KRATICE

BDP : Bruto domači proizvod

BOMCA : Program upravljanja meja za Srednjo Azijo

CADAP : Program za ukrepanje v boju proti drogam za Srednjo Azijo

CRIS : Skupni informacijski sistem RELEX

DCI : Instrument za financiranje razvojnega sodelovanja

EBRD : Evropska banka za obnovo in razvoj

EIDHR : Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice

ESZD : Evropska služba za zunanje delovanje

EU : Evropska unija

IfS : Instrument za stabilnost

Inogate : Program meddržavnega prevoza nafte in plina v Evropo

OECD : Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj

OVSE : Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi

PDEU : Pogodba o delovanju Evropske unije

PEFA : Javni odhodki in finančna odgovornost

RRM : Mehanizem za hitro ukrepanje

SMART : Specifični, merljivi, dosegljivi, relevantni in časovno določeni

TACIS : Tehnična pomoč Skupnosti neodvisnih držav

Traceca : Program prometnega koridorja Evropa–Kavkaz–Azija

Unicef : Mednarodni sklad Združenih narodov za pomoč otrokom

USD : Ameriški dolar

POVZETEK

I. Pri reviziji je bilo ocenjeno, kako sta Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) načrtovali in upravljali razvojno pomoč republikam Srednje Azije (Kazahstanu, Kirgizistanu, Tadžikistanu, Turkmenistanu in Uzbekistanu) v obdobju 2007–2012.

II. Ugotovljeno je bilo, da sta si Komisija in ESZD v zahtevnih razmerah zelo prizadevali za načrtovanje in izvajanje programa razvojne pomoči EU Srednji Aziji, določenega v regionalnem strateškem dokumentu iz aprila 2007. Načrtovanje in dodeljevanje pomoči sta bila na splošno zadovoljiva, izvajanje pa manj.

III. Komisija se je posvetovala s partnerskimi državami o prioritetah in skušala uskladiti svoje načrte porabe z njihovimi nacionalnimi prioritetami. Pri geografski porazdelitvi pomoči se je upoštevala relativna blaginja. Vsi projekti, izbrani za podporo EU, so prispevali k doseganju širših ciljev, določenih v regionalnem strateškem dokumentu, vendar je Komisija zagotavljala pomoč večjemu številu sektorjev, kot bi bilo skladno z najboljšo prakso.

IV. Komisija je pri izvajanju svojih načrtov uporabljala različne načine izvrševanja. Vključila je veliko število majhnih projektov, kar je pomenilo večjo administrativno obremenitev za delegacije. Upravljanje programa je otežil tudi širok razpon uporabljenih finančnih instrumentov in številne linije sporočanja, zaradi česar je težko ugotoviti, koliko je EU v Srednji Aziji porabila na sektor in na državo. Komisija ni poskusila oceniti skupnih administrativnih stroškov svojega programa razvojne pomoči v Srednji Aziji.

V. Komisija bi bila lahko in bi tudi morala biti doslednejša pri upravljanju svojih programov proračunske podpore v Tadžikistanu in Kirgizistanu ter jih povezati s specifičnimi protikorupcijskimi ukrepi. Odločitve o izplačilih so temeljile na zavezanosti partnerskih držav reformam, ne pa na doseženem napredku.

VI. Izvajanje je bilo na splošno počasno, vendar je bilo pri njegovi hitrosti nekaj pomembnih razlik. Regionalni programi niso dosegli prave regionalne razsežnosti. Velik del teh programov so sestavljali le večdržavni skladi, ki so bili na voljo vsaki posamezni partnerski državi. Komisija je vzpostavila ureditve, ki naj bi ji omogočile učenje iz izkušenj in postopno izboljševanje njenih programov. Rezultati tega procesa so bili koristni, čeprav v nekaterih primerih niso bili vedno pravočasni, druga koristna priporočila pa niso bila upoštevana. Njena poročila so bila osredotočena na dejavnosti, ne pa na rezultate.

VII. V tem poročilu so priporočila o tem, kako za prihodnje sodelovanje EU s to regijo uporabiti izkušnje, pridobljene v obdobju 2007–2012.

UVOD

1. Poročilo obravnava načrtovanje in upravljanje razvojne pomoči Evropske unije (EU) petim srednjeazijskim republikam (Kazahstanu, Kirgizistanu, Tadžikistanu, Turkmenistanu in Uzbekistanu) v obdobju 2007–2012 (glej zemljevid).

ZEMLJEVID

SREDNJA AZIJA

+++++ TIFF +++++

Vir: Zemljevid temelji na zemljevidu Srednje Azije, ki so ga objavili Združeni narodi (zemljevid št. 3763, sprem. 7, december 2011). Vso odgovornost za spremembe nosi Evropsko računsko sodišče.

2. Teh pet držav, ki so se osamosvojile ob razpadu Sovjetske zveze leta 1991, se močno razlikuje po številu prebivalstva, velikosti ozemlja, bogastvu naravnih virov in blaginji. Kazahstan in Turkmenistan imata velike zaloge nafte in plina, ki ju izvažata, zato je njun BDP na prebivalca relativno visok. Države so različno uspešne pri doseganju razvojnih ciljev tisočletja (glej Prilogo I za podrobnejše informacije o vsaki od teh držav), razlikuje pa se tudi njihova relativna pripravljenost na sodelovanje in integracijo z ostalim svetom.

Evropska unija in Srednja Azija

3. Odkar so države Srednje Azije samostojne, EU dejavno sodeluje z njimi. V strateškem dokumentu Komisije za Srednjo Azijo za obdobje od leta 2002 do 2006 so bili določeni ključni cilji strategije pomoči: spodbujanje stabilnosti in varnosti v srednjeazijskih državah ter pomoč tem državam pri prizadevanjih za trajnostni gospodarski razvoj in zmanjšanje revščine.

4. Evropska komisija je svoje načrte za razvojno pomoč za obdobje 2007–2013 določila v regionalnem strateškem dokumentu, ki ga je sprejela aprila 2007. [1] Politiko EU do Srednje Azije v obdobju, na katerega se nanaša revizija, je sprejel Evropski svet junija 2007, opredeljena pa je v dokumentu Sveta EU in Srednja Azija: strategija za novo partnerstvo [2], s katerim je Svet potrdil pristop Komisije.

5. EU je s strategijo Sveta in programom pomoči Komisije opredelila prioritete svojega sodelovanja z regijo kot celoto, kot svoja glavna strateška interesa pa je poudarila varnost in stabilnost. Strategija je zagovarjala aktivno sodelovanje s srednjeazijskimi državami zaradi spodbujanja miru, demokracije in gospodarske blaginje. Zlasti je:

- predlagala, da se v celoti izkoristijo raznoliki instrumenti, programi, sporazumi o sodelovanju [3] in politični dialog;

- skušala uskladiti dvostranske pristope z ukrepi za reševanje skupnih regionalnih težav [4];

- opredelila sedem glavnih posebno pomembnih področij politik [5] ter;

- povečala proračunsko pomoč EU za finančno perspektivo 2007–2013 na približno 750 milijonov EUR za celotno obdobje. [6]

6. Evropska komisija je leta 1993 odprla delegacijo v Kazahstanu, konec leta 2009 pa spremenila podurade v Kirgizistanu in Tadžikistanu v delegacije EU. [7] Leta 2012 je bila vzpostavljena delegacija EU v Uzbekistanu. Leta 2005 je Evropski svet imenoval posebnega predstavnika za Srednjo Azijo [8], čigar naloge so bile spodbujanje dobrih odnosov med EU in državami Srednje Azije, krepitev stabilnosti, sodelovanja, demokracije in spoštovanja človekovih pravic v regiji ter povečanje učinkovitosti in prepoznavnosti EU v regiji.

Razvojna pomoč EU

7. EU je med letoma 1991 in 2013 za razvojno in humanitarno pomoč tem državam dodelila več kot 2,1 milijarde EUR, od tega 750 milijonov EUR za obdobje 2007–2013. V obdobju od leta 2007 do 2012 je Komisija Srednji Aziji izplačala 435 milijonov EUR razvojne pomoči, katere glavna prejemnika sta bila Kirgizistan in Tadžikistan (glej diagram 1).

DIAGRAM 1

PLAČILA EU SREDNJI AZIJI V OBDOBJU 2007–2012 PO DRŽAVAH IN ZA REGIJO (V MILIJONIH EUR IN ODSTOTKIH)

+++++ TIFF +++++

Vir: Podatki iz podatkovne zbirke Komisije CRIS po analizi Sodišča.

8. V prvih letih tega obdobja je bila večina sredstev porabljena v okviru tehnične pomoči Skupnosti neodvisnih držav (program TACIS), katere glavni cilji so bili spodbujanje prehoda na tržno gospodarstvo ter krepitev demokracije in pravne države.

9. Leta 2007 je TACIS nadomestil instrument za financiranje razvojnega sodelovanja, katerega glavni cilji so zmanjšanje revščine, trajnostni gospodarski in socialni razvoj ter vključevanje držav v razvoju v svetovno gospodarstvo. V tem obdobju so se sredstva zagotavljala tudi z drugimi instrumenti, kot sta evropski instrument za demokracijo in človekove pravice ter instrument za stabilnost, vključno z mehanizmom za hitro ukrepanje (glej diagram 2).

10. Proračun EU za razvojno pomoč državam Srednje Azije je v letih 2010 in 2011 povprečno znašal 89 milijonov USD. ZDA so prispevale 175 milijonov USD, Turčija 165 milijonov USD, Japonska 124 milijonov USD in Nemčija 109 milijonov USD. [9]

DIAGRAM 2

PLAČILA EU SREDNJI AZIJI V OBDOBJU 2007–2012 PO INSTRUMENTIH ZA FINANCIRANJE (V MILIJONIH EUR)

+++++ TIFF +++++

Vir: Podatki iz podatkovne zbirke Komisije CRIS po analizi Sodišča.

