Resolucija o prispevku Evropskega ekonomsko-socialnega odbora k delovnemu programu Komisije za leto 2020 in pozneje

(2020/C 47/01)

Evropski ekonomsko-socialni odbor je na plenarnem zasedanju 30. in 31. oktobra 2019 (na seji 30. oktobra) s 170 glasovi za, 5 glasovi proti in 9 vzdržanimi glasovi sprejel naslednjo resolucijo:

1. Uvod

1.1 digitalizacijo, podnebne spremembe in izgubo biotske raznovrstnosti, demografijo in globalizacijo . Ti megatrendi spreminjajo naš način življenja in dela ter hkrati z izzivi prinašajo tudi velike priložnosti Na splošno se morajo politične prednostne naloge v novem zakonodajnem obdobju osredotočati na štiri megatrende:. Ti megatrendi spreminjajo naš način življenja in dela ter hkrati z izzivi prinašajo tudi velike priložnosti ( 1 ) , glavni težavi pri tem pa sta obseg in hitrost sprememb.

1.2 EU in njene države članice so trdno zavezane izvajanju agende ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in Pariškega sporazuma ( 2 ) ter k spodbujanju njihovega izvajanja po svetu s celotnim naborom zunanjih ukrepov. Poleg tega so EU in 20 držav članic decembra 2018 ob robu konference COP24 podpisale Šlezijsko deklaracijo o solidarnosti in pravičnem prehodu ( 3 ) . V deklaraciji je poudarjeno, da je za pridobitev družbenega soglasja za sedanje spremembe ključno upoštevati socialni vidik prehoda na nizkoogljično gospodarstvo.

1.3 Enotni trg ostaja ključni instrument evropskega povezovanja. Njegova posodobitev bi koristila EU, saj bi okrepila trajnost in kohezijo v Evropi. Enotni digitalni trg na primer ponuja priložnosti in ga je treba razvijati, da bi zagotovili konkurenčnost EU. V ta namen je treba ustvariti spodbudno okolje za nove oblike podjetij, ki se pojavljajo na tem trgu. EU pa mora zagotoviti, da so te nove oblike podjetij trajnostne ter da tovrstna podjetja rastejo in ostanejo v Evropi.

1.4 krovni strategiji EU o trajnosti do leta 2050 za izvajanje Agende 2030 Ukrepati moramo na vseh ravneh istočasno ter ustvariti dinamiko ukrepanja za obravnavo nujnih gospodarskih, socialnih in okoljskih izzivov. EESO zato meni, da mora biti trajnostni razvoj v samem središču prihodnosti Evrope ( 4 ) , in poziva h ( 5 ) . Ta sprememba paradigme zahteva a) spremembo upravljanja – potrebni so posebni mehanizmi upravljanja za hitrejše reševanje nujnih problemov in spopadanje s kompleksnimi vprašanji. Tovrstni mehanizmi bi bili namenjeni povezovanju ravni EU in držav članic in ne nadomeščanju ukrepanja na kateri koli od njiju; b) vključevanje ciljev trajnostnega razvoja v procese EU za spremljanje gospodarskih in socialnih kazalnikov ter proračunsko načrtovanje. Glede na to bi v evropski semester lahko vključili nove izboljšane in merljive dopolnilne socialne, gospodarske in okoljske kazalnike za spremljanje in sledenje vseh vidikov evropskega stebra socialnih pravic ter njegovih načel in 17 ciljev trajnostnega razvoja.

1.5 Kar zadeva socialno razsežnost, je EU v primerjavi z drugimi deli sveta lahko ponosna na svoj socialni model. Vendar socialnih dosežkov in napredka v Evropi ne smemo jemati za samoumevne. Leta 2017 je EU potrdila svojo zavezanost evropskemu stebru socialnih pravic. Izvajanje evropskega stebra socialnih pravic in pot naprej sta ključna za usklajeno oblikovanje politik na ravni EU in na nacionalni ravni, ki se vzajemno krepijo, da bi vzpostavili novo soglasje o trajnostni gospodarski in socialni strategiji, da bo Evropska unija lahko izpolnila svoje obljube o prizadevanjih za uravnoteženo gospodarsko rast in socialni napredek za povečanje blaginje svojih državljanov ( 6 )

1.6 EU mora svoje politike in delovanje izboljšati, da bi zagotovila enakost spolov in druge vrste enakosti, vsem, ki se soočajo z več oblikami diskriminacije, pa enake možnosti v družbi.

1.7 Da bi se uspešno spopadli z novimi socialnimi, gospodarskimi in okoljskimi prednostnimi nalogami, EESO poziva k ambicioznemu in bolj ciljno usmerjenemu proračunu EU, ki bi odražal voljo za odzivanje na izzive EU in preoblikovanje teh ciljev v priložnosti, da se EU zagotovi nov projekt. EESO zato poziva k preverjanju ustreznosti večletnega finančnega okvira.

1.8 Strukturirano in redno vključevanje civilne družbe ter civilni dialog sta ključna za spodbujanje vseh razsežnosti trajnosti – gospodarske, socialne in okoljske – in določiti je treba jasen okvir za sodelovanje civilne družbe pri razvoju, izvajanju in spremljanju strategije. EESO pozdravlja novo spodbudo za evropsko demokracijo, ki jo je predlagala novoizvoljena predsednica Komisije Ursula von der Leyen, in je v okviru predlagane konference o prihodnosti Evrope pripravljen v celoti odigrati svojo polno vlogo.

1.9 Socialni dialog mora še naprej imeti osrednjo vlogo pri oblikovanju in izvajanju politik in ukrepov trga dela, ki dejansko pomagajo podjetjem in delavcem. Glede na precejšnje izzive, povezane s pravičnim prehodom na zeleno gospodarstvo in trajnostno rast, je vključevanje socialnih partnerjev ključnega pomena, da bi upoštevali pomembne informacije in dosegli soglasje o ukrepanju. Socialni dialog in kolektivna pogajanja so osnovni pogoj za pravičen prehod, boljša delovna mesta in dostojno plačilo ter za spopadanje s socialnim dampingom.

1.10 EESO podpira pravično obdavčitev in boj proti goljufijam, davčnim utajam, pranju denarja in finančnim praksam davčnih oaz. Skupni cilj institucij EU, vlad in podjetij mora biti sodelovanje, da se vzpostavijo učinkoviti mehanizmi, kot sta direktivi proti izogibanju davkom.

1.11 Za uresničitev delovnega programa Komisije za leto 2020 ter predlaganih prednostnih nalog in dejavnosti bodo zato potrebne spremembe ciljev, stališč in delovnih metod Komisije. Vse njene notranje in zunanje politike morajo biti skladne in usklajene s cilji trajnostnega razvoja ter ustrezno upoštevati načela učinkovitosti, subsidiarnosti, sorazmernosti in trajnosti.

1.12 Da bi podal konkretne predloge v zvezi z delovnim programom Komisije za leto 2020, je EESO upošteval politične usmeritve naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024, ki jih je novoizvoljena predsednica Komisije predstavila julija 2019 ( 7 )

1.13 Nova sestava Komisije, ki je bila predstavljena 10. septembra, odraža prednostne naloge in ambicije, opredeljene v teh političnih usmeritvah, in temelji na potrebi, da se soočimo s spremembami na področju podnebja, tehnologije in demografije, ki preoblikujejo naš način življenja in dela.

2. Razvoj naše gospodarske osnove: evropski model za prihodnost – spodbujanje trajnega, vključujočega in trajnostnega gospodarskega razvoja, oživitve enotnega trga, polne in produktivne zaposlenosti ter dostojnega dela za vse

2.1 Jasno je, da je potrebna nova evropska gospodarska strategija: pozitivna podoba prihodnjega razvoja gospodarstva EU v širšem svetu, ki bi pomagala povečati odpornost EU na gospodarske pretrese ter okrepiti gospodarsko, socialno in okoljsko trajnost njenega gospodarskega modela. Tako bo EU znova pridobila zaupanje državljanov in povečala stabilnost ter blaginjo za vse Evropejce. Na podlagi napredka, doseženega v zadnjih letih, bi lahko ta strategija pomenila temeljno delo za nadaljnje gospodarsko, fiskalno, finančno, socialno in politično povezovanje, ki je potrebno za doseganje ciljev evropskega enotnega trga ter ekonomske in monetarne unije, kot je določeno v členu 3 PEU.

2.2 EU lahko temelji le na strategiji, ki je ekonomsko stabilna ter trdna, kar zadeva njeno socialno in okoljsko trajnost. Z okoljsko razsežnostjo je treba zagotoviti, da se upoštevajo omejitve planeta in da se naravni viri ne izkoriščajo prekomerno, da bo dolgoročno mogoča trajnostna raba teh virov in se učinkovito zaščiti biotska raznovrstnost ( 8 ) . Podjetja omogočajo družbeni in okoljski razvoj ter trajnostno konkurenčnost. Evropska podjetja so skupaj z delavci in deležniki pripravljena prevzeti svojo vlogo in odgovornosti. Evropa potrebuje v prihodnost usmerjeno poslovno okolje, ki upošteva socialne in okoljske vidike in zagotavlja ugodne in spodbudne pogoje poslovanja, da bi podjetja lahko uspešno trajnostno rasla in ustvarjala blaginjo, ki bi se nato ustrezno porazdelila. To je mogoče tudi v obliki več kakovostnih zaposlitev, boljših zaposlitvenih priložnosti in izvršljivih pravic.

