OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet soglasno na predlog Komisije kateri koli državi članici dovoli, da uvede posebne ukrepe za odstopanje od določb navedene direktive zaradi poenostavitve postopka obračunavanja DDV ali preprečevanja nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

V dopisu, ki ga je Komisija evidentirala 12. aprila 2019, je Italija zaprosila za podaljšanje odstopanja od člena 168 in člena 26(1)(a) direktive o DDV, ki ga trenutno uporablja. Italija zlasti prosi za dovoljenje za nadaljevanje odstopanja od člena 168, ki ji dovoljuje, da 40 % omeji pravico do odbitka vstopnega DDV, ki se obračuna za izdatke, povezane z motornimi cestnimi vozili, ki se ne uporabljajo izključno za poslovne namene. Poleg tega Italija prosi za dovoljenje za nadaljevanje odstopanja od člena 26(1)(a) z oprostitvijo plačila DDV za zasebno rabo vozil, vključenih v sredstva podjetja davčnega zavezanca, kadar za zadevna vozila velja omejitev pravice do odbitka.

V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 13. maja 2019 o prošnji Italije obvestila druge države članice. Z dopisom z dne 14. maja 2019 je Komisija uradno obvestila Italijo, da ima vse informacije, potrebne za presojo prošnje.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Člen 168 direktive o DDV določa, da ima davčni zavezanec pravico do odbitka DDV, obračunanega pri nakupu blaga ali storitev, ki se uporabljajo za namene obdavčenih transakcij v državi članici, v kateri se take transakcije opravijo. Člen 26(1)(a) iste direktive določa, da se zasebna raba blaga, ki je del poslovnih sredstev podjetja, šteje za opravljanje storitev za plačilo, če je bilo tako blago upravičeno do odbitka DDV.

Pri motornih cestnih vozilih, ki spadajo med poslovna sredstva podjetja, se pri uporabi zgoraj navedenih določb pojavljajo številne praktične težave, zlasti ker ni lahko razlikovati med zasebno in poslovno rabo teh motornih vozil. V primerih, ko se vodijo evidence o rabi takih avtomobilov, te dodatno obremenjujejo podjetja in uprave, saj zahtevajo vodenje in nadzor. Poleg tega bi uporaba navedenih določb lahko povečala tveganje zlorab na področju DDV ali poskusov goljufij, zlasti zaradi morebitnega pomanjkljivega poročanja o zasebni rabi takih vozil.

Italija ima trenutno dovoljenje za odstopanje od člena 168 direktive o DDV, ki ji dovoljuje, da pravico do odbitka DDV na nakup vozila omeji na 40 %, vključno s pogodbami za montažo in podobnim, proizvodnjo, nakup znotraj Skupnosti, uvoz, najem ali zakup, predelavo, popravilo ali vzdrževanje in izdatke za dobavo ali storitve, opravljene v zvezi s temi vozili in njihovo uporabo, vključno z mazivi in gorivom, pod pogojem da se vozilo ne uporablja izključno za poslovne namene. Odstopanje zajema vsa motorna vozila, razen kmetijskih ali gozdarskih traktorjev, ki se običajno uporabljajo za prevoz oseb ali blaga po cesti ter imajo največjo skupno težo manj kot 3,5 tone in manj kot devet sedežev, vključno z vozniškim sedežem. Nasprotno pa ne zajema izdatkov, ki so v celoti povezani s poslovanjem davčnega zavezanca. To bi veljalo za vozila, ki so del zalog davčnega zavezanca pri izvajanju njegove dejavnosti, vozila, ki se uporabljajo kot taksiji, vozila, ki jih avtošole uporabljajo za učenje, ter vozila, ki se uporabljajo za najem ali zakup, ali jih uporabljajo prodajni zastopniki.

Prav tako ima Italija dovoljenje za odstopanje od člena 26(1)(a) direktive o DDV, ki ji dovoljuje oprostitev plačila DDV za zasebno rabo vozil, ki so spadajo med poslovna sredstva podjetja davčnega zavezanca, kadar so navedena vozila zajeta z zgoraj navedenim odstopanjem.

Dovoljenje za zgoraj navedene ukrepe odstopanja je Svet prvič odobril z Odločbo 2007/441/ES z dne 18. junija 2007 do 31. decembra 2010. Pozneje so bili ukrepi za odstopanje na prošnjo podaljšani Italije še trikrat: Z Izvedbenim sklepom Sveta 2010/748/EU z dne 29. novembra 2010 so bili podaljšani za obdobje od 1. januarja 2011 do 31. decembra 2013; z Izvedbenim sklepom Sveta 2013/679/EU z dne 15. novembra 2013 za obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2016; z Izvedbenim sklepom Sveta (EU) 2016/1982 z dne 8. novembra 2016 pa za obdobje od 1. januarja 2017 do 31. decembra 2019.

Ta prošnja Italije za nadaljnje podaljšanje odstopanja do 31. decembra 2022 temelji na istih razlogih, kot so bili predstavljeni v prejšnjih prošnjah. Prošnji je priloženo poročilo, ki vsebuje pregled odstotka omejitve, ki se uporablja za pravico do odbitka, kot določa člen 6 Odločbe 2007/441/ES.

Podatki, ki jih je predložila Italija, kažejo, da je sedanja stopnja 40 % še vedno primerna, ker ustreza trenutnim razmeram v italijanskem gospodarstvu glede na razmerje med poslovno in zasebno uporabo zadevnih motornih cestnih vozil. V skladu s poročilom Italije v italijanskem gospodarstvu prevladujejo mikropodjetja, ki predstavljajo 99 % italijanskih podjetij in imajo približno 5,2 milijona davčnih zavezancev. Iz tega je razvidno, kakšne težave imajo organi pri preverjanju zasebne in poslovne rabe motornih vozil, ki so v lasti takih mikropodjetij. Prevlada mikropodjetij prav tako upravičuje sprejetje ukrepov za poenostavitev, da se zagotovi izpolnjevanje davčnih obveznosti.