SL Uradni list Evropske unije C 75/111

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sveženj o letalskem prometu II,

ki vsebuje

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Agencije Evropske unije za varnost v letalstvu ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta

(COM(2015) 613 final – 2015/0277 (COD))

in

Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu –

Evropski letalski varnostni program

(COM(2015) 599 final)

(2017/C 075/19)

Poročevalec: Raymond HENCKS Soporočevalec: Stefan BACK

Zaprosilo Svet Evropske unije, 19. 1. 2016 Pravna podlaga člen 100(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 15. 11. 2016 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 14. 12. 2016 Plenarno zasedanje št. 521 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 184/1/2

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO podpira novi pristop, ki temelji na ocenjevanju tveganja in uspešnosti, pod pogojem, da bodo v primerih, ko je treba zagotoviti varnost, še naprej veljala preskriptivna pravila. Meni, da so za uspešno spremembo načinov in kulture dela potrebni čas in ustrezna sredstva. Prav tako poudarja, da mora ta prehod potekati v tesnem sodelovanju z zaposlenimi in deležniki.

1.2 EESO se strinja, da bi morala Evropska agencija za varnost v letalstvu (EASA) v sodelovanju in soglasju z državami članicami prevzemati večjo odgovornost za varovanje, med drugim glede posebnih pravil o izrednih razmerah, pod pogojem, da se ji zagotovijo ustrezna sredstva za uspešno izvajanje njenih nalog na tem področju. EESO nadalje meni, da bi bilo treba zaradi razvoja dogodkov od leta 2008 Uredbo (ES) št. 300/2008 revidirati.

1.3 EESO opozarja na hitro spreminjajoče se okolje, v katerem deluje civilno letalstvo in ki je posledica naglega tehničnega razvoja, vključno z digitalizacijo, ter razvoja novih modelov poslovanja, zaposlovanja in izvajanja storitev. EESO pripisuje velik pomen rednemu ocenjevanju nove uredbe vsakih pet let, kot je predvideno v predlogu. Pomembno je, da se za morebitne vidike tega razvoja, povezane z varnostjo in varovanjem, pripravi temeljita ocena učinka ter da se pravočasno načrtujejo in izvedejo ustrezni ukrepi.

1.4 EESO pozdravlja vključitev zemeljske oskrbe v področje uporabe te uredbe in predlaga, da se preuči možnost uvedbe zahteve za certificiranje za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in osebje, ki opravlja za varnost pomembne naloge.

1.5 EESO pozdravlja razvoj standardov za certificiranje kabinskega osebja, obžaluje pa, da Komisija ni predlagala sistema za izdajanje licenc za kabinsko osebje.

1.6 EESO podpira vključitev brezpilotnih zrakoplovov v področje uporabe predloga uredbe in poudarja pomen določitve visokih standardov.

1.7 EESO svari pred nepotrebno zapletenostjo in podvajanjem zahtev za certificiranje ali kontrolo glede opreme aerodroma, razen ko je to nedvomno upravičeno iz varnostnih razlogov.

1.8 EESO podpira naloge nadzora, sodelovanja in zagotavljanja pomoči, ki so predvidene v predlogu uredbe in ki naj bi jih izvajali nacionalni organi, ter upa, da se bo s tem prispevalo k stalnim visokim, usklajenim in učinkovitim standardom varnosti ter boljši izmenjavi informacij in referenčnih meril, s čimer se bo zagotovila učinkovitejša poraba sredstev. Odbor je seznanjen z evropskim načrtom za varnost v letalstvu in evropskim letalskim varnostnim programom ter možnostjo, da bosta zagotavljala razvoj in izvajanje višjih in usklajenih varnostnih standardov.

1.9 EESO podpira predlagani mehanizem prostovoljnega prenosa pristojnosti z nacionalnih organov na agencijo EASA, vključno s posebnimi pravili o izrednih razmerah.