2.3 Enotni trg je s svojo gospodarsko, družbeno in okoljsko razsežnostjo v središču evropskega povezovanja in pomembno prispeva k evropskemu socialnemu tržnemu gospodarstvu. Vendar ga je treba v celoti dokončati, prenoviti in posodobiti, da bi se lahko razvil v enotni digitalni trg. Osredotočiti bi se bilo treba na ustvarjanje spodbudnih pogojev za razvoj različnih oblik podjetij (vključno z novimi ekonomskimi modeli), digitalizacijo in inovacije ter čezmejne priložnosti. Okrepiti bi morali njegovo delovanje in zagotoviti polno zavezanost njegovemu nadaljnjemu povezovanju. Enotni trg bi zato moral biti zmožen spodbuditi trajnostni gospodarski razvoj in inovacije, privabiti naložbe, podpirati podjetnike ter spodbujati trajnostno konkurenčnost evropskih podjetij na globaliziranem trgu. Vendar je treba tudi priznati, da pozitivni učinek enotnega trga ni enakomerno porazdeljen in da nimajo vsi državljani koristi od njegovega bogastva ( 9 )

2.4 Negotovost glede makroekonomskih obetov se ni zmanjšala. Pričakovani izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije in napetosti na svetovni ravni med Združenimi državami in Kitajsko še naprej pomenijo tveganje za gospodarski razvoj in zaposlovanje v bližnji prihodnosti. Po podatkih poletne gospodarske napovedi Evropske komisije kljub nizki agregatni ravni brezposelnosti v primerjavi z zadnjima dvema desetletjema več držav ni doseglo predkriznih ravni zaposlenosti. Po pričakovanjih naj bi letošnja rast BDP znašala borih 1,4 % v Evropski uniji in 1,2 % v euroobmočju ( 10 ) . EESO je zaskrbljen, da bi lahko negativna tveganja za gospodarske obete za euroobmočje razmeroma kmalu povzročila novo socialno-ekonomsko krizo, kar bi pomenilo velike težave pri prilagajanju ( 11 ) . Da bi preprečili tveganje nove recesije, je potrebna ekspanzivna proračunska usmerjenost (pozitivna fiskalna naravnanost), ki bi spremljala monetarno politiko s podobnim pristopom. Širitev proračuna mora biti še posebej občutna v državah članicah z bistvenimi presežki v plačilni bilanci in stabilnim ali presežnim fiskalnim saldom.

2.5 Rast BDP ne odraža blaginje večine državljanov in ne upošteva degradacije okolja in izčrpavanja naravnih virov. Zato je treba razviti načine za merjenje družbene blaginje in trajnosti s primernejšim naborom kazalnikov, ki odražajo dejansko težo dolgoročnega gospodarskega učinka. Sklicevanje zgolj na BDP bo imelo za posledico politike, pri katerih se upošteva le njihov gospodarski učinek. Zato je treba razširiti referenčni okvir z vključitvijo socialnih in okoljskih kazalnikov, da bi oblikovali resnično trajnostne reforme. Ključnega pomena je tudi, da so ti kazalniki skladni s cilji trajnostnega razvoja ZN ( 12 )

2.6 Ogromne socialne razlike znotraj držav članic in med njimi ter znotraj regij, pa tudi med podeželskimi in mestnimi območji še naprej vzbujajo skrbi. Velika neenakost je očitna tudi pri bogastvu. EESO v zvezi s tem pozdravlja dejstvo, da je finsko predsedstvo Evropskega sveta kot prednostno nalogo opredelilo ekonomijo blaginje, in se strinja, da mora biti zmanjšanje neenakosti in razlik prednostna naloga politike. Prav tako se strinja, da je treba koncept ekonomije blaginje vključiti v prihodnje politike EU in mu nameniti pomembnejšo vlogo pri odločanju v zvezi s trajnostjo in gospodarstvom.

2.7 EU se sooča s hitro spreminjajočimi se geopolitičnimi in gospodarskimi razmerami, vse večjo socialno in družbeno polarizacijo, vse pomembnejšo vlogo digitalizacije in tehnologije na vseh področjih življenja ter podnebnimi spremembami in drugimi okoljskimi izzivi. Da bi obravnavali te izzive, je ključno preoblikovanje industrije EU, pri čemer je treba v celoti upoštevati svetovne cilje trajnostnega razvoja, ki zagotavljajo temeljni globalni okvir za pravičen in trajnosten gospodarski razvoj.

2.8 V tem okviru bi bilo treba več pozornosti nameniti socialnim in zaposlitvenim vprašanjem, ki vplivajo na mlade, zlasti v zvezi z razpravo o prihodnosti dela. Vprašanja, ki imajo zlasti velik vpliv na mlade, med drugim vključujejo digitalizacijo, platformno delo, razdrobljenost trga dela in priložnostna dela.

2.9 Učinki demografskih sprememb bodo glavni vzrok za nekatere najbolj predvidljive izzive, s katerimi se bodo srednjeročno soočale Unija in države članice. Demografski razvoj kaže, da bo morala Evropa izboljšati vključevanje žensk, mladih in starejših, invalidov in migrantov na trg dela. Potrebne so bolj dinamične, učinkovite in uspešne politike trga dela, da bi izkoristili njihove sposobnosti, znanja in spretnosti ter podjetniški potencial in zagotovili kakovostna delovna mesta. Del tega bi morali biti ustrezni sistemi socialne zaščite ter zagotavljanje hitrega prehoda iz brezposelnosti na stabilne pogodbe o zaposlitvi in stabilne zaposlitvene pogoje.

2.10 Naložbe v ljudi in socialno trajnost lahko prispevajo k obvladovanju teh skupnih izzivov. Izboljšave institucij trga dela (npr. aktivne politike trga dela, učinkovitejša vloga javnih zavodov za zaposlovanje ( 13 ) ) bi načeloma morale prinesti boljše gospodarske in socialne razmere za več Evropejcev. Da bi obravnavali navedene izzive, EESO med drugim poziva k uspešnejšim, učinkovitejšim in bolj trajnostnim sistemom socialne zaščite. V zvezi s tem obstajajo možnosti za učinkovitejše politične ukrepe Evropske unije in njenih držav članic.

2.11 Tovrstni ukrepi bi se lahko osredotočali na zavezo za izvajanje stebra socialnih pravic. Ta zaveza iz medinstitucionalne razglasitve stebra med drugim temelji na načelih trajnostne rasti, spodbujanju gospodarskega in družbenega napredka ter koheziji in zbliževanju, različnosti nacionalnih sistemov in ključni vlogi socialnih partnerjev ( 14 )

2.12 Nadalje mora biti EU vodilna pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja ZN, pri čemer je treba priznati, da domače vire v prvi vrsti ustvarja gospodarska rast, ki jo podpira spodbudno okolje na vseh ravneh, ter da so zasebna poslovna dejavnost, izkušnje in ustvarjalnost zaposlenih, naložbe in inovacije glavna gonila razvoja ( 15 )

2.13 Socialni dialog se je izkazal za nujen instrument za izboljšanje oblikovanja politik in zakonodaje EU, predvidevanje zakonodaje ali zagotavljanje alternativnih rešitev zanjo ter za krepitev njene družbene legitimnosti. Socialni dialog je lahko tudi instrument za izvajanje agende trajnostnega razvoja.

2.14 Evropska centralna banka (ECB) je imela v času finančne in gospodarske krize stabilizacijsko vlogo. EESO predlaga, naj se utrdi vloga ECB kot posojilodajalca v skrajni sili. Vendar se še vedno soočamo z zaskrbljujočimi gospodarskimi pojavi, kot sta skromna raven naložb kljub razmeroma ekspanzivni monetarni politiki in dejstvo, da banke deponirajo sredstva pri ECB kljub negativnim obrestnim meram. Ker še vedno ne moremo izključiti nadaljnjih finančnih oziroma gospodarskih kriz, mora prihodnja Komisija sprejeti ukrepe, da bi bilo gospodarstvo EU tem krizam manj izpostavljeno in bolj odporno. Da bi preprečili krize v prihodnosti, mora prihodnja Komisija sprejeti ukrepe za stabilizacijo finančnih trgov in zlasti za krepitev povpraševanja v gospodarstvu. Togo izvajanje fiskalnih pravil ovira gospodarski razvoj, zlasti v sedanjih negotovih razmerah. EESO ponovno priporoča izvajanje zlatega pravila ( 16 )

Predlogi:

