Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Združeni pri uresničevanju energetske unije in podnebnih ukrepov – Postavitev temeljev za uspešen prehod na čisto energijo

(COM(2019) 285 final)

(2020/C 47/15)

Poročevalec: Tommaso DI FAZIO

Zaprosilo Komisija, 22.7.2019 Pravna podlaga člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Pristojnost strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 16.10.2019 Datum sprejetja na plenarnem zasedanju 30.10.2019 Št. plenarnega zasedanja 547 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 219/0/1

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja pobudo Evropske komisije za izvedbo ocene osnutkov nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov (NEPN) držav članic, s katero sledi novemu modelu upravljanja, ki sta ga decembra 2018 sprejela Svet in Parlament. Z njim naj bi (v sodelovanju z državami članicami, lokalnimi in regionalnimi oblastmi, organizirano civilno družbo in državljani) na evropski ravni zbližali in uskladili ukrepe za prehod na čisto energijo in varstvo podnebja, in sicer z interaktivnim dialogom na več ravneh, v katerem bi v polni meri sodelovali civilna družba ter javni in zasebni akterji na lokalni in regionalni ravni.

1.2 EESO izraža zadovoljstvo, da je Evropska unija s konkretnimi nacionalnimi energetskimi in podnebnimi načrti prvo veliko gospodarstvo na svetu, ki je sprejelo pravno zavezujoč okvir za izpolnitev zavez, ki so bile prevzete s Pariškim sporazumom na konferenci COP21 leta 2015 in Agendo 2030 v okviru OZN. Od držav članic se tako zahteva, da pripravijo predloge „celovitih“ nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov (NEPN).

1.3 EESO je zadovoljen, da bo s tem Evropska unija v boju proti stalnemu poslabševanju podnebja, do katerega prihaja po vsem svetu brez izjem, postala referenčna točka glede zakonodaje in upravljanja. Uresničevanje podnebnih ciljev za leto 2030, ki so podlaga za bolj ambiciozen in potreben cilj popolnega razogljičenja do leta 2050, bo nujno rezultat kompleksnega in usmerjenega ukrepanja vseh držav članic.

1.4 EESO odločno zagovarja uvedbo skupne, trdne in usklajene platforme, ki bi odpravila razdrobljenost (med politikami in sektorji, med javnimi upravami, med deležniki in državljani, med eno in drugo državo) in utrla skupno pot za doseganje ciljev za leto 2030 s trajnostnim in konkurenčnim razvojem, podnebno nevtralnostjo, postopnim razogljičenjem ter celostnim in sistemskim pristopom. Meni, da bodo ti načrti uspešni s precej večjo zanesljivostjo, če jih bo soglasno podprlo prebivalstvo z vključevanjem od spodaj navzgor.

1.5 EESO ocenjuje, da je nujno prednostno razširiti kulturo trajnostnosti, ki bi spremljala proces energetskega prehoda in uresničevanje podnebne nevtralnosti. Prisotna bi morala biti povsod v sistemu izobraževanja in usposabljanja na vseh ravneh od ranega otroštva dalje, da bi dosegli proaktivno in zavestno udeležbo vseh delov družbe. Po mnenju EESO je bistveno priporočiti, da se tovrstni ukrepi vključijo v nacionalne energetske in podnebne načrte.

1.6 EESO meni, da bi bilo treba v NEPN priporočiti na človeka osredotočen prehod na bolj vključujoč, trajnosten, ekonomičen, pravičen in varen globalen energetski sistem. Ta sistem bi moral zagotoviti rešitve za globalne energetske in podnebne izzive, ki bodo temeljile na socialnem soglasju, pa tudi ustvarjanju vrednosti za podjetja in družbo, ne da bi se podrlo ravnotežje energetskega trikotnika: varnost in dostop; okoljska in družbena trajnost, gospodarski razvoj in konkurenčna rast.

1.7 EESO meni, da mora biti prednostno priporočilo tudi dejansko dokončanje evropskega energetskega trga, ki še ni povsem povezan, interoperabilen in pregleden in na katerem še vedno obstajajo občutne razlike v ceni plina in električne energije. Spremljati ga morajo zaveze za polno izvajanje in pogosto preverjanje pravilnega izvajanja zakonodaje.

1.8 Prispevek energetskega in prometnega sektorja k razogljičenju bi bilo treba po mnenju EESO oblikovati na podlagi spodbud za potrošnike in s promocijo razširjanja ključnih tehnologij za doseganje cilja „brez emisij“ do leta 2050. EESO priporoča sprejetje posebnih strategij za energetsko intenzivne panoge in regije – tudi uporabo sistema za trgovanje z emisijami (ETS) in mehanizmov trga z ogljikom v okviru rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (LULUCF) –, ki bi morale biti izrecno vključene v NEPN, tako kot reforme za razogljičen veleprodajni trg, ki bo bolje povezal sektorje električne energije, plina in toplotne energije, ter za preglednejši evropski maloprodajni trg. EESO priporoča, da se posebna pozornost posveti pravičnemu izvajanju sistema za trgovanje z emisijami z vidika konkurence. Na meji bi bilo treba uvesti ustrezen davek na ogljik za uvoz energetsko intenzivnih izdelkov v EU.

1.9 EESO se strinja z oceno Komisije, da so ti načrti bistveni za to, da se skupaj dosežejo skupni cilji za leto 2030 na področju podnebja in energije – seveda če bodo podjetjem in finančnemu sektorju zagotovili jasnost in predvidljivost, ki sta potrebni, da se spodbudijo naložbe v vsej Evropi, tudi za raziskave in inovacije, in se doseže konkurenčnost EU v tem sektorju. Nacionalni načrti bi morali državam članicam tudi olajšati načrtovanje financiranja – ki naj bi znašalo približno 25 % vseh predvidenih sredstev – v naslednjem večletnem finančnem okviru 2021–2027.

1.10 Odbor poudarja pomen priporočila, da morajo biti NEPN jasnejši glede dodatnih zneskov naložb, ki bodo potrebni za uresničitev predvidenih ukrepov. Ti zahtevajo obsežno politično in družbeno soglasje ter platforme, ki bodo spodbujale sodelovanje in dogovarjanje več deležnikov. V zvezi z naložbami, predvidenimi v NEPN, EESO meni, da je treba oceniti, kako in v kakšni obliki bi jih lahko izvzeli iz omejitev Pakta za stabilnost ali jih celo obravnavali ločeno glede na njihov nevtralen namen, medsektorsko naravo delitve in visok skupni cilj, ki ga je treba doseči.

1.11 EESO priporoča, da se posebna pozornost posveti družbenemu soglasju in reševanju težav, ki se bodo pojavile pri izvajanju načrtov, zlasti tam, kjer bo uresničevanje cilja čiste energije pomenilo prestrukturiranje ali kar zaprtje celotnih proizvodnih sektorjev. V načrtih bi bilo treba opisati postopke glede premestitve delavcev.

1.12 EESO priporoča Komisiji, naj preveri, ali so vse države članice v NEPN jasno vključile poglavja o družbeni trajnosti procesov, ki jih začenjajo, in o politikah izvajanja, ki naj bi spodbudile vključujočo rast, pravično porazdelitev koristi in bremen ter jasne in pregledne informacije za civilno družbo.

1.13 EESO meni, da je koristno priporočiti uporabo mreže ekonomsko-socialnih svetov in podobnih organizacij v državah članicah za proaktivno sodelovanje organizirane civilne družbe pri dopolnitvi in spremljanju NEPN. Njen prispevek bi moral biti vključen v posebno poglavje načrtov, skupaj s pripombami javnih in zasebnih akterjev na lokalni in regionalni ravni.

1.14 EESO poziva Komisijo, naj dokončno oceno končnih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov predloži Svetu, Parlamentu, Odboru regij in tudi EESO, pri čemer upa, da bo to tudi tema medinstitucionalne konference, ki bi se je udeležili tudi predstavniki civilne družbe ter lokalnih in regionalnih oblasti, da bi lahko učinkovito spremljali dejansko seznanjenost s procesom energetskega in podnebnega prehoda ter ozaveščenost o tem procesu.

