[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.11.2008

COM(2008) 727 konč.

2008/0215 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o spremembi Direktive 2003/48/ES o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti

{SEC(2008) 2767}{SEC(2008) 2768}

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. UVOD

Direktiva Sveta 2003/48/ES z dne 3. junija 2003 o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti („Direktiva o prihrankih“) se v državah članicah EU uporablja od 1. julija 2005. Končni cilj Direktive o prihrankih, ki je bil sprejet na zasedanju Evropskega sveta 19. in 20. junija 2000 v kraju Santa Maria de Feira ter zasedanju Ekonomsko-finančnega sveta 26. in 27. novembra 2000, je omogočiti učinkovito obdavčevanje dohodka od prihrankov v obliki plačila obresti, plačanih v eni državi članici upravičenim lastnikom, ki so za davčne namene posamezniki rezidenti druge države članice, v skladu z zakonodajo njihove države članice.

Ko se je Direktiva o prihrankih leta 2005 začela uporabljati, pa je bilo očitno, da so priporočljive nadaljnje izboljšave, ki bi upoštevale razvoj pri varčevalnih produktih in ravnanju vlagateljev. Tudi domači davčni sistemi so se preusmerili k obravnavanju dohodka od nekaterih vrst inovativnih finančnih produktov enakovredno kot obresti na dolžniške terjatve. Da se upošteva tak razvoj, Direktiva o prihrankih določa, da Komisija o svojem delovanju poroča Svetu vsaka tri leta ter na podlagi teh poročil po potrebi predlaga kakršne koli spremembe, ki bi bile potrebne za zagotovitev učinkovitega obdavčevanja prihodka od prihrankov in odpravo nezaželenega izkrivljanja konkurence.

Komisija je v skladu s tem 15. septembra 2008 Svetu predložila prvo poročilo (COM(2008) 552 konč., dokument Sveta 13124/08 FISC 117) o izvajanju Direktive o prihrankih v prvih treh letih njene uporabe. Poročilo je temeljilo na posvetovanjih z davčnimi upravami držav članic EU, podatkih, ki so jih predložile v prvih dveh davčnih letih uporabe, in ugotovitvah strokovne skupine, ki jo je ustanovila Komisija leta 2007, da bi se posvetovala s poslovnimi sektorji, ki jih Direktiva zadeva ali jih verjetno zadeva.

Kot je pojasnjeno v poročilu, se je Direktiva o prihrankih v mejah, določenih z njenim področjem uporabe, izkazala za učinkovito. Imela je tudi posredne, nemerljive pozitivne rezultate, saj spodbuja davkoplačevalce, da izpolnjujejo obveznosti. Vendar je postopek pregleda pokazal, da Direktiva o prihrankih trenutno ne zajema vsega, kar je bilo ambiciozno izraženo v sklepih Sveta z dne 26. in 27. novembra 2000. Poročilo je opozorilo zlasti na potrebo po spremembah v zvezi z opredelitvami upravičenega lastnika in plačilnega zastopnika, obravnavo finančnih instrumentov, enakovrednih tistim, ki jih Direktiva že izrecno zajema, in nekaterimi postopkovnimi vidiki.

Komisija na podlagi poročila predlaga spremembo Direktive o prihrankih, ob upoštevanju s tem povezanega upravnega bremena ter stališč davčnih uprav držav članic in skupine strokovnjakov, v skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe.

2. PRIPOMBE GLEDE PREDLAGANIH SPREMEMB DIREKTIVE

2.1 Člen 1 tega predloga

Najpomembnejši predlogi sprememb zadevajo opredelitev dohodka od prihrankov, da se vključi razvoj pri varčevalnih produktih v zadnjih letih. Namen predlaganih sprememb je vključitev ne le dohodka od prihrankov v obliki plačila obresti, ampak drugega in precej enakovrednega dohodka od nekaterih inovativnih finančnih produktov in nekaterih produktov življenjskega zavarovanja, ki so primerljivi s produkti dolžniških terjatev. Če bi se sprejele celovitejše rešitve, ki bi zagotovile izmenjavo informacij med davčnimi upravami držav članic EU o vseh vrstah pogodb o življenjskem zavarovanju, bi lahko ponovno razmislili o potrebi po vključitvi prejemkov iz teh produktov življenjskega zavarovanja v Direktivo o prihrankih.

Predlaga se tudi razširitev področja uporabe Direktive, da bi pod določenimi pogoji zajemala plačila obresti, ki jih pridobijo nekateri pravni subjekti in organizacije v končno korist posameznih upravičenih lastnikov. Pomembne izboljšave so predlagane tudi pri opredelitvi „plačilnega zastopnika ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ za izboljšanje učinkovitosti tega mehanizma in pravne varnosti za udeležence na trgu.

Predlagane spremembe členov 1 in 2 Direktive o prihrankih

Člena 1 in 2 zdaj obravnavata le plačila obresti v neposredno korist posameznikov. Namen predloga spremembe člena 1 je besedilo uskladiti z razširjeno opredelitvijo plačila obresti, predlagano za člen 6.

Pomembnejši so predlogi sprememb člena 2. Direktiva o prihrankih zdaj ne zajema plačil pravnim subjektom in organizacijam v lasti posameznikov. Ta omejitev lahko posameznikom omogoči, da se izognejo uporabi Direktive o prihrankih s posredništvom pravne osebe ali organizacije.

Nediskriminacijsko razširjanje področja uporabe na vsa plačila pravnim subjektom in organizacijam, ustanovljenim v drugi državi članici ali državi, ki ni pod jurisdikcijo EU, se ne zdi ustrezna rešitev.

Učinkovitejša rešitev je, da se od plačilnih zastopnikov, za katere veljajo obveznosti preprečevanja pranja denarja, zahteva uporaba informacij, ki so jim na podlagi teh obveznosti že na voljo, če se nanašajo na dejanske upravičene lastnike plačila nekaterim pravnim osebam ali organizacijam (pristop „spregleda“). Plačilni zastopniki EU bi se morali osredotočati le na pravne osebe in organizacije, ustanovljene v izbranih državah zunaj EU, v katerih ni zagotovljena ustrezna obdavčitev plačila obresti tem pravnim osebam ali organizacijam. Če je upravičeni lastnik, opredeljen za namene preprečevanja pranja denarja, posameznik rezident v drugi državi članici EU, mora plačilni zastopnik EU plačilo obravnavati kot neposredno plačilo temu upravičenemu lastniku.

Upoštevati je treba, da pristop spregleda ni najboljša možnost za opredelitev upravičenega lastnika, če nosilci gospodarske dejavnosti, ustanovljeni v EU, plačujejo obresti drugim nosilcem gospodarske dejavnosti, ki so prav tako ustanovljeni v EU in torej spadajo v opredelitev „plačilnega zastopnika“. To bi lahko povzročilo povečanje odgovornosti plačilnega zastopnika na različnih ravneh plačilne verige. V tem primeru se zdijo jasneje določene opredelitev in obveznosti plačilnih zastopnikov, ki se predlagajo v zvezi s členom 4, zanesljivejša in bolj sorazmerna rešitev kot pristop spregleda.

Za zmanjšanje negotovosti in upravnega bremena plačilnih zastopnikov Priloga I vključuje seznam vrst pravnih subjektov in organizacij, rezidentov v državah, ki niso pod jurisdikcijo EU, ki ne zagotavljajo ustrezne in učinkovite obdavčitve dohodka takšnih subjektov in organizacij. Novi člen 18b določa postopke za prilagoditev Priloge.

Predlagane spremembe člena 3 Direktive o prihrankih

Tri glavne predlagane izboljšave člena 3 zadevajo rezidentstvo upravičenega lastnika.

Prva je zagotovitev rednega posodabljanja informacij o stalnem naslovu upravičenega lastnika, tako da se od plačilnih zastopnikov zahteva uporaba „najpopolnejših informacij, ki so jim na voljo na dan plačila“. To vključuje informacije, ki se zahtevajo za namene preprečevanja pranja denarja, ali druga dokazila, ki se bodo določila na podlagi postopkov iz novega člena 18b.

Drugič, predlaga se dopolnitev pristopa „stalnega naslova“ za določitev rezidentstva upravičenega lastnika s pristopom, ki temelji na prednostni uporabi uradnega dokaza o davčnem rezidentstvu v določeni državi, kadar upravičeni lastnik tak dokaz prostovoljno predloži plačilnemu zastopniku. To velja za veljavna potrdila o davčnem rezidentstvu, izdana v zadnjih treh letih. Ta sprememba je v skladu s končnim ciljem Direktive o prihrankih.

Poleg tega se predlaga, da je v primeru, ko ima plačilni zastopnik uradno dokumentacijo z dokazili, da je rezidentstvo upravičenega lastnika za davčne namene v državi članici, ki ni država članica stalnega naslova zaradi diplomatskih privilegijev ali drugih mednarodnih pravil, je rezidentstvo za namene Direktive davčno rezidentstvo v skladu z navedeno uradno dokumentacijo.

Predlagane spremembe člena 4 Direktive o prihrankih

Izkazalo se je, da je širok koncept plačilnega zastopnika iz odstavka 1 sorazmerno dobro razumljen in ga ni treba znatno spreminjati, razen pojasnitve odgovornosti teh zastopnikov za plačila, ki jih plačajo svojim strankam prek posrednikov, ustanovljenih zunaj EU. Vendar je Zveza bank Evropske unije izrazila zaskrbljenost zaradi izjemnih primerov pasivnih prejemkov ali pasivnih plačil, pri čemer se splošno načelo, da je plačilni zastopnik zadnji posrednik v verigi, morda ne izvaja usklajeno v vseh državah članicah. Trenutno ni nobenih skupnih smernic glede konceptov pasivnih prejemkov ali pasivnih plačil. To lahko vodi do podvajanja nalog ali položajev, ko se nobeden od vključenih nosilcev gospodarske dejavnosti ne obravnava kot plačilni zastopnik. Da bi se to preprečilo, se predlaga sprememba, ki od držav članic zahteva sprejetje ustreznih ukrepov za zagotovitev, da se odgovornosti plačilnih zastopnikov v zvezi z istim plačilom obresti ne prekrivajo.

Poleg tega je v skladu s predlogom spremembe člena 2 v zvezi z izvajanjem pristopa „spregleda“ za plačila nekaterim pravnim subjektom in organizacijam, ustanovljenim v državah zunaj EU, pojasnjeno, da se izvedeno ali zagotovljeno plačilo v neposredno korist pravnega subjekta ali organizacije iz Priloge I obravnava kot plačilo, izvedeno in zagotovljeno v neposredno korist upravičenega lastnika, kot je določeno v določbah za preprečevanje pranja denarja, pravnega subjekta ali organizacije.

Zdi se, da je koncept „plačilnega zastopnika ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ iz prvotnih odstavkov od 2 do 5 povzročil negotovost in ga je treba nadalje razviti.

Kot je bilo pojasnjeno v zvezi s predlogi sprememb člena 2, se zdi razširitev pristopa „spregleda“ na vse subjekte, ustanovljene v državah članicah EU, nesorazmerna. Vendar bi odsotnost nadomestnih mehanizmov, ki bi urejali plačila neobdavčenim posredniškim strukturam v EU, posameznike lahko spodbujala k znatnemu izkoriščanju teh struktur za izogibanje uporabi Direktive o prihrankih. Nedavni primeri kažejo, da se v primeru neusklajenega izvajanja koncepta „plačilnega zastopnika ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ pojavi možnost zlorab in izkrivljanja. Naložbeni skladi, ki se urejajo na ravni EU in katerih dohodek se upošteva za namene Direktive, bi se lahko soočili z nelojalno konkurenco drugih posredniških naložbenih struktur, ki so dejansko izključene iz glavne opredelitve plačilnega zastopnika iz člena 4(1), ker se njihova plačila pravno ne štejejo kot plačila obresti, čeprav izhajajo iz naložb v dolžniške terjatve.

Namesto odprave koncepta „plačilnega zastopnika ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ je treba koncept pojasniti, da se zagotovi usklajena uporaba. Cilj predloga spremembe je preusmeritev s sedanjega pristopa, katerega glavno težišče je predhodni gospodarski subjekt v plačilni verigi, ki plačuje obresti zadevnim subjektom, na pristop, ki temelji na „pozitivni“ opredelitvi posredniških struktur, ki bi morale delovati kot „plačilni zastopnik ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“.

