[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.1.2009

COM(2008) 869 konč.

2008/0252 (CNS)

Predlog

ODLOČBA SVETA

o smernicah za politike zaposlovanja držav članic

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Prenovljena lizbonska strategija, ki je bila uvedena leta 2005, temelji na triletnem ciklu upravljanja in vključuje sveženj integriranih smernic, ki zajemajo gospodarska, socialna in okoljska vprašanja.

Države članice na podlagi integriranih smernic, ki so bile sprejete leta 2008 v okviru drugega triletnega cikla prenovljene lizbonske strategije[1] in ostajajo veljavne do leta 2010, pripravijo svoje nacionalne programe reform (NPR), ki določajo njihove strategije za ustvarjanje rasti in delovnih mest. Komisija izvajanje strategij v zvezi z zaposlovanjem, kakor so opredeljene v NPR, oceni v osnutku skupnega poročila o zaposlovanju in v predlogu priporočil za posamezne države, ki ga Komisija sprejme v skladu s členom 128(1) Pogodbe ES.

Iz te ocene je razvidno, da so strukturne reforme v državah članicah v teku, kar je prispevalo k zmanjšanju brezposelnosti in povečanju zaposlovanja v EU v letu 2007. Vendar so se gospodarske napovedi v drugi polovici leta 2008 zaradi finančne, bančne in kreditne krize bistveno spremenile. Po napovedih je v EU v letu 2009 pričakovati manjšo ali celo negativno rast zaposlovanja ter večjo brezposelnost.

Smernice za zaposlovanje pomenijo okvir, ki opredeljuje usmeritve politik ter splošne cilje držav članic in EU. Države članice se lahko v okviru smernic osredotočijo na svoje posebne potrebe, ki se lahko med posameznimi državami razlikujejo in se spreminjajo glede na poslovni cikel. Tako še vedno ostajajo veljavne srednjeročne prednostne naloge iz smernic:

- zaposliti več ljudi in jih ohraniti v delovnem razmerju, povečati ponudbo delovne sile in posodobiti sisteme socialne zaščite,

- izboljšati prilagodljivost delavcev in podjetij,

- povečati naložbe v človeški kapital z boljšim izobraževanjem in usposabljanjem.

Zaradi trenutnih gospodarskih in finančnih kriz je treba nemudoma ukrepati v skladu z Evropskim načrtom za oživitev gospodarstva[2], hkrati pa še naprej izvajati program strukturnih reform ter ravnati v skladu s srednjeročnimi in dolgoročnimi cilji. Pri takojšnjem ukrepanju bi morali biti zlasti pomembni naslednji politični prednostni nalogi: izboljšati zaposljivost s prožno varnostjo, pri čemer je treba vključiti tudi najranljivejše; ter izboljšati znanje in izkušnje in jih boljše uskladiti s potrebami trga dela. Politične odzive lahko najdemo v sedanjih smernicah zaposlovanja.

- Prožna varnost je integriran politični pristop, ki si prizadeva izboljšati prilagodljivost delavcev in podjetij ter zagotoviti, da lahko EU izkorišča prednosti globalizacije. Nekateri vidiki prožne varnosti so celo pomembnejši v kratkoročnem obdobju: okrepitev aktivacijskih programov, zlasti za nižje usposobljene delavce; več subvencij za delovna mesta ter krajših tečajev usposabljanja za ranljive skupine in tiste, za katere obstaja največje tveganje dolgoročne brezposelnosti; zagotavljanje prekvalifikacije ali usposabljanja ter novih znanj in spretnosti, ki so potrebna v manj prizadetih panogah; zadostna socialna zaščita, ki zagotavlja varne prihodke, spodbude za delo in ohranjanje kupne moči; usklajene delovne pogodbe, ki zmanjšujejo razdrobljenost trga dela, hkrati pa tudi izogibanje poskusom, da bi oblikovali „prožne“ pogodbe. Poleg tega je v sedanjih gospodarskih razmerah ključen tudi socialni dialog, ki je nujen element vsake uspešne politike prožne varnosti.

- Velika prizadevanja za izboljšanje znanj in spretnosti na vseh ravneh kvalifikacij bodo ključna, da bi se lahko odzvali na demografske in tehnološke spremembe in izkoristili prehod na nizkoogljično gospodarstvo, hkrati pa bi to v kriznih razmerah prispevalo tudi k oživitvi gospodarstva EU. Kratkoročno je v obdobju slabših napovedi zaposlovanja ključno tudi boljše usklajevanje spretnosti in znanja ljudi ter razpoložljivih delovnih mest. Brezposelnim, vključno z ranljivimi skupinami, je treba zagotoviti znanja in spretnosti, ki so potrebna na današnjem trgu dela. Predvidevanje prihodnjih potreb po znanjih in spretnostih je v tem smislu ključnega pomena, nenazadnje tudi zaradi priprave na gospodarski preobrat. Javne službe za zaposlovanje, socialni partnerji in univerze imajo pomembno vlogo pri predvidevanju potreb po znanjih in spretnostih, izboljševanju njihovega ujemanja s trgom dela in zagotavljanju, da imajo posamezniki prave spretnosti in znanja. Pobuda „Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta“[3] bo prispevala k tem prizadevanjem.

