V okviru obstoječe upravičenosti je predvideno, da se koprodukcije podpirajo iz skupin nacionalnih shem in skladov za avdiovizualno produkcijo. Upravičenost omogoča tudi, da se koprodukcijska dela štejejo za evropska dela v skladu z opredelitvijo evropskih del iz člena 1(n)(iii) Direktive o avdiovizualnih medijskih storitvah.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Primerno je pripraviti predlog za sklep Sveta o podaljšanju upravičenosti. Tak predlog bi moral temeljiti na členu 218(6) PDEU, saj se nanaša na izjavo o podaljšanju obdobja uporabe dela mednarodnega sporazuma. Pravila o oblikovanju volje institucij EU so določena v Pogodbah in niso v pristojnosti niti držav članic niti institucij. Sklepi Sveta o sklenitvi mednarodnih sporazumov ne smejo odstopati od Pogodb, kar zadeva postopek za izjavo o podaljšanju trajanja obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, ki se sklenejo z navedenimi sklepi.

Člen 5(8) Protokola določa, da se v primeru odločitve, da je treba upravičenost podaljšati, ta lahko podaljša za nadaljnja tri leta, nato pa se samodejno podaljšuje za naknadna zaporedna enako dolga obdobja, razen če ena od pogodbenic s pisnim obvestilom najmanj tri mesece pred iztekom obdobja odloči, da se upravičenost ne podaljša. Koprodukcije, ki so obstajale pred takim prenehanjem, so še vedno lahko upravičene do ugodnosti zadevnih shem za spodbujanje lokalnih oziroma regionalnih kulturnih vsebin.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Medtem ko so bile nekatere države članice uspešne pri avdiovizualnih koprodukcijah na dvostranski ravni, za številne druge to še ne velja, zato lahko upravičenost na ravni EU še vedno omogoči sodelovanje večjega števila držav.

•Sorazmernost

Študije in podatki Evropskega avdiovizualnega observatorija so pokazali, da koprodukcije prispevajo k večjemu občinstvu. Leta 2017 so evropski filmi v Koreji predstavljali 17 % predvajanih filmov, vendar le 5 % kupljenih kinovstopnic. Vrzel med predvajanjem v kinematografih in kupljenimi vstopnicami kaže, da obstaja velik neizkoriščen potencial in da bi boljše sodelovanje lahko pripomoglo k njegovemu izkoriščanju. Upravičenost za koprodukcije bi lahko ustvarila več priložnosti za evropsko avdiovizualno industrijo v smislu izvoza in promocije v Koreji ter prodora v Azijo. Zato bi izvajanje upravičenosti za koprodukcije prispevalo k povečanju tržnega deleža v času rasti trga (na splošno se je število prodanih vstopnic v Koreji med letoma 2013 in 2017 povečalo za 23 %). Vendar je zastopanost korejskih filmov v EU precej omejena (podatki za obdobje 2014–2018 kažejo, da je delež predvajanih filmov 0,4 %, delež kupljenih vstopnic pa 0,1 %).

Zdi se, da je dosedanje neizvajanje Protokola posledica pomanjkanja konkretnih informacij o razpoložljivih spodbudah za koprodukcije na nacionalni ravni. Zato bi bilo treba sprejeti ciljno usmerjene ukrepe (ki zajemajo dostop do financiranja, usposabljanje in navezovanje stikov) na evropski in nacionalni ravni.

Poleg tega uspeh dvostranskih koprodukcij kaže, da je mogoče storiti še več. V predhodnih razpravah Delovne skupine za avdiovizualno področje so države članice izjavile, da bi bile na podlagi dobrih praks na dvostranski ravni pripravljene sodelovati na ravni Unije za spodbujanje koprodukcij v okviru Protokola.