Trade/80012/2008 Rev. 3

[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 19.6.2008

COM(2008) 385 konč.

Predlog

UREDBA SVETA

o razveljavitvi protidampinških dajatev, uvedenih z Uredbo Sveta (ES) št. 85/2006 na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

Razlogi za predlog in njegovi cilji Ta predlog zadeva uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 („osnovna uredba“), v postopkih v zvezi z uvozom lososa s poreklom iz Norveške. |

Splošno ozadje Ta predlog je nastal v okviru izvajanja osnovne uredbe in je posledica preiskave, ki je bila izvedena v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami iz osnovne uredbe. |

Obstoječe določbe na področju predloga Uredba Sveta (ES) št. 85/2006 z dne 17. januarja 2006 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške. |

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI IN OCENA UčINKA |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami |

Zainteresiranim strankam, ki jih zadeva postopek, je že bila dana možnost, da zagovarjajo svoje interese med preiskavo v skladu z določbami osnovne uredbe. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. |

Ocena učinka Ta predlog je posledica izvajanja osnovne uredbe. Osnovna uredba ne predvideva splošne ocene učinka, pač pa vsebuje izčrpen seznam pogojev, ki jih je treba oceniti. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

Povzetek predlaganih ukrepov Svet je z Uredbo Sveta (ES) št. 85/2006 z dne 17. januarja 2006 uvedel dokončno protidampinško dajatev in dokončno pobiranje začasne dajatve, uvedene na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške. Komisija je 21. aprila 2007 začela vmesni pregled zgoraj navedenih ukrepov v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da se v OP proizvod ni uvažal po dampinških cenah in da ni verjetno, da bi se damping ponovil, če bi se ukrepi odpravili. Zato se predlaga, da Svet sprejme priloženi predlog uredbe. |

Pravna podlaga Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005. |

Načelo subsidiarnosti Predlog je v izključni pristojnosti Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog upošteva načelo sorazmernosti iz naslednjih razlogov: |

Oblika ukrepanja je opisana v zgoraj navedeni osnovni uredbi in ne daje možnosti za sprejemanje odločitev na nacionalni ravni. |

Navedba o tem, kako je zmanjšana finančna in upravna obremenitev Skupnosti, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih oblasti, gospodarskih subjektov in državljanov ter sorazmerna z zastavljenim ciljem predloga, se ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrument: uredba. |

Druga sredstva ne bi bila primerna iz naslednjega razloga: Zgoraj navedena osnovna uredba ne predvideva drugih možnosti. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

Predlog

UREDBA SVETA

o razveljavitvi protidampinških dajatev, uvedenih z Uredbo Sveta (ES) št. 85/2006 na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“), in zlasti člena 9 in člena 11(3) Uredbe,

ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Komisija,

ob upoštevanju naslednjega:

A. POSTOPEK

1. Veljavni ukrepi

1. Svet je po protidampinški preiskavi („prvotna preiskava“) z Uredbo (ES) št. 85/2006[2] uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške. Končna dajatev je bila uvedena v obliki minimalne uvozne cene („MUC“).

2. Zahtevek za pregled in njegov začetek

2. Komisija je 20. februarja 2007 prejela zahtevek za delni vmesni pregled, ki so ga vložile naslednje države članice: Italija, Litva, Poljska, Portugalska in Španija („vložniki“) v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe.

3. Vložniki so predložili prima facie dokaze, da so se okoliščine, na podlagi katerih so bili uvedeni ukrepi, spremenile, in da so te spremembe trajne. Vložniki so trdili in predložili prima facie dokaze , da bi primerjava konstruirane normalne vrednosti z izvoznimi cenami pomenila zmanjšanje dampinga na raven, ki bi bila znatno nižja od ravni sedanjih ukrepov. Zato nadaljevanje izvajanja ukrepov na obstoječih ravneh ni več potrebno za izravnavanje dampinga. Ocenjeno je bilo, da ti dokazi zadostujejo za začetek postopka.

4. V skladu s tem je Komisija 21. aprila 2007, po posvetovanju s svetovalnim odborom, z objavo obvestila v Uradnem listu Evropske unije[3] začela delni vmesni pregled veljavnih protidampinških ukrepov na uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe („obvestilo o začetku“).

5. Ta pregled je bil po obsegu omejen na damping, njegov namen pa je bil oceniti potrebo po nadaljevanju, odpravi ali spremembi obstoječih ukrepov.

3. Stranke v postopku

6. Komisija je o začetku postopka uradno obvestila vse znane proizvajalce/izvoznike na Norveškem, trgovce, uvoznike in združenja, za katere je znano, da jih to zadeva, in predstavnike Kraljevine Norveške. Zainteresirane stranke so imele možnost pisno izraziti svoja stališča in zahtevati zaslišanje v roku iz obvestila o začetku.

4. Vzorčenje

7. V skladu z oddelkom 5(a) obvestila o začetku se lahko Komisija odloči za uporabo vzorčenja v skladu s členom 17 osnovne uredbe. Informacije, zahtevane v točki 5 (a)(i) obvestila o začetku, je v določenem roku zagotovilo 267 družb. Med temi družbami je bilo 169 proizvajalcev izvoznikov gojenega lososa. Uvoz se je izvajal neposredno ali posredno prek povezanih in samostojnih trgovcev.

8. Zaradi velikega števila vpletenih podjetij je bilo odločeno, da se bo uporabilo določbe o vzorčenju, zaradi česar je bil v posvetovanju s predstavniki norveške industrije izbran vzorec družb proizvajalk z največjim obsegom izvoza v Skupnost (proizvajalci izvozniki). Predstavniki norveške industrije so predlagali, da se v vzorec vključi (i) eno družbo proizvajalko, ki ni izvažala sama, ampak pa samo prek nepovezanih trgovcev na Norveškem in (ii) dva izvoznika, ki nista proizvajalca zadevnega proizvoda. Tega ni bilo možno sprejeti, saj v zvezi z družbo proizvajalko ni bilo zadostnih jamstev, da bi se dejansko dalo ugotoviti izvoz v Skupnost prek nepovezanih trgovcev. V zvezi z izvozniki brez lastne proizvodnje lososa pa ni bilo možno določiti normalne vrednosti in zato tudi ne dajatev za te družbe.

9. Izbrani vzorec je v skladu s členom 17 osnovne uredbe zajel največji reprezentativni obseg izvoza, ki ga je bilo možno ustrezno preiskati v razpoložljivem času. Proizvajalci izvozniki, izbrani v končni vzorec, so predstavljali skoraj 60 % navedene količine zadevnega proizvoda, izvoženega v Skupnost.

10. Da bi Komisija lahko v zvezi z uvozniki odločila, ali je vzorčenje potrebno, so uvozniki v Skupnosti morali predložiti informacije iz točke 5(a)(ii) obvestila o začetku. Le štirje uvozniki v Skupnosti so izpolnili obrazec za vzorčenje. Zaradi majhnega števila sodelujočih uvoznikov vzorčenje v tem primeru ni bilo potrebno.

11. Komisija je zahtevala in preverila vse informacije, ki so bile po njenem mnenju potrebne za ugotovitev dampinga. V ta namen je Komisija vse stranke, za katere se ve, da jih to zadeva, in vse druge stranke, ki so se javile v rokih iz obvestila o začetku, povabila k sodelovanju v postopku in jih pozvala, naj odgovorijo na ustrezne vprašalnike. S Komisijo je sodelovalo in izrazilo svoja stališča 267 proizvajalcev in izvoznikov iz Norveške, predstavniki proizvajalcev lososa Skupnosti ter irska in škotska vlada. Poleg tega so štirje uvozniki in šest vzorčenih norveških proizvajalcev izvoznikov predložili izpolnjene vprašalnike v določenih rokih.

