SL    SL  
 EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 21.11.2011 
SEC(2011) 1375 kon č. 
  
NOVI ZAKONODAJNI OKVIR (NLF) - PAKET PORAVNAVE                    
(Izvajanje paketa za proizvode) 
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Spremni dokument k 
 
10 PREDLOGOM ZA PORAVNAVO DIREKTIV O USKLAJEVANJU 
PROIZVODOV S SKLEPOM ŠT. 768/2008/ES 
 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
{COM(2011) 763 kon č.} 
{SEC(2011) 1376 kon č.}  
 
SL 1   SL 1. OPREDELITEV PROBLEMA  
Splošne težave pri direktivah o usklajevanju proizvodov … 
EU že ve č kot 30 let v svojih direktivah o „tehni čnem usklajevanju“ dolo ča zahteve 
za vrsto proizvodov, kot so stroji, avtomobili, igra če, električni proizvodi, dvigala 
itd. Ta zakonodaja ima dva cilja. Po eni strani omogo ča, da se s proizvodi, ki so na 
voljo v Evropi, zagotovi visoka raven zaš čite javnih interesov, kot so zdravje in 
varnost, varstvo potrošnikov ali okolja. Po drugi strani pa zagotav lja prost pretok 
proizvodov, tako da nacionalna pravila nadomeš ča z enotnim usklajenim sklopom 
pogojev za trženje zadevni h proizvodov, ki se uporabljajo v vseh državah članicah 
EU1.  
Leta 2004 se je za čel inventurni pregled izkušenj z obstoje čo zakonodajo na 
usklajenem podro čju in zlasti z novim pristopom. Splošna ugotovitev tega pregleda 
je bila, da je zakonodaja v glavnem uspešna pri liberalizaciji tr govine z blagom in 
določanju strogih zahtev za zagotovitev varnos ti proizvodov. Vendar pa je razkrila 
tudi številne pomanjkljivosti, in sicer znatno število neskladnih proizvodov , ki še 
vedno dosežejo trg, nezadovoljive rezultate dela nekaterih priglašenih organov2 in 
nedoslednosti  po vsej zakonodaji, zaradi katerih je  njena uporaba za proizvajalce in 
organe po nepotrebnem zapletena.  
... in opredeljene splošne rešitve 
Za odpravo teh pomanjkljivosti je bil spre jet „novi zakonodajni okvir“ (NLF) kot del 
paketa za blago. Sestavljata ga  dva dopolnilna instrumenta: 
• Uredba (ES) št. 765/2008 o akreditaci ji in nadzoru trga (Uredba NLF)3;  
• Sklep št. 768/2008/ES o vzpostavitvi s kupnega okvira za trženje proizvodov 
(Sklep NLF)4.  
Oba instrumenta krepita in dopolnjujeta obstoje ča pravila ter izbol jšujeta njihovo 
praktično uporabljanje in izvrševa nje v podjetjih in organih.  
Z Uredbo so bila uvedena pravila o akredi taciji in zahteve za organizacijo in 
izvajanje tržnega nadzora in kontrolo proi zvodov iz tretjih držav. Uredba se je za čela 
uporabljati 1. januarja 2010. 
                                                 
1 Razvoj politike EU glede tehni čnega usklajevanja je podrobno opisan v oceni u činka, priloženi novemu 
zakonodajnemu okviru. SEC (2007) 173, http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/docs/ia_2007/sec_2007_0173_en.pdf
.  
2 Laboratoriji, organi za izdajo potrdil ali kontrolni organi, ki izdajajo potrdila, ki jih države članice 
priglasijo Komisiji. 
3 Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o dolo čitvi zahtev za 
akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93, UL L 218 z dne 13.8.2008. 
4 Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje 
proizvodov in razveljavitvi Sklepa Sveta 93/465/EGS, UL L 218 z dne 13.8.2008. 
 