— V agendi ZN za trajnostni razvoj do leta 2030 je določenih 17 ciljev trajnostnega razvoja, za katere se je EU zavezala, da jih bo dosegla do leta 2030. EESO poziva h krovni strategiji EU do leta 2050 za trajnost pri izvajanju Agende ZN 2030, ki bi jo jamčil ambiciozen proračun EU, in meni, da bo k temu prispevalo izvajanje evropskega stebra socialnih pravic (17). — Novi evropski enotni trg in strategija za industrijsko politiko, katere cilj je razviti trajnosten model socialnega tržnega gospodarstva, morata zagotoviti, da bo Evropa vodilna na področju tehnologije, inovacij in trajnosti, in sicer z naslednjimi ukrepi: — oživitvijo, reformo in dokončanjem enotnega trga s pregledom ključnih direktiv, da bi zagotovili ugodne pogoje za podjetja, MSP in različne oblike podjetij (kot so novi ekonomski modeli in socialna ekonomija), pa tudi za inovacije ter razvoj znanj in spretnosti. To vključuje pregled shem mobilnosti in drugih čezmejnih priložnosti ter zlasti enotnega trga storitev; — EESO ob upoštevanju vse pomembnejše vloge socialne ekonomije pri spodbujanju vključujočega in trajnostnega gospodarskega razvoja ter socialne razsežnosti EU meni, da je ugoden ekosistem – z ustreznim financiranjem EU – za socialno ekonomijo pomemben cilj, ki ga je treba obravnavati v delovnem programu Komisije (18); — vzpostavitvijo okvira za resnično digitalno preobrazbo in enotni digitalni trg, da bi ponovno postala trajnostno konkurenčna na svetovni ravni ter zagotavljala trajnostno rast in delovna mesta, hkrati pa oblikovala evropsko vizijo na področjih razvoja etične umetne inteligence in robotike. Da bi Evropa postala najbolj dinamična digitalna regija na svetu, je potreben vsesplošen prehod, ki bo upošteval priložnosti novih tehnologij, ki preoblikujejo družbo, kot je tehnologija veriženja blokov, globalno naravo digitalnega gospodarstva in vključevanje podjetij v globalne vrednostne verige (19), da bi lahko omogočila ugodno okolje za inovacije, podjetništvo, ustvarjanje visokokakovostnih, dobro plačanih, okolju prijaznih in produktivnih delovnih mest ter za realno gospodarstvo, ki prinaša koristi vsem (20). Posebno pozornost bi morali nameniti pridobivanju digitalnih znanj in spretnosti v zvezi z nadaljnjim podpiranjem naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ter vajeništva. Izobraževalne sisteme bi morali po potrebi reformirati, da bi bili med drugim primerni za digitalno dobo, in izboljšati naložbe vanje (21); — nadaljnjim preoblikovanjem evropskega trga dela ob zagotavljanju njegovega pravilnega delovanja, pravičnosti in varnosti (22). EESO priporoča, naj se sprejmejo ukrepi za zagotovitev, da bo vse delavce v EU, tudi tiste v novih oblikah zaposlitve, v vseh vidikih dela ščitila zakonodaja o zdravju in varnosti pri delu (23) ter da bodo imeli koristi od najboljših tehnologij za izboljšanje zdravja in varnosti pri delu in za preprečevanje nesreč, pri čemer je treba upoštevati morebiten vpliv teh ukrepov na zasebnost in nadzor uspešnosti (24); — prizadevanjem EU za zagotavljanje pravice do vseživljenjskega učenja za vse, pri čemer bi morala posebno pozornost nameniti pridobivanju digitalnih znanj in spretnosti. Nacionalne sisteme izobraževanja, usposabljanja in vajeništva bi bilo treba nadalje razviti s poudarkom na področjih naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ter dualnih sistemih. To bo vodilo k boljšemu izpolnjevanju potreb trga dela, posameznikom pa bo omogočilo, da pridobijo znanja in spretnosti, se prekvalificirajo in izpopolnjujejo, da bi ublažili posledice digitalne revolucije, podnebnih sprememb ter družbenih in demografskih sprememb (25); — predlogom za skladno kombinacijo makroekonomskih, industrijskih in sektorskih politik ter politik trga dela, da bi zagotovili okolju prijaznejše evropsko gospodarstvo (26). Cilj je okrepiti delovanje celotne dobavne verige ter vzdolž nje ustvariti dostojna delovna mesta in zaposlitvene možnosti v širšem obsegu. To bi moralo vključevati izkoriščanje potenciala za ustvarjanje in spodbujanje kakovostnih okolju prijaznih in produktivnih delovnih mest z oblikovanjem agende za okolju prijazna in trajnostna delovna mesta in izvajanjem pobud, da bi podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem ter mikropodjetjem, omogočili, da cilje trajnostnega razvoja vključijo v svojo poslovno strategijo. — Evropski semester je kot okvir EU za ekonomsko upravljanje delno osredotočen na zaposlovanje in socialno uspešnost, vendar pomanjkljivo obravnava nevarnosti, ki jih predstavljajo podnebne spremembe, in napredek EU pri doseganju ciljev Pariškega sporazuma, kot je navedeno v letnem pregledu rasti za leto 2019. EESO zato poziva, naj se v prihodnost usmerjena strategija trajnostnega razvoja do leta 2050 na podlagi merljivih in dopolnilnih socialnih, gospodarskih in okoljskih kazalnikov ter ciljev (27) vključi v cikel trajnostnega razvoja, da bi oblikovali resnično trajnostne reforme. — Pregled socialnih dejavnikov se je izkazal za koristen instrument, vendar ga je mogoče izboljšati. 14 kazalnikov pregleda s podkazalniki (skupaj jih je 35) bi bilo treba redno pregledovati. V tak pregled bi morali vključiti socialne partnerje in organizacije civilne družbe, da bi kazalnike in podkazalnike prilagodili političnim ciljem in spreminjajočim se socialno-ekonomskim razmeram v Evropi.

— EESO meni, da bi bilo treba v akcijski program kot ključne dejavnike odpornosti vključiti naslednje (28): — krepitev finančne stabilnosti: povečanje finančne zmogljivosti evropskega mehanizma za stabilnost (EMS), spodbujanje evropske davčne politike, ki vključuje fiskalno harmonizacijo, spodbujanje fiskalne zadostnosti držav članic in vzpostavitev učinkovitih mehanizmov za boj proti davčnim goljufijam; — dokončanje ekonomske in monetarne unije z razširitvijo ciljev ECB, ustanovitvijo enotne evropske zakladnice, ki lahko izdaja obveznice, ter z izboljšanjem upravljanja euroobmočja in povečanjem njegove demokratičnosti; — povečanje produktivnosti evropskih gospodarstev z osredotočanjem na ključne dejavnike, kot so naložbe (javne in zasebne), raziskave, razvoj, izobraževanje in poklicno usposabljanje, izboljšanje upravljanja podjetij in udeležbe delavcev; — trge dela in kakovost zaposlovanja: okrepitev kolektivnih pogajanj in socialnega dialoga, zagotavljanje učinkovitih avtomatskih stabilizatorjev, uvedbo evropskega zavarovanja za primer brezposelnosti (ki bi dopolnjevalo nacionalna zavarovanja) in oblikovanje več in boljših aktivnih politik zaposlovanja, podprtih v okviru nove vloge javnih zavodov za zaposlovanje; — spodbujanje socialne kohezije z razvojem in izvajanjem evropskega stebra socialnih pravic z ustreznejšim in bolj ciljno usmerjenim financiranjem in socialnim dialogom; — spodbujanje ustvarjanja ugodnega okolja za poslovne dejavnosti in naložbe z izboljšanjem financiranja podjetij. Pri tem bi bilo treba nujno dokončati unijo kapitalskih trgov in bančno unijo, vključno z evropskim sistemom jamstva za vloge; — boj proti dolgotrajni brezposelnosti in ponovno vključevanje oseb s težavami pri iskanju zaposlitve je prav tako eno od ključnih področij, na katerih so potrebni nujni, ciljno usmerjeni ukrepi. EESO podpira minimalne zahteve za zavarovanje za primer brezposelnosti, kar zadeva neto nadomestitveno stopnjo, trajanje pravic in stopnjo zajetja, ter usposabljanje in podpiranje delavcev v primeru brezposelnosti.

— Ključno je odpraviti primanjkljaj javnih in zasebnih naložb v EU, pri čemer je cilj doseči raven kratkoročnih naložb iz leta 2007 (22,5 % BDP v EU v primerjavi s sedanjim deležem, ki znaša 20,5 %, oba pa sta še vedno bistveno manjša od deležev na Kitajskem in v ZDA). Zato morajo prednostne naloge proračunskih politik zajemati javne naložbe, pritegnitev zasebnih naložb in proces reform za izboljšanje poslovnega okolja. Te reforme morajo spremljati reforme za izboljšanje kakovosti zaposlovanja, zmanjšanje zaskrbljujoče visoke ravni prekarnosti in zagotavljanje visoke ravni socialnih in delavskih pravic (29).

— EESO meni, da bi se morale Evropska komisija in države članice pri določitvi referenčnih vrednosti in minimalnih standardov za „Evropo z bonitetno oceno AAA na področju sociale“ (30) dogovoriti glede skupnih načel, opredelitev in metod za shemo primernega minimalnega dohodka, ki bi jo bilo treba vzpostaviti v vseh državah članicah. Sedanje delo v zvezi z referenčnimi proračuni (31) in Evropska mreža za minimalni dohodek (32) sta osnova za dogovor med Evropsko komisijo in državami članicami o skupnih merilih za določitev primernega minimalnega dohodka, da se lahko ljudje rešijo iz revščine in živijo dostojno življenje, združljivo s človekovim dostojanstvom. V posvetovanju z vsemi deležniki bi bilo treba obravnavati tudi zakonodajno pobudo EU na tem področju.

— Potrebne so dodatne javne naložbe na področju zdravstvenega varstva, izobraževanja in socialnega vključevanja ter v okolju prijaznejše gospodarstvo, zlasti na lokalni in regionalni ravni. Zagotoviti bi jih morali z uvedbo zlatega pravila, ki ga je EESO priporočal v več svojih nedavnih mnenjih, in sicer da se stroški naložb, zlasti tistih, ki spodbujajo dolgoročno trajnostno rast, ne bi smeli upoštevati pri izračunu javnega primanjkljaja v okviru pakta za stabilnost in rast. Skupaj s procesom reform bi tako še vedno zagotovili dolgoročno vzdržnost javnih financ (33).

