SL Uradni list Evropske unije C 255/13

Mnenje Evropskega nadzornika za varstvo podatkov o Predlogu sklepa Sveta o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (EUROPOL) – COM (2006) 817 konč.

(2007/C 255/02)

EVROPSKI NADZORNIK ZA VARSTVO PODATKOV JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 286 Pogodbe,

ob upoštevanju Listine o temeljnih pravicah Evropske unije in zlasti člena 8 Listine,

ob upoštevanju Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (1),

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (2) ter zlasti člena 41 Uredbe,

ob upoštevanju prošnje za mnenje v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je bila ENVP poslana 20. decembra 2006 –

SPREJEL NASLEDNJE MNENJE

I. PREDHODNE OPOMBE

Posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov

1. Komisija je v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov (ENVP) poslala Predlog sklepa Sveta o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (EUROPOL) s prošnjo, naj poda svoje mnenje. ENVP meni, da bi bilo to mnenje treba navesti v preambuli Okvirnega sklepa (3).

Pomen Predloga

2. Cilj Predloga ni večja sprememba pooblastil ali nalog Europola, temveč Europolu predvsem zagotoviti novo in bolj prožno pravno podlago. Europol je bil ustanovljen leta 1995 na podlagi Konvencije med državami članicami iz člena K.6 EU (zdaj: člen 34). (4). Slaba stran takih konvencij v smislu prilagodljivosti in učinkovitosti je ta, da jih morajo ratificirati vse države članice, kar lahko traja tudi več let, kot so pokazale nedavne izkušnje. Iz obrazložitvenega memoranduma navedenega Predloga je razvidno, da trije protokoli o spremembah Konvencije o Europolu, ki so bili sprejeti leta 2000, 2002 in 2003 do konca leta 2006 še niso začeli veljati (5).

3. Vendar pa Predlog vsebuje tudi vsebinske spremembe, s pomočjo katerih naj bi se delovanje Europola še izboljšalo. Razširja pristojnosti Europola in vsebuje več novih določb, katerih cilj je nadaljnja poenostavitev dela Europola. Zaradi tega postaja izmenjava podatkov med Europolom in drugimi (kot so organi Evropske skupnosti/Evropske unije, organi držav članic in tretjih držav) vse bolj pomembno vprašanje. V Predlogu je določeno, da si Europol prizadeva za zagotovitev interoperabilnosti svojih sistemov za obdelavo podatkov s sistemi za obdelavo podatkov držav članic in organov Evropske skupnosti/Evropske unije (člen 10(5) Predloga). Predlog nacionalnim enotam omogoča neposreden dostop do sistema Europola.

4. Poleg tega ima položaj Europola, kot organa iz Naslova VI Pogodbe o Evropski uniji (tretji steber), posledice za veljavno zakonodajo o varstvu podatkov, saj Uredba (ES) št. 45/2001 velja samo za obdelavo podatkov, ki se izvaja v okviru dejavnosti, ki sodijo na področje uporabe zakonodaje Skupnosti ter se zato načeloma ne uporablja za postopke obdelave s strani Europola. Poglavje V Predloga vsebuje posebna pravila o varstvu in varnosti podatkov, ki se jih lahko šteje za lex specialis, ker zagotavljajo dodatna pravila lex generalis – splošnemu pravnemu okviru o varstvu podatkov. Vendar pa navedeni splošni pravni okvir za tretji steber še ni bil sprejet (glej točke 37-40).

5. Končno je treba omeniti, da bodo tudi nekatere druge spremembe uskladile položaj Europola s položajem drugih organov Evropske unije, ki so bili ustanovljeni s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti. Čeprav s tem položaj Europola ne bo bistveno spremenjen, se navedeno lahko razume kot prve znake spodbudnega razvoja. Europol se bo financiral iz proračuna Skupnosti, njegovo osebje pa bo obravnavano v okviru kadrovskih predpisov Skupnosti. To bo okrepilo nadzor Evropskega parlamenta (zaradi njegove vloge v proračunskem postopku) in Evropskega sodišča (v sporih glede proračuna in kadrovskih zadev). ENVP bo pristojen za obdelavo osebnih podatkov, ki se nanašajo na osebje Skupnosti (glej točko 47).

Osrednji namen tega mnenja

6. V tem mnenju se zaporedoma obravnavajo vsebinske spremembe (poglavje 3), veljavna zakonodaja o varstvu osebnih podatkov (poglavje 4) in vse večja sorodnost Europola z organi Skupnosti (poglavje 5).

7. V mnenju bo posebna pozornost posvečena vse večjemu pomenu izmenjave podatkov med Europolom in drugimi organi Evropske unije, ki v večini primerov spadajo pod nadzor ENVP. V zvezi s tem se lahko posebej omeni člene 22, 25 in 48 Predloga. Zahtevnost tega vprašanja povzroča pomisleke glede načela omejitve namena ter veljavne zakonodaje o varovanju osebnih podatkov in nadzoru v primerih, ko so za nadzor različnih evropskih organov pristojni različni nadzorni organi, kar je odvisno od stebra, iz katerega izhajajo. Naslednji pomislek pa se nanaša na interoperabilnost informacijskega sistema Europola z drugimi informacijskimi sistemi.

II. OKVIR PREDLOGA

8. Zakonodajno okolje tega predloga se hitro spreminja.

9. Sedanji Predlog je le ena izmed vrste zakonodajnih dejavnosti na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja, ki si prizadeva za poenostavitev možnosti shranjevanja in izmenjave osebnih podatkov za namene kazenskega pregona. Nekatere od teh predlogov – kot na primer Okvirni sklep Sveta z dne 18. decembra 2006 o izmenjavi informacij in obveščevalnih podatkov (6) – je Svet že sprejel, drugi predlogi pa so še v postopku.

10. Vodilo pri navedenih zakonodajnih dejavnostih je načelo dostopnosti, ki je bilo meseca novembra 2004 vključeno v Haaški program kot pomembno novo pravno načelo. Na podlagi omenjenega morajo informacije, ki so potrebne za boj proti kriminalu, neovirano prestopati notranje meje EU.