To bi pomenilo, da bi te strukture – vključno s pravnimi organizacijami, kot so nekatere vrste skladov in osebnih družb, uporabljale Direktivo o prihrankih ob prejemu plačila obresti od katerega koli predhodnega gospodarskega subjekta v plačilni verigi ne glede na to, kje ima ta subjekt sedež (v EU ali zunaj nje), če je upravičeni lastnik posameznik rezident v drugi državi članici EU.

Da bi se izognili izkrivljanju trga, mora nova opredelitev struktur, ki delujejo kot „plačilni zastopnik ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“, temeljiti na vsebinskih elementih in ne na njihovi pravni obliki. Predlog spremembe daje prednost opredelitvi, ki zajema vse pravne subjekte in organizacije, ki niso obdavčeni, in sicer vsaj za tisti del njihovega dohodka, ki izhaja od njihovih udeležencev nerezidentov, v skladu s splošnimi pravili o neposrednem obdavčenju, ki se uporabljajo v državah članicah, v katerih ima pravni subjekt ali organizacija sedež dejanske uprave in se lahko šteje za rezidenta. Izključeni so le naslednji pravni subjekti in organizacije:

1. naložbeni skladi, ki jih zajema člen 6 Direktive o prihrankih;

2. pokojninski skladi in sredstva v zvezi s pogodbami o življenjskem zavarovanju;

3. subjekti in organizacije, ustanovljeni izključno v dobrodelne namene;

4. primeri skupnega upravičenega lastništva, ki mu obresti plačuje nosilec gospodarske dejavnosti, ki je opredelil vse upravičene lastnike.

„Pozitivni seznam“, ki vključuje subjekte in organizacije, ki jih je treba obravnavati kot „plačilne zastopnike ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ v vsaki državi članici, je vstavljen kot Priloga III. Predlagani novi člen 18b določa postopek za spremembo Priloge.

Možnost iz člena 4(3) Direktive o prihrankih, da se subjekti in organizacije obravnavajo kot naložbeni skladi v skladu s členom 6, se ohranja le za tiste pravne subjekte in organizacije, katerih sredstev ali dohodka v trenutku prejema plačila pravno ni mogoče neposredno pripisati nobenemu upravičenemu lastniku. Če ne uveljavijo te možnosti, bodo morali delovati kot „plačilni zastopnik ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ in posameznike, ki so prispevali v njihova sredstva, obravnavati kot upravičene lastnike.

Sedanje obveznosti „predhodnih“ gospodarskih subjektov v plačilni verigi v skladu s členom 4(2), zadnji stavek, (in členom 11(5)) se ohranjajo le za plačila obresti tistim pravnim subjektom in organizacijam v drugih državah članicah, ki so glede na državo članico, v kateri je sedež dejanske uprave (ki bo za organizacije država stalnega naslova osebe, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja premoženje in dohodek organizacije), navedeni v predlagani Prilogi III. Vendar je seznam za države članice le okviren. Države članice morajo sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da vsi pravni subjekti in organizacije razen tistih iz točk (a), (b), (c) in (d) zgoraj, ki niso obdavčeni v skladu s splošnimi pravili o neposrednem obdavčevanju in katerih sedež dejanske uprave je na njihovem ozemlju, delujejo kot „plačilni zastopniki ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ ne glede na to, ali so ti pravni subjekti in organizacije vključeni na seznam v Prilogi III, ter ne glede na informacije, ki so jih dejansko prejele od tujih predhodnih gospodarskih subjektov v plačilni verigi.

Predlagane spremembe člena 6 Direktive o prihrankih

Cilj Direktive o prihrankih je zlasti zagotavljanje obdavčitve dohodka od prihrankov v obliki obresti, ki je v vseh državah članicah obdavčljiv v skladu s precej podobnimi merili. Vendar je bilo s sprejetimi sklepi Sveta z dne 26. in 27. novembra 2000 o bistveni vsebini Direktive o prihrankih potrjeno, da vztrajanje pri uradni opredelitvi obresti ne bi bilo učinkovito in bi lahko povzročilo nezaželeno izkrivljanje konkurence med neposrednimi in posrednimi naložbami v dolžniške terjatve. Zato je bila sprejeta odločitev, da se v opredelitev vključi ne le dohodek iz dolžniških terjatev (kot v členu 11 Vzorčne davčne konvencije OECD o dohodku in kapitalu), ampak tudi dohodek od obresti, prejet prek nekaterih naložbenih nosilcev.

Iz enakih razlogov je prvotno odločitev, da se vsi inovativni finančni produkti izključijo iz področja uporabe Direktive o prihrankih (sklepi Sveta z dne 25. maja 1999 ter 26. in 27. novembra 2000), spremljala izrecna izjava, da je treba to vprašanje ob prvem pregledu Direktive ponovno preučiti.

Zdaj se je mogoče uporabi Direktive o prihrankih izogniti s preureditvijo finančnih zadev tako, da dohodek ostane zunaj uradne opredelitve obresti, ob tem pa imeti korist zaradi omejenega tveganja, prilagodljivosti in dogovorjene donosnosti naložb, ki so enakovredne dolžniškim terjatvam. Zato se predlaga, kot je pojasnjeno zgoraj v zvezi s členoma 1 in 2, ponovna opredelitev področja uporabe Direktive o prihrankih, da zajame obresti in precej enakovreden dohodek iz vrednostnih papirjev, ki jih je z vidika vlagatelja mogoče obravnavati kot enakovredne dolžniškim terjatvam, ker je tveganje znano in ni višje kot pri dolžniških terjatvah.

Da bi plačilnim zastopnikom omogočili določitev instrumentov, ki spadajo v to področje uporabe, brez prefinjenih rešitev na podlagi podrobnosti, ki jih plačilni zastopniki pogosto ne poznajo (kot so sestava instrumenta ali povezava med njegovim delovanjem in dohodkom iz dolžniških terjatev), predlagana nova točka (aa) v členu 6 razširja področje uporabe Direktive o prihrankih na tiste vrednostne papirje, ki so enakovredni dolžniškim terjatvam, ker vlagatelj prejema donos na kapital, katerega pogoji se določijo na datum izdaje, ob koncu veljavnosti vrednostnih papirjev pa prejme tudi vsaj 95 % vloženega kapitala ne glede na to, ali temeljna sredstva teh vrednostnih papirjev vključujejo dolžniške terjatve.

Hkrati se v zvezi z naložbenimi skladi predlagajo druge izboljšave.

Kar zadeva naložbene sklade, ustanovljene v EU, člen 6 zdaj zajema le dohodek, pridobljen prek kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, dovoljene v skladu z Direktivo 85/611/EGS („KNPVP“), katerih deli se lahko tržijo v državah članicah, ki niso države članice ustanovitve. Vendar je dohodek, pridobljen prek podjemov in drugih kolektivnih naložbenih skladov ali shem, ki tega dovoljenja nimajo („ne-KNPVP“), načeloma zunaj področja uporabe Direktive, tudi če je ne-KNPVP treba registrirati in jih nadzorujejo organi države članice. Ta dohodek se upošteva le, če so ne-KNPVP subjekti brez pravne osebnosti in so torej „plačilni zastopniki ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“. V praksi večina teh ne-KNPVP brez pravne osebnosti izkoristi možnost, da se obravnavajo kot KNPVP. Njihov dohodek tako v nasprotju z dohodkom ne-KNPVP brez pravne osebnosti spada v člen 6.

Posledica je nesorazmerna obravnava „ne-KNPVP“. To ni v interesu notranjega trga niti ni bilo predvideno v sklepih Sveta iz novembra 2000. Zato se zdi nujno spremeniti člen 6(1)(c) in (d) ter sklicevanje na Direktivo 85/611/EGS zamenjati s sklicevanjem na registracijo podjema ali naložbenega sklada ali sheme v skladu s pravili posamezne države članice. To bi povzročilo uporabo enakih pravil ne le za vse KNPVP, ampak tudi za vse ne-KNPVP ne glede na njihovo pravno obliko.

Kar zadeva sklade, ustanovljene zunaj EU, zdaj ni jasno, ali izraz „kolektivni naložbeni podjemi, ustanovljeni zunaj ozemlja“ zajema vse naložbene sklade ne glede na veljavno ureditev in način trženja pri vlagateljih. Zato je treba Direktivo o prihrankih spremeniti za izboljšanje te opredelitve v skladu z veljavno opredelitvijo „kolektivnega naložbenega sklada ali sheme“ OECD. O tej opredelitvi bi se lahko dogovorili z državami zunaj EU in zagotovili, da bi se dohodek od obresti, prejet prek teh nosilcev, ustrezno upošteval.

Predlaga se tudi dopolnitev člena 6(6) za pojasnitev, da je treba pri izračunu odstotka, navedenega v drugih odstavkih tega člena, v skladu s sklepi Sveta z dne 12. aprila 2005 upoštevati neposredne in posredne naložbe kolektivnih nosilcev v dolžniške terjatve in vrednostne papirje.

Kar zadeva sedanjo opredelitev plačila obresti v Direktivi o prihrankih, so nekatere države članice pozvale k obsežnejši razširitvi na vse vrste dohodka od naložb, vendar to zdaj ni splošno sprejeto stališče. Kot je pojasnjeno v poročilu o pregledu, Direktiva o prihrankih morda ni najprimernejši okvir za izboljšanje sodelovanja med davčnimi upravami v zvezi z izplačili dividend in kapitalskega dobička iz špekulativnih finančnih instrumentov, ki ne zagotavljajo znatne kapitalske zaščite. Za zagotovitev tega, da v zvezi s pogodbami o življenjskem zavarovanju in pokojninami ne bi prihajalo do dvojnega obdavčevanja ali izogibanja davkom, se zdijo primernejše rešitve, ki temeljijo izključno na izmenjavi podatkov, in sicer zaradi sedanjih razlik med prispevki za te instrumente in prejemki, ki jih povzročajo v nacionalnih davčnih sistemih. Dokler tak način izključne izmenjave podatkov ne začne v celoti delovati na podlagi Direktive Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposrednega obdavčevanja[1], pa se zdi nujno razširiti področje uporabe Direktive o prihrankih na prejemke iz tistih pogodb o življenjskem zavarovanju, ki jih je mogoče neposredno primerjati s kolektivnimi naložbenimi podjemi, ker je njihovo dejansko pozitivno delovanje, iz katerega izhajajo prejemki, v celoti povezano z dohodkom iz dolžniških terjatev ali enakovrednim dohodkom v skladu z Direktivo o prihrankih in ker ne zagotavljajo znatnega kritja biometričnih tveganj (manj kot 5 % vloženega kapitala, izraženo kot povprečje med veljavnostjo pogodbe).

Poleg tega se spreminjata drugi pododstavek člena 6(1) in člen 6(8) za vzpostavitev pogojev za zanesljivo uporabo pravila matične države . To je nujno, da se plačilnim zastopnikom omogoči pravilna uporaba Direktive o prihrankih za dohodek iz kolektivnih naložbenih podjemov s sedežem v drugih državah. Vse možnosti, ki jih sprejme zadevna država članica za svoje podjeme, skupaj z izračunom odstotkov iz odstavkov 1(d) in 6 v skladu z izvedbenimi pravili te države članice, so zavezujoče tudi za vse druge države članice.

Nova odstavka 9 in 10 člena 6 določata „predhodno veljavne“ določbe v dveh primerih. Prvič, dohodek iz člena 6(1)(aa) bo vključen, če so bili vrednostni papirji prvič izdani 1. decembra 2008 ali pozneje. Drugič, prejemki iz pogodb o življenjskem zavarovanju iz člena 6(1)(e) bodo vključeni, če je bila pogodba prvič podpisana na ta datum ali pozneje. Te določbe so nujne za zagotovitev, da lahko zadevne vrednostne papirje in pogodbe o zavarovanju njihovi izdajatelji in zavarovalnice ustrezno nadzorujejo za pravilno delovanje plačilnih zastopnikov na nižji stopnji.

Predlagane spremembe člena 8 Direktive o prihrankih

V člen 8 je vključenih več sprememb za izboljšanje kakovosti sporočenih informacij.

Prvič, za odpravljanje sedanje negotovosti v zvezi z obravnavanjem dohodka iz skupnih računov in drugih primerov skupnega upravičenega lastništva bi se od plačilnih zastopnikov izrecno zahtevalo, naj sporočijo ne le identiteto in rezidentstvo vseh zadevnih upravičenih lastnikov, ampak tudi podrobne podatke o tem, ali je sporočeni znesek za vsakega upravičenega lastnika polni znesek, delež, ki dejansko pripada upravičenemu lastniku, ali enakovredni delež.