11. Po skupni gospodarski pomembnosti pomeni razvojna pomoč le majhen delež skupnih finančnih tokov v regijo. Natančneje, za Kazahstan, Turkmenistan in Uzbekistan pomeni uradna razvojna pomoč [10] manj kot 5 % neposrednih tujih naložb in manj kot 0,2 % letnega bruto domačega proizvoda (BDP). Poleg tega je v letih od 1991 do 2011 tudi Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) odobrila 5945 milijonov EUR kot posojila, lastniški kapital in jamstva za teh pet držav, v kar je vključenih 408 milijonov EUR iz leta 2011.

12. Generalni direktorat Komisije za razvoj in sodelovanje (EuropeAid) in od leta 2011 Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) [11] sta odgovorna za oblikovanje razvojne politike EU, večletno načrtovanje instrumentov zunanje pomoči in opredeljevanje sektorskih politik za to zunanjo pomoč. Delo poteka v Bruslju ob pomoči delegacij EU v partnerskih državah.

PREGLEDI, KI JIH OPRAVLJATA SVET IN EVROPSKI PARLAMENT

13. Svet redno pregleduje napredek izvajanja strategije EU za Srednjo Azijo. V najnovejšem pregledu [12] je prišel do zaključka, da je strategija še vedno veljavna in da je njeno izvajanje napredovalo. Vseeno pa je menil, da bi morala biti prizadevanja EU bolj ciljno usmerjena in da bi morala prispevati k prepoznavnosti in učinku ukrepov EU v Srednji Aziji.

14. Evropski parlament je v poročilu iz leta 2011 [13] prišel do zaključka, da sredstva EU ne zadoščajo za to, da bi lahko imela EU vpliv na vseh sedmih prioritetnih področjih Sveta [14], ter pozval k boljši opredelitvi prioritet politike. Poudaril je, da morajo partnerske države dosegati mednarodne standarde demokracije, upravljanja, pravne države in človekovih pravic. Zaradi zaskrbljenosti zaradi korupcije je Komisijo pozval, naj predstavi poročilo – ki še ni pripravljeno – o uporabi sektorske proračunske podpore v Kirgizistanu in Tadžikistanu.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

15. Pri reviziji je bilo ocenjeno, kako sta ESZD in Komisija načrtovali in upravljali razvojno pomoč Srednji Aziji v obdobju od leta 2007 do 2012, zlasti pomoč v okviru instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja, ki je bil glavni instrument za financiranje. Pri reviziji so bila postavljena naslednja vprašanja:

- ali je Komisija pri dodeljevanju svojega proračuna upoštevala najboljšo prakso in spoštovala svoje opredeljene prioritete za razvojno pomoč Srednji Aziji;

- ali je Komisija ustrezno izvrševala razvojno pomoč;

- ali je Komisija uspešno izvajala svojo politiko pomoči, jo razvijala glede na izkušnje in ustrezno poročala.

Drugi vidiki strategije EU, kot je politični dialog, niso bili vključeni v obseg revizije.

16. Revizijsko delo je bilo izvedeno med junijem in novembrom 2012. Revizijska ocena je temeljila na pregledu in analizi dokumentacije ter na pogovorih. Oktobra 2012 so bili v Kirgizistanu, Tadžikistanu in Uzbekistanu opravljeni obiski, med katerimi so revizorji opravili pogovore z uslužbenci delegacij EU, predstavniki nacionalnih organov, ambasad držav članic, tehničnimi strokovnjaki, organizacijami civilne družbe, drugimi donatorji in deležniki. Revizorji so pregledali skupno 21 programov podpore (19 v posameznih državah in dva regionalna, glej Prilogo II). [15]

17. Pri reviziji so bile uporabljene tudi analize iz drugih virov, npr. študije in poročila drugih donatorjev. Sodišče je izvedlo anketo o usklajevanju donatorjev in o tem, kako drugi donatorji dojemajo delo EU na terenu. Anketo je poslalo višjim uslužbencem donatorjev, ki živijo v petih zadevnih srednjeazijskih republikah. [16]

OPAŽANJA

Dodeljevanje proračunskih sredstev

18. V odstavkih od 19 do 36 v nadaljevanju je preučeno, kako je Komisija dodeljevala sredstva iz proračuna EU: koliko je upoštevala najboljšo prakso in spoštovala svoje opredeljene prioritete za razvojno pomoč v Srednji Aziji.

KOMISIJA JE ZA SVOJO PORABO DOLOČILA ŠIROKE SKUPNE PRIORITETE

19. Regionalni strateški dokument Komisije je, kot je pojasnjeno v odstavku 4, v skladu s politiko EU do Srednje Azije določil prioritete porabe. Opozoril je, da je zmanjševanje revščine glavni cilj razvojne politike EU, dopolnilna cilja pa sta spodbujanje dobrega upravljanja in večjega spoštovanja človekovih pravic. [17] Opredelil je tri prioritetne sektorje razvojne pomoči EU:

- spodbujanje regionalnega sodelovanja, zlasti mrež in integracije trga, upravljanja okolja, meja in migracij, carine, boja proti organiziranemu kriminalu in čezmejnega sodelovanja med posamezniki in v civilni družbi;

- zmanjševanje revščine in izboljšanje življenjskih razmer, zlasti z razvojem družbene skupnosti in ciljno usmerjenimi shemami za razvoj podeželja, ter reforme na področjih kmetijstva in socialne zaščite;

- spodbujanje demokratizacije, človekovih pravic, dobrega upravljanja in gospodarske reforme.

20. Komisija si je postavila kot ožji cilj, da bo za te tri cilje porabila 30–35 %, 40-45 % oziroma 20–25 % svojega skupnega proračuna.

21. Nato je Komisija obdobje razdelila na dve podobdobji (2007–2010 in 2011–2013) ter pripravila okvirni program za prvo obdobje, ki je vseboval podrobnejše načrte za dodelitev pomoči in opredelitev posameznih prioritet. Leta 2010 je opravila vmesni pregled in prišla do zaključka, da niso potrebne večje prilagoditve. Na podlagi tega pregleda je pripravila svoje načrte odhodkov za obdobje 2011–2013.

KOMISIJA PRI NAČRTOVANJU IN DODELJEVANJU POMOČI V NEKATERIH VIDIKIH NI UPOŠTEVALA DOBRE PRAKSE …

22. Priznana najboljša praksa pri dodeljevanju razvojne pomoči, navedena na primer v Evropskem soglasju o razvoju, Pariški deklaraciji o učinkovitosti pomoči [18] in v Kodeksu ravnanja EU o dopolnjevanju in delitvi dela v razvojni politiki [19], vključuje načela, da:

- bi morale razvojne prioritete, ki so določene v državnih strategijah, dialogih o politikah in programih razvojnega sodelovanja, izhajati iz jasne analize nacionalnih razvojnih strategij, institucij in postopkov države prejemnice;

- bi morale države prejemnice – če naj bo pomoč v celoti uspešna – imeti občutek lastništva nad razvojnimi strategijami in programi, ki jih podpirajo donatorji;

- bi moral skušati vsak donator EU osredotočiti svojo dejavnost v posamezni državi na največ tri sektorje.

23. Regionalni strateški dokument in okvirni programi le deloma utemeljujejo, kako je Komisija izbrala prioritete porabe, na primer koliko se naj porabi za regionalne in koliko za dvostranske programe, ali zakaj se je za nekatere sektorje ali programe pričakovalo, da bodo prinesli največjo stroškovno učinkovitost glede na cilje EU. Dejansko je bila kontinuiteta s preteklimi vzorci porabe v teh državah precejšnja.

… VENDAR SO BILE NJENE ODLOČITVE O DODELITVAH V PRAKSI RAZUMNE

24. Po drugi strani je dodelitev odhodkov, za katero se je odločila Komisija, v večini pogledov predstavljala razumen poskus uporabe prioritet iz regionalnega strateškega dokumenta.

25. Kontinuiteta porazdelitve porabe je Komisiji omogočila, da je zlasti v Tadžikistanu in Kirgizistanu kar najbolj izkoristila svoje pretekle izkušnje.

26. Komisija je pazila, da je zagotovila zadovoljivo skladnost svojih dodelitev za porabo z dodelitvami drugih donatorjev, s čimer se je izognila prekrivanju in prispevala k usklajevanju donatorjev. V anketi donatorjev, ki jo je izvedlo Sodišče, so tri četrtine anketirancev pohvalile izbiro sektorjev za podporo. Dve tretjini sta menili, da je Komisija za podporo izbrala programe dobre kakovosti, zlasti na področjih človekovih pravic in spodbujanja civilne družbe.

27. Komisija je pri usklajevanju s partnerskimi državami naletela na posebne izzive:

- Kazahstan, Turkmenistan in Uzbekistan, ki ne spoštujejo Pariške deklaracije, niso pripravili ocen potreb po razvojni pomoči ali strategij za zmanjševanje revščine v obliki, ki se uporablja pri programskem načrtovanju EU;

- v regionalnem strateškem dokumentu je bilo navedeno, da je namen razvojne pomoči EU podpirati izvajanje njene politične strategije, ob ugotovitvi, da si EU prizadeva za spodbujanje blaginje, solidarnosti, človekovih pravic in demokracije, dostojnega dela, varnosti in trajnostnega razvoja po vsem svetu. Partnerskim državam človekove pravice, dobro upravljanje in razvojni cilji, kot je zmanjševanje revščine, niso vedno prva prioriteta;

- nacionalni programski dokumenti včasih niso jasno usmerjeni. V Kirgizistanu je na primer akcijski načrt za državno razvojno strategijo za obdobje od 2009 do 2011 zajemal 508 ukrepov v 19 različnih sektorjih.