11. Načelo dostopnosti samo po sebi še ne zadostuje. Potrebni so še dodatni zakonodajni ukrepi, da bi policiji in pravosodnim organom omogočili, da si učinkovito izmenjujejo informacije. V nekaterih primerih izbrani instrument za poenostavljeno izmenjavo informacij vključuje oblikovanje ali izboljšanje informacijskega sistema na evropski ravni. Tak sistem je informacijski sistem Europola. ENVP je osnovna vprašanja glede podobnih sistemov obravnaval glede na schengenski informacijski sistem, nekatera od njih pa bo preučil tudi glede na zadevni predlog. Taka vprašanja vključujejo pogoje za zagotavljanje dostopa do sistema, medsebojno povezovanje in interoperabilnost ter veljavna pravila o varstvu in nadzoru podatkov (7).

12. Poleg tega bi bilo treba omenjeni predlog preučiti v luči najnovejšega razvoja, kot je pobuda nemškega predsedstva Evropske unije za prenos Prümske pogodbe v pravni okvir EU.

13. Pravni okvir za varstvo podatkov v okviru tretjega stebra –, nujen za izmenjavo osebnih podatkov –, še vedno ni bil sprejet (kakor je navedeno zgoraj). Nasprotno pa so se pogajanja v Svetu o Predlogu okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, izkazala za precej težavna. Nemško predsedstvo Sveta je napovedalo, da bo predlagalo novo besedilo (8) z nekaj bistvenimi razlikami glede na pristop iz Predloga Komisije.

14. Predlog pa je tudi neposredno povezan z razvojem dogodkov glede Pogodbe o ustavi za Evropo. Člen III-276 Pogodbe o ustavi za Evropo naj bi predstavljal velik korak v postopku, ki na eni strani postopno širi vlogo in zadolžitve Europola, na drugi strani pa Europol postopno vključuje v evropski institucionalni okvir. Kot je navedeno v obrazložitvenem memorandumu tega predloga, navedeni člen vključuje vizijo o prihodnosti Europola. Ta sklep vsebuje del omenjene vizije in upošteva negotovost v zvezi s tem, ali bodo določbe Pogodbe o ustavi za Evropo začele veljati in kdaj.

III. VSEBINSKE SPREMEMBE

Pristojnosti in naloge Europola

15. Člena 4 in 5 ter Priloga I Predloga določajo pristojnosti Europola. Pristojnosti so zdaj razširjene še na kazniva dejanja, ki niso neposredno povezana z organiziranim kriminalom ter zajemajo isti seznam hudih kaznivih dejanj, ki je vključen v osnutek Okvirnega sklepa Sveta o evropskem nalogu za prijetje (9). Vloga Europola pa je razširjena tudi na ta način, da bodo zbirke podatkov odslej vključevale tudi informacije in obveščevalne podatke, ki jih posredujejo zasebniki.

16. Prva razširitev je logičen korak pri razvoju policijskega sodelovanja v kazenskih zadevah. ENVP ugotavlja, da bodo pravni instrumenti, s katerimi naj bi poenostavili policijsko sodelovanje, zato bolje usklajeni. Usklajevanje je koristno, ker izpopolnjuje pogoje za boljše sodelovanje ter veča pravno varnost državljanov in omogoča bolj učinkovit nadzor policijskega sodelovanja, saj je področje uporabe vseh različnih instrumentov razširjeno na enake kategorije kaznivih dejanj. ENVP domneva, da predlagana razširitev pristojnosti upošteva načelo sorazmernosti.

17. Druga razširitev sodi v okvir najnovejših trendov na področju policijskega sodelovanja, pri čemer je uporaba podatkov, ki jih zberejo zasebna podjetja za namene kazenskega pregona, vse pomembnejša. ENVP se zaveda, da bi lahko obstajala potreba po taki uporabi podatkov. Zlasti v boju proti terorizmu in drugim resnim kaznivim dejanjem je za potrebe kazenskega pregona lahko treba nujno omogočiti dostop do vseh ustreznih informacij, vključno z informacijami, ki jih posedujejo zasebniki (10). Vendar pa narava informacij in obveščevalnih podatkov, posredovanih s strani zasebnikov, zahteva dodatne zaščitne ukrepe, med drugim zato, da se zagotovi točnost teh informacij, saj gre za osebne podatke, zbrane v komercialne namene ter v komercialnem okolju. Zato je treba tudi zagotoviti, da so bile te informacije v skladu z nacionalno zakonodajo o izvajanju Direktive 95/46/ES zakonito zbrane ter obdelane še preden so bile posredovane Europolu, ter da je slednjemu dostop omogočen samo v skladu z naslednjimi podrobno določenimi pogoji in omejitvami: dostop se lahko omogoči samo za vsak primer posebej ter za določene namene in mora biti pod sodnim nadzorom držav članic (11). ENVP zato predlaga, da se omenjeni pogoji in omejitve vključijo v besedilo sklepa.

Člen 10 o obdelavi podatkov

18. Člen 6 Konvencije o Europolu glede obdelave podatkov, ki jih zbere Europol, določa omejevalen pristop. Obdelava podatkov je omejena na tri elemente: informacijski sistem Europola, analitične delovne datoteke in indeksni sistem. Člen 10(1) Predloga namesto tega pristopa vključuje splošno določbo, ki Europolu omogoča, da obdela informacije in obveščevalne podatke, če je to potrebno za doseganje njegovih ciljev. Vendar pa člen 10(3) Predloga določa, da morajo biti pri obdelavi osebnih podatkov izven informacijskega sistema Europola in analitičnih delovnih datotek izpolnjeni pogoji, ki jih po posvetovanju z Evropskim parlamentom določi Svet. ENVP meni, da je ta določba oblikovana dovolj natančno, da lahko zaščiti zakonite interese posameznikov, na katere se osebni podatki nanašajo. V člen 10(3) je treba dodati določbo o posvetovanju z organi, odgovornimi za nadzor podatkov, in sicer preden Svet sprejme odločitev, kot je predlagana v točki 55.

19. V členu 10(2) se zdi, da je možnost, da „Europol lahko obdeluje podatke za določitev, ali so takšni podatki ustrezni za te naloge“ v nasprotju z načelom sorazmernosti. Besedilo je dokaj nejasno in v praksi lahko pomeni tveganje pri obdelavi podatkov za vrsto neopredeljenih namenov.

