EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 25.4.2018 COM(2018) 241 final 2018/0114(COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive (EU) 2017/1132 glede čezmejnih preoblikovanj, združitev in delitev (Besedilo velja za EGP) {SWD(2018) 141 final}

{SWD(2018) 142 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Razlogi za predlog in njegovi cilji Gospodarstvo EU potrebuje zdrave in uspešne družbe, ki z lahkoto delujejo na enotnem trgu. Takšna podjetja imajo ključno vlogo pri spodbujanju gospodarske rasti, ustvarjanju delovnih mest in privabljanju naložb v Evropsko unijo. Pomagajo pri ustvarjanju večje gospodarske in družbene vrednosti za družbo na splošno. To je mogoče, če delujejo v pravnem in upravnem okolju, ki spodbuja rast in je prilagojeno za soočanje z novimi gospodarskimi in družbenimi izzivi globaliziranega in digitalnega sveta, hkrati pa stremijo tudi k drugim legitimnim javnim interesom, kakršen je zaščita delavcev, upnikov in manjšinskih delničarjev ter organom zagotavljajo vse potrebne zaščitne ukrepe za boj proti goljufijam ali zlorabam. S tem namenom Komisija predstavlja ta predlog, ki skupaj s predlogom direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2017/1132 glede uporabe digitalnih orodij in postopkov na področju prava družb tvori celovit sklop ukrepov za sodobna pravila o pravu družb v EU, ki so pravična in družbam nudijo več možnosti. Pravica do ustanavljanja ima ključno vlogo pri razvoju enotnega trga, saj gospodarskim subjektom omogoča stalno opravljanje gospodarskih dejavnosti v drugih državah članicah. Za spodbujanje čezmejne mobilnosti družb v EU je bistveno, da se upoštevajo njihove potrebe in značilnosti. V EU je približno 24 milijonov družb, od teh pa je približno 80 % družb z omejeno odgovornostjo. Približno 98–99 % družb z omejeno odgovornostjo so MSP. V praksi pa družbe še vedno težko uresničujejo pravico do ustanavljanja. Eden od vzrokov za te težave je, da pravo družb ni dovolj prilagojeno čezmejni mobilnosti v EU: družbam ne ponuja optimalnih pogojev v smislu jasnega, predvidljivega in primernega pravnega okvira, ki bi spodbujal večjo gospodarsko dejavnost, to pa glede na strategijo za enotni trg za leto 2015 zlasti velja za MSP. Prestrukturiranje in spremembe družb, kot so čezmejna preoblikovanja, združitve in delitve, so del življenjskega cikla družb in predstavljajo naravni način njihove rasti ter prilagajanja spreminjajočemu se okolju in raziskovanja priložnosti na novih trgih. Hkrati pa imajo te operacije posledice za zainteresirane strani družb, zlasti za delavce, upnike in delničarje. Zato je nujno, da se zaščita zainteresiranih strani razvija v koraku z neustavljivo transnacionalizacijo poslovnega sveta. Toda obstoječa pravna negotovost, delna neustreznost in odsotnost pravil za nekatere čezmejne operacije družb pomenijo, da ni jasnega okvira za zagotavljanje učinkovite zaščite teh zainteresiranih strani. V teh razmerah je zaščita, ki je na razpolago zainteresiranim stranem, lahko neučinkovita ali nezadostna. Čezmejno poslovanje družb lahko olajša tudi pravno okolje, ki ustvarja zaupanje v enotni trg, in sicer s tem, da zagotavlja zaščitne ukrepe pred zlorabami. Zato je pomembno sprostiti potencial enotnega trga, tako da se odpravijo ovire za čezmejno trgovino, poenostavi dostop do trgov, poveča zaupanje in spodbudi konkurenca, pri tem pa zagotovi učinkovita in sorazmerna zaščita zainteresiranih strani. Cilj tega predloga je dvojen: zagotoviti posebne in celostne postopke za čezmejna preoblikovanja, delitve in združitve, da se spodbudi čezmejna mobilnost v EU ter da se pri tem zainteresiranim stranem družb zagotovi ustrezna zaščita in tako zagotovi pravičen enotni trg. Tak ukrep prispeva k ustvarjanju globljega in pravičnejšega enotnega trga, kar je ena od prednostnih nalog sedanje Komisije. Čezmejna preoblikovanja Čezmejno preoblikovanje ponuja učinkovito rešitev za družbe, ki se želijo preseliti v drugo državo članico, ne da bi izgubile svojo pravno osebnost ali ne da bi se jim bilo treba ponovno pogajati o svojih poslovnih pogodbah. Preoblikovanje je privlačno zlasti za mala podjetja, ki nimajo zadostnih finančnih sredstev, da bi pridobila drage pravne nasvete in izvedla čezmejne združitve. Ta utemeljitev velja zlasti za čezmejna preoblikovanja glede na nedavno sodno prakso Sodišča Evropske unije. Sodišče Evropske unije je menilo, da pravica do ustanavljanja, določena v členu 49 PDEU, pomeni pravico za družbe, ustanovljene v neki državi članici, da lahko sedež prenesejo v drugo državo članico v okviru čezmejnega preoblikovanja, ne da bi pri tem izgubile pravno osebnost. Sodišče je v nedavni sodbi v zadevi Polbud potrdilo pravico družb do čezmejnih preoblikovanj na podlagi svobode ustanavljanja. Menilo je, da se svoboda ustanavljanja lahko uporablja, ko se iz neke države članice v drugo državo članico prenese le statutarni sedež, ne pa dejanski sedež, če država članica, v kateri se pridobi nova pravna osebnost, sprejme registracijo družbe, celo če ta v njej ne opravlja gospodarske dejavnosti: v tem primeru člen 49 PDEU uporabe pravice do ustanavljanja ne pogojuje s tako gospodarsko dejavnostjo. Sodišče je tudi opozorilo, da so države članice glede na neusklajenost pristojne, da določijo navezno okoliščino družbe z njenim nacionalnim redom in da torej za prihajajoče družbe uporabijo lastne zahteve za pridobitev pravne osebnosti. Sodišče je opozorilo tudi na starejšo sodno prakso, po kateri ustanovitev statutarnega ali dejanskega sedeža družbe v skladu z zakonodajo neke države članice z namenom uporabe ugodnejše zakonodaje sama po sebi ni zloraba. V zadevi Polbud je bilo razsojeno, da je nacionalno pravilo, ki čezmejni prenos pogojuje s prenehanjem družbe, neupravičeno in nesorazmerno in zato nezakonito. Sodišče je v sodbi v zadevi Polbud pojasnilo kontekst čezmejnih preoblikovanj. Vendar Sodišče kot sodni organ ne sme ustvariti postopka, ki bi taka preoblikovanja omogočil, ali določiti povezanih materialnih pogojev. V odsotnosti harmonizacije čezmejnih preoblikovanj na ravni EU lahko nacionalna zakonodaja še vedno določa pravila o ustreznem postopku in zaščiti manjšinskih delničarjev, upnikov ali delavcev ali za boj proti davčnim ali drugim zlorabam pri čezmejnem preoblikovanju družb. Vendar pa je skladnost teh pravil s pravom EU in zlasti s pravico do ustanavljanja treba oceniti za vsak primer posebej. To vodi do nezadovoljivega položaja glede pravne varnosti, kar ima negativen učinek na podjetja, zainteresirane strani in države članice. Podjetja, ki želijo svoj statutarni sedež prenesti v drugo državo članico, se morajo zdaj zanašati na zakonodajo držav članic. Takšni zakoni, kjer obstajajo, pogosto niso združljivi ali pa je njihova združljivost težavna. Poleg tega več kot polovica držav članic nima posebnih pravil o čezmejnih preoblikovanjih. Zlasti so prizadeta MSP, saj pogosto nimajo sredstev, da bi za izvajanje čezmejnih postopkov uporabili drage in zapletene alternativne metode. To pomeni tudi, da je zaščita zainteresiranih strani, kot so delavci, upniki ali manjšinski delničarji, pogosto neučinkovita ali nezadostna, ker pravil ni ali ker se ta prekrivajo oziroma si nasprotujejo. Kar zadeva zaščito delavcev, bi družbe v odsotnosti usklajenih zaščitnih ukrepov za pravice delavcev do soodločanja čezmejno preoblikovanje družbe in pomanjkanje ustreznih zaščitnih ukrepov za pravico delavcev do soodločanja pri prenosu družbe v drugo državo članico lahko izkoristile za to, da bi soodločanje omejile ali ga odpravile. Poleg tega odsotnost usklajenih pravil lahko povzroči večjo uporabo slamnatih družb za goljufive namene, saj na primer v najresnejših primerih organiziranim kriminalnim združbam omogoča, da zamolčijo ali prikrijejo dejansko lastništvo družb, ki jih uporabljajo za namen pranja premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem. Zato mora zakonodajalec EU posredovati in določiti pravila o čezmejnem preoblikovanju z ustreznimi in sorazmernimi zaščitnimi ukrepi za delavce, upnike in delničarje, da bo enotni trg dinamičen in pravičen. Evropski parlament je k temu že pozval. Pomembno je, da so delavci ali njihovi predstavniki udeleženi v postopku v skladu z 8. načelom evropskega stebra socialnih pravic: zlasti bi morali biti pravočasno obveščeni in vključeni v posvetovanje o zadevah, ki jih v okviru čezmejnega preoblikovanja družb zadevajo. Mobilnost družb se mora razvijati vzporedno z varstvom posebnih pravic v nacionalnem socialnem in delovnem pravu. Glede na zgoraj navedeno sta glavna cilja usklajenih pravil o čezmejnih preoblikovanjih dva: – družbam, zlasti mikro in malim podjetjem, omogočiti, da se urejeno, učinkovito in uspešno čezmejno preoblikujejo; – najbolj prizadete zainteresirane strani, kot so delavci, upniki in delničarji, primerno in sorazmerno zaščititi.

