Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Skladnost trgovinske politike EU z evropskim zelenim dogovorom

(mnenje na lastno pobudo)

(2020/C 429/10)

Poročevalec: John BRYAN

Sklep plenarne skupščine 20. 2. 2020 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 8. 7. 2020 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 18. 9. 2020 Plenarno zasedanje št. 554 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 216/1/3

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO pozdravlja evropski zeleni dogovor, zlasti strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost, ki sta ambiciozni in bosta pomembno vplivali na kmetijski in agroživilski sektor EU ter imeli osrednjo vlogo v prihodnjih trgovinskih sporazumih.

1.2 EESO meni, da se mora EU odzvati na krizo zaradi COVID-19 z nujnim izvajanjem evropskega načrta za okrevanje, s katerim bi se gospodarstvo EU čim prej oživilo in znova delovalo v polnem obsegu ob upoštevanju tveganj za zdravje in okolje. Zeleni dogovor bi moral biti sestavni del okrevanja.

1.3 Ker se svetovno gospodarstvo zavoljo krize zaradi COVID-19 sooča z največjo recesijo doslej, pravična in na pravilih temelječa trgovina z enakimi konkurenčnimi pogoji kot gonilo gospodarskega okrevanja še nikoli ni bila tako pomembna. Ključna sta dobro delujoča odprt enotni trg EU in mednarodna trgovina. Po mnenju EESO EU ne sme dopustiti, da bi njena trgovinska politika postala defenzivna.

1.4 Med spoznanji iz krize zaradi COVID-19, ki si jih mora EU zapomniti, so: 1) kritična pomembnost koncepta „eno zdravje“, prehranske varnosti in prehranske suverenosti za Evropo; 2) potreba po močni SKP ter trajnostni in odporni dobavni verigi živil in osnovnih zdravstvenih proizvodov; 3) potreba po močnem in ustrezno financiranem proračunu lastnih sredstev EU za obravnavanje kriz; 4) pomembnost trgovine in zaščite enotnega trga EU, da se preprečita ponovna nacionalizacija in ponovitev dogodkov, kot je brexit.

1.5 EESO meni, da je treba vpliv strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora na trgovinske sporazume ter kmetijski in agroživilski sektor EU celovito presoditi s podrobno oceno učinka.

1.6 Splošno priznano je, da trgovina s kmetijskimi proizvodi ključno prispeva k uresničitvi večine, če ne vseh ciljev trajnostnega razvoja, da ima STO pri tem pomembno vlogo in da bi bilo te cilje veliko težje doseči brez učinkovitega mnogostranskega tržnega mehanizma.

1.7 EESO predlaga, da se strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora kot svetovna standarda trajnosti vključita v vse prihodnje trgovinske sporazume EU, pri čemer priznava, da sta vključevanje ciljev trajnostnega razvoja in višjih standardov v mnogostranske trgovinske sporazume ter njihovo izvajanje v okviru teh sporazumov izjemno zahtevna. Zdi se, da je večji napredek v zvezi s cilji trajnostnega razvoja ter bistvenimi okoljskimi in socialnimi standardi kratkoročno mogoče doseči pri dvostranskih trgovinskih sporazumih.

1.8 EU mora zagotoviti, da se zaradi trgovinskih sporazumov težava ne bo razširila na druge države in da se v njih ne bo povečalo krčenje gozdov.

1.9 Odboru se zdi bistveno zagotoviti, da rentabilnosti in konkurenčnosti kmetijskega in agroživilskega sektorja EU ne bodo spodkopali višji stroški in standardi, uvedeni s strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, ki jih konkurenti ne bodo pripravljeni sprejeti in izvajati.

1.10 EESO meni, da je treba bistveno okrepiti skladnost in usklajevanje med politikami EU, kot so strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, SKP, trgovinska politika in socialna politika, ter širše.

1.11 Kmetijstvo ima v skladu z evropskim modelom družinske kmetije pomembno vlogo pri izvajanju strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora in zagotoviti je treba ustrezen proračun SKP, ki bo kril stroške dodatnih zahtev za kmete.

1.12 Kar zadeva prehod na ekološko kmetovanje, je treba oceniti učinek posledičnega zmanjšanja proizvodnje. Okrepiti je treba raziskave za boljšo opredelitev, kaj je ekološko kmetovanje, in oceno dejanskega končnega prispevka ekološkega kmetovanja k svetovni trajnosti, vključno z biotsko raznovrstnostjo.

1.13 Vsi trgovinski sporazumi EU morajo biti v skladu z določbami EU na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter v skladu s previdnostnim načelom.

2. Ozadje

Evropski zeleni dogovor

2.1 Evropski zeleni dogovor ( 1 ) je ambiciozno sporočilo in zaveza spoprijemanju s podnebnimi in okoljskimi izzivi.

2.2 Zeleni dogovor je nova strategija za rast, katere cilj je preoblikovati EU v pravično in uspešno družbo s sodobnim, z viri gospodarnim in konkurenčnim gospodarstvom, ki bo do leta 2050 prenehalo ustvarjati neto emisije toplogrednih plinov in v katerem bo gospodarska rast ločena od rabe virov.

