Predlog SKLEP SVETA o davku AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih /* COM/2014/0171 final - 2014/0093 (CNS) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU), ki se uporablja za najbolj oddaljene regije EU, med katere spadajo Kanarski otoki, načeloma ne dopušča nikakršnih razlik med obdavčenjem lokalnih izdelkov in izdelkov s poreklom iz Španije ali drugih držav članic. Vendar člen 349 PDEU določa možnost uvedbe posebnih ukrepov za najbolj oddaljene regije zaradi stalnih omejitev, ki vplivajo na njihov gospodarski in socialni položaj. Odločba Sveta 2002/546/ES z dne 20. junija 2002[1], ki je bila sprejeta na podlagi člena 299(2) Pogodbe ES, pooblašča Španijo, da do 30. junija 2014 uporablja oprostitve ali znižanja davka „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (v nadaljnjem besedilu: AIEM) za nekatere izdelke, proizvedene lokalno na Kanarskih otokih. Priloga k navedeni odločbi vsebuje seznam izdelkov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja davka. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi izdelki ne sme presegati 5, 15 ali 25 odstotnih točk, odvisno od izdelka. V Odločbi 2002/546/ES so za sprejetje posebnih ukrepov navedeni razlogi, kot so izolacija, odvisnost od surovin in energije, obveznost ustvarjanja zalog, majhnost lokalnega trga in nizka raven izvozne dejavnosti. Kombinacija teh omejitev pomeni, da so proizvodni stroški in s tem cena lokalno proizvedenega blaga višji, tako da brez posebnih ukrepov ne more konkurirati blagu, ki je proizvedeno drugje, celo ob upoštevanju stroškov prevoza takega blaga na Kanarske otoke. Zaradi tega bi bilo težje ohranjati lokalno proizvodnjo. Posebni ukrepi iz Odločbe 2002/546/ES so bili torej zasnovani zato, da se okrepi lokalna industrija in izboljša njena konkurenčnost. AIEM je enkraten posreden državni davek na dobavo blaga na Kanarskih otokih. Osnova za obdavčitev uvoženega blaga temelji na carinski vrednosti, osnova za obdavčitev blaga, ki ga dobavijo proizvajalci na Kanarskih otokih, pa temelji na celotnem znesku prodajne cene. S posebnimi ukrepi iz Odločbe 2002/546/ES se vzpostavlja diferencirana obdavčitev, ki koristi lokalni proizvodnji nekaterih izdelkov. Ta davčna ugodnost pomeni državno pomoč, ki zahteva odobritev Komisije, pri čemer je bila odobritev izdana z Odločbo Komisije o državni pomoči št. NN 22/2008. Španija je 16. novembra 2010 Komisiji predložila zahtevek za podaljšanje obdobja uporabe Odločbe 2002/546/ES za dve leti, tako da njen iztek sovpada z iztekom ene od smernic o državni regionalni pomoči za obdobje 2007–2013[2]. Poleg tega je Španija vložila zahtevek za dvoletno podaljšanje obdobja uporabe Odločbe Komisije o državni pomoči št. NN 22/2008, v skladu s katero je bila pomoč, ki so jo v zvezi z AIEM dodelili španski organi, združljiva s skupnim trgom. Komisija je odobrila podaljšanje za dve leti z Odločbo o državni pomoči SA.31950 (N 544/2010)[3], s katero je bilo obdobje uporabe Odločbe o državni pomoči št. NN 22/2008 podaljšano do 31. decembra 2013. Komisija je zahtevek za podaljšanje obdobja uporabe Odločbe 2002/546/ES ocenila z vidika razsežnosti omejitev, ki vplivajo na Kanarske otoke, ter sklenila, da je odobritev podaljšanja upravičena. Poročilo Komisije Svetu o uporabi posebnih ureditev v zvezi z davkom AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih, sprejeto 28. avgusta 2008, je namreč potrdilo, da AIEM deluje zadovoljivo in da ni treba spremeniti določb Odločbe 2002/546/ES. Zato je bila s Sklepom Sveta št. 895/2011/EU z dne 19. decembra 2011[4] Odločba 2002/546/ES spremenjena tako, da je bilo obdobje njene uporabe podaljšano do 31. decembra 2013. Španski organi so 4. marca 2013 zaprosili Komisijo, naj pripravi sklep Sveta, s katerim bi bila Španija pooblaščena, da v obdobju 2014–2020 uporablja oprostitve ali znižanja AIEM za nekatere izdelke, proizvedene lokalno na Kanarskih otokih, ter s katerim bi bili seznam izdelkov in najvišje davčne stopnje, ki se uporabljajo za nekatere od njih, spremenjeni. Komisija je 28. junija 2013 sprejela nove smernice