[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 12.10.2005

COM(2005) 488 konč.

Izvajanje Lizbonskega programa Skupnosti: SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Več raziskav in inovacij – naložba za rast in zaposlovanje Skupni pristop

{SEC(2005) 1253}{SEC(2005) 1289}

KAZALO

Izvajanje Lizbonskega programa Skupnosti: SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Več raziskav in inovacij – naložba za rast in zaposlovanje Skupni pristop 1

Izvajanje Lizbonskega programa Skupnosti: SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Več raziskav in inovacij – naložba za rast in zaposlovanje Skupni pristop 4

Uvod 4

Poglavje 1 Raziskave in inovacije kot osrednji element politik EU 6

1.1. Boljša ureditev za novo tehnologijo 6

1.2. Preusmeritev državne pomoči v raziskave in inovacije 7

1.3. Izboljšanje učinkovitosti in uporabe intelektualne lastnine 8

1.4. Privlačen enotni trg za raziskovalce 8

1.5. Uporaba javnih naročil za spodbujanje raziskav in inovacij 9

1.6. Boljša in širša uporaba davčnih spodbud 9

Poglavje 2 Raziskave in inovacije kot osrednje dejavnosti financiranja EU 11

2.1. Mobilizacija javnih in zasebnih sredstev za ključne tehnologije 12

2.2. Evropski strukturni skladi kot spodbuda za raziskave in inovacije 13

2.3. Izboljšanje dostopa MSP do financiranja 13

2.4. Mobilizacija nacionalnih programov in drugih virov financiranja za evropske raziskave in inovacije 14

Poglavje 3 Raziskave in inovacije kot osrednje dejavnosti podjetništva 15

3.1. Okrepitev partnerstev med univerzo in industrijo 16

3.2. Inovacijski centri, v raziskave usmerjene skupine in industrijske skupine 16

3.3. Proaktivne podporne storitve za podjetja, ki spodbujajo raziskave in inovacije 17

3.4. Upravljanje inovacij in socialne spremembe 18

3.5. Potencial inovativnih storitev 18

3.6. Vzpostavitev evropskega sistema za spremljanje industrijskih raziskav in inovacij ter izboljšanje poročanja o intelektualnem kapitalu 19

Poglavje 4 Izboljšanje raziskovalne in inovacijske politike 20

4.1. Raziskave in inovacije kot prednostna naloga nacionalnih reformnih programov(NRP) za rast in delovna mesta 20

4.2. Izboljšanje instrumentov za politično analizo 21

4.3. Podpora političnemu učenju in sodelovanju 21

Sklep 22

Izvajanje Lizbonskega programa Skupnosti: SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Več raziskav in inovacij – naložba za rast in zaposlovanje Skupni pristop

Uvod

Da bi dosegla trajnostno globalno konkurenčnost, EU ne preostane drugega, kot da postane živahno gospodarstvo znanja. Zato je Evropski svet ob začetku novega Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta[1] izpostavil znanje in inovacije za rast kot eno izmed treh glavnih področij delovanja. To sporočilo določa ukrepe na tem področju v skladu s splošnim novim partnerstvom med Skupnostjo in državami članicami, ki temelji na integriranih smernicah[2] (IS) za pripravo nacionalnih reformnih programov (NRP) in na Lizbonskem programu Skupnosti[3] (LPS). Da bi poudarili popolno skladnost z LPS in IS, ki jih je potrdil Evropski svet, je v povzetkih vseh poglavij naveden sklic na ustrezne dokumente. Inovacije in raziskovalne politike so pri tem ključnega pomena, saj skupaj pokrivajo celotni obseg vprašanj, ki vplivajo na pridobivanje novega znanja in idej, njihovo izkoriščanje in komercialno uporabo.

Močno in trajnostno rast je mogoče doseči le z energičnim integriranim političnim odgovorom. EU mora aktivirati skladno kombinacijo instrumentov, ki pokrivajo raziskave, inovacije in druge s tem povezane politike. Potrebno je usklajevanje med ravnijo držav članic ter regionalno in evropsko ravnijo, prizadevanja nacionalnih organov in zasebnega sektorja pa morajo podpirati in dopolnjevati ukrepi na evropski ravni. Evropski svet v Barceloni leta 2002 je postavil cilj, da je treba do leta 2010 skupno vlaganje v raziskave v EU povečati z 1,9 % na blizu 3 %, pri čemer naj se delež zasebnega financiranja poveča s 55 % na dve tretjini. Države članice morajo za dosego tega cilja prenoviti in okrepiti svoje javne raziskovalne in inovacijske sisteme, spodbujati javno-zasebna partnerstva, zagotoviti ugodno ureditveno okolje, pomagati razviti podporne finančne trge ter ustvariti privlačne pogoje na področju izobraževanja, usposabljanja in poklicnih možnosti.

Cilj 3 % in temu sledeč akcijski načrt[4] za povečanje vlaganja v raziskave sta imela za države članice mobilizacijski učinek. Skoraj vse so zastavile cilje, s katerimi bi se – v primeru, da bi se uresničili – vlaganje v raziskave v EU do leta 2010 povečalo na 2,6 % BDP. Vendar intenzivnost raziskav v EU bolj ali manj ostaja na isti ravni, namesto da bi se večala[5]. V večini držav članic povečanje javnega in zasebnega vlaganja v raziskave ter obseg in ambicije političnih pobud ne dosegajo tistega, kar zahtevajo njihovi nacionalni cilji, kaj šele cilji EU. Zlasti je malo zasebnega vlaganja. Hkrati se učinkovitost inovacijskih dejavnosti v Evropi ni dovolj povečala[6].

Tekma na svetovni ravni za pridobivanje vlagateljev v raziskave in inovacije se zaostruje. Poleg privlačnih lokacij, kot so ZDA in Japonska, so se pojavili novi tekmeci, npr. Kitajska, Indija in Brazilija. Da bi lahko EU ostala konkurenčna in ohranila svoj model družbe, so nujne daljnosežne reforme. Poleg tega je konkurenca tako močna, da nobena država članica ne more uspeti sama. V celoti je treba izkoristiti nadnacionalne sinergije. Samo na ta način bo v EU mogoče izboljšati raziskave in inovacije in jih učinkovito pretvoriti v večjo rast in več delovnih mest. Visoka raven financiranja R&R ter učinkovitost inovacijskih dejavnosti prispevata k povečanju števila delovnih mest in njihovemu izboljšanju. Poleg tega so raziskave in inovacije potrebne za to, da bo gospodarstvo EU postalo bolj trajnostno, z iskanjem rešitev glede gospodarske rasti, družbenega razvoja in okoljske zaščite, ki bodo ugodne za vse.

To sporočilo gradi na Partnerstvu za rast in zaposlovanje[7]. Obravnava celotni obseg raziskav in inovacij, vključno z netehnološkimi inovacijami. Določa obveze iz Lizbonskega programa Skupnosti, in sicer z natančnim opisom ukrepov v podporo raziskavam in inovacijam, ki se bodo izvajale in ki so v Lizbonskem programu Skupnosti opisane zgolj na splošno. Določa ambiciozne ukrepe, ki sežejo dlje od akcijskega načrta 3 % in sedanje inovacijske politike[8]. Krepi povezavo med raziskavami in inovacijami, pri čemer raziskovalno politiko osredotoča bolj na razvoj novega znanja in njegove uporabe ter okvirne pogoje za raziskave, inovacijsko politiko pa na preobrazbo znanja v gospodarsko vrednost in komercialni uspeh. V skladu s pristopom Komisije za boljšo ureditev, bodo ukrepi, ki bi lahko vplivali na konkurenčnost, predmet presoje vpliva.

Poglavje 1 Raziskave in inovacije kot osrednji element politik EU

Raziskave in inovacije potrebujejo predvidljivo in ugodno ureditveno okolje, da lahko privabijo zasebne vlagatelje in pomagajo preusmeriti nove ideje na trg. Politike na teh področjih morajo upoštevati tudi sektorske posebnosti, potrebe MSP in vlogo javnih raziskovalnih organizacij ter hkrati prispevati k ciljem politik EU na področjih, kot so okolje, varnost, zdravstvo in promet. Za mnoge uredbene in upravne prakse, ki vplivajo na raziskave in inovacije, so odgovorne države članice. Kljub temu lahko Skupnost daje zgled na svojih področjih pristojnosti ter tudi podpira države članice na njihovih, vendar ne z večjim posredovanjem, pač pa z boljšo in bolj usmerjeno ureditvijo ter politikami.

