EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 19.12.2022 COM(2022) 736 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Poročilo o napredku v boju proti trgovini z ljudmi (četrto poročilo) {SWD(2022) 429 final}



1.UVOD Trgovina z ljudmi je hudo kaznivo dejanje in huda kršitev temeljnih pravic. Boj proti njej je prednostna naloga Evropske unije . V členu 20 Direktive 2011/36/EU je predvideno dvoletno poročilo o napredku, doseženem v boju proti trgovini z ljudmi. Kljub napredku, doseženemu v zadnjih letih, je ogroženost še vedno velika. Nedavne velike krize, zlasti pandemija COVID-19 in ruska agresija proti Ukrajini, so še povečale ranljivost ljudi za izkoriščanje. V skladu z oceno ogroženosti EU zaradi hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala iz leta 2021 (EU SOCTA 2021) je trgovina z ljudmi glavna dejavnost na področju hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala v EU ter bo predstavljala grožnjo tudi v bližnji prihodnosti. Na ravni EU in držav članic so bili sprejeti ukrepi za preprečevanje kaznivih dejanj in zmanjšanje povpraševanja, ki spodbuja trgovino z ljudmi; razbitje poslovnega modela trgovcev z ljudmi; zagotavljanje zaščite in podpore žrtvam ter obravnavanje mednarodne razsežnosti. V tem poročilu se upoštevajo tudi: ·prispevki, ki so jih vse države članice predložile prek mreže nacionalnih poročevalcev EU in enakovrednih mehanizmov (NREM); ·prispevki članov platforme civilne družbe EU za boj proti trgovini z ljudmi; ·prispevki devetih agencij EU; ·poročila in drugi dokumenti agencij EU, institucij EU in mednarodnih organizacij. Natančneje, v poročilu so i) opredeljeni ključni vzorci in izzivi pri obravnavi trgovine z ljudmi, ii) opisani glavni ukrepi za boj proti trgovini z ljudmi v obdobju 2019–2022 in iii) analizirani statistični podatki za obdobje 2019–2020, pri čemer je analiza teh podatkov vključena v delovni dokument služb Komisije. Podatke, vključene v poročilo in delovni dokument služb Komisije, je EUROSTAT v vseh državah članicah zbral prek nacionalnih statističnih organov. 2.IZZIVI IN TRENDI PRI BOJU PROTI TRGOVINI Z LJUDMI V EU 2.1.Najnovejši izzivi, povezani s trgovino z ljudmi V tretjem poročilu o napredku v boju proti trgovini z ljudmi so bile že poudarjene posledice pandemije COVID-19 za trgovino z ljudmi. Europol meni, da se bo zaradi gospodarskih učinkov pandemije še povečalo povpraševanje po izkoriščanju delovne sile. Organizacije civilne družbe so poudarile, da so ukrepi, povezani s pandemijo COVID-19, vključno z omejitvami potovanj, nesorazmerno prizadeli nekatere kategorije ljudi, kot so neevidentirani migranti, sezonski delavci, osebe v negotovih delovnih in življenjskih razmerah ter osebe, ki se ukvarjajo s prostitucijo. Zato so te skupine bolj izpostavljene tveganju, da postanejo žrtve trgovcev z ljudmi. Pandemija je pomembno vplivala tudi na trgovino z ljudmi za spolno izkoriščanje, zlasti ker so se zmanjšali fizični stiki med trgovci z ljudmi, žrtvami in strankami, več dejavnosti pa se je preselilo na splet. Podobno je več držav članic poročalo, da je pandemija COVID-19 pospešila selitev prostitucije z ulic v zasebne domove, kratkoročno najete nastanitve in hotele ter v spletno okolje . To je organom kazenskega pregona in drugim zadevnim deležnikom otežilo odkrivanje morebitnih žrtev trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje in nudenje pomoči tem žrtvam. Omejitve zaradi pandemije COVID‑19 in številna zaprtja so prispevali k nadaljnji izolaciji žrtev, včasih skupaj s trgovci z ljudmi. To je veljalo zlasti za žrtve, ki se niso mogle vrniti v svojo državo izvora. Države članice in organizacije civilne družbe so zaznale izzive pri prepoznavanju žrtev in njihovih napotitvah na službe za pomoč, podporo in zaščito (npr. zdravstveno varstvo, svetovanje, upravne storitve, pravna pomoč), pa tudi pri dostopu žrtev do pravnega varstva. Poleg tega so deležniki opozorili na večje težave pri čezmejnem kazenskem pregonu in pravosodnem sodelovanju, daljše kazenske postopke zaradi obravnav na daljavo ter zmanjšanje števila delovnih inšpekcij med pandemijo. Pandemija COVID-19 je znatno pospešila selitev kriminalnih dejavnosti v digitalni prostor, zlasti trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje, pa tudi za druge oblike. Trgovci z ljudmi uporabljajo tehnologijo in internet (površinski in temni splet) v vseh fazah kaznivega dejanja, med drugim pri novačenju žrtev (ki pogosto poteka prek platform družbenih medijev), komunikaciji med trgovci z ljudmi, žrtvami in strankami, oglaševanju storitev, organizaciji prevoza žrtev ter izvedbi plačil. Zlasti otroci so postali bolj izpostavljeni spletnemu novačenju in pridobivanju za spolne namene. Uporaba tehnologije pri storitvi kaznivih dejanj trgovine z ljudmi prinaša velike izzive za organe kazenskega pregona in pravosodne organe, saj storilcem kaznivih dejanj omogoča, da dosežejo več potencialnih žrtev in strank ter da lažje selijo žrtve z ene lokacije na drugo in izvajajo svoje dejavnosti na