Ocenjevanje je pokazalo, da so države članice v EU sprejele ukrepe v skladu s priporočilom. Spremembe politike so bile največje v državah članicah z manj razvito podporo za dolgotrajno brezposelne, tako da so se pristopi politike po EU zbližali. Glede na to, da priporočilo poziva k spremembam, ki so pogosto strukturne, zahtevajo politično podporo in čas za uveljavitev, pa je še prezgodaj za sklepanje o njegovih polnih učinkih, vključno z vplivom na stopnje brezposelnosti. Pomembni so tudi zunanji učinki na take stopnje, zlasti v celoti ugoden gospodarski razvoj. Na splošno je treba poudariti, da bi bila celovitejša ocena učinka priporočila mogoča šele po pridobitvi podatkov o izvajanju za vsaj tri polna leta .

Priporočilo določa, da mora Komisija v letu 2019 poročati Svetu o izvajanju v državah članicah in na ravni EU. Ocenjevanje zajema vseh pet meril iz zahtev za boljše pravno urejanje – uspešnost, učinkovitost, skladnost, ustreznost in dodano vrednost EU . Zajeto je obdobje od prve polovice leta 2015 do novembra 2018.

V zadnjih petih letih ima EU neprekinjeno gospodarsko rast, ki jo spremljajo oživitev naložb, večje povpraševanje potrošnikov, izboljšanje javnih financ in nenehno ustvarjanje delovnih mest ter rekordnih 240 milijonov zaposlenih. Posledično se stopnja dolgotrajne brezposelnosti še naprej znižuje; leta 2013 je znašala 5,2 %, leta 2017 pa je povprečje za EU znašalo 3,5 % . Od sprejetja priporočila se je število dolgotrajno brezposelnih zmanjšalo za več kot 2,5 milijona. Vendar v EU še vedno obstajajo razlike in nekatere države članice še niso dosegle ravni, kakršne so imele pred krizo. Delež dolgotrajno brezposelnih med brezposelnimi še vedno znaša približno 45 %.

Cilj priporočila je torej ne le okrepiti evropsko strategijo zaposlovanja in Sklep Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic , ampak tudi dopolniti Priporočilo Komisije iz leta 2008 o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela , in Priporočilo Sveta iz leta 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino .

4.spodbujajo in razvijajo partnerstva med delodajalci, socialnimi partnerji, zavodi za zaposlovanje in socialnimi službami, vladnimi organi ter ponudniki izobraževanja in usposabljanja ter razvijejo storitve za delodajalce.

Z okrevanjem gospodarstva, ki je sledilo, so se trendi brezposelnosti izboljšali, vendar so bile stopnje zaposlitev med dolgotrajno brezposelnimi še vedno nizke. V večini držav članic se je delež dolgotrajno brezposelnih med brezposelnimi še naprej povečeval, kar je imelo resne družbene posledice.

Med letoma 2007 in 2013 se je v Evropi število ljudi, ki so bili brezposelni več kot eno leto, podvojilo. Ko je bila ta težava najhujša, je močno povečanje dolgotrajne brezposelnosti prizadelo približno 12 milijonov ljudi po vsej Evropski uniji. Obravnavanje te problematike je bilo takrat eden od ključnih izzivov agende za delovna mesta in rast iz politične usmeritve predsednika Junckerja .

Podatki, pridobljeni s spremljanjem , kažejo, da večina JZZ vsem prijavljenim brezposelnim kmalu po prijavi, pogosto pa najpozneje v šestih mesecih zagotovi individualni načrt ukrepov. V individualnem načrtu ukrepov, ki se zagotovi po začetni oceni, so določeni ponudba storitev ter pravice in obveznosti ponudnika storitev in stranke. Zato je tak načrt dejansko podlaga za dogovor o vključitvi v zaposlovanje, zahtevan v priporočilu. Individualni načrti ukrepov se običajno stalno pregledujejo glede na potrebe.

V več kot polovici JZZ dolgotrajno brezposelni prejmejo bolj prilagojene individualne ocene in svetovanje kot druge skupine brezposelnih. Običajno imajo dostop do širšega nabora storitev (npr. motivacijskega svetovanja in svetovanja glede dolgov) in pogostejše stike s svetovalci kot druge skupine.

Priporočilo poziva, naj se vsem dolgotrajno brezposelnim najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti ponudita temeljita individualna ocena, ki je prilagojena posamezniku, in dogovor o vključitvi v zaposlovanje. Slednja bi morala vključevati posamezniku prilagojeno ponudbo storitev, ki zajema storitve zaposlovanja, socialne in druge storitve, kot je ustrezno, ki jih zagotavlja enotna kontaktna točka. V njej bi morali biti navedeni cilji, roki, medsebojne obveznosti in razpoložljivi ukrepi za vključevanje za vrnitev na delo.