28. Ne glede na te težave je Komisija z vladami držav prejemnic razpravljala o prioritetah za pomoč in skušala uskladiti svojo porabo z nacionalnimi načrti, kadar so bili na voljo. Rezultati tega procesa so se kazali v regionalnem strateškem dokumentu in okvirnih programih.

29. Programi in projekti, ki jih je Sodišče preučilo v Kirgizistanu in Tadžikistanu, so bili v skladu s strategijo Komisije in, kolikor je bilo mogoče ugotoviti, s prioritetami teh dveh vlad prejemnic. Na primer:

- v Kirgizistanu je podpora, ki jo je Komisija od leta 2009 zagotavljala izobraževalnemu sektorju, vladi pomagala pri načrtih za reformo in razvoj državnega izobraževalnega sistema;

- v Tadžikistanu se je podpora Komisije za socialno zaščito dobro ujemala s prioriteto vlade za socialni sektor, ki je bila povečanje količine in kakovosti socialnih storitev za revne in doseganje ustreznih razvojnih ciljev tisočletja.

30. Tudi v Uzbekistanu so bili projekti, ki jih je preučilo Sodišče (na primer podpora reformi kazenskopravnega sistema in izboljšanju sistemov za zagotavljanje zdravja mater in otrok), v skladu s potrebami države, ki jih je opredelila vlada. Po drugi strani usklajenost s potrebami, ki jih je opredelila vlada, ni nujno pomenila polne podpore organov pri izvajanju projektov. Na primer mednarodnim strokovnjakom, ki so se ukvarjali z reformo kazenskopravnega sistema, ni bil odobren dostop do zaporov in sodnih primerov. Komisija je morala, da bi za svoj program zmanjševanja podhranjenosti otrok zagotovila sodelovanje uzbekistanske vlade, poudariti spodbujanje zdrave prehrane mater in otrok, saj vlada ni priznala, da podhranjenost obstaja.

RAVNI POMOČI SO ODRAŽALE RELATIVNO BLAGINJO

31. Komisija je najvišje stopnje pomoči namenila državama, za kateri je menila, da pomoč najbolj potrebujeta in sta jo najbolj pripravljeni in sposobni najbolje porabiti, namreč Tadžikistanu in Kirgizistanu. Dodelitev na prebivalca za ti državi je bila trikrat večja kot za druge tri prejemnice (glej tabelo 1 in Prilogo I).

TABELA 1

SKUPNA POMOČ, DODELJENA ZA INSTRUMENT ZA FINANCIRANJE RAZVOJNEGA SODELOVANJA V SREDNJI AZIJI V OKVIRU REGIONALNEGA STRATEŠKEGA DOKUMENTA, IN BDP NA PREBIVALCA

Vir: EU-Central Asia Development Cooperation (Razvojno sodelovanje EU in Srednje Azije), Evropska komisija, 2011, in Svetovna banka, Kazalci svetovnega razvoja.

Površina | Skupne dodelitve za obdobje 2007–2013 (v milijonih EUR) | BDP na prebivalca leta 2007 (v tekočih USD) |

Kazahstan | 74 | 6771 |

Kirgizistan | 106 | 722 |

Tadžikistan | 128 | 563 |

Turkmenistan | 53 | 2606 |

Uzbekistan | 71 | 830 |

Regija | 242 | |

Skupaj | 674 | |

POMOČ JE BILA DODELJENA PREVEČ SEKTORJEM …

32. Pristop Komisije je bil manj zadovoljiv glede števila sektorjev, ki jim je izplačevala pomoč.

33. Kot je navedeno v odstavku 22, je vodilno načelo razvojne politike, kateri se je zavezala Komisija, da bi morali donatorji EU v vsaki partnerski državi skušati osredotočiti svoja prizadevanja na največ tri sektorje, da bi dosegli čim boljše rezultate in zmanjšali stroške transakcij.

34. Komisija se ni strogo držala tega načela, čeprav je njen program razvojne pomoči v Srednji Aziji majhen. V Kirgizistanu je za pomoč izbrala štiri sektorje (upravljanje, kmetijstvo in razvoj podeželja, izobraževanje ter socialna zaščita), v Tadžikistanu pet sektorjev (upravljanje, kmetijstvo in razvoj podeželja, socialna zaščita, zasebni sektor ter zdravje), v Uzbekistanu pa šest (zasebni sektor, upravljanje, zdravje, kmetijstvo in razvoj podeželja, okolje in energetika ter izobraževanje).

35. Poleg tega je Komisija sredstva razvojne pomoči EU prek regionalnih in tematskih programov usmerila v različne dodatne sektorje. Ti programi so podpirali sektorje, kot so energetika, promet, okolje, voda, upravljanje meja in boj proti drogam, pravna država, demokracija in človekove pravice, razvoj zasebnega sektorja in visokošolsko izobraževanje.

… VENDAR JE ODRAŽALA STRATEŠKE PRIORITETE KOMISIJE

36. Sodišče pri analizi podatkovne zbirke Komisije ni ugotovilo nobenih bistvenih primerov, v katerih bi bila pomoč zagotovljena nacionalnemu programu, ki ne bi obravnaval enega od širših ciljev zmanjševanja revščine in izboljšanja upravljanja. Veliko nacionalnih programov je bilo hkrati usmerjenih v zmanjševanje revščine in dobro upravljanje. Pri zneskih, za katere so bile do konca leta 2012 sklenjene pogodbe, so bile upoštevane prioritete, določene v regionalnem strateškem dokumentu (glej odstavek 20).

Udejanjanje politike

37. V odstavkih od 38 do 62 v nadaljevanju so preučene metode, ki jih je Komisija uporabljala za izvrševanje pomoči: njen izbor načinov izvrševanja, pozornost, ki jo je namenila administrativnim stroškom, vključenost jasnih ciljev in kazalnikov uspešnosti v programe zaradi omogočanja spremljanja ter način zasnove in upravljanja proračunske podpore, zagotovljene v dveh srednjeazijskih republikah.

KOMISIJA JE ZAGOTAVLJALA POMOČ Z VRSTO NAČINOV IZVRŠEVANJA

38. Komisija je svoje programe pomoči izvajala na številne načine, kakor je bilo primerno glede na okoliščine (glej primere v okviru 1):

- s sporazumi o prispevkih z mednarodnimi organizacijami, kadar so izvajale dejavnosti v partnerskih državah in so jih organi sprejemali kot partnerje;

- s proračunsko podporo, kadar je bila upravičena, saj je v skladu z Evropskim soglasjem o razvoju [20]najprimernejša metoda razvojnega sodelovanja, kadar to omogočajo razmere;

- z nepovratnimi sredstvi nevladnim organizacijam, kadar je bila civilna družba aktivna;

- s pogodbami za storitve (in nekaj pogodbami za gradnje), zlasti za tehnično pomoč, kadar je bil cilj konvergenca z evropskimi standardi in dobrimi praksami v kombinaciji s sektorsko proračunsko podporo.

OKVIR 1

PRIMERI PROGRAMOV, KI JIH JE FINANCIRALA EU

Sporazum o prispevkih z mednarodno organizacijo

Cilj podpore projektu reforme zaporov je izboljšanje upravljanja zaporov in ponovno vključevanje zapornikov v družbo z razvojem programa reforme zaporov v Kirgizistanu. Med ukrepi, ki jih zajema program, sta tudi izboljšanje higiene in podpora dejavnostim, ki ustvarjajo prihodek. Skupni proračun ukrepa, ki ga izvaja Urad Združenih narodov za droge in kriminal, je 2,78 milijona EUR, od katerih jih EU prispeva 2,5 milijona EUR.

Program proračunske podpore

Program sektorske podpore politikam na področju socialne zaščite in upravljanja javnih financ v Kirgizistanu se financira z geografskimi in tematskimi instrumenti za financiranje. S sedemletnim strateškim dokumentom je bilo programu dodeljenih 53 milijonov EUR. Cilj komponente socialne zaščite je razviti učinkovitejši sistem socialne pomoči, ki bi izboljšal razmere za ranljive skupine ljudi in prikrajšane otroke. S komponento upravljanja javnih financ se skuša hkrati pomagati kirgizistanski vladi, da bi izboljšala svoj letni proračunski proces v zvezi s preglednostjo, odgovornostjo, predvidljivostjo in njenimi notranjimi kontrolami.

Nepovratna sredstva za nevladno organizacijo

Komisija je z 200000 EUR sofinancirala 80 % projekta za pomoč otrokom in družinam v stiski. Projekt izvaja uzbekistanska izpostava SOS Children’s Villages, mednarodne nevladne organizacije, ki v Uzbekistanu deluje od leta 1996. Pogodba je bila podpisana leta 2011 kot del partnerskega programa za vzpostavljanje institucij, katerega cilj je bil izboljšati življenjske razmere skupin ranljivih ljudi v Uzbekistanu s krepitvijo sodelovanja med nevladnimi organizacijami in lokalnimi organi.

Pogodba o storitvah: program tehnične pomoči, kombiniran s programom sektorske proračunske podpore

Tadžikistan. Komisija je od leta 2007 za podporo programu sektorske proračunske podpore na področju socialne zaščite razvijala program tehnične pomoči in razvoja zmogljivosti, pri čemer se je osredotočila na: (a) izboljšanje ciljnega usmerjanja in racionalizacijo shem socialnih prejemkov; (b) razvoj socialne službe; (c) posodobitev sistema nastanitvenih ustanov in (d) razvoj politike trga dela. Skupni proračun programa znaša 5 milijonov EUR, ki so bili s pogodbami v vrednosti od 90000 EUR do 2,5 milijona EUR oddani sedmim evropskim svetovalnim podjetjem.