12. Komisija je izvedla preveritvene obiske v prostorih naslednjih družb:

13. Uvozniki/predelovalci/uporabniki

14. Laschinger GmbH, Bischofsmais, Nemčija

15. Gottfried Friedrichs KG (GmbH & Co.), Hamburg, Nemčija

16. Rodé Vis B.V., Urk, Nizozemska

17. Hätälä Oy, Oulu, Finska

18. Proizvajalci izvozniki na Norveškem (skupine družb)

19. Marine Harvest AS, Bergen, Norveška.

20. Hallvard Leroy AS, Bergen, Norveška.

21. Dva največja norveška proizvajalca izvoznika, t.j. Marine Harvest AS in Hallvard Leroy AS, sta predstavljala več kot 44 % celotne proizvodnje, ki so jo prijavili sodelujoči norveški proizvajalci, in 45 % norveškega izvoza v Skupnost.

22. Narejena je bila poglobljena teoretična analiza informacij, ki so jih predložile ostale štiri družbe, izbrane v vzorec, in ugotovljeno je bilo, da se njihovi proizvodni stroški in izvozne cene na splošno ujemajo s proizvodnimi stroški in izvoznimi cenami obiskanih podjetij.

23. Vsem zainteresiranem strankam, ki so zahtevale zaslišanje ter dokazale, da zanj obstajajo posebni razlogi, je bilo to odobreno.

5. Obdobje preiskave

24. Preiskava dampinga je zajela obdobje od 1. januarja 2006 do 31. decembra 2006 („obdobje preiskave v zvezi s pregledom“ ali „OPP“).

B. ZADEVNI PROIZVOD IN PODOBNI PROIZVOD

1. Zadevni proizvod

25. Proizvod, ki se pregleduje, je enak proizvodu iz prvotne preiskave, t.j. gojeni (razen divjega) losos, v filetih ali v drugačni obliki, svež, ohlajen ali zamrznjen, s poreklom iz Norveške („zadevni proizvod“). Iz te opredelitve so izključene vse druge podobne gojene ribe, kot so na primer morska postrv (lososova postrv), biomasa (živ losos) in tudi divji losos ter nadalje predelane vrste, kot je na primer prekajeni losos.

26. Proizvod je sedaj uvrščen pod oznake KN ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 19 13 in ex 0304 29 13, ki ustrezajo različnim oblikam proizvoda (sveža ali ohlajena riba, sveži ali ohlajeni fileti, zamrznjena riba ali zamrznjeni fileti).

2. Podobni proizvod

27. Kot je bilo ugotovljeno v prvotni preiskavi in potrjeno s to preiskavo, imata zadevni proizvod in proizvod, proizveden na Norveškem in prodan na norveškem notranjem trgu, iste osnovne fizikalne značilnosti in isto uporabo. Zato se štejeta za podobna proizvoda v smislu člena 1(4) osnovne uredbe. Ker je bil ta pregled omejen na ugotavljanje dampinga, niso bile v zvezi s proizvodom, ki ga industrija Skupnosti proizvaja in prodaja na trgu Skupnosti, sprejete nobene sklepne ugotovitve.

C. DAMPING

1. Splošno

28. Norveški proizvajalci gojenega lososa so zadevni proizvod prodajali v Skupnost neposredno ali prek povezanih in nepovezanih trgovcev. Pri izračunu izvozne cene na ravni proizvajalca je bila upoštevana samo prodaja, namenjena trgu Skupnosti, ki jo je bilo možno določiti in ki je bila izvedena neposredno ali prek povezanih družb s sedežem na Norveškem.

2. Normalna vrednost

29. Za določitev normalne vrednosti je Komisija za vsakega proizvajalca izvoznika, vključenega v vzorec, najprej ugotavljala, ali je njegova celotna domača prodaja gojenega lososa reprezentativna v primerjavi z njegovim celotnim izvozom v Skupnost. V skladu s členom 2(2) osnovne uredbe se je domača prodaja štela za reprezentativno, če je celotni obseg domače prodaje vsakega proizvajalca izvoznika predstavljal vsaj 5 % obsega njegovega celotnega izvoza v Skupnost.

30. Pri ugotavljanju reprezentativnosti domače prodaje se prodaja nepovezanim trgovcem s sedežem na Norveškem, ki so v OPP imeli izvozno licenco, ni upoštevala, saj ni bilo mogoče z gotovostjo določiti končne destinacije te prodaje. Dejansko je s preiskavo bilo ugotovljeno, da je bil velik del te prodaje namenjen izvozu na trge tretjih držav in ne domači potrošnji.

31. Komisija je nato ugotavljala, katere vrste proizvodov, ki so jih družbe z reprezentativno domačo prodajo prodajale na notranjem trgu, so bile enake ali neposredno primerljive z vrstami, prodanimi za izvoz v Skupnost.

32. Domača prodaja posamezne vrste proizvoda se je štela za dovolj reprezentativno, če je obseg prodaje navedene vrste proizvoda neodvisnim strankam na notranjem trgu v obdobju preiskave predstavljal 5 % ali več celotnega obsega prodaje za izvoz v Skupnost primerljive vrste proizvoda.

33. Prav tako se je z ugotavljanjem deleža dobičkonosne prodaje zadevne vrste neodvisnim kupcem v preiskavi ugotavljalo, ali se domača prodaja posamezne vrste zadevnega proizvoda, prodanega na notranjem trgu v reprezentativnih količinah, lahko šteje za prodajo v običajnem poteku trgovine v skladu s členom 2(4) osnovne uredbe. To je Komisija izvedla z določitvijo deleža dobičkonosne domače prodaje neodvisnim kupcem za vsako posamezno vrsto izvoženega proizvoda na notranjem trgu v obdobju preiskave.

34. Kadar je obseg prodaje določene vrste proizvoda, prodanega po neto prodajni ceni, enaki ali višji od izračunanih proizvodnih stroškov, predstavljal več kot 80 % celotnega obsega prodaje navedene vrste in kadar je bila tehtana povprečna cena navedene vrste enaka ali višja od proizvodnih stroškov, je normalna vrednost temeljila na dejanskih domačih cenah. Ta cena je bila izračunana kot tehtano povprečje cen celotne domače prodaje navedene vrste v OPP, ne glede na to, ali je bila ta prodaja dobičkonosna ali ne.

35. Kadar je obseg dobičkonosne prodaje določene vrste proizvoda predstavljal 80 % ali manj celotnega obsega prodaje navedene vrste ali kadar je bila tehtana povprečna cena navedene vrste nižja od proizvodnih stroškov, je normalna vrednost temeljila na dejanski domači ceni, izračunani kot tehtano povprečje dobičkonosne prodaje izključno navedene vrste, če je ta prodaja predstavljala 10 % ali več celotnega obsega prodaje navedene vrste.

36. Kadar je obseg dobičkonosne prodaje katere koli vrste proizvoda predstavljal manj kot 10 % celotnega obsega prodaje navedene vrste, se je štelo, da je bila ta določena vrsta prodana v nezadostnih količinah, da bi bila lahko domača cena primerna podlaga za določitev normalne vrednosti.