daljavo. Trgovci z ljudmi imajo koristi tudi od večje anonimnosti, zlasti zaradi šifriranih komunikacijskih rešitev. Obdobje poročanja je zaznamovala tudi ruska vojna agresija proti Ukrajini, ki se je začela 24. februarja 2022 in je povzročila množičen pritok ljudi, ki so pred vojno bežali v EU, med njimi pa je bilo 90 % žensk in otrok. Tveganja trgovine z ljudmi so bila že od samega začetka zelo visoka. Kriminalne združbe so na meji med Ukrajino in EU delovale že pred vojno. V obdobju 2019–2020 je bila Ukrajina med prvimi desetimi državami nečlanicami EU, katerih državljanstvo so imele žrtve, odkrite v EU, predvsem žrtve spolnega in delovnega izkoriščanja. Zaradi vojne so se še povečale priložnosti trgovcev z ljudmi, da ranljivi položaj ljudi, zlasti žensk in otrok, ki bežijo pred agresijo, izkoristijo za svoj dobiček. Posebna tveganja so povezana z naraščanjem povpraševanja po storitvah, pri katerih se izkoriščajo žrtve trgovine z ljudmi, tako zunaj spleta, na primer v okviru zlonamernih ponudb za zasebno nastanitev, prevoz in pomoč, kot tudi na spletu, med drugim v družbenih medijih, na primer za spletno oglaševanje spolnih storitev z ukrajinskimi ženskami. 2.2.Trendi v trgovini z ljudmi 2.2.1 Žrtve (spol, starost, državljanstvo)

V obdobju poročanja 2019–2020 je bilo v EU registriranih 14 311 žrtev trgovine z ljudmi. To število je nekoliko večje od števila, zabeleženega v EU v prejšnjem dveletnem obdobju (14 145). Leta 2021 je bilo število žrtev ocenjeno na 7 109. Zmanjšanje števila registriranih žrtev med letoma 2019 (7 777) in 2020 (6 534) je verjetno povezano s pandemijo COVID-19, ki je prinesla izzive pri prepoznavanju žrtev trgovine z ljudmi. Opozoriti je treba, da je dejansko število žrtev verjetno precej večje, kot kažejo sporočeni podatki, saj statistični podatki zajemajo le žrtve, za katere izve eden od registracijskih subjektov, številne žrtve pa ostanejo neodkrite. Trgovina z ljudmi ostaja kaznivo dejanje, ki ima pomemben vidik spola. Ženske in dekleta so predstavljale 63 % vseh registriranih žrtev v EU. Vendar se je delež moških žrtev (33 %) v primerjavi z obdobjem 2017–2018 (23 %) povečal. 53 % žrtev je imelo državljanstvo EU, 43 % pa državljanstvo držav nečlanic EU.

Med prvimi petimi državami EU, kar zadeva državljanstvo žrtev trgovine z ljudmi, so bile po številkah Romunija, Francija, Italija, Bolgarija in Poljska. Med prvimi petimi državami, ki niso članice EU, kar zadeva državljanstvo žrtev trgovine z ljudmi v EU, so bile Nigerija, Kitajska, Moldavija, Pakistan in Maroko. 37 % vseh registriranih žrtev je imelo državljanstvo države, v kateri so bile registrirane (notranja trgovina z ljudmi). Vse ali skoraj vse žrtve, ki so jih registrirale Estonija, Madžarska, Bolgarija, Romunija in Slovaška, so imele državljanstvo zadevne države. 2.2.2 Trgovina z ljudmi za spolno izkoriščanje Trgovina z ljudmi za spolno izkoriščanje je bila v obdobju 2019–2020 še naprej najbolj razširjena oblika izkoriščanja v EU (51 %). Velika večina žrtev je ženskega spola (87 %), od tega je 73 % žensk in 27 % deklet. Sektorji z visokim tveganjem za spolno izkoriščanje ostajajo enaki kot v prejšnjih letih, tj. prostitucija, agencije za spremstvo in storitve spremstva, pornografska industrija, masažne storitve, bari in nočni klubi. Države članice so med pandemijo zaznale porast nasilja nad ženskami in dekleti. Europol je poudaril, da se izkoriščevalske spolne storitve oglašujejo na spletnih straneh za spremstvo in zmenke ter na platformah družbenih medijev. Vse pogosteje se poroča o „spolnih turnejah“, med katerimi žrtve potujejo v različna mesta, kjer se s strankami srečujejo v najetih stanovanjih in hotelskih sobah . Kot je navedeno zgoraj, so države članice tudi potrdile, da se tehnologija široko uporablja kot sredstvo za novačenje, oglaševanje in spolno izkoriščanje žrtev. Poleg tega Europol poroča, da trgovci z ljudmi žrtve zvabijo v sklenitev prostovoljnih poslovnih dogovorov, v okviru katerih privolijo v prostitucijo in izročitev dela svojega zaslužka v zameno za zaščito in pomoč pri upravnih zadevah. Osebe, ki so v takšnem položaju, se ne dojemajo nujno kot žrtve, zato jih trgovci z ljudmi lažje izkoriščajo. Države članice so pogosto poročale, da je ena od glavnih držav izvora žrtev trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje Nigerija. Poleg tega je več držav članic skupaj z Europolom opozorilo na povečanje števila južnoameriških žensk in transspolnih oseb, ki so žrtve trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje. 2.2.3 Trgovina z ljudmi za izkoriščanje delovne sile Trgovina z ljudmi za izkoriščanje delovne sile je druga najpogostejša oblika trgovine z ljudmi v EU (28 %). V primerjavi z obdobjem 2017–2018 se je znatno povečala (15 %). Med žrtvami trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile je največ moških (66 %), 34 % žrtev pa je ženskega spola. Trgovina z ljudmi za izkoriščanje delovne sile je prevladujoča oblika izkoriščanja v sedmih državah članicah. Europol je poudaril, da se o trgovini z