— EESO je seznanjen z zavezo novoizvoljene predsednice Komisije, da bo predstavila predlog za pravni instrument, ki bi vsem delavcem v Uniji zagotavljal pravično minimalno plačo. Meni, da bi bilo koristno določiti referenčne vrednosti za ocenjevanje ustreznosti nizkih plač, da bi tako preprečili revščino med zaposlenimi, med drugim s spodbujanjem analize in izmenjave dobrih praks v okviru razpoložljivih procesov vzajemnega učenja, uvedbo skupnih standardov za določanje preglednih in predvidljivih minimalnih plač, če te obstajajo in če jih socialni partnerji želijo (34).

— Blažitev socialnih razlik, boj proti izogibanju davkom in davčni goljufiji ter podpiranje pravičnejše porazdelitve davčnega bremena morajo postati politične prednostne naloge prihodnje Komisije. EESO zato poziva, naj se nemudoma začnejo uporabljati pravila, sprejeta za boj proti tem oblikam kaznivih dejanj in zlorab na evropski ravni, in oceni možnost sprejetja drugih učinkovitejših ukrepov, ki vključujejo tudi instrumente za zaustavitev nezakonitih dejavnosti davčnih oaz (35).

3. Za bolj okolju prijazno, pravično in vključujočo prihodnost – nujni ukrepi za boj proti podnebnim spremembam in njihovemu učinku

3.1 EESO poudarja, da mora biti glede na sedanjo degradacijo okolja varstvo okolja pomembna prednostna naloga EU, ki jo je treba vključiti v vse politike in ukrepe Unije. Poudarja, da bi morala EU poskrbeti, da se v prenovljeni strategiji za industrijsko politiko upošteva potreba po učinkovitem ukrepanju za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, povečanje deleža energije iz obnovljivih virov v mešanici virov energije ter za prihranke energije, da bi zagotovili celovito in takojšnje izvajanje vsaj ciljev Pariškega sporazuma. Obenem bi EU druge podpisnice Pariškega sporazuma morala opominjati, naj izpolnjujejo svoje zaveze, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji za evropska podjetja. To bi se moralo odražati tudi v uskladitvi ciljev EU za zmanjšanje emisij za leti 2030 in 2050.

3.2 Prebivalstvu, gospodarstvu in ekosistemom Evrope pretijo tudi hitreje spreminjajoče se podnebje, drastična izguba biotske raznovrstnosti, druga okoljska tveganja ter skupna nezmožnost zagotovitve uspešnih politik. Zato je potrebna trdna krovna strategija EU za trajnostni razvoj do leta 2050 za izvajanje Agende ZN 2030. EU bi morala pospešiti pravičen in trajnosten prehod na čim večjo oskrbo z energijo iz obnovljivih virov. Ta bi morala biti čista in dostopna ter podpirati lastništvo skupnosti in državljanov.

3.3 Evropa mora imeti vodilno vlogo pri boju za okolje in proti podnebnim spremembam. EESO pozdravlja dejstvo, da so okrepljena prizadevanja na področju podnebnih sprememb ena od prednostnih nalog EU in bodo to ostala tudi v prihodnje, kot je opredeljeno v političnih usmeritvah novoizvoljene predsednice Komisije Ursule von der Leyen. Za okoljsko trajnost bo potrebna široka kombinacija politik, vključno s trgovinsko politiko. Potrebno bo tudi pravočasno izvajanje ukrepov na svetovni, evropski, nacionalni in regionalni ravni, in sicer na področjih, kot so energetika in promet, obdavčitev, raziskave, industrijska politika in politika konkurence ter politike zaposlovanja in socialne politike.

3.4 Na splošno napovedi o učinku celovitega izvajanja Pariškega sporazuma kažejo, da bi prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo v primerjavi z neukrepanjem lahko povečal BDP za dodatnih 1,1 %, zaposlovanje pa za 0,5 %. To bi do leta 2030 poleg 12 milijonov že pričakovanih novih delovnih mest pomenilo 1,2 milijona dodatnih delovnih mest v EU ( 36 ) . Da bi to uresničili, je treba vzpostaviti enake konkurenčne pogoje na mednarodni ravni, zlasti za evropske industrijske panoge z intenzivno rabo virov in energije ( 37 )

3.5 Prehod na krožno in podnebno nevtralno gospodarstvo ne bo vključujoč že sam po sebi, saj pomeni potencialno visoke stroške in tveganja za določene sektorje. Pravičen prehod ima dve glavni razsežnosti: z vidika rezultatov (novo zaposlitveno in socialno-ekonomsko okolje v brezogljičnem gospodarstvu) in procesa (kako to dosežemo). Rezultat bi morala biti trdna industrijska in gospodarska osnova, ki jo podpirajo ugodno naložbeno okolje ter dobro delujoči sistemi dela in izobraževalni sistemi, ki so v vključujoči družbi, v kateri revščine ni več, zmožni zagotoviti dostojno delo za vse. Proces, tj. kako to dosežemo, bi moral temeljiti na upravljanem prehodu s smotrnimi ekonomskimi politikami ter socialnim in civilnim dialogom na vseh ravneh, da se zagotovi pravična porazdelitev bremena in koristi ter da nihče ni prezrt. Potrebni ukrepi in reforme bodo morda močno vplivali na ljudi in regije, med drugim z znatno prerazporeditvijo delovne sile med sektorji in poklici ter korenitimi spremembami potreb po znanjih in spretnostih v prihodnosti. Za trajnostni prehod so potrebne naložbe v učinkovite in celostne sisteme socialne zaščite. Poleg tega ga morajo tesno spremljati temeljita in demokratična krepitev ekonomske in monetarne unije, trdna finančna strategija, ki bo lahko zagotovila ustrezno financiranje trajnostnega prehoda v okviru ambicioznega novega večletnega finančnega okvira, vzdržni in pravični nacionalni davčni sistemi in visoke javne naložbe na nacionalni in evropski ravni. V zvezi s tem je potreben pregled ustreznosti večletnega finančnega okvira.

3.6 Instrumenti EU, kot so evropski semester, ESS, Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji in evropski socialni dialog, lahko prispevajo k pravičnemu prehodu s podpiranjem podjetij, delavcev in družin, odvisnih od dela v energetsko intenzivnih sektorjih, med prehodom, med drugim s prekvalifikacijo in preusposabljanjem, posamezniku prilagojenim svetovanjem pri iskanju dela in morda nadomestilom dohodka.

3.7 EESO pozdravlja nove smernice za poročanje podjetij o informacijah, povezanih s podnebjem, v okviru akcijskega načrta Komisije za financiranje trajnostne rasti ter ključna priporočila o vrstah gospodarskih dejavnosti, ki lahko dejansko prispevajo k blažitvi podnebnih sprememb ali prilagajanju nanje (taksonomija) ( 38 ) . V zvezi s tem je bistveno, da se dosežeta gotovost in jasnost glede tega, katere dejavnosti so resnično okoljsko trajnostne ( 39 )

Predlogi:

— EESO v okviru socialnega dialoga na ustrezni ravni držav članic in ravni EU podpira razvoj primernih ukrepov za pravičen prehod in v povezavi s tem sprejetje ukrepov za oblikovanje, spreminjanje in določitev minimalne ravni zaščite v primeru reorganizacije delovnih mest in kolektivnega odpuščanja zaradi prehoda (povezanega s tehnologijo, demografijo, globalizacijo, podnebnimi spremembami, krožnim gospodarstvom), vključno s pravico do sodelovanja v kolektivnih pogajanjih, da bi predvideli spremembe in zagotovili podporo prizadetim delavcem (razvoj direktive o kolektivnih odpustih) (40).

— Pravičen prehod mora biti sestavni del političnega okvira za trajnostni razvoj. Politike pravičnega prehoda bi morale biti osredotočene na odpravljanje škodljivih distribucijskih učinkov ukrepov podnebne politike in na dejavno upravljanje prehoda na trgu dela, obravnavati pa bi morale tudi vprašanja regionalnega razvoja.

— Da bi se spopadla s podnebnimi in okoljskimi izzivi, mora EU linearno gospodarstvo preoblikovati v krožno, brezogljično gospodarstvo, ki zagotavlja dolgotrajno in karseda učinkovito kroženje (41).

— EESO meni, da bi moral finančno-podnebni pakt zajemati vse vidike politike boja proti podnebnim spremembam: pravičen prehod (ukrepi za ublažitev posledic sprememb, pa tudi nadomeščanje škode in izgub) ter učinkovite politike za prilagajanje podnebnim spremembam. Modelu krožnega gospodarstva bi bilo treba dati čim večjo prednost in izboljšati njegov regulativni okvir. Vse skupaj bo treba financirati s primernimi proračuni, kar bi dosegli s preusmeritvijo sedanjih naložb (okolju prijazno dodeljevanje sredstev) in dostopnimi novimi viri financiranja (42).

— Pakt zahteva uvedbo dolgoročnega, jasnega in predvidljivega evropskega političnega okvira, da se zagotovi varno načrtovanje naložb. Ta okvir mora spremljati dejaven razmislek o različnih možnostih politike, kot so mejni izravnalni mehanizmi (npr. uvozna dajatev glede na emisije CO2, da bi preprečili selitev virov CO2 (43) v tretje države), za proizvode, za katere ne veljajo enaki okoljski in socialni standardi (44).

