Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/04)

Poročevalka: Ozlem YILDIRIM

Sklep plenarne skupščine 20. 2. 2020 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 9. 7. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 18. 9. 2020 Plenarno zasedanje št. 554 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 215/1/5

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) znova priporoča, naj imajo največje koristi otroka prednost pred vsemi nacionalnimi in mednarodnimi zakonodajami.

1.2 Evropsko unijo poziva, naj oblikuje dosleden in usklajen pristop za zaščito mladoletnikov brez spremstva v Evropi.

1.3 EESO izraža globoko zaskrbljenost zaradi položaja mladoletnikov brez spremstva, ki so med najranljivejšimi skupinami migrantov in zato izpostavljeni večjemu tveganju kršitve svojih temeljnih pravic.

1.4 Ponovno poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo otroci brez urejenega statusa zaščiteni predvsem kot otroci, in sicer v okviru nacionalnih sistemov za zaščito otrok.

1.5 EESO poziva države članice, naj z ustvarjanjem varnih, zakonitih in urejenih migracijskih poti preprečijo vsakršno nasilje nad otroki migranti.

1.6 Ponovno opozarja ( 1 ) na popolno prepoved pridržanja otrok ne glede na njihov upravni status. Odločno obsoja to prakso in opominja, da je v nasprotju s Konvencijo o otrokovih pravicah.

1.7 Da bi učinkovito zaščitili mladoletnike brez spremstva, EESO poziva države članice, naj dodelijo javnim službam potrebna sredstva in zagotovijo ustrezne storitve, zlasti s specializiranim usposabljanjem in krepitvijo zmogljivosti strokovnih delavcev za zaščito otrok.

1.8 EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi direktivo o zaščiti mladoletnih migrantov brez spremstva, ki bo zagotavljala spoštovanje največje koristi otroka.

1.9 EESO opozarja, da je treba vsem mladoletnikom brez spremstva čim prej zagotoviti pomoč kvalificiranega skrbnika, ki jih spremlja do polnoletnosti. Skrbnik mora biti seznanjen z vsemi odločitvami v zvezi z mladoletnikom in mu pomagati v okviru celotnega postopka, v katerega je vključen. Skrbnik mora biti vedno sposoben ravnati v korist otroka in ne sme biti v navzkrižju interesov z nacionalnimi službami za zaščito otrok.

1.10 EESO opozarja, da je treba mlado osebo, ki se predstavi kot mladoletna, v skladu z načelom „domneve mladoletnosti“ obravnavati kot mladoletno vse do pravnomočne sodne odločbe.

1.11 EESO poziva države članice, naj mladoletnost ocenijo na podlagi širokega nabora dokazov, pri čemer naj v prvi vrsti upoštevajo izjave zadevne osebe, predložene listine o osebnem statusu in razgovore, ki jih z njo opravijo kvalificirani strokovni delavci, ter po potrebi preverijo avtentičnost listin o osebnem statusu.

1.12 Če pregledi kosti niso zanesljivi, bi jih bilo treba po mnenju EESO preprosto ukiniti. Meni, da pomanjkanje zanesljivih metod preverjanja ni zadosten razlog za uporabo metod, ki dajejo približne rezultate.

1.13 V tem mnenju ni mogoče obravnavati vseh vprašanj in načel, povezanih z mladoletniki brez spremstva, zato EESO predlaga izvedbo študij spremljanja učinkovitosti, ki bodo osredotočene na posamezne podteme.

2. Ozadje mnenja

2.1 Mladoletnik brez spremstva (imenovan tudi mladoletni tujec brez spremstva) pomeni „državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, mlajšo od 18 let“, „ki na ozemlje države članice prispe brez spremstva odraslega, ki je zanj odgovoren v skladu z zakonom ali s prakso zadevne države članice, dokler takšna oseba zanj ne začne dejansko skrbeti; izraz vključuje mladoletnika, ki ostane brez spremstva po vstopu na ozemlje države članice“ ( 2 )

