Pogoji za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika ***I

P6_TA(2008)0217

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. maja 2008 o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika (KOM(2007)0263 — C6-0145/2007 — 2007/0098(COD))

(2009/C 279 E/37)

(Postopek soodločanja: prva obravnava)

Evropski parlament,

P6_TC1-COD(2007)0098

Stališče Evropskega parlamenta sprejeto na prvi obravnavi dne 21. maja 2008 z namenom sprejetja Uredbe (ES) št. …/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in razveljavitvi Direktive 96/26/ES

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 71 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Vzpostavitev notranjega trga za cestni prevoz s poštenimi konkurenčnimi pogoji zahteva enotno izvajanje skupnih pravil za dostop do opravljanja dejavnosti cestnega prevoznika v tovornem ali potniškem prometu, v nadaljnjem besedilu „dejavnost cestnega prevoznika“. Ta skupna pravila lahko pripomorejo k visoki ravni strokovne usposobljenosti prevoznikov, racionalizaciji trga, izboljšanju kakovosti opravljenih storitev, kar je v interesu prevoznikov, njihovih strank in celotnega gospodarstva, ter k večji varnosti v cestnem prometu. Lahko tudi spodbudijo učinkovito izvajanje pravice do ustanavljanja prevoznih podjetij.

(2) Direktiva Sveta 96/26/ES z dne 29. aprila 1996 o dovoljenju za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika v tovornem in potniškem prometu ter o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah za olajšanje uresničevanja pravic teh prevoznikov do ustanavljanja prevoznih podjetij v domačem in mednarodnem prometu (4) je določila minimalne pogoje za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in medsebojno priznavanje v ta namen zahtevanih dokumentov. Kljub temu izkušnje, ocena učinka in različne študije kažejo, da države članice to direktivo izvajajo zelo različno. Ta različnost ima več negativnih posledic, zlasti izkrivljanje konkurence, določeno nepreglednost trga, neenako raven nadzora in nevarnost, da bodo podjetja z nizko ravnjo usposobljenosti malomarna ali bodo manj upoštevala pravila o varnosti v cestnem prometu in socialne predpise, kar lahko škoduje ugledu sektorja.

(3) Te posledice so še toliko bolj negativne, ker lahko povzročijo motnje v pravilnem delovanju notranjega trga cestnega prevoza. Dostop na trg mednarodnega prevoza blaga in nekaterih poslov kabotaže je namreč odprt za podjetja iz vse Skupnosti. Edini pogoj, ki ga morajo izpolnjevati ta podjetja, je, da imajo dovoljenje Skupnosti, ki ga lahko pridobijo, če izpolnjujejo pogoje za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti v skladu z Uredbo (ES) št. …/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … [o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga] (5) in Uredbo (ES) št. …/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … [o skupnih pravilih za dostop do trga avtobusnih prevozov] (6).

(4) Zato je treba posodobiti obstoječa pravila o dovoljenju za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, da bi zagotovili njihovo enotnejše in učinkovitejše izvajanje. Ker je upoštevanje teh pravil glavni pogoj za dostop na trg Skupnosti in ker so veljavni instrumenti Skupnosti na področju dostopa na trg uredbe, se zdi uredba najprimernejši instrument za ureditev pridobitve dovoljenja za opravljanje dejavnosti.

(5) Zaradi zagotavljanja poštene konkurence se morajo skupna pravila za opravljanje dejavnosti v čim širšem obsegu nanašati na vsa podjetja. Kljub temu ni nujno, da se v to uredbo vključijo podjetja, ki opravljajo izključno prevoze z zelo majhnim vplivom na trg prevoznih storitev.

(6) Dolžnost države članice, v kateri je sedež podjetja, mora biti, da zagotovi, da podjetje trajno izpolnjuje pogoje, določene v tej uredbi, da se lahko ta država članica po potrebi odloči za začasni ali trajni odvzem dovoljenj, na podlagi katerih lahko to podjetje posluje na trgu. Pravilno upoštevanje in zanesljiv nadzor nad pogoji za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti zahtevata, da imajo podjetja stalen in dejanski sedež.

(7) Fizične osebe z zahtevanima dobrim ugledom in strokovno usposobljenostjo je treba jasno opredeliti in imenovati pri pristojnih organih. Te osebe, tako imenovani „upravljavci prevoza“, morajo prebivati v državi članici ter stalno in dejansko voditi prevozne dejavnosti podjetij za cestni prevoz. Treba je podrobno določiti, pod kakšnimi pogoji se šteje, da oseba neprekinjeno in dejansko vodi prevozno dejavnost v podjetju.

(8) Dober ugled upravljavca prevoza zahteva, da ni bil obsojen za hujša kazniva dejanja ali deležen resnih sankcij, zlasti zaradi kršitve predpisov Skupnosti na področju cestnega prevoza. Na področjih, na katera se nanašajo predpisi Skupnosti, je nujno treba skupaj določiti vrste kršitev in ustrezne ravni teže kršitev, ki lahko omadežujejo dober ugled podjetja.

(9) Komisija bi si morala prizadevati za uresničitev cilja zagotavljanja, da se hude kršitve v različnih državah članicah enako strogo kaznujejo, ter za to sprejeti ustrezne ukrepe.

(10) Podjetje za cestni prevoz mora imeti določeno minimalno finančno sposobnost za zagotovitev primernega zagona in dobrega upravljanja podjetja. Treba je poseči po dobro opredeljenih upoštevnih finančnih kazalnikih, ki se lahko določijo na podlagi letnih računovodskih izkazov. Podjetja, ki to želijo, morajo imeti možnost, da svoj finančni položaj dokažejo z bančno garancijo ali drugim finančnim instrumentom, kot na primer zavarovanjem , kar je lahko za ta podjetja preprosteje in ceneje.

(11) Visoka raven strokovne usposobljenosti lahko poveča družbeno-gospodarsko učinkovitost sektorja cestnega prevoza. Zato se morajo kandidati za mesto upravljavca prevoza udeleževati kakovostnega usposabljanja. Da bi zagotovili bolj enake pogoje usposabljanja in preverjanja ter kandidatom omogočili transparentnost, je treba določiti, da države članice na podlagi meril, ki jih določijo same, akreditirajo centre za preverjanje in usposabljanje. Od vzpostavitve notranjega trga naprej nacionalni trgi niso več ločeni. Zato morajo imeti vsi, ki so usposobljeni za vodenje prevoznih dejavnosti, potrebno znanje za vodenje domačega in mednarodnega prevoza. Seznam predmetov, ki jih je treba poznati za pridobitev spričevala o strokovni usposobljenosti, in podrobna pravila glede preverjanja se lahko spreminjajo skupaj s tehničnim napredkom, zato je treba omogočiti njihovo posodabljanje.

(12) Poštena konkurenca in cestni prevoz, ki v celoti upošteva pravila, zahtevata enako raven nadzora in spremljanja med državami članicami. Nacionalni organi za nadzor podjetij in veljavnosti njihovih dovoljenj imajo pri tem ključno vlogo, zato je treba zagotoviti, da po potrebi lahko sprejmejo ustrezne ukrepe, zlasti v najresnejših primerih z začasnim ali trajnim odvzemom dovoljenj ali za razglasitev neprimernosti malomarnih ali zlonamernih upravljavcev prevoza. Pred tem morajo te ukrepe preučiti z ozirom na načelo sorazmernosti. Kljub temu je treba podjetje predhodno opozoriti in mu dati na voljo razumen rok za ureditev položaja, preden si nakoplje take sankcije.

(13) Bolj urejeno upravno sodelovanje med državami članicami bi izboljšalo učinkovitost nadzora nad podjetji, ki poslujejo v več državah članicah, in lahko zmanjša upravne stroške. Elektronski registri podjetij, ki so medsebojno povezani na evropski ravni, lahko ob upoštevanju pravil Skupnosti o varstvu osebnih podatkov olajšajo tako sodelovanje in zmanjšajo stroške, povezane z nadzorom, za podjetja in tudi za uprave. V večini držav članic že obstajajo nacionalni elektronski registri. Tudi infrastruktura za medsebojno povezanost med državami članicami že obstaja. Te nacionalne registre podjetij in njihovo medsebojno povezanost na evropski ravni je torej mogoče bolj sistematično uporabljati po nižjih stroških, kar lahko po drugi strani prispeva k občutnemu zmanjšanju upravnih stroškov pregledov in izboljša njihovo učinkovitost.

