SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU SVETU, SVETU IN EVROPSKI CENTRALNI BANKI

Reševanje vprašanja nedonosnih posojil po pandemiji COVID-19

Uvod

Pandemija COVID-19 je povzročila močan upad gospodarske dejavnosti v EU in drugod po svetu. Da bi gospodinjstva in podjetja obvarovali pred posledicami tega upada, so regulativni in nadzorni organi EU sprejeli ukrepe za podporo takojšnji zmožnosti bank za nadaljnje kreditiranje in pokrivanje izgub, povezanih s pandemijo. Natančneje, namen bančnega svežnja Komisije med pandemijo COVID-19, ki je vključeval razlagalno sporočilo o računovodskih in bonitetnih okvirih Unije („Pomoč podjetjem in gospodinjstvom v času pandemije COVID-19“) ter ciljno usmerjene „hitre rešitve“ za spremembe bančnih bonitetnih pravil EU (uredba o kapitalskih zahtevah (CRR)), je bil zagotoviti, da bodo banke na vrhuncu krize zmožne še naprej kreditirati gospodinjstva in podjetja. Banke so danes dejansko del rešitve, predvsem zaradi trdnega kapitalskega položaja, ki so ga pridobile po pomembnih reformah, izvedenih po finančni krizi leta 2008. Države članice so prav tako odločno ukrepale s podpornimi shemami za ublažitev likvidnostnih težav, ki pestijo gospodinjstva in podjetja. Te sheme običajno vključujejo državne poroštvene sheme in/ali odloge plačil („moratorije“). Ti ukrepi pomagajo posojilojemalcem z začasnimi likvidnostnimi težavami in preprečujejo hiter porast nedonosnih posojil. V tem okviru se je Evropski bančni organ (EBA) pred kratkim odločil znova aktivirati svoje smernice o zakonskih in zasebnih moratorijih. Komisija je sprejela tudi začasni okvir, ki državam članicam omogoča, da za podporo gospodarstvu v okoliščinah izbruha COVID-19 uporabijo vso prožnost, ki je predvidena v pravilih o državni pomoči.

Finančno zdravje bančnega sektorja EU po začetnem gospodarskem in finančnem pretresu, ki ga je povzročil COVID-19, ostaja trdno, vendar pa so tveganja pretežno negativna. V 2. četrtletju 2020 je povprečni količnik temeljnega kapitala za vse banke v EU znašal 16,4 %, povprečni delež nedonosnih posojil pa je bil 2,8-odstoten. Količnik likvidnostnega kritja za pomembne finančne institucije je bil na zadovoljivi ravni, in sicer je znašal 165,5 %. Vendar je pandemija kljub obsežnim podpornim ukrepom na ravni EU in držav članic pomenila velik udarec za gospodarstvo, saj so vse države članice zdaj v recesiji. Banke so izpostavljene v odnosu do podjeti in posameznikov, ki so postali finančno ranljivejši, zlasti malih in srednjih podjetjij (MSP), katerih prihodki in finančni viri so manj raznoliki, ter določenih panog (npr. prevoz, turizem ter gostinstvo in hotelirstvo). Zato je ključnega pomena, da se pozorno spremljajo razmere in morebitna tveganja za finančno stabilnost ter zagotovi, da bodo lahko imele banke še naprej konstruktivno vlogo pri okrevanju po upadu gospodarske rasti. Potrebni bi lahko bili nadaljnji strukturni ukrepi, da bi se preprečilo srednjeročno kopičenje nedonosnih posojil v bilancah stanja bank. Komisija priporoča, naj finančne institucije, nadzorni organi in oblikovalci politik na ravni Unije in držav članic skupaj odločno ukrepajo, da se poveča pripravljenost finančnega sistema, ter s tem podprejo finančno stabilnost in gospodarsko okrevanje.