2.2 Mladoletniki brez spremstva so prisotni v vseh državah članicah EU, vendar je bilo leta 2019 kar 60 % vseh mladoletnikov brez spremstva registriranih v štirih državah (Grčija, Nemčija, Belgija in Nizozemska). Leta 2019 je v 27 državah članicah Evropske unije za mednarodno zaščito zaprosilo 13 800 mladoletnikov brez spremstva. Na ravni EU so mladoletniki brez spremstva predstavljali 7 % vseh prosilcev za azil, mlajših od 18 let. Večinoma so bili dečki (85 %). Dve tretjini mladoletnikov brez spremstva je bilo starih 16 ali 17 let (9 200 oseb), 22 % jih je bilo starih 14 ali 15 let (3 100 oseb) in 11 % jih je bilo mlajših od 14 let (1 500 oseb) ( 3 )

2.3 Otroci migranti sodijo med najranljivejše skupine v naši družbi. Mladoletniki brez spremstva so brez staršev in že zaradi tega v veliki negotovosti in nevarnosti, pogosto je bila njihova pot dolga, kaotična, travmatična in zaznamovana z nasiljem, Nato so še naprej izpostavljeni številnim nevarnostim, zlasti tveganju, da postanejo žrtve kriminalnih mrež, ki se ukvarjajo s trgovino z otroki z namenom spolnega izkoriščanja in dela otrok.

2.4 EESO ponovno priporoča, naj ima načelo največje koristi otroka prednost pred vsemi nacionalnimi in mednarodnimi zakonodajami ( 4 )

2.5 Poleg tega ugotavlja, da so zaradi raznolikih in zapletenih razmer, s katerimi se srečujejo mladoletniki brez spremstva, potrebni multidisciplinarni, celoviti in celostni pristopi, ki zajemajo pravni, psihološki, zdravstveni in družbeni vidik.

2.6 Konvencija Združenih narodov o otrokovih pravicah (1989, KOP) zagotavlja splošni okvir za zaščito otrok v Evropi, vendar niti ta instrument niti Evropska konvencija o človekovih pravicah (1950) in Evropska konvencija o uresničevanju otrokovih pravic (1996) ne vsebujejo posebnih določb, ki bi se nanašale neposredno na mladoletnike brez spremstva.

2.7 Svet Evrope je šele 26. junija 1997 sprejel prvi pravni instrument, ki posebej obravnava vprašanje mladoletnih migrantov brez spremstva, vendar je ta resolucija nezavezujoča. Čeprav so mladoletniki brez spremstva obravnavani v evropskih dokumentih, kot sta direktiva o vračanju ali Direktiva 2003/9/ES ( 5 ) , na ravni EU ni bil sprejet noben poseben instrument.

2.8 Ker ni vzpostavljen ustrezen pravni okvir, se države članice srečujejo z velikimi težavami pri usklajenem in doslednem reševanju vprašanja mladoletnikov brez spremstva. Zato se v državah članicah pojavljajo velike razlike v zakonodajah o položaju mladoletnikov brez spremstva, ki določajo način njihove obravnave in postopke v zvezi z njimi (določitev starosti, skrbniki, pravice itd.).

2.9 Države članice morajo zato okrepiti pravni okvir, ki se uporablja za mladoletnike brez spremstva. EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi direktivo o zaščiti mladoletnikov brez spremstva, ki bo zagotavljala spoštovanje največje koristi otroka. To je še toliko bolj pomembno, ker številni mladoletniki brez spremstva živijo v zelo slabih razmerah, na kar opozarjajo združenja za zaščito pravic otrok po vsej Evropi.

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO izraža globoko zaskrbljenost zaradi položaja mladoletnikov brez spremstva, ki so med najranljivejšimi skupinami migrantov in zato izpostavljeni večjemu tveganju kršitve svojih temeljnih pravic in svoboščin.

