Bruselj, 22. marec 2011

Spoštovana g. Brok in g. Gualtieri!

S tem pismom vas obveščava o izidih pogajanj za vzpostavitev evropskega mehanizma za stabilnost, saj je glede na vaše poročilo to pomembno za pripravo mnenja Evropskega parlamenta glede predloga spremembe Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Včeraj, 21. marca, so na medvladnem ministrskem srečanju dokončno oblikovali nezavezujoč dogovor o evropskem mehanizmu za stabilnost. Njegovo končno besedilo je priloženo.

Na podlagi tega dogovora bo evropski mehanizem za stabilnost ustanovljen s pogodbo med državami članicami evroobmočja kot medvladna organizacija po mednarodnem javnem pravu s sedežem v Luxembourgu. Imel bo svet guvernerjev, ki ga bodo sestavljali finančni ministri držav članic evroobmočja (člani z glasovalno pravico), evropski komisar za ekonomske in monetarne zadeve ter predsednik ECB pa bosta opazovalca. Države članice, ki niso v evroobmočju, lahko v okviru tega mehanizma priložnostno sodelujejo pri operacijah finančne pomoči za države članice evroobmočja.

Komisija bo imela osrednjo vlogo pri vodenju njegovih operacij, jasno opredeljena pa je tudi povezava evropskega mehanizma za stabilnost z institucijami EU.

Iz nezavezujočega dogovora je razvidno, da bo Komisija v povezavi z ECB ocenjevala, ali je ogrožena finančna stabilnost evroobmočja kot celote, ter skupaj z Mednarodnim denarnim skladom (MDS) in v povezavi z ECB izvedla analizo vzdržnosti javnega zadolževanja zadevne države članice. Nadalje bo Komisija prevzela vodilno vlogo pri ocenjevanju dejanskih potreb držav članic prejemnic po financiranju ter narave zahtevane udeležbe zasebnega sektorja.

Svet guvernerjev bo na podlagi te ocene Komisijo pooblastil, da se skupaj z MDS in v povezavi z ECB pogaja z zadevno državo članico o programu za makroekonomsko prilagoditev, kar je podrobno opisano v memorandumu o soglasju.

Sklep o odobritvi programa za makroekonomsko prilagoditev bo Svetu predlagala Komisija. Svet guvernerjev se bo odločil o dodelitvi finančne pomoči ter pogojih in določilih za njeno zagotovitev. Ko bo Svet sprejel program, bo Komisija po predhodnem medsebojnem dogovoru sveta guvernerjev v imenu držav članic evroobmočja podpisala memorandum o soglasju. Svet direktorjev bo nato odobril sporazum o finančni pomoči, v katerem bodo tehnični vidiki finančne pomoči, ki naj bi bila zagotovljena.

Komisija bo skupaj z MDS in v povezavi z ECB odgovorna za spremljanje, ali se upošteva pogojevanje politike, zahtevano v programu za makroekonomsko prilagoditev. Poročala bo Svetu in svetu direktorjev. Na podlagi tega poročila se bo svet direktorjev po medsebojnem dogovoru odločil glede izplačila novih obrokov posojila.

Po razpravi v svetu guvernerjev se lahko Svet na predlog Komisije odloči za izvajanje nadzora po izteku programa, ki lahko traja, vse dokler ni povrnjen določeni znesek finančne pomoči.

Pogojevanje politike, določeno na podlagi razširjenega nadzora ali programa za makroekonomsko prilagoditev, bo skladno z nadzornim okvirom EU ter bo moralo spoštovati postopke EU in s tem vlogo Evropskega parlamenta.

Zato namerava Komisija predlagati uredbo Evropskega parlamenta in Sveta na podlagi člena 136 Pogodbe, s katero bodo pojasnjeni potrebni postopkovni ukrepi, da se v sklepe Sveta vključi pogojevanje politike in zagotovi skladnost z večstranskim nadzornim okvirom EU. Svet in Komisija bosta redno obveščala Evropski parlament o vzpostavitvi in delovanju evropskega mehanizma za stabilnost;

Meniva, da bodo te informacije koristile Evropskemu parlamentu pri obravnavanju predloga spremembe k členu 136 PDEU v zvezi z mehanizmom za stabilnost za države članice, katerih valuta je evro.