ljudmi za izkoriščanje delovne sile v EU sicer poroča pogosteje kot prej, vendar veliko primerov ostaja neodkritih. Kriminalne mreže, ki se ukvarjajo s trgovino z ljudmi za izkoriščanje delovne sile, večinoma delujejo v podjetjih, ki zelo pogosto poslujejo z gotovino in zaposlujejo veliko delavcev, ki prejemajo nizke plače, pa tudi sezonskih delavcev. Med te sektorje z zelo visokim tveganjem spadajo kmetijstvo, gradbeništvo, gozdarstvo, predelava hrane, montažne linije, gostinstvo, trgovino na drobno, avtopralnice, kozmetične in čistilne storitve, prevoz, gospodinjstvo in pomoč na domu. Trgovci z ljudmi svoje žrtve za izkoriščanje delovne sile vse pogosteje novačijo prek spleta, tako da ustanovijo agencije za zaposlovanje ali sodelujejo s temi agencijami in podizvajalci, da bi zagotovili pravno krinko za svoje dejavnosti. Medtem ko so žrtve izkoriščanja delovne sile večinoma moški (66 %), je več držav članic poročalo, da so tudi ženske vse pogosteje žrtve trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile (34 %), zlasti pri delu v gospodinjstvu ali storitvah čiščenja. Pogosto ostanejo spregledane, saj njihovo izkoriščanje običajno poteka v zasebni sferi, veliko pa jih prihaja iz držav nečlanic EU. V obdobju 2019–2020 je bil v EU registriran skoraj enak delež žrtev trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile iz EU (45 %) in držav zunaj EU (50 %). Vendar so države članice poudarile, da so tej obliki izkoriščanja še posebno izpostavljeni migranti. Pogosto jih trgovci z ljudmi iste narodnosti novačijo v njihovi državi izvora, v EU pa jih zvabijo obeti višjih plačil. Države članice so poročale, da žrtve iz držav nečlanic EU pogosto vstopijo v EU z vizumom, čeprav trgovci z ljudmi včasih uporabljajo lažne dokumente (npr. identitetno prevaro, lažne pogodbe o zaposlitvi in zakonita delovna dovoljenja, pridobljena prek navideznih družb in z zlorabo zakonitih poti). Nekatere države članice so navedle, da so žrtve iz držav nečlanic EU, zlasti iz Azije (npr. Vietnama), pogosto prisiljene delati, na primer v salonih za nohte ali v nasadih konoplje, da bi poplačale dolgove, nastale zaradi potnih stroškov. Države članice niso sporočile podatkov o pravnih osebah, ki so bile v obdobju 2019–2020 predmet preiskav, pregona ali obsodb zaradi kaznivih dejanj trgovine z ljudmi. 2.2.4 Trgovina z ljudmi za druge oblike izkoriščanja V obdobju poročanja je bilo 11 % vseh primerov trgovine z ljudmi, ki niso bili povezani s spolnim izkoriščanjem in izkoriščanjem delovne sile. Takšne oblike izkoriščanja vključujejo prisilne kriminalne dejavnosti, prisilno prosjačenje, nezakonito odstranitev organov in „druge“ oblike, ki niso vključene v opredelitev iz člena 2(3) Direktive 2011/36/EU, kot so nezakonite posvojitve, prisilne in navidezne poroke, nezakonito nadomestno materinstvo in goljufije na področju socialnih ugodnosti. Čeprav so prisilne kriminalne dejavnosti in prisilno prosjačenje zadevali le 3 % vseh registriranih žrtev v EU v obdobju 2019–2020, je več držav članic poročalo o povečanju teh oblik izkoriščanja. Prisilne kriminalne dejavnosti so pogosto povezane s krajo, manjšimi kaznivimi dejanji, žeparjenjem, tatvinami v trgovinah in prodajo prepovedanih drog. Prisilno prosjačenje je bila druga najpogostejša oblika izkoriščanja v Estoniji (20 %), prisilne kriminalne dejavnosti pa so bile druga najpogostejša oblika izkoriščanja v Grčiji (42 %). Države članice so poročale, da so ženske, otroci in migranti brez urejenega statusa še posebno izpostavljeni trgovini z ljudmi za te namene. Žrtve so pogosto iz prikrajšanih okolij, brezdomne ali odvisne od alkohola ali drugih substanc. Nekatere države članice so poudarile, da so žrtve trgovine z ljudmi za prisilno prosjačenje večinoma pripadniki romskih skupnosti in invalidi. Podatki o številu žrtev trgovine z ljudmi za prisilno prosjačenje v obdobju 2019–2020 kažejo, da je bilo 47 % žrtev otrok. Več držav članic je poročalo o primerih trgovine z ljudmi za prisilne in navidezne poroke, ki večinoma prizadenejo ranljive migrantke in etnične manjšine, kot so Romi. Države članice so poudarile, da so žrtve te oblike izkoriščanja pogosto tudi žrtve trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje, izkoriščanje delovne sile ali prisilno prosjačenje. Po podatkih Eurojusta so ženske, ki prihajajo iz romskih skupnosti v državah članicah, še posebno izpostavljene trgovini z ljudmi in izkoriščanju za navidezne poroke z namenom omogočiti prost vstop in gibanje državljanov tretjih držav v EU . Poleg tega je Evropski inštitut za enakost spolov poročal, da so ženske in dekleta, ki so žrtve prisilnih porok, pogosto skrite v zasebnih gospodinjstvih in v sektorju prostitucije, kar otežuje njihovo odkrivanje in prepoznavanje. Europol, Eurojust in nekatere države članice so poročali o primerih trgovine z ljudmi za nezakonito nadomestno materinstvo in prisilno nosečnost, ko ženske novačijo, da bi za obljubljeno plačilo oddale svoje novorojenčke ali sodelovale v nezakonitih programih nadomestnega materinstva.