3.2 Države imajo v skladu s Konvencijo o otrokovih pravicah dolžnost, da otroke brez dokumentov obravnavajo enako kot vse druge otroke, brez razlikovanja ( 6 ) . EESO ugotavlja, da se v praksi pojavljajo nasprotja med nacionalnimi zakonodajnimi predpisi, ki urejajo nadzor nad priseljevanjem, in določbami o zaščiti otrok. Ponovno poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo otroci brez urejenega statusa zaščiteni predvsem kot otroci, in sicer v okviru nacionalnih sistemov za zaščito otrok ( 7 )

3.3 EESO poziva države članice, naj preprečijo vsakršno nasilje nad otroki migranti z ustvarjanjem varnih, zakonitih in urejenih migracijskih poti, kot so prilagodljivi, hitri in učinkoviti postopki, zlasti za združitev družin, povečanje kvot za preselitev migrantov ali odobritev humanitarnih vizumov, s čimer bi okrepili jamstva za otroke in njihove družinske člane.

3.4 EESO poziva države članice, naj vzpostavijo posebne in učinkovite postopke za ureditev bivanja mladoletnikov brez spremstva, tako da poiščejo trajno rešitev v njihovo korist.

3.5 Opozarja na popolno prepoved pridržanja otrok ne glede na njihov upravni status. Odločno obsoja to prakso in opominja, da je popolnoma v nasprotju s Konvencijo o otrokovih pravicah (člen 3). EESO ugotavlja ( 8 ) , da ima lahko pridržanje zelo hude posledice za zdravje in razvoj otrok, ne glede na njegovo trajanje. Pridržanje je vedno v nasprotju z največjo otrokovo koristjo ( 9 )

3.6 EESO poziva države članice, naj sprejmejo nacionalno zakonodajo, ki prepoveduje pridržanje in spodbuja razvoj alternativnih rešitev, prilagojenih posebej ranljivemu položaju mladoletnikov brez spremstva, na primer sprejem v rejniško družino in samostojno življenje v nadzorovanem stanovanju.

3.7 EESO poudarja, kako pomembno je spoštovati pravico otrok, da sodelujejo pri odločitvah, ki jih zadevajo.

3.8 EESO priporoča državam članicam, naj zagotovijo zakonska jamstva, da bodo mladoletniki brez spremstva imeli dostop do postopkov mednarodne zaščite in da bodo prejemali informacije na način, primeren njihovi starosti. Zato bi bilo smiselno vzpostaviti azilne oddelke, specializirane za pomoč otrokom migrantom ter za zagotavljanje informacij na otrokom prilagojen način in v njihovem maternem jeziku, zlasti z vključevanjem vidika spola in medkulturne razsežnosti v nacionalne postopke.

3.9 Da bi mladoletnike brez spremstva zaščitili pred vsemi oblikami izkoriščanja, EESO poziva države članice, naj otrokom, ki so žrtve izkoriščanja in nasilja, podelijo status žrtve trgovine z ljudmi in jim izdajo dovoljenje za prebivanje. Poleg tega poudarja, da je treba odločbe v zvezi z mladoletniki brez spremstva obravnavati kot nujne.

3.10 Mladoletniki brez spremstva ne bi smeli biti nikoli obravnavani v kazenskem postopku zaradi razlogov, ki so izključno povezani z njihovim statusom migranta, niti v primerih, ko je njihovo sodelovanje v kriminalnih dejavnostih posledica njihovega izkoriščanja.

3.11 Da bi učinkovito zaščitili mladoletnike brez spremstva, EESO poziva države članice in Evropsko unijo, naj javnim službam dodelijo potrebna sredstva in zagotovijo ustrezne storitve, med drugim s specializiranim usposabljanjem in krepitvijo zmogljivosti strokovnih delavcev za zaščito otrok. To usposabljanje bi bilo treba vzpostaviti na evropski ravni.

3.12 Zaščita mladoletnikov brez spremstva se ne konča na evropskih mejah. EESO spodbuja EU in države članice, naj prednostno obravnavajo potrebe in pravice mladoletnikov brez spremstva v okviru instrumentov in ukrepov zunanje politike, zlasti pri sklepanju sporazumov in v programih sodelovanja.

3.13 EESO opozarja, da je treba vsem mladoletnikom brez spremstva čim prej zagotoviti pomoč kvalificiranega skrbnika, ki jih spremlja do polnoletnosti. Skrbnik mora biti seznanjen z vsemi odločitvami v zvezi z mladoletnikom in mu pomagati v okviru celotnega postopka, ki ga zadeva. Skrbnik mora biti vedno sposoben ravnati v korist otroka in ne sme biti v navzkrižju interesov z nacionalnimi službami za zaščito otrok.