o regionalni državni pomoči za obdobje 2014–2020[5]. Te smernice so del širše strategije za posodobitev nadzora državnih pomoči s ciljem pospeševanja rasti na enotnem trgu, in sicer s spodbujanjem učinkovitejših ukrepov pomoči in usmerjanjem izvedbenih ukrepov Komisije na primere pomoči z največjim učinkom na konkurenco. Glede na to, da bodo te smernice začele veljati 1. julija 2014, se je zdelo upravičeno podaljšati obdobje uporabe Odločbe 2002/546/ES, kakor je bila spremenjena s Sklepom št. 895/2011/EU, za šest mesecev, da bo njen iztek sovpadal s koncem veljavnosti sedanjih smernic. Odločba 2002/546/ES je bila ustrezno spremenjena s Sklepom št. 1413/2013/EU[6], s katerim je bila njena uporaba podaljšana do 30. junija 2014. Komisija je analizirala zahtevp španskih organov ter informacije veliko različnih deležnikov, ki so se ji javili. Ta analiza potrjuje, da posebne značilnosti Kanarskih otokov omejujejo njihov razvoj in so odgovorne za dodatne stroške tamkajšnjih subjektov. Zato je upravičeno ohraniti oprostitev AIEM za seznam lokalno proizvedenih industrijskih izdelkov. Ta ukrep je nujen in sorazmeren ter ne ogroža celovitosti in povezanosti pravnega reda Unije. 2. ANALIZA ŠPANSKE ZAHTEVE IN SORAZMERNOST ODLOČITVE O ODSTOPANJU V skladu s členom 110 PDEU nobena država članica na izdelke drugih držav članic ne uvaja, neposredno ali posredno, kakršnih koli notranjih davkov, ki bi bili višji od davkov, uvedenih neposredno ali posredno na enakovrstne domače izdelke. Prav tako nobena država članica ne uvaja takšnih notranjih davkov na izdelke drugih držav članic, s katerimi bi posredno zaščitila druge izdelke. Vendar lahko Svet na podlagi člena 349 PDEU državam članicam z najbolj oddaljenimi regijami in departmaji dovoli odstopanje od določb člena 110 PDEU, pri čemer upošteva strukturno pogojene socialne in gospodarske razmere teh regij, katerih razvoj močno otežujejo tudi drugi dejavniki. Takšno odstopanje ne sme ogroziti celovitosti in povezanosti pravnega reda Unije, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami, kot so skupne davčne politike na podlagi člena 113 PDEU. Zato morajo taka odstopanja ostati sorazmerna, tj. ne smejo biti večja, kot je potrebno za obravnavanje negativnih okvirnih pogojev, ki ovirajo gospodarski razvoj teh regij, in ne smejo prekomerno izkrivljati konkurence na enotnem trgu. Zato mora vsako odstopanje iz člena 110 PDEU ostati omejeno na celostno ali delno nadomestitev stroškovne pomanjkljivosti, zaradi katere trpijo proizvajalci v teh regijah. Gospodarstvo Kanarskih otokov je močno odvisno od turizma. Ta odvisnost resno ogroža razvoj Kanarskih otokov, saj lahko imajo spremembe okusov, naravne katastrofe ali gospodarske recesije ogromen vpliv na gospodarski in socialni položaj tega otočja. Točno to se je zgodilo leta 2008 in 2009 v času svetovne finančne krize, ki je močno vplivala na število turistov, ki so obiskali Kanarske otoke, kar je posledično vplivalo na tamkajšnje gospodarstvo. Posledica manjšega števila turistov je bilo ogromno povečanje števila nezaposlenih, stopnja brezposelnosti pa je postala višja kot v celinski Španiji, ki je skupaj z Grčijo na dnu lestvice držav članic Evropske unije glede na stopnjo brezposelnosti. Povečanje brezposelnosti je bilo najbolj vidno med mladimi, kar bi lahko bila posledica tega, da so mladi v veliki meri odvisni od sezonskih del v turizmu. Za trg Kanarskih otokov je značilen tudi manjši obseg, zaradi katerega proizvodnja ne more doseči optimalnih količin. Večina industrijskih strojev je namenjenih proizvodnji večjih količin, s čimer se poveča produktivnost in dobičkonosnost. Ti stroji niso namenjeni proizvodnji za manjše trge, saj v tem primeru ustvarjajo neizkoriščene proizvodne kapacitete, kar pomeni, da mora proizvodnja potekati v manjšem obsegu, da bi se zmanjšali njeni stroški, možnosti za ekonomijo obsega pa so zato omejene. Države in ozemlja v bližini Kanarskih otokov (Maroko, Zahodna Sahara, Mavretanija) imajo omejeno kupno moč, njihova občutna zaostalost v razvoju pa omejuje izvozne možnosti Kanarskih