OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V poročilu Komisije o shemah državljanstva in prebivanja za vlagatelje v Evropski uniji iz januarja 2019 so bili poudarjeni pomisleki glede takih shem, zlasti glede varnosti, infiltracije organiziranega kriminala, pranja denarja, financiranja terorizma, davčnih utaj in korupcije. Vsebovalo je tudi opozorila, da bi se sheme državljanstva za vlagatelje lahko uporabljale za izogibanje rednemu schengenskemu vizumskemu postopku in v ta postopek vključeni poglobljeni oceni tveganja, če bi jih izvajale države, iz katerih se v Unijo lahko vstopa brez vizuma.

Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Vanuatu o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje se uporablja od leta 2015. Vanuatu je pred letom 2015 izvajal samo eno shemo državljanstva za vlagatelje, v okviru katere je bilo izdanih omejeno število potnih listov. Vendar je Vanuatu od leta 2015 vzpostavil dodatne sheme državljanstva za vlagatelje, število uspešnih prosilcev pa se je znatno povečalo. Po navedbah organov Vanuatuja trenutno delujeta dve shemi: program prispevanja k Vanuatuju in program za podporo razvoju. Vanuatu je do marca 2021 izdal več kot 10 500 potnih listov v okviru svojih shem državljanstva za vlagatelje. Aprila 2021 je parlament Vanuatuja odobril novo shemo državljanstva, ki še ne deluje.

Komisija je leta 2017 začela preiskovati sheme Vanuatuja, saj so te vzbudile resne pomisleke, zlasti zaradi svojih pomanjkljivosti na področju varnosti. Komisija je organe Vanuatuja opozorila tudi, da Sporazum predvideva možnost začasnega prenehanja uporabe. Leta 2017 je Komisija organe Vanuatuja zaprosila tudi za informacije o upravljanju shem, zlasti v zvezi z varnostnim preverjanjem prosilcev. Leta 2018 je Komisija od vlade Vanuatuja prejela zagotovila v zvezi s postopki varnostnega preverjanja, v katerih je ta navedla, da so ti postopki vključevali preverjanje v Interpolovih podatkovnih zbirkah.

EU je 15. aprila 2019 na petem okrepljenem političnem dialogu EU in Vanuatuja ponovno izrazila zaskrbljenost v zvezi z državljani Vanuatuja, ki so državljanstvo pridobili na podlagi shem za vlagatelje, in opozorila, da bi to lahko vplivalo na sporazum o odpravi vizumske obveznosti. Pojasnila je, da so postopki naturalizacije sicer suverena odločitev Vanuatuja, vendar so zelo stroga varnostna preverjanja preteklosti bistvena za preprečevanje vseh zlorab.

Komisija je julija 2019 ugotovila, da je bilo v okviru Vanuatujevih shem državljanstva za vlagatelje nekaterim prosilcem podeljeno državljanstvo, čeprav so bili navedeni v Interpolovih podatkovnih zbirkah, in da so nekateri prosilci predložili ponarejene dokumente (zlasti ponarejene neoporečne kazenske evidence), ki jih organi Vanuatuja niso odkrili.

Komisija je organom Vanuatuja poslala dopisa, v katerih je zahtevala dodatne informacije o shemah, varnostnem preverjanju in podelitvi državljanstva prosilcem, navedenim na Interpolovih nadzornih seznamih, pri čemer je ponovno opozorila na možnost začasnega prenehanja uporabe izvzetja iz vizumske obveznosti.

Na šestem okrepljenem političnem dialogu EU in Vanuatuja 21. aprila 2021 je EU ponovno opozorila na morebitni učinek shem državljanstva za vlagatelje, ki jih izvaja Vanuatu, na sporazum o odpravi vizumske obveznosti in močno priporočila, naj Vanuatu nemudoma obravnava morebitna, s takimi shemami povezana tveganja infiltracije organiziranega kriminala, pranja denarja, davčnih utaj in korupcije. Vanuatu je na tem političnem dialogu izrazil zavezanost izvajanju reform, kot je na primer tesno sodelovanje z različnimi deležniki, zlasti pa s svojo finančnoobveščevalno enoto, ali sprememba zakona o potnih listih, za odpravo teh pomislekov. Vendar pa je vlada Vanuatuja aprila 2021 sprejela nadaljnje ukrepe za vzpostavitev novega programa državljanstva.

Komisija je na podlagi informacij, ki jih je prejela od Vanuatuja, ugotovila, da njegove sheme za vlagatelje predstavljajo resne slabosti in pomanjkljivosti na področju varnosti, ki lahko povzročijo tveganje za notranjo varnost EU in njenih držav članic. Zlasti je povprečni čas, ki je potreben za obravnavo vloge, prekratek, da bi se omogočilo temeljito preverjanje, pred podelitvijo državljanstva pa ni sistematične izmenjave informacij z izvorno državo ali državo prejšnjega glavnega prebivališča prosilcev. Poleg tega ni treba izpolnjevati nobenih zahtev glede fizičnega prebivanja ali prisotnosti v Vanuatuju. Odsotnost zahteve po razgovoru v živo vzbuja dodatne dvome o zanesljivosti varnostnega preverjanja, saj zmanjšuje možnosti organov, da potrdijo informacije iz vloge, vključno z njeno točnostjo in verodostojnostjo.

Razpoložljivi podatki vzbujajo tudi pomisleke glede obsega shem, stopnje zavrnitve in izvornega državljanstva:

Prvič, število uspešnih prosilcev (po podatkih urada Vanuatuja za potne liste je bilo med letoma 2013 in 2021 podeljenih več kot 10 500 državljanstev v zameno za naložbe) je zelo visoko.

Drugič, stopnja zavrnitve je izjemno nizka. Na podlagi razpoložljivih informacij je bila do leta 2020 zavrnjena le ena vloga. To vzbuja dodatne dvome glede zanesljivosti in potrebne skrbnosti pri varnostnem pregledu.

Tretjič, države izvora uspešnih prosilcev vključujejo nekatere države, ki so običajno izključene iz drugih shem državljanstva, na primer Iran in Afganistan, in druge države, katerih državljani potrebujejo vizum za kratkoročno bivanje v EU, vključno z Nigerijo, Jemnom, Sirijo, Pakistanom in Libijo.

Zato sheme, ki jih je Vanuatu vzpostavil po letu 2015, državljanom, ki potrebujejo vizum, omogočajo, da se izognejo rednemu schengenskemu vizumskemu postopku in v ta postopek vključeni poglobljeni oceni posameznih migracijskih in varnostnih tveganj. Vanuatujeve sheme državljanstva za vlagatelje ne zagotavljajo visoke ravni varnosti iz poročila Komisije iz leta 2019 o shemah državljanstva in prebivanja za vlagatelje.

Nazadnje, sheme, vzpostavljene po letu 2015, se komercialno oglašujejo kot sredstvo za vstop v EU brez vizuma, čeprav namen sporazuma o odpravi vizumske obveznosti ni omogočiti državljanom tretjih držav, ki morajo imeti vizum za potovanje v EU, da bi se s pridobitvijo državljanstva Vanuatuja izognili izpolnjevanju tega pogoja. Čeprav EU spoštuje pravico suverenih držav, da same odločajo o postopkih naturalizacije, se brezvizumski dostop do Unije ne bi smel uporabljati kot orodje za spodbujanje posameznih naložb v zameno za državljanstvo.

Sporazum se lahko v celoti ali delno začasno preneha uporabljati, zlasti zaradi varstva javnega reda ali zaščite nacionalne varnosti.

V zvezi s tem Komisija meni, da so sheme Vanuatuja za vlagatelje v nasprotju s cilji vizumske politike EU in Uredbo 2018/1806, v delu, v katerem se nanaša na razlikovanje med tretjimi državami, za državljane katerih velja vizumska obveznost, in tretjimi državami, za državljane katerih taka obveznost ne velja, kar EU za vsako državo posebej določi na podlagi ocene različnih meril, ki se med drugim nanašajo na varnost. Take sheme državljanom tretjih držav, ki bi morali imeti vizum, če ne bi pridobili državljanstva Vanuatuja, omogočajo potovanje v EU brez vizuma in brez varnostnega preverjanja pred prihodom na zunanjo mejo, kakor to zahteva schengenski vizumski postopek.

Glede na navedeno je delno in sorazmerno prenehanje uporabe sporazuma o odpravi vizumske obveznosti upravičeno, da se ublaži učinek shem državljanstva za vlagatelje na brezvizumski režim, ki je bil vzpostavljen med EU in Vanuatujem. Glede na to, da mejni policisti držav članic v praksi ne bodo mogli ugotoviti, ali je bil navadni potni list izdan prek sheme za vlagatelje, bi se moral Sporazum začasno prenehati uporabljati za vse navadne potne liste, izdane po 25. maju 2015, ko je Vanuatu začel izdajati znatno število potnih listov v zameno za naložbe.

2022/0001 (NLE)