[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 31.1.2006

COM(2006) 16 konč.

2006/0006 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA 110 Razlogi in cilji predloga Člen 89 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 883/2004 z dne 29. aprila 2004 določa, da se podrobna pravila za izvajanje navedene uredbe določijo z naknadno uredbo. 120 Splošno ozadje Pravila za koordinacijo nacionalnih sistemov socialne varnosti se uvrščajo v okvir prostega pretoka oseb ter bi morala prispevati k izboljšanju življenjskega standarda in pogojev za zaposlitev za evropske državljane, ki se gibljejo znotraj EU. Področje koordinacije trenutno urejata Uredba (EGS) št. 1408/71 in njena izvedbena uredba (EGS) št. 574/72. Namen Uredbe (ES) št. 883/2004 je nadomestiti Uredbo (EGS) št. 1408/71. Vendar pa bo izvajanje novih koordinacijskih pravil Uredbe (ES) št. 883/2004 mogoče šele potem, ko bo sprejeta ustrezna izvedbena uredba, ki bo tako nadomestila Uredbo (EGS) št. 574/72. Predlagani zakonodajni mehanizem oblikovno ustreza trenutnemu mehanizmu. Vsebinsko je njen cilj posodobitev in poenostavitev veljavnih pravil. 130 Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog Uredba (EGS) št. 574/72 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 647/2005 z dne 13. aprila 2005, UL L 117, 4.5.2005. Podobnost: namen Uredbe (EGS) št. 574/72 in tudi predloga je določiti podrobna pravila za izvajanje uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Razlika: namen predloga je poenostaviti in posodobiti določbe Uredbe (EGS) št. 574/72 zlasti s krepitvijo sodelovanja med nosilci socialne varnosti in izboljšanjem metod izmenjave podatkov med nosilci socialne varnosti. 141 Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI IN PRESOJA VPLIVA Posvetovanje z zainteresiranimi strankami 211 Uporabljene metode posvetovanja, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev Namen predloga izvedbene uredbe je predvsem konkretno določiti potrebne postopke za izvajanje načel osnovne uredbe za njene uporabnike, državljane in nosilce socialne varnosti držav članic. Na primer na področju starostnih pokojnin je treba natančno določiti, kakšen postopek velja za zavarovanca, da lahko zahteva dodelitev pokojnine, pri katerem nosilcu mora vložiti zahtevek, če je bil zaposlen v več državah članicah, kako bodo morali zadevni nosilci izmenjavati podatke, da bodo upoštevali celotno delovno dobo zainteresirane osebe, in kako bodo vsak za svoj del izračunali ustrezno pokojnino. Zaradi oblikovanja konkretnih predlogov za najučinkovitejšo organizacijo vsakodnevnega sodelovanja med nosilci v korist upravičencev Uredbe (ES) št. 883/2004 so bila v državah članicah izvedena številna posvetovanja med strokovnjaki na področju socialne varnosti. Njihov glavni cilj je bil dobiti izvedenska mnenja na najustreznejši ravni, zlasti na ravni nosilcev socialne varnosti. Za to je bilo oblikovanih več delovnih skupin glede na različna tveganja, ki jih pokrivajo sistemi socialne varnosti, kot so bolezni, nezgode pri delu, poklicne bolezni, invalidnost, starost, brezposelnost, družinski dodatki. Poleg tega so službe Komisije, kot so sekretariat Upravne komisije za socialno varnost delavcev migrantov (CASSTM) in Tehnične komisije ter Revizijskega odbora v okviru CASSTM, zaradi uporabe koordinacijskih pravil v tesnem in stalnem stiku s strokovnjaki, ki so jih imenovale države članice. 212 Povzetek prejetih odgovorov in načina njihovega upoštevanja Sestale so se delovne skupine strokovnjakov. Skupina za horizontalne zadeve, posebej pristojna za pripravo predlogov o strukturi in splošni naravnanosti izvedbene uredbe, je pripravila neformalno zbirno poročilo z usmeritvami. Predlog je te usmeritve večinoma izpolnil. Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj 221 Zadevna znanstvena/strokovna področja Socialna varnost. 222 Uporabljena metodologija Delovne skupine, ki jih sestavljajo strokovnjaki za različna področja socialne varnosti: bolezni, nezgode pri delu, poklicne bolezni, invalidnost, starost, brezposelnost, družinski dodatki. 223 Glavne organizacije in strokovnjaki, vključeni v posvetovanja V državah članicah so bila opravljena številna posvetovanja s strokovnjaki s področja socialne varnosti. Njihov cilj je bil dobiti izvedenska mnenja na najustreznejši ravni, in sicer na ravni nosilcev socialne varnosti. Za to je bilo oblikovanih več delovnih skupin glede na različna tveganja, ki jih pokrivajo sistemi socialne varnosti: bolezni, nezgode pri delu, poklicne bolezni, invalidnost, starost, brezposelnost, družinski dodatki. 2249 Povzetek prejetih in uporabljenih mnenj O obstoju morebitnih resnih tveganj z nepredvidljivimi posledicami se ni govorilo. 225 Treba je poenostaviti postopke za uporabnike uredbe, nosilce socialne varnosti, pristojne organe, delodajalce in zavarovance, zaposlene delavce in samozaposlene osebe ter pojasniti pravice in obveznosti navedenih različnih udeležencev v koordinaciji sistemov socialne varnosti. 226 Sredstva, uporabljena za javno objavo izvedenskih mnenj Zaradi tehničnih značilnosti področja in neuradnega značaja prejetih izvedenskih mnenj poročila ne bodo javno objavljena. 230 Presoja vpliva Izvedbena uredba je element, ki bo državljanom omogočil, da bodo imeli koristi od izboljšanja Uredbe (ES) št. 883/2004. Treba bo počakati do sprejetja zakonodajnega mehanizma, ki ga sestavljata osnovna uredba in njena izvedbena uredba, da bodo prenovljena pravila lahko učinkovala na področju posodobitve, poenostavitve in izboljšanja pravic državljanov. Trenutno veljavni uredbi (EGS) št. 1408/71 in 574/72 bosta torej nadomeščeni z Uredbo (ES) št. 883/2004 in njeno izvedbeno uredbo. Navedeni instrumenti v primerjavi s trenutnim stanjem ne bi smeli imeti kakega posebnega negativnega učinka glede delovne obremenitve in stroškov za nosilce socialne varnosti in uprave, delavce ali delodajalce. Nasprotno, sprejetje teh novih pravil, katerih cilj je izboljšati delovanje na področju koordinacije sistemov socialne varnosti in olajšati postopke v korist vseh uporabnikov uredbe, je v primerjavi s trenutno veljavnimi pravili korak naprej. Na tej stopnji je težko izmeriti pridobitve na področju produktivnosti, ki jih bodo zaradi teh novih pravil imeli nosilci socialne varnosti in delodajalci, zlasti MSP-ji, ter zavarovanci, zaposleni delavci in samozaposlene osebe. Namen predlaganih ukrepov je izboljšanje storitev za državljane. Zlasti z določitvijo ukrepov za skrajšanje trenutno potrebnega časa za izračun in izplačilo pokojnin osebam, ki so bile zaposlene v več državah članicah, gre ta predlog v smeri izboljšanja pogojev prostega pretoka oseb v Uniji. Poleg tega se ti predlogi uvrščajo v okvir e-uprave, saj je uporaba elektronskih sredstev za izmenjavo podatkov med nosilci socialne varnosti bistveni vidik pospeševanja postopkov. Sicer pa pomen uporabe elektronskih orodij pri izmenjavi podatkov med nosilci priznavajo vse države članice v okviru akcijskega načrta, ki ga je pred kratkim sprejel CASSTM. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 305 Povzetek predlaganih ukrepov Predlog uredbe za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti je namenjen dokončanju posodobitve in poenostavitve veljavnih določb, Uredbe (EGS) št. 1408/71 in njene izvedbene uredbe (EGS) št. 574/72. Ta instrument je glavni element za delovanje prostega pretoka oseb v Uniji. Njegov cilj je določiti postopke za dejansko izvajanje pravil določb Uredbe (ES) št. 883/2004 za vse zadevne akterje: za zavarovane osebe, nosilce socialne varnosti in pristojne organe držav članic. Predlog dopolnjuje posodobitev, izvedeno z Uredbo (ES) št. 883/2004, in skuša trenutne postopke izboljšati z njihovo poenostavitvijo in razjasnitvijo veljavnih določb na številnih področjih. V tem pogledu je namen predloga, da v postopkih, ki jih je treba izvesti, jasneje izpostavi pravice in obveznosti zainteresiranih skupin. Namen predloga je tudi uporabiti vse posledice poglobitve sodelovanja med različnimi zainteresiranimi skupinami, predvidenimi v Uredbi (ES) št. 883/2004. Dejstvo, da Uredba (ES) št. 883/2004 odslej zadeva vse evropske državljane, saj se nanaša tudi na neaktivne osebe, pomeni posodobitev načinov in postopkov sodelovanja med nosilci socialne varnosti držav članic. Dejansko gre za poenostavitev postopkov za zavarovane osebe in skrajšanje roka, ki ga nosilci na različnih področjih socialne varnosti, kot so bolezni, nezgode pri delu, poklicne bolezni, invalidnost, starost, brezposelnost, družinski dodatki, potrebujejo za odgovor in obravnavo čezmejnih primerov. Ta cilj hkrati pomeni, da je treba poudariti predvsem uporabo sodobnih metod izmenjave podatkov. Elektronska izmenjava podatkov med nosilci je nujno potrebna zaradi olajšanja prenosa podatkov, potrebnih za delovanje koordinacije ter zlasti za določitev in izračun pravic zavarovancev. 310 Pravna podlaga Člena 42 in 308 PES. 320 Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti se uporablja, če se predlog ne nanaša na področje, ki je v izključni pristojnosti Skupnosti. Države članice ciljev predloga ne morejo zadovoljivo uresničiti zaradi razlogov, navedenih v nadaljevanju. 321 Predvidenega cilja, to je sprejetja podrobnih pravil za izvajanje, katerih namen je zagotoviti usklajevalne ukrepe na področju socialne varnosti, države članice same ne morejo zadovoljivo uresničiti, kot je že bilo izrecno poudarjeno v Uredbi (ES) št. 883/2004 (uvodna izjava 45). Člen 42 PES namreč določa, da Svet za področje socialne varnosti sprejme ukrepe, potrebne za vzpostavitev prostega pretoka delavcev. Te določbe so prevzele obliko koordinacijske uredbe, katere področje uporabe se je postopoma razširilo na samozaposlene osebe, študente, upokojence, javne uslužbence in odslej na vse zavarovane osebe. Ta uredba je po svoji naravi namenjena samo za določitev potrebnih ukrepov za osebe, ki so zavarovane za potovanje, začasno ali stalno prebivanje v drugi državi članici, ne da bi pri tem izgubile svoje pravice iz naslova socialne varnosti. Uredba za ohranitev teh pravic predvideva različna podrobna pravila, ki ustrezajo posebnim potrebam na različnih področjih socialne varnosti. Vsebuje pa tudi splošna načela, ki omogočajo delovanje koordinacije. Mednje spadajo enotnost izvedbene zakonodaje, enakovrednost dejstev in enaka obravnava. Države članice so jih dolžne upoštevati, vendar so za določitev, organizacijo in financiranje svojega sistema socialne varnosti pristojne le one same. 323 Če gre za čezmejne primere, nobena država ne more ukrepati sama. Veljavne dvostranske konvencije je nadomestila koordinacijska uredba, ki je omogočila poenostavitev in enako obravnavanje zavarovanih oseb ob upoštevanju vseh veljavnih nacionalnih zakonodaj o socialni varnosti. Cilje predloga lahko bolje uresniči Skupnost, in sicer zaradi razlogov, naštetih v nadaljevanju. 324 Koordinacija nacionalnih sistemov socialne varnosti je smiselna samo na ravni Skupnosti: njeni temelji in upravičenost izhajajo iz prostega pretoka oseb v Uniji. 325 Ti predpisi zadevajo vse evropske državljane, ki se po Uniji gibljejo iz kakršnih koli razlogov. 327 Za določitev, organizacijo in financiranje svojih nacionalnih sistemov socialne varnosti ostajajo pristojne samo države članice. Predlog je torej skladen z načelom subisidiarnosti. Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov. 331 Države članice, pristojni organi in nosilci socialne varnosti so edini pristojni za organizacijo in financiranje svojih nacionalnih sistemov socialne varnosti. 332 Izboljšanje postopkov ter pojasnitev pravic in obveznosti različnih udeležencev lahko ustvari prihranke na področju stroškov administrativne obdelave (povračilo terjatev med nosilci socialne varnosti) in prinese učinkovit odgovor na potrebe državljanov (izboljšanje rokov za povračila ali izplačila dajatev). Krepitev sodelovanja med nosilci je pomemben dejavnik boja proti goljufijam in zlorabam. Izbira instrumentov 341 Predlagani instrument: uredba. 342 Drugi instrumenti niso primerni zaradi naslednjih razlogov. Posodobitev veljavnega zakonodajnega instrumenta, to je Uredbe (EGS) št. 574/72, uredbe za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71, ki jo bo nadomestila Uredba (ES) št. 883/2004. V vednost, Uredba (EGS) št. 1408/71 je koordinacijska in ne usklajevalna, saj so države članice edine pristojne za organizacijo in financiranje svojih sistemov socialne varnosti. Izbira koordinacijske uredbe za varovanje pravic iz naslova socialne varnosti zavarovancev, ki uporabljajo pravico do prostega pretoka oseb, zajamčeno s Pogodbo, je v skladu s ciljem, kot ga je zakonodajalec določil v členu 42 Pogodbe. VPLIV NA PRORAčUN 409 Predlog nima posledic za proračun Skupnosti. DODATNE INFORMACIJE Simulacija, pilotna faza in prehodno obdobje 507 Predlog je bil ali bo predmet prehodnega obdobja. 510 Poenostavitev 511 Predlog uvaja poenostavitev zakonodajnega okvira in upravnih postopkov, ki veljajo za javne organe (nacionalne ali evropske), zasebne subjekte in osebe. 512 Skrajšanje predloga, ukinitev prilog. 513 Uporaba elektronskih načinov izmenjave podatkov in delo z elektronskimi dokumenti za olajšanje te izmenjave. 514 Krepitev sodelovanja med nosilci socialne varnosti, da se tako prepreči, da bi teža postopkov najprej padla na ramena zavarovancev. Pojasnitev vlog različnih udeležencev. 560 Evropski gospodarski prostor Ta osnutek akta se navezuje na področje, ki ga zajema sporazum EGP, in ga je zato treba razširiti na Evropski gospodarski prostor. 570 Podrobna razlaga predloga po poglavjih ali po členih Predlog izvedbene uredbe je usklajen s strukturo Uredbe (ES) št. 883/2004, naslov I „Splošne določbe“ ; naslov II „Določitev veljavne zakonodaje“; potem naslov III, ki vsebuje posebne določbe, ki se uporabljajo za različne vrste dajatev: dajatve za bolezen, materinstvo in enakovredne dajatve za očetovstvo; dajatve za nezgode pri delu in poklicne bolezni; posmrtnine; dajatve za invalidnost, starostne in družinske pokojnine; dajatve za brezposelnost; družinske dajatve; naslov IV „Finančne določbe“, naslov V „Razne prehodne in končne določbe“. Ta izvedbena uredba bo omogočila začetek veljavnosti Uredbe (ES) št. 883/2004. Vendar pa se zaradi potrebe po zadostni obveščenosti vseh strank, ki jih ta uredba zadeva, in da ne bi povzročili težav, zlasti pri poravnavi računov med nosilci, predvideva obdobje najmanj šestih mesecev za začetek veljavnosti novih določb o koordinaciji sistemov socialne varnosti v Skupnosti. |

- 2006/0006 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti

(Besedilo velja za EGP in Švico)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 42 in 308 Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 883/2004[1] z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti[2] in zlasti člena 89 Uredbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[3],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[4],

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe[5],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Uredba (ES) št. 883/2004 posodablja pravila za koordinacijo nacionalnih sistemov socialne varnosti držav članic z določitvijo ukrepov in postopkov, potrebnih za njihovo izvajanje, ter poenostavitvijo zadnjih v korist vseh zadevnih akterjev. Treba je določiti podrobna pravila za njeno izvajanje.

(2) Organizacija učinkovitejšega in tesnejšega sodelovanja med nosilci socialne varnosti je bistveni dejavnik, ki osebam, ki jih zajema Uredba (ES) št. 883/2004, omogoča, da koristijo svoje pravice v najugodnejših rokih in pod najboljšimi možnimi pogoji.

(3) Uporaba elektronskih sredstev je prilagojena hitri in zanesljivi izmenjavi podatkov med nosilci držav članic. Elektronska obdelava teh podatkov mora prispevati k pospešitvi postopkov za zadevne osebe. Te morajo biti poleg tega deležne vseh jamstev, ki jih predvidevajo določbe Skupnosti glede varstva fizičnih oseb pri obdelavi osebnih podatkov in prostem pretoku takšnih podatkov.

(4) Razpolaganje s podatki, tudi elektronskimi, o subjektih držav članic, ki bi utegnili biti vključeni v izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004, v obliki, ki omogoča njihovo posodobitev v realnem času, mora olajšati izmenjave med nosilci držav članic. Ta pristop, ki daje prednost pomenu čisto stvarnih podatkov in njihovi neposredni razpoložljivosti za državljane, je pomembna poenostavitev, ki jo je treba s to uredbo uvesti.

(5) Krepitev nekaterih postopkov mora uporabnikom Uredbe (ES) št. 883/2004 prinesti več pravne varnosti in preglednosti. Zlasti določitev skupnih rokov za izpolnjevanje nekaterih obveznosti ali nekaterih upravnih faz mora prispevati k jasnosti in strukturiranosti odnosov med zavarovanimi osebami in nosilci.

(6) Države članice, njihovo pristojni organi ali nosilci socialne varnosti morajo imeti možnost, da se dogovorijo o poenostavljenih postopkih in upravnih dogovorih, za katere menijo, da so učinkovitejši in bolje prilagojeni stanju njihovih sistemov socialne varnosti. Vendar taki dogovori ne smejo vplivati na pravice oseb, ki jih pokriva Uredba (ES) št. 883/2004.

(7) Zapletenost področja socialne varnosti od vseh nosilcev držav članic zahteva, da namenijo posebno pozornost zavarovanim osebam, da ne bi postavili v neugoden položaj tistih oseb, ki svojega zahtevka ali nekaterih podatkov ne bi predložile nosilcu, pooblaščenemu za obravnavo tega zahtevka po pravilih in postopkih, ki jih določata Uredba (ES) št. 883/2004 in ta uredba.

(8) Pri določitvi pristojnega nosilca, torej tistega, katerega zakonodaja se uporablja ali ki je dolžan izplačati nekatere dajatve, morajo nosilci več držav članic proučiti objektivni položaj zavarovane osebe in položaj njenih družinskih članov. Za zagotavljanje zaščite zadevne osebe v času teh nujno potrebnih izmenjav podatkov med nosilci je treba predvideti njeno začasno zavarovanje v okviru ene zakonodaje o socialni varnosti.

(9) Namen številnih ukrepov in postopkov, predvidenih s to uredbo, je povečati preglednost glede meril, ki so jih nosilci držav članic dolžni uporabljati v okviru Uredbe (ES) št. 883/2004. Te ugotovitve izhajajo iz sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti, odločitev Upravne komisije in več kot tridesetletnih izkušenj pri izvajanju koordinacije sistemov socialne varnosti v okviru temeljnih svoboščin, določenih s Pogodbo.

(10) Razširitev področja uporabe Uredbe (ES) št. 883/2004 na vse zavarovane osebe, tudi delovno neaktivne osebe, zahteva sprejetje določenih posebnih pravil in postopkov za te osebe, zlasti z namenom določiti veljavno zakonodajo, ki upošteva dobe, namenjene za vzgojo otrok, ki jo izvajajo osebe, ki niso nikoli izvajale zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti v različnih državah članicah, kjer so stalno prebivale.

(11) Nekateri postopki morajo izražati zahtevo po uravnoteženi porazdelitvi bremen med državami članicami. Zlasti na področju dajatev za bolezen morajo ti postopki na eni strani upoštevati položaj držav članic, ki poravnajo stroške sprejema zavarovanih oseb s tem, da jim omogočijo dostop do svojega zdravstvenega sistema, in na drugi strani držav članic, katerih nosilci krijejo stroške storitev, ki so jih njihovi zavarovanci deležni v drugi državi kot v tej, v kateri prebivajo.

(12) V posebnem okviru Uredbe (ES) št. 883/2004 je treba pojasniti pogoje kritja stroškov za zdravstvene storitve za bolezni v okviru „načrtovanega zdravljenja“, torej zdravstvene oskrbe, zaradi katere gre zavarovana oseba v državo članico, ki ni država članica, v kateri je ta oseba zavarovana ali v kateri prebiva. Določene so obveznosti zavarovane osebe v zvezi z zahtevkom za predhodno dovoljenje in tudi obveznosti nosilca do bolnika v zvezi s pogoji izdaje dovoljenja. Treba je določiti tudi posledice za kritje stroškov za oskrbo, opravljeno v drugi državi članici na podlagi dovoljenja.

(13) Bolj obvezujoči postopki za skrajšanje rokov za plačilo teh terjatev med nosilci držav članic so zelo pomembni za ohranjanje zaupanja v izmenjave in za izpolnitev potrebe po dobrem upravljanju, ki so ju sistemi socialne varnosti držav članic dolžni upoštevati. Primerno je torej okrepiti postopke za obdelavo terjatev v okviru dajatev za bolezen in brezposelnost.

(14) Ker sistemi socialne varnosti, ki jih zajema Uredba (ES) št 883/2004, temeljijo na solidarnosti vseh zavarovancev, je treba predvideti mehanizme za učinkovitejšo izterjavo terjatev, ki se nanašajo na neupravičene dajatve ali na neizplačane prispevke slednjih. Treba je določiti postopke vzajemne pomoči med nosilci po zgledu določb, ki jih predvideva Direktiva Sveta 76/308/EGS[6] z dne 15. marca 1976 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z nekaterimi prispevki, pravicami, davki in drugimi ukrepi za boljšo zaščito finančnih interesov držav članic z organiziranjem sodelovanja zlasti na ravni davčnih uprav.

(15) Obveščanje zavarovanih oseb o njihovih pravicah in obveznostih je najpomembnejši element zaupanja v odnosih s pristojnimi organi in nosilci socialne varnosti držav članic.

(16) Ker države članice predvidenega cilja, to je sprejetja usklajevalnih ukrepov za zagotavljanje dejanskega izvajanja prostega pretoka oseb, ne morejo zadovoljivo uresničiti ter se torej cilj zaradi razsežnosti in učinkov takega ukrepanja lahko bolje doseže na ravni Skupnosti, lahko Skupnost ukrepe sprejme v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z navedenim načelom sorazmernosti iz istega člena ta uredba ne presega okvira, ki je potreben za dosego cilja.

(17) Ta uredba mora nadomestiti Uredbo Sveta (EGS) št. 574/72 z dne 21. marca o določitvi postopka za izvajanje Uredbe (EGS) št. 1408/71 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene delavce in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti[7] –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Naslov I – Splošne določbe

Poglavje I – Opredelitve

Člen 1Opredelitve

1. Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve iz Uredbe (ES) št. 883/2004.

2. Poleg opredelitev iz odstavka 1 naslednji pojmi pomenijo:

a) „točka dostopa“ pomeni subjekt, ki ga določi pristojni organ ene države članice ter ki je odgovoren za elektronsko pošiljanje in prejemanje podatkov, potrebnih za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 in te uredbe prek skupnega omrežja, po katerem potekajo izmenjave zadevnih podatkov med na eni strani pristojnimi nosilci te države članice in na drugi strani pristojnimi nosilci in/ali točko dostopa drugih držav članic;

b) „organ za zvezo“ pomeni subjekt, ki ga določi pristojni organ ene države članice za eno ali več področij socialne varnosti iz člena 3 Uredbe (ES) št. 883/2004, ki lahko odgovori na zahteve po podatkih in pomoči nosilcev držav članic ter na katerega se lahko ti nosilci obrnejo zlasti v okviru naslova IV te uredbe;

c) „dokument“ pomeni celoto podatkov ne glede na uporabljeni medij, ki jih opredeli Upravna komisija in ki se lahko izmenjujejo po elektronski poti ter katerih sporočanje je potrebno za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 in te uredbe;

d) „standardizirano elektronsko sporočilo“ pomeni vsak dokument, oblikovan v formatu, ki ga za potrebe izmenjave podatkov med nosilci držav članic določi Upravna komisija;

e) „elektronski prenos“ pomeni prenos z elektronsko opremo za obdelavo podatkov (vključno z digitalno kompresijo), z žičnim prenosom, z uporabo radijskega sistema prenosa, optične tehnologije ali drugih elektromagnetnih sredstev;

f) „tehnična komisija“ pomeni komisijo iz člena 73 Uredbe (ES) št. 883/2004;

g) „revizijski odbor“ pomeni odbor iz člena 74 Uredbe (ES) št. 883/2004.

Poglavje II – Določbe o sodelovanju in izmenjavi podatkov

Člen 2 Obseg in načini izmenjave podatkov med nosilci

1. Nosilci držav članic si sporočijo vse podatke, potrebne za ugotovitev in določitev pravic in obveznosti oseb, ki jih zajema Uredba (ES) št. 883/2004, ter zlasti za ugotovitev pravilnega zneska dajatev in prispevkov socialne varnosti.

2. Če je zavarovana oseba po pomoti predložila podatke, dokumente ali zahtevke drugemu nosilcu, kot je nosilec, imenovan v skladu s to uredbo, mora prvi nosilec te podatke, dokumente ali zahtevke nemudoma poslati nosilcu, imenovanemu v skladu s to uredbo, in pri tem navesti datum, ko so bili prvič predloženi. Ta datum je obvezen za zadnjega navedenega nosilca.

3. Sporočanje podatkov med nosilci držav članic poteka bodisi med njimi samimi, bodisi prek točke dostopa ali organa za zvezo.

4. Kadar sporočanje podatkov poteka prek točke dostopa ali organa za zvezo, za to točko dostopa ali za organ za zvezo velja, da ima vlogo in funkcijo pristojnega nosilca v tej državi članici za izpolnjevanje rokov za odgovor na zahtevke, ki so mu predloženi.

Člen 3Obseg in načini izmenjave podatkov med upravičenci in nosilci

1. Vsaka oseba, ki jo zajema Uredba (ES) št. 883/2004, je pristojnemu nosilcu dolžna sporočiti vsak podatek ali dokazilo, ki je potrebno za ugotovitev njenega stanja ali stanja njene družine ter njenih pravic in obveznosti, za njihovo ohranitev ter tudi za določitev veljavne zakonodaje in obveznosti osebe z vidika te zakonodaje.

Še zlasti, ko neka zakonodajna določba predvideva, da se znesek dajatev določi ob upoštevanju obstoja družinskih članov, ki niso otroci, mora zavarovana oseba predložiti potrdilo o svojih družinskih članih, ki imajo stalno prebivališče na ozemlju države članice, ki ni država, v kateri se nahaja nosilec, odgovoren za dodelitev dajatev, da se tako ti družinski člani lahko upoštevajo.

2. Država članica, ki podatke zbira v okviru svoje zakonodaje ali v skladu s stanjem, predvidenim v členu 52, zadevnim osebam zagotavlja pravico do dostopa do teh podatkov in njihovega popravka ob upoštevanju določb Skupnosti na področju varstva posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in prostem pretoku takšnih podatkov.

