EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 13.10.2021 COM(2021) 660 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU SVETU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Spopadanje z naraščajočimi cenami energije: nabor orodij za ukrepanje in podporo











1.Uvod Evropska unija se, tako kot mnoge druge regije na svetu, trenutno sooča z velikim porastom cen energije. To povzroča veliko zaskrbljenost državljanov, podjetij, evropskih institucij in vlad po vsej EU. Porast, ki smo mu priča danes, je predvsem posledica povečanega svetovnega povpraševanja po energiji na splošno in zlasti po plinu, ki je povezano z okrevanjem. Čeprav so se cene energije spreminjale že v preteklosti, se EU danes izvija iz primeža krize zaradi COVID-19. Evropskim gospodinjstvom in podjetjem se obetajo višji računi za energijo v času, ko so bila številna finančno prizadeta zaradi izgube dohodka, ki ji je botrovala pandemija. To lahko negativno vpliva na okrevanje ter njegovo pravičnost in vključevanje. Poleg tega lahko ogrozi podporo energetskemu prehodu in zaupanje vanj, oboje pa je potrebno ne le za preprečevanje katastrofalnih podnebnih sprememb, temveč tudi za zmanjšanje izpostavljenosti EU nestanovitnosti cen fosilnih goriv. Evropska komisija želi pomagati s prednostno obravnavo neželenega vpliva na gospodinjstva in podjetja. Po tem, ko je prisluhnila državam članicam in Evropskemu parlamentu, je pripravila to sporočilo, da bi uveljavila in podprla ustrezne ukrepe za ublažitev vpliva začasnih dvigov cen energije. Okvir politike EU že omogoča državam članicam, da nemudoma sprejmejo vrsto ciljno usmerjenih ukrepov za zaščito ranljivih potrošnikov in ublažitev učinkov na industrijo. Večina držav članic je dejansko že napovedala ukrepe za reševanje trenutnih razmer. Sedanji nabor orodij omogoča usklajen pristop za zaščito najbolj ogroženih. Umerjen je skrbno, da bi izpolnil cilj odpravljanja negativnih učinkov nenadnega zvišanja cen in zagotovitve cenovne sprejemljivosti, ne da bi pri tem razdrobil evropski enotni trg energije ali ogrozil naložbe v energetski sektor in prehod na zeleno gospodarstvo. Medtem ko oskrba z energijo ni neposredno ogrožena in trgi trenutno pričakujejo, da se bodo veleprodajne cene plina do aprila 2022 stabilizirale na nižji ravni, je pred zimsko sezono potrebno posebno spremljanje zanesljivosti oskrbe s plinom, ravni njegovega skladiščenja ter ustreznega delovanja trga s plinom. To sporočilo poleg kratkoročnih ukrepov predstavlja tudi obete za usklajene ukrepe, ki jih Komisija namerava sprejeti v srednjeročnem obdobju, da se zagotovi boljša pripravljenost na nihanja cen plina, obenem pa zmanjša odvisnost EU od fosilnih goriv. 2.Cene energije Zaradi cenejših goriv, zmanjšanega povpraševanja in hitro rastoče proizvodnje energije iz obnovljivih virov so se veleprodajne cene energije v letu 2019 močno znižale, leta 2020 pa so negativne cene električne energije postale razširjene. Ta padajoči trend se je v tem letu nenadoma obrnil. Veleprodajne cene električne energije so se letno zvišale za 200 %. To pa je povzročilo zvišanje maloprodajnih cen, vendar v precej manjši meri (+9 % povprečja EU do avgusta 2021). 2.1.Kaj povzroča sedanji porast? Trenutna rast cen električne energije je predvsem posledica svetovnega povpraševanja po plinu, ki se hitro povečuje s tem, ko se krepi gospodarsko okrevanje. Toda ponudba se ni povečala v takšni meri kot povpraševanje in učinki tega se čutijo ne le v EU, temveč tudi v drugih regijah sveta. Poleg tega so bile opažene manjše količine plina od pričakovanih iz Rusije, kar utesnjuje trg, saj se približuje sezona ogrevanja. Čeprav je družba Gazprom izpolnila dolgoročne pogodbe z evropskimi partnerji, je ponudila malo ali nič dodatnih zmogljivosti za zmanjšanje pritiska na trg plina v EU. K omejitvi oskrbe s plinom je prispevalo tudi zapoznelo vzdrževanje infrastrukture med pandemijo. Ker so cene zemeljskega plina temeljni dejavnik cen električne energije v večini EU, ta dinamika povzroča večino trenutnega povečanja cen električne energije. Poleg tega so se cene električne energije zvišale tudi zaradi sezonskih vremenskih razmer (nizek vodostaj in šibak veter poleti). To je povzročilo manjšo proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v Evropi. Tudi evropska cena ogljika se je v letu 2021 močno zvišala, čeprav še vedno veliko manj kot cena plina. Učinek zvišanja cen plina na ceno električne energije je devetkrat večji od učinka zvišanja cen ogljika. Cena ogljika se je letos povečala za približno 30 EUR na tono CO2, tako da zdaj znaša približno 60 EUR na tono CO2. Zvišanju cene je botrovalo večje povpraševanje po pravicah do emisije zaradi večje gospodarske dejavnosti po COVID-19 in pričakovanj v zvezi s podnebnimi cilji za leto 2030, bili pa so še drugi razlogi. Visoke cene plina same prispevajo k naraščajoči ceni ogljika, saj vodijo k večji uporabi premoga za proizvodnjo električne energije in posledično k večjemu povpraševanju po pravicah do emisije. Sistem trgovanja z emisijami vsebuje zaščitne ukrepe za soočanje s prekomernimi nihanji cen. Čeprav pogoji za sprožitev teh ukrepov trenutno niso izpolnjeni, bo Komisija še naprej spremljala razvoj cen ogljika. Pomembno se je zavedati, da cena ogljika iz sistema za trgovanje z emisijami zagotavlja temeljno spodbudo za prehod na cenejšo energijo iz obnovljivih virov, večjo energijsko učinkovitost in učinkovitost stavb ter nizkoogljične vire energije, s čimer dolgoročno prispeva k znižanju veleprodajnih cen in manjši občutljivosti na globalne pretrese, kot je sedanji. Zemeljski plin še vedno igra pomembno vlogo v mešanici energijskih virov EU. Trenutno predstavlja približno četrtino skupne porabe energije v EU. Danes se približno 26 % tega plina porabi v sektorju proizvodnje električne energije (vključno s soproizvodnjo toplote in električne energije), približno 23 % pa v industriji. Preostanek tega plina se večinoma porabi v gospodinjstvih in storitvenem sektorju, zlasti za ogrevanje in hlajenje. Četudi smo na področju goriv v zadnjih letih priča prehajanju na plin in obnovljive vire energije, pri čemer je delež jedrske energije v mešanici električne energije ostal na približno 25 %, se je zaradi povišanja cen plina ta dinamika v nekaterih državah članicah vsaj začasno spet obrnila na premog, čeprav ta povzroča večjo intenzivnost CO2 na MWh.

