[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.2.2006

SEK(2006) 108 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2005–2009

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Belgije je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 15. marca 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženi program stabilnosti Belgije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

(1) Belgija je dopolnitev svojega programa stabilnosti za leto 2005 predložila 5. decembra 2005, teden po roku. Posodobitev obravnava obdobje 2005–2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].

(2) V Belgiji je povprečna letna realna rast BDP v zadnjem desetletju znašala blizu 2 %, kar je nekoliko nad povprečjem euroobmočja. Vendar je stopnja zaposlenosti nizka (okoli 60 %) in brezposelnost zaznamujejo občutne regionalne razlike ter visoka raven dolgoročne brezposelnosti. Belgija je od leta 2000 ohranila proračunski položaj blizu ravnovesja.

(3) Makroekomomski scenarij, predložen v programu, v obdobju 2006–2009 po razmeroma slabih rezultatih v letu 2005 (1,4 %) predvideva zmerno izboljševanje realne rasti BDP na povprečno 2,2 %, ki jo spremlja majhna, vendar enakomerna rast zaposlovanja (0,7 % letno). Scenarij se lahko šteje za uresničljivega in se samo malo razlikuje od tistega iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005. Program proti koncu programskega obdobja predvideva zmanjševanje negativne proizvodne vrzeli. Čeprav so projekcije glede inflacije v programu nekoliko višje kot v napovedi služb Komisije iz jeseni, se glede na nekoliko manj ugodne predpostavke mednarodnega ekonomskega okolja zdijo realistične.

(4) Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi programa stabilnosti Belgije iz leta 2004. Kar zadeva izvrševanje proračuna iz leta 2005, napoved služb Komisije iz jeseni 2005 za leto 2005 predvideva uravnoteženi javnofinančni proračun, ki je kljub občutno nižji rasti BDP v skladu s ciljem iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Vendar je treba statistično prikazovanje nekaterih enkratnih transakcij v povezavi z Eurostatom še razjasniti in to lahko vodi do velikega enkratnega povečanja v rezultatu primanjkljaja za leto 2005[4].

(5) Proračunska strategija, opisana v dopolnitvi, namerava do leta 2006 ohraniti javnofinančni položaj v ravnovesju in kasneje oblikovati presežke (do 0,7 % BDP do leta 2009), da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Primarni presežek bi se moral po postopnem upadu z 7,2 % BDP v letu 2001 na 4,3 % v letu 2005 stabilizirati tik nad 4 % BDP od leta 2006 naprej. Program predvideva zmanjšanje deleža javnofinančnih prihodkov (v glavnem kot posledico zmanjšanja bremena dolga za delo), vendar to več kot odtehta zmanjšanje deleža odhodkov (v glavnem odhodkov za obresti). Enkratni in drugi začasni ukrepi so v letu 2006 še vedno pomembni (0,6 % BDP), čeprav belgijski organi predvidevajo, da bi moralo biti zatekanje k takšnim ukrepom od leta 2006 naprej manj pogosto. Nova dopolnitev na podlagi zelo podobnega predvidevanja o rasti v veliki meri potrjuje proračunsko strategijo, opisano v prejšnjem programu.

(6) Ocenjuje se, da se bo na podlagi izračunov služb Komisije, ki temeljijo na programu in so pripravljeni v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) v programskem obdobju izboljšal za skoraj 1 % BDP. S položaja primanjkljaja v višini 0 % BDP v letu 2005 se bo v letu 2006 poslabšal na primanjkljaj v višini 0,25 % BDP, temu pa bo sledilo izboljšanje, ki bo vodilo do presežka v višini 0,5 % BDP v letu 2007. Nato bo gibanje strukturnega položaja k presežku v višini skoraj 1 % BDP v letu 2009 potekalo bolj postopoma. Belgijski organi so kot srednjeročni cilj, opredeljen v Paktu stabilnosti in rasti, navedli strukturni presežek v višini 0,5 % BDP, za katerega se pričakuje, da bo dosežen do leta 2007. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj je mogoče v okviru sedanje ocene obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega najnižje merilo glede deleža dolga in povprečne dolgoročne rasti potencialnega proizvoda.

(7) Na splošno bi bili lahko proračunski rezultati slabši od predvidenih v programu, zlasti v letih 2006–2007. Medtem ko se lahko makroekonomski scenarij šteje za uresničljivega in je vlada nedavno uvedla nove ukrepe za boljši nadzor odhodkov za zdravstveni sistem, se zdi, da so davčni prihodki iz leta 2006, predvideni v programu, bolj optimistični, in da projekcije odhodkov ne zagotavljajo ustreznega varovala za neugodna gibanja. Program ne pojasnjuje, kako bo v letu 2007 nadomestil pomemben paket enkratnih in drugih začasnih ukrepov. Vendar je treba priznati, da so belgijski organi nedavno pokazali močno zavezo doseganju njihovih uravnoteženih proračunskih ciljev.