20. ENVP razume potrebo po tem, da se osebne podatke obdelujena stopnji, ko še ni jasno, kakšen je njihov pomen za izvajanje nalog Europola. Vendar pa je treba zagotoviti, da bo obdelava osebnih podatkov, katerih pomen še ni bil ocenjen, strogo omejena na oceno namena obdelave, da se ta ocena lahko izvede v sprejemljivem časovnem obdobju in da se podatki, dokler njihov namen ni preverjen, ne obdelujejo za namene kazenskega pregona. Drugačna rešitev bi posegla v pravice posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter ovirala učinkovitost kazenskega pregona. Zaradi skladnosti z načelom sorazmernosti ENVP predlaga, da se členu 10(2) doda določbo o obveznem shranjevanju podatkov v ločenih zbirkah podatkov, vse dokler ni ugotovljeno, kakšen je pomen teh podatkov za določeno nalogo Europola. Poleg tega mora biti čas, v katerem se te podatke lahko obdela, strogo omejen;obdelava v nobenem primeru ne sme trajati več kot 6 mesecev (12).

21. V skladu s členom 10(5) Predloga si je treba prizadevati za zagotovitev interoperabilnosti sistemov za obdelavo podatkov v državah članicah s sistemi za obdelavo podatkov, ki jih uporabljajo povezani organi Skupnosti in Unije. Ta pristop nasprotuje pristopu iz Konvencije o Europolu (člen 6(2)), ki prepoveduje povezave z drugimi avtomatiziranimi sistemi za obdelavo podatkov.

22. V svojih pripombah glede Sporočila Komisije o interoperabilnosti evropskih zbirk podatkov (13), je ENVP nasprotoval mnenju, da je interoperabilnost predvsem tehnično načelo. V primeru, da zbirke podatkov postanejo tehnično interoperabilne – kar pomeni, da sta omogočena dostop in izmenjava podatkov –, bo to ustvarilo pritisk, da se ta možnost dejansko uporabi. To pa predstavlja določena tveganja v zvezi z načelom omejitve namena, ker se podatki lahko uporabijo za namene, ki so drugačni od namena zbiranja. ENVP vztraja, da morajo– ko bo medsebojna povezava z določeno zbirko podatkov dejansko vzpostavljena–, začeti veljati strogi pogoji in zagotovila,.

23. ENVP zato priporoča, da se Predlogu doda določba o tem, da je medsebojno povezovanje dovoljeno samo v skladu z odločitvijo o pogojih in zagotovilih v zvezi z medsebojnim povezovanjem, zlasti glede nujnosti medsebojnega povezovanja in namenov, v katere bodo osebni podatki uporabljeni. Ta odločitev se sprejme po posvetovanju z ENVP in s skupnim nadzornim organom. Navedena določba bi se lahko navezovala na člen 22 Predloga o odnosih z drugimi organi in agencijami.

Člen 11: Europolov informacijski sistem

24. ENVP v zvezi s členom 11(1) ugotavlja, da je bila obstoječa omejitev dostopa s strani nacionalne enote do osebnih podatkov, povezanih z možnimi storilci kaznivih dejanj, ki kaznivega dejanja (še) niso storili, črtana. Ta omejitev je zdaj vključena v člen 7(1) Konvencije in omejuje neposredni dostop do podatkov o identiteti zadevnih oseb.

25. Po mnenju ENVP omenjena bistvena sprememba ni utemeljena. Nasprotno pa so omenjeni posebni zaščitni ukrepi za to vrsto oseb popolnoma v skladu s pristopom iz Komisijinega Predloga okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. ENVP priporoča, da se zagotovi več zaščitnih ukrepov za dostop do podatkov oseb, ki kaznivega dejanja (še) niso storile, zaščito, ki jo določa Konvencija o Europolu, pa še vedno upošteva v isti meri.

Člen 20: Roki za shranjevanje

26. V skladu s spremenjenim besedilom člena 21(3) Konvencije o Europolu (14) se potreba po nadaljnjem shranjevanju osebnih podatkov, ki se nanašajo na osebe iz člena 10(1), pregleda vsako leto, pregled pa dokumentira. V členu 20(1) Predloga pa se pregled zahteva le v roku treh let po vnosu podatkov. ENVP ni povsem prepričan, da je ta dodatna prožnost potrebna in zato priporoča, naj se v Predlog vključi obvezni letni pregled. Sprememba Predloga je še toliko bolj pomembna, saj bi moral ta določati obveznost rednega pregleda shranjevanja in ne le pregled na vsaka tri leta.

Člen 21: Dostop do nacionalnih in mednarodnih zbirk podatkov

27. Člen 21 predstavlja splošno določbo, ki Europolu omogoča računalniški dostop do podatkov iz drugih informacijskih sistemov, ki so nacionalnega ali mednarodnega značaja. Ta dostop se lahko omogoči le glede na vsak primer posebej ter ob upoštevanju strogih pogojev. Vendar pa člen 21 omogoča preveč širok dostop, ki za naloge Europola ni nujnega pomena. V zvezi s tem ENVP navaja svoje mnenje z dne 20. januarja 2006 o dostopu organov, odgovornih za notranjo varnost, do VIS (15). ENVP priporoča, da se besedilo Predloga temu ustrezno spremeni.

28. Treba je tudi upoštevati, da je določba, kolikor zadeva dostop do nacionalnih zbirk podatkov, zastavljena širše kot sporočanje informacij med Europolom in nacionalnimi enotami, kakor je med drugim omenjeno v členu 12(4) Predloga. Dostop bo omogočen samo v skladu z določbami sedanjega sklepa Sveta ter v skladu z nacionalno zakonodajo o dostopu in uporabi podatkov. ENVP pozdravlja zamisel iz člena 21 o uporabi strožjega pravila. Poleg tega pa je pomen sporočanja osebnih podatkov med Europolom in nacionalnimi zbirkami podatkov, vključno z dostopom Europola do omenjenih nacionalnih zbirk, še dodaten razlog za sprejetje Okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, saj bo zagotavljal ustrezno raven zaščite.

Člen 24: Sporočanje osebnih podatkov tretjim organom

29. Člen 24(1) določa dva pogoja za sporočanje osebnih podatkov organom tretjih držav in mednarodnim organizacijam: (a) sporočanje je dovoljeno samo, če je to potrebno v posameznih primerih v boju proti kaznivim dejanjem ter (b) če temelji na mednarodnem sporazumu, ki zagotavlja ustrezno raven zaščite podatkov s strani tretjega organa. Člen 24(2) v izjemnih primerih omogoča odstopanje, in sicer ob upoštevanju ravni zaščite podatkov s strani organa, ki te podatke prejme. ENVP razume, da so navedene izjeme potrebne in poudarja pomen njihove stroge uporabe za vsak primer posebej ter v zelo izjemnih razmerah/okoliščinah??. Člen 24(2) te pogoje obravnava na zadovoljiv način.