Predlog naj bi družbam omogočil čezmejno preoblikovanje s spremembo pravne oblike ene države članice v podobno pravno obliko druge države članice. To bi družbam moralo zagotoviti, da ohranijo pravno osebnost v celotnem postopku, ne da bi morale v matični državi članici prenehati ali se likvidirati in ne da bi jim bilo treba v ciljni državi članici ustanoviti nov subjekt. Cilj je zagotoviti poseben, strukturiran in večplasten postopek za čezmejna preoblikovanja, ki bo zagotavljal pregled zakonitosti čezmejnega preoblikovanja tako s strani pristojnega organa matične države članice kot s strani ciljne države članice glede na vsa pomembna dejstva in informacije. Ključni element postopka je, da bi preprečeval čezmejno preoblikovanje, kadar bi se ugotovilo, da gre za zlorabo, in sicer v primerih, ko bi šlo za umetno ureditev, katere namen bi bil pridobiti neupravičene davčne ugodnosti ali neupravičeno omejevati pravne ali pogodbene pravice delavcev, upnikov ali manjšinskih družbenikov. Prvi korak v postopku bi bila priprava načrta čezmejnega preoblikovanja in dveh ciljnih poročil, katerih namen bi bil delničarje in delavce seznaniti s posledicami, ki jih bo imelo čezmejno preoblikovanje. Poleg tega bi srednje in velike družbe morale zaprositi pristojni organ za imenovanje neodvisnega strokovnjaka, ki bi preveril pravilnost načrta in poročil, ki bi jih pripravila družba. Pisno poročilo neodvisnega strokovnjaka bi tudi zagotovilo dejansko podlago za oceno, ki bi jo opravil pristojni organ med drugim v zvezi s tveganjem že omenjene zlorabe. Poročilo strokovnjaka, ki bo razkrito, ne sme vsebovati zaupnih informacij, ki jih predloži družba. Načrt in poročili bi bili javno objavljeni in prizadete zainteresirane strani bi nanje lahko dale pripombe. Nato bi družba na skupščini sprejela odločitev, ali se bo čezmejno preoblikovala. Ta odločitev bi bila nato skupaj z relevantnimi informacijami in dokumenti predložena pristojnemu nacionalnemu organu matične države članice, odgovornemu za odločitev, ali bo potrdilo pred preoblikovanjem izdal ali ne. Pregled, ki bi ga izvedel navedeni organ, bi bil sestavljen iz dveh faz: v prvi fazi, ki bi bila omejena na en mesec, bi pristojni organ preučil, ali je čezmejno preoblikovanje zakonito. Organ bi preveril, ali so izpolnjeni vsi pogoji za čezmejno preoblikovanje iz direktive in nacionalne zakonodaje, vključno s tem, da je podjetje plačilno sposobno, da je potrebna večina delničarjev preoblikovanje odobrila na skupščini ter da so delavci, manjšinski delničarji in upniki zaščiteni v meri, ki jo določa direktiva. V tej fazi bi organ preveril tudi, ali gre za umetno ureditev. Če po izteku enomesečnega obdobja, določenega za prvo fazo preiskave, organ ne bi imel ugovorov, bi potrdilo pred preoblikovanjem izdal. Če bi bil po izteku enomesečnega obdobja prepričan, da je čezmejno preoblikovanje nezakonito, bi izdajo potrdila pred preoblikovanjem zavrnil. Če pa bi imel na koncu enomesečnega obdobja resne pomisleke, da bi bilo preoblikovanje lahko nezakonito, bi družbo obvestil, do bo izvedel podrobno preiskavo o obstoju zlorabe, kakršna je navedena zgoraj. podrobna preiskava bi morala biti zaključena in končna odločitev sprejeta v roku dveh mesecev. Če bi se po takem pregledu izdalo potrdilo pred preoblikovanjem, bi se brez odlašanja poslalo pristojnemu organu ciljne države članice. Nato bi ciljna država članica izvedla pregled tistega dela postopka, ki ga ureja zakonodaja ciljne države članice. Pristojni organ ciljne države članice bi zagotovil, da bi bila preoblikovana družba v skladu z določbami njegove nacionalne zakonodaje o ustanovitvi družbe (na primer, ali ima družba dejanski sedež na ozemlju ciljne države članice), in če je potrebno, da bi bila ureditev soodločanja delavcev določena zakonito. Po izvedenem pregledu zakonitosti bi bila družba vpisana v register ciljne države članice in izbrisana iz registra matične države članice. Preoblikovanje bi nato postalo pravno veljavno. Vsi stiki med registroma bi se izvedli prek sistema povezovanja poslovnih registrov (BRIS). Čezmejne združitve Družba lahko želi uveljavljati pravico do ustanavljanja in izkoristiti priložnosti, ki jih ponuja enotni trg, tako, da izvede čezmejno združitev. Družba lahko čezmejno združitev izvede iz različnih razlogov, med drugim zaradi reorganizacije znotraj skupine, zmanjšanja organizacijskih stroškov ter pomislekov podjetniške narave, da bi dosegla večjo donosnost obsega, utrditev znamčenja ali doseganja drugih sinergij med različnimi poslovnimi dejavnostmi. Uvedba direktive o čezmejnih združitvah je določila usklajeni postopek na ravni EU za kapitalske družbe. To je povzročilo znatno povečanje čezmejnega združevanja v EU in EGP. Število čezmejnih združitev se je med letoma 2008 in 2012 povišalo za 173 %, kar kaže na to, da je postopek, ki ga je uvedla direktiva, bistveno okrepil čezmejno dejavnost. Zainteresirane strani (kot so odvetniške pisarne, poslovni registri in sindikati), s katerimi so bili opravljeni razgovori za študijo iz leta 2013 o uporabi direktive, so pozdravile nove postopke in poenostavitev postopkov ter poročale, da je harmonizirani okvir omogočil nižje stroške in krajše časovne roke. Čeprav je bilo delovanje direktive o čezmejnih združitvah na splošno ocenjeno pozitivno, so bile ugotovljene nekatere težave, ki ovirajo polni učinek in učinkovitost obstoječih pravil. Strategija za enotni trg za leto 2015 omenja negotovost glede prava gospodarskih družb kot eno od ovir, nad katerimi se MSP na enotnem trgu pritožujejo, in naznanja, da bo Komisija „preučila tudi potrebo po spremembi sedanjih pravil glede čezmejnih združitev in možnost, da jih dopolni s pravili glede čezmejne delitve družb“. Evropski parlament je poudaril pozitivne učinke Direktive, ki je olajšala čezmejne združitve kapitalskih družb v Evropski uniji ter zmanjšala njihove stroške v zvezi s tem in upravne postopke. Vendar je Evropski parlament tudi opozoril na potrebo po spremembi direktive, da bi bila učinkovitejša. Glavne ugotovljene ovire zadevajo neusklajenost materialnih pravil, zlasti za zaščito upnikov in manjšinskih delničarjev, ter pomanjkanje hitrih postopkov (tj. poenostavljenih postopkov za manj „zapletene“ združitve). Poleg tega je bilo ugotovljeno, da postopek čezmejne združitve v premajhni meri vključuje digitalna orodja in postopke (npr. v zvezi s predložitvijo dokumentov javnim organom ali z izmenjavo dokumentov med njimi). Izraženo je bilo tudi kritično mnenje, da delavci niso dovolj obveščeni o podrobnostih in posledicah čezmejne združitve. Zainteresirane strani so v postopku posvetovanja te pomanjkljivosti potrdile. Glede zaščite upnikov in manjšinskih delničarjev sedanja pravila o čezmejnih združitvah določajo minimalna, predvsem postopkovna pravila, materialna pravila o zaščiti pa prepuščajo nacionalnim zakonodajam. Zato se zakonodaja držav članic še vedno razlikuje. Direktiva na primer določa le, da morajo biti upniki zaščiteni v skladu z nacionalnimi pravili, ne določa pa podrobnosti. Direktiva določa tudi nekatera pravila v zvezi z delničarji na splošno (npr. o informacijah prek načrtov združitve, strokovnih poročilih, glasovanju v skupščini), vendar državam članicam prepušča odločitev, ali bodo uvedle nadaljnjo zaščito manjšinskih delničarjev. Kar pa zadeva soodločanje delavcev na ravni upravnih odborov, obstoječa pravila določajo celovit okvir. Vendar pravila od družb, ki se združujejo, ne zahtevajo, da bi delavcem zagotovile kakršne koli posebne in celovite informacije o čezmejni združitvi. Zdaj je položaj delavcev obravnavan le na splošno v poslovnem poročilu, ki pa je namenjeno predvsem delničarjem. Kar zadeva poenostavljene postopke, obstoječa pravila ponujajo omejene možnosti. Pravila na primer omogočajo opustitev poročila neodvisnega strokovnjaka, če se s tem strinjajo vsi delničarji, in ne zahtevajo poročila strokovnjaka ali odobritve skupščine v primeru združitve matične družbe z odvisno družbo, ki je v njeni stoodstotni lasti. Namen tega predloga je odpraviti te pomanjkljivosti. Predlog določa usklajena pravila za zaščito upnikov in delničarjev. Družba bi morala zagotoviti zaščito upnikov in delničarjev, kakršna je predvidena v načrtu čezmejnega preoblikovanja. Upniki, ki bi bili nezadovoljni s ponujeno zaščito, bi pri ustreznem upravnem ali sodnem organu lahko zaprosili za primerne zaščitne ukrepe. Če bi neodvisni strokovnjak po oceni položaja upnikov družb, ki se združujejo, menil, da upniki niso oškodovani, ali če bi jim bila ponujena pravica do izplačila proti jamstvu tretje osebe ali družbe, ki bi nastala z združitvijo, bi bilo treba predpostavljati, da upniki s čezmejno združitvijo ne bodo oškodovani. Države članice lahko še naprej uporabljajo svoje zakone o varstvu plačevanja davkov ali prispevkov za socialno varnost, če so takšna pravila drugačna kot za zaščito, ki jo zagotavlja ta predlog. Delničarji, ki ne bi glasovali za čezmejne združitve ali nimajo glasovalne pravice, bi imeli pravico izstopiti iz družbe (odsvojiti svoje delnice) in prejeti ustrezno nadomestilo. Poleg tega bi morale države članice zagotoviti, da bi delničarji družb, ki se združujejo, če čezmejni združitvi niso nasprotovali, vendar menijo, da predlagano razmerje menjave delnic ni ustrezno, lahko pred nacionalnim sodiščem izpodbijali razmerje, določeno v skupnem načrtu čezmejne združitve. Poleg tega predlagana pravila zagotavljajo, da bodo delavci ustrezno obveščeni o tem, kako bo načrtovana čezmejna združitev vplivala nanje. Predlog predvideva tudi uporabo digitalnih orodij in postopkov v celotnem postopku čezmejne združitve in v izmenjavi relevantnih informacij s pomočjo povezovanja poslovnih registrov. Nazadnje, predlog, kadar je mogoče, uvaja dodatne možnosti za poenostavljene postopke. Čezmejne delitve Družba lahko želi uveljavljati svojo pravico do ustanavljanja tudi z izvedbo čezmejne delitve. Podobno kot čezmejna preoblikovanja in združitve so čezmejne delitve za družbe možnost, da spremenijo ali poenostavijo svojo organizacijsko strukturo, da se prilagodijo spremenljivim tržnim pogojem in izkoristijo nove poslovne priložnosti v drugi državi članici. To je potrdila anketa v posvetovanju iz leta 2015 o čezmejnih združitvah in delitvah. Vendar je slika sedanjega stanja na področju čezmejnih delitev v raznih državah članicah EU zelo raznolika. Ni usklajenega pravnega okvira za čezmejne delitve družb, čeprav imajo tudi delitve pomembno vlogo v gospodarskem okolju držav članic.

Sedanji pravni okvir EU določa pravila le za čezmejne združitve družb, čezmejne delitve pa urejajo nacionalna pravila, kjer obstajajo. Danes ima nacionalna pravila o čezmejnih delitvah družb manj kot polovica držav članic. Ker zanesljivega pravnega okvira za čezmejne delitve ni, družbe s težavo vstopajo v trge drugih držav članic in morajo pogosto poiskati drage alternative za neposredne postopke. Zaradi različnih nacionalnih zahtev je težko strukturirati čezmejne operacije in te so bolj zapletene in drage. Tudi če države članice družbam čezmejne delitve dovolijo, so zadevne nacionalne določbe pogosto različne ali celo nezdružljive. V številnih državah članicah neposredna čezmejna delitev ni možna. Obstoječa pravna negotovost in odsotnost pravil ali njihova zapletenost na področju čezmejne mobilnosti družb pomeni tudi, da ni jasnega okvira za zagotavljanje učinkovite zaščite zainteresiranih strani. To lahko vodi celo do okoliščin, v katerih bi nekatere družbe lahko pravico do ustanavljanja zlorabile. Zato je bistveno, da se vzpostavi pravni okvir, ki bo zagotavljal pošteno ravnotežje med potrebo, da se družbam zagotovi ugodno poslovno okolje v EU, in potrebo po zaščiti zakonitih interesov zainteresiranih strani. Strategija za enotni trg za leto 2015 omenja negotovost glede prava gospodarskih družb kot eno od ovir na enotnem trgu, nad katerimi se MSP pritožujejo, in naznanja, da bo Komisija „preučila tudi potrebo po spremembi sedanjih pravil glede čezmejnih združitev in možnost, da jih dopolni s pravili glede čezmejne delitve družb“. Namen tega dela predloga je uvesti nov pravni okvir, ki bi urejal čezmejne delitve. Njegov glavni cilj je reševanje vprašanj v zvezi s čezmejno mobilnostjo tako, da bi se kapitalskim družbam olajšala čezmejna delitev. Določbe v zvezi s čezmejnimi delitvami temeljijo na obstoječem okviru direktive o čezmejnih združitvah in obstoječih pravilih o delitvah znotraj držav. Pravila so prilagojena, da bi ustrezala razmeram, ko se družba razdeli, namesto da bi ena ali več družb preneslo vsa svoja sredstva in obveznosti na drugo družbo. Istočasno bi morala usklajena pravila o čezmejnih delitvah imeti podobne cilje kot pravila o čezmejnih preoblikovanjih: – družbam omogočiti, da se urejeno, učinkovito in uspešno čezmejno delijo; – najbolj prizadete zainteresirane strani, na primer delavce, upnike in delničarje, primerno in sorazmerno zaščititi. Glede na to, da so tveganja pri čezmejnih delitvah podobna kot pri čezmejnih preoblikovanjih, bi bil tudi za delitve potreben strukturiran in večplasten postopek, kakršen se predlaga za preoblikovanja. Tak postopek bi zagotovil pregled zakonitosti čezmejne delitve, ki bi ga ob upoštevanju vseh relevantnih dejstev in informacij opravil organ, pristojen za družbo, ki se deli, in organi, pristojni za družbe prejemnice. Kot pri preoblikovanjih bi bil ključni element postopka to, da bi preprečeval čezmejno delitev, kadar bi se ugotovilo, da gre za zlorabo, in sicer v primerih, ko bi šlo za umetno ureditev, katere namen bi bil pridobiti neupravičene davčne ugodnosti ali neupravičeno omejevati pravne ali pogodbene pravice delavcev, upnikov ali manjšinskih družbenikov. Glede na zapletenost obravnave tveganja zlorabe v situaciji, ko družba, ki se deli, sredstva in obveznosti prenese na obstoječe družbe v različnih državah članicah, je bilo odločeno, da se uredi le situacija, v kateri se nove družbe ustvarijo s čezmejno delitvijo, in da se v tej fazi ne urejajo čezmejne delitve s pripojitvijo, tj. situacije, ko družba sredstva in obveznosti prenese na več kakor eno obstoječo družbo. V nacionalnem okviru (če se taki primeri