(8) Ob upoštevanju zgornje ocene tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj programa, kot ga predvidevajo belgijski organi. Vendar, kot je navedeno zgoraj, srednjeročni cilj programa presega merilo, ki je navedeno v Paktu stabilnosti in rasti, ter proračunska strategija programa se zdi zadostna za doseganje proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko v okviru Pakta v celotnem programskem obdobju šteje za ustreznega. Prav tako proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Čeprav je povprečno letno izboljšanje strukturnega salda majhno, se lahko potek prilagoditve k srednjeročnemu cilju na splošno šteje za ustreznega. Vendar v letu 2006 prilagoditev ni v skladu s Paktom, ker se načrtuje, da se bo strukturni saldo v položaju, ko se proizvodna vrzel (čeprav še vedno negativna) zmanjšuje, poslabšal za 0,25 % BDP.

(9) Delež dolga v Belgiji (94 % BDP ob koncu leta 2005) ostaja precej nad referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP, vendar je od leta 1993 (137 % BDP) na izraziti poti navzdol. Predvideva se, da se bo delež dolga po začasni upočasnitvi leta 2005 zaradi prevzema dolga nacionalne železniške družbe SNCB (2,5 % BDP) še naprej zmanjševal na pod 80 % BDP do leta 2009. Glavni dejavnik, ki spodbuja zmanjševanje dolga, je še naprej visoki primarni presežek (ki pa se je znižal s 7 % BDP v letu 2001 na več kot 4 % BDP v letu 2005). Glede na zgoraj navedeno možnost, da bi lahko bili proračunski rezultati slabši od predvidenih, bi bil lahko razvoj dolga manj ugoden, kot je predviden v programu. Vendar se zdi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se hitro približuje referenčni vrednosti.

10) Videti je, da je Belgija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna stopnja bruto javnega dolga kljub zmanjševanju ostaja precej nad referenčno vrednostjo in enakomerno zmanjševanje deleža dolga je odvisno od ohranjanja visokih primarnih presežkov v daljšem časovnem obdobju. Belgijska strategija, ki postavlja dolgoročna vprašanja, vključno z zmanjševanjem dolga, v ospredje proračunske politike, bo nedvomno ublažila tveganja za vzdržnost in „zakon o starostnih skladih“ z določanjem zakonsko zavezujočih proračunskih ciljev krepi politično zavezo. Poleg tega bi morali nedavni ukrepi, ki so namenjeni povišanju dejanske upokojitvene starosti, in stopnja zaposlovanja pozitivno prispevati k vzdržnosti. Vendar je mogoče, da trenuten proračunski položaj ne bo zadostoval, da bi popolnoma pokril precejšnje povečanje odhodkov zaradi staranja prebivalstva, kar poudarja pomen ohranjanja visokih primarnih presežkov v prihodnjih letih.

(11) Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti se dovolj hitro zmanjšuje delež dolga in sprejete so bile določene reforme za izboljšanje vzdržnosti sistema socialne varnosti. Vendar poslabšanje strukturnega salda v letu 2006 ni povsem v skladu z integrirano smernico, ki poziva k sprejetju vseh potrebnih korektivnih ukrepov za doseganje srednjeročnega cilja.

(12) V nacionalnem programu reform Belgije, predloženem 26. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) podpiranje zaposlovanja na podlagi zmanjševanja bremena dolga za delo in (ii) ohranjanje javnofinančnega proračuna blizu ravnovesja ter od leta 2007 oblikovanje presežkov, da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Vendar proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, niso v zadostni meri vključene v proračunskih projekcijah programa stabilnosti. Zdi se, da so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, na splošno skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.

Glede na zgoraj navedeno oceno se lahko proračunski položaj obravnava kot zdrav in ohranjanje zmanjševanja dolga, predvideno v programu, daje primer proračunskih politik, ki se izvajajo v skladu s Paktom. Vendar bi bilo primerno, da bi Belgija v letu 2006 pospešila strukturno prilagoditev ter, v naslednjih letih, opredelila in izvedla dodatne strukturne ukrepe za doseganje proračunskih ciljev, kar bi omejilo zatekanje k enkratnim ukrepom.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2005–2009

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

1. V Belgiji je povprečna letna realna rast BDP v zadnjem desetletju znašala blizu 2 %, kar je nekoliko nad povprečjem euroobmočja. Vendar je stopnja zaposlenosti nizka (okoli 60 %) in brezposelnost zaznamujejo občutne regionalne razlike ter visoka raven dolgoročne brezposelnosti. Belgija je od leta 2000 ohranila proračunski položaj blizu ravnovesja.

2. Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi programa stabilnosti Belgije iz leta 2004.

3. Kar zadeva izvrševanje proračuna iz leta 2005, napoved služb Komisije iz jeseni 2005 za leto 2005 predvideva uravnoteženi javnofinančni proračun, ki je kljub občutno nižji rasti BDP v skladu s ciljem iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Vendar je treba statistično prikazovanje nekaterih enkratnih transakcij v povezavi z Eurostatom še razjasniti in to lahko vodi do velikega enkratnega povečanja v rezultatu primanjkljaja za leto 2005[6].

4. Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Belgije, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[7].

5. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP z 1,4 % v letu 2005 popravila na povprečno 2,2 % v ostalem programskem obdobju. Ta scenarij je bil ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov in videti je, da temelji na izvedljivih predpostavkah o rasti. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.

6. Proračunska strategija, opisana v programu, namerava do leta 2006 ohraniti javnofinančni položaj v ravnovesju in kasneje oblikovati presežke (do 0,7 % BDP do leta 2009), da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Primarni presežek bi se moral po postopnem upadu s 7,2 % BDP v letu 2001 stabilizirati tik nad 4 % BDP od leta 2007 naprej. Program predvideva zmanjšanje javnofinančnih prihodkov (v glavnem kot posledico zmanjšanja bremena dolga za delo), vendar to več kot odtehta zmanjšanje deleža odhodkov (v glavnem odhodkov za obresti). Nova dopolnitev na podlagi zelo podobnega predvidevanja o rasti v veliki meri potrjuje proračunsko strategijo, opisano v prejšnjem programu.

7. Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, izboljšal za skoraj 1 % BDP. Organi kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določajo strukturni presežek v višini 0,5 % BDP in nameravajo doseči ta položaj do leta 2007. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj je mogoče v okviru sedanje ocene obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega najnižje merilo glede deleža dolga in povprečne dolgoročne rasti potencialnega proizvoda.

8. Proračunski rezultati bi bili lahko slabši od predvidenih v programu, zlasti v letih 2006 in 2007. Medtem ko se lahko zlasti makroekonomski scenarij šteje za uresničljivega in je vlada nedavno uvedla nove ukrepe za boljši nadzor odhodkov za zdravstveni sistem, se zdi, da so davčni prihodki iz leta 2006, predvideni v programu, bolj optimistični, in da projekcije odhodkov ne zagotavljajo ustreznega varovala za neugodna gibanja. Program ne razlaga, kako bo v letu 2007 nadomestil pomemben paket enkratnih in drugih začasnih ukrepov. Vendar je treba priznati, da so belgijski organi nedavno pokazali močno zavezo doseganju njihovih uravnoteženih proračunskih ciljev.

9. Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj, kot je predviden v programu. Vendar, kot je navedeno zgoraj, srednjeročni cilj programa presega merilo, ki je navedeno v Paktu stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se zdi zadostna za doseganje proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko v okviru Pakta v celotnem programu šteje za ustreznega. Prav tako se zdi, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se v celotnem programu ob običajnih makroekonomskih nihanjih prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP. Kar zadeva potek prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja je treba navesti, da se lahko kljub povprečnemu majhnemu letnemu izboljšanju strukturnega salda potek prilagoditve k srednjeročnemu cilju na splošno šteje za ustreznega. Vendar v letu 2006 prilagoditev ni v skladu s Paktom, ker se načrtuje, da se bo strukturni saldo v položaju, ko se proizvodna vrzel (čeprav še vedno negativna) zmanjšuje, poslabšal za 0,25 % BDP.

10. Ocenjuje se, da je delež dolga konec leta 2005 dosegel 94 % BDP, kar je precej nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 16 odstotnih točk BDP in pristal na manj kot 80 % BDP. Razvoj deleža dolga je lahko glede na tveganja za zgoraj navedene proračunske cilje manj ugoden, kot je predviden v programu. Vendar se zdi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se hitro približuje referenčni vrednosti.

11. Videti je, da je Belgija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna stopnja bruto javnega dolga kljub zmanjševanju ostaja precej nad referenčno vrednostjo in enakomerno zmanjševanje deleža dolga je odvisno od ohranjanja visokih primarnih presežkov v daljšem časovnem obdobju. Belgijska strategija, ki postavlja dolgoročna vprašanja, vključno z zmanjševanjem dolga, v ospredje proračunske politike, bo nedvomno ublažila tveganja za vzdržnost in „zakon o starostnih skladih“ z določanjem zakonsko zavezujočih proračunskih ciljev krepi politično zavezo. Poleg tega bi morali nedavni ukrepi, ki so namenjeni povišanju dejanske upokojitvene starosti, in stopnja zaposlovanja pozitivno prispevati k vzdržnosti. Vendar je mogoče, da trenuten proračunski položaj ne bo zadostoval, da bi popolnoma pokril precejšnje povečanje odhodkov zaradi staranja prebivalstva, kar poudarja pomen ohranjanja visokih primarnih presežkov v prihodnjih letih.

12. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti se dovolj hitro zmanjšuje delež dolga in sprejete so bile določene reforme za izboljšanje vzdržnosti sistema socialne varnosti. Vendar poslabšanje strukturnega salda v letu 2006 ni povsem v skladu z integrirano smernico, ki poziva k sprejetju vseh potrebnih korektivnih ukrepov za doseganje srednjeročnega cilja.

13. V nacionalnem programu reform Belgije, predloženem 26. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) podpiranje zaposlovanja na podlagi zmanjševanja bremena davka za delo in (ii) ohranjanje javnofinančnega proračuna blizu ravnovesja ter od leta 2007 oblikovanje presežkov, da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Vendar proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, niso v zadostni meri vključene v proračunskih projekcijah programa stabilnosti. Zdi se, da so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, na splošno skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.

Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da je na splošno proračunski položaj zdrav in da ohranjanje zmanjševanja dolga, predvideno v programu, daje primer proračunskih politik, ki se izvajajo v skladu s Paktom. Vendar bi bilo primerno, da bi Belgija v letu 2006 pospešila strukturno prilagoditev ter, v naslednjih letih, opredelila in izvedla dodatne strukturne ukrepe za doseganje proračunskih ciljev, kar bi omejilo zatekanje k enkratnim ukrepom.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 |

COM nov. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,1 | 2,0 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2.0 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (v %) | PS dec. 2005 | 1,9 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 |

COM nov. 2005 | 1,9 | 2,7 | 2,6 | 1,9 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | -0,2 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 |

COM nov. 20052 | -0,1 | -0,8 | -0,8 | -1,0 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 20041 | -0,8 | -0,5 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 |

COM nov. 2005 | 0,0 | 0,0 | -0,3 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | 4,8 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 |

COM nov. 2005 | 4,8 | 4,4 | 3,8 | 3,4 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20051 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 |

COM nov. 2005 | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 | ni podatkov |

Strukturni saldo3 (v % BDP) | PS dec. 20054 | ni podatkov | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 |

COM nov. 20055 | -0,6 | 0,0 | -0,4 | 0,0 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 94,7 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 |

COM nov. 2005 | 96,2 | 94,9 | 91,1 | 88,1 | ni podatkov | ni podatkov |

PS dec. 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Na podlagi potencialne rasti v višini 2,0 %, 2,1 %, 2,1 % oziroma 2,3 % za leta v obdobju 2004–2007. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kakor v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,4 % BDP v letu 2005 ter 0,6 % v letu 2006; vsi ukrepi so povzročili zmanjšanje primanjkljaja). Številke za enkratne ukrepe od leta 2007 naprej (0,2 % v letu 2007, 0,1 % v letu 2008 in 0,0 % v letu 2009) so predložili belgijski organi po predložitvi programa in tam hkrati tudi opozorili, da jih je „treba obravnavati kot predpostavke in ne določajo vnaprej kakršne koli odločitve belgijskih organov“. 5 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (0,4 % BDP v letu 2005 ter 0,5 % v letu 2006; vsi ukrepi so povzročili zmanjšanje primanjkljaja). Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] Program nima ločenega oddelka, ki bi obravnaval institucionalne okvire javnih financ. Prav tako vsebuje vrzeli glede obveznih podatkov in ne navaja vseh neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja.

[4] Predpostavka vlade o dolgu železniške družbe (2,5 % BDP) iz leta 2005 je trenutno obravnavana brez neposrednega vpliva na javnofinančni primanjkljaj, pri čemer je listinjenje davčnih dolgov v letu 2005 (0,2 % BDP) zabeleženo na način, ki kaže zmanjševanje primanjkljaja.

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Predpostavka vlade o dolgu železniške družbe (2,5 % BDP) iz leta 2005 je trenutno obravnavana brez neposrednega vpliva na javnofinančni primanjkljaj, pri čemer je listinjenje davčnih dolgov v letu 2005 (0,2 % BDP) zabeleženo na način, ki kaže zmanjševanje primanjkljaja.

[7] Program nima ločenega oddelka, ki bi obravnaval institucionalne okvire javnih financ, vendar je nekaj podatkov o teh vprašanjih navedenih v drugih oddelkih. Prav tako vsebuje vrzeli glede obveznih podatkov in ne navaja vseh neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja.