[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 15.11.2005

KOM(2005) 568 končno

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Poročilo o napredku pri oblikovanju notranjega trga s plinom in električno energijo{SEC(2005) 1448}

A. OZADJE IN GLAVNI SKLEPI

Evropa trenutno išče načine za spodbuditev gospodarske storilnosti, da bi dosegla višjo raven rasti in konkurenčnosti. Za to so ključnega pomena zanesljive storitve na področju električne energije in plina po sprejemljivih cenah, podjetja in gospodinjstva pa bi morala imeti koristi od učinkovite oskrbe z energijo. To je ključni element Lizbonske strategije.

Da bi dosegla ta cilja, se je EU odločila, da bo s postopnim uvajanjem konkurence energetski sektor uskladila s konkurenčnimi deli gospodarstva. Na podlagi drugih direktiv o električni energiji in plinu[1] ima EU sedaj enkratno priložnost, da oblikuje največji integriran konkurenčen trg z električno energijo in plinom na svetu. EU si ne more privoščiti, da ne bi izkoristila priložnosti, da uspešno ustvari tak trg. To je pred kratkim poudaril Evropski svet na zasedanju v Hampton Courtu.

Države članice bi novi direktivi morale začeti izvajati pred enim letom, čez eno leto in pol pa bodo trgi popolnoma odprti za konkurenco. To poročilo preučuje trenutno stanje in ugotavlja, na katerih področjih so potrebne nadaljnje izboljšave.

Glavni sklep tega poročila je, da je treba storiti več, da bi zagotovili, da bodo industrija in državljani v celoti deležni vseh koristi odprtja trga, čeprav je bilo do zdaj začetno obdobje odprtja trgov z energijo večinoma uspešno, saj so na primer cene električne energije zdaj realno nižje, kot so bile leta 1997, ne glede na nedavna povišanja cen nafte, plina in premoga. S to oceno se strinjajo regulativni organi na področju energetike in večina zainteresiranih strani, s katerimi se je Komisija posvetovala med pripravo tega poročila.

Najpomembnejša trdovratna pomanjkljivost je pomanjkanje integracije med nacionalnimi trgi. Ključna pokazatelja v tej povezavi sta odsotnost konvergence cen v EU in nizka stopnja čezmejne trgovine. Vzrok za to je na splošno obstoj ovir pri vstopu, nezadostna uporaba obstoječih infrastruktur in – v primeru električne energije – nezadostna povezanost mnogih držav članic, zaradi katere prihaja do prezasedenosti. Poleg tega mnogo nacionalnih trgov kaže visoko stopnjo koncentracije industrije, ki ovira razvoj učinkovite konkurence. Na trgu za plin še vedno primanjkuje likvidnosti tako pri plinu kot tudi pri prevoznih zmogljivostih. V tej povezavi bo treba upoštevati učinke dolgoročnih pogodb v zvezi s plinom, in sicer tako v povezavi s konkurenco kot tudi dejstvom, da so lahko take pogodbe nujne za podporo financiranju pomembnejših novih infrastruktur za plin[2]. Še en pokazatelj pomanjkanja prave konkurence je dejstvo, da je zamenjava dobavitelja s strani odjemalcev v večini držav članic še vedno omejena in da je izbira novega dobavitelja iz druge države članice le redka.

To poročilo tako kaže, da v gospodarskem smislu trgi z električno energijo in plin v EU z zelo redkimi izjemami ostajajo nacionalni glede na gospodarski obseg. Ni še razvite zadostne čezmejne konkurence, ki bi zagotavljala popolnoma učinkovit omejujoč vpliv na gospodarsko moč družb na vseh nacionalnih trgih. Tega vprašanja se morajo odločno lotiti Komisija, države članice, regulatorji in industrija. Glavni takojšen ukrep, ki je potreben, je popolno in učinkovito izvajanje drugih direktiv za plin in električno energijo. Zlasti je škodljivo dejstvo, da je večina držav članic novi direktivi prenesla z zamudo, nekatere pa ju sploh še niso. Komisija bo še naprej vztrajala pri skladnosti, po potrebi s pomočjo postopkov za ugotavljanje kršitev. Zlasti si morajo države članice prizadevati zagotoviti, da bodo pri izvajanju direktiv v praksi upoštevale tudi njuna načela, ne samo konkretne določbe. Direktivi določata minimalen sklop načel in ukrepov, ki veljajo za vse države članice. Vendar so lahko na določenih območjih nujni dodatni ukrepi, ki bodo upoštevali specifične lastnosti določenih držav, da bi zagotovili, da se bodo posamezni trgi res integrirali s sosednjimi. Primer za to je razvoj območja Nordpool. Nekatere države članice so že pričele s takimi aktivnimi dodatnimi ukrepi; na primer z okrepitvijo minimalnih ukrepov za ločevanje, ki jih določata direktivi, krepitvijo moči in neodvisnosti regulatorjev, sprostitvijo obstoječih in gradnjo novih zmogljivosti za medsebojne povezave ter ukrepi za spodbujanje likvidnosti na trgih s plinom.

