EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 29.5.2018 COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Komisija je 2. maja 2018 sprejela predlog naslednjega večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027: Upravna poenostavitev je bila v Razmisleku o prihodnosti financ EU na podlagi naknadnega vrednotenja in javnega posvetovanja opredeljena kot glavni cilj. Izkušnje kažejo, da so pravila glede skladov in oblik financiranja zapletena in razdrobljena, kar povzroča nepotrebno breme za upravljavce programov in končne upravičence. Ta predlog uredbe o skupnih določbah bo določil skupne določbe za sedem skladov z deljenim upravljanjem. Ta predlog ne bo nadomestil obstoječe Uredbe EU št. 1303/2013, ki bo še naprej urejala programe, sprejete v obdobju 2014–2020. Predlog zmanjšuje razdrobljenost pravil, hkrati pa zagotavlja skupen niz osnovnih pravil za sedem skladov: ·KS: Kohezijski sklad ·ESPR: Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo ·ESRR: Evropski sklad za regionalni razvoj ·ESS+: Evropski socialni sklad plus ·AMIF: Sklad za azil in migracije ·IUMV: Instrument za upravljanje meja in vizume ·SNV: Sklad za notranjo varnost V teh predlogih je za datum začetka uporabe določen 1. januar 2021, pripravljeni pa so za Unijo s 27 državami članicami v skladu z uradnim obvestilom, ki ga je Evropski svet prejel 29. marca 2017, o nameri Združenega kraljestva, da na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski Uniji izstopi iz Evropske unije in Euratoma. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Člen 317 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da Komisija izvršuje proračun v sodelovanju z državami članicami v skladu z določbami uredb, sprejetih na podlagi člena 322 PDEU. Člen 322(1)(a) PDEU je pravna podlaga za sprejetje uredb, ki določajo finančna pravila, v katerih se zlasti podrobno določi postopek v zvezi s pripravo in izvrševanjem proračuna ter predložitvijo in revizijo računov. Načelo subsidiarnosti ni razširjeno na finančna pravila, na področju katerih je jasno določeno, da lahko samo Unija ukrepa ali celo mora ukrepati. Ukrepi EU na področju evropskih strukturnih in investicijskih skladov so upravičeni na podlagi ciljev iz člena 174 PDEU. Pravica do ukrepanja iz člena 175 PDEU izrecno določa, da mora Unija to politiko izvajati v okviru strukturnih skladov, v povezavi s členom 177, ki opredeljuje vlogo Kohezijskega sklada. Cilji ESS, ESRR in Kohezijskega sklada so določeni v členih 162, 176 in 177 PDEU. Ukrepi v zvezi z ribištvom so upravičeni s členom 39 PDEU. Člen 174 PDEU določa, da se posebna pozornost namenja podeželju, območjem, ki jih je prizadela industrijska tranzicija, in regijam, ki so hudo in stalno prizadete zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer. Te vključujejo najsevernejše regije z zelo nizko gostoto prebivalstva ter otoške, čezmejne in gorske regije. Člen 349 PDEU določa sprejetje posebnih ukrepov za upoštevanje strukturno pogojenih socialnih in gospodarskih razmer v najbolj oddaljenih regijah, ki jih še otežujejo specifični pogoji, ki močno ovirajo razvoj. Uredba, ki določa Sklad za azil in migracije, temelji na členih 78(2) in 79(2) in (4) PDEU. Uredba, ki določa instrument za finančno podporo na področju upravljanja meja in vizumov kot del Sklada za integrirano upravljanje meja, temelji na členu 77(2) PDEU. Uredba, ki določa Sklad za notranjo varnost, temelji na členih 82(1), 84 in 87(2) PDEU. Člen 317 PDEU določa pravno podlago za skupni niz pravil v zvezi z izvrševanjem proračuna v sodelovanju z državami članicami. Člen 322 PDEU opredeljuje področje uporabe in postopke za vzpostavitev niza pravil.

Subsidiarnost in sorazmernost posameznih zgoraj navedenih skladov sta navedeni v obrazložitvenem memorandumu za vsak sklad. Vendar pa uredba o skupnih določbah dodatno prispeva: ·k subsidiarnosti s spodbujanjem deljenega upravljanja: kadar programov Evropska komisija ne upravlja neposredno, ampak se izvajajo v partnerstvu z državami članicami. ·k sorazmernosti s poenotenjem in usklajevanjem pravil (in posledično z zmanjšanjem bremena za zainteresirane strani). Člen 11 PDEU navaja, da je treba zahteve varstva okolja vključevati v opredelitve in izvajanje politik in dejavnosti Unije, zlasti zaradi spodbujanja trajnostnega razvoja. 3.REZULTATI NAKNADNIH VREDNOTENJ, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Za različne sklade se uporabljajo različna vrednotenja in mnoge ugotovitve so najbolj pomembne z vidika njihovih specifičnih pravil. V nadaljevanju so predstavljene ključne ugotovitve, ki so relevantne za uredbo o skupnih določbah. 1. Poenostavitev: potreba po zmanjšanju upravnega bremena. To je bila ključna in ponavljajoča se ugotovitev pri vrednotenju vseh skladov: ·Pri naknadnem vrednotenju ESRR in Kohezijskega sklada je bilo ugotovljeno, da so sistemi upravljanja, kontrole in revizije preveč zapleteni. To je bil vir upravne negotovosti in zamud pri izvajanju. Zapletenost je bila zlasti problematična v državah EU-15, v katerih je bilo financiranje razmeroma manjše, kar kaže na potrebo po sorazmernosti. ·Pri vrednotenju ESS je bilo ugotovljeno, da je treba poenostaviti tako področja financiranja (tj. nabor in kombinacijo instrumentov) kot tudi proces izvajanja. ·Tudi pri vrednotenju ESPR je bilo ugotovljeno, da je upravno breme preveliko. V fazi vlaganja vlog je odvračalo od vlaganja vlog za podporo. Poleg tega se zdi, da je zapletenost nekaterih projektov odvračala morebitne upravičence, zlasti v primerih, ko je bila udeležena velika mreža partnerjev. ·Pri vmesnih vrednotenjih za ustrezne komponente AMF, IUMV in SNV je bila prav tako ugotovljena potreba po poenostavitvi. Zlasti je bila priporočena uporaba možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov. Ta točka je obravnavana v uredbi o skupnih določbah. Med pomembnejšimi primeri sta naslov V (npr. možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov, plačila na podlagi izpolnjenih pogojev, odprava posebnih pravil za velike projekte in naložbe, ki ustvarjajo prihodek) in naslov VI (poenostavljeni in sorazmernejši kontrola in revizija). 2. Potreba po prožnosti pri odzivanju na nastajajoče potrebe: ·Pri naknadnem vrednotenju ESRR in Kohezijskega sklada je bilo ugotovljeno, da je bila v obdobju 2007–2013 prilagoditev programov med gospodarsko krizo ena od zgodb o uspehu in bi jo bilo treba nadalje razvijati. ·Naknadno vrednotenje ESS je prožnost identificiralo kot eno izmed ključnih točk za izboljšanje. ·Vmesna vrednotenja predhodnikov AMIF, IUMV in SNV kažejo, da je bil odziv teh skladov na migracijske in varnostne krize ustrezen. Vendar je potrebnih več mehanizmov prožnosti za dodeljevanje sredstev. Ta točka je obravnavana v naslovu III (ki omogoča relativno majhne prerazporeditve, ne da bi bila potrebna sprememba programa) in naslovu II (dodelitve sredstev programu se določijo za prvih pet let, nato pa se sredstva zadnji dve leti dodeljujejo na podlagi pregleda), medtem ko so dopolnilna pravila za AMIF, IUMV in SNV navedena v uredbah za posamezne sklade. Poleg tega možnost uporabe jamstvenega instrumenta InvestEU omogoča večjo prožnost za države članice. 3. Potencial finančnih instrumentov: ·Pri naknadnem vrednotenju ESRR in Kohezijskega sklada je bilo ugotovljeno, da imajo finančni instrumenti potencial, da bi lahko postali učinkovitejše sredstvo za financiranje naložb na nekaterih področjih politike, vendar prihaja do zamud pri izvajanju, razširitev njihove uporabe pa ostaja izziv. ·Pri vmesnem vrednotenju Programa Evropske Unije za zaposlovanje in socialne inovacije (v nadaljnjem besedilu: EaSI) je bilo ugotovljeno, da različna pravila ovirajo izkoriščanje dopolnjevanja med skladi. Na podlagi vrednotenja je bilo priporočeno, da se pravila za finančne instrumente racionalizacijo in uskladijo.