39. Komisija je uporabljala vse te načine izvrševanja (glej tabelo 2).

ŠTEVILNI MAJHNI PROJEKTI IN INSTRUMENTI ZA FINANCIRANJE: IZZIV ZA UPRAVLJANJE

40. Kot je navedeno v tabeli 2, so nepovratna sredstva in pogodbe za storitve po številu predstavljali velik (po vrednosti pa majhen) delež pomoči Komisije v Srednji Aziji. Posledice tako velikega števila programov so za administracijo lahko zelo velike. [21]

41. Delegacija EU v Kirgizistanu je v času revizije upravljala 56 pogodb. Poročala je, da to resno omejuje njene zmogljivosti za obisk krajev, kjer so se izvajale pogodbene dejavnosti. Poleg tega je zagotavljala podporo [22] za še 99 pogodb, ki so jih upravljale službe na sedežu Komisije.

TABELA 2

ZNESKI, ZA KATERE SO BILE OD LETA 2007 DO KONCA LETA 2012 ODDANE POGODBE V OKVIRU INSTRUMENTA ZA RAZVOJNO SODELOVANJE IN NJEGOVIMI TEMATSKIMI PROGRAMI, PO NAČINU IZVRŠEVANJA

Vir: Podatki iz podatkovne zbirke Komisije CRIS po analizi Sodišča.

| Število podpisanih pogodb/sporazumov | Znesek, za katerega so bile do konca leta 2012 sklenjene pogodbe (v milijonih EUR) | % skupnega zneska (po vrednosti) |

Sporazumi o prispevkih | 33 | 128 | 36 % |

Programi proračunske podpore | 15 | 98 | 28 % |

Nepovratna sredstva nevladnim organizacijam | 143 | 61 | 17 % |

Pogodbe za storitve in gradnje | 244 | 66 | 19 % |

| 435 | 353 | 100 % |

42. Komisija zagotavlja razvojno pomoč v Srednji Aziji z različnimi instrumenti za financiranje. Glavni vir sredstev je instrument za razvojno sodelovanje, in sicer njegov geografski program za Azijo in njegovih pet tematskih instrumentov: prehranska varnost, nedržavni akterji in lokalni organi v razvoju, migracije in azil, okolje in trajnostno upravljanje naravnih virov, vključno z energetiko, ter vlaganje v ljudi. Financiranje Srednji Aziji zagotavlja tudi pet globalnih instrumentov (glej odstavek 8) in evropski instrument sosedstva in partnerstva, za katere so odgovorne različne službe sedeža Komisije.

43. Ta širok razpon virov financiranja je dodatno zapletel upravljanje porabe EU tako v delegacijah kot na osrednji ravni. Na primer delegacija v Kirgizistanu se je za 31 od 56 pogodb, ki jih je upravljala v času revizije, povezala z geografsko enoto EuropeAid za Srednjo Azijo. Za preostalih 25 pogodb se je povezala s šestimi drugimi enotami EuropeAid in eno enoto ESZD. Za podporo, ki jo je zagotavljala za 99 drugih pogodb, se je morala povezati z 11 enotami EuropeAid, dvema drugima delegacijama EU (v Kazahstanu in Tadžikistanu), ESZD in generalnima direktoratoma Komisije za raziskave in inovacije ter za gospodarske in finančne zadeve.

44. Poleg tega množitev instrumentov za financiranje otežuje ugotavljanje (brez dolgotrajnih ugotavljanj ad hoc), koliko je EU v Srednji Aziji porabila na državo in na sektor:

- skupni informacijski sistem RELEX (CRIS) Komisije ne ugotavlja porabe po partnerski državi v regionalnih programih [23];

- poročila CRIS ne zajemajo državne komponente regionalnih in globalnih programov, zlasti pri evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice in instrumentu za stabilnost;

- in nazadnje, Komisija ne opredeljuje podrobno porabe v srednjeazijskih državah, financirane iz evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva [24].

MALO OSREDOTOČANJA NA ADMINISTRATIVNE STROŠKE

45. Zagotavljanje razvojne pomoči, ki pogosto poteka v zahtevnih razmerah, je lahko delovno intenzivna in draga dejavnost. Odločitve o tem, kje in kako porabljati, morajo biti po eni strani v ravnovesju z razmislekom o verjetnih rezultatih, po drugi strani pa z razmislekom o stroških, rezultate pa je treba (zlasti na občutljivem področju, kot je Srednja Azija) presojati celovito. Kljub temu je razumno, če se pričakuje, da se bodo agencije za pomoč zavedale stroškov upravljanja segmentov proračuna za pomoč.

46. Komisija upravlja administrativne prihodke s kombinacijo metod, vključno z oceno delovne obremenitve za vsako delegacijo. Ni pa vzpostavila sistema za poročanje o skupnih administrativnih stroških izvrševanja svoje razvojne pomoči na regionalni ravni ali na ravni države.

47. Sodišče je na podlagi podatkov Komisije ocenilo administrativne stroške njenih razvojnih dejavnosti v Srednji Aziji. V oceno je zajelo stroške za uslužbence in administrativne stroške, ki nastanejo v zvezi z uslužbenci za razvojno pomoč na sedežu Komisije in v delegacijah. Prav tako je zajelo odhodke za podporo (npr. Evropske hiše [25], storitve svetovanja in spremljanja).

48. Sodišče je izračunalo, da so zadevni administrativni stroški leta 2011, ki je bilo v času revizije zadnje zaključeno leto, znašali 10,5 milijona EUR (glej Prilogo III). Od tega je bilo 6,6 milijona EUR (63 %) porabljenih za delo, povezano z razvojnim sodelovanjem (plače uslužbencev in drugi operativni odhodki) v treh takrat delujočih delegacijah (glej odstavek 6). Stroški za uslužbence na sedežu Komisije so znašali 1,8 milijona EUR (17 %), različni odhodki za podporo (vključno s stroški za svetovalna dela zaradi opredeljevanja in oblikovanja projektov, spremljanjem in vrednotenjem, usmerjenim v rezultate, ter s stroški za Evropske hiše) pa so bili 2,1 milijona EUR (20 %) [26].

49. Ta vsota dosega 14,6 % razvojne porabe v Srednji Aziji leta 2011 (71,7 milijona EUR). [27] Delež je treba razumeti kot približno velikost, ne pa točno oceno, saj na izračun lahko vplivajo na primer spremembe stopnje letnih izplačil.

50. Poleg tega so posamezni proračuni programov zajemali administrativne stroške. Na primer Sodišče je pri preučitvi 20 sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev in o prispevkih ugotovilo, da je bilo povprečno 6 % teh proračunov opredeljenih kot splošni administrativni stroški. Pri programih proračunske podpore so bili ustrezni odstotki veliko nižji. Strošek rednih pregledov napredka, za katere so bili pogodbeno najeti zunanji strokovnjaki, je v Tadžikistanu znašal 1,1 % proračuna programa, v Kirgizistanu pa približno 1,6 %.

51. Komisija ne poroča o kazalniku za administrativne stroške, zato teh ocen ni mogoče primerjati z njenimi stroški vodenja programov pomoči drugje po svetu. Sodišče z zaskrbljenostjo ugotavlja, da Komisija, kot kaže, nima popolnih informacij o administrativnih stroških, ki so velik delež stroškov njene porabe za razvojno pomoč v Srednji Aziji.

CILJI IN KAZALNIKI: NEENOTNA SLIKA

52. Sodišče je pri preučitvi programov v treh obiskanih državah ugotovilo, da je slika pri določanju ciljev SMART (in kazalnikov za njihovo ocenjevanje) neenotna, kot kažejo primeri v nadaljevanju:

- v Tadžikistanu je imelo šest od sedmih preučenih programov tehnične pomoči dobro opredeljene ožje ciljne izložke za pripravo sektorskih študij, strategij, smernic in priporočil vladi. Po drugi strani je imel program tehnične pomoči ministrstvu za finance ohlapno oblikovane cilje;

- v Kirgizistanu je imel program informiranja o prehranski varnosti nenatančne kazalnike, kot so "za informacije o prehranski varnosti na splošno šteje, da so točne in pravočasne", "usposobljeno je ustrezno število uslužbencev" in "koristnost napovedi pridelka". Po drugi strani so bili za program operacionalizacije dobrega upravljanja za socialno pravičnost določeni količinsko opredeljeni ožji cilji;

- v Uzbekistanu sta imela dva od štirih preučenih programov količinsko opredeljive cilje, vendar niso bili določeni nobeni referenčna merila in osnovne vrednosti, ki bi omogočali oceno dodane vrednosti programov.

PRORAČUNSKA PODPORA: KOMISIJA BI BILA LAHKO STROŽJA …

53. Sektorska proračunska podpora je prenos sredstev EU v državno blagajno države upravičenke zaradi podpiranja ciljev politike za posamezne sektorje in cilje reforme. Razvojna pomoč Komisije v Srednji Aziji je vključevala sektorsko proračunsko podporo Kirgizistanu in Tadžikistanu za socialno zaščito. V okviru tega je v obdobju od leta 2007 do 2012 izplačala 39,4 milijona EUR oziroma 24,4 milijona EUR.