Cilj druge spremembe je zmanjšati upravno breme države, v kateri je upravičeni lastnik rezident, z odpravljanjem sedanjih omejitev člena 8(2), ki od plačilnega zastopnika in držav članic poročevalk ne zahteva razlikovanja med zneski, ki se nanašajo na element obresti pri plačilu, ter zneski, ki se nanašajo na celotne prihodke od prodaje, odkupa ali povračila vrednostnega papirja. To bo poenostavilo tudi oceno učinkovitosti Direktive o prihrankih.

Nazadnje, informacije, ki jih morajo zagotoviti plačilni zastopniki, se prilagodijo v skladu s predlaganimi spremembami členov 2 in 6 Direktive o prihrankih.

Predlagane spremembe člena 11 Direktive o prihrankih

Postopki za uporabo davčnega odtegljaja v prehodnem obdobju se spremenijo v skladu s predlaganimi spremembami členov 4, 6 in 8 Direktive o prihrankih.

Predlagane spremembe člena 13 Direktive o prihrankih

Člen 13 zdaj določa dva postopka za izjeme pri davčnem odtegljaju, in sicer potrdilo in prostovoljno razkritje. Postopek, ki upravičenemu lastniku omogoča predložitev potrdila, ne zagotavlja nobenih neposredno uporabnih podatkov o državi, v kateri je upravičeni lastnik rezident, in je zanj manj uporaben kot postopek prostovoljnega razkritja. Dodatno breme za davčno upravo države plačilnega zastopnika zaradi uporabe postopka prostovoljnega razkritja se izravna z manjšim bremenom za državo, v kateri je upravičeni lastnik rezident. Poleg tega lahko uporaba postopka s predložitvijo potrdila sproži vprašanja združljivosti s prostim pretokom kapitala, ker na primer otežuje državljanom EU, ki so davčni rezidenti zunaj EU, da bi se izognili davčnemu odtegljaju, za katerega ne morejo pridobiti dobropisa ali povračila. Zato se predlaga sprememba člena 13, da bi se dovolil le postopek prostovoljnega razkritja.

Predlagane spremembe člena 15 Direktive o prihrankih

Sklicevanje na prilogo s seznamom subjektov, ki delujejo kot organi oblasti ali katerih vloga je priznana z mednarodno pogodbo, je treba spremeniti zaradi vključitve novih prilog.

Predlagane spremembe člena 18 Direktive o prihrankih

Pristojni organi držav članic so pozvani, naj Komisiji predložijo ustrezne statistične podatke o uporabi Direktive o prihrankih, da se izboljša kakovost informacij za poročilo Komisije, ki ga mora ta vsaka tri leta predložiti Svetu.

Predlagana nova člena 18a in 18b Direktive o prihrankih

Nova člena 18a in 18b sta vključena za določitev postopkov za prilagoditev seznamov v prilogah s pomočjo odbora. Ta odbor za upravno sodelovanje pri obdavčevanju bo prispeval tudi k določitvi podatkov, ki jih morajo vsebovati centralni registri o identiteti in rezidentstvu upravičenih lastnikov, ki jih lahko hranijo plačilni zastopniki, delujoči v različnih državah članicah (možnost takega registra so zahtevale nekatere kategorije udeležencev na trgu), sezname dokumentov, ki opredeljujejo upravičene lastnike, in seznam dogovorjenih ponudnikov podatkov za informacije, ki so potrebne, da plačilni zastopniki ustrezno obravnavajo dohodek od nosilcev kolektivnih naložb ali posebnih vrednostnih papirjev. S pomočjo odbora se lahko določijo tudi skupne oblike in postopki za izmenjavo informacij ter skupna oblika potrdil in drugih dokumentov, uporabnih za izvajanje Direktive. Člen 18b se sklicuje na Sklep Sveta z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil s pomočjo odbora.

Predlogi sprememb, ki zadevajo priloge k Direktivi o prihrankih

Priloga v sedanji direktivi postane Priloga IV, poleg tega pa so bile za zagotovitev večje jasnosti plačilnim zastopnikom in zmanjšanje njihovega upravnega bremena (Priloga V je seznam statističnih podatkov, ki jih bodo države članice morale dati na voljo Komisiji v skladu s sklepi Sveta z dne 26. maja 2008) vključene naslednje nove priloge:

5. Priloga I: „Seznam pravnih oblik subjektov in organizacij, za katere se uporablja člen 2(3), če so zaradi prisotnosti njihovega sedeža dejanske uprave rezidenti na ozemlju določenih držav ali jurisdikcij“;

6. Priloga II: „Seznam držav članic, ki vsaj na zahtevo dodeljujejo davčne identifikacijske številke posameznikom, ki so za davčne namene rezidenti na njihovem ozemlju, ne glede na njihovo državljanstvo“;

7. Priloga III: „Okvirni seznam ,plačilnih zastopnikov ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila‘ na podlagi določb člena 4(2)“ in

8. Priloga V: „Seznam postavk za statistične namene“.

2.2 Člen 2 tega predloga

Ta člen določa časovni okvir in zahteve za prenos direktive o spremembi v nacionalno zakonodajo. Spremembe bo treba na ozemlju držav članic uporabljati od prvega dneva tretjega koledarskega leta po koledarskem letu, v katerem začne veljati Direktiva. Nacionalna izvedbena pravila je treba sprejeti in objaviti dovolj zgodaj, da se plačilnim zastopnikom in drugim udeležencem na trgu omogoči prilagoditev njihovih postopkov do datuma začetka uporabe sprememb.

2008/0215 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o spremembi Direktive 2003/48/ES o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 94 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[4],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Sveta 2003/48/ES[5] se v državah članicah uporablja od 1. julija 2005 in se je v mejah, določenih z njenim področjem uporabe, v prvih treh letih uporabe izkazala za učinkovito. Vendar iz prvega poročila[6] o uporabi Direktive 2003/48/ES izhaja, da Direktiva ciljev, zapisanih v soglasnih sklepih Sveta ECOFIN z dne 26. in 27. novembra 2000[7], ne izpolnjuje v celoti. Zlasti ne zajema nekaterih finančnih instrumentov, enakovrednih obrestonosnim vrednostnim papirjem, in nekaterih posrednih načinov lastništva obrestonosnih vrednostnih papirjev.

(2) Direktiva 2003/48/ES se uporablja samo za plačila obresti v neposredno korist posameznikov. Posamezniki rezidenti Skupnosti se lahko zato izognejo določbam Direktive 2003/48/ES s posredništvom pravnega subjekta ali organizacije, zlasti take, ki je ustanovljena v državi, v kateri obdavčitev dohodka, plačanega temu pravnemu subjektu ali organizaciji, ni zagotovljena. Ob upoštevanju ukrepov proti pranju denarja, določenih v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma[8], je zato primerno od plačilnih zastopnikov zahtevati, naj za plačila nekaterim vrstam pravnih subjektov ali organizacij, ustanovljenih zunaj Skupnosti, uporabljajo „pristop spregleda“ in za izvajanje Direktive 2003/48/ES uporabljajo informacije, ki jih že imajo o dejanskih upravičenih lastnikih subjekta ali organizacije, kadar upravičeni lastnik, ugotovljen kot tak, ni posameznik rezident države članice, v kateri je ustanovljen plačilni zastopnik. Da bi zmanjšali negotovost in upravno breme plačilnih zastopnikov, mora priloga k Direktivi 2003/48/ES vsebovati seznam pravnih subjektov in organizacij v tretjih državah, za katere velja ta ukrep.

(3) Da bi bolje izpolnili cilj Direktive 2003/48/ES, je treba ob čim manjšem dodatnem upravnem bremenu plačilnih zastopnikov izboljšati kakovost informacij za ugotavljanje identitete in rezidentstva upravičenih lastnikov. Plačilni zastopniki morajo uporabljati najpopolnejše informacije, ki so jim na voljo, vključno z dokumenti, ki dokazujejo, da je posameznik rezident za davčne namene v državi, v kateri nima stalnega naslova. Zlasti je treba plačilnim zastopnikom omogočiti uporabo davčnih identifikacijskih številk upravičenih lastnikov tako, da se v prilogo vključijo informacije o teh številkah. Plačilnim zastopnikom, ki delujejo v različnih državah članicah, je treba dovoliti, da ohranijo centralni register identitet in rezidentstva upravičenih lastnikov, določiti pa je treba tudi splošna pravila o tem, katere informacije naj tak register vsebuje.

(4) Da bi preprečili izogibanje določbam Direktive 2003/48/ES z umetnim posredovanjem plačil prihodka prek nosilcev gospodarske dejavnosti, ustanovljenih zunaj Skupnosti, je treba jasno opredeliti naloge nosilcev gospodarske dejavnosti Skupnosti za primere, ko vedo, da je plačilo obresti nosilcu gospodarske dejavnosti, ustanovljenemu zunaj ozemlja uporabe Direktive 2003/48/ES, v korist posameznika, za katerega vedo, da je rezident druge države članice in ki se lahko šteje za njihovega naročnika. V takih okoliščinah je te nosilce gospodarskih dejavnosti treba obravnavati kot plačilne zastopnike. S tem bi zlasti pripomogli k preprečevanju možnih zlorab mednarodne mreže finančnih ustanov (podružnic, hčerinskih in pridruženih družb ter holdingov) za izogibanje Direktivi 2003/48/ES.

(5) Na podlagi izkušenj je treba dodatno pojasniti obveznost delovanja kot plačilni zastopnik ob plačilu ali zagotovilu plačila obresti. Zlasti je treba jasno opredeliti posredniške strukture, za katere velja ta obveznost. Pravni subjekti in organizacije, katerih dohodek ali del dohodka, pridobljen od upravičencev nerezidentov, vključno z obrestmi od prihrankov ali v največji meri enakovrednim dohodkom, ni obdavčen na podlagi splošnih predpisov za neposredno obdavčevanje, ki se uporabljajo v državi članici, v kateri imajo sedež dejanske uprave, morajo ob prejemu kakršnega koli plačila obresti od katerega koli predhodnega gospodarskega subjekta v plačilni verigi uporabljati določbe Direktive 2003/48/ES. Seznam takih pravnih subjektov in organizacij iz vsake države članice je treba vključiti v prilogo.

(6) Iz prvega poročila o uporabi Direktive 2003/48/ES izhaja, da se je uporabi določb te direktive mogoče izogniti s finančnimi instrumenti, ki so ob upoštevanju stopnje tveganja, prilagodljivosti in dogovorjene donosnosti enakovredni dolžniškim terjatvam. Zato je treba zagotoviti, da bo v Direktivi 2003/48/ES zajet tudi drug, obrestim v največji meri enakovreden dohodek in ne samo obresti.

(7) Podobno se nekatere vrste pogodb o življenjskem zavarovanju, ki zagotavljajo zelo omejeno kritje biometričnih tveganj in katerih učinkovitost je v celoti vezana na dohodek od dolžniških terjatev ali enakovreden dohodek, zajet v Direktivi 2003/48/ES, kolektivnim naložbenim podjemom običajno prodajajo kot nadomestni malonaložbeni produkti. Področje uporabe Direktive 2003/48/ES je zato treba razširiti na prejemke iz takih pogodb.

(8) Kar zadeva naložbene sklade, ustanovljene v Skupnosti, Direktiva 2003/48/ES trenutno zajema samo dohodek, prejet prek kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje, ki je dovoljen na podlagi Direktive Sveta z dne 20. decembra 1985 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (85/611/EGS)[9]. Za enakovreden dohodek od ne-KNPVP se Direktiva 2003/48/ES uporablja samo, kadar so ne-KNPVP subjekti brez pravne osebnosti in zato delujejo kot plačilni zastopniki ob plačilu ali ob zagotovilu plačila obresti. Da se zagotovi uporaba enakih pravil za vse KNPVP in ne-KNPVP neodvisno od njihove pravne oblike, je sklicevanje v Direktivi 2003/48/ES na Direktivo 85/611/EGS treba nadomestiti s sklicevanjem na registracijo podjema, naložbenega sklada ali sheme v skladu s pravili posamezne države članice.

(9) Kar zadeva sklade, ustanovljene zunaj Skupnosti, je treba pojasniti, da Direktiva zajema obresti in enakovreden dohodek od vseh naložbenih skladov, ne glede na njihovo pravno obliko in način ponudbe vlagateljem.