Člen 29: Pravica dostopa do osebnih podatkov

30. Člen 29 obravnava pravico dostopa do osebnih podatkov. Gre za eno izmed osnovnih pravic oseb, na katere se podatki nanašajo, ki je določena v členu 8(2) Listine o temeljnih pravicah Evropske unije ter je hkrati zagotovljena v Konvenciji Sveta Evrope št. 108 z dne 28. januarja 1981 in v Priporočilu Odbora ministrov Sveta Evrope št. R(87)15 z dne 17. septembra 1987. Ta pravica je del načela o pošteni in zakoniti obdelavi osebnih podatkov in je oblikovana tako, da ščiti bistvene interese oseb, na katere se podatki nanašajo. Vendar pa pogoji iz člena 29 to pravico omejujejo na način, ki glede na zgoraj omenjene ugotovitve ni sprejemljiv.

31. Prvič, člen 29(3) določa, da se zahteva za dostop do osebnih podatkov, vložena v državi članici v skladu s členom 29(2), obravnava v skladu s členom 29 ter z zakonodajo in postopki države članice, v kateri je bila zahteva vložena. Nacionalna zakonodaja tako lahko omeji področje uporabe in vsebino pravice dostopa do osebnih podatkov ter določi postopkovne omejitve. Rezultat bi bil lahko nezadovoljiv. Zahteve za dostop do osebnih podatkov na primer lahko vložijo tudi osebe, katerih podatke ne obdela Europol. Bistvenega pomena je, da se pravica do dostopa razširi tudi na omenjene zahteve. Zato je treba zagotoviti, da se nacionalna zakonodaja, v okviru katere je pravica do dostopa bolj omejena, ne uporablja.

32. ENVP meni, da bi bilo treba sklicevanje na nacionalno zakonodajo iz člena 29(3) črtati ter ga nadomestiti z usklajenimi pravili o področju uporabe, vsebini ter postopku, po možnosti v Okvirnem sklepu Sveta o varstvu osebnih podatkov ali po potrebi v Sklepu Sveta.

33. Poleg tega člen 29(4) navaja tudi razloge za zavrnitev dostopa do osebnih podatkov v primeru, da oseba, na katero se osebni podatki nanašajo, uveljavlja pravico dostopa do svojih podatkov, ki jih obdela Europol. V skladu s členom 29(4) se dostop zavrne, če bi ta „lahko ogrožal“ določene posebne interese. To besedilo je zastavljeno širše kot besedilo člena 19(3) Konvencije o Europolu, ki omogoča zavrnitev dostopa samo „če je taka zavrnitev potrebna“.

34. ENVP priporoča, da se obdrži strožje zastavljeno besedilo iz Konvencije o Europolu. Treba pa je tudi zagotoviti, da bo upravljavec podatkov zavezan navesti razloge za zavrnitev tako, da se uporaba te izjeme lahko učinkovito nadzira. Navedeno načelo je izrecno določeno v Priporočilu Odbora ministrov Sveta Evrope št. R(87) 15. Besedilo Predloga Komisije ni sprejemljivo, saj ne upošteva ustrezno temeljne narave pravice do dostopa. Izjeme so lahko sprejemljive le, če je to potrebno za zaščito drugega temeljnega interesa oziroma, drugače povedano, če bi dostop ta interes ogrožal.

35. Nenazadnje pa je pravica do dostopa strogo omejena s posvetovalnim mehanizmom iz člena 29(5). Mehanizmom določa, da je dostop možen le pod pogojem, da se o tem posvetujejo vsi pristojni organi, dostop do podatkov, ki so vneseni v analitične datoteke, pa je odvisen od soglasja med Europolom in vsemi državami članicami, ki sodelujejo pri analizi ali jih to neposredno zadeva. Omenjeni mehanizem dejansko razveljavlja temeljno naravo pravice do dostopa. Dostop bi moral biti načeloma mogoč, omejen pa le pod posebnimi pogoji. V skladu z besedilom Predloga pa bi bil dostop omogočen samo po opravljenem posvetovanju in doseženemu soglasju.

IV. UPORABA SPLOŠNEGA OKVIRA ZA VARSTVO PODATKOV

Splošna točka

36. Europol bo organ Evropske unije, ne pa institucija ali organ Skupnosti v smislu člena 3 Uredbe (ES) št. 45/2001. Omenjena uredba se zato razen v posebnih okoliščinah običajno ne uporablja za obdelavo osebnih podatkov s strani Europola. V poglavju V tega predloga je zato predstavljena ureditev varstva podatkov sui generis, katere osnova je ravno tako uporaben splošen pravni okvir za varstvo podatkov.

Splošen pravni okvir za varstvo podatkov v okviru tretjega stebra

37. V Predlogu se upošteva, da je treba vzpostaviti splošen pravni okvir za varstvo podatkov. Europol v skladu s členom 26 Predloga kot splošen predpis (lex generalis) uporablja načela iz Okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. Sklicevanje na Konvencijo Sveta Evrope št. 108 z dne 28. januarja 1981 in na Priporočilo Odbora ministrov Sveta Evrope št. R(87)15 z dne 17. septembra 1987 v členu 14(3) Konvencije o Europolu se nadomesti s sklicevanjem na (predlagani) Okvirni sklep Sveta.

38. ENVP pozitivno ocenjuje člen 26 navedenega predloga. Ta določba je ključnega pomena za učinkovitejše varstvo podatkov, pomembno vlogo pa igra tudi zaradi doslednosti saj namreč omogoča izmenjavo osebnih podatkov, s tem pa tudi kazenski pregon. Zagotoviti pa je treba združljivost omenjenih dveh instrumentov, saj ta ob upoštevanju naslednjega ni samoumevna. — O besedilu Okvirnega sklepa Sveta so razpravljali v Svetu, ki je bilo med pogajanji bistveno spremenjeno, zaradi česar so se pogajanja konec leta 2006 znašla na mrtvi točki. — Nemško predsedstvo je napovedalo predlog novega besedila, ki naj bi vseboval predvsem splošna načela glede varstva podatkov, na voljo pa naj bi bil marca 2007. — V trenutnih pogajanjih pomembno temo predstavlja neposredna uporaba Okvirnega sklepa Sveta pri obdelavi podatkov s strani Europola. V sedanji predlog bo – odvisno od izida pogajanj o tem okvirnem sklepu, najbrž na osnovi nemškega predloga – morda treba vključiti dodatne zaščitne ukrepe. O tem bo treba presoditi kasneje, ko bo že več znano o tem, kakšen je bil izid pogajanj o Okvirnem sklepu Sveta.