Vse države članice morajo zato skrbno presoditi, kako izvajati direktivi na način, ki bo hitro vodil k širšim, bolj odprtim in bolj konkurenčnim trgom. To poleg zagotavljanja, da zahteve direktiv glede učinkovitega nediskriminatornega dostopa do omrežij, ločevanja in učinkovite regulacije delujejo v praksi, pomeni zlasti aktiven pristop k zagotavljanju obstoja zadostnih in razpoložljivih zmogljivosti za medsebojne povezave. Države članice morajo tudi zagotoviti, da morebitno uravnavanje cen ne bo onemogočalo konkurence. Hkrati bodo Komisija in nacionalni regulatorji povečali prizadevanja v okviru uredb o električni energiji in plinu in se lotili številnih tehničnih vprašanj, kot so čezmejni mehanizmi za trgovanje, izravnavanje itd.

Zaradi tega je še prezgodaj za presojo, ali so potrebni dodatni zakonodajni ukrepi na ravni Skupnosti, kot so tisti, ki so jih nekateri udeleženci raziskav Komisije predlagali ob pripravi tega poročila; na primer dodatno ločevanje ali večja pooblastila regulatorjev. Najprej je treba videti, kakšne posledice bo imelo izvajanje drugih direktiv v praksi. Komisija bo zato ne le pozorno spremljala formalno pravno skladnost z direktivama, ampak tudi za vsako državo opravila natančen pregled učinkovitosti zakonodajnih in regulativnih ukrepov v praksi, vključno z določenimi dodatnimi nacionalnimi ukrepi. Temu bo do konca leta 2006 sledilo novo poročilo in po potrebi predlogi za razrešitev morebitnih preostalih zahtev v letu 2007. Poleg teh ukrepov so potrebni številni drugi podporni ukrepi. Zaradi uvedbe konkurence se bodo cene znižale. Padajoče cene energije same po sebi ne spodbujajo niti previdne porabe niti vlaganj v energetsko učinkovitost, ki je še eno področje, kjer je v EU potreben napredek, kakor je Komisija nedavno poudarila v Zeleni knjigi o energetski učinkovitosti[3]. Kot odgovor na ta problem je Komisija decembra 2003 predlagala direktivo o učinkovitosti končne porabe energije in storitvah, da bi zagotovila okvir za razvoj pravega trga za energetsko učinkovitost.

Poleg tega je treba vedno večji delež obnovljive električne energije vključiti na notranji trg z električno energijo tako tehnično, prek zagotavljanja zadostnih omrežnih zmogljivosti, kot komercialno. Evropska unija je določila cilj 21 % obnovljive električne energije v letu 2010[4]. Države članice podpirajo razvoj obnovljive električne energije prek posebnih programov. Ločeno poročilo Komisije bo analiziralo vpliv teh programov na delovanje notranjega trga. Še naprej je treba spremljati položaj in spodbujati najboljšo prakso, ker se mora delež obnovljive električne energije še povečati, da bo dosegel ciljno vrednost 21 %.

Glede politike na področju podnebnih sprememb se od januarja 2005 uporablja nov instrument – sistem EU za trgovanje z emisijami. Od takrat so se zaradi različnih kompleksnih razlogov cen pravic znatno zvišale. Komisija bo še naprej pozorno spremljala dogajanje na novem in še ne popolnoma stabiliziranem trgu s pravicami ter v svojem poročilu o sistemu trgovanja z emisijami, ki mora biti pripravljeno do sredine leta 2006, preučila njegovo delovanje, vključno z možnimi učinki na cene energije, in po potrebi predlagala spremembe, da bi zagotovila pravilno delovanje trga.

To poročilo in ukrepi, ki mu sledijo, so del skladne strategije Komisije za zagotavljanje učinkovitega delovanja notranjega trga z energijo. Zlasti je tesno povezano z raziskavo sektorske konkurenčne politike, katere končne izsledke tudi lahko pričakujemo v letu 2006.

B. SEDANJE STANJE NOTRANJEGA TRGA – DOGAJANJE NA KLJUČNIH PODROČJIH IN PREOSTALI PRIMANJKLJAJI

1. Izvajanje novih direktiv

Večina držav članic je zamudila rok za prenos novih direktiv o električni energiji in plinu 1. julija 2004. V večini držav članic je zakonodaja za izvajanje direktiv v veljavi manj kot eno leto, nekatere države članice pa direktiv sploh še niso uveljavile[5].

Ta zamuda je v nasprotju z zavezo Evropskega sveta, da bo hitro vzpostavil notranji trg z energijo. Zato bodo številni strukturni ukrepi začeli veljati pozneje, kot je predvideno v direktivah. V tej zvezi so zlasti pomembna pravila o regulativnem pregledu in določbe o ločevanju.

2. Integracija trga

Treba je spomniti, da je cilj odpiranja trga oblikovanje enotnega trga z električno energijo in plinom in ne 25 nacionalnih trgov. To je zapletena naloga in do integracije vseh nacionalnih trgov ne bo prišlo čez noč. Trenutno stopnja integracije trga še vedno ni zadostna. Ta ugotovitev temelji na dveh ključnih pokazateljih:

- velike razlike v cenah na notranjem trgu;

- nizka stopnja čezmejne trgovine.