SL 2   SL Sklep vsebuje vzor čno besedilo, namenjeno okrepitvi razli čnih določb, ki se obi čajno 
uporabljajo v zakonodaji EU o proizvodih (n a primer v zvezi z opredelitvami 
pojmov, obveznostmi za gospodarske subjekte, priglašenimi organi, zaš čitnimi 
mehanizmi itd.), tako da je zakonodaja u činkovitejša v praksi. Uvaja tudi nove 
vidike, kot so obveznosti za uvoznike, ki so klju čnega pomena za izboljšanje varnosti 
proizvodov na trgu.  
Vendar pa Sklep v nasprotju z Uredbo nima takojšnjih pravnih u činkov na 
gospodarske subjekte, posameznike ali države članice. Obravnava se kot „zbirka 
orodij“ za prihodnjo zakonodajo . Parlament, Svet in Komisija so se s sprejetjem 
Sklepa v najve čji možni meri zavezali k uporabi njegovih dolo čb v prihodnji 
zakonodaji o proizvodih, da zagotovijo čim večjo usklajenost regulativnega okvira5. 
Za zagotovitev prakti čnega izvajanja dolo čb Sklepa je treba te dolo čbe uvesti v 
obstoječo in novo zakonodajo o proizvodih.  
Poseben sklop direktiv o usklajevanju 
Komisija je glede na to ozadje opredel ila poseben sklop dire ktiv o usklajevanju 
proizvodov, katerih poravnava s Sklepom NLF se lahko obravnava kot „paket“ (tj. v 
nasprotju s posameznimi poravnavami, izvedenimi so časno z obsežnejšimi 
revizijami6). Med zadevnimi desetimi direktivami so:  
– Direktiva o civilnih eksplozivih:  Direktiva 93/15/EGS o usklajevanju dolo čb v 
zvezi z dajanjem eksplozivov za civilno upor abo v promet in njihovim nadzorom;  
– Direktiva ATEX:  Direktiva Evropskega parl amenta in Sveta 94/9/ES o 
približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z opremo in zaš čitnimi sistemi, 
namenjenimi za uporabo v potencialno eksplozivnih atmosferah; 
– Direktiva o dvigalih : Direktiva 95/16/ES z dne 29. junija 1995 o približevanju 
zakonodaje držav članic v zvezi z dvigali; 
– Direktiva o tla čni opremi (PED):  Direktiva 97/23/ES o približevanju zakonodaje 
držav članic v zvezi s tla čno opremo;  
– Direktiva o merilnih instrumentih (MID):  Direktiva 2004/22/ES o merilnih 
instrumentih;  
– Direktiva o elektromagnetni združljivosti (EMC):  Direktiva 2004/108/ES o 
približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z elektromagnetno združljivostjo in 
razveljavitvi Dire ktive 89/336/EGS; 
                                                 
5 Člen 2 (Vsebina in podro čje uporabe) Sklepa št. 768/2008/ES se glasi: „Ta sklep dolo ča skupni okvir 
splošnih na čel in referen čne določbe za pripravo zakonodaje Skupnosti, ki usklajuje pogoje za trženje 
proizvodov („usklajevalna zakonodaja Skupnosti“). Usklajevalna zakonodaja Skupnosti uporablja 
splošna na čela, določena v tem sklepu, in ustrezne referen čne določbe iz prilog I, II in III. Vendar se 
zakonodaja Skupnosti lahko razlikuje od teh splošnih na čel in referen čnih določb, če je to ustrezno 
zaradi posebnih zna čilnosti zadevnega sektorja, zlasti če že obstajajo celoviti pravni sistemi.“ 
6 Primeri posameznih poravnav, ki se izvajajo skupaj  z revizijami sektorskih elementov (npr. zahteve za 
proizvode ali preskusne metode), so Direktiv a o plovilih za rekreacijo, Direktiva o osebni zaš čitni 
opremi ali Direktiva R&TTE. 
 