Ob upoštevanju tega bi morale biti vse politike na ravni držav članic in EU po najboljših zmožnostih usmerjene v podporo raziskavam in inovacijam. Morale bi spodbujati odličnost na področju temeljnih in uporabnih raziskav ter hkrati pomagati podjetjem, da bodo proizvajala, pridobivala in uporabljala tehnologije, znanje in sredstva, ki jih potrebujejo za izkoriščanje novih tržnih priložnosti.

1.1. Boljša ureditev za novo tehnologijo

Ureditev lahko spodbuja ali ovira raziskave in inovacije. Kakšen učinek ima, je odvisno od njene zasnove, vključno z njenim vplivom na gospodarsko tveganje in pravno varnost, njenega časovnega okvira in sposobnosti upoštevanja alternativnih tehničnih rešitev. V okviru pobude za „boljšo ureditev“ za izboljšanje prava Skupnosti so presoje vpliva zdaj obvezne pri vseh novih zakonodajnih predlogih Skupnosti. To vključuje presojo učinkov takih predlogov na raziskave in inovacije.

Pomemben je tudi predvidljiv in vnaprejšen pristop k zakonodaji, zlasti za ureditev proizvodnega trga. Zaradi tega je treba opredeliti primere, ko obstoječa zakonodaja ali standardi ali njihova odsotnost predstavljajo oviro za razvoj in uporabo novih tehnologij ter za pojav novih trgov. V nasprotju s tem pa bi bilo treba bodoče ureditvene ukrepe upoštevati pri načrtovanju raziskovalnih in inovacijskih dejavnosti. Komisija bo pospešila svoj dialog z zainteresiranimi stranmi, da bi določila ureditvene ovire za raziskave in inovacije , zlasti z uporabo evropskih tehnoloških platform in sektorskih inovacijskih odborov, ki bodo ustanovljeni v okviru evropske pobude INNOVA. To bo olajšalo skladen razvoj tehnologije in ureditvenega okolja.

Poslovno okolje je odvisno tudi od kvalitete ureditve in njenega učinkovitega izvajanja. To pomeni, da je treba ureditev Skupnosti vgraditi v nacionalno zakonodajo, ne da bi pri tem nacionalnim pravilom dodajali plasti birokracije, in sprejeti upravne prakse, ki so naklonjene raziskavam in inovacijam. Države članice se poziva, da prenesejo in uporabljajo zakonodajo Skupnosti na način, ki bo spodbujal raziskave in inovacije.

1.2. Preusmeritev državne pomoči v raziskave in inovacije

Raziskave in inovacije ponavadi najbolje uspevajo v odprtih in konkurenčnih trgih. Vendar lahko tržna nepopolnost onemogoči najboljše rezultate na področju raziskav in inovacij, kot je razloženo v akcijskem načrtu državnih pomoči[9]. Poleg drugih orodij politike se lahko državne pomoči spoprimejo s tržnimi nepopolnostmi in spremenijo spodbude udeležencev trga ter tako spodbujajo raziskave in inovacije. Čeprav obstoječa pravila državam članicam že zagotavljajo veliko možnosti, da z državnimi pomočmi podpirajo raziskave in inovacije, je Komisija objavila, da bo pregledala svoja pravila, tako da bodo bolje odražala prednostne naloge politike Skupnosti in potrebo po sistemu, ki bo bolj naklonjen raziskavam in inovacijam.

V ta namen je Komisija nedavno izdala posvetovalni dokument o državnih pomočeh za inovacije , ki ponuja konkretne predloge za izboljšanje pravil glede državnih pomoči za inovacije, s čimer naj bi se povečale možnosti financiranja ter tudi pravna varnost. Cilj sedanjega pregleda je postopoma zmanjšati državne pomoči ter jih hkrati usmeriti k dejavnostim, ki imajo najbolj trajnosten vpliv na konkurenčnost, delovna mesta in rast. Komisija namerava zlasti spremeniti okvir Skupnosti za državne pomoči za R&R , da bo bolje odražal prednostne naloge Skupnosti, kot so spodbujanje čezmejnega sodelovanja in javno-zasebna partnerstva na področju raziskav, razširjanje rezultatov raziskav ter večji raziskovalni projekti skupnega evropskega interesa. Poleg tega namerava Komisija pregledati pravila glede državnih pomoči in tveganega kapitala.

Komisija bo v skladu z Akcijskim načrtom za okoljske tehnologije tudi spodbujala ekološke inovacije in izboljšave produktivnosti z ekološko učinkovitostjo, zlasti ob pregledu smernic Skupnosti glede državnih pomoči na področju okolja.

1.3. Izboljšanje učinkovitosti in uporabe intelektualne lastnine

Večina visokotehnoloških družb meni, da je intelektualna lastnina njihov največji kapital. Uspešna in učinkovita zaščita intelektualne lastnine je ključnega pomena za raziskave in inovacije. Če družbi ne uspe zaščititi svoje intelektualne lastnine, lahko čez noč izgubi milijone evrov. EU zato potrebuje dostopen, pravno zaščiten in uporabnikom prijazen sistem zaščite intelektualne lastnine, če hoče privabiti visokotehnološke družbe. Uvedba blagovne znamke in modela Skupnosti je pomenila velik korak v tej smeri.

Na žalost še ni podobnega procesa za patente. Družbe imajo v EU še vedno veliko višje stroške s patentiranjem kot v ZDA. To lahko pripišemo v prvi vrsti visokim stroškom prevodov in vzdrževanja ter stroškom, ki nastanejo zaradi tega, ker je treba evropski patent v primeru sodnega postopka zastopati na sodiščih vsake države članice posebej, pri čemer obstaja nevarnost nasprotujočih si sodb. Uvedba patenta Skupnosti bi v veliki meri razrešila te probleme, saj bi se ustanovilo skupno patentno sodišče in znižali stroški prevodov.

Vendar to ni dovolj. Uporabnikom pogosto ne uspe zaščititi svoje intelektualne lastnine, ker niso seznanjeni z obstoječimi možnostmi. Zato bo Komisija okrepila obstoječe informacijske in podporne službe , kot je na primer IPR služba za pomoč uporabnikom, ter spodbujala boljše sodelovanje med ustreznimi nacionalnimi agencijami. Sofinanciranje s strani Skupnosti je mogoče pri skupnih projektih v okviru pobude PRO INNO in pri usklajevanju politik v okviru pobude RTD OMC-Net.

Komisija bo v letu 2006 začela tudi dialog z industrijo in drugimi zainteresiranimi stranmi, da bi določila, kaj bi se še dalo narediti za zagotovitev trdnega okvira pravic intelektualne lastnine evropski industriji.

1.4. Privlačen enotni trg za raziskovalce

Da bi okrepila svojo vlogo na področju znanosti, tehnologije in inovacij, mora EU privabiti več boljših raziskovalcev in te človeške vire v celoti izkoristiti. Spodbuditi mora najsposobnejše, da bodo izbrali raziskovalno poklicno pot in ostali v Evropi ali prišli sem. V zadnjih letih se je v sodelovanju z državami članicami razvila in uporabljala široko zastavljena in celostna strategija za okrepitev človeških virov na področju raziskav v EU.

Končni cilj je ustvariti odprt in konkurenčen evropski trg delovne sile za raziskovalce z izboljšanjem diverzifikacije sposobnosti in poklicnih poti na nadnacionalni ravni. Na nacionalni ravni je bil dosežen občuten napredek pri številnih ukrepih za odstranitev ovir za mobilnost raziskovalcev, za razvoj veščin in sposobnosti, ki so potrebne za razvoj njihovih poklicnih poti v različnih sektorjih in strokah, ter za izboljšanje njihovega statusa in poklicnega razvoja8. Vendar se mobilni raziskovalci še vedno soočajo s pravnimi, upravnimi in informacijskimi problemi, zlasti v povezavi z davki in socialno varnostjo, ter drugimi ovirami za medsektorsko in nadnacionalno mobilnost. To je treba izboljšati.