37. Kadar domačih cen določene vrste proizvoda, ki ga je prodal proizvajalec izvoznik, ni bilo možno uporabiti za določitev normalne vrednosti, je bilo treba uporabiti drugo metodo.

38. Proučeno je bilo, ali je normalno vrednost možno določiti na podlagi domačih cen drugih proizvajalcev na Norveškem v skladu s členom 2(1) osnovne uredbe. Ker v tem primeru ni bilo na razpolago zanesljivih domačih cen drugih proizvajalcev, je bila v skladu s členom 2(3) osnovne uredbe uporabljena konstruirana normalna vrednost.

39. Zato je Komisija v skladu s členom 2(3) osnovne uredbe namesto tega izračunala konstruirano normalno vrednost. Normalna vrednost je bila konstruirana tako, da so se po potrebi popravljenim proizvodnim stroškom izvoženih vrst proizvoda posameznega proizvajalca izvoznika prišteli primerni zneski za prodajne, splošne in administrativne stroške („PSA-stroški“) ter primerna stopnja dobička.

40. V vseh primerih so bili PSA-stroški ter dobiček določeni v skladu z metodami iz člena 2(6) osnovne uredbe. V ta namen je Komisija proučila, ali so PSA-stroški ter dobiček, ki ga je ustvaril vsak posamezen zadevni proizvajalec izvoznik na notranjem trgu, zanesljivi.

41. Nobeden od šestih zadevnih proizvajalcev izvoznikov, za katere je bilo treba normalno vrednost konstruirati, ni imel reprezentativne domače prodaje. Zato metode iz uvoda člena 2(6) ni bilo mogoče uporabiti. Člena 2(6)(a) ni bilo možno uporabiti, ker noben zadevni proizvajalec izvoznik ni imel reprezentativne domače prodaje. Prav tako ni bilo mogoče uporabiti člena 2(6)(b), ker je bilo ugotovljeno, da prodaja proizvodov splošne kategorije na notranjih trgih ni bila izvedena v običajnem poteku trgovine. Zato so bili PSA-stroški in dobiček določeni v skladu s členom 2(6)(c) osnovne uredbe, t.j. na podlagi katere koli druge primerne metode. Ob upoštevanju podatkov, ki jih je v OPP predložilo šest proizvajalcev izvoznikov v zvezi s svojo domačo prodajo in ker ni bilo na voljo nobenih drugih zanesljivejših informacij, se je štelo, da bi bili primerni 30-odstotna stopnja dobička in 3-odstotna stopnja PSA-stroškov.

42. Norveški proizvajalci izvozniki so izrazili dvom glede uporabe 30-odstotne stopnje dobička, in trdili, da ne ustreza dejanskim podatkom o normalnih stopnjah v ribogojskem sektorju. Vendar iz dokumentacije ni bilo razvidno, da bi zneski, določeni za dobiček, kot je opisano zgoraj, presegali dobiček, ki ga običajno ustvarijo drugi proizvajalci izvozniki pri prodaji proizvodov iste splošne kategorije na notranjem trgu države porekla v OPP. Kot je navedeno zgoraj, je uporabljena stopnja temeljila na dejanskih in preverjenih podatkih. To trditev je bilo zato treba zavrniti.

3. Izvozna cena

43. V vseh primerih, v katerih se je zadevni proizvod izvozil neodvisnim strankam v Skupnosti, je bila izvozna cena določena v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe, in sicer na podlagi cen, ki so se dejansko plačevale ali se plačujejo.

44. Kadar je bil izvoz izveden prek povezanih trgovcev, je bila izvozna cena v skladu s členom 2(9) osnovne uredbe konstruirana na podlagi cene, po kateri so bili uvoženi proizvodi najprej nadalje prodani neodvisnemu kupcu in ki je bila ustrezno prilagojena glede na vse stroške, nastale med uvozom in nadaljnjo prodajo, ter glede na primerno stopnjo PSA-stroškov in dobičkov. V zvezi s tem so bili uporabljeni dejanski PSA-stroški povezanih trgovcev v OPP. V zvezi z dobičkom je bilo na podlagi razpoložljivih informacij in zaradi nerazpoložljivosti drugih zanesljivejših informacij določeno, da je 2-odstotni dobiček primeren za trgovca v tem poslovnem sektorju.

45. Kot je navedeno v uvodni izjavi 22, v primerih, v katerih je bila prodaja izvedena prek nepovezanih trgovcev, ni bilo možno z gotovostjo določiti končne destinacije izvoženega proizvoda. Zato ni bilo možno ugotoviti, ali je določen proizvod bil prodan stranki v Skupnosti ali kateri drugi tretji državi in zato je bilo sklenjeno, da se prodaje nepovezanim trgovcem ne upošteva. Industrija Skupnosti je nasprotovala temu pristopu in trdila, da bi bilo takšno prodajo treba preiskati, ker domneva, da se je losos prek neodvisnih trgovcev v Skupnost prodajal po nižjih cenah od MUC.

46. Treba je opozoriti, da je pri določanju izvozne cene treba upoštevati prodajo prvemu neodvisnemu kupcu v skladu s členom 2(8) osnovne uredbe in da torej pri ugotavljanju dampinga cene nadaljnje prodaje, po katerih prodaja proizvod prvi neodvisni kupec, niso pomembne. To trditev je bilo zato treba zavrniti.

4. Primerjava

47. Primerjava normalne vrednosti z izvoznimi cenami je bila narejena na podlagi cene franko tovarna.

48. V skladu s členom 2(10) osnovne uredbe so se za zagotovitev poštene primerjave med normalno vrednostjo in izvozno ceno v obliki prilagoditev ustrezno upoštevale razlike, ki vplivajo na cene, in primerljivost cen. Ustrezne prilagoditve so bile odobrene v vseh primerih, v katerih je bilo ugotovljeno, da so upravičene, pravilne in podprte s preverjenimi dokazi. Na podlagi tega so bile izvedene prilagoditve za razlike v popustih, rabatih, stroških za prevoz, zavarovanje, pretovarjanje, manipulativnih stroških, stroških nakladanja in tozadevnih stroških, stroških pakiranja, stroških kreditov in uvoznih dajatev.

5. Damping

5.1 Vzorčene družbe

49. Za proizvajalce izvoznike, ki so bili vključeni v vzorec, je bila izračunana individualna stopnja dampinga. Za te družbe je v skladu s členom 2(11) osnovne uredbe bila narejena primerjava tehtane povprečne normalne vrednosti posamezne vrste zadevnega proizvoda, izvoženega v Skupnost, s tehtano povprečno izvozno ceno ustrezne vrste zadevnega proizvoda.

5.2 Nevzorčene družbe

50. V zvezi s sodelujočimi proizvajalci izvozniki, ki niso bili vključeni v vzorec, je bilo ugotovljeno, da so se pri večini njihove prodaje izvozne cene na splošno ujemale s cenami vzorčenih izvoznikov. Ker ni bilo na voljo drugih podatkov, iz katerih bi bilo razvidno nasprotno, se je štelo, da so rezultati vzorčenja reprezentativni za vse druge izvoznike.

5.3 Nesodelujoče družbe

51. Glede na visoko stopnjo sodelovanja, t.j. skoraj 100 %, je bilo prav tako sklenjeno, da so stopnje dampinga, ugotovljene za vzorčene sodelujoče proizvajalce izvoznike, reprezentativne za Norveško.