— Ko bo taksonomija trajnosti (45) sprejeta in se bo v celoti izvajala, bi bilo treba obravnavati potrebo po morebitnih dodatnih zakonodajnih ukrepih, če bi bili ti primerni in bi temeljili na preudarni oceni učinka. V zvezi s tem bi se EESO skliceval na svoji mnenji o Evropskem finančnem-podnebnem paktu (46) in akcijskem načrtu Komisije o financiranju trajnostne rasti (47).

— Za uresničitev posodobljenih ciljev EU glede zmanjšanja emisij do leta 2030 je treba povečati javne in zasebne naložbe v ogljično nevtralno gospodarstvo, za dosego ogljično nevtralnega gospodarstva do leta 2050 skladno s cilji Pariškega sporazuma pa bodo potrebne korenite spremembe. Vztrajno nizke naložbe v obnovljive vire energije v EU so tudi v neskladju s sedanjimi visokimi subvencijami za fosilna goriva in drugimi okolju škodljivimi subvencijami, ki jih države članice še vedno zagotavljajo. Problem niso le prenizke naložbe, razpoložljiva sredstva se tudi ne dodeljujejo smiselno. Za preobrnitev teh negativnih trendov so potrebni jasni cilji politike in skladnejši politični okvir. Vsekakor morajo konec dobe fosilnih goriv v Evropi spremljati naložbe, ki so nujne za zaščito evropskih delavcev, ustvarjanje novih delovnih mest in podporo lokalnemu razvoju. O procesih prehoda se je treba dogovoriti s socialnimi partnerji in organizacijami civilne družbe, biti morajo pregledni, v zvezi s njimi pa se morajo izvajati učinkovite politike komuniciranja.

— Emisije CO2 bi morali na ravni EU obdavčiti na socialno pravičen način, da bi zagotovili, da onesnaževalci plačajo, in podprli naložbe v cenovno dostopno čisto energijo. Obdavčitev energije lahko podpre prehod na čisto energijo ter prispeva k trajnostni in socialno pravični rasti.

— Eno od najresnejših okoljskih tveganj za zdravje v EU je onesnaženost zraka, zaradi katere vsako leto prezgodaj umre približno 400 000 ljudi. Spopadanje z onesnaženostjo zraka v okviru ukrepanja proti podnebnim spremembam je priložnost za okrepitev podpore javnosti in politične podpore za politike na področju podnebnih sprememb.

— Boj proti energetski in vodni revščini ter zagotavljanje cenovno dostopne, zdrave in kakovostne hrane in varnih proizvodov ter končanje škodljive izpostavljenosti strupenim kemikalijam. Širok nabor politik, vključno s kmetijsko politiko EU, bi moral prispevati k izpolnjevanju novih družbenih zahtev, vključno s trajnostnimi načini proizvodnje, boljšo prehrano, zmanjšanjem količine odpadne hrane, večjo dobrobitjo živali, varstvom okolja in ohranjanjem biotske raznovrstnosti.

— EU bi morala podpirati prizadevanja partnerskih držav za postopno opuščanje okolju škodljivih subvencij, da bi jim pomagala pri izvajanju Agende 2030 in Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah.

— Trgovinska politika EU mora biti skladna z Agendo 2030 in Pariškim sporazumom. Obstoječe določbe o trgovini in poglavja sporazumov v zvezi s trajnostnim razvojem je treba učinkovito izvrševati.

4. Zaščita državljanov in svoboščin – mir, pravičnost in močne institucije

4.1 EU kljub številnim notranjim in zunanjim izzivom zagotavlja mir, stabilnost in blaginjo v Evropi in tudi širše. Neomajno ščiti svoja načela, kot so demokracija, pravna država in spoštovanje temeljnih pravic. Ta usmerjajo naše politike in spodbujajo občutek pripadnosti, ki temelji na naši skupni kulturi. Demokracijo je treba spoštovati v Evropi in spodbujati zunaj nje. Na vseh ravneh je treba okrepiti državljansko udeležbo, odgovornost v razmerju do javnosti ter pravičnejše, preglednejše in bolj vključujoče procese odločanja.

4.2 EU potrebuje odprte in živahne družbe, v katerih imajo posamezniki enake pravice in lahko živijo v okolju brez diskriminacije, v katerem se v celoti spoštujeta njihova zasebnost in varnost. Kulturna raznolikost bogati Evropo in njeno prebivalstvo. Raznolikost je del evropske identitete in njena prednost.

4.3 Evropa se spopada s pomembnimi izzivi, ki jih je treba obravnavati in o njih razpravljati z evropskega in ne zgolj nacionalnega vidika ter ob doslednem izvajanju določb iz členov 10 in 11 PEU. V ta namen mora evropska demokracija okrepiti nadnacionalno razsežnost svojih ciljev in izzivov, pri tem pa spodbujati evropsko državljanstvo na podlagi skupnih vrednot Evropske unije, in sicer z izdatnejšim ozaveščanjem o evropskih institucijah in družbenim okvirom z več posvetovanja, participacije in okrepljenim evropskim fokusom.

4.4 Iz demografskih sprememb je razvidno, da bo Evropa potrebovala migrante, njihove sposobnosti, znanja in spretnosti ter podjetniški potencial. Na podlagi tesnejšega sodelovanja s tretjimi državami je nujno treba spremeniti diskurz o migracijah in migracijsko politiko, da bi zagotovili razumno razpravo, ki bo temeljila na dejstvih. Begunci in migranti ne bi smeli veljati za nevarnost, temveč za priložnost za evropski gospodarski in socialni model. V ta namen potrebujemo celosten pristop in strategijo v zvezi z migracijami, vključno z zakonitimi migracijami.

Predlogi

— EU potrebuje celovit in izvršljiv mehanizem za redno spremljanje stanja na področju demokracije in pravne države v vseh državah članicah EU.

— Podpreti je treba neodvisne medije in civilno družbo ter jim omogočiti, da izpolnjujejo svojo vlogo v demokraciji.

— Potrošniška politika je blizu interesom ljudi, zato lahko vpliva na njihovo zavezanost procesu povezovanja EU. EESO poziva Komisijo, naj zagotovi uveljavljanje in spoštovanje pravic potrošnikov v okviru programa REFIT, digitalnem svetu in pri zagotavljanju varnosti izdelkov in storitev. Komisija bi morala okrepiti ukrepe za odpravo energijske revščine in revščine potrošnje ter povečati dostop vseh Evropejcev do hrane in storitev. Podpirati bi morala tudi pravice potrošnikov do obveščenosti, izobraževanja in participacije ter pravico do organiziranja, da bi bili njihovi interesi zastopani v postopku priprave pravil, ki jih zadevajo.

— Komisija mora zaključiti pregled glavnih pravnih in nepravnih instrumentov evropske potrošniške politike kot medsektorske in horizontalne državljanske politike ter pripraviti nov akcijski načrt za varstvo in zaščito potrošnikov v naslednjih desetih letih.

— Poleg tega EESO ob upoštevanju, da je dostop do storitev splošnega pomena ključni element socialne pravičnosti ter da temelji na načelu enake obravnave uporabnikov in prepovedi vsakršne diskriminacije ali izključevanja, poziva k razjasnitvi pojma univerzalnega dostopa do storitev splošnega pomena in uvedbi zakonodajnih ukrepov, ki bodo države članice zavezovali k določitvi kazalnikov dostopa (48).

— Komisija bi morala predstaviti evropsko agendo za boj proti diskriminaciji na podlagi razlogov iz člena 19 Lizbonske pogodbe in sprejeti konkretne ukrepe za odpravo zastoja v zvezi z direktivo o izvajanju načel enake obravnave ter jo pregledati. Poleg tega bi morala urediti položaj otrok, žensk, invalidov in starejših v ranljivem položaju ter se posvetiti novim oblikam ranljivosti. EESO priporoča, naj Komisija v zvezi s tem vprašanjem sprejme nujne ukrepe že na samem začetku svojega mandata.

— V skladu s priporočili Odbora OZN za pravice invalidov bi morala sprejeti konkretne pobude in v svojih zunanjih politikah in programih izvajati Konvencijo Združenih narodov o pravicah invalidov, med drugim z uvedbo evropske kartice ugodnosti za invalide, ki bi veljala v vseh državah članicah. EU bi morala leta 2020 predstaviti predlog agende o pravicah invalidov za obdobje 2020–2030 in razglasiti leto 2023 za evropsko leto pravic invalidov.

— EESO obenem Komisijo spodbuja, naj v izobraževalnih ustanovah na vseh ravneh podpre ukrepe, ki bodo učencem/dijakom/študentom pomagali razlikovati med lažnimi novicami in znanstveno utemeljenimi dejstvi.

— EU mora izboljšati svoje politike in ukrepe za zagotavljanje enakosti spolov z izvajanjem preobrazbene in merljive agende za enakost spolov v okviru integrirane in ambiciozne petletne strategije EU za enakost spolov. Ta strategija bi morala vključevati odpravo razlik v plačilu med spoloma s posebnim instrumentom, ki krepi preglednost podjetij glede plačne politike in njihovih strategij za odpravo razlik v plačilu med spoloma, ter z obravnavo vseh področij iz akcijskega načrta za odpravo razlik v plačilu med spoloma. EU mora poleg tega vsem, ki se soočajo z več oblikami diskriminacije, zagotoviti enake možnosti v družbi.

