SL    SL  
 EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 12.10.2011 
SEC(2011) 1154 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Skupna kmetijska poli tika do leta 2020 
 
{COM(2011) 625} 
{COM(2011) 626} 
{COM(2011) 627} 
{COM(2011) 628} 
{COM(2011) 629} 
{SEC(2011) 1153}  
 
SL 2   SL Kmetijstvo je na razpotju in v središ ču pozornosti, pri čemer kmetijstvo EU in njena 
skupna kmetijska politika (SKP) nista izjemi. Izzivi, u činki in rešitve se po svetu 
razlikujejo, vendar imajo tudi nekaj skupnega: bi stveni del vseh rešitev je trajnost. Zato 
mora biti splošni cilj prihodnje SKP zagotavljanje trajnostne konkuren čnosti za 
vzpostavitev donosnega sektorja  proizvodnje hrane skupaj s trajnostnim upravljanjem 
naravnih zemeljskih virov EU. 
V preteklosti so reforme SKP temeljile predvsem na potrebi po odzivu na notranje izzive 
v kmetijstvu, od velikih presežkov do trgovinskih sporazumov ali kriz na podro čju 
varnosti hrane. Te reforme so EU koristil e na notranji in mednarodni ravni. Vendar je 
veliko izzivov, s katerimi se kmetijstvo EU  spopada danes, posledica dejavnikov, na 
katere ne more vplivati, zato so po trebni veliko širš i odzivi politike. 
Prihodnja SKP ne sme biti ve č politika, ki bi obravnava la delovanje majhnega, a 
bistvenega dela gospodarstva EU, ampak politika, ki vpliva na ve č kot polovico ozemlja 
EU in na vse potrošnike EU ter je strate ško pomembna za zanesljivo preskrbo s hrano in 
varnost hrane, okolje, podnebne spremembe in  teritorialno ravnovesje.  Tako bi se lahko 
tudi pove čal prispevek SKP k stra tegiji Evropa 2020. To poro čilo se osredoto ča na 
pomen takšne usmeritve politike.  
1. OPREDELITEV PROBLEMA  
V zadnjih dveh desetletjih so bile na podro čju SKP sprejete bistvene reforme, kar kaže na 
spreminjajo ča se družbena vprašanja, zlasti v zvezi  z okoljem, kakovostjo in varnostjo 
hrane, teritorialnim ravnovesjem ter spreminjajo čimi se potrebami gospodarstva EU. 
Zaradi tega procesa SKP danes za gotavlja splošen okvir, ki omogo ča, da politika 
obravnava izzive na podro čju konkuren čnosti in trajnosti v kmetijstvu ter na podeželju na 
celotnem ozemlju EU. Ta okvir sestavljata dva  stebra, ki se med seboj dopolnjujeta1. 
Steber I vklju čuje instrumente, povezane z delovanjem kmetijskih trgov in verigo 
preskrbe s hrano (Uredba Sveta (ES)  št. 1234/2007) ter neposrednimi pla čili (Uredba 
Sveta (ES) št. 73/2009), in je odvisen od za konskih zahtev v zvezi z upravljanjem ter 
dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev2. Vsi ti ukrepi skupaj za gotavljajo te meljno raven 
podpore za kmete EU in tvorijo osnovo za ohranja nje trajnostnega kmetovanja po celotni 
EU. Ukrepi stebra I so za države članice obvezni in razen v nekaj redkih izjemah niso 
sofinancirani. S tem se zagotavlja izva janje skupne politike na enotnem trgu pod 
nadzorom integriranega administrativne ga in kontrolnega sistema (IAKS). 
Steber II – politika razvoja podeželja (U redba Sveta (ES) št. 1698/2005) – zajema 
ukrepe, ki so usmerjeni v izboljšanje konkuren čnosti kmetijskega sektorja, zagotavljanje 
posebnih okoljskih javnih dobrin ter spodbujanje  diverzifikacije gospod arskih dejavnosti 
in kakovosti življenja na podeželju. Ti ukrepi so ve činoma prostovoljni, pogodbeni, 
sofinancirani in se iz vajajo na podlagi stra teškega okvira, v okviru katerega se ukrepi 
politike prilagajajo evropskim, nacionaln im, regionalnim in lokalnim potrebam. 
                                                 
1 Za podrobnosti o zna čilnostih instrumentov SKP in njihovem razvoju glej sklop poro čil o politiki 
GD AGRI http://ec.europa.eu/agriculture/analy sis/perspec/app-briefs/index_en.htm .  
2 Kot so opredeljeni v Prilogah II in III k Uredbi (ES) št. 73/2009. 
 
SL 3   SL Z navedenim okvirom se je zagotovil odziv na izzive, s katerimi se je kmetijstvo EU 
spopadalo v zadnjih dveh dese tletjih. Vendar je treba za nada ljnjo zagotovitev ustreznosti 
politike dokazati, da se lahko z okvirom, na podlagi katerega deluje, obravnavajo tudi 
glavni izzivi, s katerimi se bo kmetijstvo EU predvidoma spopadalo v tem desetletju, in 
sicer gospodarske in okoljske obreme nitve, obremenitve v zvezi s podnebnimi 
spremembami ter teritorialni vidiki politike. 
Na gospodarskem podro čju se kmetijstvo danes spopada s poslabšanjem stanja trgovine 
na svetovni ravni. To poslabšanje stanja je v zadnjih letih postalo še bolj izrazito. V 
obdobju 2004–2010 se je splošna raven svetovnih cen v kmetijstvu zvišala za 50 % glede na raven teh cen v obdobju 1986–2003. V prim erjavi s tem so cene energije posko čile za 
220 %, cene gnojil pa za 150 %, hkrati pa so bile najbolj nestanovitne v zadnjih treh 
desetletjih. 
Stabilne višje cene bi lahko pomenile jasne tržne znake za sektor. Vendar se pri čakuje, da 
se bo z veliko nestanovitnostjo cen, upo časnitvijo rasti fakt orske produktivnosti 
(zemljišče, energija, gnojilo, delo), neenakim in nesimetri čnim prenosom sprememb cen 
v verigi preskrbe s hrano ter vedno manjši m deležem kmetijstva v dodani vrednosti 
verige pove čal pritisk na donosnost kmetij v EU, zat o so v zvezi s tem potrebne znatne 
naložbe v produktivnejše metode, da bi se omogo čila trajnostna prilagoditev sektorja. 
Na podro čju okolja so glavni dejavniki, ki vplivajo na okoljsko trajnost kmetijstva, 
povezani s krepitvijo proizvodnje na nekaterih obmo čjih ter opuš čanjem in slabim 
upravljanjem zemljiš č na drugih obmo čjih, pri čemer se spreminjajo vzorci rabe zemljiš č 
ter kmetijske in gozdarske prakse. SKP im a pomembno vlogo pri ohr anjanju trajnostnega 
kmetijstva na celotnem ozemlju EU ter spodbujanju okolju in podnebju prijaznih praks. 
Okoljska trajnost kmetovanja je povezana z odlo čitvami kmeta o tem, ali bo proizvajal, 
kaj in kako bo proizvajal, medtem ko se pri tržnih cenah zunanji u činki v zvezi s 
kmetijsko proizvodnjo ne upoštevajo, pri čemer je oskrba z okoljskimi javnimi dobrinami 
v veliko primerih nezadostna. To je zlasti pomembno, ker sodobni na čini kmetovanja 
zelo obremenjujejo okolje. Ravno nasprotno pa imajo nekateri sistemi in prakse 
kmetovanja, kot so ekstenzivna živinoreja in mešani sistemi, tradicionalni sistemi stalnih 
posevkov ali ekološko kmetijstvo, zlasti ugoden u činek na okoljske in podnebne cilje. 
SKP se mora na te izzive odzvati z boljšim vklju čevanjem svojih ciljev v druge politike 
EU in ustreznim prilagajanjem svojih ukrepov.  Strategija EU za bi otsko raznovrstnost do 
leta 2020 zahteva nadaljnje vklju čevanje biotske raznovrstnosti v klju čne sektorje, kot sta 
kmetijstvo in gozdarstvo, da bi se dosegel visoko zastavljen krovni cilj EU. V strategiji Evropa 2020 je zmanjšanje toplogrednih plinov dolo čeno kot eden od petih krovnih 
ciljev EU. V okviru paketa o podnebnih sprememb ah in energiji se je EU zavezala tudi k 
povečanju uporabe obnovljive energije, da bi dosegla 20 % delež skupne kon čne porabe 
energije v EU do leta 2020. 
Kar zadeva družbene izzive, primarni sektor  še vedno predstavlja 4,9 % dodane vrednosti 
(ali več, če se upošteva s tem povezana (prehram bena) industrija) in 15,7 % delovnih 
mest na pretežno podeželskih obmo čjih. V zvezi s tem je lahko vloga kmetijstva 
neposredno in tudi posredno zelo pomembna, tj. z ustvarjanjem dodatnih gospodarskih 
dejavnosti z velikim multiplikacijskim u činkom, predvsem na podro čju predelave hrane, 
hotelov, priprave in dostave hrane ter trgovine.  Ti sektorji pa so nadalje tesno povezani z 
 