5.4 Stopnje dampinga

52. Na podlagi zgoraj navedenega so dokončne stopnje dampinga, izražene kot odstotek neto cene franko meja Skupnosti, brez plačane dajatve, naslednje:

Marine Harvest AS | -20,3 % |

Norway Royal Salmon AS | -5,9 % |

Hallvard Leroy AS | -13,0 % |

Mainstream Norway AS | -0,8 % |

Norwell AS | -0,8 % |

Polar Quality AS | -2,7 % |

53. Tehtana povprečna stopnja dampinga za vseh šest izvoznih družb je -16,1 %.

D. VERJETNOST PONOVITVE DAMPINGA

1. Splošno

54. Ker je bila stopnja dampinga, ugotovljena v OPP, na ravni de minimis , se je v skladu s členom 11(3) osnovne uredbe nadalje proučevalo, ali obstaja verjetnost ponovitve dampinga, če bi se ukrepi odpravili, t.j. ali so okoliščine iz OPP trajne. V zvezi s tem so bili proučeni zlasti naslednji štirje vidiki i) gibanje normalne vrednosti, ii) gibanje obsega izvoza v Skupnost in ostale tretje države ter izvoznih cen iii) obseg proizvodnje in proizvodne zmogljivosti na Norveškem ter (iv) položaj norveške industrije.

2. Določitev normalne vrednosti

55. Za veliko večino izvoza (t.j. za 99 %) je normalna vrednost bila konstruirana v skladu s členom 2(3) osnovne uredbe, tj. na podlagi proizvodnih stroškov zadevnih proizvajalcev izvoznikov, k čemur so bili prišteti PSA-stroški ter dobiček. Zato se je štelo za ustrezno, da se za določitev verjetnega gibanja normalne vrednosti prouči verjetno gibanje proizvodnih stroškov na Norveškem kot nadomestilo za domače cene.

56. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da je struktura stroškov norveških proizvajalcev izvoznikov ostala stabilna v celotnem OPP. Dejansko so bili proizvodni stroški na enoto v preiskovanih družbah v povprečju za 20−25 % nižji od MUC.

57. V zvezi z verjetnim gibanjem teh stroškov so bili proučeni različni dejavniki, ki vplivajo na raven stroškov na enoto, kot so stroški za krmo, stroški proizvodnje dveletnega lososa, vpliv procesa konsolidacije norveške industrije lososa in povečana uporaba novih, vedno bolj stroškovno učinkovitih tehnologij.

58. Štelo se je, da so stroški za krmo, ki predstavljajo 50−60 % celotnih stroškov, zanesljiv kazalec gibanja celotnih stroškov. To so potrdili tudi industrijski analitiki iz tega sektorja. Nekatere zainteresirane stranke so trdile, da so celotni stroški po OPP narasli in da bodo, predvsem zaradi domnevnega zvišanja cen krme, verjetno še naprej naraščali, in sicer za najmanj 30 % do konca leta 2008 v primerjavi z začetkom OPP. Trdile so tudi, da bo povečanje normalne vrednosti v povezavi s padajočimi izvoznimi cenami privedel do ponovitve dampinga.

59. Zadevne zainteresirane stranke niso predložile nobenih posebnih dokazov za pričakovan domneven dvig stroškov za krmo za 30 %. Teh domnev prav tako ni bilo možno potrditi s proučitvijo verjetnega gibanja cen. V nasprotju s trditvami teh zainteresiranih strank je s preiskavo bilo ugotovljeno, da so preverjeni stroški za krmo norveških proizvajalcev izvoznikov v celotnem OPP in v prvih treh četrtletjih leta 2007 bili bolj ali manj stabilni. Iz preglednice 1 iz uvodne izjave 54 je razvidno le majhno povečanje stroškov za krmo med 2006 in 2007. S preiskavo je bilo prav tako ugotovljeno, da je zvišanje cene krme v glavnem povezano z zvišanjem cen nekaterih sestavin krme (surovine), kot sta ribje olje in ribja moka. Treba je opozoriti, da sta ribje olje in ribja moka do neke mere nadomestljiva z drugimi, cenejšimi surovinami v sestavi ribje krme, kot so rastlinska olja in rastlinska moka. Običajno bodo proizvajalci krme zato zamenjali sestavo ribje krme, da bi celotne stroške za krmo ohranili na najnižji možni ravni. Zato se pričakuje, da tudi v primeru povečanja stroškov nekaterih sestavin krme, vpliv na celotne stroške za krmo ne bo neposreden in enakomeren, t.j. če bi se stroški povečali, bo takšno povečanje bistveno manjše. Prav tako je treba opozoriti, da bodo drugi dejavniki stroškov iz uvodnih izjav 52 in 55 do 63 verjetno nazadovali in tako izravnali morebiten porast stroškov za krmo.

60. V zvezi s cenami dveletnega lososa, ki predstavlja približno 15 % celotnih stroškov gojenja, je s preiskavo bilo ugotovljeno, da so cene padale, kot je prikazano v preglednici 1. Čeprav je gibanje stroškov proizvodnje dveletnega lososa težko natančno predvideti, se je neprekinjen padajoč trend, prikazan v preglednici 1, štel za zanesljiv kazalec, na podlagi katerega je bilo možno smiselno sklepati, da se bo isti trend nadaljeval tudi v prihodnosti. Bistvenih sprememb v gibanju stroškov proizvodnje dveletnega lososa se v skladu z ugotovitvami preiskave ne pričakuje, česar prav tako ni trdila nobena od zainteresiranih strank.

61. Ker stroški proizvodnje dveletnega lososa in stroški za krmo štejejo za najmanj 65 % celotnih stroškov in ker sta ribje olje in ribja moka do določene mere nadomestljiva z drugimi cenejšimi surovinami v ribji krmi (glej uvodno izjavo 51), je bilo sklenjeno, da znatno povečanje celotnih stroškov v predvidljivi prihodnosti ni verjetno.

62. Preglednica 1: Gibanje stroškov za krmo in stroškov proizvodnje dveletnega lososa v norveških kronah (na kilogram lososa – brez drobovja, z glavo (vir: Kontali Analyse AS[4](2008) )

Norveška | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 ocenjena vrednost |

Krma | 10,36 | 9,41 | 8,90 | 10,08 | 10,65 |

Dveletni losos | 2,10 | 2,00 | 1,94 | 1,72 | 1,70 |

63. Po razkritju je industrija Skupnosti nasprotovala zgornjim ugotovitvam in trdila, da bi stroški za krmo morali biti razčlenjeni po generacijah, saj stroški za krmo v določenem letu ne vplivajo na stroške letine določenega leta pač pa na stroške naslednje letine. Sicer ugotovitve v zvezi z gibanjem stroškov za krmo ne odražajo ustrezno dejanskega stanja. Trditev je bilo treba zavrniti, saj so v analizi bili uporabljeni dejanski in preverjeni stroški za krmo, razčlenjeni po generacijah.

64. Industrija Skupnosti je prav tako nasprotovala sklepu, da bi bilo možno višje cene nekaterih sestavin krme izravnati z nadomestitvijo. V zvezi s tem se je trdilo, da bi bile zaradi zvišanja cen drugih sestavin krme na eni strani in negativnega učinka na kakovost lososovega mesa na drugi strani možnosti za takšno nadomestitev omejene. Trditve v zvezi s povečanjem stroškov za druge sestavine krme niso bile podprte z zadostnimi dokazi in jih je zaradi tega bilo treba zavrniti. Priznava se, da so možnosti za nadomestitev nekaterih sestavin krme omejene. Vendar pa je bilo ugotovljeno, kot je navedeno v uvodni izjavi 51, da je nadomestitev do določene mere dejansko možna. Na podlagi tega je bilo sklenjeno, da kljub možnosti, da se stroški za krmo v prihodnosti povečajo, verjetno ne bodo narasli v isti meri kot bodo narasli stroški ribjega olja in ribje moke. Industrija Skupnosti ni predložila nobenega dokaza, s katerim bi bilo možno ovreči te sklepe.