Če je na integriranem trgu lahko trgovati, dosežena konkurenca na ravni EU ohranja podobne cene v celi EU ali vsaj med sosednjimi državami članicami ali regijami. To pa še ne velja za električno energijo in plin[6]. Razlike v cenah električne energije za industrijske porabnike v EU so na primer v nekaterih primerih več kot 100 %. Po drugi strani pa so se ravni cen na debelo v nekaterih sosednjih državah začele približevati. Čeprav so to obetavni začetni koraki, pa je razvoj regionalnih trgov kot vmesni korak pred dokončno integracijo na ravni EU še vedno v povojih, z izjemo relativno dobro razvitega nordijskega trga z električno energijo na debelo.

Čezmejna trgovina povečuje konkurenčni pritisk na cene. Na notranjem trgu z električno energijo trgovina trenutno ni dovolj razvita. Leta 2004 so na primer čezmejni tokovi električne energije predstavljali okrog 10,7 % skupne porabe[7], kar v primerjavi z letom 2000 (8–9 %) pomeni povečanje le za okrog dve odstotni točki. Čeprav se dejavnosti trgovinske menjave ne odražajo nujno v celoti v tokovih, pa se pričakuje povečanje tokov, če se bo trgovina znatno povečala.

Prav tako v postopkih združitve v skladu s konkurenčnim pravom EU „relevantnega trga“ na splošno ni bilo mogoče določiti širše kot nacionalnega.

Pri električni energiji trg ni dovolj integriran zlasti zato, ker zmogljivosti medsebojnih povezav, ki so na razpolago na trgu med številnimi državami članicami, še vedno niso zadostne za ustrezno integracijo nacionalnih trgov in konkurenčnega pritiska uvoza. Na številnih mejah v EU je pogosta prezasedenost. Treba je spomniti, da je leta 2002 Evropski svet v Barceloni sprejel cilj, da morajo imeti vse države članice zmogljivosti za medsebojne povezave, ki ustrezajo najmanj 10 % njihove nacionalne porabe, ta cilj pa še ni dosežen. Spodnji graf prikazuje korelacijo med manjkajočimi povezavami električne energije in razlikami v cenah na notranjem trgu[8].

[pic]

Treba je odstraniti trdovratna ozka grla v elektroenergetski infrastrukturi. Vzpostaviti je treba stabilen regulativen okvir, ki bo spodbujal naložbe. V tej zvezi imajo ključno vlogo regulatorji. Sistemski operaterji učinkovito ločenih prenosnih omrežij morajo dokazati svojo neodvisnost in izpolniti svojo vlogo spodbujevalcev trga z naložbami v manjkajoče povezave, tudi če to povečuje konkurenco za povezano vejo oskrbe.

Drugo enako pomembno vprašanje je načrtovanje postopkov. V tem pogledu morajo države članice v splošnem interesu zagotavljanja konkurenčne in zanesljive oskrbe evropskih državljanov z energijo najti razumno ravnotežje. Potrebna sta tudi inovativnost in razvoj rešitev, za katere je manj verjetno, da bodo vplivale na interese lokalnega prebivalstva, kot je vgrajevanje električnih vodov v nove železniške predore.

Izgradnjo prednostne elektroenergetske in plinovodne infrastrukture podpira program vseevropskega energetskega omrežja (TEN-E). Zaradi vztrajnega pomanjkanja infrastrukture je treba še bolj okrepiti program TEN-E. Komisija je predlagala znatno povišanje proračuna programa v novi finančni perspektivi (2007–2013).

Vseh koristi obstoja zadostne fizične infrastrukture ne bo čutiti, če zmogljivosti ne bodo na voljo udeležencem na trgu na nediskriminatorni osnovi. Vendar pa to pogosto ne velja in v zvezi s tem so potrebne občutne izboljšave[9].

Eden od pomembnih vprašanj je rezervacija zmogljivosti v korist preteklih dolgoročnih pogodb. Sodišče Evropskih skupnosti je v nedavni odločitvi[10] o zadevi v zvezi z rezervacijo zmogljivosti v elektroenergetskem sektorju razsodilo, da sistem, v katerem imajo pretekle pogodbe kot take prednost pred drugimi zahtevami za povezovalne zmogljivosti, ni združljiv z načelom nediskriminacije, pri čemer ni postavilo pod vprašaj dolgoročne pogodbe kot take. V skladu s to sodbo morajo regulatorji in sistemski operaterji prenosnih omrežij ob posvetovanju z družbami, ki imajo koristi od rezervacij, ponovno preučiti zakonitost sedanje prakse rezervacije zmogljivosti tako za električno energijo kot tudi za plin. Komisija bo vztrajala pri skladnosti dodeljevanja zmogljivosti s pravom EU in bo objavila svoje stališče o posledicah odločitve Sodišča.

