Objava zahtevka za registracijo imena v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 281/02)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od datuma te objave.

ENOTNI DOKUMENT

„HARICOT DE CASTELNAUDARY“

EU št.: PGI-FR-02450 – 8.3.2019

ZOP ( ) ZGO (X)

1. Ime

„Haricot de Castelnaudary“

2. Država članica ali Tretja Država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1. Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Haricot de Castelnaudary“ je beli fižol vrste Phaseolus vulgaris tipa lingot, za katerega so značilni:

— slonokoščeno bela barva,

— debelo zrno, pri čemer tisoč zrn tehta od 440 do 690 gramov,

— valjasta in ledvičasta oblika,

— stopnja vlage največ 16 %,

— hitra rehidracija, zaradi česar je namakanje krajše in traja od ene ure do največ štirih ur.

Trži se izključno kot suho zrnje.

Zaradi te rehidracijske sposobnosti se pri kuhanem fižolu „Haricot de Castelnaudary“ v ustih razvijeta organoleptični lastnosti mehkosti in topljivosti. Pri tem zrno ostane povezano in ohrani nežno lupino. Te lastnosti so značilne za ta fižol ter zelo iskane med podjetji za konzerviranje in lastniki restavracij.

3.3. Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4. Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze proizvodnje (od setve do obiranja) fižola „Haricot de Castelnaudary“ potekajo na opredeljenem geografskem območju.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Proizvod se potrošnikom ne prodaja v razsutem stanju.

Kar zadeva prodajne enote za potrošnike, se fižol „Haricot de Castelnaudary“ pakira v mreže, mikroperforirane vrečke, kartonaste škatle, vreče iz jute ali katero koli drugo embalažo, ki ni nepredušna.

Fižol, pakiran na debelo, je namenjen predelavi.

3.6. Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje zaščitene geografske označbe „Haricot de Castelnaudary“ zajema ozemlje naslednjih 69 občin departmaja Aude:

Airoux, Baraigne, Belflou, Belpech, Bram, Cahuzac, Carlipa, Cassaigne (La), Cassés (Les), Castelnaudary, Cazalrenoux, Cumiès, Fajac-la-Relenque, Fanjeaux, Fendeille, Fonters-du-Razès, Force (La), Gaja-la-Selve, Generville, Gourvielle, Issel, Labastide-d'Anjou, Lafage, Lasbordes, Laurabuc, Laurac, Louvière-Lauragais (La), Marquein, Mas-Saintes-Puelles, Mayreville, Mézerville, Mireval-Lauragais, Molandier, Molleville, Montferrand, Montmaur, Montauriol, Orsans, Payra-sur-l'Hers, Pécharic-et-le-Py, Pech-Luna, Peyrefitte-sur-l'Hers, Peyrens, Pexiora, Plaigne, Plavilla, Puginier, Ribouisse, Ricaud, Saint-Amans, Sainte-Camelle, Saint-Gaudéric, Saint-Julien-de-Briola, Saint-Martin-Lalande, Saint-Michel-de-Lanès, Saint-Papoul, Saint-Paulet, Saint-Sernin, Salles-sur-l'Hers, Souilhanels, Souilhe, Soupex, Tréville, Villasavary, Villautou, Villeneuve-la-Comptal, Villepinte, Villesiscle in Villespy.

5. Povezava z geografskim območjem

Povezava z geografskim območjem temelji na slovesu in lastnostih fižola „Haricot de Castelnaudary“, ki so rezultat naravnih in človeških dejavnikov na območju. Gojenje tega fižola je dobro prilagojeno talnim in podnebnim razmeram, kar zagotavlja, da ima pridelano zrno lastnosti, ki jih pričakujejo uporabniki, zlasti podjetja za konzerviranje in lastniki restavracij, ter zaradi katerih uživa sloves (hitra rehidracija, homogenost zrna in topljivost mesa).

Geografsko območje proizvodnje fižola „Haricot de Castelnaudary“ leži na skrajnem zahodu departmaja Aude na območju ravnin in neizrazitih gričev („sillon Lauragais“) z nadmorsko višino od 100 do 300 metrov.