3. Nosilci pristojne države članice sporočijo podatke in izdajo dokumente, ki jih zavarovane osebe potrebujejo.

4. Pristojni nosilec države članice, ki neposredno pošlje dokument z odločitvijo o pravicah osebe, ki stalno ali začasno prebiva na ozemlju druge države članice, zahteva potrdilo o njegovem prejemu ne glede na medij ali način pošiljanja. Potrdilo o prejemu se lahko sporoči po katerem koli mediju ali na kateri koli način.

5. Če dokaza o poslani odločitvi, predvidenega v odstavku 4, ni na razpolago, rokov za izgubo ali zastaranje pravic, ki se pridobijo v skladu z Uredbo (ES) št. 883/2004, ni mogoče uporabiti za upravičence.

6. Kadar je datum pošiljanja odločitve iz odstavka 4 pravilno ugotovljen, se odločitev pristojnega nosilca upošteva kot veljavna za zainteresirano osebo v roku enega meseca po tem datumu. Vendar pa se, če zakonodaja države članice, ki je odločitev sprejela, predvideva daljši rok, uporablja le-ta.

7. Vsekakor ima zadevna oseba na razpolago pravna sredstva in postopke, določene v zakonodaji, ki jo uporablja nosilec, ki je sprejel odločitev.

8. Upravna komisija določi podrobna praktična pravila za izvajanje te določbe v primerih, ko se odločitev zadevni osebi sporoči po elektronski poti.

Člen 4Format in način izmenjave podatkov

1. Upravna komisija določi vsebino dokumentov in zgradbo standardiziranih elektronskih sporočil.

2. Prenos podatkov med nosilci, točkami dostopa ali organi za zvezo poteka po elektronski poti v skupnem varovanem okviru, ki lahko zagotovi zaupnost in zaščito izmenjave podatkov.

3. Pri komuniciranju z upravičenci dajejo pristojni nosilci prednost elektronskim načinom komuniciranja.

Člen 5Pravna vrednost dokumentov in dokazil, izd anih v drugi državi članici

1. Dokumenti, ki jih izda nosilec države članice in ki potrjujejo položaj neke osebe za namen izvajanja Uredbe (ES) št. 883/2004 in te uredbe, ter dokazila, ki jih izdajo organi druge države članice, vključno z davčnimi organi, so za nosilce drugih držav članic veljavni tako dolgo, dokler teh dokumentov ali dokazil pristojni organ ali nosilec države članice, kjer so bili izdelani, ne umakne ali razglasi za neveljavne.

2. V primeru dvoma o utemeljenosti dokumenta ali točnosti podatkov, na katerih temeljijo v njem navedene navedbe, se nosilec države članice, ki prejme dokument, obrne na nosilca, ki je izdal dokument, ter od njega zahteva potrebna pojasnila in po potrebi umik navedenega dokumenta.

3. Če se zadevna nosilca v obdobju enega meseca po datumu, ko jo bil vložen zahtevek nosilca, ki je prejel dokument, ne dogovorita, lahko zadevo v skladu s členom 76(6) Uredbe (ES) št. 883/2004 predložita Upravni komisiji, da ta v šestih mesecih po navedeni predložitvi uskladi stališča.

Člen 6Začasna uporaba zakonodaje in začasno izplačilo dajatev

1. Kadar negotovost glede opredelitve veljavne zakonodaje zahteva, da pristojni nosilci ali organi dveh ali več držav članic vzpostavijo stike, za zadevno osebo začasno velja naslednja zakonodaja:

a) zakonodaja države članice stalnega prebivališča, kadar oseba tam opravlja del svoje (svojih) dejavnosti ali kadar ne opravlja zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti;

b) v drugih primerih pa zakonodaja države članice, v kateri je bil zahtevek za zavarovanje najprej predložen.

2. Če se stališča pristojnih nosilcev ali organov dveh ali več držav članic o določitvi nosilca, pristojnega za zagotavljanje dajatev, razlikujejo, je zainteresirana oseba, ki bi se lahko za ta izplačila potegovala, če se tega ne bi izpodbijalo, začasno upravičena do dajatev, določenih v zakonodaji, ki jo uporablja nosilec v kraju stalnega prebivališča, ali, če zainteresirana oseba ne prebiva na ozemlju ene od zadevnih držav članic, do dajatev, določenih v zakonodaji, ki jo uporablja nosilec, kateremu je bil zahtevek najprej predložen.

3. Kadar se ugotovi, da uporabljena zakondaja ne pripada državi članici, v kateri je bila oseba začasno zavarovana, ali da nosilec, ki je začasno izplačal dajatve, ni pristojni nosilec, se nosilec, določen za pristojnega, kot tak upošteva od datuma začasnega zavarovanja osebe ali od prvega začasnega izplačila zadevnih dajatev.

4. Če je potrebno, pristojni nosilec uredi finančni položaj zadevne osebe z vidika prispevkov in dajatev po podrobnih pravilih iz členov 71 in 72 ter po potrebi iz členov 73 do 82.

Člen 7Obveznost začasne dodelitve dajatev

1. Nosilec, ki nima na razpolago vseh elementov za dokončen izračun zneska dajatve ali prispevka, to dajatev ali prispevek dodeli začasno.

2. Novi izračun zadevne dajatve ali prispevka se opravi takoj, ko zadevni prosilec prejme dokazila.

Poglavje III – Druge splošne določbe za izvajanje Uredbe (ES) št. 88 3/2004

Člen 8Upravni dogovori med dvema ali več državami članicami

1. Določbe te uredbe nadomestijo določbe dogovorov o izvajanju konvencij iz člena 8 Uredbe (ES) št. 883/2004, razen določb dogovorov o konvencijah iz Priloge II k Uredbi (ES) št. 883/2004, če so določbe omenjenih dogovorov navedene v Prilogi 1 k tej uredbi.

2. Države članice lahko, če je potrebno, sklenejo dogovore o izvajanju konvencij iz člena 8(2) Uredbe (ES) št. 883/2004, če ti dogovori ne posegajo v pravice upravičencev.

Člen 9Drugi postopki med nosilci

1. Dve ali več držav članic ali njihovi pristojni organi ali nosilci se lahko dogovorijo o drugih postopkih, ki niso predvideni v določbah naslovov II do IV, če ti postopki ne posegajo v pravice upravičencev.

2. Dogovori, sklenjeni v ta namen, se sporočijo Upravni komisiji in navedejo v Prilogi 1 k tej uredbi.

Člen 10Preprečevanje prekrivanja dajatev

Kadar se dajatve, izplačljive po zakonodaji dveh ali več držav članic, vzajemno zmanjšajo, začasno ustavijo ali odpravijo, se neizplačani zneski ob dosledni uporabi določb o zmanjšanju, začasni ustavitvi ali odpravi, ki jih določa zakonodaja zadevnih držav članic, delijo s številom zmanjšanih, začasno opuščenih ali odpravljenih dajatev.

Člen 11Elementi za določitev stalnega prebivališča

1. Da bi rešili težave med nosilci več držav članic v zvezi z določitvijo stalnega prebivališča osebe, ki jo zajema Uredba (ES) št. 883/2004, ti nosilci soglasno določijo središče interesa zadevne osebe in pri tem upoštevajo naslednja dejstva:

a) trajanje in neprekinjenost bivanja;

b) družinski položaj, zlasti kraj šolanja otrok in družinske vezi;

c) stalnost zaposlitve, če gre za delavca;

d) namen osebe, kot je očiten glede na okoliščine, in zlasti razloge, ki so jo pripeljali do selitve;

e) državo članico, v kateri je oseba zavezana za plačevanje davka od vseh svojih dohodkov ne glede ne njihov izvor.

2. Kadar uporaba različnih meril iz odstavka 1 nosilcem ne omogoča, da dosežejo soglasje, se namen, ki ga izrazi zadevna oseba, upošteva kot odločilen za določitev njenega stalnega prebivališča.

Člen 12Seštevanje dob

1. Za uporabo člena 6 Uredbe (ES) št. 883/2004 se pristojni nosilec obrne na nosilca države članice, katere zakonodaji je za bila zavarovana oseba predhodno zavezana, da bi pridobil obvestilo s podatki o zavarovalnih dobah in dobah zaposlitve, samozaposlitveni dejavnosti ali bivanju po tej zakonodaji.

2. Zavarovalne dobe ali obdobja bivanja, dopolnjena po zakonodaji neke države članice, se prištejejo k zavarovalnim dobam ali obdobjem bivanja, dopolnjenim po zakonodaji vseh drugih držav članic, če se je zaradi pridobitve, ohranitve ali ponovne pridobitve pravice do dajatev na to treba sklicevati, pod pogojem, da se navedene dobe ne prekrivajo.

3. Kadar zavarovalna doba ali doba bivanja, dopolnjena v okviru obveznega zavarovanja po zakonodaji ene države članice, sovpada z zavarovalno dobo, dopolnjeno v okviru prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja po zakonodaji druge države članice, se pri tem upošteva samo doba, dopolnjena v okviru obveznega zavarovanja.

4. Kadar zavarovalna doba ali obdobje bivanja, ki ni enakovredna doba, dopolnjena po zakonodaji države članice, sovpada z enakovredno dobo po zakonodaji druge države članice, se upošteva samo doba, ki ni enakovredna doba.

5. Vsako enakovredno dobo po zakonodaji dveh ali več držav članic upošteva samo nosilec države članice, katere zakonodaja je za zavarovano osebo nazadnje veljala pred navedeno dobo. Če za zavarovano osebo pred navedeno dobo ni obvezno veljala zakonodaja neke države članice, navedeno dobo upošteva nosilec države članice, katere zakonodaja je za zavarovano osebo po navedeni dobi prvič obvezno veljala.

6. Če obdobja, v katerem so bile dopolnjene nekatere zavarovalne dobe ali obdobja bivanja po zakonodaji države članice, ni mogoče natančno določiti, velja domneva, da se te dobe ne prekrivajo z zavarovalnimi dobami ali obdobji bivanja, dopolnjenimi po zakonodaji druge države članice, kar se upošteva, če se navedene dobe lahko koristno upoštevajo

Člen 13Pravila za pretvorbo zavarovalnih dob

Kadar se zavarovalne dobe, dopolnjene po zakonodaji države članice, izrazijo v enotah, ki se razlikujejo od enot, uporabljenih v zakonodaji druge države članice, se pretvorba, potrebna za seštevanje dob, opravi po naslednjih pravilih:

a) en dan je enakovreden osmim uram in obratno;

b) pet dni je enakovrednih enemu tednu in obratno;

c) dvaindvajset dni je enakovrednih enemu mesecu in obratno;

d) trije meseci ali trinajst tednov ali šestinšestdeset dni je enakovrednih četrtletju in obratno;

e) pri pretvorbi tednov v mesece in obratno se tedni in meseci pretvorijo v dneve;

f) uporaba točk a) do e) ne more imeti za posledico, da bi se za celoto zavarovalnih dob, dopolnjenih v enem koledarskem letu, upošteval skupni seštevek, ki bi presegal dvesto štiriinšestdeset dni ali dvainpetdeset tednov ali dvanajst mesecev ali štiri četrtletja.

Kadar so zavarovalne dobe, dopolnjene po zakonodaji neke države članice, izražene v mesecih, se dnevi, ki ustrezajo delu meseca, po pravilih za pretvorbo iz prvega pododstavka upoštevajo kot celoten mesec.

Naslov II – Določitev veljavne zakonodaje

Člen 14Podrobnosti v zvezi s členoma 12 in 13 Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Za uporabo člena 12(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 je merilo za ugotavljanje, ali je dejavnost, ki jo samozaposlena oseba namerava opravljati v drugi državi članici, „podobna“ običajno izvajani samozaposlitveni dejavnosti, merilo dejanskega značaja dejavnosti in ne morebitne opredelitve te zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti, ki jo določi druga država članica.

2. Za uporabo člena 13(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004 velja, da se „velik del zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti“ v državi članici izvaja, kadar se tam izvaja količinsko obsežnejši del vseh dejavnosti zaposlene ali samozaposlene osebe, ne da bi to nujno bil glavni del teh dejavnosti. Del dejavnosti, ki se izvaja v državi članici, nikakor ni velik, kadar znaša manj kot 25 % vseh dejavnosti, ki jih zadevna oseba opravlja glede na promet, delovni čas ali prejemke oziroma prihodke od dela.

3. Za uporabo člena 13(2)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 se „središče interesa“ dejavnosti samozaposlene osebe določi ob upoštevanju vseh elementov, ki sestavljajo njegove poklicne dejavnosti, zlasti kraja, v katerem je stalni sedež dejavnosti zadevne osebe, običajnega značaja ali trajanja izvajanih dejavnosti, države članice, v kateri je zadevna oseba zavezana za plačevanje davka od vseh prihodkov ne glede na njihov izvor, ter namena zadevne osebe, kot je razviden iz vseh okoliščin.

4. Če zadevna oseba svojo zaposlitveno dejavnost izvaja v dveh ali več državah članicah v imenu delodajalca, ki ima sedež zunaj ozemlja Unije, in kadar ta oseba stalno prebiva v državi članici, ne da bi tam izvajala večji del dejavnosti, za to osebo velja zakonodaja države članice stalnega prebivališča.

Člen 15Postopek za uporabo člena 11(3)(b) Uredbe (E S) št. 883/2004

Kadar javni uslužbenec izvaja svojo dejavnost v državi članici, ki ni pristojna država članica, pristojni nosilec o tem predhodno obvesti imenovanega nosilca te države članice.

Člen 16Postopek za uporabo člena 12 Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Delodajalec, ki ob uporabi člena 12(1) Uredbe (ES) št. 83/2004 delavca v svojemu imenu napoti na delo v drugo državo članico, o tem, če je mogoče, predhodno obvesti pristojnega nosilca države članice, katere zakonodaja se uporablja še naprej. Ta nosilec o tem obvesti imenovanega nosilca države članice, v katero je delavec napoten.