SL 3   SL – Direktiva o nizki napetosti (LVD):  Direktiva 2006/95/EGS o uskladitvi 
zakonodaje držav članic v zvezi z elektri čno opremo, konstruirano za uporabo 
znotraj dolo čenih napetostnih mej;  
– Direktiva o pirotehni čnih izdelkih:  Direktiva 2007/23/ES o dajanju 
pirotehničnih izdelkov v promet.  
– Direktiva o neavtomatskih tehtnicah (NAWI):  Direktiva 2009/23/ES o 
neavtomatskih tehtnicah; 
– Direktiva o enostavnih tla čnih posodah (SPVD) : Direktiva 2009/105/ES v 
zvezi z enostavnimi tla čnimi posodami. 
Direktive, ki jih zadeva ta pobuda, dolo čajo zahteve, ki zagotavlj ajo, da so proizvodi 
oblikovani in proizvedeni tako, da ne pomenijo tveganja za zdravje in varnost potrošnikov ali drugih uporabnikov, da so  njihovi rezultati meritev natan čni (merilni 
instrumenti) ali da ne povzro čajo elektromagnetnih motenj (direktiva o 
elektromagnetni združljivosti).  
Gospodarski sektorji, za katere se uporab ljajo te direktive, so sektorji elektri čnih in 
elektronskih proizvodov (LVD in/ali EMC), opreme za uporabo v potencialno 
eksplozivnih atmosferah (ATEX), tla čne opreme (SPVD ali PED), merilnih 
instrumentov (MID ali NAWI), civiln ih eksplozivov, dvigal in pirotehni čnih 
izdelkov. 
Splošni problemi vplivajo tudi  na ta poseben sklop direktiv  
Ta ocena u činka preu čuje, v kolikšni meri splošni problemi, opredeljeni z 
zakonodajo o usklajevanju proizvodov, vplivajo na teh 10 direktiv in ali bi lahko bila 
njihova poravnava z novim okvirom, vzpos tavljenim s Sklepom NLF, koristna za 
zadevne sektorje.  
Problem neskladnosti  z zahtevami iz direktiv se na  splošno opaža v vseh zadevnih 
sektorjih, pri čemer so nekateri sektorji (in kate gorije proizvodov) bo lj prizadeti kot 
drugi. Na splošno 92 % gospodarskih subj ektov, ki so sodelovali v javnem 
posvetovanju, meni, da neskladnos t vpliva na njihov sektor.  
Neskladnost je lahko potencialno nevarna za uporabnike proizvodov, čeprav se 
tveganja razlikujejo glede na vrsto proi zvoda. Elektronski pr oizvodi z napako, ki 
spadajo na podro čje uporabe Direktive o nizki nape tosti, lahko na primer pomenijo 
tveganje elektri čnega udara ali opeklin. Elektri
čna oprema, ki ni v skladu z 
bistvenimi zahtevami iz Direktive o elektromagnetni združljivosti, lahko povzro či 
elektromagnetne motnje, ki vplivajo na prav ilno delovanje drugih aparatov (televizij, 
radijskih in telekomunikacijskih omrežij), in sama morda ne bo delovala, kot je 
predvideno. Eksplozija industrijske tla čne opreme, kot sta grelnik ali reaktorska 
posoda, v kemi čni tovarni lahko privede do resnih poškodb in lahko znatno 
poškoduje okoliško infrastrukturo. Neskladnos t merilnih instrumentov lahko privede 
do napačnih rezultatov meritev, kar je povezano z gospodarsko škodo za kon čne 
uporabnike. 
Neskladnost poleg tega ovira konkuren čnost podjetij, ki upoštevajo pravila. 
Gospodarski subjekti, ki ne upoštevajo prav il, v primerjavi s tistimi, ki upoštevajo 
 