Nekatere države članice so poročale tudi o trgovini z ljudmi za odstranitev organov in goljufije na področju socialnih prejemkov. Ti obliki izkoriščanja sta v obdobju 2019–2020 zadevali manj kot 1 % registriranih primerov v EU. 2.2.5 Trgovina z otroki Skoraj vsaka četrta žrtev trgovine z ljudmi v obdobju 2019–2020 je bila otrok (23 %). Med otroki je bila večina žrtev ženskega spola (75 %). Med registriranimi otroki, ki so bili žrtve trgovine z ljudmi, je bilo nesorazmerno več državljanov EU (85 %), od tega jih je bilo 75 % zabeleženih v državi njihovega državljanstva. 10 % otrok, ki so bili žrtve trgovine z ljudmi, je bilo državljanov držav nečlanic EU. Polovica registriranih otrok je bila žrtev trgovine z ljudmi za spolno izkoriščanje (50 %), 17 % jih je bilo žrtev trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile, 4 % pa za prisilno prosjačenje. Na spletnih straneh za zmenke in spremstvo se otroci, ki so žrtve trgovine z ljudmi, pogosto oglašujejo kot odrasli. Otroci se oglašujejo tudi na posebnih spletnih straneh, na katerih odrasli izrecno iščejo spolna srečanja z otroki. Otroci so pogosto zlorabljeni tudi v skrivnih okoljih, kot so javne hiše, včasih pa tudi v javnih prostorih (hoteli, restavracije, seks klubi ter nočni in striptiz klubi). Več držav članic je poudarilo, da trgovci z ljudmi uporabljajo metodo „zapeljevalca“, da bi otroke in mlade ženske zvabili v spolno izkoriščanje. V obdobju poročanja sta Europol in Eurojust zlasti zagotavljala podporo Romuniji, Franciji in Španiji v dveh različnih operacijah, usmerjenih proti kriminalnim mrežam, ki so žrtve novačile z metodo „zapeljevalca“. „Zapeljevalci“ so trgovci z ljudmi, ki običajno delujejo tako, da mlada dekleta ali fante pripravijo do tega, da se zaljubijo vanje, ali z mladimi manipulirajo še na druge načine z namenom izkoriščanja, na primer v spolni industriji. Dandanes se „zapeljevalci“ hitreje in pogosteje zatekajo k ustrahovanju svojih žrtev z izsiljevanjem in nasiljem. Europol in več držav članic so poročali, da družinski klani v EU še naprej prodajajo svoje in druge otroke, ki živijo v istih skupnostih z njimi, predvsem za prosjačenje, žeparjenje in tatvine v trgovinah ali za hišne pomočnike. Kriminalne mreže, ki delujejo v EU, pri različnih vrstah kaznivih dejanj, kot so žeparjenje, tatvine v trgovinah ali prodaja predmetov, uporabljajo tudi otroke, ki pogosto prihajajo iz držav nečlanic EU. Z otroki se trguje tudi v okviru nezakonitih posvojitvenih shem. 2.2.6 Trgovina z ljudmi v okviru migracij Trgovina z ljudmi je bila še naprej izziv v okviru migracij, zlasti v nekaterih državah članicah, ki so poročale, da ima večina žrtev migrantsko ozadje. Nedovoljene migracije so bile za mreže trgovine z ljudmi priložnost za dobiček ter so migrante izpostavljale različnim oblikam trgovine z ljudmi ne le v ciljnih državah, temveč tudi na tranzitnih točkah in v migracijskih taboriščih. Obstaja jasna povezava s tihotapljenjem migrantov, saj se žrtve novačijo v državi izvora, včasih z obljubo ugledne zaposlitve v EU, v ciljnih državah pa so žrtve trgovine z ljudmi za prisilno delo ali spolno izkoriščanje, da bi poplačale stroške prevoza, s katerim so prišle v EU. V tem primeru so trgovci z ljudmi pogosto iste narodnosti ali iz iste etnične skupine kot žrtve. Obstajajo primeri prostovoljnega novačenja s strani drugih žrtev, pa tudi nenamernega novačenja na podlagi informacij, posredovanih državam izvora glede možnosti za pridobitev zaposlitve ali dovoljenja za prebivanje v ciljnih državah. Obstajajo tudi številni primeri trgovine z migranti, ki so v EU prispeli po zakonitih poteh in bili pozneje izkoriščani. 3.UKREPI EU IN DRŽAV ČLANIC ZA OBRAVNAVANJE TRGOVINE Z LJUDMI 3.1 Celovit pristop k obravnavi trgovine z ljudmi Komisija je aprila 2021 sprejela Strategijo EU za boj proti trgovini z ljudmi (2021–2025) , ki s celovitim pristopom zajema vse od preprečevanja kaznivih dejanj in zaščite žrtev do pregona in obsodbe trgovcev z ljudmi. Kot je navedeno v oddelkih v nadaljevanju, so številne pravne, politične in operativne pobude, napovedane na štirih področjih strategije EU, znatno napredovale ali so se že začele izvajati. Eden od prednostnih ukrepov strategije EU je ocena Direktive 2011/36/EU. V oceni je bilo ugotovljeno, da Direktiva pomeni zanesljiv okvir za preprečevanje trgovine z ljudmi in boj proti njej ter za zaščito žrtev, poleg tega je na ravni EU zagotovila skupno podlago za obravnavanje teh kaznivih dejanj. Vendar je bilo opredeljenih tudi več težav, ki ovirajo zmanjševanje obsega kaznivih dejanj, zagotavljanje učinkovitega odziva organov kazenskega pregona in sodstva proti trgovcem z ljudmi, pa tudi zgodnje prepoznavanje žrtev ter zagotavljanje pomoči in podpore zanje. Da bi odpravili te pomanjkljivosti, je Komisija 13. decembra 2022 predlagala direktivo o spremembi Direktive 2011/36/EU o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej ter zaščiti njenih žrtev. Poleg tega so v skladu z rezultati ocene ključni nezakonodajni ukrepi strategije