2. Sampozaposleni delavec, ki ob uporabi člena 12(2) Uredbe (ES) št. 83/2004 namerava opravljati dejavnost v drugi državi članici, o tem, če je mogoče, predhodno obvesti pristojnega nosilca države članice, katere zakonodaja se uporablja še naprej. Ta nosilec o tem obvesti imenovanega nosilca države članice, v katero samozaposleni delavec odhaja, da bo opravljal dejavnost.

Člen 17Postopek za uporabo člena 13 Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Oseba, ki svoje dejavnosti opravlja v dveh ali več državah članicah, o tem obvesti imenovanega nosilca države članice, v kateri ima stalno prebivališče. Ta nosilec ta podatek sporoči imenovanemu nosilcu vsake države članice, v kateri se dejavnost opravlja.

2. V primerih, predvidenih v členu 13(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004, imenovani nosilci zadevnih držav članic soglasno določijo zakonodajo, ki se uporablja za zainteresirano osebo, ob upoštevanju določb člena 13(1) in (2) Uredbe (ES) št. 883/2004 ter člena 14(2) in (3) te uredbe.

3. Določitev zakonodaje, ki se uporablja, se opravi v mesecu, ki sledi predložitvi podatka imenovanemu nosilcu v kraju stalnega prebivališča zavarovane osebe v skladu z odstavkom 1. Dokler se ne določi zakonodaja, ki naj bi se uporabljala, za zadevno osebo začasno velja zakonodaja, določena v skladu s členom 6(1).Pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja se razglasi za veljavno po postopku posvetovanja med zadevnimi nosilci v okviru odstavka 2, o tem nemudoma obvesti zadevno osebo.

Člen 18Postopek za uporabo člena 15 Uredbe (ES) št. 883/2004

Pomožni uslužbenec uporabi pravico do izbire iz člena 15 Uredbe (ES) št. 883/2004 med sklenitvijo pogodbe o zaposlitvi. Organ, pooblaščen za sklenitev te pogodbe, obvesti imenovanega nosilca države članice o zakonodaji, za katero se je odločil pomožni uslužbenec.

Člen 19 Obveščanje zavarovanih oseb

1. Pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja se uporablja, zadevno osebo in po potrebi tudi njenega (njene) delodajalca(-ce) obvesti o obveznostih, ki izhajajo iz te zakonodaje. Za izpolnitev formalnosti, ki jih narekuje ta zakonodaja, jim nudi potrebno pomoč.

2. Pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja se uporablja v skladu z določbo naslova II Uredbe (ES) št. 883/2004, na zahtevo zadevne osebe ali delodajalca potrdi, da se ta zakonodaja uporablja, ter po potrebi navede datum, do katerega se uporablja, in pod katerimi pogoji.

Člen 20Sodelovanje med nosilci

1. Nosilci iz člena 17(1) pristojnemu nosilcu države članice, katere zakonodaja se uporablja za neko osebo, sporočijo vse informacije, potrebne za določitev prispevkov, ki so jih ta oseba in njen(-i) delodajalec(-lci) dolžni plačati po tej zakonodaji.

2. Pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja se začne uporabljati za neko osebo, o tem obvesti nosilca države članice, katere zakonodaja je za zadevno osebo nazadnje veljala, in pri tem navede datum, s katerim se ta zakonodaja začne uporabljati.

Člen 21Obveznosti delodajalca

1. Delodajalec je za delavca, ki ga zaposli, dolžan izpolnjevati obveznosti iz zakonodaje, ki se uporablja za tega delavca, zlasti obveznost plačevanja prispevkov, ki jih ta zakonodaja določa.

2. Delodajalec ki nima sedeža v državi članici, katere zakonodaja se uporablja, na eni strani in zaposleni delavec na drugi strani se lahko dogovorita, da slednji izpolnjuje obveznosti delodajalca v njegovem imenu, kar zadeva plačevanje prispevkov. Delodajalec je o takem dogovoru dolžan obvestiti pristojnega nosilca te države članice.

Naslov III – Posebne določbe za različne vrste dajatev

Poglavje I – Dajatve za bolezen, materinstvo in enakovredne dajatve za očetovstvo

Člen 22 Splošne izvedbene določbe

1. Pristojni organi zagotavljajo, da so zavarovane osebe obveščene o postopkih in pogojih kritja stroškov storitev, kadar so bile teh storitev deležne na ozemlju države članice, ki ni država članica pristojnega nosilca ali stalnega prebivališča.

2. Člena 25 in 26 ne vplivata na uporabo nacionalnih določb države članice, ki omogočajo kritje stroškov storitev v razmerah iz odstavka 1, ugodnejše od tistega, ki izhaja iz Uredbe (ES) št. 883/2004.

3. Dve ali več držav članic ali njihovi pristojni organi se med seboj lahko dogovorijo o drugih postopkih in podrobnih pravilih za uporabo členov 25, 26 in 27. Vendar pa v ta namen sklenjeni dogovori ne smejo imeti nezaželenih učinkov na pogoje in zneske kritja stroškov storitev za zadevne osebe, kot bi lahko izhajali iz izvajanja te uredbe. O takih dogovorih je obveščena Upravna komisija.

4. Kadar je po nacionalni zakonodaji pravica do storitev iz tega poglavja odvisna od statusa upokojenca, se pri tem upošteva izključno pokojnina, ki jo je dolžan izplačati nosilec te države članice.

Člen 23Sistem, ki se uporablja v primeru pluralnosti sistemov v državi članici stalnega ali začasnega prebivališča

Če zakonodaja kraja stalnega ali začasnega prebivališča vsebuje več sistemov zavarovanj za primere bolezni, materinstva ali očetovstva, se v skladu s členi 17, 19(1), 20, 22, 24, 26 in 27 Uredbe (ES) št. 883/2004 uporabljajo določbe zakonodaje o splošnem sistemu za zaposlene delavce.

Člen 24Stalno prebivališče v državi članici, ki ni pristojna država članica

1. Za uporabo člena 17 Uredbe (ES) št. 883/2004 se morajo zavarovana oseba ali njeni družinski člani prijaviti pri nosilcu kraja stalnega prebivališča, tako da predložijo dokument, ki potrjuje njihovo pravico do storitev v breme pristojne države članice.Ta dokument pripravi pristojni nosilec po potrebi na podlagi podatkov, ki jih da na razpolago delodajalec. Če zavarovana oseba ali njeni družinski člani ne predložijo navedenega dokumenta, se nosilec kraja stalnega prebivališča, da bi pridobil potrebne podatke, obrne na pristojnega nosilca.

2. Nosilec kraja stalnega prebivališča pristojnega nosilca obvesti o vsaki prijavi, ki jo opravi v skladu z določbami iz odstavka 1.

3. Ta člen se smiselno uporablja za osebe iz členov 22, 24, 25 in 26 Uredbe (ES) št. 883/2004.

Člen 25Začasno bivanje v državi članici, ki ni pristojna država članica

A) Postopek in obseg pravice

1. Za uporabo člena 19 Uredbe (ES) št. 883/2004 zavarovana oseba pred odhodom z ozemlja države članice, v kateri ima stalno prebivališče, od svojega pristojnega nosilca zahteva, da ji pošlje dokument, ki potrjuje njeno pravico do storitev.Upokojenci ali njihovi družinski člani iz člena 27(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 svoj zahtevek naslovijo na nosilca kraja stalnega prebivališča, ki ga po potrebi pošlje nosilcu, pristojnemu za kritje stroškov storitev, ki so bile upokojencu zagotovljene v državi članici stalnega prebivališča.

2. Če se v skladu s členom 19(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 izkaže, da so storitve za zavarovano osebo med začasnim bivanjem potrebne z zdravstvenega vidika, ta oseba dokument iz odstavka 1 predloži izvajalcu zdravstvene oskrbe države članice začasnega prebivališča, ki za zadevno osebo uporabi tiste določbe zakonodaje, ki bi veljale zanjo, če bi se zanjo uporabljal sistem iz člena 23 te uredbe v državi članici začasnega prebivališča.Če zavarovana oseba ne razpolaga z navedenim dokumentom, se nosilec v kraju začasnega prebivališča, da bi pridobil potrebne podatke, obrne na pristojnega nosilca.

3. Storitve, navedene v členu 19(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 se nanašajo na storitve, ki se morajo zagotoviti v državi članici začasnega prebivališča v skladu z njeno zakonodajo, tako da zavarovana oseba pred predvidenim koncem začasnega bivanja ne bi bila prisiljena vrniti se v kraj svojega stalnega prebivališča, da bi bila deležna zdravljenja, ki ga zahteva njeno zdravstveno stanje.

4. Odstavki 1–3 se smiselno uporabljajo za družinske člane zavarovane osebe.

B) Postopek in načini kritja in/ali povračila stroškov storitev

5. Če je zavarovana oseba dejansko nosila vse ali del stroškov storitev, zagotovljenih v okviru člena 19 Uredbe (ES) št. 883/2004, svoj zahtevek za povračilo naslovi na nosilca kraja začasnega prebivališča. Ta ji neposredno povrne znesek stroškov, ki ustreza zadevnim storitvam v mejah in pod pogoji stopenj, ki jih določa njena zakonodaja.

6. Če zahtevek za povračilo teh stroškov ni bil neposredno naslovljen na nosilca kraja začasnega prebivališča, nastale stroške zadevni osebi povrne pristojni nosilec po stopnjah povračil, ki jih uporablja nosilec kraja začasnega prebivališča.Nosilec kraja začasnega prebivališča je pristojnemu nosilcu, ki to zahteva, dolžan zagotoviti potrebne podatke o teh stopnjah.Če zakonodaja države članice začasnega prebivališča ne določa stopenj povračila stroškov, lahko pristojni nosilec povračilo izvede v skladu s stopnjami, ki jih uporablja sam, ne da bi bilo za to potrebno soglasje zavarovane osebe.

7 Z odstopanjem od prvega pododstavka odstavka 6 lahko pristojni nosilec izvede povračilo nastalih stroškov po stopnjah za povračila, ki jih uporablja sam, pod pogojem, da se je zavarovana oseba strinjala z uporabo te določbe in da zakonodaja dopušča povračilo takšnih stroškov.

8 Kadar so stroški veliki, lahko pristojni nosilec zavarovani osebi izplača ustrezen predujem takoj, ko zadevna oseba pri tem nosilcu vloži zahtevek za povračilo.

Člen 26Načrtovano zdravljenje

A) Postopek za izdajo dovoljenja

1. Za upokojence in njihove družinske člane, ki niso člani, navedeni v členu 27(5) Uredbe (ES) št. 883/2004, se nosilec države članice, ki krije stroške storitev, zagotovljenih v državi članici stalnega prebivališča, upošteva kot pristojni nosilec za izdajo dovoljenja iz člena 20(1) Uredbe (ES) št. 883/2004.

2. Za uporabo členov 20(1) in 27(3) Uredbe (ES) št. 883/2004, kadar zadevna oseba ne prebiva stalno na ozemlju pristojne države članice, zahtevek za dovoljenje iz člena 20(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 pri pristojnem nosilcu vloži nosilec kraja stalnega prebivališča. Nosilec kraja stalnega prebivališča navede razloge, zaradi katerih zahteva to dovoljenje za zadevno osebo, in sicer zlasti tiste, ki so navedeni v členu 20(2) Uredbe (ES) št. 883/2004.Če odgovor ne prispe v petnajstih „koledarskih dneh“ od datuma pošiljanja, se šteje, da je pristojni nosilec dovoljenje izdal.Nosilec kraja stalnega prebivališča izda dovoljenje zadevni osebi v imenu pristojnega nosilca.Med celotnim potekom postopka za izdajo dovoljenja si pristojni nosilec pridržuje možnost, da zadevno osebo napoti na zdravniški pregled, ki ga opravi zdravnik po njegovi izbiri v državi članici začasnega ali stalnega prebivališča.

3. Postopek iz odstavka 2 se ne uporablja, kadar so zadevne zdravstvene storitve življenjskega pomena. V tem primeru predhodno dovoljenje iz člena 20(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 izda nosilec kraja stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca, ki ga o tem nemudoma obvesti nosilec države stalnega prebivališča.Pristojni nosilec je dolžan sprejeti ugotovitve in možnosti zdravljenja v zvezi s nujnostjo zdravstvenih storitev življenjskega pomena, ki jih določijo zdravniki, ki jih pooblasti nosilec kraja stalnega prebivališča, ki dovoljenje izda.

4. Zadevna oseba pošlje dovoljenje nosilcu kraja začasnega prebivališča. Ta mora nosilca kraja stalnega prebivališča zavarovane osebe obveščati o razvoju zdravstvenega stanja te osebe, kadar je z zdravstvenega vidika potrebno dodatno zdravljenje. Nosilec kraja stalnega prebivališča te podatke nemudoma sporoči pristojnemu nosilcu.

B) Kritje stroškov zdravstvenih storitev v okviru načrtovanega zdravljenja.

5. Kadar se izda dovoljenje, pristojni nosilec zagotovi kritje stroškov po najvišji stopnji. Če so za zdravstvene storitve stopnje nosilca v kraju začasnega prebivališča nižje od stopenj pristojnega nosilca, lahko zato zavarovana oseba od pristojnega nosilca zahteva, da ji ta v mejah svojih stopenj izplača dodatek.

C) Kritje potnih stroškov in stroškov bivanja v okviru načrtovanega zdravljenja.

6. Kadar pristojni nosilec izda dovoljenje, se potni stroški in stroški bivanja, ki so neločljivo povezani z zdravljenjem zadevne osebe, krijejo po zakonodaji, ki jo uporablja pristojni nosilec za zadevno osebo in po potrebi tudi za osebo, ki jo mora spremljati.

D) Družinski člani

7. Določbe odstavkov 1–6 se smiselno uporabljajo za družinske člane zavarovane osebe.

Člen 27Denarne dajatve za nezmožnost za delo v primeru začasnega ali stalnega prebivališča v državi članici, ki ni pristojna država članica.

