[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.11.2006

COM(2006) 725 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o oceni nacionalnih načrtov razdelitve pravic za emisije toplogrednih plinov v drugem obdobju sistema EU za trgovanje z emisijami, ki spremljajo odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o državnih načrtih dodelitve pravic Nemčije, Grčije, Irske, Latvije, Litve, Luksemburga, Malte, Slovaške, Švedske in Združenega Kraljestva v skladu z Direktivo 2003/87/ES

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o oceni nacionalnih načrtov razdelitve pravic za emisije toplogrednih plinov v drugem obdobju sistema EU za trgovanje z emisijami, ki spremljajo odločbe Komisije z dne 29. novembra 2006 o državnih načrtih dodelitve pravic Nemčije, Grčije, Irske, Latvije, Litve, Luksemburga, Malte, Slovaške, Švedske in Združenega Kraljestva v skladu z Direktivo 2003/87/ES

1. Uvod

Boj proti podnebnim spremembam je ključen cilj Evropske unije. Sistem za trgovanje s pravicami do emisij (EU ETS), uveden z Direktivo 2003/87/ES, je glavni instrument EU za izpolnjevanje njenih obveznosti po Kjotskem protokolu za obdobje 2008 do 2012 na stroškovno učinkovit način. EU ETS bo še naprej odločilnega pomena pri prizadevanjih EU srednje- in dolgoročno še bolj zmanjšati emisije toplogrednih plinov.

Do danes je prva faza EU ETS, ki traja od 2005 do 2007, prispevala dragocene izkušnje. Te izkušnje bodo upoštevane v postopku pregleda[1], ki je namenjen krepitvi sistema ob presoji njegovega delovanja in področja uporabe, zlasti pa njegovemu širjenju na druge sektorje in pline tudi po drugem obdobju trgovanja, ki bo trajalo od 2008 do 2012. Vendar pa je bil zlasti pomemben prvi sklop neodvisno preverjenih poročil o emisijah za leto 2005. Ta navaja, da so skupne emisije v 2005, ki jih je bilo nekaj več kot 2 milijardi ton, znatno pod letno povprečno dodelitvijo za prvo obdobje, ki je znašala skoraj 2,2 milijardi ton[2].

Prvo obdobje je bilo vedno načrtovano kot 'učna faza'. Hkrati pa zadnje poročilo[3] Evropske agencije za okolje poudarja, da si morajo številne države članice nemudoma začeti bolj prizadevati in upoštevati obveznosti Evrope iz Kjotskega protokola. Če bi torej države članice izdale več pravic, kakor je verjetna količina dejanskih emisij iz vključenih naprav za obdobje od 2008 do 2012, potem bi zelo težko izpolnile kjotske obveznosti in EU ETS bi zagotovil malo ali nič okoljskih koristi. Razvoj in uporaba obstoječih in novih čistih tehnologij bi se ustavila, evolucija dinamičnega in likvidnega svetovnega trga pa bi bila resno ogrožena.

Zato Komisija drugo obdobje načrtov ocenjuje na način, ki zagotavlja pravilno in dosledno uporabo meril, navedenih v Direktivi, in ustrezno malo število pravic v EU ETS, da se zagotovi zmanjšanje emisij in utrjevanje nastajajočega trga z ogljikom. Tako bo lahko EU ETS razvil svoj popolni okoljski in gospodarski potencial v smislu okoljskih in gospodarskih koristi.

To sporočilo določa pristop Komisije do ocene načrtov drugega obdobja, spremlja pa ga prvi sklop odločb, namenjenih 10 državam članicam.

2. OCENA NACIONALNIH NAčRTOV RAZDELITVE PRAVIC

Za vsako obdobje trgovanja mora vsaka država članica izdelati nacionalni načrt razdelitve pravic in ga predložiti Komisiji v presojo. Direktiva od Komisije zahteva, da vsak načrt oceni skladno z merili, določenimi v Prilogi III[4] in členu 10 Direktive. Komisija sprejme ločeno odločitev v treh mesecih po prejemu celotnega načrta[5].

Do 29. novembra 2006 je Komisiji svoj nacionalni načrt razdelitve pravic predložilo 19 držav članic. Od tega jih je bilo 10 dovolj popolnih, da je lahko Komisija odločala o njihovi združljivosti z Direktivo. Ti načrti predstavljajo približno polovico celotne količine pravic, dodeljenih v prvem obdobju trgovanja. 12. oktobra 2006 je Komisija sprožila postopek za ugotavljanje kršitev pri vseh ostalih načrtih. Pravni pritisk bo uporabljala za zagotovitev čim prejšnje vročitve še ne popolnim načrtov.

Komisija je več pozornosti namenila zlasti oceni načrtov za drugo obdobje na dosleden, pošten in transparenten način. S tem je Komisija opredelila številna vprašanja, pri katerih je temeljito pregledala njihovo združljivost z merili Priloge III. Te sodijo v naslednje glavne naslove:

- določanje zgornje meje, ki bo v skladu s kjotsko obveznostjo, razvojem emisij in redukcijskim potencialom vsake države članice,

- naknadne prilagoditve,

- doslednost z dopolnilnimi obveznostmi (kreditni limit projekta skupnega izvajanja (JI)/mehanizma čistega razvoja (CDM)),

- druga vprašanja, specifična za posamezne načrte, s ciljem preprečiti nepotrebno izkrivljanje konkurence in notranjega trga.

Vsako od teh vprašanj je podrobno razloženo v naslednjih razdelkih. Ti razdelki odsevajo skupne elemente ocene Komisije, ki so vključeni v odločbe, in jo dodatno utemeljujejo.

Razpredelnica 1 povzema oceno Komisije in prikazuje, na katerih področjih so bila kršena merila.

2.1. Zgornje meje, skladne s kjotskimi obveznostmi, razvojem emisij in redukcijskim potencialom

Skupno količino pravic (zgornja meja) je treba oceniti skladno z merili (1), (2) in (3) in ugotoviti, ali izpolnjujejo ustrezne kjotske obveznosti, razvoj emisij in redukcijski potencial iz Priloge III Direktive 2003/87/ES. Hkrati je treba preprečiti neupravičeno izkrivljanje konkurence in notranjega trga. Priloga III Komisijo pooblašča, da si kot splošno načelo pri svojem delu zastavlja zagotovitev dosledne uporabe vseh meril[6].

Ocena Komisije temelji na najboljših razpoložljivih podatkih. Podatki o emisijah so izredno kakovostni in neodvisno preverjeni. Poleg teh podatkov se uporabljajo tudi utemeljene stopnje pričakovane gospodarske rasti in izboljšave intenzivnosti ogljika. To sta najpomembnejša dejavnika za izpolnitev kjotskih obveznosti EU za obdobje 2008 do 2012. Komisija upošteva tudi preverjene in utemeljene dodatne emisije, ki jih zajema EU ETS v načrtu za drugo obdobje , ko država članica vključi dodatne kurilne naprave v sektorjih, ki niso bili vključeni v načrt za prvo obdobje. Komisija ocenjuje zlasti neodvisno preverjanje teh dodatnih emisij.

Pri uporabi preverjenih emisijskih podatkov za prvo leto delovanja EU ETS je Komisija še zlasti pozorno preverjala, ali je bilo prvo leto delovanja reprezentativno leto in upravičena referenčna točka za presojo. Ker trenutno ni na voljo številk za skupne emisije toplogrednih plinov, da bi lahko naredili primerjavo številk za skupne emisije toplogrednih plinov v 2005 in povprečja v preteklih letih, Eurostat [7] poroča, da je bila poraba energije v EU-25 med leti 2004 in 2005 stabilna (1 637,6 milijona ton naftnega ekvivalenta v 2004 v primerjavi z 1 627,2 milijona ton naftnega ekvivalenta v 2005). Za leta pred 2005, torej pred uvedbo EU ETS, ni na voljo sistematično primerljivih številk za naprave, zajete v sistem, ker se niso izvajali neodvisni pregledi na podlagi Direktive.

Komisija meni, da je vsako leto v igri več dejavnikov, vključno z vremenskimi vzorci, ki vplivajo na emisije naprav EU ETS in ki na splošno medsebojno uravnovešajo svoje učinke na celotne letne emisije. Po potrebi Komisija preveri razpoložljivost in kakovost drugih podatkov o emisiji in porabi energije pred letom 2005. Na splošno Komisija nima navedb, da je bila velika večina izjemnih okoliščin v letu 2005 očitno usmerjena v eno smer. Zato meni, da je možno praviloma številke preverjenih emisij v 2005 upoštevati kot reprezentativne. V primeru izjemnih okoliščin pa bo Komisija temeljito preverila, do kakšne mere je upravičeno prilagoditi neodvisno preverjene emisije za leto 2005 z ustreznim korekcijskih faktorjem.

Da bi lahko ocenila, ali se spoštujejo merila (2) o razvoju emisij in (3) redukcijskem potencialu, je Komisija upoštevala pričakovano gospodarsko rast in razvoj intenzivnosti ogljika med leti 2005 in 2010[8]. Da bi zagotovila dosledno oceno vseh načrtov, Komisija uporablja gibanja gospodarske rasti[9] in intenzivnosti ogljika, ki temeljijo na eni in skladni metodologiji in sklopu domnev, prikazanih v „Gibanju evropske energetike in prometa do 2030 – posodobitev 2005“[10].

Pri oceni meril (3) za redukcijski potencial emisij toplogrednih plinov je pomembno upoštevati dejstvo, da je EU ETS od leta 2005 uvedlo prodajno ceno za pravice, ki pozitivno vpliva na razvoj gibanja intenzivnosti ogljika.

Močne zaveze EU in držav članic v boju proti podnebnim spremembam so jasen in trajnostni signal napravam ETS, da nastajajo ob zmanjšanju toplogrednih plinov ekonomski stroški, ki bodo v prihodnje še pomembnejši. To dodatno krepi dolgoročne gospodarske pobude za zmanjšanje emisij. Posledično se bo s časom izboljšala intenzivnost ogljika vsaj s stopnjo, navedeno v primeru „nizka omejitev ogljika/brez zajetja in skladiščenja ogljika“[11].

Komisija meni, da ta raven izboljšanja intenzivnosti ogljika neustrezno odseva verjetne prihodnje trende, ker ne upošteva vseh zadevnih dejavnikov. Poleg gospodarskih pobud, ki jih je ustvaril EU ETS, bodo lahko upravljavci vedno bolj vlagali v energetsko učinkovite tehnologije, da zmanjšajo svoje stroške goriva in elektrike. Poleg tega jih bodo politike in merila držav članic ter javna mnenja spodbujala k pospeševanju truda pri inovacijah na področju energetsko varčnih proizvodnih metod, s čimer bodo učinkovito ukrepali proti podnebnim spremembam. Na ravni EU se bodo z Akcijskim načrtom za energetsko učinkovitost [12] in skupnim trudom za zmanjšanje odvisnosti od uvoza energije še bolj spodbudila prizadevanja za dosego boljših ravni energetske učinkovitosti, s čimer se bo na splošno zmanjšala tudi intenzivnost ogljika. Da bi lahko ustrezno prikazala resnično stanje, je Komisija mnenja, da mora oceno po merilu (3) osnovati na stopnji izboljšanja intenzivnosti ogljika, ki presega primer „nizka omejitev ogljika“ za 0,5 % letno, kar je enako 2,5 % med petletnim obdobjem med leti 2005 do 2010.

V praktičnem smislu Komisija oceni skladnost načrta z meriloma (2) in (3) z naslednjo formulo:

največja dovoljena letna povprečna zgornja meja = (CIVE * GTD * CITD) + ADD

Pri tem so: | CIVE = popravljene, neodvisno preverjene emisije za 2005 |

GTD = razvoj gibanja rasti 2005 do 2010 |

CITD = razvoj gibanja intenzivnosti ogljika 2005 do 2010 |

ADD = dodatne emisije, ki jih zajema razširjeno področje uporabe kurilnih naprav[13] |

CIVE = IVE + AWIVE + EOPT

Pri tem so: | IVE = neodvisno preverjene emisije za 2005 |

AWIVE = letna povprečna dodelitev pravic napravam brez neodvisno preverjenega poročila o emisijah |

EOPT = emisije za 2005 za zavrnjene naprave[14] |

Pri ocenitvi skladnosti načrta s kjotskimi obveznostmi glede na merilo (1) je Komisija upoštevala:

- napredek pri doseganju kjotskih obveznosti in, če je pomembno, preostalo vrzel, ki jo je treba zapolniti;

- obseg, v katerem bi država kupila kjotske enote, priprave in izvajanje ukrepov v tem smislu;

- obseg, v katerem bi se izvedli ukrepi zunaj sektorja za trgovanje, priprave in izvajanje ukrepov zunaj sektorja za trgovanje;

- utemeljenost projekcij za transportni sektor[15], na katerih temelji nacionalni načrt razdelitve pravic.

Približevanje kjotskim ciljem in odprta vrzel

Glede na poročilo o napredku je začetna točka za oceno meril (1) za kjotske obveznosti napredek, ki so ga države članice naredile, in preostala vrtel, ki jo še morajo zapreti v obdobju od 2008 do 2012 v zvezi s skupnimi emisijami toplogrednih plinov, kot je navedeno v poročilu o napredku. Kot navaja v svojih nadaljnjih smernicah za načrte za razdelitev pravic[16], Komisija meni, da morajo države članice, ki morajo zapreti vrzel, uporabiti načrt za drugo obdobje razdelitev pravic pravic, da dosežejo vsaj zadovoljivo razmerje še nedoseženih uspehov, t.j. del, ki odraža delež naprav EU ETS pri skupnih emisijah toplogrednih plinov.

Nameravan državni nakup kjotskih enot

Skladno z obema pisnima navodiloma[17] bo Komisija ocenila, ali je nameravan državni nakup kjotskih enot dovolj utemeljen, pri čemer bo njena ocena temeljila na elementih, navedenih v Prilogi 5 nadaljnjih navodil.

Komisija meni, da je nameravan državni nakup kjotskih enot utemeljen samo, ko ima država članica izdelan delovni program, ko je podpisala pogodbe ali začela zbirati ponudbe za nakup ogljika in ko je namenila več kot le nepomemben delež potrebnih proračunskih virov.

Če država članica s še obstoječo vrzeljo med dejanskimi emisijami in dovoljenimi emisijami, ki jo mora po kjotskem cilju še zapolniti, ne utemelji ali nezadostno utemelji nameravan državni nakup kjotskih enot, to nasprotuje merilu (1), zato se nameravana skupna količina pravic ustrezno zmanjša. Za določitev potrebnega zmanjšanja je pomemben delež skupnih emisij, ki jih pomeni sistem za trgovanje, v primerjavi z emisijami iz virov, ki jih Direktiva ne zajema.

V praktičnem smislu Komisija določi potrebno zmanjšanje z naslednjo formulo:

Potrebno letno povprečno zmanjšanje = (UNSUB GP) * TSS

Pri čemer so: | UNSUB GP = neutemeljen letni povprečni nameravan državni nakup kjotskih enot |

TSS = delež sektorja za trgovanje |

TSS = CIVE / GHG

Pri čemer so: GHG = skupne emisije toplogrednih plinov v letu 2004[18]

Stopnja odvisnosti in utemeljitev drugih politik in ukrepov

V skladu z naslednjim pisnim navodilom Komisija oceni stopnjo odvisnosti od drugih politik in meril. Kadar je ta stopnja velika, Komisija temeljito preveri, ali je nameravano izvajanje drugih politik in meril dovolj utemeljeno, njena ocena pa temelji na elementih, navedenih v Prilogi 6 nadaljnjih navodil.

Komisija politiko in ukrep upošteva kot utemeljen zlasti, kadar je nameravan redukcijski potencial dokazan kot realističen in dosegljiv v obdobju med 2008 do 2012, ko je dovolj zagotovil, da bo politika ali ukrep izpeljan skladno z odločbo Komisije o nacionalnem načrtu razdelitve pravic in ko je dokazano, da ukrep ne bo imel večjih prekrivajočih se učinkov za zmanjšanje emisij v napravah, ki jih zajema EU ETS.

