Predlog SKLEP SVETA o dovoljenju Franciji, da uporabi nižje ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, ki se uporabljata kot pogonsko gorivo v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES /* COM/2013/022 final - 2013/0018 (NLE) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Obdavčitev energentov in električne energije v EU ureja Direktiva Sveta 2003/96/ES[1] (v nadaljnjem besedilu: direktiva o obdavčitvi energije ali Direktiva). V skladu s členom 19(1) Direktive, poleg določb zlasti členov 5, 15 in 17, lahko Svet na predlog Komisije kateri koli državi članici soglasno dovoli uvedbo dodatnih oprostitev ali znižanj ravni obdavčitve zaradi upoštevanja posebnih politik. Cilj tega predloga je Franciji v okviru opredeljenih omejitev dovoliti nadaljnjo uporabo diferenciranih ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, z izjemo plinskega olja za komercialno uporabo. Diferenciacija naj bi odražala decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države. Zahtevek in njegovo splošno ozadje Z Izvedbenim sklepom Sveta 2011/38/EU[2] (v nadaljnjem besedilu: Sklep 2011/38/EU), sprejetim na podlagi Odločbe Sveta 2005/767/ES[3] (v nadaljnjem besedilu: Odločba 2005/767/ES), je bilo Franciji dovoljeno, da do 31. decembra 2012 uporablja znižane ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja na regionalni ravni, in sicer zaradi upravne reforme, ki vsebuje decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države. Francija na podlagi navedenega sklepa trenutno uporablja shemo, ki francoskim upravnim regijam omogoča uporabo znižane ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, z izjemo plinskega olja za komercialno uporabo. Zadevni davek je Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers – domači davek za naftne proizvode (TIPP), ki je trošarina. Francoski organi so z dopisom z dne 10. februarja 2012 v skladu s členom 19 Direktive zahtevali podaljšanje te sheme pod enakimi pogoji, vendar za obdobje šestih let od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2018. Dodatne informacije in pojasnila so predložili 24. maja 2012 in 5. oktobra 2012. Uporaba ukrepa Francoski carinski zakonik določa enotno najvišjo davčno stopnjo za neosvinčen bencin in plinsko olje. Regijam je dovoljeno, da te stopnje zmanjšajo za znesek, ki v obdobju odstopanja ne sme presegati 35,4 EUR na 1 000 litrov neosvinčenega bencina, vključno z gorivom E10, in 23,0 EUR na 1 000 litrov plinskega olja. Ti zneski pomenijo najvišje prihodke na 1 000 litrov, ki jih neposredno dobijo regije. Regionalni sveti vsako leto glasujejo o znesku znižanja, s čimer dokazujejo samostojnost odločanja regij in spodbujajo izboljšanje kakovosti svojih uprav, česar ni mogoče doseči s prerazporeditvijo sredstev iz nacionalnega proračuna v lokalne proračune. Raven obdavčitve po znižanjih nikoli ne sme biti nižja od najnižjih ravni EU iz Direktive 2003/96/ES, za plinsko olje za komercialno uporabo pa znižanja ne veljajo. Nadzorni ukrepi in ukrepi glede gibanja za zadevne proizvode Enote centralne ravni države bi ohranile pristojnost zbiranja in nadzora trošarine za plinsko olje in neosvinčeni bencin ne glede na znižanja, sprejeta na ravni regij. Proizvodi bi se gibali v okviru ocarinjenih ureditev in goriva bi se obdavčila ob uporabi na stopnji dajatve v regiji, v katero se dobavljajo. V odziv na ugotovljena posebna tveganja goljufij (preusmerjanje pošiljk, da se izkoristi diferencirana obdavčitev med regijama) bi se logistična veriga nadzirala s predhodno identifikacijo prejemnikov s strani