S spoštovanjem!

Priloga pismu predsednika evroskupine in komisarja, pristojnega za monetarno politiko, poročevalcema

21. marca 2011

Nezavezujoč dogovor o evropskem mehanizmu za stabilnost

Evropski svet se je dogovoril, da morajo države članice evroobmočja vzpostaviti stalni mehanizem za stabilnost, in sicer evropski mehanizem za stabilnost (EMS). EMS bo aktiviran z medsebojnim dogovorom (2), če bo to nujno zaradi zaščite finančne stabilnosti evroobmočja kot celote. Prevzel bo vlogo evropskega instrumenta za finančno stabilnost (EFSF) in evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) in po juniju leta 2013 namesto njiju državam članicam evroobmočja zagotavljal finančno pomoč.

Dostop do finančne pomoči EMS bo zagotovljen na podlagi strogega pogojevanja politike v okviru programa za makroekonomsko prilagoditev in temeljite analize vzdržnosti javnega zadolževanja, ki jo bo izvedla Komisija skupaj z Mednarodnim denarnim skladom (MDS) in v povezavi z ECB. Država članica prejemnica bo morala poskrbeti za ustrezno obliko udeležbe zasebnega sektorja ob upoštevanju specifičnih okoliščin in na način, ki bo v celoti skladen s prakso MDS.

Dejanska posojilna sposobnost EMS bo 500 milijard EUR (3). Ustreznost posojilne sposobnosti se bo redno preverjala, in sicer najmanj vsakih pet let. EMS bo svojo posojilno sposobnost skušal dopolniti tako, da bo v operacije finančne pomoči vključil MDS; priložnostno pa bodo lahko sodelovale tudi države članice, ki niso v evroobmočju.

V nadaljevanju tega nezavezujočega dogovora so predstavljene ključne strukturne značilnosti EMS:

Institucionalna oblika

EMS bo ustanovljen s pogodbo med državami članicami evroobmočja kot medvladna organizacija po mednarodnem javnem pravu s sedežem v Luxembourgu. Statut EMS bo priložen tej pogodbi.

Funkcija in strategija financiranja

Funkcija EMS bo zbiranje finančnih sredstev in zagotavljanje finančne pomoči – ob strogem pogojevanju politike – v korist držav članic evroobmočja, ki se soočajo s hudimi finančnimi težavami ali jih tovrstne težave ogrožajo, da bi se zaščitila finančna stabilnost evroobmočja kot celote.

Države članice evroobmočja bodo na EMS prenesle finančne sankcije, ki so jim bile naložene na podlagi pakta za stabilnost in rast ter v okviru postopkov pri makroekonomskih neravnovesjih (4). Tovrstne sankcije bodo del vplačanega kapitala.

EMS bo uporabil ustrezno strategijo financiranja, da bi zagotovil dostop do raznovrstnih virov financiranja in da bi državam članicam lahko ponujal svežnje finančne pomoči ne glede na tržne pogoje. Z ustreznim upravljanjem sredstev in obveznosti bo mogoče obvladati vsakršno s tem povezano tveganje.

Vodenje

EMS bo imel svet guvernerjev, ki ga bodo sestavljali finančni ministri držav članic evroobmočja (člani z glasovalno pravico), evropski komisar za ekonomske in monetarne zadeve ter predsednik ECB pa bosta opazovalca. Svet guvernerjev bo izvolil predsednika izmed članov z glasovalno pravico.

Svet guvernerjev bo najvišji organ odločanja v okviru EMS in bo na podlagi medsebojnega dogovora sprejemal pomembne odločitve o:

— dodelitvi finančne pomoči;

— določilih in pogojih finančne pomoči;

— posojilni sposobnosti EMS;

— spremembah izbora instrumentov.

Svet guvernerjev bo preostale odločitve sprejemal s kvalificirano večino, razen če ne bo navedeno drugače.