Komisija bo podpirala in spremljala izvajanje svojih priporočil glede Evropske listine za raziskovalce in Kodeksa ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev. Ko bosta sprejeta, se bo enako zgodilo z direktivo in priporočilom o sprejemu raziskovalcev iz tretjih držav in njihovem bivanju za več kot tri mesece. Države članice se poziva, da izvajajo to priporočilo, ki bo predvidelo uporabo nekaterih določb iz Direktive in Priporočilo Sveta o vizumih za kratkoročno prebivanje za raziskovalce iz tretjih držav. Komisija bo skupaj z državami članicami še naprej razvijala in izvajala ukrepe za preseganje trdovratnih ovir, s katerimi se soočajo mobilni raziskovalci. Komisija se bo tudi zavzemala za javno priznanje znanstvenikov in k temu spodbujala države članice.

1.5. Uporaba javnih naročil za spodbujanje raziskav in inovacij

Na poslovno vlaganje v raziskave in inovacije močno vpliva trg, zlasti stopnja učinkovitosti, ki jo zahtevajo stranke. Glede na to, da javna naročila dosegajo 16 % BDP v Evropksi uniji, so javni organi pomemben akter na trgu. Tako razpolagajo z učinkovitimi sredstvi za spodbujanje zasebnega vlaganja v raziskave in inovacije. To bi bilo mogoče z določitvijo funkcionalnih zahtev na tak način, da bi ostal podjetjem za predloge o inovativnih rešitvah na voljo čim večji manevrski prostor. To bi podjetja spodbudilo k doseganju največje možne učinkovitosti in uspešnosti proizvodov in storitev, ki jih nudijo, zlasti če bi javni organi delovali kot prvi uporabniki, ki odpirajo vodilne trge za nove tehnologije. Trgi, kjer imajo javni organi velik potencial za spodbujanje povpraševanja po novih tehnologijah, vključujejo promet, energetiko, okolje, zdravstvo, izobraževanje in informacije ter komunikacije.

Da bi izkoristili ta potencial, potrebujejo uradniki za javna naročila politično in vodstveno zaledje ter praktično podporo. Oblikovalci politik in javni organi se morajo seznaniti z možnostmi, ki jih nudi novi pravni okvir za javna naročila – zlasti obsegom možnosti, ki jih imajo na voljo za spodbujanje družb, da bi povečale tehnološko in inovativno vsebino nabavljenega blaga in storitev. Za podporo nujnim spremembam so potrebna nova orodja. Na področju okolja je leta 2004 v ta namen nastal „Priročnik o zelenih javnih naročilih“.

Komisija bo spodbudila ozaveščenost o prednostih, ki bi jih prinesla preusmeritev javnih naročil k spodbujanju raziskav in inovacij , ter možnostih, ki jih na tem področju nudi zakon Skupnosti o javnih naročilih. To bo naredila s „Priročnikom o javnih naročilih ter raziskavah in inovacijah“.

Na to delo, ki bo popolnoma v skladu z direktivami o javnih naročilih[10] in pravili glede državnih pomoči, bo treba gledati v širšem kontekstu različnih načinov, s katerimi lahko politika javnih naročil prispeva k uresničitvi Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta. V zvezi s tem bo Komisija zagotavljala skladnost različnih tekočih pobud in presodila, kako bi bilo mogoče na najboljši način uresničiti občuten prispevek, ki bi ga uporaba javnih naročil lahko imela pri uresničevanju naših lizbonskih ciljev. Ta prizadevanja bi se lahko okrepila, če bi se zainteresirane strani držav članic in uradniki za javna naročila učili drug od drugega in pri tem izmenjevali dobre prakse.

1.6. Boljša in širša uporaba davčnih spodbud

Dobro zasnovane davčne spodbude lahko podpirajo raziskave in inovacije v poslovnem okolju na enostavnejši in bolj predvidljiv način kot nepovratna sredstva, vendar se hkrati zmanjša sposobnost zasledovanja točno določenih ciljev na področju raziskav in inovacij. V zadnjih letih so mnoge države članice uvedle nove davčne spodbude ali bistveno razširile že obstoječe, da bi tako spodbudile raziskave v poslovnem okolju. Zdaj davčne spodbude predstavljajo večji delež celotnih javnih prizadevanj v podporo raziskavam v poslovnem okolju v več državah članicah. Vendar sta zasnova in izvajanje davčnih spodbud zelo različna, zaradi česar je postalo davčno okolje razdrobljeno in neprivlačno.

Za davčne spodbude so predvsem odgovorne države članice. Vendar bi se lahko njihova učinkovitost in stabilnost izboljšali, če bi se določile in razširjale dobre prakse, ki so v skladu s pravom Skupnosti, in bi se v celotni Evropi spodbujali dosledni pristopi k vprašanjem skupnega interesa, kot so čezmejno zunanje izvajanje raziskav, širitev mladih raziskovalno intenzivnih podjetij ali uskladitev nacionalne podpore velikim evropskim raziskovalnim projektom. Lahko bi se preučila tudi njihova razširitev na druge oblike inovacij, kot sta oblikovanje ali procesni inženiring. Seveda morajo biti vse tovrstne sheme v skladu s pravom Skupnosti.

Pri zasnovi davčnih spodbud je treba posvetiti pozornost MSP, ki svoje raziskave pogosto zaupajo zunanjim izvajalcem ali preko prenosa tehnologije pridobijo nove tehnologije. Mlada inovativna MSP imajo ponavadi tudi nižje dobičke ali celo izgube in zaradi tega od davčnih spodbud nimajo takih koristi kot večje družbe.

Komisija namerava sprejeti sporočilo, s katerim želi doseči bolj učinkovito, stabilno in usklajeno uporabo davčnih spodbud za R&R v celi Evropi. To bo zagotovilo smernice za zasnovo in izvajanje davčnih spodbud za R&R, vključno s posebnimi shemami za področja skupnega interesa.

Raziskave in inovacije je treba postaviti v ospredje politik EU: |

Komisija bo: | Države članice se poziva, da: | Sklicevanje: |

1.1 | pospešila dialog z zainteresiranimi stranmi, da bi opredelili regulativne ovire za raziskave in inovacije | zakonodajo Skupnosti prenesejo na način, ki bo spodbujal raziskave in inovacije | IS 7 in 14 |

1.2 | sprejela sistem državnih pomoči, ki bo bolj naklonjen raziskavam in inovacijam | v celoti izkoristijo možnosti novega okvira za podporo raziskavam in inovacijam | IS 7 in 13 |

1.3 | podprla ukrepe za izboljšanje sistema pravic intelektualne lastnine | uvedejo patent Skupnosti, do takrat pa izboljšajo sedanjega | IS 8 LPS, ukrep I.1 |

1.4 | podprla, spremljala in nadalje razvijala ukrepe v okviru strategije za človeške vire na področju raziskav | izvajajo priporočila in direktivo (po njihovem sprejemu) o človeških virih na področju raziskav in drugih sredstvih | IS 7 LPS, ukrep III.10 |

1.5 | spodbujala uporabo javnih naročil, da bi spodbudili raziskave in inovacije | preučijo možnost pregleda sistema javnih naročil z vzajemnim učenjem in izkoristijo možnosti, ki jih nudi nova zakonodaja | IS 7 in 8 |

1.6 | zagotovila smernice za spodbujanje optimalne uporabe davčnih spodbud za R&R | na prostovoljni osnovi izvajajo prihodnje smernice in pri tem upoštevajo nacionalne kontekste | IS 7 LPS, ukrep III.9 |

Poglavje 2 Raziskave in inovacije kot osrednje dejavnosti financiranja EU

Javni podporni programi so bistvenega pomena za „odličnost in privlačnost znanstvene podlage“, pa tudi za učinkovitost inovacijskih dejavnosti družb. Raziskave in inovacije bi morale imeti večjo prednost pri dodeljevanju javnih sredstev na vseh ravneh. Poleg tega bi bilo treba za povečanje zasebnih vlaganj bolje izkoristiti različne javne podporne mehanizme: nepovratna sredstva, instrumente lastniškega kapitala, jamstvene sheme in druge mehanizme za delitev tveganja.