(10) Pojasniti je treba opredelitev pojma plačilo obresti in s tem zagotoviti, da se pri izračunu odstotka sredstev, vloženih v take instrumente, upoštevajo neposredne in posredne naložbe v dolžniške terjatve. Da se plačilnim zastopnikom omogoči uporaba Direktive 2003/48/ES za dohodek, ki izhaja iz kolektivnih naložbenih podjemov, ustanovljenih v drugih državah, je treba poleg tega pojasniti, da obravnavo nekaterih vrst dohodka takih podjemov ureja zakonodaja države članice, v kateri so ustanovljeni.

(11) Treba je izboljšati informacije, ki jih sporočajo plačilni zastopniki, da se bo povečala njihova vrednost za državo članico, katere rezident je upravičeni lastnik, zlasti glede dohodka s skupnih računov in drugih primerov skupnega upravičenega lastništva.

(12) Postopek s predložitvijo potrdila, ki omogoča upravičenim lastnikom, rezidentom za davčne namene v eni državi članici, da se izognejo obdavčitvi z davčnim odtegljajem obresti, prejetih v drugi državi članici, navedeni v členu 10(1) Direktive 2003/48/ES, je treba odpraviti, saj zagotavlja manj informacij državi, v kateri je upravičeni lastnik rezident, kot nadomestni postopek prostovoljnega razkritja in je za upravičene lastnike bolj neudoben.

(13) Države članice morajo zagotoviti ustrezne statistične podatke o uporabi Direktive 2003/48/ES, s katerimi bo Komisija dopolnila informacije, potrebne za pripravo poročila o uporabi navedene direktive, ki ga mora vsaka tri leta predložiti Svetu.

(14) Ker so ukrepi, potrebni za izvajanje Direktive 2003/48/ES, ukrepi splošnega obsega v smislu člena 2 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[10], bi bilo treba take ukrepe sprejeti v skladu z regulativnim postopkom iz člena 5 navedenega sklepa.

(15) Ker ciljev te direktive države članice ne morejo doseči v zadostni meri in se lahko zato bolje dosežejo na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben za dosego navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Direktiva 2003/48/ES se spremeni:

(1) Člen 1(2) se nadomesti z naslednjim:

„2. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da plačilni zastopniki, ustanovljeni na njihovem ozemlju, opravljajo vse naloge, potrebne za izvajanje te direktive, ne glede na kraj ustanovitve dolžnika iz dolžniške terjatve ali izdajatelja vrednostnega papirja, ki prinaša obresti.“

(2) Člen 2 se spremeni:

(a) Odstavek 1 se spremeni:

(i) Uvodni stavek se nadomesti z naslednjim:

„V tej direktivi in brez poseganja v člen 4(2) ,upravičeni lastnik‘ pomeni vsakega posameznika, ki prejme plačilo obresti, ali posameznika, za katerega se zagotovi plačilo obresti, razen če predloži dokazilo, da obresti ni prejel v lastno korist ali da niso bile zagotovljene v njegovo korist, kar pomeni, da“:

(ii) Točka (b) se nadomesti z naslednjim:

„(b) deluje v imenu pravnega subjekta ali organizacije, pri čemer nosilcu gospodarske dejavnosti, ki izvede ali zagotovi plačilo obresti, razkrije naziv, pravno obliko in naslov sedeža dejanske uprave pravnega subjekta ali v primeru organizacije naziv in stalni naslov osebe, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja premoženje in dohodek organizacije, ali“

(b) Doda se naslednji odstavek 3:

„3. Kadar nosilec gospodarske dejavnosti, za katerega se uporablja člen 2 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES[11], izvede ali zagotovi plačilo obresti pravnemu subjektu ali organizaciji s seznama v Prilogi I, opredelitev iz odstavka 1 tega člena zajema upravičenega lastnika tega pravnega subjekta ali organizacije, kakor je opredeljen v členu 3(6) Direktive 2005/60/ES.“

(3) Člena 3 in 4 se nadomestita z naslednjim:

„ Člen 3

Identiteta in rezidentstvo upravičenih lastnikov

1. Vsaka država članica na svojem ozemlju sprejme in zagotovi uporabo potrebnih postopkov, ki plačilnemu zastopniku omogočajo identificirati upravičene lastnike in njihovo rezidentstvo za namene členov od 8 do 12.

Taki postopki so v skladu z minimalnimi standardi, določenimi v odstavkih 2 in 3.

2. Plačilni zastopnik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika na podlagi minimalnih standardov, ki se razlikujejo glede na to, kdaj se vzpostavi razmerje med plačilnim zastopnikom in prejemnikom plačila obresti, na naslednji način:

(a) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena pred 1. januarjem 2004, plačilni zastopnik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika, ki jo sestavljata njegovo ime in naslov, iz informacij, ki jih ima na voljo, zlasti v skladu z veljavnimi predpisi v državi, v kateri je ustanovljen, ter v skladu z Direktivo 2005/60/ES;

(b) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja, na dan 1. januarja 2004 ali po njem, plačilni zastopnik ugotavlja identiteto upravičenega lastnika, ki jo sestavljajo njegovo ime, naslov, datum in kraj rojstva, ter če ima upravičeni lastnik naslov v državi članici ali drugače dokaže, da je rezident za davčne namene v državi članici s seznama v Prilogi II, davčno identifikacijsko številko ali ustrezno številko, ki mu jo je dodelila država članica, katere rezident je za davčne namene.

Podatki iz točke (b) prvega pododstavka se ugotavljajo na podlagi potnega lista ali uradne osebne izkaznice ali drugega uradnega dokumenta, navedenega v Prilogi II, ki ga predloži upravičeni lastnik. Podatki, ki jih ni v potnem listu ali na uradni osebni izkaznici ali v uradnem dokumentu, se ugotavljajo na podlagi katerega koli drugega dokazila o identiteti, ki ga predloži upravičeni lastnik in izda organ države, v kateri ima naslov ali za katero drugače dokaže, da je njen rezident za davčne namene.

3. Kadar upravičeni lastnik prostovoljno predloži potrdilo o davčnem rezidentstvu, ki ga je izdal pristojni organ države v zadnjih treh letih pred datumom plačila, se za državo rezidentstva šteje ta država. Če posameznik takega potrdila ne predloži, se za državo rezidentstva šteje država, v kateri ima stalni naslov. Plačilni zastopnik ugotavlja stalni naslov upravičenega lastnika na podlagi naslednjih minimalnih standardov:

(a) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena pred 1. januarjem 2004, plačilni zastopnik ugotavlja trenutni stalni naslov upravičenega lastnika iz najpopolnejših informacij, ki jih ima na voljo na dan plačila, zlasti v skladu z veljavnimi predpisi v državi, v kateri je ustanovljen, ter v skladu z Direktivo 2005/60/ES;

(b) pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja, na dan 1. januarja 2004 ali po njem, plačilni zastopnik ugotavlja trenutni stalni naslov upravičenega lastnika na podlagi podatkov o naslovu, ugotovljenih z identifikacijskimi postopki iz odstavka 2(b), ki jih je treba posodobiti z najnovejšo dokumentacijo, ki je na voljo plačilnemu zastopniku. Ti podatki se posodobijo najpozneje takrat, ko potni list ali uradna osebna izkaznica ali drugo uradno dokazilo o identiteti, ki ga predloži upravičeni lastnik, preneha veljati.

Pri pogodbenih razmerjih, ki so bila sklenjena, ali pri transakcijah, ki so bile opravljene brez pogodbenega razmerja, na dan 1. januarja 2004 ali po njem, se za posameznike, ki predložijo potni list ali uradno osebno izkaznico ali drugo uradno dokazilo o identiteti, izdano v državi članici, in trdijo, da so rezidenti tretje države, rezidentstvo ugotavlja s potrdilom o davčnem rezidentstvu, ki ga je v zadnjih treh letih pred datumom plačila izdal pristojni organ tretje države, katere rezident naj bi bil posameznik po svojih trditvah. Če posameznik takšnega potrdila ne predloži, se za državo rezidentstva šteje država članica, ki je izdala potni list ali drug uradni osebni dokument. Pri posameznikih, o katerih ima plačilni zastopnik na voljo uradno dokumentacijo, ki dokazuje, da niso rezidenti za davčne namene v državi, v kateri imajo stalni naslov, zaradi privilegijev, povezanih z njihovim diplomatskim statusom ali drugimi mednarodno dogovorjenimi pravili, se rezidentstvo ugotavlja s to uradno dokumentacijo, ki jo ima na voljo plačilni zastopnik.

Člen 4

Plačilni zastopniki

1. V tej direktivi je plačilni zastopnik vsak nosilec gospodarske dejavnosti, ki izvede plačilo obresti, kot je opredeljeno v členu 6(1), ali zagotovi tako plačilo v neposredno korist upravičenega lastnika. Za plačilo, izvedeno ali zagotovljeno v neposredno korist pravnega subjekta ali organizacije, navedene v Prilogi I, se šteje, da je bilo izvedeno ali zagotovljeno v neposredno korist upravičenega lastnika, kakor je opredeljen v členu 3(6) Direktive 2005/60/ES, tega pravnega subjekta ali organizacije.

V tem odstavku ni pomembno, ali je zadevni nosilec gospodarske dejavnosti dolžnik ali izdajatelj dolžniške terjatve ali vrednostnega papirja, za katerega se plača dohodek, ali nosilec gospodarske dejavnosti, ki po nalogu dolžnika ali izdajatelja ali upravičenega lastnika plača ali zagotovi plačilo dohodka.

Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se odgovornosti plačilnih zastopnikov v zvezi z istim plačilom obresti ne prekrivajo.

V tej direktivi je plačilni zastopnik tudi nosilec gospodarske dejavnosti, ustanovljen v državi članici, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

(a) če izvede plačilo obresti, kakor je opredeljeno v členu 6(1), ali zagotovi tako plačilo drugemu nosilcu gospodarske dejavnosti, ustanovljenemu zunaj ozemlja iz člena 7 in zunaj ozemlja uporabe sporazumov in dogovorov iz člena 17(2), ter

(b) če ima prvi nosilec gospodarske dejavnosti dokaze, da bo drugi nosilec gospodarske dejavnosti plačal dohodek ali zagotovil tako plačilo v neposredno korist upravičenega lastnika, ki je posameznik, za katerega prvi nosilec gospodarske dejavnosti ob upoštevanju člena 3 ve, da je rezident druge države članice.

Če so izpolnjeni pogoji iz točk (a) in (b), se za plačilo, ki ga je izvedel ali zagotovil prvi nosilec gospodarske dejavnosti v neposredno korist drugega nosilca gospodarske dejavnosti, šteje, da je bilo izvedeno ali zagotovljeno v neposredno korist upravičenega lastnika iz točke (b).

2. Pravni subjekt ali organizacija, katere dohodek ali del dohodka, ki izhaja iz njenih udeležencev nerezidentov, vključno s kakršnimi koli plačili obresti, ni obdavčen na podlagi splošnih pravil o neposrednem obdavčenju, ki se uporabljajo v državi članici, v kateri ima pravni subjekt ali organizacija sedež dejanske uprave, se ob plačilu obresti ali ob zagotovilu takega plačila šteje za plačilnega zastopnika.

V prvem pododstavku se za sedež dejanske uprave pravne organizacije šteje država, v kateri ima stalni naslov oseba, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja premoženje in dohodek organizacije.

Za plačilo, ki ga prejme ali zagotovi pravni subjekt ali organizacija, se šteje, da je izvedeno neposredno ali zagotovljeno v neposredno korist katerega koli posameznika, ki ima zakonsko pravico do sredstev ali dohodka pravnega subjekta ali organizacije, ali v odsotnosti takega posameznika, da je izvedeno neposredno ali zagotovljeno v neposredno korist katerega koli posameznika, za katerega osebe, ki upravljajo pravni subjekt ali organizacijo, vedo, da je neposredno ali posredno prispeval k sredstvom zadevnega pravnega subjekta ali organizacije.

Navedeni posamezniki se nato obravnavajo kot upravičeni lastniki plačila v skladu s členoma 2 in 3.