3. Koncentracija in konsolidacija gospodarske panoge

Ker ni dobro razvite čezmejne konkurence, struktura te gospodarske panoge na nacionalnih trgih zahteva posebno pozornost. V številnih državah članicah se je odpiranje trga začelo iz monopolne ali vsaj oligopolne tržne strukture. Namen uvedbe konkurence na ravni EU je bil, da se tako stanje odpravi z izpostavitvijo družb konkurenci v celotni EU. Na večini trgov to še ni uresničeno. Na številnih trgih je koncentracija še vedno visoka, panoga pa se od začetka odpiranja trga še bolj konsolidira.

V plinskem sektorju na trgu še vedno primanjkuje likvidnosti, kar je v glavnem posledica omejenega dostopa do oskrbe s plinom za nove udeležence trga ter omejenih možnosti za gibanje plina po evropskem omrežju.

Število pravih novincev na trgu se je v zadnjem času zmanjšalo, neuveljavljene družbe so na primer naročile le zelo majhno število novih projektov na področju proizvodnje električne energije.

Eden od pokazateljev stopnje konkurence na nacionalnih trgih je skupni tržni delež treh največjih proizvajalcev (električna energija) in dobaviteljev na debelo (plin) (glej spodnji graf)[11].

[pic]Spodnji graf prikazuje prihodek največjih energetskih družb v EU.

[pic]

Poleg visokih ravni koncentracije na nacionalnih trgih lahko opazimo vse večje število čezmejnih pridobitev. Na nekaterih trgih z električno energijo se tudi zdi, da obstaja težnja po vse večjem vertikalnem povezovanju med dejavnostmi proizvodnje in oskrbe, kar bi lahko povzročilo znižanje likvidnosti na zadevnih trgih na debelo in tako povečalo nevarnosti, povezane s koncentracijo. Poleg tega so se uveljavljene družbe za plin in električno energijo poskušale združevati. Te združitve lahko zmanjšajo spodbude za tekmece za gradnjo novih obratov na plin. Komisija pozorno spremlja to dogajanje in – v veljavnem obsegu – strogo uporablja svoja pravila o združitvah[12]. Komisija v zadevah s področja konkurence posveča posebno pozornost sredstvom, ki spodbujajo odpiranje in integracijo trga. V okviru stalne preiskave sektorja, ki se je začela junija 2005, Komisija bolj podrobno preiskuje koncentracijo in konsolidacijo te gospodarske panoge.

Stroga uporaba konkurenčnih pravil, vključno s kontrolo združevanja, je potrebna tako na nacionalni ravni kot na ravni EU. Poleg tega bi države članice morale preučiti aktivne politike za spodbujanje konkurence, kot so ustrezno oblikovani programi sprostitve zmogljivosti električne energije in sprostitve plina.

Države članice morajo izboljšati pregled nad delovanjem kompleksnih trgov z električno energijo, ki predstavljajo veliko nevarnost manipulacije zaradi tržne koncentracije. Vzpostavljena morajo biti ustrezna pravila o preglednosti in obveznostih razkrivanja pomembnih informacij, kot so razpoložljive zmogljivosti proizvodnje. Položaj, ko imajo samo uveljavljene družbe informacije, ki so potrebne za učinkovito trgovanje na trgu, ni sprejemljiv.

Zaradi spodbujanja konkurence in krepitve zanesljivosti oskrbe je treba plin v EU dobavljati iz drugih virov. Nedavni sklepi vlagateljev, ki so jih podprli nacionalni regulatorji in Evropska komisija, da v EU lansirajo številne projekte novih terminalov utekočinjenega zemeljskega plina, je velik napredek v tej smeri.

4. Odziv odjemalcev

Število odjemalcev, ki zamenjajo dobavitelja, je naravni pokazatelj učinkovitosti konkurence. Če prestopa malo odjemalcev, verjetno obstaja problem pri delovanju trga, čeprav ne smemo pozabiti na koristi, ki jih prinaša možnost ponovnega pogajanja s prejšnjim dobaviteljem.

Ob tem, da stopnje prestopa večjih odjemalcev električne energije še naprej naraščajo, pa so odjemalci plina, mala podjetja in gospodinjstva v državah članicah, kjer imajo pravico do izbire, zadržana pri uveljavljanju pravice do izbire[13]. K temu prispevajo številni dejavniki. Pogosto konkurenčnih ponudb ni na voljo ali pa so preveč podobne, da bi pomenile resnično izbiro. Zdi se, da prevladujoči položaj in nezadostno ločevanje, zlasti na ravni distribucije, odvračata od zamenjave dobavitelja, ki še vedno velja za tvegano[14].

Spodnji graf prikazuje razlike med državami članicami za ta pokazatelj.

Električna energija

[pic]

Plin

[pic]

Odjemalci morajo imeti resnično možnost izbire dobavitelja. Države članice in nacionalni regulatorji morajo zagotoviti ustrezna pravila o informacijah in preglednost ter enostavne postopke prehoda, da odjemalcem zagotovijo ustrezno zaupanje.