dobaviteljev in obveščanjem carinske uprave o tem. Analiza tveganja kaže, da bi bilo treba prejemnike razdeliti v tri kategorije: končni uporabniki z zmogljivostjo za shranjevanje, bencinske črpalke in distributerji ocarinjenega goriva. V primeru notranjega gibanja ocarinjenega goriva bi carinski organi lahko preverili izvor proizvoda in regijo namembnega kraja. V primeru neobičajnih poti ali nerazložljivo dolgega časa prevoza bi carinski organi lahko preverili, ali so bile pošiljke preusmerjene iz prvotno določenega regionalnega namembnega kraja. Navedbe Francije v zvezi z vplivom na notranji trg in vidiki državne pomoči Francoski organi navajajo, da ukrep ne bi vplival na pravilno delovanje notranjega trga, zlasti ker je področje uporabe ukrepa omejeno na goriva za nekomercialno uporabo. Poleg tega so razlike pri maloprodajnih cenah goriva za nekomercialno uporabo med distribucijskimi omrežji višje od zneska razlik zaradi ukrepa. Po podatkih francoskih organov med uporabo ukrepa ni bilo pritožb glede njegovih izkrivljajočih učinkov. Kar zadeva izključitev plinskega olja za komercialno uporabo iz področja uporabe ukrepa, bi za francoske ali evropske cestne prevoznike, ki izpolnjujejo pogoje za delno vračilo trošarine za plinsko olje za komercialno uporabo, veljala enaka trošarinska stopnja, ne glede na regijo, v kateri so kupili gorivo. Načrtovane ureditve bi ohranile sedanji postopek povračil in popolnoma izenačile učinke stopenj znižanj, ki so jih regije sprejele z enakovrednimi znižanji zneska povračila za plinsko olje za komercialno uporabo. Ureditve zato ne bi povzročale izkrivljanja konkurence v prometnem sektorju ali vplivale na trgovino znotraj EU. Po mnenju francoskih organov to ne bi pomenilo državne pomoči, ker bi za družbe za cestne prevoze tovora veljala enaka stopnja trošarine za plinsko olje za komercialno uporabo ne glede na regijo, v kateri so ga kupili. Trditve Francije v zvezi z obdobjem uporabe ukrepa Francija v zvezi s trajanjem ureditev poudarja, da bi bilo treba za daljšo uporabo politik, ki jih izvajajo regije, odstopanje podaljšati za šest let. Triletno obdobje iz Sklepa 2011/38/EU se je izkazalo kot zelo kratko in je upravičeno samo z nenavadno naravo ukrepa ter pomisleki držav članic glede tega, da bi se izkrivljala konkurenca. Prvotno je bil namen zadevnega ukrepa spremljanje postopka decentralizacije v Franciji. V tem smislu je triletno obdobje uporabe posebej kratko in neprimerno za uresničevanje navedenega cilja, saj takšno časovno obdobje ne zagotavlja jasnosti v regijah. Ker se nobena od pričakovanih težav, povezanih z ukrepom, ni uresničila, francoski organi zahtevajo uvedbo šestletnega obdobja uporabe za podaljšanje veljavnosti odstopanja. Ocena ukrepa v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES Upoštevanje posebnih politik Prvi pododstavek člena 19(1) Direktive se glasi: Razen določb prejšnjih členov, zlasti členov 5, 15 in 17, lahko Svet, na predlog Komisije, državi članici soglasno dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj zaradi upoštevanja posebnih politik. V skladu s Sklepom 2011/38/EU zadevni nacionalni ukrep izpolnjuje to zahtevo. Iz Sklepa izhaja, da se z regionalno diferenciacijo stopenj v okviru širše politike decentralizacije dosega poseben cilj politike, namreč povečanje upravne učinkovitosti. Veljalo je, da možnost regionalne diferenciacije za regije pomeni dodatno spodbudo, da na pregleden način izboljšajo kakovost svojega upravljanja. Isti sklep zahteva, da znižanja upoštevajo družbeno-ekonomske razmere v regijah, v katerih