Ta odstavek se ne uporablja, če pravni subjekt ali organizacija spada v enega od naslednjih primerov:

(a) pravni subjekt ali organizacija je kolektivni naložbeni podjem ali drug kolektivni naložbeni sklad ali shema, dohodek katerih je zajet v členu 6(1)(c) in (d);

(b) pravni subjekt ali organizacija upravlja premoženje pokojninskega sklada ali zavarovalnice;

(c) pravni subjekt ali organizacija je po veljavnih postopkih v državi članici, v kateri ima sedež, priznana kot izključno dobrodelna organizacija;

(d) pravni subjekt ali organizacija je skupno upravičeno lastništvo, za katero je nosilec gospodarske dejavnosti, ki je izvedel ali zagotovil plačilo, na podlagi člena 3 ugotovil identiteto in rezidentstvo vseh upravičenih lastnikov in zato deluje kot plačilni zastopnik na podlagi odstavka 1 tega člena.

Vrste pravnih subjektov in organizacij, ki se ob plačilu obresti ali zagotovilu takega plačila, odvisno od tega, v kateri državi članici imajo sedež dejanske uprave, v vseh primerih razen v primerih iz točk od (a) do (d) štejejo za plačilnega zastopnika, so navedene v Prilogi III.

Nosilec gospodarske dejavnosti, ki plača ali zagotovi plačilo obresti pravnemu subjektu ali organizaciji s seznama v Prilogi III, sporoči naziv in sedež dejanske uprave pravnega subjekta ali v primeru pravne organizacije naziv in stalni naslov osebe, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja premoženje in dohodek pravne organizacije, ter skupni znesek obresti, plačanih ali zagotovljenih pravnemu subjektu ali organizaciji, pristojnemu organu države članice, v kateri je ustanovljen. Če je sedež dejanske uprave pravnega subjekta ali organizacije v drugi državi članici, pristojni organ pošlje te informacije pristojnemu organu te druge države članice.

3. Pravni subjekti in organizacije iz odstavka 2, katerih sredstev ali dohodka v trenutku prejema plačila obresti ni mogoče pripisati nobenemu upravičenemu lastniku, imajo možnost, da se za namene te direktive obravnavajo kot kolektivni naložbeni podjem ali drug kolektivni naložbeni sklad ali shema iz odstavka 2(a).

To možnost lahko pravni subjekt ali organizacija izkoristi tako, da ji država članica, v kateri ima sedež dejanske uprave, izda potrdilo. Pravni subjekt ali organizacija potrdilo predloži nosilcu gospodarske dejavnosti, ki je plačal ali zagotovil plačilo obresti.

Države članice določijo podrobna pravila glede te možnosti za pravne subjekte in organizacije, ki imajo sedež dejanske uprave na njihovem ozemlju, in zagotovijo, da pravni subjekt ali organizacija, ki je izkoristila to možnost, deluje kot plačilni zastopnik na podlagi odstavka 1 do skupnega zneska prejetih plačil obresti vsakič, ko se lahko upravičenemu lastniku takoj pripišejo njegova sredstva ali dohodek.“

(4) Člen 6 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 6

Opredelitev plačila obresti

1. V tej direktivi ,plačilo obresti‘ pomeni:

(a) obresti, plačane ali knjižene na račun, za dolžniške terjatve vseh vrst, ne glede na to, ali so zavarovane s hipoteko in ali imajo pravico do udeležbe pri dolžnikovih dobičkih, ter zlasti prihodek iz državnih vrednostnih papirjev, prihodek iz obveznic ali zadolžnic, vključno s premijami in nagradami, povezanimi s takšnimi vrednostnimi papirji, obveznicami ali zadolžnicami; kazni za zamudo pri plačilih se ne štejejo kot plačila obresti;

(aa) dohodek, plačan ali knjižen na račun, v zvezi z vrednostnimi papirji vseh vrst, na podlagi katerih vlagatelj prejme

(i) donos na kapital, katerega pogoji so določeni ob izdaji, in

(ii) ob koncu njihove veljavnosti vsaj 95 % vloženega kapitala;

(b) obračunane ali h glavnici pripisane obresti pri prodaji, povračilu ali odkupu dolžniških terjatev iz točke (a) in obračunan ali h glavnici pripisan dohodek pri prodaji, povračilu ali odkupu vrednostnih papirjev iz točke (aa);

(c) dohodek, ki bodisi neposredno bodisi posredno prek pravnega subjekta ali organizacije iz člena 4(2) izvira iz plačila obresti iz točk (a), (aa) ali (b) in ki ga razdelijo:

(i) kolektivni naložbeni podjemi ali drugi kolektivni naložbeni skladi ali sheme, registrirane v skladu s pravili posamezne države članice;

(ii) pravni subjekti ali organizacije, ki so izkoristile možnost iz člena 4(3);

(iii) kolektivni naložbeni sklad ali shema, ustanovljena zunaj ozemlja iz člena 7, ne glede na svojo pravno obliko in kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu svojih delnic ali enot;

(d) dohodek, dosežen s prodajo, povračilom ali odkupom delnic ali enot v naslednjih podjemih, pravnih subjektih, organizacijah, naložbenih skladih ali shemah, če ti neposredno ali posredno prek drugih podjemov, pravnih subjektov, organizacij, naložbenih skladov ali shem naložijo več kot 40 % svojih sredstev v dolžniške terjatve iz točke (a) ali vrednostne papirje iz točke (aa):

(i) kolektivni naložbeni podjemi ali drugi kolektivni naložbeni skladi ali sheme, registrirane v skladu s pravili posamezne države članice;

(ii) pravni subjekti ali organizacije, ki so izkoristile možnost iz člena 4(3);

(iii) kolektivni naložbeni sklad ali shema, ustanovljena zunaj ozemlja iz člena 7, ne glede na njihovo pravno obliko in kakršno koli omejitev na omejeno skupino vlagateljev pri nakupu, prodaji ali odkupu njihovih delnic ali enot;

(e) prejemki iz pogodb življenjskega zavarovanja, ki zagotavljajo kritje biometričnih tveganj, ki med veljavnostjo pogodbe znaša povprečno manj kot 5 % zavarovanega kapitala in je njihova učinkovitost v celoti vezana na vrste obresti ali dohodka iz točk (a), (aa), (b), (c) in (d); za ta namen se vsaka razlika med zneski, izplačanimi na podlagi pogodbe o življenjskem zavarovanju, in vsoto vseh plačil zavarovalnici na podlagi iste pogodbe o življenjskem zavarovanju šteje za prejemke iz pogodb življenjskega zavarovanja.

Države članice pa imajo možnost, da v opredelitev obresti vključijo dohodek iz točke (d) samo do zneska v višini dobička, ki neposredno ali posredno izvira iz plačil obresti v smislu točk (a), (aa) in (b). Če država članica izkoristi to možnost, o tem obvesti Komisijo. Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi, da je država članica izkoristila to možnost, z dnem take objave pa izkoriščanje te možnosti postane zavezujoče tudi za druge države članice.

2. V zvezi z odstavkom 1(c) in (d), kadar plačilni zastopnik nima informacij o deležu dohodka, ki izhaja iz plačil obresti v smislu točk (a), (aa) in (b), se skupni znesek dohodka šteje kot plačilo obresti.

3. V zvezi z odstavkom 1(d), kadar plačilni zastopnik nima informacij o odstotku sredstev, ki so bila naložena v dolžniške terjatve, ustrezne vrednostne papirje ali delnice ali enote, kakor je opredeljeno v omenjenem odstavku, se šteje, da ta odstotek presega 40 %. Kadar plačilni zastopnik ne more določiti zneska realiziranega dohodka upravičenega lastnika, se šteje, da je dohodek enak iztržku od prodaje, povračila ali odkupa delnic ali enot.

4. Kadar se plačila obresti, kakor so opredeljena v odstavku 1, plačajo ali knjižijo na račun pravnega subjekta ali organizacije iz člena 4(2), se to šteje za plačila obresti takega pravnega subjekta ali organizacije, če ta pravni subjekt ali organizacija ni izkoristila možnosti iz člena 4(3).

5. V zvezi z odstavkom 1(b) in (d) imajo države članice možnost, da od plačilnih zastopnikov na svojem ozemlju zahtevajo obračun obresti ali drugega ustreznega dohodka v obdobju, ki ne sme presegati eno leto, ter da tako obračunane obresti ali tako obračunan drug ustrezni dohodek obravnavajo kot plačilo obresti, tudi če v tem obdobju ni prodaje, odkupa ali povračila.

6. Z odstopanjem od odstavka 1(c) imajo države članice možnost, da iz opredelitve plačila obresti izključijo dohodek iz navedene določbe od podjemov, pravnih subjektov ali organizacij, ki so ustanovljeni na njihovem ozemlju, če neposredne ali posredne naložbe v dolžniške terjatve iz odstavka 1(a) ali vrednostne papirje iz odstavka 1(aa) takih pravnih subjektov ali organizacij ne presegajo 15 % njihovih sredstev.

Z odstopanjem od odstavka 4 imajo države članice možnost, da iz opredelitve plačila obresti v odstavku 1 izključijo obresti, ki se plačajo ali knjižijo na račun pravnega subjekta ali organizacije iz člena 4(2), ki ni izkoristila možnosti iz člena 4(3) in je ustanovljena na njihovem ozemlju, če neposredne ali posredne naložbe takega pravnega subjekta ali organizacije v dolžniške terjatve iz odstavka 1(a) ali vrednostne papirje iz odstavka 1(aa) ne presegajo 15 % njenih sredstev.

Če država članica izkoristi možnost ali obe možnosti iz prvega in drugega pododstavka, o tem obvesti Komisijo.

Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi, da je država članica izkoristila to možnost, z dnem take objave pa izkoriščanje te možnosti postane zavezujoče tudi za druge države članice.

7. Odstotek iz odstavka 1(d) in odstavka 3 od 1. januarja 2011 znaša 25 %.

8. Odstotki iz odstavka 1(d) in odstavka 6 se določajo glede na naložbeno politiko, kot jo opredeljujejo pravila sklada ali instrumenti o ustanovitvi zadevnih podjemov, pravnih subjektov, organizacij, naložbenih skladov ali shem.

Če naložbena politika v teh pravilih ali instrumentih ni opredeljena, se odstotki določajo glede na dejansko sestavo sredstev zadevnih podjemov, pravnih subjektov, organizacij, naložbenih skladov ali shem, kot izhaja iz povprečja sredstev na začetku in koncu njihovega zadnjega obračunskega obdobja pred dnem, na katerega plačilni zastopnik upravičenemu lastniku plača ali zagotovi plačilo obresti. Pri novoustanovljenih podjemih, pravnih subjektih, organizacijah, naložbenih skladih ali shemah ta dejanska sestava izhaja iz povprečja sredstev na začetku sedanjega obračunskega obdobja in koncu zadnjega meseca pred dnem, na katerega plačilni zastopnik upravičenemu lastniku plača ali zagotovi plačilo obresti.

Sestava sredstev, ugotovljena v skladu z veljavnimi pravili države članice, v kateri so registrirani kolektivni naložbeni podjem ali drug kolektivni naložbeni sklad ali shema, je zavezujoča za vse druge države članice.

9. Dohodek iz odstavka 1(aa) se za plačilo obresti šteje samo v obsegu, v katerem so bili vrednostni papirji, iz katerih izvira, prvič izdani 1. decembra 2008 ali pozneje.

10. Prejemki iz pogodb o življenjskem zavarovanju se za plačilo obresti na podlagi odstavka 1(e) štejejo samo v obsegu, v katerem so bile pogodbe o življenjskem zavarovanju, iz katerih izvirajo, prvič sklenjene 1. decembra 2008 ali pozneje.“

(5) Člen 8 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 8

Podatki, ki jih sporoča plačilni zastopnik

1. Če je upravičeni lastnik rezident druge države članice kot je država članica, v kateri je ustanovljen plačilni zastopnik, so minimalni podatki, ki jih mora plačilni zastopnik sporočati pristojnemu organu v državi članici, v kateri je ustanovljen:

(a) identiteta in rezidentstvo upravičenega lastnika, ugotovljeni v skladu s členom 3, ali pri skupnem upravičenem lastništvu identiteta in rezidentstvo vseh upravičenih lastnikov, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 1(1);

(b) naziv in naslov plačilnega zastopnika;

(c) številka računa upravičenega lastnika, ali če nima računa, podatki o dolžniški terjatvi, iz katere izhaja plačilo obresti, ali o pogodbi o življenjskem zavarovanju, vrednostnem papirju ali delnici ali enoti, iz katerih izhaja plačilo obresti;

(d) podatki o plačilu obresti v skladu z odstavkom 2.