2.3 Cilj zelenega dogovora je tudi zavarovati, ohraniti in obogatiti naravni kapital EU ter zaščititi zdravje in blaginjo državljanov pred tveganji in vplivi iz okolja. Ta prehod mora biti pravičen in vključujoč. Na prvo mesto mora postaviti ljudi in posebno pozornost namenjati regijam, gospodarskim panogam in delavcem.

2.4 Evropska komisija je navedla, da je zeleni dogovor sestavni del njene strategije o trgovinski politiki za izvajanje Agende 2030 in ciljev trajnostnega razvoja ( 2 ) Združenih narodov.

2.5 Glavni cilji evropskega zelenega dogovora so ponazorjeni v spodnjem okviru ( 3 )

Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost

2.6 Cilj strategije „od vil do vilic“ ( 4 ) v okviru zelenega dogovora je, da prehranski sistem EU postane svetovni standard za trajnost.

2.7 Cilj strategije EU za biotsko raznovrstnost ( 5 ) je zaustaviti izgubo biotske raznovrstnosti in obnoviti naravo.

2.8 Med ključnimi cilji strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost so: — zmanjšanje uporabe kemičnih pesticidov za 50 % do leta 2030, — zmanjšanje izgube hranil za 50 % in uporabe gnojil za 20 % do leta 2030, — zmanjšanje prodaje antimikrobikov za rejne živali za 50 % do leta 2030, — pregled in izboljšanje zakonodaje o dobrobiti živali na podlagi znanstvenih dokazov, — povečanje obsega ekološkega kmetovanja na 25 % kmetijskih zemljišč v EU do leta 2030, — pojasnitev pravil konkurence za kolektivne pobude, da se okrepi položaj kmetov v dobavni verigi, — razvoj zelenega modela nagrajevanja kmetov za sekvestracijo ogljika v okviru SKP ali na trgu, — posaditev 3 milijard dreves do leta 2030, — zaustavitev zmanjševanja števila opraševalcev, — obnovitev 25 000 km rek v EU v stanje nereguliranih rek, — zavarovanje 30 % kopnega in morja v EU, — spodbujanje trajnostne porabe hrane in cenovno dostopne zdrave hrane za vse.

2.9 Na kratko, cilj strategij je zagotoviti cenovno dostopno in trajnostno hrano za Evropejce, se boriti proti podnebnim spremembam, varovati okolje in ohranjati biotsko raznovrstnost.

2.10 EESO pozdravlja strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora ter v njiju določene cilje ( 6 )

Trgovinska politika EU

2.11 Predsednica Komisije je decembra 2019 v poslanici komisarju za trgovino Philu Hoganu zapisala, da so v trgovinski politiki EU najpomembnejši enaki konkurenčni pogoji za vse in postavitev Evrope v središče na pravilih temelječega mnogostranskega sistema ( 7 ) . Predsednica je navedla, da bo komisar za trgovino zagotovil izpolnjevanje ciljev trajnostnega razvoja, saj bo treba v vsak nov trgovinski sporazum vključiti poglavje o trajnostnem razvoju.

2.12 EU navaja, da bo podprla svetovni prehod na trajnostne agroživilske sisteme v skladu s cilji strategije „od vil do vilic“ in cilji trajnostnega razvoja. Z zunanjimi politikami, vključno s trgovinsko politiko, si bo v okviru dvostranskih, regionalnih in mnogostranskih forumov prizadevala za sklenitev zelenih zavezništev za trajnostne prehranske sisteme z vsemi partnerji. Zagotovila bo popolno izvajanje in izvrševanje določb o trgovini in trajnostnem razvoju v vseh trgovinskih sporazumih, vključno prek glavnega uradnika EU za trgovinsko skladnost.

3. Ključna področja razprave

Pomen in vrednost trgovine

3.1 EU je največje gospodarstvo na svetu, saj ima 450 milijonov potrošnikov, BDP na prebivalca pa znaša 25 000 EUR ( 8 ) . Je največji trgovinski blok na svetu, pa tudi največja trgovinska partnerica več kot 80 držav.

3.2 Trgovina in naložbe so za EU temeljnega pomena. V sporočilu Trgovina za vse je Komisija poudarila, da je od izvoza iz EU odvisnih več kot 36 milijonov delovnih mest, tj. vsako sedmo, pričakuje pa se tudi, da bo 90 % svetovne gospodarske rasti v naslednjih 15 letih ustvarjenih zunaj Evrope.

3.3 Notranja in zunanja trgovina na enotnem trgu EU in trgovina na svetovnem trgu, ki poteka v skladu s politiko proste, pravične in na pravilih temelječe trgovine, je bistvenega pomena za EU in njenih 450 milijonov državljanov ( 9 ) . Trgovina z blagom med EU in tujino je leta 2018 znašala 3 936 milijard EUR.

