Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 508/2014 Evropskega parlamenta in Sveta

(COM(2018) 390 final – 2018/0210 (COD))

(2019/C 110/20)

Poročevalec: Brian CURTIS (UK-II)

Zaprosilo Sveta 12. 7. 2018 Zaprosilo Evropskega parlamenta 2. 7. 2018 Pravna podlaga členi 42, 43(2), 91(1), 100(2), 173(3), 175, 188, 192(1), 194(2), 304 in 349 PDEU Sklep predsedstva 22. 5. 2018 (v pričakovanju zaprosila) Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 27. 11. 2018 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 12. 12. 2018 Plenarno zasedanje št. 539 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 214/1/3

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO pozdravlja predlog Komisije, ki državam članicam zagotavlja večjo prožnost v skladu z njihovimi strateškimi prednostnimi nalogami in je namenjen podpori trajnostnega poslovnega modela za ribiče in ohranitvi konkurenčnosti ribištva. EESO poziva predvsem k hitremu sprejetju predloga, bolj dostopnemu mehanizmu financiranja in bolj sorazmernemu in usklajenemu sistemu sankcij. Organizirana civilna družba in regionalne platforme deležnikov bi morale biti vključene v vse faze postopka, od priprave osnutkov nacionalnih načrtov do izvajanja in končne ocene.

1.2 Po mnenju EESO bi bilo treba ohraniti sedanji proračun za Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (trenutno 6,4 milijarde EUR). To je nujno za korenite spremembe in izboljšave, ki jih od ribištva zahteva Evropska unija. Poudariti je treba, da sedanji Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo znaša 0,6 % večletnega finančnega okvira 2014–2020, kar pomeni, da bi vsakršno zmanjšanje njegovega financiranja imelo zanemarljiv učinek na skupni proračun EU, lahko pa bi imelo hude posledice za številne obalne regije.

1.3 EESO ugotavlja, da predlog Komisije ne temelji na podrobni oceni ekonomskih in socialnih posledic. To še poslabšuje dejstvo, da je ribištvo v krizi že več kot 20 let. EESO zato poziva Evropsko komisijo (in sicer GD za zaposlovanje), naj takoj ukrepa in uvede socialni dialog na sektorski ravni, da bi določili najustreznejše ukrepe za izravnavo ekonomskih in socialnih posledic.

1.4 EESO poudarja, da se z akvakulturo in modrim gospodarstvom še vedno ni niti približno nadomestilo število izgubljenih podjetij in delovnih mest. EESO spodbuja Komisijo in države članice, naj vzpostavijo poenostavljen mehanizem tako za nove akvakulturne projekte kot za posodobitev obstoječih.

1.5 Novi Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo bi moral prednost namenjati predvsem socialnim vidikom ter okrepiti in financirati ukrepe za spodbujanje in podpiranje socialnega dialoga, varnosti, delovnih pogojev in krepitve zmogljivosti, izboljšanja usposobljenosti delavcev in „generacijske pomladitve“.

1.6 EESO tako z vidika nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova kot z vidika varnosti hrane spodbuja Evropsko komisijo in države članice, naj odločneje ukrepajo in zahtevajo popolno sledljivost uvoženih rib. Boj proti vsem oblikam suženjstva in izkoriščanja tako na krovu kot med predelavo na kopnem mora biti temelj nove globalne strategije EU o upravljanju ribištva in oceanov.

1.7 EESO priporoča financiranje novih ladij, da se nadomestijo stare, pod pogojem, da zadevna flota nima presežnih zmogljivosti in da je njena količina ulovljenih ciljnih vrst na ravni največjega trajnostnega donosa. Ta ukrep bi moral vključevati uporabo bolj trajnostnih in učinkovitejših motorjev, da se zmanjšajo emisije CO 2 in zagotovi varnost posadke.

1.8 EESO priporoča, da se ohranijo sedanja merila za zagotavljanje finančne podpore in nadomestil v primeru začasnega ali trajnega prenehanja ribolovnih dejavnosti. Tako ribiči kot lastniki ribiških plovil morajo biti upravičeni do teh finančnih instrumentov.

1.9 EESO podpira predlog za posebne ukrepe, namenjene malemu priobalnemu ribolovu, ki je ključnega pomena za preživetje in kulturno dediščino številnih obalnih skupnosti. Kljub temu je treba za podporo trajnostnega poslovnega modela za mali priobalni ribolov sprejeti tudi prilagojene ohranitvene in tehnične ukrepe tam, kjer je bolj razširjen (npr. v Sredozemskem morju). Ti ukrepi bi morali biti prilagojeni različnim oblikam ribolova in biološkim značilnostim posameznega morja. Po mnenju EESO so učinkovito zbiranje podatkov, nadzor in izvrševanje nujni predpogoji za odgovorno upravljanje ribištva, ki prinašajo socialne in ekonomske koristi za ribiče in lokalne skupnosti.