Vetrovi so bistven dejavnik podnebja. Zaradi njih je območje Castelnaudary, na katerem pade povprečno 650 milimetrov padavin na leto, na prehodu med regijami, izpostavljenimi atlantskemu podnebju, in regijami pod vplivom sredozemskega podnebja.

Območje 300 dni na leto prepihavata dve vrsti vetrov:

— „cers“, zahodni veter, ki piha 200 dni na leto, je poleti svež in zmeren veter, ki ublaži učinke zelo visokih temperatur, pozimi pa mrzel in močnejši veter,

— „autan“, vzhodni morski veter, ki piha 100 dni na leto, se poleti kaže kot suh veter, ker ga izsuši učinek fena med Pirenejskim gorovjem na jugu in gorovjem Montagne Noire na severu.

Poletja na območju proizvodnje so vroča (povprečna temperatura od 25 do 28 °C), zime pa so mile (povprečna temperatura približno 10 °C), poleg tega hrib Seuil de Naurouze, gorovje Montagne Noire in predpirenejski reliefi območje ščitijo pred pogosto meglo.

Podlago tal, na katerih se goji fižol, večinoma sestavljajo molasa iz Castelnaudaryja in povezane geološke formacije. Tla na geografskem območju so globoka, nekamnita ter imajo dobro ravnovesje gline in ilovice. To so predvsem glinasto-apnenčasta tla s peščeno-glinasto ilovnato teksturo.

Ko je v regiji med letoma 1960 in 1980 vzcvetela industrijska proizvodnja fižolove enolončnice „cassoulet“, so proizvajalci na območju razvili in posodobili tradicionalno znanje in spretnosti za gojenje fižola „Haricot de Castelnaudary“.

To znanje in spretnosti proizvajalcev se tako pokažejo pri:

— določitvi optimalnega obdobja za setev (temperatura tal ≥ 10 °C) na zemljiščih, izbranih zaradi njihovih glinasto-apnenčastih lastnosti,

— popolnem obvladovanju potreb rastlin po vodi z zmogljivima sistemoma opozarjanja in namakanja,

— določitvi optimalnega časa za obiranje v fazi prisotnosti opne (rumeni/rjavi in voljni stroki ter zeleni ali rjavi listi, ki so še prisotni na rastlini, da se prepreči vsakršno tveganje ločevanja zrnja od strokov) za naravno in hitro sušenje na polju (manj kot 5 dni).

Na podlagi strokovnega znanja na teh področjih (upravljanje stopnje vlage, čistost serij in razvrščanje po velikosti) so se skozi leta razvili tudi postopki zbiranja, sortiranja in skladiščenja fižola „Haricot de Castelnaudary“.

Zrno fižola „Haricot de Castelnaudary“ je suho in slonokoščeno bele barve. Tisoč zrn tehta od 440 do 690 gramov, zrno je valjaste in ledvičaste oblike, značilne za tip lingot, stopnja vlage pa je največ 16 %.

Posebnosti fižola „Haricot de Castelnaudary“ so:

— hitra rehidracija surovega zrna, zaradi česar je namakanje krajše (od ene ure do največ štirih ur),

— nežnost njegove lupine, ki se po kuhanju ne razlikuje več od „mesa“, zaradi česar je njegova tekstura „mehka“ in „topljiva“,

— povezanost kuhanega zrna.

Te posebne lastnosti in predvsem organoleptični lastnosti topljive in mehke teksture ter hitra rehidracija določajo kakovost, po kateri povprašujejo podjetja za konzerviranje in lastniki restavracij na območju Castelnaudaryja zaradi priprave tradicionalne jedi, tj. fižolove enolončnice „cassoulet“.

Odlike fižola „Haricot de Castelnaudary“ so povezane s talnimi in podnebnimi razmerami na območju, pa tudi z znanjem in spretnostmi vseh njegovih proizvajalcev.

