SL    SL SL 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 15/7/2008 
SEC(2008)2282 
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
Spremni dokument 
 
SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU  PARLAMENTU, EVROPSKEMU 
EKONOMSKO-SOCIALNEMU OD BORU IN ODBORU REGIJ 
  
K SKUPNEMU NA ČRTOVANJU RAZISKAV: 
 
 Sodelovanje za u činkovitejše reševanje  skupnih izzivov 
   
POVZETEK OCENE U ČINKA  
 
{COM(2008)468 kon č.} 
{SEC(2008)2281} 
SL 2   SL 1. POSTOPKOVNA VPRAŠANJA IN POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI  
1.1. Uvod 
Ta ocena u činka podpira pobudo, predstavljeno v Sporo čilu Evropske komisije z naslovom „K 
skupnemu na črtovanju raziskav“.  Pobuda skupnega na črtovanja programov je ena od petih 
pobud politike, ki jih leta 2008 na črtuje Komisija na podlagi zelene knjige z naslovom „Evropski 
raziskovalni prostor: nove perspektive“ kot odgovor na razsežnost „optimizacije raziskovalnih programov in prednostnih nalog“. Skupno na črtovanje programov je postopek, pri katerem 
države članice prostovoljno in na osnovi na čela neobveznega sodelovanja sodelujejo pri 
opredelitvi, razvoju in izvaja nju skupnih raziskovalnih progr amov, ki obravnavajo posebno 
področje ali temo. To lahko vklju čuje usklajevanje obstoje čih nacionalnih programov ali 
vzpostavljanje popolnoma novih programov, združev anje sredstev ter skupno spremljanje in 
proučitev napredka. Njegov cilj je krepitev in izboljšanje čezmejnega sodelovanja, usklajevanja 
in povezovanja javno financiranih  raziskovalnih programov držav članic na omejenem številu 
strateško pomembnih podro čij ter s tem pomo č Evropi pri pove čanju učinkovitosti njenega 
javnega financiranja za boljše reševanje glavni h družbenih izzivov. Predla gani pristop naj bi 
spodbudil skupno na črtovanje programov prek politi čnega procesa na visoki ravni, ki bi ga 
vodile države članice in bi zagotavljal prilagodljivost v smislu instrumentov, sodelovanja in 
ravni usklajevanja ter p ovezovanja programov. Skupno na črtovanje programov je usmerjeno na 
javne raziskovalne programe in zato zajema s odelovanje med javnimi organi in manj 
sodelovanja med javnim ter zasebnim sektorjem.  Toda pri njegovem izvajanju ima lahko svojo 
vlogo tudi industrija. 
1.2. Politična podpora in podpora zainteresiranih strani 
Na politični ravni je bila v preteklih 15 letih ve čkrat izražena jasna podpora za okrepljeno in 
učinkovitejše usklajevanje razi skovalnih dejavnosti v Evropi : Evropski svet je na 
spomladanskem zasedanju leta 2008 spodbudil Komisijo in države članice, „ naj še naprej 
razvijajo pobude za skupno na črtovanje raziskovalnih programov na ustreznih podro
čjih ter tako 
omogočijo bolj strateški in bolje strukturiran pr istop za uvajanje novih  skupnih programov in 
razpisov za projekte  po koncu leta 2010 “. 
Tudi med oblikovalci politik, razi skovalci in državljani obstaja obsežen konsenz, da je treba 
resne in skupne izzive v Evropi – kakršni so podnebne spremembe, energetika, varnost, zdravje 
in staranje – reševati skupaj na evropski ravni.  Te zainteresirane strani menijo tudi, da mora 
imeti znanost klju čno vlogo pri reševanju teh izzivov, da pa bosta za u činkovit prispevek 
znanosti potrebna skupna dolo čitev programov in okrep ljeno sodelovanje.  
SL 3   SL 2. OPREDELITEV PROBLEMA  
2.1. Potreba po izboljšanju evropske zmogljivosti za soo čanje z družbenimi izzivi prek 
okrepljenega sodelovanja in  skupne strateške osredoto čenosti javnih R&R 
Da bi se Evropa lahko soo čila s svojimi družbenimi izzivi, mora  biti njen raziskovalni sistem 
zmožen proizvajati rezultate na najvišji možni ravni. Toda Evropa ne zmore hitro pove čevati 
svojih naložb v raziskovanje in si mora zato še naprej prizadevati za boljšo uporabo skromnih 
virov za R&R, tako da jih naloži bolj u činkovito. V tem smislu im a javni sektor pomembno 
vlogo pri izboljšanju donosa na  javna sredstva za R&R. 