1.15 Poleg tega EESO meni, da bi morali NEPN vključevati ustrezne ukrepe in sredstva za stalne kampanje ozaveščanja in osveževanja znanja, saj bi se tako izognili temu, da medijem popusti pozornost, ko se bodo zaradi prevelike količine informacij energetske in podnebne teme umaknile z naslovnic.

1.16 Sedanje soglasje o pomenu podnebnih ciljev in nujnosti izvajanja nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je po mnenju EESO dober razlog, da se ta tema uvrsti med glavne in stalne teme evropskega semestra.

2. Uvod

2.1 V skladu s predpisi za energetsko unijo in podnebne ukrepe, ki so začeli veljati 24. decembra 2018 ( 1 ) , so države članice EU: — pripravile NEPN, ki zajemajo pet razsežnosti energetske unije – energetsko varnost, notranji energetski trg, energijsko učinkovitost, razogljičenje, raziskave in razvoj ter konkurenčnost – za obdobje 2021–2030 (in vsa naslednja desetletja), po skupnem vzorcu, — Evropski komisiji do 31. decembra 2018 predstavile osnutek NEPN. Ko jih je ta pregledala in ocenila, so začele pripravljati končne načrte, ki bodo predloženi do 31. decembra 2019, — v letnih pregledih stanja energetske unije začele navajati napredek pri uresničevanju svojih NEPN, ki bodo prvič revidirani leta 2024.

2.2 Obravnavano sporočilo sodi v ta okvir in zadeva priporočila Komisije na podlagi ocene osnutkov NEPN, ki so ji jih predložile države članice. Nanašajo se predvsem na: — raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v povezavi z energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitostjo ter stopnjo medsebojne elektroenergetske povezanosti do leta 2030, — politike in ukrepe v zvezi s cilji na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom, — dodatne politike in ukrepe, ki bi lahko bili potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih, — interakcijo in skladnost obstoječih in predvidenih politik in ukrepov, vključenih v NEPN, v okviru ene razsežnosti in med petimi razsežnostmi energetske unije, — doseganje ciljev z ohranjanjem konkurenčnosti in socialne pravičnosti v polni meri.

2.3 Kar zadeva obnovljive vire energije, priporočila Komisije državam članicam temeljijo na formuli iz Priloge II Uredbe (EU) 2018/1999, ki se opira na objektivna merila. Po eni strani gre za oceno skupnih ambicij na ravni Unije, po drugi strani pa naj bi na ta način vsaki zadevni državi članici zagotovili dovolj časa za doseganje ustreznega družbenega soglasja in oblikovanje končnih NEPN, ki jih bo Komisija – po formaliziranem in ponavljajočem se postopku – znova analizirala in ocenila.

3. Sporočilo Komisije

3.1 Komisija v svojem sporočilu: — analizira osnutke NEPN in preuči njihove skupne učinke pri doseganju ciljev energetske unije za leto 2030, — dopolni podrobne analize na nacionalni (2) in evropski (3) ravni ter posebna priporočila, naslovljena na vsako državo članico posebej (4). Cilj je državam članicam pomagati, da dokončajo NEPN do konca leta 2019; izvajanje priporočil bo vključevalo stalen in ponavljajoč se dialog. Komisija meni, da bodo zlasti potrebne dodatne izboljšave s strani držav članic in v sodelovanju z njimi na področjih: posameznih ambicij, čezmejnega sodelovanja, povezanosti podnebne politike in kakovosti zraka, večje pozornosti naložbam, konkurenčnosti in socialne pravičnosti.