Leta 2019 je stopnja odvisnosti EU od uvoza energije znašala 61 % (leta 2000 je znašala 56 %). Velika odvisnost od uvoza izpostavlja gospodarstvo EU in ključne sektorje visokim nihanjem cen fosilnih goriv, s katerimi se trguje na svetovnih trgih. Cene plina naraščajo po vsem svetu, še zlasti pa na regionalnih trgih neto uvoznic, kot sta Azija in EU. Do zdaj so se leta 2021 cene v EU potrojile in več kot podvojile v Aziji, medtem ko so se v ZDA zgolj podvojile. 2.2.Vpliv visokih cen energije Današnje visoke cene plina in električne energije vplivajo na večino držav članic, čeprav v različnem obsegu in ob različnih časih. Povezava med veleprodajnimi in maloprodajnimi cenami se v posameznih državah članicah razlikuje ter je odvisna od ureditve in strukture maloprodajnih cen in mešanice energijskih virov. Veleprodajni del običajno predstavlja le tretjino končne cene, ostalo pa so stroški prenosa in distribucije ter davki in dajatve. Če imajo vsi ostali elementi enak vpliv, to pomeni, da je bil tam, kjer ima plin večjo vlogo v mešanici energijskih virov, učinek na maloprodajne cene največji; kadar so bile maloprodajne cene v pogodbah tesneje vezane na veleprodajno ceno, so se učinki občutili prej. V državah članicah, v katerih je dolgoročno sklepanje pogodb pogostejše, bodo v prihodnjih tednih in mesecih cene verjetno naraščale počasneje. Spremembe cen plina in električne energije v obdobju 2019–2021 BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV Veleprodajna cena plina1 592 % 159 % 565 % 554 % 559 % 264 % 100 % 11 % 370 % 562 % n. r. 406 % n. r. 271 % Maloprodajna cena plina2 38 % 23 % 7 % 51 % 5 % – 12 % 0 % 28 % 4 % 25 % 5 % 14 % n. r. 25 % Veleprodajna cena električne energije3 306 % 122 % 227 % 245 % 259 % 151 % 343 % 121 % 271 % 281 % 153 % 210 % n. r. 153 % Maloprodajna cena električne energije2 21 % 8 % 15 % 16 % 5 % 23 % 14 % 19 % – 8 % 5 % 3 % – 2 % – 2 % 4 % LT LU4 HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE EU5 Veleprodajna cena plina1 283 % 572 % 410 % n. r. 572 % 462 % 504 % 0 % – 41 % 52 % 37 % 289 % 7 % 429 % Maloprodajna cena plina2 8 % 17 % – 6 % n. r. 29 % 19 % – 2 % – 4 % 103 % – 1 % – 8 % n. r. 6 % 14 % Veleprodajna cena električne energije3 154 % 259 % 143 % 171 % 273 % 258 % 83 % 271 % 121 % 151 % 206 % 83 % 135 % 230 % Maloprodajna cena električne energije2 17 % 7 % – 5 % 0 % – 20 % 14 % 3 % – 4 % 48 % 5 % 9 % 5 % 17 % 7 % 1 Vir: podatki iz središč in EUROSTAT (zadnji razpoložljivi podatki). Najnovejši razpoložljivi podatki so za september 2021 za države z delujočim središčem (BE, BG, CZ, DK, DE, EE, ES, FR, IT, LV, LT, HU, NL, AT, PL, FI). Za druge države članice so podatki od junija 2021 (EUROSTAT) z izjemo SE (maj 2021). 2 Vir: VAASAETT (september 2021). 3 Vir: ENTSO-E in več virov (september 2021). 4 Veleprodajni podatki za Luksemburg temeljijo na podatkih za Nemčijo o električni energiji in podatkih za Nizozemsko o plinu. 5 Za ocenjevanje referenčnih vrednosti EU so bili na podlagi razpoložljivosti podatkov uporabljeni različni približki. Čeprav so nedavni dvigi cen vplivali na vse, so bila najbolj prizadeta energijsko revna gospodinjstva ter gospodinjstva z nizkimi in nižjimi srednjimi dohodki, saj ta porabijo bistveno večji delež svojih dohodkov za energijo. Komisija pozorno spremlja energijsko revščino. Na podlagi najnovejših razpoložljivih podatkov približno 7 % prebivalstva EU-27, tj. 31 milijonov ljudi, leta 2019 ni moglo ustrezno ogrevati svojih domov, pri čemer so obstajale znatne razlike med dohodkovnimi skupinami in državami članicami. Poleg tega je 6 % prebivalstva EU živelo v gospodinjstvih z zaostalimi plačili položnic za komunalne storitve. Socialni in distribucijski učinki so odvisni od veljavnih pogodb in regulativnih okvirov, vključno z obstoječimi zaščitnimi ukrepi, ki ščitijo zlasti ranljive in energijsko revne potrošnike. Taki zaščitni ukrepi lahko vključujejo socialne in javne ukrepe politike, vključno s socialnimi tarifami, ter druga sredstva v skladu z notranjim trgom energije EU, zlasti z direktivo o električni energiji in direktivo o zemeljskem plinu, kot tudi smernice Komisije. Naraščajoče cene plina in električne energije imajo lahko tudi velike posledice za industrijo in MSP. Vpliv visokih cen energije se po sektorjih občuti neenakomerno, saj naraščanje cen ovira proizvodnjo v industrijskih sektorjih, medtem ko je vpliv na storitve bolj omejen. Sedanje razmere dodatno poglabljajo likvidnostne težave nekaterih podjetij, zlasti MSP, po pandemiji COVID-19, pri čemer so bili nekateri sektorji bolj prizadeti od drugih. Visoke cene energije vplivajo na svetovne in evropske dobavne verige, in sicer na proizvodnjo, zaposlovanje in cene. Energijsko intenzivne industrijske panoge so močno prizadete, kar ponazarja sektor gnojil. Proizvodnja v tem sektorju, ki je močno odvisna od zemeljskega plina kot surovine, je postala nedonosna in se je zato v zadnjih tednih znatno zmanjšala. To pa vpliva na delovna mesta v sektorju. Poleg tega se pričakuje, da bo nižja proizvodnja gnojil začasno povzročila višje cene hrane ali nižje marže za živilsko industrijo. Zvišanje cen energije ima tudi pomemben in takojšen vpliv na prometni sektor in sektor mobilnosti, saj povzroča višje stroške za voznike, potnike in uporabnike tovornega prometa. Svetovne visoke cene energije lahko tudi oklestijo oskrbo s surovinami in sestavnimi deli, če se proizvodnja zmanjša. To pa bo začasno vplivalo na različne proizvajalce v EU, ki so odvisni od teh sestavnih delov in surovin, omembe vreden primer tega je, recimo, magnezij v avtomobilski industriji EU.