3.4 Statistični podatki o agroživilski trgovini EU ( 10 ) kažejo, da je bilo leto 2019 rekordno. Vrednost izvoza agroživilskih proizvodov je bila 151,2 milijarde EUR, uvoz pa je znašal 119,3 milijarde EUR, tako da je bila skupna letna vrednost trgovine 270,5 milijarde EUR. Trgovinski presežek se je v primerjavi z letom 2018 povečal za 10,9 milijarde EUR in je znašal 31,9 milijarde EUR, kar je največ doslej. Živilskopredelovalna industrija ima na področju trgovine in uvoza ključno vlogo.

3.5 EESO je že poudaril pomen trgovine s kmetijskimi proizvodi za razvoj kmetijstva in kmetijskega gospodarstva v EU z vidika svetovne prehranske varnosti ( 11 )

3.6 EESO je sprejel mnenje o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju ( 12 ) . V njem je navedel, da je STO še vedno pomemben in učinkovit forum za trgovinska pogajanja, zlasti na področju kmetijstva.

3.7 Neuspeh STO, da bi dosegel napredek pri mnogostranski trgovini, in kriza mehanizma za reševanje sporov sta resni grožnji za multilateralizem in na pravilih temelječo trgovino.

3.8 Vseeno se zaradi tega ne bi smela zmanjšati vloga pravilno delujočega STO v okviru svetovne trgovine in pomen na pravilih temelječega mnogostranskega sistema, ki ga spodbuja EU.

3.9 EESO je v mnenju Reforma STO zaradi prilagoditve razvoju svetovne trgovine navedel, da je treba čim prej izvesti nujne reforme, zlasti za zagotovitev delovanja Pritožbenega organa v okviru Organa za reševanje sporov, hkrati pa bi se morale članice STO zavezati bolj ambicioznim in sistemskim spremembam. Predlogi, ki jih je podprl EESO, v glavnem zajemajo tri področja: standarde dela in dostojno delo, cilje glede podnebnih sprememb ter doseganje ciljev trajnostnega razvoja OZN za leto 2030 ( 13 )

3.10 Po mnenju EESO EU ne sme dopustiti, da bi njena trgovinska politika postala defenzivna. V okviru krize zaradi COVID-19 in prizadevanj za gospodarsko okrevanje po vsej EU in svetu sta pomen in vrednost trgovine bistvena kot še nikoli.

3.11 EESO meni, da mora EU sprejeti ambiciozen pristop k omogočanju in spodbujanju gospodarskega okrevanja, in sicer z zelenim dogovorom in evropskim načrtom za okrevanje.

3.12 Zeleni dogovor mora uspešno uravnovesiti ohranjanje močne trgovine ter zaščito delovnih mest in okolja, obenem pa ohraniti konkurenčnost EU. Podobno zaradi strategije ne sme nastati konkurenčna prednost za blago, uvoženo iz tretjih držav na trg EU, kar velja tudi za ekološke proizvode iz tretjih držav, uvožene v EU, ki morajo biti pridelani v skladu s pravili, ki veljajo za proizvajalce v EU ( 14 ) . Uvesti bi bilo treba sistem EU za certificiranje sledljivosti in ekološke kakovosti ter ločeni oznaki v berljivi velikosti za proizvode, pridelane v EU („ekološki proizvodi iz EU“), in proizvode, pridelane drugod po svetu („ekološki proizvodi iz držav zunaj EU“). Potreben bi bil tudi neodvisen in dinamičen akreditacijski sistem na ravni EU, ki ga zdaj izvaja en sam nacionalni akreditacijski organ, ki deluje pod nadzorom javnega organa. Zagotavljal bi posebno obravnavo zadev v zvezi z akreditacijo izvajalcev nadzora in preprečevanjem ekoloških goljufij pri poslovanju in delovanju v sektorju ekološke pridelave.

3.13 Učinkovito in pravilno delovanje enotnega trga EU je bistvenega pomena. EESO je trdno prepričan, da ne sme priti do ponovne nacionalizacije trgov EU.

3.14 EESO priznava pomen in vrednost na pravilih temelječe trgovine, ki deluje v enakih konkurenčnih pogojih, ter velik prispevek h gospodarskemu okrevanju po pandemiji COVID-19, ki ga bo zagotovila.

Trgovina in trajnostni razvoj

3.15 Trajnostni razvoj pomeni izpolnjevanje sedanjih potreb ob zagotavljanju, da bodo svoje potrebe lahko izpolnjevale tudi prihodnje generacije. Združeni narodi so v Agendi 2030 določili 17 ključnih ciljev trajnostnega razvoja in 169 podciljev.

3.16 Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost močno presegata cilje trajnostnega razvoja in določata povsem nov nabor meril, katerega namen je vzpostaviti nov svetovni standard trajnosti.

3.17 V skladu s pravom EU morajo trajnostni razvoj spodbujati vse ustrezne politike EU, vključno s trgovinsko politiko in politiko varstva konkurence. Pri trgovinski politiki si EU prizadeva zagotoviti, da gospodarski razvoj spremljajo socialna pravičnost, spoštovanje človekovih pravic, visoki delovni standardi in visoki okoljski standardi ter skladnost z določbami na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter previdnostnim načelom.

