[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.2.2006

SEK(2006) 112 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2005–2008

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Slovenije je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 5. julija 2004 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

1. Druga dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2005–2008, je bila predložena 8. decembra 2005. Dopolnitev programa na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].

2. Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovenijo, da (i) izkoristi vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in (ii) izvede dodatne ukrepe za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, vključno z reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.

3. Po prehodni recesiji v začetku devetdesetih let se je v slovensko gospodarstvo v celoti povrnila krepka rast BDP, ki je v zadnjem desetletju dosegala povprečno skoraj 4 %. Inflacijski pritiski so bili uspešno omejeni in rast potrošniških cen se je do konca leta 2005 približala povprečju EU. Javnofinančni saldo se je leta 1997 poslabšal in je od takrat negativen; primanjkljaji v obdobju 2000–2004 so na podlagi ESA95 znašali povprečno 3 % BDP.

4. Makroekonomski scenarij, v katerem je predvideno, da bo rast BDP na podlagi naraščajočega domačega povpraševanja ostala okoli 4-odstotna skozi vse programsko obdobje, se zdi uresničljiv. Konjunkturni pogoji se bodo verjetno postopoma izboljšali; negativna proizvodna vrzel, ki je bila za leto 2005 ocenjena na 1 % BDP, naj bi se zaprla do konca obdobja. Predpostavke o rasti ne vključujejo vpliva načrta reform, ki je bil odobren oktobra 2005 in za katerega se pričakuje, da bo pospešil rast na povprečno več kot 5 % po letu 2008. To se zdi nekoliko optimistično, zlasti ker v programu niso navedene podrobnosti o tem, kako bi strukturne reforme vplivale na (potencialno) rast.

5. Leta 2005 je postala inflacija nestanovitna, vendar se je povprečno še naprej zmanjševala in do konca leta padla na 2,5 % (3,7 % leta 2004). Vlada je ostala previdna pri zakonskem urejanju vladno nadzorovanih cen in sprememb posrednih davkov. Poleg tega so redne prilagoditve trošarin za preprečevanje škodljivih učinkov visokih cen nafte pomagale pri obvladovanju inflacije. Zmanjšanje inflacije je prav tako pospešilo članstvo v MDT II. Odkar se je Slovenija 28. junija 2004 priključila MDT II, je tolar ostal zelo blizu centralnega paritetnega tečaja v višini 239,64 SIT/EUR. Dolgoročne obrestne mere so od aprila 2004 nihale v razponu 100 baznih točk in občasno celo veliko pod to mejo, kar je tesno povezano z razvojem donosov obveznic v euroobmočju. Monetarne oblasti se zavedajo omejitev pri prilagajanju obrestnih mer za nadzor inflacije v pripravah na vstop v EMU. Pričakuje se, da se bo inflacija v programskem obdobju ustalila na okoli 2,5 %, kar se zdi realistično, vendar si je treba prizadevati za nadaljnjo odpravo preostale strukturne togosti. Za uvedbo eura v začetku leta 2007 so v programu bistvenega pomena zmerna rast plač in zdrave javne finance.

6. Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ocenjen na 1,7 % BDP, pri čemer je bil cilj prejšnje dopolnitve konvergenčnega programa 2,1 % BDP. Ta začasni rezultat je boljši od pričakovanega, ker so bili podcenjeni prihodki na podlagi nove ureditve neposrednih davkov, ki velja od januarja 2005.

7. Cilj dopolnitve programa je ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU in istočasno dohajanje ravni povprečnih dohodkov EU. Proračunska strategija je usmerjena v ohranjanje javnofinančnega primanjkljaja precej pod 3 % BDP in njen cilj je doseganje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, do leta 2008. V ta namen so v programu najavljeni ukrepi davčne reforme, zaradi katerih naj bi delež prihodkov v odstotku BDP padel za 1,8 %, in ukrepi na strani odhodkov, s pomočjo katerih naj bi se delež odhodkov zmanjšal za 2,5 % BDP. V programu je predvideno, da bo konsolidacija potekala predvsem proti koncu programskega obdobja. Pričakuje se, da bo v začetku programskega obdobja javnofinančni primanjkljaj ostajal pri 1,7 % BDP in se potem počasi zmanjšal na 1,4 % BDP v letu 2007 ter nadalje na 1,0 % BDP v letu 2008. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev za eno leto odlaga cilj doseganja primanjkljaja v višini 1 % BDP v okviru na splošno nespremenjenega makroekonomskega scenarija.