2. Uvod in metodologija

2.1 Novi Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (ESPR) je del večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027. ESPR je temeljno orodje za podporo doseganju ciljev skupne ribiške politike (SRP), spodbujanje izvajanja pomorske politike Unije in krepitev mednarodnega upravljanja oceanov, zlasti v okviru agende za trajnostni razvoj do leta 2030.

2.2 EESO meni, da je novi dolgoročni proračun EU bistven za trajnostni razvoj, rast in kohezijo ter, splošneje, za prihodnost Evrope. Zato je to mnenje tesno povezano z vsemi drugimi mnenji, v katerih EESO obravnava posamezne sklade v okviru novega večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 ( 1 )

3. Kratka vsebina predloga

3.1 Novi ESPR za obdobje 2021–2027 bo osredotočen na štiri prednostne naloge: — spodbujanje trajnostnega ribištva in ohranjanja morskih bioloških virov, — prispevanje k prehranski varnosti s trajnostnimi in konkurenčnimi akvakulturo in trgi, — omogočanje rasti trajnostnega modrega gospodarstva in spodbujanje uspešnih obalnih skupnosti, — krepitev mednarodnega upravljanja oceanov ter omogočanje varnosti, zaščite, čistosti in trajnostnega upravljanja morij in oceanov.

3.2 Novi proračun za ESPR bo znašal 6,14 milijarde EUR v tekočih cenah. Sredstva so v osnovi razdeljena na deljeno in neposredno upravljanje. Za deljeno upravljanje z državami članicami je dodeljenih 5,31 milijarde EUR, za neposredno upravljanje s strani Evropske komisije pa 0,83 milijarde EUR.

3.3 Namen predloga Komisije je, da se presežejo omejitve ESPR za obdobje 2014–2020 ter vzpostavi sistem financiranja, ki bo omogočal spopadanje z novimi izzivi v okviru ciljev trajnostnega razvoja. Glavne značilnosti novega ESPR so naslednje:

3.3.1 Poenostavitev

ESPR 2014–2020 temelji na togem opisu možnosti financiranja in pravil o upravičenosti, zaradi česar je bilo izvajanje za države članice in upravičence zapleteno. ESPR 2021–2027 zagotavlja širši nabor možnosti, ki državam članicam omogočajo, da podporo namenijo za svoje strateške prednostne naloge. V uredbi so zlasti opisana različna področja podpore v okviru posamezne prednostne naloge, s čimer je zagotovljen prožen okvir za izvajanje. Države članice bodo pripravile svoj program in pri tem navedle najustreznejše metode za izpolnjevanje prednostnih nalog. Pri določanju pravil o upravičenosti jim bo omogočena prožnost.

3.3.2 Usklajenost z drugimi skladi EU

V novem večletnem finančnem okviru so pravila, ki se uporabljajo za vse sklade, določena v uredbi o skupnih določbah. Razvile se bodo tudi posebne sinergije z drugimi skladi (ESRR, ESS itd.).

3.3.3 Pogojenost

EU se je v skladu s konferenco OZN o trajnostnem razvoju (Rio+20) in ciljem trajnostnega razvoja št. 14 o ohranjanju in trajnostni uporabi oceanov zavezala, da bo spodbujala trajnostno modro gospodarstvo, ohranjanje bioloških virov in doseganje dobrega okoljskega stanja, prepovedala nekatere oblike subvencij za ribištvo, ki prispevajo k presežni zmogljivosti in prelovu, odpravila subvencije, ki prispevajo k nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, ter ne bo uvajala takih subvencij. Zato uredba določa omejitve in pogoje („neupravičene operacije“), da se preprečijo negativni vplivi na ohranjanje ribolovnih virov.

3.3.4 Osredotočenost na uspešnost

Učinkovitost podpore ESPR se bo ocenjevala na podlagi kazalnikov. Države članice bodo poročale o napredku pri doseganju zastavljenih mejnikov in ciljnih vrednosti. Komisija bo izvajala letne preglede rezultatov na podlagi letnih poročil o rezultatih, ki jih pripravijo države članice, kar omogoča zgodnje odkrivanje morebitnih težav pri izvajanju in uvedbo popravljalnih ukrepov.