— EESO poudarja, da je treba beguncem in prosilcem za azil nujno pomagati in jih vključevati v družbo. Komisijo poziva, naj nujno sproži in izvede učinkovito reformo skupnega evropskega azilnega sistema, ki spoštuje človekove pravice, in vzpostavi dejanski skupen sistem za vse države članice. Poleg tega poziva k napredku pri preseljevanju in humanitarnih vizumih za begunce, da se tako izpolnijo dejanske potrebe. Komisijo poziva, naj okrepi prizadevanja za spremljanje in lajšanje izvajanja sporazuma o porazdelitvi beguncev med države članice.

— Nadalje poziva, naj se pri pregledu partnerskih sporazumov s tretjimi tranzitnimi in izvornimi državami, kar zadeva migracijske tokove, upošteva spoštovanje človekovih pravic in mednarodnega prava ter naj se razvijejo finančni instrumenti za odpravo temeljnih vzrokov migracij.

— Sodelovanje s partnerskimi državami je bistvenega pomena za odpravljanje temeljnih vzrokov migracij, pomoč beguncem, obravnavanje tokov mešanih migracij, boj proti tihotapljenju in izvajanje vračanja in ponovnega sprejema. Da bi zagotovili dejansko pomoč ljudem v njihovih matičnih državah, je potrebno usklajevanje humanitarnih, razvojnih in političnih instrumentov.

— EU bi morala sprejeti politike in ukrepe, ki podpirajo varne, urejene in dovoljene migracije, ter okrepiti vključevanje in socialno kohezijo. EU bi morala urediti status okoljsko razseljenih posameznikov in pri programih za delovne migracije in vključevanje tesneje sodelovati z MOD (49).

— EESO poziva, naj bodo poti, po katerih begunci prihajajo v EU, varne in zakonite. Potreben je usklajen pristop vseh držav članic ter evropskih in nacionalnih deležnikov, ki temelji na skupni odgovornosti, pravični porazdelitvi, konvergenci in spoštovanju temeljnih pravic, da bi se povečale možnosti za ponovno združitev, premestitev in ponovno naselitev družin.

5. Zastopanje evropskih interesov in vrednot v svetu – krepitev načinov za izvajanje in oživitev globalnega partnerstva za trajnostni razvoj

5.1 V vedno bolj razdrobljenem in večpolnem svetu mora EU okrepiti svoj položaj, da bo zagotavljala blaginjo, varnost in vrednote. Kot je poudarjeno v globalni strategiji iz junija 2016, mora Evropa prevzeti vodilno vlogo v svetu z dosledno in močno podporo večstranski, na pravilih temelječi svetovni ureditvi, v središču katere so Združeni narodi. EU bi morala spodbujati globalno upravljanje na podlagi temeljnih vrednot socialnega tržnega gospodarstva, človekovih pravic, pravne države, trajnostnega razvoja, multilateralizma in spoštovanja mednarodnega humanitarnega prava.

5.2 EU bi morala prednostno razvijati tudi trdne odnose z bližnjimi sosedami, ki temeljijo na jasnem ravnovesju med pravicami in obveznostmi. Pri tem bi se lahko sklicevali na sosedsko in razvojno politiko EU kot eno njenih prednostnih nalog ter dejstvo, da je EU največja donatorica na svetu. V spremljanje teh politik bi morala biti vključena civilna družba.

5.3 EU mora ohranjati dinamiko procesa širitve in nadaljevati s pristopnimi pogajanji in programi z državami Zahodnega Balkana.

5.4 Trgovinska politika EU je ključni dejavnik, ki se uporablja za EU kot celoto in dejansko združuje vse države članice. Trgovinske menjave z najrazličnejšimi partnerji so EU pomagale povečati blaginjo. Hkrati EU pooseblja in s trgovino spodbuja vrednote, kot sta socialna vključenost in varstvo okolja, ki sta bistveni za oblikovanje trajnostne globalizacije. To je vrsta globalizacije, ki ne bo prinašala koristi le velikim podjetjem in vlagateljem, temveč tudi običajnim ljudem, delavcem, kmetom, potrošnikom, obrtnikom in osebam v svobodnih poklicih ter malim in srednjim podjetjem in zlasti mikropodjetjem. Trgovina je tudi glavno orodje za podporo politiki EU v razmerju do sveta v razvoju, saj prispeva k prehodu z razvoja na partnerstvo, zlasti v odnosih z Afriko.

5.5 Evropa potrebuje pravično in sodobno davčno politiko, prilagojeno izzivom digitalnega gospodarstva, ki zagotavlja enake konkurenčne pogoje za spletne velikane, spletne trgovske platforme in lokalna podjetja. Boj proti davčnim utajam, goljufijam in izogibanju davkom bo zahteval obsežnejše sodelovanje na mednarodni ravni in med nacionalnimi davčnimi organi.

Predlogi:

— EESO poziva zlasti k drznemu načrtu za trgovinsko politiko na vseh treh ravneh, tj. enostranski, dvostranski in večstranski ravni, ki bo ob spodbujanju na pravilih temelječe trgovinske politike na svetovni ravni ustvarjala rast in kakovostna delovna mesta v EU.

— Poleg tega mora EU skupaj z evropsko civilno družbo, vključno s podjetji, pri pogajanjih o trgovinskih sporazumih dejavno podpirati dosledno spoštovanje človekovih pravic. Poleg tega bi bilo treba zagotoviti spoštovanje konvencij MOD. Za te sporazume bi moral veljati demokratični nadzor, pri čemer bi zagotovili ustrezno participacijo civilne družbe, kadar konvencije MOD niso ratificirane oziroma se ne izvajajo ustrezno, pa bi morali določiti časovni načrt za izpolnjevanje trdnih zavez (50).

— EU mora prav tako vključiti trdno obveznost v zvezi s Pariškim sporazumom in Konvencijo o biološki raznovrstnosti, da bi v vse trgovinske sporazume vključili resnično socialne in okoljske klavzule ter klavzule o varstvu potrošnikov (to bi zadevalo vse potencialne trgovinske partnerice EU, saj je 195 od 197 članic Združenih narodov podpisnic sporazuma). Nadalje bi veljalo raziskati tudi določanje cen emisij CO2 na globalni ravni, zlasti za evropske industrijske panoge z intenzivno rabo virov in energije (51), če bi bilo dobro zasnovano glede na pravila EU in STO, pa bi ga morali tudi dejavno promovirati (52). Uvozna dajatev glede na emisije CO2 bi prispevala k dosegi tega cilja.

— EESO spodbuja Komisijo, naj okrepi dialog s civilno družbo, namenjen boljšemu delovanju poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v sedanjih in prihodnjih trgovinskih sporazumih. Komisijo poziva, naj bo ambicioznejša, zlasti v zvezi s krepitvijo dejanske izvršljivosti zavez iz poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju (53). EU mora v vse prihodnje trgovinske sporazume vključiti tudi določbe glede najvišje možne ravni varstva človekovih pravic, varstva potrošnikov in delavskih pravic. Poleg tega bi morali zagotoviti spoštovanje konvencij MOD. Za te sporazume bi moral veljati demokratični nadzor, pri čemer bi zagotovili ustrezno participacijo civilne družbe.

— EESO podpira pravično obdavčitev in boj proti goljufijam, davčnim utajam, pranju denarja in finančnim praksam davčnih oaz. Skupni cilj institucij EU, vlad in podjetij mora biti sodelovanje, da se vzpostavijo učinkoviti mehanizmi, kot sta direktivi proti izogibanju davkom.

— EU mora sodelovati z drugimi gospodarskimi regijami, da bi bil boj proti korupciji in davčnim utajam učinkovit po vsem svetu in da bi zagotovili jasnost, transparentnost, objektivnost in predvidljivost mednarodnih pravil o davku od dohodkov pravnih oseb.

— Zaradi novih poslovnih modelov z uporabo spletnih platform in drugih digitalnih orodij se podjetja manj opirajo na fizično prisotnost v določeni državi. EESO meni, da je zelo pomembno razviti nova načela o tem, kako v dialogu s trgovinskimi partnerji pripisati dobiček podjetij državi EU in ga obdavčiti, ter aktivno sodelovati v tekočih razpravah na ravni OECD/G20 o globalnem sporazumu o digitaliziranem gospodarstvu, da bi preprečili stopnjevanje napetosti na področju trgovine in davkov med svetovnimi gospodarskimi velesilami (54).

6. Izvajanje prednostnih nalog z zanesljivim upravljanjem in večjim proračunom EU

6.1 Spreminjajo se gospodarstvo in svet dela, podnebje in geopolitika, kar že vpliva na Unijo. Te spremembe bodo pomembno vplivale na našo prihodnost. EU pri sprejemanju in izvajanju svojih politik potrebuje nov pristop k upravljanju ter po potrebi nova pravila in instrumente. Za trajnostni razvoj je potreben celosten medsektorski pristop k politikam, da se zagotovi povezana obravnava gospodarskih, socialnih in okoljskih izzivov.

6.2 EESO poudarja, da mora EU te izzive obravnavati z močno politično zavezanostjo, tesnejšim in boljšim političnim povezovanjem, ob doslednem spoštovanju in spodbujanju človekovih pravic, temeljnih svoboščin in demokratičnih načel ter s sodelovanjem.

6.3 EESO poudarja, da sta finančna in gospodarska kriza povzročili neravnovesje med glavnimi institucijami Unije. To zahteva nove oblike vodenja in upravljanja na ravni EU. Okrepiti je treba vlogo Evropskega parlamenta, da bi podprli več demokratične odgovornosti.

