SL Uradni list Evropske unije C 105/6

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

(2007/C 105/07)

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

POVZETEK

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„ACEITE DEL BAIX EBRE – MONTSIÀ “ALI „OLI DEL BAIX EBRE – MONTSIÀ“

ES št.: ES/PDO/0274/23.01.2003

ZOP ( X ) ZGO ( )

Ta povzetek zajema glavne elemente specifikacije proizvoda za informativne namene.

1. Pristojna služba v državi članici:

Naziv: Subdirección General de Denominaciones de Calidad y Relaciones Interprofesionales y Contractuales. Dirección General de Alimentación. Subsecretaría de Agricultura, Pesca y Alimentación del Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación Naslov: Paseo Infanta Isabel, 1 E-28071 Madrid Tel.: (34) 91 347 53 94 Telefaks: (34) 91 347 54 10 E-naslov: sgcaproagro@mapya.es

2. Vlagatelj:

Naziv: Josep Antoni Curto Fumado, D.N.I. no 40909857-X, au nom et pour le compte de l'associació de cooperatives productores d'oli d'oliva del Baix Ebre i Montsià (ACOBEM), C.I.F. no G43577055, ayant son siège à carretera Raval de Crist s/n Tortosa et al. Naslov: Carretera Raval de Crist s/n E-43500 Tortosa Tel.: (34) 977 58 12 12 Telefaks: (34) 977 58 12 12 E-naslov: info@acobem.com Sestava: proizvajalci/predelovalci ( X ) drugo ( )

3. Vrsta proizvoda:

Skupina 1.7 – Olja in maščobe

4. Specifikacija:

(povzetek zahtev v skladu s členom 4(2) Uredbe (ES) št. 510/2006)

4.1. Naziv: „Aceite del Baix Ebre – Montsià “ali „Oli del Baix Ebre – Montsià“.

4.2. Opis: Ekstra deviško oljčno olje, pridobljeno iz oliv vrste Olea Europea L., in sicer treh domorodnih sort (Morruda ali Morrut, Sevillenca in Farga), z uporabo mehanskih postopkov ali drugih fizikalnih sredstev, ki ne spremenijo olja, ampak ohranijo okus, vonj in značilnosti sadeža.

Značilnosti olja so naslednje:

Organoleptčne lastnosti:

Kemijske in fizikalne lastnosti:

4.3. Geografsko območje: Proizvodno območje obsega okrožji Baix Ebre in Montsià, ki sta v provinci Tarragona, na jugu avtonomne skupnosti Katalonije (Comunidad Autónoma de Cataluña), in mejita na okrožji Baix Maestrat (provinca Castellón) in Matarraña (provinca Teruel).

Na tem geografskem območju so naslednje občine:

Območje proizvodnje in pakiranja je isto kot področje proizvodnje.

4.4. Dokazilo o poreklu: Olive, ki prihajajo v predelovalne obrate, so iz oljčnih nasadov na proizvodnem območju in se izbirajo, pripravljajo in pakirajo v industrijskih obratih na istem območju, navedenih v registru nadzornega organa. Dobljena olja, ki uspešno prestanejo vsa preverjanja med postopki proizvodnje in priprave ter fizikalne, kemijske in senzorske analize, se tržijo z označbo porekla in z etiketami, hrbtnimi etiketami ali, če je primerno, z oštevilčeno zaščitno oznako kakovosti, ki jo izda nadzorni organ.

4.5. Metoda pridobivanja:

Rastne razmere:

— Razdalje ob sajenju: praviloma je gostota dreves ob sajenju 70 to 90 dreves na hektar.

— Priprava tal in obrezovanje: priprava tal je tipična za območje proizvodnje. Z obrezovanjem se odstrani stari les in da drevesu okroglo obliko, ki spodbuja rast sadežev in olajšuje žetev.

— Zatiranje bolezni in škodljivcev: poleg obveznih zahtev glede uporabe proizvodov in posebnih varnostnih rokov je pri obravnavanju in zatiranju bolezni in škodljivcev oljk, zlasti oljčne muhe (Bractrocera oleae) in oljčnega molja (Prays oleae), treba upoštevati posebne kontrolne standarde, ki veljajo za območje za zaščito rastlin Baix Ebre in Montsià.