(14) Nekateri podatki iz teh registrov, povezani s kršitvami in sankcijami, so osebni. Države članice morajo zato sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da se upoštevajo določbe Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (7), zlasti glede nadzora obdelave teh podatkov s strani organov javne oblasti ter pravice do informiranja zadevnih oseb, njihove pravice dostopa do podatkov in pravice do ugovora. Za namene te uredbe se zdi nujno, da se tovrstni podatki ohranijo vsaj dve leti, s čimer bi preprečili, da bi izločena podjetja prenesla sedež v druge države članice.

(15) Medsebojna povezanost nacionalnih registrov je bistvenega pomena za hitro in učinkovito izmenjavo informacij med državami članicami ter za zagotovitev, da prevozniki ne bodo poskušali storiti hujših kršitev ali jih utegnili zagrešiti v drugih državah članicah kot v državi, kjer imajo sedež. Ta medsebojna povezanost zahteva skupno opredelitev natančnega formata podatkov za izmenjavo in tehničnih postopkov izmenjave.

(16) Za učinkovito izmenjavo informacij med državami članicami je treba določiti nacionalne kontaktne točke in nekatere skupne postopke glede rokov in narave minimalnih informacij, ki jih je treba posredovati.

(17) Da bi olajšali uveljavljanje pravice do ustanavljanja, je treba kot zadosten dokaz o dobrem ugledu za pridobitev dovoljenja za opravljanje zadevnih dejavnosti v državi članici gostiteljici sprejeti predložitev ustreznih dokumentov, ki jih je izdal pristojni organ matične države cestnega prevoznika, pri čemer se je treba prepričati, da zadevne osebe niso bile razglašene za neprimerne za opravljanje dejavnosti v drugih državah članicah, iz katerih izhajajo.

(18) Kar zadeva strokovno usposobljenost, mora država članica, v kateri je sedež podjetja, enotni vzorec potrdila, izdan na podlagi določb iz te uredbe, priznati kot zadosten dokaz, da se tako olajša uveljavljanje pravice do ustanavljanja.

(19) Na ravni Skupnosti je potrebno natančnejše spremljanje izvajanja določb te uredbe, kar vključuje pošiljanje rednih poročil o dobrem ugledu s strani Komisije, finančnem položaju in strokovni usposobljenosti podjetij iz sektorja cestnega prevoza, in sicer prek poročil, pripravljenih na podlagi nacionalnih registrov.

(20) Države članice morajo določiti kazni za kršitve določb te uredbe. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

(21) Ker ciljev te uredbe, tj. posodobitve pravil, ki urejajo dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, za zagotovitev njihove enotnejše in bolj primerljive uporabe v državah članicah, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in jih je zato lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne sme preseči okvirov, potrebnih za doseganje teh ciljev.

(22) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (8).

(23) Zlasti je treba Komisijo pooblastiti za pripravo seznama kategorij, vrst in stopnje teže resnih kršitev, zaradi katerih lahko cestni prevozniki v določenih okoliščinah izgubijo zahtevan dober ugled; za prilagoditev tehničnemu napredku Priloge k tej uredbi o znanju, ki ga morajo države članice upoštevati pri priznanju strokovne usposobljenosti, in priloge, v kateri je vzorec spričevala o strokovni usposobljenosti; za pripravo seznama kršitev, zaradi katerih lahko oblasti v določenih okoliščinah in ob upoštevanju sorazmernosti, kar zadeva naravo kršitve, obravnavajo možnost začasnega ali trajnega odvzema dovoljenja za opravljanje dejavnosti ali izdajo razglasitev o neprimernosti. Ker imajo ti ukrepi splošen doseg in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe ali njenim dopolnitvam z dodajanjem nebistvenih določb, morajo biti sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. Običajne roke za regulativni postopek s pregledom je zaradi učinkovitosti treba skrajšati za posodobitev vzorca spričevala o strokovni usposobljenosti.

(24) Treba je razveljaviti Direktivo 96/26/ES —

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Poglavje I

Splošne določbe

Člen 1

Predmet in področje uporabe

1. Ta uredba ureja dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in izvajanje te dejavnosti.

2. Ta uredba se uporablja za vsa podjetja s sedežem v Skupnosti, ki opravljajo dejavnost cestnega prevoznika. Uporablja se tudi za podjetja, ki nameravajo opravljati dejavnost cestnega prevoznika in sklicevanja na podjetja, ki opravljajo dejavnost cestnega prevoznika, je treba, če je to primerno, razumeti, kot da vsebujejo tudi sklicevanje na podjetja, ki nameravajo opravljati tako dejavnost .

3. Z odstopanjem od odstavka 1 se ta uredba ne uporablja za:

a) podjetja, ki opravljajo dejavnost cestnega prevoznika v tovornem prometu izključno z motornimi vozili ali s kombinacijami vozil, katerih največja dovoljena naložena teža ne presega 3,5 tone. Vendar lahko države članice to mejo znižajo za vse ali samo za nekatere vrste prevozov;

b) podjetja, ki brezplačno opravljajo storitve cestnega prevoza v potniškem prometu izključno za nekomercialne namene, katerih glavna dejavnost ni cestni prevoz potnikov in katerih uporabljena vozila upravljajo lastni zaposleni ;

c) podjetja, ki opravljajo dejavnost cestnega prevoznika samo z vozili, katerih najvišja dovoljena hitrost ne presega 40 km/h.

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej uredbi pomeni:

a) „poklicna dejavnost cestnega prevoznika“ dejavnost cestnega prevoznika v potniškem prometu ali dejavnost cestnega prevoznika v tovornem prometu;

b) „poklicna dejavnost cestnega prevoznika v tovornem prometu“ dejavnost vsakega podjetja, ki z motornimi vozili ali kombinacijo vozil prevaža blago za najem ali plačilo;

c) „poklicna dejavnost cestnega prevoznika v potniškem prometu“ dejavnost vsakega podjetja, ki z motornimi vozili, konstruiranimi in opremljenimi tako, da so primerna za prevoz več kot devet oseb – skupaj z voznikom – in predvidena v ta namen, opravlja storitve v potniškem prometu za javnost ali za določene skupine uporabnikov, storitve pa plačajo osebe, ki prevoz uporabljajo, ali organizator prevoza;

d) „podjetje“ vsako fizično ali pravno osebo, ki ustvarja dobiček ali ne, vsako združenje ali skupino oseb, ki ni pravna oseba in ustvarja dobiček ali ne, ter vsako organizacijo, ki je pravna oseba ali je odvisna od organa, ki je pravna oseba;

e) „upravljavec prevoza“ fizično osebo, zaposleno v podjetju, ali, če je to podjetje fizična oseba, to isto osebo ali , če je določeno, drugo fizično osebo, imenovano s pogodbo, ki dejansko in trajno vodi prevozne dejavnosti tega podjetja;

f) „dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika“ upravno odločbo, s katero se podjetju, ki izpolnjuje pogoje, določene v tej uredbi, dovoli opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika;

g) „pristojni organ“ organ v državi članici na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni, ki za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti preveri, ali podjetje izpolnjuje pogoje iz te uredbe, ter je pooblaščen za izdajo in začasni ali trajni odvzem dovoljenja za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika;

h) „država članica sedeža“ državo članico, v kateri ustanovi sedež podjetje, katerega

upravljavec prevoza lahko izhaja iz druge države.

Člen 3

Zahteve za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika

Podjetja, ki opravljajo dejavnost cestnega prevoznika, morajo izpolnjevati naslednje zahteve:

a) imeti morajo dejanski in stalni sedež v eni od držav članic , kot to določa člen 5 ;

b) imeti morajo dober ugled , kot to določa člen 6 ;

c) imeti morajo ustrezen finančni položaj , kot to določa člen 7 ;

d) imeti morajo ustrezno strokovno usposobljenost , kot to določa člen 8 .

Pogoji za izpolnjevanje vsake od teh zahtev so določeni v poglavju II. Ta uredba ne prepoveduje, da se države članice odločijo predpisati dodatne pogoje, ki jih morajo izpolnjevati podjetja, ki želijo pridobiti dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika.

Člen 4

Upravljavec prevoza

1. Podjetje, ki opravlja dejavnost cestnega prevoznika, imenuje vsaj eno fizično osebo, upravljavca prevoza, ki izpolnjuje zahteve iz člena 3(b) in (d) in naslednje pogoje:

a) dejansko in neprekinjeno mora voditi prevozno dejavnost podjetja;

b) imeti mora dejansko povezavo s podjetjem oziroma biti mora zaposlena v podjetju ali biti njegov partner, direktor, delničar ali imeti podobno pogodbeno razmerje s podjetjem ali, če je podjetje fizična oseba, biti ta ista oseba , ali, če je podjetje partnersko, biti pristojna, da pravno zastopa in sprejema zavezujoče odločitve v imenu partnerstva ;

c) prebivati v državi članici .