Kar zadeva makroekonomski učinek, je strm porast cen energije prispeval k višji inflaciji. Po več letih se je zdaj inflacija v EU in številnih drugih razvitih gospodarstvih od začetka leta izrazito povečala. To je mogoče pojasniti predvsem s prehodnimi dejavniki, vključno z vrnitvijo cen nekaterih primarnih proizvodov z njihovih preteklih nizkih ravni na raven pred pandemijo ali višje ter z ozkimi grli pri oskrbi z določenim blagom. Glede na to, da bi ti dejavniki naj bili prehodni, se pričakuje, da se bo inflacija z naslednjim letom spet umirila. Gospodarstvo EU na splošno okreva hitreje, kot je bilo pričakovano, in ima kratkoročno gledano dobre obete za nadaljnjo rast. Primarni učinki na fiskalne salde bodo odvisni od tega, v kolikšni meri se povečajo davčni prihodki zaradi pobiranja višjega DDV na energente in višjih od pričakovanih prihodkov od dražb pravic do emisije, ter od obsega ukrepov, namenjenih zaščiti končnih porabnikov, zlasti vladnega transferja, namenjenega ranljivim gospodinjstvom, ali znižanja DDV. 2.3.Trendi in pričakovanja Trenutna tržna pričakovanja glede energentov kažejo, da bodo trenutna povišanja cen verjetno začasna. Veleprodajne cene plina bodo verjetno ostale visoke v zimskih mesecih, od aprila 2022 pa naj bi začele padati. Kljub temu pa naj bi cene ostale višje od povprečja preteklih let. Čeprav je trenutna raven skladiščenja plina v Evropi nizka, se zdi primerno, da se tveganje oskrbe pozimi obravnava podobno kot prejšnja. Vendar je razvoj vremena v zimski sezoni ključna spremenljivka, ki jo je treba spremljati. Uporaba skladiščnih zmogljivosti Vir: Gas Infrastructure Europe Uredba EU, ki ureja varnost oskrbe z zemeljskim plinom, določa okvir za pripravljenost EU na izredne razmere in odpornost na motnje pri oskrbi s plinom. Zagotavlja izmenjavo informacij in regionalno sodelovanje ter razvoj kriznih načrtov. Uredba vključuje solidarnostni mehanizem, ki ga je mogoče aktivirati v izrednih razmerah na področju plina. Komisija skrbno bdi nad mrežo za zanesljivo oskrbo s plinom in stalno spremlja razmere na regionalni ravni. Srednjeročno se lahko cenovna nihanja nadaljujejo, začasnih velikih sprememb v prihodnosti pa ni mogoče izključiti, saj se svetovna ponudba in povpraševanje zaradi geopolitičnih, tehnoloških in gospodarskih dejavnikov morda ne bosta vedno gladko prilagajala. Svetovno povpraševanje po električni energiji naj bi se v letu 2021 povečalo za skoraj 5 %, v letu 2022 pa za 4 %, k čemur bo prispevalo okrevanje svetovnega gospodarstva. V Evropi naj bi se povpraševanje po električni energiji v letu 2022 povečalo za skoraj 2 %. 3.Nabor ukrepov za pomoč pri soočanju z izzivom

Trenutni porast cen zahteva hiter in usklajen odziv. Obstoječi pravni okvir EU in njenim državam članicam omogoča, da sprejmejo ukrepe za obravnavo učinkov nenadnih nihanj cen. Pri takojšnjem odzivu bi bilo treba dati prednost prilagojenim ukrepom, ki lahko hitro ublažijo učinke na ranljive skupine in jih je mogoče zlahka prilagoditi, ko se razmere za te skupine izboljšajo, ter preprečiti poseganje v dinamiko trga ali oviranje spodbud za prehod na razogljičeno gospodarstvo. Srednjeročno bi se moral odziv politike osredotočiti na to, da bi EU postala učinkovitejša pri uporabi energije, manj odvisna od fosilnih goriv in odpornejša na povišanja cen energije, obenem pa bi končnim porabnikom zagotavljala cenovno dostopno in čisto energijo. 3.1.Takojšnji ukrepi za zaščito odjemalcev in podjetij Dvajset držav članic je sprejelo ukrepe ali načrtuje njihovo sprejetje, pogosto s poudarkom na blažitvi učinka na najbolj ranljive, manjša podjetja in energijsko intenzivne industrijske panoge. To vključuje zamejitve cen in začasne davčne olajšave za ranljive odjemalce energije ali dobropise in subvencije za odjemalce in podjetja. Takšni takojšnji ukrepi bi se lahko delno financirali iz prihodkov od dražb pravic iz sistema EU za trgovanje z emisijami, dajatev in davkov na cene energije ter iz okoljskih davkov. V sedanjih razmerah se lahko prihodki iz sistema ETS, ki so višji od pričakovanih, uporabijo za financiranje nepredvidenih potreb po ciljno usmerjeni socialni podpori. Od 1. septembra 2020 do 30. avgusta 2021 so prihodki, ustvarjeni z dražbo pravic iz sistema EU za trgovanje z emisijami, znašali 26,3 milijarde EUR. 3.1.1.Nujna dohodkovna podpora in preprečevanje odklopov z omrežja Države članice lahko tistim, ki so najbolj ogroženi, dodelijo posebna socialna plačila, da jim kratkoročno pomagajo plačevati položnice za energijo ali da zagotovijo podporo za izboljšanje energijske učinkovitosti, hkrati pa zagotovijo učinkovito delovanje trga. To bi lahko izvedle v obliki pavšalnih plačil v duhu spodbude za zmanjšanje porabe energije in naložbe v varčevanje z energijo. Poleg tega lahko države članice uvedejo tudi zaščitne ukrepe za preprečevanje odklopov z energetskega omrežja ali pa lahko začasno odložijo plačila, kadar se odjemalci soočajo s kratkoročnimi težavami pri plačevanju računov. Več držav članic je take ukrepe uvedlo na začetku pandemije COVID-19 in zdaj bi jih bilo mogoče podaljšati. Komisija bo na podlagi lanskega priporočila o energijski revščini predstavnike držav članic in energetske regulatorje pozvala, naj se zavzamejo za največjo možno zaščito ranljivih odjemalcev. To bo državam članicam omogočilo izmenjavo najboljših praks in boljšo osredotočenost ukrepov na obravnavanje energijske revščine v skladu s sorodnimi politikami EU, kot sta energijska učinkovitost in val prenove. Države članice bi lahko: -zagotovile časovno omejene izravnalne ukrepe in neposredno podporo energijsko revnim končnim porabnikom energije, vključno z ogroženimi skupinami, npr. s kuponi ali kritjem delov računa za energijo, ki se med drugim financirajo iz prihodkov iz sistema EU ETS; -uvedle in/ali podprle zaščitne ukrepe za preprečevanje odklopov z energetskega omrežja ali začasno odložile plačila;

-izmenjavale najboljše prakse in usklajevale ukrepe prek usklajevalne skupine Komisije za energijsko revščino in ranljive odjemalce. 3.1.2.Obdavčitev Davki in dajatve zagotavljajo prihodek za nadomestilo najranljivejšim gospodinjstvom in odpravljanje energijske revščine, hkrati pa zagotavljajo spodbude za naložbe v obnovljive vire energije in podpirajo zeleni prehod. Davki in dajatve na maloprodajne cene električne energije in plina se zelo razlikujejo. V povprečju predstavljajo 41 % cen električne energije gospodinjstev in 30–34 % cen električne energije v industriji ter 32 % cen plina gospodinjstev in 13–16 % cen plina v industriji. Direktiva EU o obdavčitvi energije in direktiva o DDV državam članicam omogočata nekaj prožnosti. Direktiva o obdavčitvi energije državam članicam omogoča oprostitev davka ali uporabo znižane stopnje obdavčitve za električno energijo, zemeljski plin, premog in trdna goriva, ki jih uporabljajo gospodinjstva. Države članice lahko te oprostitve ali znižanja ravni obdavčitve uveljavijo neposredno z diferencirano stopnjo ali vračilom celotnega ali dela zneska obdavčitve. Znižane stopnje morajo biti ciljno usmerjene in ne smejo povzročati izkrivljanj. Države članice se lahko odločijo za uporabo nižjih stopenj DDV za energente, če upoštevajo najnižje stopnje, določene v direktivi EU o DDV, in se posvetujejo z Odborom EU za DDV. Nekatere države članice uporabljajo dodatne prihodke od davkov za zagotavljanje pavšalnih nadomestil za ranljiva gospodinjstva. Druge države članice dele prihodkov od okoljskih davkov preusmerjajo v financiranje sistemov socialne zaščite. Države članice, v katerih dajatve za subvencije za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov predstavljajo znaten delež maloprodajne cene električne energije, lahko razmislijo o financiranju takih politik z javnimi prihodki, ki niso računi za električno energijo. Korist tega bi bila v tem, da bi ranljive odjemalce razbremenili precejšnjega dela njihovih računov za energijo. Namen predloga revidirane direktive o obdavčitvi energije, ki je bil predstavljen julija 2021, je posodobiti obdavčitev energije v EU, tako da se jo uskladi s podnebnimi cilji EU in zagotovi socialno pravičnost. Revidirana direktiva bi spodbudila naložbe v obnovljive vire energije in njihovo rabo ter uvedla možnost ciljno usmerjenih izjem v podporo ranljivim in energijsko revnim gospodinjstvom, zlasti med prehodom na čistejši energetski sistem. Države članice bi lahko: -znižale davčne stopnje za ranljive skupine prebivalstva na časovno omejen in ciljno usmerjen način; -razmislile o preusmeritvi financiranja programov podpore za obnovljive vire z dajatev na vire, ki niso vključeni v račun za električno energijo. 3.1.3.Državna pomoč Splošni ukrepi, ki enako pomagajo vsem odjemalcem energije, ne pomenijo državne pomoči. Takšni neselektivni ukrepi so lahko npr. znižanje davkov oziroma dajatev ali znižane stopnje za dobavo zemeljskega plina, električne energije ali daljinskega ogrevanja. Če se nacionalne intervencije štejejo za pomoč, se lahko štejejo za združljive s pravili o državni pomoči, če izpolnjujejo določene zahteve. Na primer, pomoč v obliki znižanj usklajenih okoljskih davkov vse do najnižjih zneskov, določenih v direktivi o obdavčitvi energije, lahko države članice izvedejo brez predhodne priglasitve Komisiji. Bolj ciljno usmerjeni podporni ukrepi se lahko uporabijo za pomoč podjetjem ali industrijskim panogam, da se pravočasno prilagodijo in polno sodelujejo pri energetskem prehodu. Skladnost s pravili o državni pomoči in mednarodnimi pravili o subvencijah bo zagotovila, da takšni ukrepi ne bodo neupravičeno izkrivljali konkurence ali povzročili razdrobljenosti notranjega trga. Ukrepi pomoči bi morali biti tehnološko nevtralni in ne bi smeli biti diskriminatorni do podjetij v primerljivem položaju. Prav tako ne bi smeli ogroziti učinkovitosti obstoječih tržnih mehanizmov (vključno z EU ETS), morali pa bi biti usklajeni s splošnimi cilji razogljičenja in tistimi iz nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov.

Spodbujati bi bilo treba dolgoročne pogodbe o nakupu električne energije iz obnovljivih virov. Te lahko zagotovijo koristi industrijskim uporabnikom električne energije, kot tudi proizvajalcem energije iz obnovljivih virov. Gre za dolgoročne pogodbe, pri katerih proizvajalec in kupec električne energije soglašata, da bosta kupovala in prodajala določeno količino električne energije iz obnovljivih virov po dogovorjeni ceni v daljšem časovnem obdobju. Taki sporazumi proizvajalcu zagotavljajo gotovost določenega prihodka, medtem ko lahko uporabnik uživa koristi od stabilne cene električne energije. Komisija bo sodelovala z državami članicami, da bi olajšala širši trg za pogodbe o nakupu brezogljične električne energije, na katerem ne bi sodelovala samo velika podjetja, ampak bi vključeval tudi MSP, na primer z združevanjem povpraševanja končnih porabnikov, odpravljanjem zadevnih upravnih ovir ali zagotavljanjem standardnih pogodbenih klavzul. Kratkoročno lahko spremljajoči ukrepi, kot so iskanja partnerstev, standardne pogodbe in zmanjševanje tveganja prek finančnih produktov InvestEU, podpirajo uvedbo takih pogodb. Države članice bi lahko: -sprejele ukrepe za zmanjšanje stroškov energije za vse končne porabnike energije; -zagotovile pomoč podjetjem ali industrijskim panogam za soočanje s krizo ob popolnem upoštevanju okvira državne pomoči, pri tem pa bi po potrebi uporabile možnosti za prožnost, ki jih zagotavlja okvir, in spodbujale prehod s fosilnih goriv; -omogočile širši dostop do pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov, ki ne bi bil na voljo samo velikim podjetjem, ampak bi vključeval tudi MSP, na primer z združevanjem povpraševanja končnih porabnikov, skladno s pravili o konkurenci; -podpirale pogodbe o nakupu električne energije s spremljajočimi ukrepi, kot so iskanja partnerstev, standardne pogodbe in zmanjševanje tveganja prek finančnih produktov InvestEU. 3.1.4.Okrepitev nadzora trga V sedanjih razmerah visokih cen je bolj kot kdaj koli prej pomembno predvideti tveganja za zanesljivost oskrbe ter zagotoviti preglednost in celovitost delovanja trgov, s čimer se odpravi zaskrbljenost zaradi manipulativnih praks ali zlorab, tudi v zvezi s trenutnim razvojem dogodkov. Za to je treba mobilizirati vse vzvode za spremljanje in izvrševanje trga, ki so Komisiji na voljo v partnerstvu z državami članicami. EU ima močan in trden instrument, ki omogoča odkrivanje tržne manipulacije, tj. uredbo o celovitosti in preglednosti veleprodajnega energetskega trga (REMIT). Navedena uredba postavlja temelje za večjo preglednost in celovitost trga ter ščiti interese podjetij in odjemalcev. V javni razpravi o povišanju cen energije se je pojavila zaskrbljenost zaradi morebitnega izkrivljanja konkurence s strani podjetij, ki delujejo na evropskih trgih plina. Komisija trenutno prednostno obravnava vsakršne obtožbe o domnevnem protikonkurenčnem poslovnem ravnanju s strani podjetij, ki proizvajajo in dobavljajo zemeljski plin v Evropo . Komisija v okviru Evropske mreže za konkurenco tesno sodeluje z nacionalnimi organi držav članic, pristojnimi za konkurenco. Instrumenti trgovinske zaščite EU so lahko pomembni tudi za zagotavljanje odprte in poštene konkurence med energijsko intenzivnimi podjetji v tretjih državah in podjetji v EU. Pojavila so se tudi vprašanja o delovanju evropskega trga ogljika in razlogih za zvišanje cen ogljika. Vendar v nedavnih tržnih informacijah ni dokazov, da bi bile špekulacije glavno gonilo cen na trgu ogljika. Poročila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA) sredi septembra 2021 kažejo, da je večina pozicij (več kot 90 %) v lasti subjektov, ki imajo obveznosti glede skladnosti v okviru sistema EU ETS, in bank, ki imajo pomembno vlogo pri zadovoljevanju potreb po varovanju pred tveganji podjetij, za katera veljajo obveznosti glede skladnosti v okviru EU ETS. Udeležba finančnih subjektov na trgu povečuje likvidnost, kar zmanjšuje pritisk na cene. Pošteno oblikovanje cen in celovitost evropskega trga ogljika zagotavlja zanesljiv sistem nadzora, ki se uporablja tudi za druge finančne trge. Udeležba finančnih subjektov na trgu ogljika bi morala povečati likvidnost in tako pripomoči k zmanjševanju nestanovitnosti cen in pritiska na njih. Da bi natančneje preučila vzorce trgovalnega vedenja in morebitno potrebo po ciljno usmerjenih ukrepih, bo Komisija prosila ESMA za prvo predhodno oceno do 15. novembra in ji obenem naročila, naj do začetka leta 2022 analizira trgovanje s pravicami do emisije. Komisija bo nato ocenila, ali bi bilo treba za nekatera trgovalna vedenja sprejeti dodatne regulativne ukrepe.

Komisija bo: -raziskala znake o kakršnem koli morebitnem protikonkurenčnem ravnanju na trgu energije; -pozvala ESMA, naj dodatno okrepi spremljanje razvoja dogodkov na evropskem trgu ogljika; -skupaj z ACER in nacionalnimi organi zagotovila učinkovito izvrševanje uredbe REMIT. 3.1.5.Sodelovanje z mednarodnimi partnerji Glede na globalno naravo trenutnega povišanja cen lahko mednarodno sodelovanje na področju dobave, prevoza in porabe zemeljskega plina pomaga ohranjati nadzor nad cenami zemeljskega plina. Komisija je v dialogu z glavnimi državami proizvajalkami in porabnicami zemeljskega plina, da bi olajšala trgovanje z zemeljskim plinom. Namen tega dialoga z našimi mednarodnimi partnerji je povečati likvidnost in prožnost mednarodnega trga plina, da se zagotovi zadostna in konkurenčna oskrba z zemeljskim plinom. Komisija bo: -okrepila svoj mednarodni doseg na področju energije, da zagotovi preglednost, likvidnost in prožnost mednarodnih trgov; -v začetku leta 2022 predstavila mednarodno strategijo sodelovanja na področju energije, v kateri bodo med drugim obravnavani ukrepi, potrebni za zagotovitev varnosti in konkurenčnosti mednarodnih trgov energije v celotnem energetskem prehodu, ki trenutno poteka. 3.2.Srednjeročni ukrepi Trenutna nepričakovana rast cen osvetljuje nekatere neznanke v prehodu na čisto energijo, ki poteka na svetovni ravni. EU bi morala na podlagi izkušenj iz te krize razmisliti o ukrepih, ki bodo okrepili pripravljenost na morebitne prihodnje cenovne šoke, okrepili povezovanje in odpornost trga, okrepili moč potrošnikov, izboljšali dostop do cenovno sprejemljive energije in zmanjšali odvisnost od nestanovitnih fosilnih goriv, ne da bi imeli takojšen učinek na trenutne razmere. EU bo še naprej razvijala ukrepe za spodbujanje energetskega sistema z visokim deležem energije iz obnovljivih virov, vključno z ustreznim shranjevanjem in skladiščenjem, čezmejnimi povezovalnimi daljnovodi, osnovno obremenitvijo in prožno proizvodnjo električne energije, s čimer bo izravnala morebitne začasne motnje v oskrbi ali presežke.