Komisija je to že storila s svojima predlogoma 7. okvirnega programa za raziskave[11] (FP7) in okvirnega programa za konkurenčnost in inovacije[12] (CIP), strukturnimi skladi[13], skladom za razvoj podeželja in drugimi ustreznimi instrumenti. To so dopolnilni instrumenti, od katerih ima vsak posebno obliko upravljanja. Države članice bi tudi morale storiti več, pri tem pa upoštevati svoje specifične situacije in učenje na podlagi izkušenj drugih.

2.1. Mobilizacija javnih in zasebnih sredstev za ključne tehnologije

. Svet in Evropski parlament sta pozvana, da sprejmeta predloga Komisije za FP7 in CIP, kar bi zagotovilo finančna sredstva in instrumente, potrebne za reševanje izzivov novega Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta.

Za FP7 Komisija predlaga, da se kot glavni instrument obdržijo nadnacionalni projekti sodelovanja, ki ponavadi združujejo javne raziskave in industrijo. Poleg tega Komisija predlaga nove pristope, ki bodo še bolj povečali pomen FP7 za industrijo. Zlasti predlaga vzpostavitev dolgoročnih javno-zasebnih partnerstev, ti. „Skupnih tehnoloških pobud“, na področjih, kjer obstoječe sheme ne zadostujejo glede na obseg raziskav ter količino potrebnega materiala in človeških virov. Izvajali se bodo deli strateških raziskovalnih načrtov, ki jih določajo evropske tehnološke platforme v sodelovanju z nacionalnimi programi in projekti na istem področju. Cilj bodo kombinirano financiranje s strani Skupnosti in iz nacionalnih javnih virov ter zasebnega sektorja. Po potrebi se lahko vključijo posojila EIB.

Še en nov inštrument, predlagan v okviru FP7 je „Finančni sklad z deljenim tveganjem“. Njegov cilj je izboljšanje dostopa do kreditiranja EIB za udeležence obširnih evropskih raziskovalnih projektov, kot so nove raziskovalne infrastrukture in obširni sodelovalni projekti, vključno s projekti EUREKA. Z delitvijo tveganja z EIB bodo tako mogoča obsežnejša posojila za raziskovalne projekte in financiranje uspešnih projektov z večjim tveganjem, kot bi bilo sicer možno za EIB.

Predlogi Komisije za FP7 naj bi tudi okrepili raziskovalno in inovacijsko sposobnost MSP. Komisija predlaga podvojitev financiranja za posebne ukrepe, da bi tako podprla MSP ali združenja MSP pri zunanjem izvajanju raziskav. Udeležba MSP v FP7 se bo še bolj izboljšala z upoštevanjem njihovih potreb pri določitvi vsebine tematskih področij in z nadaljnjo poenostavitvijo in racionalizacijo upravnih/finančnih postopkov. Poleg tega bo Komisija še naprej spodbujala udeležbo MSP pri raziskovalnih programih EU.

Na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij (ICT) je Komisija začela pobudo i2010[14]. Poudarja pomembno vlogo, ki jo imajo IKT kot ključni elementi, ki omogočajo inovacije. Fiksne in brezžične širokopasovne komunikacije so na primer bistvenega pomena za izgradnjo osnovne infrastrukture za inovacije in gospodarstvo znanja. Pomagajo ustvarjati povpraševanje po novih aplikacijah in storitvah ter podjetjem zagotavljajo sredstva za povečanje produktivnosti s pomočjo procesnih inovacij. CIP bo podpiral širšo uporabo in boljše izkoriščanje IKT tako v zasebnem kot tudi v javnem sektorju.

Ekološke inovacije, vključno z metodami za izboljšanje energetske učinkovitosti, imajo velik potencial za ustvarjanje konkurenčnih prednosti za evropska podjetja. Predlog CIP vključuje podporo pilotnim projektom in replikacijo trga ekoloških tehnologij, da bi v skladu z Akcijskim načrtom za okoljske tehnologije[15] pripomogel k njihovi uporabi.

Nadaljnje financiranje s strani Skupnosti, ki bo zapolnilo vrzeli med raziskavami in izvajanjem, je zagotovljeno v proračunskih vrsticah za vseevropsko mrežo, ki podpirajo industrijske projekte na področju radijskih navigacijskih sistemov (GALILEO), železnic, kontrole zračnega prometa in drugih inteligentnih prevoznih sistemov.

2.2. Evropski strukturni skladi kot spodbuda za raziskave in inovacije

Kohezijska politika, ki jo podpirajo strukturni skladi, se vedno bolj osredotoča na znanje, raziskave in inovacije. Tam, kjer regije, države članice in Komisija spodbujajo razvoj v okviru pristopa od spodaj navzgor, ki temelji na partnerstvu in deljenem upravljanju, se je izkazalo, da je to močan instrument, ki vodi k povečanju rasti in ustvarjanju delovnih mest. V sedanjem programskem obdobju je že bilo veliko narejenega (2000–2006); izdatki za raziskave in inovacije znašajo 7,4 % celotnega Evropskega sklada za regionalni razvoj za manj razvite regije (7,5 milijard EUR) in 11 % za regije, kjer poteka gospodarsko prestrukturiranje (2,4 milijard EUR). Komisija je predlagala, da države članice v naslednjem programskem obdobju občutno povečajo izdatke na tem področju. Podobna prizadevanja potekajo v okviru Evropskega socialnega sklada.

Ta pristop je razviden iz Strateških smernic Skupnosti[16], ki jih je izdala Komisija in izhajajo iz tega, da bodo strukturni skladi v celoti financirali izvajanje Partnerstva za rast in delovna mesta. Financira se lahko širok obseg ukrepov, povezanih z raziskavami in inovacijami, na primer regionalne in nadregionalne skupine, centri odličnosti, prenos tehnologije, podporne storitve za podjetja ter ukrepi za razvoj človeškega kapitala in pomoč delavcem in podjetjem pri pripravi na gospodarske spremembe in prilagajanju nanje. Regije in države članice lahko prožno uporabljajo strukturne sklade in tako pomagajo pri izpolnjevanju svojih specifičnih potreb in izkoriščanju sinergij s FP7 in CIP. Inovativni ukrepi se bodo financirali tudi iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja, da bi razvili nove proizvode visoke kakovosti z dodano vrednostjo in spodbujali trajnostno rabo naravnih virov. Komisija bo s pomočjo strateških smernic in svojega sodelovanja z državami članicami in regijami spodbujala uporabo strukturnih skladov in sklada za razvoj podeželja, da bi izboljšali znanje in inovacije za rast.

Države članice se poziva, da v polni meri izkoristijo strukturne sklade in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja, da bodo okrepile in izgradile močne sisteme za raziskave in inovacije.

2.3. Izboljšanje dostopa MSP do financiranja

Dostop do financiranja ostaja glavni problem podjetij, vključno z inovativnimi MSP. Inovativna ter v raziskave in razvoj usmerjena podjetja imajo pogosto težave pri pridobivanju sredstev v fazah med predstavitvijo nove tehnologije, procesa, proizvoda ali storitve in njihovim komercialnim izkoriščanjem. V primerjavi z njihovimi glavnimi tekmeci je v Evropi finančni trg za inovativne družbe od začetne faze do faze rasti še vedno nerazvit.

Boljši dostop do lastniškega in kvazilastniškega kapitala za bolj zrela inovativna MSP je potreben tudi za nadaljnje investicije, s pomočjo katerih bi podjetja v celoti izkoristila svoj potencial, spravila svoje izdelke in storitve na trg ter imela še naprej zagotovljena sredstva za svoje raziskave. To zahteva pobude za prevzemanje večjega tveganja in spremembo odnosa med finančnimi institucijami, zasebnimi vlagatelji in poslovnimi angeli. Zato bo Komisija leta 2006 v sporočilu nadalje preučila različne vidike financiranja rasti in ukrepe EU.

Komisija je predstavila konkretne predloge za izboljšanje dostopa MSP do sredstev preko CIP. Predlagani novi mehanizem za hitro rastoča in inovativna MSP bo izboljšal in okrepil mehanizme Skupnosti za delitev tveganja in dobička z zasebnimi vlagatelji lastniškega kapitala, kar bo imelo pomemben vpliv na zagotavljanje lastniškega kapitala inovativnim družbam. Predlagani jamstveni mehanizem za MSP bo z delitvijo tveganja teh operacij izboljšal dostop MSP do lastniškega in kvazilastniškega kapitala (dolžniško-lastniško financiranje). Za MSP, ki se ukvarjajo z ekološkimi inovacijami, bo zagotovljena posebna podpora. S temi instrumenti bo upravljal Evropski investicijski sklad in dopolnjujejo pobudo skupine Evropske investicijske banke o vlaganju v inovacije[17]. Morali bi si tudi prizadevati za sinergijo z ukrepi, ki izboljšujejo dostop MSP do sredstev – na primer nepovratnih sredstev in posojil – v okviru strukturnih skladov.