6.4 Za izvajanje evropskega stebra socialnih pravic in ciljev trajnostnega razvoja so potrebni trdna proračunska osnova , ugodno poslovno okolje ter javne in zasebne naložbe. V okviru pogajanj za prihodnji večletni finančni okvir bi si morali prizadevati za zagotovitev ustreznega financiranja za politike zaposlovanja, okoljske in socialne politike ter za produktivne naložbe.

6.5 Prvi korak h krepitvi podnebne razsežnosti naslednjega večletnega finančnega okvira bi bil povečati ciljne vrednosti glede vključevanja podnebnih ukrepov v politike za celoten večletni finančni okvir na 40 %, kot je pozval EESO. V ta namen bi bilo treba ustrezno prilagoditi vse sektorske podnebne cilje in zagotoviti, da so pravno zavezujoči. Komisija in Parlament bi prav tako morala sodelovati, da bi zagotovili, da se bo okolju prijazna struktura nove SKP, ki zajema pogojenost in ekosheme, z okoljskega vidika učinkovito izvajala, da bi postopoma ukinili podporo EU za projekte, ki škodijo podnebju, in izboljšali metodologijo za spremljanje podnebja. Prav tako bi morala zagotoviti, da bodo na voljo sredstva za podporo posameznikom in področjem, ki jih je najbolj prizadel energetski prehod, z oblikovanjem novih instrumentov in reformo obstoječih.

6.6 Soglasje, ki se v skladu s Pogodbama zahteva pri nekaterih temeljnih vprašanjih, je skoraj nepremostljiva ovira v pomembnih trenutkih in pri ključnih odločitvah, zato Odbor v zvezi s postopki odločanja zagovarja načelo glasovanja s kvalificirano večino v Svetu, za zakonodajo pa uporabo rednega zakonodajnega postopka na vseh področjih, kjer je to mogoče. EESO opozarja, da je v skladu z veljavnima Pogodbama to mogoče doseči z uporabo različnih premostitvenih klavzul ali v primeru okrepljenega sodelovanja z uporabo člena 333 PDEU ( 55 )

Predlogi:

— Spodbujanje pomena sodelovanja na medinstitucionalni ravni, pri čemer se spoštujejo pristojnosti institucij, opredeljene v Pogodbah, pri čemer je bil z Medinstitucionalnim sporazumom o boljšem pravnem urejanju z dne 13. aprila 2016 podan nov okvir za to sodelovanje. EESO bi moral biti vključen, da bi zagotovili, da se upoštevajo stališča vseh zadevnih deležnikov, in spodbudili participacijo državljanov pri delu EU.

— Nadaljnje vključevanje trajnostnega razvoja v evropske politike je mogoče zagotoviti tudi z uporabo orodij Evropske komisije za boljše pravno urejanje. Komisija mora v vseh ocenah učinka proučiti okoljske, podnebne, socialne, gospodarske učinke ob ustreznem upoštevanju trajnosti. Tudi pri naknadnih ocenah je treba analizirati vse tri razsežnosti v okviru odločnega celostnega pristopa. Potrebna so tudi posvetovanja s socialnimi partnerji, v skladu z določbami Pogodb, ki zahtevajo posebno posvetovanje z delavci in vodstvom glede zakonodaje na področju socialnih vprašanj (člen 154(2)); posvetovanja z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom, Evropskim odborom regij in nacionalnimi parlamenti so še drugi del orodij za boljše pravno urejanje, za izpolnitev zahteve glede vključenosti, ki je v središču Agende 2030 (56).

— EESO je trdno prepričan, da predlagani večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 ni prilagojen za obravnavo novih izzivov, opredeljenih v strateški agendi Evropskega sveta za obdobje 2019–2024 in političnih usmeritvah naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024. EESO predlaga povečanje financiranja, da bi (i) lahko države članice izvajale evropski steber socialnih pravic in s tem spodbudile ustvarjanje kakovostnih delovnih mest v smislu trajnostnega gospodarskega razvoja ter da bi se (ii) omogočilo uresničevanje agende OZN za trajnostni razvoj do leta 2030 in (iii) izvajanje Pariškega sporazuma, ki spodbuja pravičen prehod na okolju prijazne in digitalizirane družbe.

— S tem bi bilo pridobivanje sredstev EU pogojeno s spoštovanjem načela pravne države v državah članicah, ki je glavni steber vrednot Unije v skladu s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). Odbor prav tako meni, da bi to pogojenost lahko razširili na druga načela, povezana s pravno državo, zapisana v Pogodbah (57).

— Projekte, skladne s cilji trajnostnega razvoja Združenih narodov, ki zahtevajo veliko sredstev na področju inovacij ter raziskav in razvoja, je treba podpreti tako, da se izvajajo z orodjem, ki omogoča prikaz različnih virov financiranja (med katerimi je tudi prihodnji večletni finančni okvir), ter z različnimi ukrepi (58), in sicer: — preusmeritvijo financiranja k trajnostnim naložbam z okolju prijaznim dodeljevanjem sredstev in v tem okviru spodbujanje posojil Evropske investicijske banke z „zeleno oznako“, — uporabo ukrepov ECB za kvantitativno rahljanje kot vira financiranja, — povečanjem deleža sredstev iz Evropskega sklada za strateške naložbe, ki je namenjen boju proti podnebnim spremembam, na 40 %, — EU mora pokazati ambicioznost, ki bo kos resnosti izzivov boja proti podnebnim spremembam; temu cilju je treba nameniti okoli 40 % celotnega proračuna (večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027), — povečanjem ustreznega deleža sredstev iz Kohezijskega sklada nad sedanjih 20 %, — uporabo 3 % sredstev pokojninskih in zavarovalniških skladov, — podpiranjem podjetij, zlasti malih in srednjih ter mikropodjetij, pri naložbah v raziskave in razvoj; v ta namen je treba nameniti do 100 milijard EUR, — spoštovanjem zavez glede finančne podpore državam globalnega juga, ki sodelujejo v boju proti podnebnim spremembam (59).

7. Vodilna in spodbujevalna vloga EESO pri participaciji civilne družbe pri evropskih vprašanjih – krepitev vloge in vključevanje organizacij civilne družbe ter posvetovanje z njimi

7.1 Za spodbujanje vseh razsežnosti trajnosti – gospodarske, socialne in okoljske – so potrebna obsežna prizadevanja in angažma vseh ustreznih akterjev. Odprta demokratična razprava, ki temelji na strukturiranem vključevanju civilne družbe, ima ključno vlogo pri zagotavljanju pravičnosti in učinkovitosti prehoda. Glavna vprašanja o „izidih“ter o tem, kako to dosežemo in kako zagotovimo, da je porazdelitev bremena in koristi pravična ter da nihče ni prezrt, je treba obravnavati odprto in pregledno.

7.2 EESO poudarja ključno vlogo organizacij civilne družbe pri oblikovanju, izvajanju in spremljanju politik v vseh fazah in na vseh ravneh, tudi na lokalni ravni. Za to je potrebna sprememba kulture in priznanje vrednosti civilne družbe na ravni EU in držav članic, kot je že zapisano v členu 11 PEU, ki določa, da institucije EU spodbujajo in olajšujejo horizontalen in vertikalen dialog s civilno družbo in izvajajo obsežna posvetovanja ter ustvarjajo podlago za evropske državljanske pobude. To so dopolnilni procesi, katerih potek ne vpliva na posvetovanje z EESO in socialni dialog.

7.3 Civilna družba lahko odraža resnično zelo različne in včasih tudi nasprotujoče si interese ter poskrbi, da se jih nosilci odločanja zavedajo. EESO je zelo dober primer tega procesa in je v celoti zavezan nadaljnjemu opravljanju svoje vloge: spodbujanje dialoga ter vzpostavljanje tesnejših vezi znotraj civilne družbe in z drugimi evropskimi institucijami.

Predlogi:

— Glede na to, da je EESO organizacija civilne družbe na ravni EU, bi bilo treba njegovo vlogo temeljito in celovito okrepiti ter izkoristiti pri vodenju in spodbujanju vključevanja civilne družbe in posvetovanja z njo pri evropskih vprašanjih. Zato bi moral biti dejavno vključen v pripravo in izvedbo konference o prihodnosti Evrope, ki naj bi se začela leta 2020 in jo je Ursula von der Leyen napovedala v svojem načrtu za Evropo.

— EESO pozorno spremlja in je dejavno vključen v strukturirane dialoge in posvetovalne forume (npr. evropsko platformo deležnikov za krožno gospodarstvo, Evropski forum za migracije), ki združujejo in vključujejo organizacije civilne družbe in druge akterje iz institucij EU in držav članic. Pri oblikovanju platform, kot je REFIT, bi morala Komisija razmisliti tudi o zastopanju EESO, v skladu z mandatom, ki ga Odboru dajeta Pogodbi, in tako zagotoviti, da to odraža njegovo sestavo, tj. njegove tri skupine.

— EESO poudarja, da organizacije civilne družbe na ravni EU niso strukturirano vključene v proces, s katerim se spremlja izvajanje kohezijske politike. Zato Komisiji izrecno priporoča, naj ustanovi forum evropske civilne družbe za kohezijo (60), pri katerem bodo sodelovale organizacije delodajalcev in delojemalcev in druge ustrezne organizacije civilne družbe.

— Pri oblikovanju internetnih portalov za zbiranje mnenj javnosti, s čimer bi vključili tako organizacije kot posameznike, bi morala Komisija razlikovati med prispevki organizacij civilne družbe in prispevki posameznikov. V ta namen bi morala v sodelovanju z EESO popisati deležnike ter opredeliti predstavniško in geografsko uravnotežene ciljne skupine, na podlagi registra za preglednost. Poleg tega bi morala zagotoviti, da so odzivi kvantitativno in kvalitativno ovrednoteni. Poleg tega bi si morala stalno prizadevati za izboljšanje teh posvetovanj, kar zadeva preglednost, dostopnost, povratne informacije in izkazovanje odgovornosti udeležencem.

— Za razvoj bolj strateškega pristopa do teh praks, kar bi jim dalo bolj strukturirano institucionalno in predstavniško podlago, bi morala Komisija tesno sodelovati z EESO in zaprositi za pripravo raziskovalnega mnenja o tem, kako bi lahko civilni dialog učinkovito organizirali na trajni osnovi, kar bi bila podlaga za posebno sporočilo Komisije.

— Učinkovitost evropske državljanske pobude bi bilo treba izboljšati in raziskati nove načine za krepitev vključevanja zlasti mladih in ranljivih oseb, kot je uporaba digitalnih orodij.

V Bruslju, 30. oktobra 2019 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) Študija Evropskega parlamenta o globalnih trendih do leta 2035 in poročilo Evropskega sistema za strateško in politično analizo (ESPAS) z naslovom Global Trends to 2030: Challenges and Choices for Europe (Svetovni trendi do leta 2030: Izzivi in možnosti za Evropo) z dne 9. aprila 2019.

(2) Podpora ciljem trajnostnega razvoja po svetu: Skupno zbirno poročilo Evropske unije in njenih držav članic za leto 2019 z dne 16. maja 2019.

(3) Ministrska izjava z naslovom Šlezijska deklaracija o solidarnosti in pravičnem prehodu, sprejeta na srečanju voditeljev v okviru 24. konference pogodbenic (COP24) Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC) 3. decembra 2018 v Katovicah na Poljskem.

(4) Mnenje EESO z dne 26. septembra 2019 o dokumentu za razpravo Za trajnostno Evropo do leta 2030 (še ni objavljeno v UL).

(5) Mnenje EESO z dne 13. marca 2019 z naslovom Prisluhniti državljanom Evrope za trajnostno prihodnost (do Sibiua in naprej) (UL C 228, 5.7.2019, str. 37).

(6) Mnenje EESO z dne 25. januarja 2017 z naslovom Začetek posvetovanja o evropskem stebru socialnih pravic (UL C 125, 21.4.2017, str. 10).

(7) Bolj ambiciozna Unija – Moj načrt za Evropo – Politične usmeritve naslednje Evropske komisije za obdobje 2019–2024.

(8) Sklep št. 1386/2013/EU z dne 20. novembra 2013 o splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 „Dobro živeti ob upoštevanju omejitev našega planeta“(UL L 354, 28.12.2013, str. 171).

(9) Glej opombo 5.

(10) Poletna napoved Evropske komisije za leto 2019 https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-performance-and-forecasts/economic-forecasts/summer-2019-economic-forecast-growth-clouded-external-factors_sl.

(11) Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 24. januarja 2019 z naslovom Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (UL C 159, 10.5.2019, str. 49).

(12) Poročilo OECD z dne 1. marca 2019 z naslovom Going beyond GDP: Measuring What Counts for Economic and Social Performance. Mnenje EESO z dne 29. marca 2012 o BDP in več – vključevanje civilne družbe v proces določanja dodatnih kazalnikov (UL C 181, 21.6.2012, str. 14).

(13) Mnenje EESO z dne 17. julija 2019 z naslovom Nova vloga javnih zavodov za zaposlovanje v okviru izvajanja evropskega stebra socialnih pravic (UL C 353, 18.10.2019, str. 46).

(14) Medinstitucionalna razglasitev evropskega stebra socialnih pravic (UL C 428, 13.12.2017, str. 10).

(15) Resolucija, ki jo je sprejela Generalna skupščina ZN 25. septembra 2015: Transforming our world: the 2030 agenda for Sustainable Development.

(16) Glej zlasti mnenje z dne 24. januarja 2019 z naslovom Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (UL C 159, 10.5.2019, str. 49) ter naslednja mnenja: z dne 14. februarja 2018 z naslovom Spoznanja v izogib hudim posledicam varčevalnih politik v EU, (UL C 227, 28.6.2018, str. 1), z dne 18. januarja 2018 z naslovom Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (UL C 197, 8.6.2018, str. 33), z dne 10. julija 2013 o zeleni knjigi o dolgoročnem financiranju evropskega gospodarstva (UL C 327, 12.11.2013, str. 11), z dne 26. marca 2014 o učinkih socialnih naložb na zaposlovanje in javne finance (UL C 226, 16.7.2014, str. 21), z dne 14. aprila 2018 z naslovom Financiranje evropskega stebra socialnih pravic (UL C 262, 25.7.2018, str. 1) in z dne 20. februarja 2019 z naslovom Letni pregled rasti za leto 2019: Za močnejšo Evropo kljub svetovni negotovosti (UL C 190, 5.6.2019, str. 24).

(17) Glej opombo 5.

(18) Mnenje EESO z dne 17. oktobra 2018 o Evropskem socialnem skladu plus (ESS+) (UL C 62, 15.2.2019, str. 165).

(19) Glej opombo 5.

(20) Mnenje EESO z dne 17. oktobra 2018 z naslovom Evropski finančno-podnebni pakt (UL C 62, 15.2.2019, str. 8).

(21) Glej opombo 5.

(22) Poročilo Globalne komisije MOD za prihodnost dela – Work for a brighter future z dne 22. januarja 2019. V tem poročilu sta zdravje in varnost obravnavana kot del univerzalnega jamstva za delo.

(23) Mnenje EESO z dne 25. septembra 2019 – Povzetek stroškov in koristi naložb v varnost in zdravje pri delu (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(24) Employment and social development in Europe 2019. Četrtletni pregled z dne 26. marca 2019.

(25) Mnenje EESO z dne 25. septembra 2019 z naslovom Evropski steber socialnih pravic – ocena začetka izvajanja in priporočila za naprej (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(26) Mnenje EESO z dne 21. septembra 2017 z naslovom Prehod na bolj trajnostno evropsko prihodnost – Strategija za leto 2050 (UL C 81, 2.3.2018, str. 44).

(27) Glej opombo 5.

(28) Mnenje EESO z dne 17. julija 2019 z naslovom Za bolj odporno in trajnostno evropsko gospodarstvo (UL C 353, 18.10.2019, str. 23).

(29) Glej opombo 11.

(30) Mnenje EESO z dne 20. februarja 2019 z naslovom Za evropsko okvirno direktivo o minimalnem dohodku (UL C 190, 5.6.2019, str. 1).

(31) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1092&intPageId=2312&langId=sl

(32) https://emin-eu.net/what-is-emin/

(33) Glej opombo 16.

(34) Glej opombo 25.

(35) Glej opombo 11.

(36) Eurofound (2019), raziskovalno poročilo z naslovom Future of manufacturing - Energy scenario: Employment implications of the Paris Climate Agreement, februar 2019.

(37) Mnenje EESO z dne 17. julija 2019 z naslovom Panožni industrijski vidik iskanja ravnovesja med podnebno in energetsko politiko (UL C 353, 18.10.2019, str. 59).

(38) Sporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 z naslovom Smernice za nefinančno poročanje: dopolnilo o poročanju o informacijah, povezanih s podnebjem.

(39) Mnenje EESO z dne 17. oktobra 2018 z naslovom Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za spodbujanje trajnostnih naložb – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) 2016/1011 glede referenčnih vrednosti za nizke emisije ogljika in referenčnih vrednosti za ugodno ogljično bilanco (UL C 62, 15.2.2019, str. 103).

(40) Glej opombo 25.

(41) Glej opombo 5.

(42) Glej opombo 19.

(43) Glej opombo 7.

(44) Glej opombo 19.

(45) Glej opombo 38.

(46) Glej opombo 19.

(47) Mnenje EESO z dne 17. oktobra 2018 o sporočilu Komisije Akcijski načrt: financiranje trajnostne rasti (UL C 62, 15.2.2019, str. 73).

(48) Mnenje EESO z dne 19. junija 2019 z naslovom Za boljše izvajanje stebra socialnih pravic in spodbujanje osnovnih storitev (UL C 282, 20.8.2019, str. 7).

(49) Glej opombo 5.

(50) Mnenje EESO z dne 14. februarja 2018 z naslovom Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 26.8.2018, str. 27).

(51) Mnenje EESO z dne 17. julija 2019 z naslovom Panožni industrijski vidik iskanja ravnovesja med podnebno in energetsko politiko (UL C 353, 18.10.2019, str. 59).

(52) Glej opombo 19.

(53) Mnenje EESO z dne 14. februarja 2018 z naslovom Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

(54) Mnenje EESO z dne 12. julija 2018 o obdavčitvi dobička multinacionalnih družb v digitalnem gospodarstvu (UL C 367, 10.10.2018, str. 73).

(55) Mnenje EESO z dne 17. septembra 2015 o izboljšanju Lizbonske pogodbe (UL C 13, 15.1.2016, str. 183).

(56) Glej opombo 5.

(57) Mnenje EESO z dne 19. septembra 2018 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 (UL C 440, 6.12.2018, str. 106).

(58) Glej opombo 19.

(59) Glej opombo 19.

(60) Mnenje EESO z dne 17. oktobra 2018 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za regionalni razvoj in Kohezijskem skladu (UL C 62, 15.2.2019, str. 90).