Če država članica z obstoječo vrzeljo med dejanskimi emisijami in dovoljenimi emisijami, ki jo mora po kjotskem cilju še zapolniti, ne utemelji ali nezadostno utemelji druge politike ali ukrepe, to nasprotuje merilu (1), zato se nameravana skupna količina pravic sorazmerno zmanjša. Za določitev potrebnega zmanjšanja je pomemben delež skupnih emisij, ki jih pomeni sistem za trgovanje, v primerjavi z emisijami iz virov, ki jih Direktiva ne zajema.

V praktičnem smislu Komisija določi potrebno zmanjšanje z naslednjo formulo:

Potrebno letno povprečno zmanjšanje = (UNSUB PM) * TSS

Pri čemer je: UNSUB PM = neutemeljena politika ali ukrep

Projekcije emisij ogljikovega dioksida v transportnem sektorju

Emisije ogljikovega dioksida v transportnem sektorju so se močno povečale in redukcijski ukrepi v tem sektorju potrebujejo veliko časa, preden dosežejo namenjene učinke. Za presojo merila (1) je zato pomembno, da se preveri utemeljenost pričakovanih trendov emisij ogljikovega dioksida v transportnem sektorju.

Komisija je primerjala gibanje emisij ogljikovega dioksida v transportnem sektorju, kot so ga predstavile države članice v svojih državnih načrtih za dodelitev pravic, z razvojem gibanja v „Gibanje evropske energetike in prevoza do 2030 - posodobitev 2005“.

Za države članice z obstoječo vrzeljo med dejanskimi emisijami in dovoljenimi emisijami, ki jo morajo po kjotskem cilju še zapolniti, in razvojem gibanja, predvidenem v državnem načrtu za dodelitev, ki je znatno pod „Gibanjem evropske energetike in prevoza do 2030 - posodobitev 2005“, Komisija načrta ne podpre, ker nasprotuje merilu (1), zato se nameravana skupna količina pravic sorazmerno zmanjša. Za določitev potrebnega zmanjšanja je pomemben delež skupnih emisij, ki jih predstavlja sistem za trgovanje, v primerjavi z emisijami iz virov, ki jih Direktiva ne zajema.

V praktičnem smislu Komisija določi potrebno zmanjšanje z naslednjo formulo:

Potrebno letno povprečno zmanjšanje = [TRANS EM * (ETT - NAPT)] * TSS

Kjer so: | TRANS EM = emisije ogljikovega dioksida v transportnem sektorju v letu 2005 |

ETT = razvoj trenda v obdobju od 2005 do 2010 v „Gibanje evropske energetike in prometa do 2030 – posodobitev 2005“ |

NAPT = razvoj trenda v obdobju od 2005 do 2010 v nacionalnem načrtu razdelitev pravic |

2.2. Naknadne prilagoditve

Direktiva v členu 11 in Prilogi III, merilo (10) predvideva, da mora država članica v naprej (pred začetkom obdobja trgovanja) določili absolutno količino vseh dodeljenih pravic in pravic, dodeljenih vsakemu upravljavcu naprave. Odločitve ni mogoče več spremeniti in dodeljenih pravic naknadno prišteti ali odšteti količini, določeni za vsakega upravljavca na osnovi državne odločitve ali v naprej določenega pravila.

Take naknadne prilagoditve so v nasprotju z bistvom zasnove sistema omejevanja emisij in trgovanja z njimi, kot ga določa Direktiva. Vsaki napravi se dodeli določena količina pravic iz odločbe člena 11(2) Direktive, ta pa lahko vrednost prodaja po lastni presoji ob upoštevanju optimalnih gospodarskih odločitev. Na voljo so tri bistvene možnosti, ki so enako pravno utemeljene: investiranje v zmanjšanje emisij in prodajanje sproščenih pravic, zmanjšanje proizvodnega obsega in prodajanje sproščenih pravic ali vzdrževanje/širjenje proizvodnega obsega in hkratno nakupovanje dodatnih potrebnih pravic.

Komisija meni, da ni upravne potrebe ali drugega opravičila za naknadne prilagoditve. Države članice morajo pri razporejanju pravic v naprej uporabiti najboljše razpoložljive podatke. Dejstvo je, da je potrebno za uporabo napovedi do neke mere vedno predhodno oceniti emisije, katerih dejanska vrednost lahko nato dejansko odstopa. Vendar je to sestavni del katerega koli sistema omejevanja emisij in trgovanja z njimi in zato zagotovo ne more upravičiti retroaktivne spremembe v naprej določene dodelitve. Poleg tega razlogov za tako odstopanje ni mogoče zanesljivo identificirati in so lahko posledica zmanjšanja emisij, ker so upravljavci v okvirju gospodarskih pobud, ki jih določa sistem, izvedli dejanske investicije.

V prvem obdobju odločbe Komisije dopuščajo spremembe načrtovanih dodeljenih pravic zaradi boljše kakovosti podatkov kadar koli pred odločitvijo o dodelitvi v skladu s členom 11(2).

Po končni državni odločitvi o razporeditvi so prilagoditve možne samo v naslednjih primerih:

- če je naprava v tem obdobju zaprta in država članica ugotovi, da več ni upravljavca, ki bi mu lahko izdala pravice in

- če pri dodelitvi pravic novim udeležencem iz rezerv, ki so bile določene v naprej, pri čemer bo natančna dodelitev pravic vsakemu novemu udeležencu znana po odločitvi o dodelitvi v skladu s členom 11(2).

Komisija ostalih prilagoditev ne podpira, ker nasprotujejo merilu (10) skladno z oceno načrtov za prvo obdobje .

