ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.1

Za produktivnost in učinkovitost prispevka zasebnega sektorja k tržnim partnerstvom za industrijski razvoj je potreben tudi program za dostojno delo, ki bo drugače kot doslej bolj osredotočen na izpolnjevanje delovnih pogojev. Pri novih delovnih mestih morajo biti bolj kot kdaj koli prej v ospredju kakovost, ustrezno plačilo, varstvo okolja in zdravja ljudi ter učinkovita socialna zaščita (5). To je zlasti pomembno za območje Bližnjega vzhoda in Severne Afrike, kjer je brezposelnost mladih med najvišjimi na svetu in se še povečuje, prav tako je za precejšen delež mladih v delovno aktivni starosti značilno, da niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo. Za družbeno-politično stabilnost in preprečevanje konfliktov je ključno, da se ljudem v neformalnem sektorju zagotovi minimalna dohodkovna varnost, saj se s tem zmanjšujeta radikalizem in ekstremizem ter posledično krepita politična stabilnost in varnost (6). Želje, kot so osnovna izobrazba in nadaljnje usposabljanje, enakopravnost, vključenost mladih in žensk na trg dela, spoštovanost državljanov, pravica do izražanja, ustrezno plačilo, varne razmere, ohranjanje okolja in javnega zdravja, vzgoja majhnih otrok in medgeneracijska solidarnost, so skupne ljudem na obeh straneh morja. Vlade morajo biti sposobne te želje izpolniti brez groženj nadnacionalne arbitraže, ki enostransko ščiti posamične interese, obenem pa je treba upoštevati pomen, ki bi ga mednarodna trgovina lahko imela za financiranje teh univerzalnih ciljev (7).
9.1

Naftna in plinska industrija se razvijata že 50 let in imata po ocenah pred seboj nadaljnjih 50 let. Soočata se s precejšnjimi spremembami na področju energije. Te so: — večji delež energije iz obnovljivih virov, — večji delež energije, proizvedene na lokalni ravni in iz mešanice lokalnih virov, — izzivi glede zmožnosti obstoječega prenosnega sistema za uravnotežanje ponudbe in povpraševanjem, — cilji EU 2030 za znižanje emisij CO2 do leta 2030. Pri tem se zastavlja vprašanje, ali je tradicionalna plinska in naftna industrija pripravljena na diverzifikacijo v smeri obnovljivih virov in ali takšne spremembe lahko izvede.
1.13

Glavne dejavnosti, pri katerih so danes potrebni strokovnjaki za biomedicinski inženiring, so: — proizvodnja, trženje in ocenjevanje medicinskih pripomočkov in opreme (za preventivo/diagnostiko/zdravljenje/rehabilitacijo), posebnih materialov, vsadkov, protez in robotskih sistemov za biomedicinske aplikacije, — strategije v povezavi z uporabo in servisiranjem biomedicinske opreme in sistemov, — storitve kliničnega inženiringa v javnih in zasebnih zdravstvenih ustanovah ter v športu in zabavi, — telemedicina in telematske aplikacije pri zdravstvenih diagnozah in zdravljenju, — medicinska informatika, zlasti zdravstveni informacijski sistemi in programska oprema za obdelavo biomedicinskih podatkov in podatkov bioslikanja, — biotehnologija in celični inženiring, — farmacevtska in živilska industrija za analizo in količinsko opredelitev medsebojnega delovanja med zdravili/učinkovinami in biološkimi parametri, — proizvodni sektor na splošno: ergonomija izdelkov/postopkov ter vpliv tehnologij na zdravje.
4.11

Zaščitni ukrepi so tisti, ki krepijo mehanizme za varstvo potrošnikov in uporabnikov, kadar so ti v slabšem ali podrejenem položaju zlasti glede dostopa do tehnične in pravne zaščite, kakor tudi dostopa do nadomestila in povračila za škodo, ob upoštevanju posebnega stanja potrošnikov, ki so zaradi nastalih razmer postali ekonomsko šibki.
3.2

