OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Določbe carinskega zakonika Unije (v nadaljnjem besedilu: zakonik) se uporabljajo od 1. maja 2016. Eden glavnih ciljev zakonika je prehod na uporabo izključno elektronskih sistemov pri sodelovanju gospodarskih subjektov in carinskih organov in med carinskimi organi samimi ter konec carinskih postopkov v papirni obliki.

Zakonik določa, da bi bilo treba različne carinske postopke izvajati z elektronskimi sistemi ter da bi bilo treba podrobnosti in načrtovanje za takšne sisteme opredeliti v ločenem delovnem programu. V delovnem programu carinskega zakonika unije je določeno načrtovanje za skupno sedemnajst elektronskih sistemov carinskega zakonika unije, in sicer na podlagi večletnega strateškega načrta za vse projekte elektronskega carinjenja, ki se pripravi in redno posodablja v skladu z Odločbo Evropskega parlamenta in Sveta iz leta 2008. Sistemi se lahko razdelijo na dve kategoriji:

(a)štirinajst vseevropskih sistemov, vključno z nekaterimi sistemi z nacionalnimi komponentami, ki jih razvijajo države članice, ter

(b)tri nacionalne sisteme, ki jih morajo razviti ali posodabljati države članice same.

Člen 278 zakonika določa, da se lahko za carinske postopke še naprej uporabljajo obstoječi sistemi v elektronski in papirni obliki, dokler ne bodo operativni vsi novi elektronski sistemi iz zakonika. Navedeni člen za končni datum, do katerega se lahko najpozneje uporabljajo te prehodne ureditve, določa konec leta 2020. V skladu s tem rokom delovni program določa načrte za postopno dokončanje dela v zvezi z elektronskimi sistemi do leta 2020.

Komisija in države članice so na dobri poti, da bodo pravočasno dokončale večino dela v zvezi z elektronskimi sistemi. V letu 2017 so bili vzpostavljeni trije od sedemnajstih sistemov, poleg tega pa je bila dokončana prva faza drugega sistema. Vse to je bilo izvedeno do predvidenih datumov. Dejansko bo do navedenega datuma dokončanih skoraj 80 odstotkov dela Komisije v zvezi z vseevropskimi sistemi iz delovnega programa. Vendar so zadnje faze razvoja sistemov informacijske tehnologije pogosto najdaljše, zato bo sicer večina sistemov dokončanih do leta 2020, nekaj pa le delno. Komisijo in države članice pri vzpostavitvi teh sedemnajstih elektronskih sistemov čaka veliko izzivov. Ti izzivi, ki jih je bilo v času, ko je bil določen rok, nemogoče napovedati, vključujejo naslednje:

·Neizogibna zamuda pri dokončanju zasnove elektronskih sistemov. Pri določitvi roka, tj. leta 2020, se je pričakovalo, da bodo pravila o dopolnitvi in izvajanju carinskega zakonika Unije (delegirana uredba carinskega zakonika Unije, izvedbena uredba carinskega zakonika Unije in prehodna delegirana uredba carinskega zakonika Unije) sprejeta kmalu po sprejetju carinskega zakonika Unije v letu 2013, da bi bilo mogoče njihove določbe upoštevati pri razvoju sistemov informacijske tehnologije. Vendar so nato razprave trajale bistveno dlje od pričakovanega, akti pa so bili v končni obliki sprejeti šele konec leta 2015 / v začetku leta 2016. Ta zamuda je posledično povzročila zamudo pri pripravi funkcionalnih in tehničnih specifikacij za veliko elektronskih sistemov.

·Ogromno dela z medsebojnim povezovanjem sedemnajstih elektronskih sistemov po vsej EU in posebna zapletenost nekaterih elektronskih sistemov. To je postalo jasno šele, ko so se začela dela v zvezi s funkcionalnimi in tehničnimi specifikacijami za te sisteme. Komisija in države članice so po delu v zvezi s specifikacijami pridobile celovit pregled nad stanjem, na podlagi česar so sklenile, da bo treba v nekaterih primerih spremeniti ciljni datum za dokončanje sistemov. To velja zlasti za tiste elektronske sisteme, za katere bodo specifikacije končane šele leta 2018.

·Težave glede usklajenosti podatkov. Od sprejetja delegirane in izvedbene uredbe potekajo tudi intenzivna dela v zvezi z usklajevanjem podatkov, ki jih zagotavljajo gospodarski subjekti. Ta element je ključen za interoperabilnost različnih elektronskih sistemov carinskega zakonika Unije, za usklajeno uporabo pravnih pravil in za sodelovanje z drugimi javnimi službami, ki delujejo na meji. Usklajevanje podatkov v skladu z mednarodnimi modeli podatkov, kakršnega uporablja Svetovna carinska organizacija, zagotavlja tudi boljše povezave s sistemi informacijskih tehnologij tretjih držav in zato zelo olajšuje trgovino. Vendar to delo pri popolnem reprogramiranju nekaterih obstoječih elektronskih sistemov zahteva precej večji časovni in finančni vložek od pričakovanega.

·Določitev zaporedja. Pri načrtovanju realističnih rokov in stroškov je treba pozorno spremljati vpliv predlaganih elektronskih sprememb na carinski in trgovinski ekosistem. Ker so elektronski sistemi tesno medsebojno povezani, je pomembno, da se uvedejo v pravilnem vrstnem redu (razvrščanje v zaporedje), da se zagotovi upoštevanje medsebojne odvisnosti ter da se spremembe za upravne organe in trgovino uvajajo strukturirano in skladno.

Zaradi vseh teh razlogov je bilo treba za dokončanje dela v celoti v zvezi z nekaterimi sistemi določiti poznejši datum (najpozneje leta 2025). S tem ciljnim datumom se bosta zagotovili nemotena vzpostavitev večine sistemov do leta 2020 in poznejša vzpostavitev preostalih sistemov v pravilnem zaporedju, in sicer po datumih med letoma 2021 in 2025. Polovica sistemov, katerih vzpostavitev bo odložena, že obstaja in se zgolj posodablja v okviru carinskega zakonika Unije, druga polovica sistemov pa obsega nove sisteme.

Sistemi, ki bodo odloženi, so:

·posodobitve, pri katerih je glavni tehnični izziv usklajevanje podatkov, tj. posodobitve sistema nadzora uvoza, novega računalniškega tranzitnega sistema, avtomatiziranega izvoznega sistema in nacionalnega sistema izvoza (vključno z izvozno komponento nacionalnega sistema posebnih postopkov); ter

·trije novi sistemi, ki so zasnovani za uporabo inovativnih elementov zakonika, tj. centralizirano carinjenje za uvoz, dokazilo o statusu Unije in upravljanje zavarovanj.

Odlog najpoznejšega datuma vzpostavitve teh elektronskih sistemov na leto 2025 je v nasprotju s členom 278 zakonika, ki uporabo drugih načinov izmenjave in shranjevanja informacij, poleg načrtovanih elektronskih sistemov, dovoljuje le do leta 2020. Zato je treba rok iz člena 278 za odložene sisteme podaljšati. Poleg tega je treba ukrepati hitro, da se zagotovi pravna varnost; podjetja in carinske uprave bi imele resne težave, če do leta 2020 nekateri elektronski sistemi ne bi bili vzpostavljeni, hkrati pa bi zakonodaja prepovedovala nadaljnjo prehodno uporabo alternativnih ureditev.