obravnavajo v sedanjih pravilih) tak postopek vključuje pregled zaščite interesov zainteresiranih strani v eni državi članici, medtem ko bi v čezmejnem okviru lahko bilo potrebno sodelovanje več organov iz različnih držav članic. Ali naj se v področje uporabe direktive vključijo tudi čezmejne delitve s pripojitvijo, bi se lahko ocenilo, potem ko bodo pridobljene prve izkušnje z novimi pravili o čezmejni delitvi družb. Podobno kot pri čezmejnih preoblikovanjih bi bil prvi korak v postopku priprava načrta čezmejne delitve in dveh ciljnih poročil, katerih namen bi bil delničarje in delavce seznaniti s posledicami, ki jih bo čezmejna delitev imela zanje. Poleg tega bi srednje in velike družbe morale pristojni organ zaprositi, naj imenuje neodvisnega strokovnjaka, ki bo preveril pravilnost načrta in poročil, ki bi jih pripravila družba. Pisno poročilo neodvisnega strokovnjaka bi tudi zagotovilo dejansko podlago za oceno, ki bi jo opravil pristojni organ med drugim v zvezi s tveganjem že omenjene zlorabe. Poročilo strokovnjaka, ki bo razkrito, ne sme vsebovati zaupnih informacij, ki jih predloži družba. Načrt in poročili bi bili javno objavljeni in prizadete zainteresirane strani bi nanje lahko dale pripombe. Nato bi družba, ki se deli, na skupščini sprejela odločitev, ali bo čezmejno delitev izvedla. Ta odločitev bi bila nato skupaj z relevantnimi informacijami in dokumenti predložena pristojnemu organu države članice družbe, ki se deli, odgovornemu za odločitev, ali bo potrdilo pred delitvijo izdal ali ne. Pregled, ki bi ga izvedel navedeni organ, bi bil sestavljen iz dveh faz: obvezne in neobvezne. V prvi fazi, ki bi bila omejena na en mesec, bi pristojni organ preučil, ali bi bila čezmejna delitev zakonita. Organ bi preveril, ali so izpolnjeni vsi pogoji za čezmejno delitev iz direktive in nacionalne zakonodaje, vključno s tem, da je podjetje plačilno sposobno, da je potrebna večina delničarjev čezmejno delitev odobrila na skupščini ter da so delavci, manjšinski delničarji in upniki zaščiteni v meri, ki jo določa direktiva. Ugotovil bi tudi, ali gre za umetno ureditev, katere namen bi bil pridobiti neupravičene davčne ugodnosti ali neupravičeno omejevati pravne ali pogodbene pravice delavcev, upnikov ali manjšinskih družbenikov. Če po izteku enomesečnega obdobja organ ne bi imel ugovorov, bi potrdilo pred delitvijo izdal; če bi bil prepričan, da je čezmejna delitev nezakonita, bi izdal odločitev o zavrnitvi izdaje potrdila pred delitvijo ali pa bi, če bi imel resne pomisleke, da je delitev morda nezakonita, družbo, ki se deli, obvestil, da bo izvedel podrobno preiskavo o obstoju zlorabe, kakršna je navedena zgoraj. podrobni pregled bi moral biti zaključen in končna odločitev sprejeta v roku dveh mesecev od začetka podrobnega pregleda. Če bi se po takem pregledu potrdilo pred delitvijo izdalo, bi se brez odlašanja poslalo pristojnim organom držav članic družb prejemnic. Nato bi pristojni organi izvedli pregled tistega dela postopka, ki ga ureja njihova zakonodaja. Pristojni organi držav članic družb prejemnic bi zagotovili, da bi bile družbe, če je potrebno, v skladu z določbami njihovih nacionalnih zakonodaj o ustanovitvi družb (na primer, da ima družba dejanski sedež na njihovem ozemlju). Preveriti bi morali tudi, ali je bila ureditev soodločanja delavcev določena zakonito. Po pregledu zakonitosti bi se delitev registrirala in evidentirala v vseh ustreznih poslovnih registrih. Vsi stiki med registri bi se izvedli prek sistema povezovanja poslovnih registrov (BRIS). Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Ta predlog bo dopolnil in spremenil obstoječa pravila o pravu družb EU, ki so zdaj kodificirana v Direktivi (EU) 2017/1132. Njegov namen je revidirati obstoječa pravila o čezmejnih združitvah in zagotoviti ustrezen in jasen pravni okvir za čezmejne delitve družb ali čezmejni prenos njihovega statutarnega sedeža. S postopkovnega vidika so predlagana pravila povsem skladna z obstoječimi pravili, njihov namen pa je olajšati čezmejne dejavnosti družb s čezmejnimi združitvami; z materialnega vidika so predlagana pravila povsem skladna z načelom pravice do ustanavljanja, zapisanim v členih 49 do 55 PDEU, ter s potrebo po zaščiti delavcev, manjšinskih delničarjev in upnikov. Poleg tega je predlog skladen s pravili, ki se nanašajo na čezmejno mobilnost, določenimi v Uredbi Sveta (ES) št. 2157/2001. Prav tako so predlagana pravila skladna s pristopom iz pravil EU o pravicah delničarjev iz Direktive 2007/36/ES in iz pravnih pravil, ki se uporabljajo, iz Uredbe 2015/848 o postopkih v primeru insolventnosti. Uporaba digitalnih orodij, zlasti izmenjava informacij o čezmejnih preoblikovanjih, združitvah in delitvah med poslovnimi registri prek sistema povezovanja poslovnih registrov (BRIS) je povsem skladna s ciljem digitalizacije postopkov prava družb v okviru enotnega digitalnega trga in z elementi o digitalizaciji, ki so vključeni v predlog o digitalizaciji, namenjen spodbujanju digitalnih orodij in postopkov v življenjskem ciklu gospodarske družbe. Predlagana pravila so skladna z Direktivo 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (Prenovitev), Direktivo Sveta 98/59/ES z dne 20. julija 1998 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kolektivnimi odpusti, Direktivo Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o ohranjanju pravic delavcev v primeru prenosa podjetij in Direktivo 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti ter naj bi se s temi direktivami dopolnjevala. Pravice delavcev v družbah, ki se čezmejno združujejo ali delijo, se lahko varujejo tudi v skladu z Direktivo 2001/23/ES. Predlagana pravila naj bi delavcem zagotavljala dodatno zaščito, saj bi zagotavljala večjo preglednost in boljše obveščanje delavcev o načrtovanih čezmejnih preoblikovanjih, združitvah ali delitvah. Predlog bo k čezmejni mobilnosti družb dodatno prispeval z uskladitvijo materialnih in postopkovnih vidikov zaščite upnikov in manjšinskih delničarjev ter s tem dodatno okrepil čezmejne dejavnosti, saj bo povečal pravno varnost in tako znižal stroške, ki jih imajo družbe zaradi dragega pravnega svetovanja in potrebe po upoštevanju neusklajenih pravil držav članic. Skladnost z drugimi politikami Unije Ta pobuda bo prispevala k uspešnosti številnih pobud Komisije, katerih cilj je izboljšati delovanje enotnega trga, tako da bo bolj poglobljen in pravičnejši, in razviti digitalno Evropo. Ta pobuda bo tudi prispevala k naložbenemu načrtu za Evropo, zlasti njegovemu tretjemu stebru, ki se osredotoča na izboljšanje poslovnega okolja v Evropi, in sicer z odpravo regulativnih ovir za naložbe tako na ravni držav članic kot na ravni EU; poleg tega prispeva k uniji kapitalskih trgov, saj omogoča večjo jasnost, ustreznost in učinkovitost pravnega okvira za gospodarske družbe, da bi se spodbudile naložbe v Evropi.

Obenem je ta pobuda skladna tudi s ciljem oblikovanja bolj poglobljene in pravičnejše ekonomske unije in njenim evropskim stebrom socialnih pravic, zlasti 8. načelom, ki določa številna ključna načela in pravice za podpiranje pravičnih in dobro delujočih trgov dela in mrež socialne varnostiPobuda bo s povečanjem preglednosti za ustrezne zainteresirane strani, vključno z delavci, neposredno prispevala k načelu, ki določa, da imajo delavci ali njihovi predstavniki pravico, da so pravočasno obveščeni in vključeni v posvetovanje o vprašanjih, ki jih zadevajo, zlasti v primeru prenosa, prestrukturiranja in združitve družb ter kolektivnega odpuščanja. Ta pobuda je v skladu s ciljem oblikovanja pravičnega in učinkovitega sistema obdavčevanja dohodkov pravnih oseb v Evropski uniji.Svet je v zadnjih letih sprejel več ukrepov za preprečevanje izogibanja davkom od dohodkov pravnih oseb. Direktiva Sveta (EU) 2015/2376 določa obvezno avtomatično izmenjavo informacij o vnaprejšnjih davčnih stališčih in vnaprejšnjih cenovnih sporazumih med državami članicami. Poleg tega Direktiva Sveta (EU) 2016/881 določa obvezno avtomatično izmenjavo informacij iz poročil multinacionalnih družb po državah. Direktiva Sveta (EU) 2016/1164 določa pravila proti praksam izogibanja davkom, ki neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga , vključno z določbami o izstopnem davku, da se družbam prepreči izogibanje davkom pri prenosu sredstev. 13. marca 2018 je bil v Svetu dosežen politični dogovor o predlogu Komisije za direktivo o obveznem razkritju posrednikov za sheme davčnega načrtovanja, ki bo predvidoma sprejet v kratkem. Povečana čezmejna dostopnost informacij, povezanih z družbami, bo prispevala k zagotavljanju pravičnega obdavčevanja tam, kjer se dobiček ustvarja. Zaščitni ukrepi proti zlorabam postopkov preoblikovanja ter delitev z namenom ustvarjanja umetnih ureditev, katerih cilj je pridobitev neupravičenih davčnih ugodnosti, bodo prispevali k prizadevanjem EU za boj proti davčnim utajam in izogibanju davkom. Z vključitvijo jasnejših in bolj usklajenih pravil, katerih namen je zaščititi delničarje družb in okrepiti pregled zakonitosti čezmejnega preoblikovanja, ta pobuda pomeni dodatni korak v blažilnih ukrepih proti tveganjem, ki jih povzročajo združbe organiziranega kriminala z ustanavljanjem pravnih oseb, na primer družb, in njihovimi poslovnimi dejavnosti. Komisija je na ta tveganja opozorila v svojem Poročilu o oceni tveganja pranja denarja in financiranja terorizma, ki vpliva na notranji trg in je povezano s čezmejnimi dejavnostmi, ki je bilo sprejeto 26. junija 2017. V tem poročilu je opozorila tudi na ranljivost korporacijskih struktur, na primer družb, za infiltracijo združb organiziranega kriminala in terorističnih skupin. Ta pobuda bo dopolnila ambiciozna pravila, ki so bila uvedena že z Direktivo (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, v skladu s katerimi bi morale korporativne strukture subjektom, ki morajo izvajati zahteve preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma, zagotoviti informacije o dejanskem lastništvu. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST Pravna podlaga Predlog temelji na členu 50 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ki EU zagotavlja pravno podlago za sprejemanje ukrepov na področju prava družb. Člen 50(2)(f) PDEU je podlaga za postopno odpravo omejitev glede svobode ustanavljanja, člen 50(2)(g) pa za usklajevalne ukrepe glede zaščite interesov družbenikov in drugih interesnih skupin. Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Obravnava teh problemov na ravni EU ima jasno dodano vrednost v primerjavi z obravnavo s posameznimi ukrepi držav članic. Glavne težave pri izvajanju čezmejnih preoblikovanj ali delitev so posledica razhajanj, nasprotujočih si ali prekrivajočih se nacionalnih postopkovnih pravil in pravil glede zaščite upnikov, delavcev, vključno s soodločanjem delavcev, in manjšinskih delničarjev ter nezadostne uporabe povezovanja poslovnih registrov. Učinkovitost delovanja obstoječih pravil o čezmejnih združitvah najbolj krnijo dejstvo, da so nacionalna pravila o zaščiti upnikov in manjšinskih delničarjev različna, si nasprotujejo ali se prekrivajo, nezadostna uporaba povezovanja poslovnih registrov ali druge neskladnosti ali pravne negotovosti, ki jih povzročajo različna pravila držav članic (na primer računovodska pravila). Ti izzivi že po svoji naravi zahtevajo ukrepanje na ravni EU. Če bi države članice delovale posamično, ne bi mogle zadovoljivo odpraviti težav v zvezi z razvojem učinkovitejšega delovanja čezmejnih operacij, ker bi morali biti nacionalni pravila in postopki, da bi delovali v čezmejni situaciji in krepili čezmejne operacije, združljivi. Teh ovir ni mogoče odpraviti le z opiranjem na neposredno uporabo člena 49 PDEU, saj bi to zahtevalo njihovo obravnavanje po posameznih primerih v postopkih za ugotavljanje kršitev proti zadevnim državam članicam in ker odprava številnih ovir zahteva predhodno usklajevanje nacionalnih pravnih sistemov, vključno z uvedbo upravnega sodelovanja. Zdi se torej, da bi bile brez ukrepanja na ravni EU družbam na voljo le neusklajene nacionalne rešitve, tako da bi se družbe, zlasti mala in srednja podjetja, še vedno soočale z različnimi nacionalnimi režimi, zato bi bilo učinkovito izvajanje svobode ustanavljanja težavnejše, ustrezna zaščita zainteresiranih strani ne bi bila zagotovljena in posledični stroški bi zlasti prizadeli družbe, pa tudi zainteresirane strani, bodisi delavce, upnike ali manjšinske delničarje. Ker bi bile materialne ravni zaščite delavcev, manjšinskih delničarjev in upnikov še vedno določene na nacionalni ravni, bi bilo treba določiti postopkovni okvir na ravni EU za njihovo izvajanje v primeru čezmejnih operacij zaradi pravne varnosti in učinkovitosti take zaščite. Glede na navedeno je ciljno usmerjeno posredovanje EU skladno z načelom subsidiarnosti. Sorazmernost V zvezi z načelom sorazmernosti se predlagana pravila zdijo primerna za dosego ciljev jasnih in ustreznih pravil za družbe in zagotavljanja zaščite zainteresiranih strani, kakor je določeno v oceni učinka. V oceni učinka so razloženi stroški in koristi obravnavanih možnosti za družbe, zainteresirane strani in države članice, pri tem pa se upoštevajo vsi potrebni elementi, vključno z družbenimi koristmi in politično izvedljivostjo. Predlagani postopek čezmejnega preoblikovanja na primer bi po predvidevanjih omogočil prihranek 12 000–19 000 EUR na operacijo, družbe, ki delujejo na notranjem trgu, pa bi v petih letih lahko prihranile skupno 176–280 milijonov EUR. Zdi se, da predlagani ukrepi ne presegajo tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev, in da pozitivni učinki predlaganih ukrepov presegajo morebitne negativne učinke (oddelek 6.3 ocene učinka). Izbira instrumenta Pravna podlaga za operacije na področju prava družb je člen 50 PDEU, ki določa, da Evropski parlament in Svet ukrepata z direktivami. Direktiva (EU) 2017/1132 ureja pravo družb na ravni EU. Zaradi usklajenosti in doslednosti prava družb EU bo ta predlog spremenil in dopolnil navedeno direktivo. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Predlog uvaja nov pravni okvir za postopek čezmejnega preoblikovanja in delitve kapitalskih družb.

Pri naknadni oceni obstoječe direktive o čezmejnih združitvah so se upoštevala merila za ocenjevanje, ki so v skladu z zahtevami boljšega pravnega urejanja. Glavni viri informacij za oceno so bili študija z naslovom „The Application of the Cross-Border Mergers Directive“ (Uporaba direktive o čezmejnih združitvah), ki jo je izvedel zunanji izvajalec za Komisijo, dodatni študiji in javni posvetovanji (iz let 2015 in 2017), ki sta zbrali mnenja zainteresiranih strani o delovanju čezmejnih združitev. Na podlagi analize je bila direktiva o čezmejnih združitvah v smislu uspešnosti, učinkovitosti, relevantnosti, usklajenosti in dodane vrednosti EU ocenjena na splošno pozitivno. Direktiva o čezmejnih združitvah je na splošno privedla do znatnega povečanja dejavnosti čezmejnega združevanja, kar je v skladu z njenim ciljem olajšati čezmejne združitve in povečati priložnosti, ki jih ponuja notranji trg. Kljub na splošno pozitivni oceni so bile pri oceni ugotovljene nekatere težave, ki ovirajo polno uspešnost in učinkovitost Direktive. Glavne ovire pri tem zadevajo neusklajenost materialnih pravil, zlasti za zaščito upnikov in manjšinskih delničarjev, ter pomanjkanje hitrih (tj. poenostavljenih) postopkov v Direktivi. Večje izkoriščanje povezovanja poslovnih registrov bi lahko povečalo sinergije, s tem pa tudi usklajenost z drugo zakonodajo na področju prava družb. Ta predlog je skladen z oceno in njegov namen je odpraviti glavne pomanjkljivosti obstoječih pravil o čezmejnih združitvah, ugotovljenih v oceni. Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Komisija je med celotnim postopkom ocene učinka dejavno sodelovala z zainteresiranimi stranmi in izvedla obsežna posvetovanja. Postopek posvetovanja je vključeval spletno javno posvetovanje, srečanja z zainteresiranimi stranmi, vključno z razpravami s strokovnjaki iz držav članic, ter več študij. Predlog se opira na tako pridobljene informacije. Komisija je leta 2012 izvedla javno posvetovanje, da bi ocenila ključne interese zainteresiranih strani na področju evropskega prava družb in ugotovila, kaj naj bi bile prihodnje prednostne naloge EU na tem področju. Prejetih je bilo 496 odgovorov zelo različnih zainteresiranih strani, kot so javni organi, sindikati, civilna družba, poslovna združenja, svobodni poklici, vlagatelji, univerze, možganski trusti, svetovalci in posamezniki. Velika večina zainteresiranih strani se je osredotočila na izboljšanje poslovnega okolja ter spodbujanje čezmejne mobilnosti. Poudarek je bil tudi na krepitvi zaščite upnikov, delničarjev in delavcev v čezmejnih situacijah ter olajševanju ustanavljanja podjetij in spodbujanju konkuriranja na področju predpisov. Podrobnejše spletno javno posvetovanje se je začelo leta 2013 in je zadevalo čezmejne prenose statutarnih sedežev družb, namen posvetovanja pa je bil pridobiti podrobnejše informacije o stroških, ki jih imajo družbe zaradi prenosa svojega statutarnega sedeža v tujino, in o raznih prednostih, ki bi jih lahko prineslo ukrepanjem na ravni EU. Skupno je bilo prejetih 86 odgovorov javnih organov, sindikatov, civilne družbe, gospodarskih družb, poslovnih organizacij, posameznikov in univerz, kar je omogočilo široko zastopanost družbe. Prejeti so bili odgovori iz 20 držav članic EU, pa tudi iz držav zunaj EU. Ugotovljeno je bilo, da bi bila večina anketiranih, ki je bila pripravljena razmisliti o možnosti, da svojo družbo preseli v drugo državo članico, zelo zadovoljna, če bi se uvedel postopek preoblikovanja. Med razlogi za pritrdilne odgovore so kot razloge za čezmejni prenos navajali gospodarske koristi, prihranek pri stroških za notranji trg in več možnosti za MSP. Poleg tega je večina (43 %) anketirancev menila, da sodna praksa Sodišča Evropske unije vprašanja ni zadostno pojasnila. Drugo javno posvetovanje se je začelo leta 2015 in je bilo osredotočeno na čezmejne združitve in čezmejne delitve, prejetih pa je bilo 151 izpolnjenih vprašalnikov. Kar zadeva čezmejne delitve, so anketiranci na splošno pohvalili uvedbo novega postopka in večina anketirancev je kot najpomembnejše vprašanje, ki ga je treba obravnavati, izpostavila zaščito upnikov, zaščito manjšinskih delničarjev in varstvo pravic delavcev. Približno 72 % anketirancev, ki so izrazili mnenje, je menilo, da bi uskladitev pravnih zahtev glede čezmejnih delitev bila podjetjem v pomoč in da bi olajšala čezmejne dejavnosti, saj bi zmanjšala stroške, ki so neposredno povezani s čezmejno delitvijo. Kot najbolj pereča pa so bila izpostavljena postopkovna vprašanja in zaščita zainteresiranih strani. Poleg tega je 68 % anketirancev kot glavno oviro za dokončno izvedbo čezmejne delitve navedla pravno negotovost zaradi pomanjkanja pravil na ravni EU, 51 % anketirancev pa je kot zelo problematično navedlo trajanje in zahtevnost sedanjih postopkov. V zvezi s čezmejnimi združitvami je bilo 88 % anketirancev naklonjeno uskladitvi zaščite upnikov, 75 % od teh pa je bilo naklonjenih pristopu popolne uskladitve. Velika večina teh je menila, da je jamstvo najboljša oblika zaščite in da bi bilo treba uskladiti datum, ki določa začetek obdobja zaščite upnikov. Poleg tega se je glede zaščite manjšinskih delničarjev večina (66 %) anketirancev zavzemala za uskladitev, od teh pa se je jih 71 % zavzemalo za čim bolj obsežno uskladitev. 70 % anketirancev, ki so se zavzemali za popolno uskladitev, je menilo, da bi manjšinski delničarji morali imeti pravico do izstopa ob ustreznem denarnem nadomestilu. Poleg tega je 62 % anketirancev pozdravilo uvedbo hitrega postopka. Najnovejše javno posvetovanje o pravu družb se je začelo leta 2017. Potekalo je od 10. maja 2017 do 6. avgusta 2017. Na vprašalnik je odgovorilo 207 anketirancev. V pripravah na pobudo je Komisija želela pridobiti odgovore na natančna vprašanja o pomanjkljivostih pravnega okvira EU in področjih, ki se anketirancem zdijo prednostna. Rezultat posvetovanja je pokazal široko podporo čezmejnim preoblikovanjem tako pri državah članicah kot pri zainteresiranih straneh, saj je približno 85 % vseh anketirancev menilo, da bi za to področje moral obstajati instrument EU. Če razčlenimo zainteresirane strani, so se vsi javni organi strinjali, da pomanjkanje postopkovnih pravil za preoblikovanja dejansko ovira notranji trg in da bi EU morala to vprašanje obravnavati. Več organov je navedlo, da jih bolj skrbi vprašanje sedeža kot mehanizmi za zaščito zainteresiranih strani in da bi podprli tako pobudo o preoblikovanju, ki bi se zavzemala, da bi družbe dejanski sedež lahko prenesle le za resnične poslovne namene, ne pa da bi za goljufive namene prenašala slamnate družbe. Poslovne skupine so podprle uvedbo postopka preoblikovanja s podobnim odstotnim deležem odobritev kot javni organi. Približno 44 % poslovnih skupin je menilo, da bi to morala biti ena od najpomembnejših prednostnih nalog EU, 22 % jih je vprašanje ocenjevalo kot prednostno nalogo, 22 % pa jih je vprašanje ocenilo kot manj pomembno. Sindikati in notarji so bili novim postopkovnim pravilom v zvezi s preoblikovanji zmerno naklonjeni (74 % prvih in 79 % slednjih jih je vprašanje opredelilo kot manj pomembno). Tako sindikati kot Konferenca notariatov Evropske unije (CNUE) so zavzeto poudarili, da bi moral biti prenos statutarnega sedeža družbam dovoljen samo, če bi pri tem prenesle tudi dejanski sedež, sindikati pa so poudarili tudi potrebo po horizontalnem instrumentu za informiranje delavcev, njihovo vključevanje v posvetovanje in pravice do soodločanja. Visokošolski učitelji in raziskovalci so zelo podprli uvedbo postopka za preoblikovanje. Nekateri visokošolski učitelji in raziskovalci so menili, da bi države članice morale imeti možnost, da same določijo, katere zahteve naj bi se priznale v skladu z njihovim nacionalnim pravom in ali bodo zahtevale, da se prenese dejanski sedež. Izraženo je bilo tudi mnenje, da bi bilo treba digitalizacijo uporabljati čim pogosteje (tj. za objavo informacij in za komunikacijo med registri družb). Drugi anketiranci so predlagali, da naj bi država članica imela možnost preoblikovanje preprečiti le v zelo izjemnih okoliščinah na podlagi javnega interesa. Kar zadeva čezmejne združitve je večina zainteresiranih strani, ki so sodelovale v posvetovanju iz leta 2017, podobno kot v javnem posvetovanju iz leta 2015, kot problematična opredelila ista vprašanja: zaščito upnikov, zaščito manjšinskih delničarjev in varstvo pravic delavcev. Večina nacionalnih javnih organov, ki so sodelovali v posvetovanju iz leta 2017, je menila, da obstoječa pravila o čezmejnih združitvah povzročajo težave in da te težave, čeprav v različni meri, pomenijo oviro za notranji trg. Anketiranci so imeli različna mnenja o tem, kakšna prednost naj bi se namenila ukrepom EU za spremembo obstoječih pravil. V zvezi z zaščitnimi ukrepi so vsi nacionalni organi, ki so sodelovali, menili, da bi bilo treba obravnavati ukrepe za zaščito upnikov, 70 % pa jih je menilo, da bi bilo treba obravnavati tudi ukrepe za zaščito manjšinskih delničarjev. 80 % anketirancev je menilo, da je pomembno uskladiti postopkovne in materialne vidike zaščite upnikov, 50 % anketirancev pa, da je pomembno, da manjšinski delničarji lahko preprečijo združitev in nasprotujejo zamenjavi kapitalskih deležev. Poslovne organizacije, ki so sodelovale v posvetovanju iz leta 2017, so tudi na splošno zastopale stališče, da bi bilo treba direktivo o čezmejnih združitvah spremeniti. Poslovne organizacije so izpostavile vprašanja v zvezi s poenostavitvijo pravil (hitrim postopkom), usklajenimi pravili za zaščito upnikov in manjšinskih delničarjev, poenostavljenimi pravili za zaščito delavcev in odpravo zahteve, da je treba pogodbe v postopkih združitve podpisati pred javnimi notarji, kot velja v nekaterih državah članicah. Podobno so bili za spremembe pravil o čezmejnih združitvah dovzetni sindikati. Vendar jih je zanimala zlasti krepitev zaščite delavcev, in sicer z večjimi pravicami do informiranosti, sodelovanja v posvetovanju in soodločanja. Nasprotno pa so notarji v veliki večini menili, da obstoječa direktiva deluje zelo dobro, in ne vidijo potrebe po novih ukrepih EU na tem področju. V zvezi s čezmejnimi delitvami so bili vsi javni organi, ki so sodelovali v posvetovanju, naklonjeni novim pravilom o čezmejnih delitvah, 40 % pa jih je menilo, da je tovrstna pobuda ena najpomembnejših prednostnih nalog EU. Poslovne organizacije so se zelo zavzemale za nova pravila, saj jih je 44 % menilo, da je to ena najpomembnejših prednostnih nalog, 26 % pa jih je menilo, da je to prednostna naloga. Notarji so izrazili zmerno podporo novi pobudi. Sindikati so bili skrajno skeptični glede delitev zaradi tveganja za delavce, vendar so menili, da bi bilo v primeru, da bi se države članice odločile za delitve, treba okrepiti pravila o obveščanju delavcev in njihovem sodelovanju v posvetovanjih. Na splošno je mogoče pripomniti, da je velika večina anketirancev, ki so bili naklonjeni novemu postopku za čezmejne delitve, menila, da bi postopek moral strogo upoštevati, kar je določeno v obstoječi direktivi o čezmejnih združitvah. Poleg tega so bila stališča zainteresiranih strani zbrana tudi na številnih sestankih. Proces posvetovanja o svežnju prava družb v strokovni skupini za pravo družb se je začel leta 2012. V obdobju 2012–2014 so bila srečanja strokovne skupine za pravo družb osredotočena na akcijski načrt za pravo družb in upravljanje podjetij iz leta 2012, medtem ko so bili na srečanjih v letih 2015 in 2016 v središču elementi digitalizacije. Leta 2017 so potekala tri srečanja strokovne skupine za pravo družb, na katerih so bila konkretno obravnavana relevantna vprašanja v zvezi s svežnjem prava družb, in sicer digitalizacija, čezmejne združitve, delitve in preoblikovanja. Komisija je na teh srečanjih strokovnjake držav članic pozvala, naj izrazijo mnenje o specifičnih vprašanjih.