EU je bila pred in po objavi priporočila Sveta o omejevanju izpostavljenosti splošne javnosti elektromagnetnim poljem (0 Hz do 300 GHz) (Priporočilo Sveta 1999/519/ES) iz leta 1999 dejavno vključena v to področje ter si je prizadevala za pridobitev najboljših znanstvenih in zdravstvenih mnenj, ki so bila predstavljena v okviru različnih delovnih skupin in Znanstvenega odbora Evropske komisije za nastajajoča in na novo ugotovljena zdravstvena tveganja (SCENIHR). To je privedlo do stalne priprave analiz, stališč in mnenj, ki odražajo resnost, s katero k tej temi pristopajo organi, zdravstvo ter raziskovalna in znanstvena skupnost.
2.11

Posledice so tudi kulturološke. V skladu z nekaterimi študijami je povprečna življenjska doba gospodinjskih aparatov 6 do 8 let, medtem ko je bila pred 20 leti 10 do 12 let. Potrošniki se lahko upravičeno sprašujejo, zakaj se življenjska doba proizvodov zmanjšuje, če pa se povsod spodbujajo inovacije. Gradnja zaupanja evropskih državljanov v evropska podjetja je dolgotrajen proces, ki pa ga ogroža načrtna zastarelost. V času, ko skoraj vse javnomnenjske raziskave kažejo na ogromno vrzel med Evropejci in evropsko industrijo, je očitno, da prezgodnje okvare ali nezmožnosti popravil ne bodo pripomogle k ponovni pridobitvi zaupanja evropskih potrošnikov v evropska podjetja. Tudi to pojasnjuje, zakaj si 92 % Evropejcev (2) želi prikaz informacij o življenjski dobi proizvodov (ali dolžini njihove uporabe). Večje zaupanje potrošnikov v podjetja prispeva tudi h konkurenčnosti evropskih podjetij.
2.1

Navtična industrija v Evropi zdaj šteje več kot 37 000 podjetij, ki neposredno zaposlujejo 234 000 ljudi in so v letu 2011 ustvarile 20 milijard EUR prometa. 97 % podjetij so mala in srednje velika podjetja; velikih, bolj razvejanih podjetij, je okoli deset. Gospodarska in finančna kriza je v letih 2008 in 2009 povzročila povprečno zmanjšanje prodaje in industrijske proizvodnje za približno 40 do 60 %. Prizadeti so bili vsi segmenti izdelkov. Od leta 2009 je bilo zaradi gospodarske krize izgubljenih več kot 46 000 delovnih mest in skupni promet v proizvodnji se je zmanjšal za 3 do 4,5 milijarde EUR. Enako visok je bil delež izgubljenih delovnih mest v velikih podjetjih in v MSP. Tako do izgube delovnih mest kot do zmanjšanja prometa je v bistvu prišlo v industrijskem delu panoge (tj. v ladjedelništvu ter proizvodnji opreme in sestavnih delov). Na področju storitev (najem in zakup plovil za rekreacijo, popravila in vzdrževanje, marine in turistična pristanišča), ki je krizo doslej večinoma dobro prestajalo, so krizo začeli čutiti v začetku letošnjega leta. Čeprav je kriza korenito spremenila mednarodno prizorišče, Evropa še vedno ohranja vodilni položaj; konkurenca ZDA je oslabljena, medtem ko se pomen držav v vzponu, kot so Brazilija, Kitajska in Turčija, krepi (3).
4.2

Na Severu delujejo štirje forumi za regionalno sodelovanje. Arktični svet (15), najpomembnejši instrument regionalnega sodelovanja, ima osem članic (arktične države ter Ferske otoke in Grenlandijo kot odvisni ozemlji Danske), šest stalnih udeleženk (forumi za sodelovanje med avtohtonimi ljudstvi arktičnih držav) (16) in več opazovalk (Nizozemska, Španija, Združeno kraljestvo, Poljska, Francija, Nemčija in 18 medvladnih in nevladnih organizacij). EU, Italija, Kitajska, Indija, Južna Koreja in Singapur so zaprosili za status stalnih opazovalcev. Kitajska je v zadnjih letih precej okrepila dejavnosti, povezane z arktičnim območjem in tamkajšnjimi državami. Države članice Arktičnega sveta so sklenile več sporazumov, med drugim o iskanju in reševanju na morju. V teku so tudi prizadevanja za okrepitev vloge sveta, ki bi kot instrument mednarodnega sodelovanja tako imel širše pristojnosti in večji vpliv.
4.10