3.2 Po mnenju Komisije bi končni načrti morali med drugim: — vsebovati zanesljivejše podatke o politikah in ukrepih za pravočasno uresničitev predlaganih ciljev in prispevkov za energijo iz obnovljivih virov; — biti trdnejši in navajati jasnejše možnosti glede porabe energije ter opredeliti pomanjkljivosti in najboljšo prakso, obseg, časovni okvir in prihranek energije, ki se pričakujejo od posebnih politik in ukrepov za izvajanje obveznosti glede varčevanja z energijo ter dolgoročne strategije prestrukturiranja, pa tudi naložbene potrebe in vire financiranja; — opredeliti tveganja za energetsko varnost, na primer tista, povezana z oskrbo s surovinami, vplivi podnebnih sprememb oziroma naključnih, naravnih, s strani človeka povzročenih ali terorističnih tveganj za kritično energetsko infrastrukturo, zlasti tveganj, povezanih s kibernetsko varnostjo in digitalizacijo; — navajati cilje, programe in časovnice za reforme energetskega trga, v skladu z zakonodajo, sprejeto v okviru svežnja Čista energija za vse Evropejce, ter obstoječimi kodeksi omrežij in smernicami, ter hkrati podpreti reforme veleprodajnih trgov in razvoj konkurenčnih maloprodajnih trgov. Pri tem je treba upoštevati tudi spremljanje, ki ga izvajajo nacionalni regulatorji in Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER); — v proces vključiti tudi vse segmente družbe, s čimer bi dosegli soustvarjanje in zainteresiranim stranem omogočili prevzeti dejansko lastništvo nad ukrepanjem.

4. Splošne ugotovitve

4.1 vzpostavlja novi model , katerega namen je – skupaj z državami članicami, lokalnimi in regionalnimi oblastmi, organizirano civilno družbo in državljani – zbližati in uskladiti ukrepe na evropski ravni , da bi dosegli prehod na čisto energijo, trajnostni in konkurenčni razvoj, razogljičenje ter celosten, sistematičen in tehnološko nevtralen pristop, krožno gospodarstvo kot vzvod za inovativno reševanje posledic podnebnih sprememb ter socialno pravičnost, za katero je podlaga evropski energetski pakt EESO odobrava sporočilo Komisije, v katerem se, katerega namen je – skupaj z državami članicami, lokalnimi in regionalnimi oblastmi, organizirano civilno družbo in državljani –, da bi dosegli prehod na čisto energijo, trajnostni in konkurenčni razvoj, razogljičenje ter celosten, sistematičen in tehnološko nevtralen pristop, krožno gospodarstvo kot vzvod za inovativno reševanje posledic podnebnih sprememb ter socialno pravičnost, za katero je podlaga evropski energetski pakt ( 5 ) , ki potrošnike postavlja v središče sistema in vključuje načrt za boj proti energijski revščini.

4.2 organizirano civilno družbo poziva, naj prevzame kar najbolj dejavno vlogo in zagotovi ustrezno izvajanje te uredbe . EESO poudarja, da je med državljani EU vedno obstajala močna – in naraščajoča – podpora ( 6 ) za cilje energetske unije in ambicioznejše podnebne in energetske politike, pa tudi vse večja podpora za cilje energetske unije v evropski poslovni skupnosti ( 7 ) , tako znotraj energetskega sektorja kot izven njega. Po drugi strani EESO izraža zadovoljstvo ( 8 ) , da je stopila v veljavo uredba o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov;

4.3 Da bo ta prehod uspešen, moramo ohraniti konkurenčnost naših podjetij in spodbujati raziskave in razvoj. Vključiti moramo vse sektorje in civilno družbo ter ohraniti stalen dialog z državljani, da nihče ne bo zapostavljen.“ Po mnenju EESO je „nujno ukrepati v zvezi s podnebnimi spremembami, saj njihove posledice že čutimo. Prehod na trajnostno gospodarstvo je prav tako pomembna priložnost.Vključiti moramo vse sektorje in civilno družbo ter ohraniti stalen dialog z državljani, da nihče ne bo zapostavljen.“ ( 9 )

4.4 odgovorna vodilna sila na svetovnem prizorišču v boju proti podnebnim spremembam, pri zaščiti državljanov, varstvu okolja in spoštovanju načel pravičnosti . EESO poudarja pomen zavezanosti Unije – potrjene na najvišji ravni v izjavi iz Sibiua ( 10 ) – da bo