Komisija je leta 2017 na srečanja strokovne skupine za pravo družb poleg strokovnjakov držav članic povabila tudi predstavnike zainteresiranih strani, ki so sodelovali v javnih posvetovanjih v letih 2013, 2015 in 2017. Zainteresirane strani so predstavljale podjetja, delavce in pravne poklice. Zainteresirane strani so poudarile, da je treba olajšati čezmejne operacije, a da je pri tem treba zagotoviti ustrezne zaščitne ukrepe za varstvo interesov družbenikov, delavcev in upnikov družb. Na splošno ima pobuda za čezmejna preoblikovanja široko podporo, če se zagotovijo zadostni zaščitni ukrepi. Kar zadeva združitve, so predstavniki držav članic na splošno izrazili podporo pobudi, čeprav so navedli, da bi konkretna rešitev zahtevala bolj poglobljeno razpravo. Medtem ko nobena skupina zainteresiranih strani ni nasprotovala spremembi pravil o čezmejnih združitvah, so bila mnenja o tem, kako prednostno je to vprašanje, različna. V zvezi s čezmejnimi delitvami so predstavniki držav članic večinoma izrazili podporo pobudi, čeprav kaže, da bi se bilo treba o konkretnih rešitvah še dogovoriti, zlasti glede na različne pravne tradicije. Vse zainteresirane strani, z izjemo sindikatov, so na splošno menile, da bi bil nov postopek za čezmejne delitve zelo koristen in da bi moral strogo upoštevati, kar je že določeno v obstoječi direktivi o čezmejnih združitvah. Razen na srečanjih strokovne skupine za pravo družb so se informacije od zainteresiranih strani pridobile tudi na dvostranskih srečanjih. Na teh srečanjih so predstavniki sindikatov poudarili, da je pomembno ohraniti pravice delavcev do soodločanja in da bi moralo biti dovoljeno le, da se družbe preselijo zgolj zaradi resničnih potreb, s čimer bi se izognili izkoriščanju čezmejnih operacij za ustanavljanje slamnatih podjetij. Predstavniki poslovnih organizacij so izrazili veliko podporo pobudi za spodbujanje mobilnosti podjetij. Predlog obravnava najpomembnejša vprašanja, ki so jih opredelile zainteresirane strani. Vendar predlog upošteva, da imajo zainteresirane strani različne poglede na podrobnosti reševanja posameznih vprašanj, zato si prizadeva za srednjo pot med temi stališči. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Komisija je maja 2014 za pomoč pri pripravi pobude ustanovila neformalno strokovno skupino za pravo družb. Člani strokovne skupine so bili visoko usposobljeni in izkušeni visokošolski učitelji in raziskovalci ter delavci v pravni stroki na področju prava družb iz več držav članic. Komisija je uporabila tudi rezultate študije, izvedene v letu 2017, ki je proučila posebna vprašanja o čezmejnih prenosih statutarnega sedeža družb in čezmejni delitvi družb. Poleg tega je Komisija povratne informacije strokovnjakov zbrala na več konferencah, tudi na 21. evropski konferenci o pravu družb in upravljanju podjetij „Crossing Borders, Digitally“ (Digitalno prečkanje meja), ki je potekala septembra 2017 v Talinu v Estoniji, in na letni konferenci o evropskem pravu družb in upravljanju podjetij, ki je potekala oktobra 2017 v Trierju v Nemčiji. Ocena učinka Poročilo o oceni učinka, ki zajema digitalizacijo, čezmejne dejavnosti in kolizijska pravila na področju prava družb, je 11. oktobra 2017 pregledal Odbor za regulativni nadzor. Negativno mnenje Odbora za regulativni nadzor je bilo izdano 13. oktobra 2017. Priporočila Odbora so bila upoštevana v revidirani različici ocene učinka, ki je bila Odboru predložena 20. oktobra 2017. Odbor je 7. novembra 2017 izdal pozitivno mnenje s pridržki. V zvezi s področjem uporabe, s katerim bi se opredelilo, katere vrste družb bi lahko imele korist od usklajenih pravil in postopkov za čezmejna preoblikovanja in delitve ter spremenjenih pravil o čezmejnih združitvah, je bilo v oceni učinka pojasnjeno, zakaj sedanje področje uporabe pravil o čezmejnih združitvah (t.j. kapitalske družbe) zagotavlja najučinkovitejšo rešitev za vse čezmejne operacije kljub nekaterim pozivom, naj se razširi na partnerstva in zadruge. Glede na obstoječe podatke namreč subjekti, ki niso kapitalske družbe, pravila o čezmejnih združitvah uporabljajo v zelo omejenem obsegu. Med družbami, ki so bile dejavne v čezmejnih združitvah, je bilo 66 % prevzemnih družb in 70 % družb, ki so se združevale, družb z omejeno odgovornostjo, 32 % prevzemnih družb in 28 % družb, ki so se združevale, pa delniških družb. Poleg tega bi razširitev področja uporabe privedla do potencialnih praktičnih težav, povezanih s pravom družb EU in računovodskimi pravili, ki se uporabljajo le za kapitalske družbe. V zvezi z uvedbo novih postopkovnih pravil o čezmejnih preoblikovanjih ali delitvah sta bili v oceni učinka proučeni možnost 0 (osnovni scenarij) brez postopkovnih pravil za čezmejna preoblikovanja in delitve in možnost 1 z uvedbo usklajenih postopkov EU, ki bi družbam omogočili izvedbo neposrednih čezmejnih preoblikovanj in delitev. Pomanjkanje postopkovnih pravil čezmejno preoblikovanje in delitev zelo otežuje ali celo onemogoča. Nacionalni postopki za čezmejna preoblikovanja in delitve obstajajo samo v omejenem številu držav članic in pogosto med seboj niso usklajeni. Podjetja se morajo zato zanašati na drage posredne postopke, analogno uporabo direktive o čezmejnih združitvah in sodno prakso Sodišča EU, če so pravniki in poslovni registri z njo seznanjeni. Z uvedbo novih postopkovnih pravil o čezmejnih preoblikovanjih in delitvah bi se družbam zagotovila precejšnja jasnost in družbe, ki želijo izvesti čezmejno preoblikovanje ali delitev, bi imele znatno nižje stroške. Zagotovila bi se tudi jasnost za nacionalne poslovne registre, da bi lahko jasno opredeliti točen trenutek, ko se družba lahko vpiše v poslovni register v ciljni državi članici in izbriše iz poslovnega registra v matični državi članici, kar bi preprečilo situacije, kakršna je bila Polbud. Glede zaščite manjšinskih delničarjev je bila v oceni učinka ocenjena možnost 0 (osnovni scenarij) z obstoječimi pravili o zaščiti manjšinskih delničarjev v primerjavi z možnostma 1 in 2. Možnost 1 bi zagotovila usklajena pravila na vsem enotnem trgu. Nadgradila bi se pravila o čezmejnih združitvah, pri tem pa bi se zagotovila tudi usklajena pravila. Prednostna možnost, možnost 2, bi zagotovila enaka usklajena pravila kot možnost 1, vendar bi države članice lahko zagotovile dodatne zaščitne ukrepe. Ta možnost bi zagotovila najbolj prilagojeno zaščito manjšinskih delničarjev. Čeprav bi pri možnosti 2 družbam potencialno lahko nastali stroški izpolnjevanja obveznosti, bi se v primerjavi z osnovnim scenarijem stroški in obremenitve za družbe bistveno zmanjšali, hkrati pa bi se zagotovila večja pravna varnost in zmanjšala potreba po pravnem svetovanju, kar bi v primerjavi z osnovnim scenarijem družbam omogočilo prihranek. Prednostna možnost, možnost 2, zagotavlja najboljše ravnotežje med znižanjem stroškov, visoko ravnjo zaščite in prožnostjo za države članice. V zvezi z zaščito upnikov je bila v oceni učinka preučena možnost 0 (izhodiščni scenarij), ki ohranja nespremenjena obstoječa pravila o čezmejnih združitvah in nima pravil EU o zaščiti upnikov v čezmejnih preoblikovanjih in delitvah, v primerjavi z možnostjo 1 z usklajenimi pravili za zaščito upnikov in z možnostjo 2 z enakimi usklajenimi pravili kot v možnosti 1, pri čemer bi države članice lahko zagotovile dodatne zaščitne ukrepe. Prednostna možnost, možnost 2, bi zagotovila najboljše ravnotežje med znižanjem stroškov, visoko ravnjo zaščite in prožnostjo za države članice. V primerjavi z osnovnim scenarijem bi imele družbe v možnostih 1 in 2 znatno manjše stroške in obremenitve, saj bi usklajena pravila o zaščiti upnikov zagotavljala večjo pravno varnost in manjšo potrebo po pravnem svetovanju pri kateri koli čezmejni operaciji. Možnost 1 bi družbam omogočala največje prihranke, medtem ko bi bili prihranki pri možnosti 2 lahko manjši, saj bi države članice lahko določile dodatne zaščitne ukrepe, ki bi za nekatere družbe lahko bili dragi in obremenjujoči (npr. potreba po zagotovitvi jamstva za vse upnike). Glede zaščite upnikov bi možnost 2 zagotovila popolnejšo in bolj usmerjeno zaščito kot možnost 1, in sicer zaradi možnosti, da bi države članice lahko ocenile nacionalne posebnosti glede zaščite upnikov in uvedle več zaščitnih ukrepov. Glede informiranja delavcev, njihovega vključevanja v posvetovanje in njihove pravice do soodločanja je bila v oceni učinka opravljena primerjava možnosti 0 (osnovni scenarij) z uporabo obstoječih pravil o soodločanju delavcev v direktivi o čezmejnih združitvah z možnostjo 1, pri kateri bi se uporabljala obstoječa pravila o soodločanju delavcev v odborih pri čezmejnih združitvah, delitvah in preoblikovanjih, in z možnostjo 2, pri kateri bi se uporabljala ciljno spremenjena obstoječa pravila o čezmejnih združitvah, hkrati pa bi se zagotovili posebni ukrepi za zaznano višje tveganje za delavce pri čezmejnih delitvah in preoblikovanjih. Prednostna možnost, možnost 2, vsebuje več elementov, ki so v kombinaciji namenjeni zagotovitvi potrebne zaščite za delavce. Zaščitni ukrepi bi za vse čezmejne operacije vključevali novo posebno poročilo, ki bi ga pripravila uprava družbe, da bi opisala učinek čezmejne združitve na zaposlitve in položaj delavcev, ter pravilo proti zlorabi, ki bi določalo, da družba v treh letih po čezmejni operaciji pri izvajanju naslednje čezmejne operacije ali operacije znotraj države ne bi mogla okrniti sistema soodločanja delavcev. Pravilo temelji na obstoječih pravilih o čezmejnih združitvah, a bi bilo prilagojeno, da ne bi zajemalo le naslednjih preoblikovanj, združitev ali delitev znotraj države, temveč tudi druge čezmejne operacije ali operacije znotraj države. Ta možnost bi tudi uvedla posebna pravila za pogajanja v primeru čezmejnih delitev in preoblikovanj. V oceni učinka so bili analizirani stroški in koristi teh ciljno usmerjenih sprememb in ugotovljeno je bilo, da bi večja zaščita delavcev in posledične družbene koristi odtehtale omejene dodatne stroške z izpolnjevanjem obveznosti, ki bi jih družbam utegnila povzročiti morebitna priprava poročila. Nazadnje je bilo v oceni učinka preučeno tudi vprašanje, kako obravnavati tveganja zlorabe, pri čemer je bilo obravnavano širjenje slamnatih podjetij za zlorabe, na primer za izogibanje delovnim standardom ali prispevkom za socialno varnost, ter agresivno davčno načrtovanje. Med javnimi posvetovanji so nekatere zainteresirane strani, zlasti sindikati, pozvali k rešitvi, pri kateri bi družba, ki se čezmejno preoblikuje, v ciljno državo članico skupaj s statutarnim sedežem morala prenesti tudi dejanski sedež. Vendar se glede na nedavno odločitev Sodišča v zadevi Polbud, ki je bila izrečena, ko so bila javna posvetovanja že zaključena, svoboda ustanavljanja uporablja za primere, ko se izven države seli le statutarni sedež. Zato take rešitve ni bilo mogoče predvideti. V oceni učinka se je torej preučila možnost 0 (osnovni scenarij) brez usklajenih pravil v primerjavi z možnostjo 1, pri kateri bi se uvedli pravila in postopki, v skladu s katerimi bi države članice morale za vsak primer posebej oceniti, ali zadevno čezmejno preoblikovanje predstavlja umetno ureditev, ki je namenjena pridobitvi neupravičenih davčnih ugodnosti ali neupravičeni omejitvi pravic delavcev, manjšinskih delničarjev ali upnikov. Prednostna možnost, možnost 1, bi neposredno prispevala k boju proti izogibanju pravilom in proti nepošteni ali goljufivi uporabi slamnatih podjetij. V primerjavi z izhodiščnim scenarijem bi bila možnost 1 del postopka, ki bi družbam omogočal čezmejno preoblikovanje, zato dodatni stroški izpolnjevanja obveznosti ne bi bili specifični za oceno morebitne umetne ureditve. Kar zadeva države članice, te bi morale ta pravila prenesti in izvajati, kar bi jim povzročilo nekaj upravnih in organizacijskih stroškov. Možnost 1 bi privedla do okrepitve zaščite zainteresiranih strani. Zainteresirane strani bi lahko kadar koli v postopku predložile svoja stališča, v končni fazi pa bi bile zaščitene pred goljufivimi družbam, ki se izogibajo pravilom. V oceni učinka so bile prav tako analizirane možnosti, povezane s kolizijskimi pravili. Glede tega je bila prednostna možnost instrument, ki bi usklajeval relevantna pravila, zlasti kar zadeva navezne okoliščine, in sicer na podlagi kraja pridobitve pravne osebnosti družbe, ter dodatna posebna pravila, usmerjena k zakonodaji o dejanskem sedežu in namenjena le družbam, ustanovljenim v EU. Toda ker se bodo vprašanja, ki jih je treba najbolj nujno razjasniti, namreč posebna vprašanja v zvezi z zakonodajo, ki se uporablja za kapitalske družbe v čezmejnih situacijah, obravnavala v predlagani zakonodaji o čezmejnih preoblikovanjih, združitvah in delitvah, je bilo odločeno, da se v tem trenutku ne predlaga poseben zakonodajni akt o koliziji zakonov. Ustreznost in poenostavitev ureditve Pričakuje se, da bo predlog poenostavil poslovanje družb na enotnem trgu z olajšanjem njihove čezmejne mobilnosti. Razvoj obsežnega sklopa skupnih pravil za ureditev čezmejnih preoblikovanj in delitev bo racionaliziral in poenostavil postopke in znižal stroške za družbe, kar zadeva vrsto in vsebino dokumentov, ki jih je treba pripraviti, različne postopke in z njimi povezane časovne roke ali druge dodatne zahteve. Predlagana pravila soodločanja delavcev ter pravila o zaščiti družbenikov in upnikov bodo izboljšala pravno varnost in predvidljivost pri teh operacijah. Lahko se pričakuje, da bodo nova skupna pravila o čezmejnih delitvah in preoblikovanjih omogočila prihranek 12 000–37 000 EUR (pri delitvah) in 12 000–19 000 EUR (pri preoblikovanjih), odvisno od velikosti družb in od zadevnih držav članic. Predlagana sprememba obstoječega pravnega okvira EU za čezmejne združitve bo z novim skupnim in racionaliziranim postopkom poenostavila pravila o čezmejnih združitvah družb ter znižala stroške in upravna bremena. Predlagana pravila glede zaščite družbenikov in upnikov ter pravila o razkritju bodo okrepila pravno varnost in predvidljivost. Znižanje stroškov in poenostavitve bodo imele posebej pozitiven učinek na mikro in mala podjetja.

