EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.6.2022 COM(2022) 295 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju Uredbe (EU) št. 1214/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o profesionalnem čezmejnem prevozu eurogotovine po cesti med državami članicami euroobmočja v skladu s členom 26 Uredbe





POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju Uredbe (EU) št. 1214/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o profesionalnem čezmejnem prevozu eurogotovine po cesti med državami članicami euroobmočja v skladu s členom 26 Uredbe 1.Uvod Uredba (EU) št. 1214/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o profesionalnem čezmejnem prevozu eurogotovine po cesti med državami članicami euroobmočja je začela veljati 30. novembra 2012. V skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 1214/2011 mora Komisija do 1. decembra 2016 in nato vsakih pet let Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o njenem izvajanju. V poročilu je treba zlasti raziskati možnosti uvedbe skupnih zahtev glede usposabljanja varnostnega osebja za prevoz gotovine za nošenje orožja in spremembe člena 24 navedene uredbe glede na Direktivo 96/71/ES, dosledno upoštevati tehnološki napredek na področju sistemov IBNS, preučiti morebitno dodano vrednost skupinskega podeljevanja dovoljenj Unije za prevoz gotovine in oceniti, ali bi bilo treba Uredbo (EU) št. 1214/2011 ustrezno spremeniti. Prvi pregled je bil opravljen leta 2016. Za ta pregled se je Komisija na podlagi vprašalnikov posvetovala z deležniki v sektorju, vključno s socialnimi partnerji, in državami članicami. Poročilo temelji na odgovorih na vprašalnike. 2.Splošno ozadje 2.1.Okvir 2.1.1.Sklop skupnih pravil, ki se uporabljajo za čezmejni prevoz eurogotovine Zaradi uvedbe eura se je povečala potreba po čezmejnem prevozu gotovine po cesti v državah članicah euroobmočja. Znotraj euroobmočja bi moralo biti bankam, sektorju trgovcev na drobno in drugim profesionalnim gotovinskim ustanovam omogočeno, da sklenejo pogodbo s podjetji za prevoz gotovine, ki jim ponudijo najboljšo ceno in/ali storitev, in da izkoristijo gotovinske storitve najbližje podružnice nacionalne centralne banke ali gotovinskega centra za prevoz gotovine, tudi če se nahaja v drugi državi članici. Poleg tega so države članice, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: sodelujoče države članice), uredile ali nameravajo urediti proizvodnjo euro bankovcev in kovancev v tujini. Trgovci na drobno in banke na obmejnih območjih se morda želijo oskrbeti z gotovino iz njim najbližjega gotovinskega centra, ki ni nujno v isti državi članici. Prav načelo enotne valute vsebuje svobodo za prenos gotovine med sodelujočimi državami članicami. Popolna uskladitev prevoza gotovine v sodelujočih državah članicah se ni štela za izvedljivo niti se ni za ustrezen štel sistem, pri katerem bi pooblastilo iz ene države članice veljalo v vseh državah članicah (v nadaljnjem besedilu: vzajemno priznavanje). Zato Uredba (EU) št. 1214/2011 določa sklop skupnih pravil, ki veljajo v vseh državah članicah, brez poseganja v nacionalna pravila glede nekaterih vidikov, ki so izrecno navedeni v Uredbi. Ne pomeni popolne uskladitve, saj se skupna pravila uporabljajo samo za čezmejni prevoz. 