4.5 platformo za sodelovanje in razpravo po vsej Uniji s civilno družbo, podjetji, socialnimi partnerji in lokalnimi upravami o skupnih izzivih Unije ter dolgoročnih prednostnih nalogah na področju energije in podnebja“ EESO se strinja z načelom, da „[o]snutki NEPN ponujajo skupno, trdno in primerljivoo skupnih izzivih Unije ter dolgoročnih prednostnih nalogah na področju energije in podnebja“ ( 11 )

4.6 Vendar bi si bilo treba prednostno prizadevati za družbeno soglasje , zlasti ker so nekatere regije v EU, ki so še vedno odvisne od pridobivanja premoga ali uporabe drugih fosilnih goriv, še daleč od dokončanja prehoda na trajnostno energijo, njihovi prebivalci pa imajo nižje dohodke in manj gospodarskih priložnosti v primerjavi z drugimi državami članicami EU. Pomanjkanje ustreznega odziva na negativne posledice, ki jih ima energetski prehod za državljane in podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP), ter nezmožnost zagotoviti ustrezno podporo za vse, ki so jih te najhuje prizadele, lahko ustvarita močan političen in družben odpor in upočasnita splošni proces izvajanja NEPN v celoti.

4.7 Po mnenju EESO je zato treba priporočiti na človeka osredotočen prehod na bolj vključujoč, trajnosten, ekonomičen, pravičen in varen globalen energetski sistem , ki bo zagotovil rešitve za globalne energetske in podnebne izzive ter ustvaril vrednost za podjetja in družbo , ne da bi se podrlo ravnotežje energetskega trikotnika: varnost in dostop; okoljska in družbena trajnost, gospodarski razvoj in konkurenčna rast.

4.8 Med glavnimi priporočili – ne samo državam članicam, ampak tudi samim evropskim institucijam – mora biti dejansko dokončanje evropskega energetskega trga , ki še ni povsem povezan, interoperabilen in pregleden, na njem pa obstajajo tudi občutne razlike v ceni plina in električne energije, tako v sami ceni energije kot pri stroških omrežnine, dobave in obdavčitve. Zato želi EESO izraziti svoje razočaranje, ker v EU še vedno obstajajo pomembne razlike v ceni energije, ki kažejo na hudo pomanjkljivost enotnega trga in lahko brez ustreznih korektivnih ukrepov ogrozijo doseganje cilja energetske unije do leta 2030.

4.8.1 EESO zato poziva Komisijo in države članice, naj v NEPN vključijo zavezo za polno izvajanje in pogosto preverjanje pravilnega izvajanja zakonodaje , sprejete v interesu podjetij ali potrošnikov v okviru prenovljene strategije za dokončanje enotnega trga do leta 2025. Z njo se bo treba soočiti s svetovnimi izzivi trajnostne konkurenčne rasti in podnebja v sodobnem, pametnem, digitaliziranem in medsebojno povezanem okolju na ravni celine.

4.8.2 Po mnenju EESO je treba priporočiti podporo tako za reforme razogljičenega veleprodajnega trga, ki bo bolje povezal sektorje električne energije, plina in toplotne energije, kot za preglednejši evropski maloprodajni trg , na katerem bi državljani in podjetja dejansko lahko imeli koristi od ukrepov za energetsko in podnebno trajnost pri porabi in v obliki zmanjšanja cen na trgu EU, kar bi jim omogočilo ozaveščeno odločanje.

4.9 Priporočila glede prispevka energetskega sektorja k razogljičenju bi se morala po mnenju EESO uresničevati s spodbudami za potrošnike in promocijo razširjanja ključnih tehnologij za podnebno nevtralno gospodarstvo, da bi do leta 2050 dosegli cilj in bili „brez emisij“. Evropska komisija bi morala zato izrecno priporočiti posebne strategije za energetsko intenzivne panoge , kot so kemična industrija, jeklarstvo, industrija cementa in papirna industrija, pa tudi za ogljično intenzivne regije; pri teh bi bilo treba spodbujati uvajanje tehnologij z večjo energijsko učinkovitostjo.

