SL Uradni list Evropske unije C 11/21

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o krepitvi družbenega položaja Romov in njihovem vključevanju v Evropi (dodatno mnenje)

2013/C 11/05

Poročevalec: Ákos TOPOLÁNSZKY

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 17. januarja 2012 sklenil, da v skladu členom 29 A izvedbenih določb poslovnika pripravi dodatno mnenje o naslednji temi:

Krepitev družbenega položaja Romov in njihovo vključevanje v Evropi

(dodatno mnenje).

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 23. oktobra 2012.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 484. plenarnem zasedanju 14. in 15. novembra 2012 (seja z dne 14. novembra) s 127 glasovi za, 1 glasom proti in 12 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja nedavne ukrepe Evropske komisije, Evropskega parlamenta, Evropskega sveta, drugih organov EU in držav članic, da bi izboljšali socialno vključevanje evropskih Romov, kot sta na primer okvirna strategija Komisije in sprejetje nacionalnih strategij za vključevanje Romov (NRIS) v državah članicah, in izraža zadovoljstvo s temi ukrepi.

1.2 EESO obenem opozarja, da "ta združena prizadevanja niso pomagala, da bi na kakršen koli odločilen način odpravili diskriminacijo, ki jo doživljajo številni Romi, niti niso pomagala izboljšati kakovosti njihovega življenja ali priložnosti, ki so jim na voljo".

1.3 EESO je že v svojem raziskovalnem mnenju iz leta 2011 (1) izrazil zaskrbljenost glede podpore, ki jo nacionalnim strategijam za vključevanje Romov (NRIS) namenjajo organizacije civilne družbe in Romi, ter oblikoval številna priporočila.

1.4 Ugotovitve študije, ki jo je EESO naročil v 27 državah članicah, so skladne z ugotovitvami študij, ki so jih izvedli združenje ERPC (koalicija za evropsko politiko v zvezi z Romi) in druge organizacije civilne družbe. Te ugotovitve kažejo, da je med predstavniki romske skupnosti ter organizacijami civilne družbe poleg velikega pomanjkanja informacij in splošnega nezadovoljstva tudi določeno nerazpoloženje in nezaupanje. Zdi se, da NRIS niso izpolnile rastočih pričakovanj Romov in njihovega iskrenega upanja, da bi strategija lahko resnično prispevala k bolj učinkovitemu vključevanju Romov v družbo.

1.5 Zdi se, da instrumenti in sredstva, ki so na voljo za izvajanje NRIS, ne zadoščajo, da bi nadomestili stalen negativni vpliv diskriminacije in izključenosti na življenje in možnosti vpletenih. Zato Odbor želi poudariti pomen usklajenih ukrepov in dodeljevanja sredstev, primernih za cilje, ki so bili določeni.

1.6 Odbor meni, da je za načrtovanje in izvajanje NRIS, namenjenih varstvu človekovih in temeljnih pravic, potreben pristop, ki temelji na pravicah.

1.7 Odbor meni, da mora biti boj proti diskriminaciji prednostna naloga na vseh področjih javnega življenja.

1.8 EESO meni, da bi bilo treba pri obravnavanju socialnih razmer Romov širše uporabljati pristop, ki temelji na pozitivni vsebini, in poudarja, da je pri izvajanju vključujočih ukrepov ključnega pomena, da ljudje, ki imajo energijo, orodja in moč, sami krojijo svojo usodo.

1.9 EESO se strinja, da bi bilo treba mreži nacionalnih kontaktnih točk za Rome, ki jo načrtuje Evropska komisija, dati potrebna pooblastila, in poudarja, da je treba organizirano civilno družbo, vključno z romskimi organizacijami in predstavniki, v celoti vključiti v vse procese NRIS (načrtovanje, izvajanje, spremljanje in vrednotenje).

1.10 Spremljanje in ocenjevanje NRIS je treba znanstveno utemeljiti in vanj vključiti civilno družbo in neodvisne opazovalce, obenem pa zagotoviti sistematično financiranje.