2.1.2.Uporaba za prevoz po cesti v sodelujočih državah članicah in državah članicah, ki se pripravljajo na uvedbo eura Uredba (EU) št. 1214/2011 se uporablja za prevoz eurogotovine po cesti, saj je to najobičajnejša (če ne edina) ureditev prevoza za eurogotovino na obmejnih območjih in edina, za katero je bila ugotovljena potreba po sklopu skupnih pravil o čezmejnem prevozu gotovine. Prevoz po zraku in morju ni zajet. Uredba (EU) št. 1214/2011 se torej dejansko uporablja samo za čezmejni prevoz med sodelujočimi državami članicami, ki imajo kopensko mejo z drugo sodelujočo državo članico. Pri čezmejnem prevozu lahko čezmejna razsežnost izhaja iz enega ali več od treh elementov: države članice izvora podjetja za prevoz gotovine, države članice gostiteljice (države, ki ni država članica izvora), v kateri podjetje za prevoz gotovine zagotavlja storitev prevoza, in/ali države članice tranzita, ki jo vozilo prečka, da doseže državo članico gostiteljico ali se vrne v državo članico izvora. Pravila o čezmejnem prevozu eurogotovine iz Uredbe (EU) št. 1214/2011 se uporabljajo samo v zvezi s sodelujočimi državami članicami. Med pripravami na prehod na euro v državi članici je morda treba eurogotovino prepeljati iz sodelujočih držav članic v državo članico, ki se pripravlja na prehod. V skladu z Uredbo (EU) št. 55/2013 se zato Uredba (EU) št. 1214/2011 uporablja tudi za države članice, ki se pripravljajo na uvedbo eura. 2.2.Osnovni elementi Uredbe (EU) št. 1214/2011 2.2.1.Dovoljenje za čezmejni prevoz gotovine Glede na morebitne grožnje varnosti za varnostno osebje podjetij za prevoz gotovine in splošno javnost, povezane z dejavnostjo prevoza gotovine, je treba za čezmejni prevoz eurogotovine pridobiti posebno dovoljenje za čezmejni prevoz gotovine. Nacionalni organi morajo dovoljenje izdati za pet let, če so izpolnjeni pogoji, ki jih morajo podjetja za prevoz gotovine izpolnjevati v skladu z Uredbo (EU) št. 1214/2011, kot so opredeljene zahteve glede varnostnega osebja za prevoz gotovine ali splošne zahteve glede vozil za prevoz gotovine in drugi predpogoji. Dovoljenja za čezmejni prevoz gotovine so registrirana v informacijskem sistemu za notranji trg, da lahko javni organi zlahka dostopajo do njih. Osebje za prevoz gotovine, ki izvaja čezmejni prevoz gotovine v skladu z Uredbo (EU) št. 1214/2011, je upravičeno do minimalnih urnih postavk, ki se uporabljajo v državah članicah gostiteljicah, pod pogoji iz Uredbe (EU) št. 1214/2011.

2.2.2.Čezmejni prevoz eurogotovine Dovoljenje za čezmejni prevoz gotovine daje – v okviru omejitev, določenih z Uredbo (EU) št. 1214/2011 – pravico do čezmejnega prevoza euro bankovcev in kovancev po cesti, ki se izvede podnevi in samo, če se večina prevzemov ali dostav opravi v državi članici gostiteljici in če vrednost eurogotovine znaša vsaj 80 % skupne vrednosti gotovine, ki se prevaža v vozilu. Opozoriti bi bilo treba, da je nekaj posebnih ureditev prevoza izrecno izvzetih s področja uporabe Uredbe, ne glede na to, da spadajo v opredelitev čezmejnega prevoza eurogotovine po cesti, kot so prevozi od točke do točke v centralne banke ali tiskarne ali kovnice denarja in iz njih. 2.2.3.Ureditve prevoza V Uredbi (EU) št. 1214/2011 je določenih pet vrst ureditev prevoza za euro bankovce in dve za euro kovance, pri čemer so opredeljeni pogoji za posamezno ureditev, kot so blindiranje vozil, uporaba inteligentnih sistemov za nevtralizacijo bankovcev (IBNS) ali prisotnost varnostnega osebja za prevoz gotovine. Sodelujoče države članice se odločijo, katero od teh ureditev prevoza bodo uporabljale na svojem ozemlju. 2.2.4.Vloga inteligentnih sistemov za nevtralizacijo bankovcev (IBNS) in umik nevtraliziranih bankovcev Namen Uredbe (EU) št. 1214/2011 je omogočiti uporabo sistemov IBNS, saj naj bi se z njo izboljšala varnost prevoza gotovine za varnostno osebje za prevoz gotovine in javnost. Podjetja za prevoz gotovine, ki delujejo na podlagi Uredbe (EU) št. 1214/2011, morajo nevtralizirane bankovce umakniti iz obtoka in tako zagotoviti, da se taki bankovci ne uporabljajo več za plačilne operacije. 2.2.5.Pravila države gostiteljice, ki se uporabljajo za prevoz: nacionalni policijski organi, pravila o javni varnosti in nošenje strelnega orožja Za vidike prevoza gotovine, ki niso zajeti v skupnih pravilih iz Uredbe (EU) št. 1214/2011, veljajo nacionalni predpisi – ob upoštevanju splošnih pravil Pogodbe (kot je načelo nediskriminacije) –, ki jih morajo podjetja za prevoz gotovine, ki izvajajo čezmejni prevoz, v državi gostiteljici spoštovati. Taka nacionalna pravila se nanašajo na vlogo policijskih organov (kot je predhodno obveščanje, spremstvo ali nadzor nad lokacijo vozila na daljavo), varnostna pravila o dostavi ali prevzemu gotovine na lokacijah in pravila o strelnem orožju. 2.3.Dolžnost priglasitve in obveščanja Uredba (EU) št. 1214/2011 določa vrsto dolžnosti obveščanja za imetnike dovoljenj za prevoz gotovine, sodelujoče države članice in Komisijo. Imetniki dovoljenj morajo sodelujočo državo članico obvestiti o nameravanem začetku čezmejnega prevoza. Sodelujoče države članice morajo druga drugo obvestiti o čezmejni dejavnosti, ki jo priglasijo podjetja za prevoz gotovine, ki delujejo na podlagi Uredbe (EU) št. 1214/2011. Komisija na spletišču Europa objavi vse informacije o sistemih IBNS, homologiranih v sodelujočih državah članicah, nacionalnih pravilih o vlogi policijskih organov in varnosti lokacij, na katere se gotovina dostavi ali na katerih se prevzame, nacionalnih zahtevah glede usposabljanja za prevoz gotovine, pooblastilih nacionalnega organa, ki izdaja dovoljenja, in upravi gostiteljice, ki ji je treba priglasiti začetek čezmejnega prevoza. Nazadnje Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi ureditve prevoza, kot so jih izbrale sodelujoče države članice. 2.4.Pregledi upoštevanja pravil, kazni in izredni varnostni ukrepi Za zagotovitev visoke ravni varnosti pri čezmejnem prevozu gotovine lahko sodelujoče države članice izvajajo preglede upoštevanja pravil pri podjetjih za prevoz gotovine, ki na njihovem ozemlju delujejo na podlagi Uredbe (EU) št. 1214/2011. V primeru neupoštevanja pravil se lahko uporabijo kazni pod pogoji iz člena 22 Uredbe (EU) št. 1214/2011. Nazadnje, pristojni organi se lahko v primeru nenadne težave, ki bistveno vpliva na varnost prevoza gotovine, odločijo za uvedbo začasnih varnostnih ukrepov. 3.Izvajanje Uredbe (EU) št. 1214/2011 in priporočil iz poročila za leto 2016 3.1.Prošnja za dovoljenje za čezmejni prevoz gotovine in izdaja dovoljenja 3.1.1.Prošnja za dovoljenje za čezmejni prevoz gotovine in izdaja dovoljenja V skladu z ugotovitvami poročila iz leta 2016 se zdi, da upravni postopek za izdajo dovoljenja poteka nemoteno. Splošno gledano podjetja za prevoz gotovine niso poročala o posebnih težavah v zvezi s predložitvijo dokumentov in dokazil, potrebnih za prošnjo. Poleg tega organi držav članic niso imeli posebnih težav z izdajanjem dovoljenj za čezmejni prevoz gotovine. Vse prošnje za izdajo dovoljenja, ki so jih vložila podjetja za prevoz gotovine, ki so odgovorila na vprašalnik, so bile odobrene, v zvezi z registracijo v sistemu IMI pa ni bilo omembe vrednih incidentov. Velika večina organov sodelujočih držav članic in večina imetnikov dovoljenj meni, da je petletno trajanje dovoljenja za čezmejni prevoz gotovine ustrezno, in ne vidi potrebe po podaljšanju njegove veljavnosti. Ena država članica in štiri od enajstih podjetij za čezmejni prevoz gotovine, ki so sodelovala v raziskavi, menijo, da bi bilo desetletno trajanje ustreznejše za veljavnost dovoljenja za čezmejni prevoz gotovine. Večina deležnikov, ki so odgovorili na vprašalnik, v skupinskem podeljevanju dovoljenj za prevoz gotovine na splošno ne vidi dodane vrednosti. Kot so v posvetovanju poudarile države članice, bi taka možnost pomenila izdajanje dovoljenj za podjetja, ki delujejo v različnih državah članicah, ne da bi se vedelo, ali se predpisi v teh državah članicah spoštujejo. Še en vidik, ki ga je težko upravljati v okviru skupinskih dovoljenj, omenjenih v posvetovanju, je povezan s kaznimi za kršitev: če bi bilo dovoljenje odvzeto enemu od podjetij v skupini, kako bi to vplivalo na dovoljenja drugih podjetij v skupini? Vendar kot predlaga ena država članica, ki je odgovorila na vprašalnik, bi lahko bil poenostavljen postopek med podjetji iste skupine pod določenimi pogoji primernejši. Štiri od enajstih podjetij za prevoz gotovine, ki so odgovorila na vprašalnik, menijo, da bi jim ta skupinska dovoljenja olajšala delo, ob tem pa priznavajo, da bi bilo zaradi različnih nacionalnih zakonodaj skupinska dovoljenja težje uvesti. Komisija na splošno meni, da bi s takimi dovoljenji izgubili nadzor nad podjetji za prevoz gotovine in da bi zaradi tega pregledovanje veljavnih ukrepov postalo bolj zapleteno. Zato meni, da skupinsko podeljevanje dovoljenj za prevoz gotovine ni izvedljiva možnost v bližnji prihodnosti. 3.1.2.Dovoljenja za prevoz gotovine v številkah

Do zdaj je dovoljenja za prevoz gotovine izdalo osem držav članic (od 14 držav članic, ki so sodelovale v raziskavi). V enem letu po začetku veljavnosti Uredbe (EU) št. 1214/2011 je bilo izdanih enajst dovoljenj. Do zdaj je bilo izdanih 22 dovoljenj za čezmejni prevoz gotovine, ki so trenutno veljavna: Francija (3), Nemčija (6), Italija (3), Nizozemska (1), Avstrija (2), Španija (1), Slovaška (4) in Slovenija (2). Nemčija je izdala največ dovoljenj (27 %), sledi ji Slovaška (18 %), skupaj pa sta izdali skoraj polovico vseh dovoljenj. Zanimivo je, da v Belgiji in Luksemburgu ni bilo izdanih dovoljenj, čeprav obe državi članici pripadata območju, na katerem je šest geografsko strnjenih mej v polmeru manj kot 250 km z veliko gostoto prebivalstva in veliko koncentracijo podjetij, obkrožata pa ju ena majhna in dve veliki sosednji sodelujoči državi članici. Glede na odgovore v raziskavi štiri od enajstih podjetij za prevoz gotovine, ki so odgovorila na vprašalnik, dovoljenje uporabljajo dnevno ali večkrat na mesec. Dve podjetji za prevoz gotovine nista odgovorili na to vprašanje, pet pa jih je odgovorilo, da dovoljenja niso uporabila. Več imetnikov dovoljenj za prevoz gotovine navaja, da dovoljenja še niso uporabili, saj se poslovne priložnosti, ki so jih pričakovali od dovoljenja, niso uresničile (niso imeli povpraševanja po storitvah čezmejnega prevoza gotovine). 3.1.3.Priglasitev dejavnosti čezmejnega prevoza gotovine in obveščanje o njej ter zahteve Tri države članice (od 13, ki so odgovorile na vprašalnik) so potrdile, da jim je bil po izdaji dovoljenja za čezmejni prevoz gotovine podjetju za prevoz gotovine priglašen začetek čezmejne dejavnosti. Hkrati štiri države članice, ki so odgovorile na vprašalnik, navajajo, da so bile z informacijami iz druge države članice euroobmočja uradno obveščene, da se podjetje za prevoz gotovine iz navedene države članice pripravlja na izvajanje čezmejne dejavnosti prevoza gotovine