Predlog temelji na členu 81(2)(a), (c) in (f) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Direktiva (EU) 2019/1023 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o okvirih preventivnega prestrukturiranja, odpustu dolgov in prepovedih opravljanja dejavnosti ter ukrepih za povečanje učinkovitosti postopkov glede prestrukturiranja, insolventnosti in odpusta dolgov ter o spremembi Direktive (EU) 2017/1132 (Direktiva o prestrukturiranju in insolventnosti) določa minimalne standarde tako za postopke preventivnega prestrukturiranja, ki so na voljo dolžnikom v finančnih težavah, kadar obstaja verjetnost insolventnosti, kot za postopke za odpust dolgov prezadolženim podjetnikom, ki jim omogočajo, da začnejo opravljati novo dejavnost. Nacionalni postopki v primeru insolventnosti, ki prenašajo to direktivo, so lahko zajeti v področje uporabe Uredbe (EU) 2015/848, če so v skladu z zahtevami Uredbe v zvezi z nacionalnimi postopki v primeru insolventnosti in so vključeni v Prilogo A k Uredbi.

Nizozemska je oktobra 2020 uradno obvestila Komisijo o nedavnih spremembah notranje zakonodaje o insolventnosti, ki uvaja novo preventivno shemo za primer insolventnosti in nove vrste stečajnih upraviteljev. Temu so decembra 2020 sledila uradna obvestila Italije, Litve, Cipra in Poljske.

V skladu s členom 1(1), členom 2(4) in uvodno izjavo (9) Uredbe štejejo nacionalni postopki za „postopke v primeru insolventnosti“ v okviru Uredbe le, če so navedeni v Prilogi A k Uredbi. Prav tako so v skladu s členom 2(5) in uvodno izjavo 21 Uredbe osebe in organi, ki ustrezajo opredelitvi „stečajnega upravitelja“ iz Uredbe, navedeni v Prilogi B.

Prilogi A in B sta odločilnega pomena pri opredelitvi področja uporabe Uredbe (EU) 2015/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o postopkih v primeru insolventnosti. V njiju so izčrpno navedeni tisti postopki v primeru insolventnosti oziroma stečajni upravitelji v skladu z zakoni držav članic, za katere se uporablja Uredba. Zato je izjemno pomembno, da se ti prilogi redno posodabljata, da bosta odražali dejanski pravni položaj v državah članicah.

Po zahtevi Nizozemske za sprožitev potrebnega zakonodajnega postopka, kateri so sledile podobne zahteve Italije, Litve, Cipra in Poljske, Komisija v skladu s členom 81 Pogodbe o delovanju Evropske unije ni imela druge izbire, kot da ugodi tem zahtevam, pod pogojem, da izpolnjujejo zahteve iz Uredbe. Pri pripravljalnih delih za sprejetje tega predloga nova ekspertiza ni bila potrebna.

Predvidene spremembe so povsem tehnične narave. Ne vsebujejo vsebinskih sprememb Uredbe. Za take pobude se v skladu s smernicami Evropske komisije za boljše pravno urejanje ocena učinka ne zahteva.

Nizozemska, Italija, Litva, Ciper in Poljska so Komisijo uradno obvestili o spremembah seznamov iz prilog A in B. Zato Komisija nima druge možnosti, kot da predlaga spremembe navedenih prilog k Uredbi, pod pogojem, da te spremembe izpolnjujejo zahteve iz Uredbe.

Predlog Komisije nadomešča seznama v prilogah A in B k Uredbi (EU) 2015/848 z novima seznamoma, v katerih so upoštevane informacije, ki so jih uradno sporočile navedene države članice. Ker sta prilogi A in B sestavni del Uredbe, ju je mogoče spremeniti le z zakonodajno spremembo Uredbe.

Tako spremembe prilog A in B Uredbe, dokler vsebinske določbe Uredbe ostajajo nespremenjene, ne vplivajo na vsebinski sklop pravil in jih lahko sprejme le zakonodajalec Unije, ne pa države članice. Spremembe navedenih prilog so tako po naravi v izključni pristojnosti Unije, zato se zanje ne uporabljata preizkus skladnosti z načelom subsidiarnosti in postopek predhodne proučitve iz Protokola št. 2 k Pogodbama, saj se v zadevnih okoliščinah načelo subsidiarnosti ne uporablja.

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 81 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)V prilogah A in B k Uredbi (EU) 2015/848 Evropskega parlamenta in Sveta so navedena poimenovanja, ki so v nacionalnem pravu držav članic določena za postopke v primeru insolventnosti in stečajne upravitelje, za katere se uporablja navedena uredba. V Prilogi A je seznam postopkov v primeru insolventnosti iz točke 4 člena 2 Uredbe (EU) 2015/848, v Prilogi B pa je seznam stečajnih upraviteljev iz točke 5 navedenega člena.

(2)Nizozemska je oktobra 2020 uradno obvestila Komisijo o nedavnih spremembah notranje zakonodaje o insolventnosti, ki uvaja novo shemo preventivnih postopkov v primeru insolventnosti in nove vrste stečajnih upraviteljev. Temu so decembra 2020 sledila uradna obvestila Italije, Litve, Cipra in Poljske v zvezi z nedavnimi spremembami njihovih notranjih zakonodaj, s katerimi so bile uvedene nove vrste postopkov v primeru insolventnosti oziroma stečajnih upraviteljev. V Italiji bodo nove določbe o insolventnosti in prestrukturiranju začele veljati 1. septembra 2021. Zaradi teh novih vrst postopkov v primeru insolventnosti in stečajnih upraviteljev, ki izpolnjujejo zahteve iz Uredbe (EU) 2015/848, je treba spremeniti prilogi A in B k navedeni uredbi.

(3)V skladu s členom 3 in členom 4a(1) Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, [je Irska predložila uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe] / [Irska brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja].

(4)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

(5)Prilogi A in B k Uredbi (EU) 2015/848 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Prilogi A in B k Uredbi (EU) 2015/848 se nadomestita z besedilom iz Priloge k tej uredbi.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.

V Bruslju,