A) Postopek, predpisan za zavarovano osebo

1. Da bi bila zavarovana oseba upravičena do denarnih dajatev za nezmožnost za delo v skladu s členom 21(1) Uredbe (ES) št 883/2004, poskrbi, da zdravnik države članice stalnega prebivališča, ki je ugotovil njeno zdravstveno stanje, izpolni dokumenti, ki potrjuje njeno nezmožnost za delo.

2. Zavarovana oseba izpolnjeni dokument v treh delovnih dneh po ugotovitvi zdravstvenega stanja pošlje:

a) nosilcu v kraju stalnega prebivališča, če zadevna oseba tam izvaja svojo poklicno dejavnost;

b) pristojnemu nosilcu v drugih primerih.

3. Predložitev dokumenta iz odstavkov 1 in 2 zavarovane osebe ne odvezuje od izpolnjevanja obveznosti, določenih z veljavno zakonodajo, zlasti obveznosti do njenega delodajalca.

4. Če začne zavarovana oseba ponovno delati, o tem obvesti pristojnega nosilca, ki po potrebi obvesti nosilca kraja stalnega prebivališča.

B) Postopek, predpisan za nosilca države članice stalnega prebivališča

5. Na zahtevo pristojnega nosilca ali v primerih iz odstavka 2(a) nosilec kraja stalnega prebivališča po potrebi zavarovano osebo napoti na zdravniški pregled, kot če bi bila ta zavarovana pri njem. Podatki iz poročila zdravnika, ki je opravil pregled, navajajo zlasti verjetno trajanje nezmožnosti za delo; nosilec kraja stalnega prebivališča jih pošlje pristojnemu nosilcu v treh delovnih dneh po datumu pregleda.

6. Nosilec kraja stalnega prebivališča po potrebi naknadno opravi administrativna preverjanja ali zdravniški pregled zavarovane osebe, kot če bi bila ta zavarovana pri njem. Takoj ko ugotovi, da je zadevna oseba sposobna za ponovno opravljanje dela, o tem nemudoma obvesti to osebo in hkrati tudi pristojnega nosilca ter pri tem navede datum, ko se izteče nezmožnost za delo. Brez poseganja v določbe odstavka 10 obvestilo zadevni osebi velja kot odločitev, sprejeta v imenu pristojnega nosilca.

7. Na zahtevo pristojnega nosilca je nosilec v kraju stalnega prebivališča dolžan zagotoviti zdravniški pregled zadevne osebe, ki ga opravi zdravnik, katerega izbere pristojni nosilec.

C) Postopek, predpisan za pristojnega nosilca

8. Pristojni nosilec izplača denarne dajatve neposredno zadevni osebi in o tem obvesti nosilca kraja stalnega prebivališča. Vendar, če denarne dajatve izplača nosilec kraja stalnega prebivališča v imenu pristojnega nosilca, ta zadevno osebo obvesti o njenih pravicah. Nosilcu kraja stalnega prebivališča sporoči znesek denarnih dajatev, datume njihovih izplačil in najdaljše možno trajanje njihovega dodeljevanja, kot je predvideno z zakonodajo pristojne države.

9. Za uporabo člena 21(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 so navedbe potrdila o nezmožnosti za delo zavarovane osebe, ki je bilo izdelano v drugi državi članici na podlagi zdravniških ugotovitev lečečega zdravnika, obvezne za pristojnega nosilca, s pridržkom, če obstajajo zlorabe.

10. Če se pristojni nosilec odloči zavrniti izplačilo denarnih dajatev, ker zavarovana oseba ni izpolnila formalnosti, določenih z zakonodajo države članice stalnega prebivališča, ali če zdravnik po izbiri pristojnega nosilca ugotovi, da je zavarovana oseba zmožna za nadaljnje opravljanje dela, sta o tej odločitvi obveščena ta oseba in hkrati nosilec kraja stalnega prebivališča.

D) Postopek v primeru začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država članica.

11. Določbe odstavkov 1–10 se smiselno uporabljajo, kadar zavarovana oseba začasno prebiva v državi članici, ki ni pristojna država članica.

Člen 28Uporaba člena 28 Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Člen 28(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 se uporablja tudi za upravičence do invalidske pokojnine. Z izrazom „nadaljevanje zdravljenja“ je treba razumeti spremljanje bolezni do njenega konca.

2. Izraz „zdravljenje“ pomeni vsako zdravstveno storitev, katere cilj je varovati, ohranjati ali povrniti zdravje oseb.

3. Člen 28(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 se smiselno uporablja za popolnoma brezposelne obmejne delavce in za člane njihovih družin, kadar pristojna država članica ni vpisana na seznam iz Priloge III k Uredbi (ES) št. 883/2004.

Člen 29Prispevki upokojencev

1. Kadar nosilec iz člena 30(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 ob uporabi člena 5 navedene uredbe upošteva pokojnine, pridobljene v skladu z zakonodajo ene ali več drugih držav članic, za določitev osnove za izračun prispevkov upošteva samo zneske pokojnin, ki se zadevni osebi dejansko izplačajo.

2. Znesek prispevkov, ki se odtegnejo od zadevnih pokojnin, nikakor ne sme presegati zneska, ki bi ga bila dolžna plačati oseba z enakimi prihodki, prejetimi v državi članici iz člena 30 Uredbe (ES) št. 883/2004.

Člen 30Uporaba člena 34 Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Za uporabo člena 34 Uredbe (ES) št. 883/2004 storitve dolgotrajne nege niso zdravljenje, kot je določeno v členu 28(2) te uredbe, temveč nega ali pomoč v vsakodnevnem življenju zadevne osebe glede na stopnjo njene samostojnosti.

2. Nosilec v kraju stalnega prebivališča zadevno osebo obvesti o obstoju pravila o preprečevanju prekrivanja dajatev in pogojih, pod katerimi se le-to uporablja za dajatve za zadevno dolgotrajno nego. Vendar mora uporaba takšnih pravil osebi, ki nima stalnega prebivališča na ozemlju pristojne države članice, zagotavljati pravico do zneska dajatve, ki je najmanj enak znesku, do katerega bi bila upravičena, če bi imela v tej državi stalno prebivališče.

3. Upravna komisija po potrebi sprejme ukrepe za uporabo tega člena.

Člen 31 Posebni izvedbeni ukrepi

1. Določbe poglavja 1 naslova III Uredbe (ES) št. 883/2004, ki se nanašajo na zdravstvene storitve, ne veljajo za osebe, ki so do storitev upravičene izključno v skladu s posebnim sistemom, ki se uporablja za javne uslužbence države članice, navedene v Prilogi 2 k tej uredbi.

2. Ne glede na določbe odstavka 1 se člen 23 Uredbe (ES) št. 883/2004 uporablja za vse osebe, ki prejemajo hkrati pokojnino v skladu s sistemom, ki velja za javne uslužbence države članice, omenjene v Prilogi 2, in pokojnino v skladu z zakonodajo druge države članice.

3. Ukrepe za praktično uporabo odstavkov 1 in 2 sprejme Upravna komisija.

Poglavje II – Dajatve za nezgode pri delu in poklicne bolezni

Člen 32 Pravica do storitev in denarnih dajatev v primeru stalnega ali začasnega bivanja v državi članici, ki ni pristojna država članica

Za namen uporabe člena 36(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 se smiselno uporabljajo postopki, določeni v členih od 24 do 27 te uredbe.

Člen 33Načrtovano zdravljenje

Pristojni nosilec zaposlenemu ali samozaposlenemu delavcu, ki je žrtev nezgode pri delu ali poklicne bolezni in je upravičen do storitev, ki jih plača ta nosilec, ne sme zavrniti izdaje dovoljenja iz člena 20(1) Uredbe (ES) št. 883/2004, kadar mu ob upoštevanju njegovega trenutnega zdravstvenega stanja in verjetnega poteka bolezni na ozemlju države članice, kjer ima stalno prebivališče, z zdravniškega vidika v sprejemljivem časovnem roku ni mogoče zagotoviti primernega zdravljenja.

Člen 34Sodelovanje med nosilci v primeru nezgode pri delu ali poklicne bolezni, ki nastopi v državi članici, ki ni pristojna država članica

1. Kadar se nezgoda pri delu zgodi ali poklicna bolezen zdravniško ugotovi prvič na ozemlju države članice, ki ni pristojna država članica, je treba nezgodo pri delu ali poklicno bolezen prijaviti v skladu z določbami zakonodaje pristojne države članice, ne da bi to vplivalo na pravne določbe, ki veljajo na ozemlju države članice, kjer se je nezgoda pri delu zgodila ali kjer je bila poklicna bolezen prvič zdravniško ugotovljena, ki se v takem primeru še naprej uporabljajo. To obvestilo se pošlje pristojnemu nosilcu, kopija pa nosilcu kraja stalnega prebivališča ali nosilcu kraja začasnega prebivališča.

2. Nosilec države članice, na katere ozemlju je prišlo do nezgode pri delu ali je bila prvič zdravniško ugotovljena poklicna bolezen, pristojnemu nosilcu pošlje zdravniška potrdila, izdelana na tem ozemlju, in na njegovo zahtevo tudi vse ustrezne podatke.

3. Če v primeru nezgode med potovanjem po ozemlju države članice, ki ni pristojna država članica, obstajajo razlogi za izvedbo preiskave na ozemlju prve države članice, lahko pristojni nosilec v ta namen imenuje preiskovalca in o tem obvesti organe te države članice. Ti organi preiskovalcu pomagajo zlasti tako, da imenujejo osebo, ki mu pomaga pri pregledu uradnih poročil in vseh drugih dokumentov, povezanih z nezgodo.

4. Ob koncu zdravljenja se pristojnemu nosilcu pošlje podrobno poročilo, ki so mu priložena zdravniška potrdila o trajnih posledicah nezgode ali bolezni ter zlasti o trenutnem stanju in okrevanju ali stabilizaciji zdravstvenega stanja. Ustrezne honorarje po potrebi plača nosilec kraja stalnega prebivališča ali nosilec kraja začasnega prebivališča po stopnji, ki jo uporablja ta nosilec, vendar se zaračunajo pristojnemu nosilcu.

5. Pristojni nosilec nosilca kraja stalnega prebivališča ali nosilca kraja začasnega prebivališča na njegovo zahtevo obvesti o odločitvi, ki določa datum okrevanja ali stabilizacije zdravstvenega stanja, in po potrebi o odločitvi v zvezi z dodelitvijo pokojnine.

Člen 35 Izpodbijanje poklicne narave nezgode ali bolezni

1. Kadar pristojni nosilec izpodbija uporabo zakonodaje o nezgodah pri delu in poklicnih boleznih v okviru člena 36(2) Uredbe (ES) št. 883/2004, o tem nemudoma obvesti nosilca kraja stalnega prebivališča ali nosilca kraja začasnega prebivališča, ki je zagotovil storitve, za katere se torej šteje, da spadajo v zdravstveno zavarovanje.

2. Kadar glede tega pride do dokončne odločitve, pristojni nosilec o tem nemudoma obvesti nosilca kraja stalnega prebivališča ali nosilca kraja začasnega prebivališča, ki je zagotovil storitve. Ta še naprej zagotavlja storitve iz naslova zdravstvenega zavarovanja, če je zaposleni ali samozaposleni delavec do tega upravičen in ko ne gre za nezgodo pri delu ali poklicno bolezen. V nasprotnem primeru se storitve, ki jih je zadevna oseba dobila iz naslova zdravstvenega zavarovanja, po prvi zdravniški ugotovitvi nezgode ali bolezni upoštevajo kot storitve za nezgode pri delu ali poklicno bolezen.

Člen 36 Postopek v primeru izpostavljenosti tveganjem za nastanek poklicne bolezni v več državah članicah

1. V primeru iz člena 38 Uredbe (ES) št. 883/2004 se obvestilo o poklicni bolezni pošlje bodisi pristojnemu nosilcu za poklicne bolezni v državi, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, zadnjič opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno bolezen, bodisi nosilcu v kraju stalnega prebivališča, ki to obvestilo pošlje navedenemu pristojnemu nosilcu.

Če ta nosilec ugotovi, da se je dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, nazadnje izvajala po zakonodaji druge države članice, pošlje obvestilo in spremne dokumente ustreznemu nosilcu te države članice.

2. Kadar nosilec države članice, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, nazadnje opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, ugotovi, da ta oseba ali njeni preživeli nasledniki ne izpolnjujejo pogojev te zakonodaje, nosilcu države članice, v skladu z zakonodajo katere je ta oseba predhodno opravljala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, nemudoma pošlje obvestilo in vse spremne dokumente, vključno z ugotovitvami in poročili o zdravniških pregledih, ki jih je izvedel prvi nosilec, ter kopijo odločitve iz drugega pododstavka.

O svoji odločitvi hkrati obvesti zavarovano osebo in pri tem navede zlasti razloge za zavrnitev dajatev, pravna sredstva in roke za pritožbo ter datum, ko je bila zadeva poslana nosilcu države članice, v skladu z zakonodajo katere je zavarovana oseba predhodno izvajala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen.

3. Po potrebi se je treba po enakem postopku vrniti nazaj do ustreznega nosilca države članice, v skladu z zakonodajo katere je oseba, ki trpi za boleznijo, prvič izvajala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen.

Člen 37 Izmenjava podatkov med nosilci in izplačilo predujmov v primeru pritožbe zoper odločitev o zavrnitvi zahtevka

1. V primeru pritožbe zoper odločitev o zavrnitvi zahtevka, ki jo sprejme nosilec ene od držav članic, v skladu z zakonodajo katerih je oseba, ki trpi za boleznijo, izvajala dejavnost, ki bi lahko povzročila zadevno poklicno bolezen, je ta nosilec dolžan o tem obvestiti nosilca, ki mu je bilo obvestilo poslano po postopku iz člena 36(2), in ga naknadno obvestiti o dokončno sprejeti odločitvi.

2. Če je bila pravica do dajatev pridobljena po zakonodaji, ki jo uporablja nosilec, ki mu je bilo poslano zadevno obvestilo, ta nosilec izplača predujme v višini zneska, ki se po potrebi določi po posvetovanju z nosilcem, ki je izdal odločitev, zoper katero je bila vložena pritožba. Ta nosilec povrne znesek izplačanih predujmov, če je v skladu z rezultatom pritožbe dolžan zagotoviti storitve. Ta znesek se nato odšteje od zneska dajatev, izplačljivih zadevni osebi, po postopku iz člena 71.