Podjetje pristojni organ obvesti o imenovanju upravljavca ali upravljavcev prevoza.

2. Če podjetje ne izpolnjuje zahteve po strokovni usposobljenosti iz člena 3(d), mu lahko pristojni organ dovoli opravljati dejavnost prevoznika , ne da bi bil imenovan upravljavec prevoza iz člena 1 , če:

(a) imenuje drugo fizično osebo, ki prebiva v državi članici in ki izpolnjuje zahteve iz člena 3(b) in (d) ter je s pogodbo pooblaščena za izvajanje nalog kot upravljavec prevoza v imenu podjetja in o tem obvesti pristojni organ ;

b) so v pogodbi, ki jo je podjetje sklenilo z upravljavcem prevoza, podrobno določene naloge, ki jih mora zadevna oseba izvajati stalno , in navedene njene obveznosti kot upravljavca prevoza; naloge, ki jih je treba podrobno določiti, obsegajo predvsem naloge, povezane z upravljanjem servisiranja in vzdrževanja vozil, preverjanjem prevoznih pogodb in dokumentov, računovodstvom, razporeditvijo natovarjanj ali storitev po voznikih in vozilih ter preverjanjem postopkov v zvezi z varnostjo;

c) imenovana oseba kot upravljavec prevoza ne vodi prevoznih dejavnosti več kot štirih različnih podjetij . Pristojni organ lahko odloči o največjem številu vozil, s katerimi upravlja upravljavec prevoza, ki ni večje od 50 za vsakega upravljavca prevoza ;

d) je imenovana oseba neodvisna od drugih podjetij, ki podjetje zaprosijo za opravljanje prevoza ali ki opravljajo prevoze v imenu podjetja .

Poglavje II

Pogoji, ki jih je treba izpolnjevati

Člen 5

Pogoji v zvezi z zahtevo glede sedeža

Za izpolnitev zahteve iz člena 3(a) mora imeti podjetje v zadevni državi članici:

a) sedež , skupaj s prostori, v katerih na varnih nosilcih podatkov hrani svojo poslovno dokumentacijo za zakonsko predpisana časovna obdobja , zlasti računovodske dokumente, kadrovsko dokumentacijo in kateri koli drug dokument, do katerega mora imeti dostop pristojni organ za izdajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti, da preveri izpolnjevanje pogojev iz te uredbe , pri čemer izpolnjuje vse standarde varovanja osebnih podatkov ;

b) eno ali več vozil , katerih edini lastnik je ali jih ima v lasti na kak drug način, zlasti na podlagi pogodbe o nakupu na obroke, najemne ali zakupne pogodbe (leasing) ali na podlagi kupoprodajne pogodbe, ter so registrirana v tej državi članici;

c) učinkovito in neprekinjeno izvajati svoje dejavnosti v operativnem centru v tej državi članici, skupaj s potrebno opremo , ter mora biti sposobno na zahtevo dokazati, kje v državi članici, v kateri ima sedež, so parkirana vozila, ko se ta ne uporabljajo .

Člen 6

Pogoji v zvezi z zahtevo po dobrem ugledu

1. Za namene člena 3(b) in ob upoštevanju odstavka 2 države članice določijo pogoje, ki jih morata podjetje in upravljavec prevoza izpolnjevati v skladu s to uredbo, da zadostita zahtevi po dobrem ugledu .

Ti pogoji vključujejo najmanj naslednje zahteve:

a) ni nobenega resnega razloga, ki bi postavil pod vprašaj njegov dober ugled prevoznega podjetja, njegovih upravljavcev prevoza ali katerih koli ustreznih oseb – na primer obsodbe ali kazni za kakršno koli hudo kršenje veljavnih nacionalnih pravil na področju: i) gospodarskega prava; ii) zakonodaje o insolventnosti; iii) plačilnih pogojev in pogojev zaposlovanja v tem poklicu; iv) cestnega prometa; v) poklicne odgovornosti; in vi) trgovanja z ljudmi ali prepovedanimi drogami.

b) upravljavec prevoza ali prevozno podjetje nista bila obsojena ali jima ni bila naložena kazen v eni ali več državah članicah zaradi hujših kršitev predpisov Skupnosti, ki se nanašajo zlasti na: i) čas vožnje in počitka voznikov, delovni čas ter namestitev in uporabo nadzornih naprav; preverjanje bi moralo zajemati njihovo dosledno upoštevanje predpisov, shranjevanje podatkov in varstvo pridobljenih osebnih podatkov; ii) največjo maso in dimenzije gospodarskih vozil v mednarodnem prometu; iii) začetno kvalifikacijo in stalno usposabljanje voznikov; iv) tehnična cestna ustreznost gospodarskih vozil , vključno z obveznimi tehničnimi inšpekcijskimi pregledi motornih vozil; v) dostop na trg mednarodnega cestnega prevoza blaga ali, glede na primer, dostop na trg prevoza potnikov; vi) varnost pri mednarodnem cestnem prevozu nevarnega blaga; vii) namestitev in uporabo omejilnikov hitrosti v nekatere vrste vozil; viii) vozniško dovoljenje; ix) dovoljenja za opravljanje dejavnosti.

2. Za namene odstavka 1, pododstavka 2(b):

a) obsodba ali sankcije, ki se jih upravljavcu prevoza ali prevoznemu podjetju izreče v eni ali več državah članicah za najhujše kršitve predpisov Skupnosti, opredeljene v Prilogi III, povzročijo izgubo dobrega ugleda po ustrezno zaključenem upravnem postopku in, če je to primerno, po pregledu prostorov podjetja, razen v primeru, če pristojni organ zaradi izjemnih in ustrezno utemeljenih razlogov ugotovi, da je zadevni ukrep nesorazmerno strog. V takem primeru se izjemni in ustrezno utemeljeni razlogi vnesejo v nacionalni register in navedejo v poročilu iz člena 25(1). Ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, ki zadevajo prilagoditev Priloge III, se zaradi upoštevanja razvoja prava Skupnosti na področju cestnega prevoza sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 24(3).

(b) Komisija najpozneje do 1. januarja 2010 sprejme seznam kategorij, vrst in stopenj teže kršitev, zaradi katerih se lahko izgubi dober ugled. Države članice pri določanju prednostnih nalog za preglede v skladu s členom 11(2) upoštevajo podatke o teh kršitvah, vključno s podatki, ki so jih posredovale druge države članice.

Ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe z dopolnjevanjem, ki se nanašajo na ta seznam, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 24(3).

V ta namen Komisija najpozneje do 1. januarja 2010:

i) določi kategorije in vrste kršitev, do katerih prihaja najpogosteje;

ii) opredeli stopnjo teže kršitev glede na možnost, da te povzročijo resno nevarnost smrti ali hudih telesnih poškodb; in

iii) določi, koliko ponavljajočih kršitev je potrebnih, da se štejejo za hude kršitve, ob upoštevanju števila voznikov v okviru prevoznih dejavnosti, ki jih vodi upravljavec prevoza.

3. Zahteva po dobrem ugledu ostane neizpolnjena do povrnitve ugleda ali sprejetja kakega drugega ukrepa z enakovrednim učinkom v skladu z ustreznimi veljavnimi nacionalnimi predpisi.

Člen 7

Pogoji v zvezi z zahtevo glede finančnega položaja

1. Za namene člena 3(c) mora podjetje biti sposobno trajno i zpolnjevati svoje finančne obveznosti v okviru poslovnega leta. Za ta namen mora podjetje na podlagi letnih računovodskih izkazov, ki jih je potrdil revizor ali ustrezno pooblaščena oseba, izkazati , da ima vsako leto na voljo kapital in rezerve , ki morajo znašati vsaj 9 000 EUR, če se uporablja samo eno vozilo, in najmanj 5 000 EUR za vsako dodatno uporabljeno vozilo.