3.3.5 Okoljska, socialna in gospodarska trajnost

Med glavnimi cilji SRP sta trajnostni ribolov in akvakultura. V skladu s širokim dojemanjem pojma trajnosti bi si bilo treba poleg okoljskih ciljev prizadevati tudi za ekonomske, socialne in zaposlitvene koristi. Ključna metoda za zagotavljanje trajnostnega ribolova bo še naprej največji trajnostni donos. Zagotovljena bo podpora za prehod na bolj trajnostne dejavnosti. Nadomestila za izredno prenehanje ribolovnih dejavnosti se bodo dodeljevala le v primeru večjih posledic takih okoliščin za ribiče (2). V novem ESPR bo poseben poudarek na malem ribolovu, najbolj oddaljenih regijah, izobraževanju in usposabljanju ter podpori zanje. Obveznost iztovarjanja bi lahko ostala ključen vidik, saj ima zelo velike finančne posledice. ESPR bo zato podpiral inovacije in naložbe, ki prispevajo k izvajanju obveznosti iztovarjanja, na primer naložbe v selektivno ribolovno orodje, izboljšave pristaniške infrastrukture in trženje prilova. Na voljo bo tudi podpora ribičem in pristaniščem za sodobno zbiranje izgubljenega ribolovnega orodja in morskih odpadkov ter ravnanje z njimi.

3.4 Več kot 60 % rib, zaužitih v EU, je uvoženih iz tretjih držav ( 3 ) . Za premostitev te vrzeli je treba poleg ribolovne dejavnosti podpirati tudi akvakulturo, s katero se zagotavlja visoko kakovost in sprejemljive cene rib. ESPR bo zato podpiral spodbujanje in trajnostni razvoj akvakulture, vključno s sladkovodno akvakulturo.

3.5 60 % oceanov je zunaj meja nacionalnih jurisdikcij. To pomeni, da bo morala biti EU bolj dejavna in imeti pomembnejšo vlogo pri svetovnem izzivu upravljanja oceanov. ESPR bo omogočal to zavezanost varnosti, zaščiti, čistoči in trajnostnemu upravljanju oceanov. Izboljšano varovanje meja (sodelovanje obalnih straž) in pomorski nadzor sta vse večja izziva, ki bosta financirana v okviru ESPR 2021–2027.

3.6 Ta podpora bo dopolnjena s posebnimi finančnimi sredstvi za Evropsko agencijo za nadzor ribištva, sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu ter članstvom Unije v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva in drugih mednarodnih organizacijah, ki prav tako prispevajo k izvrševanju politik Unije v ribištvu in pomorstvu.

4. Splošne ugotovitve

4.1 EESO pozdravlja predlog Komisije, ki državam članicam zagotavlja večjo prožnost v skladu z njihovimi strateškimi prednostnimi nalogami in je namenjen podpori trajnostnega poslovnega modela za ribiče ter ohranitvi konkurenčnosti ribištva. EESO zlasti poudarja, da je glavni problem pri trenutnem ESPR slabo črpanje sredstev ( 4 ) . Glavna razloga za to sta: — Zamujanje pri odobritvi in posledično zamujanje pri izvajanju. Sozakonodajalca sta uredbo o ESPR sprejela šele maja 2014, nato pa so države članice potrebovale še nekaj časa, da so oblikovale in sprejele svoje nacionalne programe. — Trenutni sistem je prezapleten in preveč birokratski. Poleg tega številni ribiči oklevajo, preden oddajo vlogo za sredstva, saj ta lahko pomeni nesorazmerno finančno tveganje. Če v petih letih po končnem plačilu storijo kakšno hudo kršitev (5), retroaktivno postanejo neupravičeni in morajo vrniti vsa sredstva, ki so jih prejeli, kakor določa člen 12(2) predloga (ki ohranja obstoječe določbe). Takšno zahtevo bi bilo treba črtati.

4.2 EESO zaradi zgoraj omenjenih razlogov poziva k hitri odobritvi, bolj dostopnemu mehanizmu financiranja in bolj sorazmernemu in usklajenemu sistemu sankcij. Vsi ribiči bi morali ESPR dojemati kot uporabniku prijazen sistem, namenjen izboljšanju njihove dejavnosti v smislu trajnosti in kakovosti. Ta vidik bo imel bistveno vlogo pri izvajanju in upoštevanju novega ribiškega nadzornega sistema, ki ga je pred kratkim predlagala Evropska komisija ( 6 ) . EESO priporoča, naj bodo v vse faze postopka, od priprave osnutkov nacionalnih načrtov do izvajanja in končne ocene, vključene organizirana civilna družba ter regionalne platforme deležnikov.