54. Komisija od vsake države, ki prejema proračunsko podporo, zahteva vzpostavitev relevantnega in verodostojnega programa za izboljšanje upravljanja javnih financ. [28] Da bi Komisija zagotovila, da bo program sektorske proračunske podpore dosegel svoje cilje pri sektorskem razvoju in izboljšanju upravljanja javnih financ, mu doda pogoje. Proračunsko podporo izplačuje v tranšah, ki so porazdeljene na več let, če država izpolnjuje te pogoje, ki morajo biti jasni in jih je treba dosledno uveljavljati, če naj bodo uspešni.

55. Komisija je pri svojih programih proračunske podpore v Tadžikistanu in Kirgizistanu sledila temu vzorcu. Obe vladi sta imeli program za upravljanje javnih financ: Komisija je v obeh primerih kot pogoj za izplačila sektorske proračunske podpore postavila napredek pri izvajanju programa.

56. Leta 2007 je Komisija za dve leti ustavila tadžikistanski program sektorske proračunske podpore, ker je Mednarodni denarni sklad odkril, da je ministrstvo za finance izdalo jamstva, ki so ogrožala državni proračun in makroekonomsko ravnovesje. Program je po sporazumu z Mednarodnim denarnim skladom leta 2009 spet začel delovati. Odziv Komisije je prispeval k temu, da je bila ta zadeva razrešena.

57. Pri drugih zadevah pa Komisija pogojev v zvezi z upravljanjem javnih financ ni uveljavljala dovolj dosledno. Svojo proračunsko podporo v Kirgizistanu je izplačala v treh tranšah [29], pred vsako pa je bila opravljena ocena napredka pri doseganju ciljev upravljanja javnih financ. [30] Komisija je ocenila, da je bil napredek počasen, vendar je upravičeval izplačilo vsake od treh tranš, zlasti ker je menila, da je vlada Kirgizistana zavezana nadaljnjim reformam. Za tako mnenje ni bilo nobenih jasnih dokazov. Jedro utemeljitev Komisije za njene odločitve o izplačilih temelji na njeni oceni zavezanosti partnerskih držav reformam, ne pa na dejanskem doseženem napredku. [31]

58. Komisija za sektorsko proračunsko podporo za socialno zaščito v obdobju 2007–2009 v Tadžikistanu ni določila strogih rokov, v katerih bi vlada morala izpolniti pogoje. Partnerska država zato ni imela spodbude za hitrost pri potrebnih reformah, izvajanje, ki bi ga morala zagotoviti vlada, pa se je zavleklo. Vendar je Komisija to slabost obravnavala v nadaljnjem programu sektorske proračunske podpore.

… POLEG TEGA PA JE NI ODLOČNO POVEZALA S POGOJI, NAMENJENIMI ČIM VEČJEMU ZMANJŠANJU KORUPCIJE

59. Korupcija je v srednjeazijskih republikah resen problem. Na indeksu zaznave korupcije organizacije Transparency International so bile leta 2011 vse ocenjene z manj kot 28 od 100 točkami. Kirgizistan, Turkmenistan in Uzbekistan so bili v najnižjih 10 % od 182 držav v raziskavi. Poleg tega mednarodne organizacije redno poročajo, da protikorupcijske strategije Kirgizistana in Tadžikistana napredujejo slabo. [32]

60. Takšna razširjenost korupcije lahko vpliva na ugled Komisije in zmanjša uspešnost programov podpore.

61. Programe upravljanja javnih financ je mogoče uporabiti za boj proti korupciji. V Tadžikistanu in Kirgizistanu so ti programi vsebovali ukrepe, katerih cilj je bil povečati učinkovitost in preglednost vladnega upravljanja financ. Za te ukrepe, npr. izboljšanje notranje kontrole, postopkov oddaje javnih naročil in notranjega revidiranja v javni upravi, je bilo mogoče pričakovati, da bodo pomagali pri zmanjševanju korupcije.

62. Komisija izvaja programe za upravljanje javnih financ, tehnično sodelovanje in reformo pravosodja, ki vsekakor pozitivno vplivajo na preprečevanje korupcije, vendar svojih programov proračunske podpore ni poskusila neposredno povezati s specifičnimi protikorupcijskimi ukrepi, na primer s kriminalizacijo korupcije, ukrepi za preprečevanje korupcije in krepitvijo odgovornosti javnih ustanov.

Izvajanje in poročanje

63. V odstavkih od 64 do 81 v nadaljevanju so preučeni trije vidiki tega, kako je Komisija v revidiranem obdobju upravljala svojo politiko pomoči: koliko in kako hitro ji je uspelo izvajati svojo politiko pomoči, ali je svoje programe prilagodila glede na izkušnje in na kakšen način je poročala o svojem zagotavljanju razvojne pomoči v Srednji Aziji.

IZVAJANJE JE BILO NA SPLOŠNO POČASNO, VENDAR JE BILA HITROST RAZLIČNA …

64. Na koncu leta 2012 so bile pogodbe sklenjene za 50 % skupnih načrtovanih obveznosti za obdobje 2007–2013 v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje v Aziji (DCI –Azija), izplačanih pa je bilo 27 % sredstev (glej tabelo 3).

TABELA 3

REGIONALNA STRATEGIJA ZA SREDNJO AZIJO V OBDOBJU 2007–2013. IZVAJANJE INSTRUMENTA ZA RAZVOJNO SODELOVANJE V AZIJI NA DAN 31. 12. 2012 – POGODBE IN IZPLAČILA

Vir: EU-Central Asia Development Cooperation (Razvojno sodelovanje EU in Srednje Azije), Evropska komisija, 2011 in podatki iz CRIS.

Površina | Skupne dodelitve za obdobje 2007–2013 (v milijonih EUR) | Zneski, za katere so bile sklenjene pogodbe v obdobju 2007–2012 sklenjene pogodbe | Izplačani zneski v obdobju 2007–2012 |

Kazahstan | 74 | 60 % | 28 % |

Kirgizistan | 106 | 73 % | 45 % |

Tadžikistan | 128 | 65 % | 32 % |

Turkmenistan | 53 | 21 % | 13 % |

Uzbekistan | 71 | 28 % | 9 % |

Regija | 242 | 42 % | 26 % |

Skupaj | 674 | 50 % | 27 % |

65. Pri reviziji so bili ugotovljeni primeri, v katerih je prišlo do dolgotrajnih zamud pri začetku izvajanja programa. Na primer v vzorcu programov, preučenih v Uzbekistanu, sta povprečno minili dve leti do podpisa sporazuma o financiranju in eno leto do začetka izvajanja programa. K zamudi pri izvajanju strategije so prispevali težavni birokratski postopki v upravah prejemnicah, težave pri iskanju ustreznih dejavnosti za financiranje in zapleteni postopki Komisije. V anketi donatorjev pomoči, ki jo je opravilo Sodišče, so približno tri četrtine anketirancev izjavile, da so postopkovne in pravne zahteve Komisije prezapletene.

66. Hitrost izvajanja se je med državami prejemnicami močno razlikovala. Napredek je bil še posebno počasen v Turkmenistanu in Uzbekistanu, kar so zakrivile zlasti razlike v prioritetah in pristopih k razvojnemu sodelovanju med EU in tema državama. Poleg tega so pomembni politični dogodki, kot so dogodki v Andižanu v Uzbekistanu maja 2005, upočasnili dejavnosti razvojnega sodelovanja v prvih treh letih preučenega obdobja in Komisija je težko nadoknadila izgubljeni čas.

67. V Kirgizistanu in Tadžikistanu je bilo izvajanje hitrejše. To odraža izboljšanje razvojnega sodelovanja med EU in tema državama, ki obe spoštujeta Pariško deklaracijo. V preučenem obdobju je bil velik del pomoči tema partnerskima državama zagotovljen s sektorsko proračunsko podporo. V obdobju od leta 2007 do 2012 je Komisija Tadžikistanu zagotovila proračunsko podporo v višini 24,4 milijona EUR (22 % zagotovljene pomoči), Kirgizistanu pa v višini 39,4 milijona EUR (36 % pomoči).

… REGIONALNIM PROGRAMOM PA NI USPELO DOSEČI PRAVE REGIONALNE RAZSEŽNOSTI

68. Komisija je, kot je določeno v njenem regionalnem strateškem dokumentu in v skladu s strategijo EU, prevzela obveznosti v višini približno tretjine strateškega proračuna za regionalne programe, da bi dosegla učinek finančnega vzvoda pri svojih političnih prizadevanjih za spodbujanje regionalnega sodelovanja (glej odstavke od 19 do 20). Čeprav je bilo to v skladu s strateškimi cilji, regionalni programi niso dosegli prave regionalne razsežnosti niti pri skupnem upravljanju niti pri regionalnem učinku, ki ga je predvidevala razvojna strategija Komisije [33].

69. Vodenje regionalnih programov je dodalo še eno plast težav za Komisijo. V vsaki fazi priprave programa je morala pridobiti soglasje vseh držav upravičenk, čeprav se je stopnja politične zavezanosti regionalnim programom med državami in programi razlikovala.

70. Za velik delež regionalnih sredstev v okviru regionalnega strateškega dokumenta [34] so bile obveznosti prevzete za programe, kot so Erasmus in Tempus (36 %) ter Sklad za spodbujanje naložb v Srednjo Azijo (29 %). Ti večdržavni programi večinoma ponavljajo podobne dejavnosti v več kot eni državi upravičenki, ne spodbujajo pa sodelovanja med srednjeazijskimi republikami.

71. Program upravljanja meja za Srednjo Azijo (BOMCA) je primer različnih ravni udeležbe držav prejemnic. BOMCA je osredotočen na reformo upravljanja meja. Za obdobje od leta 2003 do 2014 so bile zanj sprejete obveznosti v skupni višini 33,7 milijona EUR, njegov dolgoročni strateški cilj pa je sprejetje standardov in dobrih praks EU na področju integriranega upravljanja meja. Upravlja ga Program Združenih narodov za razvoj. Njegov sedež je v Biškeku, urade pa ima v vsaki od petih republik.