Od leta 2017 so JZZ na Malti vzpostavili nove ukrepe, osredotočene na različne skupine dolgotrajno brezposelnih. JZZ v sodelovanju s socialnimi delavci, združenji migrantov, izobraževalnimi ustanovami in nevladnimi organizacijami zagotavljajo storitve svetovanja migrantom pri iskanju zaposlitve in izvajajo dejavnosti ozaveščanja za opredelitev in prijavo staršev samohranilcev, ki so dolgotrajno brezposelni.

Od 15 držav članic, ki leta 2015 niso imele vzpostavljene enotne kontaktne točke, jih je devet izvedlo ali načrtovalo ukrepe za njeno vzpostavitev. Vendar je stopnja izvajanja različna. Nekatere države članice so vzpostavile ključne elemente (kot so mehanizmi za izmenjavo podatkov), medtem ko so druge imenovale organ kot enotno kontaktno točko, vendar še niso zagotovile njenega delovanja (slika 7).

Na Finskem model sodelovanja med več službami dolgotrajno brezposelnim omogoča dostop do različnih vrst podpore. JZZ, občina, ki zagotavljajo socialne storitve in storitve zdravstvenega varstva, ter nosilec socialnega zavarovanja, ki zagotavlja poklicno rehabilitacijo, sodelujejo bodisi na isti lokaciji, tj. fizični točki „vse na enem mestu“, bodisi z mobilnega objekta.

Usklajevalni mehanizmi med JZZ in socialnimi službami, kot so dogovori o izmenjavi podatkov ali sistemi napotitev, zdaj obstajajo v vseh državah članicah, čeprav v različnih oblikah. Med najpogostejšimi so prakse izmenjave podatkov. Te so ključnega pomena pri vzpostavitvi enotne kontaktne točke, odgovorne za podpiranje osebe z usklajeno ponudbo storitev, med katerimi so storitve zaposlovanja in socialne podpore ter druge storitve. Izvajanje enotne kontaktne točke ima močno institucionalno komponento. Nanj vpliva pravni okvir za izmenjavo informacij o posameznikih in lahko postane bolj zapleteno zaradi različnih ravni upravljanja.

Delež dolgotrajno brezposelnih z dogovorom o vključitvi v zaposlovanje se giblje med 25 % in 100 %. Zdi se, da različni pristopi (slika 5) še nimajo večjega vpliva na stopnje prehajanja. Vendar je obetaven trend, da so imele države, ki dolgotrajno brezposelnim zagotavljajo dogovor o vključitvi v zaposlovanje ali individualni načrt ukrepov s temeljito oceno, čez eno leto večji delež teh posameznikov, ki so bili še vedno zaposleni , kot države, ki ponujajo zgolj običajen individualni načrt ukrepov.

Najpogostejša oblika vključevanja delodajalcev so spodbude za delodajalce . Zdaj vse države članice zagotavljajo storitve za delodajalce, kot sta preverjanje kandidatov in podpora za zaposlitev, velika večina pa jih zagotavlja mentorstvo in usposabljanje na delovnem mestu (24).

Spremembe so manj obsežne pri podpori za socialna podjetja in storitvah podpore po zaposlitvi. Vključevanje delodajalcev je odvisno tudi od lokalnih okoliščin, poslovnega okolja in zmogljivosti socialnih partnerjev. Inovativni pristopi, ki vključujejo socialna podjetja in nevladne organizacije, so pogosto še vedno na ravni preskušanja, vzpostavljenih formalnih ureditev pa je manj.

Okvir 4: Primer ukrepov, ki vključujejo partnerstvo delodajalcev

V Franciji se v okviru projekta Territoires zero chômeur de longue durée ustanavljajo v zaposlovanje usmerjena podjetja, ki zaposlujejo dolgotrajno brezposelne na podlagi pogodb o plačani zaposlitvi za nedoločen čas. Ta podjetja se ustanovijo po oceni potreb skupnosti. JZZ zagotovijo kandidate za zapolnitev prostih delovnih mest in jih z usposabljanje za usvojitev znanj in spretnosti pripravijo za vključitev na delovno mesto. Leta 2017 je bil ta pilotni projekt izveden v 10 krajih, v letu 2019 pa bo v 50.

Spremljanje napredka

Večstranski nadzor prek evropskega semestra prispeva k spremljanju izvajanja priporočila. Za nadaljnje podpiranje tega so države članice s podporo Komisije vzpostavile okvir za kvantitativno spremljanje, prek katerega so bili zbrani podatki za leti 2016 in 2017. Evropska mreža JZZ je razvila sklop standardov kakovosti za enotno kontaktno točko in dogovor o vključitvi v zaposlovanje, ki je podlaga za kvalitativne preglede, ki jih izvajajo države članice. Prek posebne raziskave in projekta primerjalnega učenja je prispevala tudi k zbiranju kvalitativnih podatkov o izvajanju. Vendar je ocenjevanje pokazalo, da obstajajo možnosti za izboljšanje kakovostnega vidika spremljanja, ki zaradi zapletenosti spremenljivk in pomanjkanja nekaterih podatkov predstavlja izziv.