4.3 Novi proračun za ESPR (6,14 milijarde EUR) se je v primerjavi s trenutnim ESPR za obdobje 2014–2020 (6,4 milijarde EUR) zmanjšal (za štiri odstotke). EESO se zaveda, da je izstop Združenega kraljestva iz EU utemeljen razlog za to zmanjšanje sredstev, kljub temu pa poudarja, da je za korenite spremembe, ki jih EU zahteva od ribiškega sektorja, ki zaposluje več kot 150 000 ribičev in 730 000 delavcev v celotni vrednostni verigi in ki ustvarja skoraj 400 milijard EUR prihodkov in čistega dobička na leto, treba zvišati proračun ali ga vsaj ohraniti na enaki ravni kot v zdajšnjem obdobju. Poudariti je treba, da sedanji Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo znaša 0,6 % večletnega finančnega okvira 2014–2020, kar pomeni, da bi vsakršno zmanjšanje njegovega financiranja imelo zanemarljiv učinek na skupni proračun EU, lahko pa bi imelo hude posledice za številne obalne regije.

4.4 EESO ugotavlja, da predlog Komisije ne temelji na podrobni oceni ekonomskih in socialnih posledic. To še poslabšuje dejstvo, da je ribiški sektor že več kot 20 let v krizi, s sprejetimi ukrepi za doseganje bolj trajnostnega ribištva in akvakulture pa se trend ni izboljšal ( 7 ) . EESO zato poziva Evropsko komisijo (in sicer GD za zaposlovanje), naj takoj ukrepa in uvede socialni dialog na sektorski ravni ( 8 ) , da bi določili najustreznejše ukrepe za izravnavo ekonomskega in socialnega učinka.

4.5 EESO poudarja, da sprejeti ukrepi za razvoj akvakulture in modrega gospodarstva še vedno niti približno ne zadoščajo za nadomestitev izgubljenih podjetij in delovnih mest, zlasti zaradi pretirano birokratskega sistema. EESO spodbuja Komisijo in države članice, naj omogočijo poenostavljen mehanizem tako za nove akvakulturne projekte kot za posodobitev obstoječih s posebnim poudarkom na opredelitvi območij, določenih za akvakulturo, na regionalni ravni.

4.6 Glavni cilj ostaja trajnostno ribištvo in ribiškemu sektorju je treba omogočiti, da ga doseže. Vendar ta prioriteta, kot jo predlaga Komisija, ne pojasni, ali so ukrepi, ki se trenutno financirajo s sredstvi ESPR, vključeni v ukrepe za izboljšanje delovnih in varnostnih pogojev, npr. za usposabljanje, svetovanje, spodbujanje človeškega kapitala, socialni dialog, mlade ribiče ter zdravje in varnost. Sektor sam in organi oblasti so ugotovili, da je premalo kvalificiranih delavcev, kar ovira „generacijsko pomladitev“. EESO poziva sozakonodajalca, da prednost namenita predvsem socialnim vidikom, da se okrepijo in financirajo ukrepi za spodbujanje in podpiranje socialnega dialoga, varnosti, delovnih pogojev, krepitve zmogljivosti in izboljšanja usposobljenosti delavcev. V nasprotnem primeru se mladi ne bodo želeli zaposliti v tej panogi.

4.7 Posodobitev plovil za povečanje varnosti na krovu brez povečanja ribolovne zmogljivosti, generacijska pomladitev ter ustrezni delovni pogoji, usposabljanje in plače so ključni kazalniki pomanjkljivosti EU pri doseganju rasti in krepitvi položaja. ESPR bi moral ribiče vključiti v ohranjanje morske biotske raznovrstnosti, med drugim tudi s podpiranjem inovativnega orodja za večjo selektivnost, ocenami učinka ali zmanjševanjem učinka ribolova. V tem okviru se s pristopom upočasnjevanja, ki ga je izbrala Komisija, ne bodo rešili vsi problemi, povezani s trajnostjo in konkurenčnostjo.