72. Kirgizistan in Tadžikistan sta relativno močno zavezana sodelovanju v BOMCA, Uzbekistan in Turkmenistan pa sta po skoraj desetih letih izvajanja selektivno sodelovala v regionalnih dejavnostih izgradnje zmogljivosti in svojih strokovnih izkušenj nista bila pripravljena deliti z drugimi državami.

UČENJE IZ IZKUŠENJ: USPEHI, PA TUDI ZAMUJENE PRILOŽNOSTI

73. Komisija je leta 2010 izvedla vmesni pregled (glej odstavek 21), da bi ocenila, ali so prioritete in načini izvrševanja, uporabljeni pri prvem okvirnem programu v obdobju 2007–2010, še vedno primerni. Kot rezultat vmesnega pregleda so bili pri okvirnem programu za obdobje 2011–2013 upoštevani novi elementi v partnerskih državah, kot so postopni razvoj civilne družbe, potreba po kombiniranju programov tehnične pomoči s programi proračunske podpore in institucionalne reforme ter zahteva po podpiranju lokalne proizvodnje in infrastrukture.

74. Okvirni program je zajemal tudi nekaj novih vrst programov, ki so bili preizkušeni v drugih geografskih regijah, kot je program za spodbujanje naložb. [35] Komisija pa ni izkoristila priložnosti, da bi namenila večjo prednost spodbujanju tesnega medinstitucionalnega sodelovanja (twinning) in izmenjavi napotenih uslužbencev med upravami EU in Srednje Azije, kar je kot prioriteta opredeljeno v strategiji Sveta za odnose med EU in Srednjo Azijo.

75. Komisija si je v preučenem obdobju močno prizadevala, da bi se učila iz izkušenj in izboljšala programe. Relativna stabilnost in kontinuiteta njene podpore, kar zadeva prioritetne sektorje, načine izvrševanja in programe, je pomenila, da je bilo mogoče upoštevati pridobljene izkušnje. Dvostranski programi, kot sta program izboljševanja zdravstvenih storitev za matere in otroke v Uzbekistanu (glej okvir 2) in drugi začetek izvajanja programa za izgradnjo institucij in partnerstvo, so se izboljšali zaradi izkušenj, pridobljenih v prejšnjih fazah. Tudi program za ukrepanje v boju proti drogam za Srednjo Azijo (CADAP) je primer regionalnega programa, pri katerem so pridobljene izkušnje privedle do večje usklajenosti s potrebami partnerskih držav.

76. Po drugi strani sta bili dve poročili o spremljanju, usmerjenem v rezultate, v katerih sta bila ocenjena učinek in trajnost sedme faze programa BOMCA, na voljo šele po pripravi zasnove naslednje faze.

77. Programi proračunske podpore v Kirgizistanu in Tadžikistanu so sledili predhodnim primerljivim programom, ki so podpirali prehransko varnost. Komisija je leta 2008 pregledala izkušnje teh zgodnejših programov in uvedla izboljšave na področjih, specifičnih za posamezne sektorje, ter pri uporabi tehnične pomoči za podporo programom, vendar ni upoštevala koristnih priporočil, kot so:

- vzpostaviti programe na večletni osnovi, saj je leto dni prekratko obdobje, da bi bilo mogoče oceniti splošni napredek in predvidljivost pomoči;

- jasno opredeliti pogoje za izplačevanje;

- osredotočiti se na nekaj ključnih področij z dvema ali tremi pogoji, ki so porazdeljeni na več let.

OKVIR 2

UZBEKISTAN

Program izboljševanja zdravstvenih storitev za matere in otroke je osredotočen na doseganje razvojnega cilja tisočletja 4 – zmanjšanje umrljivosti otrok in razvojnega cilja tisočletja 5 – izboljšanje zdravja mater. Program se je začel leta 2007 s proračunom v višini 3,5 milijona EUR, izvaja pa ga Mednarodni sklad Združenih narodov za pomoč otrokom (Unicef) v sodelovanju z ministrstvom za zdravje Uzbekistana. Po pozitivni oceni programa v letu 2010 se je Komisija odločila, da bo financirala njegovo drugo fazo z dodatnim proračunom v višini 7,2 milijona EUR.

POROČANJE: O DEJAVNOSTIH NAMESTO O REZULTATIH

78. Komisija pripravi dve ključni letni poročili, pomembni za njeno razvojno pomoč. Prvič, generalni direktor EuropeAid pripravi letno poročilo o dejavnostih, ki poroča o dejavnostih generalnega direktorata. Drugič, Komisija objavi letno poročilo o razvojnih politikah in politikah zunanje pomoči EU ter o njihovem izvajanju. Obe poročili vsebujeta poglavje o razvojni pomoči Srednji Aziji.

79. Letna poročila o dejavnostih vsebujejo sedem kazalnikov za Srednjo Azijo. [36] Čeprav so v glavnem ustrezni za uspeh razvojne pomoči EU Srednji Aziji, se razlikujejo od kazalnikov, opredeljenih v regionalnem strateškem dokumentu in v okvirnih programih. Prav tako niso neposredno povezani z načrtovanimi rezultati nove strategije Sveta za partnerstvo s Srednjo Azijo.

80. Oddelek o Srednji Aziji je v letnem poročilu o razvojnih politikah in politikah zunanje pomoči EU vsako leto opisen. Čeprav vsebuje nekaj primerov, zagotavlja malo informacij o merljivih rezultatih dejavnosti EU in njihovem učinku na prebivalstvo, ne predstavlja kazalnikov, pomembnih za dejavnosti EU in ne primerja dosežkov z ožjimi cilji. Običajno se izogiba omenjanju težav in ovir za izvajanje ciljev EU.

81. Nobeno od pripravljenih poročil ne primerja porazdelitve porabljenih sredstev s porazdelitvijo, določeno v regionalnem strateškem dokumentu (glej odstavek 20), in ne zagotavlja informacij o administrativnih stroških (glej odstavke od 45 do 51).

ZAKLJUČKI

82. Komisija in ESZD sta si v zahtevnih razmerah močno prizadevali za načrtovanje in izvajanje programa razvojne pomoči EU Srednji Aziji, določenega v regionalnem strateškem dokumentu iz aprila 2007. Načrtovanje in dodeljevanje pomoči sta bila na splošno zadovoljiva, izvajanje pa manj.

83. Komisija se je posvetovala s partnerskimi državami o prioritetah in skušala uskladiti svoje načrte porabe z njihovimi nacionalnimi prioritetami. Pri geografski porazdelitvi pomoči se je upoštevala relativna blaginja. Vsi projekti, izbrani za podporo EU, so prispevali k doseganju širših ciljev, določenih v regionalnem strateškem dokumentu, vendar je Komisija zagotavljala pomoč večjemu številu sektorjev, kot bi bilo skladno z najboljšo prakso.

84. Komisija je pri izvajanju svojih načrtov uporabljala različne načine izvrševanja. Vključila je veliko število majhnih projektov, kar je pomenilo večjo administrativno obremenitev za delegacije. Upravljanje programa je otežil tudi širok razpon uporabljenih finančnih instrumentov in številne linije sporočanja, zaradi česar je težko ugotoviti, koliko je EU v Srednji Aziji porabila na sektor in na državo. Komisija ni poskusila oceniti skupnih administrativnih stroškov svojega programa razvojne pomoči v Srednji Aziji.

85. Komisija bi bila lahko in bi tudi morala biti doslednejša pri upravljanju svojih programov proračunske podpore v Tadžikistanu in Kirgizistanu ter jih povezati s specifičnimi protikorupcijskimi ukrepi. Odločitve o izplačilih so temeljile na zavezanosti partnerskih držav reformam, ne pa na doseženem napredku.

86. Izvajanje je bilo na splošno počasno, vendar je bilo pri njegovi hitrosti nekaj pomembnih razlik. Regionalni programi niso dosegli prave regionalne razsežnosti. Velik del teh programov so sestavljali le večdržavni skladi, ki so bili na voljo vsaki posamezni partnerski državi. Komisija je vzpostavila ureditve, ki naj bi ji omogočile učenje iz izkušenj in postopno izboljševanje njenih programov. Rezultati tega procesa so bili koristni, čeprav v nekaterih primerih niso bili vedno pravočasni, druga koristna priporočila pa niso bila upoštevana. Njena poročila so bila osredotočena na dejavnosti, ne pa na rezultate.

PRIPOROČILA

87. Ob domnevi, da se bodo programi razvojne pomoči Evropske unije v Srednji Aziji nadaljevali [37], Sodišče priporoča, da Komisija in ESZD pri načrtovanju in izvajanju prihodnje razvojne pomoči upoštevata izkušnje iz obdobja 2007–2012. Komisija in ESZD naj zlasti:

- zasnujeta vse prihodnje regionalne programe tako, da bo verjetno, da bodo dosegli pravo regionalno razsežnost;

- osredotočita vso zagotovljeno pomoč na majhno število sektorjev;

- vzpostavita sistem za izračunavanje skupnih administrativnih stroškov, ki nastanejo pri izvrševanju razvojne pomoči, in poročanje o njih;

- opredelita in uporabita trdne in objektivno preverljive pogoje za vse programe proračunske podpore, ki se bodo nadaljevali, pri tem pa naj zlasti posvetita dovolj pozornosti protikorupcijskim mehanizmom;

- izboljšata zasnovo in izvrševanje programov ob upoštevanju pridobljenih izkušenj in spreminjajočih se razmer;

- poročata o rezultatih in učinku na način, ki omogoča primerjavo z načrti in cilji.