Pod pogojem, da bodo sredstva porabljena učinkovito in racionalno, je možno upravičiti naslednjo prerazporeditev sredstev: — prvič: lahko se dokaže, da naložbe iz proračuna Unije na makroekonomski ravni ustvarijo rast, večjo od povprečnih finančnih rezultatov in rezultatov gospodarstva Unije, merjenih v BDP, in sicer zaradi naprednega prenosa tehnologij, velikega deleža uvoza pri naložbah, kvalificirane delovne sile, cenejše infrastrukture, ter naložb, ki so deležne finančne podpore in temeljijo na sodobni infrastrukturi; — drugič: sama širitev notranjega trga, prosti pretok storitev, širitev dejavnosti in povečanje baze znanja močno prispevajo k inovacijskim dejavnostim in omogočajo, da se nadoknadi zamujeno; — tretjič: na mikroekonomski ravni finančna pomoč, ki jo je mogoče pridobiti s pomočjo strukturnih skladov, zlasti za sektor MSP v veliki meri pomeni trg, dostop do trga ali razvojna sredstva, hkrati pa tudi povečanje trga dela; — četrtič: možni učinek z vidika vključevanja in zmanjševanja zaostanka, od katerega imajo lahko koristi najbolj ogrožene socialne skupine, ki so na različne načine izključene iz trga dela, je precejšen.
Mnogi ljudje z duševnimi težavami pogosto niso deležni takšnega zdravljenja, rehabilitacije in pomoči za udeležbo v družbi, ki so potrebni v skladu s strokovnimi in etičnimi vidiki, čeprav so medicina in socialne storitve na tem področju močno napredovale. Duševno zdravje pogosto ni prednostna naloga zdravstvene politike. Namesto širjenja struktur za pomoč zlasti v težkih proračunskih obdobjih in kriznih časih pogosto prihaja do njihovega omejevanja oz. do podražitve potrebnih storitev in možnosti zdravljenja. Ravno v gospodarski krizi pa bi bile potrebne naložbe v vključevanje, izobraževanje in socialno gospodarstvo. Država se še zlasti med krizo ne sme umakniti iz sektorja socialnih storitev.

Čakalni seznami in dolge poti so predvsem pri akutnih težavah kontraproduktivni. Bolnišnično zdravljenje in omejitev svobode bi bilo treba zmanjšati na najnižjo nujno raven v prid ambulantnim storitvam, krajem srečevanja, posvetovalnim službam in medicinskemu zdravljenju, ki so zagotovljeni v bližini prebivališča bolnika. Samostojnost obolelih je treba povečati s pravno zagotovljenimi storitvami in zasnovami, ki ne nadomestijo sprejemanja lastnih odločitev, temveč pri iskanju rešitev nudijo podporo, tudi glede prepoznavanja potreb po pomoči in terapiji, tako da omejitev pravne sposobnosti ni potrebna. Kritično in sistematično je treba preverjati kategorizacijo bolezni, enostransko vključevanje oseb v mehanizme psihiatrije, predpisovanje psihotropnih snovi in uporabo sile, pri tem pa se je treba opreti na merila pravne države in človekove pravice. Sodelovanje v družbi, smiselna zaposlitev in strukturiran potek dneva morajo biti del pristopa v vseh vrstah ustanov in oblikah bivanja. Bolj je treba upoštevati vpliv psihotropnih snovi na sposobnost sodelovanja in obolevnost. Dostop do pomoči ne sme biti omejen zaradi razdrobljenosti struktur za pomoč ter birokratskih in časovno zahtevnih postopkov za prošnje. Službe za nujne primere in preprečevanje samomorov morajo biti lažje dostopne in strokovno bolj usposobljene. V vsej Evropi je treba uvesti številke za klic v sili, ki bi bile znane v vsej državi, in druge strokovno ustrezne možnosti za ukrepanje.
4.10