4.8 EESO opozarja, da je večina rib, uvoženih iz tretjih držav, ulovljena na manj trajnosten način kot v Evropi, pri čemer so slabši tudi delovni pogoji na krovu in pri predelavi na kopnem. Posledično nižje cene pomenijo nepošteno konkurenco ribičem iz EU in onemogočajo doseganje stabilnih najnižjih cen ob prvi prodaji, ki so pogoj za njihovo preživetje. EESO tako z vidika nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova kot z vidika varnosti hrane spodbuja Evropsko komisijo in države članice, naj odločneje ukrepajo in zahtevajo popolno sledljivost uvoženih rib ter organizirajo kampanje za ozaveščanje potrošnikov o kakovosti evropskih rib. Treba je zajeziti tudi dvomljive maloprodajne prakse, kot je ponujanje odmrznjenih rib v vitrinah s svežimi ribami brez jasnih in nedvoumnih oznak.

5. Posebne ugotovitve

5.1 EESO podpira novi pristop Evropske komisije, s katerim si prizadeva vzpostaviti splošni okvir brez predpisovalnih ukrepov ter z večjo prožnostjo za države članice, pristojne organe in upravičence. S tem poenostavljenim sistemom se ponuja priložnost za ustvarjanje prilagojenih nacionalnih programov, vendar se morajo pri tem povsod v EU zagotoviti enaki konkurenčni pogoji za dostop do financiranja. Poleg tega bi morala uredba o skupnih določbah, ki vključuje vsa izvedbena pravila, olajšati skupno uporabo različnih programov financiranja EU. Treba bi bilo vzpostaviti jasne mehanizme za preverjanje, da se davkoplačevalski denar dejansko porablja tam, kjer je najbolj potreben, in da se finančna pomoč dodeljuje za trajnostno upravljanje oceanov.

5.2 EESO podpira predlog za določitev štirih glavnih prednostnih nalog in v skladu s svojimi prejšnjimi mnenji še zlasti pozdravlja poseben poudarek na upravljanju oceanov in lokalnem razvoju, da bi se dosegli cilji trajnostnega razvoja in podpiral mali ribolov ( 9 ) . Poudarja, da so bili na evropskih ladjah nedavno odkriti primeri suženjstva in izkoriščanja ( 10 ) in da so takšne prakse žal še bolj razširjene v tretjih državah (vključno s suženjstvom otrok). Po njegovem mnenju bi bilo treba v novi globalni strategiji, ki jo je sprejela Komisija, boj proti vsem oblikam izkoriščanja določiti kot glavno nalogo.

5.3 2 in zagotovi varnost posadke. Ribištvo je po ocenah FAO namreč potencialno nevarna dejavnost, za znižanje števila smrtnih žrtev, poškodb pri delu in poklicnih bolezni EESO meni, da je ena od ključnih težav pomladitev flote, saj so evropska ribiška plovila v povprečju starejša od 30 let in preprosta nadgradnja pogosto ne zadošča. Zato priporoča, naj se spodbuja financiranje novih ladij, da se nadomestijo stare, pod pogojem da zadevna flota nima presežnih zmogljivosti in da je njena količina ulovljenih ciljnih vrst na ravni največjega trajnostnega donosa. Poleg tega bodo zaradi strategije IMO za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov z ladij, katere cilj je zmanjšanje skupnih letnih emisij za najmanj 50 % do leta 2050, večje ladje morale zamenjati svoje motorje, da bi se prilagodile in uskladile s tem mednarodnim ciljem. Zato je nujno vključiti nabavo bolj trajnostnih in učinkovitejših motorjev, da se zmanjšajo emisije COin zagotovi varnost posadke. Ribištvo je po ocenah FAO namreč potencialno nevarna dejavnost, za znižanje števila smrtnih žrtev, poškodb pri delu in poklicnih bolezni ( 11 ) pa je potrebno ustrezno usposabljanje s področja zdravja in varnosti pri delu. Iz vseh teh razlogov je treba ribolovne zmogljivosti flote in zaščito biotske raznovrstnosti obravnavati ločeno od prenove plovil in motorjev.

5.4 Podpora za začasno prenehanje ribolovnih dejavnosti je imela doslej ključno vlogo pri izboljšanju stanja staležev, zlasti v obdobju prepovedi ribolova, hkrati pa je ribičem delno krila izgubo prihodka. Komisija ohranja ta ukrep v novem finančnem okviru, vendar predlaga nove zahteve, ki jih v prejšnji uredbi ni bilo. Glede na to, da ni znakov zlorabe sredstev, prejetih za začasno prenehanje dejavnosti, bi morala Komisija spoštovati in ohraniti prejšnja merila, da bi zagotovili podporo čim več ribičem, ki jo potrebujejo. To načelo bi moralo veljati tudi za trajno prepoved ribolova. V obeh primerih morajo biti tudi ribiči upravičeni do te finančne podpore, ne samo lastniki ribiških plovil, kot je določeno v sedanjem ESPR.