3.14 Kot je EESO že poudaril, zakonodaja EU sicer priznava pomen zakonitega skrbništva, ne določa pa obveznosti zakonitega skrbnika. Zakoniti skrbnik mora biti kvalificiran zastopnik, ki ima izkušnje pri delu z mladoletniki, pozna nacionalne predpise o pravicah tujcev in zaščiti otrok ter je pooblaščen za zastopanje otroka v celotnem postopku odločanja ( 10 ) , če otrok s tem soglaša ( 11 ) . Zgled bi lahko bil postopek za imenovanje skrbnikov v Belgiji ( 12 )

3.15 EESO opozarja, da je treba mladoletnikom brez spremstva poleg pravne pomoči zagotoviti tudi dostop do socialne zaščite ter dostojnih objektov za sprejem in začasno namestitev. Sprejem je treba prilagoditi njihovemu ranljivemu položaju, tako da se jim zagotovi podpora strokovnjakov za delo z mladimi ter možnost zdravstvenega ali psihološkega pregleda in dostop do zdravstvene oskrbe.

3.16 Mladoletniki brez spremstva morajo imeti tudi dostop do izobraževanja, pri čemer se ustrezno upošteva izbira mladoletnika in po potrebi njegovega skrbnika. Vključevanje mladoletnikov brez spremstva ter nekdanjih mladoletnikov brez spremstva, ki so postali polnoletni, v izobraževanje bi lahko olajšali tudi v okviru programov Erasmus in Erasmus+.

3.17 EESO poudarja, da je treba vsakega otroka na način, prilagojen njegovi starosti, seznaniti s pravicami, ki jih ima v skladu s Konvencijo Združenih narodov, in tako mladoletnikom, ki nimajo ustreznega skrbnika, omogočiti, da zaprosijo za zaščito.

4. Posebne ugotovitve

4.1 V členu 1 Konvencije o otrokovih pravicah je otrok opredeljen kot oseba, mlajša od 18 let. Zaradi posebnega pravnega statusa otrok uživa vrsto pravic, ki jih morajo zagotoviti države pogodbenice konvencije. Pravica do zaščite je odvisna od njegovega statusa mladoletnika, zato se v praksi vse države članice srečujejo z vprašanjem, kako določiti starost migranta.

4.2 EESO opozarja, da je treba mlado osebo, ki se predstavi kot mladoletnik, v skladu z načelom „domneve mladoletnosti“ obravnavati kot mladoletnika vse do pravnomočne sodne odločbe. Zato mu je treba zagotoviti takojšnjo zaščito v dostojnem okolju, ki je prilagojeno njegovemu posebej ranljivemu položaju.

4.3 Poleg tega opozarja, da je treba spoštovati domnevo veljavnosti listin o osebnem statusu, ki jih mlada oseba predloži kot dokaz o svoji mladoletnosti, in jih pri ugotavljanju mladoletnosti prednostno upoštevati. Domnevo veljavnosti listine o osebnem statusu je mogoče ovreči le z uradnim postopkom za preverjanje njene avtentičnosti.

4.4 EESO opozarja, da je v členu 8 Konvencije o otrokovih pravicah zapisano: „Če je otrok nezakonito prikrajšan za nekatere ali za vse elemente svoje identitete, bodo države pogodbenice zagotovile ustrezno pomoč in varstvo, da bo svojo identiteto čim prej znova vzpostavil“ ( 13 )

4.5 Praviloma se postopek za ugotavljanje starosti migranta izvaja le, kadar ta nima uradnih upravnih dokumentov, ki dokazujejo njegovo starost, in v primeru resnega dvoma ( 14 )

4.6 EESO ponovno ugotavlja, da so metode ocenjevanja starosti mladoletnikov brez spremstva v državah članicah neusklajene, nobena od njih pa ni dokazano zanesljiva.

