SL Uradni list Evropske unije C 274/130

IZJAVA SODIŠČA O ZANESLJIVOSTI, PREDLOŽENA EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

(2007/C 274/02)

I. Sodišče je v skladu z določbami člena 248 Pogodbe revidiralo: (a) „končne letne računovodske izkaze Evropskih skupnosti“ (1), ki jih sestavljajo „konsolidirani računovodski izkazi“ (2) in „konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna“ (3) za proračunsko leto, ki se je končalo 31. decembra 2006; ter (b) zakonitost in pravilnost osnovnih transakcij v pravnem okviru Evropskih skupnosti.

Odgovornost vodstva

II. V skladu s členi 268 do 280 Pogodbe in Finančno uredbo je vodstvo (4) odgovorno za pripravo in pošteno predstavitev „končnih letnih računovodskih izkazov Evropskih skupnosti“ ter za zakonitost in pravilnost z njimi povezanih transakcij: (a) Odgovornost vodstva v zvezi s „končnimi letnimi računovodskimi izkazi Evropskih skupnosti“ zajema oblikovanje, izvajanje in vzdrževanje notranje kontrole, ki je pomembna za pripravo in pošteno predstavitev računovodskih izkazov, v katerih ni pomembnih napačnih navedb, ne glede na to, ali so te posledica goljufije ali napake, izbiro in uporabo ustreznih računovodskih politik na podlagi računovodskih pravil, ki jih je sprejel računovodja Komisije (5), in pripravo računovodskih ocen, ki so razumne glede na okoliščine. V skladu s členom 129 Finančne uredbe Komisija odobri „končne letne računovodske izkaze Evropskih skupnosti“ potem, ko jih je računovodja Komisije konsolidiral na podlagi podatkov, ki so jih predložile druge institucije (6) in organi (7) ter pripravil izjavo, ki se priloži končnim konsolidiranim računovodskim izkazom, v kateri je med drugim navedel, da ima razumno zagotovilo, da ti izkazi v vseh pomembnih vidikih predstavljajo resnično in pošteno sliko finančnega stanja Evropskih skupnosti. (b) Kako vodstvo izvaja svojo odgovornost za zakonitost in pravilnost osnovnih transakcij, je odvisno od metode izvrševanja proračuna. Pri neposrednem centraliziranem upravljanju opravljajo naloge izvrševanja oddelki Komisije. Pri deljenem upravljanju so naloge izvrševanja prenesene na države članice, pri decentraliziranem upravljanju na tretje države ter pri posrednem centraliziranem upravljanju na druge organe. Pri skupnem upravljanju si naloge izvrševanja delijo Komisija in mednarodne organizacije (členi 53 do 57 Finančne uredbe). Pri nalogah izvrševanja mora biti upoštevano načelo dobrega finančnega poslovodenja, kar zahteva oblikovanje, izvajanje in vzdrževanje uspešne in učinkovite notranje kontrole, ki vključuje ustrezen nadzor in primerne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter če je to potrebno, pravne postopke za izterjavo nepravilno plačanih ali porabljenih sredstev. Ne glede na uporabljeno metodo izvrševanja proračuna je za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi Evropskih skupnosti, odgovorna Komisija (člen 274 Pogodbe).

Odgovornost revizorja

III. Naloga Računskega sodišča je, da na podlagi svoje revizije Evropskemu parlamentu in Svetu predloži izjavo o zanesljivosti računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij. Sodišče je revizijo izvedlo v skladu z mednarodnimi standardi revidiranja in etičnim kodeksom IFAC in INTOSAI v obsegu, v katerem je te mogoče uporabiti v kontekstu Evropskih skupnosti, razen v primeru, opisanem v odstavku IV. V skladu s temi standardi mora Sodišče načrtovati in opraviti revizijo tako, da pridobi razumno zagotovilo, da v „končnih letnih računovodskih izkazih Evropskih skupnosti“ ni pomembnih napačnih navedb in da so osnovne transakcije kot celota zakonite in pravilne.

IV. Pri prihodkih je bil obseg revizijskega dela Sodišča omejen. Prvič zato, ker lastna sredstva iz naslova DDV in BND temeljijo na makroekonomskih statistikah, kjer Sodišče ne more neposredno revidirati z njimi povezanih podatkov, drugič pa, ker revizije tradicionalnih lastnih sredstev ne morejo zajeti tistega dela uvoza, ki ni bil predmet carinskega nadzora.