EU še naprej zelo pomembni za izboljšanje izvajanja Direktive v državah članicah. V strategiji EU je poudarjena potreba po izboljšanju evidentiranja in zbiranja podatkov o trgovini z ljudmi za zagotavljanje zanesljivih in primerljivih informacij, ki omogočajo oblikovanje prilagojenih politik. Komisija je leta 2021 z dveletnega prešla na letno zbiranje podatkov, ki bodo skupaj s podatki za prejšnja leta poročanja na voljo na spletnem mestu Eurostata. Komisija predlaga spremembo Direktive 2011/36/EU, da bi za države članice zbiranje podatkov o trgovini z ljudmi in vsakoletno sporočanje teh statističnih podatkov Komisiji postalo obvezno. To bo omogočilo ažurnejši pregled in spremljanje razsežnosti tega pojava v EU. Finančna sredstva za boj proti trgovini z ljudmi so bila zagotovljena v okviru delovnih programov tematskih instrumentov za obdobje 2021–2022 iz Sklada za azil, migracije in vključevanje (AMIF) ter Sklada za notranjo varnost (ISF) (s skupnim proračunom v višini 13 milijonov EUR za ukrepe Unije ter posebne ukrepe v okviru neposrednega in deljenega upravljanja). Sedanji koordinator EU za boj proti trgovini z ljudmi je bil imenovan 1. julija 2021. Od takrat se je srečal z različnimi deležniki v državah članicah in državah nečlanicah EU ter okrepil sodelovanje z mednarodnimi organizacijami v okviru izvajanja direktive o boju proti trgovini z ljudmi in strategije EU za boj proti trgovini z ljudmi. Potekalo je šest srečanj mreže nacionalnih poročevalcev in enakovrednih mehanizmov EU ter štiri srečanja platforme civilne družbe EU za boj proti trgovini z ljudmi. Koordinator EU za boj proti trgovini z ljudmi je v tesnem sodelovanju z nacionalnimi poročevalci in koordinatorji, agencijami EU, organizacijami civilne družbe, Ukrajino in Moldavijo pripravil skupni načrt za boj proti trgovini z ljudmi in usklajeval njegovo izvajanje, da bi obravnavali tveganja trgovine z ljudmi in podprli morebitne žrtve med tistimi, ki bežijo pred vojno v Ukrajini. Trgovina z ljudmi se obravnava tudi s celovitim pristopom na nacionalni ravni. V obdobju poročanja so države članice sprejele pravne in politične instrumente za boj proti trgovini z ljudmi in podporo izvajanju Direktive 2011/36/EU. Ti so vključevali nove ali prenovljene nacionalne strategije in akcijske načrte , sklope smernic, protokolov in postopkov , namenjenih podpori ustreznim deležnikom pri odkrivanju, prepoznavanju in zaščiti žrtev, ter ukrepe za usklajevanje prizadevanj v boju proti trgovini z ljudmi . 3.2 Preprečevanje trgovine z ljudmi in zmanjševanje povpraševanja, ki spodbuja taka kazniva dejanja V strategiji EU je poudarjeno, da se kljub pobudam za preprečevanje povpraševanje po uporabi storitev izkoriščanih žrtev ne zmanjšuje. Statistični podatki za obdobje 2019–2020 o kaznivih dejanjih uporabe storitev žrtev trgovine z ljudmi kažejo, da je 11 držav članic poročalo o skupno 159 osumljencih, 46 kazenskih pregonih in 51 obsodbah. Te številke so bistveno nižje kot v prejšnjem obdobju poročanja , kar je morda povezano z vplivom pandemije COVID-19 na sistem kazenskega pravosodja. Eden od ključnih ukrepov strategije EU je bila ocena možnosti za spremembo določb Direktive 2011/36/EU o inkriminaciji uporabe storitev, pri katerih se izkoriščajo žrtve trgovine z ljudmi. Države članice imajo različne pristope k odvračanju in zmanjševanju povpraševanja ter niso vse uporabile člena 18(4) Direktive 2011/36/EU, ki od njih zahteva, da proučijo možnost sprejetja ukrepov za inkriminacijo zavestne uporabe storitev, v katere so žrtve prisiljene. V obdobju poročanja je Madžarska sprejela novo zakonodajo, ki inkriminira zavestno uporabo storitev, v katere so prisiljene žrtve trgovine z ljudmi, in zvišala kazni za uporabnike, kadar je žrtev otrok. Nizozemska je inkriminirala uporabo spolnih storitev, če je uporabnik vedel ali je imel resne razloge za sum, da je oseba žrtev trgovine z ljudmi. Kazni so višje, če je žrtev otrok. Leta 2021 je Nemčija, ki je že inkriminirala uporabo spolnih storitev, v katere so žrtve prisiljene, sprejela strožji pristop, saj je uvedla kazensko odgovornost za uporabo spolnih storitev, v katere so žrtve prisiljene, iz malomarnosti. Ciper je leta 2019 spremenil svojo zakonodajo in zvišal kazni za kaznivo dejanje uporabe kakršnih koli storitev, v katere so žrtve prisiljene, ter odpravil zahtevo, da mora imeti uporabnik v primerih spolnega izkoriščanja „utemeljen sum“. Poleg tega v nekaterih državah članicah, kot sta Slovaška in Španija, potekajo razprave o inkriminaciji zavestne uporabe storitev, v katere so žrtve prisiljene, in povpraševanja po spolnih storitvah. Tri države članice so prav tako izvedle ali še izvajajo oceno ustrezne zakonodaje, ki inkriminira uporabo storitev, v katere so žrtve prisiljene. Da bi okrepili odziv kazenskega pravosodja na odvračanje od povpraševanja, Komisija predlaga spremembo Direktive 2011/36/EU, katere cilj je, da se zavestna uporaba storitev, v katere so prisiljene žrtve trgovine z ljudmi, obvezno opredeli kot kaznivo dejanje.