5.5 Ribolov je sezonska dejavnost, količina ulova pa ni predvidljiva in lahko včasih preseže potrebe trga. Zato so potrebni instrumenti za ustrezno ravnanje s presežki in stabilizacijo dela ulova pred prodajo, zlasti v primeru zmanjšanega ulova. V ta namen bi morali s sredstvi ESPR še naprej podpirati organizacije proizvajalcev, ki potrebujejo možnost za začasno skladiščenje ribiških proizvodov za prehrano ljudi. Ta pomoč bi morala biti na voljo takoj, da bi jo bilo mogoče v celoti izkoristiti. V zvezi s tem EESO podpira ohranitev nadomestil za stroške skladiščenja.

5.6 Še eno ključno vprašanje za prihodnost sektorja je generacijska pomladitev. Nekatere nove pobude za olajšanje nakupa rabljenega plovila, poklicno usposabljanje in izboljšanje delovnih pogojev so lahko koristne, vendar ne odpravijo glavnega problema: nizke donosnosti naložb. Ta je zlasti očitna pri malem ribolovu, ki poteka na ravni družin s plovili, krajšimi od 12 m. EESO opozarja, da je stalno izgubljanje plovil in delovnih mest v nasprotju z napovedjo Komisije, da se bo proizvodnja v ribiškem sektorju EU do leta 2030 v skladu z ocenjeno rastjo na svetovni ravni podvojila ( 12 )

5.7 EESO podpira predlog za posebne ukrepe, namenjene malemu priobalnemu ribolovu, ki je ključnega pomena za preživetje in kulturno dediščino številnih obalnih skupnosti. To predstavlja 75 % vseh ribiških plovil, registriranih v EU, in skoraj polovico vseh delovnih mest. V zadnjih desetletjih je tradicionalni in mali ribolov kriza najhuje prizadela, zato je zanj potrebna posebna strategija, da bi si ponovno zagotovil trden položaj na trgu. Ta pobuda bo pozitivno vplivala tudi na lokalne skupnosti, ki so v težavah.

5.8 EESO meni, da so potrebni inovativni pristopi za upravljanje pravic za mali ribolov, nujno pa je tudi nadaljnje sodelovanje, da bi sektorju pomagali upravljati kvote oz. število dni na morju, povezati proizvodnjo s trženjem in rešiti težave z vrstami, ki omejujejo ribolov (angl. choke species ). Obalne skupnosti in morsko okolje bodo največ pridobili, če se bodo ribolovne možnosti dodeljevale na podlagi transparentnih okoljskih, socialnih in gospodarskih meril. K spopadanju s temi izzivi lahko prispevajo sredstva za spodbujanje trajnosti in procesov sodelovanja, ki vključujejo ukrepe, kot so spodbujanje delavnic ter oblikovanje procesov sodelovanja, v okviru katerih poteka komunikacija z znanstveniki in drugimi deležniki.

5.9 V programskem obdobju 2014–2020 je bil zelo koristen instrument lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost. Ta strategija je imela pomembno vlogo pri spodbujanju gospodarske diverzifikacije lokalnih skupnosti. EESO zato podpira predlog, naj se razširi na vse sektorje modrega gospodarstva. Z dodeljevanjem sredstev za trajnostno modro gospodarstvo pa bi se morale zagotavljati socialne in ekonomske koristi za sedanje in prihodnje generacije, obnoviti ter varovati raznovrstnost, produktivnost, odpornost in temeljna vrednost morskih ekosistemov ter spodbujati čiste tehnologije, energija iz obnovljivih virov in krožni snovni tokovi.

5.10 EESO meni, da je izjava z Malte MedFish4Ever iz leta 2017 temelj za ukrepe EU, vendar bi bilo treba kljub temu posamezne ohranitvene in tehnične ukrepe prilagoditi različnim oblikam ribolova in biološkim značilnostim Sredozemskega morja. EESO je namreč ugotovil, da je uspešni model večletnega načrta za staleže ene same vrste (npr. v Baltskem morju) manj učinkovit pri mešanih staležih (npr. v Sredozemskem morju) ( 13 ) . Poleg tega se način ribolova med severno in južno Evropo povsem razlikuje. Za ribištvo v Sredozemskem morju je značilen zlasti mali in tradicionalni ribolov ( 14 ) . EESO zato spodbuja raziskave, ki bi vključevale ocene staležev in zbiranje podatkov, da bi se pripravili prilagojeni, učinkovitejši sistemi varstva biotske raznovrstnosti. Učinkovito zbiranje podatkov, nadzor in izvrševanje so nujni predpogoji za odgovorno upravljanje ribištva ter prinašajo socialne in ekonomske koristi za ribiče in lokalne skupnosti.