5. Cenovna gibanja

Posebno pozornost je treba posvetiti gibanju cen električne energije in plina na notranjem trgu z električno energijo[15]. Nekatere energetsko intenzivne gospodarske panoge so nedavno izrazile zaskrbljenost zaradi naraščajočih cen, ki so v nekaterih državah članicah posebno problematične. To je bil eden od razlogov, da se je Komisija junija 2005 odločila, da začne preiskavo elektroenergetskega in plinskega sektorja, da preuči, ali je konkurenca na skupnem trgu omejena ali izkrivljena. Če bi preiskava potrdila, da ni dejanske konkurence, bo Komisija takoj sprejela ustrezne ukrepe.

Treba pa je omeniti, da so se cene električne energije kljub nedavnemu povišanju v zadnjih desetih letih realno znižale. V zadnjih treh letih so se cene drugih goriv, ki so za nekatere gospodarske panoge enako pomembna, kot sta plin in nafta, veliko bolj povišale kot cene električne energije. Vendar je jasno, da so potrebni nadaljnji ukrepi, da se zagotovi, da bodo imeli državljani vse možne koristi od odprtja trga.

6. Neodvisnost sistemskih operaterjev omrežja

Učinkovito ločevanje delovanja omrežja od konkurenčnih delov dejavnosti je bistvenega pomena pri zagotavljanju neodvisnega delovanja omrežja in za nediskriminatoren dostop do omrežij za vse udeležence na trgu.

Trenutno se poostrena pravila o ločevanju v novih direktivah v praksi še ne uporabljajo v celoti. V številnih primerih sistemski operaterji omrežja še niso dokončali postopka ločevanja[16], deloma zaradi pozne uveljavitve direktiv v večini držav članic. To velja zlasti za prenos plina in na splošno za sistemske operaterje distribucijskega omrežja. Po drugi strani pa v primeru sistemskih operaterjev prenosnega omrežja vse več držav članic presega direktive in se odloča za ločevanje lastništva. Trenutno je lastništvo prenosnih omrežij za električno energijo in/ali plin v približno polovici držav članic ločeno, kakor je prikazano v spodnji preglednici[17].

Prenos električne energije | Prenos plina |

Avstrija | pravno | pravno |

Belgija | pravno | pravno |

Danska | lastništvo | lastništvo |

Finska | lastništvo |

Francija | pravno | pravno |

Nemčija | pravno | delno pravno |

Grčija | pravno |

Irska | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Italija | lastništvo | pravno |

Luksemburg | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Nizozemska | lastništvo | lastništvo |

Portugalska | pravno |

Španija | lastništvo | pravno |

Švedska | lastništvo | lastništvo |

Združeno kraljestvo | lastništvo | lastništvo |

Norveška | lastništvo |

Estonija | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Latvija | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Litva | lastništvo | ločevanje se ne izvaja |

Poljska | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Češka | lastništvo | ločevanje se ne izvaja |

Slovaška | pravno | ločevanje se ne izvaja |

Madžarska | lastništvo |

Slovenija | lastništvo | ločevanje se ne izvaja |

Ciper |

Malta |

Glede distribucije večina držav članic pri izvajanju določb o ločevanju iz direktiv v polni meri izkorišča možna odstopanja, tako da so manjši distributerji oproščeni pravnega in funkcionalnega ločevanja, za večje distributerje pa je pravno ločevanje odloženo do julija 2007. Na splošno nacionalna izvedbena zakonodaja držav članic ne presega minimalnih zahtev direktiv. To dokaj neambiciozno nacionalno izvajanje določb o ločevanju iz direktiv v praksi še nima želenega učinka[18].

Glede dostopa do omrežij se udeleženci na trgu še naprej pritožujejo zaradi visokih stroškov[19]. Za plin še ni jasnega okvira za pogoje dostopa do omrežij, zlasti za posle med območji sistemskih operaterjev prenosnega omrežja. Uporaba nove uredbe o dostopu do plinovodnih omrežij od julija 2006 bo prinesla izboljšave, ker zagotavlja tak okvir.

7. Učinkovita zakonska ureditev regulativnih organov

Potem, ko je bil v Nemčiji julija 2005 imenovan regulativni organ, imajo sedaj vse države članice regulatorje. Na splošno so izkušnje z delom regulativnih organov dobre; regulatorji so sčasoma pridobili izkušnje in moč.

V skladu z novima direktivama o električni energiji in plinu imajo sedaj regulatorji v vsaki državi članici minimalno vrsto pooblastil, vendar se možnosti za sektorske regulativne organe, ki sprejemajo in izvajajo sklepe, med državami članicami razlikujejo[20]. Poleg tega so nekatere države članice ustanovile več regulatorjev na nacionalni in regionalni ravni, v nekaterih primerih pa so pooblastila razdeljena med sektorskega regulatorja, organ, pristojen za konkurenco, in ministrstvo. Komisija bo še naprej namenjala veliko pozornost ravnem pooblastil in neodvisnosti vseh regulatorjev v okviru razvoja konkurenčnih trgov.

Sklepi nacionalnih regulatorjev vplivajo na delovanje evropskega trga kot celote. Zato se morajo regulatorji zavzemati za Evropo, spodbujati pa je treba tudi sodelovanje in usklajevanje med regulatorji. Svet evropskih regulatorjev (CEER) je že močno napredoval na tem področju in s tem tudi nadaljuje. Poleg tega je decembra 2003 Komisija ustanovila Skupino evropskih regulatorjev za električno energijo in plin (ERGEG). V prvih dveh letih obstoja je skupina pomembno prispevala, na primer pri čezmejnih vprašanjih glede električne energije in shranjevanju plina.