Obvladovanje potrebe po vodi in režim vetrov sta odločilna dejavnika za odlično rast in hitro sušenje fižola.

Nežna lupina in topljiva tekstura kuhanega fižola „Haricot de Castelnaudary“ izhajata iz kombinacije globokih glinasto-apnenčastih tal in rednih padavin, ki omogočajo dobro oskrbo rastlin z vodo, ter obvladovanja potreb rastlin po vodi, za kar skrbi proizvajalec. Razmere v okolju, uporaba učinkovitega sistema namakanja ter znanje in spretnosti proizvajalcev prispevajo k preprečevanju vodnega stresa.

Vroče, suho in prevetreno podnebje v povezavi z uporabo učinkovitih tehnoloških postopkov ob koncu rastne dobe zagotavlja optimalno kakovost fižola „Haricot de Castelnaudary“ in homogenost serij. Ker namreč v obdobju rasti rastline skoraj stalno piha veter, se glavne bolezni, ki bi lahko prizadele fižol, ne pojavljajo, ob koncu cikla pa veter tudi ugodno vpliva na kakovost in hitro naravno sušenje na polju. Poleg tega se z uporabo ustrezne mlatilne opreme za fižol kar najbolj ohranja celovitost zrnja.

Načini sortiranja (sortirnik-ločevalnik, denzimetrična miza, stroj za odstranjevanje kamenčkov, optični sortirnik) zagotavljajo optimalno homogeno kakovost fižola „Haricot de Castelnaudary“. Serije so sestavljene iz celih zrn enotne barve, pravilnih oblik in brez nečistoč.

Nazadnje, zaradi hitre rehidracije suhega zrna je glede na nežno lupino fižola, ki izhaja iz kombinacije naravnih razmer na geografskem območju ter znanja in spretnosti proizvajalcev, in homogenost serij čas namakanja skrajšan. To omogoča krajši čas kuhanja in zagotavlja, da zrno ostane povezano. Ta lastnost fižola „Haricot de Castelnaudary“ ustreza visokim zahtevam predelovalcev in lastnikov restavracij za pripravo enolončnic „cassoulet“, katerih sestavina je fižol z mehko in topljivo teksturo.

Fižol od 17. stoletja spada med živila, ki sestavljajo osnovno prehrano prebivalcev v regiji.

Félicien PARISET (1807–1886), vodja blagajne v okrožju Castelnaudary, je v svojem delu iz leta 1867 z naslovom „Economie rurale, mœurs et usages du Lauragais“ (Podeželsko gospodarstvo, običaji in navade v Lauragaisu) pojasnil, da „[…] mokaste rastline – pšenica, proso (koruza) in fižol – predstavljajo osnovno prehrano podeželskega prebivalstva. Delavci za svoje plačilo v naravi prejmejo določeno količino žit, ki zadostuje za njihovo prehrano. Kupijo le začimbe. Močnik iz koruzne ali prosene moke ima pomembno vlogo v prehrani. To je priljubljena ali, če tako rečemo, nacionalna jed južne Francije ... Druga priljubljena jed v Lauragaisu je ‚cassoulé‘, pripravljen iz prašičjega mesa in fižola […].“

Pečat žlahtnosti fižolu „Haricot de Castelnaudary“ daje njegovo osrednje mesto v pripravi enolončnice „cassoulet“, v kateri je glavna sestavina.

Enolončnica „cassoulet“ je namreč del kulinarične dediščine regije, natančneje njenega glavnega mesta Castelnaudary.

Zato je bilo samoumevno, da so se tu naselili glavni akterji na področju njene priprave.

Leta 1836 je bil v Castelnaudaryju vzpostavljen prvi industrijski obrat za „cassoulet“. V obdobju med letoma 1960 in 1980 je bilo v okolici Castelnaudaryja ustanovljenih pet podjetij, ki ustvarijo večino prometa v zvezi s proizvodnjo enolončnice „cassoulet“.