5.11 Kot je EESO že napovedal ( 15 ) , je eden glavnih problemov v tem sektorju tako za ribiška podjetja kot nacionalne organe obveznost iztovarjanja zaradi svoje kompleksnosti in visokih stroškov prehoda na bolj trajnostni ribolov (npr. uporaba posebnega selektivnega orodja). Novi predlog Komisije o nadzoru ribištva ( 16 ) naj bi razširil sedanje obveznosti za plovila za mali priobalni ribolov in na splošno določal nove obveznosti in naloge za celoten sektor (obvezna CCTV oprema na krovu). Po mnenju EESO je potreben poenostavljen, prožen in pragmatičen sistem nadzora, na nacionalni ravni pa bi bilo treba zagotoviti ustrezno podporo velikemu številu plovil. Zato bo za uspešno izvajanje novega nadzornega sistema treba čim prej in v celoti porabiti sredstva iz Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo za obdobje 2021–2027, da bi se vsi ribiči lahko prilagodili zahtevam nove uredbe ( 17 )

5.12 EESO poudarja, da nova direktiva EU o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje ( 18 ) (tudi uporabljenega ribolovnega orodja) skupaj z novo direktivo o pristaniških sprejemnih zmogljivostih ( 19 ) odpira nove možnosti in priložnosti za trajnostni ribolov ter krožno gospodarstvo. Ukrep, namenjen spodbujanju vračanja ribolovnega orodja s spodbudami za ribiče, bi bilo treba razširiti na vračanje vseh drugih odpadkov, tudi morskih, zbranih med ribolovom.

5.13 Ta pobuda bi morala biti temeljnega pomena za sektor, saj morajo ribiči v skladu s trenutno zakonodajo plačati, da odpadke odložijo v pristaniščih. Ribiči torej zdaj plačujejo, da čistijo ocean in odlagajo odpadke, ki jih niso sami proizvedli, temveč so jih le zbrali. EESO meni, da bi lahko ribiči zagotavljali pomembno dodano vrednost, z ustreznim usposabljanjem pa bi lahko čiščenje postalo še ena donosna gospodarska dejavnost, podobno kot ribiški turizem (modro gospodarstvo) ( 20 )

5.14 EESO v skladu s predlogom Komisije, naj se četrtina celotnega proračuna EU nameni ukrepanju v zvezi s podnebnimi spremembami, predlaga, naj se znaten del tega denarja nameni prenovi pristanišč, da bi se sklenil krog ravnanja z morskimi odpadki in spodbujalo krožno gospodarstvo. V okviru širše strategije preprečevanja morskih odpadkov bi bilo treba posebna sredstva nameniti čiščenju rek ( 21 ) . EESO meni, da bi se s strukturiranim pristopom lahko vzpostavili modeli odprtega upravljanja, ki bi vključevali javne organe in organizirano civilno družbo na lokalni ravni, npr. „rečne pogodbe“, s katerimi bi se spodbudilo oblikovanje čezmejnih mrež ( 22 )

5.15 Več deležnikov je opozorilo na težave pri doseganju enakih konkurenčnih pogojev na območjih, kjer je uporaba morja deljena, zlasti na območjih, ki si jih ribiči iz EU delijo s flotami iz tretjih držav ( 23 ) . Pomembnejša vloga EU pri mednarodnem upravljanju oceanov bi tako lahko zagotovila več priložnosti v smislu okoljske trajnosti in poštene konkurence.

5.16 EESO podpira izvrševanje kontrol na ladjah iz tretjih držav. Poleg tega poudarja, da bi boljši sistem sledljivosti rib iz tretjih držav koristil pri spopadanju z goljufijami in zagotavljanju varnosti hrane.

V Bruslju, 12. decembra 2018 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Mnenja EESO: Večletni finančni okvir po letu 2020 (UL C 440, 6.12.2018, str. 106); Uredba o skupnih določbah za obdobje 2021–2027 (UL C 62, 15.2.2019, str. 83); Uredba o Evropskem skladu za regionalni razvoj 2021–2027 (UL C 62, 15.2.2019, str. 90); Uredba o evropskem teritorialnem sodelovanju za obdobje 2021–2027 (UL C 440, 6.12.2018, str. 116); Uredba o čezmejnem mehanizmu za obdobje 2021–2027 (UL C 440, 6.12.2018, str. 124); Evropski socialni sklad + (UL C 62, 15.2.2019, str. 165); Predlog programa Obzorje Evropa (novi 9. okvirni program) (UL C 62, 15.2.2019, str. 33).