4.9.1 Bistveno je, da EU in zadevne nacionalne vlade učinkovito podprejo energetsko intenzivne panoge: eden od načinov za to bi bilo izboljšanje smernic glede sistema za trgovanje z emisijami (ETS) in državne pomoči. EESO meni, „da mora biti sistem EU ETS kot instrument za zmanjšanje emisij EU, povezanih z energetiko, pokazatelj cene ogljika in obenem pozitivno vplivati na trajnostne naložbe v nove nizkoogljične tehnologije“ ( 12 ) , tudi prek sklada za inovacije, ki se financira s sistemom EU za trgovanje z emisijami.

4.9.2 Po mnenju EESO bo za razogljičenje prometa , ki trenutno ustvari za 90 % vsega povpraševanja po nafti, potreben postopen prehod na alternativna goriva z nevtralnim učinkom, ustrezno infrastrukturo in večjo energijsko učinkovitost , ki bo v čim večji meri izkoriščal digitalne tehnologije in pametno oblikovanje cen ter spodbujal vključevanje multimodalnosti ter trajnostne oblike prometa.

4.9.3 Gradbeni sektor predstavlja 40 % porabe energije in povzroči za približno 15 % emisij toplogrednih plinov; v celoti bi bilo treba izvajati zakonodajo EU o energijski učinkovitosti stavb in povezane spodbude. Prav tako je treba zagotoviti naložbe v pametna električna omrežja , da se vključi in optimizira uporaba različnih obnovljivih virov energije in trajnostnih tehnologij proizvodnje, shranjevanja in prenosa. Z vključitvijo posebnih določb o spodbudah v ustrezen regulativni okvir je treba zlasti spodbuditi uporabo proizvedene energije iz obnovljivih virov na kraju samem .

4.10 rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF) 2 iz ozračja, ki ga absorbirajo drevesa, v obdobju 2021–2030. Sektor lahko zajemanje CO 2 še poveča. Kot je EESO poudaril, sta „[k]ljučna elementa za doseganje podnebnih ciljev […] dejavno in trajnostno gospodarjenje z gozdovi ter z viri gospodarna uporaba lesa“ EESO se strinja s spodbudo Komisije za to, da se v NEPN v celoti uporablja zakonodaja EU, sprejeta maja 2018 ( 13 ) , o(LULUCF) ( 14 ) , ki države članice zavezuje k izravnavanju emisij toplogrednih plinov zaradi rabe tal z vsaj enakovrednim odvzemom COiz ozračja, ki ga absorbirajo drevesa, v obdobju 2021–2030. Sektor lahko zajemanje COše poveča. Kot je EESO poudaril, sta „[k]ljučna elementa za doseganje podnebnih ciljev […] dejavno in trajnostno gospodarjenje z gozdovi ter z viri gospodarna uporaba lesa“ ( 15 )

4.11 Glede varnosti se EESO strinja s priporočili za odporen evropski energetski sistem, tako v smislu oskrbe in nujnih zalog kot kibernetske varnosti . Kibernetska varnost je izredno pomembna za zagotovitev varnega prehoda na razogljičen, decentraliziran, digitaliziran in integriran energetski sistem v EU.

4.12 Agencije EU za kibernetsko varnost (ENISA) kot s priporočili državam članicam za usklajene pristope h kibernetski varnosti, da se zmanjša nevarnost šibkih povezav v vse bolj povezanem evropskem sistemu omrežij. S tem bomo zajamčili skupno razumevanje napadov in skupen odziv na ogrožanje kibernetske varnosti, kot je EESO že poudaril Z izzivi in tveganji za energetski sektor se je treba neposredno soočiti, tako na evropski ravni s promoviranjem vloge(ENISA) kot s priporočili državam članicam za usklajene pristope h kibernetski varnosti, da se zmanjša nevarnost šibkih povezav v vse bolj povezanem evropskem sistemu omrežij. S tem bomo zajamčili skupno razumevanje napadov in skupen odziv na ogrožanje kibernetske varnosti, kot je EESO že poudaril ( 16 ) . Ves energetski sistem je močno informatiziran, da se v vsakem trenutku zagotovi stabilnost in ravnovesje; kibernetski napad lahko ogrozi ali povzroči izpad energije ne samo na omejenih geografskih območjih, ampak tudi v velikih regijah. Obžalovanja vreden, a vedno mogoč usmerjen hekerski napad lahko sproži geopolitične težave.