65. Proces konsolidacije je drugi dejavnik, ki prispeva k stabilizaciji stroškov proizvodnje. Treba je opozoriti, da se je od leta 2000 število družb, ki proizvajajo 80 % atlantskega lososa na Norveškem, v letu 2006 zmanjšalo s 55 na 31. Čeprav se norveški ribogojni sektor še vedno lahko šteje za razdrobljenega, ima proces konsolidacije pozitivne učinke na stroške proizvodnje ne le najpomembnejših proizvajalcev na Norveškem, ki so bili izbrani v vzorec v okviru preiskave, ampak tudi na celoten sektor, kar so potrdili industrijski analitiki iz tega sektorja. Dejansko so nove sinergije, vključevanje proizvodnih dejavnosti in ekonomije obsega proizvajalcem omogočili nadzor nad povečanjem stroškov na enoto kljub znatnemu povečanju obsega proizvodnje.

66. Trend konsolidacije se bo predvidoma nadaljeval v prihodnosti, kar bo zelo verjetno ponovno imelo pozitiven učinek na stroške zaradi ekonomije obsega.

67. Poleg tega je uvedba novih tehnologij in opreme v ribogojnih dejavnostih prispevala k obvladovanju povečanja stroškov na enoto kljub povečanju obsega proizvodnje (glej uvodno izjavo 64 in naslednje).

68. Po razkritju je industrija Skupnosti nasprotovala trditvi, da so se proizvodni stroški znižali, saj po njenem mnenju konsolidacija kot taka ne prispeva nujno k padcu stroškov. Trdilo se je, da so v skladu z norveškimi statistikami mala in srednje velika podjetja na Norveškem učinkovitejša od večjih skupin. Trdilo se je tudi, da so sklepne ugotovitve o znižanju stroškov v nasprotju z ugotovitvami iz uvodne izjave 92 v zvezi z možnimi posledicami izbruha bolezni in pričakovanim manjšim donosom dveletnega lososa v prihodnosti, kar bi prispevalo k povečanju stroškov.

69. Prvič, v uvodni izjavi 92 niso obravnavane posledice izbruha bolezni ampak običajna stopnja pogina pri proizvodnji lososa, ki kot takšna ne vpliva na stroške. Drugič, pričakovan nižji donos dveletnega lososa, naveden v tej uvodni izjavi, ni posledica izrednega stanja in se ne šteje za pomemben dejavnik in torej ne vpliva znatno na celotne stroške. Z uvodno izjavo 92 se poskuša samo pokazati, da povečanje obsega proizvodnje ne pomeni nujno povečanja proizvodnje dveletnih lososov, saj na količino letine vplivajo tudi drugi dejavniki, čemur industrija Skupnosti ni nasprotovala.

70. V zvezi z vplivom procesa konsolidacije na padec stroškov industrija Skupnosti ni predložila nobenega dokaza, ki bi podprl njene trditve. Trditve Skupnosti v zvezi s tem je bilo zato treba zavrniti.

71. Na podlagi zgoraj navedenega se šteje, da se normalna vrednost v predvidljivi prihodnosti verjetno ne bo znatno povečala. Nasprotno, lahko bi prišlo do zmanjšanja stroškov kljub naraščajočemu trendu cen krme (glej uvodno izjavo 51 zlasti zaradi trenutnega procesa konsolidacije. Zato se konstruirana normalna vrednost, ki temelji na proizvodnih stroških, šteje za trajno.

3. Gibanje izvoznih cen in obsega proizvodnje na Norveškem

3.1 Gibanje obsega proizvodnje na Norveškem in izvoza v EU

72. Kot je prikazano v preglednici 2 iz uvodne izjave 65, je norveška proizvodnja lososa neprekinjeno naraščala v zadnjih treh letih in zlasti v letu 2007, predvsem zaradi ugodnih bioloških pogojev in v primerjavi s slabo proizvodnjo v letu 2006. Kot je prikazano v preglednici 3 iz uvodne izjave 66 v zvezi z oceno celotne potrošnje v Skupnosti, se je trg Skupnosti za zadevni proizvod prav tako znatno povečal, t.j. za 9,40 % med 2006 in 2007, in bi se na podlagi preteklih trendov moral še naprej povečevati. Podatki o gibanju potrošnje, prikazani v preglednici 3, zajemajo celoten uvoz iz tretjih držav in prodajo industrije Skupnosti na trgu Skupnosti.

73. Preglednica 2: Celotna proizvodnja lososa v tonah ekvivalenta cele ribe (WFE) med 2003 in 2007 ( vir: Kontali Analysis: Monthly Salmon Report January N° 01/2008 )

Norveška | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

508 400 | 537 000 | 572 300 | 598 500 | 723 200 |

Sprememba glede na prejšnje leto | 5,63 % | 6,57 % | 4,58 % | 20,80 % |

74. Preglednica 3, gibanje potrošnje (ponudba iz vseh virov, vključno z industrijo Skupnosti) atlantskega lososa v Skupnosti med 2004 in 2007 (vir: Kontali Analysis: Monthly Salmon Report January N° 01/2008).

Leto | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

579 200 | 603 100 | 634 600 | 651 000 | 712 200 |

Sprememba glede na prejšnje leto | 3,94 % | 5,22 % | 2,58 % | 9,40 % |

75. V letu 2007 je v skladu z javnimi statistikami (Kontali Analysis) ocenjen tržni delež norveškega lososa v Skupnosti dosegel 71 % v primerjavi z 69 % v letu 2006. Vendar pa je razlog za to povečanje zlasti padec uvoza iz Čila, kjer je obseg proizvodnje med letoma 2006 in 2007 padel za 3 %−5 % (odvisno od vira) zaradi izbruha bolezni, ki bo predvidoma imela trajne posledice na obseg proizvodnje vsaj v letu 2008 in naslednjih letih.

76. Na podlagi zgoraj navedenega je bilo sklenjeno, da bo vedno večji trg Skupnosti sposoben absorbirati velik del obsega proizvodnje na Norveškem, ne da bi norveška proizvodnja nujno prevzela pomemben tržni delež industrije Skupnosti. Kot je poudarjeno v uvodni izjavi 78 in naslednjih, se bo poleg tega vedno večji del obsega norveške proizvodnje verjetno izvažal na trge ostalih tretjih držav, v zvezi s katerimi se opaža znatna rast. Ne nazadnje bo zmanjšan tržni delež Čila na trgu Skupnosti zelo verjetno prispeval tudi k nadaljnjemu zmanjšanju tveganja presežka izvoza v Skupnost.

77. Po razkritju je industrija Skupnosti trdila, da razmere v Čilu ne vplivajo znatno na trg Skupnosti, saj se čilski losos v glavnem izvaža na trg Združenih držav in zato ponudbo na trgu Skupnosti v glavnem določa norveški izvoz. Industrija Skupnosti je tudi trdila, da se je tržni delež Norveške na trgu Skupnosti povečal za dodatni 2 odstotni točki, uvoz iz Čila v Skupnost pa v začetku leta 2008 za 5 %.