2. Ozadje

2.1 Aprila 2011 je Evropska komisija sprejela pomemben strateški dokument Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020. (2) V sporočilu so – prvič v zgodovini EU ter v tesni povezavi s poudarki strategije Evropa 2020, določbami Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in sklepi dokumenta 10 skupnih temeljnih načel za vključevanje Romov (3) – opredeljeni glavni strateški cilji. Opredeljena so štiri področja, na katera bi morali biti osredotočeni ukrepi: dostop do izobraževanja, zaposlovanja, zdravstvenega varstva in stanovanja. Še posebej je poudarjen pomen sodelovanja z organizacijami civilne družbe in romskimi organizacijami. Sporočilo predvideva pripravo in izvedbo zanesljivega mehanizma spremljanja in ocenjevanja. Obenem države članice poziva, naj pripravijo in sprejmejo nacionalne strateške dokumente ter jih do konca leta 2012 predložijo Evropski komisiji.

2.2 Svet v svojih sklepih (4) podpira sporočilo Komisije (5) in poudarja, da "(pozdravlja) sporočilo Komisije […], in […] spodbuja (države članice), naj si zastavijo uresničljive nacionalne cilje […] ter vzpostavijo mehanizem za spremljanje ter izboljšajo dostopnost skladov EU, ki so že na voljo za projekte vključevanja Romov". Poleg tega — poudarja, naj "ustrezno spremljajo in ocenjujejo učinek [nacionalnih] strategij ali celostnih ukrepov za vključevanje Romov […]" (točka 23) in — "spodbujajo boljše vključevanje civilne družbe in vseh drugih zainteresiranih strani" (točka 41).

3. EESO je16. junija 2011 (6) sprejel raziskovalno mnenje o krepitvi družbene vloge Romov in njihovem vključevanju v Evropi. Glavna sporočila mnenja so:

3.1 EESO pozdravlja in spodbuja okrepljena prizadevanja Evropske komisije, Evropskega parlamenta, Evropskega sveta, drugih organov EU in držav članic, da bi uresničili socialno vključevanje evropskih Romov; 3.1.1 EESO obenem opozarja, da "ta prizadevanja niso bistveno pripomogla niti k odpravi diskriminacije, ki jo doživljajo mnogi Romi, niti k izboljšanju kakovosti njihovega življenja in možnosti v življenju ter da se je njihov položaj na nekaterih področjih celo poslabšal"; 3.1.2 zato poudarja, da so potrebni celostna, usklajena in koherentna vseevropska strategija ter odločni, sistematični nacionalni akcijski načrti na vseh področjih ukrepanja, da bi posameznikom in skupnostim, ki jih to zadeva, omogočili pridobitev pristojnosti in možnosti, da oblikujejo svojo usodo (opolnomočenje); 3.1.3 meni, da bi bilo mogoče državam članicam "predlagati naslednje elemente kot tri stebre – ki jih je treba izvajati usklajeno – […] politike vključevanja Romov, ki bi posebej, vendar ne izključno, odražala naravo problemov in strateške smernice za njihovo reševanje": a) "politiko vključevanja brez razlikovanja glede na rasno in etnično pripadnost" ob hkratnem zmanjševanju skrajne revščine in pomanjkanja; b) politiko za podporo krepitvi vloge oseb, ki se imajo za člane katere koli romske skupnosti, in poudarjanje socialne vključenosti, ki so jo dosegli; c) "splošno protirasistično politiko in oglaševanje";

3.2 poudarja, da "je treba predstavnike romske skupnosti vključiti v pripravo in izvajanje politik za vključevanje Romov na evropski, nacionalni in seveda tudi na lokalni ravni";

3.3 Odbor "želi sodelovati pri ocenjevanju teh politik na podlagi pooblastila, ki mu ga je dala civilna družba, in bistvenih vezi, s katerimi je povezan z organizacijami civilne družbe v državah članicah. Namerava se vključiti v posredovanje med institucijami EU in organizirano civilno družbo ter kot dejaven partner sodelovati pri evropski platformi za vključevanje Romov in pri drugih oblikah strukturiranega dialoga".