Obstaja veliko na činov za morebitno izboljšanje u činka in u činkovitosti javnih R&R. Ena od 
poti, ki je premalo izkoriš čena, ponuja pa velike možne koristi , je izboljšanje organiziranosti 
evropskih javnih naložb v R&R prek okrepljenega čezmejnega programskega sodelovanja in 
usklajevanja. 
Države članice so v preteklih letih vzpostavile veliko mehanizmov za podporo nadnacionalnemu 
sodelovanju na podro čju R&R, kljub temu pa je še vedno pr ibližno 85 % civilnih  javnih raziskav 
v Evropi na črtovanih, financiranih, spremljanih in ocen jenih na nacionalni ravni. V primerjavi z 
drugimi strukturnimi podro čji politik, kakršna so konkurenca, trgovina, industrija itd., ostaja 
področje R&R v Evropi manj povezano in usklajeno.  
Kot odgovor na ta problem je Komisija pred kratkim za čela več pobud na ravni Skupnosti, ki naj 
bi spodbudile usklajevanje nacionalnih javnih R&R, kakršne so odprta metoda usklajevanja, 
shema ERA-NET za vzpostavljanje stikov med lastniki  in upravljavci naciona lnih in regionalnih 
raziskovalnih programov ter izkoriš čanje člena 169 Pogodbe, ki Skupnosti omogo ča sodelovanje 
v programih raziskovanja in razvoja, v katerih sodeluje ve č držav članic. Toda ta prizadevanja so 
v smislu koli čine vključenih sredstev še vedno izjemno skromna in so imela omejen uspeh pri 
doseganju polnega povezovanja programov zaradi pomanjkanja strateških usmeritev in podpore 
držav članic.  
2.2. Potreba po novem pristopu 
Vse bolj je priznano dejstvo, da je potreben nov, bolj strateški pristop za usklajevanje javnih 
programov R&R v Evropi, ki bo osredoto čen na tista podro čja, ki lahko prispevajo rešitve za 
resne evropske družbene izzive in pri kateri h lahko usklajevanje prin ese korist v smislu 
učinkovitosti in u činka raziskav. Pretekla pri zadevanja za spodbudo skupnega na črtovanja 
programov so bila o čitno oviralna zaradi pomanjkanja politi čne zavezanosti držav članic na 
visoki ravni, pomanjkanja zadovoljivih in verodostojnih podatkov ter informacij o dolo čeni 
strukturi in organizacije zadevni h znanstvenih in tehnoloških podro čij ter okornosti uporabljenih 
instrumentov. 
Zdaj pa je primeren čas za začetek nove spodbude politi ke v zvezi s skupnim na črtovanjem 
programov. Širši okvir politik se je  spremenil, saj so se povsod prisotni veliki družbeni izzivi 
pomaknili v ospredje dnevnega reda politik v vsaki državi članici in na ravni Skupnosti, stroški 
neusklajenosti pa postajajo o čitni. Skupna prizadevanja je treba usmeriti proti podro čjem 
vseevropskih izzivov, da bi v tem uspeli pa bo bistvenega pomena polna zavezanost držav članic. 
Nove pobude je treba oblikovati na podlagi mnenj zai nteresiranih strani in preteklih izkušenj. 
SL 4   SL Pomembno je, da postopek za premik k skupnemu na črtovanju programov ne  deluje ne preve č 
po načelu „od zgoraj navzdol“, ki bi ga usmerjala Komisija, ne preve č po načelu „od spodaj 
navzgor“, pri katerem bi primanjkovalo  usklajenih strategij in usmeritev. 
Učinkovit postopek bi pomenil, da države članice skupaj opredelijo podro čja, ki zadevajo njih 
vse in na katerih bi bilo lahko skupno ukrepanje u činkovitejše pri reševanju pomembnih 
družbenih izzivov. Zlasti je treba pri tem post opku uporabiti primerna merila, o katerih se 
dogovorijo vse strani, da se dolo čijo podro čja, na katerih bi bila vzpostavitev skupnega 
načrtovanja programov najbolj upora bna. Za vzpostavitev delovanja teh pravil mora obstajati 
trdna informacijska osnova. Treba je zbrati informacije o obstoje čih nacionalnih in regionalnih 
programih na razli čnih podro čjih, vključno s tem, kaj zajemajo in kje so vrzeli, podvojevanje ali 
pomanjkanje v smislu ravni in obsega.  