8. Na podlagi izračunov služb Komisije v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo in podatkov iz programa se pričakuje, da se bo strukturni saldo, tj. v ciklično prilagojenem smislu ter brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v programskem obdobju izboljšal za 0,2 odstotne točke BDP. Strukturni primanjkljaj je v letu 2005 znašal 1,25 % BDP. Pričakuje se, da se bo ta primanjkljaj po rahlem poslabšanju – leta 2006 naj bi dosegel 1,5 % BDP – potem postopoma izboljševal. Novi program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, in sicer v obliki strukturnega primanjkljaja v višini 1,0 % BDP, ki naj bi se dosegel do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini skoraj 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri izraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.

9. Tveganja, povezana s proračunskimi cilji, so na splošno uravnotežena. Slovenija je v zadnjih letih redno dosegala proračunske rezultate, ki so boljši od predvidenih in ki jih podpira tudi učinkovit proračunski mehanizem za omejevanje javnofinančnih odhodkov v primeru nepričakovanega primanjkljaja prihodkov. Poleg tega se lahko predpostavke o rasti uresničijo bolje od predvidenega, če se strukturne reforme izvedejo pravočasno. Vendar ker ni jasnih časovnih razporedov za zmanjševanje javnofinančne porabe, da bi se nadomestila izguba prihodkov zaradi davčne reforme, in zlasti glede na nedavni sklep o ponovni uvedbi uskladitve pokojnin s plačami, bi bilo lahko doseganje ciljev oteženo. Zlasti visok delež obveznih odhodkov (več kot 80 % celotnih izdatkov) je zakoreninjen v togem ureditvenem okviru, o katerem je še vedno treba najprej doseči politično soglasje, da bi se lahko prestrukturiral v prožnejšo obliko.

10. Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost, kakor je opisana v dopolnitvi programa, zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ta strategija se zdi tudi zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen leta 2008, kakor je načrtovano. Vendar ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni v celoti skladen s Paktom, ki določa „merilo“ za letno izboljšanje strukturnega salda v višini 0,5 % BDP za države članice euroobmočja in MDT II ter opredeljuje, da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer. Medtem ko naj bi se konjunkturni pogoji v programskem obdobju stalno izboljševali, je načrtovano, da se bo strukturni saldo izboljšal samo za 0,25 % BDP.

11. Program se sklicuje na začasno odstopanje na podlagi „večjih strukturnih reform“, kakor so predvidene v popravljenem Paktu stabilnosti in rasti ter novem kodeksu ravnanja. Odstopanje od merila Pakta za hitrost strukturne prilagoditve je potrebno zaradi dodatnega prizadevanja proračunske politike za obvladovanje primanjkljaja prihodkov zaradi davčne reforme in na podlagi negativne proizvodne vrzeli, ki naj bi se zaprla šele proti koncu programskega obdobja. Vendar strukturne reforme, na katerih temelji začasno odstopanje, niso dovolj podrobno opredeljene. Poleg tega program ne vključuje niti analize stroškov in koristi niti dokazov o znatnem ugodnem vplivu na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Zato začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ni skladno s popravljenim Paktom stabilnosti in rasti.

12. Bruto javni dolg je in bo v programskem obdobju še naprej razmeroma nizek. Ocenjuje se, da je dolg v letu 2005 padel na 29,3 % BDP. Program predvideva v naslednjih dveh letih rahlo povečanje deleža dolga, ki naj bi dosegel najvišjo vrednost leta 2007, in sicer 29,8 % BDP. Do leta 2008 naj bi dolg padel na 29,4 %, saj je predvideno ugodno usklajevanje stanj in tokov.