Med ključnimi spoznanji iz zadnje gospodarske krize je, da se je treba čim prej lotiti vprašanja ponovnega kopičenja nedonosnih posojil v bilancah stanja bank. Komisija je zato septembra 2020 organizirala okroglo mizo z javnimi in zasebnimi deležniki o reševanju vprašanja nedonosnih posojil po pandemiji COVID-19, da bi razpravljali o različnih elementih, ki bi lahko sestavljali učinkovito strategijo. Na podlagi izmenjav na tej okrogli mizi meni, da bi morala biti učinkovita strategija osredotočena na kombinacijo dopolnjujočih se ukrepov politike, namenjenih: (i) nadaljnjemu razvoju sekundarnih trgov za prizadeto premoženje, kar bi omogočilo, da se nedonosna posojila umaknejo iz bilanc stanja bank, hkrati pa se zagotovi ustrezna zaščita dolžnikov, ter (ii) reformi okvirov za insolventnost in izterjavo dolgov, da bi se zagotovilo ustrezno uravnoteženje interesov med upniki in dolžniki.

Sekundarni trgi in insolvenčni okviri so bili tudi že pomemben del akcijskega načrta Sveta o slabih posojilih iz leta 2017 . Kljub precejšnjemu napredku pri izvajanju pa Evropski parlament in Svet še nista sprejela ključnih ukrepov, zlasti predloga Komisije za direktivo o skrbnikih kreditov, kupcih kreditov in poplačilu iz naslova zavarovanja s premoženjem . Poleg tega lahko mehanizem za okrevanje in odpornost zagotovi znatno podporo reformam za zmanjšanje nedonosnih posojil, zlasti za izboljšanje insolvenčnega, pravosodnega in upravnega okvira, na katerih temelji učinkovito reševanje nedonosnih posojil. Nazadnje, banke bi bilo treba čim bolj spodbujati k uporabi proaktivnega pristopa, da začnejo zgodaj in konstruktivno sodelovati s svojimi dolžniki. Komisija bo z instrumentom za tehnično podporo države članice dodatno podprla pri pripravi njihovega nacionalnega okvira in krepitvi zmogljivosti njihovih nadzornih organov za spopadanje z naraščanjem nedonosnih posojil.

Na podlagi akcijskega načrta Sveta iz leta 2017 so potrebni nadaljnji ciljno usmerjeni ukrepi za rešitev vprašanja morebitnega srednjeročnega kopičenja nedonosnih posojil zaradi pandemije COVID-19. Komisija zato v tem sporočilu predlaga vrsto novih ukrepov za pomoč pri reševanju vprašanja prihodnjih tokov nedonosnih posojil.

Ker je še vedno precej negotovosti glede gospodarskih obetov med pandemijo COVID-19, je treba dobiti pregled nad širšim naborom politik, da bi bili pripravljeni na reševanje morebitnih težav s posameznimi bankami. V ta namen to sporočilo, ki temelji na načrtu Komisije za ustanovitev družb za upravljanje , državam članicam zagotavlja okvir za spopadanje z gospodarskimi posledicami COVID-19, če bo potrebno. To med drugim vključuje, kako se lahko možnost uporabe preventivnih ukrepov v skladu z okvirom Unije za reševanje bank in državno pomoč izkoristi za lažjo obravnavo posledic COVID-19 za gospodarstvo, tako da se z njimi dopolnijo fiskalni podporni ukrepi, ki so jih države članice v različnem obsegu uvedle za pomoč prizadetim podjetjem.

Pri reševanju vprašanja nedonosnih posojil je pomembno zagotoviti, da so potrošniki, zlasti ranljivi posojilojemalci, ustrezno zaščiteni. Komisija je med ukrepi, ki so bili že predlagani, zlasti kar zadeva trg za skrbnike kreditov in kupce kreditov, predlagala, naj se ob prenosu posojila na drugega vlagatelja ohrani zaščita, o kateri so se prizadeti posojilojemalci dogovorili s prvotno banko upnico . Pozdravila je tudi „dobre prakse“, dogovorjene med finančnim sektorjem ter potrošniškimi in podjetniškimi organizacijami, v katerih je predstavljeno, kako lahko različni udeleženci na trgu podprejo državljane in podjetja med krizo . Komisija namerava na podlagi tega dogovora organizirati novo okroglo mizo, na kateri bi pregledali ukrepe pomoči, ki so bili med prvim valom pandemije na voljo v državah članicah, ter razpravljali o tem, v kakšnem obsegu so se dobre prakse uporabile na terenu in ali so se izkazale za koristno pomoč potrošnikom in podjetjem pri izkoriščanju nacionalnih ukrepov pomoči. Komisija bo pri sprejemanju morebitnih dodatnih ukrepov v prihodnosti še naprej ohranjala pravično, zanesljivo in dosledno izvajano ureditev varstva potrošnikov.