Poleg tega sta evropska regulativna foruma za električno energijo in plin (imenovana „Firenški forum“ in „Madridski forum“), ki sta prostor za razpravo za vse zainteresirane strani, opravila odlično delo na področju razvoja inovativnih rešitev o ključnih vprašanjih, pred kratkim na primer s prostovoljnim sporazumom o pogojih za dostop do skladišč za plin.

Na ta način so CEER, Skupina evropskih regulatorjev ter Firenški in Madridski forum znatno prispevali k razvoju notranjega trga v skladu s politiko Komisije o spodbujanju koregulacije in boljše regulacije.

Regulatorji morajo imeti zadostne in jasne odgovornosti v nacionalni zakonodaji, pa tudi zadostno raven neodvisnosti, da lahko izvajajo svoje naloge. Usklajevanje in sodelovanje med nacionalnimi regulatorji je treba še naprej spodbujati.

8. Storitve za uporabnike/odjemalce in javne storitve

Cilj direktiv o električni energiji in plinu – ohraniti in izboljšati položaj odjemalcev – je dosežen. Raziskave dojemanja odjemalcev so pokazale, da je raven zadovoljstva s kakovostjo storitev na področju električne energije in plina na splošno dobra[21]. Bojazen, da bi se zaradi uvedbe konkurence znižal standard storitev ali pojavile težave pri zagotavljanju osnovne storitve, se je izkazala za neutemeljeno.

Komisija bo obravnavala tudi ranljive odjemalce. Zlasti bi ranljivi odjemalci morali imeti koristi od posebnih programov, če so potrebni za zagotavljanje varstva potrošnikov.

Poleg tega bo Komisija ostala pozorna, zlasti glede posledic prestrukturiranja energetskih družb na socialnem področju in področju zaposlovanja, učinkov konkurenčnih cen energije na zaposlovanje v energetsko intenzivnih gospodarskih panogah ter varstva potrošnikov pred nepoštenimi prodajnimi praksami. Zadovoljstvo odjemalcev je treba redno spremljati, da se odkrijejo pomanjkljivosti na trgu, države članice in regulatorji pa morajo še naprej obravnavati vprašanja, ki so pomembna za odjemalce.

Komisija namerava predlagati „Listino o pravicah odjemalcev električne energije in plina“, ki bi morala biti pripravljena preden postane 1. julija 2007 trg v celotni EU popolnoma odprt.

C. ZANESLJIVOST OSKRBE

Čeprav so družbe za električno energijo zmanjšale razpoložljive proste zmogljivosti kot odziv na uvedbo konkurence v sektorju, se razpoložljivost električne energije v Evropski uniji od odprtja trga zadovoljivo razvija. Izučile so nas težave, ki jih je povzročil vročinski val poleti 2003. Čeprav je bilo poleti leta 2005 v nekaterih južnoevropskih državah povpraševanje spet rekordno, pa ni povzročilo večjih problemov pri oskrbi z električno energijo[22]. Parlament in Svet bosta v kratkem sprejela direktivo o zanesljivosti oskrbe in infrastrukturnem razvoju v sektorju električne energije. V skladu s to direktivo, ki jo je treba uveljaviti do konca leta 2007, bodo države članice zagotavljale zanesljiv regulativni okvir, ki bo spodbujal nove naložbe tako v proizvodnjo električne energije kot v infrastrukturo.

Glede virov primarne energije se Evropska unija močno opira na uvoz. Zelena knjiga Komisije o zanesljivosti oskrbe iz leta 2000[23] poudarja strukturne slabosti oskrbe z energijo v EU in opozarja pred nadaljnjim povečanjem odvisnosti od uvoza. To je zlasti pomembno glede plina. Pri električni energiji bo EU lahko še naprej deloma črpala iz domačih virov, vključno z obnovljivimi, ter goriv, za katera obstaja raznolik svetovni trg (premog in uran). Za plin pa bo globalizacijo trga in posledično diverzifikacijo uvoza težje doseči. EU trenutno uvaža plin v glavnem iz treh držav – Rusije, Norveške in Alžirije. Ker se domače zaloge plina zmanjšujejo, pričakuje pa se znatno povečanje porabe plina na svetovni ravni, je treba premagati sedanjo veliko odvisnost od majhnega števila držav dobaviteljic, zlasti z maksimiranjem izrabe vseh domačih evropskih virov energije, na primer z izboljšanjem črpanja nafte v Severnem morju, predvsem s sekvestracijo ogljika.