Obstaja tudi potreba po pristopu neobveznega sodelovanja, ki omogo ča prilagodljivost v smislu 
sodelujočih držav. Vse države članice nimajo istih izzivov na vsakem podro čju, zlasti v razširjeni 
Evropski uniji, ki obsega 27 držav.  
Nazadnje mora u činkovit postopek omogo čati tudi odziv na podlagi ve č faz, s katerim bi se za 
uporabo na vsakem podro čju izbrali naju činkovitejši instrumenti. 
2.3. Subsidiarnost in evropska dodana vrednost 
Pravica Skupnosti, da deluje na tem podro čju, je zagotovljena v ve č členih Pogodbe, ki dolo čajo 
usklajevanje in sodelovanje na podro čju raziskav med državami članicami in Skupnostjo 
(členi 165, 169, 171). Predlagani postopek za skupno na črtovanje programov lahko upravi čeno 
šteje kot nujen, saj ga države članice verjetno ne bodo dosegle v zadostni meri samo z 
medvladnimi ukrepi. Širitev teh ukre pov je v zadnjih le tih zastala in ve čina pobud za ve čstransko 
usklajevanje programov je bila razvita v okviru dejavnosti Skupnosti. Samostojno delovanje 
držav članic torej verjetno ne bo rešilo teh problemov. 
Evropska dodana vrednost predloga izvira deloma iz nadnacionalne narave nekaterih klju čnih 
izzivov (na primer podnebne spreme mbe), pri katerih morajo države članice delovati skupaj, da 
bi se lahko ustrezno soo čile s problemi. Lahko je upravi čen tudi v smislu, da ponuja možnost za 
višjo raven, ve čji obseg in boljšo u činkovitost javnih programov R&R v Evropi, tako da skupne 
izzive obravnava skupaj in razvija enotne rešitv e, ki premagujejo ovire za vstop, kot so visoki 
stroški za zagon in poslovanje na dolo čenih znanstvenih in tehnoloških podro čjih, združevanje 
podatkov in strokovnega znanja, doseganje ve čjih znanstvenih, tehnoloških in inovacijskih 
učinkov, prepre čevanje podvajanja programov na evropski ravni, pove čanje poglobljenosti 
programov in znižanje stroškov upravljanja programov. 
SL 5   SL 3. CILJI 
3.1. Splošni cilji politike 
Splošni cilji politike pobude skupnega na črtovanja programov so okrepitev zmožnosti EU, da 
doseže cilje politik na visoki ra vni in se odzove na glavne izzive, s katerimi se bo soo čila v 
prihodnjih letih:  
(1) prispevati k doseganju ciljev pre novljene lizbonske strategije;  
(2) pomagati Evropi, da se s pomo čjo raziskav u činkoviteje odziva na klju čne družbene 
izzive; 
(3) prispevati k doseganju ciljev Evrops kega raziskovalnega prostora. 
3.2. Posebni cilji  
Da bi prispevali k doseganju teh splošnih ciljev politike, bo treba izboljšati u činkovitost 
načrtovanja programov javnih ra ziskav v Evropi na podro čjih, na katerih se Evropa soo ča z 
velikimi družbenimi izzi vi. Posebni cilji so: 
(1) krepiti usklajevanje nacionalnih javnih  raziskovalnih programov v EU na podro čjih, ki 
lahko ponudijo rešitve pomembnih družbenih i zzivov in pri katerih obstajajo dokazi, da 
bi sprejetje skupnega čezmejnega pristopa prineslo dodano vrednost;  
(2) s tem pove čati učinek teh programov, tako v smislu znanstvenih in tehnoloških u činkov 
(znanstvena odli čnost, združevanje sredstev, podatkov in strokovnega znanja, doseganje 
kritične mase, omogo čanje optimizacije programov) kot gospodarskih in družbenih 
učinkov. 