2.3. Skladnost z dodatnimi obveznostmi (omejitev JI/CDM)

Poleg državnih ukrepov držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov Kjotski protokol državam članicam dovoljuje investiranje v projekte s Skupnim izvajanjem (JI) in Mehanizme čistega razvoja (CDM) v drugih državah in uporabo dobropisov zanje za namene usklajevanja v sklopu svojih obveznosti za zmanjšanje emisij. Države članice morajo zagotoviti, da se prožni kjotski mehanizmi uporabljajo kot dodatek k državnim ukrepom, s ciljem zmanjšati razlike v emisijah na prebivalca v razvitih državah in v državah v razvoju[19].

V državah članicah poleg omenjene uporabe Direktiva upravljavcem naprav ET ETS dovoljuje uporabljati dobropise JI in CDM za izpolnjevanje svojega deleža obveznosti v skladu z Direktivo. Ta delež se mora ujemati z obveznostmi države članice do dopolnilnosti in biti opredeljen v državnem načrtu za dodelitev pravic.

Zato mora Komisija oceniti, ali se omejitev ujema z obveznostmi države članice do dopolnilnosti. Dodatne obveznosti vsebujejo tako državni nakup kot tudi uporabo dobropisov od JI in CDM v zasebnih sektorjih, medtem ko je presoja Komisije v skladu s to direktivo omejena na uporabo v zasebnih sektorjih.

Pristop Komisije pri ocenjevanju skladnosti predlaganih omejitev JI/CDM s Prilogo III direktive je naslednji:

Stopnja zmanjšanja toplogrednih plinov, za katero si mora država članica prizadevati, se določi z ocenitvijo količine zmanjšanja, ki jo mora doseči v razmerju do:

- emisijami izhodiščnega leta,

- emisijami toplogrednih plinov v letu 2004,

- in predvidenimi emisijami v letu 2010[20].

V naslednjem koraku se izračuna polovica številke, ki predstavlja najvišje prizadevanje. Ta številka se upošteva kot največja celotna količina dobropisov od JI/CDM, ki jih lahko država članica uporabi poleg državnih ukrepov, pri čemer pa mora spoštovati svoje obveznosti in zagotoviti, da se kjotski mehanizmi uporabljajo kot dodatek k državnim ukrepom.

Glede na države članice, ki ne nameravajo kupiti nobenih kjotskih enot z državnim kapitalom, lahko država članica svojim upravljavcem v sistemu Skupnosti dovoli uporabiti dobropise od JI/CDM do celotne količine te omejitve. Ta omejitev se razume kot odstotek, opredeljen kot delež odobrene zgornje meje sektorja za trgovanje. Če države članice odobrijo višjo raven uporabe, potem kršijo merilo (12).

Pri državah članicah, ki nameravajo kupiti kjotske enote z državnimi sredstvi, se ti nakupi upoštevajo. Količina dobropisov od JI/CDM, ki jih lahko naprave uporabijo v sistemu Skupnosti v tej državi članici se zmanjša za letno povprečno količino nameravanih ali utemeljenih državnih nakupov.

Kadar bi se zaradi ocenitve v skladu s temi pristopi zgodilo, da bi naprave EU ETS v tej državi članici lahko uporabljale dobropise od JI/CDM samo do vrednosti, nižje od 10 %, Komisija napravam dopušča uporabo dobropisov od JI/CDM do najmanjše vrednosti praga 10 %. To izkazuje zmerno ravnovesje med državnim zmanjšanjem in spodbujanje upravljavce naprav k investiranju v projekte v državah v razvoju.

V praktičnem smislu Komisija oceni skladnost z dopolnilnimi obveznostmi z naslednjo formulo:

A = emisije izhodiščnega leta – emisije, dovoljene s kjotskim ciljem

B = emisije toplogrednih plinov v letu 2004 – emisije, dovoljene s kjotskim ciljem

C = predvidene emisije v letu 2010 – emisije, dovoljene s kjotskim ciljem

D = 50 % maks. (A, B, C) – letni povprečni državni nakup kjotskih enot

Največja dovoljena omejitev (v %) = (D / letna povprečna zgornja meja) ali 10 %

2.4. Posebnosti posameznih načrtov

Jamstva za dodelitev pravic po obdobju trgovanja

Komisija ugotavlja, da Direktiva 2003/87/ES določa, da mora nacionalni načrt razdelitve pravic zajemati ustrezna obdobja trgovanja. Zato je presoja Komisije o načrtu omejena na vidike v zvezi z ustreznim obdobjem trgovanja. Tako si je v vseh primerih, v katerih so načrti za dodelitev za prvo obdobje trgovanja (2005 do 2007) vsebovali določbe, zlasti v zvezi z jamstvom za dodelitev pravic [21], ki se nanaša na obdobje po letu 2007, Komisija pridržala pravico do svojega mnenja.

Komisija prvič ocenjuje konkretno uporabo jamstev za dodelitev pravic iz prvega obdobja, če so bile namenjene za uporabo v načrtih za drugo obdobje. Komisija je mnenja, da ta jamstva nasprotujejo merilu (5) in delajo razlike med podjetji, ker neupravičeno podpirajo podjetja ali dejavnosti, ki nasprotujejo zahtevam Pogodbe, zlasti členom 87 in 88 Pogodbe. V takšnih primerih bi bila posledica jamstev ugodnejše brezplačno razporejanje pravic v korist nekaterim napravam v primerjavi s stopnjo brezplačne razporeditve, ki bi jo prejele druge obstoječe naprave v skladu s splošno metodologijo razporejanja pravic. Tako prednostno obravnavanje ene skupine obstoječih naprav izkrivi ali grozi, da bo izkrivilo konkurenco med to skupino naprav in drugo skupino obstoječih naprav in ima čezmejne učinke pri trgovanju po vsej Evropi v vseh sektorjih, ki jih zajema Direktiva 2003/87/ES.

Komisija v tem trenutku meni, da bi bila kakršna koli državna pomoč najverjetneje nezdružljiva z notranjim trgom, če bo ocenjena v skladu s členom 87 in 88 Pogodbe.

Komisija je zaradi jamstev zaskrbljena tudi iz okoljskega vidika, saj določajo visoko stopnjo brezplačnih dodelitev za proizvodne metode z veliko ogljika, ki segajo daleč v prihodnost. Takšna jamstva lahko ustvarijo pobude za investiranje v proizvodne načine z veliko ogljika in tako omejijo možnosti za nadaljnje potrebno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov po letu 2012. Hkrati pa kakršna koli vrsta jamstva za dodelitev pravic po letu 2012 omejuje obseg nadaljnje harmonizacije dodelitvene metodologije v notranjem trgu v okviru pregleda EU ETS.

Prenos

Prenos[22] pravic je v bistvu sestavni element sistema EU za trgovanje z emisijami, ki ga mora država članica omogočiti od drugega obdobja trgovanja naprej. Od prvega do drugega obdobja trgovanja so države članice izvajale prenose po lastni presoji in 23 od 25 držav članic se je odločilo proti uvedbi prenosa.

Za prenos pravic po lastni presoji med prvim in drugim obdobjem trgovanja je potrebna državna pomoč, ker država članica brezplačno dodeli pravice, ki bi jih lahko drugače prodala v obliki „pripisanih količinskih enot“. Hkrati pa je prenos pravic države članice v drugo obdobje trgovanja združljiv z merilom za odražanje redukcijskega potenciala samo, če se prenesene pravice odštejejo od zgornje meje, ki je združljiva z merilom Direktive za dodelitev pravic [23].

Komisija meni, da jo je treba v skladu s členom 88(3) Pogodbe obvestiti o vseh državnih določbah z zvezi z nameravano uporabo prenosa pravic po lastni presoji med prvim in drugim obdobjem trgovanja. Sedaj je mnenje Komisije, da prenesene pravice, ki jih upravičenci izdajo v drugem obdobju trgovanja in ki ne temeljijo na okoljski protipostavki, ampak se izdajo zaradi dejansko dokazanega zmanjšanja emisij, bi lahko pomenile državno pomoč in najverjetneje ne bodo združljive z notranjim trgom, če bodo ocenjene v skladu s členom 87 in 88 Pogodbe.

Dražba

Direktiva 2003/87/ES dopušča dražbo ali prodajo do 10 % pravic, ki jih država članica dodeli v drugem obdobju trgovanja.

Kot ugotavlja Skupina na visoki ravni za konkurenčnost, energijo in okolje [24] , je domnevna nezadostna zrelost energetskih trgov razlog za premajhen konkurenčni pritisk za zmanjšanje prenosa rasti vrednosti pravic pri cenah električne energije in posledično za t.i. visoke nezaslužene dobičke proizvajalcev elektrike. Nadaljnje je Skupina priporočila, da naj države članice razmislijo o raznoliki dodelitvi pravic med sektorji v drugem obdobju EU ETS, pri čemer naj upoštevajo zunanje vidike konkurenčnosti.

Številne države članice nameravajo povečati delež dražb v kombinaciji z bolj zahtevno dodelitvijo pravic proizvajalcem električne energije. Nekatere države članice se glede dražb še odločajo. Zato odločitve o načrtih za drugo obdobje državam članicam omogočajo povečati delež dražb v mejah, določenih v členu 10 Direktive 2003/87/ES po oceni Komisije, vendar pred končno odločitvijo o državni dodelitvi pravic po členu 11(2).

Komisija meni tudi, da mora biti udeležba na dražbi odprta in dovoljena vsem osebam v Skupnosti.

Kurilne naprave

Če država članica ne prijavi območja uporabe kurilnih naprav v skladu z odstavkom 36 nadaljnjih navodil, kot to določajo „koordinirane opredelitve“ dodatnih kurilnih naprav, navedene v zapisnikih Odbora za podnebne razmere z dne 31. maja 2006, Komisija načrt zavrne, ker nasprotuje merilu (10).

Če država članica predlaga dodelitev dodatnih pravic glede na dodatne emisije kurilnih naprav, ki niso bile vključene v načrt za prvo obdobje, Komisija preveri, ali je bila nameravana dodelitev pravic tem napravam določena v skladu s splošnimi metodologijami, navedenimi v državnem načrtu za dodelitev pravic in na podlagi utemeljenih in preverjenih številk za emisije.

Če bi bil rezultat izračuna za dodelitev pravic za dodatne emisije ob uporabi splošne metodologije in na podlagi utemeljenih in preverjenih številk za emisije manjše število pravic, Komisija zahteva, da se zgornja meja, navedena v odločbi Komisije, zmanjša za znesek te razlike.

3. SKLEPNE UGOTOVITVE

USPEšEN EU ETS JE KLJUčNEGA POMENA ZA OHRANITEV VERODOSTOJNOSTI EU V ZVEZI S PODNEBNIM REžIMOM PO LETU 2012. HKRATI PA JE VEčJA UPORABA EU ETS BISTVENA ZA IZPOLNITEV KJOTSKIH OBVEZNOSTI EU ZA OBDOBJE 2008 DO 2012. Število državnih načrtov za dodelitev pravic, predloženih Komisiji, ne bi le ogrožalo izpolnitev kjotskih obveznosti Evrope, ampak bi hkrati povzročilo nepotrebno izkrivljanje konkurence na notranjem trgu.

S ciljem in transparentno presojo drugega obdobja načrtov, kot je predstavljeno v tem Sporočilu, Komisija zagotavlja izpolnitev kjotskih obveznosti ter uspešen in rastoč trg ogljika v prihodnosti.

Razpredelnica 1: Pregled kršenih meril[25]

Nemčija | Grčija | Irska | Latvija | Litva | Luksemburg | Malta |

(1) Kjotski cilj | X | X | X |

(2) Razvoj emisij | X | X | X | X | X | X |

(3) Redukcijski potencial | X | X | X | X | X | X |

(4) Druga zakonodaja |

(5) Prepoved razlikovanja | X | X |

(6) Novi udeleženci | X | X | X |

(7) Zgodnje ukrepanje |

(8) Čiste tehnologije |

(9) Posvetovanje z javnostjo |

(10) Seznam naprav s količino zanje | X | X | X | X | X |

(11) Zunanja konkurenca |

(12) omejitev JI/CDM | X | X |

Člen 10 |

Nadaljevanje razpredelnice 1: Pregled kršenih meril

Slovaška | Švedska | Združeno kraljestvo |

(1) Kjotski cilj |

(2) Razvoj emisij | X | X |

(3) Redukcijski potencial | X | X |

(4) Druga zakonodaja |

(5) Prepoved razlikovanja | X |

(6) Novi udeleženci | X |

(7) Zgodnje ukrepanje |

(8) Čiste tehnologije |

(9) Posvetovanje z javnostjo |

(10) Seznam naprav s količino zanje | X | X |

(11) Zunanja konkurenca |

(12) Omejitev JI/CDM | X |

Člen 10 |

PRILOGA 1 Merila za državne načrte za dodelitev pravic, navedene v Prilogi III k Direktivi 2003/87/ES

1. Skupna količina pravic, ki se dodelijo za ustrezno obdobje, je skladna z obveznostjo države članice, da omeji svoje emisije na podlagi Odločbe 2002/358/ES in Kjotskega protokola, ob upoštevanju deleža vseh emisij, ki jih te pravice predstavljajo glede na emisije iz virov, ki niso zajeti v tej direktivi, na eni strani in državnih energetskih politik a drugi strani, ter skladna z državnim programom o spremembi podnebja. Skupna količina pravic, ki se dodelijo, ne sme biti večja, kakor bo verjetno potrebno za dosledno uporabo meril iz te priloge. Do leta 2008 je količina skladna z namenom doseči in preseči ciljno vrednost vsake države članice po Odločbi 2002/358/ES in Kjotskem protokolu. |

2. Skupna količina pravic, ki se dodelijo, je skladna z ocenami dejanskega in predvidenega napredka pri uresničevanju prispevka držav članic pri obveznosti Skupnosti, prevzetih na podlagi Odločbe 93/389/EGS. |

3. Količine pravic, ki se dodelijo, so skladne z zmožnostjo, vključno s tehnološkimi zmožnostmi, dejavnosti, zajetih v tem sistemu, da zmanjšajo emisije. Države članice lahko svoje pravice razdelijo na podlagi povprečnih emisij toplogrednih plinov na proizvod pri vsaki dejavnosti in dosegljivega napredka pri vsaki dejavnosti. |

4. Načrt je skladen z drugimi pravnimi instrumenti in instrumenti politike v Skupnosti. Upoštevati je treba neizogibno povečanje emisij zaradi novih zakonodajnih zahtev. |

5. Načrt ne razlikuje med družbami ali sektorji, tako da bi neupravičeno dajal prednost nekaterim podjetjem ali dejavnostim, v skladu z zahtevami Pogodbe, zlasti členov 87 in 88 Pogodbe. |

6. Načrt vsebuje informacije o tem, kako bodo novi udeleženci lahko začeli sodelovati v sistemu Skupnosti v zadevni državi članici. |

7. Načrt lahko upošteva zgodnje ukrepanje in vsebuje informacije o načinu upoštevanja zgodnjega ukrepanja. Države članice lahko pri pripravi svojih državnih načrtov za dodelitev pravic uporabijo primerjalne vrednosti, izpeljane iz referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnologijah, te primerjalne vrednosti pa lahko vključujejo element za upoštevanje zgodnjega ukrepanja. |

8. Načrt vsebuje informacije o načinu upoštevanja čiste tehnologije, vključno z energetsko učinkovitimi tehnologijami. |

9. Načrt vsebuje določbe o pripombah, ki jih izrazi javnost, in informacije o ureditvi ustreznega upoštevanja teh pripomb pred sprejetjem odločitve o dodelitvi pravic. |

10. Načrt vsebuje seznam naprav, zajetih v tej direktivi, skupaj s količinami pravic, namenjenih za dodelitev vsaki od njih. |

11. Načrt lahko vsebuje informacije o načinu upoštevanja obstoja konkurence iz držav ali subjektov zunaj Unije. |

12. Načrt določa največjo količino CER in ERU, ki jih upravljavci lahko uporabljajo v sistemu Skupnosti kot odstotek dodelitve pravic do emisije za vsako napravo. Odstotek mora biti v skladu z dodatnimi obveznostmi države članice, katere izhajajo iz Kjotskega protokola in odločitev, sprejetih na podlagi UNFCCC ali Kjotskega protokola. |

PRILOGA 2 Razvoj gibanja gospodarske rasti v obdobju od 2005 do 2010

Država članica | Rast od leta 2005 do 2010 |

Nemčija | 9,6 % |

Grčija | 19,9 % |

Irska | 27,2 % |

Latvija | 50,0 % |

Litva | 37,4 % |

Luksemburg | 27,2 % |

Malta | 11,9 % |

Slovaška | 32,4 % |

Švedska | 16,6 % |

Velika Britanija | 14,3 % |

Vir: GD TREN „Gibanja evropske energetike in prevoza do 2030 - posodobitev 2005“ in GD ECFIN Jesenske gospodarske napovedi 2006.