3.2.1.Skladiščne zmogljivosti in odporen energetski sistem EU

Nedavni dogodki nas opominjajo, da je odpornost evropskega energetskega sistema vse pomembnejša, saj energetski sistem EU povezuje bolj decentralizirano energijo iz obnovljivih virov, fosilna goriva pa se postopno opuščajo. Ureditev zanesljivosti oskrbe in pripravljenosti na tveganja mora biti primerna za prehod na čisto energijo. Trenutne razmere na trgu s plinom kažejo, da je raven skladiščenja plina še vedno pomembna spremenljivka. Skladiščenje danes ni na voljo v vseh državah članicah EU. V približno polovici držav članic uporabo skladišč podpirajo nacionalne obveznosti, kot so strateške rezerve, ki se uporabljajo v nujnih primerih. Z bolj celostnim evropskim pristopom bi se lahko optimizirali stroški in koristi skladiščenja plina po vsem ozemlju EU, kar bi pripomoglo k ublažitvi nestanovitnosti cen energije. Vir: pripravilo Skupno raziskovalno središče (JRC) na podlagi podatkov iz Gas Infrastructure Europe (GIE). Komisija namerava decembra 2021 revidirati uredbo o zanesljivosti oskrbe s plinom. V zvezi s tem bi bilo mogoče okrepiti odpornost trga EU s plinom, na primer z določbami za lažji čezmejni dostop do skladiščnih zmogljivosti, tudi za obnovljive in nizkoogljične pline. Komisija bi lahko proučila morebitne koristi tržnih podpornih mehanizmov (npr. z dražbami), da bi zagotovila optimalno uporabo razpoložljivih skladiščnih zmogljivosti za plin. V zvezi s tem je ključnega pomena tudi, da države članice vzpostavijo potrebne tehnične, finančne in pravne ureditve za čezmejno oskrbo s plinom. Komisija bo proučila tudi možne koristi skupnega javnega naročanja rezervnih zalog plina s strani reguliranih subjektov ali nacionalnih organov, da se omogoči združevanje moči in oblikovanje strateških rezerv. Sodelovanje v shemi skupne nabave bi bilo prostovoljno, shema pa bi morala biti strukturirana tako, da ne bi posegala v delovanje notranjega trga energije in da bi spoštovala pravila o konkurenci. Na podlagi Uredbe (EU) 2017/1938 o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s plinom namerava Komisija v kratkem sprejeti delegirani akt o vzpostavitvi novih čezmejnih regionalnih skupin za tveganja v zvezi s plinom. Skupine za tveganja bodo analizirale tveganja za naslednja štiri leta ter državam članicam in Komisiji svetovale glede ukrepov za ustrezno obvladovanje teh tveganj. Posebna pozornost bo namenjena regijam z neobičajno nizkimi ravnmi skladiščenja. Skupine za tveganja bodo tudi ocenile možnost skupnih prostovoljnih regionalnih ureditev skladiščenja. Komisija bo, kot je napovedala v sporočilu iz aprila 2021, sprejela dopolnilni delegirani akt uredbe EU o taksonomiji, ki bo zajemal dejavnosti, ki še niso zajete v delegiranem aktu EU o podnebni taksonomiji. Ta dopolnilni delegirani akt bo zajemal jedrsko energijo, in sicer ob upoštevanju rezultatov posebnega postopka pregleda, ki poteka v skladu z uredbo o taksonomiji EU. Ta dopolnilni delegirani akt bo torej zajemal tudi zemeljski plin in povezane tehnologije kot prehodne dejavnosti, če bodo v mejah člena 10(2) uredbe o taksonomiji EU. V tem okviru bo obravnavana utemeljenost samoderogacijske klavzule za prehodne dejavnosti. Komisija bo razmislila o zakonodajnem predlogu za podporo financiranju nekaterih gospodarskih dejavnosti, predvsem v energetskem sektorju, vključno s plinom, ki prispevajo k zmanjševanju emisij toplogrednih plinov na način, ki podpira prehod na podnebno nevtralnost, niso pa upravičene do vključitve v taksonomijo. Shranjevanje energije je vse bolj ključno za elektroenergetski sektor EU in njegovo trajnostnost. Izkoristiti je treba možnosti kratko- do srednjeročnega (baterije) in dolgoročnega shranjevanja (pretvorba električne energije „power to X“). Povečanje shranjevanja električne energije zlasti podpira vključevanje obnovljivih virov energije v sistem in ublažitev konične obremenitve. Lahko bi tudi znižalo cene električne energije v času konic, ko proizvajalci, ki uporabljajo fosilna goriva, pogosto določajo ceno. Na to področje je treba usmeriti znatne naložbe. Komisija bo ključne ukrepe EU za podporo razvoju shranjevanja električne energije opredelila kot ključno orodje prilagodljivosti, ki bo zagotovilo enake konkurenčne pogoje in ustrezne gospodarske signale. Trg električne energije v EU temelji na metodi mejnega oblikovanja cen in na trgu s plačili po klirinški ceni, kar pomeni, da vsakdo prejme enako ceno za električno energijo na veleprodajni ravni. Ker so plinske elektrarne še vedno pogosto potrebne za zadovoljevanje potreb po električni energiji, ima cena plina učinek na stroške proizvodnje električne energije, ta učinek pa je trenutno negativen. Vendar pa obstaja splošno soglasje, da je model mejnega oblikovanja cen najučinkovitejši za liberalizirane trge električne energije in najprimernejši za spodbujanje učinkovitega trgovanja z električno energijo med državami članicami na veleprodajnem trgu. Prilagojen je tudi spodbujanju vključevanja obnovljivih virov energije, ki znižujejo cene zaradi njihovih ničelnih operativnih stroškov. Čeprav še ni jasnih dokazov, da bi alternativni tržni okvir zagotovil nižje cene in boljše spodbude, bo Komisija Agencijo za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) zadolžila, da oceni koristi in slabosti sedanje zasnove veleprodajnega trga z električno energijo, med drugim, na primer, ali je ta lahko kos razmeram, ko na trgih s plinom pride do skrajne nestanovitnosti cen, in ali omogoča ukrepe za ublažitev takih razmer, obenem pa lahko zagotavlja stroškovno učinkovit prehod na sistem z nično neto porabo energije, ter da predlaga priporočila, ki jih bo Komisija po potrebi ocenila za nadaljnje ukrepanje. Medtem se bo Komisija povezala z ACER, da bi pripravila predhodno oceno razmer na trgu z električno energijo, o katerih bo poročala do sredine novembra. Poleg tega je pomembno tudi, da se odpornost energetskega sistema prilagodi novim grožnjam, kot so kibernetske grožnje ali ekstremni vremenski pojavi. Komisija bo do konca leta 2022 sprejela ukrepe za nadaljnje izboljšanje odpornosti kritične energetske infrastrukture glede na nove grožnje. Ti bodo vključevali nova pravila o kibernetski varnosti električne energije, ki bodo v celoti usklajena s horizontalno zakonodajo o kibernetski varnosti, priporočilo Komisije za usklajen pristop k opredelitvi ključne energetske infrastrukture, izmenjavo informacij in razpoložljive možnosti za financiranje odpornosti kritične energetske infrastrukture. Vključevali bodo tudi oblikovanje evropske stalne skupine operaterjev in organov za odpornost energetske infrastrukture.