— Namakanje: približno 96 % rastlin je na nenamakani zemlji, 4 % pa na namakani.

— Žetev: Ko olive dosežejo najprimernejšo zrelost, se oberejo neposredno z drevesa; tiste, ki pred tem padejo na zemljo, se zavržejo. Žetev se po tradiciji izvaja po metodi „ordeño“, pri kateri se olive ročno oberejo neposredno z drevesa, ko dosežejo najprimernejšo zrelost. V zadnjih nekaj letih se vse bolj uporabljajo stroji za tresenje, kar je najprimernejši način, da se dobi kakovosten proizvod, saj najmanj škoduje drevesom in sadežem. Žetev se začne sredi novembra in traja do konca februarja. Uporaba orodij za rezanje ni dovoljena.

— Prevoz oliv v oljarno in njihovo sortiranje v njej: olive se prevažajo v oljarno v plastičnih zabojih ali nepakirane v priklopniku, v skladu s pogoji, določenimi v priročniku za kakovost, ki zagotavljajo, da se sadeži ne poškodujejo.

— Ko se olive pripeljejo v oljarno, se operejo in očistijo. Potem se stehtajo, vzame pa se tudi reprezentativen vzorec, da se oceni količina olja oziroma maščobe, ki se bo pridelala, in kislost.

— Čas med žetvijo in stiskanjem oliv: največ 48 ur.

Metoda proizvodnje in pakiranja

Potem se izvajajo postopki mehanske ekstrakcije, ki obsegajo pranje in stiskanje, stepanje paste, ločevanje in skladiščenje.

Proizvodna podjetja, navedena v tej zaščiteni označbi porekla, trenutno v vseh oljarnah uporabljajo neprekinjeni sistem z dvema fazama.

Oljčno olje se potem pakira v posode prostornine do pet litrov, ki se označijo v skladu s točko 4.8. Uporaba smukca je dovoljena, če je potrebna glede na posebno stanje oliv.

Pakiranje olja z zaščiteno označbo porekla se mora izvajati v pakirnih obratih na geografskem območju, opredeljenem v točki 4.3 tega povzetka. Namen je zagotoviti poreklo in specifično kakovost tega olja, pri čemer se izogiba prevozu v nepakiranem stanju izven proizvodnega območja.

Dokazilo o poreklu: Olje, zaščiteno z ZOP, se lahko meša z drugimi nezaščitenimi olji podobnih lastnosti, ker pa je z analizami to zelo težko ali celo nemogoče zaznati, so sistemi sledenja nazaj do izvora edino sredstvo učinkovitega preprečevanja take prevare. Na ta način je zagotovljena pristnost proizvoda.

Zagotavljanje kakovosti: ekstra deviška oljčna olja so zelo občutljiva na zunanje vplive, ki lahko povzročijo vse vrste pretvorb in sprememb. Prevoz v nepakiranem stanju izpostavi olje neustreznim razmeram okolja, ki lahko vplivajo na njegove zaznavne lastnosti in tako spremenijo njegove specifične značilnosti, ki opredeljujejo zaščiteno označbo porekla.

Zato je bistvenega pomena, da se pakiranje te vrste olja izvaja v istem geografskem območju.

4.6. Povezava:

Zgodovinski vidik: uvedbo gojenja oljk v Kataloniji in zlasti na področjih Baix Ebre in Montsià je mogoče pripisati Arabcem. Še danes beseda „almazaras“, ki se uporablja za oljarne, ki proizvajajo oljčno olje, jasno opozarja na ta arabski izvor.

V štirinajstem stoletju so bile oljke in vinska trta osnovni kmetijski proizvodi v okrožjih Baix Ebre in Montsià. V svojem delu „Historia de Tortosa y su comarca “(Zgodovina Tortose in njene okolice, 1958) plodoviti zgodovinar Enric Bayerri omenja uradni popis premoženja prebivalcev območja iz leta 1353, pri katerem je „večina navedla, da imajo v lasti nasad oljk, vinograd ali oboje“. Gojenje vinske trte, rožičev in zlasti nasadov oljk (eno je bilo pogosto povezano z drugim), ki so pokrivali skoraj vso obdelovalno zemljo, je bilo glavna dejavnost na tem območju.