Člen 38 Poslabšanje poklicne bolezni

V primerih iz člena 39 Uredbe (ES) št. 883/2004 je prosilec nosilcu države članice, pri katerem uveljavlja pravice do dajatev, dolžan dati vse podatke o predhodno odobrenih dajatvah za zadevno poklicno bolezen. Ta nosilec se za pridobitev vseh podatkov, za katere meni, da so potrebni, lahko obrne na vse druge predhodno pristojne nosilce.

Člen 39Ocenitev stopnje nezmožnosti v primeru nezgode pri delu ali poklicne bolezni, ki se je zgodila prej ali pozneje

1. Za uporabo člena 40(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 je nosilec, pristojen za prejšnjo ali poznejšo nezmožnost za delo, ali organ, ki ga je imenoval pristojni organ zadevne države članice, kadar je do prejšnje ali poznejše nezmožnosti za delo prišlo zaradi nezgode, ki se je zgodila, ko je za zadevno osebo veljala zakonodaja države članice, ki nezmožnosti za delo ne razlikuje glede na njihov izvor, na zahtevo pristojnega nosilca druge države članice dolžan predložiti podatke o stopnji prejšnje ali poznejše nezmožnosti za delo ter, če je to mogoče, podatke, ki omogočajo ugotovitev, ali je nezmožnost za delo posledica nezgode pri delu v smislu zakonodaje, ki jo uporablja nosilec druge države članice.

Pristojni nosilec v tem primeru za pridobitev pravice do dajatev in za določitev zneska dajatev v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja, upošteva stopnjo nezmožnosti za delo, ki jo povzročijo ti prejšnji ali poznejši primeri.

Člen 40Predložitev in pr oučitev zahtevkov za pokojnine ali dopolnilne dodatke

1. Da bi zaposleni ali samozaposleni delavec ali njegovi preživeli nasledniki s stalnim prebivališčem na ozemlju druge države članice uživali pokojnino ali dopolnilne dodatke po zakonodaji države članice, morajo nasloviti zahtevek bodisi na pristojnega nosilca bodisi na nosilca kraja stalnega prebivališča, ki jo pošlje pristojnemu nosilcu. Zahtevek, ki mu morajo biti priložena zahtevana dokazila, mora biti izdelan v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja pristojni nosilec.

2. Pristojni nosilec svojo odločitev prosilcu sporoči neposredno ali prek organa za zvezo pristojne države; kopijo navedene odločitve naslovi na organ za zvezo države članice, na katere ozemlju ima prosilec stalno prebivališče.

Člen 41 Posebni izvedbeni ukrepi

Določbe poglavja 2 naslova III Uredbe (ES) št. 883/2004, ki se nanašajo na storitve, ne veljajo za osebe, ki so upravičene do storitev izključno v skladu s posebnim sistemom, ki se uporablja za javne uslužbence države članice, navedene v Prilogi 2 k tej uredbi.

Poglavje III – Posmrtnine

Člen 42 Zahtevek za posmrtnine

Za uporabo členov 42 in 43 Uredbe (ES) št. 883/2004 je treba zahtevek za po smrtnine nasloviti na nosilca kraja stalnega prebivališča prosilca.

Poglavje IV – Dajatve za invalidnost ter starostne in družinske pokojnine

Člen 43 Izračun dajatve

1. Za izračun teoretičnega zneska in dejanskega zneska dajatve v skladu s členom 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 se uporabljajo pravila iz člena 12(3),(4) in (5) te uredbe.

2. Kadar dobe prostovoljnega zavarovanja ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja niso bile upoštevane v skladu s členom 12(3) te uredbe, nosilec države članice, v skladu z zakonodajo katere so bile te dobe dopolnjene, zanje izračuna ustrezni znesek v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja. Dejanski znesek dajatve, izračunan v skladu s členom 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004, se poveča za znesek, ki ustreza dobam prostovoljnega zavarovanja ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja.

3. Nosilec vsake države članice v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja, izračuna izplačljivi znesek, ki ustreza dobam prostovoljnega zavarovanja ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja in ki v skladu s členom 53(3)(c) Uredbe (ES) št. 883/2004 ni podvržen klavzulam o odpravi, zmanjšanju ali začasni opustitvi dajatev druge države članice.

Člen 44Upoštevanje obdobij šolanja otrok

Brez poseganja v pristojnost države članice, določene v skladu z določbami iz naslova II Uredbe (ES) št. 883/2004, mora nosilec države članice, v kateri je upravičenec do pokojnine stalno prebival najdaljše obdobje v času dvanajstih mesecev po rojstvu svojega otroka, upoštevati obdobja šolanja otroka v drugi državi članici, če za zadevno osebo zaradi izvajanja zaposlitvene ali samozaposlitve dejavnosti ne začne veljati zakonodaja druge države članice.

Člen 45Zahtevek za dajatve

A) Vložitev zahtevka za dajatve v skladu s členom 44(2) Uredbe (ES) št. 883/2004

1. Da bi bil prosilec deležen dajatev v skladu s členom 44(2) Uredbe št. 883/2004, svoj zahtevek naslovi na nosilca države članice, katere zakonodaja je zanj veljala v trenutku, ko je prišlo do nezmožnosti za delo, ki ji je sledila invalidnost ali poslabšanje te invalidnosti.

2. Če so bile odobrene denarne dajatve za bolezni, se mora datum prenehanja obdobja odobritve teh dajatev po potrebi upoštevati kot datum vložitve zahtevka za pokojnino.

3. V primeru iz člena 47(1)(b) Uredbe št. 883/2004 nosilec, pri katerem je bila zadevna oseba nazadnje zavarovana, nosilcu, prvotno pristojnemu za izplačilo dajatev, sporoči znesek in datum začetka zagotavljanja dajatev po zakonodaji, ki jo uporablja. Od tega datuma naprej se dajatve, dodeljene pred poslabšanjem invalidnosti, ukinejo ali zmanjšajo na znesek dodatka iz člena 47(2) Uredbe (ES) št. 883/2004.

B) Vložitev drugih zahtevkov za dajatve

4. V primerih, ki niso navedeni v členu 44(2) Uredbe št. 883/2004, prosilec svoj zahtevek naslovi bodisi na nosilca kraja stalnega prebivališča, če je za zadevno osebo v nekem obdobju veljala zakonodaja, ki jo ta nosilec uporablja, bodisi nosilcu države članice, katere zakonodaja je za zadevno osebo nazadnje veljala, v drugih primerih.

5. Datum vložitve zahtevka velja za vse zadevne nosilce.

6. Z odstopanjem od odstavka 5, če prosilec v svojem zahtevku ni navedel vseh zavarovalnih dob ali obdobij bivanja, dopolnjenih v okviru zakonodaje drugih držav članic, čeprav je bil k temu izrecno pozvan, se datum, ko prosilec dopolni svoj prvotni zahtevek ali vloži nov zahtevek z navedbo manjkajočih dob, upošteva kot datum vložitve zahtevka pri nosilcu, ki uporablja zadevno zakonodajo, ob upoštevanju ugodnejših določb te zakonodaje.

7. Zahtevek za dajatve, naslovljen na nosilca države članice, ima avtomatično za posledico sočasno dodelitev dajatev v okviru zakonodaj vseh zadevnih držav članic, katerih pogoje prosilec izpolnjuje.Vendar do te sočasne dodelitve ne pride v primeru, kadar je prosilec v skladu s členom 50(1) Uredbe št. 883/2004 zaprosil za odlog dodelitve dajatev, ki bi jih pridobil po zakonodaji ene ali več držav članic.

Člen 46Dokazila in podatki, ki jih prosilec priloži zahtevku

1. Prosilec zahtevek vloži v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja nosilec iz člena 45(1) in (4), ter mu priloži zahtevana dokazila. Prosilec navede bodisi nosilca ali nosilce invalidskega zavarovanja, starostnega zavarovanja ali zavarovanja za primer smrti (pokojnine) vseh držav članic, v katere je bila vključena zavarovana oseba, bodisi, če gre za zaposleno osebo, delodajalca ali delodajalce, pri katerem(-rih) je ta bila zaposlena na ozemlju vseh držav članic, ter predloži ustrezna potrdila, ki jih ima v lasti.

2. Če prosilec v skladu s členom 50(1) Uredbe št. 883/2004 zaprosi za odlog dodelitve dajatev za starost, ki bi jih pridobil po zakonodaji ene ali več držav članic, mora pri tem navesti zakonodajo, po kateri prosi za odlog dodelitve dajatev.

Člen 47Pr oučitev zahtevkov s strani nosilcev

A) Nosilec, ki prouči zahtevek

1. Zahtevek za dajatve prouči nosilec, na katerega je bil zahtevek naslovljen ali poslan v skladu z določbami člena 45(1) ali (4). Ta nosilec je v nadaljnjem besedilu imenovan „nosilec, ki prouči zahtevek“.

B) Proučitev zahtevkov za dajatve ob uporabi člena 44 Uredbe (ES) št. 883/2004

2. V primeru iz člena 44(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 nosilec, ki prouči zahtevek, vse podatke o zadevni osebi pošlje nosilcu, pri katerem je bila slednja predhodno zavarovana in ki nato sam prouči dokumentacijo.

3. Členi od 48 do 52 se ne uporabljajo za proučitev zahtevkov iz člena 44 Uredbe (ES) št. 883/2004.

C) Proučitev drugih zahtevkov za dajatve

4. V položajih, ki niso navedeni v členu 44 Uredbe (ES) št. 883/2004, nosilec, ki prouči zahtevek, zahtevke za dajatve nemudoma pošlje vsem zadevnim nosilcem, da bi jih lahko proučili istočasno in nemudoma. Ta nosilec jim sporoči zavarovalne dobe ali obdobja bivanja, dopolnjena po zakonodaji, ki jo uporablja, in ki jim po potrebi priloži potrdila, ki jih je predložil prosilec.

5. Vsi drugi zadevni nosilci nosilcu, ki prouči zahtevek, sporočijo zavarovalne dobe ali obdobja bivanja, dopolnjena po zakonodaji, ki jo uporabljajo. Razen v primeru iz člena 46(2) te uredbe vsak nosilec navede tudi znesek neodvisne dajatve iz člena 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004, če se pravica do dajatev pridobi samo ob upoštevanju nacionalnega prava.

6. Nosilec, ki prouči zahtevek, vsem zadevnim nosilcem pošlje vse pridobljene podatke. Na tej podlagi vsak od zadevnih nosilcev izračuna teoretični in dejanski znesek dajatev v skladu s členom 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 ter oba zneska sporoči nosilcu, ki prouči zahtevek.

7. Takoj ko nosilec, ki prouči zahtevek, na podlagi podatkov iz člena 5 ugotovi, da je treba uporabiti določbe člena 46(2) ali člena 57(2) ali (3) Uredbe (ES) št. 883/2004, o tem obvesti druge zadevne nosilce.

8. Da bi prosilec lahko uporabljal pravico do odloga iz člena 50(1) Uredbe (ES) št. 883/2004, mu nosilec, ki prouči zahtevek, sporoči vse razpoložljive podatke, da bi ga tako seznanil s posledicami sočasne dodelitve dajatev, za katere se lahko poteguje. Prosilec vsak morebitni zahtevek za odlog dodelitve naslovi na nosilca, ki prouči zahtevek, ki ga nemudoma pošlje zadevnemu nosilcu.

Člen 48Sporočanje odločitev prosilcu

1. Vsak nosilec prosilcu v skladu z določbami, ki jih uporablja, sporoči odločitev, ki jo sprejme o dodelitvi. Vsaka odločitev določa tudi pravna sredstva in roke za pritožbe, ki se zanjo uporabljajo. Kopija vsake odločitve se pošlje nosilcu, ki prouči zahtevek. Ob prejemu kopije vseh odločitev nosilec, ki prouči zahtevek, prosilcu v njegovem jeziku in po podrobnih pravilih iz člena 3(4) pošlje povzetek teh odločitev. Ta povzetek odločitev pošlje tudi drugim zadevnim nosilcem.

2. Povzetek, ki je bil prosilcu poslan v skladu s členom 3(4), se mora upoštevati kot nova odločitev, zoper katero je možna pritožba.

Člen 49 Določitev stopnje invalidnosti

1. V primeru uporabe določb člena 46(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 je za sprejetje odločitve o stanju invalidnosti prosilca pooblaščen samo nosilec, ki prouči zahtevek. To odločitev sprejme takoj, ko lahko ugotovi, ali so pogoji za pridobitev pravice, določeni z zakonodajo, ki jo uporablja, izpolnjeni, po potrebi ob upoštevanju določb členov 6 in 51 Uredbe (ES) št. 883/2004. To odločitev nemudoma sporoči drugim zadevnim nosilcem.

Če pogoji za pridobitev pravice, ki ne spadajo med pogoje v zvezi s stanjem invalidnosti in kot jih določa zakonodaja, ki jo nosilec uporablja, niso izpolnjeni, nosilec, ki prouči zahtevek, ob upoštevanju določb členov 6 in 51 Uredbe (ES) št. 883/2004 o tem nemudoma obvesti pristojnega nosilca države članice, katere zakonodaja je za prosilca nazadnje veljala. Ta nosilec je pooblaščen za sprejetje odločitve o stanju invalidnosti prosilca, če so izpolnjeni pogoji za pridobitev pravice, določeni z zakonodajo, ki jo nosilec uporablja; to odločitev nemudoma sporoči drugim zadevnim nosilcem.

Po potrebi se je treba za pridobitev pravice pod enakimi pogoji vrniti nazaj do nosilca, pristojnega za invalidnost, države članice, katere zakonodaja je za prosilca veljala najprej.