1.10 EESO meni, da je treba pristojni nacionalni organ ali organe seznaniti s tem, da lahko evropski operaterji, ki delujejo v več državah EU, za svoj pristojni organ izberejo agencijo EASA. Možnosti, da ti operaterji za svoj pristojni organ izberejo agencijo EASA, ni mogoče uporabiti za ukrepe iz členov 59 in 60.

1.11 EESO se zaveda, kako pomembna je izmenjava informacij, in poudarja, da se informacije, pridobljene za namene izboljšanja varnosti, ne bi smele uporabljati v pravosodnem sistemu, razen v izjemnih okoliščinah, kot je namerna kršitev. Treba je ohraniti kulturo pravičnosti; EESO ponavlja svoj predlog, naj se pripravi in upošteva listina o kulturi pravičnosti.

1.12 EESO je prav tako seznanjen s predlogom za uvedbo določbe o dajatvah, ki bi se plačevale za storitve v okviru enotnega evropskega neba in s katerimi bi se financirale dejavnosti agencije EASA, čeprav bodo pravila materialnega prava o teh dajatvah vključena v določbe, ki jih še ni. Poleg tega ni jasno, kako naj bi bile predvidene dajatve povezane s sistemom pristojbin na zračnih poteh, ki ga v imenu držav podpisnic večstranskega sporazuma trenutno upravlja Eurocontrol. Ob upoštevanju tega EESO meni, da bi bilo prezgodaj sprejemati zakonodajo o uporabi dajatve, ki še ne obstaja, glede njene oblike pa obstaja več možnosti. Zato predlaga, naj se ta predlog zavrne.

1.13 Glede na to, da naj bi agencija EASA določila pravila o certificiranju in varnostna merila, ki bi bila lahko zanimiva tudi za širšo javnost, EESO predlaga, naj se tovrstna besedila prevedejo v vse uradne jezike EU. Zaradi preglednosti bi moralo biti spletno mesto agencije EASA na voljo tudi v drugih jezikih in ne samo v angleščini. V zvezi s tem želi EESO opozoriti tudi na Listino EU o temeljnih pravicah, zlasti na člen 21.

1.14 Glede predloga za zmanjšanje formalnosti pri zakupu zrakoplova s posadko EESO poudarja, da se pri tem obravnava predvsem varnost, medtem ko so vprašanja v zvezi s takim zakupom povezana s poslovno dejavnostjo, dostopom do trga in konkurenco, imajo pa lahko tudi pomembno socialno-ekonomsko razsežnost. EESO zato odsvetuje, da se vsebinske določbe o zakupu zrakoplova s posadko spremenijo v tej fazi, in meni, da bi bilo treba to vprašanje obravnavati v okviru pregleda Uredbe št. 1008/2008.

1.15 V zvezi s sedanjo oceno Uredbe (EU) št. 996/2010 EESO opozarja na pomen Evropske mreže preiskovalnih organov za varnost v civilnem letalstvu (ENCASIA), ki je po njegovem mnenju bistvena za zagotavljanje ustreznih sredstev za to pomembno dejavnost. EESO se pri tem sklicuje tudi na izjavo o kulturi pravičnosti iz točke 1.11.

2. Uvod

2.1 Predlog uredbe o varnosti (1) (v nadaljnjem besedilu „predlog uredbe“) naj bi nadomestil uredbo iz leta 2008 (2), pri čemer ohranja in/ali posodablja nekatere njene določbe ter uvaja nove ukrepe. Temelji na standardih Mednarodne organizacije civilnega letalstva (ICAO), na javnem posvetovanju z državami članicami in deležniki, vključno s socialnimi partnerji, na poročilu Komisije o evropskem letalskem varnostnem programu (3) in na številnih študijah. Je korak v smeri izvajanja sporočila o letalski strategiji za Evropo (4).

2.2 Predlog uredbe uvaja pristop k varnostnim predpisom, ki temelji na predvidevanju, ocenjevanju tveganja in uspešnosti, da bi omogočili boljšo porabo sredstev in bolj usmerjen nadzor na vseh ravneh. Omogočil naj bi odpravo vrzeli glede varnosti in boljše upoštevanje povezave med varnostjo v letalstvu in drugimi področji, kot sta varovanje v letalstvu in varstvo okolja.

