Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona in usposabljanja (Europol) in razveljavitvi sklepov 2009/371/PNZ in 2005/681/PNZ /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Evropski policijski urad (v nadaljnjem besedilu: Europol) je bil sprva medvladni organ, ki ga je urejala konvencija, sklenjena med državami članicami, ki je začela veljati leta 1999. S sklepom Sveta, sprejetim leta 2009, je Europol postal agencija EU, ki se financira iz proračuna EU. Vloga Europola je zagotoviti podporo ukrepom in medsebojnemu sodelovanju nacionalnih služb kazenskega pregona pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj in terorizma ter boju proti njim. Europol olajšuje izmenjavo informacij med organi pregona držav članic in zagotavlja kriminalistično analizo, s katero pomaga nacionalnim policijskim silam pri izvajanju čezmejnih preiskav. Člen 88 Pogodbe o delovanju Evropske unije določa, da Europol ureja uredba, sprejeta po rednem zakonodajnem postopku. Zahteva tudi, da sozakonodajalci določijo postopke za nadzor dejavnosti Europola, ki ga opravlja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti. Evropska policijska akademija (v nadaljnjem besedilu: Cepol) je bila ustanovljena leta 2005 kot agencija EU, ki nadzoruje dejavnosti v zvezi z usposabljanjem uradnikov organov pregona. Njen cilj je omogočanje sodelovanja med nacionalnimi policijskimi silami z organizacijo tečajev z evropsko razsežnostjo policijskega delovanja. Opredeljuje skupne učne načrte o posebnih temah, širi relevantne raziskave in najboljše prakse, usklajuje programe izmenjave za visoke policijske uradnike in inštruktorje, lahko pa deluje tudi kot partner pri donacijah EU za posebne projekte. Evropski svet je v „Stockholmskem programu – odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje“[1] pozval Europol, naj se razvije in postane „središčna točka za izmenjavo informacij med organi pregona držav članic, ponudnik storitev in platforma za dejavnosti kazenskega pregona“, ter pozval k vzpostavitvi evropskih programov usposabljanja in izmenjave za vse relevantne uslužbence organov pregona na nacionalni ravni in ravni EU, pri čemer naj ima Cepol ključno vlogo pri zagotavljanju evropske razsežnosti. V Sporočilu „Izvajanje strategije notranje varnosti EU: pet korakov k varnejši Evropi“[2] je Komisija opredelila ključne izzive, načela in smernice za obravnavanje varnostnih vprašanj znotraj EU ter predlagala številne ukrepe, ki vključujejo Europol in Cepol, za spopadanje z varnostnimi tveganji, ki jih pomenijo huda kazniva dejanja in terorizem. V zadnjem desetletju je v EU naraslo število primerov hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala, vzorci kaznivih dejanj pa so postali bolj raznoliki[3]. Europol v svoji oceni ogroženosti zaradi hudih oblik kriminala in organiziranega kriminala EU iz leta 2013 (SOCTA 2013) ugotavlja, da so hude oblike kriminala in organiziran kriminal vedno bolj dinamičen in zapleten pojav ter ostajajo velika grožnja za varnost in blaginjo v EU[4]. V študiji je navedeno tudi, da so vplivi globalizacije na družbo in poslovanje spodbudili nastajanje novih oblik kriminalnih dejavnosti, pri katerih kriminalne združbe izkoriščajo zakonodajne vrzeli, internet in stanje, povezano z gospodarsko krizo, za nezakonito pridobivanje premoženjskih koristi ob nizkem tveganju[5]. Internet se uporablja za organizacijo in izvajanje kriminalnih dejavnosti, saj služi kot orodje sporazumevanja, tržišče, mesto rekrutiranja in kot finančna storitev. Poleg tega omogoča nove oblike kibernetske kriminalitete, goljufij s plačilnimi karticami in širjenje vsebin, povezanih s spolno zlorabo otrok[6]. Huda kazniva dejanja tako povzročajo vedno večjo škodo žrtvam, so vzrok za gospodarsko škodo velikega obsega in slabijo občutek varnosti, brez katerega posamezniki ne morejo učinkovito uveljavljati svojih svoboščin in osebnih pravic. Kazniva dejanja, kot so trgovina z ljudmi[7], nedovoljen promet s prepovedanimi drogami[8] in orožjem[9], finančna kazniva dejanja, kot so korupcija[10], goljufije[11] in pranje denarja[12], ter kibernetska kriminaliteta[13] ogrožajo osebno in gospodarsko varnost ljudi, ki živijo v Evropi, poleg tega pa ustvarjajo ogromne dobičke, pridobljene s kaznivimi dejanji, ki povečujejo moč kriminalnih združb in javnim organom odvzemajo prepotrebne prihodke. Terorizem ostaja velika grožnja varnosti EU, saj so družbe v Evropi še vedno ranljive za teroristične napade[14]. Kriminal je ena od petih glavnih skrbi državljanov EU[15]. Ko so morali podati mnenje o vprašanjih, na katera bi se morale osredotočiti institucije EU, je boj proti kriminalu zasedel četrto mesto[16]. V nedavni anketi je večina uporabnikov interneta v EU izrazila visoko raven zaskrbljenosti v zvezi s kibernetsko varnostjo in kibernetsko kriminaliteto[17]. Zaradi tega so potrebne agencije EU, ki bodo uspešno in učinkovito podpirale sodelovanje organov pregona, izmenjavo informacij in usposabljanje. Skupni pristop za decentralizirane agencije EU, ki so ga julija 2012 podprli Evropski parlament, Svet in Komisija[18], določa načela za ureditev upravljanja agencij, kot sta Europol in Cepol. Skupni pristop določa tudi, da bi bilo treba v primerih, ko se njihove zadevne naloge prekrivajo, ko so mogoče sinergije ali ko bi bile agencije učinkovitejše, če bi bile del večje strukture, proučiti združevanje agencij. Združitev Europola in akademije Cepol v eno agencijo s sedežem na trenutnem sedežu Europola v Haagu bi ustvarila pomembne sinergije in izboljšala učinkovitost. Združitev strokovnega znanja Europola na področju operativnega policijskega sodelovanja z izkušnjami akademije Cepol pri usposabljanju in izobraževanju bi okrepila povezave ter ustvarila sinergije med tema področjema. Stiki med operativnimi uslužbenci in osebjem za usposabljanje, ki bi delovali znotraj ene agencije, bi pomagali pri prepoznavanju potreb pri usposabljanju ter tako povečali ustreznost in osredotočenost usposabljanja v EU, kar bi na splošno koristilo policijskemu sodelovanju v EU. Izognili bi se podvajanju podpornih funkcij v obeh agencijah, prihranki, ki bi pri tem nastali, pa bi se lahko preusmerili in vložili v osrednje operativne funkcije in funkcije usposabljanja. To je zlasti pomembno v gospodarskem kontekstu, kjer so nacionalna sredstva in sredstva EU nezadostna ter kjer sredstva za krepitev usposabljanja organov pregona EU drugače morda ne bi bila na voljo. Ta predlog uredbe torej zagotavlja pravni okvir za nov Europol, ki nasledi in nadomesti Europol, ustanovljen s Sklepom Sveta 2009/371/PNZ z dne 6. aprila 2009 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Europol), in akademijo Cepol, ustanovljeno s Sklepom Sveta 2005/681/PNZ o ustanovitvi Evropske policijske akademije (Cepol). Predlog je v skladu z zahtevami Lizbonske pogodbe, pričakovanji Stockholmskega programa, prednostnimi nalogami iz sporočila o izvajanju strategije notranje varnosti in skupnim pristopom za decentralizirane agencije EU. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Pogovori o pripravi reforme Europola, akademije Cepol in usposabljanja organov pregona EU so potekali leta 2010 in 2011 med Komisijo, predstavniki Evropskega parlamenta in Sveta Evropske unije ter upravnim odborom Europola in upravo Cepola, pa tudi s predstavniki nacionalnih parlamentov. Komisija je v skladu s svojo politiko „boljše zakonodaje“ opravila dve oceni učinka možnih politik v zvezi z Europolom in akademijo Cepol[19]. Ocena učinka o Europolu je temeljila na dveh ciljih politike, to sta izboljšanje zagotavljanja informacij Europolu s strani držav članic in vzpostavitev okolja za obdelavo podatkov, ki bo Europolu omogočalo, da nudi celovito pomoč državam članicam pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj in terorizma ter boju proti njim. V zvezi s prvim ciljem sta bili ocenjeni dve možni politiki: (i) pojasnjevanje pravne obveznosti držav članic, da Europolu zagotovijo podatke, ki zagotavljajo spodbude in mehanizem poročanja o uspešnosti posameznih držav članic, in (ii) dodeljevanje dostopa Europolu do ustreznih zbirk podatkov nacionalnih organov pregona na podlagi iskanja zadetkov. V zvezi s ciljem glede okolja za obdelavo podatkov sta bili ocenjeni dve možni politiki: (i) združitev dveh obstoječih analitičnih delovnih datotek v eno in (ii) novo okolje za obdelavo, ki bo vzpostavilo postopkovne zaščitne ukrepe za izvajanje načel varstva podatkov s posebnim poudarkom na „vgrajeni zasebnosti“. Ocena učinka o Cepolu je temeljila na dveh ciljih politike, to sta (i) zagotavljanje kakovostnejšega, bolj skupnega ter doslednejšega usposabljanja za večje število uradnikov organov pregona pri čezmejnih kriminalnih vprašanjih in (ii) vzpostavitev okvira za doseganje tega v skladu s skupnim pristopom za decentralizirane agencije EU. Komisija je v okviru predstavitve programa usposabljanja organov pregona, za izvajanje katerega bodo potrebna dodatna sredstva, proučila različne možnosti, vključno s krepitvijo in racionalizacijo akademije Cepol kot ločene agencije ter delno ali popolno združitvijo dejavnosti akademije Cepol in Europola v novo agencijo Europol. V skladu z ustaljeno metodo Komisije je bila vsaka možnost politike ocenjena s pomočjo medsektorske usmerjevalne skupine glede na njen učinek na varnost, stroške (vključno s proračunom institucij EU) in učinek na temeljne pravice. Posledica analize celotnega učinka je razvoj najprimernejše možne politike, ki je vključena v ta predlog. Glede na oceno bo njeno izvajanje zagotovilo večjo učinkovitost Europola kot agencije, ki nudi vsestransko podporo uradnikom organov pregona v Evropski uniji. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Pravna podlaga predloga sta člen 87(2)(b) in člen 88 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Cilj in vsebina zakonodajnega predloga Cilji predloga so: · Uskladiti Europol z zahtevami Lizbonske pogodbe, tako da se vzpostavi zakonodajni okvir Europola z uredbo in vpelje mehanizem za nadzor dejavnosti Europola, ki ga izvaja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti. Na ta način bi se izboljšali demokratična legitimnost in odgovornost Europola za državljane EU. · Izpolniti cilje Stockholmskega programa, tako da bi Europol postal „središčna točka za izmenjavo informacij med organi pregona držav članic“ ter da bi se vzpostavili evropski programi usposabljanja in programi izmenjave za vse relevantne strokovnjake organov pregona na nacionalni ravni in ravni EU. · Europolu dodeliti nove odgovornosti, da bo lahko zagotavljal bolj vsestransko podporo organom pregona v državah članicah. To vključuje, da Europol prevzame trenutne naloge akademije Cepol na področju usposabljanja uradnikov organov pregona in razvoja programa usposabljanja organov pregona. Vključuje tudi možnost Europola, da razvije centre strokovnega znanja EU za boj proti nekaterim oblikam kriminala, ki spadajo med cilje Europola, zlasti evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti. · Zagotoviti strog sistem varstva podatkov za Europol, zlasti, da se zajamči popolna neodvisnost nadzornika Europola za varstvo podatkov, njegovo učinkovito delovanje in zadostne pristojnosti za posredovanje. · Izboljšati upravljanje Europola s stremljenjem k večji učinkovitosti in z njegovo uskladitvijo z načeli, določenimi v skupnem pristopu za decentralizirane agencije EU. Predlog te cilje dosega na naslednji način: 1. Usklajevanje Europola z zahtevami Lizbonske pogodbe in povečanje njegove odgovornosti Uredba zagotavlja, da dejavnosti Europola nadzorujejo demokratično izvoljeni predstavniki državljanov EU. Predlagana pravila so skladna s Sporočilom Komisije iz leta 2010 o postopkih za nadzor nad dejavnostmi Europola, ki ga bo izvajal Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti[20]. Evropski parlament in nacionalni parlamenti zlasti: · vsako leto prejmejo informacije prek letnih poročil o dejavnostih in zaključnih računov; · prejemajo v vednost ocene ogroženosti, strateške analize in poročila o splošnem stanju v povezavi s ciljem Europola, kot tudi izsledke študij in ocen, ki jih je naročil Europol, ter delovne dogovore z organi tretjih držav za izvajanje mednarodnih sporazumov Evropske unije z zadevno tretjo državo; · prejemajo v vednost sprejete večletne in letne delovne programe; · prejemajo poročila o količini in kakovosti informacij, ki jih vsaka država članica zagotovi Europolu, ter o uspešnosti njene nacionalne enote; · lahko razpravljajo z izvršnim direktorjem in predsednikom upravnega odbora o zadevah v zvezi z Europolom, pri čemer morajo upoštevati obveznosti nerazkrivanja in varovanja tajnosti. Poleg tega Evropski parlament: · izpolnjuje svoje funkcije proračunskega organa, saj zlasti: sprejema ocene prihodkov in odhodkov, poročila o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju za navedeno proračunsko leto in lahko zaprosi za vse potrebne informacije za postopek razrešnice ter lahko razreši izvršnega direktorja v zvezi z izvrševanjem proračuna; · poda mnenje o večletnem delovnem programu Europola; · prejema v vednost letni delovni program Europola; · lahko pozove kandidata za izvršnega direktorja Europola ali namestnika izvršnega direktorja, ki ga izbere upravni odbor, na razgovor pred pristojnim parlamentarnim odborom; · lahko pozove izvršnega direktorja, naj odgovori na vprašanja o svoji uspešnosti. Europol in Evropski parlament morata skleniti delovni dogovor o dostopu do tajnih podatkov Evropske unije in občutljivih netajnih podatkov, ki jih obdeluje Europol ali se obdelujejo prek njega, da se Evropskemu parlamentu omogoči izvajanje nadzora in obenem zajamči tajnost operativnih informacij. 