78. Najprej je treba opozoriti, da podatki, ki jih je predložila industrija Skupnosti, zajemajo le obdobje 2 do 3 mesecev leta 2008 in zato na podlagi tega ni možno sprejeti nobenih smiselnih sklepnih ugotovitev. Dejansko je pri tej vrsti trgov gibanja treba spremljati skozi daljše obdobje. Drugič, zaradi izbruha bolezni v Čilu bi se morala zmanjšati svetovna ponudba, kar bi omogočilo preusmeritev dodatnega obsega norveške proizvodnje.

79. V zvezi z izvoznimi cenami v Skupnost so nekatere zainteresirane stranke trdile, da so te cene znatno padle od začetka OPP in da bodo v letu 2008 dosegle raven 2,85 EUR/kg, kar bo v povezavi z domnevnim porastom stroškov in torej normalne vrednosti povzročilo damping. Ta cena je bila predvidena na podlagi povprečne prečne cene, prijavljene na trgu v Oslu leta 2007, t.j. 3,13 EUR/kg po odbitku ocenjenega povprečnega znižanja cen med 0,06 EUR/kg in 0,28 EUR/kg.

80. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (47) in naslednjih, je bilo treba trditve zadevnih zainteresiranih strank v zvezi z gibanjem normalne vrednosti zavrniti.

81. V zvezi z izvoznimi cenami v Skupnost je iz javno dostopnih statistik razvidno, da nedavno gibanje izvoznih cen, kot je prikazano v grafu 1, ne potrjuje trditev zgoraj navedenih zainteresiranih strank:

82. Graf 1: Razvoj cen (FCA Oslo €/kg svežega lososa najboljše kakovosti – vir Fish Pool ) v letih 2006, 2007 in začetku 2008.−

[pic]

83. Iz zgoraj navedenega je razvidno, da so bile izvozne cene v Skupnost v letu 2007 dejansko znatno nižje kot v večjem delu OPP, in sicer so se v letu 2007 gibale med 2,88 EUR/kg in 3,51 EUR/kg. Vendar pa je bilo s preiskavo ugotovljeno, da so bile te cene še zmeraj znatno višje od ugotovljenih stroškov proizvodnje in torej višje tudi od normalne vrednosti, zato se ni štelo, da so na dampinški ravni. Poleg tega je bilo na podlagi razpoložljivih informacij za prve tri mesece leta 2008 ugotovljeno, da so se cene v tem obdobju gibale med 2,96 EUR/kg in 3,35 EUR/kg, t.j. še vedno nad ravnijo ugotovljenih stroškov. Torej zelo verjetno niso bile na dampinški ravni, saj je bila normalna vrednost stabilna, kot je razvidno iz sklepnih ugotovitev iz uvodne izjave 47 in naslednjih. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da povpraševanje na trgu še zmeraj vpliva na cene, a so te sedaj na višji ravni. Prav tako je bilo ugotovljeno, da so ta nihanja cen običajna za ta sektor.

84. Industrija Skupnosti je trdila, da je na izvozne cene po OPP vplival MUC in da so se zato obdržale na sorazmerno visoki ravni. Nadalje je trdila, da bi se raven cen za izvoz v Skupnost znatno znižala, če bi se ukrepi odpravili. Ta trditev ni podprta z ugotovitvami te preiskave, s katero je bilo ugotovljeno, da bi normalna vrednost morala ostati sorazmerno stabilna, verjetnost znatnega znižanja ravni izvoznih cen v Skupnost pa je zato majhna. Poznejše ugotovitve so temeljile na podrobni proučitvi različnih vidikov iz uvodne izjave 46, kot je verjetno gibanje proizvodnje in obsega izvoza iz Norveške v Skupnost in na trge ostalih tretjih držav. Industrija Skupnosti ni predložila informacij ali dokazov, ki bi lahko oslabili pomen ugotovitev v zvezi s tem.

85. Ob upoštevanju zgornjega je bilo sklenjeno, da uvoz lososa v Skupnost iz Norveške naj ne bi narasel do take mere, da bi povzročil tveganje presežka na trgu Skupnosti. Poleg tega se glede na stanje proizvodnih stroškov in izvoznih cen v Skupnost, tveganje dampinga zdi majhno.

3.2 Izvozna cena in gibanje obsega izvoza v države, ki niso članice EU

86. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da je Skupnost glavni trg za norveški losos, sledita pa ji Rusija in Japonska, in da bo verjetno tako ostalo tudi v prihodnje. Poleg tega obstajajo tudi nastajajoči trgi za losos, na katerih je norveški izvoz v zadnjih nekaj letih narasel, ta trend pa se bo predvidoma nadaljeval tudi v prihodnosti (glej uvodno izjavo 82 in naslednje). S preiskavo je dejansko bilo ugotovljeno, da so norveški proizvajalci pripravljeni na preskrbo teh trgov v prihodnosti, saj jim je uspelo vzpostaviti stike z lokalnimi strankami in dejavnosti distribucije/prodaje, kar kaže na močan interes norveških proizvajalcev izvoznikov za te trge.

87. Nekatere zainteresirane stranke so trdile, da ruski trg tradicionalno velja za spremenljivega in da zato ni možno predvideti, ali se bo povpraševanje na tem trgu dejansko povečalo, kar bi norveškim proizvajalcem izvoznikom omogočilo povečati obseg svojega izvoza na ta trg v prihodnosti. Iste stranke so prav tako trdile, da se je pri izvozu iz Norveške na Japonsko pokazal padajoč trend v zadnjih petih letih in da je zato negotovo, ali se bo povečan obseg proizvodnje na Norveškem lahko dejansko izvažal na Japonsko.

88. V zvezi z Rusijo je bilo s preiskavo ugotovljeno, da se je trg z obsegom približno 61 000 ton do sedaj večal in da ni razlogov za sklepanje, da se ne bi večal tudi v predvidljivi prihodnosti.

89. Za celoten izvoz lososa iz različnih držav proizvajalk na Japonsko je bil ugotovljen padec za 15 % v letu 2007 v primerjavi z letom 2006. Nekatere države dobaviteljice so zmanjšale svoj izvoz na Japonsko, Norveški pa je uspelo povečati svoj tržni delež z 52 % v letu 2006 na 66 % v letu 2007 ( vir: Kontali Analysis ). Kot je navedeno v uvodni izjavi 67, je donos proizvodnje Čila močno prizadel izbruh bolezni, zaradi česar je obseg izvoza na splošno, torej tudi na Japonsko, znatno padel. Norveški je tako bilo omogočeno, da prevzame tržni delež Čila, in ta položaj se bo predvidoma ohranil vsaj do leta 2009, kot je že bilo navedeno v uvodni izjavi 67.

90. Kot je prikazano v preglednici 4 iz uvodne izjave 85, se je norveški izvoz na druge nastajajoče trge sveta, kot sta Vzhodna Evropa (Ukrajina, Belorusija) in Daljni Vzhod (Kitajska, Južna Koreja, Hong Kong, Tajska) tudi znatno povečal in v nasprotju s tem, kar so trdile zadevne zainteresirane stranke, bodo ti trgi po vsej verjetnosti absorbirali vedno večji del norveške proizvodnje v naslednjih letih.

