočilo v treh mesecih po zahtevi, razen v izjemnih okoliščinah. V priporočilu so opredeljeni vsi ukrepi, za katere organ meni, da so primerni za to, da jih zadevni nacionalni regulativni organi sprejmejo v skladu z določbami Okvirne direktive in/ali posebnih direktiv.

4. Organ lahko odkloni izdajo svojega priporočila, kadar meni, da bi drugi mehanizmi bolje prispevali k pravočasni rešitvi spora v skladu z določbami člena 8 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva). V takšnih primerih nemudoma obvesti stranke in zadevne nacionalne regulativne organe.

Če spor po štirih mesecih ni rešen ali če stranke niso uporabile nobenega drugega mehanizma, organ ravna v skladu z odstavkoma 2 in 3, če tako zahteva kateri koli nacionalni regulativni organ

Člen 19Izmenjava, razširjanje in zbiranje informacij

1. Odbor ob upoštevanju politike Skupnosti o elektronskih komunikacijah spodbuja izmenjavo informacij med državami članicami samimi ter med državami članicami, nacionalnim regulativnimi organi in Komisijo o stanju in razvoju regulativnih dejavnosti v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, vključno z varnostjo omrežij in informacij.

2. Organ podpira izmenjavo informacij ter spodbuja najboljše regulativne prakse in tehnični razvoj znotraj Skupnosti in zunaj nje, med drugim z

39. zbiranjem, obdelavo in objavo informacij v zvezi s tehničnimi značilnostmi, kakovostjo in oblikovanjem cen elektronskih komunikacijskih storitev ter v zvezi s trgi elektronskih komunikacij v Skupnosti,

40. naročanjem izdelave ali izvajanjem študij o elektronskih komunikacijskih omrežjih in storitvah ter z njimi povezanih predpisih in varnosti in

41. organiziranjem ali spodbujanjem usposabljanja o vseh zadevah v zvezi z elektronskimi komunikacijami.

3. Organ takšne informacije posreduje javnosti v preprosto dostopni obliki.

4. Organ zbira ustrezne podatke, zlasti v skladu s členom 13a Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva), za analiziranje trenutnih in nastajajočih tveganj. Na evropski ravni zlasti analizira tista tveganja, ki bi lahko vplivali na obremenljivost in razpoložljivost elektronskih komunikacijskih omrežij in na avtentičnost, celovitost in zaupnost prek njih dobljenih in posredovanih informacij ter rezultate analiz predloži državam članicam in Komisiji.

5. Organ prispeva k ozaveščanju in razpoložljivosti pravočasnih, objektivnih in celovitih informacij, vključno z vprašanji varnosti omrežij in informacij, za vse uporabnike, med drugim tako, da spodbuja izmenjavo trenutnih najboljših praks, vključno s postopkom za opozarjanje uporabnikov, in skuša doseči sinergijo med pobudami javnega in zasebnega sektorja.

Člen 20 Upravljanje registra informacij o spektru in zbirke podatkov o mobilnem gostovanju

1. Javnosti je na voljo register v obliki skupne točke dostopa za zagotovitev informacij glede uporabe spektra v vsaki državi članici, tako da je zagotovljena usklajena dostopnost informacij o uporabi radijskih frekvenc v Skupnosti. Države članice v ta namen redno in v skladu z zahtevo organa zagotavljajo informacije glede uporabe radijskih frekvenc. Organ je odgovoren za upravljanje in objavo registra. Register vključuje informacije iz Priloge k tej uredbi, pa tudi druge informacije, za katere organ meni, da so ustrezne. Komisija lahko sprejme izvedbene ukrepe za prilagoditev Priloge tehničnim dosežkom ali razvoju trga. Ti ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih elementov Uredbe, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 54(3).

2. Organ je odgovoren za upravljanje in objavo zbirke podatkov o oblikovanju cen govornih in podatkovnih storitev za mobilne uporabnike med gostovanjem znotraj Skupnosti, po potrebi vključno s posebnimi stroški, povezanimi z odhodnimi in dohodnimi gostujočimi klici v najbolj oddaljenih območjih Skupnosti. Organ spremlja razvoj takšnih cen in objavi letno poročilo.