EMS bo imel tudi svet direktorjev; opravljal bo posebne naloge, ki mu jih bo dodelil svet guvernerjev. Vsaka država članica evroobmočja bo imenovala enega direktorja in enega njegovega namestnika. Poleg tega bosta Komisija in ECB v svet direktorjev imenovali vsaka svojega opazovalca in njegovega namestnika. Svet direktorjev bo vse odločitve sprejemal s kvalificirano večino, če ne bo navedeno drugače.

Ponderirani glasovi v svetu guvernerjev in svetu direktorjev bodo sorazmerni z vpisi kapitala v EMS posameznih držav članic. Kvalificirana večina pomeni 80 % glasov.

Svet guvernerjev bo imenoval glavnega direktorja, ki bo odgovoren za vsakodnevno upravljanje EMS. Ta bo predsedoval svetu direktorjev.

Struktura kapitala

EMS si bo prizadeval, da bi mu glavne bonitetne agencije podelile najvišjo bonitetno oceno in da bi to oceno tudi ohranil.

Celotni vpisani kapital EMS bo 700 milijard EUR. 80 milijard EUR tega zneska bo v obliki vplačanega kapitala, ki ga bodo zagotovile države članice evroobmočja, od tega bo 40 milijard EUR na voljo od julija 2013 dalje, preostali delež pa bo dotekal postopoma v naslednjih treh letih. EMS bo imel na voljo tudi mešanico dodeljenega kapitala na vpoklic in poroštev iz držav članic evroobmočja v skupnem znesku 620 milijard EUR.

Razdelitveni ključ za prispevke posameznih držav članic k celotnemu vpisanemu kapitalu EMS bo temeljil na razdelitvenem ključu za vplačani kapital ECB iz priloge. Države članice se z ratifikacijo pogodbe o ustanovitvi EMS pravno zavežejo, da bodo zagotovile svoj prispevek k celotnemu vpisanemu kapitalu.

Svet guvernerjev se bo na podlagi medsebojnega dogovora odločil, kdaj prilagoditi znesek celotnega vpisanega kapitala oziroma kdaj vpoklicati kapital, razen v spodaj opisanih posebnih primerih. Prvič: svet direktorjev lahko z navadno večino odloči, da z vpoklicem kapitala ponovno vzpostavi raven vplačanega kapitala, če bi se znesek vplačanega kapitala zmanjšal zaradi prevzetja izgub (5). Drugič: vzpostavljen bo postopek poroštva na zahtevo, ki bo po potrebi omogočil samodejen vpoklic kapitala delničarjev EMS, da se prepreči neplačilo obveznosti upnikom EMS. Odgovornost vsakega delničarja bo vedno omejena na njegov delež vpisanega kapitala.

Države članice (6), ki se bodo EMS pridružile po juliju 2013, bodo k vpisanemu kapitalu prispevale pod enakimi pogoji, kot veljajo za prvotne prispevke. O praktičnih posledicah za celotni znesek vpisanega kapitala in porazdelitev kapitala med državami članicami bo odločal svet guvernerjev na podlagi skupnega dogovora.

Dokler EMS ne bo aktiviran in dejanska posojilna sposobnost ne bo nižja od 500 milijard EUR, se bodo iztržki od naložb vplačanega kapitala EMS vrnili državam članicam po odbitku operativnih stroškov. Iztržki od naložb kapitala EMS in dejavnosti finančne pomoči bodo po prvem aktiviranju EMS ostali v mehanizmu. Če je raven vplačanega kapitala višja od ravni, ki je potrebna za ohranitev posojilne sposobnosti EMS, lahko svet direktorjev z navadno večino odloči, da med države članice evroobmočja razdeli dividende na podlagi razdelitvenega ključa.

Instrumenti

Finančna pomoč, ki jo bo zagotavljal EMS, bo strogo pogojena na podlagi programa za makroekonomsko prilagoditev in sorazmerna s tem, kako huda bodo neravnovesja v državah članicah. Pomoč bo v obliki posojil.

Izjemoma lahko EMS poseže tudi na primarnih trgih dolžniških instrumentov, in sicer na podlagi programa za makroekonomsko prilagoditev ob strogemu pogojevanju, če svet guvernerjev z medsebojnim dogovorom v to privoli.