91. Ugotovljeno je bilo, da so izvozne cene v Skupnost in v ostale tretje države na podlagi cen FCA Oslo na podobni ravni in zato je bilo sklenjeno, da bi v primeru zadostnega povpraševanja vsi trgi bili podobno privlačni. Kadar se zadevni proizvod proda kot svež ali ohlajen proizvod, se v EU običajno dostavi s tovornjakom. Kadar so destinacije bolj oddaljene in niso dostopne s tovornjakom v razumnem času, se zadevni proizvod dostavi z letalom.

92. Na podlagi zgoraj navedenega je možno sklepati, da bo pri nespremenjenih dejavnikih padec proizvodnje lososa v Čilu za 3 do 5 % v letu 2007, povezan z izbruhom bolezni, prispeval k omejitvi globalne rasti ponudbe v letu 2008, za norveške proizvajalce pa se bodo tako odprle možnosti na trgih, kot so Japonska, Združene države in ostali nastajajoči trgi, na katerih imajo čilski proizvajalci znaten tržni delež.

93. Preglednica 4: Gibanje trga (izvoz) atlantskega lososa iz Norveške − primerjava med letoma 2006 in 2007 (količina v tonah skupnega ulova) – ( Vir: Norwegian Seafood Export Council) .

Količina 2006 | Količina 2007 | Sprememba |

EU | 438 569 | 509 273 | 16,1 % |

Japonska | 26 703 | 28 846 | 8,0 % |

Rusija | 39 998 | 61 248 | 53,1 % |

ZDA | 10 752 | 14 136 | 31,5 % |

Ukrajina | 6 518 | 13 617 | 109 % |

Kitajska | 5 284 | 9 021 | 71 % |

Južna Koreja | 6 037 | 7 613 | 26 % |

Tajska | 3 177 | 7 887 | 148 % |

94. Industrija Skupnosti je nasprotovala zgornjim ugotovitvam in trdila, da je gibanje obsega izvoza iz Norveške v ostale tretje države pokazalo drugačen trend v začetku leta 2008, t.j. izvoz v te države je v absolutnem smislu upadel in zato je celotna rast izvoza še nižja kot leta 2007 ter nižja kot rast izvoza v Skupnost v istem obdobju.

95. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da so se podatki o uvozu za začetek leta 2008 znatno razlikovali glede na vir. Tako so iz podatkov Kontali Analsyis razvidni dosti močnejši naraščajoči trendi v istem obdobju. Poleg tega je treba gibanje trga spremljati daljše obdobje, da bi bile ugotovitve reprezentativne, kot je navedeno v uvodni izjavi 70. Trditve industrije Skupnosti zato niso razvrednotile pomena ugotovitev v zvezi z gibanjem obsega izvoza v ostale tretje države.

4. Obseg proizvodnje in proizvodne zmogljivosti na Norveškem

96. Proizvodna raven na Norveškem, t.j. največja dovoljena biomasa, je določena predvsem s številom proizvodnih licenc, ki jih odobrijo norveški organi, in zmogljivostjo ribogojcev za dosego največje možne proizvodnje v času trajanja licence. Ostali dejavniki, ki lahko vplivajo na porast proizvodnje lososa, so na primer ugodni biološki in vremenski dejavniki ter izboljšanje ribogojnih postopkov z opremo visoke tehnologije. Nasprotno pa bi lahko izbruh ribje bolezni znatno škodil proizvodnji in povzročil padec donosa, kot se je zgodilo v Čilu v letu 2007.

97. Nekatere zainteresirane stranke so trdile, da je iz naraščanja proizvodnje mladih rib na Norveškem od leta 2006 (domnevno povečanje za 20 % med letoma 2006 in 2008) možno sklepati, da se bo obseg norveške proizvodnje lososa znatno povečal v naslednjih dveh letih in tako privedel do presežka ponudbe. Na podlagi tega in ob upoštevanju izredno visokih ravni donosa v letu 2007 so te stranke trdile, da bo v letu 2008 (in pozneje) obseg proizvodnje na Norveškem znatno večji in da bo v veliki meri presegal rast norveških izvoznih trgov, zlasti trga Skupnosti. Trdile so, da bi lahko v primeru ponovitve donosa norveške industrije lososa iz leta 2007 v letu 2008 neprodan obseg ali presežki dosegli med 20 000 in 91 000 ton – ocenjeno na podlagi predvidene proizvodnje 870 000 ton ekvivalenta celih rib, t.j. 15 000 ton več kot v letu 2007.

98. S preiskavo zgornje trditve niso bile potrjene. Proizvodnja mladih rib se je v letu 2006 res povečala, vendar je bilo to povečanje podobno povečanjem iz prejšnjih let in ga zato, kot je prikazano v grafu 2, ni možno obravnavati kot izjemnega:

99. Graf 2 Količina proizvedenega mladega lososa (v 1000 kosih) – ( Vir: SSB Norveška )

[pic]

100. Poleg tega, naj bi se predvidena proizvodnja lososa po izračunih Kontali Analysis na podlagi različnih dejavnikov, kot so dejavniki pogina, predpisi v zvezi z največjo dovoljeno biomaso in slabši donos dveletnega lososa v letu 2008, povečala za samo 6 %, t.j. s 723 000 ton ekvivalenta celih rib na 770 000 ton v letu 2008, t.j. za 47 000 ton ekvivalenta celih rib. Podatke o manjšem gibanju biomase v letu 2008 potrjujejo podatki o prodaji krme, iz katerih je razviden znaten padec v letu 2008 v primerjavi z letom 2007 ( vir Havbruksdata in FHL ).

101. Po razkritju je industrija Skupnosti ponovno trdila, da se bo obseg proizvodnje na Norveškem verjetno znatno povečal, in predložila nekatere druge podatke v zvezi z obsegom donosa, staleža in mladih rib v začetku leta 2008. Tudi v tem primeru se je štelo, da podatki, ki zajemajo le dva meseca v letu, niso reprezentativni in zato ne morejo razvrednotiti pomena ugotovitev v zvezi z gibanjem obsega proizvodnje na Norveškem, kot je opisano zgoraj.

102. Na podlagi razpoložljivih informacij zato kljub naraščajočemu trendu obsega proizvodnje na Norveškem znatno povečanje proizvodnje v bližnji prihodnosti, kot trdijo zgoraj navedene zainteresirane stranke, ni verjetno. Poleg tega, kot je poudarjeno v uvodni izjavi 82 in naslednjih, ni verjetno, da bi bil povečan obseg proizvodnje v celoti izvožen v Skupnost, ampak bo zelo verjetno v veliki meri preusmerjen na trge ostalih tretjih držav, kjer narašča povpraševanje. Zaradi razlogov iz uvodne izjave 71 in naslednjih torej ni verjetno, da bi prišlo do izvoza v Skupnost po dampinških cenah.

5. Položaj norveške industrije

103. Nazadnje je bil obravnavan položaj norveške industrije na splošno in v OPP. S preiskavo je bilo, v nasprotju z ugotovitvami iz prvotne preiskave, ugotovljeno, da sektor akvakulture na Norveškem sestavljajo visoko donosne družbe. To je delno možno razložiti z obširnim, še ne zaključenim procesom konsolidacije, iz katerega se je razvil visoko učinkovit in zdrav sektor. To se odraža tudi v lastniški strukturi zadevnih družb, t.j. več norveških in globalnih investicijskih ter pokojninskih skladov je zelo dobro zastopanih v skupinah proizvajalkah izvoznicah. Tudi to se je v primerjavi s prvotno preiskavo spremenilo.