Komisija je v skladu s strategijo EU sprejela več ukrepov, katerih cilj je obravnavati odgovornost družb in podjetij pri zmanjševanju povpraševanja po trgovini z ljudmi in odkrivanju morebitnih primerov trgovine z ljudmi v njihovih dejavnostih in dobavnih verigah. Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje sta julija 2021 objavili smernice za pomoč podjetjem v EU pri sprejemanju ustreznih ukrepov za obravnavo tveganja prisilnega dela pri njihovem poslovanju in v njihovih dobavnih verigah. Poleg tega predlog Komisije za direktivo o skrbnem pregledu v podjetjih glede trajnostnosti določa horizontalni okvir za spodbujanje prispevka podjetij, ki delujejo na enotnem trgu, k spoštovanju človekovih pravic v okviru njihovega poslovanja in vrednostnih verig, in sicer s prepoznavanjem, preprečevanjem, blaženjem in obravnavanjem njihovega negativnega vpliva na človekove pravice, vključno s trgovino z ljudmi. Komisija je 14. septembra 2022 predstavila predlog uredbe o prepovedi proizvodov, proizvedenih s prisilnim delom, na trgu Unije. Ti predlogi bodo – po sprejetju – okrepili prizadevanja Unije za strožje uveljavljanje odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja trgovine z ljudmi. Na nacionalni ravni so države članice sprejele ali nameravajo sprejeti ukrepe, s katerimi bi podjetja nad določeno velikostjo zavezale k izvajanju skrbnega pregleda v celotni dobavni verigi za odkrivanje in preprečevanje morebitnega izkoriščanja delovne sile. V Nemčiji bo 1. januarja 2023 začel veljati zakon o skrbnem pregledu podjetij v dobavnih verigah. Belgija, Finska, Nizozemska in Romunija si prizadevajo za sprejetje podobne zakonodaje. Belgija je pripravila tudi zbirko orodij s smernicami za podjetja za prepoznavanje kršitev človekovih pravic in izkoriščanja delovne sile. Poleg tega je Komisija predlagala ukrepe za okrepitev učinkovitosti direktive o sankcijah zoper delodajalce, ki prepoveduje zaposlovanje državljanov in državljank tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v EU, vključno z žrtvami trgovine z ljudmi. V sporočilu je pojasnjeno, da bo Komisija spodbujala izmenjavo dobrih praks pri prepoznavanju žrtev izkoriščanja in trgovine z ljudmi, tudi s skupnimi inšpekcijskimi pregledi s posebnimi enotami. Komisija sodeluje na sestankih z evropsko platformo za boj proti neprijavljenemu delu v okviru Evropskega organa za delo, ki sodeluje z inšpektorati za delo v državah članicah, da bi se izboljšala ozaveščenost o neprijavljenem delu in delovnem izkoriščanju ter da bi se izmenjevale prakse glede prepoznavanja morebitnih žrtev trgovine z ljudmi. Poleg tega Evropski organ za delo sodeluje v operativnih ukrepih evropske večdisciplinarne platforme proti grožnjam kriminala (EMPACT), ki obravnavajo trgovino z ljudmi za izkoriščanje delovne sile. V strategiji EU je navedeno, da so kampanje ozaveščanja o tveganjih trgovine z ljudmi pomembne za odkrivanje in preprečevanje kaznivih dejanj. Države članice so kampanje ozaveščanja o trgovini z ljudmi med drugim izvajale prek družbenih medijev, z videoposnetki, letaki, plakati ter v medijih in šolah. Nekatere države članice so uvedle kampanje, namenjene strankam v družbenih medijih, na spletnih straneh za zmenke in platformah za oglaševanje spolnih storitev, da bi jih ozavestile o tveganjih trgovine z ljudmi in jih spodbudile k odgovornejšemu ravnanju. Druge države članice so izvajale kampanje ozaveščanja o pravicah delavcev in varnih delovnih priložnostih ter o tveganjih trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile. Države članice so kljub pandemiji COVID-19 še naprej izvajale usposabljanje za najrazličnejše deležnike, da bi jih usposobili za odkrivanje in prepoznavanje primerov trgovine z ljudmi, vključno z organi kazenskega pregona in pravosodnimi organi, osebjem na terenu, mejnimi policisti, uradniki za azil in priseljevanje, zdravstvenimi delavci, socialnimi delavci, socialnimi in delovnimi inšpektorji, konzularnim osebjem, občinskim osebjem ter letalskim osebjem. 