2. Europol kot središčna točka za izmenjavo informacij med organi pregona v državah članicah Cilj predloga je izboljšati zagotavljanje informacij držav članic Europolu in tako izboljšati njegove kriminalistične obveščevalne podatke, da bi lahko bolje podpiral države članice in zagotavljal boljše informacije pri oblikovanju politik EU. To se zagotovi s krepitvijo obveznosti držav članic, da Europolu zagotovijo ustrezne podatke. Ponujena je spodbuda z razširitvijo možnosti, da službe organov pregona dobijo finančno podporo za čezmejne preiskave na več področjih, ne le na področju ponarejanja eura. Vpelje se mehanizem poročanja za spremljanje prispevanja podatkov držav članic Europolu. Spremeni se struktura obdelave podatkov agencije, da se Europolu omogoči boljša vzpostavitev povezav med podatki, ki so že v njegovi lasti, in njihova naknadna analiza. Ne opredeljuje več zbirk podatkov ali sistemov vnaprej, temveč namesto tega prevzema pristopa „vgrajene zasebnosti“ in popolne preglednosti v zvezi s pooblaščencem za varstvo podatkov pri Europolu in evropskim nadzornikom za varstvo podatkov (v nadaljnjem besedilu: EDPS). Visoka raven varstva podatkov in standardi varnosti podatkov se dosežejo s postopkovnimi zaščitnimi ukrepi, ki veljajo za vse posebne vrste informacij. Uredba podrobno opredeljuje namene dejavnosti obdelave podatkov (navzkrižno preverjanje, strateške analize ali druge operativne analize splošnega značaja v posebnih primerih) in vire informacij ter določa, kdo lahko dostopa do podatkov. Navaja tudi kategorije osebnih podatkov in posameznike, katerih osebni podatki se lahko zbirajo za vsako posamezno dejavnost obdelave podatkov. To bi Europolu omogočilo, da prilagodi strukturo svoje informacijske tehnologije prihodnjim izzivom in potrebam organov pregona v EU. Ko bo vzpostavljena, bo Europolu omogočala povezavo in izvajanje analiz ustreznih podatkov, zmanjšala zamude pri ugotavljanju trendov in vzorcev ter zmanjšala večkratno shranjevanje podatkov. Obenem bi se zajamčili visoki standardi varstva podatkov. Evropski nadzornik za varstvo podatkov bo nadzoroval upoštevanje teh standardov. Na ta način bi analitiki Europola dobili širšo sliko o hudih kaznivih dejanjih in terorizmu v EU. Lahko bi hitro prepoznali trende in vzorce na vseh področjih kriminala ter oblikovali obsežnejša in ustreznejša poročila s kriminalističnimi obveščevalnimi podatki, da bi podprli organe pregona držav članic. 3. Nove odgovornosti: usposabljanje in razvoj centrov EU za boj proti določenim kaznivim dejanjem Da se zagotovijo sinergije pri podpori EU za policijske dejavnosti in omogoči popolno izvajanje programa usposabljanja organov pregona EU, ki je predlagan skupaj s to uredbo[21], bo Europol prevzel in nadgrajeval naloge, ki jih je prej izvajala akademija Cepol. Tesnejše povezave med usposabljanjem in operativnim delovanjem bodo omogočile bolj usmerjeno in ustreznejše usposabljanje za uradnike organov pregona. Europol bo prek novega oddelka, imenovanega Akademija Europol, prevzel odgovornosti za podporo, razvoj, izvajanje in usklajevanje usposabljanja uradnikov organov pregona na strateški ravni, in ne le visokih policijskih uradnikov, kot trenutno velja na podlagi sklepa o Cepol. Te dejavnosti bodo obravnavale potrebe po ozaveščanju in znanju o mednarodnih instrumentih in instrumentih Unije, spodbujanje čezmejnega sodelovanja, specializirano znanje na posebnih kriminalističnih ali policijskih vsebinskih področij in pripravo za sodelovanje v civilnih policijskih misijah EU v tretjih državah. Akademija Europol bo odgovorna za razvoj in oceno izobraževalnih orodij, povezanih s potrebami, ki so bile ugotovljene v rednih ocenah potreb pri usposabljanju. Po potrebi bo prispevala k raziskavam in stremela k vzpostavljanju partnerstev z organi Unije in zasebnimi akademskimi institucijami, kjer je to primerno. Sestava, funkcije in postopki upravnega odbora izražajo nove odgovornosti Europola za usposabljanje organov pregona in najboljše prakse, določene v skupnem pristopu za decentralizirane agencije EU. Znanstveni odbor za usposabljanje bo svetoval upravnemu odboru, da se zajamči in usmerja znanstvena kakovost Europolovih dejavnosti usposabljanja. Da se izboljša zmogljivost EU za spopadanje s posebnimi kriminalnimi pojavi, ki zlasti zahtevajo skupna prizadevanja, ima Europol možnost, da razvije centre za boj proti posebnim oblikam kriminala, na primer evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti. Taki centri EU, ki združujejo različne pristope k boju proti posebnim oblikam kriminala, bi dodali vrednost ukrepom držav članic. Lahko bi bili, na primer, osrednje informacijske točke, združevali strokovno znanje za podporo državam članicam pri vzpostavljanju zmogljivosti, podpirali preiskave držav članic ali predstavljali združena stališča evropskih preiskovalcev pri kazenskem pregonu na določenem področju. 4. Strog sistem varstva podatkov Predlog krepi sistem varstva podatkov, ki velja za dejavnosti Europola. Sprejeti so zlasti naslednji ukrepi: · Obstoječi avtonomni sistem varstva podatkov Europola se nadalje krepi, tako da se v veliki meri opira na načela, na katerih temelji Uredba (ES) št. 45/2001 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[22]. Ker k Pogodbi priložena izjava 21 priznava specifičnost obdelave osebnih podatkov v okviru kazenskega pregona, pa so bila Europolova pravila o varstvu podatkov vseeno usklajena z drugimi instrumenti varstva podatkov, ki se uporabljajo na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja. Ti instrumenti so zlasti Konvencija št. 108[23], Priporočilo št. R(87) Sveta Evrope[24] in Okvirni sklep Sveta 2008/977 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja[25]. To bo zagotovilo visoko raven varstva posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov ob ustreznem upoštevanju specifičnosti kazenskega pregona. · Dostop držav članic do osebnih podatkov, ki jih hrani Europol in se nanašajo na operativne analize, je omejen na posreden dostop, ki temelji na sistemu iskanja zadetkov: rezultat avtomatizirane primerjave je anonimen „zadetek“, če se podatki, ki jih hrani država članica prosilka, ujemajo s podatki, ki jih hrani Europol. S tem povezani osebni podatki ali podatki o zadevi se zagotovijo le na podlagi posebne zahteve za dodatne informacije. · Obdelava osebnih podatkov o žrtvah, pričah, osebah, ki niso osumljenci, in mladoletnikih je prepovedana, razen če je nujno potrebna. Ta omejitev velja tudi za podatke, ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politična prepričanja, vero ali prepričanja, članstvo v sindikatih ter podatke v zvezi z zdravstvenim ali spolnim življenjem (občutljive osebne podatke). Poleg tega se lahko občutljivi osebni podatki obdelajo le, če dopolnjujejo druge osebne podatke, ki jih je Europol že obdelal. Europol mora evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov vsakih šest mesecev predložiti pregled vseh občutljivih osebnih podatkov. Nazadnje, nobena odločitev, ki prinaša pravne učinke v zvezi s posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki, se ne sme sprejeti zgolj na osnovi avtomatizirane obdelave občutljivih osebnih podatkov, razen če je odločitev odobrena v skladu z zakonodajo EU ali nacionalno zakonodajo ali jo je odobril evropski nadzornik za varstvo podatkov. · Pravica posameznikov do dostopa do osebnih podatkov, ki jih hrani Europol, se okrepi, da se poveča preglednost. Informacije, ki jih mora Europol zagotoviti posamezniku, ki zahteva dostop do podatkov o sebi, so navedene v uredbi. · Predlog določa jasna pravila za razdelitev odgovornosti v zadevah glede varstva podatkov in zlasti določa, da je Europol odgovoren za pregledovanje nadaljnje potrebe po shranjevanju osebnih podatkov v rednih časovnih presledkih. · Obveznosti evidentiranja in dokumentiranja se razširita, tako da ne zajemata le dostopa, ampak tudi širši obseg dejavnosti obdelave podatkov: zbiranje, spreminjanje, dostop, razkritje, združevanje in izbris. Da se zagotovi boljši nadzor nad uporabo podatkov in prikaz oseb, ki so jih obdelale, uredba prepoveduje spreminjanje zapisov. · Vsak posameznik lahko na Europol naslovi odškodninski zahtevek zaradi nezakonite obdelave podatkov ali dejanja, ki ni v skladu z določbami te uredbe. V takem primeru sta Europol in država članica, v kateri se je zgodila škoda, skupno in solidarno odgovorna (Europol na podlagi člena 340 Pogodbe in država članica na podlagi nacionalne zakonodaje). · Vloga zunanjega organa Europola za nadzor varstva podatkov se okrepi. Evropski nadzornik za varstvo podatkov bo pristojen za nadzor obdelave osebnih podatkov Europola. To zagotavlja popolno skladnost z merili glede neodvisnosti, ki so uveljavljena v sodni praksi Sodišča, in učinkovitost nadzora varstva podatkov zaradi izvršnih pooblastil evropskega nadzornika za varstvo podatkov. · Nacionalni organi za varstvo podatkov pa so še vedno pristojni za nadzor vnosa, priklica in vsakega sporočanja osebnih podatkov Europolu s strani zadevne države članice. Še vedno so pristojni tudi za proučitev, ali tak vnos, priklic ali sporočanje krši pravice osebe, na katero se podatki nanašajo. · Uredba uvaja elemente „skupnega nadzora“ podatkov, prenesenih na Europol in obdelanih v Europolu. Pri posebnih vprašanjih, ki zahtevajo nacionalno sodelovanje, in da se zagotovi dosledna uporaba te uredbe v Evropski uniji, bi morali evropski nadzornik za varstvo podatkov in nacionalni nadzorni organi, ki bi delovali znotraj svojih pristojnosti, sodelovati drug z drugim. 5. Boljše upravljanje Predlog izboljšuje upravljanje Europola s stremljenjem k večji učinkovitosti, racionalizaciji postopkov, zlasti v zvezi z upravnim odborom in izvršnim direktorjem, ter usklajevanjem Europola z načeli, določenimi v skupnem pristopu za decentralizirane agencije EU. V upravnem odboru Europola so zastopane Komisija in države članice, da se zagotovi učinkovit nadzor nad njegovim delovanjem. Da se izrazi dvojna pristojnost nove agencije, to sta operativna podpora in usposabljanje za kazenski pregon, so polnopravni člani upravnega odbora imenovani na podlagi njihovega znanja o sodelovanju na področju kazenskega pregona, nadomestni člani pa so imenovani na podlagi njihovega znanja o usposabljanju uradnikov organov pregona. Nadomestni člani bodo delovali kot polnopravni člani, kadar se bo razpravljalo ali odločalo o usposabljanju. Znanstveni odbor bo svetoval upravnemu odboru pri tehničnih vprašanjih o usposabljanju (znanstveni odbor za usposabljanje). Upravni odbor ima potrebne pristojnosti, zlasti da določi proračun, preverja njegovo izvajanje, sprejme ustrezna finančna pravila in dokumente načrtovanja, vzpostavi pregledne delovne postopke za sprejemanje odločitev izvršnega direktorja Europola, sprejme letno poročilo o dejavnostih in imenuje izvršnega direktorja. Upravni odbor se lahko odloči ustanoviti izvršni odbor, da se racionalizira postopek odločanja. Takšen majhen izvršni odbor bi lahko ob prisotnosti predstavnika Komisije tesneje sodeloval pri spremljanju dejavnosti Europola, da se okrepi nadzor upravnega poslovodenja in proračunskega upravljanja, zlasti v zvezi z revizijo. Da se zagotovi učinkovito vsakodnevno delovanje Europola, je izvršni direktor njegov zakoniti predstavnik in upravitelj. Izvršni direktor je popolnoma neodvisen pri izvajanju svojih nalog in zagotavlja, da Europol izvaja naloge, ki so predvidene v tej uredbi. Izvršni direktor je odgovoren zlasti za pripravo proračunskih dokumentov in dokumentov načrtovanja, ki jih predloži upravnemu odboru v odločanje, izvajanje letnih in večletnih delovnih programov Europola ter drugih dokumentov načrtovanja. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Popolna združitev akademije Cepol in Europola bo ustvarila sinergije in izboljšala učinkovitost. Ocenjuje se, da bodo prihranki, doseženi v obdobju 2015–2020, znašali 17,2 milijona EUR in 14 delovnih mest v ekvivalentu polnega delovnega časa (v nadaljnjem besedilu: EPDČ). Čeprav bo ta predlog izkoristil navedene prihranke in uporabil obstoječe vire, bodo potrebna dodatna sredstva za izvajanje novih nalog Europola v zvezi z usposabljanjem uradnikov organov pregona ter obdelavo in analizo pričakovanega povečanega pretoka informacij, vključno prek Evropskega centra za boj proti kibernetski kriminaliteti. Delovanje in nadaljnji razvoj Evropskega centra za boj proti kibernetski kriminaliteti imata daleč najpomembnejši vpliv na vire. Vzporedno z navedenimi potrebami po novih sredstvih Cepol in Europol sodelujeta tudi pri sedanjem 5-odstotnem zmanjšanju števila zaposlenih v vseh agencijah EU ter prispevata delovna mesta za prerazporeditev v agencijah EU v korist novih nalog in agencij v fazi zagona. Potrebnih bo dodatnih 12 EPDČ za izvajanje novih nalog v zvezi z usposabljanjem uradnikov organov pregona, tj. dejavnosti, ki so potrebne za izvajanje evropskega programa usposabljanja organov pregona, predlaganega skupaj s to uredbo. Človeški viri za izvajanje novih dejavnosti usposabljanja bodo pridobljeni z združitvijo akademije Cepol in Europola, s katero se bo število delovnih mest zmanjšalo za 14, kar pomeni v obdobju 2015–2020 prihranke v višini 10,1 milijona EUR. Akademija Cepol bi morala z ukinitvijo 14 delovnih mest izpolniti zahtevo po 5-odstotnem zmanjšanju števila zaposlenih in prispevati k rezervi delovnih mest za prerazporeditev. Poleg tega se ocenjuje, da bo v navedenem obdobju prihranjenih 7,1 milijona EUR zaradi nižjih stroškov nastanitve, opreme in izdatkov upravnega odbora. Premestitev približno 40 uslužbencev s trenutne lokacije akademije Cepol v Bramshillu v Združenem kraljestvu na lokacijo Europola v Haagu na Nizozemskem bo v omejenem enkratnem strošku po ocenah znašala 30 000 EUR. Združeno kraljestvo je napovedalo, da namerava zapreti lokacijo v Bramshillu, zato se bo morala akademija Cepol v vsakem primeru preseliti. Potrebni bodo dodatni 3 EPDČ za povečane zahteve pri obdelavi informacij zaradi pričakovanega povečanja količine informacij, posredovanih Europolu zaradi tega predloga (ki združuje okrepljeno obveznost držav članic, da Europolu zagotovijo ustrezne podatke, finančno podporo posameznim preiskavam in poročila o spremljanju). Ti uslužbenci se bodo postopno zaposlili med letoma 2015 in 2017, posledica tega pa so predvideni stroški zaposlovanja v višini 1,8 milijona EUR v obdobju 2015–2020. Približno dve tretjini teh stroškov bodo nadomestili prihranki zaradi združitve Europola in Cepola: 2 EPDČ bosta zagotovljena prek preostalih 2 od 14 delovnih mest, ki so bila prihranjena zaradi združitve Cepola. Za Evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti bo v obdobju 2015–2020 zaposlenih dodatnih 41 EPDČ. Naloge, za katere je potrebno zaposliti navedene uslužbence, so opredeljene v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije. Ocenjuje se, da bodo stroški za Evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti, ki niso stroški za osebje, v navedenem obdobju znašali 16,6 milijona EUR. Leta 2013 se je Evropskemu centru za boj proti kibernetski kriminaliteti že dodelilo 44 EPDČ prek notranje prerazporeditve v Evropolu, ta pa je zahteval dodatnih 17 EPDČ kot del predloga proračuna za leto 2014. Da se izpolni zahteva po 5-odstotnem zmanjšanju števila zaposlenih in prispeva k rezervi delovnih mest za prerazporeditev, bi se moralo v Europolu med letoma 2015 in 2018 ukiniti 34 EPDČ, poleg 12 EPDČ, ki bodo ukinjeni že leta 2014. Nazadnje, ta predlog bo zahteval dodatna sredstva za evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ki so ocenjena na protivrednost 1 EPDČ. Europol bo zaradi spremembe ureditev na področju nadzora varstva podatkov med letoma 2015 in 2020 prihranil 3 milijone EUR, saj mu ne bo treba več zagotavljati podpore skupnemu nadzornemu organu, v navedenem obdobju pa bo imel tudi 1,5 milijona EUR stroškov, povezanih z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov. Proračunski vpliv zakonodajnega predloga v obdobju 2015–2020 torej skupaj znaša 623 milijonov EUR za združeno agencijo ter 1,5 milijona EUR za evropskega nadzornika za varstvo podatkov[26]. 2013/0091 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona in usposabljanja (Europol) in razveljavitvi sklepov 2009/371/PNZ in 2005/681/PNZ EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 88 in člena 87(2)(b) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Europol je bil ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ[27] kot subjekt Unije, ki se financira iz splošnega proračuna Unije, da bi podpiral in krepil dejavnosti pristojnih organov držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju organiziranega kriminala, terorizma in drugih hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, ter boj proti njim. Sklep 2009/371/PNZ je nadomestil Konvencijo na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (v nadaljnjem besedilu: Konvencija o Europolu)[28]. (2) Člen 88 Pogodbe določa, da Europol ureja uredba, sprejeta po rednem zakonodajnem postopku. Zahteva tudi, da se določijo postopki za nadzor dejavnosti Europola, ki ga opravlja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti. Zato je nujno, da se Sklep 2009/371/PNZ nadomesti z uredbo, ki določa pravila o parlamentarnem nadzoru. (3) Evropska policijska akademija („Cepol“) je bila ustanovljena s Sklepom 2005/681/PNZ[29], da bi se olajšalo sodelovanje med nacionalnimi policijskimi silami z organizacijo in usklajevanjem dejavnosti usposabljanja z evropsko razsežnostjo policijskega delovanja. (4) „Stockholmski program – odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje“[30] poziva k razvoju Europola in k temu, da postane „središča točka za izmenjavo informacij med organi pregona držav članic, ponudnik storitev in platforma za dejavnosti kazenskega pregona“. Na podlagi ocene delovanja Europola je treba nadalje izboljšati njegovo operativno učinkovitost, da se izpolni ta cilj. Stockholmski program zastavlja tudi cilj, da se ustvari pristna evropska kultura na področju kazenskega pregona z vzpostavitvijo evropskih programov usposabljanj in programov izmenjave za vse relevantne strokovnjake organov pregona na nacionalni ravni in ravni EU. (5) Obsežne kriminalne in teroristične mreže so velika nevarnost za notranjo varnost Unije ter varnost in načine preživljanja njenih državljanov. Ocene ogroženosti, ki so na voljo, kažejo, da se kriminalne združbe ukvarjajo z vedno več nedovoljenimi dejavnostmi in delujejo čez mejo. Nacionalni organi pregona morajo zato tesneje sodelovati z enakovrednimi organi v drugih državah članicah. V zvezi s tem je treba Europol opremiti za podporo državam članicam pri preprečevanju, analiziranju in preiskovanju kriminala po vsej Uniji. To so potrdile tudi ocene sklepov 2009/371/PNZ in 2005/681/PNZ. (6) Glede na povezave med nalogami Europola in akademije Cepol bi združevanje in racionalizacija funkcij teh agencij izboljšala učinkovitost operativne dejavnosti, ustreznost usposabljanja in učinkovitost policijskega sodelovanja v Uniji. (7) Sklepa 2009/371/PNZ in 2005/681/PNZ bi bilo treba zato razveljaviti in ju nadomestiti s to uredbo, ki temelji na spoznanjih, pridobljenih pri izvajanju obeh navedenih sklepov. Europol, ustanovljen s to uredbo, bi moral nadomestiti in nadaljevati funkcije Europola in akademije Cepol, kot so bile določene z razveljavljenima sklepoma. (8) Ker kazniva dejanja pogosto segajo prek notranjih meja, bi moral Europol podpirati in krepiti ukrepe držav članic in njihovo sodelovanje pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, in boj proti njim. Ker je terorizem ena največjih groženj varnosti Unije, bi moral Europol pomagati državam članicam pri soočanju s skupnimi izzivi na tem področju. Europol bi kot agencija EU za kazenski pregon moral podpirati in krepiti tudi ukrepe in sodelovanje pri preprečevanju tistih oblik kriminala, ki vplivajo na interese EU. Nuditi bi moral tudi podporo pri preprečevanju povezanih kaznivih dejanj, ki so storjena z namenom pridobitve sredstev, omogočanja, izvrševanja dejanj ali zagotavljanja nekaznovanja za dejanja iz pristojnosti Europola, in boj proti njim. (9) Europol bi moral zagotoviti kakovostnejše, usklajeno in dosledno usposabljanje za uradnike organov pregona vseh razredov znotraj jasnega okvira v skladu z ugotovljenimi potrebami pri usposabljanju. (10) Europol bi moral imeti možnost, da od držav članic zahteva, naj začnejo, vodijo ali usklajujejo preiskave kaznivih dejanj v posebnih primerih, ko bi čezmejno sodelovanje zagotovilo dodano vrednost. Europol bi moral o takih zahtevkih obvestiti Eurojust. (11) Za povečanje učinkovitosti Europola kot središčne točke za izmenjavo informacij v Uniji bi bilo treba določiti jasne obveznosti držav članic, da Europolu zagotovijo podatke, ki jih potrebuje za izpolnitev svojih ciljev. Pri izvajanju takih obveznosti bi morale države članice posebno pozornost posvečati zagotavljanju ustreznih podatkov za boj proti kriminalu, ki veljajo za strateške in operativne prednostne naloge v okviru ustreznih političnih instrumentov Unije. Države članice bi morale Europolu zagotoviti tudi kopijo dvostranskih in večstranskih izmenjav informacij z drugimi državami članicami o kaznivih dejanjih, ki spadajo pod cilje Europola. Hkrati bi moral Europol povečati raven podpore državam članicam, da se izboljšata medsebojno sodelovanje in izmenjava informacij. Europol bi moral predložiti letno poročilo vsem institucijam Unije in nacionalnim parlamentom, v katerem bi navedel, v kolikšni meri mu posamezne države članice zagotavljajo informacije. (12) V vsaki državi članici bi bilo treba vzpostaviti nacionalno enoto, da se zagotovi učinkovito sodelovanje med Europolom in državami članicami. Ta enota bi morala biti glavna zveza med nacionalnimi organi pregona, ustanovami za usposabljanje in Europolom. Vsaka nacionalna enota bi morala Europolu dodeliti vsaj enega uradnika za zvezo, da se zagotovi neprekinjena in učinkovita izmenjava informacij med Europolom in nacionalnimi enotami ter olajša njihovo sodelovanje. (13) Ob upoštevanju decentralizirane strukture nekaterih držav članic in dejstva, da je treba v nekaterih primerih zagotoviti hitro izmenjavo informacij, bi bilo treba Europolu omogočiti, da pri posameznih preiskavah sodeluje neposredno z organi pregona v državah članicah, pri tem pa redno obvešča svoje nacionalne enote. (14) Da se zagotovi visoka kakovost, usklajenost in doslednost usposabljanja organov pregona na ravni Unije, bi moral Europol delovati v skladu s politiko usposabljanja organov pregona Unije. Usposabljanje na ravni Unije bi moralo biti na voljo uradnikom organov pregona vseh razredov. Europol bi moral zagotoviti, da se usposabljanje ovrednoti, ugotovitve iz ocen potreb pri usposabljanju pa se upoštevajo pri načrtovanju, da se zmanjša podvajanje. Europol bi moral v državah članicah spodbujati priznavanje usposabljanja na ravni Unije. (15) Treba je izboljšati tudi upravljanje Europola s stremljenjem k večji učinkovitosti in racionalizaciji postopkov. (16) V upravnem odboru Europola bi morale biti zastopane Komisija in države članice, da se zagotovi učinkovit nadzor nad njegovim delovanjem. Da se izrazi dvojna pristojnost nove agencije, to sta operativna podpora in usposabljanje za kazenski pregon, bi polnopravni člani upravnega odbora morali biti imenovani na podlagi njihovega