2.3 Namen predloga uredbe je zagotoviti visoko stopnjo izvrševanja in nadzora na celotnem območju EU na podlagi tesnega sodelovanja med organi na evropski in nacionalni ravni, ki bo vključevalo izmenjavo informacij ter učinkovita nadzor in spremljanje. Predlog uredbe posodablja uredbo iz leta 2008, tako da upošteva tehnični razvoj, na primer na področju brezpilotnih zrakoplovov.

2.4 Komisija izvaja oceno Uredbe (EU) št. 996/2010 o preiskavah in preprečevanju nesreč in incidentov v civilnem letalstvu in je EESO zaprosila, da o tem pripravi mnenje (Delovni dokument služb Komisije o izvajanju Uredbe (EU) št. 996/2010). EESO je leta 2010 pripravil mnenje o predlogu te uredbe (5).

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO odobrava, da je cilj predloga uredbe okrepiti pravila na področju varnosti in varovanja v civilnem letalstvu ter pojasniti vlogo Evropske agencije za varnost v letalstvu (EASA) na področju varovanja. EESO se prav tako strinja s predlogom, naj agencija EASA zagotavlja tehnično pomoč Komisiji pri izvajanju zakonodaje o varnosti ter da lahko na podlagi soglasja Komisije in po posvetovanju z državami članicami sprejme ustrezne ukrepe.

3.2 EESO se strinja, da bi morala agencija EASA v sodelovanju in soglasju z državami članicami prevzemati večjo odgovornost za varovanje, tudi glede posebnih pravil o izrednih razmerah, pod pogojem, da se ji zagotovijo ustrezna sredstva za uspešno izvajanje njenih nalog na tem področju. EESO prav tako meni, da bi bilo treba zaradi razvoja dogodkov od leta 2008 Uredbo (ES) št. 300/2008 o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva revidirati.

3.3 Cilj predloga uredbe je pripraviti regulativni okvir za varnost v letalstvu v EU za izzive v naslednjih desetih do petnajstih letih. EESO meni, da bodo načrte za tako dolgo obdobje prehiteli tehnološki razvoj in varnostna tveganja, ki se nenehno spreminjajo, na primer pojav brezpilotnih zrakoplovov, nove oblike kibernetske kriminalitete in nevarnost motenja pristajanja z laserji, zato meni, da bi bilo treba predpise o varnosti v civilnem letalstvu redno in pogosto pregledovati. Zato podpira predlog, da se nova uredba ocenjuje vsakih pet let.

3.4 EESO ponovno poudarja (6), da je varnost temelj trajnostne letalske strategije in da se z doseženim na tem področju ne smemo zadovoljiti. Zato bi bilo treba oceniti, ali pristop, predlagan v predlogu uredbe, izpolnjuje te zahteve, zlasti v zvezi s ciljem Komisije (7), da se varnostna tveganja odkrivajo in zmanjšujejo hitreje in učinkoviteje, in sicer z uvedbo pristopa, ki temelji na oceni tveganja in uspešnosti, pri čemer je treba ohranjati vsaj enako raven splošne varnosti.

3.5 Cilj predlagane metode je bolj sorazmeren in prožnejši pristop k varnostnim predpisom ter hitrejše in učinkovitejše odkrivanje in zmanjševanje varnostnih tveganj s pristopom, ki temelji na oceni tveganja in uspešnosti, s čimer bi se zagotovila višja raven splošne varnosti. EESO pozdravlja ta pristop, vendar poudarja, da morajo še naprej veljati nekatera preskriptivna pravila za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev. Poleg tega so za tak pomemben prehod potrebni ustrezna sredstva in proces prehoda, ki je pregleden za vse deležnike, vključno z osebjem, in ki omogoča dovolj časa za spremembo kulture, potrebno za celovito izvedbo novega pristopa.