3.18 EESO je v zadnjih letih pripravil več mnenj o različnih vidikih povezave med trgovino in trajnostnim razvojem, vključno z mnenjema o poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini ( 15 ) ter o osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja ( 16 )

3.19 V prvem mnenju je EESO pozval Komisijo, naj bo ambicioznejša pri krepitvi dejanske izvršljivosti zavez iz poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju, in poudaril, da poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju le ozko obravnavajo interese potrošnikov. Izpostavil je tudi vprašanje financiranja in virov pri delovanju notranjih svetovalnih skupin ter uporabo sankcij.

3.20 V drugem mnenju je EESO navedel, da bodo cilji trajnostnega razvoja skupaj s Pariškim sporazumom bistveno spremenili agendo svetovne trgovine, zlasti na področju trgovine z industrijskimi izdelki in kmetijskimi proizvodi. Vendar je opozoril, da cilji trajnostnega razvoja niso pravno zavezujoči in da ni mehanizma za reševanje sporov. Poudaril je vlogo odgovornega ravnanja podjetij pri uresničevanju ciljev trajnostnega razvoja in izpostavil, da bo ključen vpliv zasebnega sektorja. Poleg tega je pozval k celoviti oceni možnih učinkov izvajanja ciljev trajnostnega razvoja in Pariškega sporazuma na trgovinsko politiko in konkurenčnost EU, vključno s kmetijstvom.

3.21 Splošno priznano je, da trgovina s kmetijskimi proizvodi bistveno prispeva k uresničitvi večine, če ne vseh ciljev trajnostnega razvoja, da ima STO pri tem pomembno vlogo ter da bi bilo to veliko težje storiti brez učinkovitega mnogostranskega tržnega mehanizma ( 17 )

3.22 V zvezi s strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, trgovinsko politiko EU in trajnostnim razvojem se porajajo pomembna vprašanja, med drugim: kako verjetno je, da bo EU uspelo določiti in izvajati nov sklop višjih standardov, ki bodo presegali ravni ciljev trajnostnega razvoja? Ali lahko EU doseže, da njene trgovinske partnerice sprejmejo izvajanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju? Ali lahko EU naredi korak naprej in z zelenim dogovorom doseže, da njene trgovinske partnerice ali vsaj države članice sprejmejo še višjo raven trajnostnega razvoja? Kako močno bo EU vztrajala pri ciljih trajnostnega razvoja in/ali strategiji „od vil do vilic“ in strategiji za biotsko raznovrstnost pri prihodnjih trgovinskih pogajanjih? Kakšni stroški bodo zaradi zelenega dogovora nastali evropskim kmetom in kmetijskemu sektorju? Kako bo zeleni dogovor vplival na trgovinsko konkurenčnost EU?

3.23 EESO meni, da bi morala EU izvajati zakonodajo, ki bi od podjetij v celotni dobavni verigi zahtevala primerno skrbnost ter bi bila namenjena opredelitvi, preprečevanju in zmanjševanju okoljskih in socialnih tveganj ter kršitev človekovih pravic.

Izvrševanje

3.24 EU se mora bolj osredotočiti na izvrševanje in izvajanje ciljev trajnostnega razvoja in standardov v sporazumih o prosti trgovini. Ustrezno in odločno spremljanje, izvajanje in izvrševanje vseh vidikov trgovinskih sporazumov, ki postajajo podrobnejši in bolj vključujoči, je zelo pomembno, zlasti ker zadevajo tudi gospodarsko neoprijemljiva področja trajnostnega razvoja, kot so okolje in podnebne spremembe. Za spremljanje ključnih vprašanj, kot je krčenje gozdov, bi bilo treba uporabljati najnovejše tehnologije, na primer tiste, ki so na voljo Skupnemu raziskovalnemu središču (JRC) ( 18 )

3.25 Postopki za spremljanje in izvrševanje morajo biti jasni, hitri, učinkoviti in finančno pregledni, stroške pa je treba pravično razdeliti ob upoštevanju tega, kaj je cenovno dostopno malim kmetom.

Promet in energija

3.26 2 (do leta 2030 pa naj bi ta delež dosegel 40 % Zeleni dogovor bi moral veliko več pozornosti nameniti prometni in energetski politiki. Promet ustvari 24 % vseh emisij CO(do leta 2030 pa naj bi ta delež dosegel 40 % ( 19 ) ). Zaradi širše uporabe energije bodo potrebni tudi poostren nadzor in večje spodbude za energijo iz obnovljivih virov.

Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora

3.27 Strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora morata močno podpreti gospodarsko trajnost evropskih kmetov in kmetijskega sektorja ter izboljšati delovanje trgov, obenem pa prispevati k bolj gospodarsko, okoljsko in socialno trajnostnemu agroživilskemu sektorju. To je v skladu s stališčem EESO glede trajnostnega gospodarstva, kakršnega potrebujemo ( 20 )

3.28 EESO se je v svojem mnenju o celostni prehranski politiki v EU ( 21 ) zavzel za bolj trajnostno prehransko politiko v EU, da bi zagotovili zdrave načine prehranjevanja iz trajnostnih prehranskih sistemov, povezali kmetijstvo s prehrano in ekosistemskimi storitvami ter vzpostavili dobavne verige, ki bodo varovale javno zdravje celotne evropske družbe.