Poleg tega bo Komisija povezala zainteresirane strani, da bi opredelila nadaljnje ovire za pridobitev sredstev in preučila možne rešitve. Sedaj na primer MSP za pridobitev kreditov, ki predstavljajo večji del njihovega zunanjega financiranja, ne morejo tako lahko uporabiti svojih pravic intelektualne lastnine. Zlasti za visoko tehnološka in raziskovalno intenzivna MSP predstavlja to problem, ker finančnim inštitucijam pogosto ne morejo ponuditi drugega jamstva, saj so pravice intelektualne lastnine njihov glavni kapital. Komisija bo finančno skupnost, računovodske službe in skupnost za intelektualno lastnino spodbujala, da preučijo možnosti za vrednotenje pravic intelektualne lastnine[18].

2.4. Mobilizacija nacionalnih programov in drugih virov financiranja za evropske raziskave in inovacije

Financiranje Skupnosti za spodbujanje inovacijskih in raziskovalnih dejavnosti in raziskav predstavlja le majhen del skupnih evropskih javnih prizadevanj[19]. Za nadomestitev pomanjkanja kritične mase je treba povečati učinkovitost in komplementarnost nacionalnih programov, kar bo prispevalo k celotno integriranemu evropskemu področju za raziskave in inovacije ter zagotovilo dosledno mobilizacijo nacionalnih sredstev v podporo evropskim raziskovalnim in inovacijskim dejavnostim. Pobuda ERA-NET[20] je pokazala uspeh tega pristopa, saj je pokazala možnosti za povečano nadnacionalno sodelovanje.

Komisija predlaga razširitev in okreptev instrumentov Skupnosti, da bi nadalje spodbudili nadnacionalno sodelovanje in usklajevanje med regionalnimi in nacionalnimi programi za podporo raziskavam in inovacijam. Ti bodo zagotovili neposredno podporo Skupnosti pri razvoju in izvajanju skupnih programov raziskav in inovacij med državami članicami. Vključujejo shemo ERA-NET plus, pobude iz novega člena 169 Pogodbe ES v okviru FP7 ter program podpore poslovnim inovacijam CIP, ki bo izhajal iz pobude PRO INNO, ki naj bi se pričela izvajati sredi leta 2006.

Donacije so v večini držav EU, če ne štejemo Združenega kraljestva, premalo razvit vir financiranja raziskav (zlasti temeljnih raziskav). Vlogo fundacij in skladov pri zbiranju sredstev za raziskave bi bilo treba zato razviti. To pomeni, da je treba urediti številna pravna, regulativna in davčna vprašanja. Fundacije bi morale biti tudi bolj transparentne in odgovorne za svoje delovanje, da bi okrepile zaupanje donatorjev. Komisija preučuje načine in sredstva za razvoj in izkoriščanje potenciala filantropije kot vira financiranja raziskav.

Raziskave in inovacije je treba postaviti v ospredje financiranja EU: |

Komisija bo: | Države članice se poziva, da: | Sklicevanje: |

2.1 | spodbujala uporabo strukturnih skladov za spodbujanje raziskav in inovacij | sprejmejo predloge Komisije v zvezi s kohezijskim in strukturnimi skladi in da v povezavi z raziskavami in inovacijami v polni meri izkoristijo širok obseg novih možnosti, ki jih ponujajo ti skladi in Sklad za razvoj podeželja | LPS, ukrepi II.1 do 3 in III.1 in 2 |

2.2 | spodbujala boljši dostop do financiranja za inovativna MSP | v polni meri izkoristijo sheme lastniškega kapitala in jamstvene sheme ter svojim finančnim skupnostim naložijo, da olajšajo dostop do financiranja | IS 8 in 15 |

2.3 | podprla razvoj novih tehnologij in spodbujala njihov vstop na trg | skupaj z Evropskim parlamentom sprejmejo predloge Komisije glede 7. okvirnega programa za raziskave in okvirnega programa za konkurenčnost in inovacije | LPS II.4 in 5 |

2.4 | mobilizirala nacionalne in regionalne programe raziskav in inovacij ter druge vire financiranja | v največji možni meri izkoristijo podporne sheme Skupnosti za spodbujanje nadnacionalnega sodelovanja | IS 8 LPS II.4 |

Poglavje 3 Raziskave in inovacije kot osrednje dejavnosti podjetništva

Če postavimo raziskave in inovacije v središče podjetništva, postanejo gonilna sila blaginje in rasti. Pogosto je tudi moč opaziti, da se učinkovitost inovacijskih dejavnosti podjetij poveča, če se združujejo v skupine in mreže. Javna politika ne more ustvarjati skupin, financiranje pa jih lahko okrepi. Da bi lahko znanstvena baza EU okrepila svojo industrijsko bazo, bi se moralo sodelovanje med javnimi raziskavami in industrijo občutno izboljšati.

Podjetja in politika imajo lahko koristi od boljših informacij o trendih v zasebnem vlaganju v raziskave in inovacije, zlasti v posameznih sektorjih. Pri oblikovanju raziskovalne in inovacijske politike je treba dati večji poudarek sektorskim potrebam, poleg tega pa je treba izboljšati podporne storitve za podjetja za spodbujanje uvajanja tehnologije in podjetniških inovacij, zlasti za pomoč MSP, da bodo rešila svoje specifične probleme in sodelovala v evropskih mrežah.

3.1. Okrepitev partnerstev med univerzo in industrijo

Neoptimalno sodelovanje pri raziskavah in prenos znanja med javnimi raziskovalnimi organizacijami (PRO), zlasti univerzami, in industrijo je ena izmed slabosti evropskega raziskovalnega in inovacijskega sistema. Čeprav je več držav članic mnogo storilo na tem področju, so pogosto upoštevale samo nacionalni vidik. Posledično so sedanja pravila in prakse v EU razdrobljeni, zlasti tisti, ki se nanašajo na lastništvo rezultatov raziskav, financiranih iz javnih sredstev, in pogodbene dogovore med javnimi raziskovalnimi organizacijami in industrijo.

Bolj dosledna pravila in prakse v celotni EU bi spodbujali povezave med javnimi raziskovalnimi organizacijami in industrijo ter kar najbolj povečali njihov vpliv. To bo pomagalo vzpostaviti enake konkurenčne pogoje za čezmejna raziskovalna partnerstva med univerzo in industrijo in tako prispevalo k evropskemu prostoru za raziskave in inovacije.

V ta namen bo Komisija sprejela sporočilo, ki bo določilo smernice EU za izboljšanje sodelovanja na področju raziskav in prenosa znanja med javnimi raziskovalnimi organizacijami in industrijo , države članice in zainteresirane strani pa se bo spodbujalo, da jih izvajajo prostovoljno in prožno. Te smernice bodo temeljile na obstoječi dobri praksi (tako pri državah članicah kot tudi zainteresiranih straneh), kot je na primer pobuda o odgovornem partnerstvu, ki jo je pričelo več evropskih industrijskih in akademskih združenj[21].

Komisija bo tudi predlagala ukrepe za okrepitev položaja univerz pri evropskih raziskavah in tehnologiji, tudi v smislu ustvarjanja znanja za poslovno skupnostjo in skupaj z njo ter prenosa znanja v družbo. Program mobilnosti „Mostovi in partnerstva med podjetji in univerzami“ v okviru FP7 bo preko skupnih raziskovalnih partnerstev povečal izmenjavo znanja, in sicer z zaposlovanjem izkušenih raziskovalcev, začasnim premeščanjem osebja itd. V skladu z novim okvirom za državno pomoč za R&R bo Komisija razjasnila vprašanje partnerstev med univerzo in industrijo v povezavi s pravili glede državnih pomoči.

