Preventivna pomoč EU je znašala 2 milijardi EUR, medtem ko je MDS prispeval do 1,75 milijarde SDR (približno 2 milijardi EUR) na podlagi enako previdnostnega aranžmaja „stand-by“. Cilj podprtega programa za prilagoditev je bil pomagati Romuniji pri konsolidaciji makroekonomske, fiskalne in finančne stabilnosti ter s tem povečati njeno odpornost in potencial njenega gospodarstva za rast, izboljšati njeno upravno zmogljivost, reformirati davčno upravo, izboljšati upravljanje javnih financ in prestrukturirati državna podjetja.

Od leta 2012 je ena država članica, tj. Romunija, zaprosila za pomoč v okviru instrumenta in jo prejela. O pomoči je bilo doseženo formalno soglasje oktobra 2013, iztekla pa se je septembra 2015. Izvajala se je hkrati z aranžmajem „stand-by“ Mednarodnega denarnega sklada (MDS). Kakor pri sporazumu, ki je zajemal obdobje 2011–2013, se je pomoč, ki je bila na voljo za obdobje 2013–2015, štela za preventivno in se ni črpala.

Na podlagi uredbe o plačilni bilanci je bil oblikovan instrument za plačilno bilanco za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči državam članicam, ki niso sprejele eura (države članice z odstopanjem) in ki imajo ali jim grozijo težave v plačilni bilanci. Ta finančna pomoč je v obliki posojila EU ali kreditne linije. Poleg tega uredba o plačilni bilanci določa, da bi moral Svet redno preverjati, v kakšnem obsegu instrument še vedno izpolnjuje svoj namen glede na načela, ureditve in zgornje meje. Preverjanje Sveta bi moralo temeljiti na poročilu Komisije in se izvesti potem, ko Ekonomsko-finančni odbor izda svoje mnenje.

·Spremembe, predlagane v predlogu Komisije za novo uredbo Sveta (COM(2012) 336 final) so še vedno potrebne in primerne: uvesti bi bilo treba spremembe regulativnega okvira in pravila zadolževanja, enaka tistim iz Uredbe (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo, ter pojasniti uporabo kreditnih linij. Poleg tega bi bilo treba pojasniti, da se lahko instrument uporablja za financiranje (posredne) dokapitalizacije kreditnih institucij in da se lahko zavarovalni pogoji prilagodijo predvsem za obravnavanje teh težav.

·Od zadnje revizije maja 2009 se je instrument izkazal za učinkovitega, saj se je vzdržnost plačilne bilance v državah članicah upravičenkah hitro izboljšala in so hitro ponovno pridobile dostop do tržnega financiranja.

Romunija je leta 2012 zaprosila za preventivno pomoč v okviru instrumenta in jo prejela. Madžarska je svoje posojilo odplačala aprila 2016, medtem ko ima Latvija še vedno za 0,7 milijarde EUR neporavnanih posojil. Stanje glede vzdržnosti plačilne bilance se je v teh državah upravičenkah hitro izboljšalo, kar je omogočilo ponoven dostop do tržnega financiranja.

To je poročilo Komisije Svetu o uporabi aranžmaja Unije za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 (v nadaljnjem besedilu: uredba o plačilni bilanci ali instrument za plačilno bilanco). Na podlagi tega poročila Komisije in ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora mora Svet proučiti, v kakšnem obsegu instrument še vedno izpolnjuje svoj namen glede na načela, ureditve in zgornje meje za neporavnana posojila v okviru instrumenta.

Hkrati je bil v obdobju 2010–2013 razširjen sveženj instrumentov za mednarodno finančno pomoč, ki je zajel tudi prožnejše in bolj preventivne instrumente. V euroobmočju ima evropski mehanizem za stabilnost (EMS) celovito zbirko orodij za obravnavanje potreb po financiranju njegovih članov. V Uniji je bil z evropskim mehanizmom za finančno stabilizacijo (EFSM), ki je, kar zadeva njegovo delovanje, na splošno podoben instrumentu za plačilno bilanco, uveden prožnejši okvir za zadolževanje in posojanje za makrofinančne namene. V nasprotju s tem pa pri instrumentu za plačilno bilanco ni prišlo do nadaljnjih sprememb.

Zato je bilo predlagano, da bi bilo treba pojasniti pravila za kreditne linije v uredbi o plačilni bilanci, pravila za zadolževanje in posojanje pa uskladiti s prožnejšimi pravili, ki se uporabljajo za evropski mehanizem za finančno stabilizacijo.

Poleg tega je bil s sprejetjem „šesterčka“ in „dvojčka“ okrepljen okvir večstranskega nadzora. Uredba (EU) št. 472/2013 o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora vsebuje zlasti številne določbe za preprečevanje podvajanja obveznosti poročanja za države euroobmočja, ki prejemajo finančno pomoč, kar se doseže s prekinitvijo postopka v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem in evropskega semestra ter uvedbo spremljanja v okviru finančnih ureditev teh držav namesto v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Poleg tega je v Uredbi št. 472/2013 določen tudi zelo jasen okvir za nadzor držav euroobmočja po koncu finančne pomoči („nadzor po izteku programa“). Predlagano je bilo, da bi bilo treba podobne določbe uvesti tudi za države članice zunaj euroobmočja, ki prejemajo pomoč prek instrumenta za plačilno bilanco.