2.2Učinkovitost

Priporočilo naj bi prineslo gospodarske koristi, vendar je v tem kratkem okviru ocenjevanja še prezgodaj za natančno oceno, ali so bile te koristi dejansko ustvarjene. Celovito izvajanje ukrepov, predlaganih v priporočilu, namreč na ravni držav članic še ne poteka.

Kvalitativne informacije kažejo, da so v nekaterih državah članicah stroški, povezani z izvajanjem priporočila, očitno omejeni, saj so večinoma povezani s spremembami notranjih postopkov, smernic in postopkov, in/ali da so bili nekateri elementi vzpostavljeni že prej. V državah članicah, ki so izvedle nove ukrepe, so oblikovalci politike in strokovni delavci menili, da stroški niso pretirano visoki glede na zaznano korist. Vendar pa ugotovitve tudi kažejo, da zlasti na regionalni in lokalni ravni omejitve sredstev predstavljajo oviro za izvajanje.

Poleg tega je še vedno prezgodaj za oceno vseh koristi priporočila, saj so nekateri učinki opazni šele po nekaj časa. Prav tako je težko v celoti razmejiti učinke od zunanjih dejavnikov, kot so ugodne gospodarske razmere. Zato se je izkazalo, da je težko najti trdne dokaze za količinsko opredelitev stroškov ali koristi, neposredno povezanih s priporočilom, v državah članicah. Stroški, nastali na ravni EU, se zdijo deležnikom sorazmerni s koristmi, ki jih prinašata izmenjava znanja in redno spremljanje.

2.3Ustreznost

Priporočilo je še vedno ustrezno. Kakovost podpore dolgotrajno brezposelnim je še vedno različna, trdovratne pa so tudi razlike v stopnjah brezposelnosti. Priporočilo je bilo ustreznejše za države članice z manj razvitimi sistemi, v katerih je povečalo ozaveščenost o izzivih in pomagalo oblikovati program politike. Ustrezno je tudi za države z razvitejšimi sistemi, saj je zaradi demografskih sprememb in razmer na trgu dela, ki jih zaznamujeta visoko povpraševanje po delu na eni strani in nizka stopnja brezposelnosti na drugi strani, vse pomembnejše, da delajo vsi, ki so sposobni za delo. Ker države članice dajejo prednost hitrejšemu ukrepanju ter praktično vse države članice individualne ocene in individualne načrte ukrepov/dogovore o vključitvi v zaposlovanje prijavljenim brezposelnim zagotovijo veliko prej, je izrecno sklicevanje na 18 mesecev kot razmejitveno točko postala manj ustrezno.

2.4Skladnost

Priporočilo in drugi instrumenti politike EU, katerih cilj je pomagali ljudem pri vrnitvi na delo, kot so priporočilo Komisije o aktivnem vključevanju, priporočili Sveta o vzpostavitvi jamstva za mladino in o poteh izpopolnjevanja ter akcijski načrt o vključevanju državljanov tretjih držav , so dobro usklajeni.

Določbe priporočila so skladne tudi z evropskim stebrom socialnih pravic in najnovejšimi smernicami za zaposlovanje. Obstajajo sinergije z evropskim semestrom in delom mreže JZZ. Predlagani ukrepi na splošno ustrezajo nacionalnim prednostnim nalogam.

Države članice za podporo izvajanju uporabljajo tudi Evropski socialni sklad (ESS). Ob koncu leta 2017 je bilo dolgotrajno brezposelnih udeležencev posredovanj ESS približno 2,6 milijona, kar predstavlja 17 % vseh udeležencev ESS doslej .

2.5Dodana vrednost za EU

Priporočilo je pomagalo ohranjati vprašanje visoko na političnem dnevnem redu na evropski ravni in v državah članicah. Zlasti v državah članicah, v katerih je bil pričakovan velik učinek, je vplivalo na osredotočenost prizadevanj in usmerjalo izvajanje. To so potrdila ustrezna ključna sporočila Odbora za zaposlovanje iz leta 2018, kot jih je potrdil Svet .

Komisija ima dejavno vlogo pri podpiranju prizadevanj držav članic za vključevanje dolgotrajno brezposelnih na trg dela. Prispevala je k oblikovanju okvira za spremljanje in zbiranju kvalitativnih podatkov v vseh državah članicah. Poleg tega je prek Programa za zaposlovanje in socialne inovacije (EaSI) in mreže JZZ, ki je zagotovila tudi podlago za prihodnje razprave o politiki, prispevala k vzajemnemu učenju med državami članicami. Komisija še naprej podpira vzajemno učenje prek inovativnega projekta v okviru mreže ESS za nadnacionalno sodelovanje na področju zaposlovanja. V projektu so bili projekti dobrih praks povezani z državami članicami, ki želijo razviti podporo dolgotrajno brezposelnim. Poleg tega se pripravljajo pilotni projekti, da bi se okrepili prek ESS .

3.Preostale vrzeli pri izvajanju