v njihovi državi. Glede na prispevke držav članic v posvetovanju iz leta 2021 je mogoče ugotoviti, da države članice težko dobijo jasen pregled nad čezmejnim prevozom gotovine, ki se dejansko izvaja na njihovem ozemlju. Komisija je objavila vse zadevne informacije o čezmejnem prevozu gotovine, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 1214/2011. Komisija je v poročilu iz leta 2016 priporočila, da bi morale sodelujoče države članice vzpostaviti ustrezne postopke, ki jim bodo omogočali boljši pregled nad čezmejnim prevozom gotovine na njihovem ozemlju. S tem bi se izboljšala kakovost podatkov, potrebnih za nadaljnjo razpravo o izvajanju Uredbe (EU) št. 1214/2011 in možnostih za morebitne zakonodajne spremembe. Vendar posvetovanje iz leta 2021 kaže, da države članice niso upoštevale tega priporočila. 3.2.Uporaba sistemov IBNS pri prevozu euro bankovcev in tehnični napredek tehnologije sistemov IBNS Skoraj polovica podjetij za prevoz gotovine, ki so odgovorila na vprašalnik, poroča, da pri čezmejnem prevozu gotovine uporabljajo sistem IBNS, ko je to obvezno v državi gostiteljici, državi tranzita ali domači državi. Belgija je edina sodelujoča država članica, v kateri je treba za prevoz bankovcev uporabljati vozila, opremljena s sistemom IBNS. Več deležnikov, ki je odgovorilo na vprašalnik, meni, da bi bilo treba homologacijo ali potrjevanje sistemov IBNS še dodatno racionalizirati, tj. z enotnim potrjevanjem sistemov IBNS, ki bi veljalo za celotno euroobmočje. Najpogosteje uporabljena tehnologija IBNS so naprave za obarvanje, za katere se pričakuje, da bodo v prihodnjih letih ostale najbolj priljubljena tehnologija na trgu, čeprav podjetja za prevoz gotovine uporabljajo tudi druge tehnologije. 3.3.Plačilo osebju za prevoz gotovine vsaj po minimalnih urnih postavkah države članice gostiteljice Imetniki dovoljenj za prevoz gotovine niso poročali o težavah z uporabo pravil o plačilu iz Uredbe (EU) št. 1214/2011.V skladu s členom 24 Uredbe za varnostno osebje za prevoz gotovine veljajo ustrezne minimalne urne postavke, tudi za nadurno delo, v državi članici gostiteljici. Glede na to, da so bile ustrezne določbe Direktive 96/71/ES, na katere se sklicuje člen 24 Uredbe (EU) št. 1214/2011, spremenjene med začetkom veljavnosti te uredbe in tem pregledom, Komisija ugotavlja, da ima osebje za prevoz gotovine več pravic, ki spadajo v okvir tega člena. Sklicevanje na Direktivo 96/71/ES je dinamično, kar pomeni, da se spremembe, ki so bile v njej uvedene z Direktivo (EU) 2018/957, uporabljajo za besedilo člena 24 in tako osebju za prevoz gotovine zagotavljajo vse ustrezne pravice, ki spadajo na področje uporabe tega člena. Posledično ima varnostno osebje za prevoz gotovine, ki izvaja čezmejni prevoz, zdaj pravico do „plačila za delo“, ki vključuje „vse sestavne dele plačila za delo, ki so obvezni“ po predpisih ali na splošno ali po sicer veljavnih kolektivnih pogodbah v državi članici gostiteljici. 3.4.Skladnost s predpisi države članice izvora, države članice tranzita in države članice gostiteljice 3.4.1.Pravila o vlogi policijskih organov in varnostna pravila o dostavi ali prevzemu gotovine Komisija ni bila seznanjena z nobenim omembe vrednim incidentom ali težavo v zvezi z obveznostjo, da se upoštevajo pravila države članice gostiteljice glede vloge policijskih organov (kot je predhodno obveščanje, spremstvo ali nadzor nad lokacijo vozila na daljavo) ali varnostna pravila o dostavi ali prevzemu gotovine na lokaciji. Zato se ji ne zdi potrebno, da bi v zvezi s tem predlagala spremembe.