SL 4   SL pravila, lahko pridobijo znatno stroš kovno prednost (npr. z izogibanjem dragih 
postopkov ugotavljanja skladnosti)7. V sektorjih, v katerih so uvoženi cenejši 
proizvodi mo čna konkurenca, je evropska indus trija v slabšem položaju. 87 % 
gospodarskih subjektov, ki so  sodelovali v javnem posve tovanju, meni, da trpijo 
zaradi nelojalne konkurence.  
Glavni razlog za neskladnost je , da tržni nadzor v EU ni u činkovit. To mnenje je med 
zainteresiranimi stranmi mo čno razširjeno. Za pristojne or gane je posebej težavna 
sledljivost neskladnih proiz vodov in gospodarskih subjektov, ki  so jih dobavili, zlasti 
kadar proizvodi izvirajo  iz tretjih držav.  
Nadaljnji razlog je, da se obstoje če obveznosti v direktivah o proizvodih 
osredotočajo na proizvajalce, medtem ko uvozni ki in distributerji ne izvajajo 
potrebnih preverjanj, ki bi zagotovila, da ne dobavljajo neskladnih proizvodov. 
Zanašajo se na dejstvo, da je naloga proi zvajalca, da zagotovi skladnost proizvoda, in 
ne preverijo, ali je proizvajalec deja nsko ustrezno opravil to nalogo. Države članice 
so v izogib temu v svoje nacionalne zakonodaje uvedle obveznosti za uvoznike in 
distributerje, ki pa se med državam i razlikujejo in vodijo do razli čnih pristopov pri 
ravnanju z neskladnimi proizvodi. 
Osem od deset zadevnih direktiv zahteva, da „ priglašeni organi “8 izdajo potrdila za 
proizvode, preden se ti proizvodi lahko dajo na trg9. Zato imajo priglašeni organi 
pomembno vlogo pri zagotavljan ju varnosti in skladnosti  proizvodov na trgu. Vendar 
je bilo nekaj težav v zvezi s kakovostjo storitev  nekaterih od teh organov. To oceno 
je potrdilo 68 % priglašenih organov, 84 % gospodarskih subjektov, ki uporabljajo 
priglašene organe, in 53 % javnih orga nov, ki so sodelovali v javnem posvetovanju. 
Eden od razlogov je, da nekateri priglašeni organi niso usposobljeni, da bi pravilno 
izvajali ugotavljanja skladnosti.  Drug razlog je, da nekateri  organi ne vložijo dovolj 
truda v ugotavljanje skladnos ti ali uporabo postopkov, tako da lahko potrdila izdajo 
po znatno nižjih cenah. Odprava ali zmanjšanje  števila preverjanj na kraju samem ali 
blažje zahteve glede po gostosti rednih revizij/pregle dov lahko na primer bistveno 
zmanjšajo stroške ugotavljanja skladnosti. 
Tretja težava, ki jo je treba odpraviti, je nedoslednost, ki se je postopoma pojavila v 
obstoječi zakonodaji o proizvodih, ker so se direktive s časoma razvile. Za pojme, ki 
so skupne vsem direktivam (postopki ugot avljanja skladnosti, opr edelitev pojmov ali 
zaščitne klavzule), se na  primer uporablja razli čna terminologija. Opredelitve pojmov 
ali pravne dolo čbe puščajo možnost za razli čne interpretacije, kar vodi do pravne 
negotovosti in zmede, zlasti ko je treb a hkrati uporabiti dve  direktivi ali ve č. Znatno 
število merilnih instrumentov je na pr imer treba uskladiti tudi z Direktivo o 
                                                 
7 Odgovor iz vprašalnika: „Strokovnjaki ocenjujejo, da izpolnjevanje varnostnih in upravnih dolo čb, ki se 
zahteva v naših uredbah, lahko znaša tudi petino skupnih proizvodnih stroškov. Če učinkovitih 
mehanizmov izvrševanja ni, lahko proizvajalce zamika, da se odlo čijo za „linijo najmanjšega odpora“ in 
tržijo neskladne proizvode.“ 
8 Ti organi so organi za ugotavljanje skladnosti, ki preskušajo, pregledujejo in potrjujejo proizvode. 
Imenujejo se „priglašeni organi“, ker jih države članice priglasijo Komisiji. 
9 V elektrotehni čnem sektorju je vloga priglašenih organov druga čna. V okviru Direktive o 
elektromagnetni združljivosti je vklju čitev priglašenih organov v postopek ugotavljanja skladnosti 
neobvezna.  
 