Komisija bo za zagotovitev učinkovitega uresničevanja strategije, opisane v tem sporočilu, ustanovila svetovalni odbor za nedonosna posojila, ki ga bodo sestavljali deležniki iz zadevnih panog in potrošniške organizacije. Ta odbor bo Komisiji pomagal pri izvajanju številnih predlaganih ukrepov. Namen odbora bi bil, da Komisiji svetuje v zvezi s prihodnjimi predlogi.

1.Nedavni razvoj dogodkov na področju nedonosnih posojil

Po postopnem izboljšanju v zadnjih letih so se trendi pri deležih nedonosnih posojil v EU nekoliko obrnili zaradi posledic pandemije COVID-19. Predvsem zaradi manjše prodaje nedonosnih posojil in dejavnosti restrukturiranja ter novih neplačil najnovejši podatki kažejo, da se je delež bruto vrednosti nedonosnih posojil v vseh bankah v EU prvič rahlo povečal, in sicer na 2,9 % v 1. četrtletju 2020, potem ko je v 4. četrtletju 2019 znašal 2,6 % (glej sliko 1). Tako se je končal splošni trend zmanjševanja od 4. četrtletja 2014. V 2. četrtletju 2020 je bil povprečni delež nedonosnih posojil v vseh bankah EU 2,8-odstoten. Pri pomembnih institucijah je položaj nekoliko drugačen, saj se je delež nedonosnih posojil v EU v 2. četrtletju 2020 povečal na 2,94 %, kar je nekoliko manj od 3,05 % v 1. četrtletju 2020 in 3,22 % v 4. četrtletju 2019. Stopnja oblikovanih rezervacij se je bistveno izboljšala, in sicer je v 2. četrtletju 2020 znašala 63,4 %, kar je za 1,6 odstotne točke več kot v predhodnem četrtletju in za 4,5 odstotne točke več kot v predhodnem letu. Absolutni znesek nedonosnih posojil (bruto vrednost) za vse banke v EU znaša 588 milijard EUR (2. četrtletje 2020), v primerjavi s 585 milijardami EUR v 1. četrtletju 2020 in 646 milijardami EUR v 4. četrtletju 2019 . Iz preglednice 1 je razvidno, da se položaj med državami članicami še naprej močno razlikuje.

V večini držav članic se v zadnjih letih kaže spodbuden napredek, ki je rezultat kombinacije gospodarske rasti ter odločnega ukrepanja bank, nadzornih organov in oblikovalcev politik. To je prispevalo k zmanjšanju obsega in deležev nedonosnih posojil. Poleg tega je Komisija še naprej konstruktivno sodelovala z državami članicami, da bi se omogočile rešitve za posamezne banke v okviru pravil Unije o državni pomoči in pravil bančne unije za krizno upravljanje.

Slika 1: Delež nedonosnih posojil v EU

Vendar pa je treba priznati, da je v zadnjih letih dokaj trdno gospodarsko okolje pomagalo pri reševanju vprašanja nedonosnih posojil v več državah članicah. V zadnjih mesecih se je zmanjševanje obsega nedonosnih posojil upočasnilo ali ustavilo zaradi pandemije in z njo povezanih ukrepov zapore. Iz razpoložljive analize izhajajo nekateri pomisleki v smislu sposobnosti odplačevanja, zlasti za MSP in nekatere posamezne sektorje, ki jih je pandemija še posebej prizadela. Za zdaj se je z ukrepi, ki so bili na nacionalni ravni sprejeti v odziv na krizo, preprečilo obsežnejše neodplačevanje posojil. To je pomagalo omejiti naraščanje nedonosnih posojil. Kljub temu obstaja negotovost v zvezi s tem, kako bo sproščanje ukrepov, sprejetih za omejitev krize, vplivalo na posojilojemalce in njihove banke. Še več, medtem ko je obsežna uporaba programov za pomoč podjetjem banke v več državah članicah obvarovala pred izgubami zaradi COVID-19, so banke v državah, ki takih programov niso izvajale (ali so izvajale samo manjše), postale prva obrambna črta.