Pomoč za stabilnost iz EMS

EMS državi članici evroobmočja, ki se sooča z resnimi finančnimi težavami, lahko dodeli kratko- ali srednjeročno pomoč za stabilnost. Za dostop do te pomoči bo potreben program za makroekonomsko prilagoditev ob ustreznem pogojevanju politike, sorazmernem s tem, kako huda bodo temeljna neravnovesja v državi članici prejemnici. Trajanje programa in zapadlost posojil bosta odvisna od narave neravnovesij in pričakovanj držav članic prejemnic glede ponovnega dostopa do finančnih trgov v času, ko bodo na voljo sredstva EMS.

Sistem pomoči na primarnem trgu

EMS lahko kupi obveznice države članice, ki se sooča z resnimi finančnimi težavami, na primarnem trgu ter tako zagotovi, da bo pomoč čim bolj stroškovno učinkovita. Pogoji in načini za nakupovanje obveznic bodo podrobno opredeljeni v sklepu o pogojih in določilih finančne pomoči.

Svet guvernerjev lahko pregleda instrumente, ki so na voljo EMS, in odloči, da bo spremenil izbor teh instrumentov.

Udeležba MDS

EMS bo pri zagotavljanju finančne pomoči zelo tesno sodeloval z Mednarodnim denarnim skladom (MDS) (7). V vsakem primeru bo zaželena dejavna udeležba MDS, in sicer v tehničnem in finančnem smislu. Komisija bo skupaj z MDS in v povezavi z ECB izvedla analizo vzdržnosti zadolževanja. Komisija se bo skupaj z MDS in v povezavi z ECB pogajala tudi o pogojih politike za skupno pomoč EMS in MDS.

Aktiviranje finančne pomoči, spremljanje programa in nadaljnje ukrepanje

Finančna pomoč iz EMS bo vsakič aktivirana na prošnjo države članice drugim državam članicam evroobmočja. Evroskupina bo Svet obvestila, da je bilo zaprošeno za aktiviranje pomoči. Ob prejemu takšne prošnje bo svet guvernerjev zahteval, naj Komisija v povezavi z ECB oceni, ali je ogrožena finančna stabilnost evroobmočja kot celote, ter skupaj z MDS in v povezavi z ECB izvede temeljito analizo vzdržnosti javnega zadolževanja zadevne države članice. Nadaljnji koraki pri aktiviranju finančne pomoči EMS bodo naslednji:

— Če se prosi za pomoč za stabilnost iz EMS, bo Komisija skupaj z MDS in v povezavi z ECB ocenila dejanske potrebe države članice prejemnice po financiranju in naravo zahtevane udeležbe zasebnega sektorja, ki bi morala biti skladna s prakso MDS.

— Svet guvernerjev bo na podlagi te ocene Komisijo pooblastil, da se v okviru memoranduma o soglasju skupaj z MDS in v povezavi z ECB pogaja z zadevno državo članico o programu za makroekonomsko prilagoditev.

— Komisija bo Svetu predlagala odločitev o odobritvi programa za makroekonomsko prilagoditev. Svet guvernerjev se bo odločil o dodelitvi finančne pomoči ter pogojih in določilih za njeno zagotavljanje. Ko bo Svet sprejel program, bo Komisija s pridržkom predhodnega medsebojnega dogovora sveta guvernerjev v imenu držav članic evroobmočja podpisala memorandum o soglasju. Svet direktorjev bo nato odobril sporazum o finančni pomoči, v katerem bodo tehnični vidiki finančne pomoči, ki bo zagotovljena.

— Komisija bo skupaj z MDS in v povezavi z ECB odgovorna za spremljanje, ali se upošteva pogojevanje politike, zahtevano v programu za makroekonomsko prilagoditev. Poročala bo Svetu in svetu direktorjev. Na podlagi tega poročila se bo svet direktorjev z medsebojnim dogovorom odločil glede izplačila novih obrokov posojila.

— Po razpravi v svetu guvernerjev se Svet na predlog Komisije lahko odloči za izvajanje nadzora po izteku programa, ki lahko traja, vse dokler ni povrnjen določeni znesek finančne pomoči.