3.3. Operativni cilji 
Da bi spodbudili navedene izboljšave glede u činka in učinkovitosti, so operati vni cilji naslednji:  
(1) zagotoviti u činkovit postopek, ki bo spodbujal bolj st rateški pristop k usklajevanju 
nacionalnih raziskovalnih progr amov, katerih namen je pomo č pri reševanju evropskih 
družbenih izzivov; 
(2) zagotoviti, da ta postopek in posledi čne pobude skupnega na črtovanja javnih 
raziskovalnih programov uživajo visoko ra ven podpore in odgovornosti zainteresiranih 
strani; 
(3) s tem postopkom in uporabo ustr eznih instrumentov spodbuditi čezmejno povezovanje 
javnih raziskovalnih progr amov in strukturnih u činkov, zlasti dosežek kriti čne mase 
prizadevanj R&R; 
(4) vzpostaviti postopek, ki omogo ča odziv na podlagi ve č faz v smislu instrumentov 
skupnega na črtovanja programov ter neobvezno sode lovanje glede udeležbe držav;  
(5) zagotoviti, da skupne pobude temeljijo na posodobljenih in to čnih informacijah o 
nacionalnih ter regiona lnih dejavnostih na črtovanja programov; 
SL 6   SL (6) spodbuditi ve čjo skladnost med politikami. 
4. PREDSTAVITEV MOŽNOSTI ZA URESNI ČEVANJE POLITIKE  
Da bi izpolnili te cilje, so bile upoštevane štiri možnosti za uresni čevanje politike. Glavne razlike 
med njimi so osredoto čene na dva klju čna problema: na čin opredelitve podro čij skupnega 
načrtovanja programov in vrsto instrumentov, ki bi se la hko uporabili pri izvajanju1. 
Pri možnosti „poslovanja brez sprememb“ (možnost 1) teme skupnega na črtovanja programov 
opredelijo razli čne zainteresirane strani iz držav članic, posebej v ta namen in po na čelu „od 
spodaj navzgor“ . Izvajanje poteka prek omejen ega števila instrument ov (dejansko shema ERA-
NET in člen 169) ter je ohlapno usklajeno. Poleg tega  je privzet prilagodljiv pristop do kriti čne 
mase (v smislu števila in pomembnosti part nerjev) in do predvidene ravni povezave programov. 
Možnost „maksimizacije na podlagi člena 169“ (možnost 2) ima nekaj skupnih lastnosti z 
možnostjo „poslovanja brez sprememb“, saj teme skupnega na črtovanja programov opredelijo 
države članice po na čelu „od spodaj navzgor“, izvajanje pa poteka prek istih dveh instrumentov 
(dejansko shema ERA-NET in člen 169). Ta možnost pa se od možnosti „poslovanja brez 
sprememb“ razlikuje v tem, da predlaga proakt iven pristop, pri katerem sta ukrepa ERA-NET in 
ERA-NET Plus, ki sta del sheme ERA-NET, dolo čena kot pripravljalna faza za člen 169. Teme 
skupnega na črtovanja programov bi se morale uj emati z okvirnim programom, kar bi 
zagotavljalo sistemati čno horizontalno usklajenost politik, ve č pozornosti pa bi moralo biti 
namenjene kriti čni masi in ravni povezave programov. 
Glavna razlika med „strateško možnostjo, ki jo usmerja Skupnost“ (možnost 3) in prej 
omenjenima možnostma je, da je st rateška in ne deluje na podlagi na čela „od spodaj navzgor“. 
Začetna točka sta opredelitev glavnih družbe nih izzivov in ocena potrebe po kriti čni masi javno 
podprtih raziskav na zadevnih znan stvenih in tehnoloških podro čjih. V skladu s to možnostjo je 
Skupnost tista, ki vodi izvajanje teh stratešk ih presoj in predlaga primerna podro čja skupnega 
načrtovanja programov. Skupnost prav tako izbere najprimernejše in strumente iz široke palete 
znanih instrumentov Skupnosti. 
Možnost „strateškega evropskega  postopka“ (možnost 4) je podobna „strateški možnosti, ki jo 
usmerja Skupnost“, saj je prav tako strateška in temelji na reševa nju glavnih družbenih 
problemov, vendar se zelo razlikuj e glede vloge Skupnosti in držav članic. V skladu z možnostjo 
„strateškega evropskega postopka“ države članice (in ne Skupnost) op redelijo teme skupnega 
načrtovanja programov. Države članice prav tako izberejo a li razvijejo najprimernejše 
instrumente za posebne razmere na zadevnem znanstvenem in tehnološkem podro čju (vključno z 
instrumenti Skupnosti, kakršni so shema ERA-NET ali členi 168, 169, 170 ali 171; tip pristopov 
„načrt SET“ ali „raziskave na podro čju varnosti“; ustanovitev novih evropskih institucij in/ali 
novih vrst mrež odli čnosti2; pobude tipa Evropskega razis kovalnega sveta ali Euratoma; 
strukturni skladi itd.). Komisija ima vlogo koordinatorja. Odgovorna je za poro čanje Svetu na 
vsaki fazi postopka ter za oceno postopka kot celote in napredka, doseženega na posebnih 
področjih.  