4. Raziskave, študije

4.1 Ob upoštevanju navedenega je namen tega mnenja zbrati znanje, poglede in izkušnje glavnih opazovalnih organizacij, pristojnih služb Evropske komisije, organizacij civilne družbe, lobistov in gibanj, ki zastopajo Rome, pred kratkim predstavljene v okviru strateškega okvira in nacionalnih strategij za vključevanje Romov (NRIS). Ne more biti nobenega dvoma, da bo podoba, ki se je izoblikovala, pomembno vplivala na možnosti držav članic za izpolnjevanje ciljev iz strateškega okvira. Te analize vključujejo:

— različne dokumente Evropske komisije o procesu priprave nacionalnih strategij in njihovi vsebini;

— dokumente o vlogi Inštituta za odprto družbo (Open Society Institute, OSI) kot udeleženca in opazovalca ter o njegovi dejavnosti razširjanja informacij, zlasti v novih državah članicah (7);

— vprašalnik ERPC;

— poročila organizacij civilne družbe, ki se aktivno ukvarjajo z romskimi vprašanji, kot sta ERIO (Evropski center za obveščanje o Romih) in Center Amalipe, o vsebini strategij in procesu njihove priprave;

— izsledke na podlagi spletnega vprašalnika, ki ga je naročil EESO in zajema 27 držav članic.

4.2 Evropska komisija je izvedla kratko oceno nacionalnih strategij, ki so ji bile predložene (8); EESO se na splošno strinja (9) z ugotovitvami Komisije v tej oceni, ki so zmerno kritične. Prav tako se strinja, da je veliko bolj kot tisto, kar lahko najdemo v strategijah, potrebno močnejše vključevanje lokalnih in regionalnih oblasti, bistveno tesnejše sodelovanje s civilno družbo, financiranje, ki je v skladu z nalogami in cilji, spremljanje politike in ustrezno ocenjevanje ter odločna prizadevanja za boj proti diskriminaciji.

4.3 Rezultati ankete, ki jo je naročil EESO, so bili analizirani ob skorajda istem času kot rezultati študije ERPC, ki je temeljila na podobnih vprašanjih in podobnem pristopu. Rezultati so bili objavljeni v skupni študiji skupaj z oceno nacionalnih strategij za vključevanje Romov (NRIS) (10).

4.3.1 Z uporabo potenciala svojih mrež je združenje ERPC prejelo 90 odgovorov (vključno z 78 iz držav članic EU) iz širokega razpona romskih organizacij in organizacij, ki podpirajo Rome. Čeprav se odgovori od države do države razlikujejo, so se anketiranci pritoževali nad nizko stopnjo svoje vključenosti v proces priprave strategij in nad omejenim vplivom svojega sodelovanja. Po ugotovitvah študije ERPC so se nizke stopnje delovanja in vpliva ujemale z dejstvom, da je bila v večini držav članic v pripravo strategij in dostop do rezultatov vključena zaprta in omejena skupina udeleženih strani (11).

4.3.2 Da bi spodbudili širše in bolj učinkovito sodelovanje civilne družbe, ERPC priporoča, da se na vseh ravneh uvaja kultura stalnega dialoga, ki presega preprosto zahtevo po posvetovanju, obenem pa, da se oblikujejo primerni mehanizmi sodelovanja, ki vladnim ukrepom zagotavljajo visoko raven transparentnosti in redne povratne informacije o sprejetih odločitvah. Ena od sklepnih ugotovitev poročila je, da "NRIS kažejo, da obstajajo jasne in zaskrbljujoče razlike v politični volji za obravnavo diskriminacije in sovraštva do Romov ter za spremembe nacionalnih politik, s katerimi bi omogočili večjo udeležbo Romov na vseh kolektivnih področjih družbe".