SL 5   SL elektromagnetni združljivosti. Nekatere pirotehni čne izdelke je treba uskladiti tudi z 
Direktivo o nizki napetosti in Direkt ivo o elektromagnetni združljivosti. 
2. ANALIZA SUBSIDIARNOSTI  
Ta pobuda se nanaša na pravilno delovanj e notranjega trga za blago. Ukrep EU na 
tem podro čju temelji na členu 114 PDEU. Zadevnih deset direktiv že ureja vidike, 
obravnavane v tem okviru, čeprav opredeljenih slabosti ne obravnava u činkovito ali 
pa so celo vir problema nedoslednosti. Ukre pi, sprejeti na na cionalni ravni za 
obravnavo teh problemov, so privedli do razli čnih nacionalnih pristopov k obravnavi 
gospodarskih subjektov in tvegan j, kar ovira prost pretok blaga. Zato je primerno 
ukrepati na ravni EU. 
3. CILJI 
Ta pobuda ima 3 glavne cilje. Prvi cilj je zagotoviti, da so proizvodi na trgu EU varni 
in da izpolnjujejo vse zahteve,  ki zagotavljajo visoko raven zaš čite javnih interesov 
(zdravje in varnost, elektromagnetna združljivost, pravilne meritve). Glavni specifični cilj je zmanjšati število neskla dnih proizvodov na tr gu, tako da se 
pristojnim organom zagotovijo u činkovitejša orodja za izvaja nje tržnega nadzora in 
spremljanje dejavnosti priglašenih organov. 
Drugi cilj je izboljšati de lovanje notranjega trga z zagotovitvijo enake obravnave 
neskladnih proizvodov in gospodarskih subjektov ter enakega ocenjevanja 
priglašenih organov na  celotnem trgu EU. 
Zadnji cilj te pobude pa je poenostavite v regulativnega okolja za proizvode. 
4. M
OŽNOSTI POLITIK  
Zaradi specifi čnega konteksta te pobude, kot je  razloženo v oddelku 1, ta ocena 
učinka preu čuje omejen sklop možnosti. Njen cilj je ugotoviti, ali je  treba v zadevne 
direktive vklju čiti ukrepe iz Sklepa NLF in če ja, oceniti, ali je treba poravnavo s 
Sklepom izvesti z zakonodajnimi ali nezakon odajnimi sredstvi. Iz tega izhajajo 
naslednje možnosti: 
– Možnost 1: brez spremembe politike . V okviru te možnosti se obstoje ča situacija 
ne spremeni; 
– Možnost 2: poravnava s Sklepom NLF z nezakonodajnimi ukrepi . Možnost 2 
sestavlja sklop neregulativnih instru mentov, ki spodbujajo prostovoljno uporabo 
vseh rešitev ali del rešitev iz Sklepa NLF.  Slednje bi se lahko predstavilo tudi v 
smernicah kot „najboljša praksa“, zadevne strani pa bi bile pozvane k njihovi 
uporabi. V praksi bi ta možnost pomen ila „prostovoljno“ poravnavo s Sklepom 
NLF; 
– Možnost 3: poravnava s Sklepom NLF z zakonodajnimi ukrepi . Možnost 3 
sestavljajo spremembe zadevnih dire ktiv, v katere bi se nato vklju čili ukrepi iz 
Sklepa NLF. 
 
SL 6   SL V okviru možnosti 2 in 3 je ukrepe, ki jih dolo ča Sklep NLF, možno povzeti na 
naslednji na čin:  
(1) ukrepi za obravnavo problema neskladnosti: 
• obveznosti za uvoznike in distributerje , da preverijo, ali je na proizvode 
nameščena oznaka CE, ali so jim priloženi zahtevani dokumenti in ali imajo 
informacije o sledljivosti. Uvedej o se dodatne obveznosti za uvoznike; 
• obveznosti za proizvajalce  za zagotavljanje navodil in varnostnih informacij v 
jeziku, ki ga potrošniki in kon čni uporabniki brez težav razumejo, za 
preskušanje vzorcev in spremljanje proizvodov; 
• zahteve glede sledljivosti  po vsej distribucijski verigi : proizvajalci in uvozniki 
morajo na proizvodu navesti svoje ime in naslov; vsak gospodarski subjekt 
mora biti sposoben pristojnim organom sporo čiti, od koga je kupil proizvod in 
komu ga je dobavil;  
• reorganizacija postopka zaš čitne klavzule (tržni nadzor) , da se pojasni, kako so 
zadevni organi za izvrševanje obveš čeni o nevarnih proizvodih, in zagotovi 
sprejetje enakovrednih ukrepov v zvezi  z navedenim proizvodom v vseh 
državah članicah; 
(2) ukrepi za zagotovitev kakovosti de la priglašenih organov:  
• okrepitev zahtev glede priglasitve  za priglašene organe (vklju čno s podizvajalci 
in hčerinskimi družbami), kot sta nepr istranskost in usposobljenost pri 
izvajanju njihovih dejavnosti ter uporaba sm ernic, ki jih razvijejo skupine za 
usklajevanje;  
• revizija postopka priglasitve : države članice, ki priglašujejo organ, morajo 
vključiti informacije o vrednotenju usposob ljenosti navedenega organa. Druge 
države članice lahko priglasitvi ugovarjajo v dolo čenem roku;  
• zahteve za priglasitvene organe  (tj. nacionalne organe, pristojne za 
ocenjevanje, priglaševa nje in spremljanje prig lašenih organov), kot sta 
objektivnost in nepristranskost pri izvajanju njihove dejavnosti; 
• obveznosti obveš čanja: priglašeni organi morajo  priglasitvene organe obveš čati 
o zavrnitvah, omejitvah, za časnih preklicih in umikih potrdil.  
(3) ukrepi za zagotovitev boljše doslednosti med direktivami: 
• poravnava obi čajno uporabljenih opredelitev pojmov in terminologije; 
• poravnava besedil postopkov ugotavljanja skladnosti.  
5. OCENA U ČINKOV  
Poročilo o oceni u činka preu čuje gospodarske u činke možnosti v smislu notranjega 
trga, konkuren čnosti, stroškov in upravnega brem ena za gospodarske subjekte ali 
 