SL 4   SL ostalim podeželskim gospodarstvom in tako med drugim pomagajo oddaljenim 
podeželskim obmo čjem, za katera je zna čilen najbolj omejen dostop do splošnih storitev, 
kot so izobraževanje, osnovno zdravstveno varstvo in ban čne storitve. 
1.1. Dodana vrednost SKP v EU 
Dodana vrednost SKP je zagotavljanje: 
– učinkovitega odzivanja na nadnacionalne cilje in čezmejne izzive, kot so ublažitev 
podnebnih sprememb, pove čevanje biotske raznovrst nosti ter prispevanje k 
ekonomski in socialni koheziji , razvoj enotnega trga in  trgovinske politike EU na 
podlagi skupnega sklopa pravil, na čel in ciljev; 
– učinkovitejše uporabe prora čunskih sredstev držav članic glede na soobstoj 
nacionalnih politik (npr. v primerjavi  z eno skupno politiko bi bilo 27 razli čnih politik 
dražjih in zagotovo manj u činkovitih, pri čemer bi bile potrebne razli čne ravni 
ukrepanja, kar pomeni veliko tveganje, da bi prišlo do izkrivljanja konkurence); 
– prispevanja k razvoju konkuren čnega in uravnoteženega evropskega kmetijstva z 
okoljskega in teritorialnega vidika, kar pozitivno vpliva na konkuren čnost verige 
preskrbe s hrano in trgovine EU, ter pr ispevanja h krepitvi kohezije podeželja s 
spodbujanjem pobud, ki dajejo prednost gos podarski in socialni rasti podeželja. 
2. GLAVNI POLITI ČNI CILJI REFORME SKP 
Da bi lahko SKP obravnavala gospodarske, okoljs ke in ozemeljske izzive ter izzive na 
področju podnebnih sprememb, je treba pr ilagoditi sedanji okvir SKP v skladu z 
naslednjimi smernicami: 
(1) usmerjanje ukrepov SKP k pove čanju produktivnosti in konkuren čnosti 
kmetijskega sektorja na podlagi:  
– izboljšanja delovanja sistema svetov anja in ustvarjanja mrež (kmetov, 
svetovalcev, raziskovalcev, nosilcev ži vilske dejavnosti, potrošnikov itd.) 
za ustvarjanje znanja in njegov pre nos ter dajanja pr ednosti inovativnim 
pristopom k dodeljevanju sredstev  projektom za ukrepe za razvoj 
podeželja; 
– spodbujanja skupnega ukrepanja kmetov, s čimer bi se prispevalo h 
konkuren čnosti, da bi se spodbudili u činkovita poraba sredstev, razvoj 
proizvodov in trženje; 
– zagotavljanja pobud za uporabo instrumentov za obvladovanje tveganja in 
strategij aktivnega prepre čevanja; 
(2) izboljšanje u činkovitosti SKP na podro čju okolja in podnebnih sprememb na 
podlagi: 
– pove čanja števila kmetijskih zemljiš č, na katerih se izvajajo kmetijske 
prakse, s katerimi se zagotavljajo koristi okoljskih ukrepov in ukrepov na 
 