Ta točka je obravnavana v naslovu V, ki poenostavlja izvajanje finančnih instrumentov, hkrati pa usklajuje mnoge določbe z določbami za nepovratna sredstva. •Javna posvetovanja Komisija je izvedla naslednja javna posvetovanja: ·Sredstva EU na področju kohezijske politike (od 10. januarja 2018 do 9. marca 2018); ·Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi v okviru naknadnega vrednotenja ESPR (od februarja do maja 2016); ·Sredstva EU na področju migracij (od 10. januarja 2018 do 9. marca 2018); ·Sredstva EU na področju varnosti (od 10. januarja 2018 do 9. marca 2018); Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi so privedla do podobnih ugotovitev kot naknadna vrednotenja, in sicer je bilo predvsem ugotovljeno, da je za uredbo o skupnih določbah pomembna poenostavitev (zlasti v smislu postopkov revizije in kontrole), ki ji sledi prožnost: ·Med posvetovanjem o kohezijski politiki so zainteresirane strani ugotovile, da so zapleteni postopki daleč največja ovira za uspeh, sledijo pa jim visoke zahteve za revizijo in kontrolo, pomanjkanje prožnosti, težave pri zagotavljanju finančne vzdržnosti in zamude pri plačilih. ·V primeru ESPR je zapleteno upravno uresničevanje opredeljeno kot največja pomanjkljivost in mnoge zainteresirane strani pozivajo h koreniti poenostavitvi in prožnosti. Vlada prepričanje, da je intervencijska logika preveč rigidna in državam članicam ne omogoča, da bi obravnavale svoje posebnosti. ·Med posvetovanji na področju migracij in varnosti je bilo ugotovljeno, da anketiranci močno podpirajo preprostejše uresničevanje in večjo prožnost (zlasti glede zmožnosti za odzivanje na migracijske in varnostne krize). Pomisleki zainteresiranih strani so obravnavani z različnimi ukrepi za poenostavitev iz uredbe o skupnih določbah (glej v nadaljevanju). •Strokovno znanje in upravni stroški Skupina na visoki ravni je bila sklicana, da bi se z vidika strokovnega znanja razpravljalo o poenostavitvi kohezijske politike. Njeni zaključki so naslednji: ·uskladitev pravil med skladi EU. To vprašanje je deloma obravnavano v okviru področja uporabe veljavne uredbe; ·manj številna, jasnejša in krajša pravila. Kot je navedeno zgoraj, trenutno veljavna uredba vsebuje številne poenostavitve; ·dejanska subsidiarnost in sorazmernost: zanašanje na nacionalne upravljavske in kontrolne sisteme in postopke v veliko večjem obsegu. To je obravnavano v naslovu VI (glej v nadaljevanju); ·stabilen, a prožen okvir: ni potrebe po ponovnem imenovanju institucij za naslednje programsko obdobje. Tudi spreminjanje programov bi bilo treba poenostaviti. To je obravnavano v naslovih VI in III; ·načelo enotne revizije: razširitev načela enotne revizije. To je obravnavano v naslovu VI. Dejansko obstajajo dokazi o znatnih upravnih stroških, povezanih z ESRR in Kohezijskim skladom, ki po ocenah nedavne študije znašajo 3 % povprečnih stroškov programa za ESRR in 2,2 % za Kohezijski sklad. Upravna bremena upravičencev (vključno z MSP) so višja.

Mnoge poenostavitve v uredbi o skupnih določbah je v finančnem smislu težko vnaprej količinsko opredeliti, vendar študija navaja naslednje ocene: ·večja uporaba možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov (ali plačil na podlagi izpolnjenih pogojev) za ESRR in Kohezijski sklad bi lahko znatno zmanjšala skupne upravne stroške, in sicer za 20–25 %, če se ti možnosti uporabita na vseh področjih. ·Bolj sorazmeren pristop h kontroli in revizijam bi pomenil znatno zmanjšanje števila preverjanj in bremena revizije za programe z „majhnim tveganjem“, kar bi zmanjšalo skupne upravne stroške za ESRR in Kohezijski sklad za 2–3 % in stroške za zadevne programe za veliko višji znesek. •Ocena učinka Uredba o skupnih določbah sama po sebi ni predmet ocene učinka, saj določa skupna pravila in mehanizem izvajanja za druge politike. Povezanim sredstvom so za vsak primer posebej priložene zadevne ocene učinka. •E-kohezija in izmenjava podatkov Programi v obdobju 2014–2020, z izjemo predhodnikov AMIF, IUMV in SNV, so zahtevali sistem elektronske izmenjave podatkov med upravičenci in organi upravljanja, pa tudi med različnimi organi upravljavskega in kontrolnega sistema. Sedanja uredba se opira na to zahtevo in nadalje razvija nekatere vidike zbiranja podatkov. Vsi podatki, ki so potrebni za spremljanje napredka pri izvajanju, vključno z rezultati in uspešnostjo programov, bodo zdaj poslani Komisiji v elektronski obliki na vsaka dva meseca, kar pomeni, da bo odprta podatkovna platforma posodobljena v skoraj realnem času. Podatki o upravičencih in operacijah bodo na podoben način objavljeni v elektronski obliki na namenski spletni strani, ki jo vodi organ upravljanja. S tem bi zagotovili večjo prepoznavnost dosežkom in omogočili boljšo komunikacijo. •Temeljne pravice Z uvedbo omogočitvenega pogoja, da se zagotovi spoštovanje Listine EU o temeljnih pravicah, bo ta uredba imela pozitiven učinek na spoštovanje in varstvo vseh temeljnih pravic pri upravljanju vseh sedmih skladov. Spoštovanje pravne države je predmet samostojne uredbe, ki temelji na členu 322 PDEU. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE V predlogu Komisije za večletni finančni okvir je določenih 330 milijard EUR za ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo za obdobje 2021–2027. Kohezijska politika skupaj 330 624 Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR) 200 629 ·Naložbe za delovna mesta in rast 190 752 ·Evropsko teritorialno sodelovanje 8 430 ·Najbolj oddaljene regije in redko poseljena območja 1 447 Kohezijski sklad 41 349 ·od tega prispevek za Instrument za povezovanje Evrope – Promet 10 000 Evropski socialni sklad+ (1) 88 646 (1) Ta znesek ne vključuje zneska za zdravje, zaposlovanje in socialne inovacije (1 042 milijonov EUR). To so največji finančni razdelki, ki so zajeti v uredbi o skupnih določbah. Predlog Komisije za financiranje ESPR, AMIF, IUMV in SNV, in sicer za vsak sklad posebej, bo vključen v uredbe za posamezne sklade. 5.POVZETEK VSEBINE UREDBE

Glavni cilji strukture in določb predlagane uredbe o skupnih določbah so: 1.znatno zmanjšati nepotrebno upravno breme za upravičence in organe upravljanja, hkrati pa ohraniti visoko stopnjo zagotovila glede zakonitosti in pravilnosti. To je ključno vodilno načelo reforme in vključuje številne poenostavitve in uskladitve po vseh uredbah, ampak predvsem z vidika: i.nadaljnje uporabe upravljavskih in kontrolnih sistemov (in drugih ukrepov, ki olajšujejo začetek izvajanja programa); povečane uporabe „sorazmernih ureditev“, pri katerih se lahko programi z majhnim tveganjem bolj oprejo na nacionalne sisteme; ii.uporabe možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov in plačil na podlagi izpolnjenih pogojev; iii.finančnih instrumentov. 