4.4 Rezultati ankete na podlagi spletnega vprašalnika, ki ga je naročil EESO (12).

4.4.1 Raziskovalci so spletni vprašalnik z zaprtimi vprašanji poslali skoraj 2 000 organizacijam civilne družbe, ki se aktivno ukvarjajo z romsko problematiko, in aktivistom (13). Enako kot v primeru študije ERPC je bila pripravljenost naslovnikov, da bi odgovorili, skrajno majhna (14).

4.4.2 Stopnjo zadovoljstva z EU in nacionalnimi strategijami so anketiranci ocenjevali na podlagi 14 analitičnih meril (15) na lestvici od ena do pet. V povprečju so jo ocenili z manj kot dve (16). Večina vprašanih meni, da NRIS doslej niso bile odraz uspeha ali prepričljive politične volje. Ta zelo negativna stališča najverjetneje pojasnjujejo, zakaj je bilo na vprašanja izredno težko dobiti odgovore.

4.4.3 Študija na splošno kaže, da poleg pomanjkanja informacij in splošnega nezadovoljstva obstaja tudi zelo veliko nezadovoljstva in nezaupanja med predstavniki romske skupnosti in organizacijami civilne družbe, ki menijo, da NRIS niso izpolnile pričakovanj Romov in njihovega iskrenega upanja, da bi strategija lahko resnično prispevala k bolj učinkovitemu vključevanju v družbo. Nizka stopnja pripravljenosti na odgovore in nizka stopnja zadovoljstva poleg tega kažeta, da strategije – v nasprotju z razglašenimi namerami – niso uspele zagotoviti primernega vključevanja organizacij, ki zastopajo vpletene, in da niso bili vzpostavljeni učinkoviti mehanizmi za vključevanje ali pa da zaradi diskriminacije in segregacije, ki v nekaterih primerih trajata že stoletja, sedanji procesi med predstavniki vpletenih niso uspeli vzbuditi dovolj zaupanja.

4.4.4 Ugotovitve raziskav v veliki meri potrjujejo in podpirajo priporočila iz raziskovalnega mnenja EESO v zvezi s pospeševanjem vključevanja civilne družbe.

5. Splošne ugotovitve

5.1 Institucije in organi EU so vložili precej truda in precej žrtvovali, da bi pomagali izboljšati socialno vključenost Romov; borili so se proti njihovi izključenosti in splošni izpostavljenosti skrajni revščini ter podpirali sprejemanje Romov kot polnopravnih evropskih in nacionalnih državljanov v političnem, gospodarskem in družbenem življenju.

5.2 Vendar so vsa ta prizadevanja doslej v najboljšem primeru prinesla zelo skromne rezultate. Analiza NRIS jasno kaže, da je obravnavani proces gotovo potreben, vendar še zdaleč ni dovolj, zaradi česar so vpleteni slabo obveščeni in nezadovoljni, hkrati pa so večidel nezadovoljni s cilji in možnostmi za njihovo uresničevanje. Zato bi bilo treba sprejetje strateških programov obravnavati kot začetek procesa vključevanja in ne kot njegov rezultat.

5.3 Glavni namen naših predlogov je na podlagi širokega načelnega dogovora in političnega soglasja zagotoviti razvoj institucionalnih mehanizmov na ravni držav članic (v slednjih tudi na lokalni in regionalni ravni) ter na ravni EU. Ti mehanizmi morajo biti transparentni, temeljiti na dokazih, voditi do želenih učinkov na racionalno razumljiv način, predvidljivi glede svojega delovanja in zmožni zagotavljati široko vključevanje v družbo, zlasti Romov in družbenih dejavnikov, ki jih podpirajo.

5.4 Čeprav so bili v večini strategij določeni ustrezni cilji, moramo upoštevati dejstvo, da instrumenti in viri, ki so na voljo za dosego teh ciljev, ne zadoščajo za odpravo stalnega negativnega vpliva diskriminacije in izključenosti na življenje in možnosti vpletenih. To še toliko bolj velja v času gospodarske in socialne krize. Kot so pokazale raziskave, je kriza neizogibno še posebej prizadela najbolj ranljive družbene skupine, ki že sicer trpijo zaradi hude izključenosti, jim ni zagotovljena kakovost življenja in so brez vsakršnih socialnih obetov.