3.29 Strategija „od vil do vilic“ odseva veliko zamisli iz teh mnenj, s katerimi je EESO prispeval k njenemu oblikovanju.

3.30 Kar zadeva konkretni predlog zmanjšanja uporabe pesticidov, morajo imeti kmetje možnost zamenjave teh sredstev z varnimi in trajnostnimi alternativami, ki bodo varovale pridelke in ščitile pred vsemi grožnjami prehranski varnosti. Raziskave in inovacije na zanesljivi znanstveni podlagi so ključne za uporabo alternativnih trajnostnih rešitev zatiranja škodljivcev.

3.31 Zmanjšanje uporabe gnojil mora temeljiti na trdnih znanstvenih dognanjih glede načrtov za upravljanje hranil, preizkušanje tal, izpolnjevanja potreb kmetijskih rastlin po hranilih, natančne aplikacije in ohranjanja bilance hranil v tleh.

3.32 Zmanjšanje uporabe antimikrobikov je izjemno pomembno za zdravje in varnost ljudi (pristop „eno zdravje“ ( 22 ) ).

3.33 Izboljšanje zdravja in dobrobiti živali je pomemben in zaželen cilj, vendar žal ni vedno nagrajen na trgu, stroški, potrebni zanj, pa se pogosto ne povrnejo. SKP določa zelo stroge ukrepe, ki zagotavljajo, da so evropske živali rejene v skladu z najvišjimi standardi sledljivosti, zdravja in dobrobiti živali ter okoljskimi standardi na svetu. Kar zadeva mednarodno trgovino, bi morala biti vzajemnost standardov dobrobiti živali ena od ključnih zahtev za trgovinske sporazume s tretjimi državami.

3.34 V zvezi s cilji glede zmanjšanja uporabe antimikrobikov, pesticidov in gnojil, določenimi v strategiji „od vil do vilic“, je treba na podlagi referenčnih meril upoštevati napredek, ki so ga v zadnjih letih dosegle številne države članice.

3.35 Kar zadeva razširitev ekološkega kmetovanja na več zemljišč, je treba oceniti učinek posledičnega zmanjšanja proizvodnje. Okrepiti je treba raziskave za boljšo opredelitev, kaj je ekološko, in oceno dejanskega končnega prispevka ekološkega kmetovanja k svetovni trajnosti. Poleg tega so lahko stroški pri ekološkem kmetovanju višji, niso pa nujno višje tudi maloprodajne cene. Ekološko kmetovanje z višjimi stroški je zato lahko netrajnostno. EU mora tudi oceniti tržni učinek štirikratnega povečanja ekološke proizvodnje v smislu cenovne premije/rentabilnosti.

SKP ter strategija „od vil do vilic“ in strategija za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora

3.36 Sedanji proces reforme SKP se je začel leta 2018, zakonodajni predlogi pa so bili predstavljeni junija 2018 ( 23 ) . Nova SKP je bolj ambiciozna, zlasti kar zadeva okolje in podnebne spremembe.

3.37 V predlogih za novo SKP so določeni naslednji specifični cilji: — podpora vzdržnim dohodkom in odpornosti kmetij po vsem ozemlju EU za povečanje prehranske varnosti, — krepitev tržne usmerjenosti in povečanje konkurenčnosti, tudi z večjim poudarkom na raziskavah, tehnologiji in digitalizaciji, — izboljšanje položaja kmetov v vrednostni verigi, — prispevanje k blažitvi podnebnih sprememb in prilagajanju nanje ter k trajnostni energiji, — spodbujanje trajnostnega razvoja in učinkovitega upravljanja naravnih virov, kot so voda, tla in zrak, — prispevanje k varstvu biotske raznovrstnosti, krepitev ekosistemskih storitev ter ohranjanje habitatov in krajine, — privabljanje mladih kmetov in spodbujanje razvoja podjetij na podeželju, — spodbujanje zaposlovanja, rasti, socialne vključenosti in lokalnega razvoja na podeželskih območjih, vključno z biogospodarstvom in trajnostnim gozdarstvom, — izboljšanje odziva kmetijstva EU na zahteve družbe glede hrane in zdravja, vključno z zdravo, hranljivo in trajnostno hrano, ter dobrobiti živali.

3.38 Nova SKP vključuje posebno zahtevo, da bodo plačila pogojena z okrepljenimi zahtevami v zvezi z okoljem in podnebnimi spremembami. Države članice bodo morale ponujati ekosheme za podporo kmetom, ki bodo presegali obvezne zahteve.

3.39 V predlogih za novo SKP je navedeno, da bo okoljskim in podnebnim ukrepom namenjenih vsaj 30 % nacionalnih sredstev, dodeljenih za razvoj podeželja. Predvidoma bo 40 % celotnega proračuna SKP prispevalo k podnebnim ukrepom ( 24 )

3.40 V skladu s SKP morajo države članice pripraviti strateške načrte in v njih določiti, kako nameravajo izpolniti specifične cilje SKP. Države članice bodo določile ciljne vrednosti, ki jih želijo doseči v programskem obdobju, z uporabo splošno opredeljenih kazalnikov rezultatov.