2.povečati prožnost za prilagoditev programskih ciljev in sredstev glede na spremenljive okoliščine in tudi z vidika prostovoljnih prispevkov za neposredno upravljane instrumente na ravni EU; 3.bolje uskladiti programe s prednostnimi nalogami EU in povečati njihovo učinkovitost. To vključuje: i.uskladitev intervencijske logike in poročanja z razdelki iz večletnega finančnega okvira in večje zahteve o tematski osredotočenosti na prednostnih področjih; ii.oblikovanje tesnejše povezave s procesom evropskega semestra; iii.določitev smiselnejših omogočitvenih pogojev, ki jih je treba spoštovati v celotnem obdobju izvajanja. Naslov I: cilji in splošna podpora Uredba o skupnih določbah združuje sedem evropskih skladov, ki se izvajajo v okviru deljenega upravljanja. Cilj je ustvariti skupni niz poenostavljenih in konsolidiranih pravil, kar bi zmanjšalo upravno breme organov, pristojnih za programe, in upravičencev programov. V zvezi s tem je določena podlaga za močan poudarek na deljenem upravljanju in partnerstvu, ki je prisoten v vseh uredbah. Člen 5 določa podlago za deljeno upravljanje, člen 6 za partnerstvo z regionalnimi in lokalnimi organi, urbanimi in javnimi organi, gospodarskimi in socialnimi partnerji, civilno družbo in organi, ki spodbujajo socialno vključenost, temeljne pravice, enakost spolov, nediskriminacijo in pravice invalidov. Predlog Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 določa ambicioznejše cilje za vključevanje podnebnih ukrepov v vse programe EU s splošnim ciljem, da bi 25 % odhodkov EU prispevalo k podnebnim ciljem. Prispevek tega programa k doseganju tega splošnega cilja se bo spremljal prek sistema EU za podnebne označevalce ob upoštevanju ustrezne ravni razčlenitve, tudi z uporabo natančnejših metodologij, če so te na voljo. Komisija bo informacije še naprej predstavljala vsako leto v smislu odobritev za prevzem obveznosti v okviru letnega predloga proračuna. Komisija si bo prizadevala opredeliti ustrezne ukrepe v postopkih priprave programa, izvajanja, pregleda in vrednotenja, da bi podprla popolno uporabo potenciala programa pri prispevanju k podnebnim ciljem. Naslov II: strateški pristop Enajst tematskih ciljev v obdobju 2014–2020 je bilo poenostavljenih na pet jasnih ciljev politike iz te uredbe: 1.pametnejša Evropa – inovativna in pametna gospodarska preobrazba, 2.bolj zelena, nizkoogljična Evropa;

3.bolj povezana Evropa – mobilnost in regionalna povezljivost IKT; 4.bolj socialna Evropa – izvajanje evropskega stebra socialnih pravic; 5.Evropa, ki je bliže državljanom – trajnostni in celostni razvoj mest, podeželja in obalnih območij prek lokalnih pobud. Poleg tega so cilji politike AMIF, IUMV in SNV določeni v uredbah za posamezne sklade. Ta poenostavitev omogoča sinergije in prožnost med različnimi komponentami znotraj določenega cilja ter odpravo umetnega razlikovanja med različnimi politikami, ki prispevajo k istemu cilju. Je tudi podlaga za tematsko osredotočenost za ESRR in ESS. „Predhodne pogojenosti“ iz obdobja 2014–2020 bodo nadomestili „omogočitveni pogoji“. Teh je manj, bolj so osredotočeni na cilje zadevnega sklada in, za razliko od obdobja 2014–2020, se spremljajo in izvajajo v celotnem obdobju. Načelo se bo okrepilo na naslednje načine: Države članice ne bodo mogle prijaviti odhodkov v zvezi s specifičnimi cilji, dokler omogočitveni pogoj ne bo izpolnjen. S tem bo zagotovljeno, da bodo vse sofinancirane operacije v skladu z okvirom politike EU. Da se nadgradi dobra praksa usmerjenosti v uspešnost, se predlaga racionalizirana in jasnejša ohranitev okvira uspešnosti. Pogojenost v zvezi z evropskim semestrom se ohrani na podoben, a poenostavljen način. Zlasti priporočila za posamezne države se bodo pri načrtovanju upoštevala vsaj dvakrat: na začetku načrtovanja in med vmesnim pregledom. Ukrepi za spodbujanje dobrega gospodarskega upravljanja se ohranijo. Vendar bodo začasne ustavitve povezane samo z obveznostmi, in ne plačili, da bi se preprečilo poslabšanje gospodarskih kriz. Uredba o skupnih določbah uvaja prožnost za ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad. Prvotno se bo načrtovalo samo za prvih 5 let. Dodelitve za zadnji 2 leti bodo izvršene na podlagi obsežnega in poglobljenega vmesnega pregleda, ki bo privedel do ustreznega reprogramiranja v letu 2025. Predmet pregleda bodo prvotne prednostne predloge in cilji programov, pri čemer se bodo upoštevali: napredek pri doseganju ciljev do konca leta 2024; spremembe socialno-ekonomskih razmer; novi izzivi, opredeljeni v priporočilih za posamezne države. S tem bosta nadgrajena pojma okvira uspešnosti in rezerve za uspešnost ter nadalje okrepljen vidik uspešnosti politike, tudi prek reprogramiranja. Vendar pa se bo rezerva za uspešnost prenehala izvajati. Sinergije med različnimi instrumenti EU se bodo spodbujale prek procesa strateškega načrtovanja, v katerem bodo opredeljeni skupni cilji in skupna področja dejavnosti različnih programov, npr. s skupno kmetijsko politiko (SKP); Obzorjem Evropa; instrumentom za povezovanje Evrope; Programom za digitalno Evropo (DEP); programom Erasmus+; skladom InvestEU; instrumentom LIFE; programom Erasmus+ in zunanjim instrumentom. Naslov III: Načrtovanje Vsebina programov bo bolj racionalizirana in strateška. Za harmonizacijo in pospešitev postopka načrtovanja in izvajanja na začetku obdobja, bosta k tej uredbi priloženi skupna predloga za programe ESRR, Kohezijskega sklada, ESS+ in ESPR in ločena predloga za AMIF, IUMV in SNV. Da bi bilo načrtovanje prožnejše, bo na prednostni ravni določen [5 %] prag, pod katerim bo mogoče prilagoditi dodelitve znotraj programa, ne da bi bila potrebna formalna sprememba programa. Za obravnavanje posebnih izzivov na podregionalni in lokalni ravni uredba o skupnih določbah uvaja poenostavljen pristop k lokalnemu razvoju, ki ga vodi skupnost (vključno z možnostjo imenovanja glavnega sklada, s čimer se zmanjša upravno breme za upravičence). Uredba o skupnih določbah prav tako usklajuje pristop k drugim teritorialnim orodjem, vključno z obstoječimi celostnimi teritorialnimi naložbami. Uredba o skupnih določbah vključuje tudi določbe, ki omogočajo prostovoljno prerazporeditev sredstev k petim oknom politike v okviru instrumentov InvestEU, da se izkoristi mehanizem proračunskega jamstva na ravni EU. Poleg tega bi države članice lahko zahtevale prerazporeditev do največ 5 % finančnih dodelitev programa iz katerega koli sklada v kateri koli drug sklad v okviru deljenega upravljanja ali v kateri koli instrument v okviru neposrednega ali posrednega upravljanja. To bi moralo olajšati doseganje ciljev za programe v obdobju njihovega izvajanja. Pristop držav članic k tehnični pomoči je poenostavljen. Uveden je mehanizem pavšalnih stopenj, ki omogoča povišanje vsakega vmesnega plačila za delež med 2,5 % in 6 % glede na sklad in tako vzpostavlja povezavo med plačilom tehnične pomoči s strani EU in napredkom pri izvajanju. Poleg tega se lahko ukrepi za krepitev upravnih zmogljivosti izvajajo še naprej v obliki plačil na podlagi izpolnjenih pogojev. Naslov IV: Spremljanje, vrednotenje, obveščanje in komuniciranje Elektronski podatki omogočajo kombiniranje poenostavitev in preglednosti. V obdobju 2014–2020 je, razen za predhodnike AMIF, IUMV in SNV, obstajala zahteva po uvedbi sistema elektronske izmenjave podatkov med upravičenci in organi upravljanja, pa tudi med različnimi organi upravljavskega in kontrolnega sistema. Sedanja uredba se opira na to zahtevo in nadalje razvija nekatere vidike v smislu zbiranja podatkov. Vsi podatki, ki so potrebni za spremljanje napredka pri izvajanju, vključno z rezultati in uspešnostjo programov, bodo zdaj poslani v elektronski obliki in vsaka dva meseca, kar pomeni, da bo odprta podatkovna platforma posodobljena v skoraj realnem času. Predlaga se, da bi imeli odbori za spremljanje vidnejšo vlogo pri nadzorovanju uspešnosti programov in vseh dejavnikih, ki nanjo vplivajo. Zaradi preglednosti bo treba dokumente, predložene odboru za spremljanje, javno objaviti. Za vse sklade bo letni pregled uspešnosti priložnost za dialog o politikah v zvezi s ključnimi vprašanji izvajanja in uspešnosti programov. Pogosti prenosi podatkov bodo omogočali poenostavitev postopka pregleda uspešnosti. Za sklade kohezijske politike to omogoča odpravo letnega poročila, in sicer bo letna pregledovalna seja potekala na podlagi najnovejših rezultatov in omejenega niza kvalitativnih informacij. Odgovornosti organov, pristojnih za programe, in upravičencev glede prepoznavnosti in komuniciranja so bile okrepljene. Skupne zahteve po komuniciranju, preglednosti in prepoznavnosti zagotavljajo bolj usklajene, učinkovitejše in uspešnejše komunikacijske ukrepe.