2. Kadar se določbe člena 46(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 ne uporabljajo, ima vsak nosilec možnost, da prosilca napoti na zdravniški pregled k zdravniku po svoji izbiri, da se tako ugotovi stopnja invalidnosti. Vendar pa nosilec države članice dokumente in zdravniške izvide ter administrativne podatke, ki jih pridobi od nosilcev drugih držav članic, upošteva, kot če bi bili pripravljeni v njegovi državi članici.

3. Kadar se zdravniški pregled opravi v drugi državi članici kot v državi članici stalnega prebivališča zadevne osebe, mora ustrezne potne stroške in stroške bivanja kriti nosilec, ki je prosilca napotil na ta zdravniški pregled.

Člen 50Začasna predplačila in predujmi dajatev

1. Ne glede na člen 7 te uredbe vsak nosilec, ki med preučevanjem zahtevka za dajatve ugotovi, da ima prosilec pravico do neodvisne dajatve po zakonodaji, ki jo ta nosilec uporablja v skladu s členom 52(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004, to dajatev nemudoma izplača. To izplačilo se obravnava kot začasno, če lahko na dodeljeni znesek vpliva rezultat postopka proučitve zahtevka.

2. Če prosilcu v skladu z odstavkom 1 ni mogoče začasno izplačati nobene dajatve, vendar iz prejetih podatkov izhaja, da je neka pravica pridobljena v okviru člena 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004, mu nosilec, ki prouči zahtevek, izplača izterljiv predujem, katerega znesek je čim bližji znesku, ki mu bo verjetno dodeljen ob uporabi člena 52(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004.

3. Nosilec, ki je dolžan izplačati začasne dajatve v skladu z odstavkom 1 ali 2, o tem nemudoma obvesti prosilca ter ga pri tem izrecno opozori na začasno naravo sprejetega ukrepa in na dejstvo, da bo pritožba mogoča samo zoper prihodnjo odločitev o dodelitvi dajatve.

Člen 51Novi izračun dajatev

1. V primeru novega izračuna dajatev ob uporabi členov 48(3) in (4), 50(4) in 59(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 se člen 50 te uredbe uporablja smiselno.

2. V primeru novega izračuna, odprave ali začasne opustitve dajatve nosilec, ki je sprejel to odločitev, o tem nemudoma v skladu s postopkom iz člena 3(4) do (7) obvesti zadevno osebo in vse nosilce, pri katerih ima zadevna oseba pravico do dajatve.

Člen 52Ukrepi za hitrejšo dodelitev dajatev

1. Kadar zakonodaja neke države članice postane veljavna za neko osebo, organ, ki ga imenuje pristojni organ te države članice, organu, ki ga je imenovala država članica, katere državljan je ta oseba, pošlje vse podatke o identifikaciji te osebe, vključno z njeno identifikacijsko številko, ki ji jo dodeli nosilec prve države članice, pristojen za pokojnine, ter ime navedenega pristojnega nosilca. Temu organu sporoči tudi vse druge podatke, ki bi lahko olajšali in pospešili naknadne dodelitve pokojnin.

2. Za uporabo odstavka 1 se osebe brez državljanstva in begunci ter osebe, za katere ni nikoli veljala zakonodaja države članice, katere državljani so, obravnavajo kot državljani države članice, katere zakonodaja je zanje veljala najprej.

3. Zadevni nosilci na zahtevo zainteresirane osebe ali nosilca, pri katerem je oseba trenutno zavarovana, pripravijo opis njenega dotedanjega zavarovanja, v katerega zajamejo obdobje vsaj enega leta pred datumom, ko bo oseba dosegla starost, pri kateri je upravičena do pokojnine.

4. Upravna komisija določi podrobna pravila za izvajanje določb iz zgornjih odstavkov.

Člen 53Usklajevalni ukrepi v državi članici

1. Če nacionalna zakonodaja vsebuje pravila za določitev nosilca, pristojnega za dodelitev pokojnine, se ta pravila uporabljajo samo ob upoštevanju zavarovalnih dob, dopolnjenih v skladu z zakonodajo te države članice.

2. Če nacionalna zakonodaja vsebuje pravila za koordinacijo med posebnimi sistemi, ki se uporabljajo za javne uslužbence, in splošnim sistemom za zaposlene delavce, na ta pravila ne vplivajo določbe Uredbe (ES) št. 883/2004 in te uredbe.

Poglavje V – Dajatve za brezposelnost

Člen 54 Izračun dajatev

1. Za uporabo člena 62(3) Uredbe (ES) št. 883/2004 pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja je veljala za zadevno osebo v času opravljanja njene zadnje zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti, nosilcu kraja stalnega prebivališča na njegovo zahtevo sporoči vse potrebne elemente za izračun dajatev za brezposelnost, zlasti znesek prejete plače ali prihodka od dela.

2. Za uporabo člena 62 Uredbe (ES) št. 883/2004 se dajatve za brezposelnost za delavca iz člena 65(5) navedene uredbe, ki ni obmejni delavec in ki ni nikoli imel statusa zaposlenega delavca po zakonodaji države članice stalnega prebivališča, izračunajo na podlagi običajne plače, ki v tej državi članici ustreza enakovredni ali podobni zaposlitvi, kot je ta, ki jo je nazadnje opravljal na ozemlju druge države članice.

3. Za uporabo člena 62 Uredbe (ES) št. 883/2004 in ne glede na člen 63 navedene uredbe pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja določa, da se izračun dajatev spreminja s številom družinskih članov, upošteva tudi družinske člane zadevne osebe, ki prebivajo v drugi državi članici, kot da bi prebivali v pristojni državi članici. Ta določba se ne uporablja, če ima v državi članici stalnega prebivališča družinskih članov že neka druga oseba pravico do dajatev za brezposelnost, za izračun katerih se upoštevajo omenjeni družinski člani.

Člen 55Pogoji in omejitve ohranitve pravice do dajatev za brezposelno osebo, ki odhaja v drugo državo članico

1. Za uveljavljanje določb člena 64 Uredbe (ES) št. 883/2004 brezposelna oseba, ki odhaja v drugo državo članico, o tem pred svojim odhodom obvesti pristojnega nosilca in ga zaprosi za izdajo dokumenta, ki potrjuje, da ima še naprej pravico do prejemanja dajatev pod pogoji iz člena 64(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004.

Ta nosilec zadevno osebo obvesti o obveznostih, ki jih je dolžna izpolnjevati, in ji izda navedeni dokument, ki vsebuje zlasti naslednje:

a) datum, ko je brezposelna oseba prenehala biti na razpolago zavodom za zaposlovanje pristojne države članice;

b) rok, odobren v skladu s členom 64(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004, za prijavo brezposelne osebe kot iskalca zaposlitve v državi članici, v katero je prišla;

c) najdaljše obdobje, v katerem se pravica do dajatev lahko obdrži v skladu s členom 64(1)(c) Uredbe (ES) št. 883/2004;

d) dejstva, ki bi lahko spremenila pravico do dajatev.

2. Brezposelna oseba se prijavi kot iskalec zaposlitve na zavodih za zaposlovanje države članice, v katero prihaja, v skladu s členom 64(1)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 in nosilcu te države članice izroči dokument iz odstavka 1. Če tega ne stori, se nosilec v kraju, v katerega je prišla brezposelna oseba, za pridobitev potrebnih podatkov obrne na pristojnega nosilca.

3. Zavodi za zaposlovanje države članice, v katero je brezposelna oseba prišla iskat zaposlitev, brezposelno osebo seznanijo z njenimi obveznostmi.

4. Nosilec v kraju, v katerega je prišla brezposelna oseba, pristojnega nosilca nemudoma obvesti o datumu prijave brezposelne osebe na zavodih za zaposlovanje in o njenem novem naslovu.

V obdobju, ko je brezposelna oseba upravičena do ohranitve dajatev, ta nosilec pristojnemu nosilcu vsak mesec pošilja ustrezne informacije o spremljanju položaja brezposelne osebe in sicer zlasti o tem, ali je ta oseba še vedno prijavljena na zavodih za zaposlovanje in ali se ravna po organiziranih postopkih nadzora.

5. Nosilec v kraju, v katerega je prišla brezposelna oseba, izvaja ali se na njegovo pobudo izvaja nadzor, kot če bi šlo za brezposelno osebo, ki je upravičena do dajatev v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja. O pojavu kakršnih koli dejstev iz odstavka 1(d) nemudoma obvesti pristojnega nosilca.

6. Pristojni organi ali nosilci dveh ali več držav članic se lahko dogovorijo o ukrepih za spodbujanje iskanja zaposlitve brezposelnih oseb, ki pridejo v eno od teh držav članic v skladu s členom 64 Uredbe (ES) št. 883/2004.

Člen 56Brezposelna oseba, ki je stalno prebivala v državi članici, ki ni pristojna država članica

1. Kadar se brezposelna oseba v skladu s členom 65(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 odloči, da se bo kot iskalec zaposlitve prijavila hkrati v državi stalnega prebivališča in v državi članici, kjer je bila nazadnje zaposlena ali samozaposlena, o tem prednostno obvesti nosilca in zavode za zaposlovanje v kraju stalnega prebivališča.

Na zahtevo zavodov za zaposlovanje države članice, v kateri je bila brezposelna oseba nazadnje zaposlena ali samozaposlena, zavodi za zaposlovanje v kraju stalnega prebivališča pošljejo ustrezne podatke o prijavi in iskanju zaposlitve brezposelne osebe.

2. Kadar je pravica do dajatev vezana na izpolnjevanje nekaterih obveznosti s strani brezposelne osebe v skladu z zakonodajo države članice stalnega prebivališča, se pri tem upoštevajo morebitne obveznosti brezposelne osebe do zavodov za zaposlovanje druge države članice. Brezposelna oseba mora nosilca kraja stalnega prebivališča obveščati o časovnem razporedu in naravi teh obveznosti.

3. Za uporabo člena 65(5)(b) Uredbe (ES) št. 883/2004 nosilec države članice, katere zakonodaja je nazadnje veljala za delavca, nosilca kraja stalnega prebivališča na njegovo zahtevo obvesti, ali je delavec upravičen do dajatev v skladu s členom 64 Uredbe (ES) št. 883/2004.

Poglavje VI – Družinske dajatve

Člen 57 Prednostna pravila v primeru prekrivanja dajatev

Za uporabo člena 68(1)(b)(i) Uredbe (ES) št. 883/2004 vsaka zadevna država članica, kadar stalno prebivališče otrok ne omogoča določitve prednostnega vrstnega reda, izračuna znesek dajatev, pri čemer vključi otroke, ki ne prebivajo stalno na njenem ozemlju. Pristojni nosilec države članice, katere zakonodaja predvideva najvišji znesek dajatev, dodeli celoten znesek. Pristojni nosilec druge države članice mu povrne polovico navedenega zneska v okviru zneska, predvidenega po zakonodaji te države članice.

Člen 58Pravila, ki se uporabljajo, kadar za zadevno osebo zaporedoma veljajo zakonodaje več držav članic v istem obdobja ali delu obdobja

1. Če je za osebo v koledarskem mesecu zaporedoma veljala zakonodaja dveh držav članic ne glede na datume za izplačilo družinskih dajatev, določenih v zakonodaji teh držav članic, nosilec, ki je družinske dajatve izplačal ob uporabi zakonodaje, ki je bila prva uporabljena v zadevnem obdobju, te stroške nosi do konca tekočega meseca.

2. Nosilca druge države članice obvesti o datumu, ko preneha izplačevati zadevne družinske dajatve.

Člen 59Postopek za uporabo členov 67 in 68 Uredbe (CE) št. 883/2004

1. Zahtevek za dodelitev družinskih dajatev se prednostno naslovi na:

a) nosilca države članice zaposlitve, kadar obstaja pravica do dajatev iz naslova zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti in kadar zakonec prosilca nima pravice do dajatev iz naslova zaposlitvene ali samozaposlitvene dejavnosti v drugi državi članici;

b) v drugih primerih pa na nosilca kraja stalnega prebivališča otrok ali na enega od teh nosilcev, če otroci prebivajo v različnih državah članicah.

2. Nosilec, ki mu je bil zahtevek predložen v skladu z odstavkom 1, ta zahtevek prouči na podlagi podrobnih podatkov, ki jih je predložil prosilec, in vsakokrat, ko je to potrebno, sprejme začasno odločitev o veljavnih prednostnih pravilih ob upoštevanju vseh dejanskih in pravnih elementov, značilnih za položaj družine prosilca. O tem obvesti prosilca in mu začasno izplača dajatve, predvidene po zakonodaji, ki jo uporablja.

3. Začasna odločitev o prednostnih pravilih, ki se uporabijo v tem primeru, se pošlje vsem nosilcem ene ali več držav članic, katerih zakonodaja omogoča pridobitev pravice do dajatev. Za izpodbijanje ali zahtevo po dodatnih informacijah imajo navedeni nosilci na voljo en mesec od datuma, ko je bila poslana začasna odločitev.

Po preteku tega roka odločitev nosilca, ki mu je bil zahtevek predložen v skladu z odstavkom 1, zavezuje vse zadevne nosilce. Na tej podlagi vsi nosilci obračunajo znesek dajatev, izplačljivih upravičencu, in ga nosilcu, ki mu je bil zahtevek predložen, pošljejo čim prej.

4. Nosilec, ki mu je bil zahtevek predložen v skladu z odstavkom 1, prosilcu pošlje odločitev o prednostnem vrstnem redu za dodelitev dajatev, s priloženim obračunom dajatev, ki ga pripravijo zadevni nosilci.

5. Nosilec, ki je začasno izplačal dajatve v znesku, ki presega znesek, kakršnega bo nazadnje dolžan izplačati, se za izterjavo preveč izplačanega zneska po postopku iz člena 71 obrne na prednostnega nosilca.

