Glede na zgoraj navedeno in glede na to, da pravni okvir EU in dejansko stanje ostajata nespremenjena, se zdi zahtevano podaljšanje veljavnosti ukrepa odstopanja upravičeno. Zato se predlaga, da se zahtevek dobri.

Na podlagi informacij, ki jih je predložil Luksemburg, se zdi, da je cilj zahtevka za podaljšanje ukrepa odstopanja oprostiti mala podjetja številnih obveznosti v zvezi z DDV v okviru splošne ureditve DDV ter zmanjšati breme davčne uprave, kar zadeva pobiranje davkov in revizije malih podjetij. To bi lahko davčni upravi omogočilo, da svoje nadzorne dejavnosti usmeri na večje davčne zavezance. Ukrep odstopanja je torej v skladu s prvim pododstavkom člena 395(1) direktive o DDV, ki državam članicam omogoča uvedbo posebnih ukrepov, ki odstopajo od njenih določb, za poenostavitev postopka pobiranja DDV. V zvezi s tem je treba navesti, da ukrep za davčne zavezance ni obvezen in bo tak ostal tudi v prihodnje.

Natančneje, v skladu s poročili je v letu 2017 105 davčnih zavezancev s prometom med 10 000 EUR in 30 000 EUR uporabljalo oprostitev (v primerjavi s 64 v letu 2015 in 73 v letu 2016). Za navedeno leto to število ustreza 0,14 % davčnih zavezancev, ki so registrirani za DDV. Luksemburg ocenjuje, da je najvišja izguba prihodkov iz DDV zaradi oprostitve znašala 271 525,60 EUR. Ta znesek je predstavljal 0,01 % skupnega zneska prejemkov iz naslova DDV za leto 2017. Luksemburg pričakuje, da bi povišanje praga na 35 000 EUR lahko zadevalo 1 106 davčnih zavezancev, kar bi predstavljalo 1,5 % davčnih zavezancev, registriranih za DDV v letu 2017. Ob predpostavki, da nobeden od teh davčnih zavezancev ni izbral običajne obravnave DDV, izguba prihodka zaradi povečanja praga za oprostitev s 30 000 EUR na 35 000 EUR ne bi smela preseči 0,1 % skupnih prihodkov iz DDV.

Trenutni zahtevek Luksemburga za dodatno podaljšanje obdobja veljavnosti odstopanja ter za povečanje praga s 30 000 EUR na 35 000 EUR temelji na istih razlogih, kot so bili navedeni v prejšnjih zahtevkih. Luksemburg zlasti trdi, da ukrep odstopanja zmanjšuje upravno breme tako za mala podjetja kot za davčno upravo. V zvezi s tem ukrep odstopanja poenostavlja postopek pobiranja davkov in zato spada med cilje iz prvega pododstavka člena 395(1) direktive o DDV.

Z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2017/319 je bilo Luksemburgu dovoljeno podaljšanje veljavnosti ukrepa odstopanja do 31. decembra 2019 in hkrati povišanje praga s 25 000 EUR na 30 000 EUR.

Luksemburg je nato v skladu s prvim odstavkom člena 285 zaprosil za in pridobil odstopanje, da bi uporabil prag prometa v višini 25 000 EUR za ureditev oprostitve za mala podjetja, hkrati pa odpravil uporabo progresivne davčne olajšave. Z Izvedbenim sklepom Sveta 2013/677/EU je bila Luksemburgu dovoljena uporaba zgoraj navedenega ukrepa odstopanja do 31. decembra 2016.

Do konca leta 2012 je Luksemburg oproščal plačila DDV davčne zavezance, katerih letni promet ni presegal 10 000 EUR. Luksemburg je hkrati uporabil možnost v skladu z drugim odstavkom člena 285 direktive o DDV, saj je odobril progresivno davčno olajšavo davčnim zavezancem z letnim prometom med 10 000 EUR in 25 000 EUR.

Možnost uporabe posebnih pravil o DDV, vključno z oprostitvami ali progresivno davčno olajšavo za mala podjetja, je bila prvič uvedena s členom 14 Direktive Sveta 67/228/EGS. Države članice, ki niso uporabile možnosti iz te določbe, so lahko pozneje v skladu s členom 24(2)(b) Direktive 77/388/EGS, ki je zdaj prenovljen kot prvi odstavek člena 285 direktive o DDV, plačila DDV oprostile le davčne zavezance, katerih letni promet ne presega 5 000 EUR ali protivrednosti v nacionalni valuti. V skladu z drugim odstavkom člena 285 direktive o DDV lahko te države članice odobrijo tudi progresivno davčno olajšavo davčnim zavezancem, katerih letni promet presega zgornjo mejo, ki so jo določile.

V skladu s poglavjem 1 naslova XII direktive o DDV lahko države članice uporabijo posebno ureditev za mala podjetja, vključno z možnostjo oprostitve davčnih zavezancev, ki ne dosegajo določene višine letnega prometa. Davčnim zavezancem, upravičenim do te izjeme, ni treba obračunavati DDV na dobavljeno blago in zato ne morejo odbiti DDV na svoje vložke.

Zahtevek Luksemburga ne navaja roka za zahtevano odstopanje. Vendar bi morala biti odstopanja od direktive o DDV običajno časovno omejena, da se omogoči ocena njihove učinkovitosti in ustreznosti. Poleg tega so določbe členov 281 do 294 direktive o DDV glede posebne ureditve za mala podjetja trenutno v pregledu. Predlog iz leta 2018 o enostavnejših pravilih o DDV za mala podjetja zahteva, da države članice najpozneje do 30. junija 2022 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, ki so potrebni za uskladitev z novimi pravili.

Zato se predlaga, da se rok veljavnosti odstopanja podaljša do 31. decembra 2022. V primeru sprejetja direktive o spremembi členov 281 do 294 direktive o DDV v zvezi s posebno ureditvijo za mala podjetja in posledičnim začetkom veljavnosti zadevnih nacionalnih določb od 1. julija 2022, tj. pred iztekom veljavnosti ukrepa odstopanja na dan 31. decembra 2022, se ta sklep preneha uporabljati.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Podobna odstopanja za oprostitev plačila DDV so bila odobrena drugim državam članicam za davčne zavezance, katerih letni promet je pod določenim pragom, kot je določeno v členu 285 direktive o DDV. Malti je bil odobren prag v višini 20 000 EUR, Nizozemski prag v višini 25 000 EUR, Poljski, Estoniji in Latviji je bil odobren prag v višini 40 000 EUR, Hrvaški in Litvi prag v višini 45 000 EUR, Sloveniji prag v višini 50 000 EUR, Italiji prag v višini 65 000 EUR, Romuniji pa prag v višini 88 500 EUR.

Ukrep je skladen tudi s predlogom iz leta 2018 o enostavnejših pravilih o DDV za mala in srednja podjetja, ki temelji na akcijskem načrtu za DDV, njegov cilj pa je ustvariti sodoben in poenostavljen sistem za ta podjetja. Njegov namen je zlasti zmanjšati stroške upoštevanja predpisov v zvezi z DDV in izkrivljanje konkurence na nacionalni ravni in na ravni EU, zmanjšati negativen vpliv učinka praga in olajšati izpolnjevanje obveznosti podjetij ter spremljanje, ki ga izvajajo davčne uprave.

Odstopanja od direktive o DDV bi morala biti vedno časovno omejena, da se lahko ocenijo njihovi učinki. V skladu z zahtevami iz predloga iz leta 2018 o enostavnejših pravilih o DDV za mala podjetja se predlaga, da se veljavnost odstopanja podaljša do 31. decembra 2022 ali do datuma, od katerega države članice uporabljajo kakršne koli nacionalne določbe, ki jih morajo sprejeti v primeru sprejetja direktive o spremembi členov 281 do 294 direktive o DDV v zvezi s posebno ureditvijo za mala podjetja.

Predlagani ukrep je torej v skladu z določbami direktive o DDV.

Skladnost z drugimi politikami Unije

Ukrep je v skladu z delovnim programom Komisije za leto 2017, v katerem je bilo poudarjeno, da je upravno breme izpolnjevanja obveznosti iz DDV za mala podjetja veliko in da tehnične inovacije prinašajo nove izzive za učinkovito pobiranje davkov, poudarjena pa je bila tudi potreba po poenostavitvi DDV za mala podjetja. Prav tako je skladna s strategijo za enotni trg iz leta 2015, v kateri se je Komisija zavezala, da bo pomagala malim in srednjim podjetjem pri rasti, med drugim z zmanjšanjem upravnega bremena, ki jim preprečuje, da bi v celoti izkoristile prednosti enotnega trga. Ukrep je v skladu s politikami EU o malih in srednjih podjetjih, kot so bile določene v sporočilu o zagonu podjetij iz leta 2016 ter v sporočilu iz leta 2008 „Najprej pomisli na male“ – „Akt za mala podjetja“ za Evropo, v katerih so države članice pozvane, naj pri pripravi zakonodaje upoštevajo posebne značilnosti malih in srednjih podjetij ter naj poenostavijo obstoječe regulativno okolje. 2. PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Člen 395 direktive o DDV je edina možna pravna podlaga.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)