                                                 
1 Za pregled štirih možnosti glej razpredelnico 2 v Poro čilu o oceni u činka. 
2 Z vklju čitvijo financiranja ne samo dejavnosti povezovanja, temve č tudi skupnih raziskav. 
SL 7   SL 5. OCENA U ČINKOV  
Za vsako možnost je bilo ocenjenih veliko razli čnih učinkov, vklju čno z ravnjo podpore in 
odgovornosti zainteresiranih strani, strateško osredoto čenostjo, strukturnim u činkom, skladnostjo 
politik, znanstvenimi in tehnološkimi u činki ter širšimi družbenimi u činki3. Sklepna ugotovitev 
te ocene je bila, da je zaželena možnost za uresni čevanje politike možnost „strateškega 
evropskega postopka“.  
Možnost „poslovanja brez sprememb“ je bila  zavrnjena zaradi prenizke strateške 
osredotočenosti, šibkega strukturnega u činka, negativnega vpliva na horizontalno skladnost 
politik in šibkega družbenega u činka. Možnost „maksimizacije na podlagi člena 169“ je bila 
zavrnjena zaradi prenizke strateške osredoto čenosti, pristopa, ki je en ak za vse, in omejenega 
strukturnega u činka. „Strateška možnost, ki jo usmerja Skupnost“, ki ima velik možen u činek, je 
bila zavrnjena zaradi tveganja, ki ga prinaša: tj.  zelo verjetno je, da je za interesirane strani ne 
bodo podprle. To bi potem negativno vpliv alo na njeno strateško osredoto čenost, strukturni 
učinek in družbeni u činek. Poleg tega ni verjetno, da bi Skupnost sama dovolj podrobno poznala 
raziskovalne programe držav članic, da bi lahko predlagala primerne teme in instrumente 
skupnega na črtovanja programov. 
Možnost „strateškega evropskega postopka“ uživ a najvišjo raven podpore zainteresiranih strani, 
ki se strinjajo: da je treba opredeliti strateške razi skovalne programe in jih usklajeno izvajati, 
zlasti pri reševanju skupnih družbe nih izzivov; da je partnerstvo, ki  združuje pros tovoljen pristop 
„od spodaj navzgor“ s strateškim vodstvom „od zgoraj navzdol“ nepogrešljivo za zagotavljanje 
prilagodljivosti in možnosti oblikovanja na podlagi posebnih zna čilnosti programa; da je treba 
spoštovati na čela subsidiarnosti, neobvezn ega sodelovanja in prave evropske dodane vrednosti; 
da pristop, ki bo enak za vse, ne bo deloval. 
Predlagani postopek za izbiro tem in instrumentov skupnega na črtovanja programov skupaj z 
visoko ravnjo podpore zainteresiranih strani pomeni, da možnost 4 zagotavlja najboljše 
zagotovilo za dosežek najve čjih skupnih sistemskih strukturnih u činkov. S tem bodo nato 
ustvarjene idealne razmere za polno uresni čenje znanstvenih in tehnoloških koristi skupnega 
načrtovanja programov, ki zajemajo: 
• premagovanje ovir za vstop, 
• vseevropsko optimizacijo programov, 
• znanstveno odli čnost, 
• skupno reševanje skupnih izzivov, raz voj enotnih, standardiziranih  rešitev in enoten nastop,  
• čezmejno projektno sodelovanje (s posebnim ni zom koristi, kakršne so združevanje podatkov 
in strokovnega znanja, hitro razširjanje, čezmejna mobilnost in usposabljanje človeških virov 
ter okrepljeni znanstveni, te hnološki in inovacijski u činki), 
• znižanje nacionalnih stroškov za upravljanje povezanih programov, 
• izboljšanje nepovezanih programov ter 
                                                 
3 V razpredelnici 3 v podrobnem Poro čilu o oceni u činka je na voljo pregled teh u činkov. 
SL 8   SL • boljša odgovornost in preglednost. 