3.4.2.Nošenje strelnega orožja Med čezmejnim prevozom gotovine se uporabljajo nacionalna pravila države članice gostiteljice o nošenju strelnega orožja. Ta pravila so zelo različna, saj nekatere države članice dovoljujejo nošenje strelnega orožja, druge ga zahtevajo ali prepovedujejo ali pa dovoljujejo kombinacijo možnosti glede na vsako posamezno ureditev prevoza. Dve od štirih podjetij za prevoz gotovine, ki so odgovorila na vprašalnik in uporabljajo dovoljenje, sta navedli, da ta raznolikost omejuje nekatere možnosti čezmejnega prevoza gotovine. Eno podjetje za prevoz gotovine (ki opravlja dejavnosti v Italiji in Vatikanu) je navedlo, da ni imelo težav, ker so pravila v obeh državah enaka. Drugo podjetje za prevoz gotovine je navedlo, da načeloma ni imelo težav pri spoštovanju pravil, ki se uporabljajo v sosednjih državah. Države članice, ki so odgovorile na vprašalnik, so potrdile, da glede na obstoječe razlike med nacionalnimi zakonodajami v zvezi z nošenjem strelnega orožja skupne zahteve glede usposabljanja nimajo dodane vrednosti. 3.5.Ureditve prevoza, ki jih določi država članica gostiteljica Ker lahko sodelujoče države članice izberejo, katera ureditev prevoza euro bankovcev se uporablja za čezmejni prevoz gotovine na njenem ozemlju, so se pojavili zelo različni čezmejni pogoji delovanja. Posledica tega so nekateri položaji, v katerih se ureditvi prevoza v državi članici izvora in državi članici gostiteljici slabo ujemata, zaradi česar mora izvajalec storitve veliko vložiti v čezmejni prevoz gotovine ali pa ta zanj zaradi občasnosti ni dobičkonosen. V Belgiji je na primer oprema IBNS za prevoze gotovine obvezna, v Nemčiji pa ne. Podjetja za prevoz gotovine, ki poslujejo v Avstriji, prevažajo euro bankovce v neblindiranih vozilih za prevoz gotovine običajnega videza, ki so opremljena s sistemom IBNS, ko opravljajo prevoz v Nemčijo, pa potrebujejo popolnoma blindirano vozilo za prevoz gotovine in tri člane varnostnega osebja za prevoz gotovine. Tri države članice, ki so odgovorile na vprašalnik, menijo, da bi predlog iz zadnjega pregleda glede možnega razmisleka o uvedbi načela države članice izvora za ureditve prevoza lahko bil koristen in da bi z njim lahko izboljšali potencial za čezmejni prevoza gotovine: povpraševanje po dovoljenju za čezmejni prevoz gotovine in število čezmejnih prevozov gotovine bi se v praksi povečala. 3.6.Pregledi upoštevanja pravil, morebitne kazni in posebni ukrepi sodelujočih držav članic Komisija ni bila obveščena o težavah glede preizkusov upoštevanja pravil in naključnih inšpekcijskih pregledov, pri čemer se zaveda, da nekatere sodelujoče države članice nimajo dovolj informacij o čezmejnih prevozih gotovine, ki se dejansko izvajajo na njihovem ozemlju. Poleg tega ni bila obveščena o izrednih varnostnih ukrepih ali uporabi kazni. Komisija zato meni, da so zadevna pravila v Uredbi (EU) št. 1214/2011 ustrezna. 3.7.Kampanja za obveščanje, ki bi prispevala k učinkovitosti Uredbe (EU) št. 1214/2011 in morebitnemu povečanju števila dovoljenj za prevoz gotovine Poročilo iz leta 2016 je vsebovalo priporočilo, da bi bilo treba izvesti kampanjo za obveščanje povpraševalcev po gotovini (bank, supermarketov, trgovcev na drobno) in podjetij za prevoz gotovine, da bi ti več uporabljali ujemajoče se ureditve prevoza, kar bi prispevalo k učinkovitosti Uredbe (EU) št. 1214/2011 in morebitnemu povečanju števila dovoljenj za prevoz gotovine. Tega priporočila ni upoštevala še nobena od držav članic, ki so odgovorile na vprašalnik. 