Veliko povpraševanje po fižolu „Haricot de Castelnaudary“ in nov razmah njegove proizvodnje sta povezana z razvojem pripravljanja enolončnice „cassoulet“.

Od tega obdobja se je zaradi razvoja proizvodnje enolončnice „cassoulet de Castelnaudary“ povečevala potreba po njeni glavni sestavini: fižolu. Ta razmah je bil tako hiter, da so se pripravljavci te enolončnice najprej morali oskrbovati zunaj Evrope. Nato so hitro spodbudili kmete na območju, naj znova zaženejo proizvodnjo te značilne kulture, ki je prispevala k slovesu njihovega recepta, tj. fižola „Haricot de Castelnaudary“.

Leta 1992 je bila proizvodnja dejansko ponovno zagnana, predvsem zaradi skupnega nakupa zmogljive opreme in ustanovitve sindikata proizvajalcev.

Vse od tega organiziranega ponovnega zagona proizvodnje lastniki restavraciji in podjetja za konzerviranje za pripravo enolončnic „cassoulet“ znova uporabljajo fižol „Haricot de Castelnaudary“; sedanja proizvodnja je namreč v bistvu namenjena izključno pripravi visokokakovostnih enolončnic „cassoulet“.

Fižol „Haricot de Castelnaudary“, ki se odlikuje po svojih posebnih lastnostih, v vseh pogledih ustreza potrebam proizvajalcev enolončnice Cassoulet de Castelnaudary in je pri potrošnikih pridobil tak sloves, da se je močno povečala prodaja v majhnih pakiranjih.

Poleg tega je doživel ogromen uspeh praznik fižola, ki ga je leta 1999 uvedel sindikat proizvajalcev fižola „Haricot de Castelnaudary“. Ta se je nato spremenil v praznik enolončnice „cassoulet“, da bi bolje zajel celotno panogo (proizvajalce, lastnike restavracij in podjetja za konzerviranje). Samo ob prazniku enolončnice „cassoulet“ leta 2017 je bilo postreženih skoraj 40 000 porcij.

Na poti, imenovani „Route du Cassoulet“, na kateri je mogoče odkrivati različne sestavine te enolončnice, se organizirajo obiski kmetij proizvajalcev fižola, pri čemer je najznačilnejši „Haricot de Castelnaudary“.

Danes to tradicionalno jed na območju proizvodnje ponuja približno 50 restavracij in 13 podjetij za konzerviranje. Njihovo povpraševanje po fižolu „Haricot de Castelnaudary“ stalno narašča. Kuharski mojster v kmečki gostilni „Le Tirou“ v Castelnaudaryju, omenjeni v Michelinovem vodniku za leto 2019, navaja: „Fižola ‚Haricot de Castelnaudary‘ ni treba dolgo namakati niti dolgo kuhati. Kljub temu pri kuhanju ne razpade […].“ Kuharski mojster Robert Rodriguez iz istoimenske gastronomske restavracije v Carcassonnu pa pojasnjuje: „Ta fižol ima zelo nežno lupino, ki je po kuhanju ne razlikujemo več od njegovega topljivega in mehkega mesa […].“ Maison Escourrou, podjetje za konzerviranje, ki je v Castelnaudaryju prisotno od leta 1963, dodaja: „Zadruga mi dostavlja homogene serije; zato mi ni treba ob vsakem novem prejemu vzpostaviti postopka predelave, česar si z uvoženim fižolom ne morem dovoliti.“

Navdušenje potrošnikov nad kakovostnimi lokalnimi proizvodi in vse večji gospodarski učinek te proizvodnje v finančni stabilnosti kmetijskih gospodarstev na območju sta jamstvo za nadaljnji razvoj obdelovalnih površin.

Nacionalna zveza za stročnice (Fédération Nationale des Légumes Secs) redno objavlja prednosti različnih vrst fižola, med katerimi je „Haricot de Castelnaudary“, ki je opredeljen kot „[…] beli fižol tipa lingot z nežno lupino […]“ (FNLS, informacije za medije, 2016).

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-HaricotCastel.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.