1.

naslavlja naslednja priporočila na visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednico Komisije, ESZD, Komisijo, države članice in Svet: a) naj potrdijo zavezo EU k odgovornosti zaščititi s sprejetjem mednarodnega soglasja o odgovornosti zaščititi, vključno z enotnim razumevanjem posledic, ki jo ima odgovornost zaščititi za zunanje delovanje EU, in vloge, ki jo lahko imajo ukrepi in instrumenti v razmerah, ki zbujajo skrb, ki naj bi jih skupaj pripravili Svet, ESZD, Komisija in Parlament, pri čemer naj upoštevajo tudi stališča interesnih skupin, civilne družbe in nevladnih organizacij; (b) naj se v letno poročilo visoke predstavnice/podpredsednice Parlamentu vključi poglavje o SZVP v zvezi z ukrepi EU pri preprečevanju in blažitvi konfliktov, kadar se uporablja načelo odgovornosti zaščititi; naj se v tem poglavju analizira koristnost zadevnih instrumentov in upravnih struktur pri izvajanju načela odgovornosti zaščititi, vključno z določitvijo nujnih revizij; naj se to poglavje pripravi v sodelovanju s posebnim predstavnikom EU za človekove pravice in pri pripravi upošteva različna stališča, ki jih je sprejel Parlament v zvezi s specifičnimi vprašanji, povezanimi s preprečevanjem konfliktov ali zaščito človekovih pravic; ter naj se o ugotovitvah razpravlja s Parlamentom; (c) naj se vključi načelo odgovornosti zaščititi v razvojno pomoč EU; naj dodatno strokovno usposobijo in okrepijo zmogljivosti Unije na področju preventivne diplomacije, mediacije, preprečevanja kriz in odzivanja nanje, zlasti zbiranja in izmenjave informacij ter sistemov za zgodnje opozarjanje; naj izboljšajo usklajevanje med različnimi strukturami Komisije, Sveta in ESZD, ki se ukvarjajo z vsemi vidiki odgovornosti zaščititi, ter redno seznanjajo Parlament s pobudami v podporo odgovornosti zaščititi; (d) naj zagotovijo zadostno načrtovanje politik, operativne koncepte in ciljev na področju razvoja zmogljivosti znotraj skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), da bo Unija zmožna v celoti uresničevati načelo odgovornosti zaščititi, v tesnem sodelovanju z OZN in regionalnimi organizacijami; (e) naj nadalje razvijejo zmogljivosti EU za preprečevanje in blaženje sporov, skupaj z zmogljivostmi v pripravljenosti, ki bodo obsegale pravne strokovnjake, policiste in regionalne analitike, ter oblikovanjem neodvisnega evropskega mirovnega inštituta, ki bi EU ponujal nasvete in zmogljivosti za mediacijo, dvotirno diplomacijo in izmenjavo najboljše prakse o miru in umirjanju napetosti; naj okrepijo preventivne elemente zunanjih instrumentov EU, zlasti instrumenta za stabilnost; (f) naj okrepijo povezave med zgodnjim opozarjanjem, načrtovanjem politik in odločanjem na visoki ravni v ESZD in Svetu; (g) naj vključijo sistematično oceno dejavnikov tveganja genocida, vojnih zločinov, etničnega čiščenja in zločinov zoper človečnost v regionalne in državne strategije kakor tudi vključijo njihovo preprečevanje v dialog s tretjimi državami, v katerih obstaja tveganje navedenih vrst zločinov in kršitev; (h) naj razvijejo sodelovanje in usposabljanje osebja delegacij EU in veleposlaništev držav članic ter civilnih in vojaških misij iz mednarodnega prava človekovih pravic, humanitarnega prava ter kazenskega prava, vključno z zmožnostjo prepoznavanja potencialnih situacij, v katerih se utegnejo pojavljati navedene štiri vrste zločinov in kršitev, tudi prek rednih stikov s tamkajšnjo civilno družbo; naj zagotovijo, da posebni predstavniki EU podpirajo načelo odgovornosti zaščititi, kadarkoli je to potrebno, ter naj razširijo mandat posebnega predstavnika EU za človekove pravice, da bo ta vključeval tudi vidike načela odgovornosti zaščititi; naj opredelijo kontaktno točko EU za odgovornost zaščititi v ESZD v okviru obstoječih struktur in virov, katere naloga bosta zlasti osveščanje o vplivih odgovornosti zaščititi in zagotavljanje pravočasnega pretoka informacij o skrb zbujajočih situacijah med vsemi vpletenimi, medtem ko tudi spodbujajo vzpostavitev nacionalnih kontaktnih točk za odgovornost zaščititi v državah članicah; ter naj nadalje strokovno usposobijo in okrepijo področje preventivne diplomacije in mediacije; (i) naj začnejo in spodbujajo razpravo znotraj EU o reformi Varnostnega sveta Združenih narodov, ki je edini zakonit mednarodni organ, ki lahko odobri intervencije na podlagi načela odgovornosti zaščititi brez soglasja ciljne države; (j) naj pritegnejo in usposobijo predstavnike civilne družbe in nevladnih organizacij, ki bi lahko prevzeli vlogo v neformalni, dvotirni diplomaciji, z namenom izmenjave dobre prakse na tem področju; (k) naj okrepijo sodelovanje z regionalnimi in podregionalnimi organizacijami, tudi z izboljšanjem njihovih ukrepov za preprečevanje, krepitev zmogljivosti in odzivanje v zvezi z odgovornostjo zaščititi; (l) naj zagotovijo, da bodo vse države članice EU čim prej ratificirale spremembe Statuta Mednarodnega kazenskega sodišča, v katerih je opredeljen zločin agresije, ker ima lahko sodišče osrednjo vlogo pri preprečevanju množičnih grozodejstev ter pri prizadevanjih za zagotovitev odgovornosti; (m) naj v sporazumih s tretjimi državi vztrajajo na spoštovanju določb o Mednarodnem kazenskem sodišču in pretehtajo možnosti revizije sporazumov z državami, ki ne spoštujejo njegovih nalogov za prijetje; (n) naj sprejmejo dvotirni pristop, ki zajema podporo splošnemu sprejemanju odgovornosti zaščititi, hkrati pa spodbujanje držav k podpori in pomoči Mednarodnemu kazenskemu sodišču;