se uporabljajo. Glede tega so informacije, ki jih je predložila Francija, potrdile, da dejansko obstaja povezava med uporabo regionalne stopnje pod nacionalno ravnijo in družbeno-ekonomskimi razmerami v zadevnih regijah. V obdobju uporabe Sklepa 2011/38/EU sta leta 2010 diferencirano obdavčitev navzdol uporabljali dve regiji (Poitou-Charentes in Korzika), leta 2011 jo je uporabljalo pet regij (Ile - de - France, Poitou - Charentes, Ren - Alpe, Provansa – Alpe - Azurna obala in Korzika), leta 2012 pa tri regije (Poitou - Charentes, Ren - Alpe in Korzika). Večina regij, ki je uporabljala prilagoditev navzdol, je poročala o BDP na prebivalca pod nacionalnim povprečjem. Ena od regij je poročala tudi o višji stopnji brezposelnosti v primerjavi s povprečno nacionalno stopnjo brezposelnosti. Zato se lahko sklene, da je regionalnim organom možnost prilagoditve nacionalne stopnje navzdol omogočila uporabo zadevnega davka na način, ki je prilagojen družbeno-ekonomskim razmeram, ki prevladujejo na njihovem območju. Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije V skladu s tretjim pododstavkom člena 19(1) Direktive se prouči vsak zahtevek, pri čemer se med drugim upoštevajo pravilno delovanje notranjega trga, potreba po zagotavljanju poštene konkurence ter zdravstvena, okoljska, energetska in transportna politika Skupnosti. To preverjanje je bilo izvedeno že ob prejšnji zahtevi Francije in je privedlo do sprejetja Odločbe 2005/767/ES in Sklepa 2011/38/EU. Po navedbah te odločbe in sklepa je bilo ugotovljeno, da splošno delovanje ukrepa ne povzroča ovir za trgovanje znotraj EU. Hkrati je bilo določenih več pogojev za zagotovitev, da uporaba odstopanja ne bi oteževala delovanja notranjega trga in preprečila doseganja ciljev politik EU, zlasti na področju energetike, podnebnih sprememb in okolja. Komisija mora za morebitno podaljšanje sheme, ki ga je zahtevala Francija, zato oceniti, ali je bila glede na pogoje iz člena 1(2) in (3) prejšnjega sklepa med njeno uporabo dosežena usklajenost s cilji in politikami iz tretjega pododstavka člena 19(1) Direktive, da bi lahko za obdobje od 1. januarja 2013 načeloma pričakovali enako. V zvezi s tem je prav tako treba preveriti, ali se je okvir politike EU od sprejetja Sklepa 2011/38/EU bistveno spremenil ali bi se v prihodnosti lahko spremenil, kar bi pomembno vplivalo na oceno. Notranji trg in poštena konkurenca Tveganje izkrivljanja konkurence je veljalo za nizko, saj sta Odločba 2005/767/ES in Sklep 2011/38/EU za znižanja določila nizke najvišje zneske. Zato diferenciacija stopenj dajatev med regijami ostaja majhna in ponekod niti ne presega cenovne razlike med distribucijskimi omrežji. Poleg tega je komercialna uporaba plinskega olja iz uporabe ukrepa izključena. Kar zadeva ravni diferenciacije, je bila določena stroga omejitev, saj znižanja niso večja od 35,4 EUR na 1 000 litrov neosvinčenega bencina ali 23,0 EUR na 1 000 litrov plinskega olja. Ta pogoj je Francija upoštevala. Izkušnje, pridobljene pri uporabi odstopanja, ne zbujajo dvoma glede ocen iz leta 2005 in 2011. Komisiji ni znano, da bi obstajale kakršne koli pritožbe glede izkrivljajočih učinkov ukrepa na trgovanje v EU. Prav tako ni bilo poročil o ovirah za pravilno delovanje notranjega trga, zlasti kar zadeva promet z zadevnimi proizvodi kot proizvodi, za katere velja trošarina. Glede vidika državnih pomoči je treba najprej ponovno poudariti, da je komercialna uporaba plinskega olja iz tega ukrepa izključena. Če pa bi drugi poslovni uporabniki, ki jih opredelitev iz člena 7(3) Direktive o