3.3 Razbitje kriminalnega poslovnega modela trgovcev z ljudmi Sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se je v obdobju 2019–2022 močno okrepilo, tako na ravni EU kot tudi na mednarodni ravni. To se odraža tudi v 29-odstotnem povečanju skupnega števila oseb, osumljenih trgovine z ljudmi, v primerjavi s prejšnjim obdobjem poročanja . Med vsemi osumljenci, registriranimi v EU v obdobju 2019–2020, jih je bilo 62 % državljanov EU. Več držav članic je poročalo o sodelovanju pri operativnih ukrepih Evropske večdisciplinarne platforme proti grožnjam kriminala (EMPACT), namenjenih boju proti trgovini z ljudmi, tudi v sodelovanju z državami nečlanicami EU . Europol je podprl številne obsežne ukrepe po vsej EU na področju spolnega izkoriščanja, trgovine z otroki, izkoriščanja delovne sile (vključno z usmerjenimi ukrepi v kmetijskem sektorju) ter prisilnega prosjačenja in prisilne kriminalne dejavnosti. Še naprej je vodil skupno projektno skupino za zvezo na področju tihotapljenja migrantov in trgovine z ljudmi, ustanovljeno leta 2019, ki se osredotoča na razvoj usklajenih ukrepov na podlagi obveščevalnih podatkov za boj proti kriminalnim mrežam, vpletenim v tihotapljenje migrantov in trgovino z ljudmi. Poleg tega so države članice izvajale dvostransko sodelovanje z drugimi državami članicami EU, državami nečlanicami EU ter agencijami EU in Interpolom, med drugim pri preiskavah, napotitvi uradnikov za zvezo, usposabljanju in krepitvi zmogljivosti ter izmenjavi praks. V obdobju 2019–2020 je bilo v EU zabeleženih 6 539 kazenskih pregonov in 3 019 obsodb. To pomeni rahlo povečanje v primerjavi s prejšnjim obdobjem poročanja . Kljub temu se je število kazenskih pregonov v primerjavi s številom osumljencev zmanjšalo z 52 % v obdobju 2017–2018 na 43 % v obdobju 2019–2020. Število obsojenih oseb v primerjavi s številom kazenskih pregonov se je v obdobju 2019–2020 povečalo z 39 % na 46 %. V letu 2021 je ocenjeno število kazenskih pregonov znašalo 4 452, ocenjeno število obsodb pa 2 507. Kljub splošnemu povečanju je absolutno število kazenskih pregonov in obsodb še vedno majhno, zlasti v primerjavi s številom registriranih žrtev in osumljencev. Med letoma 2019 in 2021 je bilo Eurojustu za pomoč posredovanih 486 preiskav in kazenskih pregonov . Eurojust je v istem obdobju podprl 156 skupnih preiskav . Število preiskav in kazenskih pregonov, ki jih usklajuje Eurojust, se je zmanjšalo s 183 v letu 2019 na 163 v letu 2020 in na 140 v letu 2021, kar morda kaže na težave ali pomanjkanje ozaveščenosti držav članic pri posredovanju zadev agenciji EU. Več držav članic je poročalo o sodelovanju v skupnih preiskovalnih skupinah, ki jih usklajuje Eurojust, tako z državami članicami EU kot tudi z državami nečlanicami EU. Koordinator EU za boj proti trgovini z ljudmi je 14. junija 2022 skupaj z Eurojustom organiziral prvo srečanje fokusne skupine specializiranih tožilcev za boj proti trgovini z ljudmi, kar je eden od ključnih ukrepov strategije EU . Na srečanju so sodelovali tožilci in sodniki iz držav članic EU, da bi okrepili strokovno znanje in povečali pravosodno sodelovanje na področju boja proti trgovini z ljudmi, tudi v razmerah vojne v Ukrajini. Kot je poudarjeno v strategiji EU, je za učinkovit boj proti trgovini z ljudmi pomembno sistematično usposabljanje organov kazenskega pregona in pravosodnih delavcev. Agencija CEPOL je še naprej zagotavljala usposabljanje o glavnih vidikih boja proti trgovini z ljudmi, kot so preprečevanje, pristop glede na spol in prilagojen otrokom, finančne in spletne preiskave, čezmejni kazenski pregon in pravosodno sodelovanje, pa tudi zgodnje prepoznavanje žrtev, pomoč in podpora žrtvam ter njihova zaščita. Kot je bilo že navedeno, so se trgovci z ljudmi za vsako fazo trgovine z ljudmi čedalje pogosteje selili na splet. Komisija je kot enega od ključnih ukrepov strategije EU za boj proti trgovini z ljudmi razširila dejavnosti internetnega foruma EU, da bi razpravljala z internetnimi in tehnološkimi podjetji ter vključila ukrepe za preprečevanje, odkrivanje in odstranjevanje vsebin, povezanih s trgovino z ljudmi. Komisija poleg tega predlaga, da se v opredelitev trgovine z ljudmi vključijo kazniva dejanja trgovine z ljudmi, ki so storjena ali podprta z informacijskimi ali komunikacijskimi tehnologijami. Poleg tega bo Akt o digitalnih storitvah pomembno orodje za odkrivanje, spremljanje in odstranjevanje spletnih vsebin, povezanih s trgovino z ljudmi, saj za ponudnike posredniških storitev, kot so spletne platforme, uvaja obveznost potrebne skrbnosti, da bi zmanjšali nezakonite in škodljive spletne vsebine, vključno s trgovino z ljudmi. Digitalizacija poslovnega modela trgovcev z ljudmi je organom kazenskega pregona prinesla priložnosti za odkrivanje žrtev in aretacijo trgovcev