EESO zagovarja dobro zasnovano evropsko industrijsko politiko za obrambni sektor, od zasnove sistemov do operativne faze. Tukaj gre za posebno industrijsko politiko. Že po svoji naravi ta politika pomeni javni trg: raziskave in razvoj je treba zaradi nedonosnih začetnih marž in zaradi posebnih vladnih zahtev financirati s sredstvi, ki ne bodo izhodiščni kapital. Treba je opredeliti ključne evropske industrijske zmogljivosti ter naložbene politike za spodbujanje močne evropske proizvodnje. Nobena država sama nima zadostnih sredstev za financiranje "nove generacije" orožja, zato je treba nacionalne in evropske cilje ter nacionalna in evropska sredstva združiti v finančnem in industrijskem smislu. Upravljanje bi moralo temeljiti na skupnih pristojnostih EU in držav članic v skladu s sprejeto strategijo Evropa 2020. To je tudi učinkovita oznaka za optimizacijo usklajevanja med evropskimi institucijami in znotraj Komisije, ki še vedno deluje pod svojimi zmožnostmi. S tega vidika lahko delovna skupina, ki bo kmalu začela delo kot platforma – Komisija, EDA in EEAS – za razpravo o prednostnih nalogah, zmogljivostih in vrzelih, zagotovi dragoceno podporo.
6.1

Praksa vključevanja zainteresiranih strani v sprejemanje političnih ukrepov je v EU in ZDA različna. Nova transatlantska agenda zavezuje EU in ZDA, da sistematsko sodelujeta pri (med drugim) zbliževanju ljudi z obeh strani Atlantika. Rezultat tega so številni dialogi s civilno družbo: med delavci, potrošniki in okoljskimi organizacijami. Transatlantski dialogi, ki so nastali v drugi polovici 90. let 20. stoletja, so bili različno aktivni in različno vključeni v strukture sodelovanja med EU in ZDA, zlasti srečanja na vrhu EU-ZDA, ki je bilo vedno usmerjeno samo na Transatlantski podjetniški dialog (TABD). Poleg tega so v svetovalni skupini za TEC vključeni samo TABD, Transatlantski potrošniški dialog (TACD) in Transatlantski zakonodajalski dialog (TLD). Druga dva dialoga – Transatlantski delavski dialog (TALD) in Transatlantski okoljski dialog (TAED) – sta bila izključena brez posvetovanja zainteresiranih strani.
5.8

Eden od ciljev lizbonskega projekta je sredstva, namenjena raziskavam in razvoju v EU, povečati na 3 % BDP. Od tega bi 2 % morala priti iz zasebnega sektorja. Dve od držav na opazovalnem seznamu, Švedska* in Finska*, porabita več kot 3 %. Še dve državi s seznama, Danska* in Avstrija*, porabita med 2 % in 3 %, podobno tudi Nemčija in Francija. Države, ki porabijo med 1 % in 2 %, so Belgija, Češka, Estonija*, Irska*, Nizozemska*, Slovenija*, Španija in Združeno kraljestvo* – večina jih je na opazovalnem seznamu. Vse druge države članice porabijo manj kot 1 %, z izjemo Madžarske in Italije (obe 1 %). Italija in Španija sta v kontrolni skupini. Za premostitev vrzeli se ne zdi nerazumno pričakovati, da bodo vlade raziskavam in razvoju (R&R) dodelile kar cel odstotek BDP. Najbolje bi bilo, če bi se ta sredstva namenila univerzam in raziskovalnim institutom in jim pomagala pri uveljavljanju in večji prisotnosti v svetovni znanstveni skupnosti. Vlade EU-15 trenutno porabijo 0,30–0,40 %, vlade NDČ pa 0,50–0,60 %. Več bi se lahko in moralo narediti, ne nazadnje za razvoj znanstvenega raziskovanja, ki je potrebno za obvladovanje podnebnih sprememb in onesnaževanja.
1.1