SL 5   SL področju podnebnih sprememb ter ki spodbujajo države članice in kmete k 
uporabi naprednejših km etijskookoljskih ukrepov; 
(3) povečanje učinkovitosti in uspešnosti  politike na podlagi: 
– prerazporeditve podpore v obliki neposrednih pla čil, da se bosta bolje 
odražala cilj dohodkovne podpore in okoljska u činkovitost; 
– zmanjšanja neskladij med ravnmi podpore v obliki neposrednih pla čil med 
državami članicami in kmeti. 
3. MOŽNOSTI POLITIKE  
Po obširni javni razpravi in sklopu stališ č, ki so jih na lastno pobudo sprejele institucije 
EU in nekatere države članice, so bili v podporo postopka odlo čanja oblikovani trije 
skladni scenariji politike (prilagoditev, vklju čevanje in preusmerite v), tako da so se 
raziskale številne možnosti razvoja politike na podlagi celostnega pristopa, pri katerem se upoštevajo tudi morebitni medsebojni vpliv i in sinergija med glavnimi usmeritvami 
ukrepanja politike, pri čemer je vsak element posebej ocenjen v posebni prilogi. 
• Scenarij prilagoditve se osredoto ča na omejeno prilagoditev SKP, pri čemer bi se 
izpostavili elementi, ki so v današnji SKP u činkoviti, in obravnavale glavne 
pomanjkljivosti sedanjega okvira politike, ne  da bi se pri tem politika bistveno 
spremenila. 
• Cilj scenarija vklju čevanja je izboljšati ciljno usmeritev podpore SKP k ciljem 
politike, zlasti z boljšim vklju čevanjem prispevkov razli čnih elementov politike, kar 
vključuje uvedbo novih elementov v okvir politike  in bistvene spremembe strukture 
politike. 
• Pri scenariju preusmeritve se cilj ukrepanja politike v okviru SKP omeji na okoljski 
vidik in vidik podnebnih sprememb, pri čemer se predvideva, da se lahko proizvodna 
zmogljivost ohrani brez podpore in z opiranjem na tržne znake ter da se bo cilj prispevanja k vitalnosti podeželja in ozemeljskemu ravnovesju dosegel z drugimi politikami Skupnosti. 
Ti scenariji pomenijo medsektorske pristope, pri čemer vsak od njih obravnava tri široke 
cilje politike prihodnje  SKP, opisane v predhodnem odde lku. Vendar ti trije cilji v teh 
scenarijih niso enako pomembni, pri čemer scenariji v dolo čeni meri temeljijo na 
različnih pristopih ob upoštevanju nujnosti ukrepanja politike. 
Pri tem ti scenariji razli čno obravnavajo tudi bistveno tvegan je, ki izhaja iz neukrepanja 
politike in tržne neuspešnosti, ter s te m povezano tveganje, ki izhaja iz napa čno 
usmerjenega ukrepanja politike oziroma neuspe šnosti politike. Na podlagi tega tveganja 
so bili zavrnjeni drugi scenariji politike, ki so bili predloženi med javnim posvetovanjem. 
Izhodišče analize u činkov teh scenarijev sta nespremenjeno stanje, pri katerem se ne 
upoštevajo pomanjkljivosti politike, navede ne v opredelitvi problema, in scenarij 
 
SL 6   SL nasprotne možnosti, tj. odsotnost kakršne koli politike, pri čemer se pri čakujejo bistvene 
težave v zvezi s prihodki  in okoljske težave3. 
Scenariji so predstav ljeni na podlagi predvidenih spre memb treh glavnih usmeritev 
ukrepov politike, tj. tržnih ukrepov (Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007), neposrednih plačil (Uredba Sveta (ES) št. 73/2009) in politike razvoja podeželja (Uredba Sveta (ES) 
št. 1698/2005). 
Preglednica 1: opis glavnih možnosti politik e glede na scenarij in instrument politike  
 Instrumenti trga 
(Uredba Sveta (ES) 
št. 1234/2007)  Neposredna pla čila 
(Uredba Sveta (ES) 
št. 73/2009)  Razvoj podeželja 
(Uredba Sveta (ES) 
št. 1698/2005)  
Prilagoditev: 
izpostavljanje 
dosežkov SKP in obravnavanje glavnih pomanjkljivosti
 uskladitev in poenostavitev obstoječih instrumentov 
izboljšanje 
sodelovanja kmetov v okviru pravil 
konkurence
 prerazporeditev; ve čja 
navzkrižna skladnost  zmerno pove čanje 
proračuna; uporaba sredstev 
za konkuren čnost/inovativnost 
ali okolje
 
Vključevanje: 
izboljšanje 
usmeritve SKP k njenim ciljem
 uskladitev in poenostavitev obstoječih instrumentov 
osredotočenost na 
verigo preskrbe s hrano in ve čjo 
pogajalsko mo č 
kmetov (3 podmožnosti)
 prerazporeditev; nova struktura neposrednih plačil; večja ekološka 
usmeritev
 
večja navzkrižna 
skladnost; omejevanje; 
shema za male kmete; 
shema za mlade kmete  prerazporeditev med državami članicami 
inovativnost, podnebne 
spremembe in okolje kot vodilna na čela; 
okrepljena strateška 
usmerjenost in skupni 
strateški okvir z drugimi sredstvi
 
Preusmeritev: 
omejitev podro čja 
ukrepov SKP na okoljske vidike
 ukinitev  postopno ukinjanje  bistveno ve čje 
financiranje; osredoto čenost 
na podnebne spremembe in okolje
 
 
4. OCENA U ČINKA NADOMESTNIH MOŽNOSTI POLITIKE  
Scenarij prilagoditve  predvideva nadaljnje upoštevanje na čel sedanjega okvira politike 
na podlagi tržne usmeritve. Pri čakuje se, da bo kmetom, ki jih bodo spodbudili tržni 
znaki, omogo čil, da bodo bolj izkoristili razpol ožljive instrumente politike za pove čanje 
                                                 
3 http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/external/scenar2020ii/index_en.htm . 
 