Čeprav ima Evropa v veliko pogledih ugoden položaj, saj je približno 80 % svetovnih zalog zemeljskega plina v gospodarskem dosegu EU, kar zadeva prevoz, pa dostop do novih virov plina običajno zahteva izgradnjo nove prometne infrastrukture, plinovodov ali naprav za oskrbo z utekočinjenim zemeljskim plinom. V povezavi s tem bo morala EU vedno večjo pozornost posvečati strateški razsežnosti odnosov, ki jih ima na področju energije s tretjimi državami, zlasti dobavitelji, in temu, kako lahko poglabljanje teh odnosov prispeva k delovanju trgov z energijo v EU. Nedavni sklepi vlagateljev, da v EU lansirajo številne projekte novih terminalov utekočinjenega zemeljskega plina, pomenijo napredek v tej smeri. Slediti morajo drugi projekti plinovodov in utekočinjenega zemeljskega plina, treba pa je okrepiti tudi dialog z državami proizvajalkami plina. Uvoz utekočinjenega zemeljskega plina iz novih regij proizvajalk v nekaterih primerih že postaja konkurenčna druga možnost.

Zaradi napovedanega velikega povpraševanja po plinu in posledično večje konkurence za vire plina po celem svetu, zlasti na razvijajočem se svetovnem trgu za utekočinjeni zemeljski plin, mora trg s plinom v EU ostati privlačen. Mora pravilno delovati, imeti zanesljiv in stabilen regulativni okvir in omogočati nemoten pretok plina v vsej EU ter dobaviteljem in vlagateljem omogočati, da izkoristijo poslovne priložnosti, ki jih ponuja odprti trg.

Direktiva o zanesljivosti oskrbe s plinom[24] ustanavlja koordinacijsko skupino za plin, ki zastopa vse države članice in določa obvezujoče standarde zanesljivosti oskrbe, z namenom varovanja zanesljivosti oskrbe na konkurenčnem trgu.

Jedrska energija predstavlja več kot eno tretjino proizvedene električne energije v EU. Skupna količina proizvedene jedrske energije je bila najvišja leta 2004. Številne države članice (npr. Francija in Finska) so se odločile za nadaljnja vlaganja v jedrsko energijo, ki ne oddaja CO2 in igra pomembno vlogo pri zagotavljanju zanesljivosti oskrbe v EU. Komisija je predlagala okvir za EU-25 o jedrski varnosti in ravnanju z jedrskimi odpadki. Pomembno je, da države članice sprejmejo ta okvir, ne glede na to, ali nameravajo uporabljati jedrsko energijo ali ne.

D. ZAKLJUČKI

S sprejetjem drugih direktiv o električni energiji in plinu je vzpostavljen osnovni okvir za razvoj dejanskega notranjega trga. Sedaj morajo države članice učinkovito izvajati direktivi in v praksi zagotoviti delovanje trga. To je treba narediti v duhu cilja direktiv, to je oblikovati delujoči notranji trg z energijo v interesu državljanov EU.

V tem poročilu so navedeni razlogi, zakaj ta cilj še zdaleč ni uresničen.

Nekatere države članice so sprejele dodatne ukrepe ob upoštevanju nacionalnih ali regionalnih okoliščin za izboljšanje delovanja trga, kot so ločevanje lastništva prometnih omrežij[25], programi sprostitve plina[26], odsvojitev obvladujočih družb[27] ali vzpostavitev regionalnega trga na debelo[28]. Vendar države članice na splošno težijo k sprejetju minimalističnega pristopa k izvajanju direktiv[29]. Takšna zadržanost je škodljiva. Države članice morajo same prevzeti pobudo za določitev in rešitev problemov na trgih z električno energijo in plinom v okviru direktiv.

Ker je bila v številnih državah članicah zakonodaja o prenosu direktiv sprejeta šele nedavno in ker zaključki preiskave o konkurenci v sektorju še niso znani, Komisija v tem poročilu še ne daje zaključkov o potrebi po dodatnih ukrepih na evropski ravni. Države članice in nacionalni regulatorji imajo sedaj ključno nalogo, da poskrbijo za delovanje trga v praksi.

Ob upoštevanju navedenega bo Komisija:

- pozorno spremljala izvajanje novih pravil v državah članicah, vztrajala pri skladnosti in v prihodnjih mesecih v vseh primerih neskladnosti pričela ustrezne postopke za ugotavljanje kršitev;

- v prihodnjih mesecih za vsako državo opravila natančen pregled učinkovitosti zakonodajnih in regulativnih ukrepov v praksi, vključno z dodatnimi nacionalnimi ukrepi. Komisija bo zagotovila sredstva, ki so potrebna, da se ta naloga opravi celovito in učinkovito. Ta pregled bo Komisiji omogočil, da pripravi zaključke o morebitnih dodatnih ukrepih, potrebnih na ravni držav članic in na ravni Skupnosti. Končno poročilo o zaključkih pregleda bo predstavljeno do konca leta 2006, predlogi pa se bodo po potrebi predložili v letu 2007;

- uporabila instrumente, ki jih predvidevata uredbi o električni energiji in plinu, za sprejetje izvedbenih ukrepov na ključnih področjih z namenom spodbujanja nadaljnje integracije trgov. Komisija bo na primer v kratkem sprejela nove smernice za razreševanje prezasedenosti v zvezi z električno energijo, ki bodo olajšale čezmejno trgovino s pomočjo bolj učinkovitih metod razreševanja prezasedenosti. Na področjih, kjer obstoječi instrumenti ne omogočajo sprejetja obvezujočih usklajenih pravil na ravni EU, bo Komisija od nacionalnih regulatorjev zahtevala, da v Skupini evropskih regulatorjev za električno energijo in plin razvijejo usklajene pristope za ključna regulativna vprašanja, kot je izravnavanje odstopanj;

- še naprej izvajala pritisk na države članice in regulatorje, da se povečajo naložbe v prometno infrastrukturo, da se reši čezmejna prezasedenost v elektroenergetskih omrežjih;

- zaključila preiskavo o konkurenci v sektorju in na njeni podlagi pripravila operativne zaključke.