13. Videti je, da je Slovenija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Razmeroma nizek delež dolga bo prispeval k omejitvi proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar se bo Slovenija še vedno spopadala z zelo močnim povišanjem javnofinančnih odhodkov. Čeprav je pokojninska reforma iz leta 1999 znatno ublažila prihodnje povišanje odhodkov, so se njeni učinki delno izravnali zaradi novega pravila o uskladitvi, tj. premika od delne do popolne uskladitve s plačami. V programu se priznava, da se bodo nadaljnje spremembe pokojninskih sistemov na neki točki izkazale kot potrebne za omejitev prihodnjega povišanja javnofinančnih odhodkov in zmanjšanje tveganja za dolgoročno vzdržnost. Če ne bodo sprejeti nobeni nadaljnji ukrepi za ublažitev pritiskov odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, bo ogrožena dolgoročna vzdržnost javnih financ. Pazljivo načrtovanje in pravočasno sprejetje ukrepov je v zvezi s tem ključnega pomena.

14. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar dolgoročna vzdržnost javnih financ ni izrecno opredeljena kot prednostna naloga politike. Ukrepi ostajajo nejasno opredeljeni in ne omogočajo ocene dolgoročne izvedljivosti strategije.

15. V nacionalnem programu reform Slovenije, predloženem 28. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot ključna prednostna naloga opredeljeno sprejetje eura v letu 2007. Dopolnitev konvergenčnega programa je usmerjena v ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU, vključno z izboljšanjem kakovosti javnih financ, in je tesno povezana z obsežnim seznamom ukrepov politike iz nacionalnega programa reform. Vendar ker je več ukrepov še najprej v veliki meri neopredeljenih, v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform.

Cilj dopolnitve programa je ohraniti inflacijo blizu povprečja EU in hkrati predvideti potek postopne proračunske prilagoditve. Glede na zgoraj navedeno oceno bi bilo za Slovenijo primerno, da bi:

i) hitreje napredovala pri doseganju srednjeročnega cilja programa, zlasti z opredelitvijo in izvajanjem ukrepov, na katerih temelji načrtovano zmanjšanje deleža odhodkov, in z osredotočenjem prizadevanja za prilagoditev na prvi del programskega obdobja;

ii) sprejela nadaljnje ukrepe, da bi izboljšala dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti v zvezi s pokojninskim sistemom.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2005–2008

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

16. Po prehodni recesiji v začetku devetdesetih let se je v slovensko gospodarstvo v celoti povrnila krepka rast BDP, ki je v zadnjem desetletju dosegala povprečno skoraj 4 %. Inflacijski pritiski so bili uspešno omejeni in rast potrošniških cen se je do konca leta 2005 približala povprečju EU. Javnofinančni saldo se je leta 1997 poslabšal in je od takrat negativen; primanjkljaji v obdobju 2000–2004 so na podlagi ESA95 znašali povprečno 3 % BDP.

17. Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovenijo, da (i) izkoristi vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in (ii) izvede dodatne ukrepe za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, vključno z reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.

18. Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ocenjen na 1,7 % BDP, pri čemer je bil cilj prejšnje dopolnitve konvergenčnega programa 2,1 % BDP. Ta začasni rezultat je boljši od pričakovanega, ker so bili podcenjeni prihodki na podlagi nove ureditve neposrednih davkov, ki velja od januarja 2005.

19. Svet je [14. februarja 2006] proučil dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2005–2008. Dopolnitev programa na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].

20. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realni BDP stalno povečeval pri okoli 4 % po letu 2005. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Konjunkturni pogoji se bodo verjetno postopoma izboljšali; negativna proizvodna vrzel, ki je bila za leto 2005 ocenjena na 1 % BDP, naj bi se zaprla do konca obdobja. Projekcije v programu glede inflacije so videti realistične. Kar zadeva „večje strukturne reforme“, kakor so predvidene v Paktu stabilnosti in rasti, so v programu predstavljene obsežne socialno-ekonomske reforme za povečanje konkurenčnosti slovenske industrije, ki so se začele izvajati leta 2005. Pričakuje se, da bodo pospešile rast BDP od leta 2008 na povprečno več kot 5 % letno. Analiza v programu, ki podpira to oceno, ni dovolj podrobna in pričakovani vpliv rasti se zdi zelo optimističen.