3.6 Študija o razpoložljivosti, učinkovitosti porabe in razvoju človeških virov letalskih organov ter financiranju evropskega sistema za varnost v letalstvu (podporna študija o sredstvih), ki jo je naročila Komisija, je pokazala, da se je razmerje med sredstvi in delovno obremenjenostjo v zadnjih desetih letih poslabšalo ter da obstajajo pomanjkljivosti glede kvalifikacij osebja. V študiji so navedene številne možnosti za odpravo teh težav. EESO poudarja, da je treba najti rešitev v okviru socialnega dialoga.

3.7 V drugi študiji o shemah uspešnosti in pristopu, ki temelji na uspešnosti, so bile preučene možnosti za vključitev elementov uspešnosti v upravljanje varnosti v letalstvu (podporna študija o uspešnosti). Ugotovljeno je bilo, da je to izvedljivo, vendar se je v njej opozorilo pred prehitro uvedbo zaradi tehničnih razlogov. Ugotovljeno je bilo tudi, da prednosti pristopa, ki temelji na uspešnosti, ni mogoče količinsko opredeliti pred njegovo uvedbo. Po mnenju EESO ugotovitve te študije jasno kažejo, kako pomembno je previdno in dosledno izvajanje novega pristopa.

3.8 EESO pri tem opozarja na vprašanje družbenega in socialnega razvoja, vključno z novimi oblikami zaposlitve in poslovnih modelov, ki so tudi na letalskem trgu pogosto povezane z digitalnim gospodarstvom, ter na posledice tega razvoja za varnost. V sporočilu o letalski strategiji za Evropo (8) in več mnenjih EESO (9) je bilo izpostavljeno, da je treba te vidike ustrezno upoštevati. EESO meni, da jih je treba upoštevati tudi pri izvajanju predloga uredbe, med drugim pri ocenjevanju učinkov izvedbenih ukrepov.

3.9 EASA naj bi v okviru evropskega načrta za varnost v letalstvu ocenila uspešnost organov, pristojnih za varnost, vendar za organe, za katere je odgovorna, še ni določila ciljev varnostne uspešnosti. To ponovno kaže, kako pomembno je najti hitro in učinkovito rešitev za težave v zvezi s sredstvi, omenjene v točki 3.6.

3.10 Pravila, dejavnosti in postopke, vključene v evropski letalski varnostni program, bi bilo treba spremljati, da bi ocenili njihovo ustreznost in učinkovitost. Spremljanje bi moralo temeljiti na kazalnikih, kot so skladnost s predpisi, pogostost nekaterih vrst dogodkov, zaradi katerih je ogrožena varnost, število nesreč in smrtnih žrtev ter zrelost sistemov upravljanja varnosti. Države te kazalnike uporabljajo za določitev sprejemljive ravni varnostne uspešnosti na nacionalni ravni skladno z zahtevami Mednarodne organizacije civilnega letalstva (ICAO). V predlogu uredbe je poudarek na sodelovanju med agencijo EASA in nacionalnimi organi, vključno z vlogo agencije EASA pri upravljanju novega odložišča informacij iz členov 61 do 63. EESO poudarja, da je pri tem pomembno izboljšati nadzor in izvrševanje.

4. Posebne ugotovitve

4.1 Varstvo okolja

EESO odobrava, da se doda nova določba o okoljskih vprašanjih, vključno z okoljskim poročilom, ki ga mora vsaka tri leta objaviti agencija EASA.

4.2 Priznavanje certifikatov tretjih držav

EESO poudarja, kako pomembni so sporazumi o vzajemnem priznavanju s pomembnimi partnerskimi državami za podporo letalski industriji EU in mednarodni trgovini na tem področju.

4.3 Zemeljska oskrba

4.3.1 EESO pozdravlja dejstvo, da je bila zemeljska oskrba vključena v področje uporabe te uredbe, saj je pomemben del varnostne verige civilnega letalstva.