3.2. Inovacijski centri, v raziskave usmerjene skupine in industrijske skupine

EU ima mnogo dinamičnih industrijskih skupin, čeprav so manjše in manj integrirane kot v ZDA. Raziskave in inovacije so zato prav tako razdrobljene kot notranji trg. Da bi jih naredili čim bolj privlačne za tuje vlagatelje, morajo ti inovacijski centri in skupine doseči kritično maso. Ni jih mogoče zgraditi iz nič, pač pa so odvisni od močne industrijske baze ter dobrih in zaupnih odnosov med znanostjo in industrijo.

Povezovanje v mreže med skupinami in med dopolnjujočimi se skupinami je ključnega pomena za njihov uspešen razvoj. Centri za usposabljanje in raziskave, finančne institucije, svetovalci za inovacije in intelektualno lastnino, lokalne in regionalne agencije za razvoj in druge podporne organizacije so vsi ključnega pomena pri doseganju največjega ustvarjalnega poslovnega potenciala podjetij. Vedno večja kompleksnost proizvodov in procesov ter potreba po integriranju storitev, kot so vzdrževanje, logistika in trženje, povzroča težave tudi najbolj uspešnim skupinam. Sodelovanje med skupinami jih lahko pomaga razreševati.

Države članice se poziva, da z uporabo podpore, ki jo nudijo evropski strukturni skladi, razvijejo regionalne in nacionalne politike za inovacijske skupine in centre. Več ukrepov EU bo spodbujalo in podpiralo prizadevanja držav članic in regij. Komisija jim bo zagotovila načrt z analizo prednosti in strategij obstoječih skupin v EU. Pobuda Europe-INNOVA bo zagotovila podporo za spodbujanje povezovanja v mrežo med industrijskimi skupinami, da bi okrepila nadnacionalno sodelovanje in učenje na podlagi tega, kako drugi gradijo in upravljajo uspešne pobude za ustanavljanje skupin.

Navsezadnje je v okviru FP7 predlagano povečanje sredstev za nadaljevanje pobude Skupnosti „Regije znanja“, ki podpira opredelitev in izvajanje politik za razvoj v raziskave usmerjenih skupin.

3.3. Proaktivne podporne storitve za podjetja, ki spodbujajo raziskave in inovacije

MSP igrajo v gospodarstvu Evropske unije pomembno vlogo, saj predstavljajo približno 66 % delovnih mest v zasebnem sektorju in 57 % dodane vrednosti v EU-25. Vendar se mnoga soočajo s težavami, povezanimi z velikostjo, zlasti v povezavi z inovacijami, dostopom do podatkov, povezovanja v mreže in iskanjem partnerjev. Javni organi bi morali reševati ustrezne tržne nepopolnosti z lajšanjem razširjanja tehnologije v MSP in krepitvijo njihove sposobnosti, da razvijajo, pridobivajo, prilagajajo in uporabljajo nove tehnologije.

Inovacijska politika EU tako spodbuja nadnacionalni prenos tehnologije med podjetji in jih spodbuja k spravljanju inovacij na trg, zlasti preko mreže inovacijskih relejskih centrov[22], ki zapolnjujejo tržno vrzel, ker zagotavljajo regionalno možnost za evropsko sodelovanje in kombinirajo temeljno znanje s strokovnim znanjem in stiki v celotni Evropi. Komisija bo še naprej podpirala mrežo inovacijskih relejskih centrov in pri tem spodbujala sinergije z drugimi podpornimi mrežami za podjetja , kot so na primer centri EuroInfo, da bi ustvarila „vse na enem mestu“, kjer je mogoče, ter izboljšala in razširila obseg, učinkovitost in kvaliteto storitev, ki jih nudijo. Komisija tudi spodbuja ustvarjanje mrež, ki spodbujajo inovacije preko medregijskega sodelovanja v okviru strukturnih skladov. Te izboljšave bodo osredotočene zlasti na dejavnosti nadnacionalnega prenosa tehnologije in iskanje partnerjev med inovativnimi MSP, raziskovalnimi organizacijami in velikimi družbami.

3.4. Upravljanje inovacij in socialne spremembe

„Upravljanje inovacij“ je predpogoj za uspešne inovacije v podjetjih. Mnoga podjetja, zlasti MSP, se soočajo s težavami pri načrtovanju, izvajanju in trženju inovativnih izdelkov in pri inovacijah v svojih proizvodnih procesih. Inovacije niso mogoče brez upoštevanja ljudi. Zato sta poleg posebnih raziskovalnih veščin in vprašanj, povezanih s poklicnim razvojem raziskovalcev, ki jih obravnava strategija v oddelku 1.4, bistvenega pomena nadaljnje izobraževanje in usposabljanje, če naj bi človeški kapital v Evropi sledil najnovejšemu razvoju v zvezi s spretnostmi in znanjem, ki so nujni za inovacije. To vključuje podjetniške spretnosti in pripravljenost na tveganje.

Podjetja vseh velikosti bi se morala bolj prožno odzivati na hitre spremembe v povpraševanju, prilagajati novim tehnologijam, kot so IKT in e-poslovanje, in biti sposobna neprestano razvijati inovacije, da bodo ostala konkurenčna. Zato je treba spodbujati in razširjati inovativne delovne prakse, kot poudarja evropska strategija zaposlovanja. Za spodbujanje strukturnih in družbenih sprememb sta pomembna tudi program Izobraževanje in usposabljanje 2010[23] in celostni program dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja[24].

Inovacije zahtevajo vlaganje v ljudi in veščine. Zavezanost inovacijam in raziskavam je tudi znak družbene odgovornosti podjetij[25] (CSR). Prostovoljne pobude, ki presegajo pravne, pogodbene in druge zahteve, lahko povečajo konkurenčnost podjetja in spodbujajo družbene in okoljske inovacije, ki združujejo poslovne koristi z družbenimi cilji. Komisija bo spodbujala take inovativne prakse na področju CSR med evropskimi družbami.

Za spodbujanje razširjanja dobrih praks upravljanja inovacij bo Komisija v podporo MSP olajšala razvoj novih orodij za samoocenjevanje za nadaljnjo uporabo s strani regionalnih in nacionalnih inovacijskih agencij. Poleg tega bo Komisija spodbujala ustanovitev nove evropske nagrade za inovacije kot „nagrade vseh nagrad“, da bi usmerili večjo pozornost k uspešnim evropskim inovativnim podjetnikom.

3.5. Potencial inovativnih storitev

Storitveni sektor igra pomembno vlogo pri zagotavljanju rasti in novih delovnih mest. Trenutno so inovacije na področju storitev usmerjene večinoma v nove ponudbe, ki ustrezajo povpraševanju potrošnikov. Vendar se tudi storitve v vedno večji meri ravnajo po višjem vlaganju v raziskave in so odvisne od sprejetja nove tehnologije.

Ob priznavanju njihovega vedno večjega pomena za evropsko gospodarstvo bo Komisija do konca leta 2006 opredelila strategijo za spodbujanje inovativnih storitev v EU, ki bo temeljila na delu in političnih priporočilih evropskega foruma o storitvah, povezanih s podjetji[26]. Podporni mehanizmi za inovacije bodo usmerjeni k specifičnim potrebam storitev, posebna prizadevanja pa bodo usmerjena k boljšemu merjenju inovacij, ki temeljijo na storitvah.

3.6. Vzpostavitev evropskega sistema za spremljanje industrijskih raziskav in inovacij ter izboljšanje poročanja o intelektualnem kapitalu

Čeprav je stopnja vlaganja v raziskave pri najboljših evropskih podjetjih v mnogih sektorjih primerljiva s stopnjo vlaganja v raziskave v ZDA in na Japonskem, je možno raziskovalni primanjkljaj EU v veliki meri pripisati premajhnim vlaganjem s strani zasebnega sektorja, kar je deloma posledica različne sestave sektorjev. EU ima v nekaterih ključnih raziskovalno intenzivnih industrijah slabše rezultate kot ZDA in Japonska[27]. To skupaj z drugimi dejavniki, od katerih so nekateri značilni za posamezne sektorje, zavira učinkovitost inovacijskih dejavnosti in konkurenčnost EU.

Čeprav so v državah članicah na voljo obširni podatki in analize o vlaganju v industrijske raziskave ter učinkovitosti inovacijskih dejavnosti, je treba izboljšati dostopnost in primerljivost podatkov na ravni družb in sektorjev, če naj bi bolje razumeli dejavnike, ki vplivajo na trende v vlaganju, določili prihodnje izzive in vnaprej prepoznali ovire in priložnosti za izboljšanje vlaganja v raziskave in inovacije.