39. ENVP poudarja, da navedenega sklepa Sveta ne bi smeli sprejeti, dokler Svet ne sprejme okvira za varstvo podatkov, s čimer bi zagotovili ustrezno raven varstva podatkov v skladu s sklepi ENVP iz njegovih dveh mnenj glede Komisijinega Predloga okvirnega sklepa Sveta (16).

40. V zvezi s tem ENVP izpostavlja dva posebna elementa Predloga okvirnega sklepa Sveta s strani Komisije, ki sta še zlasti namenjena boljšemu varstvu posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, kadar njihove podatke obdeluje Europol. Kot prvo, Predlog uvaja možnosti razlikovanja obdelave podatkov glede na stopnjo točnosti in zanesljivosti. Podatki, ki temeljijo na mnenjih, se ločijo od podatkov, ki temeljijo na dejstvih. Takšno jasno razlikovanje med nezanesljivimi in zanesljivimi podatki predstavlja pomembno metodo, ki je skladna z načelom kakovosti podatkov. V Predlogu pa je poskrbljeno tudi za razlikovanje med podatki različnih kategorij oseb, in sicer na podlagi njihove morebitne vpletenosti v kazniva dejanja.

Uredba (ES) št. 45/2001

41. Omenjeno vodi k uporabi Uredbe (ES) št. 45/2001 v zvezi z dejavnostmi Europola. Ta uredba se uporablja predvsem v zvezi z osebjem Europola, o katerem bo govora v točki 47. Uporabljala pa se bo tudi v zvezi z izmenjavo podatkov z organi Skupnosti – kar je tema poglavja IV tega mnenja –, in sicer vsaj kar zadeva podatke, ki jih ti organi pošiljajo Europolu. Pomembni primeri organov Skupnosti so organi iz člena 22(1) omenjenega predloga.

42. Pričakovati je, da bodo morali ti organi Europolu osebne podatke pošiljati dokaj redno. Pri tem bodo za institucije in organe Skupnosti veljale vse obveznosti iz Uredbe (ES) št. 45/2001, in sicer zlasti glede zakonitosti obdelave (člen 5 Uredbe), predhodnega preverjanja (člen 27) ter posvetovanja z ENVP (člen 28). Zaradi navedenega je vprašljiva uporaba členov 7, 8 in 9 Uredbe (ES) št. 45/2001. Europol, ki „ni institucija ali organ Skupnosti“ in za katerega Direktiva 95/46/ES ne velja, bi lahko uvrstili v okvir člena 9. V tem primeru bi se morala ustreznost ravni varstva, ki jo nudi Europol, ovrednotiti glede na člen 9(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, podobno kot to velja za druge mednarodne organizacije ali tretje države. Na takšno rešitev se ne bi bilo mogoče z gotovostjo opreti, poleg tega pa ne bi bila v skladu z osnovno zamislijo v Predlogu, da bi položaj Europola nekoliko bolj uskladili s položajem institucij in organov v okviru Pogodbe ES. Kadar gre za obdelavo podatkov, ki izhajajo iz organov Skupnosti, bi bilo Europol bolje obravnavati kot organ Skupnosti. ENVP predlaga, da se členu 22 doda naslednji odstavek: „Kadar osebne podatke posredujejo institucije ali organi Skupnosti, se Europol šteje za organ Skupnosti v smislu člena 7 Uredbe (ES) št. 45/2001“.

Izmenjava podatkov z Olafom

43. Posebno pozornost je treba nameniti izmenjavi osebnih podatkov z Evropskim uradom za boj proti goljufijam (Olaf). Izmenjava informacij med Europolom in Olafom trenutno poteka na osnovi upravnega dogovora med obema organoma. Omenjeni dogovor ureja izmenjavo strateških in tehničnih informacij, ne vključuje pa izmenjave osebnih podatkov.

44. Predlog sklepa Sveta je drugačne vrste. V členu 22(3) je določeno, da izmenjava informacij, vključno z osebnimi podatki, poteka na enak način kot izmenjava podatkov med Olafom in pristojnimi organi v državah članicah (17). Ta izmenjava je omejena na goljufijo, aktivno in pasivno korupcijo ter pranje denarja. Olaf in Europol v vsakem posameznem primeru upoštevata zahteve po tajnosti preiskovalnega postopka in varstvu podatkov. Kar zadeva Olaf, to pomeni, da mora v vsakem primeru zagotoviti raven varstva, kot je določena v Uredbi 45/2001.

45. Poleg tega je v členu 48 Predloga določeno tudi, da se za Europol uporablja Uredba (ES) št. 1073/1999 (18). Olaf je pristojen za izvajanje upravnih preiskav v Europolu in ima v ta namen pravico do neposrednega in nenapovedanega dostopa do vseh podatkov, s katerimi razpolaga Europol (19). ENVP je mnenja, da je področje uporabe te določbe dvoumno; — zajema namreč preiskave goljufij, korupcije, pranja denarja in drugih nezakonitih dejanj, ki škodijo finančnim interesom Evropske skupnosti, s strani Olafa ter znotraj samega Europola. — Glede na področje uporabe pa je mogoče sklepati tudi, da se v zvezi s temi preiskavami – pa tudi z nadzorom Olafa glede njegovih pristojnosti s strani ENVP – uporablja tudi Uredba (ES) št. 45/2001.

46. Vendar pa določba ne zajema in ne bi smela zajemati preiskav nezakonitih dejanj izven Europola, v zvezi s katerimi bi lahko podatki, obdelani v Europolu, pomenili dodatne informacije. V takih primerih bi zadostovale določbe za izmenjavo informacij, tudi osebnih podatkov, iz člena 22(3). ENVP priporoča, da se v tem pogledu področje uporabe člena 48 Predloga bolje pojasni.

V. USKLAJEVANJE POLOŽAJA EUROPOLA S POLOŽAJEM DRUGIH ORGANOV EVROPSKE UNIJE V OKVIRU POGODBE ES

Osebje Europola

47. Osebje Europola bo zajeto v področje uporabe Kadrovskih predpisov. Zaradi doslednosti in nediskriminacije bi se morale pri obdelavi podatkov v zvezi z osebjem Europola uporabljati tako vsebinske določbe kot določbe v zvezi z nadzorom iz Uredbe 45/2001. V uvodni izjavi (12) Predloga je govora o uporabi uredbe o obdelavi osebnih podatkov, in sicer za osebne podatke v zvezi z osebjem Europola. ENVP meni, da ne zadostuje, da je ta zamisel pojasnjena v uvodnih izjavah. Uvodne izjave pravnega akta Skupnosti so nezavezujoče in ne vključujejo normativnih določb (20). Besedilu samega sklepa bi bilo treba na primer v členu 38 dodati odstavek, s katerim se določi, da se za obdelavo osebnih podatkov v zvezi z osebjem Europola uporablja Uredba 45/2001; s tem se zagotovi dosledna uporaba navedene uredbe.