5.5 Politična priporočila

5.5.1 Obstaja velika nevarnost, da ne bi uspeli izkoristiti pozitivnega političnega ozračja v zvezi z Romi na ravni EU in da bi ponovno prišlo do neuspeha z resnimi posledicami. Zato Odbor pripisuje poseben pomen stalnemu spremljanju in ocenjevanju državnih ukrepov v zvezi z NRIS, da se zagotovi, da morebitne negativne ali celo škodljive posledice takih strategij ne bi prevladale nad njihovimi pričakovanimi koristmi. Treba je uvesti učinkovite mehanizme za usklajevanje in prilagajanje ukrepov.

5.5.2 Analiza NRIS kaže, da obstajajo zaskrbljujoče razlike med razglašeno politično voljo za odpravo diskriminacije Romov in njihove socialne izključenosti ter učinkovitostjo predvidenih instrumentov, virov in mehanizmov. Odbor se zavzema za odločnejši pristop kot doslej, namesto da bi to vprašanje politično izkoriščali.

5.6 Protidiskriminacijski ukrepi in komuniciranje

5.6.1 Po mnenju Odbora je zelo pomembno, da NRIS vedno upoštevajo pristop, ki temelji na izrecnem pravnem konceptu, da se tako zagotovi, da lahko državljani držav članic v celoti uveljavljajo svoje temeljne pravice, zapisane v pravu EU in mednarodnem pravu na področju človekovih pravic.

5.6.2 Boj proti diskriminaciji mora biti prednostna naloga na vseh področjih javnega življenja. Odbor meni, da bi morale EU in države članice svoje protidiskriminacijske ukrepe bolj usmeriti v prepoznavanje primerov diskriminacije in sankcije proti njim v skladu z evropskimi pravnimi tradicijami.

5.6.3 Človekove pravice romskih migrantov je treba braniti in jih v celoti uveljavljati, kar mora veljati tudi za pravice do izobraževanja in ustrezne zdravstvene oskrbe. Namesto politike izgonov bi bilo treba sprejeti bolj uravnotežen pristop do sprejemanja romskih migrantov, ki so državljani EU iz držav članic EU.

5.6.4 Potrebna so posebna prizadevanja za spodbujanje sprejemanja Romov v medijih, izobraževalnem sistemu in na drugih področjih javnega življenja. Treba je začeti izvajati programe za krepitev ozaveščenosti o zgodovini in kulturi Romov, hkrati pa ozaveščati javnost o težavah, s katerimi se soočajo Romi zaradi diskriminacije in izključenosti. Pomembno je, da so Romi tudi sami vključeni v ta proces ozaveščanja javnosti.

5.6.5 V vseh primerih sovražnega govora in ksenofobije se je treba odločno odzvati in po potrebi uporabiti pravne sankcije. V zvezi s tem imajo posebno odgovornost oblikovalci mnenj, še zlasti politična in medijska elita.

5.6.6 Izogibati se moramo dojemanju Romov kot kriminalne narodne manjšine in diskurzu o Romih v povezavi z negativnimi družbenimi pojavi (kriminalu, asocialnem vedenju itd.); takšno vedenje mora izginiti. V zvezi s tem so potrebna posebna prizadevanja na področju kazenskega prava in medijev.

5.6.7 EESO meni, da bi bilo treba pri obravnavanju socialnega položaja Romov bolj pogosto uporabljati pristop, ki temelji na pozitivni vsebini. Po njegovem mnenju se institucije in mreže EU ne bi smele osredotočati na Rome in njihove skupnosti izključno v zvezi s socialnimi problemi in kot na vzrok problemov, temveč bi morale poskusiti izpostavljati uspešne posameznike in skupnosti, ki se opredeljujejo kot Romi in so zgled socialnega vključevanja in napredka Romov, ter s takšnimi primeri seznanjati javnost EU.