Komisija bo preučila tudi možnosti, ki bi jih prinesli popolnoma usklajeni maloprodajni trgi na regionalni ravni ali ravni EU. Obstajajo dokazi , da večja čezmejna uskladitev pravil in praks na maloprodajnem trgu krepi čezmejno konkurenco in pomaga ohranjati cene pod nadzorom. Ta prizadevanja bi temeljila na dveh pomembnih tekočih delih, in sicer izvedbenih aktih za interoperabilnost. Tako kot pri spajanju veleprodajnih trgov z električno energijo bi bila taka uskladitev trga sprva mogoča s sodelovanjem med posameznimi državami članicami, sčasoma pa bi se premaknila na popolnoma integriran notranji trg energije za odjemalce. Inovacije so pomemben element za zagotovitev odpornega energetskega sistema EU. Evropa je vodilna na področju zagonskih podjetij, ki se ukvarjajo s trajnostno energijo in ki ponujajo inovativne rešitve, od globoke geotermalne energije do vodika. Države članice in EU bi morale sodelovati, da bi omogočale uvajanje inovativnih rešitev. Komisija bo: -do decembra 2021 predlagala regulativni okvir za trg plina in vodika; -razmislila o reviziji uredbe o zanesljivosti oskrbe, da bi zagotovili učinkovitejše delovanje skladišč plina na enotnem trgu in sklenili potrebne solidarnostne dogovore; -do novembra 2021 sprejela uredbo o vzpostavitvi novih čezmejnih regionalnih skupin za tveganja v zvezi s plinom, da bi analizirale tveganja in svetovale državam članicam pri zasnovi njihovih nacionalnih preventivnih načrtov in načrtov za izredne razmere; -podpirala razvoj shranjevanja energije, ki bo kos izzivom prihodnosti, kot ključnega orodja prilagodljivosti, tako za kratko- do srednjeročno (na primer odziv na povpraševanje in baterije) kot tudi za dolgoročne možnosti shranjevanja (na primer vodik); -preučila morebitne koristi in zasnovo prostovoljnega skupnega javnega naročanja rezervnih zalog plina v skladu z ureditvijo trga energije in pravili EU o konkurenci; -sprejela pravilnik o kibernetski varnosti za električno energijo; -zadolžila ACER, naj preuči koristi in slabosti obstoječe zasnove trga z električno energijo in do aprila 2022 predlaga priporočila, ki jih bo Komisija ocenila; -preučila možnosti, ki jih prinaša pobuda za razvoj popolnoma usklajenih maloprodajnih trgov na regionalni ravni ali ravni EU. Izstop s trga ali stečaj dobavitelja ima lahko za odjemalce negativne posledice, ki jih ne morejo nadzorovati. Naraščajoče cene energije lahko pomenijo nepotreben pritisk zlasti na male dobavitelje, ki ponujajo pogodbe s fiksno ceno. Zato je treba vsem dobaviteljem energije, vključno z malimi, olajšati dostop do finančnih trgov, da bodo lahko zavarovali svoje pogodbe pred gibanjem cen v prihodnosti. Da bi jim to omogočili, zakonodaja EU priznava, da lahko države članice imenujejo zasilnega dobavitelja. Vendar je pomembno tudi, da to ne ustvarja moralnega tveganja, tj. zaščite dobaviteljev pred njihovimi poslovnimi odločitvami na račun vseh odjemalcev. V povezavi z ukrepi za izboljšanje dostopa malih dobaviteljev do dolgoročnih trgov bo Komisija pojasnila pravila za zaščito odjemalcev pred stečajem posameznih dobaviteljev in delovanje sistemov zasilnih dobaviteljev. Komisija bo: -do decembra 2021 predlagala priporočilo Sveta, ki bo državam članicam zagotovilo nadaljnje smernice o tem, kako najbolje obravnavati socialne in delovne vidike zelenega prehoda. Države članice bi lahko: -podprle opolnomočenje odjemalcev tako, da bi jim zagotavljale informacije in ponudile možnosti za njihovo udeležbo na trgu energije ter za boljšo zaščito in močnejši položaj v verigi oskrbe z energijo; -imenovale zasilnega dobavitelja v primeru izstopa s trga ali stečaja dobavitelja; -dodatno okrepile vlogo odjemalcev na trgu energije, in sicer s prispevanjem k izboljšanju prilagajanja odjema ter razvojem samooskrbe prek individualnih ureditev na področju energije iz obnovljivih virov in ureditev energetskih skupnosti.