4.13 raziskav in inovacij . Meni, da je v procesu prehoda bistveno zagotoviti mednarodno konkurenčnost, pospešiti stroškovno učinkovito preoblikovanje energetskega sistema in povečati prispevek industrijskih in inovativnih nacionalnih ekosistemov k ustvarjanju evropske strateške in trajnostne vrednostne verige, kot je primer baterij, o katerih je EESO nedavno izrazil svoje mnenje EESO se v celoti strinja s priporočili Komisije glede. Meni, da je v procesu prehoda bistveno zagotoviti mednarodno konkurenčnost, pospešiti stroškovno učinkovito preoblikovanje energetskega sistema in povečati prispevek industrijskih in inovativnih nacionalnih ekosistemov k ustvarjanju evropske strateške in trajnostne vrednostne verige, kot je primer baterij, o katerih je EESO nedavno izrazil svoje mnenje ( 17 )

4.14 Med instrumenti, ki bi jih morale države članice v NEPN ustrezno uporabiti, so novi okvirni program Obzorje Evropa (2021–2027) , strukturni skladi in Evropska investicijska banka, Evropski sklad za strateške naložbe, Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji in sklad za inovacije, ki se financira s prodajo kvot sistema EU za trgovanje z emisijami.

4.15 Naložbe – in povezano finančno kritje –, potrebne za doseganje ciljev EU na področju podnebja in energije (dodatne letne naložbe se ocenjujejo na približno 260 milijard EUR –, potrebne za doseganje ciljev EU na področju podnebja in energije (dodatne letne naložbe se ocenjujejo na približno 260 milijard EUR ( 18 ) ), ostajajo najbolj problematičen dejavnik poleg pravičnosti in družbene trajnosti, ki morata biti v središču procesa energetskega in podnebnega prehoda, osredotočenega na človeka.

4.15.1 zneski dodatnih naložb zdijo zelo omejeni , glede na to, kar je razkril v nedavnih mnenjih političen in družben kompromis ter platforme, ki bodo spodbujale sodelovanje in dogovore več deležnikov, začenši z državljani, potrošniki, zaposlenimi in podjetji, o dolgoročni viziji energetskega prehoda, vmesnih ciljih in najnujnejših prednostnih nalogah. EESO poudarja, da se takšnizdijo zelo, glede na to, kar je razkril v nedavnih mnenjih ( 19 ) , in da bo za potrebno financiranje nujen obseženter platforme, ki bodo spodbujale sodelovanje in dogovore več deležnikov, začenši z državljani, potrošniki, zaposlenimi in podjetji, o dolgoročni viziji energetskega prehoda, vmesnih ciljih in najnujnejših prednostnih nalogah.

4.15.2 socialne pravičnosti in družbene trajnosti procesa prehoda ter pravične porazdelitve stroškov in koristi: EESO je že zapisal, „da se morajo EU, države članice, regije, mesta, socialni partnerji in organizirana civilna družba dogovoriti glede socialnega pakta za energetski prehod z udeležbo državljanov, s katerim bi zagotovili, da zaradi prehoda ne bo nihče zapostavljen “ ( 20 ). Druga ključna težava je vprašanjeter pravične porazdelitve stroškov in koristi: EESO je že zapisal, „da se morajo EU, države članice, regije, mesta, socialni partnerji in organizirana civilna družba dogovoriti gledez udeležbo državljanov, s katerim bi

4.15.3 EESO priporoča Komisiji, naj preveri, da so vse države članice v NEPN jasno vključile poglavja o družbeni trajnosti procesov , ki jih začenjajo, in o politikah izvajanja, ki naj bi spodbudile vključujočo rast, pravično porazdelitev koristi in bremen ter jasne in pregledne informacije za civilno družbo, skupaj z načrti usposabljanja, s katerim bodo posamezniki dobili kompetence, da bodo lahko postali ozaveščeni in proaktivni akterji skupnih procesov .

V Bruslju, 30. oktobra 2019 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).