obdavčitvi energije ne zajema, lahko imeli koristi od znižanih ravni ali pa bi prišlo do vpliva na konkurenco med proizvajalci naftnih derivatov, bi ukrep lahko predstavljal državno pomoč v skladu s členom 107(1) PDEU. Če so znižane stopnje višje od najnižjih ravni EU in bi ukrep pomenil državno pomoč, bi ga zajemal člen 25 Uredbe 800/2008/ES[4] (v nadaljnjem besedilu: Uredba o splošnih skupinskih izjemah) in bi se štel kot združljiv s notranjim trgom. Ker pa Uredba o splošnih skupinskih izjemah 31. decembra 2013 preneha veljati, bi bilo treba Komisijo v skladu s pravili o državni pomoči obvestiti o vsaki pomoči, ki je del ukrepa, če Komisija ne bi sprejela nove uredbe, primerljive s Splošno uredbo o skupinskih izjemah, ali če ta ne bi vsebovala pravila, enakovrednega trenutnemu členu 25. Politike Unije na področju energetike, podnebnih sprememb in okolja Davki na energente povzročajo znižanje povpraševanja po teh proizvodih in tako znižujejo emisije, povezane z njihovo porabo. Zato mora Komisija oceniti, ali znižanje stopenj, ki se uporabljajo v nekaterih regijah, ne vodi k povečanju porabe goriva (in z njim povezanih emisij), kar bi bilo v nasprotju z navedenim ciljem. V Sklepu 2011/38/ES je navedeno, da je uvedbo možnosti prilagoditve stopenj navzdol spremljalo zvišanje referenčne nacionalne stopnje v Franciji. Končno navaja, da je malo možnosti, da bi se globalni učinek nove sheme odrazil kot zmanjšanje spodbude za učinkovitost goriva, ker uporaba odstopanja regijam ne dovoljuje znižanja pod stopnjo, ki je na nacionalni ravni veljala pred uvedbo sheme. Svet je v Sklepu 2011/38/ES tudi sklenil, da obstaja majhno tveganje, da bi regionalne razlike privedle do razlik v maloprodajnih cenah, ki bi povzročile preusmeritve prometa, glede na to, da je bila raven diferenciacije nizka in so bile te razlike manj izrazite kot razlike v maloprodajnih cenah med distribucijskimi omrežji. Zato se je pričakovalo, da ukrep načeloma ne bo v nasprotju s politiko Unije na področju energetike, podnebnih sprememb in okolja. Komisija ni prejela nobenih novih elementov v zvezi s tem in navedena ocena ostaja veljavna. Obdobje uporabe ukrepa in razvoj okvira EU o obdavčitvi energije Predlog Komisije z dne 13. aprila 2011 o reviziji direktive o obdavčitvi energije[5] določa trajno odstopanje, ki bi Franciji v okviru nekaterih omejitev dovolilo uporabo diferenciranih ravni obdavčitve na ravni francoskih regij. Zato Komisija meni, da bi moralo biti obdobje uporabe novega sklepa Sveta omejeno na tri leta in v vsakem primeru prenehati veljati na dan začetka veljavnosti navedenih spremenjenih pravil. Ne glede na navedeno bi bilo treba tudi opozoriti, da bi bila v skladu z zgoraj navedenim predlogom obdavčitev energije razdeljena na dva dela. Ta sistem bi se razlikoval od sedanjega sistema iz Direktive 2003/96/ES, na katerem temelji to dovoljenje. Pomembno je, da se ne ogrozi takšen prihodnji splošni razvoj obstoječega pravnega okvira. Zato je ustrezno tudi navesti, da ta sklep preneha veljati na dan začetka veljavnosti spremenjenih pravil, če Svet na podlagi člena 113 Pogodbe uvede spremenjeni splošni sistem za obdavčitev energentov, kateremu trenutno dovoljenje ne bi bilo prilagojeno. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Ta predlog temelji na zahtevi Francije in zadeva le to državo članico. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Zunanje strokovno mnenje ni bilo potrebno. Ocena učinka Ta predlog zadeva dovoljenje, ki se podeli posamezni državi članici na njeno zahtevo. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Cilj tega predloga je Franciji dovoliti odstopanje od splošnih določb Direktive Sveta 2003/96/ES ter v okviru opredeljenih omejitev uporabo diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina. Pravna podlaga Člen 19 Direktive Sveta 2003/96/ES. Načelo subsidiarnosti Področje posredne obdavčitve, ki je obravnavano v členu 113 PDEU, samo po sebi ni v izključni pristojnosti Skupnosti v smislu člena 3 PDEU. Kljub temu sočasno izvajanje pristojnosti držav članic na tem področju strogo ureja in omejuje veljavna zakonodaja EU. V skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES je le Svet pooblaščen, da državi članici dovoli uvedbo nadaljnjih izjem ali znižanj, kot predvideva navedena določba. Države članice ne morejo prevzeti te naloge Sveta. Predlog je zato v skladu z načelom subsidiarnosti. Načelo sorazmernosti Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti. Znižanje davkov ne presega tega, kar je potrebno za doseganje zadevnega cilja. Izbira instrumentov Predlagani instrument: sklep Sveta. Člen 19 Direktive 2003/96 določa le to vrsto ukrepa. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Ukrep finančno in administrativno ne obremenjuje EU. Zato predlog ne vpliva na proračun EU. 2013/0018 (NLE) Predlog SKLEP SVETA o dovoljenju Franciji, da uporabi nižje ravni obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, ki se uporabljata kot pogonsko gorivo v skladu s členom 19 Direktive 2003/96/ES SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije[6], zlasti člena 19(1) Direktive, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) Z Izvedbenim sklepom Sveta 2011/38/ES (v nadaljnjem besedilu: Sklep 2011/38/EU) je bila Franciji za obdobje treh let dovoljena uporaba diferenciranih ravni obdavčitve plinskega olja in neosvinčenega bencina, in sicer zaradi upravne reforme, ki vsebuje decentralizacijo določenih posebnih pristojnosti, ki so jih prej izvajale enote centralne ravni države. Sklep 2011/38/ES preneha veljati 31. decembra 2012. (2) Francija je v dopisu z dne 10. februarja 2012 zahtevala dovoljenje za nadaljnjo uporabo diferenciranih stopenj obdavčitve pod enakimi pogoji, in sicer za obdobje dodatnih šestih let po 31. decembru 2012. (3) Sklep 2011/38/ES je bil sprejet, ker je ukrep, katerega je zahtevala Francija, izpolnjeval zahteve iz člena 19 Direktive 2003/96/ES, ki zaradi posebnih političnih razlogov dovoljuje davčne oprostitve ali znižanje, ne pa povečanja davka. Zlasti se je štelo, da navedeni ukrep ne bi oviral pravilnega delovanja notranjega trga. Veljalo je tudi, da je bil v skladu z ustreznimi politikami Skupnosti. (4) Nacionalni ukrep je del politike za zvišanje upravne učinkovitosti z izboljšanjem kakovosti in znižanjem stroškov javnih storitev ter del politike subsidiarnosti. Za regije pomeni dodatno spodbudo, da na pregleden način izboljšajo kakovost svojega upravljanja. Sklep 2011/38/EU v zvezi s tem zahteva, da so znižanja povezana z družbeno-ekonomskimi razmerami regij, v katerih se uporabljajo. Zato so številne regije s podpovprečnim BDP ali nadpovprečno stopnjo brezposelnosti uporabljale nižje stopnje. Na splošno nacionalni ukrep temelji na upoštevanju posebnih politik. (5) Stroge omejitve, določene za regionalno znižanje stopenj, in izključitev plinskega olja, ki se uporablja za komercialne namene, iz področja uporabe ukrepa pomenijo, da je tveganje izkrivljanja konkurence na notranjem trgu zelo nizko. Poleg tega je uporaba ukrepa do zdaj pokazala, da v regijah obstaja izrazit trend uporabe najvišje dovoljene stopnje, kar