4.3.2 Vendar pa EESO predlaga, da se preuči možnost uvedbe zahteve za certificiranje za izvajalce storitev zemeljske oskrbe in za osebje, ki izvaja te storitve in ima za varnost pomembne naloge. Bistvene zahteve iz Priloge VII k predlogu uredbe bi bilo treba nadgraditi in podrobneje opredeliti, zlasti v zvezi s standardi za usposabljanje in kvalifikacijami.

4.3.3 Preučiti bi bilo treba tudi naslednja vidika: — število zaposlenih in različni ponudniki storitev za pripravo letala na naslednji let, — zdravstvena tveganja zaradi izpostavljenosti onesnaženemu zraku na ploščadi.

4.4 Oprema aerodroma

4.4.1 EESO v zvezi z zahtevo za certificiranje opreme aerodroma iz člena 31 uredbe ugotavlja, da je oprema aerodroma običajno certificirana v okviru programov za električno opremo in drugih sistemov ter da bi lahko dodatno certificiranje pomenilo podvajanje predpisov, ki ne bi imelo nobenih koristi ali pa bi bile te neznatne. EESO zato predlaga, da se predlagani člen 31 nadomesti z besedilom, ki navaja, da se agencija EASA ustrezno odzove, kadar je iz varnostnih podatkov razvidno, da oprema, ki se uporablja ali naj bi se uporabljala na aerodromih, ki so predmet nove uredbe, pomeni varnostno tveganje.

4.5 Kabinsko osebje

EESO pozdravlja nove bistvene zahteve v Prilogi IV in okrepitev določb o kabinskem osebju iz člena 21, obžaluje pa, da se v predlogu uporablja izraz „certificiranje“ in ne „licenciranje“, čeprav so zahteve iz Priloge IV(4) glede kabinskega osebja enakovredne zahtevam glede licenc ali certifikatov. Zaradi doslednosti bi bilo zato treba kabinskemu osebju podeliti licenco, ki bi jo izdal nacionalni letalski organ ali agencija EASA.

4.6 Zaščitne določbe, določbe o prožnosti in ukrepi Agencije

4.6.1 EESO opozarja na razširitev nujnih ukrepov in določb o prožnosti iz členov 59 in 60 predloga uredbe v primerjavi s sedanjimi določbami iz členov 14 in 22 Uredbe (ES) št. 216/2008, zlasti v zvezi z omejitvami trajanja leta in drugimi ukrepi, ki vplivajo na delovne pogoje osebja.

4.6.2 EESO meni, da se obdobje dveh mesecev, v katerem ob sprejetju ukrepov v skladu z zaščitnimi določbami (člen 59) ali določbami o prožnosti (člen 60) ni treba uradno obvestiti agencije EASA, ne sme podaljšati. Podobno nasprotuje podaljšanju obdobja na osem mesecev v členu 65(4) (Ukrepi Agencije).

4.6.3 EESO meni, da bi bilo treba vključiti obveznost, da se pred sprejetjem odločitve o nujnih ukrepih in ukrepih o prožnosti, ki vpliva na delovne pogoje osebja, pridobi soglasje osebja. Če je bila odločitev sprejeta brez takega soglasja, bi morala agencija EASA takoj začeti postopek ocenjevanja iz členov 59(2) in 60(2).

4.7 Sodelovanje med pristojnimi organi in agencijo EASA ter prenos pristojnosti

4.7.1 EESO pozdravlja predlog za okrepitev sodelovanja med pristojnimi organi držav članic, Komisijo in agencijo EASA v zvezi s certificiranjem, nadzorom in izvrševanjem. Podpira ukrepe, kot sta združevanje letalskih nadzornikov in nujen prenos pristojnosti na agencijo EASA, pod pogojem, da to ne vpliva negativno na pogoje zaposlovanja in delovne razmere delavcev. Merila za nujni prenos in zahteve za vrnitev nadzora državi članici morajo biti jasno dokumentirani.