SL 7   SL svoje konkuren čnosti, medtem ko jih  bodo neposredna pla čila, prerazporejena med 
državami članicami, po vsej EU u činkoviteje in bolj uravnoteženo š čitila pred čezmernim 
nihanjem prihodkov. S prerazpor editvijo neposrednih pla čil znotraj držav članic 
(regionalni model) bi se omogo čilo zagotavljanje ve čje podpore za kmetijska zemljiš ča, 
ki imajo ugodnejši vpliv na okolje, in omejilo opuš čanje zemljiš č, vendar bi se zaradi 
večjega gospodarskega pritiska verjetno okrepila proizvodnja v najbolj rodovitnih 
regijah. Z ukrepi za razvoj pod eželja bi se še naprej obravnavala širša podeželska 
vprašanja, vendar bi se vloga kmetijstva v gospodarstvu, zaposlovanju in rasti ali na podeželskih obmo čjih zmanjšala. 
V okviru scenarija vključevanja  se predlaga okrepljen okvir politike, ki je usmerjen k 
zagotavljanju podpore za konkuren čnost, trajnostnega razvoja in inovativnosti v sektorju, 
pri čemer je njegov cilj vzpostavitev pogojev, v katerih bi se kmetje posamezno ali 
skupaj lažje spopadali s prihodnjimi gospodarski mi in okoljskimi izzivi. Z neposrednimi 
plačili bi se zagotovil stalen dohodek, kar ne bi privedlo  le do bolj uravnotežene, 
učinkovite in enakomerne prerazporeditve, ampak tudi do dejavne usmerjenosti k 
nekaterim upravi čencem (malim kmetom, kmetom v regijah z naravnimi omejitvami, 
ogroženim sektorjem, novim udeležen cem na trgu itd.). Z elementom ve čje ekološke 
usmeritve bi se zagotovila tudi spodbuda za nekatere osnovne okoljske prakse po vsej 
EU, pri čemer bi se osredoto čili predvsem na kmetije, ki so pogosto najbolj konkuren čne 
in so opustile te prakse, ter kmetije, ki na meravajo opustiti te prakse zaradi sedanjega 
gospodarskega pritiska. 
V okviru scenarija preusmeritve  bi bila zaradi postopne  ukinitve neposrednih pla čil 
potrebna temeljito prestrukturiranje sektorja ter oblikovanje veliko ve čjih in bolj 
kapitalsko intenzivnih kmetij. Okrepitev pr oizvodnje v najbolj rodovitnih regijah in 
opuščanje zemljiš
č na manj ugodnih obmo čjih bi imela negativen u činek na okolje. Z 
osredotočanjem politike na okoljske ukrepe za razvoj podeželja bi se te težave zmanjšale, 
vendar to ne bi prispevalo k pove čanju trajnosti kmetijstva v celotni EU. Postopna 
ukinitev neposrednih pla čil bi povzro čila propad številnih kmetijskih gospodarstev ter bi 
dodatno ogrozila sposobnost preživetja podeželskih obmo čij z višjo stopnjo 
brezposelnosti in preseljevanja. 
4.1. Upravna obremenitev  
Nekateri elementi novega modela neposrednih pla čil, kot sta omejevanje pla čil ter 
opredelitev pojmov „dejavni kmeti“ in „ve čja ekološka usmerite v“, bi lahko bili 
obremenjujo či zaradi zahtev po dodatnem nadzoru. Na dr ugi strani bi se s shemo za male 
kmete znatno zmanjšale upravne zahteve, ki  izhajajo iz zahtevkov za neposredna pla čila 
in dodeljevanja neposrednih pla čil tem upravi čencem. 
Z odpravo sedanjega prekrivanja kmetijskookoljskih ukrepov, ki so na voljo v okviru 
posebne podpore iz stebra I in razvoja podežel ja, z enotno rešitvijo za vezano podporo bi 
se dosegla poenostavitev. Vendar bi se lahko z uvedbo morebitnega postopka odobritve s 
strani Komisije pove čala obremenitev, zlasti za službe Komisije. 
Za izboljšanje usmerjenosti pla čil k dejavnim kmetom bi bila potrebna preudarna 
prilagoditev opredelitev v sodelovanju z državami članicami, merila za izbor na ravni 
držav članic pa bi bilo treba vklju čiti v register IAKS. To bi lahko za države članice in 
predvsem za kmete pomenilo veliko upra vno breme zaradi zahteve po dokazovanju 
 