2. Minimalni podatki o plačilu obresti, ki jih mora sporočati plačilni zastopnik, so razčlenjeni na naslednje skupine plačil obresti in vsebujejo:

(a) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(a): znesek plačanih ali pripisanih obresti;

(aa) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(aa): znesek plačanega ali pripisanega dohodka;

(b) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(b) ali (d): znesek obresti ali dohodka iz navedenih točk ali skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila; kadar plačilni zastopnik sporoča skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila, o tem obvesti pristojni organ v državi članici, v kateri je ustanovljen;

(c) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(c): znesek dohodka iz navedene točke ali skupni znesek razdelitve; kadar plačilni zastopnik sporoča skupni znesek razdelitve, o tem posebej obvesti pristojni organ v državi članici, v kateri je ustanovljen;

(d) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(4): znesek dohodka, ki se lahko pripiše vsakemu upravičenemu lastniku, ki izpolnjuje pogoje iz člena 1(1);

(e) če država članica izkoristi možnost iz člena 6(5): znesek letno obračunanih obresti ali drugega ustreznega dohodka;

(f) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(e): prejemki, izračunani v skladu s to določbo.

3. Pri skupnem upravičenem lastništvu plačilni zastopnik pristojni organ v državi članici, v kateri je ustanovljen, obvesti, ali je sporočeni znesek za vsakega upravičenega lastnika polni znesek, plačan upravičenim lastnikom skupaj, delež, ki dejansko pripada zadevnemu upravičenemu lastniku, ali enakovredni delež.

4. Ne glede na odstavek 2 države članice lahko dovolijo plačilnim zastopnikom, da poročajo samo:

(a) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(a), (aa) in (c) skupni znesek obresti ali dohodka;

(b) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(b) in (d) skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila v zvezi s takimi plačili;

(c) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(e) skupni znesek, izplačan na podlagi pogodbe o življenjskem zavarovanju, iz katere izhajajo taka plačila.

Plačilni zastopnik navede, ali je sporočeni znesek znesek obresti ali dohodka, skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila ali skupni znesek, izplačan na podlagi pogodbe o življenjskem zavarovanju.“

(6) Člen 11 se spremeni:

(a) Odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:

„2. Plačilni zastopnik zaračuna davek po odbitku, kot sledi:

(a) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(a): od zneska plačanih ali obračunanih obresti;

(aa) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(aa): od zneska plačanega ali obračunanega dohodka;

(b) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(b) ali (d): od zneska obresti ali dohodka iz navedenih odstavkov ali z enakovredno dajatvijo na skupni znesek iztržka od prodaje, odkupa ali povračila, ki bremeni prejemnika;

(c) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(c): od zneska dohodka iz navedene točke;

(d) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(4): od zneska dohodka, ki se lahko pripiše vsakemu upravičenemu lastniku, ki izpolnjuje pogoje iz člena 1(1);

(e) če država članica izkoristi možnost iz člena 6(5): od zneska letno obračunanih obresti ali drugega ustreznega dohodka;

(f) v primeru plačila obresti v smislu člena 6(1)(e): od prejemkov, izračunanih v skladu s to določbo.

Plačilni zastopnik ob prenosu dohodkov od davčnega odtegljaja pristojnim organom v državi članici, v kateri je ustanovljen, pristojne organe obvesti o številu upravičenih lastnikov, ki jih zadeva obračun davčnega odtegljaja in so razvrščeni glede na svojo državo članico rezidentstva.“

(b) Odstavek 5 se nadomesti z naslednjim:

„5. V prehodnem obdobju lahko države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj, določijo, da se nosilec gospodarske dejavnosti, ki plača ali zagotovi obresti pravnemu subjektu ali organizaciji iz člena 4(2), ki ima sedež dejanske uprave v drugi državi članici in je pravni subjekt ali organizacija vrste, navedene v Prilogi III za to državo članico, šteje za plačilnega zastopnika namesto za pravni subjekt ali organizacijo in odtegne davek od tega dohodka, razen če se je pravni subjekt ali organizacija uradno strinjala, da se podatki o njenem nazivu, naslovu in skupnem znesku plačanega ali zagotovljenega dohodka sporočijo v skladu s sedmim pododstavkom člena 4(2). Pri pravnih organizacijah se sporočita ime in naslov osebe, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja njihovo premoženje in dohodek.“

(7) Člen 13 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 13

Izjeme pri postopku davčnega odtegljaja

Države članice, ki pobirajo davčni odtegljaj v skladu s členom 11, zagotovijo, da upravičeni lastnik lahko zahteva, da se davek ne odtegne, kadar izrecno pooblasti plačilnega zastopnika za sporočanje podatkov v skladu s poglavjem II, pri čemer tako pooblastilo zajema vse obresti, ki jih upravičenemu lastniku plača ta plačilni zastopnik.

V takih primerih se uporablja člen 9.“

(8) Člen 14 se spremeni:

(a) v odstavku 2 se prvi stavek nadomesti z naslednjim:

„Če je bil od obresti, ki jih je prejel upravičeni lastnik, v državi članici plačilnega zastopnika odtegnjen davek, država članica, katere rezident za davčne namene je upravičeni lastnik, v skladu s svojo nacionalno zakonodajo prizna davčni odbitek v višini davčnega odtegljaja.“

(b) Odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:

„3. Če so bile poleg davčnega odtegljaja iz člena 11 obresti, ki jih je prejel upravičeni lastnik, obdavčene še s katero koli drugo obliko davčnega odtegljaja in je država članica, katere rezident je za davčne namene, v skladu s svojo zakonodajo ali konvencijami o izogibanju dvojnemu obdavčevanju priznala odbitek davka za takšen davčni odtegljaj, se takšen davčni odtegljaj odbije pred uporabo postopka iz odstavka 2.“

(9) V drugem pododstavku člena 15(1) se „prilogi“ nadomesti s „Prilogi IV“.

(10) Prvi stavek člena 18 se nadomesti z naslednjim besedilom:

„Komisija o izvajanju te direktive na podlagi statističnih podatkov iz Priloge V, ki jih države članice pošljejo Komisiji, poroča Svetu vsaka tri leta.“

(11) Vstavita se naslednja člena 18a in 18b:

„Člen 18a

Izvedbeni ukrepi

Komisija v skladu s postopkom iz člena 18b(2) lahko sprejme ukrepe za:

(1) posodobitev in dopolnitev prilog;

(2) določitev vrste podatkov, ki jih mora vsebovati centralni register o identiteti in rezidentstvu upravičenih lastnikov, ki jih lahko hranijo plačilni zastopniki, delujoči v različnih državah članicah;

(3) določitev dokumentov, ki jih za namene člena 3 plačilni zastopnik lahko uporablja za ugotavljanje identitete in rezidentstva upravičenih lastnikov;

(4) opredelitev ponudnikov podatkov, ki jih lahko uporabljajo plačilni zastopniki za pridobitev potrebnih podatkov za ustrezno obravnavo, za namene člena 6, dohodka od kolektivnih naložbenih podjemov, drugih kolektivnih naložbenih skladov ali shem ali posebnih vrednostnih papirjev;

(5) določitev skupnih oblik in operativnih postopkov za izmenjavo podatkov iz člena 9;

(6) določitev skupnih oblik potrdil in drugih dokumentov, ki so potrebni za uporabo te direktive ali le-to omogočajo, zlasti potrdil iz drugega pododstavka člena 4(3) in dokumentov, izdanih v državah članicah, ki pobirajo davčni odtegljaj, ki jih država članica, katere rezident za davčne namene je upravičeni lastnik, uporablja za namene člena 14.

Člen 18b

Odbor

1. Komisiji pomaga Odbor za upravno sodelovanje pri obdavčevanju (v nadaljnjem besedilu: Odbor).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 99/468/ES.

Rok iz člena 5(6) Sklepa Sveta 99/468/ES znaša tri mesece.

3. Poleg nalog iz odstavka 1 lahko Odbor preuči vprašanja v zvezi z uporabo določb te direktive, ki jih odpre predsednik Odbora bodisi na lastno pobudo bodisi na zahtevo predstavnika države članice.“

(12) Priloga se spremeni v skladu s Prilogo k tej direktivi.

Člen 2

1. Države članice sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do […]. Komisiji takoj sporočijo besedilo navedenih predpisov in korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.

Te predpise začnejo uporabljati [prvi dan tretjega koledarskega leta po koledarskem letu, v katerem začne veljati ta direktiva].

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih predpisov nacionalnega prava, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 3

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 4

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

PRILOGA

Priloga k Direktivi 2003/48/ES se spremeni:

(1) Priloga postane Priloga IV.

(2) Vstavijo se Priloge I, II in III:

„ PRILOGA I

„Seznam pravnih oblik subjektov in organizacij, za katere se uporablja člen 2(3) zaradi prisotnosti njihovega sedeža dejanske uprave na ozemlju določenih držav ali jurisdikcij“

1. Pravni subjekti in organizacije , katerih sedež dejanske uprave je v državi ali jurisdikciji zunaj ozemlja uporabe Direktive, kot je opredeljeno v členu 7, in se razlikuje od tistih iz člena 17(2):

Antigva in Barbuda | Mednarodna družba |

Bahami | Sklad Fundacija Mednarodna družba |

Bahrajn | Finančni sklad |

Barbados | Sklad |

Belize | Sklad Mednarodna družba |

Bermudi | Sklad |

Brunej | Sklad Mednarodna družba Mednarodni sklad Mednarodna komanditna družba |

Cookovi otoki | Sklad Mednarodni sklad Mednarodna družba Mednarodno partnerstvo |

Kostarika | Sklad |

Džibuti | Izvzeta družba (tuji) sklad |

Dominika | Sklad Mednarodna družba |

Fidži | Sklad |

Francoska Polinezija | Société (družba) Société de personnes (osebna družba) Société en participation (mešana družba) (Tuji) sklad |

Guam | Družba Samostojno podjetništvo Osebna družba (tuji) sklad |

Gvatemala | Sklad Fundación (fundacija) |

Hongkong | Sklad |

Kiribati | Sklad |

Labuan (Malezija) | Offshore družba Malezijska offshore banka Offshore komanditna družba Offshore sklad |

Libanon | Podjetja, ki imajo koristi od sistema offshore družb |

Macao | Sklad Fundação (fundacija) |

Maldivi | Vse družbe, osebna družba in tuji sklad |

Severni Marijanski otoki | Podjetje s podružnicami v tujini Offshore bančna korporacija (tuji) sklad |

Marshallovi otoki | Sklad |

Mauritius | Sklad Globalna družba kat. 1 in 2 |

Mikronezija | Družba Osebna družba (tuji) sklad |

Nauru | Skladi/skrbniška družba Družba Osebna družba Samostojno podjetništvo Tuja oporoka Tuja nepremičnina Druge oblike poslov, o katerih se pogaja z vlado |

Nova Kaledonija | Société (družba) Société civile (civilno podjetje) Société de personnes (osebna družba) Mešana družba Zapuščina pokojne osebe (tuji) sklad |

Niue | Sklad Mednarodna družba |

Panama | Fideicomiso (sklad) Fundación de interés privado (fundacija) |

Palav | Družba Osebna družba Samostojno podjetništvo Predstavništvo Kreditna zadruga (finančna zadruga) Zadruga (tuji) sklad |

Filipini | Sklad |

Portoriko | Nepremičnine Sklad Mednarodni bančni subjekt |

Sveti Krištof in Nevis | Sklad Fundacija Izvzeto podjetje |

Sveta Lucija | Sklad |

Sveti Vincenc in Grenadini | Sklad |

Samoa | Sklad Mednarodni sklad Mednarodna družba Offshore banka Offshore zavarovalnica Mednarodno partnerstvo Komanditna družba |

Sejšeli | Sklad Mednarodna družba |

Singapur | Sklad |

Salomonovi otoki | Družba Osebna družba Sklad |

Južna Afrika | Sklad |

Tonga | Sklad |

Tuvalu | Sklad Podporni sklad |

Združeni arabski emirati | Sklad |

Deviški otoki Združenih držav | Sklad Izvzeto podjetje |

Urugvaj | Sklad |

Vanuatu | Sklad Izvzeto podjetje Mednarodna družba |

2. Pravni subjekti in organizacije , katerih sedež dejanske uprave je v državi ali jurisdikciji, navedeni v členu 17(2), za katere se uporablja člen 2(3), dokler zadevna država ali jurisdikcija ne sprejme določb, enakovrednih določbam člena 4(2):

Andora | Sklad |

Angvila | Sklad |

Aruba | Stichting (fundacija) Podjetja, ki imajo koristi od sistema offshore družb |

