1.Uvod

Cilj osmega okoljskega akcijskega programa (osmega OAP) do leta 2030 je pospešiti zeleni prehod in zagotoviti odločne ukrepe za zaščito in obnovo okolja. Splošni okoljski akcijski programi vse od leta 1973 usmerjajo razvoj in usklajevanje okoljske politike EU ter določajo okvir za ukrepanje EU in njenih držav članic na področju okolja in podnebja. Osmi OAP temelji na podlagi ciljev evropskega zelenega dogovora, ki je strategija za rast EU za doseganje podnebno nevtralnega, z viri gospodarnega, odpornega in konkurenčnega krožnega gospodarstva brez strupenih snovi na pravičen in vključujoč način. Program je tudi bistvenega pomena za doseganje okoljskih in podnebnih ciljev v skladu z Agendo ZN 2030, njenih ciljev trajnostnega razvoja ter večstranskih okoljskih in podnebnih sporazumov.

Osmi OAP ob upoštevanju vrste zahtevnih gospodarskih in geopolitičnih kriz, vključno z rusko agresijo proti Ukrajini, odraža odločnost EU in njenih držav članic za obravnavanje kriz v zvezi s podnebjem, biotsko raznovrstnostjo in onesnaževanjem ter povečanje odpornosti EU na prihodnje pretrese. Osmi OAP določa dolgoročni prednostni cilj za leto 2050 glede dobrega življenja ob upoštevanju omejitev našega planeta in šest tematskih prednostnih ciljev. Vsebuje tudi ambiciozen okvir 34 „omogočitvenih pogojev“ za doseganje teh cilje v skladu s prisego „ne škodujmo“ iz evropskega zelenega dogovora in pravičnim prehodom, pri katerem nihče ne bo zapostavljen.

Prednostni cilj osmega OAP do leta 2050: „Najpozneje do leta 2050 bodo ob upoštevanju omejitev našega planeta ljudje dobro živeli v gospodarstvu blaginje, kjer se nič ne zavrže, kjer je rast obnovljiva, kjer je dosežena podnebna nevtralnost v Uniji ter kjer je raven neenakosti znatno zmanjšana. Zdravo okolje je temelj dobrega počutja vseh ljudi in je okolje, kjer je ohranjena biotska raznovrstnost, ekosistemi uspevajo, narava pa je zavarovana in obnovljena, s čimer se bo povečala odpornost na podnebne spremembe, naravne nesreče, povezane z vremenom in podnebjem, in druga okoljska tveganja. Unija v skladu z medgeneracijsko odgovornostjo narekuje dinamiko za zagotavljanje blaginje obstoječih in prihodnjih generacij po vsem svetu.“

Usklajeno spremljanje glavnih trendov s pravimi kazalniki je ključnega pomena za zagotavljanje, da EU napreduje pri doseganju svojih okoljskih in podnebnih ciljev. Osmi OAP podpira in krepi celovit pristop s sprejetjem mehanizma upravljanja ter določa, da mora Komisija vzpostaviti novi okvir za merjenje napredka pri doseganju prednostnih ciljev – okvir za spremljanje osmega OAP. Okvir za spremljanje mora temeljiti na omejenem številu glavnih kazalnikov, vključno s sistemskimi kazalniki o povezavah med okoljskimi in socialnimi vidiki ter gospodarstvom, da lahko EU meri napredek pri zelenem prehodu in zagotovi strateški politični nadzor na visoki ravni. Komisija je zadolžena, da Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto poroča o sprejetih ukrepih in predstavi morebitne prihodnje ukrepe.

2.Splošne značilnosti okvira za spremljanje osmega OAP

Mehanizem upravljanja osmega OAP vključuje letno spremljanje, ocenjevanje in poročanje Komisije o napredku pri doseganju šestih prednostnih ciljev programa, ob upoštevanju omogočitvenih pogojev ter splošnega cilja doseganja sistemskih sprememb. Komisijo bosta podprli Evropska agencija za okolje in Evropska agencija za kemikalije, ki razvija okvir kazalnikov za kemikalije.