Skladnost z večstranskim nadzornim okvirom EU

Države članice EU bodo zaprošene za soglasje, tako da bodo lahko države članice evroobmočja Komisiji naložile, da skupaj z MDS in v povezavi z ECB analizira vzdržnost zadolževanja držav članic, ki prosijo za finančno podporo, pripravi program za prilagoditev, ki bo spremljal finančno pomoč, ter spremlja njegovo izvajanje.

Svet guvernerjev neodvisno odloča o dodelitvi finančne pomoči in pogojih zanjo v medvladnem okviru, vendar bi moralo biti pogojevanje politike, določeno na podlagi razširjenega nadzora ali programa za makroekonomsko prilagoditev, skladno z nadzornim okvirom EU in z njim je treba zagotoviti spoštovanje postopkov EU. Zato namerava Komisija predlagati uredbo, s katero bodo pojasnjeni potrebni postopkovni ukrepi na podlagi člena 136 Pogodbe, s čimer bo v sklepe Sveta vključeno pogojevanje politike in prav tako bo zagotovljena skladnost z večstranskim nadzornim okvirom EU. Svet in Komisija bosta redno obveščala Evropski parlament o vzpostavitvi in delovanju EMS.

Določanje obrestnih mer

Svet guvernerjev bo določil strukturo obrestnih mer za finančno pomoč državi članici prejemnici.

Evropski mehanizem za stabilnost bo lahko posojal po fiksni ali variabilni obrestni meri. Obrestna mera EMS bo določena v skladu z načeli MDS za določanje obrestnih mer in bo višja, kot so stroški financiranja EMS ter bo vključevala tudi ustrezni dodatek za tveganje.

Obrestne mere za posojila evropskega mehanizma za stabilizacijo bodo imele naslednjo strukturo:

1) stroški financiranja evropskega mehanizma za stabilnost,

2) znesek 200 osnovnih točk na celotna posojila,

3) dodatek 100 osnovnih točk za znesek posojila, ki po treh letih še ni bil odplačan.

Za posojila s fiksno obrestno mero z več kot triletnim rokom zapadlosti bo marža ponderirano povprečje zneska 200 osnovnih točk za prva tri ter 200 osnovnih točk plus 100 osnovnih točk za naslednja leta.

Struktura obrestnih mer bo določena v politiki določanja obrestnih mer evropskega mehanizma za stabilnost, ki se bo redno pregledovala.

Udeležba zasebnega sektorja

1. Pogoji udeležbe zasebnega sektorja

Pričakuje se, da bo vedno, kadar bo država prejemnica prejela finančno pomoč, ustrezno in sorazmerno udeležen tudi zasebni sektor. Značaj in obseg te udeležbe bosta določena za vsak primer posebej glede na rezultate analize vzdržnosti zadolževanja v skladu s prakso MDS (8) ter glede na morebitne posledice za finančno stabilnost evroobmočja.

(a) Če analiza vzdržnosti pokaže, da lahko program za makroekonomsko prilagoditev resnično ponovno zagotovi vzdržnost javnega zadolževanja, bo država članica prejemnica sprejela pobude, s katerimi bo glavne zasebne vlagatelje spodbudila, naj še naprej tvegajo (npr. pristop „dunajske pobude“). Komisija, MDS, ECB in Evropski bančni organ (EBA) bodo pozorno spremljali izvajanje takih pobud.

(b) Če bo analiza vzdržnosti pokazala, da program za makroekonomsko prilagoditev ne more resnično ponovno zagotoviti vzdržnosti javnega zadolževanja, se bo morala država članica prejemnica začeti dejavno pogajati v dobri veri s posojilodajalci, da bi zagotovila njihovo neposredno udeležbo pri ponovnem zagotavljanju vzdržnosti zadolževanja. Dodelitev finančne pomoči bo pogojena z zanesljivim načrtom in zadostno zavezanostjo države članice za zagotovitev ustrezne in sorazmerne udeležbe zasebnega sektorja. Napredek pri izvajanju načrta bo spremljan po programu in bo upoštevan pri odločanju o izplačilu obrokov.