SL 8   SL upravičenosti, saj bi morali predložiti dodatne podrobne informacije, vl ogam pa priložiti 
spremne dokumente. 
4.2. Mednarodna razsežnost 
Z zaporednimi reformami SKP se je znatno zmanjšal u činek izkrivljanja politike na 
mednarodnih trgih. Vsi analizirani scenariji morajo čim manj vplivati na svetovne trge 
(vključno z državami v razvoju). To je skupni rezu ltat preteklih reform SKP ter sedanje 
in pričakovane prihodnje ravni svetovnih cen, zaradi česar EU ne more ve č vplivati na 
cene na kmetijskih trgih. 
4.3. Primerjava možnosti 
Cilj vseh treh možnos ti je vzpostaviti konkuren čnejše, bolj trajnostno in odpornejše 
kmetijstvo na pomembnih podeželskih obmo čjih, pri čemer je njihov cilj boljša 
uskladitev SKP s strategijo Evropa 2020, zlasti z vidika u činkovite rabe virov. V ta 
namen bo nujno treba izboljšati kmetijsko produktivnost na podlagi raziskav, prenosa 
znanja in splošnega spodbujan ja pristopov sodelovanja. Zato  se izpostavlja pomembnost 
inovativnosti, vklju čno s prihodnjim evropskim partners tvom za inovacije na podro čju 
kmetijske produktivnosti in trajnosti, kot os novnega predpogoja, ki zadeva vse možnosti 
politike. Ker je ta element skupen vsem trem možnostim, ni vklju čen v primerjavo, 
opisano spodaj. 
Kar zadeva prora čun, je jasno, da bi se z možnostjo preusmeritve  na koncu najmanj 
obremenil prora čun EU, ker predvideva posto pno ukinitev neposrednih pla čil. Pri tej 
možnosti imata prednost tržna usmeritev in s tem pospešitev strukturne prilagoditve v 
sektorju, da bi se dosegla ve čja donosnost podjetij. Prav ta ko bi bil pri tej možnosti 
sektor izpostavljen ve čjim tveganjem v zvezi s stabilnostjo trga zaradi odsotnosti 
ustreznih varnostnih mrež in  orodij za obvladovanje tvegan ja ter tveganju manjših 
izdatkov za inovacije zaradi pritiska na dohodke kmetij. Strukturna prilagoditev v okviru 
možnosti preusmeritve bi imela velike druž bene in okoljske posledice. Dohodek bi se 
zmanjšal za 25 %, proizvodnja pa bi se osredoto čila na najbolj donosna obmo čja in 
sektorje. 
Tudi če bi se izdatki za bolj ciljno usmerjene oko ljske ukrepe v okviru  razvoja podeželja 
podvojili, s tem ne bo mogo če doseči trajnostnega upravljanja zemljiš č na celotnem 
ozemlju EU, ker bi politika izgubila finan čni vzvod v obliki neposrednih pla čil skupaj z 
zahtevami za navzkrižno skladnost. Poleg tega bi  bile negativne socialne posledice, zlasti 
na območjih in v sektorjih, ki so na jbolj odvisni od neposrednih pla čil (npr. velike 
kmetije, ki gojijo poljš čine in proizvajajo mleko, ekstenzivne kmetije, ki redijo govedo, 
ovce in koze), tolikšne, da z za časno uporabo ukrepov iz osi 1 za podporo 
prestrukturiranja ne bi bilo mogo če nadomestiti izgub, ki bi nastale zaradi postopne 
ukinitve neposrednih pla čil. Odsotnost ukrepov iz osi 3 bi lahko ogrozila podeželsko 
strukturo, zlasti raznolikih podeželskih gospodarstev, in s tem tudi ozemeljsko 
ravnovesje. Ti rezultati niso novi, ampak sp ominjajo na podobne rezultate dveh študij 
možnih scenarijev Scenar 2020. 
Na drugi strani bi se z možnostjo prilagoditve  najbolje zagotovila kontinuiteta politike z 
omejenimi, vendar konkretn imi izboljšavami na podro čju konkuren čnosti kmetijstva in 
okoljske u činkovitosti, na podlagi prer azporeditve neposrednih pla čil, večje navzkrižne 
 