[1] Direktivi 2003/54/ES in 2003/55/ES o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in plinom (LS).

[2] Za podrobnosti glej delovni dokument osebja Komisije, tehnične priloge (TA) k temu sporočilu, oddelek 5.

[3] „Narediti več z manj“ – Zelena knjiga o energetski učinkovitosti, COM(2005)265.

[4] Glej cilj iz Direktive 2001/77/ES o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo ter akte o pristopu novih držav članic.

[5] Tehnična priloga, oddelek 1.

[6] Tehnična priloga, oddelek 4.

[7] Tokovi med državami članicami Unije za usklajevanje prenosa električne energije (UCTE).

[8] Tehnična priloga, oddelek 5.

[9] Tehnična priloga, oddelek 6

[10] Primer C-17/03.

[11] Tehnična priloga, oddelka 4 in 5.

[12] Primerjaj primere združitve 3440 EDP/ENI/GDP. Sklep o prepovedi je potrdilo Sodišče prve stopnje v primeru T-87/05 z dne 21. septembra 2005.

[13] Tehnična priloga, oddelek 3.

[14] Tehnična priloga, oddelka 3 in 7.

[15] Tehnična priloga, oddelka 4 in 5.

[16] Tehnična priloga, oddelek 7.

[17] Direktiva določa, da morajo biti sistemski operaterji prenosnih omrežij pravno in funkcionalno ločeni. Države članice, kjer sistemski operaterji prenosnih omrežij lastniško niso ločeni, so se odločile, da bodo presegle zahteve direktive, da bi tako zagotovile nediskriminatoren dostop tretjim stranem. Za države članice, za katere oddelki za plin ne veljajo, velja odstopanje od določb o ločevanju.

[18] Tehnična priloga, oddelek 7.

[19] Tehnična priloga, oddelek 7.

[20] Tehnična priloga, oddelek 8.

[21] EUROBAROMETER, Cene in kakovost storitev v splošnem interesu, september 2005.

[22] Tehnična priloga, oddelek 10.

[23] Zelena knjiga „Proti strategiji za zanesljivost oskrbe“, COM(2000)769.

[24] Direktiva 2004/67/ES o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe z zemeljskim plinom.

[25] Glej preglednico na strani 11.

[26] Npr. v Nemčiji, Italiji, Franciji, Avstriji in Španiji.

[27] Npr. v Italiji.

[28] Npr. Nordpool.

[29] Tehnična priloga, Povzetek.

Več kot 60 EUR

50 – 60 EUR

40 – 50 EUR

30 – 40 EUR

Manj kot 30 EUR

Manjkajoče infrastrukturne povezave

v gradnji / dokončane

v obravnavi

ni napredka pri novih povezavah

Ni indeksa cen

Povprečna promptna cena

(ali enakovredno)

Julij 2004

– junij 2005

AT

DE

IT

NL

ES

SE

UK

LT

AT

BE

NORDIC

DE

LU

IE

IT

NL

ES

UK

EE

LT

PL

CZ

SK

HU

SI

DK

FR

IE

EE

LV

PL

CZ

SK

HU

SI

FR

LV

100

90

80

70

60

50

40

30

Delež zmogljivosti treh največjih udeležencev na trgu na debelo v %

Električna energija

Plin

BOLJ KONKURENČNI TRGI

Scottish Power

Centrica

Electrabel

Endesa

EDF

GDF

EON

Vattenfall

10.07

49.13

42.14

46.93

18.06

18.47

36.49

12.15

12.59

26.90

RWE

Enel

Električna energija

Plin

Drugo

Prihodki od prodaje

v milijardah EUR

12.59

0%

10%

20%

30%

40%

50%

60%

70%

80%

90%

FI

SE

UK

IT

IE

DK

DE

NL

HU

AT

ES

LU

BE

PO

PT

FR

LT

LV

SI

CZ

GR

EE

CY

MA

SK

% zamenjav

Veliki in zelo veliki industrijski

Mali – srednji industrijski in podjetja

Zelo majhna podjetja in gospodinjstva

0%

10%

20%

30%

40%

50%

60%

70%

80%

90%

100%

IE

UK

ES

DK

BE

IT

NL

FR

HU

AT

LU

SE

SK

SI

PO

LV

LT

EE

DE

CZ

% zamenjav

Veliki in zelo veliki industrijski, vključno z elektrarnami

Mali – srednji industrijski in podjetja

Zelo majhna podjetja in gospodinjstva