4.7.2 EESO poudarja, da je prenos pristojnosti z držav članic na agencijo EASA v skladu s členom 53 prostovoljen, razen v primeru nujnega prenosa za odpravo nujnih pomanjkljivosti glede varnosti iz člena 55. Zadnji odstavek člena 53(2) zagotavlja, da se tak prenos izvede ob upoštevanju nacionalne zakonodaje zadevne države članice in z njenim soglasjem. EESO meni, da postopkovni in drugi zaščitni ukrepi zagotavljajo ustreznost prenosa ob upoštevanju pravne varnosti. EESO zato podpira predlagani mehanizem prenosa.

4.7.3 Možnost države članice, da pristojnosti za nadzor prenese na drugo državo članico, mora še naprej temeljiti na prostovoljni odločitvi z možnostjo ponovne pridobitve prenesene pristojnosti.

4.7.4 EESO je seznanjen z uvedbo možnosti, da večnacionalni operaterji izberejo agencijo EASA za svoj pristojni organ. EESO se lahko skladno s svojimi stališči o prostovoljnem prenosu pristojnosti s tem predlogom strinja, če bo določeno, da je za ta ukrep potrebno soglasje pristojnega nacionalnega organa ali organov, ter če ukrep ne bo negativno vplival na pogoje zaposlovanja in delovne razmere vpletenega osebja.

4.8 Zbiranje, izmenjava in analiza informacij

4.8.1 EESO tako kot predloge za tesnejše sodelovanje med agencijo EASA in nacionalnimi letalskimi organi podpira tudi okrepljene določbe o zbiranju, izmenjavi in analizi informacij, poziva pa k nadaljnjim ukrepom za zagotavljanje varstva osebnih podatkov, kot je vključitev te točke v sistem revizije informacijske tehnologije ali izboljšanje anonimnosti zbranih podatkov. Da bi povečali preglednost, bi morali biti anonimni podatki dostopni vsem deležnikom.

4.8.2 Poleg tega EESO pozdravlja vzpostavitev odložišča, ki vključuje certifikate, akreditacije, ukrepe, odločitve Komisije, odločitve držav članic, prenose pristojnosti, obvestila, zahteve in druge informacije.

4.9 Upravljanje varnosti v letalstvu

4.9.1 EESO sicer podpira vključitev sklicevanja na evropski letalski varnostni program in nacionalne letalske varnostne programe, vendar pa izpostavlja, kako zahtevno je zagotoviti, da so ukrepi in gradivo razumljivi delavcem na terenu. Zato je bistveno, da evropski letalski varnostni program in nacionalni načrti po možnosti temeljijo na pristopu od spodaj navzgor, sicer ta besedila verjetno ne bodo pripomogla k doseganju želenih sprememb.

4.10 Brezpilotni zrakoplovi (droni)

4.10.1 EESO podpira vključitev brezpilotnih zrakoplovov v področje uporabe predloga uredbe, vendar znova poziva k previdnosti pri izvajanju pristopa, ki temelji na uspešnosti.

4.10.2 Zato je treba oblikovati celovito zakonodajo, da bi zagotovili ustrezno varnost. EESO meni, da je zagotavljanje združljivosti teh novih letalskih dejavnosti, ki vključujejo brezpilotne zrakoplove, s splošnim zračnim prometom zahtevno, zato je zakonska ureditev tega področja nujna. Upravljanje zračnega prometa je že zdaj zapleteno področje, saj imajo kontrolorji zračnega prometa zelo veliko odgovornost, zato EESO poziva, da se tem delavcem ne dodeljujejo neupravičene pristojnosti, da bi se prilagodili razmeram, v katerih letijo brezpilotni zrakoplovi. Oblikovati je treba dosleden pristop k izdajanju dovoljenj za upravljanje in posedovanje brezpilotnih zrakoplovov, med drugim tudi glede registracije. Obveznost pridobitve dovoljenja, ki bi bila odvisna od značilnosti brezpilotnega zrakoplova, bi pomenila, da je potrebno poznavanje veljavnih predpisov in omejitev na tem področju, ter prispevala k večji obveščenosti in razvoju potrebnih spretnosti.