Kapitalska sredstva se izkažejo s potrjeno bilanco stanja ali z bilanco stanja za davčne namene. Osebe, ki prvič zaprosijo za opravljanje poklica cestnega prevoznika, morajo predložiti potrjeno otvoritveno bilanco stanja;

Za namene te uredbe se vrednost eura v tistih nacionalnih valutah držav članic, ki niso vključene v tretjo fazo monetarne unije, določi vsako leto . Uporabijo se tečaji, pridobljeni prvi delovni dan oktobra in objavljeni v Uradnem listu Evropske unije. Veljati začnejo 1. januarja v naslednjem koledarskem letu.

Računovodske postavke iz prvega pododstavka so enake postavkam, opredeljenim v Direktivi Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (9).

2. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko pristojni organ dovoli, da podjetje dokaže svoje finančno stanje s potrdilom ene ali več bank ali drugih finančnih institucij, vključno z zavarovalnicami, ki se nanaša na solidarnostno poroštvo podjetja z bančno garancijo, ali s kakim drugim podobnim dokumentom, in sicer za zneske, določene v odstavku 1 . Bančno garancijo ali zavarovanje lahko zahteva pristojni organ, ki izda dovoljenje za opravljanje dejavnosti, in se lahko sprosti samo z njegovim soglasjem. Pristojni organ določi tudi pogoje, pod katerimi se lahko bančna garancija ali zavarovanje zahteva in sprosti v korist drugih upnikov.

3. Letni računovodski izkazi iz odstavka 1 ali garancija iz odstavka 2 , ki jih je treba preveriti, so letni računovodski izkazi gospodarskega subjekta s sedežem na ozemlju države članice, v kateri se zaprosi za dovoljenje, in ne letni računovodski izkazi morebitnih drugih subjektov s sedežem v drugi državi članici.

Člen 8

Pogoji v zvezi z zahtevo po strokovni usposobljenosti

1. Za namene člena 3(d) imajo zadevna oseba oziroma osebe , znanja, ki ustrezajo stopnji usposobljenosti, določeni v oddelku I Priloge I, in sicer iz tam naštetih predmetov. Ugotavlja se po obveznem pisnem izpitu, ki ga lahko , če država članica tako odloči, dopolnjuje ustni izpit. Oba izpita se organizirata v skladu z oddelkom II Priloge I.

2. Zadevne osebe opravljajo izpit v državi članici, v kateri imajo stalno prebivališče.

3. Pisni in ustni izpit za ugotavljanje strokovne usposobljenosti lahko organizirajo samo organi in telesa, ki jih država članica v ta namen akreditira na podlagi meril, ki jih določi. Države članice redno preverjajo, ali so pogoji, pod katerimi organi ali telesa, ki so jih akreditirale, organizirajo preverjanja, v skladu s Prilogo I.

4. Države članice v skladu z medsebojno skladnimi merili, ki jih določijo, akreditirajo organizacije, ki lahko kandidatom zagotovijo kakovostno usposabljanje, da se lahko učinkovito pripravijo na preverjanje, in redno usposabljanje, da lahko upravljavci prevoza, ki to želijo, dopolnjujejo svoje znanje. Države članice redno preverjajo, ali te organizacije še naprej izpolnjujejo merila, na podlagi katerih so bile akreditirane.

5. Države članice lahko opravljanja izpita oprostijo osebe , ki predložijo dokazilo o najmanj 10 letih neprekinjenih praktičnih izkušenj, pridobljenih pred objavo te uredbe, na vodstvenem položaju v prevoznem podjetju.

6. Države članice lahko spodbujajo usposabljanje iz Priloge I in izpit iz člena 8(1) za upravljavce prevoza vsakih deset let, da se prepričajo, če so upravljavci seznanjeni z novostmi stroke.

7. Države članice zagotovijo, da upravljavci prevoza s praktičnimi izkušnjami, ki se vračajo v poklic po petletni prekinitvi, opravijo preusposabljanje in obnovitev znanja, ki je potrebno za potrditev njihove trajne strokovne usposobljenosti in znanja o novostih v zakonodaji, ki velja za to stroko.

8. Države članice lahko diplomante z visokošolskimi diplomami in diplomami tehničnih smeri, izdanimi v tej isti državi članici in ki dokazujejo obiskovanje tečajev iz predmetov, naštetih v seznamu iz Priloge I, ki jih države članice določijo v ta namen, oprostijo usposabljanja iz predmetov, ki jih te diplome zajemajo , in opravljanja izpitov .

9. Kot dokazilo o strokovni usposobljenosti je treba predložiti potrdilo, ki ga izda organ ali telo iz odstavka 3. To potrdilo ni prenosljivo na nobeno drugo fizično ali pravno osebo . Sestavi se v skladu z vzorcem spričevala iz Priloge II in nosi žig ali pečat akreditiranega organa ali telesa, ki ga je izdal.

10. Komisija prilagodi Prilogo I in Prilogo II tehničnemu napredku. Ti ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih elementov te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom, določenim v členu 24(3), kar zadeva Prilogo I, in v skladu z regulativnim postopkom s pregledom, določenim v členu 24(4), kar zadeva Prilogo II.

11. Dejavno se spodbuja izmenjava izkušenj in informacij med državami članicami na področju usposabljanja, preverjanja in akreditiranja, predvsem, vendar ne izključno, prek odbora iz člena 24 in vseh organizacij, ki jih lahko imenuje Komisija.

Poglavje III

Dovoljenje in nadzor

Člen 9

Pristojni organi

1. Vsaka država članica imenuje enega ali več pristojnih organov za zagotavljanje pravilnega izvajanja te uredbe. Ti pristojni organi so pooblaščeni za:

a) proučitev vlog, ki jih vložijo podjetja;

b) izdajo dovoljenj za opravljanje dejavnosti ter za začasni ali trajni odvzem teh dovoljenj;

c) razglasitev neprimernosti fizične osebe, da kot upravljavec prevoza vodi prevozno dejavnost podjetja;

d) izvedbo zahtevanih pregledov, s katerimi se preveri, ali podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 3.

2. Pristojni organi objavijo vse pogoje, zahtevane v okviru te uredbe, morebitne druge nacionalne določbe, postopke, ki jih morajo izvesti zadevni kandidati, in ustrezna pojasnila.

Člen 10

Proučitev in vknjižba vlog

1. Prevoznemu podjetju, ki izpolnjuje zahteve iz člena 3, se na prošnjo izda dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Pristojni organ se prepriča, da podjetje, ki vloži prošnjo, izpolnjuje zahteve iz tega člena.

2. Pristojni organ je odgovoren za posodabljanje in vzdrževanje elektronskega registra iz člena 15

Pristojni organ v elektronski register iz člena 15 vpiše uradno ime podjetja, ime upravljavca prevoza, ki ga je imenovalo podjetje , ter zabeležko o tem, ali je sposoben upravljati promet, naslov sedeža, število uporabljenih vozil ter, če dovoljenje velja za mednarodni prevoz, zaporedno številko dovoljenja Skupnosti in zaporedno številko overjenih kopij.

3. Rok, v katerem mora pristojni organ proučiti vlogo za izdajo dovoljenj, je čim krajši in ne sme biti daljši od treh mesecev.

4. Od 1. januarja 2012 pristojni organ za presojo dobrega ugleda podjetja preveri, če obstaja kakršen koli dvom, da eden ali več imenovanih upravljavcev prevoza v kaki od držav članic v času vložitve prošnje na podlagi člena 13 niso bili razglašeni za neprimerne za vodenje prevozne dejavnosti podjetja.

5. Podjetja z dovoljenjem za opravljanje dejavnosti prevoznika pristojni organ, ki je dovoljenje izdal, v 28 dneh obvestijo o spremembah podatkov iz odstavka 2.

Člen 11

Pregledi

1. Pristojni organi zagotovijo, da podjetja, ki so jim izdali dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika , trajno izpolnjujejo zahteve iz člena 3. V ta namen vsakih pet let preverijo, ali podjetja še vedno izpolnjujejo vsako od teh zahtev.

Komisija ponavljanje rednih preverjanj prilagodi tehničnemu napredku, zlati elektronskim nacionalnim registrom iz člena 15. Ker so ti ukrepi namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 24(3).

2. V dopolnitev preverjanj iz odstavka 1 pristojni organi izvedejo preglede, usmerjene na podjetja, za katera je bilo ocenjeno povečano tveganje po sistemu, ki so ga države članice vzpostavile na podlagi člena 9 Direktive 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10). Države članice ta sistem ocenjevanja tveganj razširijo na vse kršitve, opredeljene v členu 6 te uredbe.