Kot navaja nedavno sporočilo o industrijski politiki[28], bo Komisija vzpostavila evropski sistem za spremljanje industrijskih raziskav in inovacij. Temeljil bo na usklajenem razvoju in uporabi različnih statističnih in analitičnih instrumentov. V ta namen bo Komisija razširila svoje spremljanje in analizo zasebnega vlaganja v raziskave z dopolnitvijo letnega pregleda stanja na področju vlaganja v evropske industrijske raziskave, zlasti z letnimi sektorskimi raziskavami prihodnjih trendov. Poleg tega bo sistem temeljil na „sektorskem spremljanju inovacij“, in sicer uspešnosti in praksi, ki spremlja in primerja vzorce sektorskih inovacij. Ta informacijski sistem oblikovalcem politike pomaga optimalizirati politike na področju raziskav in inovacij z večjim upoštevanjem sektorskih potreb in posebnosti ter industrijskih sektorjev in družb, da bi tako povečali konkurenčnost. Skupina zainteresiranih strani na visoki ravni, ki vključuje industrijo in oblikovalce politik, bo zagotovila navodila in povratne informacije glede poudarkov in pomena te dejavnosti za konkurenčnost.

Le malo podjetij sistematično beleži svoj intelektualni kapital, tj. vrednost, ki jo pridobijo preko raziskav in drugih virov znanja. Tako podcenjevanje intelektualnega kapitala lahko vodi k temu, da se finančni trgi ravnajo po bolj tradicionalnih podjetjih, namesto po raziskovalno intenzivnih, vpliva pa tudi na dodeljevanje sredstev znotraj družb. Čeprav je bilo razvitih več metod za merjenje in poročanje o intelektualnem kapitalu, zlasti za namene notranjega vodenja, jih družbe počasi sprejemajo. Komisija bo pomagala še naprej spodbujati njihov razvoj in uporabo in hkrati izboljšati skladnost opredelitev in metod v celotni EU. Pri tem bi bilo treba upoštevati stališča zainteresiranih strani in razvoj računovodskih pravil.

Raziskave in inovacije je treba postaviti v ospredje poslovanja: |

Komisija bo: | Države članice se poziva, da: | Sklicevanje: |

3.1. | opredelila smernice EU za izboljšanje raziskovalnega sodelovanja in prenosa znanja med javnimi raziskavami in industrijo | izvajajo smernice in pri tem upoštevajo nacionalne kontekste | LPS, III.10 |

3.2. | spodbujala inovacijske centre ter v znanje usmerjene skupine in industrijske skupine | v polni meri izkoristijo strukturne sklade za razvoj inovacijskih centrov in sodelujejo pri pobudah EU glede skupin | IS 8 in 10 LPS, III.1 |

3.3. | zagotovila posebne podporne storitve za podjetja, zlasti za MSP, s čimer bo spodbudila raziskave in inovacije | v polni meri izkoristijo strukturne sklade in podporo IRC za izboljšanje podpornih storitev za inovacije, zlasti za MSP | IS 8 in 15 LPS, III.1 |

3.4. | spodbujala dobre prakse pri upravljanju inovacij | spodbujajo uporabo novih orodij za upravljanje inovacij in razmislijo o nagradah za inovacije | IS 8 in 15 |

3.5. | opredelila in izvajala strategijo za spodbujanje inovativnih storitev | preučijo načine za spodbujanje inovativnih storitev | IS 8 |

3.6. | razširila spremljanje in analizo zasebnega vlaganja v raziskave in učinkovitosti inovacijskih dejavnosti po sektorjih | upoštevajo rezultate spremljanja in analize na ravni EU | ILS[29] poglavje 6 |

POGLAVJE 4 IZBOLJšANJE RAZISKOVALNE IN INOVACIJSKE POLITIKE

V EU obstaja trenutno cela množica nacionalnih in regionalnih raziskovalnih in inovacijskih sistemov, prilagojenih različnim lokalnim razmeram. Da bi izboljšali njihovo učinkovitost, je potrebno bolj sistematično sodelovanje med državami članicami pri razreševanju nadnacionalnih vprašanj in razvoju sinergij med njihovimi raziskovalnimi in inovacijskimi sistemi. Razvoj skladnih in medsebojno dopolnjujočih se politik v regijah, državah članicah in evropskih institucijah je bistvenega pomena za krepitev evropskega raziskovalnega in inovacijskega prostora in za izvajanje novega Lizbonskega partnerstva za večjo in trajnostno gospodarsko rast z večjim številom in boljšimi delovnimi mesti.

Komisija bo zagotovila podlago za trdno gospodarsko in politično analizo ter vzpostavila bolj učinkovite kanale za oblikovalce politik, preko katerih si bodo lahko izmenjevali izkušnje in izboljševali nadnacionalno usklajevanje in sodelovanje.

4.1. Raziskave in inovacije kot prednostna naloga nacionalnih reformnih programov(NRP) za rast in delovna mesta

Raziskovalna in inovacijska politika sta med ključnimi področji prenovljene Lizbonske strategije. Svet je sprejel vrsto novih integriranih smernic[30], ki bodo usmerjale države članice pri pripravi njihovih NRP. Države članice bodo vsako leto poročale o svojih raziskovalnih in inovacijskih izzivih, ciljih in razvoju politik ter o napredku pri njihovem izvajanju. Poudarjen bo prispevek operativnih programov, ki se sofinancirajo iz kohezijskega in iz strukturnih skladov.

Za mnoge države članice bi morale biti raziskave in inovacije ključni izziv pri NRP. Po potrebi bo Komisija NRP preučila glede na cilje vlaganja v raziskave ter glede na razvoj raziskovalne in inovacijske politike. Dvostranski dialogi z državami članicami bodo pomagali določiti njihove možne prednosti in pomanjkljivosti ter ustrezne politične ukrepe za izboljšanje pogojev za raziskave in inovacije.

4.2. Izboljšanje instrumentov za politično analizo

Razvoj ustreznih politik za okrepitev vlaganja v raziskave in inovacije zahteva trdno ekonomsko in politično analizo sedanjih razmer. Potrebni so podatki in analiza o izzivih, ki se postavljajo, uvedenih ukrepih, njihovem izvajanju in vplivu ter učinkovitosti raziskovalnih in inovacijskih sistemov. To je mogoče doseči z uporabo ustreznih kazalnikov in primerjalnih politik ter dobre prakse za določene situacije. Ta analiza bi se morala postopno razširiti na regionalno raven.

V ta namen bo Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami kot dopolnilni orodji še naprej razvijala evropsko listino trendov na področju inovacij (European Trend Chart on Innovation) in informacijski sistem o nacionalnih raziskovalnih politikah (ERAWATCH) . Sem spadajo tudi pregled stanja na področju inovacij (Innovation Scoreboard) in ključne številke v zvezi z raziskavami. Ti instrumenti bodo bistveni elementi za spremljanje novega Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta in bodo zagotovili evidenco dobrih praks, ki se lahko široko uporabijo za krepitev nacionalnih raziskovalnih in inovacijskih sistemov ter odpravljanje njihovih pomanjkljivosti. Povezani bodo z bodočim medinstitucionalnim portalom, ki bo zagotovil enoten dostop do spletnih vsebin EU o znanosti, raziskavah in inovacijah.

4.3. Podpora političnemu učenju in sodelovanju

Potrebno je nadaljnje politično učenje in ocena dobrih praks v podporo raziskavam in inovacijam glede na njihovo prenosljivost in metode izvajanja ob upoštevanju regionalnih in nacionalnih posebnosti. Komisija bo še naprej zagotavljala evropske platforme za izmenjavo in validacijo dobrih praks in tako združevala ustrezne zainteresirane strani ter spodbujala strokovno ocenjevanje. Preko tega procesa bo Komisija tudi spodbujala skupni pristop k nadnacionalnim vprašanjem in bolj sistematično kulturo vrednotenja v EU.

Raziskovalne politike se usklajujejo pod okriljem Odbora za znanstvene in tehnološke raziskave Evropske unije (CREST). Da bi bil ta proces bolj učinkovit, bo Komisija CREST pozvala, da se po potrebi sestane na ravni generalnih direktorjev. Poleg tega se je pričel pilotni program v podporo pobudam o usklajevanju od spodaj navzgor več držav in regij na področju raziskovalne politike (RTD OMC-NET). To se bo nadalje razvijalo v okviru FP7. Zagotovile se bodo učinkovite povezave s Skupino za podjetniško politiko, ki bo usklajevala vprašanja, povezana z inovacijsko politiko.

[pic]

Za nadaljnje spodbujanje političnega učenja in razvoja na področju inovacij bo Komisija gradila na obstoječih instrumentih za razvoj in primerjavo inovacijskih strategij, kot so na primer regionalne inovacijske strategije, ki regijam pomagajo pri spodbujanju njihovih inovacijskih sistemov. To se bo dopolnilo in nadalje razvilo v okviru bodoče platforme za učenje INNO, ki bo osredotočena na nadnacionalno sodelovanje. Komisija bo uporabila obstoječe interaktivne platforme za učenje za regionalne raziskave in inovacije pod okriljem platforme inovativnih regij v Evropi, pri čemer bo združila regionalne in nacionalne zainteresirane strani ter zagotovila evidenco dobrih praks in študij primerov.

Upravljanje raziskav in inovacij v Evropi je treba izboljšati: |

Komisija bo: | Države članice se poziva, da: | Sklicevanje: |

4.1 | spremljala in podpirala razvoj nacionalnih raziskovalnih in inovacijskih politik preko novega Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta | po potrebi poročajo o razvoju nacionalnih raziskovalnih in inovacijskih politik v okviru NRP v okviru novega Lizbonskega partnerstva za rast in zaposlovanje | LPS, poglavje 2 ILS, poglavji 3 in 6 |

4.2 | še naprej razvijala instrumenta za politično analizo za raziskave in inovacije | v polni meri izkoristijo statistično in politično analizo, ki jo zagotavlja Komisija | ILS, poglavje 6 |

4.3 | podpirala platforme za politično učenje in lajšala nadnacionalno politično sodelovanja | v polni meri izkoristijo nadnacionalno politično učenje in sodelovanje | ILS, poglavji 4 in 6 |

Sklep

Ukrepi, ki jih navaja to sporočilo, bodo zagotovili največjo možno učinkovitost raziskovalnih in inovacijskih politik in so v skladu s poudarkom prenovljene Lizbonske strategije na osredotočenosti na cilje , partnerstvu in racionalizaciji . Zlasti poudarja prednostno nalogo znanja in inovacij za rast z zagotavljanjem okvira za razvoj sinergij na vseh ravneh. Z grajenjem na preteklih dosežkih je treba vse ukrepe, nove in posodobljene, zasledovati z zagonom in odločnostjo, če naj bi dosegli cilj, s katerim bi raziskovalna in inovacijska prizadevanja EU po intenzivnosti in učinkovitost povzdignili na svetovno raven. Po potrebi bo Komisija tudi predlagala pobude, ki združujejo raziskovalne in inovacijske politike na ravni ključnih strateških sektorjev.

NRP, razvite znotraj novega Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta, se morajo popolnoma posvetiti raziskovalnim in inovacijskih izzivom. NRP bodo podpirale usmerjena finančna podpora Skupnosti za raziskovalne in inovacijske dejavnosti evropskega interesa, smernice za usklajen razvoj politik in izboljšane platforme za vzajemno učenje na vseh področjih, kjer nadnacionalno sodelovanje nudi močno dodano vrednost. Na ta način se bo razvil resnično evropski raziskovalni in inovacijski prostor, ki bo gradil na specifičnih prednostih držav članic in njihovih regij.

Dodatne podrobnosti o ukrepih, ki jih navaja to sporočilo, so v spremnem dokumentu. Po potrebi se bodo ukrepi iz tega dokumenta in njegove priloge stalno dopolnjevali, pri čemer se bo upošteval napredek pri povečevanju in izboljševanju raziskav in inovacij v Evropi ter potekajoče razprave o finančni perspektivi za obdobje 2007–2013. Poleg tega se bo pristop posodabljal glede na izvajanje Partnerstva za rast in delovna mesta.

1 „Skupna prizadevanja za gospodarsko rast in nova delovna mesta. Nov začetek za Lizbonsko strategijo“, COM(2005)24 konč., 2.2.2005.

[1] Priporočilo Sveta 2005/601/ES z dne 12. julija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik držav članic.

[2] „Skupni ukrepi za rast in zaposlovanje: Lizbonski program Skupnosti“ (COM(2005)330 konč.) in „Priloga k Skupnim ukrepom za rast in zaposlovanje: Lizbonski program Skupnosti“ (SEC(2005)981).

[3] COM(2003)226 konč.

[4] http://www.cordis.lu/indicators/publications.htm (ključni podatki za leto 2005 o znanosti, tehnologiji in inovacijah) in http://epp.eurostat.cec.eu.int/ (podatki Eurostata).

[5] http://trendchart.cordis.lu/ (pregled stanja na področju inovacij v Evropi)

[6] „Skupni ukrepi za rast in zaposlovanje: Lizbonski program Skupnosti“ (COM(2005)330 konč.) z dne 20.7.2005.

[7] „Inovacijska politika: posodobitev pristopa Unije v okviru Lizbonske strategije“ (COM(2003)112 konč.)

[8] „Akcijski načrt državnih pomoči: Manjša in bolje usmerjena državna pomoč: smernice za reformo državnih pomoči 2005–2009“ http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/others/action_plan/saap_en.pdf.

[9] Direktivi EU 2004/17 in 2004/18.

[10] COM(2005)119 konč.

[11] COM(2005)121 konč.

[12] COM(2005)299 konč.

[13] „i2010 – Evropska informacijska družba za rast in zaposlovanje“ (COM(2005)229 konč.: http://europa/eu.int/information_society/eeurope/i2010/index_en.htm.

[14] „Spodbujanje tehnologij za trajnostni razvoj: Akcijski načrt za okoljske tehnologije za Evropsko unijo“ (COM(2004)38 konč.): http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/cnc/2004/com2004_0038en01.pdf.

[15] Strateške smernice določajo strateški okvir za nove operativne programe, ki jih bodo financirali Evropski sklad za regionalni razvoj (ERDF), Evropski socialni sklad (ESF) in Kohezijski sklad. Glej COM(2005)299 konč.

[16] „Pobuda za inovacije 2010“: http://www.eib.eu.int/site/index.asp?designation=i2i.

[17] Glej tudi ukrepe za poročanje o intelektualnem kapitalu v oddelku 3.5.

[18] FP6 predstavlja na primer 5 % raziskav v EU, financiranih iz javnih sredstev.

[19] http://www.cordis.lu/coordination/era-net.htm

[20] EIRMA, EUA, Proton in EARTO, „Priročnik o odgovornem partnerstvu“, http://www.eirma.asso.fr.

[21] http://irc.cordis.lu/.

[22] Sporočilo Komisije „Izobraževanje in usposabljanje 2010: Za uspeh Lizbonske strategije so nujne reforme“ (COM(2003)685 konč.) z dne 11.11.2003;

http://europa.eu.int/comm/education/policies/2010/et_2010_en.html.

[23] Predlog za Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o celostnem programu dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja (COM(2004)474 konč.) z dne 14.7.2004.

[24] CSR je prostovoljna vključitev družbenih in okoljskih problemov v poslovne dejavnosti podjetij in v odnose podjetij z zainteresiranimi stranmi (COM(2002)347).

[25] http://europa.eu.int/comm/internal_market/services/brs/forum_en.htm.

[26] http://eu-iriscoreboard.jrc.es/.

[27] COM(2005)474 konč.

[28] „Skupna prizadevanja za gospodarsko rast in nova delovna mesta. Naslednji koraki v izvajanju prenovljene lizbonske strategije“; (ILS) SEC(2005)622/2.

[29] Glej zlasti smernici št. 7 (povečanje in izboljšanje naložb v raziskave in razvoj, predvsem s strani zasebnih podjetij) in št. 8 (spodbujanje vseh oblik inovacij) v Priporočilu Sveta 2005/601/EC z dne 12. julija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Skupnosti (2005–2008), UL L 205, 6.8.2005, str. 28.