Plinska infrastruktura je bistvenega pomena za verigo oskrbe z energijo od proizvajalca do končnega uporabnika. Plinovodi, skladišča in terminali za ponovno uplinjanje utekočinjenega zemeljskega plina (UZP) so fizični elementi sestavine, ki zagotavljajo, da se plin uporabnikom dobavi kamor koli in kadar koli. Plinsko infrastrukturo bo treba v prihodnjih letih še nadgraditi in izboljšati. Gradnja manjkajočih povezav med državami članicami bo prispevala k zagotovitvi zanesljive oskrbe s plinom ter k odzivu na nove in naraščajoče zahteve po prilagodljivosti;

Projekte izvajajo operaterji prenosnega sistema v posamezni državi članici ali drugi nosilci projektov. Namenjenih je bilo 2 267 574 462 EUR, od katerih je bilo upravičencem do 30. junija 2016 izplačanih 1 366 479 618 EUR. Plačila so odvisna od trdne zaveze upravičencev, da projekt izvedejo s sprejetjem končne naložbene odločitve.

Nosilci projektov so precejšen napredek dosegli pri vključevanju električne energije iz vetrnih elektrarn na morju v omrežje, glede preostalih projektov zajemanja in shranjevanja CO2 pa je bilo pridobljenih nekaj pojasnil.

Položaj na področju plinske in električne infrastrukture je zdaj popolnoma pojasnjen; preostalih šest projektov dobro napreduje, en projekt pa je začasno prekinjen. Večina projektov je zaključenih, nosilci projektov pa bi morali končni zahtevek za izplačilo predložiti do konca letošnjega leta.

V tem poročilu je za vsak del programa EEPO naveden doseženi napredek pri izvajanju projektov in Evropskega sklada za energetsko učinkovitost. To poročilo je pripravljeno na podlagi poročila, ki je bilo sprejeto leta 2015 . Zajema izvajanje projektov med 31. avgustom 2015 in 30. junijem 2016 ter izplačila, izvršena v tem obdobju.

Energetska infrastruktura in inovacije, ki so gonilna sila Evropskega energetskega programa za oživitev (EEPO), so danes še vedno enako pomembne, kot so bile leta 2009, ko je bil program EEPO vzpostavljen. Vsi projekti EEPO so bili sprejeti leta 2010.

– projekti za pretok plina v obratni smeri

Med plinsko krizo leta 2009 med Rusijo in Ukrajino je večina držav članic v srednji in vzhodni Evropi ostala brez plina in vsem potrebam po uvozu ni bilo mogoče zadostiti. Vzrok ni bilo pomanjkanje plina v Evropi, temveč obstoječa infrastruktura, ki ni bila ustrezno tehnično opremljena in dovolj zmogljiva, da bi bilo pretok plina mogoče preusmeriti z vzhodno-zahodne smeri na zahodno-vzhodno smer. Program EEPO je zagotovil podporo za obravnavanje te vrzeli, tako da infrastruktura v srednji in vzhodni Evropi zdaj omogoča pretok plina v obratni smeri;

– projekti elektroenergetske infrastrukture

Zaradi vključevanja vse večjega deleža električne energije iz različnih obnovljivih virov so potrebne velike naložbe v novo infrastrukturo. Hkrati številne države članice zaradi slabe povezanosti s sosednjimi državami in notranjim trgom z energijo še vedno veljajo za „energetske otoke“.

1.1 Doseženi rezultati

Do zdaj je bilo zaključenih 33 od 44 infrastrukturnih projektov, šest jih še poteka, en projekt pa je bil opuščen.

V sektorju električne energije je zaključenih 10 od 12 projektov. Preostala dva dobro napredujeta in bosta po pričakovanjih zaključena do konca leta 2016 oziroma konca leta 2017.

V plinskem sektorju je zaključenih 23 od 32 projektov; pet jih napreduje po načrtu, en je opuščen, štirje pa so bili ustavljeni. Vsi projekti za pretok v obratni smeri in povezovalni projekti v srednji in vzhodni Evropi so zaključeni, razen projekta za pretok plina v obratni smeri v Romuniji, ki ga je Komisija ustavila septembra 2014.