SL 7   SL priglašene organe ter u činke na javne organe in potrošnike/uporabnike. Poro čilo prav 
tako obravnava socialni u činek na javno zdravje in varnost ter poenostavitev 
regulativnega okolja.  
Čeprav v okviru možnosti „brez spremembe politike“ ni spreje ta nobena dodatna 
pobuda za politiko, pa se pri čakuje, da bo že ta možnost imela nekaj pozitivnega 
učinka na zadevne sektorje zaradi progresivnega izvajanj a Uredbe NLF, ki krepi 
pooblastila organov za nadzor trga. To ima pozitivno vlogo v zvezi s cilji zmanjšanja 
neskladnosti in prinaša koristi za podj etja, ki spoštujejo  pravila (konkuren čnost), in 
uporabnike (u činek na gospodarstvo in varnost). Uredba NLF prav tako olajšuje 
naloge javnih organov pri njihovih de javnostih v zvezi s priglasitvijo in 
spremljanjem nekaterih organov za ugotavlja nje skladnosti (tj. tistih, ki uporabljajo 
akreditacijo). Vendar pa ta možnost nima pravega u činka na notranji trg ali 
poenostavitev regulativnega okolja.  
Možnost poravnave s Sklepom NLF z ne zakonodajnimi ukrepi ima potencial za 
pozitivne u činke na vse zainteresirane strani . Z razjasnitvijo odgovornosti uvoznikov 
in distributerjev ter uvedbo pos ebnih zahtev glede sledljivosti bi se na primer olajšala 
enaka obravnava zadevnih strani (pozitiven u činek na notranji trg), organom pa bi se 
prav tako zagotovila u činkovitejša orodja za obravnavanje neskladnosti in s tem 
zmanjšal obseg nelo jalne konkuren ce (konkuren čnost) in tveganj za uporabnike 
(učinek na gospodarstvo in varnos t). Vendar pa bi bile dolo čbe iz Sklepa NLF v 
okviru možnosti 2 le neobvezujo ča „najboljša praksa“ in nj ihovo izvajanje bi bilo v 
celoti odvisno od prostovo ljne zavezanosti razli čnih zainteresiranih strani. Zaradi 
tega se pojavlja dvom, ali se  bodo opredeljeni pozitivni u činki dejansko uresni čili in 
zagotovili resni čno dodano vrednost v primerjavi z možnostjo „brez spremembe 
politike“10. 
V okviru možnosti poravnave s Sklepom NLF z zakonodajnimi ukrepi bi bile 
določbe Sklepa NLF del veljavne sektorske zakonodaje. Dolo čbe Sklepa NLF bi bile 
obvezujoče obveznosti, ki bi jih izvr ševali Komisija in nacion alni organi. S tem bi se 
lažje zagotovilo, da bi se pozitivni u činki poravnave dejansko uresni čili.  
Zainteresirane strani na sploš no podpirajo to ana lizo pozitivnih u činkov. Na primer, 
73–76 % splošnih gospodarskih subjektov te r malih in srednjih podjetij, ki so 
sodelovale v javnem posvetovanju, meni, da bo razjasnitev z njimi povezanih obveznosti in postopkov tržnega nadzora pomagala zaš čititi konkuren čnost podjetij 
EU. Prav tako se ve čina zainteresiranih strani
11 strinja, da bo ta ukrep politike 
pomagal zaš čititi javno zdravje in varnost.  
Ne pričakuje se, da bo poravnava z zakonodajnimi ukrepi bistveno vplivala na 
stroške podjetij in priglašenih organov. Ve čina obveznosti gospodarskih subjektov 
dopolnjuje obstoje če obveznosti ali kodificira tis to, kar je za odgovorno podjetje oz. 
                                                 