otokov. Še ena značilnost Kanarskih otokov, ki ima pomemben vpliv na stroške tamkajšnjih subjektov, je ozemeljska razdrobljenost in oddaljenost od virov večine surovin, zaradi česar so stroški prevoza višji. To težavo je še poglobil dvig cen nafte, ki je pomembno vplival na zvišanje stroškov prevoza. Voda je na Kanarskih otokih redek vir. Pomanjkanje vode seveda vpliva na njeno ceno, kar ustvarja podrejen konkurenčni položaj v primerjavi z industrijo iz drugih delov Španije ali Evropske unije. To je še posebej pomembno v panogah, kjer je voda pomembna surovina (prehrambena industrija, kemična industrija, papirna industrija), pa tudi v panogah, ki zahtevajo veliko hlajenja. Izvajajo se projekti za uvedbo zemeljskega plina na dveh glavnih otokih Kanarskih otokov, čeprav ni jasno, kdaj se bo ta plin lahko začel učinkovito uporabljati. Odsotnost zemeljskega plina je pomemben dejavnik pri ustvarjanju slabšega konkurenčnega položaja, saj je ustvarjanje toplote in energije z uporabo drugih virov občutno dražje. Ker na Kanarskih otokih ni obratov za recikliranje in je treba odpadke odvažati na celino, strupene odpadke pa obdelati zunaj ozemlja Kanarskih otokov, so okoljski stroški zaradi odstranjevanja odpadkov in obdelave strupenih odpadkov višji. Zgoraj opisane značilnosti Kanarskih otokov do določene mere vplivajo na vso domačo proizvodnjo. Zato je treba preveriti vpliv obstoječe diferencirane obdavčitve na tržni delež lokalne proizvodnje, prilagoditi diferencirano obdavčitev in tako preprečiti morebitno prekomerno izkrivljanje konkurence. Analiza sprejetih diferenciranih stopenj ni upoštevala le povprečnega tržnega deleža lokalne proizvodnje v obdobju 2008–2011, ampak tudi razvoj tega tržnega deleža in ostale informacije, ki so jih posredovali deležniki, ki so se javili Komisiji. Za panoge, v katerih se izdelujejo izdelki z različnimi skupnimi carinskimi tarifami, se je analiziral razvoj skupnega tržnega deleža vseh izdelkov, ne pa razvoj posameznih tržnih deležev. To je razlog, da imajo izdelki s podobnim tržnim deležem lokalne proizvodnje različne najvišje stopnje diferencirane obdavčitve. V primeru tobaka se predlaga, da diferencirana stopnja ostane 25 % in da se najnižji znesek za 1 000 cigaret s 6 EUR dvigne na 18 EUR, kot so zaprosili španski organi. Španski organi so na seznam izdelkov, za katere bi se uporabljala diferencirana obdavčitev, vključili nekatere izdelke z izjemno nizkim tržnim deležem lokalne proizvodnje. To zagovarjajo z razlago, da nameravajo povečati lokalno proizvodnjo takšnih izdelkov, kar pa ne bo mogoče brez diferencirane obdavčitve. V zahtevi španskih organov je navedenih 139 izdelkov, pri čemer Komisija potrjuje zahtevano stopnjo za 119 izdelkov, za ostalih 20 pa meni, da bi morala biti diferencirana stopnja nižja, da se prepreči morebitno izkrivljanje konkurence. Na podlagi podrobne analize Komisije je mogoče določiti posamezne sezname izdelkov glede na stopnje diferencirane obdavčitve, sektor in skupno carinsko tarifo: 5 % Kmetijski in ribiški proizvodi: 0207 11/0207 13 Minerali: 2516 90 00 00/6801/6802 Gradbeni materiali: 3816/3824 40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809 Kemikalije: 2804 30 00 00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99 00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12 00/4012 13/4012 19 Kovinsko predelovalna industrija: 7604/7608 Prehrambena industrija: 0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43 00 90/ 0901 22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/ 1704 90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/ 1904 10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/ 2008 19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309 Pijače: 2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009 49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204 Tekstilije in usnje: 6112 31/6112 41 Papir: 4818 90 90 00/4823 90 85 90 Grafična industrija in založništvo: 4910 10 % Kmetijski in ribiški proizvodi: 0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703 Gradbeni materiali: 