Izmenjava informacij, predvidena v tem predlogu, se bo izvajala prek obstoječega sistema povezovanja centralnih in trgovinskih registrov ter registrov družb (BRIS). Zato se ne predvideva poseben razvoj informacijske tehnologije. Temeljne pravice Predlagana pravila te pobude zagotavljajo dosledno spoštovanje pravic in načel, določenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, ter prispevajo k uresničevanju več teh pravic. Najpomembnejši cilj te pobude je spodbujanje pravice do ustanavljanja v kateri koli državi članici, kot določa člen 15(2) Listine, in zagotavljanje upoštevanja načela nediskriminacije na podlagi državljanstva (člen (21(2)). Cilj pobude je okrepiti svobodo gospodarske pobude v skladu s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in praksami (člen 16). Pobuda z zaščitnimi ukrepi za delničarje krepi tudi lastninsko pravico iz člena 17 Listine. Čeprav bo pobuda zagotovila pravila za družbe v okviru prava družb, bo prispevala tudi k pravici delavcev do obveščenosti in posvetovanja v podjetju (člen 27 Listine), saj bo zagotovila večjo preglednost za delavce v primeru čezmejnih operacij družb. Zagotovi se tudi varstvo osebnih podatkov v skladu s členom 8 Listine. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Večji stroški niso bili ugotovljeni. Predlog bi stroške povzročil predvsem upravam držav članic, in sicer v zvezi z uvedbo zakonodajnih predpisov na nacionalni ravni (priprava, posvetovanje, sprejetje, prilagoditev že obstoječih predpisov) ter z uvedbo postopkov pregleda. Kar zadeva čezmejna preoblikovanja in delitve, bi bil učinek v državah članicah, ki nimajo čezmejnih postopkov, večji kot v tistih državah članicah, ki take postopke že imajo in bi jih morale samo prilagoditi. Učinka na proračun EU ni. 5.DRUGI ELEMENTI Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Komisija bo državam članicam pomagala pri prenosu predlaganih pravil in spremljala njihovo izvajanje. Komisija bo tudi tesno sodelovala z nacionalnimi organi, npr. nacionalnimi strokovnjaki za pravo družb v strokovni skupini za pravo družb. V okviru tega lahko Komisija zagotovi pomoč in smernice (npr. z organizacijo delavnic o izvajanju ali svetovanjem na dvostranski ravni). Spremljanje bi obsegalo analizo trendov v dejavnostih čezmejnih operacij družb prek uradnih obvestil o čezmejnih preoblikovanjih, združitvah in delitvah prek sistema povezovanja poslovnih registrov, prek zbiranja stroškov za čezmejna preoblikovanja, kolikor bi bilo mogoče, ter glede tega ali zainteresirane strani in njihove organizacije izražajo zadovoljstvo z varstvom svojih pravic v zadevnih čezmejnih operacijah ali ne in v kolikšni meri. Spremljal se bo tudi razvoj sodne prakse Sodišča Evropske unije na tem področju. Za zbiranje potrebnih prispevkov zainteresiranih strani bi Komisija lahko zainteresiranim stranem poslala vprašalnike ali izvedla posebne ankete. Treba bi bilo tudi izvesti oceno, da se oceni učinek predlaganih ukrepov in preveri, če so bili cilji doseženi. Izvedla bi jo Komisija na podlagi informacij, zbranih v postopku spremljanja, in dodatnih prispevkov ustreznih zainteresiranih strani, kot bi bilo potrebno. Ko bo zbranih dovolj izkušenj z uporabo predlaganih pravil, bi bilo treba pripraviti ocenjevalno poročilo. Zagotavljanje informacij za spremljanje in ocenjevanje zadevnim zainteresiranim stranem ne bi smelo povzročiti nepotrebnega upravnega bremena. Obrazložitveni dokumenti (za direktive) Predlog spreminja Direktivo (EU) 2017/1132 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o določenih vidikih prava družb. Za zagotovitev ustreznega izvajanja te zapletene direktive bi bil potreben obrazložitveni dokument, na primer v obliki korelacijske tabele. Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Čezmejna preoblikovanja Člen 86a: člen opisuje področje uporabe predloga, ki določa pravni okvir EU, ki ureja čezmejno preoblikovanje družb z omejeno odgovornostjo in delniških družb. Člen 86b: člen vsebuje opredelitev pojmov. Opredelitev čezmejnega preoblikovanja temelji na sodni praksi Sodišča in pomeni spremembo pravne oblike družbe v matični državi članici v pravno obliko v ciljni državi članici.

Člen 86c: določba opredeljuje pogoje, pod katerimi se čezmejna preoblikovanja lahko izvedejo, njihovo preverjanje in pravo, ki se uporablja. Zlasti določa zahtevo, da družbe, ki so v postopku zaradi insolventnosti ali podobnem postopku, ne morejo izvesti čezmejnega preoblikovanja, kakršnega ureja ta direktiva. Poleg tega v skladu s splošnim načelom, da s sklicevanjem na pravo EU ni mogoče upravičevati zlorabe pravic, vzpostavljenih s sodno prakso Sodišča, preoblikovanja ni mogoče odobriti, če se po preučitvi posameznega primera in ob upoštevanju vseh relevantnih dejstev in okoliščin ugotovi, da gre za umetno ureditev, katere namen je pridobiti neupravičene davčne ugodnosti ali nezakonito omejiti pravne ali pogodbene pravice delavcev, upnikov ali družbenikov. Člen 86d: določba opredeljuje najmanjši obseg informacij, ki jih je treba zagotoviti v načrtu čezmejnega preoblikovanja, ki bo javno dostopen vsem, ki jih ta operacija zadeva. Načrt bo moral zagotoviti informacije glede spremembe pravne oblike družbe in glede družbe, ki bo s preoblikovanjem nastala, ter glede zaščite zadevnih zainteresiranih strani, zlasti delničarjev, upnikov in delavcev. Ta člen poudarja pomen načrta, hkrati pa kolikor mogoče poenostavlja njegovo pripravo, saj družbam poleg možnosti, da načrt napišejo v uradnem jeziku ali jezikih zadevnih držav članic, ponuja možnost, da ga pripravijo v jeziku, ki se najpogosteje uporablja v poslovnih transakcijah; zato lahko država članica sama določi, katera jezikovna različica je odločilna v primeru neskladij. Člen 86e: člen določa zahtevo za pripravo poročila za delničarje, v katerem so podrobno razloženi namen čezmejnega preoblikovanja, načrti družbe in zaščitni ukrepi za delničarje. Poročilo vsebuje zlasti učinek preoblikovanja na dejavnost družbe in njene interese ter na interese delničarjev, pa tudi ukrepe za njihovo zaščito. Zagotovi se tudi dostopnost poročila za delavce. V skladu z načelom sorazmernosti se lahko poročilo opusti, če se s tem strinjajo vsi družbeniki. Člen 86f: člen zahteva, da družba pripravi poročilo, v katerem obravnava vprašanja bistvenega pomena za delavce družbe, ki se čezmejno preoblikuje. To poročilo razloži posledice čezmejnega preoblikovanja za delavce. Zagotovi se dostopnost poročila za predstavnike delavcev ali neposredno za delavce, kadar ti nimajo takih predstavnikov. Določba poleg tega pojasnjuje, da predložitev poročila ne posega v veljavni postopek obveščanja in posvetovanja, ki je že določen v pravnem redu. Člen 86g: člen se nanaša na preučitev s strani neodvisnega strokovnjaka. Točnost informacij, navedenih v načrtu čezmejnega preoblikovanja in poročilih poslovodnega ali upravnega organa, je predmet ocene neodvisnega strokovnjaka, ki ga imenuje pristojni organ. Poročilo vsebuje tudi vse pomembne informacije o družbi in predvidenem čezmejnem preoblikovanju, kar pristojnemu organu omogoča, da med drugim oceni, ali gre pri operaciji za umetno ureditev. Člen nadalje določa postopek, časovni načrt in pristojnosti neodvisnega strokovnjaka, vključno z varstvom zaupnih podatkov. V skladu z načelom sorazmernosti so mikro in mala podjetja izvzeta iz zahteve po poročilu neodvisnega strokovnjaka. Člen 86h: člen določa pravila za razkritje načrta čezmejnega preoblikovanja in poročila neodvisnega strokovnjaka, ki bi morala biti brezplačno javno dostopna. Obenem razkritje vključuje obvestilo, s katerim se družbeniki, upniki in delavci družbe pozovejo k predložitvi pripomb. Za zaščito zadevnih zainteresiranih strani zahteve po razkritju zagotavljajo takojšen dostop do načrta. Ta člen določa načelo, da je načrt razkrit v poslovnem registru, ki je najbolj smiselna skupna referenčna točka zainteresiranih strani. Države članice lahko družbi dovolijo, da načrt razkrije na svojem spletišču, a v takem primeru morajo biti najpomembnejše informacije razkrite tudi v poslovnem registru. Ta člen določa možnost, da države članice ohranijo dodatne objave v uradnem listu in za to zaračunajo pristojbino. Da bi se olajšal dostop do razkritih informacij, morajo biti razkriti načrt čezmejnega preoblikovanja, obvestilo in poročilo neodvisnega strokovnjaka javnosti dostopni brezplačno. Pristojbine, ki se zaračunajo za razkritje, ne smejo presegati upravnih stroškov storitve. Člen 86i: člen določa zahtevo po odobritvi načrta čezmejnega preoblikovanja na skupščini. Podobna zahteva obstaja v primeru čezmejnih združitev. Države članice lahko določijo zahteve za kvalificirano večino oddanih glasov za odobritev načrta; vendar ne smejo zahtevati večine, ki bi presegla zahtevano večino za čezmejne združitve. Člen 86j: člen določa zaščitne ukrepe za delničarje in vzpostavlja pravico do izstopa za delničarje, ki nasprotujejo čezmejnim preoblikovanjem. To velja tako za delničarje, ki niso glasovali za čezmejno preoblikovanje, kot za delničarje, ki se s preoblikovanjem ne strinjajo, vendar nimajo glasovalne pravice. Družba, preostali delničarji ali tretje osebe bi na zahtevo zadevnih družbenikov morale delnice slednjih pridobiti v zameno za ustrezno nadomestilo. Če delničarji menijo, da je ponujeno denarno nadomestilo določeno neustrezno, so njegov znesek upravičeni izpodbijati pred sodiščem matične države članice. Člen 86k: člen določa razne zaščitne ukrepe za upnike. Države članice lahko določijo, da mora družba, ki se preoblikuje, dati izjavo, ki je del načrta čezmejnega preoblikovanja, v kateri izjavi, da preoblikovanje ne bo vplivalo na zmožnost izpolnjevanja obveznosti do tretjih oseb in da upniki ne bodo oškodovani. Upniki bodo imeli tudi pravico, da pred pristojnim upravnim ali sodnim organom zaprosijo, da jim odobri ustrezno zaščito. Organi bodo uporabljali izpodbojno predpostavko, da upniki niso oškodovani, če bi neodvisni strokovnjak v poročilu ugotovil, da ni verjetno, da bi bile pravice upnikov ogrožene, ali če bi družba ponudila pravico do plačila proti preoblikovani družbi ali jamstvu tretje osebe v vrednosti prvotne terjatve, ki se lahko uveljavlja v isti jurisdikciji kakor prvotna terjatev. Ta člen tudi določa, da določbe o zaščiti upnikov ne vplivajo na uporabo nacionalne zakonodaje glede poplačila ali zaščite plačil, dolžnih javnim organom.