Britanski Deviški otoki | Sklad Mednarodna družba |

Kajmanski otoki | Sklad Izvzeto podjetje |

Guernsey | Sklad Neobdavčeno podjetje |

Otok Man | Sklad |

Jersey | Sklad |

Lihtenštajn | Anstalt (sklad) Stiftung (fundacija) |

Monako | Sklad Fondation (fundacija) |

Montserrat | Sklad |

Nizozemski Antili | Sklad Stichting (fundacija) |

San Marino | Sklad Fondazione (fundacija) |

Švica | Sklad Fundacija |

Otoki Turks in Caicos | Izvzeto podjetje Komanditna družba Sklad |

PRILOGA II

Seznam držav članic, ki vsaj na zahtevo dodeljujejo davčne identifikacijske številke posameznikom, ki so za davčne namene rezidenti na njihovem ozemlju, ne glede na njihovo državljanstvo

DRŽAVA ČLANICA | STRUKTURA | OBLIKA | RAZPOLOŽLJIVOST DAVČNE IDENTIFIKACIJSKE ŠTEVILKE v uradni dokumentaciji |

BE – Belgija | LLMMDD XXX XX | En niz 11 števk. Prvih šest števk označuje datum rojstva, naslednje tri pomenijo zaporedno številko in zadnji dve kontrolno številko. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list |

BG – Bolgarija | 9999999999 | En niz 10 števk. Zadnja je določena. Znana je kot enotna matična številka. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list |

CZ – Češka republika | 999999999 9999999999 | En niz devetih ali desetih števk. Šesta in sedma števka sta lahko ločeni s poševnico. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list Vozniško dovoljenje |

DK – Danska | DDMMLL-9999 | En niz 10 števk s pomišljajem med šesto in sedmo števko. | Potni list |

DE – Nemčija | 999999999999 | En niz največ 12 števk. Števke se lahko ločijo s poševnicami. | Opomba[12] |

EE – Estonija | 99999999999 | En niz 11 števk. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list Vozniško dovoljenje |

IE – Irska | 9999999L(W) | Sedem števk, ki jim sledi ena ali dve črki. V primeru dveh črk je zadnja „W“. Prva je kontrolna črka, ki se izračuna z algoritmom. | Dokument Urada komisarjev za finance Dokument Urada za socialne in družinske zadeve |

EL – Grčija | 999999999 | En niz 9 števk, od katerih jih je 8 „običajnih“, ena pa je „kontrolna števka“. | Opomba |

ES – Španija | 1) 99999999A 2) X9999999A M0000001A L0000001A K0000001A 3) E99999999 G99999999 H99999999 | 1) Standardna davčna identifikacijska številka španskih državljanov je sestavljena iz devetih znakov: – osem števk – ena kontrolna črka; 2) Preostale davčne identifikacijske številke posebnih kategorij posameznikov in tujih državljanov s špansko osebno izkaznico so sestavljene iz niza devetih znakov: – ena črka, ki opisuje kategorijo posameznika – sedem števk – ena kontrolna črka. 3) Pri preostalih subjektih je davčna identifikacijska številka sestavljena iz: – ene črke: E, G ali H – sedmih števk – ene končne kontrolne števke. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list |

IT – Italija | LLLLLL99L99L999L | Davčna številka za posameznike je alfanumerični niz 16 znakov. | Zdravstvena izkaznica Davčna kartica |

CY – Ciper | 99999999L | En niz osmih števk in ene črke. Črka na koncu se izračuna kot kontrolna črka. | Opomba |

LV – Latvija | DDMMLL99999 „9“9999999999 | En niz 11 števk: DDMMLL: datum rojstva) En niz 11 števk (prva števka je vedno „9“). Dodeli se fizičnim osebam, ki nimajo davčne identifikacijske številke, „DDMMLL99999“. | Potni list Vozniško dovoljenje |

LT – Litva | 99999999999 9999999999 | En niz 11 števk. Desetmestna davčna identifikacijska številka se uporablja za posameznike, ki nimajo enajstmestne številke. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list |

HU – Madžarska | 99999999 | Davčna identifikacijska številka za posameznike je niz 10 števk. Oznaka podjetja je niz osmih števk. | Opomba |

MT – Malta | 999L 999999999 | Davčna identifikacijska številka je številka osebne izkaznice posameznika. Od tri do sedem števk + črka (M, G, A, P, L, H, B ali Z). Osebam brez malteške osebne izkaznice bo davčno identifikacijsko številko izdal Urad za notranje državne prihodke. To je devetmestno število, pri katerem sta zadnji dve kontrolni števki. Takšne osebe lahko pri pristojnem organu zaprosijo za osebno izkaznico. Ko bo izdana, se bo uporabljala kot davčna identifikacijska številka enako kot za malteške državljane. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list[13] |

NL – Nizozemska | 999999999 | En niz osmih ali devetih števk. Če davčno identifikacijsko številko sestavlja osem števk, mora biti na začetku „0“. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list Vozniško dovoljenje |

AT – Avstrija | 999999999[14] | En niz devetih števk, zadnja je kontrolna števka. | Opomba[15] |

PL – Poljska | 9999999999 | En niz 10 števk, zadnja se izračuna z algoritmom kot kontrolna števka. | Opomba |

PT – Portugalska | 999999999 | En niz devetih števk, zadnja se izračuna z algoritmom kot kontrolna številka. | Opomba |

RO – Romunija | 9999999999999 | En niz 13 števk. Kontrolna številka se izračuna z algoritmom. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list |

SI – Slovenija | 99999999 | En niz naključnih osmih števk (prva števka ne more biti 0). Osma števka je kontrolna številka. | Opomba |

SK – Slovaška | 9999999999 | En niz 10 števk. | Opomba |

FI – Finska | DDMMLL(+,–,A) 999 (L/9) 9999999-9 | En niz 11 znakov v naslednjem vrstnem redu: Datum rojstva DDMMLL Znak (+, –, A) Individualna številka 999 Kontrolni znak L/9 Oznaka podjetja je niz sedmih števk in ene kontrolne črke (9999999-L), pri čemer je 9999999 serijska številka, L pa kontrolna črka. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list Vozniško dovoljenje[16] |

SE – Švedska | YYMMLL-NNNX | YYMMLL je datum rojstva; NNN je rojstno število; X je kontrolna števka. Rojstno število je liho za moške in sodo za ženske. Kontrolna števka se izračuna samodejno na podlagi datuma rojstva in rojstnega števila. | Nacionalna osebna izkaznica Potni list Vozniško dovoljenje |

UK – Združeno kraljestvo | UTR: 99999 99999 NINO: LL999999(A/B/C/D/presledek) | Združeno kraljestvo nima davčne identifikacijske številke, ampak dve podobni številki: 1. UTR (enotna referenčna številka davkoplačevalca), katere običajna oblika je 11 znakov v obliki: 1.–5. numerični, 6. presledek, 7.–11. numerični. 2. NINO (nacionalna številka zavarovanja), katere običajna oblika je devet znakov: na prvem in drugem mestu sta črki (vendar ne D, F, I, O, Q, U ali V ali kombinacije FY, GB, NK ali TN), od 3. do 8 mesta so znaki številčni, zadnji znak pa je lahko A, B, C, D ali presledek. | Potni list |

PRILOGA III

Seznam „plačilnih zastopnikov ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila“ na podlagi člena 4(2)

UVODNA OPOMBA

Skladi in podobne pravne organizacije so navedeni za tiste države članice, ki nimajo domačega davčnega sistema za obdavčitev dohodka, ki ga v imenu takih pravnih organizacij prejme oseba, ki je primarna nosilka pravnega naslova in primarno upravlja premoženje in dohodek organizacije ter je rezident na njihovem ozemlju. Ta seznam zadeva sklade in podobne pravne organizacije, katerih sedež dejanske uprave za njihove premičnine je v teh državah (rezidentstvo glavnega skrbnika ali drugega upravnika, odgovornega za premičnine) ne glede na zakonodajo, na podlagi katere so bili ti skladi in podobne organizacije ustanovljeni.

Države | Seznam subjektov in organizacij | Pripombe |

Belgija | – Société de droit commun/maatschap (družba civilnega prava ali gospodarska družba brez kakršnega koli pravnega statusa) – Société momentanée / tijdelijke handelsvennootschap (družba brez kakršnega koli pravnega statusa, katere namen je obvladovanje ene ali več posebnih gospodarskih dejavnosti) – Société interne / stille handelsvennootschap (družba brez kakršnega koli pravnega statusa, prek katere ima ena ali več oseb interes za dejavnosti, ki jih ena ali več oseb upravlja v njihovem imenu) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Glej člene 46, 47 in 48 belgijskega zakona o družbah. Te „družbe“ (imena katerih so navedena v francoskem in nizozemskem jeziku) nimajo pravnega statusa, z vidika obdavčitve se lahko uporablja pristop spregleda. |

Bolgarija | – Drujestvo sys specialna investicionna cel (posebna investicijska družba) –Investicionno drujestvo (investicijska družba, ki je ne zajema člen 6) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Subjekt je oproščen plačila davka od dobička pravnih oseb. V Bolgariji so za sklade omogočene javne ponudbe, oproščeni so plačila davka od dobička pravnih oseb. |

Češka republika | – Veřejná obchodní společnost (ver. obch. spol. ali V.O.S.) (osebna družba) – Sdruženi (združenje) – Družstvo (zadruga) – Evropské hospodářské zájmové sdružení (EHZS) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Danska | – Interessentskaber (družba z neomejeno odgovornostjo) – Kommanditselskaber (komanditna družba) – Partnerselskaber (partnerska družba) – Europæisk økonomisk firmagrupper (EØFG) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Nemčija | – Gesellschaft bürgerlichen Rechts (družba civilnega prava) – Kommanditgesellschaft — KG, offene Handelsgesellschaft — OHG (osebna trgovinska družba) – Europäische Wirtschaftliche Interessenvereinigung (Evropsko gospodarsko interesno združenje EEIG)) |

Estonija | – Täisühing- TÜ (družba z neomejeno odgovornostjo) – Kommanditselskaber (komanditna družba) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Družbe z neomejeno odgovornostjo in komanditne družbe so obdavčene ločeno, kakršne koli njihove razdelitve dobička pa se obravnavajo kot dividende (v skladu z obdavčitvijo razdelitve). |

Irska | – Osebna družba in združenje vlagateljev – Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG) | Irski rezident skrbnik je obdavčen na dohodek iz sklada. |

Grčija | – Omorrythmos Eteria (OE) (družba z neomejeno odgovornostjo) – Eterorythmos Eteria (EE) (komanditna družba) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Za osebne družbe se uporablja davek od dobička pravnih oseb. Vendar je do 50 % dobičkov osebnih družb obdavčenih v skladu s posameznimi partnerji po njihovi individualni davčni stopnji. |

Španija | Subjekti, za katere se uporablja sistem obdavčevanja dobička: – Sociedad civil con o sin personalidad juridica (družba civilnega prava s pravno osebnostjo ali brez nje), – Agrupación europea de interés económico (AEIE) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)), – Herencias yacentes (zapuščina pokojne osebe), – Comunidad de bienes (skupno lastništvo). – Drugi subjekti brez pravne osebnosti, ki so ločena gospodarska enota ali ločena skupina sredstev (člen 35(4) splošnega zakona o davkih – Ley General Tributaria). – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Francija | – Société en participation (mešana družba) – Société ou association de fait (dejanska družba) – Indivision (skupno lastništvo) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Italija | – Società semplice (družba civilnega prava in enakovreden subjekt) – Negospodarski subjekt brez pravne osebnosti – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Kategorija subjektov, ki se obravnavajo kot „società semplici“, vključuje: „società di fatto“ (neobičajne ali dejanske družbe), katerih namen niso gospodarske dejavnosti, ter „associazioni“ (združenja) umetnikov ali strokovnjakov za izvajanje njihove umetnosti ali poklica v obliki združenja brez pravne osebnosti. Kategorija negospodarskih subjektov brez pravne osebnosti je široka in lahko vključuje različne vrste organizacij, kot so združenja, sindikati, odbori, neprofitne organizacije in drugo. |

Ciper | – Syneterismos (osebna družba) – syndesmos or somatio (združenje) – Synergatikes (zadruga) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija – – Ekswxwria Eteria (Offshore družba) | Skladi, ustanovljeni znotraj ciprske jurisdikcije, se obravnavajo kot pregledni subjekti v skladu z nacionalno zakonodajo. |