4.7 EESO poziva države članice, naj mladoletnost ocenijo na podlagi širokega nabora dokazov, pri čemer naj v prvi vrsti upoštevajo izjave zadevne osebe, predložene listine o osebnem statusu in razgovore z zadevno osebo, ter po potrebi preverijo avtentičnost listin o osebnem statusu. Poudarja, da se ocena starosti na podlagi zdravstvenega pregleda opravi le v primeru trajnega dvoma in kot zadnja možnost.

4.8 EESO meni, da je treba glede na posebno ranljivost mladoletnikov brez spremstva v primeru dvoma odločiti v njihovo korist.

4.9 EESO opozarja, da je pregled kosti, ki se izvaja v številnih državah, sporen zaradi pomislekov glede njegove znanstvene zanesljivosti, na kar opozarjajo številne mednarodne institucije in strokovnjaki ( 15 ) , pa tudi zaradi kršitve otrokove zasebnosti in potencialnih tveganj za zdravje (pri uporabi rentgenskih žarkov) ter morebitnih napak.

4.10 Če ti preskusi niso zanesljivi, bi jih morale države članice po mnenju EESO preprosto ukiniti. Meni, da pomanjkanje zanesljivih metod preverjanja ni zadosten razlog za uporabo metod, ki dajejo približne rezultate.

4.11 EESO poziva države članice, naj zaščitijo mladoletnike brez spremstva ter jim zagotovijo dovolj časa in ustrezna sredstva za dokazovanje njihove identitete, na primer z diplomatskim sodelovanjem (ob soglasju mladoletnika in če ga to ne ogroža) ali zagotovitvijo dokazov prima facie , kot so psihološko-socialne ocene, za potrditev njihove mladoletnosti.

4.12 EESO predlaga, da se kot zadnja možnost, če niso na voljo dokumentarni dokazi in obstaja resen dvom glede starosti mladoletnika, izvede ocena starosti na podlagi multidisciplinarnega pristopa. To oceno opravijo neodvisni, ustrezno usposobljeni strokovni delavci, ki dobro poznajo kulturno in etnično ozadje zadevne osebe. Kot vzor se lahko uporabijo postopki, ki se izvajajo v Angliji.

4.13 EESO poziva države članice, naj ustanovijo nadzorni odbor na evropski ravni, ki bo oblikoval celovit postopek za oceno starosti v vseh državah članicah ter spremljal protokole in prakse na področju ocenjevanja starosti.

4.14 Takšni postopki bodo učinkoviti le, če bodo odločbe, sprejete v njihovem okviru, obrazložene in če jih bo mogoče izpodbijati s suspenzivnimi, učinkovitimi in hitrimi pravnimi sredstvi.

5. Posebne ugotovitve v zvezi s COVID-19

5.1 Mladoletniki brez spremstva, katerih zdravstveno stanje je pogosto že oslabljeno, se zaradi pandemije COVID-19 neizogibno srečujejo z dodatnimi tveganji, kot so nezmožnost spoštovanja ukrepov za zajezitev, nezadosten dostop do hrane, pripomočkov za osebno higieno in vode, pomanjkanje ustreznih informacij o osebnih zaščitnih ukrepih in varnostnih ukrepih ter težave pri dostopu do zdravstvenega varstva.

5.2 EESO poziva vse evropske institucije, naj sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se med zdravstveno krizo zaradi COVID-19 spoštujejo pravice vseh otrok na podlagi mednarodnih pogodb in da se jih dostojno zaščiti pred prihajajočo gospodarsko krizo.

5.3 EESO pozdravlja nedavno premestitev mladoletnikov brez spremstva iz Grčije v Luksemburg, na Portugalsko, v Francijo, na Finsko in v Nemčijo ter poziva države članice, naj prednostno obravnavajo in nadaljujejo takojšnjo premestitev mladoletnikov, ki živijo v nesprejemljivih razmerah, zlasti v Grčiji ( 16 )

V Bruslju, 18. septembra 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Mnenje EESO Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji, ki razveljavlja Okvirni sklep 2004/68/PNZ (UL C 48, 15.2.2011, str. 138).

(2) Člen 2 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 (UL L 337, 20.12.2011, str. 9).