znanja o sodelovanju na področju kazenskega pregona, nadomestni člani pa bi morali biti imenovani na podlagi njihovega znanja v zvezi z usposabljanjem uradnikov organov pregona. Nadomestni člani bi morali delovati kot polnopravni člani, kadar bi bil polnopravni član odsoten in kadar bi se razpravljalo ali odločalo o usposabljanju. Znanstveni odbor bi moral svetovati upravnemu odboru pri tehničnih vprašanjih o usposabljanju. (17) Upravni odbor bi moral imeti potrebne pristojnosti, zlasti da določi proračun, preverja njegovo izvajanje, sprejme ustrezna finančna pravila in dokumente načrtovanja, vzpostavi pregledne delovne postopke za sprejemanje odločitev izvršnega direktorja Europola ter sprejme letno poročilo o dejavnostih. Izvrševati bi moral pooblastila organa za imenovanja v zvezi z uslužbenci agencije, vključno z izvršnim direktorjem. Da se racionalizira postopek odločanja in okrepi nadzor upravnega poslovodenja in proračunskega upravljanja, bi moral upravni odbor imeti tudi pravico, da ustanovi izvršni odbor. (18) Za zagotovitev učinkovitega vsakodnevnega delovanja Europola bi izvršni direktor moral biti njegov zakoniti predstavnik in upravitelj, ki je popolnoma neodvisen pri izvajanju vseh nalog in zagotavlja, da Europol izvaja naloge, ki so predvidene v tej uredbi. Izvršni direktor bi moral biti odgovoren zlasti za pripravo proračunskih dokumentov in dokumentov načrtovanja, ki jih predloži upravnemu odboru v odločanje, izvajanje letnih in večletnih delovnih programov Europola ter drugih dokumentov načrtovanja. (19) Europol mora nujno imeti na voljo popolne in najnovejše informacije za namene preprečevanja kriminala, ki spada pod njegove cilje, in boj proti njemu. Zato bi mu bilo treba omogočiti obdelavo podatkov, ki mu jih posredujejo države članice, tretje države, mednarodne organizacije in organi Unije, ter podatkov iz javno dostopnih virov, da se razvije razumevanje kriminalnih pojavov in trendov, zbira informacije o kriminalnih združbah ter odkrije povezave med različnimi kaznivimi dejanji. (20) Europol bi moral za obdelavo podatkov uporabljati nove tehnologije, da se izboljša njegova učinkovitost pri zagotavljanju natančnih analiz kaznivih dejanj organom pregona držav članic. Europolu bi bilo treba omogočiti hitro ugotavljanje povezav med preiskavami in običajnih načinov delovanja različnih kriminalnih združb, preverjanje navzkrižnih zadetkov podatkov in jasen pregled trendov, pri čemer bi bilo treba ohraniti visoko raven varstva osebnih podatkov posameznikov. Zato Europolove zbirke podatkov ne bi smele biti predhodno opredeljene, s čimer se bo Europolu omogočilo, da izbere najučinkovitejšo strukturo informacijske tehnologije. Določiti bi bilo treba namen obdelav in pravice dostopa ter določene dodatne zaščitne ukrepe, da se zagotovi visoka raven varstva podatkov. (21) Države članice, organi v tretjih državah in mednarodne organizacije bi morali določiti namen, za katerega bi Europol lahko obdelal podatke, ki jih le-ti posredujejo, in omejiti pravice dostopa, da se zagotovi spoštovanje lastništva podatkov in varstvo informacij. (22) Da se zagotovi, da do podatkov dostopajo le tisti, za katere je dostop nujno potreben za izvajanje nalog, bi ta uredba morala določati podrobna pravila o različnih stopnjah pravice dostopa do podatkov, ki jih obdela Europol. Taka pravila ne bi smela posegati v omejitve glede dostopa, ki jih določijo pošiljatelji podatkov, saj bi bilo treba spoštovati načelo lastništva podatkov. Da se zagotovi večja učinkovitost preprečevanja kriminala, ki spada pod cilje Europola, in boj proti njemu, bi moral Europol države članice obvestiti o informacijah, ki jih zadevajo. (23) Da se izboljša operativno sodelovanje med agencijami in da se zlasti vzpostavijo povezave med podatki, ki so že v lasti različnih agencij, bi Europol moral Eurojustu in Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) omogočiti dostop do svojih podatkov in iskanje po njih. (24) Europol bi moral vzdrževati sodelovanje z drugimi organi Unije, organi pregona in ustanovami za usposabljanje organov pregona tretjih držav, mednarodnimi organizacijami in zasebnimi strankami, in sicer v obsegu, ki je potreben za izpolnitev njegovih nalog. (25) Da se zagotovi operativna učinkovitost, bi bilo treba Europolu omogočiti izmenjavo vseh informacij, razen osebnih podatkov, z drugimi organi Unije, organi pregona in ustanovami za usposabljanje organov pregona tretjih držav ter mednarodnimi organizacijami, in sicer v obsegu, ki je potreben za izvajanje njegovih nalog. Ker imajo družbe, podjetja, poslovna združenja, nevladne organizacije in druge zasebne stranke strokovno znanje in podatke, ki so neposredno relevantni za preprečevanje hudih kaznivih dejanj in terorizma ter boj proti njim, bi bilo Europolu treba omogočiti tudi izmenjavo takih podatkov z zasebnimi strankami. Za preprečevanje kibernetskega kriminala, povezanega z ogrožanjem varnosti omrežja in informacij, in boj proti njemu, bi moral Europol v skladu z Direktivo [ime sprejete direktive] Evropskega parlamenta in Sveta o ukrepih za zagotovitev visoke ravni varnosti omrežja in informacij po vsej Uniji[31] sodelovati in izmenjavati informacije, razen osebnih podatkov, z nacionalnimi organi, pristojnimi za varnost omrežja in informacijskih sistemov. (26) Europolu bi bilo treba omogočiti izmenjavo osebnih podatkov z drugimi organi Unije v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog. (27) Huda kazniva dejanja in terorizem so pogosto povezani z osebami zunaj ozemlja EU. Zato bi bilo Europolu treba omogočiti izmenjavo osebnih podatkov z organi pregona tretjih držav in mednarodnimi organizacijami, kot je Interpol, in sicer v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog. (28) Europolu bi bilo treba omogočiti prenos osebnih podatkov organu tretje države ali mednarodni organizaciji na podlagi sklepa Komisije, da zadevna država ali mednarodna organizacija zagotavlja ustrezno raven varstva podatkov, ali, če ni sklepa o ustreznosti, na podlagi mednarodnega sporazuma, ki ga je sklenila Unija v skladu s členom 218 Pogodbe, ali sporazuma o sodelovanju, sklenjenega med Europolom in zadevno tretjo državo pred začetkom veljavnosti te uredbe. V skladu s členom 9 Protokola 36 o prehodnih določbah, priloženega k Pogodbi, bi morali taki sporazumi obdržati svoj pravni učinek, dokler niso razveljavljeni, razglašeni za nične ali spremenjeni zaradi izvajanja Pogodbe. (29) Ko prenos osebnih podatkov ne more temeljiti na sklepu Komisije o ustreznosti ali mednarodnem sporazumu, ki ga je sklenila Unija, ali obstoječem sporazumu o sodelovanju, bi morala upravni odbor in evropski nadzornik za varstvo podatkov imeti možnost, da odobrita prenos ali niz prenosov pod pogojem, da so zagotovljeni ustrezni zaščitni ukrepi. Če ne velja nič od zgoraj navedenega, bi izvršni direktor moral imeti pooblastilo, da odobri prenos podatkov v izjemnih primerih in za vsak primer posebej, če je to potrebno, da se zaščitijo bistveni interesi države članice, prepreči neposredna nevarnost, povezana s kriminalom ali terorizmom, če je prenos drugače potreben ali zakonsko zahtevan na podlagi pomembnih javnih razlogov, če je oseba, na katero se podatki nanašajo, to dovolila ali če so njeni življenjski interesi v nevarnosti. (30) Europolu bi bilo treba omogočiti, da obdeluje osebne podatke zasebnih strank in posameznikov, samo če jih nanj prenese nacionalna enota Europola v državi članici v skladu z njeno nacionalno zakonodajo ali kontaktna točka v tretji državi, s katero je vzpostavljeno sodelovanje s sporazumom o sodelovanju, sklenjenim v skladu s členom 23 Sklepa 2009/371/PNZ pred začetkom veljavnosti te uredbe, ali organ tretje države ali mednarodna organizacija, s katerimi je Unija sklenila mednarodni sporazum v skladu s členom 218 Pogodbe. (31) Informacije, za katere je jasno, da jih je tretja država ali mednarodna organizacija pridobila s kršitvijo človekovih pravic, se ne obdelujejo. (32) Pravila o varstvu podatkov v Europolu bi bilo treba okrepiti, opirati pa bi se morala na načela, na katerih temelji Uredba (ES) št. 45/2001[32], da se zagotovi visoka raven varstva posameznikov v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Ker Pogodbi priložena izjava 21 priznava specifičnost obdelave osebnih podatkov v okviru kazenskega pregona, bi morala biti Europolova pravila o varstvu podatkov samostojna in usklajena z drugimi ustreznimi instrumenti varstva podatkov, ki se uporabljajo na področju policijskega sodelovanja v Uniji, zlasti s Konvencijo št. 108[33] in Priporočilom št. R(87) Sveta Evrope[34] ter Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah[35] [zamenjati z ustrezno direktivo, veljavno ob sprejetju]. (33) Osebne podatke bi bilo treba v največji možni meri razlikovati glede na stopnjo njihove točnosti in zanesljivosti. Dejstva bi bilo treba razlikovati od osebnih ocen, da se zagotovijo tako varstvo posameznikov kot tudi kakovost in zanesljivost informacij, ki jih obdeluje Europol. (34) Na področju policijskega sodelovanja se obdelujejo osebni podatki v zvezi z različnimi kategorijami oseb, na katere se podatki nanašajo. Europol bi moral čim jasneje razlikovati med osebnimi podatki različnih kategorij oseb, na katere se podatki nanašajo. Osebne podatke oseb, kot so žrtve, priče in osebe z relevantnimi informacijami, ter osebne podatke mladoletnikov bi bilo treba še posebej varovati. Zato jih Europol ne bi smel obdelovati, razen če je to nujno potrebno za preprečevanje kriminala, ki spada pod cilje Europola, in boj proti njemu, ter če ti podatki dopolnjujejo druge osebne podatke, ki jih je Europol že obdelal. (35) Ob upoštevanju temeljnih pravic do varstva osebnih podatkov Europol ne bi smel shranjevati osebnih podatkov dlje, kot je potrebno za izvajanje njegovih nalog. (36) Europol bi moral izvajati ustrezne tehnične in organizacijske ukrepe, da se zagotovi varnost osebnih podatkov. (37) Vsaka oseba bi morala imeti pravico dostopa do osebnih podatkov, ki jo zadevajo, do popravkov nepravilnih podatkov in izbrisa ali preprečevanja dostopa do podatkov, ki jo zadevajo, če ti podatki niso več potrebni. Pravice osebe, na katero se podatki nanašajo, in njihovo uveljavljanje ne bi smeli vplivati na obveznosti Europola, zanje pa bi morale veljati omejitve, določene v tej uredbi. (38) Varstvo pravic in svoboščin oseb, na katere se podatki nanašajo, zahteva jasno razdelitev odgovornosti na podlagi te uredbe. Države članice bi zlasti morale biti odgovorne za točnost in posodabljanje podatkov, ki so jih prenesle na Europol, ter za zakonitost takega prenosa. Europol bi moral biti odgovoren za točnost in posodabljanje podatkov, ki jih zagotovijo drugi pošiljatelji podatkov. Europol bi moral zagotoviti tudi, da so podatki obdelani pravično in zakonito, da so zbrani in obdelani za določen namen, da so točni, ustrezni in ne pretirani glede na namene, za katere se obdelujejo, ter da se ne shranjujejo dlje, kot je to potrebno za namen, za katerega so obdelani. (39) Europol bi moral zaradi preverjanja zakonitosti obdelave podatkov, notranjega spremljanja ter zagotavljanja ustrezne neoporečnosti in varnosti podatkov hraniti zapise zbiranja, spreminjanja, dostopa do osebnih podatkov ali njihovega razkrivanja, združevanja ali izbrisa. Europol bi moral biti zavezan k sodelovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov in na zahtevo omogočiti dostop do zapisov ali dokumentacije, da se lahko uporabijo za spremljanje postopkov obdelave. (40) Europol bi moral imenovati pooblaščenca za varstvo podatkov, ki bi mu pomagala pri spremljanju skladnosti z določbami te uredbe. Pooblaščencu za varstvo podatkov bi moralo biti omogočeno, da neodvisno in učinkovito opravlja svoje dolžnosti in naloge. (41) Nacionalni organi, pristojni za nadzor obdelave osebnih podatkov, bi morali preverjati, ali države članice zakonito obdelujejo osebne podatke. Evropski nadzornik za varstvo podatkov pa bi moral preverjati, ali Europol zakonito obdeluje podatke, in izvajati svoje funkcije popolnoma neodvisno. (42) Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nacionalni nadzorni organi bi morali sodelovati drug z drugim pri posebnih vprašanjih, ki zahtevajo nacionalno sodelovanje, in da se zagotovi dosledna uporaba te uredbe v vsej Uniji. (43) Ker Europol obdeluje tudi neoperativne osebne podatke, ki niso povezani s preiskavami kaznivih dejanj, bi se morala za obdelavo takšnih podatkov uporabljati Uredba (ES) št. 45/2001. (44) Evropski nadzornik za varstvo podatkov bi moral obravnavati in preiskati pritožbe, ki jih vložijo osebe, na katere se podatki nanašajo. Preiskavo na podlagi pritožbe bi bilo treba izvesti v obsegu, primernem za posamezni primer, in je lahko predmet sodne presoje. Nadzorni organ bi moral posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v primernem roku obvestiti o stanju zadeve in odločitvi o pritožbi. (45) Vsak posameznik bi moral imeti pravico do pravnega sredstva proti odločitvam evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ki ga zadevajo. (46) Za Europol bi morala veljati splošna pravila o pogodbeni in nepogodbeni odgovornosti, ki se uporabljajo za institucije, agencije in organe Unije, z izjemo odgovornosti za nezakonito obdelavo podatkov. (47) Pri zadevnih posameznikih je lahko včasih nejasno, ali je škoda, ki so jo utrpeli zaradi nezakonite obdelave podatkov, posledica dejanj Europola ali države članice. Zato bi morala biti Europol in država članica, v kateri se je zgodil dogodek, zaradi katerega je oseba utrpela škodo, skupno in solidarno odgovorna. (48) Za zagotovitev, da bo Europol popolnoma odgovorna in pregledna notranja organizacija, je ob upoštevanju člena 88 Pogodbe o delovanju Evropske unije nujno določiti postopke za nadzor dejavnosti Europola, ki ga izvaja Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti, pri tem pa upoštevati potrebo po varovanju zaupnosti operativnih informacij. (49) Za uslužbence Europola bi morali veljati Kadrovski predpisi za uradnike Evropskih skupnosti in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, ki jih določa Uredba (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68[36]. Europol bi moral imeti možnost, da zaposli uslužbence, zaposlene pri pristojnih organih držav članic, kot začasne uslužbence, katerih obdobje službovanja bi moralo biti omejeno, da se ohrani načelo rotacije, saj poznejša ponovna zaposlitev uslužbencev pri njihovem pristojnem organu olajša tesno sodelovanje med Europolom in pristojnimi organi držav članic. Države članice bi morale sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se uslužbenci, zaposleni v Europolu kot začasni uslužbenci, po koncu službovanja v Europolu lahko vrnejo v nacionalne javne službe, katerim pripadajo. (50) Glede na naravo nalog Europola in vlogo izvršnega direktorja lahko pristojni odbor Evropskega parlamenta povabi izvršnega direktorja pred njegovim imenovanjem ter pred podaljšanjem njegovega mandata, da poda izjavo in odgovarja na vprašanja odbora. Izvršni direktor bi moral Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti tudi letno poročilo. Poleg tega bi bilo treba Evropskemu parlamentu omogočiti, da izvršnega direktorja povabi, da poroča o izvrševanju svojih nalog. (51) Da se zagotovi popolna avtonomija in neodvisnost Europola, bi mu bilo treba zagotoviti avtonomen proračun, katerega prihodki so v prvi vrsti prispevki iz proračuna Unije. Za prispevek Unije in morebitne druge subvencije v breme splošnega proračuna Unije je treba uporabiti proračunski postopek Unije. Revizijo zaključnih računov mora opravljati Računsko sodišče. (52) Za Europol bi se morala uporabljati Uredba (EU, EURATOM) št. 966/2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 („finančna uredba“)[37]. (53) Za Europol bi se morala uporabljati Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF)[38]. (54) Europol obdeluje podatke, ki zahtevajo posebno varstvo, saj vključujejo tajne podatke EU in občutljive netajne podatke. Europol bi zato moral sestaviti pravila o zaupnosti in obdelavi takih informacij, pri tem pa upoštevati osnovna načela in minimalne standarde iz Sklepa 2011/292/EU o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU[39]. (55) Ustrezno je, da se uporaba te uredbe redno ocenjuje. (56) Potrebne določbe glede namestitve Europola v državi članici, v kateri ima sedež, tj. na Nizozemskem, in posebna pravila, ki se uporabljajo za celotno osebje Europola in njihove družinske člane, bi bilo treba določiti v sporazumu o sedežu. Poleg tega bi morala država članica gostiteljica zagotoviti najboljše možne pogoje za uspešno delovanje Europola, vključno s šolanjem otrok in prevozi, da bo lahko urad pridobil visokokakovostne človeške vire iz čim širšega geografskega območja. (57) Europol, kot ga ustanavlja ta uredba, nadomesti in nasledi Europol, ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ, in akademijo Cepol, ustanovljeno s Sklepom 2005/681/PNZ. Zato bi moral biti zakoniti naslednik vseh njunih pogodb, vključno s pogodbami o zaposlitvi, odgovornostmi in pridobljeno lastnino. Mednarodni sporazumi, ki sta jih sklenila Europol, ustanovljen na podlagi Sklepa 2009/371/PNZ, in akademija Cepol, ustanovljena na podlagi Sklepa 2005/681/PNZ, bi morali ohraniti veljavnost, z izjemo sporazuma o sedežu, ki ga je sklenila akademija Cepol. (58) Da se Europolu omogoči čim boljše nadaljnje izpolnjevanje nalog na podlagi Sklepa 2009/371/PNZ, in akademije Cepol, ustanovljene na podlagi Sklepa 2005/681/PNZ, bi bilo treba določiti prehodne ukrepe, zlasti v zvezi z upravnim odborom, izvršnim direktorjem in ločenimi obračunskimi enotami proračuna Europola za usposabljanje za tri leta po začetku veljavnosti te uredbe. (59) Ker cilja te uredbe, in sicer ustanovitev subjekta, odgovornega za sodelovanje in usposabljanje organov pregona na ravni Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lahko bolje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (60) [V skladu s členom 3 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, sta navedeni državi uradno sporočili, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe] ALI [Brez poseganja v člen 4 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, navedeni državi ne bosta sodelovali pri sprejetju te uredbe, ki zanju ne bo zavezujoča in jima je ne bo treba uporabljati]. (61) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. (62) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, predvsem pravico do varstva osebnih podatkov in pravico do zasebnosti, kot sta zaščiteni s členoma 8 in 7 Listine ter s členom 16 Pogodbe – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Poglavje I SPLOŠNE DOLOČBE IN CILJI EUROPOLA Člen 1 Ustanovitev Agencije Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona in usposabljanja 1. Ustanovi se Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju kazenskega pregona in usposabljanja (Europol) za izboljšanje medsebojnega sodelovanja med organi pregona v Evropski uniji, za okrepitev in podporo njihovim ukrepom in za doseganje dosledne evropske politike usposabljanja. 2. Europol, kot ga ustanavlja ta uredba, nadomesti in nasledi Europol, ustanovljen s Sklepom 2009/371/PNZ, in akademijo Cepol, ustanovljeno s Sklepom 2005/681/PNZ. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve: (a) „pristojni organi držav članic“ pomenijo vse policijske organe in druge službe kazenskega pregona, ki obstajajo v državah članicah in so po nacionalni zakonodaji odgovorni za preprečevanje kaznivih dejanj in boj proti njim; (b) „analiza“ pomeni zbiranje, obdelavo ali uporabo podatkov z namenom pomagati pri preiskavah kaznivih dejanj; (c) „organi Unije“ pomenijo institucije, subjekte, misije, urade in agencije, ki so bili ustanovljeni s Pogodbo o Evropski uniji in Pogodbo o delovanju Evropske unije ali na njuni podlagi; (d) „uradniki organov pregona“ pomenijo policijske in carinske uradnike ter uradnike drugih relevantnih služb, vključno z organi Unije, ki so odgovorni za preprečevanje hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, terorizma in oblik kriminala, ki vplivajo na skupni interes politike Unije, in boj proti njim ter za civilno krizno upravljanje in mednarodno policijsko dejavnost na večjih dogodkih; (e) „tretje države“ pomenijo države, ki niso države članice Evropske unije; (f) „mednarodne organizacije“ pomenijo mednarodne organizacije in njihove podrejene organe javnega prava ali druge organe, ki so ustanovljeni s sporazumom med dvema ali več državami ali na podlagi takega sporazuma; (g) „zasebne stranke“ pomenijo subjekte in organe, ustanovljene v skladu z zakonodajo države članice ali tretje države, zlasti družbe in podjetja, poslovna združenja, neprofitne organizacije in druge pravne osebe, ki ne spadajo pod točko (f); (h) „posamezniki“ pomenijo vse fizične osebe; (i) „osebni podatki“ pomenijo katere koli informacije, ki se nanašajo na določeno ali določljivo fizično osebo, v nadaljnjem besedilu „posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki“; določljiva oseba je tista, ki se lahko neposredno ali posredno identificira, zlasti s pomočjo identifikacijske številke ali enega ali več dejavnikov, značilnih za njeno fizično, fiziološko, duševno, ekonomsko, kulturno ali socialno istovetnost; (j) „obdelava osebnih podatkov“, v nadaljnjem besedilu „obdelava“, pomeni vsak postopek ali niz postopkov, ki se izvajajo v zvezi z osebnimi podatki z avtomatskimi sredstvi ali brez njih, kot je zbiranje, beleženje, urejanje, shranjevanje, prilagajanje ali predelava, priklic, vpogled, uporaba, razkritje s pošiljanjem, širjenje ali drugačno omogočanje dostopa, usklajevanje ali kombiniranje, blokiranje, izbris ali uničenje podatkov; (k) „prejemnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, javni organ, agencijo ali kateri koli drug organ, ki se mu posreduje podatke, bodisi da je tretja stranka ali ne; vendar pa se organi, ki lahko prejmejo podatke v okviru posamezne poizvedbe, ne štejejo za prejemnike; (l) „prenos osebnih podatkov“ pomeni sporočanje osebnih podatkov, ki se aktivno dajo na voljo, med omejenim številom določenih strank ob zavedanju ali namenu pošiljatelja, da prejemniku omogoča dostop do osebnih podatkov; (m) „zbirka osebnih podatkov“, v nadaljevanju „zbirka“, pomeni vsak strukturiran niz osebnih podatkov, ki so dostopni v skladu s posebnimi merili, bodisi centraliziran, decentraliziran ali razpršen na funkcionalni ali geografski podlagi; (n) „privolitev posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki“ pomeni vsako prostovoljno dano posebno in ozaveščeno izjavo volje, s katero posameznik, na katerega se osebni podatki nanašajo, izrazi soglasje k obdelavi z njim povezanih osebnih podatkov; (o) „upravni osebni podatki“ pomenijo vse osebne podatke, ki jih obdela Europol, razen podatkov, ki so obdelani zaradi doseganja ciljev iz člena 3(1) in (2). Člen 3 Cilji 1. Europol podpira in krepi dejavnosti pristojnih organov držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju hudih kaznivih dejanj, ki prizadenejo dve ali več držav članic, terorizma in drugih oblik kriminala, ki vplivajo na skupni interes politike Unije, in boju proti njim, kot je določeno v Prilogi 1. 2. Europol podpira in krepi tudi dejavnosti pristojnih organov držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju kaznivih dejanj, povezanih s kaznivimi dejanji iz točke (a), in boju proti njim. Za povezana kazniva dejanja se štejejo naslednja kazniva dejanja: (a) kazniva dejanja, storjena z namenom pridobitve sredstev za izvrševanje dejanj iz pristojnosti Europola; (b) kazniva dejanja, storjena z namenom omogočanja ali izvrševanja dejanj iz pristojnosti Europola; (c) kazniva dejanja, storjena z namenom zagotavljanja nekaznovanja za dejanja iz pristojnosti Europola. 3. Europol podpira, razvija, izvaja in usklajuje dejavnosti usposabljanja uradnikov organov pregona. Poglavje II NALOGE V ZVEZI S SODELOVANJEM NA PODROČJU KAZENSKEGA PREGONA Člen 4 Naloge 1. Europol je agencija Evropske unije, ki v skladu to uredbo izvaja naslednje naloge: (a) zbira, hrani, obdeluje, analizira in izmenjuje informacije; (b) države članice brez zamude obvešča o informacijah, ki jih zadevajo, in o kakršnih koli povezavah med kaznivimi dejanji; (c) usklajuje, organizira in izvaja preiskovalne in operativne ukrepe (i) ki se izvajajo skupaj s pristojnimi organi držav članic ali (ii) v okviru skupnih preiskovalnih enot v skladu s členom 5, po potrebi v povezavi z Eurojustom; (d) sodeluje v skupnih preiskovalnih enotah in predlaga njihovo vzpostavitev v skladu s členom 5; (e) zagotavlja informacije in analitično podporo državam članicam v zvezi z večjimi mednarodnimi dogodki; (f) pripravlja ocene ogroženosti, strateške in operativne analize ter poročila o splošnem stanju; (g) razvija, razširja in spodbuja strokovno znanje o metodah za preprečevanje kriminala, preiskovalnih postopkih ter tehničnih in forenzičnih metodah ter svetuje državam članicam; (h) zagotavlja tehnično in finančno podporo čezmejnim operacijam in preiskavam držav članic, vključno s skupnimi preiskovalnimi enotami; (i) podpira, razvija, vodi, usklajuje in izvaja usposabljanje uradnikov organov pregona v sodelovanju z mrežo ustanov za usposabljanje v državah članicah, kot je določeno v poglavju III; (j) organom Unije, ustanovljenim na podlagi naslova V Pogodbe, in Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) zagotavlja kriminalistične obveščevalne podatke in analitično podporo na področjih, ki spadajo v njihovo pristojnost; (k) zagotavlja informacije in podporo strukturam EU za krizno upravljanje ter misijam EU za krizno upravljanje, ustanovljenim na podlagi Pogodbe o Evropski uniji; (l) razvija centre strokovnega znanja Unije za boj proti nekaterim oblikam kriminala, ki spadajo med cilje Europola, zlasti Evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti. 2. Europol zagotovi strateške analize in ocene ogroženosti, da Svetu in Komisiji pomaga pri določitvi strateških in operativnih prednostnih nalog Unije za boj proti kriminalu. Europol pomaga tudi pri operativnem izvajanju teh prednostnih nalog. 3. Europol zagotovi strateške kriminalistične obveščevalne podatke za pomoč uspešni in učinkoviti uporabi sredstev, ki so za operativne dejavnosti na voljo na nacionalni ravni in na ravni Unije, ter podporo takim dejavnostim. 4. Europol deluje kot osrednji urad za boj proti ponarejanju eura v skladu s Sklepom 2005/511/PNZ z dne 12. julija 2005 o zaščiti eura pred ponarejanjem[40]. Europol spodbuja tudi usklajevanje ukrepov pristojnih organov držav članic v boju proti ponarejanju eura oziroma v okviru skupnih preiskovalnih enot, po potrebi v povezavi z organi Unije ali organi tretjih držav. Člen 5 Sodelovanje v skupnih preiskovalnih enotah 1. Europol lahko sodeluje v dejavnostih skupnih preiskovalnih enot, ki se spopadajo s kriminalom, ki spada pod cilje Europola. 2. Europol lahko v okviru omejitev zakonodaje držav članic, v katerih deluje skupna preiskovalna enota, pomaga pri vseh dejavnostih in izmenjuje informacije z vsemi člani skupne preiskovalne enote. 3. Kadar Europol upravičeno meni, da bi vzpostavitev skupne preiskovalne enote dodala vrednost preiskavi, lahko to predlaga zadevnim državam članicam in sprejme ukrepe za pomoč tem državam članicam pri vzpostavitvi skupne preiskovalne enote. 4. Europol ne uporablja prisilnih ukrepov. Člen 6 Zahteve Europola za začetek preiskave kaznivega dejanja 1. Europol v posebnih primerih, ko meni, da bi bilo treba začeti preiskavo kaznivega dejanja, ki spada pod njegove cilje, o tem obvesti Eurojust. 2. Obenem Europol od nacionalnih enot zadevnih držav članic, ustanovljenih na podlagi člena 7(2), zahteva začetek, vodenje ali usklajevanje preiskave kaznivega dejanja. 3. Nacionalne enote Europol nemudoma obvestijo o začetku preiskave. 4. Če se pristojni organi zadevne države članice odločijo, da ne bodo ugodili zahtevi Europola, Europol obvestijo o razlogih za odločitev v roku enega meseca od zahteve. Razlogov ni treba navesti, če bi njihovo razkritje: (a) škodilo temeljnim interesom državne varnosti ali (b) ogrozilo uspeh preiskav v teku ali varnost posameznikov. 5. Europol obvesti Eurojust o odločitvi pristojnega organa države članice, da bo začel ali zavrnil preiskavo. Člen 7 Sodelovanje držav članic z Europolom 1. Države članice sodelujejo z Europolom pri izpolnjevanju njegovih nalog. 2. Vsaka država članica ustanovi ali imenuje nacionalno enoto, ki je organ za zvezo med Europolom in pristojnimi organi v državi članici ter ustanovami za usposabljanje uradnikov organov pregona. Vsaka država članica imenuje uradnika za vodjo nacionalne enote. 3. Države članice zagotovijo, da njihove nacionalne enote lahko izpolnjujejo naloge, kot so določene v tej uredbi, in zlasti, da imajo dostop do zbirk podatkov nacionalnih organov pregona. 4. Europol lahko neposredno sodeluje s pristojnimi organi držav članic v zvezi s posameznimi preiskavami. V tem primeru nemudoma obvesti nacionalno enoto in zagotovi kopijo vseh informacij, ki so si jih je med neposrednimi stiki izmenjal z zadevnimi pristojnimi organi. 5. Države članice prek svojih nacionalnih enot ali svojih pristojnih organov zlasti: (a) posredujejo Europolu informacije, ki jih potrebuje za doseganje svojih ciljev. To vključuje, da Europolu nemudoma zagotovijo informacije v zvezi s področji kriminala, ki jih Unija šteje med prednostne naloge. Poleg tega morajo zagotoviti kopije dvostranskih in večstranskih izmenjav z drugo državo članico ali državami članicami, če je izmenjava povezana s kriminalom, ki spada med cilje Europola; (b) zagotovijo učinkovito komunikacijo in sodelovanje z Europolom vseh relevantnih pristojnih organov držav članic in ustanov za usposabljanje uradnikov organov pregona v državah članicah; (c) veča ozaveščenost o dejavnostih Europola. 6. Vodje nacionalnih enot se redno srečujejo, zlasti da obravnavajo in rešujejo težave, ki nastanejo pri operativnem sodelovanju z Europolom. 7. Vsaka država članica opredeli organizacijo in osebje nacionalne enote glede na svojo nacionalno zakonodajo. 8. Stroške, ki jih imajo nacionalne enote in pristojni organi držav članic zaradi komunikacije z Europolom, krijejo države članice in jih, razen stroškov vzpostavitve zveze, ne krije Europol. 9. Države članice zagotovijo minimalno raven varnosti vseh sistemov, ki jih uporabljajo za vzpostavitev zveze z Europolom. 10. Europol vsako leto sestavi poročilo o količini in kakovosti informacij, ki jih zagotovi vsaka država članica na podlagi odstavka 5(a), ter o uspešnosti njene nacionalne enote. Letno poročilo se pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom. Člen 8 Uradniki za zvezo 1. Vsaka nacionalna enota dodeli Europolu vsaj enega uradnika za zvezo. Razen če ni drugače določeno s to uredbo, za uradnike za zvezo velja nacionalna zakonodaja države članice, ki je uradnike dodelila. 2. Uradniki za zvezo oblikujejo nacionalne urade za zvezo pri Europolu, njihove nacionalne enote v okviru Europola pa jim dajejo navodila v skladu z nacionalno zakonodajo države članice, ki je uradnike dodelila, in v skladu z določbami, ki se uporabljajo za upravljanje Europola. 3. Uradniki za zvezo pomagajo pri izmenjavi informacij med Europolom in svojimi državami članicami. 4. Uradniki za zvezo pomagajo pri izmenjavi informacij med svojimi državami članicami in uradniki za zvezo drugih držav članic v skladu z nacionalno zakonodajo. Europolova infrastruktura se lahko v skladu z nacionalno zakonodajo za takšne dvostranske izmenjave uporabi tudi v zvezi s kaznivimi dejanji zunaj ciljev Europola. Upravni odbor določi pravice in obveznosti uradnikov za zvezo v zvezi z Europolom. 5. Uradniki za zvezo uživajo privilegije in imunitete, ki so potrebni za opravljanje njihovih nalog v skladu s členom 65. 6. Europol zagotavlja, da so uradniki za zvezo v celoti obveščeni o vseh njegovih dejavnostih in v njih sodelujejo, če je to potrebno za opravljanje njihovih nalog. 7. Europol krije stroške zagotovitve potrebnih prostorov v stavbi Europola državam članicam in ustrezne podpore uradnikom za zvezo za opravljanje njihovih dolžnosti. Vse druge stroške, ki nastanejo zaradi dodelitve uradnikov za zvezo, krije država članica, ki je uradnike dodelila, vključno s stroški opreme za uradnike za zvezo, razen če proračunski organ na priporočilo upravnega odbora odloči drugače. Poglavje III NALOGE V ZVEZI Z USPOSABLJANJEM URADNIKOV ORGANOV PREGONA Člen 9 Akademija Europol 1. Oddelek znotraj Europola, imenovan Akademija Europol in ustanovljen s to uredbo, podpira, razvija, izvaja in usklajuje usposabljanje uradnikov organov pregona, zlasti na področju boja proti hudim kaznivim dejanjem, ki prizadenejo dve ali več držav članic, in terorizmu, varovanja javnega redu in športnih dogodkov z velikim tveganjem, strateškega načrtovanja in poveljevanja nevojaškim misijam Unije, vodenja organov pregona in jezikovnih sposobnosti, pri čemer zlasti: (a) veča ozaveščenost in znanje o: (i) mednarodnih instrumentih in instrumentih Unije za sodelovanje organov pregona; (ii) organih Unije, zlasti Europolu, Eurojustu in Frontexu, njihovem delovanju in vlogi; (iii) pravosodnih vidikih sodelovanja organov pregona in praktičnem znanju o dostopu do tokov informacij; (b) spodbuja razvoj regionalnega in dvostranskega sodelovanja med državami članicami ter med državami članicami in tretjimi državami; (c) obravnava posebna kriminalistična ali policijska vsebinska področja, kjer lahko usposabljanje na ravni Unije zagotovi dodano vrednost; (d) oblikuje posebne skupne učne načrte za uradnike organov pregona, da se usposobijo za sodelovanje v civilnih misijah Unije; (e) podpira države članice pri dvostranskih dejavnostih za gradnjo zmogljivosti organov pregona v tretjih državah; (f) usposablja inštruktorje in pomaga pri izboljševanju in izmenjavi dobrih učnih praks. 2. Akademija Europol razvija in redno posodablja učna orodja in metode ter jih uporablja z vidika vseživljenjskega učenja, da izboljša sposobnosti uradnikov organov pregona. Akademija Europol oceni rezultate navedenih ukrepov, da se izboljša kakovost, doslednost in učinkovitost prihodnjih ukrepov. Člen 10 Naloge Akademije Europol 1. Akademija Europol pripravlja strateške večletne analize potreb po usposabljanju in večletne učne programe. 2. Akademija Europol razvija in izvaja dejavnosti usposabljanja ter učne izdelke, ki lahko vključujejo: (a) tečaje, seminarje, konference, spletne dejavnosti in dejavnosti e-učenja; (b) skupne učne načrte za večanje ozaveščenosti, obravnavo vrzeli in/ali omogočanje skupnega pristopa v zvezi s pojavom čezmejnega kriminala; (c) module usposabljanja, ki se merijo na podlagi postopnih ravni ali stopenj zahtevnosti znanj, ki jih potrebuje relevantna ciljna skupina, in so osredotočeni na opredeljeno geografsko območje, na posebno vsebinsko področje kriminalne dejavnosti ali pa na določen sklop strokovnih veščin; (d) programe izmenjave in programe napotitve uradnikov organov pregona v okviru pristopa, ki temelji na operativnem usposabljanju. 3. Da se zagotovi usklajena evropska politika usposabljanja za podporo civilnih misij in gradnje zmogljivosti v tretjih državah, Akademija Europol: (a) oceni učinek obstoječih politik in pobud za usposabljanje organov pregona, ki so povezane z Unijo; (b) razvija in zagotavlja usposabljanje, da pripravi uradnike organov pregona držav članic na sodelovanje v civilnih misijah ter jim omogoči, da pridobijo ustrezna jezikovna znanja; (c) razvija in zagotavlja usposabljanje za uradnike organov pregona iz tretjih držav, zlasti iz držav, ki so kandidatke za pristop k Uniji; (d) upravlja namenska sredstva zunanje pomoči Unije za pomoč tretjim državam pri gradnji njihove zmogljivosti na ustreznih področjih politike v skladu z vzpostavljenimi prednostnimi nalogami Unije. 4. Akademija Europol spodbuja medsebojno priznavanje usposabljanja organov pregona v državah članicah in s tem povezanih obstoječih evropskih standardov kakovosti. Člen 11 Raziskave, pomembne za usposabljanje 1. Akademija Europol prispeva k razvoju raziskav, pomembnih za dejavnosti usposabljanja iz tega poglavja. 2. Akademija Europol spodbuja in vzpostavlja partnerstva z organi Unije ter javnimi in zasebnimi akademskimi institucijami ter spodbuja oblikovanje tesnejših partnerstev med univerzami in ustanovami za usposabljanje organov pregona v državah članicah. Poglavje IV ORGANIZACIJA EUROPOLA Člen 12 Upravna in vodstvena struktura Europola Upravno in vodstveno strukturo Europola sestavljajo: (a) upravni odbor, ki izvaja naloge iz člena 14; (b) izvršni direktor, ki izvaja dolžnosti iz člena 19; (c) znanstveni odbor za usposabljanje v skladu s členom 20; (d) vsi drugi posvetovalni organi, ki jih po potrebi ustanovi upravni odbor v skladu s členom 14(1)(p); (e) če je potrebno, izvršni odbor v skladu s členoma 21 in 22. ODDELEK 1 UPRAVNI ODBOR Člen 13 Sestava upravnega odbora 1. Upravni odbor je sestavljen iz enega predstavnika vsake države članice in dveh predstavnikov Komisije, od katerih imajo vsi pravico do glasovanja. 2. Člani upravnega odbora so imenovani na podlagi njihovih izkušenj pri upravljanju organizacij javnega ali zasebnega sektorja ter znanja o sodelovanju organov pregona. 3. Vsakega člana upravnega odbora zastopa nadomestni član, ki je imenovan na podlagi njegovih izkušenj pri upravljanju organizacij javnega ali zasebnega sektorja ter znanja o nacionalnih politikah v zvezi z usposabljanjem uradnikov organov pregona. Nadomestni član deluje kot član pri obravnavanju vprašanj, povezanih z usposabljanjem uradnikov organov pregona. Nadomestni član zastopa člana med njegovo odsotnostjo. Član zastopa nadomestnega člana pri obravnavanju vprašanj, povezanih z usposabljanjem uradnikov organov pregona, med njegovo odsotnostjo. 4. Vse strani, zastopane v upravnem odboru, si prizadevajo, da omejijo fluktuacijo svojih predstavnikov in s tem zagotovijo stalnost dela upravnega odbora. Vse strani si prizadevajo doseči usklajeno zastopanje moških in žensk v upravnem odboru. 5. Mandat članov in nadomestnih članov traja štiri leta. Mandat se lahko podaljša. Po koncu mandata ali v primeru odstopa člani opravljajo svojo funkcijo do ponovnega imenovanja ali do zamenjave. Člen 14 Naloge upravnega odbora 1. Upravni odbor: (a) vsako leto z dvotretjinsko večino glasov svojih članov in v skladu s členom 15 sprejme delovni program Europola za naslednjo leto; (b) z dvotretjinsko večino glasov članov in v skladu s členom 15 sprejme večletni delovni program; (c) z dvotretjinsko večino glasov svojih članov sprejme letni proračun Europola in izvaja druge naloge, povezane s proračunom Europola, v skladu s poglavjem XI; (d) sprejme konsolidirano letno poročilo o dejavnostih Europola in ga do 1. julija naslednjega leta pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji, Računskemu sodišču in nacionalnim parlamentom. Konsolidirano letno poročilo o dejavnostih se objavi; (e) sprejme finančna pravila, ki se uporabljajo za Europol, v skladu s členom 63; (f) do 31. januarja sprejme večletni načrt kadrovske politike ob upoštevanju mnenja Komisije; (g) sprejme strategijo za boj proti goljufijam, ki je sorazmerna s tveganji za goljufije, ob upoštevanju stroškov in koristi ukrepov, ki jih je treba izvesti; (h) sprejme pravila za preprečevanje in upravljanje nasprotij interesov v zvezi s svojimi člani in člani znanstvenega odbora za usposabljanje; (i) v skladu z odstavkom 2 v zvezi z osebjem Europola izvaja pooblastila, ki jih kadrovski predpisi podeljujejo pristojnemu organu za imenovanja in ki se na podlagi pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev podelijo organu, pooblaščenemu za sklenitev pogodbe o zaposlitvi („pooblastila pristojnega organa za imenovanja“); (j) sprejme ustrezna izvedbena pravila za uveljavitev kadrovskih predpisov in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev v skladu s členom 110 kadrovskih predpisov; (k) imenuje izvršnega direktorja in namestnike izvršnega direktorja ter lahko podaljša njihov mandat ali jih razreši s položaja v skladu s členoma 56 in 57; (l) določi kazalnike uspešnosti in spremlja uspešnost izvršnega direktorja, vključno z izvajanjem odločitev upravnega odbora; (m) ob upoštevanju kadrovskih predpisov in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev imenuje računovodjo, ki pri opravljanju svojih dolžnosti deluje neodvisno; (n) imenuje člane znanstvenega odbora za usposabljanje; (o) zagotovi, da bodo ugotovitve in priporočila, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil in ocen ter preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), ustrezno upoštevana; (p) sprejme vse odločitve v zvezi z vzpostavitvijo notranjih struktur Europola in, če je potrebno, z njihovo spremembo; (q) sprejme svoj poslovnik. 2. Upravni odbor v skladu s členom 110 kadrovskih predpisov sprejme odločitev na podlagi člena 2(1) kadrovskih predpisov in člena 6 pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev o dodelitvi ustreznih pooblastil pristojnega organa za imenovanja izvršnemu direktorju in opredelitvi pogojev, v skladu s katerimi se lahko te dodelitve pooblastil začasno prekinejo. Izvršni direktor ima dovoljenje za nadaljnji prenos teh pooblastil. Upravni odbor lahko, kadar tako zahtevajo izjemne okoliščine, s sprejetjem odločitve začasno prekine prenos pooblastil organa za imenovanje na izvršnega direktorja in pooblastil, ki jih je ta prenesel naprej, ter jih izvaja sam ali jih prenese na enega od svojih članov ali na člana osebja, ki ni izvršni direktor. Člen 15 Letni delovni program in večletni delovni program 1. Upravni odbor vsako leto najpozneje do 30. novembra sprejme letni delovni program na podlagi osnutka, ki ga predloži izvršni direktor, pri tem pa upošteva mnenje Komisije. Posreduje ga Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom. 2. Letni delovni program vsebuje podrobne cilje in pričakovane rezultate, vključno s kazalniki uspešnosti. Vsebuje tudi opis ukrepov, ki se bodo financirali, ter kazalnik finančnih sredstev in človeških virov, dodeljenih vsakemu ukrepu, v skladu z načeli oblikovanja in upravljanja proračuna po dejavnostih. Letni delovni program je skladen z večletnim delovnim programom iz odstavka 4. Jasno prikazuje naloge, ki so bile v primerjavi s predhodnim proračunskim letom dodane, spremenjene ali izbrisane. 3. Upravni odbor spremeni sprejeti letni delovni program, če se Europolu dodeli nova naloga. Vsaka bistvena sprememba letnega delovnega programa se sprejme po enakem postopku kot prvotni letni delovni program. Upravni odbor lahko na izvršnega direktorja prenese pooblastilo, da v letni delovni program vnese nebistvene spremembe. 4. Upravni odbor vsako leto tudi sprejme in posodobi večletni delovni program do 30. novembra, pri tem pa upošteva mnenje Komisije in stališča s posvetovanja z Evropskim parlamentom in nacionalnimi parlamenti. Sprejeti večletni delovni program se posreduje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom. Večletni delovni program določa strateške cilje in pričakovane rezultate, vključno s kazalniki uspešnosti. Navaja tudi znesek in osebje, dodeljena vsakemu cilju, v skladu z večletnim finančnim okvirom in večletnim načrtom kadrovske politike. Vključuje strategijo za odnose s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami iz člena 29. Večletni program se izvede prek letnih delovnih programov in se, če je to potrebno, posodobi ob upoštevanju rezultatov zunanjih in notranjih ocen. Ugotovitve teh ocen se upoštevajo tudi v letnem delovnem programu za naslednje leto, če je to potrebno. Člen 16 Predsednik upravnega odbora 1. Upravni odbor izmed članov izvoli predsednika in njegovega namestnika. Predsednika in namestnika predsednika z dvotretjinsko večino izvolijo člani upravnega odbora. Namestnik predsednika po uradni dolžnosti nadomešča predsednika, kadar ta ne more opravljati svojih dolžnosti. 2. Mandat predsednika in njegovega namestnika traja štiri leta. Njun mandat se lahko enkrat podaljša. Če pa njuno članstvo v upravnem odboru preneha med njunim mandatom kot predsednik ali namestnik predsednika, na isti datum avtomatično preneha tudi njun mandat. Člen 17 Seje upravnega odbora 1. Seje upravnega odbora skliče predsednik. 2. Izvršni direktor Europola se udeležuje razprav. 3. Upravni odbor ima vsaj dve redni seji na leto. Prav tako se sestane na pobudo predsednika, na zahtevo Komisije ali na zahtevo vsaj tretjine svojih članov. 4. Upravni odbor lahko povabi katero koli osebo, katere mnenje je lahko pomembno za razpravo, da se udeleži seje kot opazovalec brez glasovalne pravice. 5. Svetovalci ali izvedenci lahko ob upoštevanju določb poslovnika pomagajo članom upravnega odbora. 6. Europol upravnemu odboru zagotovi tajniške storitve. Člen 18 Pravila glasovanja 1. Upravni odbor brez poseganja v člene 14(1)(a), (b) in (c), člen 16(1) in člen 56(8) sprejme odločitve z večino glasov članov. 2. Vsak član ima en glas. V primeru odsotnosti člana, ki ima glasovalno pravico, ima pravico do glasovanja njegov namestnik. 3. Predsednik sodeluje pri glasovanju. 4. Izvršni direktor ne sodeluje pri glasovanju. 5. V poslovniku upravnega odbora so določena podrobnejša pravila glasovanja, zlasti pa pogoji, pod katerimi lahko član deluje v imenu drugega člana, in po potrebi tudi pravila glede sklepčnosti. ODDELEK 2 IZVRŠNI DIREKTOR Člen 19 Odgovornosti izvršnega direktorja 1. Izvršni direktor upravlja Europol. Odgovarja upravnemu odboru. 2. Brez poseganja v pristojnosti Komisije, upravnega odbora ali izvršnega odbora je izvršni direktor neodvisen pri opravljanju svojih nalog in ne sme zahtevati ali sprejemati nikakršnih navodil od posameznih vlad ali drugih organov. 3. Izvršni direktor na povabilo poroča Evropskemu parlamentu o izvajanju svojih nalog. Svet lahko izvršnega direktorja pozove, da poroča o izvajanju svojih nalog. 4. Izvršni direktor je pravni zastopnik Europola. 5. Izvršni direktor je odgovoren za izvajanje nalog, ki so Europolu dodeljena s to uredbo. Izvršni direktor je odgovoren zlasti za: (a) vsakodnevno upravljanje Europola; (b) izvajanje odločitev upravnega odbora; (c) pripravo letnega delovnega programa in večletnega delovnega programa ter njuno predložitev upravnemu odboru po posvetovanju s Komisijo; (d) izvajanje letnega delovnega programa in večletnega delovnega programa ter poročanje upravnemu odboru o njunem izvajanju; (e) pripravo konsolidiranega letnega poročila o dejavnostih Europola in njegovo predložitev v odobritev upravnemu odboru; (f) pripravo akcijskega načrta ob upoštevanju ugotovitev, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil in ocen, ter poročil o preiskavah in priporočil, ki izhajajo iz preiskav urada OLAF, in poročanje Komisiji o napredku dvakrat letno, upravnemu odboru pa redno; (g) zaščito finančnih interesov Unije z uporabo preventivnih ukrepov proti goljufijam, korupciji in vsem drugim nezakonitim dejanjem in, brez poseganja v preiskovalne pristojnosti urada OLAF, z učinkovitimi preverjanji in, če se odkrije nepravilnosti, z izterjavo nepravilno izplačanih zneskov ter, kjer je to primerno, z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi upravnimi in finančnimi kaznimi; (h) pripravo strategije Europola za boj proti goljufijam in njeno predložitev v odobritev upravnemu odboru; (i) pripravo osnutkov finančnih pravil, ki veljajo za Europol; (j) pripravo osnutka poročila o načrtovanih prihodkih in odhodkih Europola ter izvajanje njegovega proračuna; (k) pripravo osnutka večletnega načrta kadrovske politike in njegovo predložitev upravnemu odboru po posvetovanju s Komisijo; (l) podporo predsedniku upravnega odbora pri pripravi sej upravnega odbora; (m) redno obveščanje upravnega odbora o izvajanju strateških in operativnih prednostnih nalog Unije za boj proti kriminalu. ODDELEK 3 ZNANSTVENI ODBOR ZA USPOSABLJANJE Člen 20 Znanstveni odbor za usposabljanje 1. Znanstveni odbor za usposabljanje je neodvisen svetovalni organ, ki jamči in usmerja znanstveno kakovost dejavnosti usposabljanja Europola. Za ta namen izvršni direktor znanstveni odbor za usposabljanje že na začetku vključi v pripravo vseh dokumentov iz člena 14, v kolikor so ti povezani z usposabljanjem. 2. Znanstveni odbor za usposabljanje sestavlja 11 oseb z najvišjim akademskim ali strokovnim statusom na področjih, ki jih zajema poglavje III te uredbe. Upravni odbor imenuje člane po objavi preglednega povabila k oddaji prijav in izbirnega postopka v Uradnem listu Evropske unije. Člani upravnega odbora niso člani znanstvenega odbora za usposabljanje. Člani znanstvenega odbora za usposabljanje so neodvisni. Ne zahtevajo in ne sprejemajo navodil od nobene vlade ali drugega organa. 3. Europol na svojem spletnem mestu objavi seznam članov znanstvenega odbora za usposabljanje in ga redno posodablja. 4. Mandat članov znanstvenega odbora za usposabljanje traja pet let. Člani ne morejo biti ponovno imenovani, lahko pa se odstavijo s položaja, če ne izpolnjujejo meril neodvisnosti. 5. Znanstveni odbor za usposabljanje imenuje svojega predsednika in namestnika predsednika, njun mandat pa traja pet let. Mnenja sprejema z navadno večino. Predsednik skliče znanstveni odbor največ štirikrat letno. Če je potrebno, predsednik skliče izredno sejo na svojo pobudo ali na zahtevo vsaj štirih članov odbora. 6. Izvršni direktor, namestnik izvršnega direktorja za usposabljanje ali njuna predstavnika so povabljeni na seje kot opazovalci brez glasovalne pravice. 7. Znanstvenemu odboru za usposabljanje pomaga sekretar, ki je uslužbenec Europola in ga določi odbor ter imenuje izvršni direktor. 8. Znanstveni odbor za usposabljanje zlasti: (a) svetuje izvršnemu direktorju in namestniku izvršnega direktorja za usposabljanje pri pripravi osnutka letnega delovnega programa in drugih strateških dokumentov, da se zagotovi njihova znanstvena kakovost in usklajenost z ustreznimi sektorskimi politikami ter prednostnimi nalogami Unije; (b) zagotovi neodvisno mnenje in nasvete upravnemu odboru glede zadev, ki so v njegovi pristojnosti; (c) zagotovi neodvisno mnenje in nasvete o kakovosti učnih načrtov, uporabljenih učnih metodah, učnih možnostih in znanstvenem razvoju; (d) izvaja vse druge svetovalne naloge v zvezi z znanstvenimi vidiki dejavnosti Europola v zvezi z usposabljanjem na zahtevo upravnega odbora ali izvršnega direktorja ali namestnika izvršnega direktorja za usposabljanje; 9. Letni proračun znanstvenega odbora za usposabljanje se dodeli posebni proračunski vrstici Europola. ODDELEK 4 IZVRŠNI ODBOR Člen 21 Ustanovitev Upravni odbor lahko ustanovi izvršni odbor. Člen 22 Funkcije in organizacija 1. Izvršni odbor pomaga upravnemu odboru. 2. Izvršni odbor ima naslednje funkcije: (a) pripravlja odločitve, ki jih sprejme upravni odbor; (b) skupaj z upravnim odborom zagotovi, da bodo ugotovitve in priporočila, ki izhajajo iz notranjih ali zunanjih revizijskih poročil in ocen, ter poročila o preiskavah in priporočila, ki izhajajo iz preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF), ustrezno upoštevana; (c) brez poseganja v funkcije izvršnega direktorja, ki so določene v členu 19, pomaga in svetuje izvršnemu direktorju pri izvajanju odločitev upravnega odbora s ciljem okrepitve nadzora upravnega poslovodenja. 3. Izvršni odbor lahko po potrebi in zaradi nujnosti sprejme določene začasne odločitve v imenu upravnega odbora, zlasti o zadevah v zvezi z upravnim poslovodenjem, vključno z začasno prekinitvijo dodelitve pooblastil organa za imenovanje. 4. Izvršni odbor sestavljajo predsednik upravnega odbora, predstavnik Komisije v upravnem odboru in trije drugi člani, ki jih izmed svojih članov imenuje upravni odbor. Predsednik upravnega odbora je tudi predsednik izvršnega odbora. Izvršni direktor sodeluje na sejah izvršnega odbora, vendar nima pravice glasovanja. 5. Mandat članov izvršnega odbora traja štiri leta. Mandat članov izvršnega odbora poteče s prenehanjem njihovega članstva v upravnem odboru. 6. Izvršni odbor ima redno sejo vsaj vsake tri mesece. Poleg tega skliče sejo tudi na pobudo predsednika ali na zahtevo članov. 7. Izvršni odbor ravna v skladu s poslovnikom, ki ga sprejme upravni odbor. Poglavje V OBDELAVA INFORMACIJ Člen 23 Viri informacij 1. Europol obdeluje le informacije, ki mu jih posredujejo: (a) države članice v skladu s svojo nacionalno zakonodajo; (b) organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije v skladu s poglavjem VI; (c) zasebne stranke v skladu s členom 29(2). 2. Europol lahko neposredno pridobi in obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki, iz javno dostopnih virov, kot so mediji, vključno z internetom in javnimi podatki. 3. Europol lahko pridobi in obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki, iz informacijskih sistemov, ki so nacionalnega značaja, značaja Unije ali mednarodnega značaja, tudi prek računalniškega neposrednega dostopa, če to dovoljujejo pravni instrumenti Unije, mednarodni ali nacionalni pravni instrumenti. Veljavne določbe takih pravnih instrumentov Unije, mednarodnih ali nacionalnih pravnih instrumentov urejajo dostop do teh informacij in njihovo uporabo s strani Europola, če so v njih določena pravila glede dostopa in uporabe, strožja od pravil iz te uredbe. Dostop do takih informacijskih sistemov se odobri le ustrezno pooblaščenim uslužbencem Europola, kolikor je to potrebno za opravljanje njihovih nalog. Člen 24 Nameni dejavnosti obdelave informacij 1. Če je to nujno za doseganje njegovih ciljev iz člena 3(1) in (2), Europol lahko obdeluje informacije, vključno z osebnimi podatki, le za namene: (a) navzkrižnega preverjanja, katerega cilj je ugotavljanje povezav med informacijami; (b) analiz strateškega ali tematskega značaja; (c) operativnih analiz v posebnih primerih. 2. Kategorije osebnih podatkov in kategorije posameznikov, katerih osebni podatki se lahko zbirajo za posamezen namen iz odstavka 1, so navedene v Prilogi 2. Člen 25 Določanje namena dejavnosti obdelave informacij 1. Država članica, organ Unije, tretja država ali mednarodna organizacija, ki Europolu posreduje informacije, določi namen iz člena 24, za katerega se bodo informacije obdelale. Če tega ne stori, Europol določi pomembnost informacij kot tudi namen, za katerega bodo obdelane. Europol lahko obdeluje informacije za drugačen namen, kot je tisti, za katerega so bile posredovane, le, če to odobri pošiljatelj podatkov. 2. Države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije lahko pri prenosu informacij navedejo morebitne splošne ali posebne omejitve dostopa ali uporabe, vključno v zvezi z izbrisom ali uničenjem. Če se potreba po takih omejitvah pokaže šele po prenosu, o tem ustrezno obvestijo Europol. Europol upošteva take omejitve. 3. Europol lahko določi morebitne omejitve dostopa držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij do informacij ali omejitve njihove uporabe informacij, ki se pridobijo iz javno dostopnih virov. Člen 26 Dostop držav članic in uslužbencev Europola do informacij, ki jih hrani Europol 1. Države članice imajo dostop do vseh informacij, ki so bile posredovane za namene iz člena 24(1)(a) in (b), ter možnost iskanja po njih brez poseganja v pravico držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij, da navedejo omejitve dostopa do takih podatkov in njihove uporabe. Države članice določijo pristojne organe, ki imajo dovoljenje za izvajanje takega iskanja. 2. Države članice imajo na podlagi sistema iskanja zadetkov posreden dostop do informacij, posredovanih za namene iz člena 24(1)(c) brez poseganja v omejitve, ki jih navedejo države članice, organi Unije, tretje države ali mednarodne organizacije, ki posredujejo informacije, v skladu s členom 25(2). V primeru zadetka Europol začne postopek za izmenjavo informacije, povezane z zadetkom, v skladu z odločitvijo države članice, ki je informacijo posredovala Europolu. 3. Uslužbenci Europola, ki jih je izvršni direktor ustrezno pooblastil, imajo dostop do informacij, ki jih obdeluje Europol, v obsegu, ki je nujen za izvajanje njihovih nalog. Člen 27 Dostop Eurojusta in urada OLAF do informacij Europola 1. Europol sprejme vse ustrezne ukrepe, da Eurojustu in Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF) na podlagi njunih pristojnosti omogoči dostop do vseh informacij, posredovanih za namene iz člena 24(1) (a) in (b), in iskanje po njih brez poseganja v pravico držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij, da navedejo omejitve dostopa do takih podatkov in njihove uporabe. Europol se obvesti, če iskanje Eurojusta ali urada OLAF razkrije ujemanje z informacijami, ki jih obdeluje Europol. 2. Europol sprejme vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da imata Eurojust in urad OLAF v okviru njunih pristojnosti na podlagi sistema iskanja zadetkov posreden dostop do informacij, posredovanih za namene iz člena 24(1)(c), brez poseganja v omejitve, ki jih navedejo države članice, organi Unije, tretje države ali mednarodne organizacije, ki so informacije posredovale, v skladu s členom 25(2). V primeru zadetka Europol začne postopek za izmenjavo informacije, povezane z zadetkom, v skladu z odločitvijo države članice, organa Unije, tretje države ali mednarodne organizacije, ki je informacijo posredovala Europolu. 3. Iskanje po informacijah v skladu z odstavkoma 1 in 2 se izvaja le za preverjanje, ali se informacije, ki so na voljo pri Eurojustu oziroma uradu OLAF, ujemajo z informacijami, ki jih obdeluje Europol. 4. Europol da dovoljenje za iskanje v skladu z odstavkoma 1 in 2 šele po tem, ko od Eurojusta oziroma urada OLAF prejme informacije o nacionalnih članih, namestnikih, pomočnikih in uslužbencih Eurojusta ter uslužbencih urada OLAF, ki so pooblaščeni za izvajanje takega iskanja. 5. Če Europol ali država članica med Europolovim obdelovanjem informacij v zvezi s posamezno preiskavo ugotovi, da obstaja potreba po usklajevanju, sodelovanju ali podpori v skladu s pristojnostmi Eurojusta ali urada OLAF, ju Europol o tem obvesti in začne postopek izmenjave informacij v skladu z odločitvijo države članice, ki je informacije posredovala. V tem primeru se Eurojust ali OLAF posvetujeta z Europolom. 6. Eurojust, vključno s kolegijem, nacionalnimi člani, namestniki, pomočniki in uslužbenci Eurojusta, ter OLAF spoštujeta vse splošne ali posebne omejitve dostopa ali uporabe, ki so jih določile države članice, organi Unije, tretje države in mednarodne organizacije v skladu s členom 25(2). Člen 28 Dolžnost obveščanja držav članic 1. Če mora Europol v skladu s svojo nalogo iz člena 4(1)(b) obvestiti državo članico o informacijah, ki jo zadevajo, in za te informacije veljajo omejitve dostopa iz člena 25(2), ki prepovedujejo njihovo posredovanje, se Europol o tem posvetuje s pošiljateljem podatkov, ki določa omejitev dostopa, ter zaprosi za njegovo dovoljenje za posredovanje. Brez takšnega dovoljenja se informacij ne sme posredovati. 2. Ne glede na morebitne omejitve dostopa Europol obvesti državo članico o informacijah, ki jo zadevajo, če: (a) je to nujno potrebno za preprečevanje neposredne nevarnosti, povezane s hudimi kaznivimi dejanji in terorističnimi kaznivimi dejanji; ali (b) je to nujno potrebno za preprečevanje neposredne in resne grožnje javni varnosti v tej državi članici. V tem primeru Europol čim prej obvesti pošiljatelja podatkov o izmenjavi teh informacij in utemelji svojo analizo položaja. Poglavje VI ODNOSI S PARTNERJI ODDELEK 1 SKUPNE DOLOČBE Člen 29 Skupne določbe 1. Če je to nujno za izpolnjevanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z organi Unije v skladu s cilji teh organov, z organi pregona tretjih držav, ustanovami za usposabljanje organov pregona tretjih držav, mednarodnimi organizacijami in zasebnimi strankami. 2. Če je to pomembno za opravljanje njegovih nalog in ob upoštevanju omejitev, določenih v skladu s členom 25(2), lahko Europol neposredno izmenjuje vse informacije, razen osebnih podatkov, s subjekti iz odstavka 1. 3. Europol lahko sprejema osebne podatke od subjektov iz odstavka 1, razen od zasebnih strank, in jih obdeluje, kolikor je to nujno za izvajanje njegovih nalog in ob upoštevanju določb iz tega poglavja. 4. Brez poseganja v člen 36(4) Europol prenese osebne podatke organom Unije, tretjim državam in mednarodnim organizacijam le, če je to nujno za preprečevanje kriminala, ki spada pod cilje Europola, in boj proti njemu, ter v skladu s tem poglavjem. Če je podatke za prenos zagotovila država članica, Europol od zadevne države članice pridobi soglasje, razen če: (a) se lahko predvideva, da je prenos dovoljen, ker država članica ni izrecno omejila možnosti za nadaljnji prenos; ali (b) je država članica že vnaprej dovolila tak nadaljnji prenos, in sicer s splošnim soglasjem ali soglasjem pod posebnimi pogoji. Tako soglasje se lahko kadar koli umakne. 5. Nadaljnji prenosi osebnih podatkov s strani držav članic, organov Unije, tretjih držav in mednarodnih organizacij so prepovedani, razen če Europol s tem izrecno soglaša. ODDELEK 2 IZMENJAVE/PRENOSI OSEBNIH PODATKOV Člen 30 Prenos osebnih podatkov organom Unije Ob upoštevanju vseh morebitnih omejitev, določenih v skladu s členom 25(2) ali (3), lahko Europol neposredno prenaša osebne podatke organom Unije, če je to nujno za izvajanje njegovih nalog ali nalog organa Unije, ki jih prejema. Člen 31 Prenos osebnih podatkov tretjim državam in mednarodnim organizacijam 1. Europol lahko prenese osebne podatke organu tretje države ali mednarodni organizaciji, kolikor je to nujno za izvajanje njegovih nalog, na podlagi: (a) sklepa, ki ga Komisija sprejme v skladu s [členoma 25 in 31 Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov], da lahko zadevna država ali mednarodna organizacija ali sektor obdelave znotraj zadevne tretje države ali mednarodne organizacije za