SL 9   SL skladnosti, poenostavitve in uskladitve tr žnih instrumentov in  podpore pristopov 
sodelovanja ter namenjanja dodatnih sredstev  novim izzivom v okviru  razvoja podeželja. 
Glaven nov element v okviru možnosti prila goditve je prerazporeditev neposrednih pla čil 
med državami članicami in znotraj njih, pri čemer so bile v zvezi s tem analizirane 
različne možnosti. Vprašanje je, kako zagotoviti pravi čnejšo porazdelitev in bolj ciljno 
usmerjeno podporo v skladu s cilji politike ter se hkrati izogniti ve čjim motnjam. Od 
usmeritve k bolj pavšalni stopnji bi imele najve č koristi države članice, ki so trenutno 
bistveno pod povpre čjem EU. 
S prehodom na regionalni model (skupaj z vklju čitvijo golega zemljiš ča) bi se 
prerazporedila podpora med vrstami kmetij, zlasti v državah članicah, ki zdaj uporabljajo 
zgodovinski model, predvsem v korist ekst enzivnejših proizvodn ih sistemov. Ta 
prerazporeditev bi bila dejansko ugodna za pa šno živino, vinogradništvo in hortikulturo, 
medtem ko bi imela negativne pos ledice za kmetije, ki gojijo poljš čine, ter mešane in 
mlečne kmetije. 
Kljub temu obstajajo resni dvomi, ali se  bodo lahko z možnostjo prilagoditve ustrezno 
obravnavali pomembni podnebni in okoljski izzivi v prihodnosti, s čimer bi se tudi 
dolgoročno podprla trajnost kmetijstva. 
Možnost vklju čevanja  pomeni nadgradnjo potrebe po okolju prijazni SKP in uvaja 
element ve čje ekološke usmeritve neposrednih pla čil. Izziv pri tem je, kako na črtovati 
takšno ve čjo ekološko usmeritev, da bi se dosegle znatne koristi za okolje in koristi na 
področju podnebnih sprememb ter zagotovila trajnos tna raba naravnih vir ov, ne da bi bila 
pri tem ogrožena ozemeljsko ravnovesje v EU in dolgoro čna konkuren čnost kmetijskega 
sektorja ter brez nepotrebnega zap letanja upravljanja neposrednih pla čil. 
Analiza je pokazala, da je to mogo če, čeprav se dolo čenemu obsegu upravne 
obremenitve ni mogo če izogniti. Posledi čni negativni u činek na prihodek na splošno 
ostaja majhen (vendar se med državami članicami, regijami in sistemi kmetovanja mo čno 
razlikuje), pri čemer bi se na podlagi tržnega vpliva pove čal z ambicioznejšim ukrepom 
za raznolikost posevkov, medtem ko bi se zmanjšal v primeru ambicioznejših dolo čb za 
ekološko osredoto čena obmo čja. 
Z elementom ve čje ekološke usmeritve bi se tu di sprostila sredstva na podro čju razvoja 
podeželja, ki bi se uporabila za bolj izpopolnj ene kmetijskookoljske in podnebne ukrepe. 
S skupnim u činkom okoljskih ukrepov in ukrepov za obmo čja z omejenimi možnostmi v 
obeh stebrih se lahko  torej znatno pove ča prispevek SKP k zagotavljanju javnih dobrin, 
čeprav so pri tem potrebna dodatna upravna priz adevanja zaradi upra vljanja zapletenejše 
strukture in prepre čevanja podvajanja ukrepov. Če se doseže pravo ravnovesje med 
načrtovanjem ukrepov in njihov im izvajanjem v državah članicah, se s to možnostjo 
zagotavlja najboljša zaš čita ozemeljskega ravnovesja, tako da se obravnava dolgoro čna 
trajnost kmetijstva in podeželskih obmo čij. 
Del možnosti vklju čevanja je tudi znatna spre memba politike razvoja podeželja. 
Oblikovati je treba u činkovitejšo politiko, ki zagotavlja rezultate v skladu  s prednostnimi 
nalogami strategije Evropa 2020 na podlagi skupnega okvira z drugimi sredstvi EU, če 
države članice in regije dobro izkoriš čajo možnosti na ravni na črtovanja ter se s tesnejšim 
usklajevanjem z drugimi sredstvi ne odpravijo  sinergije s stebrom I. S porazdelitvijo 
 