(2) Če se gospodarske dejavnosti zadevnega plovila prekinejo vsaj za 90 zaporednih dni in če gospodarske izgube, ki so posledica prenehanja, znašajo več kot 30 % povprečnega letnega prometa zadevnega podjetja v določenem obdobju.

(3) COM(2018) 390 final, str. 12.

(4) Črpanje sredstev iz sedanjega Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo za obdobje 2014–2020 je zelo slabo. Konkretno je bilo 29 % finančnih sredstev dodeljenih za izbrane projekte, porabljenih pa je bilo samo 8 % celotnega proračuna. Vir: Evropska komisija. https://cohesiondata.ec.europa.eu/funds/emff#

(5) Za hudo kršitev je določena kazen, ki je lahko različno visoka, odvisno od vrste kršitve. V Španiji lahko na primer znaša med 601 in 60 000 EUR. To pomeni, da se lahko ribiču sorazmerno glede na resnost kršitve naloži kazen v višini 601 EUR, na podlagi člena 12(2) pa lahko izgubi več sto tisoč eurov podpore za naložbo, ki jo je morda opravil in zanjo prejel plačilo že pred petimi leti. To ima zelo velike posledice zlasti za male ribiče.

(6) Mnenje EESO Nadzor ribištva (glej stran 118 tega Uradnega lista).

(7) V Italiji, na primer, se je na 8 000 km obale število ribiških plovil v zadnjih 30 letih zmanjšalo za približno tretjino. Ladje so v povprečju stare 34 let in jih je nujno treba posodobiti ali zamenjati z novimi. V tem obdobju je bilo izgubljenih 18 000 delovnih mest (v ribiškem sektorju v Italiji je zaposlenih 25 000 delavcev). Podatki: italijansko ministrstvo za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo, 2016.

(8) Odbor EU za sektorski socialni dialog na področju morskega ribištva.

(9) Mnenje EESO Večletni načrt za male pelagične staleže v Jadranskem morju (UL C 288, 31.8.2017, str. 68).

(10) https://www.theguardian.com/world/2018/may/18/we-thought-slavery-had-gone-away-african-men-exploited-on-irish-boats

(11) FAO ocenjuje, da je v ribiškem sektorju na svetovni ravni vsako leto več kot 32 000 smrtnih žrtev (https://safety4sea.com/fishers-fatalities-give-impetus-to-fishing-vessel-safety-work/).

(12) OECD, Ocean Economy in 2030, 2016.

(13) GFCM, The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries (Stanje ribolova v Sredozemlju in Črnem morju), 2016, str. 26. Kot je poudarila Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM) pri FAO, je v morjih z eno samo vrsto rib lažje izvajati usmerjeni ribolov, saj tam sobiva malo vrst rib in je zato lažje določiti omejitve glede ulova. V morjih z več vrstami pa na istem območju živijo številne vrste rib.

(14) Mnenji EESO Reforma SRP, točka 1.3 (UL C 181, 21.6.2012, str. 183) in Večletni načrt za male pelagične staleže v Jadranskem morju (UL C 288, 31.8.2017, str. 68).

(15) Mnenje EESO Obveznost iztovarjanja (UL C 311, 12.9.2014, str. 68). Točka 1.2: „Predlog Komisije [je] preveč kompleksen ter […] bo povzročil prekomerno in nesorazmerno dodatno delo za ribiče pri izvajanju obveznosti iztovarjanja. Zato meni, da bi bilo treba staviti na bolj pragmatično, jasnejšo, enostavnejšo in prožnejšo zakonodajo, ki bo ribičem dejansko zagotovila dovolj časa za prilagoditev v prehodnem obdobju brez strogih sankcij“.

(16) COM(2018) 368 final.

(17) Glej opombo 6.

(18) COM(2018) 340 final.

(19) COM(2018) 33 final.

(20) Mnenje EESO Plastični proizvodi za enkratno uporabo (UL C 62, 15.2.2019, str. 207).

(21) Poročilo UNEP, 2016. Iz rek prihaja 80 % morskih odpadkov.

(22) Glej opombo 20.

(23) MEDAC, vprašanja o financiranju ribiškega in pomorskega sektorja po letu 2020, februar 2018.