[1] COM(2006) 676 – Vzpostavitev svetovnega trga ogljika.

[2] Številka vključuje pravice, dodeljene rezervam novih udeležencev, za katere se pričakuje, da bodo vpeljane na trg pravic po vsej Evropi z dražbo.

[3] Trendi in projekcije emisij toplogrednih plinov v Evropi 2006, Poročilo EGP št. 9/2006. Glejte http://reports.eea.europa.eu/eea_report_2006_9/en/eea_report_9_2006.pdf

[4] Glejte Prilogo 1.

[5] Kadar je potrebno, Komisija od države članice zahteva dodatne informacije, preden zaključi svojo oceno.

[6] Skupna količina pravic, ki se dodelijo, ne sme biti večja od pričakovane potrebe za dosledno uporabo meril iz te Priloge. (Glejte drugi stavek merila 1.)

[7] Statistični vidiki energetskega gospodarstva EU v 2005, Eurostat, Okolje in energija, 13/2006.

[8] Leto 2010 je izbrano kot povprečno leto obdobja 2008 do 2012.

[9] Razvoj gibanja gospodarske rasti za prvi sklop ocenjenih načrtov je naveden v Prilogi 2. Podatki o gospodarski rasti izkazujejo zadnje napovedi Komisije za leta 2006, 2007 in 2008. Glejte http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2006/ee506en.pdf

[10] http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/figures/trends_2030_update_2005/energy_transport_trends_2030_update_2005_en.pdf

[11] Ta scenarij je bil pripravljen kot dodatek k pregledu Direktive 2001/81/ES (Direktiva o nacionalnih zgornjih mejah emisij). Uporablja enako metodologijo in sklop domnev kot „Gibanje evropske energetike in prometa do 2030 - posodobitev 2005“, vendar vsebuje pričakovana izboljšanja intenzivnosti ogljika na podlagi prodajne cene za pravico v višini 12 eurov v 2010, ki se bo v 2020 povišala na 20 eurov. Glejte http://ec.europa.eu/environment/air/baseline.htm.

[12] Akcijski načrt za energetsko učinkovitost: uresničitev možnosti - COM(2006) 545.

[13] Glejte odstavek 36 COM(2005) 703.

[14] Kadar za emisije ni na voljo številk ustrezne kakovosti, ocena temelji na letni povprečni dodelitvi, ki bi jo prejele zavrnjene naprave.

[15] Emisije ogljikovega dioksida v transportnem sektorju EU so se v zadnjem desetletju močno povečale in redukcijski ukrepi v tem sektorju potrebujejo veliko časa, preden se dosežejo načrtovani učinki.

[16] Za drugo navodilo glejte Sporočilo komisije o nadaljnjih smernicah za načrte za razdelitev pravic za obdobje trgovanja sistema EU za trgovanje z emisijami od 2008 do 2012 - COM(2005) 703.

[17] Za prvo pisno navodilo glejte Sporočilo Komisije o navodilih za pomoč državam članicam pri uporabi meril, naštetih v Prilogi III k Direktivi 2003/87/ES - COM(2003) 830.

[18] Kot je navedeno v Poročilu o napredku COM(2006) 658, 27.10.2006, razpredelnica 1 v Prilogi SEC(2006) 1412, 27.10.2006.

[19] Odločba 2/CMP.1 Konference držav pogodbenic kot zasedanje držav pogodbenic Kjotskega protokola o „Načelih, značaju in območju uporabe mehanizmov v skladu s členi 6, 12 in 17 Kjotskega protokola“ z decembra 2005, FCCC/KP/CMP/2005/8/Dod. 1, str. 4

[20] Vse številke temeljijo na Poročilu o napredku Komisije 2006, razpredelnicah 1 in 2 v Prilogi SEC(2006) 1412, 27.10.2006.

[21] Primer jamstva za dodelitev pravic je določba, da država članica novemu udeležencu, ki je z obratovanjem začel 2006, zagotovi celotno in brezplačno dodelitev pravic za prihodnjih 14 let, tj. do leta 2020, kar se razteza v četrto obdobje trgovanje pod EU ETS.

[22] Prenos se razume kot možnost prenesti neporabljene pravice v naslednje obdobje trgovanja, če upravljavec ne potrebuje vseh ali pa jih ni prodal na trgu. Glejte člena 13(2) in (3) Direktive 2003/87/ES.

[23] Glejte merilo 3 Priloge III k Direktivi.

[24] Glejte http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_06/first_report_02_06_06.pdf

[25] V skladu z načelom, ki ga določa drugi stavek merila (1), načrti Latvije, Litve, Luksemburga, Malte, Slovaške in Švedske prav tako kršijo Prilogo III, merilo (1), ker ne upoštevajo dosledno vseh meril.