3.41 V zadnjih dveh letih so institucije EU že dosegle znaten napredek v zvezi s predlogi za SKP in zelo pomembno je zagotoviti, da predlogi v okviru zelenega dogovora tega napredka ne bodo izničili. Uskladiti strateške načrte z zelenim dogovorom EU bo zahtevno, vendar bo to treba storiti.

Usmerjanje trga EU in poštena cena

3.42 V strategiji „od vil do vilic“ in strategiji za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora je zelo jasno navedeno, da v EU povprečni kmet trenutno zasluži približno polovico, kolikor zasluži povprečni delavec v gospodarstvu.

3.43 Da bi bil prihodek evropskih kmetov stabilen, je pomembno, da na trgu dobijo pošteno ceno za živila, ki presega stroške njihove proizvodnje. Strategija „od vil do vilic“ mora trg usmerjati tako, da bodo visoki standardi proizvodnje živil, ki jih upoštevajo evropski kmetje, pomembni in tudi plačani. To je treba v okviru te strategije doseči s pobudami, namenjenimi prepovedi nepoštenih trgovinskih praks ( 25 ) , preprečevanju prodaje z izgubo in zagotavljanju, da je tržna cena pravično razporejena po dobavni verigi.

Proračun

3.44 Predlogi za večletni finančni okvir, ki vključujejo realno zmanjšanje proračuna SKP za 9 %, niso združljivi z ambicijami strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora.

3.45 Če želimo izpolniti cilje strategij, se proračun SKP ne sme zmanjšati, temveč ga je treba povečati, da bo upošteval dodatne zahteve za kmete in inflacijo ter zaščitil osnovna plačila kmetom in sheme za kmetije v okviru programa za razvoj podeželja.

3.46 Kmetje morajo prejeti nadomestilo za vsako zmanjšanje proizvodnje in prihodka, ki je posledica izpolnjevanja te strategije.

3.47 EESO ponavlja podporo stališču, da bi bilo treba proračun EU povečati, s čimer bi se zagotovilo ustrezno financiranje za SKP ter nove cilje politike in opredeljene izzive ( 26 )

Znanstvena podlaga

3.48 Podnebno ukrepanje mora temeljiti na natančnem merjenju dejavnosti na ravni kmetij. Merjenje metana še ne upošteva najnovejših znanstvenih dognanj ( 27 ) , kmetom pa se ne pripisujejo zasluge za ogljik, sekvestriran v njihovih pašnikih in mejicah. Ta vprašanja je treba obravnavati v okviru strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost ter s tem zagotoviti, da bodo vse emisije, izpuščene in sekvestrirane v kmetijskem sektorju, pravično in natančno upoštevane.

Pravični prehod

3.49 V okviru nove zelene politike je bistveno zagotoviti prehod, ki bo pravičen za vse. Stroške izvajanja nove politike bi morali kriti vsi, od kmetov in predelovalcev do trgovcev na drobno in potrošnikov. Uveljaviti je treba načelo, da ne sme biti nihče zapostavljen ( 28 ) , in zaščititi najranljivejše pred nenamernimi posledicami nove politike.

Zagotavljanje enakovrednosti standardov

3.50 Sporazum STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov iz leta 1995 zajema uporabo predpisov o varnosti hrane ter zdravju živali in rastlin. Člen 5(7) določa previdnostno načelo, ki je zdaj zapisano tudi v Lizbonski pogodbi. Vsak poskus, da se to spremeni na kakršni koli drugi ravni kot na mnogostranski, bo imel resne posledice za ureditev svetovne trgovine in verodostojnost samega sporazuma v prihodnje ( 29 )

3.51 EU mora od tretjih držav, ki izvažajo v EU, zahtevati veliko strožje socialne, okoljske in fitosanitarne standarde ter standarde dobrobiti živali, podobne tistim, ki jih zahteva od evropskih kmetov. Podstandardni pridelki, uvoženi v EU, ne smejo izriniti visokokakovostnih evropskih pridelkov, pridelanih v skladu z višjimi standardi iz strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost. Podobno EU ne more svojih ambicij v zvezi z doseganjem ciljev glede podnebnih sprememb prenesti na tretje države s selitvijo virov CO 2 .

3.52 EU se mora tudi upreti skušnjavi večjega popuščanja na področju kmetijstva, s katerim bi ogrozila domačo proizvodnjo. Poleg tega mora odpraviti uporabo dvojnih standardov na področju kmetijstva v partnerskih državah, predvsem v povezavi s Sporazumom o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov ter Sporazumom o tehničnih ovirah v trgovini.

Delovna sila

3.53 Raziskave kažejo, da so sporazumi o prosti trgovini primeren instrument za izboljšanje delovnih razmer v partnerskih državah ( 30 ) . MOD je leta 2016 v študiji o delovnopravnih določbah v 76 od več kot 260 sporazumov o prosti trgovini ugotovil, da je kombinacija tehničnega sodelovanja, mehanizmov preverjanja in sodelovanja civilne družbe prispevala k izboljšanju stanja na področju delavskih pravic v različnih sektorjih.