je še dodatno znižalo kakršno koli možnost izkrivljanja konkurence. (6) Prav tako ni bilo poročil o ovirah za pravilno delovanje notranjega trga, zlasti kar zadeva promet z zadevnimi proizvodi kot proizvodi, za katere velja trošarina. (7) Ob prvotnem zahtevku je pred sprejetjem nacionalnega ukrepa prišlo do povečanja davka, ki je ustrezalo meji za regionalna znižanja. Na podlagi navedenega in glede na pogoje iz dovoljenja ter pridobljene izkušnje se na tej stopnji ukrep ne zdi v nasprotju s politikami EU na področju energetike in okoljskih sprememb. (8) Člen 19(2) Direktive 2003/96/ES določa, da mora biti vsako dovoljenje, podeljeno na podlagi navedenega člena, strogo časovno omejeno. Poleg tega predlog Komisije direktive Sveta o spremembi Direktive 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije[7] določa stalno pravilo, ki Franciji dovoli, da v okviru nekaterih omejitev uporablja diferencirane ravni obdavčitve na ravni francoskih regij. Zato je primerno, da se obdobje uporabe tega sklepa omeji na tri leta in pojasni, da ta sklep v vsakem primeru preneha veljati, ko začne veljati navedeno stalno pravilo. Če bi Svet uvedel spremenjeni splošni sistem za obdavčitev energentov in temu trenutno dovoljenje ne bi bilo prilagojeno, bi bilo treba za ohranitev nadaljnjega razvoja obstoječega pravnega okvira določiti, da ta sklep preneha veljati na dan začetka veljavnosti spremenjenih pravil. (9) Zagotoviti bi bilo treba, da lahko Francija posebno znižanje, ki ga zadeva ta sklep, uporablja neprekinjeno na podlagi položaja pred 1. januarjem 2013, v skladu s Sklepom 2011/38/EU. Zato bi bilo treba zahtevano dovoljenje odobriti z veljavnostjo od 1. januarja 2013. (10) Ta sklep ne posega v uporabo pravil Unije o državni pomoči – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 1. Franciji se dovoli uporaba znižanih stopenj obdavčitve neosvinčenega bencina in plinskega olja, ki se uporabljata kot pogonsko gorivo. Plinsko olje za komercialno uporabo v smislu člena 7(2) Direktive 2003/96/ES do takšnih znižanj ni upravičeno. 2. Upravnim regijam se dovoli uporaba diferenciranih znižanj, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) znižanja niso višja od 35,4 EUR na 1 000 litrov neosvinčenega bencina ali 23,0 EUR na 1 000 litrov plinskega olja; (b) znižanja niso višja od razlike med ravnmi obdavčitve plinskega olja za nekomercialno uporabo in plinskega olja za komercialno uporabo; (c) znižanja upoštevajo objektivne družbeno-ekonomske razmere v regijah, v katerih se uporabljajo; (d) uporaba regionalnih znižanj regiji ne omogoča konkurenčne prednosti pri trgovanju znotraj EU. 3. Znižane stopnje morajo biti v skladu z zahtevami Direktive 2003/96/ES, zlasti z najnižjimi ravnmi iz člena 7. Člen 2 Ta sklep se uporablja od 1. januarja 2013 in preneha veljati 31. decembra 2015. Ta sklep pa preneha veljati na dan, ko začne veljati ena od naslednjih sprememb Direktive 2003/96/ES: – splošni sistem za obdavčitev energentov se spremeni tako, da mu trenutno dovoljenje ni prilagojeno; – Franciji se dovoli uporaba diferenciranih ravni obdavčitve na ravni francoskih regij. Člen 3 Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko. V Bruslju, Za Svet Predsednik [1] Direktiva Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL L 283, 31.10.2003, str. 51). [2] UL L 19, 22.1.2011, str. 13. [3] UL L 290, 4.11.2005, str. 25. [4] Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe, UL L 214, 9.8.2008, str. 3. [5] COM(2011) 169 final. [6] UL L 283, 31.10.2003, str. 51. [7] COM(2011) 169 z dne 13. aprila 2011.