[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 11.6.2008

COM(2008) 206 konč.

2005/0240 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251(2) Pogodbe ES glede

skupnega stališča Sveta z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi temeljnih načel za vodenje preiskav nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES

2005/0240 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251(2) Pogodbe ES glede

skupnega stališča Sveta z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi temeljnih načel za vodenje preiskav nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES

1. OZADJE

Datum predložitve predloga EP in Svetu (dokument COM(2005) 590 konč. – 2005/0240(COD)): | 13. 2. 2006 |

Datum mnenja Odbora regij: | 15. 6. 2006 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: | 13. 9. 2006 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta po prvi obravnavi: | 25. 4. 2007 |

Datum sprejetja skupnega stališča: | 6.6.2008 |

2. CILJ PREDLOGA KOMISIJE

Glede na pomanjkljivosti standardov Mednarodne pomorske organizacije (IMO) v zvezi z zadevno temo in ker je treba poznati vzroke za pomorske nesreče, da bi se jih v prihodnje lahko preprečilo, je cilj predloga spodbujati obveznost vodenja sistematičnih preiskav po največjih pomorskih nezgodah v skladu z usklajenimi standardi visoke kakovosti.

3. PRIPOMBE NA SKUPNO STALIŠČE

Poleg večinoma redakcijskih sprememb, ki vsebinsko ne spreminjajo besedila, temveč ga natančneje določajo ali pojasnjujejo (glej zlasti člene 1, 3, 6, 10, 11, 12, 14, 16 in 19), je treba opozoriti na naslednje razlike med skupnim stališčem in prvotnim predlogom:

- v členu 2 znižanje praga, pod katerim so ribiška plovila izključena iz področja uporabe besedila, s 24 na 15 metrov,

- v členu 4 novo oblikovanje določb v zvezi z neodvisnostjo preiskav, da se zaščitijo morebitne prerogative sodnih organov, ne da bi se posegalo v temeljno načelo neodvisnosti preiskave,

- v členu 5 črtanje obveznega značaja preiskav zelo resnih pomorskih nezgod; le pri zelo resnih nezgodah je preiskava obvezna, kot določa novi kodeks o preiskovanju pomorskih nezgod, ki naj bi ga v kratkem sprejela IMO.

Pri ostalih pomorskih nezgodah se izvede postopek, na podlagi katerega se odloči, ali se izvede preiskava; nasprotno pa so bili klici v sili izključeni iz tega postopka, ki bi, glede na veliko število teh klicev, predstavljal veliko breme za nacionalne uprave, brez dodane vrednosti z vidika pomorske varnosti.

Poleg tega je Svet metodologijo za preiskovanje iz točke 4 omejil na obvezna načela za preiskovanje in dodal sklic na smernice, ki jih morajo Komisija in države članice oblikovati za uvedbo načel iz metodologije:

- v členu 7 podrobnejše opredelitve pravic držav članic, ki sodelujejo pri preiskavi kot utemeljeno zainteresirane države,

- v členu 8(1) po eni strani preoblikovanje določb, na podlagi katerih se zagotovi neodvisnost preiskovalnega organa, pri čemer ni dvoma o neodvisnosti, po drugi strani uvedba posebnih določb v korist neobalnih držav članic brez ladjevja, ki lahko določijo kontaktno točko za sodelovanje v preiskavah,

- preoblikovanje določb člena 9, da se zagotovi ločevanje pristojnosti med organi nekaterih držav članic, pri čemer ni dvoma o jamstvih, ki jih ponujajo te določbe,

- v členu 14(1) možnost, da preiskovalni organi sestavijo le poenostavljeno poročilo za preiskave, ki ne zadevajo zelo resnih pomorskih nezgod in ugotovitve katerih ne morejo prispevati k preprečitvi prihodnjih nezgod.