2523 29 00 00/ Prehrambena industrija: 0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105 Papir: 4808/4819/4823 90 40 00/ 15 % Kmetijski in ribiški proizvodi: 0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00 Gradbeni materiali: 2523 90/7010 Kemikalije: 3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33 00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00 Kovinsko predelovalna industrija: 7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90 Prehrambena industrija: 0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103 90 90/2106 90 98/ Pijače: 2203/2208 40 Tekstilije in usnje: 6302 Papir: 4818 10/4818 20/4818 30/4821 Grafična industrija in založništvo: 4909/4911 25 % Tobak: 2402 Namen teh seznamov izdelkov je doseganje cilja člena 349, kar pomeni sprejetje posebnih ukrepov, ki bodo upoštevali posebne značilnosti Kanarskih otokov kot oddaljene regije, obenem pa ne bodo izkrivljali konkurence na način, ki bi lahko ogrozil notranji trg. Ko španski organi predložijo poročilo, ki ga predvideva člen 2 tega sklepa Sveta, bi bilo priporočljivo, da bi Komisija ocenila učinke diferenciranih stopenj in presodila, ali so morda potrebne spremembe. Prav tako bi bilo hkrati pomembno preveriti, ali se je povečala lokalna proizvodnja izdelkov, za katere je vložena zahteva po diferencirani obdavčitvi, ki pa trenutno nimajo močne lokalne proizvodnje. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih ukrepov Pooblastitev Španije za uporabo oprostitev ali znižanj davka, znanega kot AIEM, za nekatere izdelke, proizvedene lokalno na Kanarskih otokih. Pravna podlaga Člen 349 PDEU. Načelo subsidiarnosti Samo Svet lahko na podlagi člena 349 PDEU sprejme posebne ukrepe v korist najbolj oddaljenih regij zaradi obstoja stalnih omejitev, ki vplivajo na njihov gospodarski in socialni položaj, s katerimi se prilagodi uporaba pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami. Predlog je torej v skladu z načelom subsidiarnosti. Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov: Izbira instrumentov Predlagani instrument: sklep Sveta. Drugi instrumenti ne bi bili primerni iz naslednjega razloga: Odstopanja, odobrena v skladu s členom 349 PDEU, vsebujejo sklepi Sveta. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vpliva na proračun Evropske unije. 2014/0093 (CNS) Predlog SKLEP SVETA o davku AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 349 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[7], v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) V skladu s členom 349 PDEU ter ob upoštevanju strukturno pogojenih socialnih in gospodarskih razmer najbolj oddaljenih regij, ki jih otežujejo dejavniki, kot so oddaljenost, izoliranost, majhnost, težavna topografija in podnebje ter ekonomska odvisnost od maloštevilnih proizvodov, Svet sprejme posebne ukrepe, namenjene zlasti določanju pogojev za uporabo Pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami. (2) Zato bi bilo treba sprejeti posebne ukrepe, s katerimi bodo določeni pogoji za uporabo Pogodbe v navedenih regijah. Upoštevati morajo posebne značilnosti in omejitve teh regij, ne da bi s tem ogrozili celovitost in povezanost pravnega reda Skupnosti, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami. (3) Na vrhu seznama ovir, s katerimi se soočajo Kanarski otoki, je prevlada storitvenega sektorja in še posebej turizma v regionalni ponudbi, pa tudi odvisnost gospodarstva Kanarskih otokov od tega sektorja in majhen delež industrije v BDP Kanarskih otokov. (4) Na drugem mestu je izolacija, značilna za otočja, ki ovira prost pretok ljudi, dobrin in storitev. Odvisnost od določenih oblik prevoza, zračnega prevoza in morskega prevoza je povečana, saj te oblike prevoza še niso v celoti liberalizirane. Proizvodni stroški so višji, saj so te oblike prevoza manj učinkovite in dražje od cestnega ali železniškega prometa. (5) Naslednja posledica te izolacije so višji proizvodni stroški, povezani z odvisnostjo od surovin in energije, obveznostjo ustvarjanja zalog in težavami z dobavo proizvodne opreme. (6) Majhnost