To poročilo je sprejel senat III, ki ga vodi g. Karel PINXTEN, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 15. oktobra 2013.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Evropska komisija, regionalni strateški dokument za pomoč Srednji Aziji v obdobju 2007–2013.

[2] Sprejel Evropski svet 21. in 22. junija 2007 (dokument Sveta št. 11177/1/07). Objavil Svet oktobra 2007 pod naslovom EU in Srednja Azija:strategija za novo partnerstvo (ISBN 978-92-824-2244-1).

[3] Zdaj veljajo sporazumi o partnerstvu in sodelovanju s Kazahstanom, Kirgizistanom, Tadžikistanom in Uzbekistanom. Sporazum s Turkmenistanom konec maja 2013 še ni bil ratificiran.

[4] Med skupne regionalne izzive spadajo organizirani kriminal, trgovina z ljudmi, promet s prepovedanimi drogami in nedovoljena trgovina z orožjem, terorizem in vprašanja, povezana z neširjenjem orožja, medkulturni dialog, energetika, onesnaževanje okolja, upravljanje voda, migracije, upravljanje meja in prometna infrastruktura.

[5] Namreč (i) dobro upravljanje, pravno državo, človekove pravice in demokratizacijo; (ii) izobraževanje in usposabljanje; (iii) gospodarski razvoj, trgovino in naložbe; (iv) promet in energetiko; (v) okoljsko trajnost in upravljanje voda; (vi) soočanje s skupnimi grožnjami in izzivi; (vii) medkulturni dialog.

[6] Pomoč EU se v glavnem izvaja z instrumentom za financiranje razvojnega sodelovanja (Uredba (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja (UL L 378, 27.12.2006, str. 41)).

[7] Leta 2011 se je z razvojno pomočjo v teh treh delegacijah ukvarjalo skupno 74 uslužbencev.

[8] Sklep Sveta 2012/328/SZVP z dne 25. junija 2012 o imenovanju posebnega predstavnika Evropske unije za srednjo Azijo (UL L 165, 26.6.2012, str. 59).

[9] Na podlagi statističnih podatkov o uradni razvojni pomoči, ki jih objavlja Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD).

[10] Na podlagi statističnih podatkov OECD je skupna povprečna letna uradna razvojna pomoč Kazahstanu, Turkmenistanu in Uzbekistanu znašala 484 milijonov USD. Povprečne letne neposredne tuje naložbe so v istem obdobju znašale 11093 milijonov USD, BDP (po pariteti kupne moči) pa je za te tri države kumulativno znašal 347 milijard USD, kot sta poročala EBRD oziroma World Factbook.

[11] ESZD je prevzela odgovornosti nekdanjega Generalnega direktorata RELEX Komisije.

[12] Svet Evropske unije, sklepi Sveta o Srednji Aziji, 3179. seja Sveta za zunanje zadeve, Luxembourg, 25. junij 2012, ter dokument Sveta št. 11455/12.

[13] Resolucija Evropskega parlamenta z dne 15 decembra 2011 o stanju izvajanja strategije EU za Srednjo Azijo, Strasbourg, P7_TA(2011)0588.

[14] Svet je določil naslednje prioritete: (a) dobro upravljanje, pravno državo, človekove pravice in demokratizacijo; (b) izobraževanje in usposabljanje; (c) gospodarski razvoj, trgovino in naložbe; (d) promet in energetiko; (e) okoljsko trajnost in upravljanje voda; (f) soočanje s skupnimi grožnjami in izzivi; (g) medkulturni dialog.

[15] Izbrani so bili tako, da so zajemali 70 % porabe v okviru instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja v obdobju 2007–2011 v Kirgizistanu in Uzbekistanu ter programe sektorske proračunske podpore v Tadžikistanu.

[16] Od 91 prejemnikov ankete jih je odgovorilo 28.

[17] Skupna izjava Sveta in predstavnikov vlad držav članic v okviru Sveta ter Evropskega parlamenta in Komisije o razvojni politiki Evropske unije "Evropsko soglasje" (UL C 46, 24.2.2006, str. 1).

[18] OECD, Pariška deklaracija o učinkovitosti pomoči, 2005 (http://www.oecd.org/dac/effectiveness/34428351.pdf).

[19] Svet Evropske unije, 9558/07, Bruselj, 15. maj 2007.

[20] Odstavek 113 Evropskega soglasja o razvoju.

[21] Na primer pri programih nepovratnih sredstev morajo uslužbenci Komisije, tudi tisti v delegacijah, upravljati celoten cikel projektov, torej sestavljati in objavljati razpise za zbiranje predlogov, obveščati udeležence, sestavljati in podpisovati pogodbe, spremljati in nadzorovati izvajanje, upravljati finančne in plačilne cikle ter organizirati revizije, vrednotenja in poročanje.

[22] Ta vrsta podpore zajema zagotavljanje povratnih informacij o predlogih, ki so jih predložili upravičenci, usklajevanje dejavnosti projekta v državi in zastopanje EU s sodelovanjem v odborih, na seminarjih itd.

[23] Glej posebno poročilo Evropskega računskega sodišča št. 5/2012 – Skupni informacijski sistem RELEX (CRIS) (www.eca.europa.eu).

[24] Kot sta prometni koridor Evropa–Kavkaz–Azija (Traceca) in meddržavni prevoz nafte in plina v Evropo (Inogate).

[25] Evropske hiše, ki jih ustanovi Komisija, delujejo kot uradi za tehnično podporo za ukrepe EU ter povečujejo poznavanje in prepoznavnost politik EU v državah, v katerih ni delegacije EU.

[26] Stroški v zvezi s tehnično pomočjo, povezani z izvajanjem specifičnih projektov v partnerskih državah, niso bili zajeti v odhodke za podporo v izračunu.

[27] Če bi bili iz izračuna izključeni stroški svetovanja, povezani z opredeljevanjem projektov ter spremljanjem in vrednotenjem, usmerjenim v rezultate, bi se ta delež zmanjšal na 12,7 %.

[28] Na podlagi slabih in dobrih strani, ugotovljenih v oceni PEFA (javni odhodki in finančna odgovornost). Okvir merjenja uspešnosti PEFA – upravljanje javnih financ je orodje za ocenjevanje sistema upravljanja javnih financ v državi z uporabo 28 kazalnikov.

[29] Junija 2008, decembra 2010 in julija 2011.

[30] Komisija je pri teh ocenah uporabila poročila zunanjih svetovalcev.

[31] Ta praksa ni v skladu s priporočilom Sodišča v Posebnem poročilu št. 11/2010 – Kako je Komisija upravljala splošno proračunsko podporo v državah AKP ter v latinskoameriških in azijskih državah: Komisija bi morala podpreti odločitve o razdeljevanju sredstev z bolj strukturiranim in formaliziranim prikazom zadovoljivega napredka v zadevnem obdobju, tako da bi jasno navedla merila za ocenjevanje napredka, doseženi napredek in razloge, zakaj morda ni bil dosežen takšen napredek, kot je bil načrtovan.

[32] Poročili Organizacije za gospodarsko rast in razvoj (OECD): Istanbul Anti-Corruption Action Plan (Istanbulski protikorupcijski akcijski načrt), drugi krog spremljanja, Kirgiška republika, poročilo o napredku, 24. 2. 2012 in Istanbul Anti-Corruption Action Plan (Istanbulski protikorupcijski akcijski načrt), drugi krog spremljanja, Tadžikistan, poročilo o napredku, 16. 2. 2012.

[33] Evropska komisija, regionalni strateški dokument za pomoč Srednji Aziji v obdobju 2007–2013.

[34] V regionalnem strateškem dokumentu je bilo regionalnemu sodelovanju dodeljeno 242 milijonov EUR.

[35] Programi, ki so se prej začeli izvajati v Afriki (2007) in sosedskih državah (2008).

[36] Ti kazalniki so: (i) sporazumi o partnerstvu in sodelovanju: število ratificiranih sporazumov o partnerstvu in sodelovanju; (ii) demokratizacija/pravna država – število držav, ki se približujejo volitvam, skladnim z normami OVSE in standardi Sveta Evrope/beneške komisije; (iii) pobuda za Srednjo Azijo na področju izobraževanja: število srednjeazijskih držav, udeleženih v bolonjskem procesu; (iv) okolje/voda/energetika: države, ki sprejemajo nacionalne strategije na področju podnebnih sprememb in izvajajo tovrstne strategije EU; (v) razvojni cilj tisočletja 1 – odstotek prebivalstva Srednje Azije, ki živi pod mejo revščine; (vi) razvojni cilj tisočletja 4 – umrljivost otrok; (vii) razvojni cilj tisočletja 6 – boj proti HIV/aidsu, malariji in drugim boleznim.

[37] COM(2011) 840 final z dne 7. decembra 2011.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

SPLOŠNE INFORMACIJE O REPUBLIKAH SREDNJE AZIJE

Viri:

1 The World Fact book, Centralna obveščevalna agencija (CIA), posodobljeno leta 2013.

2 Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD), kazalniki tranzicije, 2012.

3 Svetovna banka, 2012, letno povprečje na podlagi podatkov za leta 2008, 2009 in 2010.

4 Ocena Sodišča na podlagi podatkov o povprečnih letnih izplačilih od leta 2007 do leta 2012 iz podatkovne zbirke CRIS (regionalni programi so enakomerno porazdeljeni med partnerskimi državami).