10 Glede na to je pomembno navesti, da obstoje če smernice iz t.i. „Modrega vodnika“ ( Vodnik za izvajanje 
direktiv na podlagi novega pristopa in globalnega pristopa , Evropska komisija, september 1999), že 
poudarjajo odgovornosti gospodarskih subjektov, ki so nato pojasnjene v Sklepu št. 768/2008/ES. 
Vendar pa Modri vodnik ni obvezujo č, zato ni bil dovolj za obravnavo opredeljenih vprašanj. 
11 58–78 % gospodarskih subjektov, 72–78 % priglašenih organov, 58–62 % pristojnih organov in 
približno 72–79 % uporabnikov, ki so sodelovali v posvetovanju (razen sektorja merilnih 
instrumentov). 
 
SL 8   SL podjetje, ki upošteva pravila, obi čajna praksa v skladu z naravo obstoje če 
zakonodaje. Na podoben na čin so zahteve za priglašene organe popolnoma v skladu s 
standardi, ki opredeljujejo zadevna referen čna merila za ocenjevanje organov za 
ugotavljanje skladnosti12. Na splošno je u činek na stroške v zvezi z obveznostmi za 
uvoznike/distributerje in sledljivostjo možen, vendar se šteje za zmernega. 55 % 
splošnih gospodarskih subjektov in 30–33 % malih in srednjih podjetij, ki so 
sodelovali v posvetovanjih, meni, da bo poravnava teh obveznosti privedla do 
zmernih pove čanj stroškov, medtem ko nadaljnjih 12 % oz. 27 % meni, da se stroški 
ne bodo pove čali oz. da se ne bodo bistveno pove čali. Zaradi velike raznolikosti 
proizvodov, ki jih ta pobuda zadeva, ni možno zagotoviti kvantitativnih ocen.  
Ob koncu ocene u činka ni bilo znakov, da bi iz brana možnost lahko nesorazmerno 
obremenila MSP. 
Opredeljeno je bilo nekaj stroškov izvajanj a za javne organe, zlas ti v zvezi s potrebo 
po ponovni priglasitvi organov za ugotavljanje  skladnosti v skladu z zahtevami iz 
Sklepa NLF. Vendar je število ponovnih prigla sitev, ki jih bo izvedel vsak pristojni 
organ, zelo omejeno (samo v 2 država h, razen za organe, ki obravnavajo 
neavtomatske tehtnice). Komisija bo v vsakem primeru uvedla posebno prehodno 
določbo, ki zagotavlja čas za ponovne priglasitve pred splošnim datumom za četka 
uporabe direktiv. 
6. PRIMERJAVA MOŽNOSTI  
Možnost „brez spremembe politike“ je le delno u činkovita glede na cilje tega ukrepa 
politike. Poleg tega ni skladna z zavezami politike, na katerih temelji Sklep NLF. 
Možnost poravnave z nezakonodajni mi ukrepi bi lahko bila u činkovitejša kot 
možnost 1, saj na čeloma obravnava vse cilje razen poenostavitve. Vendar ne 
zagotavlja pozitivnega u činka zaradi svoje slabe izvršljivosti. V smislu u činkovitosti 
je nezakonodajni ukrep mož nost z najslabšimi rezultati, ker po eni strani ne 
zagotavlja bistvenih koristi v primerjavi z možnostjo „brez spremembe politike“, po drugi strani pa se s tem ukrepom nekoliko (zmerno) pove čajo stroški usklajevanja za 
gospodarske subjekte in priglašene organe , ki se prostovoljno zavežejo k najboljši 
predlagani praksi.  
Možnost poravnave z zakonodajnimi ukrep i obravnava vse cilje in je u činkovitejša 
od možnosti 1 in 2. Ta možnost vklju čuje zmerne stroške, ki  pa jih pozitivni u činki 
več kot odtehtajo. Zato se ta možnost šteje za u činkovito. Poleg tega je ta možnost 
popolnoma skladna z zavezami politike,  na katerih temelji Sklep NLF. 
Možnost 3 glede na svojo u činkovitost, uspešnost in skla dnost izstopa kot najboljša 
možnost. 
                                                