Ocena učinka

3.54 Zakonodaja je dobra, kadar je pred uvedbo ustrezno pregledana. Vsi ukrepi, predlagani kot del strategije „od vil do vilic“ in strategije za biotsko raznovrstnost v okviru zelenega dogovora, morajo vključevati podrobno oceno regulativnega učinka, vključno s primerjalno analizo, preden se sprejmejo politične ali regulativne odločitve.

Gozdarstvo in krčenje gozdov

3.55 Povečanje površine, namenjene gozdarstvu, v EU je pozitiven korak, ki bo zelo ugodno vplival na podnebne spremembe. Spremljati ga mora ustrezno financiranje, da kmetje ne bodo izgubili prihodkov, ob upoštevanju dolgega naložbenega obdobja.

3.56 Pri trgovinski politiki EU je treba v skladu s cilji zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“ učinkovito poskrbeti, da se zaradi uvoza v EU ne bo povečalo krčenje gozdov v tretjih državah, ki so trgovinske partnerice. Ta problem se lahko ponazori s primeri uvoza govedine in soje iz držav Mercosurja (Brazilije), govedine in ovčetine iz Avstralije ter palmovega olja iz Indonezije.

3.57 EESO poziva Komisijo, naj bolje obvešča in ozavešča evropske potrošnike o izzivih, povezanih s krčenjem gozdov, in sicer z izboljšanjem okoljskega označevanja proizvodov ter vzpostavitvijo evropskega observatorija za krčenje gozdov in mehanizma zgodnjega opozarjanja.

3.58 EESO poziva Komisijo, naj skupaj z lokalnim prebivalstvom podpre ponovno pogozdovanje območij izkrčenih gozdov in pogozdovanje novih območij, zlasti v Latinski Ameriki, podsaharski Afriki in državah v vzponu. Komisija mora tudi vzpostaviti finančno podporo in tehnično pomoč tretjim državam (vključno z državnimi in nedržavnimi akterji), zlasti za ohranjanje pragozdnih ekosistemov.

3.59 EESO poziva Komisijo, naj izboljša kakovost in verodostojnost oznak, ki potrjujejo, da zadevni uvoženi proizvodi niso povzročili krčenja gozdov, in sicer s spodbujanjem konvergence orodij in razširitvijo obstoječih certifikatov na podlagi kartiranja rabe zemljišč z daljinskim zaznavanjem, spodbujanjem proizvajalcev pri izvajanju in krepitvijo nadzora v dobavnih verigah.

4. Posledice COVID-19

4.1 Kriza zaradi COVID-19 je razkrila našo odvisnost od globalnih proizvodnih verig in mednarodne trgovine, ki temelji na sprotni oskrbi, kar nam preprečuje, da bi v primeru kriznih razmer razpolagali z osnovnim blagom: maskami, osnovnimi zdravili itd. Do tovrstnih kriz bo prišlo tudi v prihodnje. Premestitev dejavnosti v industriji, kmetijstvu in storitvenem sektorju bi morala omogočiti večjo avtonomnost v odnosu do mednarodnih trgov, ponovno pridobitev nadzora nad načini proizvodnje ter uvedbo dejavnosti za ekološki in socialni prehod.

4.2 Pandemija nas je spomnila na to, da smo močno povezani z naravo ter da moramo zaščititi biotsko raznovrstnost in preprečiti krčenje gozdov.

4.3 Posledice sedanje krize zaradi COVID-19 za svetovno gospodarstvo so tako velike, da je Mednarodni denarni sklad (MDS) opozoril, da se svet sooča z najhujšo gospodarsko recesijo po veliki depresiji v 30. letih 20. stoletja.

4.4 MDS napoveduje, da se bo svetovni BDP leta 2020 skrčil za 3 %, drugi pa predvidevajo, da bo upočasnitev svetovnega gospodarstva znašala med 2,3 in 4,8 % ter povzročila škodo v višini od 2 do 4 bilijonov USD. MDS je napovedal, da se bo leta 2020 gospodarstvo v ZDA skrčilo za 5,9 %, v euroobmočju pa za 7,5 % ( 31 ) . BDP EU se je v drugem četrtletju 2020 zmanjšal za 15 %, gospodarstvo EU pa naj bi se v letu 2020 skrčilo za 7 % ( 32 )

4.5 Ena pomembnejših posledic velike depresije v 30. letih 20. stoletja je bilo pomanjkanje prehranske varnosti in suverenosti, zaradi katerega je v nekaterih evropskih državah in zveznih državah ZDA prišlo do pomanjkanja hrane in lakote, to pa je povzročilo državljanske nemire in vzpon skrajnih političnih skupin.

4.6 Eno od ključnih spoznanj iz izrednih razmer zaradi COVID-19 je pomembnost prehranske varnosti in prehranske suverenosti za EU, zato EESO še enkrat opozarja, kako zelo pomembna je ustrezno financirana SKP za EU.