Nadzor nad obdelavo podatkov, ki jo izvaja Europol

48. Cilj Predloga ni bistveno spremeniti sistema nadzora nad Europolom, v katerem ima osrednjo vlogo skupni nadzorni organ. Ta se glede na predlagani pravni okvir ustanovi v skladu s členom 33 Predloga. Nekatere spremembe statusa in dejavnosti Europola pa bodo povzročile, da bo vloga EVNP manjša, razen kar zadeva njegove naloge v zvezi z osebjem Europola. V členu 33(6) Predloga je zato določeno, da mora skupni nadzorni organ sodelovati z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov ter z drugimi nadzornimi organi. V tej določbi je izražena podobna obveznost ENVP o sodelovanju s skupnim nadzornim organom, kot to določa člen 46(f)(ii) Uredbe (ES) št. 45/2001. ENVP določbo pozdravlja kot uporaben instrument za spodbujanje doslednega pristopa k varstvu podatkov po vsej EU, ne glede na to, za kateri steber gre.

49. Kot že rečeno, omenjeni predlog ne predvideva nobenih bistvenih sprememb sistema nadzora. Glede na širši okvir tega predloga pa bo glede prihodnjega sistema nadzora nad Europolom morda potreben temeljitejši razmislek. Razvoj dogodkov gre predvsem v dve smeri. Kot prvo, v členih 44-47 Uredbe (ES) št. 1987/2006 (21) je predvidena nova ureditev nadzora nad SIS II. Nemško predsedstvo pa je na podlagi Okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah tudi napovedalo, da preučuje novo ureditev za nadzor evropskih informacijskih sistemov, vključno z Europolom, v okviru tretjega stebra.

50. Stališče ENVP je, da to mnenje ni prava priložnost za razpravo o bistvenih spremembah sistema nadzora. Temelji sistema nadzora nad SIS II kot omrežnega sistema so znotraj prvega stebra; za Europol kot organ znotraj tretjega stebra, kar pomeni omejene pristojnosti institucij Skupnosti, zlasti Komisije in Sodišča Evropskih skupnosti, zato ne bi bil ustrezen. Glede na to, da zaščitni ukrepi v okviru tretjega stebra niso predvideni, bo poseben sistem nadzora še vedno potreben. V členu 31 se na primer obravnavajo pritožbe posameznikov. Poleg tega so zamisli o novi ureditvi za nadzor evropskih informacijskih sistemov, ki jo je napovedalo nemško predsedstvo, še vedno v zelo zgodnji fazi. Sedanji sistem pa konec koncev dobro deluje.

51. ENVP se bo zato v pripombah osredotočil na svojo vlogo pri izmenjavi osebnih podatkov med Europolom in drugimi organi na ravni Evropske unije. Določbe v zvezi s to izmenjavo predstavljajo pomemben nov element Predloga. V členu 22(1) so omenjeni Frontex, Evropska centralna banka, ECSDO (22) in Olaf. ENVP je pristojen za izvajanje nadzora nad vsemi temi organi. V členu 22(2) je navedeno, da Europol z omenjenimi organi lahko sklene delovne dogovore, ki se lahko nanašajo na izmenjavo osebnih podatkov. Kar zadeva Olaf, lahko takšna izmenjava poteka tudi brez delovnih dogovorov (člen 22(3)). V zvezi s tem je pomemben tudi člen 48 Predloga, o katerem je bilo govora v točkah 45 in 46.

52. Zagotoviti bi bilo treba, da ENVP lahko izvaja pooblastila, ki so mu bila podeljena v okviru Uredbe (ES) št. 45/2001, v zvezi s podatki, ki jih sporočijo organi Skupnosti. To je še toliko bolj pomembno za primere posredovanja osebnih podatkov, pri katerih se bo Europol štel za organ Skupnosti v smislu člena 7 Uredbe (ES) št. 45/2001, kakor je bilo predlagano. Zato je tesno sodelovanje s skupnim nadzornim organom iz člena 33 še toliko večjega pomena.

53. ENVP bi želel v zvezi s prej omenjenimi podatki podati dve dodatni priporočili glede pravic posameznikov, na katere se osebni podatki nanašajo: — Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ima na podlagi člena 30 pravico, da se nepravilni podatki, ki se nanašajo nanj, popravijo ali izbrišejo. V primeru, če so države članice takšne podatke poslale neposredno Europolu, jih člen 30(2) zavezuje, da jih morajo popraviti ali izbrisati. Podobno določbo bi bilo treba uvesti v zvezi s podatki, ki jih pošlje organ Skupnosti pod nadzorom ENVP, saj bi s tem zagotovili usklajeno reakcijo Europola in omenjenega organa Skupnosti. — V členu 32(2) se obravnava pravica posameznika, da preveri zakonitost obdelave podatkov v primeru, da je šlo pri podatkih, ki jih država članica pošlje ali ima vpogled vanje, za podatke, ki zadevajo tega posameznika. Podobno določbo bi bilo treba uvesti v zvezi s podatki, ki jih pošlje organ Skupnosti pod nadzorom ENVP.

54. ENVP bi moral glede na prej omenjene ugotovitve tesno sodelovati s skupnim nadzornim organom, vsaj takoj ko bo urejena izmenjava podatkov z organi Skupnosti. Gre za eno glavnih področij, na katerem bodo začele veljati medsebojne obveznosti sodelovanja.

Posvetovanje z organi, odgovornimi za varstvo podatkov

55. V členu 10(3) je predviden sklep Sveta glede pogojev, ki zadevajo vzpostavitev določenih sistemov za obdelavo podatkov s strani Europola. ENVP priporoča, da se pred sprejetjem takšnega sklepa v besedilo vključi tudi obveznost posvetovanja z ENVP in s skupnim nadzornim organom.

56. Člen 22 obravnava odnose Europola z drugimi povezanimi organi in agencijami Skupnosti ali Unije. Opisani medsebojni odnosi iz tega člena se lahko uresničijo z delovnimi dogovori, zadevajo pa lahko izmenjavo osebnih podatkov. Po sprejetju ureditve iz člena 22 se je zato treba posvetovati z ENVP in s skupnim nadzornim organom, kolikor gre za dogovore v zvezi z varstvom osebnih podatkov, ki so v obdelavi v institucijah in organih Skupnosti. ENVP priporoča, da se besedilo Predloga temu ustrezno prilagodi.

