V novih pododdelkih B.2 (točka 3.2 enotnega dokumenta) in F.2 („Informacije o posebnih lastnostih proizvoda“) (točka 5 enotnega dokumenta) je vsebina parametrov „likopen“ in „svetlost barve“ prilagojena, parameter „vitamin C“ pa je nadomeščen s parametrom „vitamin E (α-tokoferol)“.

— Za komercialni tip „Redondo Liso“ (okrogli gladki):

lastnost „(L) med 42 in 46,5“ je nadomeščena s „svetlost barve (L) je ≥ 35“.

Besedilo: „Vsebnost vitamina C pri tem tipu paradižnika je med 153 in 195 mg na 100 g svežih plodov,“ je nadomeščeno z besedilom: „Vsebnost vitamina E (α-tokoferola) pri tem tipu paradižnika je ≥ 0,40 mg na 100 g svežih plodov.“

Besedilo: „Skupna vsebnost likopena, ki sega od 21 do 25,8 mg na 100 g suhe teže,“ je nadomeščeno z besedilom: „Skupna vsebnost likopena je ≥ 26 mg na 100 g suhe teže“.

— Za komercialni tip „Tomate Cereza (incluido cóctel)“ (češnjev paradižnik, vključno s sorto „koktajl“):

lastnost „(L) med 38 in 40“ je nadomeščena s „svetlost barve (L) je ≥ 35“.

Besedilo: „Vsebnost vitamina C pri tem tipu paradižnika je med 62 in 102 mg na 100 g svežih plodov,“ je nadomeščeno z besedilom: „Vsebnost vitamina E (α-tokoferola) pri tem tipu paradižnika je ≥ 0,30 mg na 100 g svežih plodov.“

Besedilo: „Skupna vsebnost likopena, ki sega od 31,6 do 38,4 mg na 100 g suhe teže,“ je nadomeščeno z besedilom: „Skupna vsebnost likopena je ≥ 26 mg na 100 g suhe teže“.

— Za komercialni tip „Asurcado“ (rebrasti paradižnik):

lastnost „(L) med 38 in 40“ je nadomeščena s „svetlost barve (L) je ≥ 35“.

Besedilo: „Vsebnost vitamina C pri tem tipu paradižnika je med 130 in 155 mg na 100 g svežih plodov,“ je nadomeščeno z besedilom: „Vsebnost vitamina E (α-tokoferola) pri tem tipu paradižnika je ≥ 0,31 mg na 100 g svežih plodov.“

Besedilo: „Skupna vsebnost likopena, ki sega od 35,4 do 44 mg na 100 g suhe teže,“ je nadomeščeno z besedilom: „Skupna vsebnost likopena je ≥ 26 mg na 100 g suhe teže“.

— Za komercialni tip „Oblongo o Alargado“ (izdolženi ali podolgovati paradižnik):

lastnost „(L) med 38 in 40“ je nadomeščena s „svetlost barve (L) je ≥ 35“.

Besedilo: „Vsebnost vitamina C pri tem tipu paradižnika je med 142 in 186 mg na 100 g svežih plodov,“ je nadomeščeno z besedilom: „Vsebnost vitamina E (α-tokoferola) pri tem tipu paradižnika je ≥ 0,31 mg na 100 g svežih plodov.“

Besedilo: „Skupna vsebnost likopena, ki sega od 10,8 do 13,2 mg na 100 g suhe teže,“ je nadomeščeno z besedilom: „Skupna vsebnost likopena je ≥ 26 mg na 100 g suhe teže“.

Razlogi:

Pokazale so se resne težave pri izpolnjevanju zahtev iz specifikacije proizvoda za ZGO, ki temeljijo na leta 2009 objavljeni študiji Hranilna sestava in antioksidativno delovanje osmih sort paradižnika (Lycopersicon esculentum), ki jo je izvedla Univerza v Almerii. Te zahteve so prestroge, saj se opirajo na vzorčenje in analize, izvedene v optimalnih razmerah, ki jih je pri običajnih praksah gojenja in trženja zelo težko posnemati. Predvsem je praktično nemogoče doseči zahtevane ravni vitamina C pri pogojih zrelosti, ki morajo biti v skladu s specifikacijo proizvoda izpolnjeni ob obiranju, saj se z zorenjem paradižnika ravni vitamina C znižujejo. Prav tako so v specifikaciji proizvoda ravni likopena in svetlosti barve določene mnogo nad ravnmi, ki se običajno dosežejo na geografskem območju.