Člen 86l: člen obravnava soodločanje delavcev v družbi, ki se preoblikuje, če operacija ogroža varstvo pravice do soodločanja. Načeloma bo družba morala upoštevati ustrezna pravila ciljne države članice, razen če nacionalna zakonodaja navedene države članice ne zagotavlja enake ravni soodločanja delavcev v poslovodnih ali nadzornih organih družbe. Ta člen se uporablja tudi, če število delavcev presega štiri petine praga, določenega v nacionalni zakonodaji matične države članice, na podlagi katerega se začne uporabljati pravica delavcev do soodločanja iz člena 2 Direktive 2001/86/ES, ali ne glede na število delavcev, če pravila soodločanja delavcev v ciljni državi članici ne zagotavljajo enake ravni udeležbe. V tem primeru se bo družba z delavci morala pogajati o njihovem soodločanju. Pogajanja bodo obvezna in njihov izid bo moral biti posebej prilagojeni aranžma, ki bo urejal sodelovanje delavcev, če pa sporazum ne bo dosežen v 6 mesecih, se bodo uporabljala standardna pravila o soodločanju delavcev, kot so določena v Prilogi (zlasti točka (a) dela 3) Direktive 2001/86/ES. V skladu z Direktivo 2001/86/ES se morajo pogajanja začeti, čim je mogoče, potem ko postane načrt preoblikovanja javno dostopen. Družba bo morala vsaj tri leta ohraniti bistvene pravice delavcev do soodločanja v primeru poznejših operacij, kot so združitve, delitve ali preoblikovanja. Družba bo morala izide pogajanj sporočiti delavcem. Člena 86m in 86n: člena urejata oceno zakonitosti čezmejnih preoblikovanj s strani pristojnega organa matične države članice. Ta država članica oceni dokončanje čezmejnega preoblikovanja glede na postopek, ki ga ureja ustrezna nacionalna zakonodaja. Pravila temeljijo na ustreznih načelih iz Uredbe (ES) št. 2157/2001 za SE in predpisih v zvezi s čezmejnimi združitvami. Pristojni organ matične države članice opravi oceno uradnega dokončanja postopka s strani družbe in poleg tega določi, ali gre pri načrtovanem preoblikovanju za umetno ureditev, kakor je navedeno zgoraj. Če ima organ resne pomisleke, da bi pri čezmejnem preoblikovanju lahko šlo za umetno ureditev, lahko izvede podrobno oceno. Člen 86o opredeljuje določbe, ki se nanašajo na pregled odločitev, ki jih sprejmejo pristojni nacionalni organi glede izdaje ali zavrnitve izdaje potrdila pred preoblikovanjem. Obravnava tudi razpoložljivost takšnih odločitev prek sistema povezovanja in prenos potrdila pred preoblikovanjem ciljni državi članici prek digitalnih sredstev komunikacije. Člen 86p ureja pregled zakonitosti čezmejnega preoblikovanja v ciljni državi članici. Organ te države članice pregleda zlasti zahteve glede pridobitve pravne osebnosti in izide pogajanj o soodločanju delavcev, če je ustrezno. Člen 86q ureja dogovore za razkritje dokončanja vpisa v register in informacije, ki jih je treba vnesti v registre. Informacije o vpisu v register bi se med registri morale izmenjati samodejno, tako da bi matična država članica lahko takoj sprejela ukrepe za izbris družbe iz svojega poslovnega registra. Člen 86r določa, da začne čezmejno preoblikovanje veljati na dan vpisa v register preoblikovane družbe v ciljni državi članici. Člen 86s: določba opisuje posledice čezmejnega preoblikovanja. Člen 86 t: določba navaja, da bi države članice morale določiti pravila o odgovornosti neodvisnega strokovnjaka. Člen 86u: veljavnosti čezmejnega preoblikovanja ni mogoče izpodbijati, če je bil upoštevan postopek za čezmejno preoblikovanje. Čezmejne združitve

Člen 119 se spremeni tako, da se vključi opredelitev čezmejne združitve kot operacije med družbama, v kateri prevzeta družba prenese vsa svoja sredstva in obveznosti na prevzemno družbo brez izdaje novih delnic. Take dejavnosti bodo spadale na področje uporabe tega člena, če ima družbe, ki se združujejo, v lasti ista oseba ali če lastniške strukture v vseh družbah, ki se združujejo, po dokončanju operacije ostanejo enake. Člen 120 je razširjen, da zajema več situacij, ko bi bile družbe izključene iz področja uporabe, npr. kadar se sproži postopek za prenehanje, likvidacijo ali insolventnost ali kadar je v teku ustavitev plačil. Člen 121 se spremeni tako, da se črtajo sklicevanja na zaščito upnikov in zaščito manjšinskih delničarjev, ker bo to usklajeno v členih 126a in 126b. Člen 122 se spremeni, da se določi, da mora skupni načrt čezmejne združitve vključevati tudi ponudbo denarnega nadomestila za družbenike, ki niso glasovali za združitev, ter zaščitne ukrepe za upnike. Poleg tega določa jezikovno ureditev skupnega načrta čezmejne združitve. Doda se novi člen 122a, ki uvaja pravila za določitev datuma, od katerega se transakcije družb, ki se združujejo, obravnavajo v računovodske namene. Spremenjeni člen 123 kot privzeto pravilo določa razkritje skupnega načrta v poslovnih registrih družb, ki se združujejo. Druga možnost je, da države članice družbe lahko izvzamejo iz obveznosti razkritja informacij v poslovnih registrih v primeru, da družbe načrt objavijo na svojih spletiščih in da izpolnjujejo posebne pogoje v zvezi s tem. V tem primeru morajo družbe razkriti nekatere specifične informacije v poslovnih registrih. Podjetja morajo načeloma imeti možnost, da predložijo potrebne informacije v celoti po spletu, ne da bi se jim bilo treba osebno zglasiti pri katerem koli nacionalnem organu, razen če obstaja dejanski sum goljufije. Dostop do takih informacij mora biti brezplačen. Države članice lahko poleg tega objavijo skupni načrt v nacionalnem uradnem listu, v tem primeru nacionalni register predloži ustrezne informacije nacionalnem uradnem listu (načelo „samo enkrat“). Spremenjeni člen 124 določa, da poročilo, naslovljeno na družbenike družbe, ki se združuje, pojasni posledice čezmejne združitve na prihodnji poslovni in upravni strateški načrt ter posledice čezmejne združitve za družbenike. Poleg tega se v poročilu pojasni menjalno razmerje delnic in opišejo morebitne posebne težave glede vrednotenja ter pravna sredstva, ki so na voljo nekaterim družbenikom. Zagotovi se tudi dostopnost poročila za delavce. Poročilo se lahko opusti, če se s tem strinjajo vsi družbeniki družb, ki se združujejo. Novi člen 124a določa, da vsaka od družb, ki se združujejo, delavcem zagotovi poročilo, v katerem se obravnavajo vprašanja, ki so v okviru čezmejne združitve pomembna za delavce. Predstavniki delavcev ali delavci sami, če nimajo predstavnikov, bodo imeli pravico izraziti svoje mnenje. Mnenje je treba predložiti delničarjem in ga priložiti poročilu. Novi člen 126a določa zaščitne ukrepe za družbenike. Določa pravico do izstopa za tiste družbenike, ki združitvi nasprotujejo. To velja tako za družbenike, ki niso glasovali za čezmejno združitev, kot za družbenike, ki se z združitvijo ne strinjajo, vendar nimajo glasovalne pravice. Družba, preostali družbeniki ali tretje osebe morajo v dogovoru z družbo pridobiti delnice družbenikov, ki uveljavljajo pravico do izstopa, v zameno za ustrezno denarno nadomestilo. Ker obstoječa pravila o čezmejnih združitvah že predvidevajo imenovanje neodvisnega strokovnjaka (člen 125), ta strokovnjak pregleda tudi ustreznost denarnega nadomestila. Če družbeniki menijo, da ponujeno denarno nadomestilo ni ustrezno določeno, lahko nacionalno sodišče zaprosijo za ponovni izračun. Tudi družbeniki, ki želijo ostati v družbi, imajo pravico izpodbijati menjalno razmerje delnic, ki mora biti obrazloženo in utemeljeno v poročilu iz člena 124. Novi člen 126b določa zaščitne ukrepe za upnike. Prvič, države članice lahko zahtevajo, da poslovodni ali upravni organi družbe, ki se združuje, dajo izjavo, da niso seznanjeni z nobenim razlogom, da družba, ki nastane z združitvijo, ne bi mogla izpolniti svojih obveznosti. Drugič, upniki, ki niso zadovoljni z zaščito, ki jim je ponujena v načrtu združitve, imajo pravico, da pri pristojnem organu zaprosijo za ustrezne zaščitne ukrepe. Vendar pristojni organ uporabi izpodbojno predpostavko, da upniki niso oškodovani s čezmejno združitvijo, če je podjetje ponudilo pravico do plačila (ob jamstvu tretje osebe ali družbe, ki nastane z združitvijo) v enakovredni vrednosti njihove prvotne terjatve, ki se lahko uveljavlja v isti jurisdikciji kakor prvotna terjatev, ali če je poročilo neodvisnega strokovnjaka, ki je bilo razkrito upnikom, potrdilo, da bo družba upnike lahko izplačala. Določbe o zaščiti upnikov ne vplivajo na uporabo nacionalne zakonodaje glede poplačila ali zaščite plačil, dolžnih javnim organom. Spremenjena člena 127 in 128 določata, da lahko družbe za namene potrdila pred združitvijo in pregleda zakonitosti čezmejne združitve vse informacije in dokumente oddajo prek spleta. Poleg tega člena določata, da morajo biti potrdila pred združitvijo organu države članice, ki bo pregledal zakonitost čezmejne združitve, poslana prek sistema povezovanja registrov (BRIS). Določata tudi, da je treba potrdilo pred združitvijo sprejeti kot prepričljiv dokaz pravilne izvedbe dejanj in formalnosti pred združitvijo. Države članice lahko v primeru dejanskega suma goljufije zahtevajo osebno zglasitev pred pristojnim organom. Člen 131 se spremeni tako, da se pojasni, da vsa sredstva in obveznosti prevzete družbe ali družb, ki se združujejo, vključujejo vse njihove pogodbe, dobropise, pravice in obveznosti. Člen 132 se spremeni z razširitvijo poenostavljenih formalnosti na situacijo, v kateri čezmejno združitev izvajajo družbe, pri katerih ima vse delnice v lasti ena sama oseba. Poleg tega v primerih, ko skupščina v nobeni od družb, ki se združujejo, ni potrebna, člen 132 določa poseben referenčni datum za razkritje skupnega načrta čezmejne združitve in poročil poslovodnega ali upravnega organa družb, ki se združujejo. Odstavek 7 člena 133, ki določa, da v 3 letih po čezmejni združitvi družba ne bi mogla izvesti naknadne združitve v isti državi, ki bi oslabila sistem soodločanja delavcev, je spremenjen tako, da zajema vse morebitne naknadne operacije znotraj iste države (tj. združitve, delitve, preoblikovanja) in ne le združitve znotraj iste države. Poleg tega se člen 133 spremeni tako, da se doda obveznost za podjetja, da svojim delavcem sporočijo, ali se je družba odločila, da uporabi standardna pravila ali da začne pogajanja z delavci. V slednjem primeru družba obvesti delavce o izidu pogajanj. Doda se novi člen 133a, ki obravnava pravila držav članic o civilni odgovornosti neodvisnega strokovnjaka. Čezmejne delitve Člen 160a določa področje uporabe predloga, ki ureja čezmejne delitve družb z omejeno odgovornostjo in delniških družb.

Člen 160b vsebuje opredelitev pojmov. Za zagotovitev skladnosti z obstoječim pravnim redom EU na področju prava družb se določbe pravnega okvira za čezmejne delitve uporabljajo za iste družbe kot določbe o čezmejnih preoblikovanjih. Člen 160c določa nadaljnje omejitve uporabe tega poglavja. Člen 160d določa pogoje, pod katerimi se čezmejne delitve lahko izvedejo, njihovo preverjanje in pravo, ki se uporablja. Zlasti določa zahtevo, da družbe, ki so v postopku zaradi insolventnosti ali podobnem postopku, ne morejo biti predmet delitve, kakršno ureja ta direktiva. Poleg tega v skladu s splošnim načelom, da s sklicevanjem na pravo EU ni mogoče upravičevati zlorabe pravic, vzpostavljenih s sodno prakso Sodišča, čezmejne delitve ni mogoče odobriti, če se po preučitvi vsakega posameznega primera in ob upoštevanju vseh relevantnih dejstev in okoliščin ugotovi, da gre za umetno ureditev, katere namen je pridobiti neupravičene davčne ugodnosti ali nezakonito omejiti pravne ali pogodbene pravice delavcev, upnikov ali družbenikov. Člen 160e: določba opredeljuje najmanjši obseg informacij, ki jih je treba zagotoviti v načrtu čezmejne delitve, ki bo javno dostopen vsem, ki jih operacija zadeva. Načrt mora zagotoviti informacije glede družbe, ki se deli, registriranega sedeža, dodelitve delnic družbam prejemnicam, menjalnega razmerja delnic, dodelitve sredstev in obveznosti družbam prejemnicam in zaščite zadevnih zainteresiranih strani: delničarjev, upnikov in delavcev. Ta člen poudarja pomen načrta, hkrati pa kolikor mogoče poenostavlja njegovo pripravo, saj družbam poleg možnosti, da načrt napišejo v uradnem jeziku ali jezikih zadevnih držav članic, ponuja možnost, da ga pripravijo v jeziku, ki se najpogosteje uporablja v poslovnih transakcijah; v takem primeru lahko država članica sama določi, katera jezikovna različica je odločilna v primeru neskladij. Člen 160f določa pravila za določitev datuma, od katerega se transakcije družbe, ki se deli, v računovodske namene obravnavajo kot transakcije družb prejemnic. Člen 160 g: člen določa zahtevo za pripravo poročila za delničarje, v katerem so podrobno razloženi namen delitve, načrti družbe in zaščitni ukrepi za delničarje. Poročilo vsebuje zlasti učinek delitve na dejavnost družbe in njene interese ter na interese delničarjev, pa tudi ukrepe za njihovo zaščito. Zagotovi se tudi dostopnost poročila za delavce. V skladu z načelom sorazmernosti se lahko poročilo opusti, če se s tem strinjajo vsi družbeniki. Člen 160h: člen zahteva, da družba pripravi poročilo, v katerem obravnava vprašanja bistvenega pomena za delavce družbe, ki se čezmejno deli. V tem poročilu se opiše in oceni vpliv delitve na pogoje v pogodbah o zaposlitvi delavcev. Zagotovi se dostopnost poročila za predstavnike delavcev ali neposredno za delavce, kadar ti nimajo takih predstavnikov. Določba poleg tega pojasnjuje, da predložitev poročila ne posega v veljavni postopek obveščanja in posvetovanja, ki je že določen v pravnem redu. Člen 160i se nanaša na preučitev s strani neodvisnega strokovnjaka. Točnost informacij, navedenih v načrtu čezmejne delitve in poročilih poslovodnega ali upravnega organa, je predmet ocene v poročilu neodvisnega strokovnjaka, ki ga imenuje pristojni organ. Poročilo vsebuje tudi vse pomembne informacije o družbi in predvideni delitvi, kar pristojnemu organu omogoča, da med drugim oceni, ali gre pri operaciji za umetno ureditev. Člen nadalje določa postopek, časovni načrt in pristojnosti neodvisnega strokovnjaka, vključno z varstvom zaupnih podatkov. V skladu z načelom sorazmernosti so mikro in mala podjetja izvzeta iz zahteve po poročilu neodvisnega strokovnjaka. Člen 160j: člen določa pravila za razkritje načrta čezmejne delitve in poročila neodvisnega strokovnjaka, ki bi morala biti brezplačno javno dostopna. Obenem razkritje vključuje obvestilo, s katerim se družbeniki, upniki in delavci družbe pozovejo k predložitvi pripomb. Za zaščito zadevnih zainteresiranih strani zahteve po razkritju zagotavljajo takojšen dostop do načrta. Ta člen določa načelo, da je načrt razkrit v poslovnem registru, ki je najbolj smiselna skupna referenčna točka zainteresiranih strani. Države članice lahko družbi dovolijo, da načrt razkrije na svojem spletišču, a v takem primeru morajo biti najpomembnejše informacije razkrite tudi v poslovnem registru. Ta člen določa možnost, da države članice ohranijo dodatne objave v uradnem listu in za to zaračunajo pristojbino.