Člen 60Postopek za uporabo člena 69 Uredbe (ES) št. 883/2004

Za uporabo člena 69 Uredbe (ES) št. 883/2004 pristojni nosilec, če ugotovi, da pravica ni pridobljena v skladu z določbami zakonodaje, ki jo uporablja, ta zahtevek , ki so mu priloženi vsi potrebni dokumenti in podatki, nemudoma pošlje nosilcu države članice, katere zakonodaja je za zadevno osebo veljala najdlje. Po potrebi se je treba pod enakimi pogoji vrniti nazaj do nosilca države članice, po katere zakonodaji je zadevna oseba dopolnila najkrajšo od svojih zavarovalnih dob ali obdobij bivanja.

Naslov IV – Finančne določbe

Poglavje I – Povračilo dajatev ob uporabi členov 35(1) in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004

Oddelek 1 – Povračilo dajatev na podlagi dejanskih stroškov

Člen 61 Načela

1. Za namen uporabe členov 35(1) in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004 pristojni nosilec povrne dejanski znesek za zagotovljene storitve, kakor je razviden iz računovodskih izkazov tega prosilca, nosilcu, ki jih je zagotovil, razen v primeru uporabe člena 62 te uredbe.

2. Za namen uporabe odstavka 1 se nosilec kraja stalnega prebivališča družinskih članov, ki stalno prebivajo v drugi državi članici kot zavarovana oseba, v primerih iz člena 20(4) Uredbe (ES) št. 883/2004, ter nosilec v kraju stalnega prebivališča upokojenca in njegovih družinskih članov v primerih iz člena 27(5) Uredbe (ES) št. 883/2004 štejeta kot pristojni nosilec.

3. Če celota ali del dejanskega zneska za storitve iz odstavka 1 ni razviden iz računovodskih izkazov nosilca, ki jih je zagotovil, se znesek za povračilo določi na podlagi pavšalnega zneska, izračunanega na podlagi vseh ustreznih referenc iz razpoložljivih podatkov. Upravna komisija oceni osnove, ki se uporabijo za izračun pavšalnih zneskov, in določi njihov znesek.

4. Stopnje, višje od stopenj, ki veljajo za storitve, zagotovljene zavarovanim osebam, za katere velja zakonodaja, ki jo uporablja nosilec, ki je zagotovil storitve iz odstavka 1, se pri povračilu zneskov ne morejo upoštevati.

5. Določbe odstavka 1 se smiselno uporabljajo za povračilo denarnih dajatev, izplačanih v skladu z določbami iz drugega stavka člena 27(8).

Oddelek 2 – Povračilo dajatev na podlagi pavšalnih zneskov

Člen 62 Identifikacija zadevnih držav članic

1. Države članice iz člena 35(2) Uredbe (ES) št. 883/2004, katerih pravne in upravne strukture so takšne, da je povračilo na podlagi dejanskih stroškov neprimerno, so navedene v Prilogi 3 k tej uredbi.

2. Država članica se lahko odreče uporabi metode pavšalnega povračila, če ta odpoved začne veljati na začetku koledarskega leta. V tem primeru je zadevna država članica dolžna Upravno komisijo obvestiti o spremembi najpozneje do konca meseca junija v letu, ki je predhodno letu, v katerem mora sprememba začeti veljati.

3. Za države članice, navedene v Prilogi 3 k tej uredbi, znesek za storitve, zagotovljene družinskim članom, ki nimajo stalnega prebivališča v isti državi članici kot zavarovana oseba, v skladu s členom 17 Uredbe (ES) št. 883/2004 ter za storitve, zagotovljene upokojencem in njihovim družinskim članom v skladu s členi 22, 24(1), 25 in 26 Uredbe (ES) št. 883/2004, nosilcem, ki so zagotovili navedene storitve, na podlagi pavšalnega zneska, določenega za vsako koledarsko leto, povrnejo pristojni nosilci. Ta pavšalni znesek mora biti čim bližji dejanskim stroškom.

Člen 63Metoda za izračun pavšalnih zneskov

1. Za vsako državo članico, pristojno za izplačilo dajatev, je pavšalni znesek za koledarsko leto enak vsoti produktov, pridobljenih z množenjem povprečnega letnega stroška na osebo po različnih starostnih skupinah s številom oseb, ki se upoštevajo za vsako starostno skupino, ob uporabi znižanja pri rezultatu.

PAVŠAL = | [pic] |

V tej formuli simboli pomenijo naslednje:

- Pokazatelj seštevka i (vrednosti i = 1, 2 in 3) pomeni tri starostne skupine, ki se upoštevajo pri izračunu pavšalnega zneska:

i = 1 – osebe, mlajše od 20 let

i = 2 – osebe, stare od 20 do 64 let

i = 3 – osebe, stare 65 let in več.

- Koeficient X (število, zajeto med 0 in 1) pomeni uporabljeno znižanje, kot je določeno v odstavku 4.

- Yi pomeni povprečni letni strošek za osebe starostne skupine i, kot je določen v odstavku 2.

- Zi pomeni povprečno število oseb starostne skupine i, ki ga je treba upoštevati in kot je določeno v odstavku 3.

2. Povprečni letni strošek na osebo (Yi) v starostni skupini i se dobi tako, da se letni izdatki za vse storitve, ki jih zagotovijo nosilci države članice, pristojne za izplačilo dajatev, vsem osebam zadevne starostne skupine, za katere velja njena zakonodaja in ki stalno prebivajo na njenem ozemlju, delijo s povprečnim letnim številom oseb te starostne skupine. V tem izračunu so upoštevani tudi izdatki v okviru sistema iz člena 23.

3. Za vsako državo članico, pristojno za izplačilo dajatev, je povprečno število oseb (Zi) starostne skupine i enako številu oseb, za katere velja zakonodaja te države članice in ki so upravičene do storitev na račun države članice, pristojne za izplačilo dajatev.

Število oseb, ki jih je treba upoštevati, se določi na podlagi seznama, ki ga za to na podlagi dokazil o pravicah zainteresiranih oseb, ki jih je predložil pristojni nosilec, vodi nosilec v kraju stalnega prebivališča.

4. Znižanje, ki se uporablja za pavšalni znesek, je načeloma enako 15 % (X = 0,15). Enako je 20 % (X = 0,20), če je pristojna država članica navedena v Prilogi IV k Uredbi (ES) št. 883/2004 .

5. Upravna komisija določi metode in podrobna pravila za določitev elementov za izračun pavšalnega zneska, navedenih v predhodnih odstavkih.

Člen 64Obveščanje o povprečnih letnih stroških

Znesek povprečnega letnega stroška na osebo v vsaki starostni skupini za določeno leto se sporoči Revizijskemu odboru najpozneje do 30. junija drugega leta, ki sledi zadevnemu letu. Če tako obvestilo ni poslano v tem roku, se upošteva povprečni letni strošek na osebo iz preteklega leta.

Povprečni letni stroški se objavijo v Uradnem listu Evropske unije.

Oddelek 3 – Skupne določbe

Člen 65 Postopek povračila med nosilci

Povračila, določena v členih 35 in 41 Uredbe (ES) št. 883/2004 med nosilci držav članic, se izvršijo prek organa za zvezo.

Člen 66Roki za predložitev in plačilo terjatev

1. Terjatve, ugotovljene na podlagi dejanskih stroškov, je treba predložiti najpozneje šest mesecev po koncu koledarskega polletja, v katerem so bile storitve zagotovljene.

2. Terjatve, ugotovljene na podlagi pavšalnih zneskov za eno koledarsko leto, morajo biti predložene v šestih mesecih, ki sledijo mesecu, v katerem so bili v Uradnem listu Evropske unije objavljeni povprečni stroški za zadevno leto.

3. Terjatve, predložene po preteku rokov iz odstavkov 1 in 2, se ne upoštevajo.

4. Terjatve preveri in plača nosilec, pristojen za izplačilo, pred iztekom obdobja šestih mesecev, ki sledi koncu koledarskega polletja, v katerem so bile terjatve predložene. Nosilec, pristojen za izplačilo, po potrebi pred iztekom tega šestmesečnega obdobja nosilcu, upravičenemu do terjatev, sporoči svojo odločitev o zavrnitvi nekaterih stroškov.

5. Izpodbijanja v zvezi z naravo in zneskom neke terjatve je treba rešiti najpozneje v roku enega leta po koncu koledarskega polletja, v katerem je bila terjatev predložena. Po tem roku se terjatev šteje za plačljivo.

Člen 67Zamudne obresti

1. Po izteku šestmesečnega obdobja iz člena 66(4) se neplačane terjatve povečajo za obresti. Te obresti se izračunajo na podlagi referenčne stopnje, ki jo Evropska centralna banka uporablja za svoje glavne operacije refinanciranja. Uporablja se referenčna stopnja, ki velja na prvi dan v mesecu, ko plačilo zapade. Ta stopnja se poveča za dve odstotni točki po izteku enoletnega obdobja iz člena 66(5).

2. Metodo in osnovo za izračun obresti določi Upravna komisija.

Člen 68Zaključek letnih računovodskih izkazov

1. Upravna komisija določi stanje terjatev za vsako koledarsko leto v skladu s členom 72(g) Uredbe (ES) št. 883/2004 na podlagi poročila Revizijskega odbora. V ta namen organi za zvezo Revizijskemu odboru v rokih in po podrobnih pravilih, ki jih odbor določi, sporočijo znesek predloženih, poravnanih ali izpodbijanih terjatev na eni strani (kreditna postavka) ter znesek prejetih, poravnanih ali izpodbijanih terjatev na drugi strani (debetna postavka).

2. Na pobudo Upravne komisije se opravi vsako preverjanje, koristno za nadzor statističnih in računovodskih podatkov, na podlagi katerih se ugotovi letno stanje terjatev iz odstavka 1, zlasti da se prepriča, ali so ti podatki v skladu s pravili, določenimi s tem naslovom.

Poglavje II – Povračilo dajatev za brezposelnost ob uporabi člena 65 Uredbe (ES) št. 883/2004

Člen 69 Povračilo terjatev za brezposelnost

Kadar ni dogovora iz člena 65(8) Uredbe (ES) št. 883/2004, nosilec kraja stalnega prebivališča na nosilca države članice, katere zakonodaja je nazadnje veljala za upravičenca, naslovi zahtevek za povračilo dajatev za brezposelnost v skladu s členom 65(6) in (7) Uredbe (ES) št. 883/2004 v roku šestih mesecev od datuma zadnjega plačila dajatev za brezposelnost, za katere se zahteva povračilo. V zahtevku se navedejo znesek dajatev, izplačanih v tri- ali petmesečnih obdobjih iz člena 65(6) in (7) Uredbe (ES) št. 883/2004, obdobje, za katerega so bile te dajatve izplačane, in osebni podatki brezposelne osebe.

Če so ti zneski predmet razprave med zadevnimi nosilci, se smiselno uporabljajo določbe člena 66(4) in (5) te uredbe.

Poglavje III – Povračilo preveč prejetih dajatev, povračilo začasnih izplačil, kompenzacija, pomoč na področju izterjatev

Oddelek 1 – Načela

Člen 70

1. Za uporabo člena 84 Uredbe (ES) št. 883/2004 in v okviru, ki ga ta določa, se izterjava terjatev, vsakokrat ko je to mogoče, opravi prednostno s kompenzacijo tako med nosilci, upravičenimi do terjatev, v nadaljnjem besedilu „subjekti prosilci“, in nosilci, ki so dolžni izplačati terjatve, v nadaljnjem besedilu „zaprošeni subjekti“, in tudi do zavarovane osebe v skladu s členoma 71 in 72 te uredbe.

Kadar s kompenzacijo iz prvega pododstavka ni bilo mogoče izterjati celote ali dela terjatve, se zneski, ki jih upravičenec še vedno dolguje, izterjajo v skladu s členi 73 do 82.

2. Organ za zvezo se za zahtevke, naslovljene nanj, šteje kot zaprošeni subjekt.

Oddelek 2 – Kompenzacija

Člen 71 Neupravičene ali preveč izplačane denarne dajatve

1. Če je nosilec države članice upravičencu do dajatev izplačal znesek, ki presega znesek, do katerega je upravičen, ta nosilec pod pogoji in v mejah zakonodaje, ki jo uporablja, od nosilca katere koli države članice, pristojnega za izplačilo dajatev v korist tega upravičenca, zahteva, da od zneskov, ki jih ta dolguje omenjenemu upravičencu, odtegne preveč izplačani znesek. Ta nosilec odtegne znesek pod pogoji in v mejah, ki jih za takšno kompenzacijo določa zakonodaja, ki jo uporablja, in sicer kot če bi preveč izplačane zneske izplačal sam, odtegnjeni znesek pa nakaže nosilcu, upravičenemu do njega.

2. V okviru člena 6 nosilec, ki je začasno izplačal denarne dajatve, največ dva meseca po tem, ko je bila določena veljavna zakonodaja, ali ko je bil opredeljen nosilec, pristojen za izplačilo dajatev, pripravi obračun zneska, ki mu ga dolguje pristojni nosilec. Kadar je upravičenec in/ali njegov delodajalec prispevke nakazal začasno, se ti zneski upoštevajo pri določitvi omenjenega zneska.

Pristojni nosilec, ki mora izplačati dajatve v korist upravičenca, dolgovani znesek iz naslova začasnega plačila odtegne od zneskov, ki jih dolguje zadevni osebi. Nosilec, odgovoren za izplačilo dajatev, znesek odtegne pod pogoji in v mejah, ki jih za tako vrsto kompenzacije določa zakonodaja, ki jo uporablja, ter odtegnjeni znesek nemudoma nakaže subjektu, upravičenemu do njega.

3. Kadar je bila zavarovana oseba deležna socialne pomoči v državi članici v obdobju, ko je bila upravičena do dajatev po zakonodaji druge države članice, lahko subjekt, ki je nudil pomoč, če ima zakonsko pravico do povračila dajatev, izplačanih tej osebi, zaprosi nosilca katere koli druge države članice, pristojne za izplačilo dajatev v korist te osebe, da odtegne izplačani znesek pomoči od zneskov, ki jih je ta izplačal zavarovani osebi.

Ta določba se smiselno uporablja za družinskega člana zavarovane osebe, ki je bil deležen pomoči na ozemlju