EESO meni, da je mogoče potrditi večino strukture in sedanjega besedila osnutka smernic. Po drugi strani pa opozarja na razlike v podrobnostih med poglavjem o linijskih prevozih in poglavjem o prevozih (združenj plovil) v prosti plovbi. Razdelek poglavja o linijskih prevozih, ki obravnava izmenjavo informacij, je precej natančen in razmeroma koristen, saj so v njem opisane in razložene ustrezne sodne prakse in prakse sprejemanja odločitev na tem področju. Na splošno se zdi, da je osnutek smernic za linijske storitve jasen, ter da temelji na obstoječi sodni praksi in na dolgih, temeljitih razpravah z obravnavano industrijo. Razdelki o splošnih prevozih v prosti plovbi in zlasti razdelki o združenjih plovil v prosti plovbi pa so manj natančni. EESO domneva, da je to pomanjkanje natančnosti v veliki meri posledica odsotnosti sodne prakse in torej pomanjkanja izkušenj ustreznih organov (zadolženih za konkurenco), vključno z Evropsko komisijo, na področju prevozov v prosti plovbi in združenj plovil v prosti plovbi, saj naročniki prevoza še niso vložili nikakršne uradne pritožbe.
3.2

Glavni posvetovalni dokument je bil Flash Eurobarometer št. 193: Euroobmočje, 5 let po uvedbi eurokovancev in eurobankovcev – analitično poročilo (The eurozone, 5 years after the introduction of euro coins and banknotes – Analytical report), november 2006. Raziskavo je izvedla organizacija Gallup, vodila pa jo je skupina Komisije za Eurobarometer v GD ECFIN. Anketirani so bili usposobljeni ljudje iz zadnje države, ki se je pridružila euroobmočju (Slovenija – 2007), in iz držav, ki sta se pridružili v letu 2008 (Malta in Ciper). Viri iz držav, ki niso članice euroobmočja, namenoma niso bili zajeti v raziskavo, saj je bilo ocenjeno, da so za namene raziskave pomembne samo izkušnje neposredno udeleženih.
6.1

Temeljno načelo mora biti, da se delavci migranti v vseh pogledih obravnavajo enako kot domači delavci. Za enako delo mora biti plačilo enako. Treba je izboljšati pogoje za dostop do socialne varnosti. To ni le v socialnem interesu delavcev, marveč tudi v gospodarskem interesu delodajalcev (pravični konkurenčni pogoji za vse) in v finančnem interesu držav članic (na davčni ravni). To načelo še zdaleč ni povsod v veljavi. Nizozemski socialni partnerji so ob ukinitvi prehodnih ukrepov za državljane iz držav, ki so v EU vstopile leta 2004, izrazili namen, da bi po 1. maju 2007 sodelovali pri nadzoru spoštovanja socialne in delovne zakonodaje in predpisov. Oblasti so obljubile, da bodo pripravile politiko spremljanja. Do danes to še ni obrodilo nobenega otipljivega sadu.
EESO je v zvezi s tem že večkrat opozoril, da so ukrepi v okviru politike trga in strukturne reforme nenazadnje uspešni samo v ugodnih makroekonomskih razmerah, v katerih je poudarek na premagovanju dolgotrajno šibke konjunkture in zagotavljanju trajne rasti (9). Za to pa se je treba na nacionalni ravni in ravni EU zavezati gospodarski politiki, usmerjeni v rast, z ustreznimi monetarnimi, proračunskimi in gospodarskimi pogoji:

— Evropska centralna banka bi morala v skladu s svojimi pooblastili iz Pogodbe v primerih zagotovljene stabilnosti cen prispevati h gospodarski rasti in večanju števila delovnih mest. Število delovnih mest bo močno naraslo šele ob trajni gospodarski rasti, višji od srednjeročne rasti produktivnosti;