5 Transparency International, Indeks zaznave korupcije, 2012.

6 Freedom house, Nations in Transit (države v tranziciji), 2012.

Država | Kazahstan | Kirgizistan | Tadžikistan | Turkmenistan | Uzbekistan | Vir |

Splošno

Površina (v 1000 km2) | 2725 | 200 | 143 | 488 | 447 | 1 |

Prebivalstvo (v 1 000, ocena iz julija 2013) | 17736 | 5548 | 7910 | 5055 | 28661 | 1 |

Rast prebivalstva (ocena iz julija 2013) | 1,20 % | 0,97 % | 1,79 % | 1,15 % | 0,94 % | 1 |

Gospodarstvo

BDP (pariteta kupne moči v milijardah USD, ocena iz leta 2012) | 231,3 | 13,47 | 17,72 | 47,55 | 104,7 | 1 |

BDP na prebivalca (pariteta kupne moči v USD) | 13040 | 2430 | 2240 | 9410 | 3650 | 1 |

Rast GDP, 2011 | 7,5 % | 5,7 % | 7,4 % | 14,7% | 8,3 % | 2 |

Uradna razvojna pomoč

Prejeta uradna razvojna pomoč na prebivalca (v USD) | 18 | 65 | 55 | 7 | 7 | 3 |

Uradna razvojna pomoč EU na prebivalca (v USD) | 1,0 | 5,6 | 4,0 | 1,9 | 0,4 | 4 |

Korupcija in institucionalne reforme

Indeks zaznave korupcije (najslabša ocena 0 in najboljša 100) | 28 | 24 | 22 | 17 | 17 | 5 |

Civilna družba (najboljša ocena 1 in najslabša 7) | 6,00 | 4,75 | 6,00 | 7,00 | 7,00 | 6 |

Okvir in neodvisnost sodstva (najboljša ocena 1 in najslabša 7) | 6,50 | 6,25 | 6,25 | 7,00 | 7,00 | 6 |

Ocena demokratičnosti (Democracy Score – najboljša ocena 1 in najslabša 7) | 6,54 | 6,00 | 6,18 | 6,93 | 6,93 | 6 |

--------------------------------------------------

PRILOGA II

PREUČENI PROGRAMI

Vir: Podatkovno skladišče CRIS EuropeAid.

Instrument | Številka sklepa | Program | Znesek, za katerega so bile prevzete obveznosti (v 1000 EUR) |

Kirgizistan

DCI – AZIJA | 19225 | Support to Economic Diversification - agro-processing (podpora gospodarski diverzifikaciji - kmetijska predelava) v Kirgizistanu | 1600 |

DCI – AZIJA | 19222 | Support to Prison Reform in Kyrgyzstan (podpora reformi zaporov v Kirgizistanu) | 3000 |

DCI – AZIJA | 19241 | Support to the Kyrgyz Education Sector (podpora izobraževalnemu sektorju v Kirgizistanu) | 5500 |

DCI – AZIJA | 19237 | Sector Policy Support Programme – Social Protection and PFM (program podpore sektorskim politikam – socialna zaščita in upravljanje javnih financ) - Kirgizistan 2007–2009 | 9000 |

DCI – AZIJA | 21363 | Sector Policy Support Programme – Social Protection and PFM (program podpore sektorskim politikam – socialna zaščita in upravljanje javnih financ) – Kirgizistan 2007–2009 – 3. dodelitev | 9000 |

DCI – AZIJA | 20590 | Operationalising good governance for social justice (operacionalizacija dobrega upravljanja za socialno pravičnost) | 3000 |

DCI – AZIJA | 22484 | Sector Policy Support Programme, Social Sector (program podpore sektorskim politikam, socialni sektor) – Kirgizistan 2010 | 13000 |

DCI – AZIJA | 21058 | Border Management in Central Asia (upravljanje meja za Srednjo Azijo) – faza 8 (BOMCA 8) | 8000 |

DCI – AZIJA | 19812 | Central Asia Drug Action Programme (program za ukrepanje v boju proti drogam za Srednjo Azijo), faza 5 (CADAP 5) | 5000 |

DCI – PREHRANA | 19169 | Sector Policy Support Programme – Social Protection and PFM (program podpore sektorskim politikam – socialna zaščita in upravljanje javnih financ) – Kirgizistan 2007–2009 | 9000 |

DCI – PREHRANA | 21863 | Support to the Improvement of a Food Security Information System (podpora izboljšanju sistema informiranja o prehranski varnosti) v Kirgizistanu | 2000 |

| | Skupaj | 68100 |

Tadžikistan

DCI – AZIJA | 21994 | Human Development Support Programme (program podpore človekovemu razvoju) | 26000 |

DCI – AZIJA | 19236 | Sector Policy Support Programme – Social Protection (program podpore sektorskim politikam – socialna zaščita), Tadžikistan 2007–2009 | 9000 |

DCI – AZIJA | 19667 | Technical Assistance to Support the Social Sector Policy (tehnična pomoč za podporo politiki socialnega sektorja) v Tadžikistanu | 5000 |

DCI – AZIJA | 20325 | Public Finance Management Modernisation Project (projekt posodobitve upravljanja javnih financ) | 2000 |

DCI – PREHRANA | 19168 | Food Security Programme (program za prehransko varnost) – Tadžikistan 2007 | 9000 |

DCI – PREHRANA | 21365 | Support to the Social Safety Nets – Global Food Facility Programme (podpora mrežam socialne varnosti – program globalnega instrumenta za hrano) – Tadžikistan | 7750 |

| | Skupaj | 58750 |

Uzbekistan

DCI – AZIJA | 20509 | Support to Criminal Judicial Reforms (podpora reformam kazenskopravnega sistema) v Uzbekistanu | 10000 |

DCI – AZIJA | 22308 | Institution Building & Partnership Programme (program za vzpostavljanje institucij in partnerstvo) | 2200 |

DCI – AZIJA | 22311 | Strengthening the Bi-cameral Parliamentary System and Networking with Regional Authorities (krepitev dvodomnega parlamentarnega sistema in povezovanje z regionalnimi organi) | 2000 |

DCI – AZIJA | 22373 | Improvement of the Mother and Child Health Services (program izboljševanja zdravstvenih storitev za matere in otroke) v Uzbekistanu – faza II | 6700 |

| | Skupaj | 20900 |

--------------------------------------------------

PRILOGA III

ADMINISTRATIVNI STROŠKI KOMISIJE

UVOD

1. Sodišče je ocenilo administrativne stroške, ki jih je imela Komisija z izplačevanjem pomoči v Srednji Aziji.

2. Sodišče je upoštevalo naslednje elemente stroškov:

- stroške za uslužbence: plače, nadomestila in pokojnine uradnikov Komisije, pogodbenih in lokalnih uslužbencev, ki se ukvarjajo z razvojno pomočjo Srednji Aziji, na sedežu Komisije in v delegacijah EU;

- stroške za pisarne, opremo in druge tekoče stroške, povezane s temi uslužbenci na sedežu Komisije in v delegacijah;

- odhodke za podporo, povezane z razvojno pomočjo Srednji Aziji, ki jih je imela Komisija za lastne namene (in ne za namene države prejemnice), vključno s stroški za svetovalna dela v podporo opredeljevanju in oblikovanju projektov, spremljanjem in vrednotenjem, usmerjenim v rezultate, ter s stroški za Evropske hiše. [1]

VIRI IN METODA IZRAČUNAVANJA

3. Sodišče je ugotovilo letne stroške, ki so navedeni v nadaljevanju:

OCENJENI ADMINISTRATIVNI STROŠKI NAČRTOVANJA IN IZVAJANJA RAZVOJNE POMOČI EU SREDNJI AZIJI

Opis | v tisoč EUR | Vir/pripomba |

Administrativni stroški na sedežu Komisije (stroški za razvojno pomoč) | 1786 | Podatek za leto 2011 [1111] |

Administrativni stroški v delegacijah (stroški za razvojno pomoč) | 6611 | Podatek za leto 2011 [2222] |

Vmesni seštevek | 8397 | |

Odhodki za podporo Evropske hišeUgotovitev in oblikovanje projektovSpremljanje, usmerjeno v rezultateVrednotenja | 700 560 700 145 | Revizijska ekipa je izračunala letna povprečja na podlagi podatkov CRIS o pogodbah od leta 2007 (za spremljanje, usmerjeno v rezultate, pa za obdobje 2008–2011). |

Vmesni seštevek | 2105 | |

Skupaj | 10502 | |

Omejitve

4. Nekateri administrativni odhodki niso zajeti. Delodajalčevi stroški za pokojnine so zajeti le za lokalne uslužbence v delegacijah, ne pa za uradnike in pogodbene uslužbence.

5. Zneski za podporo, ki jo zagotavljajo druge enote Komisije (administracija, usposabljanje, informacijska tehnologija itd.) ali ESZD, niso zajeti.

6. Podatki veljajo za leto 2011, ko so delegacije v Kazahstanu, Kirgizistanu in Tadžikistanu polno delovale. Evropski hiši sta bili v Uzbekistanu in Turkmenistanu.

[1] Stroški za tehnično pomoč, povezani z izvajanjem specifičnih projektov v partnerskih državah, niso zajeti.

[1111] Na podlagi standardnih stroškov zaposlitve uradnikov, ki se uporabljajo v ocenah finančnih posledic zakonodajnih predlogov. Podatke o standardnih stroških zagotovi Generalni direktorat Komisije za proračun in zajemajo plače in nadomestila, skupaj s stroški za pisarne in opremo.

[2222] Stroški za uradnike in pogodbene uslužbence temeljijo na povprečnih stroških za zaposlene v delegacijah. Za stroške za lokalne uslužbence in lokalne tekoče stroške so uporabljeni dejanski stroški, ki jih obračuna ESZD.

--------------------------------------------------