V. V kontekstu, opisanem v odstavku III, revizija zajema izvajanje postopkov za pridobitev revizijskih dokazov o zneskih in razkritjih v končnih konsolidiranih računovodskih izkazih ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij. Izbrani postopki so odvisni od presoje revizorja, ki zajema oceno tveganja pomembnih napačnih navedb v končnih konsolidiranih računovodskih izkazih in oceno tveganja pomembne neskladnosti osnovnih transakcij z zahtevami pravnega okvira Evropskih skupnosti, ne glede na to, ali so posledica goljufije ali napake. Revizor pri pripravi teh ocen tveganja upošteva notranjo kontrolo, ki je pomembna za pripravo in pošteno predstavitev končnih konsolidiranih računovodskih izkazov, ter nadzorne in kontrolne sisteme, ki se izvajajo za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij, da lahko zasnuje revizijske postopke, ki so primerni glede na okoliščine. Revizija v tem kontekstu zajema tudi ovrednotenje ustreznosti uporabljenih računovodskih politik in razumnost pripravljenih računovodskih ocen ter ovrednotenje splošne predstavitve končnih konsolidiranih računovodskih izkazov v letnih poročilih o dejavnostih.

VI. Sodišče meni, da so pridobljeni revizijski dokazi zadostni in ustrezni, da zagotavljajo osnovo za njegovo izjavo o zanesljivosti.

Mnenje o zanesljivosti računovodskih izkazov

VII. Po mnenju Sodišča razen učinkov zadev, opisanih v odstavku VIII, „končni letni računovodski izkazi Evropskih skupnosti“ v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavljajo finančno stanje Skupnosti na dan 31. decembra 2006, rezultati njihovih operacij in denarni tokovi za leto, ki se je takrat končalo, pa so v skladu z določbami Finančne uredbe in računovodskimi pravili, ki jih je sprejel računovodja Komisije.

VIII. Med revizijo Sodišča so bile ugotovljene napake pri zneskih, evidentiranih v računovodskem sistemu kot fakture/izjave o stroških in predfinanciranje, posledica katerih so za približno 201 milijonov EUR previsoko navedene obveznosti in za približno 656 milijonov EUR previsoko naveden skupni znesek kratkoročnega in dolgoročnega predfinanciranja.

IX. Ne da bi bilo zato vprašljivo mnenje iz odstavka VII, Sodišče opaža, da deloma zaradi zapletenega sistema finančnega upravljanja in kljub sprejetim izboljšavam pomanjkljivosti v računovodskih sistemih nekaterih institucij in generalnih direktoratov Komisije še vedno ogrožajo kakovost finančnih informacij (zlasti za ločitev proračunskih let in prejemke zaposlenih). Zaradi tega so bili po predstavitvi začasnih računovodskih izkazov sprejeti številni popravki.

Mnenje o zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij

X. Po mnenju Sodišča pri prihodkih, obveznostih in plačilih za upravne odhodke, predpristopno strategijo, razen programa SAPARD, ter za zunanje ukrepe v plačilih, ki jih neposredno upravljajo in kontrolirajo delegacije Komisije, ni pomembnih napak. Na teh področjih se nadzorni in kontrolni sistemi izvajajo tako, da zagotavljajo ustrezno obvladovanje tveganja. Poleg tega je revizija odhodkov skupne kmetijske politike (SKP), ki jo je opravilo Sodišče, pokazala, da je pravilno izvajan integrirani administrativni in kontrolni sistem (IAKS) učinkovit sistem za omejevanje tveganja nepravilnih odhodkov, zlasti pri izvajanju sheme enotnega plačila.

XI. Ne da bi bilo zato vprašljivo mnenje iz odstavka X, Sodišče poudarja, da na področju predpristopne strategije v državah, ki so članice postale pred kratkim, in državah kandidatkah pri vseh programih in instrumentih še vedno obstajajo pomembna tveganja na ravni izvajalskih organizacij.

XII. Po mnenju Sodišča na drugih področjih odhodkov napake še vedno pomembno vplivajo na plačila, čeprav na različnih ravneh, Komisija, države članice in druge države upravičenke pa morajo nadaljevati svoja prizadevanja za izvajanje ustreznih nadzornih in kontrolnih sistemov, da se izboljša obvladovanje pripadajočih tveganj. To je potrebno na naslednjih področjih: skupna kmetijska politika, strukturni ukrepi, notranje politike in zunanji ukrepi. (a) Pri odhodkih SKP je Sodišče ugotovilo opazno znižanje ocenjene skupne stopnje napak v osnovnih transakcijah. Vendar ta stopnja še vedno ostaja tik nad pragom pomembnosti. Pri subvencijah SKP, ki jih ne pokriva IAKS, sistemi potrditve obračunov in pregledi po izvršenih plačilih nudijo omejeno zagotovilo glede skladnosti z zakonodajo Skupnosti. Poleg tega neodvisni organi, odgovorni za certificiranje računovodskih izkazov plačilnih agencij, zahtevkov za plačilo pomoči EU običajno ne preverjajo na kraju samem. (b) Pri strukturnih ukrepih je Sodišče ugotovilo, da so kontrolni sistemi v državah članicah na splošno neuspešni ali zmerno uspešni ter da Komisija izvaja le zmerno uspešen nadzor, s katerim bi ublažila tveganje, da kontrolni sistemi v državah članicah ne uspejo preprečiti previsoko navedenih ali neupravičenih odhodkov. Zato na povračilo odhodkov za projekte strukturnih politik vplivajo pomembne napake. (c) Pri notranjih politikah je revizija, ki jo je opravilo Sodišče, pokazala, da nadzorni in kontrolni sistemi ne zmanjšujejo dovolj pripadajočega tveganja povračil previsoko navedenih stroškov, kar povzroča pomembno stopnjo napak v plačilih upravičencem. (d) Na področju zunanjih ukrepov je bila kljub izboljšavam v Komisijinih nadzornih in kontrolnih sistemih odkrita pomembna stopnja napak na ravni izvajalskih organizacij, ki je posledica še vedno prisotnih pomanjkljivosti v sistemih, zasnovanih za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti na tej ravni.

XIII. Sodišče poudarja, da so njegove revizije na področju odhodkov SKP, strukturnih ukrepov in notranjih politik pokazale, da zapletena ali nejasna merila za upravičenost ali zapletene pravne zahteve močno vplivajo na zakonitost in pravilnost osnovnih transakcij. Pri kmetijsko-okoljskih ukrepih na področju razvoja podeželja, na primer, so zaradi pogosto zapletenih pogojev napake običajno veliko bolj pogoste kot pri odhodkih SKP, ki niso povezani z razvojem podeželja.

XIV. Sodišče opaža izboljšave, ki jih je Komisija uvedla v zvezi z njenim okvirjem notranje kontrole in pozitivni učinek, ki ga imajo po eni strani na ocenjevanje delovanja nadzornih in kontrolnih sistemov ter po drugi na učinek ustreznih pridržkov na zagotovila, ki jih nudijo izjave generalnih direktorjev Komisije. Vendar je Sodišče še vedno odkriva pomanjkljivosti v teh ocenah, predvsem glede njihovega učinka na zagotovilo o zakonitosti in pravilnosti osnovnih transakcij.

27. september 2007 Hubert WEBER Predsednik

Evropsko računsko sodišče

12, rue Alcide De Gasperi, L-1615 Luxembourg

(1) „Končni letni računovodski izkazi Evropskih skupnosti“ so v Zvezku I letnih računovodskih izkazov Evropskih skupnosti za proračunsko leto 2006.

(2) „Konsolidirani računovodski izkazi“ zajemajo bilanco stanja, izkaz poslovnega izida (skupaj s poročanjem po segmentih), izkaz denarnega toka, izkaz sprememb neto sredstev ter povzetek pomembnih računovodskih politik in druga pojasnila.

(3) „Konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna“ zajemajo konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna ter povzetek proračunskih načel in druga pojasnila.

(4) Na ravni evropskih institucij in organov vodstvo vključuje člane institucij, direktorje agencij, odredbodajalce na podlagi prenosa in nadaljnjega prenosa, računovodje in vodstveno osebje v finančnih, revizijskih in kontrolnih enotah. Na ravni držav članic in držav upravičenk vodstvo vključuje odredbodajalce, računovodje in vodstveno osebje v plačilnih agencijah, certifikacijskih organih in izvajalskih agencijah.

(5) Računovodska pravila, ki jih je sprejel računovodja Komisije, temeljijo na mednarodnih računovodskih standardih za javni sektor (IPSAS), ki jih izdaja Mednarodna zveza računovodij, če teh ni, pa na mednarodnih računovodskih standardih (IAS)/mednarodnih standardih računovodskega poročanja (IFRS), ki jih izdaja Uprava za mednarodne računovodske standarde (IASB). V skladu s Finančno uredbo so „konsolidirani računovodski izkazi“ za proračunsko leto 2006 drugič pripravljeni na podlagi teh računovodskih pravil, ki jih je sprejel računovodja Komisije in s katerimi so bila načela računovodstva na podlagi nastanka poslovnih dogodkov prilagojena posebnemu okolju Skupnosti, medtem ko „konsolidirana poročila o izvrševanju proračuna“ še naprej temeljijo predvsem na denarnih tokovih.

(6) Preden institucije sprejmejo končne letne računovodske izkaze, jih podpišejo njihovi računovodje, ki s tem potrdijo, da imajo razumno zagotovilo, da izkazi predstavljajo resnično in pošteno sliko finančnega stanja institucije (člen 61 Finančne uredbe).

(7) Končne letne računovodske izkaze pripravijo odgovorni direktorji in jih pošljejo računovodji Komisije skupaj z mnenjem zadevnega upravnega odbora. Poleg tega jih podpišejo njihovi računovodje, ki s tem potrdijo, da imajo razumno zagotovilo, da izkazi predstavljajo resnično in pošteno sliko finančnega stanja organov (člen 61 Finančne uredbe).