(2) SWD(2019) 211; SWD(2019) 225; SWD(2019) 214; SWD(2019) 275; SWD(2019) 229; SWD(2019) 277; SWD(2019) 230; SWD(2019) 261; SWD(2019) 262; SWD(2019) 263; SWD(2019) 224; SWD(2019) 264; SWD(2019) 223; SWD(2019) 265; SWD(2019) 228; SWD(2019) 266; SWD(2019) 267; SWD(2019) 268; SWD(2019) 227; SWD(2019) 226; SWD(2019) 281; SWD(2019) 272; SWD(2019) 273; SWD(2019) 271; SWD(2019) 274; SWD(2019) 276; SWD(2019) 278; SWD(2019) 279.

(3) SWD(2019) 212.

(4) C(2019) 4401; C(2019)4402; C(2019) 4403; C(2019) 4404; C(2019) 4405; C(2019) 4406; C(2019) 4407; C(2019) 4408; C(2019) 4409; C(2019) 4410; C(2019) 4411; C(2019) 4412; C(2019) 4413; C(2019) 4414; C(2019) 4415; C(2019) 4416; C(2019) 4417; C(2019) 4418; C(2019) 4419; C(2019) 4420; C(2019) 4421; C(2019) 4422; C(2019) 4423; C(2019) 4424; C(2019) 4425; C(2019) 4426; C(2019) 4427; C(2019) 4428.

(5) COM(2015) 80 final in UL C 345, 13.10.2017, str. 120.

(6) Posebno poročilo Eurobarometra 459 „Podnebne spremembe“, marec 2017.

(7) Zveza električne industrije – Eurelectric in B Team Initiative.

(8) UL C 353, 18.10.2019, str. 96.

(9) Predsednik Luca Jahier na seminarju o konkretnih ukrepih za boj proti podnebnim spremembam v novem mandatu EU 2019–2024 (Concrete measures to combat climate change in the new EU term 2019–2024), 6. junija 2019 v Helsinkih, (https://www.eesc.europa.eu/sl/node/71384). Poleg tega „[c]ene energije, ki rastejo hitreje kot proračuni gospodinjstev, dohodkovna neenakost v Evropi in stroški, nastali zaradi energetskega prehoda (decentralizacija in digitalizacija trgov električne energije in plina), določajo stopnjo energijske revščine v družbi“, iz mnenja TEN/694 (še ni objavljeno v UL).

(10) Izjava iz Sibiua, neformalno zasedanje voditeljev držav ali vlad, 9. maja 2019 v Sibiuu (Romunija).

(11) COM(2019) 285 final.

(12) Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2003/87/ES za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb (COM(2015) 337 final – 2015/0148 (COD)) (UL C 71, 24.2.2016, str. 57).

(13) Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 in Sklepa št. 529/2013/EU (UL L 156, 19.6.2018, str. 1).

(14) UL C 351, 15.11.2012, str. 85.

(15) Mnenje EESO o vplivu podnebne in energetske politike na kmetijstvo in gozdarstvo (UL C 291, 4.9.2015, str. 1) in mnenje EESO o porazdelitvi prizadevanj do leta 2030 in rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF) (UL C 75, 10.3.2017, str. 103).

(16) UL C 81, 2.3.2018, str. 102; UL C 75, 10.3.2017, str. 124; UL C 227, 28.6.2018, str. 86;UL C 440, 6.12.2018, str. 8.

(17) UL C 353, 18.10.2019, str. 102.

(18) Podatki izhajajo iz scenarija EUCO32-32.5 (skladno s ključnimi tehnološkimi predpostavkami scenarijev EUCO, glej spletni naslov https://ec.europa.eu/energy/en/data-analysis/energy-modelling/euco-scenarios).

(19) UL C 353, 18.10.2019, str. 79. EESO opozarja, da bodo za dosego gospodarstva z ničelnimi emisijami toplogrednih plinov potrebne dodatne naložbe v višini od 175 do 290 milijard EUR letno. Energetski sektor potrebuje naložbe v višini od 520 do 575 milijard EUR, prometni pa od 850 do 900 milijard EUR.

(20) UL C 353, 18.10.2019, str. 96.