3.8.Vpliv prevozov gotovine na okolje V odgovorih na posvetovanje iz leta 2021 so podjetja za prevoz gotovine pripomnila, da nedavno niso sprejela posebnih ukrepov ekologizacije, da bi bili njihovi prevozi gotovine okolju prijaznejši, saj je malo verjetno, da bi se čezmejno poslovanje zaradi takih ukrepov povečalo. Več podjetij je navedlo tudi, da pri delovanju uporabljajo najnovejše modele vozil in da so ti modeli okolju prijaznejši. 4.Sklepi 4.1.Teme pregleda, posebej navedene v členu 26 Kar zadeva posebej pregledane teme iz člena 26 Uredbe (EU) št. 1214/2011, so sklepi poročila naslednji:

(1) glede na raznolikost nacionalnih pravil o nošenju strelnega orožja trenutno ni potrebe po skupnih zahtevah glede usposabljanja za nošenje strelnega orožja za osebje za prevoz gotovine; (2) ustrezne določbe Direktive 96/71/ES, na katere se sklicuje člen 24, so bile med začetkom veljavnosti te uredbe in tem pregledom spremenjene tako, da imajo napoteni delavci več pravic. Člena 24 o plačilu za delo ni treba spremeniti, saj je sklicevanje na Direktivo 96/71/ES dinamično, zato se vse ustrezne pravice, ki izhajajo iz Direktive (EU) 2018/957 o spremembi, enako uporabljajo za zadevno osebje za prevoz gotovine; (3) sistem, ki omogoča skupinsko podeljevanje dovoljenj, ni potreben, in (4) na področju sistemov IBNS ni večjih tehnoloških sprememb, zaradi katerih bi bilo treba spremeniti Uredbo (EU) št. 1214/2011. Komisiji torej do zdaj ni bilo treba uporabiti pooblastil za sprejemanje delegiranih aktov o sistemih IBNS, niti se ni pokazala potreba po delegiranih aktih o drugih varnostnih elementih, kot so blindiranje vozil in neprebojni jopiči. 4.2.Optimizacija profesionalnega čezmejnega prevoza eurogotovine po cesti Uredba (EU) št. 1214/2011 je začela veljati 29. novembra 2012. Sodelujoče države članice morajo vzpostaviti postopke, ki bodo omogočali boljši pregled nad čezmejnim prevozom gotovine, dejansko opravljenim na njihovem ozemlju. Vendar se zdi, da dejstvo, da je samo v osmih od 14 sodelujočih držav članic trenutno izdanih samo 22 dovoljenj, kaže na to, da se Uredba (EU) št. 1214/2011 ne izvaja tako, da bi bil izkoriščen njen celoten potencial, zlasti ker se zdi, da je na enem geografsko strnjenem obmejnem območju, za katero sta značilni velika gostota prebivalstva in velika koncentracija podjetij (Beneluks in sosednje države), zelo malo čezmejnega prevoza. Boljše izvajanje Uredbe, na podlagi katerega bi bilo izdanih več dovoljenj za čezmejni prevoz gotovine in ki bi omogočilo večjo izbiro med podjetji, ki izvajajo čezmejni prevoz gotovine, bi tudi zadovoljilo morebitno potrebo po načrtovanju ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih. Možnosti za izboljšano izvajanje uredbe o prevozu gotovine sta poenostavljena opredelitev čezmejnega prevoza in uporaba „načela države članice izvora“ za ureditve prevoza. 