104. Poleg tega je bilo s preiskavo ugotovljeno, da je položaj norveških proizvajalcev izvoznikov na trgu Skupnosti, na katerem se njihov delež giba med 80 in 90 % celotnega obsega proizvodnje v Skupnosti, prav tako zelo dober. Ugotovljeno je bilo, da te norveške povezane družbe v Skupnosti proizvajajo in prodajajo lososa na trgu Skupnosti in za trg Skupnosti.

105. Treba je tudi opozoriti, da norveške matične družbe same izvažajo znatne količine v Skupnost.

106. Na podlagi tega je bilo možno sklepati, da bi vsako znano znižanje cen na trgu Skupnosti zaradi dampinškega uvoza iz Norveške norveške matične družbe družb proizvajalk s sedežem v Skupnosti prizadel vsaj v enaki meri. Na podlagi tega ni bilo nesmiselno sklepati, da ni v interesu norveških proizvajalcev izvoznikov, vsaj ne z gospodarskega vidika, da bi z dampinškimi praksami prispevali k padcu cen gojenega lososa v Skupnosti. To bi neposredno škodilo donosnosti sektorja in bi negativno vplivalo na deleže družb, ki kotirajo na borzi in imajo v lasti, kot je navedeno v uvodni izjavi 95, pomembne investicijske in pokojninske sklade.

107. Na podlagi zgoraj navedenega je bilo torej možno sklepati, da je izogibanje znatnim padcem tržnih cen in ohranitev dobičkonosnosti v interesu norveških proizvajalcev izvoznikov. Zato je bilo tveganje ponovitve dampinških praks norveških proizvajalcev izvoznikov v predvidljivi prihodnosti ocenjeno kot omejeno.

108. Industrija Skupnosti je nasprotovala zgornjim ugotovitvam in trdila, da dober finančni položaj norveških proizvajalcev, ugotovljen v OPP, ni trajen in da so se ti proizvajalci po OPP soočali s finančnimi težavami ter da so nekateri od njih v začetku leta 2008 celo beležili izgube. Industrija Skupnosti je trdila tudi, da velika večina norveških proizvajalcev nima podružnic na trgu Skupnosti in da zato ni možno sklepati, da se damping ne bo ponovil. Nazadnje se je trdilo, da bodo norveški proizvajalci s podružnicami na trgu Skupnosti zmanjšali svojo proizvodnjo na trgu Skupnosti in povečali proizvodnjo na Norveškem, če bi se okrepi odpravili.

109. V zvezi s finančnim položajem norveških proizvajalcev se opozarja, da so bile izgube nekaterih družb povezane z njihovimi naložbami v Čilu in izbruhom bolezni v tej državi. Te posebne okoliščine so zadevale le majhno število vseh proizvajalcev na Norveškem. Poleg tega te informacije zajemajo le začetek leta 2008 in zato ne omogočajo splošnih sklepov v zvezi z uspešnostjo teh družb v celem letu. V zvezi s proizvodnjo norveških družb v Skupnosti, čeprav je število družb s podružnicami v Skupnosti omejeno, te družbe proizvedejo, kot je priznala tudi industrija Skupnosti, večji delež celotne norveške proizvodnje, zato jih je treba šteti za pomembne. Trditev, da se bodo proizvodne zmogljivosti norveških družb na trgu Skupnosti zmanjšale, če bi se ukrepi odpravili, ni bila podprta z dokazi. To trditev je bilo zato treba zavrniti.

6. Sklep

110. S preiskavo je bilo ugotovljeno, da je bil damping v OPP na ravni de minimis . S preiskavo je bilo tudi ugotovljeno, da ni razlogov za sklepanje, da bi povečanje obsega proizvodnje na Norveškem preseglo tradicionalno stopnjo rasti in tako privedlo do znatnega povečanja obsega izvoza iz Norveške v Skupnost. S preiskavo je bilo prav tako ugotovljeno, da je tveganje znatnega padca norveških izvoznih cen do dampinških ravni v predvidljivi prihodnosti omejeno, zlasti ker se ne pričakujejo znatni presežki v proizvodnji na Norveškem, ki bi lahko bili glavni razlog za takšen padec cen. Zlasti normalna vrednost, za katero se je ugotovilo, da bo po vsej verjetnosti ostala stabilna, je bila v OPP znatno nižja od izvoznih cen, t.j. normalna nihanja zaradi spremenljivosti trga in posledično občasen padec izvoznih cen verjetno ne bodo avtomatično povzročili dampinga. Zaradi sprememb v norveškem sektorju akvakulture, ki je postal visoko dobičkonosen in katerega delnice kotirajo na borzi, in pomembnega deleža norveškega kapitala v Skupnosti, ponovitev dampinških praks v predvidljivi prihodnosti ni verjetna. Na podlagi vseh zgoraj navedenih razlogov je bilo sklenjeno, da je verjetnost ponovitve dampinga majhna in da ne opravičuje nadaljnjega izvajanja veljavnih protidampinških ukrepov.

111. Zato je treba trenutni vmesni pregled zaključiti in odpraviti ukrepe, ki veljajo za uvoz gojenega lososa s poreklom iz Norveške.

E. POSEBNO SPREMLJANJE

112. Kot je pojasnjeno zgoraj, se pričakuje, da bodo tržne razmere, t.j. povpraševanje in ponudba, v predvidljivi prihodnosti ostale stabilne in zato očitna verjetnost za ponovitev dampinga ne obstaja. Dejansko vsi proučeni kazalci kažejo, da je smiselno sklepati, da se obseg izvoza v Skupnost ne bo znatno povečal in da bodo izvozne cene ostale na nedampinških ravneh.

113. Vendar pa se zaradi sorazmerne nepredvidljivosti tržnih razmer, zlasti zaradi narave proizvoda (pokvarljivo blago), šteje za smiselno, da se trg pazljivo spremlja in da se stanje trga ponovno preveri, če bi obstajali zadostni prima facie dokazi , da so se tržne razmere znatno spremenile. V tem primeru se bo upoštevala možnost začetka preiskave na podlagi ex officio , če bi to bilo potrebno.

114. Spremljanje je treba časovno omejiti do prvotno predvidenega izteka dokončnih ukrepov, uvedenih z Uredbo Sveta (ES) št. 85/2006, če bi se ti ukrepi nadaljevali, t.j. do 21. januarja 2011.

F. RAZKRITJE

115. Zainteresirane stranke so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravalo zaključiti sedanji pregled in odpraviti obstoječe protidampinške dajatve na uvoz zadevnega proizvoda. Vsem strankam je bila dana možnost, da predložijo pripombe. Njihove pripombe so bile upoštevane, če so bile upravičene in utemeljene z dokazi –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Edini člen

Delni vmesni pregled protidampinških ukrepov, ki se uporabljajo za uvoz gojenega (razen divjega) lososa, v filetih ali v drugačni obliki, svežega, ohlajenega ali zamrznjenega, ki se uvršča pod oznake KN ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 19 13 in ex 0304 29 13 s poreklom iz Norveške, začet v skladu s členom 11(3) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96, se s tem zaključi.

Končni protidampinški ukrep, uveden z Uredbo (ES) št. 85/2006 na zgoraj navedeni uvoz, se s tem odpravi.

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, […]

Za Svet

Predsednik

[…]

[1] UL L 56, 6.3.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, 23.12.2005, str. 17).

[2] UL L 15, 20.1.2006, str. 1.

[3] UL C 88, 21.4.2007, str. 26.

[4] Kontali Analyse AS izdeluje statistike predvsem na področjih akvakulture in ribiške industrije (www.kontali.no).