z ljudmi, zlasti s sledenjem in zbiranjem digitalnih dokazov, ki lahko prispevajo k pripravi zadeve in dopolnijo pričanje žrtve . Več spletnih skupnih ukrepov, ki jih je usklajevala platforma EMPACT in so jih podprle agencije EU, vključno z Europolom, je bilo usmerjenih proti kriminalnim mrežam, ki spletna mesta in platforme družbenih medijev uporabljajo za novačenje žrtev za spolno izkoriščanje, vključno s spletnimi platformami, povezanimi z ranljivimi ukrajinskimi begunci. Države članice so sprejele različne strategije za odkrivanje primerov trgovine z ljudmi, ki jih je olajšala uporaba tehnologije. Mednje spadajo spremljanje interneta (površinskega in temnega spleta) v kombinaciji z analizo odprtih virov obveščevalnih podatkov v realnem času, ustanovitev kibernetske enote, specializirane za boj proti trgovini z ljudmi, in napotitev „kibernetskih patrulj“ s specializiranimi uradniki, ki izvajajo preiskave na internetu, ob upoštevanju ustreznih pravnih zahtev. Nekateri organi kazenskega pregona uporabljajo orodja za spletno žetje, razvita posebej za pridobivanje informacij s spletnih strani, zlasti za ugotavljanje tveganja in ranljivosti na spletnih mestih s storitvami za odrasle. Več držav članic je uvedlo sisteme, ki uporabnikom interneta omogočajo, da prijavijo vsebine in spletna mesta, za katere sumijo, da so povezani z nezakonitimi dejavnostmi, vključno s spolnim izkoriščanjem in izkoriščanjem delovne sile. Avstrija je navedla, da organi kazenskega pregona uporabljajo digitalne dokaze za sledenje delovnim uram in pogojem, logistiki prevoza, dnevnim prihodkom, grožnjam ter stalnemu nadzoru in zlorabi žensk, ki so žrtve trgovine z ljudmi. Države članice so izvajale delovne inšpekcije, da bi odkrile morebitne primere trgovine z ljudmi za izkoriščanje delovne sile, med drugim v okviru programa platforme EMPACT, imenovanega Trgovina z ljudmi. Nekatere države članice so sprejele tudi posebne ukrepe za izboljšanje delovnih inšpekcij na področju trgovine z ljudmi, kot so zakonodajni akti, s katerimi se razširjajo pristojnosti finančnih organov za inšpekcije in preiskovanje, sklenitev sporazumov o sodelovanju med organi kazenskega pregona in organi za delo ter ustanovitev posebne enote inšpektorjev za delo, pristojnih za primere trgovine z ljudmi. Poleg tega so države članice sprejele ukrepe za povečanje in izboljšanje uporabe finančnih preiskav v primerih trgovine z ljudmi, vključno z usposabljanjem organov kazenskega pregona in pravosodnih organov, razvojem javno-zasebnih partnerstev med finančnimi obveščevalnimi enotami, nacionalnimi organi za delo in bankami, krepitvijo zmogljivosti organov kazenskega pregona za vodenje preiskav pranja denarja v zvezi s primeri trgovine z ljudmi ter pripravo priročnikov o finančnih preiskavah in odvzemu premoženjske koristi. Države članice so poročale tudi o zasegu in odvzemu sredstev in premoženjskih koristi v okviru kazenskih postopkov v zvezi s trgovino z ljudmi. Predlog Komisije za novo direktivo o povrnitvi in odvzemu sredstev prispeva k boju proti trgovini z ljudmi, saj zagotavlja nov sklop pravil, s katerim se krepi odvzem premoženjske koristi od sledenja in identifikacije prek začasnega zavarovanja in upravljanja do odvzema in dokončne odtujitve premoženjske koristi in predmetov, uporabljenih za kazniva dejanja, vključno s trgovino z ljudmi. Komisija predlaga spremembo Direktive 2011/36/EU za nadaljnjo uskladitev pravnega okvira EU, da bi se olajšalo čezmejno sodelovanje v primerih trgovine z ljudmi in obravnavale nastajajoče grožnje. Poleg že omenjenih sprememb sta med oblike izkoriščanja, ki jih morajo države članice opredeliti kot kazniva dejanja, dodani še prisilna poroka in nezakonita posvojitev, prav tako je okrepljen režim sankcij za pravne osebe v zvezi s kaznivimi dejanji trgovine z ljudmi, storjenimi v njihovo korist. Komisija je leta 2022 v okviru Sklada za notranjo varnost (SNV) objavila razpis za zbiranje predlogov za ukrepe proti trgovini z ljudmi s skupnim proračunom v višini 3 milijone EUR, katerega cilj je razbiti kriminalni poslovni model trgovcev z ljudmi. Boj proti trgovini z ljudmi je v celoti vključen v nepovratna sredstva platforme EMPACT, s katerimi se podpirajo multidisciplinarni ukrepi proti desetim prednostnim področjem kriminala, ki jih je Svet opredelil v okviru cikla EMPACT . 3.4 Zgodnje prepoznavanje žrtev, pomoč žrtvam in njihova zaščita