3.2.3.Okrepitev naložb v energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost Vetrna in sončna energija imata skoraj ničelne spremenljive stroške. Z več energije iz obnovljivih virov v elektroenergetskem sistemu bodo najdražja fosilna goriva izrinjena s trga. Ob vse večjem številu ur na leto bo količina električne energije iz obnovljivih virov v sistemu omogočila zadostitev celotnemu povpraševanju, celotne cene pa bodo blizu nič ali ničelne, lahko pa celo negativne. Na splošno prevladuje strokovno mnenje, da če so vsi drugi pogoji enaki, več obnovljivih virov energije pomeni nižje veleprodajne tržne cene. Poleg trgov z električno energijo so se skupni stroški številnih tehnologij obnovljivih virov energije v zadnjih letih dramatično znižali. Med letoma 2010 in 2020 so se na primer stroški sončne fotonapetostne električne energije na ravni komunalnih storitev znižali za 85 %. Obnovljivi viri energije so danes v številnih sektorjih in rabi že najcenejša oblika energije, odjemalci pa bi lahko v številnih primerih znižali svoje račune za energijo s prehodom na energijo iz obnovljivih virov. To velja za industrijo in storitve, pa tudi za gospodinjstva, ki lahko na primer vlagajo v fotonapetostne sončne panele, toplotne črpalke, sončno termalno opremo ali napredne kotle na biomaso, s čimer znižajo svoje račune za elektriko in ogrevanje. V ta namen bi morale države članice pospešiti izdajanje dovoljenj z zmanjšanjem dolgotrajnih in zapletenih postopkov za izdajo dovoljenj, ki so ena največjih ovir za razvoj in vzpostavitev infrastrukture za čisto energijo. Podpiranje samoporabe in energetskih skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov bi prav tako lahko pomagalo gospodinjstvom izkoristiti prednosti cenejših obnovljivih virov energije. Povečanje proizvodnje opreme za obnovljive vire energije je še en ključni dejavnik uspeha pri pospeševanju uvajanja obnovljivih virov energije. Nove tehnologije in digitalizacija zagotavljajo nove možnosti za prožnost na strani povpraševanja. Komisija bo začela delo v zvezi z omrežnim kodeksom za odpravo regulativnih ovir za razvoj prožnosti na strani povpraševanja v začetku leta 2022. Energijska učinkovitost zmanjšuje porabo energije in s tem stroške energije, vendar so za to potrebne naložbe. Obravnava enega od temeljnih vzrokov za energijsko revščino, zlasti z izboljšanjem energijske učinkovitosti stavb in naprav. Komisija bo pripravila tudi predlog za izboljšanje energijske učinkovitosti evropskega stavbnega fonda. Z nekaterimi ukrepi prenove, usmerjenimi v socialna stanovanja, in novimi pravili za države EU za merjenje in spremljanje številk za tiste, ki imajo težave pri plačevanju računov za energijo, bodo ta pravila o prenovi stavb prispevala k boju proti energijski revščini. Na ravni EU so se povečale naložbe v zeleni prehod. Večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027, ki ga je okrepil program NextGenerationEU, je glavno orodje za hitro okrevanje ter zeleni in digitalni prehod, ki bosta naše gospodarstvo usmerila na pot trajnostne rasti. V okviru mehanizma za okrevanje in odpornost je bilo od 22 načrtov, ki jih je odobrila Komisija, 177 milijard EUR dodeljenih za naložbe, povezane s podnebjem. Poleg tega večji in bolj povezani trgi s čezmejno infrastrukturo zagotavljajo boljšo ponudbo za odjemalce. Popolna in učinkovita fizična medomrežna povezava s sosednjimi trgi ter čezmejni dostop za nove dobavitelje bosta spodbudila konkurenco in zagotovila dobavo električne energije po najbolj konkurenčni ceni. Države članice bi morale še naprej spodbujati naložbe v vseevropska omrežja, da bi na podlagi projektov skupnega interesa povečale konkurenco in preprečile omejevanje ponudbe. Ti vključujejo povezovalne daljnovode, odpravo nacionalnih ozkih grl, shranjevanje in skladiščenje ter pametnejša prenosna in distribucijska omrežja. Komisija bo sodelovala z državami članicami pri potrebnih ukrepih za dosego cilja 15-odstotne čezmejne elektroenergetske medsebojne povezave do leta 2030 v skladu s sklepi Evropskega sveta iz oktobra 2014. Komisija je nedavno predlagala pregled smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, da bi se povečale možnosti držav članic za dodelitev finančne podpore za varstvo podnebja in razogljičenje celotnega gospodarstva. Nova pravila, ki naj bi začela veljati naslednje leto, bodo zmanjšala uporabo fosilnih goriv, preprečila nasedle naložbe in omogočila uvedbo shem za financiranje novih tehnologij, kot sta shranjevanje in skladiščenje ter obnovljivi vodik, in olajšala financiranje ukrepov za energijsko učinkovitost. Države članice bi morale: -pospešiti dražbe za energijo iz obnovljivih virov ter zagotoviti hitro in celovito izvajanje ustreznih naložb v okviru Sklada za okrevanje in odpornost; -pospešiti izdajanje dovoljenj z zmanjšanjem dolgotrajnih in zapletenih postopkov, ki so ena največjih ovir za razvoj in vzpostavitev infrastrukture za čisto energijo; -povečati proizvodnjo opreme za obnovljive vire energije, ki je še en ključni dejavnik uspeha pri pospeševanju uvajanja obnovljivih virov energije; -povečati naložbe v energijsko učinkovitost in učinkovitost stavb, kar zmanjšuje porabo energije in stroške energije ter zmanjšuje pritisk na trge energije; -povečati naložbe v vseevropska omrežja, da bi preprečile omejevanje ponudbe na podlagi projektov skupnega interesa. Ti vključujejo povezovalne daljnovode, odpravo nacionalnih ozkih grl, shranjevanje in skladiščenje ter pametnejša prenosna in distribucijska omrežja. Komisija bo: -leta 2022 izdala smernice za pospeševanje postopkov za izdajo dovoljenj v zvezi z energijo iz obnovljivih virov in še naprej tesno sodelovala z nacionalnimi upravami z namenom opredelitve in izmenjave dobrih praks; -v začetku leta 2022 začela delo v zvezi z razvojem omrežnega kodeksa za prožnost na strani povpraševanja; -dokončala pregled smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, da bi se olajšalo doseganje evropskega zelenega dogovora z najnižjimi stroški ter olajšale naložbe v energijsko učinkovitost in obnovljive vire energije; -še naprej pomagala državam članicam pri čim boljši uporabi finančnih sredstev, ki so na voljo v proračunu EU in v okviru programa NextGenerationEU. 4.Zaključek