trga in nizka raven izvoznih dejavnosti, geografska razdrobljenost otočja ter obveznost ohranjati raznolike, vendar skromne proizvodne linije zaradi izpolnjevanja zahtev majhnega trga omejujejo možnosti za ekonomijo obsega. (7) V številnih primerih so specializirane in vzdrževalne storitve težje dostopne ali dražje, isto pa velja za izobraževanja vodstvenih delavcev in tehnikov ter iskanje podizvajalcev ali širjenje poslov zunaj trga Kanarskih otokov. Majhna izbira oblik distribucije tudi vodi k prevelikim zalogam. (8) Kar zadeva okolje, so zaradi odstranjevanja odpadkov in obdelave strupenih odpadkov okoljski stroški višji. Ti stroški so višji, ker na Kanarskih otokih ni obratov za recikliranje, razen za določene izdelke, zaradi česar je treba odpadke odvažati na celino, strupene odpadke pa obdelati zunaj ozemlja Kanarskih otokov. (9) Na podlagi vseh teh informacij in priglasitve španskih organov je priporočljivo, da se obnovi pooblastitev za uporabo davka za seznam izdelkov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve za lokalne izdelke. (10) Odločba Sveta 2002/546/ES z dne 20. junija 2002[8], ki je bila sprejeta na podlagi člena 299 Pogodbe ES, je prvotno pooblaščala Španijo, da do 31. decembra 2011 uporablja oprostitve ali znižanja davka, znanega kot „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (v nadaljnjem besedilu: AIEM), za nekatere izdelke, proizvedene lokalno na Kanarskih otokih. Priloga k navedeni odločbi vsebuje seznam izdelkov, za katere se lahko uporabljajo oprostitve ali znižanja davka. Razlika v obdavčitvi med lokalno proizvedenimi in drugimi izdelki ne sme presegati 5, 15 ali 25 odstotnih točk, odvisno od izdelka. (11) S Sklepom Sveta št. 895/2011/EU z dne 19. decembra 2011[9] je bila Odločba 2002/546/ES spremenjena in obdobje njene uporabe podaljšano do 31. decembra 2013. (12) S Sklepom Sveta št. 1413/2013/EU z dne 17. decembra 2013[10] je bila Odločba 2002/546/ES spremenjena in obdobje njene uporabe podaljšano do 30. junija 2014. (13) Cilj davka AIEM je neodvisen razvoj sektorjev industrijske proizvodnje Kanarskih otokov in diverzifikacija tamkajšnjega gospodarstva. (14) Najvišje oprostitve, ki se lahko uporabljajo za zadevne industrijske izdelke, so med 5 % in 15 %, odvisno od sektorja in izdelka. (15) Najvišja oprostitev, ki se uporablja za gotove tobačne izdelke, pa je višja, saj je tobačni sektor poseben primer. Tobačna industrija, ki se je na Kanarskih otokih zelo razširila, že več let znatno upada. Zgoraj opisane tradicionalne ovire zaradi izoliranosti so seveda eden temeljnih vzrokov za upad tobačne industrije na Kanarskih otokih. Obstajajo razlogi za občutno oprostitev tobačnih izdelkov. Oprostitev davka je neposredno povezana s ciljem ohranitve proizvodnje na Kanarskih otokih. (16) Cilji spodbujanja socialno-ekonomskega razvoja Kanarskih otokov so z namenom davka in razporejanjem prihodka, ki ga prinaša, izraženi na nacionalni ravni. Vključitev prihodka od tega davka v vire ekonomskega in davčnega sistema Kanarskih otokov ter njegova uporaba pri strategiji ekonomskega in socialnega razvoja, ki vključuje pospeševanje lokalnih dejavnosti, je pravna obveznost. (17) Ta ureditev bo veljala šest let in pol. Kljub temu bo treba oceniti njene rezultate. Zato morajo španski organi Komisiji najpozneje do 30. septembra 2017 predložiti poročilo o uporabi ureditve obdavčevanja iz člena 1, da se preveri vpliv sprejetih ukrepov in njihov prispevek k spodbujanju ali ohranjanju lokalnih gospodarskih dejavnosti, ob upoštevanju omejitev, ki vplivajo na najbolj oddaljene regije. Na podlagi tega se bo po potrebi izvedel pregled obsega in oprostitev, odobrenih po predpisih Skupnosti. (18) Davčna ugodnost, ki zajema AIEM, mora ostati sorazmerna, da se ne ogrozi celovitost in povezanost pravnega reda Unije, vključno z varovanjem neizkrivljene konkurence na notranjem trgu in politik državne pomoči. (19) Ta sklep ne posega v morebitno uporabo členov 107 in 108 PDEU – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 1. Z odstopanjem od členov 28, 30 in 110 Pogodbe o delovanju Evropske unije so španski organi do 31. decembra 2020 pooblaščeni, da v zvezi z izdelki iz Priloge, ki so izdelani lokalno na Kanarskih otokih, določijo popolne oprostitve ali delna znižanja davka, znanega kot „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias (AIEM)“. Te oprostitve morajo biti del strategije za ekonomski in socialni razvoj Kanarskih otokov, obenem pa morajo prispevati k spodbujanju lokalnih dejavnosti. 