Od zadnjega poročila o izvajanju EEPO iz leta 2015 je bil dosežen pomemben napredek pri projektih elektroenergetske in plinske infrastrukture.

Na primer projekt Halle/Saale–Schweinfurt, ki povezuje severovzhodni del Nemčije z jugovzhodnim, je skoraj dokončan. Omogočal bo prenos električne energije iz obnovljivih virov energije, ki se proizvaja v severni Nemčiji in regiji Severnega morja, do preostalega nemškega omrežja. Prvi električni sistem za nadzemni dvosistemski 400-kilovoltni daljnovod zdaj deluje, potekajo pa tudi dela za povračilo škode v naravi, zlasti tista, povezana z gozdovi.

V jugozahodni Evropi je povezava med Francijo in Španijo (Baixas–Santa Llogaia) začela uradno delovati februarja 2015. Omogoča priključitev obnovljivih virov energije na omrežje in prispeva k povezovanju francoskega in španskega trga z električno energijo ter povečanju zanesljivosti oskrbe z električno energijo na regionalni, nacionalni in evropski ravni.

Drug zaključen projekt je povezava med Sicilijo in celinsko Italijo (Sorgente–Rizziconi). S finančnimi sredstvi EEPO se je podprla gradnja postaj, 380-kilovoltnih nadzemnih vodov in 150-kilovoltnih podzemnih vodov; 380-kilovoltnega (podzemnega in 38 km podmorskega) kabla ter tunela. S tem projektom se bo povečala zanesljivost oskrbe z električno energijo in razširitev obnovljivih virov energije na Siciliji ter hkrati izboljšala zanesljivost omrežja na Siciliji in v celinski Italiji (Kalabriji).

Projekt Nordbalt 01 (podmorska povezava med Litvo in Švedsko) je dobro napredoval in povezava je bila odprta 14. decembra 2015. EEPO je podprl gradnjo podmorskega kabla in pretvorniške postaje na Švedskem in v Litvi, njuno namestitev in začetek delovanja. Poskusno delovanje pretvornikov se je uspešno zaključilo, opravljenih in odobrenih mora biti le še nekaj preskusov. Namen projekta je nadalje zmanjšati izolacijo baltskih držav od notranjega energijskega trga in jih v celoti vključiti v trg z električno energijo Nord Pool.

Dokončanje infrastrukturnega sistema EU za oskrbo z električno energijo napreduje zaradi odprave ozkih grl in nadaljnjega povezovanja „energetskih otokov“, kot so tri baltske države, Pirenejski polotok, Irska, Sicilija in Malta.

Predvideno je, da bi se leta 2016 morali zaključiti trije od šestih začetih projektov, pri čemer se pričakuje, da bosta dva projekta začela delovati leta 2017, eden pa leta 2018.

Program EEPO podpira razvoj ključnih evropskih projektov s področja energetske infrastrukture v okviru sedanjih prednostnih nalog energetske politike. V smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo so določeni ukrepi za pravočasen razvoj projektov skupnega interesa v okviru osmih opredeljenih prednostnih koridorjev, ki zajemajo plinsko in elektroenergetsko infrastrukturo. Projekti skupnega interesa so upravičeni zlasti do ugodnosti iz racionaliziranih postopkov za pridobitev dovoljenj (največ tri leta in pol) in regulativnih spodbud za lažje izvajanje čezmejnih projektov, upravičeni pa so lahko tudi do sredstev iz instrumenta za povezovanje Evrope .

V skupnem proračunu, ki za obdobje 2014–2020 znaša 30,44 milijarde EUR ter zajema promet, energijo in telekomunikacije, je za energijo namenjene 5,35 milijarde EUR. Komisija je ocenila, da je treba za posodobitev in širitev evropske energetske infrastrukture v infrastrukturo za prenos in shranjevanje električne energije in zemeljskega plina do leta 2020 vložiti 200 milijard EUR. Približno dve tretjini tega zneska sta potrebni za elektroenergetsko infrastrukturo in infrastrukturo za inteligentna energetska omrežja.

2. Projekti pridobivanja energije iz vetrnih elektrarn na morju