4.7 Izredne razmere zaradi COVID-19 bi morale tako okrepiti pomen SKP za EU ( 33 ) in prvotne cilje SKP, določene v členu 39 PDEU: — zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti, zlasti s povečanjem individualnega zaslužka oseb, ki se ukvarjajo s kmetijstvom, — zagotoviti, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah.

4.8 Pomena odločnega gospodarskega odziva EU na izredne razmere zaradi COVID-19 ni mogoče dovolj poudariti. Odziv Komisije na področju kmetijstva je zaenkrat nezadovoljiv, saj je za izredne tržne ukrepe namenila financiranje v višini zgolj 78 milijonov EUR.

4.9 V zvezi z oživitvijo evropskega gospodarstva po krizi zaradi COVID-19 je EU pripravila načrt za okrevanje „Next Generation EU“, ki vključuje dodatnih 750 milijard EUR in katerega vrednost bo skupaj s proračunom EU za obdobje 2021–2027 znašala 1,85 bilijona EUR.

4.10 Pomena odločnega gospodarskega odziva EU na izredne razmere zaradi COVID-19 ni mogoče dovolj poudariti. Odziv Evropske komisije mora prispevati k obnovi in okrepitvi gospodarstva, prehranski varnosti, trajnostnim dobavnim verigam, zagotavljanju in razpoložljivosti medicinskih pripomočkov v skladu s pristopom „eno zdravje“, okrepitvi kmetijskega in agroživilskega sektorja ter varstvu okolja.

V Bruslju, 18. septembra 2020 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Luca JAHIER

(1) COM(2019) 640 final.

(2) Cilji trajnostnega razvoja.

(3) COM(2019) 640 final – slika 1.

(4) Strategija „od vil do vilic“.

(5) Strategija EU za biotsko raznovrstnost.

(6) Glej mnenji EESO Od vil do vilic: vzdržna prehranska strategija in Strategija za biotsko raznovrstnost do leta 2030 (glej str. 51 in 259 tega Uradnega lista).

(7) Glej poslanico.

(8) https://ec.europa.eu/trade/policy/eu-position-in-world-trade/

(9) Eurostat.

(10) https://ec.europa.eu/info/news/2019-record-year-eu-agri-food-trade-2020-mar-27_en#moreinfo

(11) Mnenje EESO o pomenu trgovine s kmetijskimi proizvodi za razvoj kmetijstva in kmetijskega gospodarstva v EU z vidika svetovne prehranske varnosti (UL C 13, 15.1.2016, str. 97).

(12) Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

(13) https://www.eesc.europa.eu/sl/our-work/opinions-information-reports/opinions/reforming-wto-adapt-developments-world-trade-own-initiative-opinion

(14) Glej zakonodajo EU za sektor ekološke pridelave: https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/farming/organic-farming/legislation_sl.

(15) Mnenje EESO o poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

(16) Mnenje EESO o osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja (UL C 129, 11.4.2018, str. 27).

(17) Glej opombo 12.

(18) https://ec.europa.eu/info/departments/joint-research-centre_sl

(19) Mnenje EESO o vlogi trgovinske in naložbene politike EU za izboljšanje gospodarske uspešnosti EU (UL C 47, 11.2.2020, str. 38) – zlasti poglavje 5 o trgovini in trajnostnem razvoju v zvezi s cilji trajnostnega razvoja in Pariškim sporazumom.

(20) Mnenje EESO o trajnostnem gospodarstvu, kakršnega potrebujemo (UL C 106, 31.3.2020, str. 1).

(21) Mnenje EESO o prispevku civilne družbe k oblikovanju celostne prehranske politike v EU (UL C 129, 11.4.2018, str. 18).

(22) https://onehealthejp.eu/about/

(23) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/budget-may2018-modernising-cap_sl.pdf

(24) https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/IP_18_3985

(25) Mnenje EESO o izboljšanju verige preskrbe s hrano (UL C 440, 6.12.2018, str. 165).

(26) https://www.eesc.europa.eu/sl/our-work/opinions-information-reports/opinions/cap-legislative-proposals

(27) Allen, M. R., Shine, K. P., Fuglestvedt, J. S., Millar, R. J., Cain, M., Frame, D. J., in Macey, A. H., (2018): A solution to the misrepresentations of CO2-equivalent emissions of short-lived climate pollutants under ambitious mitigation (Rešitev za napačno upoštevanje emisij ekvivalenta CO2 pri kratkoživih podnebnih onesnaževalih v okviru ambicioznega blaženja), npj Climate and Atmospheric Science, 1(1), str. 16.

(28) Mnenje EESO Pri izvajanju agende za trajnostni razvoj do leta 2030 ne sme biti nihče zapostavljen (UL C 47, 11.2.2020, str. 30).

(29) Glej opombo 12.

(30) Raziskava o inovacijah v socialnem stebru trajnostnega razvoja, ki jo je izvedla dr. Evita Schmieg (nemški inštitut za mednarodne in varnostne zadeve – SWP).

(31) https://blogs.imf.org/2020/04/14/the-great-lockdown-worst-economic-downturn-since-the-great-depression/

(32) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A52020DC0456

(33) Mnenje EESO o zakonodajnih predlogih o SKP (UL C 62, 15.2.2019, str. 214).