Država članica prejemnica bo pri pogajanjih z upniki spoštovala naslednja načela:

— Sorazmernost: država članica bo poskušala najti rešitve, ki bodo sorazmerne s problemom vzdržnosti njenega zadolževanja.

— Preglednost: zadevna država članica bo z upniki imela odkrit dialog ter jim pravočasno dajala ustrezne informacije.

— Poštenost: država članica se bo z upniki posvetovala o zasnovi morebitnega reprogramiranja ali prestrukturiranja javnega dolga, da bi tako v pogajanjih prišli do rešitev. Ukrepi za zmanjšanje trenutne neto vrednosti dolga bodo prišli v poštev šele, ko druge možnosti verjetno ne bodo dale pričakovanih rezultatov.

— Čezmejno usklajevanje: pri zasnovi ukrepov za udeležbo zasebnega sektorja bo ustrezno upoštevana možnost okužbe in morebitnih sekundarnih učinkov za druge države članice in države nečlanice. Zadevna država članica bo ustrezno obveščala o sprejemanju ukrepov, kar bo prispevalo k ohranitvi finančne stabilnosti celotnega evroobmočja.

2. Klavzule o skupnem ukrepanju

Klavzule o skupnem ukrepanju bodo po juliju 2013 vključene v vse državne vrednostne papirje evroobmočja z več kot enoletnim rokom zapadlosti. S temi klavzulami naj bi olajšali dogovarjanje med vlado in upniki iz zasebnega sektorja v okviru udeležbe zasebnega sektorja. Vključitev klavzule o skupnem ukrepanju v obveznico ne bo nakazovala večje verjetnosti neplačil ali prestrukturiranja dolgov, povezanih s tako obveznico. Posledično vključitev klavzule ne bo vplivala na položaj upnika glede državnega dolga.

Glavne značilnosti klavzul o skupnem ukrepanju bodo skladne s tistimi, ki se običajno uporabljajo na trgih ZDA in Združenega kraljestva od poročila G10 o klavzulah o skupnem ukrepanju. Uvedba klavzul o skupnem ukrepanju ne bo vplivala na enake konkurenčne pogoje za države članice evroobmočja. To pomeni, da bodo v vseh državah članicah evroobmočja uporabljene identične in standardizirane klavzule, usklajene s pogoji in določili, ki veljajo za vrednostne papirje, ki jih izdajajo te države članice. Njihova osnova bo usklajena s klavzulami o enotnem ukrepanju, ki so običajne po newyorškem in angleškem pravu.

Vključevale bodo klavzulo o združevanju, ki bo kvalificirani večini imetnikov različnih izdaj obveznic, za katere veljata taka klavzula in zakonodaja ene jurisdikcije, omogočila, da vključijo klavzulo o večinskem ukrepanju, kadar potrebna večina upnikov za prestrukturiranje ne bi bila dosežena samo na podlagi ene izdaje obveznice. Uvedeno bo ustrezno zastopništvo. Za odločitve o najpomembnejših vprašanjih – vprašanjih rezerve (npr. glavni pogoji izplačila, konverzija ali medsebojna izmenjava obveznic) – bo potrebna večja večina kot za odločitve o vprašanjih, ki niso povezana z rezervo. Uporabljale se bodo ustrezne zahteve za sklepčnost. Spremembe, s katerimi bo soglašala ustrezna večina, so zavezujoče za vse imetnike obveznic.

Uporabljala se bo tudi ustrezna klavzula o odvzemu glasovalne pravice, s katero bo zagotovljen pravilni postopek glasovanja. Preučene bodo ustrezne klavzule za preprečitev zavlačevalnih pravnih postopkov.

Klavzule o skupnem ukrepanju bodo uvedene standardizirano, tako da bo pravni učinek v vseh jurisdikcijah v evroobmočju enak in bodo ohranjeni enaki konkurenčni pogoji za vse države članice evroobmočja. Države članice evroobmočja bodo sprejele potrebne ukrepe za uveljavitev klavzul o skupnem ukrepanju.