— treba je izkoristiti razširjen manevrski prostor v okviru reformiranega pakta stabilnosti in rasti, da se državam članicam omogoči odziv na gospodarske razmere ter proračunsko svobodo za socialno sprejemljive strukturne reforme in ustrezno visoke javne naložbe.

lizbonski cilji nakazujejo smer, v katero se morajo stekati naložbe: v gradnjo komunikacijske in prometne infrastrukture, varstvo podnebja, raziskovalne in razvojne pobude, obsežno varstvo otrok, spodbujanje izobraževanja in usposabljanja, aktivno politiko trga dela in kakovost delovnih mest. Pri tem morajo biti nacionalni programi reform oblikovani tako, da bodo skupaj tvorili vseevropsko usklajen program za krepitev gospodarske dinamike, h kateremu bodo prispevali vsi akterji na nacionalni ravni in ravni EU.
—

Risk assessment: use of composting and biogas treatment to dispose of catering waste containing meat (Final report to the department for Environment, Foof and Rural Affairs). Gale P. (2002). Na voljo na: http://www.defra.gov.uk/animalh/by-prods/publicat/.
3.2.4

Človeške, družbene in gospodarske posledice pandemij držav v razvoju, predvsem virusa HIV in aidsa v podsaharski Afriki, so že sedaj pogubne in zahtevajo izjemno veliko pomoč. Ta je skrajno nujna, saj se v državah z veliko razširjenostjo aidsa (45 % — 49 %), uveljavlja lakota. Evropski ekonomsko-socialni odbor priporoča ukrepanje Evropske unije na dveh ravneh: — Na svetovni ravni, — v okviru kroga pogajanj v Dohi za razvoj Svetovne trgovinske organizacije (STO), je Evropski ekonomsko-socialni odbor zagovarjal — in še vedno zagovarja — stališče Evropske komisije, da bi morale imeti države, ki so jih prizadele te pandemije, lažji dostop do zdravil. Poleg tega novi instrumenti omogočajo Evropski uniji sodelovanje v splošnem dialogu s programom UNAIDS, Svetovnim skladom, Visokim komisariatom za begunce in Svetovno zdravstveno organizacijo. — Na nacionalni ravni: — Evropski ekonomsko-socialni odbor izhaja s stališča, da lahko organizacije civilne družbe zelo učinkovito dosežejo prebivalstvo na podeželskih območjih v državah s pomanjkanjem infrastrukture, kjer javne oblasti nimajo dovolj sredstev za zagotovitev minimalnih storitev na celotnem območju. — Zaradi tega — tu se EESO navezuje na zahtevo socialnih in ekonomskih partnerjev držav AKP — Evropski ekonomsko-socialni odbor poziva k zagotovitvi posebnih evropskih sredstev, namenjenih organizacijam civilne družbe za širjenje informacij v zvezi s pandemijami med prebivalstvom. — Evropski ekonomsko-socialni odbor meni, da mora integriran pristop glede vseh treh pandemij (aids, malarija in tuberkuloza) temeljiti na civilni družbi, predvsem na združenjih bolnikov, ki zastopajo osebe, obolele za temi boleznimi, saj predstavljajo vključevanje civilne družbe držav prejemnic pomoči. — Evropska unija mora pomagati rešiti krizo s človeškimi viri, za kar mora povečati tehnične in izobraževalne kapacitete. — Te organizacije bo, ko bodo imele dovolj sredstev in potrebnih človeških virov, treba spodbuditi, da se bodo povezale in sklenile partnerstva z vsemi akterji, vključenimi v boj proti pandemijam. — Evropski ekonomsko-socialni odbor zahteva, da evropska sredstva učinkovito podpirajo preventivne dejavnosti — predvsem dostop žensk do storitev načrtovanja družine — in spremljanje bolnikov ter njihove okolice.
3.6.1