 
12 To so 1) EN 45011:1998, Splošna me rila za certifikacijske organe za podro čje certificiranja sistemov 
proizvodov; 2) EN ISO/IEC 17020:2004, Splošna merila za delovanje razli čnih organov, ki izvajajo 
kontrolo; 3) EN ISO/IEC 17021:2006, Ugotavljanje skladnosti – Zahteve za organe, ki presojajo in certificirajo sisteme vodenja; 4) EN ISO/IEC 17024:2003, Ugotavljanje skladnosti – Splošne zahteve za 
organe na podro čju certificiranja osebja; 5) EN ISO/IEC 17 025:2005, Ugotavljanje skladnosti – Splošne 
zahteve za usposobljenost preskuševalnih in kalibracijskih laboratorijev. 
 
SL 9   SL Razpredelnica 1: primerj ava navedenih možnosti  
 Učinkovitost  Uspešnost  Skladnost  
Možnost 1: 
brez spremembe
 Nevtralna 
[Do neke mere obravnava 
cilje zmanjšanja števila 
neskladnih proizvodov in 
obsega nelojalne 
konkurence. 
Obravnava cilj pove čanja 
zanesljivosti priglašenih 
organov, vendar le, če so 
akreditirani.  
Ne dosega ciljev enake 
obravnave gospodarskih 
subjektov in doslednosti 
zakonodaje/poenostavitve 
regulativnega okvira za 
proizvode.]  Nevtralna  
[Dodatni viri niso potrebni, 
vendar so cilji le delno 
doseženi.]  Nevtralna  
[Neskladna z drugim 
instrumentom NLF in 
zavezo politike, na kateri 
temelji Sklep NLF.]  
Možnost 2: 
nezakonodajni ukrepi
 Nizka 
zaradi slabe izvršljivosti ne 
zagotavlja oprijemljivega 
izboljšanja glede na 
možnost 1. Pove čala se bo 
razlika v skladnosti med 
odgovornimi in 
brezobzirnimi 
gospodarskimi 
subjekti/priglašenimi 
organi. Ne obravnava 
poenostavitve.  Nizka 
manj u činkovita kot 
možnost 1, enaka 
učinkovitost vs. višji 
stroški za odgovorne 
zainteresirane strani.  Nevtralna  
[Neskladna z drugim 
instrumentom NLF in 
zavezo politike, na kateri 
temelji Sklep NLF.]  
Možnost 3: 
poravnava  Visoka 
obravnava vse cilje. 
učinkovitejša od možnosti 
1 in 2 v zvezi s cilji 
zmanjšanja števila 
neskladnih proizvodov in 
obsega nelojalne 
konkurence. U činkovita 
pri poenostavitvi.  Visoka 
bistvene koristi za vse 
zainteresirane strani vs. 
nizki ali zmerni dodatni 
stroški.  Skladna 
z drugim instrumentom 
NLF in zavezo politike, na 
kateri temelji Sklep NLF.  
7. SPREMLJANJE IN VREDNOTENJE  
Vrednotenje u činkovitosti zakonodaje bo temeljila  na povratnih informacijah, 
prejetih prek razli čnih mehanizmov za sodelovanje, ki so že vzpostavljeni v okviru 
samih direktiv za olajšanje njihovega iz vajanja (skupine str okovnjakov, skupine za 
upravno sodelovanje, skupine za priglašene organe).  
 
SL 10   SL Komisija bo leta 2018 pripravila celovito poro čilo o delovanju tržnega nadzora13, ki 
bo omogo čilo tudi sklepe za vr ednotenje te pobude. 
Kazalniki, ki omogo čajo spremljanje zmanjšanja števila neskladnih proizvodov na 
trgu in izboljšanje kakovosti storitev ugotav ljanja skladnosti, ki jih opravljajo 
priglašeni organi, bodo temeljili na informacijah, dobljenih prek sistema RAPEX, zbirke podatkov o tržnem nadzoru iz člena 23 Uredbe NLF, podatkov organov, 
pristojnih za nadzor na zunanjih mejah, nacionalnih programov za tržni nadzor iz 
člena 18 Uredbe NLF, postopkov tržnega nadzora in priglasitve zaš čitne klavzule, 
določenih v vsaki direktivi, in zbirke podatkov NANDO
14. 
                                                 
13 Glej člen 40 Uredbe (ES) št. 765/2008. 
14 http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/nando/ .