Države članice evroobmočja bodo zaradi ohranjanja potrebne likvidnosti starih obveznic lahko še naprej krile neporavnani dolg brez klavzul o skupnem ukrepanju pod vnaprej določenimi pogoji tudi po juniju 2013; tako bodo pridobile tudi dovolj časa, da urejeno izdajo nove obveznice za vse referenčne zapadlosti. Natančna pravna ureditev za vključitev klavzul o skupnem ukrepanju v državne vrednostne papirje evroobmočja bo določena na podlagi dela, ki ga bo opravil pododbor Ekonomsko-finančnega odbora za trge državnega dolga EU po ustreznem posvetovanju z udeleženci na trgu in drugimi interesnimi skupinami; to delo naj bi bilo končano do konca leta 2011.

3. Status prednostnega upnika evropskega mehanizma za stabilnost

Evropski mehanizem za stabilnost bo podobno kot MDS nudil finančno pomoč državi članici, če bo njen redni dostop do tržnega financiranja omejen. V skladu s tem so voditelji držav ali vlad izjavili, da bo imel evropski mehanizem za stabilnost podobno kot MDS status prednostnega upnika, pri čemer pa ima status prednostnega upnika MDS še vedno prednost.

To bo začelo učinkovati s 1. julijem 2013 brez poseganja v pogoje in določila iz drugih sporazumov na podlagi evropskega instrumenta za finančno stabilnost in instrumenta za Grčijo.

Prehodna ureditev med evropskim instrumentom za finančno stabilnost in evropskim mehanizmom za stabilnost

Evropski instrument za finančno stabilnost bo, kot je bilo najprej predvideno, deloval tudi po juniju 2013, tako da bo lahko skrbel za neporavnane obveznice. Deloval bo, dokler ne bodo v celoti vrnjena sredstva, ki so bila dana državam članicam, ter plačane njegove obveznosti iz naslova izdanih finančnih instrumentov ter izpolnjene obveznosti vračila izdatkov garantov. Dele obstoječih posojilnih sredstev, ki še niso bili razdeljeni in financirani, bi bilo treba prenesti na evropski mehanizem za stabilnost (npr. obroke, ki jih bo treba izplačati in financirati šele po uveljavitvi evropskega mehanizma za stabilnost). Združena posojila evropskega instrumenta za finančno stabilnost in evropskega mehanizma za stabilnost ne presegajo 500 milijard EUR.

Direktor evropskega instrumenta za finančno stabilnost bo zadolžen za praktično pripravo vzpostavitve evropskega mehanizma za stabilnost, s čimer bo zagotovljen nemoten prehod z EFSF na EMS. O napredku bo redno poročal delovni skupini evroskupine.

Sodelovanje držav članic, ki niso v evroobmočju

Države članice, ki niso v evroobmočju, lahko priložnostno sodelujejo v operacijah finančne pomoči za države članice evroobmočja v okviru EMS. Če bodo države članice, ki niso v evroobmočju, sodelovale v teh dejavnostih, bodo imele predstavnike na ustreznih sestankih svetov evropskega mehanizma za stabilnost, na katerih bodo odločali o dodelitvi in spremljanju pomoči. Pravočasno bodo dobile vse ustrezne informacije in z njimi se bodo ustrezno posvetovali. Države članice evroobmočja bodo podprle enakovrednost položaja upnika evropskega mehanizma za stabilnost in drugih držav članic, ki bodo skupaj z evropskim mehanizmom za stabilnost dajale dvostranska posojila.

Reševanje sporov

Če pride do spora med državo članico evroobmočja in evropskim mehanizmom za stabilnost glede razlage in uporabe pogodbe o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost, o tem sporu odloča svet guvernerjev. Če država članica oporeka tej odločitvi, se spor preda Sodišču Evropske unije v skladu s členom 273 PDEU.

Glede odnosa med evropskim mehanizmom za stabilnost in tretjimi stranmi bosta veljavno pravo in jurisdikcija obravnavana v pravnih in pogodbenih dokumentih, ki bodo sprejeti med evropskim mehanizmom za stabilnost in temi tretjimi stranmi.