Izgradnjo odnosov med Rusijo in njenimi vzhodnoevropskimi sosedami (na primer med Rusijo in Ukrajino ter prav tako Moldavijo in Belorusijo) mora spremljati krepitev stikov Unije in njenih vzhodnoevropskih držav. Potrebni so tesnejši stiki in večje sodelovanje pri političnih, gospodarskih in socialnih vprašanjih, ce želimo izboljšati sodelovanje v Evropi. EU predlaga, da Evropska unija to podpre v okviru politike sosedstva in partnerstva.
7.2

EESO poziva Svet, da v pogajanjih pred ministrsko konferenco v Hongkongu in po njej pripiše velik pomen naslednjim vidikom: — resnični napredek v izvajanju predlogov za krepitev posebne in različne obravnave najšibkejših držav v razvoju in najmanj razvitih držav, da se od najmanj razvitih držav ne zahteva odprtje trgov in da se zanje predvidi možnost, da lahko proizvode, ki so pomembni za zagotavljanje varnosti prehrane in razvoj podeželja, zaščitijo z visokimi carinami, — večja razjasnitev položaja in kategorij držav v razvoju s pomočjo jasnega razlikovanja med državami, ki zaostajajo v razvoju, in tistimi, ki že imajo koristi od gospodarstva v vzponu, — učinkovita finančna podpora in podpora projektom za tehnično pomoč in izgradnjo zmogljivosti v najmanj razvitih državah, — tehten premislek o problemu erozije tarifnih preferencialov za revne države, vključno z možnostjo denarnega nadomestila, — izvajanje sklepov za odpravo subvencij, ki izkrivljajo trgovino, za glavne osnovne izdelke, kot sta bombaž in sladkor, — izvajanje sklepa z dne 30. avgusta 2003 o členu 6 deklaracije iz Dohe o sporazumu TRIPS in javnem zdravju, da bi poiskali rešitev za probleme članic STO, ki nimajo lastne farmacevtske proizvodnje, tako da bi imele te države v primeru izrednih razmer ali pri hudih epidemijah pravico do uporabe obveznih licenc.
5.2

Akcijski program za uvrstitev enakosti med ženskami in moškimi v okvir sodelovanja pri razvoju Skupnosti (2001-2006) (5) si prizadeva za zmanjšanje razkoraka med na papirju zapisanimi načeli in njihovo dejansko izvedbo z oblikovanjem konkretne strategije in opredelitvijo prednostnih naslednjih področij: podpora makroekonomskih politik za zmanjšanje revščine in programov za socialni razvoj na področju zdravstva in izobraževanja, varna hrana in trajnostni razvoj podeželja, prevoza, povečanje institucionalnih zmogljivosti in dobro upravljanje, trgovina in razvoj, sodelovanje in regionalno povezovanje, spodbujanje in vključevanje vprašanj enakosti spolov v vse projekte in programe na regionalni in nacionalni ravni, zagotavljanje pripomočkov in ustrezno izobraževanje iz področja enakosti med ženskami in moškimi za osebje Evropske komisije.
2.4.6

Upravljanje mora temeljiti na „mreži sodelovanja“ med javnimi in zasebnimi zainteresiranimi udeleženci upravljanja, povezanimi prek „telesa za soudeležbo in upravljanje“. To telo mora združevati skupne cilje in interese ter spodbuditi posamezna dejanja, prilagojena posameznemu območju in njegovim naravnim virom (npr. promocijo njegovih proizvodov, uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij, spodbujanje okoljske vzgoje, ohranjanje podeželja itd.). Skratka, to bi bil organ, ki bi določil splošne pogoje, spremljal njihovo izvajanje in spodbujal ukrepe za pomoč in napredek primestnih območij.
4.9

EESO meni, da je treba pri prerazporeditvi davka od dobička pravnih oseb med države, ki so neto izvoznice, in države, ki so neto uvoznice, pa tudi države proizvajalcev in potrošnikov, doseči razumno ravnovesje, da ne bi ogrozili možnosti držav za izpolnjevanje svojih socialnih in okoljskih ciljev ipd.