Člen 21Spremljanje in poročanje o sektorju elektronskih komunikacij

1. Organ spremlja razvoj na trgu elektronskih komunikacij in zlasti drobnoprodajne cene izdelkov in storitev, ki jih potrošniki najpogosteje uporabljajo.

2. Organ objavi letno poročilo o razvoju v sektorju elektronskih komunikacij, vključno s potrošniškimi vprašanji, v katerem opredeli preostale ovire za dokončno oblikovanje enotnega trga za elektronske komunikacije. Poročilo vključuje tudi pregled in analizo informacij glede nacionalnih pritožbenih postopkov, ki jih zagotavljajo države članice v skladu s členom 4(3) Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva), in obsega, v katerem se v državah članicah uporablja izvensodna poravnava sporov iz člena 34 Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah).

3. Organ lahko Komisiji v povezavi z objavo letnega poročila poda mnenje o ukrepih, ki bi jih lahko sprejeli za odpravo težav, ugotovljenih pri ocenjevanju vprašanj iz odstavka 1.

4. Organ redno objavlja poročilo o medobratovalnosti digitalnih interaktivnih televizijskih storitev iz člena 18 Direktive 2002/21/ES (Okvirna direktiva).

Člen 22Elektronska dostopnost

1. Organ na zahtevo Komisije svetuje Komisiji in državam članicam glede izboljšanja medobratovalnosti, dostopa in uporabe komunikacijskih storitev in terminalne opreme ter zlasti glede vprašanj čezmejne medobratovalnosti. Organ ustanovi skupino, ki jo sestavljajo predstavniki iz držav članic, podjetniških združenj v elektronski komunikacijski industriji, združenj končnih uporabnikov in združenj, ki zastopajo končne uporabnike invalide. Skupina obravnava tudi posebne potrebe končnih uporabnikov invalidov in starejših.

2. Organ objavi letno poročilo o ukrepih, sprejetih za izboljšanje dostopa do elektronskih komunikacijskih storitev in opreme za končne uporabnike invalide na podlagi informacij, ki jih zagotovijo države članice, in informacij, ki jih organ prejme v skladu s členom 33(3) Direktive 2002/22/ES (Direktiva o univerzalnih storitvah). V poročilu so opredeljeni ukrepi, ki se lahko sprejmejo na ravni Skupnosti ali na nacionalni ravni za izboljšanje dostopnosti. Organ lahko po potrebi izda priporočila o ukrepih, ki se lahko sprejmejo na nacionalni ravni.

Člen 23Dodatne naloge

Organ lahko na zahtevo Komisije prevzame posebne dodatne naloge.

POGLAVJE IV

ORGANIZACIJA ORGANA

ČLEN 24 TELESA ORGANA

Organ sestavljajo:

42. upravni odbor

43. odbor regulatorjev

44. direktor(-ica)

45. glavni uradnik za varnost omrežij

46. stalna skupina zainteresiranih strani

47. odbor za pritožbe.

Člen 25Upravni odbor

1. Upravni odbor sestavlja dvanajst članov. Šest članov imenuje Komisija, šest pa Svet. Člani upravnega odbora se imenujejo tako, da se zagotovijo najvišji standardi strokovne usposobljenosti in neodvisnosti ter širok izbor ustreznega strokovnega znanja. Mandat traja pet let in se lahko enkrat podaljša.

2. Upravni odbor med svojimi člani imenuje predsednika in podpredsednika. Podpredsednik samodejno nadomesti predsednika, če ta ni sposoben izvajati svojih dolžnosti. Mandat predsednika in podpredsednika traja dve leti in pol ter se lahko podaljša. Vendar se mandat predsednika in podpredsednika v vsakem primeru izteče takoj, ko nista več člana upravnega odbora.

3. Sestanke upravnega odbora sklicuje predsednik. Direktor organa sodeluje v razpravah, razen če upravni odbor odloči drugače. Upravni odbor se sestane najmanj dvakrat na leto na redni seji. Prav tako se sestane na pobudo predsednika, na zahtevo Komisije ali na zahtevo vsaj tretjine članov. Upravni odbor lahko povabi vsako osebo, ki ima morda pomembno mnenje, da se udeleži sestankov kot opazovalec. Članom upravnega odbora lahko v skladu s poslovnikom pomagajo svetovalci ali strokovnjaki. Organ poskrbi za tajniške storitve upravnega odbora.