57. V členu 25(2) je navedeno, da se za izmenjavo podatkov z drugimi povezanimi organi in agencijami Skupnosti ali Unije določijo izvedbena pravila. ENVP pred sprejetjem takšnih pravil v skladu s prakso v okviru zakonodaje Skupnosti – organi Skupnosti se z ENVP posvetujejo na podlagi člena 28(1) Uredbe (ES) št. 45/2001 – priporoča posvetovanje s skupnim nadzornim organom in z ENVP.

Uradna oseba za varstvo podatkov

58. ENVP pozitivno ocenjuje člen 27 z določbo o pooblaščencu (uradni osebi – glede na osnovno Uredbo, op. prev.) za varstvo podatkov (Data Protection Officer – DPO), katerega naloga bo med drugim zagotoviti zakonitost in skladnost z določbami o obdelavi osebnih podatkov, in pri tem delovati neodvisno. Na ravni Skupnosti, tj. v okviru njenih institucij in organov, je bila ta funkcija uspešno uvedena z Uredbo (ES) št. 45/2001. DPO v okviru Europola svoje naloge že izvaja, vendar zaenkrat še brez ustrezne pravne podlage.

59. Bistvenega pomena za uspešno delovanje DPO je, da je njegova neodvisnost zagotovljena z zakonodajo. V člen 24 Uredbe (ES) št. 45/2001 je zato vključenih več določb, ki ta cilj zagotavljajo. DPO se imenuje za določeno obdobje, razrešen pa je lahko samo v zares izjemnih okoliščinah. Preskrbijo se mu ustrezno osebje in sredstva. Pri opravljanju svojih dolžnosti ne sme prejeti nobenih navodil.

60. Žal pa te določbe v sedanji predlog niso vključene, z izjemo določbe glede prejemanja navodil. ENVP zato močno priporoča, da se v besedilo dodajo zagotovila glede neodvisnosti DPO; na primer posebni zaščitni ukrepi v zvezi z imenovanjem in razrešitvijo DPO ter njegovo neodvisnostjo v odnosu do upravnega odbora. Omenjene določbe so za zagotovitev neodvisnosti DPO nujne. Poleg tega bi z njimi pripomogli k nekoliko boljši uskladitvi položaja DPO v Europolu s položajem drugih DPO v okviru institucij Skupnosti. ENVP pa ob koncu poudarja, da člen 27(5) Predloga, v katerem je upravni odbor pozvan, da sprejme izvedbena pravila v zvezi z določenimi vidiki delovanja DPO, po svoji naravi ni zadostno zagotovilo neodvisnosti DPO. Upoštevati je treba, da je neodvisnost potrebna predvsem v odnosu glede upravljanja Europola.

61. Še en razlog več je, zakaj bi bilo treba določbo o DPO v sklepu Sveta uskladiti s členom 24 Uredbe (ES) št. 45/2001. Omenjena uredba se namreč uporablja v zvezi z osebnimi podatki osebja Europola (glej točko 47), kar pomeni, da v tem pogledu zajema tudi DPO Europola. V vsakem primeru bi bilo DPO treba imenovati v skladu z zahtevami iz omenjene uredbe.

62. ENVP poleg tega za Europol priporoča uporabo sistema predhodnega preverjanja, kakor je za organe Skupnosti določen v členu 27 Uredbe (ES) št. 45/2001. Sistem predhodnega preverjanja se je izkazal za učinkovit instrument in pri varstvu podatkov v okviru institucij in organov Skupnosti igra bistveno vlogo.

63. Nenazadnje pa bi bilo koristno tudi, če bi DPO Europola sodeloval v obstoječi mreži DPO v okviru prvega stebra, tudi če bi to presegalo dejavnosti DPO v zvezi z osebjem Europola. Tako bi bila tudi v prihodnje zagotovljena uporaba takšnega pristopa glede vprašanj v zvezi z varstvom podatkov, kot ga uporabljajo organi Skupnosti, odlično pa bi se skladal tudi s ciljem iz uvodne izjave (16) Predloga, tj. sodelovanjem z evropskimi organi in agencijami, ki zagotavljajo ustrezno raven varstva podatkov v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001. ENVP priporoča, da se uvodnim izjavam Predloga, v katerih je navedeni cilj tega skupnega pristopa omenjen, doda stavek, ki bi se lahko glasil: „Pooblaščenec za varstvo podatkov bo pri izpolnjevanju svojih dolžnosti sodelovala z uradnimi osebami za varstvo podatkov, imenovanimi na podlagi zakonodaje Skupnosti.“

VI. SKLEPI

64. ENVP razume potrebo po novi in prilagodljivejši pravni podlagi za Europol, vendar posebno pozornost namenja vsebinskim spremembam, veljavnim predpisom o varstvu podatkov ter vedno večji sorodnosti Europola z organi Skupnosti.

65. V zvezi z vsebinskimi spremembami predlaga: — v besedilo sklepa naj se vključijo posebni pogoji in omejitve glede informacij in obveščevalnih podatkov s strani zasebnikov, med drugim zato, da se zagotovi točnost teh informacij, saj gre za osebne podatke, zbrane za komercialne namene v komercialnem okolju; — zagotovi naj se, da je obdelava osebnih podatkov, katerih pomen še ni bil ocenjen, strogo omejena na ocenjevanje njihove ustreznosti; te podatke bi bilo treba hraniti v ločenih zbirkah podatkov, in sicer za največ 6 mesecev, dokler ni ocenjeno, kakšnega pomena so za določeno nalogo Europola; — kar zadeva interoperabilnost z drugimi sistemi obdelave izven Europola naj – ko bo medsebojna povezava z drugo zbirko podatkov dejansko vzpostavljena –, veljajo strogi pogoji in zagotovila. — vključijo naj se zaščitni ukrepi glede dostopa do podatkov tistih oseb, ki (še) niso zagrešile kaznivega dejanja; zaščitne ukrepe iz Konvencije o Europolu pa bi morali še vedno upoštevati v isti meri; — zagotovi naj se, da se vsako leto presodi, kakšna je potreba po nadaljnji hrambi osebnih podatkov posameznikov, presojo pa dokumentira; — računalniški dostop ter pridobivanje podatkov iz drugih nacionalnih in mednarodnih informacijskih sistemov bi smelo biti dovoljeno le glede na vsak primer posebej ter ob upoštevanju strogih pogojev; — v zvezi s pravico do dostopa bi bilo treba sklicevanje na nacionalno zakonodajo iz člena 29(3) črtati ter ga nadomestiti z usklajenimi pravili glede področja uporabe, vsebine ter postopka, po možnosti v Okvirnem sklepu Sveta o varstvu osebnih podatkov ali po potrebi v Sklepu Sveta; člen 29(4) bi bilo treba preoblikovati, in sicer tako, da se dostop do osebnih podatkov zavrne le, „če je takšna zavrnitev nujna za“; mehanizem posvetovanja iz člena 29(5) bi bilo treba črtati.