(3) https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/10774034/3-28042020-AP-EN.pdf/03c694ba-9a9b-1a50-c9f4-29db665221a8

(4) V zvezi s tem glej zlasti Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah, Evropsko konvencijo o uresničevanju otrokovih pravic in mnenje EESO o mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva z dne 15. oktobra 2014 (UL C 12, 15.1.2015, str. 69).

(5) Direktiva 2008/115/ES z dne 16. decembra 2008 (direktiva o vračanju) (UL L 348, 24.12.2008, str. 98): „Preden se izda odločba o vrnitvi mladoletnika brez spremstva, se zagotovi pomoč ustreznih organov, ki niso organi, ki izvajajo prisilno vračanje, pri tem pa se upošteva največja korist otroka“. Direktiva Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 (UL L 31, 6.2.2003, str. 18) določa ključne pojme, vključno z mladoletnikom brez spremstva.

(6) Člen 2 Konvencije o otrokovih pravicah.

(7) Mnenje EESO o mednarodni zaščiti mladoletnikov brez spremstva (UL C 12, 15.1.2015, str. 69).

(8) Glej „A study of immigration detention practices and the use of alternatives to immigration detention of children“ (Študija o praksah pridržanja v okviru migracij in uporabi alternativnih rešitev za otroke migrante), Odbor za migracije, begunce in razseljene osebe Parlamentarne skupščine Sveta Evrope, 2017.

(9) Evropska mreža varuhov otrokovih pravic (ENOC), Izjava o stališču z naslovom „Ending detention of children for immigration purposes“ (Konec pridržanju otrok v okviru priseljevanja), ki je bila sprejeta 27. septembra 2019 na 23. konferenci ENOC.

(10) V zvezi s tem glej „La protection des mineurs migrants non accompagnés en Europe“ (Zaščita mladoletnih migrantov brez spremstva v Evropi), Nisrine Eba Nguema, 2015; https://journals.openedition.org/revdh/1147?lang=en.

(11) Haaška konvencija iz leta 1996.

(12) Belgija je vzpostavila službo za zelo hitro imenovanje skrbnika. Vsak mladoletnik brez spremstva dobi skrbnika, ki je lahko posameznik (izbran v izbirnem postopku po opravljenem usposabljanju). Spremlja ga pri vseh postopkih: glej https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne. Njegove naloge so opredeljene tako: „Kot pravni zastopnik, odgovoren za zagotavljanje splošne dobrobiti mladoletnika, je skrbnik ‚rdeča nit‘, ki zagotavlja razvoj znanj in spretnosti, potrebnih za njegovo dejavno udeležbo v družbi.“; https://justice.belgium.be/fr/themes_et_dossiers/enfants_et_jeunes/mineurs_etrangers_non_accompagne/tuteur/missions_du_tuteur.

(13) Glej tudi člen 24 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah iz leta 1966 in člen 7 Konvencije o otrokovih pravicah.

(14) Visoki komisariat Združenih narodov za človekove pravice (julij 2010) in Parlamentarna skupščina Sveta Evrope (15. april 2011) sta določila, da se ocena starosti izvede le v primeru dvoma.

(15) Znanstveno zanesljivost sta med drugim izpodbijala Evropski parlament v resoluciji z dne 12. septembra in Odbor za pravice otroka v svojih priporočilih z dne 12. junija 2009. Tudi nacionalno združenje zdravnikov v Belgiji (mnenje z dne 20. februarja 2010) in Nacionalna akademija zdravnikov v Franciji sta negativno ocenila zanesljivost teh preskusov. Zagovornik človekovih pravic v Franciji je obsodil uporabo pregleda kosti (26. februar 2016). V zvezi s tem glej tudi poročilo belgijske platforme „Mineurs en exil“ (platforma za mladoletnike v izgnanstvu) z naslovom „L’estimation de l’âge des MENA en question: problématique, analyse et recommandations“ (Ocenjevanje starosti mladoletnikov brez spremstva: težave, analize in priporočila), september 2017.

(16) Glej https://www.unhcr.org/fr/news/press/2020/4/5e980505a/agences-lonu-felicitent-premiere-relocalisation-denfants-accompagnes-grece.html in https://www.eepa.be/?p=3856.