4. Odločitve upravnega odbora se sprejemajo na podlagi dvotretjinske večine prisotnih članov.

5. Vsak član ima en glas. Poslovnik podrobno določa ureditev glasovanja, zlasti pogoje, ko lahko en član deluje v imenu drugega, in po potrebi tudi pravila, ki urejajo sklepčnost.

Člen 26Naloge upravnega odbora

1. Upravni odbor po posvetovanju z odborom regulatorjev imenuje direktorja v skladu s členom 29(2).

2. Upravni odbor po posvetovanju z direktorjem imenuje glavnega uradnika za varnost omrežij v skladu s členom 31(2).

3. Upravni odbor imenuje člane odbora regulatorjev v skladu s členom 27(1).

4. Upravni odbor imenuje člane odbora za pritožbe v skladu s členom 33(1).

5. Upravni odbor do 30. septembra vsako leto po posvetovanju s Komisijo in po odobritvi s strani odbora regulatorjev v skladu s členom 28(3) sprejme delovni program organa za naslednje leto ter ga pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji. Delovni program se sprejme ne glede na letni proračunski postopek.

6. Upravni odbor izvaja svoja proračunska pooblastila v skladu s členi 36 do 38.

7. Upravni odbor se po prejemu soglasja Komisije odloči, ali bo sprejel kakršno koli zapuščino, donacijo ali nepovratna sredstva iz drugih virov Skupnosti.

8. Upravni odbor izvaja disciplinski nadzor nad direktorjem in glavnim uradnikom za varnost omrežij.

9. Upravni odbor po potrebi določi kadrovsko politiko organa v skladu s členom 49(2).

10. Upravni odbor sprejme posebne določbe glede pravice dostopa do dokumentov organa v skladu s členom 47.

11. Upravni odbor sprejme letno poročilo o dejavnostih organa ter ga najpozneje do 15. junija pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Računskemu sodišču. Kot določa člen 28 (4), to poročilo vsebuje neodvisni del, ki ga je odobril odbor regulatorjev, v zvezi z regulativnimi dejavnostmi organa v obravnavanem letu.

12. Upravni odbor sprejme svoj poslovnik.

13. Upravni odbor Komisiji predloži mnenje o upravnih pristojbinah, ki jih organ lahko zaračuna podjetjem pri izvajanju svojih nalog iz člena 16.

Člen 27Odbor regulatorjev

1. Odbor regulatorjev sestavljajo po en član na državo članico, ki je vodja neodvisnega nacionalnega regulativnega organa z odgovornostjo za vsakdanjo uporabo regulativnega okvira v državi članici, direktor in predstavnik Komisije, ki nima pravice do glasovanja. Nacionalni regulativni organi imenujejo po enega namestnika na državo članico.

2. Direktor je predsednik odbora regulatorjev.

3. Odbor regulatorjev med svojimi člani izvoli podpredsednika. Podpredsednik nadomesti predsednika, če ta ni sposoben izvajati svojih dolžnosti. Mandat podpredsednika traja dve leti in pol ter se lahko podaljša. Vendar se mandat podpredsednika v vsakem primeru izteče takoj, ko ni več član odbora regulatorjev.

4. Odbor regulatorjev odloča z navadno večino svojih članov. Vsak član oziroma nadomestni član, ki ni direktor ali predstavnik Komisije, ima po en glas.

5. Odbor regulatorjev sprejme svoj poslovnik.

6. Pri izvajanju nalog, ki jih dodeljuje ta uredba, odbor regulatorjev deluje neodvisno in ne zahteva ali sprejema navodil od nobene vlade držav članic ali zaradi katerega koli javnega ali zasebnega interesa.

7. Organ poskrbi za tajniške storitve odbora regulatorjev.

Člen 28 Naloge odbora regulatorjev

1. Odbor regulatorjev pred sprejetjem mnenj, priporočil ter odločitev iz členov 4 do 23 v okviru svojih pristojnosti posreduje mnenje direktorju. Razen tega odbor regulatorjev zagotovi napotke direktorju pri izvajanju njegovih nalog.

2. Odbor regulatorjev poda svoje mnenje o kandidatu za direktorja v skladu s členoma 26(1) in 29(2). Odbor sprejme to odločitev na podlagi tričetrtinske večine svojih članov. Direktor ne sodeluje pri pripravi takšnih mnenj ali glasovanju o njih.

3. Odbor regulatorjev v skladu s členom 26(5) in členom 30(4) ter v skladu s predlogom proračuna, pripravljenim na podlagi člena 37, odobri delovni program organa v zvezi z njegovimi dejavnostmi za naslednje leto.

4. Odbor regulatorjev v letnem poročilu iz členov 26(11) in 30(9) odobri neodvisni del o ureditvenih dejavnostih.

Člen 29Direktor

1. Organ vodi direktor, ki pri izvajanju svojih nalog deluje neodvisno. Ne glede na pristojnosti, ki jih imajo Komisija, upravni odbor in odbor regulatorjev, direktor ne zahteva ali sprejema nobenih navodil od nobene vlade ali organa.

2. Direktorja po posvetovanju z odborom regulatorjev imenuje upravni odbor s seznama vsaj dveh kandidatov, ki jih predlaga Komisija, na podlagi dosežkov, znanja in izkušenj, pomembnih za elektronska komunikacijska omrežja in storitve. Kandidata, ki ga izbere upravni odbor, lahko pred njegovim imenovanjem povabijo pred pristojni odbor Evropskega parlamenta, da poda izjavo in odgovori na vprašanja njegovih članov.

3. Mandat direktorja traja pet let. V devetih mesecih pred koncem tega obdobja Komisija izvede ocenjevanje. Komisija zlasti oceni:

48. uspešnost direktorja,

49. dolžnosti in zahteve organa v naslednjih letih.

4. Po posvetovanju z odborom regulatorjem lahko Upravni odbor na predlog Komisije ob upoštevanju poročila o oceni in zgolj v primerih, kadar dolžnosti in zahteve organa to upravičujejo, enkrat podaljša mandat direktorja za največ tri leta.

Upravni odbor obvesti Evropski parlament, da namerava podaljšati direktorjev mandat. Direktor se lahko znotraj enega meseca pred podaljšanjem njegovega mandata povabi, da pred pristojnim odborom Parlamenta da izjavo in odgovori na vprašanja njegovim članom.

Če mandat direktorja ni podaljšan, ta opravlja funkcijo do imenovanja njegovega naslednika.

5. Direktor se lahko s položaja odstrani le na podlagi odločitve upravnega odbora po posvetovanju z odborom regulatorjev. Upravni odbor sprejme to odločitev na podlagi tričetrtinske večine svojih članov.

6. Evropski parlament in Svet lahko pozoveta direktorja, da predloži poročilo o opravljanju svojih dolžnosti.

Člen 30 Naloge direktorja

1. Direktor zastopa organ in je odgovoren za njegovo vodenje.

2. Direktor pripravi delo upravnega odbora. Pri delu upravnega odbora sodeluje brez glasovalne pravice.

3. Direktor sprejme mnenja, priporočila in odločitve iz členov 4 do 23, če se odbor regulatorjev strinja.

4. Direktor vsako leto pripravi osnutek delovnega programa organa za naslednje leto ter ga pred 30. junijem tega leta predloži odboru regulatorjev in Komisiji.Direktor pred 1. septembrom predloži delovni program upravnemu odboru v sprejetje.

5. Direktor je odgovoren za izvajanje letnega delovnega programa organa pod vodstvom odbora regulatorjev in glavnega uradnika za varnost omrežij, če je to primerno, in pod upravnim nadzorom upravnega odbora.

6. Direktor sprejme vse potrebne ukrepe, zlasti notranja upravna navodila in objavo obvestil, za zagotovitev delovanja organa v skladu s to uredbo.

7. Direktor oceni prihodke in odhodke organa v skladu s členom 37 in izvršuje proračun organa v skladu s členom 38.

8. Direktor vsako leto pripravi osnutek letnega poročila o dejavnostih organa, ki vsebuje del o regulativnih dejavnostih organa ter del o finančnih in upravnih zadevah.

9. V zvezi z zaposlenimi v organu direktor izvaja pristojnosti iz člena 49(3).

Člen 31Glavni uradnik za varnost omrežij

1. Glavni uradnik za varnost omrežij je odgovoren za usklajevanje nalog organa, povezanih z varnostjo omrežij in informacij. Glavni uradnik za varnost omrežij je za svoje delo odgovoren direktorju, kateremu mora poročati. Glavni(-a) uradnik(-ca) za varnost omrežij in informacij pripravi osnutek letnega delovnega programa za te dejavnosti.

2. Glavnega uradnika za varnost omrežij imenuje upravni odbor za obdobje petih let s seznama vsaj dveh kandidatov, ki jih predlaga Komisija, na podlagi dosežkov, znanja in izkušenj, pomembnih za obravnavanje vprašanj varnosti omrežij in informacij.

3. Glavnega uradnika za varnost omrežij se lahko s položaja odstrani le na podlagi odločitve upravnega odbora po posvetovanju z direktorjem. Upravni odbor sprejme to odločitev na podlagi tričetrtinske večine svojih članov.

4. Upravni odbor lahko po posvetovanju z direktorjem na predlog Komisije enkrat podaljša mandat glavnega uradnika za varnost omrežij za največ tri leta, izključno v tistih primerih, v katerih je to mogoče upravičiti z dolžnostmi in potrebami organa.

Člen 32Stalna skupina zainteresiranih strani

1. Glavni uradnik za varnost omrežij ustanovi stalno skupino zainteresiranih strani, sestavljeno iz strokovnjakov, ki predstavljajo zadevne zainteresirane strani, zlasti iz panoge informacijskih in komunikacijskih tehnologij, potrošniške skupine in akademske strokovnjake na področju varnosti omrežij in informacij. Glavni uradnik za varnost omrežij na podlagi posvetovanja z direktorjem določi postopke, ki se nanašajo zlasti na število, sestavo, imenovanje članov in delovanje skupine.

2. Skupini predseduje glavni uradnik za varnost omrežij. Mandat njenih članov traja dve leti in pol. Ni obvezno, da bi bili člani skupine člani upravnega odbora ali odbora regulatorjev.

3. Predstavniki Komisije imajo pravico biti prisotni na zasedanjih skupine in sodelovati v njenem delu.

4. Skupina lahko svetuje glavnemu uradniku za varnost omrežij pri izvajanju njegovih dolžnosti v okviru te uredbe, sestavljanju predloga za zadevne dele delovnega programa organa ter zagotavljanju komuniciranja z zainteresiranimi stranmi glede vseh zadev, povezanih z delovnim programom.

Člen 33Odbor za pritožbe

1. Odbor za pritožbe sestavlja šest članov in šest namestnikov, izbranih med sedanjimi ali nekdanjimi višjimi zaposlenimi v nacionalnih regulativnih organih, organih za konkurenco in drugih nacionalnih institucijah ali institucijah Skupnosti, z ustreznimi izkušnjami v sektorju elektronskih komunikacij. Odbor za pritožbe imenuje svojega predsednika.

2. Člane odbora za pritožbe po razpisu za prijavo interesa imenuje upravni odbor na predlog Komisije po posvetovanju z odborom regulatorjev.

3. Mandat članov odbora za pritožbe traja pet let. Ta mandat se lahko podaljša. Člani odbora za pritožbe so pri odločanju neodvisni. Ne zavezujejo jih nobena navodila. Ne smejo opravljati nobenih drugih dolžnosti v organu, upravnem odboru ali odboru regulatorjev. Član odbora za pritožbe se med mandatom ne sme odstraniti s položaja, razen če je kriv hujše kršitve in če upravni odbor po posvetovanju z odborom regulatorjev sprejme takšno odločitev.

4. Člani odbora za pritožbe ne smejo sodelovati v nobenem pritožbenem postopku, če imajo pri tem kakršen koli osebni interes ali če so bili predhodno vpleteni v postopek kot zastopniki ene od strank ali če so sodelovali pri odločitvi, zoper katero je bila vložena pritožba.

Če zaradi enega od razlogov iz prvega pododstavka ali katerega koli drugega razloga član odbora za pritožbe meni, da kateri od ostalih članov odbora ne bi smel sodelovati v katerem koli od pritožbenih postopkov, o tem ustrezno obvesti odbor za pritožbe. Proti sodelovanju določenega člana odbora za pritožbe lahko ugovarja vsaka stranka v pritožbenem postopku na podlagi razlogov iz prvega pododstavka ali suma, da je pristranski. Ugovor ne sme temeljiti na narodnosti članov in ni dopusten, če je pritožbena stranka napravila določen korak v postopku kljub temu, da je vedela za razlog ugovora.

5. Odbor za pritožbe odloči o ukrepih, ki jih je treba sprejeti v primerih iz odstavka 4, brez sodelovanja zadevnega člana. Zadevnega člana v odboru za pritožbe pri odločanju o tem zamenja njegov namestnik, razen če je ta v podobnem položaju. V tem primeru predsednik imenuje namestnika izmed preostalih namestnikov, ki so na voljo.

Člen 34Pritožbe

1. Odbor za pritožbe je odgovoren za odločanje v zvezi s pritožbami proti odločitvam ali ukrepom, ki jih je organ sprejel na področjih, ki jih ureja člen 8(1).

2. Odbor za pritožbe sprejema odločitve na podlagi kvalificirane večine vsaj štirih od šestih članov. Odbor za pritožbe se skliče, kadar je to potrebno.

3. Pritožba, vložena v skladu z odstavkom 1, nima odložilnega učinka. Vendar lahko odbor za pritožbe odloži izvajanje sporne odločitve, če meni, da to zahtevajo okoliščine.

4. Pritožba se skupaj z njeno obrazložitvijo vloži pri organu v pisni obliki v dveh mesecih po tem, ko je bilo zadevno podjetje o odločitvi ali ukrepu uradno obveščeno, ali, če takega uradnega obvestila ni, v dveh mesecih po dnevu, ko je organ objavil svoj ukrep ali odločitev. Odbor za pritožbe sprejme odločitev glede pritožbe v roku dveh mesecev po tem, ko je bila vložena.

5. Če je pritožba sprejemljiva, odbor za pritožbe preuči, ali je utemeljena. Odbor stranke tako pogosto, kot je potrebno, povabi na pritožbene postopke, da v določenih rokih pridobi pripombe na uradna obvestila, ki jih je izdal, ali na sporočila drugih strank v pritožbenih postopkih. Stranke imajo v pritožbenih postopkih pravico do ustne izjave.

6. Odbor za pritožbe lahko v okviru tega člena izvaja vsa pooblastila, ki so v pristojnosti organa, ali preda primer pristojnemu telesu organa. Slednjega zavezuje odločitev odbora za pritožbe.

7. Odbor za pritožbe sprejme svoj poslovnik.

Člen 35Tožbe pred Sodiščem prve stopnje in pred Sodiščem

1. V skladu s členom 230 Pogodbe se lahko vloži tožba pred Sodiščem prve stopnje ali Sodiščem zaradi odločitve, ki jo je sprejel odbor za pritožbe oziroma – če pritožba pri slednjem ni bila možna – organ.

2. Če organ ne sprejme odločitve, se lahko pred Sodiščem prve stopnje ali Sodiščem v skladu s pogoji iz člena 232 Pogodbe sprožijo postopki zaradi opustitve ukrepanja.

3. Organ mora sprejeti potrebne ukrepe za izvršitev sodbe Sodišča ali Sodišča prve stopnje.

POGLAVJE V

FINANČNE ZAHTEVE

ČLEN 36 PRORAčUN ORGANA

1. Prihodke organa sestavljajo:

50. pristojbine za storitve, ki jih zagotavlja organ;

51. del pristojbin za uporabo, ki so jih vlagatelji plačali v skladu z določbami člena 17;

52. subvencija Skupnosti iz splošnega proračuna Evropskih skupnosti (oddelek o Komisiji);

53. kakršne koli zapuščine, donacije ali nepovratna sredstva iz člena 26(7);

54. kakršni koli prostovoljni prispevki držav članic ali njihovih regulativnih organov.

2. Odhodki organa zajemajo odhodke za zaposlene, upravne odhodke, odhodke za infrastrukturo in operativne stroške.

3. Prihodki in odhodki so uravnoteženi.

4. Na podlagi vseh prihodkov in odhodkov organa se za vsako proračunsko leto, ki sovpada s koledarskim letom, pripravijo napovedi ter se vpišejo v proračun organa.

Člen 37Oblikovanje proračuna

1. Najpozneje do 15. februarja vsako leto direktor pripravi predhodni predlog proračuna, ki vključuje operativne stroške, in program pričakovanega dela za prihodnje proračunsko leto ter ta predhodni predlog pošlje upravnemu odboru skupaj s seznamom začasnih postavk. Upravni odbor vsako leto na podlagi predloga, ki ga pripravi direktor, oceni prihodke in odhodke organa za naslednje proračunsko leto. Upravni odbor to oceno, ki vključuje organizacijsko shemo, najpozneje do 31. marca posreduje Komisiji. Pred sprejetjem ocene se predlog, ki ga pripravi direktor, posreduje upravnemu odboru, ki lahko izrazi mnenje o njem.

2. Komisija oceno, skupaj s predhodnim predlogom splošnega proračuna Evropskih skupnosti, posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu (v nadaljnjem besedilu „proračunski organ“).

3. Komisija na podlagi teh ocen v predhodni predlog splošnega proračuna Evropskih skupnosti vključi napovedi, ki se ji zdijo nujne v zvezi z organizacijsko shemo, in znesek subvencije, ki bremeni splošni proračun, v skladu s členom 272 Pogodbe.

4. Proračunski organ sprejme organizacijsko shemo organa.

5. Upravni odbor pripravi proračun organa. Veljati začne po dokončnem sprejetju splošnega proračuna Evropskih skupnosti. Kadar je to potrebno, se ustrezno prilagodi.

6. Upravni odbor proračunski organ takoj obvesti, če namerava izvajati kakršen koli projekt, ki bi lahko imel bistvene finančne posledice za financiranje njegovega proračuna, zlasti kakršen koli projekt, ki zadeva nepremičnine, na primer najem ali nakup stavb. O tem obvesti Komisijo. Če namerava katera izmed vej proračunskega organa izdati mnenje, o tem svojem namenu obvesti organ v dveh tednih po prejemu podatkov o gradbenem projektu. Če ni odgovora, lahko organ nadaljuje z načrtovanimi dejavnostmi.

Člen 38Izvajanje in nadzor proračuna

1. Direktor deluje kot odredbodajalec in izvršuje proračun organa.

2. Najpozneje do 1. marca po vsakem zaključenem proračunskem letu posreduje računovodja organa računovodji Komisije in Računskemu sodišču začasne zaključne račune skupaj s poročilom o izvrševanju proračuna in finančnem poslovodenju v zadevnem proračunskem letu. Računovodja organa pošlje poročilo o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju najkasneje do 31. marca naslednjega leta tudi Evropskemu parlamentu in Svetu. Računovodja Komisije nato konsolidira začasne zaključne račune institucij in decentraliziranih organov v skladu s členom 128 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002.

3. Najpozneje do 31. marca po vsakem zaključenem proračunskem letu posreduje računovodja Komisije začasne zaključne račune organa Računskemu sodišču, skupaj s poročilom o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju v zadevnem proračunskem letu. Poročilo o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju v proračunskem letu se predloži tudi Evropskemu parlamentu in Svetu.

4. Po prejemu ugotovitev Računskega sodišča o začasnih zaključnih računih organa v skladu s členom 129 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 pripravi direktor na lastno odgovornost zaključne račune organa in jih predloži upravnemu odboru za pridobitev mnenja.

5. Upravni odbor predloži mnenje o zaključnih računih organa.

6. Direktor te zaključne račune, skupaj z mnenjem upravnega odbora, posreduje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču najpozneje do 1. julija v letu po zaključenem proračunskem letu.

7.