66. Sedanjega sklepa Sveta ne bi smeli sprejeti, dokler Svet ne sprejme okvira za varstvo podatkov, s čimer bi zagotovili ustrezno raven varstva podatkov v skladu s sklepi ENVP iz njegovih dveh mnenj glede Komisijinega Predloga okvirnega sklepa Sveta. Podatke, ki temeljijo na mnenjih, bi bilo treba ločiti od podatkov, ki temeljijo na dejstvih. Treba bi bilo razlikovati med podatki različnih kategorij oseb, in sicer na podlagi njihove morebitne vpletenosti v kazniva dejanja.

67. ENVP predlaga, da se členu 22 doda naslednji odstavek: „Kadar osebne podatke posredujejo institucije ali organi Skupnosti, se Europol šteje za organ Skupnosti v smislu člena 7 Uredbe (ES) št. 45/2001“.

68. Člen 48 Predloga o preiskavah, ki jih izvaja Olaf, ne bi smel zajemati preiskav o nezakonitih dejanjih izven Europola, v zvezi s katerimi bi lahko podatki, obdelani v Europolu, pomenili dodatne informacije. ENVP priporoča, da se področje uporabe člena 48 Predloga bolje pojasni.

69. Besedilu Sklepa bi bilo treba dodati odstavek, s katerim se določi, da se za obdelavo osebnih podatkov v zvezi z osebjem Europola uporablja Uredba (ES) št. 45/2001; s tem se zagotovi dosledna uporaba navedene uredbe.

70. Področje uporabe dveh določb o pravicah posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki (člen 30(2) in člen 32(2)), bi bilo treba razširiti na podatke, ki jih pošlje organ Skupnosti pod nadzorom ENVP, saj bi s tem zagotovili usklajeno reakcijo Europola in omenjenega organa Skupnosti.

71. Člen 10(3), člen 22 in člen 25(2) bi morali vključevati (natančnejšo) določbo o posvetovanju z organi, odgovornimi za varstvo podatkov.

72. ENVP močno priporoča, da se v besedilo vključijo zagotovila glede neodvisnosti DPO; na primer posebni zaščitni ukrepi v zvezi z imenovanjem in razrešitvijo DPO ter njegovo neodvisnostjo v odnosu do upravnega odbora, v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.

V Bruslju, 16. februarja 2007 Peter HUSTINX Evropski nadzornik za varstvo podatkov

(1) UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

(2) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

(3) V skladu s prakso Komisije v drugih (nedavnih) primerih. Glej zadnje Mnenje ENVP z dne 12. decembra 2006 o predlogih za spremembo finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti ter njenih izvedbenih pravil (COM(2006) 213 konč. in SEC(2006) 866 konč.), objavljeno na: www.edps.europa.eu.

(4) UL C 316, 27.7.1995, str. 1.

(5) Začetek veljavnosti je predviden v mesecu marcu/aprilu 2007.

(6) Okvirni sklep Sveta 2006/960 PNZ z dne 18. decembra 2006 o izmenjavi informacij in obveščevalnih podatkov med organi kazenskega pregona držav članic Evropske unije (UL L 386, 29.12.2006, str. 89).

(7) Gre za izbor najpomembnejših vprašanj, ki jih obravnava poročilo ENVP o SIS II in temelji na njihovemu pomenu za sedanji Predlog. Glej: Mnenje z dne 19. oktobra 2005 o treh predlogih glede druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II), COM (2005)230 konč., COM (2005)236 konč. in COM (2005)237 konč.) (UL C 91, 19.4.2006, str. 38).

(8) Novo besedilo se predvidoma lahko pričakuje marca 2007.

(9) Okvirni sklep Sveta z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, 18.7.2002, str. 1).

(10) V zvezi s tem glej Mnenje z dne 26. septembra 2005 o Predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o hrambi podatkov, obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javnih elektronskih komunikacijskih storitev, in spremembi Direktive 2002/58/ES (COM (2005) 438 onč.) (UL C 298, 29.11.2005, str. 1).

(11) Glej tudi podobna priporočila v Mnenju z dne 19. decembra 2005 o Predlogu okvirnega sklepa Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (COM (2005) 475 konč.) (UL C 47, 25.2.2006, str. 27).

(12) To je najdaljši rok hrambe iz člena 6a Konvencije o Europolu po vključitvi sprememb iz treh protokolov, omenjenih v točki 2.

(13) Mnenje z dne 10. marca 2006, objavljeno na spletni strani ENVP.

(14) Kot je določeno v členu Konvencije o Europolu po vključitvi sprememb iz treh protokolov, omenjenih v točki 2.

(15) Mnenje z dne 20. januarja 2006 o Predlogu sklepa Sveta o dostopu organov držav članic, odgovornih za notranjo varnost, in Europola do Vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov v namen preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj (COM (2005) 600 konč.) (UL C 97, 25.4.2006, str. 6).

(16) Mnenje z dne 19. decembra 2005 (UL C 47, 25.2.2006, str. 27) ter Drugo mnenje z dne 29. novembra 2006 (ki v UL še ni bilo objavljeno) (na voljo na www.edps.europa.eu).

(17) Na podlagi člena 7 Drugega protokola h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL C 221, 19.7.1997, str. 12)

(18) Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), UL L 136, 31.5.1999, str. 1.

(19) Glej člen 1(3) in člen 4(2) omenjene uredbe.

(20) Glej na primer Medinstitucionalni sporazum z dne 22. decembra 1998 o skupnih smernicah za pripravo kakovostnih pravnih aktov Skupnosti (UL C 73, 17.3.1999, str. 1), smernica št. 10.

(21) Uredba (ES) št. 1987/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) (UL L 381, 28.12.2006, str. 4).

(22) Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami.