OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 predložilo uradno obvestilo o svoji nameri o izstopu iz Unije v skladu s členom 50 Pogodbe o Evropski uniji. To pomeni, da bo 30. marca 2019 (datum izstopa) za Združeno kraljestvo prenehala veljati vsa primarna in sekundarna zakonodaja Unije, če sporazum o izstopu ne bo ratificiran. Združeno kraljestvo bo s tem postalo tretja država.

Mednarodni zračni prevoz ne more potekati brez izrecnega soglasja vpletenih držav, in sicer zaradi njihove popolne in izključne suverenosti v zračnem prostoru nad njihovim ozemljem. Običajno je zračni prevoz med državami članicami organiziran na podlagi dvostranskih sporazumov o storitvah zračnega prevoza (ASA), ki določajo posebne, vzajemno podeljene pravice in pogoje za njihovo uveljavljanje. Prometne pravice in storitve, ki so neposredno povezane z njihovim uveljavljanjem, so izrecno izvzete iz področja uporabe Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami.

V Uniji svoboda letalskih prevoznikov držav članic (v nadaljnjem besedilu: letalski prevozniki Unije), da opravljajo storitve zračnega prevoza znotraj EU, izhaja izključno iz Uredbe (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti, ki določa tudi pravila za licenciranje navedenih prevoznikov.

Če se z določbami sporazuma o izstopu ne določi drugače, navedena uredba po izstopu ne bo več urejala storitev zračnega prevoza med Združenim kraljestvom in državami članicami. Poleg tega nekateri letalski prevozniki ne bodo več izpolnjevali pogojev za prevoznike Unije iz navedene uredbe, saj bodo ali imeli operativno licenco, ki so jo izdali organi Združenega kraljestva, ali bo njihov glavni kraj poslovanja v Združenem kraljestvu ali bodo v večinski lasti oziroma pod dejanskim nadzorom Združenega kraljestva ali njegovih državljanov.

Če se torej z določbami sporazuma o izstopu ne določi drugače, od 30. marca 2019 dalje ne bo pravne podlage za opravljanje storitev zračnega prevoza med Združenim kraljestvom in državami članicami s strani njunih letalskih prevoznikov. Letalski prevozniki bi v katerem koli od zgoraj opisanih primerov izgubili svojo operativno licenco Unije in posledično ne bi imeli več pravice opravljanja storitev zračnega prevoza znotraj Unije.

Neposredne storitve zračnega prevoza med Združenim kraljestvom in državami članicami so skoraj v celoti v rokah letalskih prevoznikov Združenega kraljestva in Unije. Zato bi prišlo do resnih motenj, če bi navedeni letalski prevozniki izgubili svoje pravice opravljanja storitev zračnega prevoza med Združenim kraljestvom in državami članicami. Na vseh zračnih rutah ali vsaj večini zračnih rut med Unijo in Združenim kraljestvom ne bi bilo več letov. Nasprotno pa bi rute znotraj Unije, na katerih po izstopu ne bi bilo več letov prevoznikov Združenega kraljestva, ostale v celoti dostopne za prevoznike Unije.

Po pričakovanjih bodo v primeru scenarija brez dogovora posledice za zadevna gospodarstva resne, kot je opisano v nadaljevanju. Zaradi iskanja alternativnih rut bi se znatno podaljšal čas in zvišali stroški letalskih potovanj, povečal bi se tudi pritisk na infrastrukturo zračnega prevoza na navedenih alternativnih rutah in upadlo bi povpraševanje po zračnem prevozu. Posledično bi bil prizadet ne le sektor zračnega prevoza, temveč tudi drugi gospodarski sektorji, ki so v veliki meri odvisni od njega. Novonastale trgovinske ovire bi oteževale poslovanje na oddaljenih trgih ter izbiro kraja poslovanja in selitev podjetij. Zaradi motenj v povezljivosti zračnega prevoza bi Unija in države članice izgubile strateško prednost.

V svojem sporočilu z naslovom „Priprave na izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije 30. marca 2019: načrt ukrepov za nepredvidljive razmere“ z dne 13. novembra 2018 je Komisija napovedala, da namerava predlagati ukrepe za zagotovitev, da bodo letalski prevozniki iz Združenega kraljestva lahko leteli preko ozemlja Evropske unije, opravili tehnične postanke (npr. za oskrbo z gorivom brez vkrcanja/izkrcanja potnikov) ter pristali v Evropski uniji in odleteli nazaj v Združeno kraljestvo. Navedeni ukrepi bi se izvajali pod pogojem, da Združeno kraljestvo za letalske prevoznike iz Evropske unije izvaja enakovredne ukrepe.

Zato je cilj tega predloga določiti začasne ukrepe, ki bi urejali zračni prevoz med Unijo in Združenim kraljestvom po njegovem izstopu iz Unije (člen 1). S temi ukrepi naj bi se ohranila osnovna povezljivost v kratkem prehodnem obdobju (člen 12).

Najprej (člen 3) predlagana uredba določa enostransko podelitev prvih, drugih, tretjih in četrtih prometnih pravic letalskim prevoznikom Združenega kraljestva, da bi lahko še naprej opravljali prelete in tehnične postanke na ozemlju Unije ter direktne lete med zadevnima ozemljema. Med potniškimi in tovornimi operacijami ali med rednim in posebnim zračnim prevozom ni razlik. V skladu s ciljem zagotavljanja osnovne povezljivosti iz predlagane uredbe je zmogljivost, ki jo bodo letalski prevozniki Združenega kraljestva lahko ponudili, zamrznjena na ravneh pred brexitom, izraženih v številu letov (v nadaljnjem besedilu: pogostost letov). Za prevoznike Združenega kraljestva niso bila predvidena nobena običajna operativna orodja za prožnost (kot so dogovori o sodelovanju na področju trženja, zakup zrakoplova, zamenjava zrakoplova brez zamenjave številke leta ali koterminalizacija) pri opravljanju storitev zračnega prevoza na podlagi Uredbe.

Ker za pravice, podeljene prevoznikom Združenega kraljestva, velja načelo „vzajemnosti“, predlagana uredba (člen 4) določa mehanizem za zagotovitev, da pravice, ki jih imajo prevozniki Unije v Združenem kraljestvu, ostanejo enakovredne pravicam, ki so prevoznikom Združenega kraljestva podeljene na podlagi predlagane uredbe. V nasprotnem primeru je Komisija pooblaščena, da z izvedbenimi akti sprejme potrebne ukrepe za izboljšanje situacije, vključno z omejitvijo ali preklicem operativnih dovoljenj letalskih prevoznikov Združenega kraljestva. Ocena ravni enakovrednosti in sprejetje popravnih ukrepov s strani Komisije nista povezana le s strogo in formalno skladnostjo med obema pravnima redoma; potrebna sta tudi zaradi precejšnjih razlik med zadevnima trgoma in da bi se izognili pristopu slepega posnemanja, ki bi se na koncu lahko izkazal kot nasproten interesom Unije.

V skladu s prizadevanji pri vseh svojih sporazumih o storitvah zračnega prevoza Unija tudi s predlagano uredbo, čeprav je njen cilj začasno zagotoviti osnovno povezljivost, določa prožen mehanizem za zagotovitev, da bodo imeli letalski prevozniki Unije poštene in enake možnosti za konkuriranje prevoznikom Združenega kraljestva, ko pravo Unije za Združeno kraljestvo ne bo več zavezujoče. Da bi bili konkurenčni pogoji enaki tudi po izstopu, mora Združeno kraljestvo še naprej uporabljati dovolj visoke standarde na področju zračnega prevoza glede: poštene konkurence, vključno s pravnim urejanjem kartelov, zlorabo prevladujočega položaja in združitvami; prepovedi neupravičenih vladnih subvencij; varstva delavcev; varstva okolja; varnosti in zaščite. Poleg tega je treba zagotoviti, da prevozniki Unije ne bodo ne pravno ne dejansko diskriminirani v Združenem kraljestvu. Zato predlagana uredba Komisiji nalaga (člen 5) nalogo spremljanja konkurenčnih pogojev med letalskimi prevozniki Unije in Združenega kraljestva ter jo pooblašča, da z izvedbenimi akti sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev stalnega izpolnjevanja navedenih pogojev.

Vzpostavljeni so potrebni postopki, da lahko države članice preverijo, ali je Združeno kraljestvo v skladu z mednarodno priznanimi varnostnimi standardi izdalo licenco ali spričevalo letalskim prevoznikom, zrakoplovom in posadki, ki letijo na njihovo ozemlje na podlagi te uredbe, da se upošteva vsa ustrezna nacionalna zakonodaja in zakonodaja Unije ter da se dovoljene pravice ne presežejo (členi 6 do 9).

Posebna določba opominja države članice, da se z Združenim kraljestvom ne smejo pogajati o kakršnih koli dvostranskih sporazumih o storitvah zračnega prevoza ali jih skleniti v zvezi z zadevami, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, in prevoznikom Združenega kraljestva ne smejo podeliti drugih pravic v zvezi z zračnim prevozom razen tistih, ki so podeljene v tej uredbi. (člen 3). Kljub temu bodo zadevni pristojni organi seveda lahko sodelovali, kot je potrebno za dobro izvajanje Uredbe (člen 10), da bo upravljanje storitev zračnega prevoza, ki se bodo po izstopu Združenega kraljestva še naprej opravljale pod njegovim okriljem, potekalo čim bolj nemoteno.

Evropski svet (člen 50) je 13. decembra 2018 ponovno pozval k intenzivnejšim prizadevanjem na vseh ravneh in ob upoštevanju vseh možnih izidov, da bomo pripravljeni na posledice izstopa Združenega kraljestva. Ta akt je del svežnja ukrepov, ki jih Komisija sprejema kot odgovor na ta poziv.