Latvija | – Pilnsabiedrība (družba z neomejeno odgovornostjo) – Komandītsabiedrība (komanditna družba) – Eiropas Ekonomisko interešu grupām (EEIG) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – Biedrības un nodibinājumi (združenje in fundacija) – Lauksaimniecības kooperatīvi (kmetijska zadruga) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Litva | – Europos ekonominių interesų grupės (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – Asociacija (združenje) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Obresti in kapitalski dobiček od delnic ali obveznic, ki jih pridobijo združenja, so izvzeti iz plačila davka od dobička pravnih oseb. |

Luksemburg | – Société en nom collectif (družba z neomejeno odgovornostjo) – Société en commandite simple (komanditna družba) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Madžarska | – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Madžarska na podlagi nacionalne zakonodaje sklade priznava kot „subjekte“. |

Malta | – Soċjetà in akomonditia (komanditna družba, kapital katere ni razdeljen v delnice) – Arrangement in participation (Združenje „en participation“) – Združenje vlagateljev – Soċjetà Kooperattiva (zadruga) | Za komanditne družbe, kapital katerih je razdeljen v delnice, velja splošni davek od dobička pravnih oseb. |

Nizozemska | – Vennootschap onder firma (družba z neomejeno odgovornostjo) – Commanditaire vennootschap (zaprta komanditna družba) – Europese economische samenwerkingsverbanden (EESV) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) | Družbe z neomejeno odgovornostjo, zaprte družbe in evropska gospodarska interesna združenja so pregledni za davčne namene. |

– Vereniging (združenje) – Stichting (fundacija) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Verenigingen (združenja) in stichtingen (fundacije) so izvzeti iz plačila davka, razen če trgujejo ali poslujejo. |

Avstrija | – Personengesellschaft (osebna družba) – Offene Personengesellschaft (trgovinska družba z neomejeno odgovornostjo) – Kommanditgesellschaft, KG (komanditna družba) – Gesellschaft nach bürgerlichem Recht, GesBR (družba civilnega prava) – Offene Erwerbsgeselllschaft (OEG) (pridobitna družba z neomejeno odgovornostjo) – Kommandit-Erwerbsgesellschaft (pridobitna komanditna družba) – Stille Gesellschaft (tiha družba) – Einzelfirma (individualna družba) – Wirtschaftliche Interessenvereinigung (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – Privatstiftung (zasebna fundacija) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Osebna družba se obravnava kot pregledna, čeprav se obravnava kot subjekt za izračun dobička. Se obravnava kot običajna „osebna družba“ Obdavčena kot podjetje, dohodek od obresti je obdavčen po znižani stopnji 12,5 %. |

Poljska | – Spólka jawna (Sp. j.) (družba z neomejeno odgovornostjo) – Spólka komandytowa (Sp. k.) (komanditna družba) – Spólka komandytowo-akcyjna (S.K.A.) (komanditna delniška družba) – Spólka partnerska (Sp. p.) (partnerska družba) – Europejskie ugrupowanie interesów gospodarczych (EUIG) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Portugalska | – Sociedade civil (družba civilnega prava), ki ni registrirana kot gospodarski subjekt – Registrirana podjetja, ki se ukvarjajo z navedenimi strokovnimi dejavnostmi, pri katerih so vsi partnerji posamezniki z istim poklicem – Agrupamento de Interesse Económico (AIE) (Domače gospodarsko interesno združenje) – Agrupamento Europeu de Interesse Económico (AEIE) (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG)) – Sociedada gestora de participacoes sociais (SGPS) (holdinške družbe, ki jih nadzoruje družinsko podjetje ali so v skupni lasti petih ali manj članov) – Herança jacente (zapuščina pokojne osebe) – Neregistrirano združenje – Offshore družba, ki deluje na območjih proste trgovine na Madeiri ali Santa Marii na Azorskem otočju – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Družbe civilnega prava, ki niso registrirane kot gospodarski subjekt, registrirane družbe, ki se ukvarjajo z navedenimi poklicnimi dejavnostmi, ACE (vrsta registrirane mešane družbe), evropska gospodarska interesna združenja in družbe s sredstvi, ki jih nadzoruje družinsko podjetje ali so v lasti petih ali manj članov, so davčno pregledni. Druge registrirane družbe se obravnavajo kot podjetja in so obdavčene na podlagi splošnih pravil IRC. Offshore družbe, ki delujejo na območjih proste trgovine na Madeiri ali Santa Marii na Azorskem otočju, so izvzete iz plačila davka od dobička pravnih oseb in davčnega odtegljaja v zvezi z dividendami, obrestmi, licenčninami in podobnimi plačili matični družbi nerezidentki. V skladu s portugalsko zakonodajo so dovoljeni le skladi, ki jih na podlagi tuje zakonodaje ustanovijo pravne osebe v Mednarodnem poslovnem središču na Madeiri, sredstva sklada pa pomenijo neodvisne deleže dediščine pravne osebe, ki deluje kot skrbnik. |

Romunija | – Združenje (osebna družba) – Cooperative (zadruga) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Slovenija | – Samostojni podjetnik (lastništvo) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Slovaška | – Verejná obchodná spoločnosť (družba z neomejeno odgovornostjo) – Európske združenie hospodárskych záujmov (Evropsko gospodarsko interesno združenje (EEIG) – Komanditná spoločnosť (komanditna družba), prihodek se dodeli komplementarju – Združenie (združenje) – Subjekti, ki niso ustanovljeni za poslovanje: poklicne zbornice, prostovoljna civilna združenja, Nadácia (fundacije) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija | Obdavčljiva osnova se najprej izračuna za komanditno družbo kot celoto ter se nato dodeli komplementarjem in komanditistom. Delež dobička, ki ga prejme komplementar komanditne družbe, je obdavčen po stopnji komplementarja. Preostali dohodek komanditistov se prvotno obdavči po stopnji družbe na podlagi pravil za podjetja. Neobdavčen dohodek vključuje dohodek iz dejavnosti, ki so namen ustanovitve organizacije, razen dohodka, za katerega velja sistem davčnega odtegljaja. |

Finska | – yksityisliike (neregistrirano podjetje) – avoin yhtiö / öppet bolag (osebna družba) – kommandiittiyhtiö / kommanditbolag (komanditna družba) – kuolinpesä / dödsbo (zapuščina pokojne osebe) – eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY)/ europeiska ekonomiska intressegrupperingar (Evropsko gospodarsko interesno združenje EEIG)) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Švedska | – handelsbolag (družba z neomejeno odgovornostjo) – kommanditbolag (komanditna družba) – enkelt bolag (osebna družba) – „Sklad“ ali druga podobna pravna organizacija |

Združeno kraljestvo | – Družba z neomejeno odgovornostjo – Komanditna družba – Družba z omejeno odgovornostjo – Evropsko gospodarsko interesno združenje – Združenje vlagateljev (v katerem so člani upravičeni do določenega deleža sredstev) | Družbe z neomejeno odgovornostjo, komanditne družbe, družbe z omejeno odgovornostjo in evropska gospodarska interesna združenja so pregledni za davčne namene. |

(3) Doda se Priloga V:

„PRILOGA V

Seznam podatkov, ki jih morajo države članice vsako leto

predložiti Komisiji za statistične namene

1. Gospodarski podatki

1.1 Davčni odtegljaj:

Za Avstrijo, Belgijo in Luksemburg (če uporabljajo prehodne določbe, določene v poglavju III): skupni letni znesek davčnega prihodka od davčnega odtegljaja, razdeljen po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za Avstrijo, Belgijo in Luksemburg (če uporabljajo prehodne določbe, določene v poglavju III): skupni letni znesek davčnega prihodka od davčnega odtegljaja na podlagi člena 11(5), ki si ga delijo z drugimi državami članicami.

Podatke o skupnih zneskih, zbranih na podlagi davčnega odtegljaja po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti, je treba poslati tudi nacionalni instituciji, ki je pristojna za zbiranje statističnih podatkov o plačilni bilanci.

1.2 Znesek plačil obresti/dohodka iz prodaje:

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13: znesek plačil obresti na njihovem ozemlju, za katerega velja izmenjava podatkov na podlagi člena 9, razdeljen po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13: znesek dohodka iz prodaje na njihovem ozemlju, za katerega velja izmenjava podatkov na podlagi člena 9, razdeljen po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za mehanizem prostovoljnega razkritja: znesek plačil obresti, za katere velja izmenjava podatkov, razdeljen po vrstah plačil obresti v skladu s skupinami iz člena 8(2).

Podatke v zvezi s skupnimi zneski plačil obresti in dohodki iz prodaje, razdeljenimi po državah članicah, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti, je treba sporočiti tudi nacionalni instituciji, ki je pristojna za zbiranje statističnih podatkov o plačilni bilanci.

1.3 Upravičeni lastnik:

Za vse države članice: število upravičenih lastnikov, ki so rezidenti v drugih državah članicah ter na odvisnih in pridruženih ozemljih, razdeljeno po državah članicah ali odvisnih in pridruženih ozemljih, v katerih so upravičeni lastniki rezidenti.

1.4 Plačilni zastopniki:

Za vse države članice: število plačilnih zastopnikov (na državo članico pošiljateljico), ki so vključeni v izmenjavo podatkov ali davčne odtegljaje za namene Direktive.

1.5 Plačilni zastopniki ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila:

Za vse države članice: število plačilnih zastopnikov ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila, ki so prejeli plačila obresti v smislu člena 6(4). To zadeva države članice pošiljateljice, v katerih so se obresti izplačale plačilnim zastopnikom ob plačilu ali ob zagotovilu takega plačila, katerih dejanski sedež države je v drugi državi članici, in države članice gostiteljice, ki imajo takšne pravne subjekte in organizacije na svojem ozemlju.

2. Tehnični podatki

2.1 Spisi:

Za države članice, ki izmenjujejo podatke ali so se odločile za določbo o prostovoljnem razkritju iz člena 13: število poslanih in prejetih spisov. En spis pomeni eno plačilo za enega upravičenega lastnika.

2.2 Obravnavani/popravljeni spisi:

Število in odstotek sintaktično neveljavnih spisov, ki jih je mogoče obravnavati;

Število in odstotek sintaktično neveljavnih spisov, ki jih ni mogoče obravnavati;

Število in odstotek neobravnavanih spisov;

Število in odstotek spisov, ki so bili popravljeni na zahtevo;

Število in odstotek spisov, ki so bili popravljeni na lastno pobudo;

Število in odstotek spisov, ki so bili uspešno obravnavani.

3. Neobvezne postavke:

3.1 – Za države članice: znesek plačil obresti pravnim subjektom ali organizacijam, ki se izvedejo na podlagi izmenjave podatkov iz člena 4(2), razdeljen po državah članicah, kjer imajo subjekti dejanski sedež uprave.

3.2 – Za države članice: znesek dohodka iz prodaje za pravne subjekte ali organizacije, ki se izplača na podlagi izmenjave podatkov iz člena 4(2), porazdeljen po državah članicah ustanovitve pravnega subjekta.

3.3 – Ustrezni deleži skupnega letnega davka, zbranega od davkoplačevalcev rezidentov s plačili obresti, ki so jih izvedli domači in tuji plačilni zastopniki.“[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] UL L 336, 27.12.1977, str. 15.

[2] UL C XXX, DD.MM.2008, str. XX.

[3] UL C XXX, DD.MM.2008, str. XX.

[4] UL C XXX, DD.MM.2008, str. XX.

[5] UL L 157, 26.6.2003, str. 38.

[6] COM(2008) 552 konč., dokument Sveta 13124/08 FISC 117.

[7] Dokument Sveta št. 13898/00 o sprejetju sprememb dokumenta Sveta št. 13555/00.

[8] UL L 309, 25.11.2005, str. 15.

[9] UL L 375, 31.12.1985, str. 3.

[10] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[11] UL L 309, 25.11.2005, str. 15.

[12] Davčna identifikacijska številka se lahko spremeni, če oseba zamenja stalno prebivališče.

[13] Na Malti se nerezidentom dodeli identifikacijska številka, ki je navedena na bančnih izpiskih.

[14] „9“ pomeni števko;„L“ pomeni črko;„DDMMLL“ pomeni datum (dan, mesec, leto)

[15] Davčna identifikacijska številka se lahko spremeni, ko oseba zamenja stalno prebivališče.

[16] Davčna identifikacijska številka v nacionalni osebni izkaznici in potnem listu je precej skrita, vendar je v vozniškem dovoljenju jasno navedena. Samozaposlene osebe lahko imajo dve davčni identifikacijski številki.