21. Cilj dopolnitve programa je ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU in istočasno dohajanje ravni povprečnih dohodkov EU. Proračunska strategija je usmerjena v ohranjanje javnofinančnega primanjkljaja precej pod 3 % BDP in njen cilj je doseganje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, do leta 2008. V ta namen so v programu najavljeni ukrepi davčne reforme, zaradi katerih naj bi delež prihodkov v odstotku BDP padel za 1,8 %, in ukrepi na strani odhodkov, s pomočjo katerih naj bi se delež odhodkov zmanjšal za 2,5 % BDP. V programu je predvideno, da bo konsolidacija potekala predvsem proti koncu programskega obdobja. Pričakuje se, da bo v začetku programskega obdobja javnofinančni primanjkljaj ostajal pri 1,7 % BDP in se potem počasi zmanjšal na 1,4 % BDP v letu 2007 ter nadalje na 1,0 % BDP v letu 2008. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev za eno leto odlaga cilj doseganja primanjkljaja v višini 1 % BDP v okviru na splošno nespremenjenega makroekonomskega scenarija.

22. Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, izboljšal za okoli 0,25 % BDP. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj v obliki strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP in namerava doseči ta položaj do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini skoraj 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri izraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.

23. Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani je Slovenija v zadnjih letih redno dosegala proračunske rezultate, ki so boljši od predvidenih in ki jih podpira tudi učinkovit proračunski mehanizem za omejevanje javnofinančnih odhodkov v primeru nepričakovanega primanjkljaja prihodkov. Poleg tega se lahko predpostavke o rasti uresničijo bolje od predvidenega, če se strukturne reforme izvedejo pravočasno. Vendar ker ni jasnih časovnih razporedov za zmanjševanje javnofinančne porabe, da bi se nadomestila izguba prihodkov zaradi davčne reforme, in zlasti glede na nedavni sklep o ponovni uvedbi uskladitve pokojnin s plačami, bi bilo lahko doseganje ciljev ovirano. Zlasti visok delež obveznih odhodkov (več kot 80 % celotnih izdatkov) je zakoreninjen v togem ureditvenem okviru, o katerem je še vedno treba najprej doseči politično soglasje, da bi se lahko prestrukturiral v prožnejšo obliko.

24. Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Poleg tega se zdi ta strategija zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen leta 2008, kakor je načrtovano. Vendar ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni v celoti skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Medtem ko naj bi se konjunkturni pogoji v programskem obdobju stalno izboljševali, je načrtovano, da se bo strukturni saldo izboljšal samo za 0,25 % BDP.

25. V skladu s Paktom stabilnosti in rasti je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost javnih financ upoštevati pri opredeljevanju poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ali v primeru začasnega odstopanja od njega. Srednjeročna proračunska strategija, opisana v programu, vključuje začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa. Zlasti naj bi bila prilagoditev na srednjeročni cilj programa majhna, oziroma naj je sploh ne bi bilo, med letoma 2005 in 2007, ko naj bi se postopoma izvajale zgoraj omenjene ekonomske reforme. Vendar strukturne reforme, na katerih temelji začasno odstopanje, niso dovolj podrobno opredeljene. Poleg tega program ne vključuje niti analize stroškov in koristi niti dokazov o znatnem ugodnem vplivu na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Zato začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ni skladno s popravljenim Paktom stabilnosti in rasti.

26. Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2005 dosegel 29,0 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva v naslednjih dveh letih rahlo povečanje deleža dolga, ki naj bi dosegel najvišjo vrednost leta 2007, in sicer 29,8 % BDP. Dolg naj bi do leta 2008 padel na 29,4 % BDP.