4. PODROBNE PRIPOMBE KOMISIJE

4.1. Spremembe, ki jih je Komisija sprejela in so v celoti ali deloma vključene v skupno stališče

Sprememba 5 je sprejemljiva, ker poudarja, da cilj preiskav, predvidenih v predlogu, ni ugotavljanje odgovornosti in pojasnjevanje krivde. Vendar bi jo bilo po mnenju Komisije treba preoblikovati tako, da bi predlog ohranil načelo, v skladu s katerim se preiskovalni organ ne bi mogel vzdržati razkritja vseh vzrokov z obrazložitvijo, da bi to lahko nakazovalo odgovornost. Prav to pa je izraženo v preoblikovanem besedilu, ki ga je sprejel Svet.

4.2. Spremembe, ki so za Komisijo sprejemljive, vendar niso vključene v skupno stališče

Spremembi 3 in 22, ki sta namenjeni upoštevanju smernic o pravičnem obravnavanju mornarjev, ki jih je pravni odbor IMO sprejel 27. aprila 2006, sta sprejemljivi le v delu, ki zadeva preiskave po nezgodi.

Namen spremembe 9 je v okviru sodelovanja z drugimi državami povečati zaupnost pričevanj, prejetih v času preiskave. Takšna zaščita se lahko upošteva, vendar pod pogojem, da ne bo bolj omejevalna od tiste, ki velja za pričevanja v državi, v kateri so bila prejeta in v kateri lahko sodni organ v skladu s členom 9 predloga po potrebi zahteva, da se jih razkrije.

Sprememba 12, ki podrobno opredeljuje rok, v katerem se mora preiskava začeti, in sprememba 15, ki je namenjena zagotovitvi neodvisnosti preiskovalnega organa od organov, pristojnih za sodne preiskave, po mnenju Komisije predstavljata smiselno natančnejšo opredelitev njenega prvotnega predloga.

4.3. Spremembe, ki jih je Komisija zavrnila in niso vključene v skupno stališče

Spremembi 1 in 14 izpostavljata vire preiskovalnih organov, vendar pa ne omenjata njihovega stalnega značaja, določbe v zvezi z njihovo neodvisnostjo in nepristranskostjo pa izgubljajo na pomenu.

S spremembama 2 in 19 se želi priporočila za preprečitev novih nezgod vključiti v skupno metodologijo, ki jo je treba sprejeti s postopkom komitologije. Ta metodologija ni ustrezen instrument za taka priporočila.

Spremembi 7 in 20 sicer podrobno določata, kako naj bi Komisija priporočila oblikovala, vendar v tem pogledu podeljujeta podporno vlogo Evropski agenciji za pomorsko varnost, ki se ji pooblastila lahko podeljujejo le z uredbo, ki jo ustanavlja.

Sprememba 13 uvaja nepotreben in težko vzpostavljiv mehanizem za reševanje sporov med državami članicami, kadar se ne morejo sporazumeti o tem, katera država bo vodila preiskavo.

Sprememba 16 ukinja možnost, da sodni organi držav članic pridobijo nekatere informacije (zlasti v zvezi s zasliševanjem prič), ki so bile zbrane v času preiskave in so načeloma strogo zaupne. S tem ne priznava prerogativ, ki jih v številnih državah članicah priznavajo sodniku.

Sprememba 18 Komisiji nalaga preveliko breme s tem, da mora Parlamentu vsaka tri leta poročati o izvajanju direktive.

5. SKLEPI

Soglasno sprejeto skupno stališče prvotnega predloga ne spreminja toliko, da ga Komisija ne bi mogla sprejeti.

Glede na to, da je Komisija izrazila obžalovanje glede vključitve člena 8(1), tj. določb v korist neobalnih držav članic brez ladjevja, je treba opozoriti, da mora biti kontaktna točka, ki jo je treba določiti v teh državah, neodvisna.

Komisija ugotavlja, da skupno stališče ne spreminja ciljev in bistva njenega predloga, zato ga lahko podpre.