4.11 Kibernetske grožnje

4.11.1 EESO je zaskrbljen zlasti glede kibernetske varnosti. Človeški dejavnik je kljub digitalizaciji še vedno ključen za preverjanje podatkov in njihovo varstvo pred nezakonitim vmešavanjem. Čeprav dostop do ustreznih podatkov na krovu pomeni večjo varnost, EESO poudarja, da morajo imeti letalske posadke še naprej nadzor nad zrakoplovom. Poleg tega je treba razviti trden sistem zaščite pred kibernetskimi grožnjami za brezpilotne zrakoplove.

4.12 Prehod na pristop, ki temelji na uspešnosti

4.12.1 Ena od glavnih prednosti sistema, ki temelji na skladnosti, je zagotavljanje enakovredne obravnave operaterjev. EESO meni, da se morajo s prehodom na sistem, ki temelji na ocenjevanju tveganja in uspešnosti, omogočiti prilagoditve novi kulturi ter ohraniti zaupanje v sistem varnosti in njegovo sposobnost stalnih izboljšav ravni varnosti v sistemu, ki temelji na uspešnosti. Za to sta potrebni prilagoditev in uskladitev na vseh ravneh. EESO na podlagi splošnih ugotovitev v točkah 3.4 in 3.5 meni, da so za uspešen prehod bistveni naslednji elementi: — za zagotavljanje stalne ustrezne ravni varnosti morajo biti na voljo zadostna sredstva, — prehod mora biti izveden tako, da je mogoče vnaprej načrtovati delovne pogoje osebja. Predvidene spremembe morajo biti pregledne, — uvajanje novega sistema mora potekati ob stalnem dialogu z deležniki, tudi v okviru socialnega dialoga, — hitrost uvajanja mora biti taka, da bo prehod na novi sistem varen, ob upoštevanju potrebe po spremembi kulture.

4.12.2 EESO meni, da bo postopen prehod na nov sistem in novo kulturo dolgotrajen. Trenutno je negotovo, ali bo varnost sploh kdaj v celoti zajeta v pristopu, ki temelji na uspešnosti.

4.13 Poročanje o dogodkih in kultura pravičnosti

4.13.1 EESO tako kot v svojih prejšnjih mnenjih (10) meni, da morajo načela kulture pravičnosti veljati za celotno letalsko industrijo. EESO ima pomisleke, ali je sam predlog uredbe ali katera koli druga veljavna zakonodaja EU že dovolj za zagotavljanje skladnosti z načeli kulture pravičnosti. Za spodbujanje kulture pravičnosti ter zagotavljanje jasne in predvidljive ločnice med poročanjem v zvezi z varnostjo in pravosodnim sistemom bodo v državah članicah potrebna precejšnja prizadevanja. EESO zato znova predlaga, naj se za spodbujanje dobre prakse pripravi listina ali kodeks ravnanja.

4.14 Globe in kazni

4.14.1 EESO meni, da se je sedanji sistem glob in periodičnih denarnih kazni izkazal za neučinkovitega. Iz besedila člena 72(1) „Komisija lahko […] naloži pravni ali fizični osebi […] globo“ bi bilo treba črtati besedo „lahko“. Spomniti je treba, da člen 72(3) še vedno dopušča možnost proste presoje. Kadar Komisija preučuje, ali je treba naložiti kazen, se mora povezati z ustreznimi nacionalnimi organi, da zagotovi pristop, ki bo skladen z nacionalnim kazenskim pregonom.