4.Vsebina zakonodajnega predloga in trenutno stanje

Komisija je 22. junija 2012 predložila zakonodajni predlog (COM(2012) 336 final) za spremembo instrumenta za plačilno bilanco. Vendar predlog namesto spremembe uredbe o plačilni bilanci vsebuje novo uredbo, s katero bi se obstoječa razveljavila in nadomestila. Vsebuje naslednje glavne spremembe instrumenta za plačilno bilanco:

·Prožnejša zbirka orodij: poseben instrument kreditne linije je lahko v obliki preventivne pogojene kreditne linije, ki je kreditna linija, ki temelji na pogojih za upravičenost, ali kreditne linije pod razširjenimi pogoji, ki je kreditna linija, ki temelji na kombinaciji pogojev za upravičenost in novih ukrepov politike. Dostop do preventivne pogojene kreditne linije bi bilo treba omejiti na države članice, katerih gospodarski in finančni položaj je še vedno načeloma dober in ki izpolnjujejo dogovorjeni sklop meril za upravičenost. Dostop do kreditne linije pod razširjenimi pogoji bi bilo treba odpreti za države članice, ki ne izpolnjujejo pogojev za dostop do preventivne pogojene kreditne linije, vendar katerih splošni gospodarski in finančni položaj je še vedno dober. Sprejeti bi morale korektivne ukrepe.

·Večja preglednost in odgovornost: pristojni odbor Evropskega parlamenta lahko zadevni državi članici ponudi možnost udeležbe pri izmenjavi mnenj o napredku pri izvajanju programa prilagajanja. Nacionalni parlament zadevne države članice lahko predstavnike Komisije povabi, naj se udeležijo izmenjave mnenj o napredku pri izvajanju programa za makroekonomsko prilagoditev.

·Okrepljeni nadzor: ki vključuje širši dostop Komisije do informacij, potrebnih za natančno spremljanje gospodarskega, fiskalnega in finančnega položaja zadevne države članice, ter redno poročanje Komisije. Država članica, ki je pod okrepljenim nadzorom, mora sprejeti ukrepe za odpravo možnih virov gospodarskih težav.

·Racionalizacija postopkov nadzora: z nadomestitvijo številnih ukrepov spremljanja v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast in evropskega semestra s programom makroekonomskega prilagajanja in njegovim spremljanjem. Revidirana uredba omogoča tudi prekinitev postopka v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji, kadar je država članica vključena v program makroekonomskega prilagajanja, in zahteva nadzor po izteku pomoči za države članice, ki so vrnile manj kot 75 % prejete finančne pomoči.

Poleg teh sprememb, ki jih je predlagala Komisija, je Evropski parlament zahteval vključitev možnosti zagotavljanja posojil državam članicam zunaj euroobmočja za dokapitalizacijo finančnih institucij (instrument za posredno dokapitalizacijo). Komisija se je v odgovor na to zahtevo strinjala, da bo pojasnila, da bi se lahko s tem instrumentom obravnavale finančne potrebe, ki izhajajo iz potrebe po dokapitalizaciji finančnih institucij, in da bi se potrebna pogojenost lahko prilagodila, da bi se obravnavale predvsem te težave.

Svet je zadnjič razpravljal o spremenjenem predlogu Komisije decembra 2013, da bi se dogovoril o skupnem stališču. Predlog je z izjemo ene države članice dobil široko podporo. Od takrat je zakonodajni postopek v mirovanju.

5.Sklepne ugotovitve in priporočila

Instrument za plačilno bilanco od leta 2012 učinkovito izpolnjuje svojo funkcijo, pri čemer so zadnje države članice upravičenke uspešno ponovno vzpostavile uravnoteženo plačilno bilanco in pravočasno vrnile pomoč.

Zgornja meja za neporavnana posojila, ki znaša 50 milijard EUR, se načeloma zdi ustrezna. Te meje ni treba spreminjati, pri čemer je treba upoštevati, da preostala zmogljivost instrumenta trenutno znaša 45,8 milijarde EUR, zahtevki za dodatno pomoč pa niso bili prejeti.

V preteklosti se je instrument izkazal za zelo učinkovitega in je jasen pokazatelj, da je Unija pripravljena in sposobna pomagati vsem svojim državam članicam v težkih časih. S tem dokazuje svojo posebno vrednost v teh negotovih razmerah.

Hkrati je postalo jasno, da je treba instrument prilagoditi, da bi se upoštevale institucionalne novosti, ki so se pojavile od zadnje revizije instrumenta za plačilno bilanco in se večinoma nanašajo na euroobmočje. Zato je Komisija predložila predlog COM(2012) 336 final, o katerem Svet še vedno razpravlja. Komisija predlaga dokončanje zakonodajnega postopka, saj izboljšuje postopek in s tem prispeva k enakim konkurenčnim pogojem med državami članicami. Poleg tega Komisija meni, da lahko spremembe političnega okolja predlogu dajo nov zagon.