3. Če Komisija to zahteva, država članica zagotovi izvedbo zahtevanih pregledov, da se preveri, ali podjetje še vedno izpolnjuje pogoje za dovoljenje za opravljanje dejavnosti. Država članica obvesti Komisijo o rezultatih pregledov, opravljenih na podlagi te zahteve, in o sprejetih ukrepih, če se ugotovi, da podjetje ne izpolnjuje več pogojev iz te uredbe.

Člen 12

Opozorilni postopek in odvzem dovoljenj

1. Kadar pristojni organ ugotovi, da obstaja tveganje, da podjetje ne izpolnjuje več zahtev iz člena 3 , o tem obvesti podjetje. Če pristojni organ ugotovi, da ena od teh zahtev ni več izpolnjena, lahko pristojni organ dodeli rok, v katerem lahko podjetje uredi svoj položaj, z naslednjimi omejitvami:

a) največ trimesečni rok za imenovanje namestnika upravljavca prevoza, če ta ne izpolnjuje več zahteve po dobrem ugledu ali strokovni usposobljenosti, s podaljšanjem za največ tri mesece ob smrti ali fizični nesposobnosti upravljavca prevoza;

b) največ trimesečni rok, če mora podjetje urediti svoj položaj tako, da dokaže, da ima dejanski in stalni sedež;

c) največ šestmesečni rok, če ni izpolnjena zahteva glede finančnega položaja, da se na podlagi finančnega načrta s stvarnimi predpostavkami dokaže, da bo zahteva glede finančnega položaja znova trajno izpolnjena od naslednjega poslovnega leta naprej.

2. Pristojni organ lahko od podjetij, katerih dovoljenje je bilo začasno odvzeto, zahteva, da se pred vsakršnim popravljalnim ukrepom njihovi upravljavci prevoza udeležijo tečaja usposabljanja in opravijo izpit iz člena 8.

3. Če pristojni organ ugotovi, da podjetje ne izpolnjuje več ene ali več zahtev iz člena 3 , začasno ali trajno odvzame dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, ki je bilo dodeljeno podjetju, najkasneje do roka iz člena 1 .

Člen 13

Razglasitev upravljavca prevoza za neprimernega

1. Ob hudih kršitvah iz člena 6(1)(b) , katerih težo potrjujejo njihova sistematičnost, premišljenost ali poskusi prikrivanja dejstev in za katera je odgovoren upravljavec prevoza , pristojni organ razglasi upravljavca prevoza podjetja, katerega dovoljenje je bilo odvzeto, za neprimernega za vodenje prevozne dejavnosti podjetja.

2. Dokler se ne uporabi popravljalni ukrep v skladu z ustreznimi nacionalnimi določbami , potrdilo o strokovni usposobljenosti iz člena 8(9) osebe, ki je bila razglašena za neprimerno za upravljanje prevozne dejavnosti, ni veljavno v nobeni državi članici.

Člen 14

Odločitve pristojnih organov in pravna sredstva

1. Negativne odločitve, ki jih pristojni organi držav članic sprejmejo v skladu s to uredbo in vključujejo zavrnitev vloge , začasni ali trajni odvzem obstoječega dovoljenja in razglasitev neprimernosti upravljavca prevoza , se pojasnijo.

Pri teh odločitvah se upoštevajo razpoložljive informacije o kršitvah, ki jih je zadevno podjetje ali eden od upravljavcev prevoza storil v drugih državah članicah in ki lahko omadežujejo dober ugled podjetja, ter vse druge informacije, ki jih ima na voljo pristojni organ.

V odločitvah se podrobno navedejo popravljalni ukrepi, ki veljajo v primeru začasnega odvzema dovoljenja ali razglasitve neprimernosti.

2. Države članice zagotovijo, da imajo zadevna podjetja in osebe možnost se pritožiti zoper odločitve iz odstavka 1 tudi na sodišče.

Poglavje IV

Upravna poenostavitev in sodelovanje

Člen 15

Nacionalni elektronski registri

1. Za izvajanje te uredbe, zlasti členov 10, 11, 12, 13 in 25, vsaka država članica vodi nacionalni elektronski register podjetij cestnega prevoza in upravljavcev prevoza ,, katerim je pristojni organ, ki ga je imenovala, izdal dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Obdelava podatkov iz tega registra se izvaja pod nadzorom organa javne oblasti, imenovanega v ta namen in ki je odgovoren tudi za uporabo in posodabljanje teh podatkov. Nacionalni elektronski register vsebuje en javni in en zaupni oddelek. Elektronski register je prek spleta dostopen vsem pristojnim organom iz člena 9 te države članice. Zaupni oddelek elektronskega registra je organom , ki niso pristojni organ, dostopen le, če so ustrezno pooblaščeni za izvajanje nadzora in nalaganje sankcij na področju cestnega prometa in v kolikor so njihove uradne osebe zaprisežene.

Komisija skupaj z državami članicami najkasneje do 1. januarja 2010 določi minimalno strukturo podatkov, ki morajo biti vneseni v nacionalni elektronski register.

Oddelek nacionalnega elektronskega registra države članice , ki je povezan s podjetji cestnega prevoza, vsebuje naslednje podatke:

a) naziv in pravno obliko podjetja;

b) naslov njegovega sedeža;

c) imena upravljavcev prevoza, imenovanih za izpolnitev zahteve po dobrem ugledu in strokovni usposobljenosti, ter, če se razlikuje, ime pravnega zastopnika;

d) vrsto dovoljenja, število vozil, na katera se nanaša, ter po potrebi zaporedno številko dovoljenja Skupnosti in overjenih kopij ter registrske oznake vseh vozil, s katerimi se na podlagi dovoljenja opravlja prevoze zunaj države članice sedeža podjetja ;

e) število, kategorijo in vrsto hujših kršitev , zaradi katerih je bila v zadnjih dveh letih naložena kazen;

f) imena oseb, ki so bile v zadnjih dveh letih razglašene za neprimerne za vodenje prevozne dejavnosti podjetja, in veljavne popravljalne ukrepe.

Oddelek nacionalnega elektronskega registra države članice, ki je povezan s upravljavci cestnega prevoza, vsebuje naslednje podatke:

a) ime upravljavca prevoza, ki je bil razglašen za primernega za vodenje prevozne dejavnosti ali podjetja;

b) ime, pravnoorganizacijsko obliko in naslov podjetja ali podjetij, ki jih upravlja;

Države članice lahko sklenejo, da bodo podatki iz pododstavka 3(e) in (f) hranile v ločenih registrih. V tem primeru so ustrezni podatki na voljo na zahtevo ali neposredno dostopni vsem pristojnim organom zadevne države članice. Zahtevani podatki se zagotovijo v desetih delovnih dneh po prejemu zahteve.

V vsakem primeru so podatki iz pododstavka 3(e) in (f) dostopni organom, ki niso pristojni organi, samo če so ustrezno pooblaščeni za izvajanje nadzora in nalaganje kazni na področju cestnega prometa in če so njihove uradne osebe zaprisežene ali kako drugače formalno zavezane k molčečnosti.

2. Podatki o podjetju, katerega dovoljenje je bilo začasno ali trajno odvzeto, ostanejo v registru dve leti po izteku obdobja začasnega ali trajnega odvzema dovoljenja in se zatem nemudoma odstranijo .

Podatki o vseh osebah, razglašenih za neprimerne za opravljanje dejavnosti, ostanejo v registru, dokler za te osebe ni ponovno vzpostavljen dober ugled, v skladu z določbami iz člena 6(3). Po izvedbi takšnih ukrepov vrnitve ugleda ali enakovrednih ukrepov se podatki nemudoma odstranijo.

V teh podatkih se podrobno navedejo razlogi za začasni ali trajni odvzem dovoljenj ali razglasitev neprimernosti in trajanje teh ukrepov.

3. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev sprotnega dopolnjevanja in točnosti podatkov v elektronskem registru, zlasti podatkov iz odstavka 1(3)(e) in (f).

4. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za to, da se nacionalni elektronski registri na ravni Skupnosti medsebojno povežejo najpozneje do 31. decembra 2010. Medsebojna povezava se izvede tako, da lahko pristojni organ katere koli države članice išče podatke v elektronskih registrih vseh držav članic. Komisija da potrebne pobude za lažje izvajanje tega odstavka.

5. Za namene odstavka 4 skupna podrobna pravila glede formata izmenjanih podatkov in glede tehničnih postopkov za samodejno iskanje po elektronskih registrih drugih držav članic določi Komisija v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 24(2).

Člen 16

Varstvo osebnih podatkov

V zvezi z uporabo Direktive 95/46/ES države članice določijo zlasti:

a) da ima vsak posameznik dostop do podatkov, če so podatki, ki ga zadevajo, vpisani v register ali če se jih namerava posredovati tretjim osebam. Informacije morajo vsebovati identiteto organa, ki je odgovoren za obdelavo podatkov, vrsto podatkov za obdelavo in razloge;

b) da ima vsak posameznik pravico dostopa do podatkov, ki ga zadevajo, pri organu, ki je odgovoren za obdelavo teh podatkov. Ta pravica se zagotovi brez omejitev, v ustreznih časovnih obdobjih in brez prekomernih zamud ali stroškov za prosilca;

c) da ima vsak posameznik pravico, da doseže popravek, izbris ali blokiranje podatkov, ki ga zadevajo in ki so nepopolni ali netočni;

d) da ima vsak posameznik pravico, da ugovarja obdelavi podatkov, ki ga zadevajo, iz upravičenih in nujnih razlogov. V primeru upravičenega ugovora se ti podatki ne morejo obdelovati.

Člen 17

Upravno sodelovanje med državami članicami

1. Kadar država članica ugotovi kršitev podjetja, katerega dovoljenje je izdal pristojni organ druge države članice, in kadar bi lahko teža te kršitve povzročila začasni ali trajni odvzem dovoljenja na podlagi te uredbe, država članica pošlje tej drugi državi članici vse podatke, ki jih ima o teh kršitvah in o kaznih, ki jih je naložila.

2. Države članice določijo nacionalno kontaktno točko, odgovorno za izmenjavo informacij z drugimi državami članicami glede uporabe te uredbe. Države članice Komisiji posredujejo ime in naslov svoje nacionalne kontaktne točke najpozneje do […]. Komisija sestavi seznam vseh nacionalnih kontaktnih točk in ga posreduje državam članicam.

3. Države članice, ki izmenjujejo informacije v okviru te uredbe, uporabljajo nacionalne kontaktne točke, določene na podlagi odstavka 2.

4. Države članice, ki izmenjujejo informacije o kršitvah iz člena 6(2) ali o morebitnih upravljavcih prevoza, razglašenih za neprimerne, upoštevajo postopek in roke iz člena 12(1) Uredbe (ES) št. …/2008 [o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga], ali, glede na primer, iz člena 23(1) Uredbe (ES) št. …/2008 [o skupnih pravilih za dostop do trga avtobusnih prevozov]. Država članica, ki od druge države članice dobi obvestilo o hudi kršitvi, ki ji je sledila obsodba, to kršitev vpiše v svoj nacionalni elektronski register.

Poglavje V

Medsebojno priznanje potrdil in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah

Člen 18

Potrdila in drugi dokumenti v zvezi z dobrim ugledom

1. Brez poseganja v člen 10(4) država članica sedeža sprejme kot zadosten dokaz o dobrem ugledu za pridobitev dovoljenja za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika izpisek iz kazenske evidence, če tega ni, pa enakovreden dokument, ki ga izda pristojni sodni ali upravni organ ene ali več držav , v katerih je prebival upravljavec prevoza .

2. Kadar država članica za svoje državljane uvede določene zahteve glede dobrega ugleda in izpolnjevanja teh zahtev ni mogoče dokazati z dokumentom iz odstavka 1, ta država sprejme kot zadostno dokazilo za državljane drugih članic potrdilo o izpolnjevanju teh zahtev, ki ga izstavi pristojni sodni ali upravni organ v eni ali več državah članicah , v katerih je prebival upravljavec prevoza . Potrdilo se nanaša na posebna dejstva, ki so upoštevna v novi državi članici sedeža.

3. Če ena ali več držav , v katerih je prebival upravljavec prevoza ne izdaja dokumenta, ki se zahteva v skladu z odstavkoma 1 in 2, se lahko ta dokument nadomesti z izjavo pod prisego ali s slovesno izjavo zadevne osebe pred pristojnim sodnim ali upravnim organom ali po potrebi pred notarjem v državi , v katerih je prebival upravljavec prevoza . Tak organ ali notar izda potrdilo, s katerim potrjuje verodostojnost izjave pod prisego ali slovesne izjave.

4. Ne sprejmejo se dokumenti, izdani v skladu z odstavkoma 1 in 2, če so predloženi več kot 3 mesece po datumu izdaje. Ta pogoj velja tudi za izjave iz odstavka 3.

Člen 19

Potrdila v zvezi s finančnim položajem

Kadar država članica od državljanov zahteva izpolnjevanje nekaterih dodatnih pogojev v zvezi s finančnim položajem, ki niso navedeni v členu 7, ta država članica sprejme kot zadosten dokaz za državljane drugih držav članic, potrdilo o izpolnjevanju teh zahtev, ki ga izda pristojni upravni organ ene ali več držav , v katerih je prebival upravljavec prevoza . Ta potrdila se nanašajo na posebne podatke , ki so upoštevni v novi državi članici sedeža.

Člen 20

Potrdila o strokovni usposobljenosti

1. Države članice priznajo kot zadostno dokazilo o strokovni usposobljenosti potrdila, ki so skladna z vzorcem spričevala iz Priloge II in jih v ta namen izdajo akreditirani organi ali telesa.

2. Potrdila, izdana pred […] kot dokazilo o strokovni usposobljenosti v skladu z določbami, veljavnimi do tega datuma, se upoštevajo kot enakovredna spričevalu, katerega vzorec je v Prilogi II, in se kot dokazilo o strokovni usposobljenosti priznajo v vseh državah članicah. Države članice obvestijo Komisijo o spričevalih, ki jih priznajo kot dokazilo o strokovni usposobljenosti za namene tega člena.

Poglavje VI

Končne določbe

Člen 21

Kazni

1. Države članice določijo sistem kazni za kršitve določb te uredbe in storijo vse potrebno, da se te kazni uporabljajo. Tako določene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice o teh določbah obvestijo najpozneje do 1. januarja 2012 , o vseh nadaljnjih spremembah v zvezi z njimi pa čim prej.

2. Kazni iz odstavka 1 obsegajo zlasti odvzem dovoljenja za opravljanje dejavnosti, trajni odvzem dovoljenj in razglasitev neprimernosti obtoženih upravljavcev prevoznih dejavnosti. Te kazni obsegajo tudi zaplembo vozila, s katerim podjetje opravlja prevoze brez dovoljenja, določenega v tej uredbi.

Člen 22

Prehodne določbe

Podjetja, ki imajo pred datumom začetka veljavnosti te uredbe dovoljenje za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, upoštevajo določbe te uredbe najpozneje dve leti po tem datumu.

Člen 23

Medsebojna pomoč

Pristojni organi držav članic tesno sodelujejo in si medsebojno pomagajo pri izvajanju te uredbe. Izmenjujejo informacije o obsodbah za hujša kazniva dejanja ali drugih posebnih dejstvih, ki bi lahko vplivala na opravljanje dejavnosti cestnih prevoznikov, in sicer ob upoštevanju določb, ki se uporabljajo na področju varstva osebnih podatkov .

Člen 24

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen na podlagi člena 18(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (11).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa.

4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in 5(b) ter člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa. Rok, določen v členu 5a(3)(c), (4)(b) in (4)(e) Sklepa 1999/468/ES, je en mesec.

Člen 25

Poročila o opravljanju dejavnosti

1. Države članice vsaki dve leti pripravijo poročilo o dejavnosti pristojnih organov in ga pošljejo Komisiji. To poročilo obsega:

a) analizo sektorja, kar zadeva dober ugled, finančni položaj in strokovno usposobljenost;

b) število po vrsti in letu izdanih, začasno in trajno odvzetih dovoljenj, število razglasitev neprimernosti ter razloge;

c) število vsako leto izdanih spričeval o strokovni usposobljenosti;

d) temeljne statistične podatke o nacionalnih elektronskih registrih in njihovo uporabo s strani pristojnih organov ; in

e) analizo o izmenjavah informacij z drugimi državami članicami, ki obsega zlasti letno število ugotovljenih kršitev, o katerih je bila obveščena druga država članica, in prejetih odgovorov na podlagi člena 17(3), ter letno število poizvedb in odgovorov na podlagi člena 17(4).

2. Komisija vsaki dve leti na podlagi teh nacionalnih poročil pripravi poročilo o opravljanju dejavnosti cestnega prevoznika, s katerim seznani Parlament in Svet. To poročilo vsebuje zlasti oceno delovanja izmenjave informacij med državami članicami. To poročilo se objavi hkrati s poročilom iz člena 17 Uredbe (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom (12).