4.15 Financiranje agencije EASA

EESO meni, da je predlog, naj prihodki Agencije vključujejo dajatve, plačane v skladu s prihodnjimi določbami uredbe o izvajanju enotnega evropskega neba, prenagljen in preveč nejasen. Ni denimo jasno, ali bo vzpostavljen ločen sistem pristojbin za storitve v okviru enotnega evropskega neba ali pa je cilj spremeniti sedanji sistem pristojbin na zračnih poteh, ki ga trenutno upravlja Eurocontrol (Večstranski sporazum o pristojbinah na zračnih poteh, neuradna izdaja, oktober 2006, dostopen na spletnem mestu Eurocontrola). Prav tako ni jasno, ali se bodo predvidene dajatve zaračunavale samo za storitve enotnega evropskega neba ali pa se bodo uporabljale za financiranje splošnega proračuna agencije EASA. EESO zato meni, da je za ta predlog prezgodaj in bi ga bilo treba zavrniti.

4.16 Načini dela in vključevanje deležnikov

4.16.1 Vključevanje deležnikov je bistveni element dela agencije EASA in mora to tudi ostati. Zato se predlaga, da se iz člena 104(1)(b) črta besedna zveza „po potrebi“, da bi se izognili samovoljnim odločitvam o vključevanju ali nevključevanju deležnikov v dejavnosti agencije EASA.

4.17 Jezikovna ureditev

Kljub dejstvu, da se v letalski skupnosti za sporazumevanje uporablja večinoma angleščina, so še vedno nekatera geografska območja in področja dejavnosti, na katerih prevladujejo nacionalni jeziki. EESO meni, da bi morali biti skladno s prepovedjo diskriminacije na podlagi jezika iz člena 21 Listine o temeljnih pravicah v vse uradne jezike EU prevedeni in v njih objavljeni vsaj certifikacijske specifikacije in sprejemljivi načini usklajevanja. Poleg tega bi moralo biti zaradi večje preglednosti in obveščenosti javnosti spletno mesto agencije EASA na voljo tudi v drugih jezikih EU in ne samo v angleščini.

4.18 Notranja struktura

Predlagano besedilo člena 90 daje precej več pristojnosti Komisiji kot Evropskemu parlamentu. EESO zato vztraja, da sta v upravnem odboru en predstavnik Komisije in en predstavnik Evropskega parlamenta.

4.19 Zakup

EESO odločno nasprotuje predlogu za spremembo določb Uredbe št. 1008/2008, ki se nanašajo na zakup. Ker naj bi bila ta uredba predvidoma ocenjena v letih 2017 in 2018, bi bilo treba to obravnavati posebej.

5. Ocena Uredbe (EU) št. 996/2010 o preiskavah in preprečevanju nesreč in incidentov v civilnem letalstvu

Kot je že navedeno v točki 4.13, EESO znova poudarja, da je treba ohraniti kulturo pravičnosti, in ponovno predlaga, naj se v ta namen pripravi listina. EESO podpira pristop nezavezujočega prava in uspešno sodelovanje v okviru mreže ECANSIA kot foruma za združevanje sredstev in znanja ter spodbujanje priprave študij, izdajanje varnostnih priporočil in določanje referenčnih meril. Za uresničitev tega je izjemno pomembno, da so na voljo ustrezna sredstva.

Po mnenju EESO bi moralo biti prihodnje delo na področju, ki ga ureja ta uredba, osredotočeno na ustrezno izvajanje in ne na spreminjanje pravnega okvira.

V Bruslju, 14. decembra 2016 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Georges DASSIS

(1) COM(2015) 613 final.

(2) UL L 79, 19.3.2008, str. 1.

(3) COM(2015) 599 final.

(4) COM(2015) 598 final; UL C 389, 21.10.2016, str. 86.

(5) UL C 21, 21.1.2011, str. 62.

(6) UL C 13, 15.1.2016, str. 169.

(7) COM(2015) 598 final.

(8) COM(2015) 598 final, točka 2.3.

(9) UL C 13, 15.1.2016, str. 169, točka 3.1.3; UL C 13, 15.1.2016, str. 110, točka 2.7, in UL C 389, 21.10.2016, str. 86, točka 1.3.

(10) UL C 21, 21.1.2011, str. 62, in UL C 198, 10.7.2013, str. 73.