4.2.1.Boljša opredelitev čezmejnega prevoza po cesti Sedanja opredelitev čezmejnega prevoza (člen 1(b) Uredbe (EU) št. 1214/2011) je lahko vzrok za omejeno število imetnikov dovoljenj, saj izključuje morebitne čezmejne prevoze gotovine. Kot del opredelitve je treba upoštevati pravilo večine, v skladu s katerim je večina dostav/prevzemov eurogotovine, ki jih opravi vozilo za prevoz gotovine v istem dnevu, izvedenih na ozemlju države članice gostiteljice, da se to šteje za čezmejni prevoz gotovine v skladu z Uredbo (EU) št. 1214/2011. To manjšim podjetjem za prevoz gotovine, ki prevoze gotovine izvajajo večinoma v državi članici izvora, preprečuje, da bi vstopila na trg čezmejnega prevoza gotovine, saj „občasni“ (manjšinski) prevozi gotovine v državi članici gostiteljici ne izpolnjujejo meril za pridobitev dovoljenja za čezmejni prevoz. To jim preprečuje, da bi preizkusila tuji trg in pridobila nove stranke. Enako velja za omejitev iz člena 1(b), v skladu s katero za izpolnjevanje meril za dovoljenje gotovina, ki ni eurogotovina in ki se prevaža v vozilu za prevoz gotovine, ne sme presegati 20 % skupne vrednosti gotovine, ki se prevaža v istem vozilu za prevoz gotovine. Glede na odgovore na posvetovanja, izvedena v okviru sedanjega poročila, bi lahko boljša opredelitev čezmejnega prevoza po cesti povzročila povečanje dejavnosti v sektorju. 4.2.2.Uporaba ureditev prevoza Še en predlog za boljši izkoristek potenciala za čezmejni prevoz gotovine bi lahko bil uporaba načela države članice izvora za ureditve prevoza. Podjetje za prevoz gotovine z dovoljenjem v svoji sodelujoči državi članici izvora bi tako lahko svoje vozilo za prevoz gotovine uporabljalo za čezmejne prevoze gotovine v državo gostiteljico v skladu z eno od ureditev prevoza iz Uredbe (EU) št. 1214/2011. S takim pristopom bi bile podjetjem za prevoz gotovine prihranjene nepotrebne finančne naložbe (kot je nadgradnja na sistem IBNS ali povečanje raznolikosti voznega parka vozil za prevoz gotovine), ki bi jih zdaj morala zagotoviti za izpolnitev zahtev za ureditve prevoza v državi članici gostiteljici, ki se ne ujemajo z ureditvami prevoza v državi članici izvora. Vendar kot kažejo rezultati posvetovanja za to poročilo, domači predpisi izražajo vzorce tveganja v posamezni državi, kar bi bilo težko uskladiti. Če bi se uporabilo načelo države članice izvora, bi poleg tega lahko obstajalo tveganje, da bi številna podjetja poskušala delovati iz držav članic z milejšimi predpisi v državah članicah s strožjimi predpisi, kar bi izkrivljalo konkurenco. 4.2.3.Širitev področja uporabe dovoljenja za prevoz gotovine V posvetovanju za to poročilo so bila zbrana stališča deležnikov o možnosti razširitve področja uporabe dovoljenja za prevoz gotovine, da bi zajemalo tudi druge vrste profesionalnega čezmejnega prevoza gotovine v euroobmočju, ki ne spadajo na področje uporabe sedanje uredbe o prevozu gotovine. Vsi deležniki, ki so odgovorili na to vprašanje, se strinjajo, da ni potrebe po taki širitvi področja uporabe. 5.Priporočila za nadaljnje korake Rezultati tega pregleda so zelo podobni tistim iz poročila iz leta 2016, zato so tudi priporočila tega poročila skladna s tistimi iz pregleda izvajanja Uredbe (EU) št. 1214/2011 iz leta 2016: ·Sodelujoče države članice bi si morale bolj prizadevati za vzpostavitev ustreznih postopkov, ki bi jim omogočali boljši pregled nad čezmejnim prevozom gotovine na njihovem ozemlju. S tem bi se izboljšala kakovost podatkov, potrebnih za nadaljnjo razpravo o izvajanju Uredbe (EU) št. 1214/2011 in obravnavanih predlogih za morebitne zakonodajne spremembe. ·Izvesti bi bilo treba kampanjo za obveščanje povpraševalcev po gotovini (banke, supermarketi, trgovci na drobno) in podjetij za prevoz gotovine, da bi ti več uporabljali ujemajoče se ureditve prevoza, kar bi prispevalo k učinkovitosti Uredbe (EU) št. 1214/2011 in morebitnemu povečanju števila dovoljenj za prevoz gotovine.