3. Najpozneje do 1. junija 2009 Komisija poroča o verjetnem učinku razširitve področja uporabe te uredbe na gospodarske prevoze z vozili, ki so ustrezno zasnovana in opremljena ter so namenjena prevozu največ devetih oseb, vključno z voznikom. Komisija po potrebi da ustrezne pobude.

Člen 26

Seznami pristojnih organov

Vsaka država članica najpozneje do 1. junija 2009 pošlje Komisiji seznam pristojnih organov, ki jih je imenovala za izdajanje dovoljenj za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, in seznam organov ali teles, akreditiranih za organizacijo preverjanj in za izdajo spričeval . Zbirni seznam teh organov ali teles iz vse Skupnosti Komisija objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 27

Obveščanje o nacionalnih ukrepih

Države članice Komisiji najpozneje šest dni po dnevu sprejetja in prvič 1. junija 2009 pošljejo besedilo zakonov ali drugih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta uredba.

Člen 28

Razveljavitev

Direktiva 96/26/ES se razveljavi.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo.

Člen 29

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od 1. junija 2009 .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V , Za Evropski parlament Predsednik Za Svet Predsednik

(1) UL C ….

(2) UL C ….

(3) Stališče evropskega parlamenta z dne 21. maja 2008.

(4) UL L 124, 23.5.1996, str. 1. .

(5) UL L ….

(6) UL L ….

(7) UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

(8) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. .

(9) UL L 222, 14.8.1978, str. 11. .

(10) Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb Sveta (EGS) št. 3820/85 in (EGS) št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS ( UL L 102, 11.4.2006, str. 35 ).

(11) UL L 370, 31.12.1985, str. 8. .

(12) UL L 102, 11.4.2006, str. 1.

PRILOGA I I. SEZNAM PREDMETOV IZ ČLENA 8 Znanje, ki ga države članice upoštevajo pri ugotavljanju strokovne usposobljenosti, mora vsebovati vsaj tiste predmete, ki so za cestni prevoz blaga in potnikov navedeni v tem seznamu. Iz teh predmetov morajo kandidati za cestne prevoznike pridobiti raven znanja in praktičnih sposobnosti, ki je potrebna za vodenje prevoznega podjetja. Najnižja raven znanja, kot je navedena spodaj, ne sme biti nižja od stopnje 3 po strukturi stopenj usposabljanja, ki je določena v Prilogi k Odločbi Sveta 85/368/EGS z dne 16. julija 1985 o primerljivosti poklicnih kvalifikacij med državami članicami Evropske skupnosti (1), to je stopnje, dosežene z usposabljanjem med obveznim šolanjem, dopolnjenim s poklicnim in dodatnim tehničnim usposabljanjem ali s srednješolskim tehničnim ali drugim usposabljanjem. A. Civilno pravo Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati glavne vrste pogodb, ki se uporabljajo v cestnem prevozu, ter pravice in obveznosti, ki iz njih izhajajo; (2) biti sposoben skleniti pravno veljavno prevozno pogodbo, zlasti glede prevoznih pogojev. Cestni prevoz blaga (3) biti sposoben proučiti zahtevek naročnika za nadomestilo izgube ali škode, povzročene blagu med prevozom, ali za zamudo pri dostavi blaga in vpliv takega zahtevka na njegovo pogodbeno odgovornost; (4) poznati pravila in obveznosti iz Konvencije CMR o pogodbi za mednarodni cestni prevoz blaga. Cestni prevoz potnikov (5) biti sposoben proučiti zahtevek naročnika glede nadomestila za poškodbe potnikov ali škode na njihovi prtljagi zaradi nesreče med prevozom ali glede nadomestila za zamude in vpliv takega zahtevka na njegovo pogodbeno odgovornost. B. Gospodarsko pravo Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati pogoje in formalnosti, določene za poslovanje, splošne obveznosti izvajalcev (registracija, poslovne knjige itd.) ter posledice stečaja; (2) imeti primerno znanje o raznih oblikah gospodarskih družb ter o pravilih glede njihovega ustroja in delovanja. C. Socialno pravo Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati vlogo in funkcijo različnih socialnih institucij, ki so vključene v sektor cestnega prevoza (sindikati, sveti delavcev, sindikalni predstavniki, inšpektorji za delo itd.); (2) poznati obveznosti delodajalcev na področju socialnega varstva; (3) poznati pravila, ki urejajo pogodbe o delu za različne kategorije delavcev, zaposlenih v podjetjih cestnega prevoza (oblika pogodb, obveznosti pogodbenih strank, delovni pogoji in delovni čas, plačani dopust, plačilo za delo, kršitev pogodbe itd.); (4) poznati veljavna pravila glede časa vožnje, časa počitka in delovnega časa, zlasti določbe Uredbe (ES) št. 561/2006 , Uredbe (EGS) št. 3821/85 , Direktive 2002/15/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o urejanju delovnega časa oseb, ki opravljajo spremljevalne dejavnosti v cestnem prometu ( 2 ) in Direktive 2006/22/ES ter praktične dogovore za izvajanje teh uredb; (5) poznati veljavna pravila o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov, zlasti tistih, ki izhajajo iz Direktive 2003/59/ES z dne 15. julija 2003 o temeljnih kvalifikacijah in rednem usposabljanju voznikov nekaterih cestnih vozil za prevoz blaga ali potnikov (3). D. Davčna zakonodaja Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora poznati zlasti pravila, ki urejajo: (1) DDV na prevozne storitve, (2) davek na motorna vozila; (3) davke na določena vozila za cestni prevoz blaga, cestnine in pristojbine za uporabo infrastrukture; (4) davek na dohodek. E. Poslovno in finančno vodenje podjetja Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati zakonske določbe in postopke uporabe čekov, menic, zadolžnic, kreditnih kartic in drugih sredstev ali načinov plačila; (2) poznati različne oblike posojil (bančno posojilo, akceptni kredit, garancijski depoziti, hipoteke, zakup, najem, odkup terjatev itd.) ter obremenitve in obveznosti, ki iz tega izhajajo; (3) vedeti, kaj je bilanca stanja, kako se izdela in kako se razlaga; (4) biti sposoben brati in razlagati izkaz uspeha; (5) biti sposoben oceniti finančno stanje podjetja in njegovo donosnost, zlasti na podlagi finančnih kazalnikov; (6) biti sposoben pripraviti proračun; (7) poznati stroškovne elemente svojega podjetja (fiksne stroške, spremenljive stroške, obratni kapital, amortizacijo itd.) in znati izračunati stroške na vozilo, na kilometer, na vožnjo ali na tono; (8) biti sposoben izdelati organigram vseh zaposlenih v podjetju in sestaviti delovne načrte itd.; (9) poznati načela tržne raziskave (marketing), prodajne promocije prevoznih storitev, izdelave seznama strank, oglaševanja, stikov z javnostjo itd.; (10) poznati različne vrste zavarovanj, značilne za cestni prevoz (odgovornostno zavarovanje, zavarovanje oseb, zavarovanje stvari in zavarovanje prtljage), ter jamstva in obveznosti, ki izhajajo iz teh zavarovanj; (11) poznati uporabo telematskih aplikacij v cestnem prometu; Cestni prevoz blaga (12) biti sposoben uporabljati pravila, ki urejajo fakturiranje storitev cestnega prevoza blaga ter poznati pomen in uporabo mednarodnih trgovskih izrazov Incoterms; (13) poznati različne kategorije pomožnih izvajalcev prevoznih storitev, njihovo vlogo, naloge in njihov morebitni status; Cestni prevoz potnikov (14) biti sposoben uporabljati pravila, ki urejajo voznine in cene v javnem in zasebnem prevozu potnikov; (15) biti sposoben uporabljati pravila, ki urejajo fakturiranje storitev cestnega prevoza potnikov. F. Dostop do trga Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati poklicna pravila, ki urejajo dejavnost cestnega prevoza za najem ali plačilo, najem gospodarskih vozil in sklepanje podizvajalskih pogodb, ter zlasti pravila o uradnem organiziranju dejavnosti, dovoljenju za opravljanje dejavnosti, dovoljenju za cestni prevoz znotraj in zunaj Skupnosti, nadzoru in kaznih; (2) poznati pravila o ustanovitvi podjetja za cestne prevoze; (3) poznati različne dokumente, ki se zahtevajo za opravljanje storitev cestnega prevoza, in biti sposoben uvesti kontrolne postopke za zagotovitev hrambe odobrenih dokumentov o vsakem opravljenem prevozu, zlasti dokumentacije o vozilu, vozniku, blagu in prtljagi, tako v podjetju kot v vozilu; Cestni prevoz blaga (4) poznati pravila o organizaciji trga cestnega prevoza blaga, o špediciji in o logistiki; (5) poznati obmejne formalnosti, vlogo in področje uporabe dokumentov T in zvezkov TIR ter obveznosti in odgovornosti, ki izhajajo iz njihove uporabe; Cestni prevoz potnikov (6) poznati pravila o organizaciji trga cestnega prevoza potnikov; (7) poznati pravila za uvedbo prevoznih storitev in biti sposoben sestaviti prevozne načrte. G. Tehnični standardi in vidiki poslovanja Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) poznati pravila o masah in dimenzijah vozil v državah članicah ter postopke v primeru izrednih prevozov, ko gre za odstopanje od teh pravil; (2) biti sposoben izbrati vozila in njihove sestavne dele (šasija, motor, prenosni mehanizem, zavorni sistem itd.) v skladu s potrebami podjetja; (3) poznati formalnosti, ki se nanašajo na homologacijo tipa, registracijo in tehnični pregled teh vozil; (4) upoštevati potrebne ukrepe proti onesnaževanju zraka zaradi emisij izpušnih plinov motornih vozil in proti emisijam hrupa; (5) biti sposoben sestaviti načrte rednega vzdrževanja vozil in njihove opreme; Cestni prevoz blaga (6) poznati različne vrste naprav za ravnanje s tovorom in natovarjanje (kesoni, zabojniki, palete itd.) ter biti sposoben uvesti postopke in izdati navodila za nakladanje in razkladanje blaga (razporeditev teže, zlaganje, nalaganje, zagraditev itd.); (7) poznati različne tehnike kombiniranega prevoza, kot sta oprtni prevoz in ro-ro prevoz; (8) biti sposoben izvajati postopke za uskladitev s pravili o prevozu nevarnih snovi in odpadkov, zlasti tistih, ki izhajajo iz Direktive Sveta 94/55/ES (4), Direktive Sveta 96/35/ES (5) in Uredbe Sveta (EGS) št. 259/93 (6); (9) biti sposoben izvajati postopke za uskladitev s pravili o prevozu pokvarljivih živil, zlasti tistih, ki izhajajo iz Sporazuma o mednarodnem prevozu pokvarljivih živil in o specialnih vozilih za njihov prevoz (ATP); (10) biti sposoben izvajati postopke za uskladitev s pravili o prevozu živih živali. H. Varnost v cestnem prometu Cestni prevoz blaga in potnikov Kandidat mora zlasti: (1) vedeti, kakšna usposobljenost se zahteva od voznikov (vozniško dovoljenje, zdravniška spričevala, potrdilo o fizični pripravljenosti itd.); (2) biti sposoben izvesti potrebne korake za zagotovitev, da vozniki upoštevajo prometna pravila, prepovedi in omejitve, ki veljajo v različnih državah članicah (omejitve hitrosti, prednost, postanki in parkiranje, uporaba luči, cestna signalizacija itd.); (3) biti sposoben sestaviti navodila voznikom v zvezi s preverjanjem skladnosti z varnostnimi zahtevami, ki se nanašajo na stanje vozil, njihovo opremo in tovor ter na defenzivno vožnjo; (4) biti sposoben določiti postopke, ki jih je treba upoštevati ob nesreči, in izvesti primerne postopke za preprečitev ponovitve nesreč ali hudih prometnih prekrškov; (5) biti sposoben izvesti postopke za varno pritrditev blaga in poznati ustrezne tehnike; Cestni prevoz potnikov (6) imeti temeljno znanje o cestnem omrežju v državah članicah. II. ORGANIZIRANJE PREVERJANJA 1. Države članice organizirajo obvezen pisni izpit, ki ga lahko dopolnijo z neobveznim ustnim izpitom, da ugotovijo, ali so kandidati za cestne prevoznike dosegli zahtevano raven znanja iz predmetov, navedenih v delu I, zlasti ali so sposobni uporabljati ustrezna orodja in tehnike ter izpolnjevati ustrezne izvedbene in uskladitvene naloge. (a) Obvezen pisni izpit zajema dva preizkusa, in sicer: — pisna vprašanja izbirnega tipa (vsako s štirimi možnimi odgovori), vprašanja, ki zahtevajo neposredne odgovore, ali kombinacijo obeh metod; — pisne vaje/študije primera. Vsak preizkus traja najmanj dve uri. (b) Če je organiziran ustni izpit, lahko države članice določijo, da je uspešno opravljen pisni izpit pogoj za opravljanje ustnega izpita. 2. Če države članice organizirajo tudi ustni izpit, morajo zagotoviti, da se vsak od treh preizkusov oceni z najmanj 25 % in največ 40 % od skupnega števila točk. Če države članice organizirajo samo pisni izpit, morajo zagotoviti, da vsak preizkus ocenijo z najmanj 40 % in največ 60 % od skupnega števila točk. 3. Kandidati morajo pri vseh preizkusih doseči povprečno najmanj 60 % skupnega števila točk, pri čemer morajo pri vsakem preizkusu doseči najmanj 50 % skupnega možnega števila točk. Država članica lahko to mejo zniža s 50 % na 40 % samo pri enem preizkusu. (1) UL L 199, 31.7.1985, str. 56. (2) UL L 80, 23.3.2002, str. 35 . (3) UL L 226, 10.9.2003, str. 4 . (4) Direktiva Sveta 94/55/ES z dne 21. novembra 1994 o približevanju zakonodaje držav članic glede prevoza nevarnega blaga po cesti ( UL L 319, 12.12.1994, str. 7 ). (5) Direktiva Sveta 96/35/ES z dne 3. junija 1996 o imenovanju in poklicni usposobljenosti svetovalcev za varnost pri prevozu nevarnega blaga po cesti, železnici in celinskih plovnih poteh ( UL L 145, 19.6.1996, str. 10 ). (6) Uredba Sveta (EGS) št. 259/93 z dne 1. februarja 1993 o nadzorovanju in kontroli pošiljk odpadkov znotraj Evropske skupnosti, v Skupnost in iz nje ( UL L 30, 6.2.1993, str. 1 ). Razveljavljena z Uredbo (ES) št. 1013/2006 (UL L 190, 12.7.2006, str. 1).

PRILOGA II Besedilo slike EVROPSKA SKUPNOST (Odporen papir bež barve – format DIN A4, sintetični papir 150 g/m2 ali več) (Besedilo v uradnem(-ih) jeziku(-ih) ali enem od uradnih jezikov države članice, ki izdaja spričevalo) Prepoznavni znak zadevne države članice (1) Oznaka akreditiranega organa ali telesa (2) SPRIČEVALO O STROKOVNI USPOSOBLJENOSTI ZA OPRAVLJANJE CESTNEGA PREVOZA BLAGA [POTNIKOV] (3) Št. S tem potrjuje, da je (4) rojen dne v uspešno opravil usposabljanje in preverjanje znanja (leto:, semester: ) (5), organizirana za pridobitev spričevala o strokovni usposobljenosti za opravljanje cestnega prevoza blaga [potnikov] (6), v skladu z Uredbo (ES) št. / z dne To spričevalo je zadosten dokaz strokovne usposobljenosti iz člena 20(1) Uredbe (ES) št.… / 2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Izdano v , dne (7) (1) Prepoznavni znak države: (B) Belgija, (BG) Bolgarija, (CZ) Češka, (DK) Danska, (D) Nemčija, (EST) Estonija, (GR) Grčija, (E) Španija, (F) Francija, (IRL) Irska, (I) Italija, (CY) Ciper, (LV) Latvija, (LT) Litva, (L) Luksemburg, (H) Madžarska, (NL) Nizozemska, (A) Avstrija, (PL) Poljska, (P) Portugalska, (RO) Romunija, (SLO) Slovenija, (SK) Slovaška, (FIN) Finska, (S) Švedska, (UK) Združeno kraljestvo. (2) Organ ali organizacija, ki ga vsaka država članica Evropske skupnosti vnaprej določi za izdajanje tega spričevala. (3) )Neustr ezno črtaj. (4) Priimek in ime; kraj in datum rojstva. (5) Podatki o preverjanju. (6) Neustrezno črtaj. (7) Žig in podpis organa ali telesa, akreditiranega za izdajo spričevala.