Da bi se olajšal dostop do razkritih informacij, morajo biti razkriti načrt čezmejne delitve, obvestilo in poročilo strokovnjaka javnosti dostopni brezplačno. Pristojbine, ki se zaračunajo za razkritje, ne smejo presegati upravnih stroškov storitve. Člen 160k: člen določa zahtevo po odobritvi načrta čezmejne delitve na skupščini družbe, ki se deli. Podobna zahteva obstaja v primeru čezmejnih združitev. Države članice lahko določijo zahteve za kvalificirano večino oddanih glasov za odobritev načrta; vendar ne smejo zahtevati večine, ki bi presegla zahtevano večino za čezmejne združitve. Člen 160l določa zaščitne ukrepe za delničarje in vzpostavlja pravico do izstopa za delničarje, ki nasprotujejo čezmejnim delitvam. To velja tako za delničarje, ki niso glasovali za čezmejno delitev, kot za delničarje, ki se z delitvijo ne strinjajo, vendar nimajo glasovalne pravice. Družba, preostali delničarji ali tretje osebe morajo pridobiti delnice družbenikov, ki uveljavljajo pravico do izstopa, v zameno za ustrezno denarno nadomestilo. Neodvisni strokovnjak pregleda ustreznost denarnega nadomestila. Če delničarji menijo, da je ponujeno denarno nadomestilo določeno neustrezno, so njegov znesek upravičeni izpodbijati pred sodiščem matične države članice. Tudi družbeniki, ki želijo ostati v družbi, imajo pravico izpodbijati menjalno razmerje delnic, ki mora biti obrazloženo in utemeljeno v poročilu iz člena 160g. Člen 160m določa zaščitne ukrepe za upnike. Države članice lahko določijo, da mora družba, ki se deli, dati izjavo, ki je del načrta čezmejne delitve in v kateri izjavi, da delitev ne bo vplivala na zmožnost izpolnjevanja obveznosti do tretjih oseb in da upniki ne bodo oškodovani. Upniki bodo imeli tudi pravico, da pred pristojnim upravnim ali sodnim organom zaprosijo, da jim odobri ustrezno zaščito. Organi bodo uporabljali izpodbojno predpostavko, da upniki niso oškodovani, če bi neodvisni strokovnjak v poročilu ugotovil, da ni verjetno, da bi bile pravice upnikov ogrožene, ali če bi družba, ki se deli, ponudila pravico do plačila proti preoblikovani družbi ali jamstvu tretje osebe v vrednosti prvotne terjatve, ki se lahko uveljavlja v isti jurisdikciji kakor prvotna terjatev. Določbe o zaščiti upnikov ne vplivajo na uporabo nacionalne zakonodaje glede poplačila ali zaščite plačil, dolžnih javnim organom. Člen 160n obravnava soodločanje delavcev v upravnih ali nadzornih organih družb, vključenih v čezmejno delitev, če čezmejna delitev ogroža obstoječe pravice do soodločanja v družbi, ki se deli. Načeloma bi moralo soodločanje delavcev v družbah prejemnicah upoštevati ustrezna pravila držav članic, v katerih bodo te družbe registrirane, razen če nacionalno pravo teh držav članic za soodločanje delavcev v upravnih ali nadzornih organih družbe ne zagotavlja enake ravni, kakršna je v družbi, ki se deli. Ta člen se uporablja tudi, če število delavcev presega 4/5 praga, določenega v nacionalni zakonodaji države članice družbe, ki se deli, na podlagi katerega se začne uporabljati pravica delavcev do soodločanja iz člena 2 Direktive 2001/86/ES, ali ne glede na število delavcev, če pravila o soodločanju delavcev v državah članicah družb prejemnic ne zagotavljajo enake ravni soodločanja. V tem primeru se bo družba z delavci morala pogajati o njihovem soodločanju v družbah prejemnicah. Pogajanja bodo obvezna in njihov izid bodo morali biti posebej prilagojeni aranžmaji, ki bodo urejali sodelovanje delavcev, ali v primeru, da sporazum ni dosežen v 6 mesecih, standardna pravila o soodločanju delavcev, kot so določena v Prilogi (uporabljal se bo del 3 Direktive 2001/86/ES). V skladu z Direktivo 2001/86/ES se morajo pogajanja začeti, čim je mogoče, potem ko postane načrt čezmejne delitve javno dostopen. Družbe prejemnice bo morale vsaj tri leta ohraniti bistvene pravice delavcev do soodločanja v primeru poznejših operacij, kot so združitve, delitve ali preoblikovanja. Družba bo morala izide pogajanj sporočiti delavcem. Člena 160o in 160p: člena urejata oceno zakonitosti čezmejne delitve s strani pristojnega organa države članice, pod katere jurisdikcijo sodi družba, ki se deli. Ta država članica oceni dokončanje čezmejne delitve glede na postopek, ki ga ureja ustrezna nacionalna zakonodaja. Pravila temeljijo na ustreznih načelih iz Uredbe (ES) št. 2157/2001 za SE in predpisih v zvezi s čezmejnimi združitvami. Pristojni organ navedene države članice opravi oceno uradnega dokončanja postopka s strani družbe in poleg tega preveri, ali gre pri načrtovani delitvi za umetno ureditev, kakor je navedeno zgoraj. Če ima organ resne pomisleke, da bi pri čezmejnem preoblikovanju lahko šlo za umetno ureditev, mora izvesti podrobno oceno. Člen 160q opredeljuje določbe, ki se nanašajo na pregled odločitev, ki jih sprejmejo pristojni nacionalni organi glede izdaje ali zavrnitve izdaje potrdila pred preoblikovanjem. Obravnava tudi razpoložljivost takšnih odločitev prek sistema povezovanja in prenos potrdila pred preoblikovanjem ciljni državi članici. Ti členi tudi določajo obvezno uporabo digitalne komunikacije med poslovnimi registri za izmenjavo odločitev, ki jih izdajo pristojni organi. Člen 160r ureja pregled zakonitosti čezmejne delitve v vsaki zadevni državi članici. Organi družb prejemnic pregledajo zlasti zahteve glede pridobitve pravne osebnosti in izide pogajanj o soodločanju delavcev, če je ustrezno.

Člen 160s določa ureditve glede vpisa v register delitve in informacij, ki morajo biti javno dostopne. Informacije o vpisu v register bi se morale samodejno izmenjati med registri prek sistema povezovanja registrov. Člen 160t: pravo države članice družbe, ki se deli, določi datum, ko čezmejna delitev začne učinkovati. Člen 160u: določba opisuje posledice čezmejne delitve. Člen 160v: določba navaja, da bi države članice morale določiti pravila o odgovornosti neodvisnega strokovnjaka. Člen 160w: veljavnosti čezmejne delitve ni mogoče izpodbijati, če je bil upoštevan postopek za čezmejno delitev. Poročanje in pregled Člen 3: določa obveznost Komisije, da oceni to direktivo, pri čemer oceni tudi izvedljivost zagotovitve pravil za vrste čezmejnih delitev, ki jih ta direktiva ne zajema. Države članice prispevajo k poročilu z zagotavljanjem ustreznih podatkov. 2018/0114 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive (EU) 2017/1132 glede čezmejnih preoblikovanj, združitev in delitev (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 50(1) in (2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Direktiva (EU) 2017/1132 Evropskega parlamenta in Sveta ureja čezmejne združitve kapitalskih družb. Ta pravila pomenijo pomemben mejnik pri izboljševanju delovanja enotnega trga za družbe in podjetja ter uresničevanje svobode ustanavljanja. Vendar ocena teh pravil kaže, da so potrebne spremembe pravil o čezmejnih združitvah. Poleg tega je primerno, da se določijo pravila, ki urejajo čezmejna preoblikovanja in delitve. (2)Svoboda ustanavljanja je eno od temeljnih načel prava Unije. V skladu z drugim odstavkom člena 49 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) v povezavi s členom 54 PDEU svoboda ustanavljanja za družbe ali podjetja med drugim vključuje pravico do ustanovitve in vodenja takšnih družb ali podjetij pod pogoji, ki jih določa zakonodaja države članice ustanovitve. Po razlagi Sodišča Evropske unije to vključuje pravico družbe ali podjetja, ki je ustanovljeno v skladu z zakonodajo ene države članice, do preoblikovanja v družbo ali podjetje po pravu druge države članice, če so izpolnjeni pogoji, ki so opredeljeni v zakonodaji te druge države članice, zlasti merilo, ki je v zakonodaji te druge države članice določeno za navezavo družbe ali podjetja na njen nacionalni pravni red. (3)Ker pravo Unije ni poenoteno, opredelitev navezne okoliščine, po kateri se opredeli nacionalno pravo, ki se uporabi za družbo ali podjetje, v skladu s členom 54 PDEU spada v pristojnost vsake države članice. Člen 54 PDEU kot okoliščine z enako stopnjo navezave našteva statutarni sedež, glavno upravo in glavni kraj poslovanja družbe ali podjetja. Zato, kakor je pojasnjeno v sodni praksi, kadar država članica novega sedeža, tj. ciljna država članica, kot navezno okoliščino za obstoj družbe v skladu s svojo zakonodajo zahteva le prenos statutarnega sedeža, dejstvo, da se prenese samo statutarni sedež (in ne glavna uprava ali glavni kraj poslovanja), samo po sebi ne izključuje možnosti uporabe svobode ustanavljanja v skladu s členom 49 PDEU. Izbira konkretne oblike družbe pri čezmejnih združitvah, preoblikovanjih in delitvah ali izbira države članice ustanovitve sta neločljivi del uresničevanja svobode ustanavljanja, ki jo zagotavlja PDEU kot del enotnega trga. (4)S tem razvojem sodne prakse so se družbam in podjetjem na enotnem trgu odprle nove priložnosti, da bi se spodbudile gospodarska rast, učinkovita konkurenca in produktivnost. Obenem je treba cilj enotnega trga brez notranjih meja za družbe uskladiti tudi z drugimi cilji evropskega povezovanja, kot so socialna zaščita (zlasti zaščita delavcev), zaščita upnikov in zaščita delničarjev. Ker ni usklajenih pravil, zlasti glede čezmejnih preoblikovanj, države članice takšne cilje izvajajo z veliko različnimi pravnimi določbami in upravnimi praksami. Čeprav se lahko podjetja že čezmejno združujejo, se posledično srečujejo s številnimi pravnimi in praktičnimi težavami, ko se želijo čezmejno preoblikovati. Poleg tega nacionalna zakonodaja v veliko državah članicah določa postopek preoblikovanja znotraj države, ne ponuja pa enakovrednega postopka za čezmejno preoblikovanje. (5)To vodi k pravni razdrobljenosti in negotovosti ter zato k oviram za uresničevanje svobode ustanavljanja. Vodi tudi k neoptimalni zaščiti delavcev, upnikov in manjšinskih delničarjev znotraj enotnega trga. (6)Zato je primerno, da se določijo postopkovna in materialna pravila o čezmejnih preoblikovanjih, ki bi prispevala k odpravi omejitev svobode ustanavljanja in hkrati zagotovila ustrezno in sorazmerno zaščito zainteresiranih strani, kot so delavci, upniki in manjšinski delničarji. (7)Pravica do preoblikovanja obstoječe družbe, ki je bila ustanovljena v eni od držav članic, v družbo, za katero velja zakonodaja druge države članice, se lahko v nekaterih okoliščinah izkorišča za zlorabe, na primer za obid delovnih standardov, plačil za socialno varnost, davčnih obveznosti, pravic upnikov in manjšinskih delničarjev ali pravil o soodločanju delavcev. Zaradi boja proti takšnim morebitnim zlorabam v skladu s splošnim načelom prava Unije morajo države članice zagotoviti, da družbe ne uporabljajo postopka čezmejnega preoblikovanja za ustvarjanje umetnih ureditev, katerih cilj bi bil pridobitev neupravičenih davčnih ugodnosti ali neupravičeno omejevanje pravnih ali pogodbenih pravic delavcev, upnikov ali družbenikov. Kolikor to pomeni odstopanje od temeljne svoboščine, bi bilo treba boj proti zlorabam razlagati ozko, temeljiti pa bi moral na individualni oceni vseh pomembnih okoliščin. Treba bi bilo določiti postopkovni in materialni okvir, ki bi opisoval polje proste presoje in dopuščal različne pristope držav članic, hkrati pa določal zahteve za racionalizacijo ukrepov, ki bi jih morali sprejeti nacion