5.6.8 Eden odločilnih dejavnikov pri izvajanju politik vključevanja je, da morajo vpleteni imeti potrebno moč, orodja in pristojnost za odločanje, da lahko sami krojijo svojo usodo. Zato mora politika kot celota, skupaj s posameznimi področji svojega delovanja, pomagati, da se vpletenim – v okviru omejitev pravne države – omogoči odločati o lastni usodi, obenem pa zagotoviti, da večina sprejema tak razvoj na podlagi skupnih interesov.

5.7 Vključenost

5.7.1 Odbor poudarja, da civilna družba v procesu NRIS ne more igrati le pasivne, dekorativne vloge, temveč da mora postati aktiven dejavnik.

5.7.2 Odbor podpira mrežo nacionalnih kontaktnih točk za Rome, ki jo načrtuje Evropska komisija, vendar poudarja, da je mreža smiselna le, če ima potrebna pooblastila, vire in finančna sredstva. Te kontaktne točke morajo delovati na podlagi tesnega, institucionaliziranega sodelovanja z organizacijami civilne družbe.

5.7.3 Platforma EU za vključevanje Romov mora sodelovati pri ocenjevanju strateških programov. Njene dejavnosti je treba okrepiti.

5.7.4 Organizirana civilna družba, med drugim tudi organizacije in predstavniki Romov, mora biti v celoti vključena v vse procese NRIS (načrtovanje, izvajanje, spremljanje in ocenjevanje), ne samo na nacionalni, temveč tudi na regionalni in lokalni ravni. Procesi odločanja morajo na vseh ravneh temeljiti na pristopu, ki določa operativne postopke, področja sporazumov, transparentnost, orodja in vire.

5.7.5 Odbor poudarja potrebo po politiki v podporo krepitvi vloge tistih, ki se imajo za člane katere koli romske skupnosti, in spodbujanju njihove socialne vključenosti. V ta namen je treba vzpostaviti ustrezen sistem podpore.

5.8 Spremljanje in ocenjevanje

5.8.1 Ker spremljanje in ocenjevanje praviloma nista vključena v NRIS ali pa sta vanje le nezadostno vgrajena, Odbor priporoča, naj vse države članice svoje programe ustrezno dopolnijo, določijo ustrezne organizacijske enote in institucionalne procese ter opredelijo kazalnike za posamezne cilje, skupaj z metodologijo ocenjevanja, viri informacij itd.

5.8.2 Nujno je treba pregledati NRIS in jih stalno spremljati, da se ugotovi, ali strateški okvir na vseh petih prednostnih področjih določa celovite in primerne ukrepe, ali obravnava pomanjkljivosti v sedanjem okviru ter ali uvaja ustrezno ukrepanje in primerno financiranje.

5.8.3 Države članice morajo zagotoviti, da so NRIS v koraku z ukrepi na področjih nacionalnega, regionalnega in lokalnega razvoja, in omogočiti premagovanje ali blaženje nenačrtovanih negativnih učinkov teh ukrepov na cilje NRIS.

5.8.4 Da bi omogočili temeljito ocenjevanje NRIS, Odbor priporoča, naj ima Evropska komisija možnost vzpostaviti mrežo, ki bi vključevala neodvisne strokovnjake iz vseh držav članic in pri kateri bi države članice dodeljevale finančna sredstva za spremljanje na ravni EU in (neodvisno) ocenjevanje s strani organizacij civilne družbe, na primer v okviru operativnih programov. Aktivnosti spremljanja in ocenjevanja je seveda treba vključiti v financiranje programa.

5.8.5 Odbor predlaga, naj nacionalni statistični uradi ob usklajevanju prek Eurostata razvijejo kazalnike za spremljanje strategij v zvezi z Romi na podlagi dokazov in določijo standardizirano statistično metodologijo za takšne kazalnike.