27. Videti je, da je Slovenija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[6]. Razmeroma nizek delež dolga bo prispeval k omejitvi proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar se bo Slovenija še vedno spopadala z zelo močnim povišanjem javnofinančnih odhodkov. Čeprav je pokojninska reforma iz leta 1999 znatno ublažila prihodnje povišanje odhodkov, so se njeni učinki delno izravnali zaradi novega pravila o uskladitvi (premik od delne do popolne uskladitve s plačami). V programu se priznava, da se bodo nadaljnje spremembe pokojninskih sistemov na neki točki izkazale kot potrebne za omejitev prihodnjega povišanja javnofinančnih odhodkov in zmanjšanje tveganja za dolgoročno vzdržnost. Če ne bodo sprejeti nobeni nadaljnji ukrepi za ublažitev pritiskov odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, bo ogrožena dolgoročna vzdržnost javnih financ. Pazljivo načrtovanje in pravočasno sprejetje ukrepov je v zvezi s tem ključnega pomena.

28. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar dolgoročna vzdržnost javnih financ ni izrecno opredeljena kot prednostna naloga politike. Ukrepi ostajajo nejasno opredeljeni in ne omogočajo ocene dolgoročne izvedljivosti strategije.

29. V nacionalnem programu reform Slovenije, predloženem 28. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot ključna prednostna naloga opredeljeno sprejetje eura v letu 2007. Dopolnitev konvergenčnega programa je usmerjena v ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU, vključno z izboljšanjem kakovosti javnih financ, in je tesno povezana z obsežnim seznamom ukrepov politike iz nacionalnega programa reform. Vendar ker je več ukrepov še najprej v veliki meri neopredeljenih, v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform.

Glede na zgoraj navedeno oceno Svet ugotavlja, da je cilj programa ohraniti inflacijo blizu povprečja EU in hkrati predvideti potek postopne proračunske prilagoditve. Svet meni, da bi bilo za Slovenijo primerno, da bi:

i) hitreje napredovala pri doseganju srednjeročnega cilja programa, zlasti z opredelitvijo in izvajanjem ukrepov, na katerih temelji načrtovano zmanjšanje deleža odhodkov, in z osredotočenjem prizadevanja za prilagoditev na prvi del programskega obdobja;

ii) sprejela nadaljnje ukrepe, da bi izboljšala dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti v zvezi s pokojninskim sistemom.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2005 | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |

COM nov. 2005 | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (v %) | KP dec. 2005 | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |

COM nov. 2005 | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20051 | –1,4 | –1,2 | –0,7 | –0,3 | 0,0 |

COM nov. 20055 | –1,2 | –0,9 | –0,5 | 0,2 | ni podatkov |

KP jan. 20051 | –1,2 | –1,2 | –1,3 | –1,3 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | –2,1 | –1,7 | –1,7 | –1,4 | –1,0 |

COM nov. 2005 | –2,1 | –1,7 | –1,9 | –1,6 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | –2,1 | –2,1 | –1,8 | –1,1 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | –0,5 | –0,2 | –0,3 | –0,1 | 0,2 |

COM nov. 2005 | –0,2 | –0,1 | –0,4 | –0,2 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | –0,3 | –0,4 | –0,2 | 0,4 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20051 | –1,4 | –1,2 | –1,4 | –1,3 | –1,0 |

COM nov. 2005 | –1,5 | –1,5 | –1,7 | –1,7 | ni podatkov |

KP jan. 20051 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |

Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP dec. 20053 | –1,4 | –1,2 | –1,4 | –1,3 | –1,0 |

COM nov. 20054 | –1,5 | –1,5 | –1,7 | –1,7 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2005 | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |

COM nov. 2005 | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | ni podatkov |

KP jan. 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V napovedi služb Komisije ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % in 3,5 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Zlasti niso navedeni obvezni podatki o rasti produktivnosti dela. Prav tako manjkajo nekateri neobvezni podatki v zvezi z razvojem trga dela, sektorskimi saldi in razvojem javnofinančnega dolga. Prav tako ni vključena razpredelnica javnofinančnih odhodkov po namenu odhodkov.

[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[5] Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Zlasti niso navedeni obvezni podatki o rasti produktivnosti dela. Prav tako manjkajo nekateri neobvezni podatki v zvezi z razvojem trga dela, sektorskimi saldi in razvojem javnofinančnega dolga. Prav tako ni vključena razpredelnica javnofinančnih odhodkov po namenu odhodkov.

[6] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).