Vsekakor bodo prilagojene ravni likopena in svetlosti v skladu z zahtevano spremembo še vedno višje od takih ravni v paradižnikih istih sort, gojenih zunaj geografskega območja, kot je prikazano spodaj.

Najvišje vrednosti za svetlost in likopen, določene v specifikaciji proizvoda, so bile črtane, ker take zgornje vrednosti niso utemeljene, saj se z višanjem vrednosti izboljšujejo tiste lastnosti paradižnikov, zaradi katerih imajo potrošniki pozitivno mnenje o njihovi kakovosti in svežini. Hkrati so iz zgoraj navedenih razlogov omiljene zahteve za oba parametra. S predlaganim znižanjem vrednosti pri obeh parametrih se bistveno ne spremenijo značilne odlike niti se ne spremenijo organoleptične lastnosti. Vrednosti svetlosti pri paradižnikih z območja, ki niso zajeti z ZGO, so najpogosteje med 25 in 28; zajeti komercialni tipi te vrednosti presegajo v vseh primerih. Najnižja vrednost svetlosti za paradižnike z ZGO je določena na 35.

Vsebnost vitamina C je bila nadomeščena z vsebnostjo vitamina E (α-tokoferola), saj se raven vitamina C v paradižnikih z zorenjem zelo spreminja. Pri manj zrelih paradižnikih so bile ugotovljene zelo visoke začetne ravni vitamina C, ki so v zadnjih fazah obstojnosti paradižnika padle na 28 mg na 100 g svežih plodov (Valle in Rodríguez, 2011). Zaradi teh velikih nihanj se vitamin C ne šteje za ustrezen kazalnik kakovosti paradižnika z opredeljenega geografskega območja.

Tokoferoli so med zorenjem paradižnikov stabilnejši. Ugotovljene so bile majhne spremembe v koncentraciji teh spojin pri zorenju paradižnikov (med 7,7 in 11,6 µg na gram svežih plodov) (Quadrana et al., 2013).

Poleg tega so vitamin C in tokoferoli v smislu svoje antioksidativne sposobnosti medsebojno zamenljivi; že dolgo je znano, da sta za spojini značilna antioksidativna sinergija in sodelovanje (Niki et al., 1987). Tokoferoli se torej štejejo za primeren kazalnik lastnosti paradižnika, ki blagodejno vplivajo na zdravje, ter se lahko uporabijo namesto vitamina C in so v tem pogledu tudi učinkovitejši.

Na vsebnost tokoferola v sortah paradižnika vplivajo različni dejavniki, kot so slanost namakalne vode, vsebnost kalija v hranilni raztopini, zadevna genetska vrsta in posebne okoljske razmere (osončenost, temperatura in vlaga), značilne za območje.

Vsebnost tokoferola v paradižniku „Tomate La Cañada“ je višja od običajnega povprečja pri podobnih vrstah paradižnika zunaj geografskega območja. To je še zlasti relevantno za α-tokoferol, ki je tokoferol s funkcijo vitamina E in je torej s prehranskega vidika med tokoferoli najpomembnejši. Sintezo in visoke ravni tokoferola spodbujata tudi osmotski in solni stres, ki ju povzroča visoka električna prevodnost.

Običajne povprečne vrednosti α-tokoferola pri paradižniku „Tomate La Cañada“ so med 0,56 in 0,72 mg na 100 g svežih plodov, odvisno od izbranega komercialnega tipa, medtem ko so te vrednosti pri paradižnikih, ki niso zajeti z ZGO, najpogosteje ≥ 0,14 mg na 100 g svežih plodov. Zato je najnižja vrednost α-tokoferola pri paradižniku, zajetem z ZGO, določena na 0,30 mg na 100 g svežih plodov.

Velika svetlost barve izhaja iz precejšnje čvrstosti ploda. Upoštevati bi bilo treba tudi, da je vrednost tega parametra odvisna od zrelosti; pri manj zrelih paradižnikih so vrednosti svetlosti višje. Vseeno so paradižniki, ki so že začeli rdečeti, vsebujejo veliko likopena ter imajo visoke vrednosti svetlosti in visoko vsebnost α-tokoferola, izjema.