SL 10   SL podpore za razvoj podeželja bi se tudi bolje izražali cilji politike, pri čemer se upošteva 
sedanja porazdelitev.  
Nenazadnje, ve čja ciljna usmerjenost podpore lahko skupaj z razli čnimi elementi 
neposrednih pla čil (zlasti omejevanjem, shemo za male kmete in boljšo opredelitvijo 
„dejavnih kmetov“) prispeva k doseganju ve čje učinkovitosti v smislu dohodkovne 
podpore in zagotavljanja okoljskih javnih dobrin. Kar zadeva verigo preskrbe s hrano, je 
treba vzpostaviti ravnovesje med pove čanjem pogajalske mo či kmetov ter 
zagotavljanjem konkuren čnosti in ve čje učinkovitosti celotne verige.  
Z možnostjo vklju čevanja bi se kar najbolj pove čala dodana vrednost EU  z ohranjanjem 
trajnostnega kmetijstva v vsej EU, obravnavanjem pomembnih čezmejnih vprašanj, kot 
so podnebne spremembe, in krepitvijo solidarnosti med državami članicami. Temu bi 
sledili prilagoditev in preusmeritev.  
V zvezi s stroškovno u činkovitostjo  bi se v okviru možnosti vklju čevanja s pove čanjem 
dodane vrednosti EU najbolje izkoristil prora čun. Na drugi strani bi se z možnostjo 
prilagoditve v enaki meri obremenil prora čun EU, tudi če cilji v zvezi z rezultati ne bi bili 
enako ambiciozni, medtem ko bi se z možnostjo ponovnega osredoto čanja ustvarili 
proračunski prihranki, vendar bi se hkrati zn atno zmanjšala obseg in dodana vrednost 
ukrepanja EU.  
Preglednica 1: primerjava možnosti gled e na cilj, dodano vrednost EU in stroškovno 
učinkovitost 
 Prilagoditev  Vključevanje  Preusmeritev  
Uspešna proizvodnja hrane ++ +++ + 
Trajnostno upravljanje naravnih 
virov in ukrepov na podro čju 
podnebnih sprememb + +++ ++ 
Uravnotežen teritorialni razvoj ++ +++ + 
Dodana vrednost EU ++ +++ + 
Stroškovna u činkovitost + ++ + 
Glede na primerjavo zgoraj je  najprimernejša možnost vklju čevanje, sledita pa ji možnost 
prilagoditve in nazadnje možnost preusmeritv e. Ta ocena je skladna s prednostnimi 
možnostmi, izraženimi med javnim posvetova njem (glej Prilogo 9). Medtem ko možnost 
prilagoditve morda ni dovolj ciljno usmerj ena in je možnost preusmeritve preve č 
tvegana, se zdi, da se z možnostjo vklju čevanja vzpostavlja pravo ravnovesje s 
postopnim usmerjanjem SKP k cilj em strategije Evropa 2020, pri čemer bo treba to 
ravnovesje dose či tudi pri izvajanju razli čnih elementov. 
 
SL 11   SL 5. SPREMLJANJE IN OCENA STROŠKOV , UGODNOSTI IN DOSEGANJA ŽELENIH 
UČINKOV  
V prihodnosti bo treba okrepiti sprem ljanje in ocenjevanje SKP, vklju čno z novimi 
elementi na črtovanja politike, uvedenimi v stebru I, kot je ve čja ekološka usmeritev. 
Prihodnji sistem spremljanja in ocenjevanja za razvoj podeželja mora tudi bolje odražati okrepljen strateški pristop s skupnimi kazalni ki, ki temelji na ciljih in prednostnih 
nalogah, in olajšati uporabo ocene kot orodj a za upravljanje v celotnem programskem 
obdobju. 
Poleg tega je treba spremljanje in ocenjeva nje iz obeh stebrov združiti v skupnem okviru, 
da bi se izmerila uspešnost SKP kot celote v okviru strategije Evropa 2020. V ta namen 
se izvaja postopek za razvoj skupnega sklopa kazalnikov, povezanih s cilji politike, ki bodo vklju čevali:  
– kazalnike u činka, povezane s splošnimi cilji; 
– kazalnike rezultatov, pov ezane s posebnimi cilji; 
– kazalnike donosa, povezane z odhodki v okviru razli čnih instrumentov. 
Poleg tega se v zvezi z obravnavanjem vrzeli podatkov, na primer o kazalnikih 
vzdržnosti, predvideva tudi uvedba pilotn ega projekta, s kateri m bi se vzpostavil 
postopek, ki bi z zapolnitvijo obstoje čih vrzeli podatkov o kazalnikih na ravni kmetij 
omogočil boljše spremljanje in ocenjeva nje reform, ki se izvajajo.