2. Uporaba popolnih oprostitev ali znižanj iz odstavka 1 ne sme voditi k razlikam, ki bi bile večje kot: (a) 5 % za izdelke iz oddelka A Priloge; (b) 10 % za izdelke iz oddelka B Priloge; (c) 15 % za izdelke iz oddelka C Priloge; (d) 25 % za izdelke iz oddelka D Priloge. Kljub temu lahko španski organi določijo najnižji davek na cigarete, ki ne sme presegati 18 EUR na 1 000 cigaret, uporablja pa se lahko samo v primeru, če je davek AIEM, ki izhaja iz uporabe splošnih stopenj obdavčitve, nižji od te vrednosti. Člen 2 Španski organi Komisiji najpozneje do 30. septembra 2017 predložijo poročilo o uporabi ureditve obdavčevanja iz člena 1, da se preveri vpliv sprejetih ukrepov in njihov prispevek k spodbujanju ali ohranjanju lokalnih gospodarskih dejavnosti, ob upoštevanju omejitev, ki vplivajo na najbolj oddaljene regije. Na podlagi tega Komisija predloži Svetu poročilo s celotno analizo vseh ekonomskih in socialnih vidikov ter, če je ustrezno, predlog za prilagoditev določb tega sklepa. Člen 3 Ta sklep se uporablja od 1. julija 2014. Člen 4 Ta sklep je naslovljen na Kraljevino Španijo. V Bruslju, Za Svet Predsednik [1] UL L 179, 9.7.2002, str. 22–27. [2] UL C 54, 4.3.2006, str. 13. [3] UL C 237, 13.8.2011, str. 1. [4] UL L 345, 29.12.2011, str. 17. [5] UL C 209, 23.7.2013, str. 1. [6] UL L 353, 28.12.2013, str. 13 in 14. [7] UL C […]. [8] UL L 179, 9.7.2001, str. 22. [9] UL L 345, 29.12.2011, str. 17. [10] UL L 353, 28.12.2013, str. 13 in 14. PRILOGA A. Seznam izdelkov iz člena 1(2)(a) v skladu z uvrstitvijo nomenklature skupne carinske tarife Kmetijski in ribiški proizvodi: 0207 11/0207 13 Minerali: 2516 90 00 00/6801/6802 Gradbeni materiali: 3816/3824 40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809 Kemikalije: 2804 30 00 00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99 00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12 00/4012 13/4012 19 Kovinsko predelovalna industrija: 7604/7608 Prehrambena industrija: 0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43 00 90/ 0901 22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/ 1704 90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/ 1904 10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/ 2008 19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309 Pijače: 2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009 49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204 Tekstilije in usnje: 6112 31/6112 41 Papir: 4818 90 90 00/4823 90 85 90 Grafična industrija in založništvo: 4910 B. Seznam izdelkov iz člena 1(2)(b) v skladu z uvrstitvijo nomenklature skupne carinske tarife Kmetijski in ribiški proizvodi: 0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703 Gradbeni materiali: 2523 29 00 00/ Prehrambena industrija: 0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105 Papir: 4808/4819/4823 90 40 00 C. Seznam izdelkov iz člena 1(2)(c) v skladu z uvrstitvijo nomenklature skupne carinske tarife Kmetijski in ribiški proizvodi: 0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00 Gradbeni materiali: 2523 90/7010 Kemikalije: 3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33 00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00 Kovinsko predelovalna industrija: 7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90 Prehrambena industrija: 0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103 90 90/2106 90 98/ Pijače: 2203/2208 40 Tekstilije in usnje: 6302 Papir: 4818 10/4818 20/4818 30/4821 Grafična industrija in založništvo: 4909/4911 D. Seznam izdelkov iz člena 1(2)(d) v skladu z uvrstitvijo nomenklature skupne carinske tarife Tobak: 2402