5.9 Financiranje

5.9.1 Odbor poudarja, da je treba zagotoviti ustrezno financiranje iz ločenih proračunskih postavk, v skladu s cilji, določenimi v političnih dokumentih.

5.9.2 Zaradi krize so najbolj prizadeti prav tisti, ki so najbolj ranljivi. Za uresničitev ciljev strategije Evropa 2020 je treba v skladu s položajem prilagoditi tako financiranje kot prednostne naloge. Te prednostne naloge je treba opredeliti na podlagi transparentnih postopkov odločanja v posvetovanju s predstavniki vpletenih.

V Bruslju, 14. novembra 2012 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) Mnenje EESO z dne 16.6.2011o krepitvi družbene vloge Romov in njihovem vključevanju v Evropi (UL C 248, 25.8.2011, str. 16–21).

(2) Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020 (COM(2011) 173 final).

(3) 10 skupnih temeljnih načel o vključevanju Romov je bilo predstavljenih na prvem srečanju platforme 24. aprila 2009. Tu so posebnega pomena "eksplicitna, vendar ne izključna ciljna usmerjenost", "medkulturni pristop" in "vključevanje v širšo družbo".

(4) http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/122100.pdf

(5) Sklepi Sveta o okviru EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020.

(6) Mnenje EESO z dne 16.6.2011o krepitvi družbene vloge Romov in njihovem vključevanju v Evropi (UL C 248, 25.8.2011, str. 16–21).

(7) Review of EU Framework NRIS (Pregled okvira EU o nacionalnih strategijah vključevanja Romov), OSI, 2012, http://www.soros.org/sites/default/files/roma-integration-strategies-20120221.pdf.

(8) Nacionalne strategije vključevanja Romov: prvi korak pri izvajanju okvira EU, COM(2012) 226; in SWD (2012) 133, 21.5.2012.

(9) "… države članice [si] prizadevajo za razvoj celovitega pristopa k vključevanju Romov. Toda na nacionalni ravni je treba storiti še veliko več. Socialno-ekonomsko vključevanje Romov ostaja predvsem odgovornost držav članic, ki si bodo morale še bolj prizadevati za izpolnitev svojih odgovornosti, in sicer s sprejetjem konkretnih ukrepov, jasnih ciljev, katerih uresničitev je mogoče izmeriti, jasno namenjenih sredstev na nacionalni ravni ter dobrega nacionalnega mehanizma za spremljanje in ocenjevanje."

(10) Analiza nacionalnih strategij za vključevanje Romov, ERPC, marec 2012.

(11) "(…) velika večina vprašanih v vseh državah članicah je o procesu priprav NRIS menila, da je premalo transparenten. V večini primerov je sodelovanje udeleženih strani, zlasti vključevanje Romov, v zvezi z izvajanjem NRIS še vedno nejasno".

(12) Študija o sodelovanju in dejavnostih Romov in/ali nevladnih organizacij pri razvoju in potrjevanju nacionalnih strategij za vključevanje Romov. Kontra Ltd., Budimpešta 2012. Rokopis.

(13) Z vzorčenjem na podlagi metode snežne kepe so vprašalniki, poslani na skoraj 800 naslovov, dosegli približno 2 000 naslovnikov. Te organizacije so raziskovalci skupno trikrat zaprosili za odgovor.

(14) V obeh primerih je bilo vrnjenih skupno 78 vprašalnikov. Odgovori so prispeli iz skoraj vseh držav članicah, vendar se je delež odgovorov od države do države precej razlikoval. Na splošno je bilo več odgovorov iz držav z največjimi romskimi skupnostmi.

(15) Vprašanja so se nanašala na ocenjevanje zadovoljstva z vsebino ključnih področij, ki jih obravnavajo strategije, ter transparentnost procesa oblikovanja strategije in različne možnosti za vključevanje.

(16) Za različna vprašanja se je povprečje gibalo od 1,6 do 2,7.