- V tem pogledu je treba še utrditi povezavo med Smernicami zaposlovanja in Evropskim socialnim skladom (ESS). ESS lahko financira takojšnje ukrepe, ki jih sprejmejo države članice v zvezi s prožno varnostjo ter spretnostmi in znanji, vključno s podporo, ki je namenjena najranljivejšim skupinam v okviru odziva na gospodarsko krizo. Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji bo še naprej zagotavljal pomoč državam članicam pri podpori presežnih delavcev in zaposlovanju, ki bo potrebno, ko bo začelo gospodarstvo okrevati.

Splošni cilji in prednostne naloge, kot so opredeljeni v sedanjih Smernicah zaposlovanja, v obdobju trenutne krize ostajajo veljavni, enako ustrezni pa so tudi politike in program reform. V skladu s členom 128(2) je treba njihovo veljavnost za leto 2009 potrditi z Odločbo Sveta po posvetovanju z Evropskim parlamentom, Evropskim ekonomsko-socialnim odborom, Odborom regij in Odborom za zaposlovanje.

2008/0252 (CNS)

Predlog

ODLOČBA SVETA

o smernicah za politike zaposlovanja držav članic

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 128(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[4],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[5],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[6],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[7],

ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Prenovljena lizbonska strategija, uvedena leta 2005, je poudarila rast in delovna mesta. Smernice zaposlovanja kot del evropske strategije zaposlovanja in širše smernice ekonomskih politik so bile sprejete kot integriran sveženj, pri čemer ima evropska strategija zaposlovanja vodilno vlogo pri izvajanju ciljev lizbonske strategije glede zaposlovanja in trga dela.

2. Pregled nacionalnih programov reform držav članic iz osnutka skupnega poročila o zaposlovanju kaže, da si morajo države članice še naprej po vseh svojih močeh prizadevati za obravnavo naslednjih prednostnih področij: zaposlovanje več ljudi in njihova ohranitev v delovnem razmerju; povečanje ponudbe delovne sile in posodobitev sistemov socialne zaščite; izboljšanje prilagodljivosti delavcev in podjetij; ter povečanje naložbe v človeški kapital z boljšim izobraževanjem in pridobivanjem znanja in spretnosti.

3. V trenutni gospodarski krizi so Smernice tudi orodje za odziv na neposredne izzive naraščajoče brezposelnosti in socialne izključenosti. Politike, ki jih bo treba izvajati nemudoma, vključujejo integrirano politiko prožne varnosti, da bi se olajšali prehodi na delo, izboljšalo ujemanje brezposelnih z razpoložljivimi delovnimi mesti in izboljšala spretnosti in znanja.

4. Pri pregledih nacionalnih programov reform bi se morala Komisija osredotočiti na učinkovito in pravočasno izvajanje in posebno pozornost nameniti dogovorjenim ciljem in merilom ter vključenosti socialnih partnerjev.

5. Smernice zaposlovanja, sprejete leta 2008, veljajo tri leta, v vmesnem obdobju do konca leta 2010 pa mora ostati njihovo posodabljanje strogo omejeno.

6. Pri izvajanju Smernic zaposlovanja bi morale države članice preučiti uporabo Evropskega socialnega sklada.

7. Glede na integrirano naravo svežnja smernic bi morale države članice v celoti izvajati širše smernice ekonomskih politik –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Smernice za politike zaposlovanja držav članic, kot so določene v Prilogi k Odločbi Sveta z dne 15. julija 2008 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic[8], ostajajo v letu 2009 nespremenjene in jih države članice upoštevajo v svojih politikah zaposlovanja .

Člen 2

Ta odločba je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik [pic][pic][pic]

[1] Odločba Sveta 2008/618/ES z dne 15. julija 2008 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 198, 26.7.2008, str. 47–54) .

[2] COM(2008) 800.

[3] COM(2008) XXX.

[4] UL C …, …, str.

[5] UL C …, …, str.

[6] UL C …, …, str.

[7] UL C …, …, str.

[8] Odločba Sveta 2008/618/ES z dne 15. julija 2008 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 198, 26.7.2008, str. 47–54) .