Enric Bayerri v navedenem delu navaja, da je bilo v začetku leta 1931 v Tortosi in v vaseh okrožja 1 135 oljarn, ki so predelale 83 626 042 kg oliv, vsaka oljarna povprečno 126 323 kg. To ustreza skupno 16,6 tonam olja, povprečno 25 000 kg na oljarno.

Daniel Mangrané v svojih delih „El aceite de oliva de España “(Oljčno olje Španije, 1961) in „Problema del aceite virgen de oliva “(Problematika deviškega oljčnega olja, 1967) hvali kakovost olja iz okrožja Baix Ebre, ki je prispevalo k obsežnemu oljarskemu gospodarstvu Tortose; to območje je bilo prvo, na katerem so se proizvajala in tržila plemenita oljčna olja, na njem je bilo devetnajst registriranih trgovcev, ki so trgovali izključno z oljem, prodajali so ga Špancem in Francozom. Na podlagi te kakovosti so oljarski mojstri ustanovili šolo, ki je svetovala drugim mestom glede umetnosti proizvodnje olja, saj je bilo olje iz tega območja najbolj cenjeno; način proizvodnje so poučevali v Toledu, Bajo Aragónu in v provinci Lérida.

Iz tega časa sta tudi Estación Olivarera (tehnični center) in strokovni center za gojenje oljk in oljarstvo v Tortosi. Direktor obeh centrov, inženir Isidro Aguiló, omenja v predgovoru neke publikacije o proizvodnji oljčnega olja svetovni sloves olj iz okrožja Baix Ebre, na katerem so začeli razvijati postopke proizvodnje olja pri nizkih temperaturah, in dolgo tradicijo proizvodnje olja, ki je podlaga zelo razširjenega gojenja oljk, zlasti okrog krajev Tortosa in Roquetes ter v sosednjih območjih. Ta centra sta bila takrat svetovna znana v oljkarskem sektorju zaradi številnih poročil in študij, ki sta jih pripravila, ter zaradi sodelovanja na kongresih (npr. na mednarodnem oljkarskem kongresu v Rimu).

Naravno okolje: značilnosti naravnega okolja območja, skupaj z lokalnimi sortami geografskega območja, opredeljenimi v ZOP (te sorte so Morruda ali Morrut, Sevillenca in Farga), vplivajo na olje: značilnosti prsti, zlasti pomanjkanje hranil, skupaj s podnebjem območja, zlasti vetrom, ki je značilen podnebni dejavnik („dalt “ali „mistral“, suh, dolgotrajen veter, zelo močan jeseni in pozimi, ki piha skozi depresijo Ebro in se še okrepi zaradi reliefa območja), so za oljke nekakšen stres, zaradi katerega se poveča vsebnost polifenolov v sadežih, iz katerih se pridobiva značilno olje, ki je bogato z „zelenimi “sekundarnimi aromami, s srednje trpkim, grenkim in pikantnim okusom.

4.7. Nadzorni organ:

Naziv: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida „Aceite del Baix Ebre-Montsià “u „Oli del Baix Ebre-Montsià“ Naslov: Carretera Raval de Crist s/n E-43500 Tortosa Tel.: (34) 977 58 12 12 Telefaks: (34) 977 58 12 12 E-naslov: cr@acobem.com

Nadzorni organ, pristojen za ZOP „Aceite del Baix Ebre – Montsià “ali „Oli del Baix Ebre – Montsià “ustreza zahtevam standarda EN-45011, v skladu z veljavno uredbo Skupnosti o ZOP in ZGO.

4.8. Označevanje: Etiketa mora obvezno vsebovati jasno prepoznavno ime iz zaščitene označbe porekla „Aceite del Baix Ebre – Montsià “ali „Oli del Baix Ebre – Montsià“, lastni logotip podjetja in logotip Skupnosti ter morebitne druge podatke, ki jih zahteva veljavna zakonodaja.

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.