V središču mehanizma upravljanja je niz glavnih kazalnikov osmega OAP. Kazalniki morajo v skladu s členom 4(3) sklepa o programu temeljiti na obstoječih podatkih, da se zmanjša upravno breme in odrazijo zadnje spremembe glede razpoložljivosti ter ustreznosti podatkov in kazalnikov. Okvir za spremljanje mora temeljiti na metodologiji, ki omogoča Komisiji, da lahko meri oddaljenost od ciljev, povezanih s prednostnimi cilji. Če so v zakonodaji EU določeni pravno zavezujoči cilji, so bili izbrani kazalniki, ki jih podpirajo, da se spremljajo ustrezni cilji programa in omogočitveni pogoji. EU je na primer sprejela količinsko opredeljiv pravno zavezujoč cilj, da do leta 2030 zmanjša emisije toplogrednih plinov, merjene v tonah ekvivalenta CO2, za 55 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990. Kadar obstajajo splošne pravne zahteve ali ambiciozni cilji, bi bilo treba uporabiti kazalnike za merjenje napredka v želeni smeri. Skupno nastajanje odpadkov na primer odraža prizadevanja za uporabo hierarhije ravnanja z odpadki, da se do leta 2030 znatno zmanjša količina odpadkov, delež okoljske obdavčitve v skupnih davčnih prihodkih pa odraža načelo odgovornosti povzročitelja.

Za doseganje ciljev osmega OAP do leta 2030 in vizije do leta 2050 so potrebni kazalniki, ki merijo dolgoročne rezultate v EU in državah članicah (kazalniki „učinka“ ali kazalniki „izidov“). V nekaterih primerih so vključeni kazalniki, ki se osredotočajo na sprejete ukrepe (kazalniki „izložkov“), če obstaja poseben politični pomen ali povezava z dogovorjenim ciljem. To ponazarja primer kazalnika glede zavarovanih območij, ki je povezan s ciljem, da se do leta 2030 zavaruje 30 % kopenskih in morskih območij.

Okvir za spremljanje osmega OAP vsebuje izbrane glavne kazalnike, da se zagotovi politični povzetek na visoki ravni. Okvir za spremljanje temelji na orodjih za spremljanje za posamezni sektor, da se zagotovi skladnost in čim bolj zmanjša upravno breme. Orodja vključujejo upravljanje energetske unije in podnebnih ukrepov, okvir za spremljanje krožnega gospodarstva, okvir za spremljanje biotske raznovrstnosti v EU, sistem za spremljanje biogospodarstva v EU ter prihodnji okvir za spremljanje ničelnega onesnaževanja. Upošteva tudi spoznanja iz pregleda izvajanja okoljske politike.

S splošnim strinjanjem glede glavnih okoljskih kazalnikov se bodo podprla usklajena sporočila pri poročanju o okoljskih in podnebnih politikah s širšega vidika, kot so:

·„orodje za vizualizacijo evropskega zelenega dogovora“, ki zajema tudi vidika digitalnosti in pravičnosti;

·letna poročila o napredku EU o vseh 17 ciljih trajnostnega razvoja;

·celovita ocena odpornosti v EU in njenih državah članicah iz preglednic odpornosti;

·indeks uspešnosti prehodov, ki razvršča napredek 45 držav glede štirih razsežnosti trajnostnih prehodov;

·evropski semester, ki poleg osredotočenosti na širše usklajevanje gospodarske politike in politike zaposlovanja zagotavlja tudi poročanje o ciljih trajnostnega razvoja v vseh državah članicah; ter

·interaktivno orodje za raziskovanje sestavljenih kazalnikov in pregledov stanja, ki vsebuje več kot 100 večdimenzionalnih ukrepov.

Okvir za spremljanje osmega OAP je usklajen s končnim poročilom konference o prihodnosti Evrope in njenimi predlogi na področju podnebnih sprememb in okolja.