Koristi za industrijo vklju čujejo „odprto inovativnost“; hitro r azširjanje rezultatov raziskav; 
razvoj enotnih, standardiziranih rešitev; boljši dostop do javne podpor e za raziskave; lažji razvoj 
skupnih strateških raziskovalnih programov med javnim in zasebnim sektorjem ter hitrejše 
horizontalno usklajevanje politik. 
Nazadnje ti znanstveni in tehnološki u činki pomenijo ve čje družbene korist i od naložb v javne 
raziskave, kar pomeni višjo gospodarsko rast, konkuren čnost in zaposlenost ter hitrejše in boljše 
rešitve socialnih in okoljskih problemov. 
Zato je možnost 4 – „strateški evropski postopek“ – zaželena možnost. 
6. TVEGANJE IN NJEGOVO ZMANJŠANJE  
Z zaželeno možnostjo so povezana razli čna tveganja. Glavno tvegan je je, da ne  pride do 
potrebne politi čne zavezanosti. 
Čeprav se zdi, da je zdaj to tveganje manjše , kot je morda bilo v preteklosti (zaradi vse ve čje 
prepoznavnosti družbenih izzivov, s katerimi se soo ča Evropa, v državah članicah, znanstvenih, 
tehnoloških in družbenih stroš kov neusklajenosti ter znanstve nih, tehnoloških ter družbenih 
koristih skupnega na črtovanja programov), je bil pr edlagani postopek za uresni čevanje politik 
posebej oblikovan za zmanjšanje tega tveganja. Predlagan je politi čen postopek na visoki ravni, 
ki je najbolj odvisen od držav članic, službe Komisije pa im ajo vlogo koordinatorja. V postopku 
ima veliko in stalno vlogo Svet, in sicer da: 
• pozove ministre za raziskave iz držav članic, naj imenujejo osebne  predstavnike za ad-hoc 
skupino na visoki ravni, ki bo opredelila primerna podro čja skupnega na črtovanja programov;  
• spremlja postopek na letni os novi (prek obveznega letnega poro čanja Komisije) ter 
• prouči napredek po treh letih. 
Predlagani postopek temelji na dokazih in na po globljeni strateški analizi informacij o zadevnih 
znanstvenih in tehnoloških podro čjih, kar bo zagotovilo, da se izvedejo le uresni čljive pobude 
skupnega na črtovanja programov. Poleg tega je zna čilnost predlaganega pr istopa prilagodljivost 
glede instrumentov4, načelo neobveznega sodelovanja in prila godljivost v smislu predvidenega 
obsega povezanosti programov (del ni cikel, celotni cikel). 
Druga tveganja vklju čujejo institucionalno togost in pomanjkanje potrebne dokazne osnove. 
Toda vzpostavljene so bile primerne  strategije zmanjšanja tveganja. 
Na kratko je glavna strategija zmanjšanja tvegan ja, ki je del predlagane ga postopka, upoštevanje 
postopkov boljše pravne ureditve: tj. pregle dno delovanje v tesni povezavi z državami članicami; 
spoštovanje na čel subsidiarnosti, evropske dodane vrednosti in sorazmernosti; priprava in 
začetek konkretnih pobud na podlagi obširne, ve rodostojne dokazne osnove  ter zagotavljanje 
odgovornosti in preglednosti postopk a prek primernih sistemov spremljanja in ocenjevanja. 
                                                 
4 Raziskati je treba celotno zbirko instrumentov javnih raziskav (nacionalni in regionalni raziskovalni 
programi, medvladne raziskovalne organizacije in programi sodelova nja, raziskovalne infrastrukture, 
programi mobilnosti itd.) in jo uporabiti pri izvajanju posameznih pobud skupnega na črtovanja programov. 
SL 9   SL 7. OCENJEVANJE IN SPREMLJANJE  
Tudi za spremljanje in ocenjevanje so že bile vzpostavljene ustrezne rešitve. Temeljijo na 
poročanju Komisije Svetu po vsaki fazi postopka skupnega na črtovanja programov in 
poglobljeni prou čitvi postopka s strani Ko misije skupaj z državami članicami po treh letih. 
Zagotovljeno bo tudi redno spremljanje in ocenje vanje napredka k ciljem  (SMART) na vsakem 
področju skupnega na črtovanja programov. 
Poleg tega bo z razvojem posebnega modula za spletno storitev ER AWATCH zagotovljena 
boljša preglednost sodelovanja in usklajevanja  nacionalnih in regi onalnih raziskovalnih 
programov.