Vrednotenja se bodo opravila v skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016, s katerim so vse tri institucije potrdile, da bi morala biti vrednotenja obstoječe zakonodaje in politike podlaga za ocene učinka glede možnosti za nadaljnje ukrepanje. Z vrednotenji bodo ocenjeni učinki programa na terenu na podlagi kazalnikov in ciljev programa ter podrobne analize stopnje, do katere je program ustrezen, učinkovit, uspešen, zagotavlja dodano vrednost EU in je usklajen z drugimi politikami EU. V vrednotenjih bodo zajeti pridobljena spoznanja, problemi in priložnosti za nadaljnje izboljšanje ukrepov in njihovih učinkov. Naslov V: finančna podpora Za zmanjšanje upravnega bremena uredba o skupnih določbah sistematizira in povečuje uporabo možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov, tj. pavšalnih povračil, standardnih lestvic stroškov na enoto ali pavšalnih zneskov. Da bi bila uporaba takih možnosti enostavnejša, uredba o skupnih določbah poenostavlja pravila in metode izračuna in tako zagotavlja več standardnih možnosti, ki temeljijo na predlogu Komisije „omnibus“. Možnost plačil na podlagi izpolnjenih pogojev bo prispevala tudi k usmerjenosti v uspešnost, saj bo omogočila plačila na podlagi dosežene in preverjene uspešnosti. Finančni instrumenti bodo ključni mehanizem za uresničevanje naložb v obdobju 2021–2027, pri čemer te naložbe ustvarjajo prihodek ali prihranke pri stroških; določbe za njihovo uporabo so bile poenostavljene in posodobljene, da bi se zagotovila boljše in lažje izvajanje ter hitrejša uvedba: ·finančni instrumenti bodo bolje vključeni v postopek načrtovanja in izvajanja že od samega začetka, predhodna ocena pa ustrezno poenostavljena; ·organi upravljanja bodo imeli enake osnovne prožne možnosti izvajanja, tj. upravljanje, za katero je odgovoren organ upravljanja, ali neposredno upravljanje s strani organa upravljanja, vendar pa so bili s tem povezani pogoji poenostavljeni; ·kombinacija sredstev EU bo možna v okviru enega niza pravil; množenje različnih pravil za podobne primere ne bo več možno; ·prožnost se predlaga za kombiniranje nepovratnih sredstev s finančnimi instrumenti; ·pravila o upravičenosti so razjasnjena in pravila o stroških upravljanja in provizij za upravljanje so poenostavljena, hkrati pa temeljijo na uspešnosti, da se spodbuja učinkovito upravljanje; ·pravila o plačilih so bistveno poenostavljena, hkrati pa se ohranja zelo pomembna povezava med plačili finančnim instrumentom in ustreznimi izplačili končnim prejemnikom; ·vrnjena in reciklirana sredstva so kodificirana na preprost način, da se omogoči nemoten prehod iz enega obdobja v naslednjega; ·dodatnega ločenega poročanja o finančnih instrumentih ne bo, saj so vključeni v isti sistem poročanja kot vse druge oblike financiranja. Nadaljnje poenostavitve vključujejo: ·kombiniranje različnih skladov ter finančnih instrumentov in nepovratnih sredstev je kodificirano z enostavnimi pravili; ·posebnih pravil za naložbe, ki ustvarjajo prihodek, ne bo več; ·postopka za velike projekte ne bo več (namesto tega bo strateške projekte spremljal odbor za spremljanje); ·financiranje bo poenostavljeno, na primer s pristopom pečata odličnosti. Da bi se preprečila negospodarna konkurenca za subvencije, so določbe o selitvi podjetij okrepljene. Naslov VI: Upravljanje in kontrola

Naloge in odgovornosti različnih organov v upravljavskem in kontrolnem sistemu so določene na jasnejši način. Za začetek postopka imenovanja ni nobene zahteve; določbe spodbujajo nadaljnjo uporabo obstoječih sistemov in enostavnejša pravila za opredeljevanje novih organov. Zahteve za upravičenost bodo pripomogle k zagotovitvi, da bo podpora namenjena le kakovostnim operacijam, ki bodo k dogovorjenim ciljem pripevale največ z najboljšim razmerjem med stroški in koristmi. Prav tako se predlaga sistematično preverjanje, ali je operacija finančno vzdržna in je bilo na podlagi najnovejših zahtev opravljeno preverjanje okolja zanjo. Število kontrol in revizij bo bistveno manjše. To bo zmanjšalo upravno breme organov, pristojnih za programe, in upravičencev. Poleg določb iz prejšnjih naslovov, ki zmanjšujejo breme revizije, ta naslov nadalje zmanjšuje breme z: ·razširitvijo načela enotne revizije; ·manj kontrolami; ·sorazmernejšim pristopom, ki temelji na dobro delujočem nacionalnem sistemu z minimalno revizijsko ureditvijo, da se ustvarijo zagotovila, kadar gre za programe, ki imajo nizko stopnjo napak. Predlogi za projekte, ki so prejeli pečat odličnosti v okviru Obzorje Evropa, ne bodo predmet še dodatnega postopka vlaganja vlog in izbirnega postopka, če so v skladu s strategijo pametne specializacije programov. To zmanjšuje breme za upravljavce in upravičence. Na podoben način bi bil ta pristop lahko razširjen na druge instrumente EU, kot sta instrument LIFE+ ali program Erasmus+. Naslov VII – Finančno poslovodenje, predložitev in pregled obračuna ter finančni popravki Sistem letnega obračuna se ohranja, vključno z zadržanjem 10 % zneskov, prijavljenih v okviru vmesnih plačil. Predložitev zahtevkov za plačila bo sledila rednemu časovnemu načrtu in bo potekala štirikrat na leto. Za obračune, ki bodo enaki nič, ustrezni postopek ne bo potreben. Ta oddelek vključuje tudi pravila prenehanja obveznosti. Ker bodo programi s poenostavitvijo lažje zmanjšali zamude in z namenom spodbujanja dobrega finančnega poslovodenja in pravočasne izvedbe, uredba o skupnih določbah vključuje pravilo „n +2“. Iz istega razloga se je raven predfinanciranja znižala na letno plačilo v višini 0,5 % na podlagi skupne podpore iz skladov. Da se zagotovijo zadostna sredstva, bo v tem okviru morebiti potrebna revizija ureditev za letno predfinaciranje za obdobje 2014–2020 za ESRR, ESS+, Kohezijski sklad in ESPR. Naslov VIII – finančni okvir Ta določa finančne dodelitve in sofinanciranje na podlagi kategorij regij ter se uporablja za ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad. V skladu z uredbo o skupnih določbah bodo stopnje sofinanciranja za te tri sklade spet ustrezale ravnem pred finančno krizo. Stopnje sofinanciranja EU so se za te tri sklade v obdobju 2007–2013 povečale. To je bil odziv na finančno krizo, da bi se ohranile bistvene naložbe v obdobju okleščenih javnih proračunov. Visoke stopnje sofinanciranja EU niso več potrebne in nižje stopnje spodbujajo „odgovornost“. Nižje stopnje sofinanciranja EU povečujejo tudi splošni proračun za kohezijsko politiko, pri čemer se upoštevajo nacionalni prispevki. To prav tako prispeva k finančni prožnosti, ki jo imajo države članice, saj bi se stopnje sofinanciranja na ravni programa ali prednostnih nalog lahko določale prožno. Naslov IX – Prenos pooblastil, izvedbene, prehodne in končne določbe Da bi se zagotovil čim prejšnji začetek izvajanja, bodo v naslednjem obdobju vse potrebne zakonodajne določbe vključene v zakonodajni sveženj (bodisi v uredbo o skupnih določbah ali uredbe za posamezne sklade). Zlasti se je znatno zmanjšalo število prenosov pooblastil, ki so omejena na minimum. To bo preprečilo morebitne zamude pri pripravi in sprejemanju sekundarne zakonodaje. S tem se prav tako zagotavlja notranja usklajenost zakonskih določb in predvidljivost za zainteresirane strani, ker bo mogoče vse veljavne predpise EU najti na enem mestu. Uvedeni so pogoji za operacije, za katere se uporablja večfazno izvajanje, da se zagotovi jasnost in pravna varnost glede okoliščin, v katerih je razdelitev na faze sprejeta. 2018/0196 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, ter zlasti členov 177, 322(1)(a) in 349 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Člen 174 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da si mora Unija za krepitev ekonomske, socialne in teritorialne kohezije prizadevati zmanjšati neskladja med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalost regij z najbolj omejenimi možnostmi ali otokov, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti podeželju, območjem, ki jih je prizadela industrijska tranzicija, in regijam, ki so hudo in stalno prizadete zaradi neugodnih naravnih ali demografskih razmer. Unija mora v skladu s členom 175 PDEU podpirati uresničevanje teh ciljev z delovanjem v okviru Usmerjevalnega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, Evropskega socialnega sklada, Evropskega sklada za regionalni razvoj, Evropske investicijske banke in drugih instrumentov. Člen 322 PDEU je osnova za sprejetje finančnih pravil, v katerih se določi postopek v zvezi s pripravo in izvrševanjem proračuna ter predložitvijo in revizijo računov ter za nadzor odgovornosti finančnih akterjev. (2)Da bi nadalje razvili usklajeno in harmonizirano izvajanje skladov Unije, ki se izvajajo v okviru deljenega upravljanja, in sicer Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), Evropskega socialnega sklada plus (ESS+), Kohezijskega sklada, ukrepov, ki se financirajo v okviru deljenega upravljanja znotraj Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo (ESPR), Sklada za azil in migracije (AMIF), Sklada za notranjo varnost (INV) in Sklada za integrirano upravljanje meja in vizume (IUMV), bi bilo treba določiti finančna pravila na podlagi člena 322 PDEU za vse te sklade (v nadaljnjem besedilu: skladi) in jasno opredeliti področje uporabe ustreznih določb. Poleg tega bi bilo treba uvesti skupne določbe na podlagi člena 177 PDEU, da bi zajele posebna pravila politike za ESRR, ESS+, Kohezijski sklad in ESPR. (3)Zaradi posebnosti vsakega sklada bi bilo treba posebna pravila, ki veljajo za vsak sklad in cilj „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg) v okviru ESRR, določiti v ločenih uredbah (v nadaljnjem besedilu: uredbe za posamezne sklade), da se dopolnijo določbe te uredbe. (4)Najbolj oddaljene regije in severna redko poseljena območja bi morali biti upravičeni do posebnih ukrepov in dodatnega financiranja v skladu s členom 349 PDEU in členom 2 Protokola št. 6 k Aktu o pristopu iz leta 1994. (5)Horizontalna načela, kot so določena v členu 3 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in v členu 10 Pogodbe o delovanju Evropske unije, vključno z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 PEU, bi morali upoštevati pri izvajanju skladov, ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Države članice bi morale spoštovati tudi obveznosti, ki izhajajo iz Konvencije ZN o pravicah invalidov, in zagotoviti dostopnost v skladu s členom 9 te konvencije in v skladu s pravom Unije, ki usklajuje zahteve glede dostopnosti proizvodov in storitev. Države članice in Komisija bi si morale prizadevati za odpravo neenakosti in spodbujanje enakosti moških in žensk ter vključevanje vidika spola in se bojevati tudi proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Skladi ne bi smeli podpirati ukrepov, ki prispevajo h kakršni koli obliki segregacije. Cilji skladov bi se morali dosegati v okviru trajnostnega razvoja in spodbujanja cilja Unije o ohranjanju, varovanju in izboljšanju kakovosti okolja, kot je določeno v členih 11 in 191(1) PDEU ter ob upoštevanju načela „onesnaževalec plača“. Da bi se zaščitila celovitost notranjega trga, bodo operacije v korist podjetij skladne s pravili Unije o državni pomoči, kakor so določena v členih 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije. (6)Za to uredbo se uporabljajo horizontalna finančna pravila, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta pravila so določena v finančni uredbi, pri čemer določajo zlasti postopek za pripravo in izvrševanje proračuna prek nepovratnih sredstev, javnih naročil, nagrad in posrednega izvrševanja ter urejajo nadzor odgovornosti finančnih akterjev. Pravila, sprejeta na podlagi člena 322 PDEU, se nanašajo tudi na zaščito proračuna Unije v primeru splošnih pomanjkljivosti v zvezi z načelom pravne države v državah članicah, saj je spoštovanje tega načela bistven predpogoj za dobro finančno poslovodenje in učinkovito financiranje EU. (7)Kadar je za Komisijo določen časovni rok glede sprejetja ukrepov za države članice, bi morala Komisija upoštevati vse potrebne informacije in dokumente pravočasno in učinkovito. Če so predložitve držav članic nepopolne ali neskladne z zahtevami te uredbe in uredb za posamezne sklade, zaradi česar Komisija ne more sprejeti ukrepa na podlagi popolne obveščenosti, bi bilo treba zadevni rok začasno ustaviti, dokler države članice ne izpolnijo regulativnih zahtev. (8)Da bi prispevali k prednostnim nalogam Unije, bi morali skladi svojo podporo osredotočiti na omejeno število ciljev politike v skladu s svojimi poslanstvi v okviru posameznih skladov, določenimi na podlagi ciljev iz Pogodbe. Cilji politike za AMIF, SNV in IUMV bi morali biti določeni v ustreznih uredbah za posamezne sklade. (9)Da bi se upošteval pomen boja proti podnebnim spremembam v skladu z zavezami Unije glede izvajanja Pariškega sporazuma in ciljev Združenih narodov za trajnostni razvoj, bodo skladi prispevali k vključevanju podnebnih ukrepov in uresničitvi splošnega cilja, v skladu s katerim se 25 % odhodkov iz proračuna EU nameni podnebnim ciljem. (10)Del proračuna Unije, ki se dodeli skladom, bi morala izvrševati Komisija v okviru deljenega upravljanja z državami članicami v smislu Uredbe (EU, Euratom) [številka nove finančne uredbe] Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). Zato bi morale Komisija in države članice pri izvajanju skladov v okviru deljenega upravljanja upoštevati načela iz finančne uredbe, kot so dobro finančno poslovodenje, preglednost in nediskriminacija.

(11)Načelo partnerstva je ključni element pri izvajanju skladov, ki temelji na pristopu upravljanja na več ravneh in zagotavlja udeležbo civilne družbe in socialnih partnerjev. Da bi zagotovili kontinuiteto pri organizaciji partnerstva, bi se morala še naprej uporabljati Delegirana uredba Komisije (EU) št. 240/2014. (12)Na ravni Unije je evropski semester za usklajevanje ekonomskih politik okvir za opredelitev nacionalnih reformnih prednostnih nalog in spremljanje njihovega izvajanja. Države članice razvijajo svoje lastne nacionalne večletne naložbene strategije v podporo tem reformnim prednostnim nalogam. Te strategije bi bilo treba predstaviti skupaj z letnimi nacionalnimi programi reform kot način, da se določijo in uskladijo projekti prednostnih naložb, ki jih je treba podpreti z nacionalnim financiranjem in financiranjem Unije. Namen teh strategij je tudi usklajena uporaba financiranja Unije in čim boljši izkoristek dodane vrednosti finančne podpore, ki izhaja zlasti iz skladov, evropske stabilizacijske funkcije za naložbe in sklada InvestEU. (13)Države članice bi morale določiti, kako se ustrezna priporočila za posamezne države, sprejeta v skladu s členom 121(2) PDEU, in ustrezna priporočila Sveta, sprejeta v skladu s členom 148(4) PDEU upoštevajo pri pripravi programskih dokumentov. V programskem obdobju 2021–2027 (v nadaljnjem besedilu: programsko obdobje) bi morale države članice odboru za spremljanje in Komisiji redno predstavljati napredek pri izvajanju programov v podporo priporočilom za posamezne države. Med vmesnim pregledom bi morale države članice med drugim upoštevati potrebo po spremembah programa, da se upoštevajo ustrezna priporočila za posamezne države, ki so bila sprejeta ali spremenjena po začetku programskega obdobja. (14)Države članice bi morale upoštevati vsebino svojega osnutka nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga je treba vzpostaviti na podlagi uredbe o upravljanju energetske unije, in rezultate procesa, ki je privedel do priprave priporočil Unije v zvezi s temi načrti, pri svojih programih ter pri svojih finančnih potrebah zaradi dodelitev nizkoogljičnim naložbam. (15)Sporazum o partnerstvu, ki ga pripravi vsaka država članica, bi moral biti strateški dokument, ki služi kot vodilo pri pogajanjih o oblikovanju programov med Komisijo in zadevno državo članico. Da bi se zmanjšalo upravno breme, ne bi smelo biti potrebe po spremembi sporazumov o partnerstvu v programskem obdobju. Da bi se olajšalo načrtovanje in preprečilo prekrivanje vsebin v programskih dokumentih, se lahko sporazumi o partnerstvu vključijo kot del programa. (16)Vsaka država članica bi morala imeti na voljo prožnost, da prispeva k skladu InvestEU za zagotovitev proračunskih jamstev za naložbe v tej državi članici. (17)Da se zagotovijo potrebni predpogoji za uspešno in učinkovito uporabo podpore Unije, dodeljene iz skladov, bi bilo treba vzpostaviti omejen seznam omogočitvenih pogojev ter strnjen in izčrpen niz nepristranskih meril za njihovo oceno. Vsak omogočitveni pogoj bi moral biti povezan s specifičnim ciljem in bi se moral samodejno uporabljati, kadar se specifični cilj izbere za podporo. Kadar taki pogoji niso izpolnjeni, odhodki v zvezi z operacijami v okviru povezanih specifičnih ciljev ne bi smeli biti vključeni v zahtevke za plačilo. Da se ohrani ugoden naložbeni okvir, bi bilo treba nadaljnje izpolnjevanje omogočitvenih pogojev redno spremljati. Pomembno je tudi zagotoviti, da se operacije, izbrane za podporo, izvajajo dosledno v skladu z veljavnimi strategijami in pripravljenimi dokumenti o načrtovanju, na katerih temeljijo izpolnjeni omogočitveni pogoji, s čimer se zagotovi, da so vse sofinancirane operacije v skladu z okvirom politike Unije. (18)Države članice bi morale za vsak program vzpostaviti okvir uspešnosti, ki zajema vse kazalnike, mejnike in cilje, da bi se spremljala in ocenila uspešnost programa in bi se o njej poročalo. (19)Država članica bi morala izvesti vmesni pregled vsakega programa, ki prejema podporo ESRR, ESS+ in Kohezijskega sklada. Na podlagi tega pregleda bi morala biti pripravljena popolna prilagoditev programov, ki bi temeljila na uspešnosti programov, hkrati pa bi bila to priložnost, da se upoštevajo novi izzivi in ustrezna priporočila za posamezne države, izdana leta 2024. Vzporedno bi morala Komisija leta 2024 skupaj s tehnično prilagoditvijo za leto 2025 pregledati skupna dodeljena sredstva za vse države članice v okviru cilja kohezijske politike „naložbe za delovna mesta in rast“, in sicer za leta 2025, 2026 in 2027, pri čemer bo uporabljena metoda dodelitve iz ustreznega temeljnega akta. Ta pregled skupaj z rezultati vmesnega pregleda bi moral privesti do sprememb programov s prilagoditvijo finančnih dodelitev za leta 2025, 2026 in 2027. (20)Mehanizmi, ki zagotavljajo povezavo med politikami Unije za financiranje in gospodarskim upravljanjem Unije, bi morali biti dodatno izpopolnjeni, kar bi Komisiji omogočilo, da Svetu predlaga, naj začasno ustavi vse ali nekatere zaveze za enega ali več programov zadevne države članice, kadar se država članica ne odzove z uspešnimi ukrepi v okviru postopka gospodarskega upravljanja. Za zagotovitev enotnega izvajanja ter glede na pomen finančnih učinkov uvedenih ukrepov, bi bilo treba izvedbena pooblastila prenesti na Svet, ki bi moral ukrepati na predlog Komisije. Za lažje sprejetje odločitev, ki so nujne za učinkovito ukrepanje v okviru postopka gospodarskega upravljanja, bi bilo treba uporabiti glasovanje po pravilu obrnjene kvalificirane večine. (21)Treba je določiti skupne zahteve glede vsebine programov ob upoštevanju posebnih značilnosti vsakega sklada. Te skupne zahteve se lahko dopolnijo s pravili za posamezne sklade. Uredba (EU) [XXX] Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: uredba o evropskem teritorialnem sodelovanju) bi morala določiti posebne določbe o vsebini programov v okviru cilja „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg). (22)Da se omogoči prožnost pri izvajanju programov in zmanjša upravno breme, bi morale biti omogočene omejene finančne prerazporeditve med prednostnimi nalogami istega programa, ne da bi bil potreben sklep Komisije o spremembi programa. Revidirane finančne tabele bi bilo treba predložiti Komisiji, da se zagotovijo posodobljene informacije o finančnih dodelitvah za vsako prednostno nalogo. (23)Da se okrepi celostni pristop k teritorialnemu razvoju, bi morale naložbe v obliki teritorialnih orodij, kot so celostne teritorialne naložbe in lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, ali katerega koli drugega teritorialnega orodja v okviru cilja politike „Evropa, ki je bliže državljanom“, ki bi podpirale pobude za naložbe, ki jih države članice načrtujejo za ESRR, temeljiti na teritorialnih in lokalnih razvojnih strategijah. Za namene celostnih teritorialnih naložb in teritorialnih orodij, ki so jih zasnovale države članice, bi bilo treba določiti minimalne zahteve za vsebino teritorialnih strategij. Te teritorialne strategije bi morali razviti in potrditi organi, ki so zanje odgovorni. Da se zagotovi sodelovanje ustreznih organov pri izvajanju teritorialnih strategij, bi morali biti ti organi odgovorni za izbor operacij, ki jih je treba podpreti, ali sodelovati pri tem izboru. (24)Za boljšo mobilizacijo potenciala na lokalni ravni je treba okrepiti in olajšati lokalni razvoj pod vodstvom skupnosti. Ta bi moral upoštevati lokalne potrebe in potenciale, pa tudi ustrezne družbeno-kulturne značilnosti, ter zagotoviti strukturne spremembe, vzpostaviti zmogljivosti skupnosti in spodbujati inovacije. Tesno sodelovanje in integrirano uporabo skladov za uresničitev lokalnih razvojnih strategij bi bilo treba okrepiti. Lokalne akcijske skupine, ki zastopajo interese skupnosti, bi morale biti v smislu osnovnega načela odgovorne za oblikovanje in izvajanje strategij lokalnega razvoja pod vodstvom skupnosti. Da bi se usklajena podpora iz skladov lažje zagotavljala za strategije lokalnega razvoja pod vodstvom skupnosti in olajšalo njihovo izvajanje, bi bilo treba olajšati uporabo pristopa „glavnega sklada“. (25)Da bi se zmanjšalo upravno breme, bi bilo treba tehnično pomoč na pobudo države članice izvesti s pavšalnim zneskom na podlagi napredka pri izvajanju programa. Ta tehnična pomoč se lahko dopolni s ciljno usmerjenimi ukrepi za krepitev upravnih zmogljivosti, pri čemer se uporabijo metode povračila, ki niso povezane s stroški. O ukrepih in rezultatih ter ustreznih plačilih Unije se je mogoče dogovoriti v časovnem načrtu, to pa lahko privede do plačil za rezultate na terenu. (26)Primerno je pojasniti, da bi bilo treba dogovorjene ukrepe, rezultate in pogoje povezati s konkretnimi naložbami, opravljenimi znotraj programov v okviru deljenega upravljanja, če država članica predlaga Komisiji, da se prednostna naloga programa ali njegovega dela podpre s shemo financiranja, ki ni povezana s stroški. (27)Za pregled uspešnosti programov bi morala država članica ustanoviti odbore za spremljanje. Za ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad bi moral letna poročila o izvajanju nadomestiti letni strukturiran dialog o politikah na podlagi najnovejših informacij in podatkov o izvajanju programa, ki jih da na voljo država članica. (28)V skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016 obstaja potreba po vrednotenju skladov na podlagi informacij, zbranih prek posebnih zahtev za spremljanje, hkrati pa bi se bilo treba pretiranemu urejanju in nalaganju upravnih bremen, zlasti državam članicam. Te zahteve lahko po potrebi vključujejo merljive kazalnike, ki bodo podlaga za ocenjevanje učinkov skladov na terenu. (29)Za zagotovitev celovitih posodobljenih informacij o izvajanju programa bi bilo treba zahtevati pogostejše elektronsko poročanje o kvantitativnih podatkih. (30)Da se podpre priprava povezanih programov in dejavnosti za naslednje programsko obdobje, bi morala Komisija izvesti vmesno oceno skladov. Ob koncu programskega obdobja bi morala Komisija izvesti retrospektivno vrednotenje skladov, ki bi se moralo osredotočiti na vpliv skladov.

(31)Organi, pristojni za programe, upravičenci in zainteresirane strani v državah članicah bi morali ozaveščati o dosežkih financiranja Unije in ustrezno obveščati širšo javnost. Preglednost, komuniciranje in dejavnosti prepoznavnosti so ključnega pomena pri spodbujanju prepoznavnosti ukrepanja Unije na terenu in bi morali temeljiti na resničnih, točnih in posodobljenih informacijah. Da bi bile te zahteve izvršljive, bi morali organi, pristojni za programe, in Komisija imeti možnost, da uporabijo popravne ukrepe v primeru neskladnosti. (32)Organi upravljanja bi morali objaviti strukturirane informacije o izbranih operacijah in upravičencih na spletni strani programa, ki zagotavlja podporo operacijam, ob upoštevanju zahtev za varstvo osebnih podatkov v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta. (33)Da bi se poenostavila uporaba skladov in zmanjšalo tveganje za napake, je primerno opredeliti oblike prispevkov Unije državam članicam in oblike podpore, ki jo države članice zagotavljajo upravičencem. (34)Kar zadeva nepovratna sredstva, ki se zagotavljajo upravičencem, bi morale države članice pogosteje uporabljati možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov. Prag, povezan z obvezno uporabo možnosti poenostavljenega obračunavanja stroškov, bi moral biti povezan s skupnimi stroški operacije, da bi se zagotovila enaka obravnava vseh operacij pod pragom, ne glede na to, ali je podpora javna ali zasebna. (35)Da se omogoči takojšnje izvajanje pavšalnih stopenj, bi se morala katera koli pavšalna stopnja, ki jo določijo države članice v obdobju 2014–2020 in temelji na pošteni, pravični in preverljivi metodi izračuna, še naprej uporabljati za podobne operacije, ki jih podpira ta uredba, ne da bi bila potrebna nova metoda izračuna. (36)Da se čim bolje izkoristi uvedba sofinanciranih okoljskih naložb, bi bilo treba zagotoviti sinergije s programom LIFE za okoljske in podnebne ukrepe, zlasti prek strateških integriranih projektov LIFE in strateških naravovarstvenih projektov. (37)Za zagotovitev pravne jasnosti je primerno podrobno določiti obdobje upravičenosti za odhodke ali stroške, povezane z operacijami, ki jih podpirajo skladi v okviru te uredbe, in omejiti podporo za zaključene operacije. Datum, s katerim odhodki postanejo upravičeni za podporo iz skladov v primeru sprejetja novih programov ali sprememb programov, bi moral biti prav tako razjasnjen, vključno z izjemno možnostjo, da se obdobje upravičenosti podaljša do začetka naravne nesreče, če obstaja nujna potreba po mobilizaciji sredstev za odziv na tako nesrečo. (38)Za zagotovitev uspešnosti, pravičnosti in trajnostnega učinka skladov bi bilo treba vključiti določbe, ki zagotavljajo dolgotrajnost naložb v infrastrukturo in produktivnih naložb ter preprečujejo uporabo skladov za zagotavljanje neupravičene prednosti. Organi upravljanja bi morali namenjati posebno pozornost temu, da ne podpirajo premestitev pri izbiri operacij in da obravnavajo neupravičeno plačane zneske za operacije, ki ne izpolnjujejo zahteve za trajnost, kot nepravilnosti. (39)Za izboljšanje dopolnjevanja in poenostavitev izvajanja bi moralo biti mogoče združiti podporo iz Kohezijskega sklada in ESRR s podporo iz ESS+ v skupnih programih v okviru cilja „naložbe za delovna mesta in rast“. (40)Za čim boljši izkoristek dodane vrednosti iz naložb, ki se v celoti ali deloma financirajo prek proračuna Unije, bi bilo treba iskati sinergije zlasti med skladi in neposredno upravljanimi instrumenti, vključno z orodjem za izvajanje reform. Te sinergije bi bilo treba doseči s ključnima mehanizmoma, in sicer s priznavanjem pavšalnih stopenj za upravičene stroške iz Obzorja Evropa za podobne operacije ter z možnostjo kombiniranja financiranja iz različnih instrumentov Unije pri isti operaciji pod pogojem, da se prepreči dvojno financiranje. Zato bi morala ta uredba določiti pravila za dopolnilno financiranje iz skladov. (41)Finančni instrumenti se ne bi smeli uporabljati za podpiranje dejavnosti refinanciranja, kot je na primer nadomestitev obstoječih sporazumov o posojilu ali drugih oblik financiranja naložb, ki so bile fizično že zaključene ali popolnoma izvedene na datum odločitve o naložbah, temveč za podpiranje katere koli vrste novih naložb v skladu s temeljnimi cilji politike. (42)Odločitev o financiranju podpornih ukrepov s finančnimi instrumenti je zato treba sprejeti na podlagi predhodne analize. Ta uredba bi morala določiti minimalne obvezne elemente predhodnih ocen in omogočiti državam članicam, da uporabijo predhodno oceno, ki se opravi za obdobje 2014–2020, po potrebi posodobljeno, da se preprečijo upravno breme in zamude pri vzpostavitvi finančnih instrumentov. (43)Da bi se olajšalo izvajanje nekaterih vrst finančnih instrumentov, pri katerih je predvidena podpora dodatnih nepovratnih sredstev, je možno uporabiti pravila o finančnih instrumentih za tako kombinacijo v eni operaciji, izvedeni prek finančnega instrumenta. V takih primerih bi bilo treba določiti posebne pogoje, da se prepreči dvojno financiranje. (44)Ob polnem spoštovanju veljavnih pravil o državni pomoči in javnih naročilih, ki so bila že pojasnjena v programskem obdobju 2014–2020, bi morali organi upravljanja imeti možnost, da se odločijo o najustreznejših možnostih izvajanja finančnih instrumentov, da se obravnavajo posebne potrebe ciljnih regij. (45)V skladu z načelom in pravili deljenega upravljanja bi morale biti države članice in Komisija odgovorne za upravljanje in kontrolo programov ter zagotoviti zakonito in redno uporabo skladov. Ker bi morale imeti države članice primarno odgovornost za tako upravljanje in kontrolo ter bi morale zagotoviti, da so operacije, ki jih podpirajo skladi, v skladu z veljavno zakonodajo, bi bilo treba njihove obveznosti v zvezi s tem podrobneje določiti. Prav tako bi bilo treba v tem okviru določiti pooblastila in odgovornosti Komisije. (46)Da bi se pospešil začetek izvajanja programa, bi bilo treba olajšati nadaljnjo uporabo ureditev za izvajanje iz prejšnjega programskega obdobja. Uporabo računalniških sistemov, ki je že bila vzpostavljena v prejšnjem programskem obdobju, bi bilo treba po potrebi prilagoditi in ohraniti, razen če bi bila potrebna nova tehnologija. (47)Da se racionalizirajo naloge upravljanja programov, bi bilo treba ohraniti združitev računovodskih funkcij z nalogami organa upravljanja pri programih, ki jih podpirajo AMIF, SNV in IUMV, ta možnost pa bi morala biti na voljo tudi za druge sklade. (48)Ker organ upravljanja nosi glavno odgovornost za uspešno in učinkovito izvajanje skladov in tako izpolnjuje znatno število nalog, bi morale biti njegove naloge v zvezi z izborom projektov, upravljanjem programa in podpiranjem odbora za spremljanje podrobno določene. Izbrane operacije bi morale biti v skladu s horizontalnimi načeli. (49)Da bi se čim bolje izkoristile sinergije med skladi in neposredno upravljanimi instrumenti, bi bilo treba olajšati zagotavljanje podpore za operacije, ki so že prejele pečat odličnosti. (50)Za zagotovitev ustreznega ravnovesja med uspešnim in učinkovitim izvajanjem skladov in s tem povezanimi upravnimi stroški in bremeni, bi morali pogostost, obseg in pokritost upravljalnih preverjanj temeljiti na oceni tveganja, ki upošteva dejavnike, kot so vrsta izvedenih operacij, upravičenci in stopnja tveganja, ki so jo ugotovili s prejšnjimi upravljalnimi preverjanji in revizijami.

(51)Revizijska oblast bi morala izvajati revizije in zagotoviti, da je revizijsko mnenje, ki se predloži Komisiji, zanesljivo. Revizijsko mnenje bi moralo Komisiji dati zagotovila o treh točkah, in sicer o zakonitosti in pravilnosti prijavljenih odhodkov, učinkovitem delovanju upravljavskih in kontrolnih sistemov ter popolnosti, točnosti in verodostojnosti obračunov. (52)Zmanjšanje števila preverjanj in zahtev glede revizije bi moralo biti možno, če obstaja zagotovilo, da je program deloval učinkovito v zadnjih dveh zaporednih letih, saj to kaže, da se skladi izvajajo učinkovito in uspešno skozi daljše časovno obdobje. (53)Da se zmanjšajo upravno breme za upravičence in upravni stroški, bi bilo treba za sklade podrobno določiti konkretno uporabo načela enotne revizije. (54)Da se izboljša finančno upravljanje, bi bilo treba določiti poenostavljeno shemo predfinanciranja. Shema predfinanciranja bi morala zagotoviti, da ima država članica na voljo sredstva za zagotovitev podpore upravičencem od začetka izvajanja programa. (55)Za zmanjšanje upravnega bremena za države članice in za Komisijo bi bilo treba določiti obvezni časovni načrt četrtletnih zahtevkov za plačila. Za plačila Komisije bi moralo še naprej veljati 10 % zadržanje do plačila letnih neporavnanih zneskov, ko Komisija lahko ugotovi, da so obračuni popolni, točni in verodostojni. (56)Da se zmanjša upravno breme, bi bilo treba postopek za letno sprejetje obračunov poenostaviti z določitvijo preprostejših načinov za plačila in izterjave, kadar med Komisijo in državami članicami ni nesoglasij. (57)Da se zaščitijo finančni interesi in proračun Unije, bi bilo treba na ravni držav članic in Komisije določiti in izvajati sorazmerne ukrepe. Komisija bi morala imeti možnost, da začasno ustavi roke za plačila, začasno ustavi vmesna plačila in uporabi finančne popravke, kadar so izpolnjeni ustrezni pogoji. Komisija bi morala spoštovati načelo sorazmernosti z upoštevanjem narave, resnosti in pogostosti nepravilnosti in njihovih finančnih posledic za proračun Unije. (58)Prav tako bi morale države članice preprečiti, odkriti in učinkovito obravnavati vsako nepravilnost, vključno z goljufijo, ki jo storijo upravičenci. Zlasti lahko Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 in uredbama (Euratom, ES) št. 2988/95 in št. 2185/96 izvaja upravne preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih ravnanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. Evropsko javno tožilstvo lahko v skladu z Uredbo (EU) 2017/1939 preiskuje in preganja goljufije ter druga nezakonita ravnanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2017/1371 o boju proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z uporabo kazenskega prava. Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe, da bi vsaka oseba ali subjekt, ki prejema sredstva Unije, v celoti sodelovala pri zaščiti finančnih interesov Unije ter Komisiji, Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (v nadaljnjem besedilu: urad OLAF), Evropskemu javnemu tožilstvu (EJT) in Evropskemu računskemu sodišču (ERS) podelila potrebne pravice in dostop ter zagotovila, da vse tretje osebe, ki so vključene v izvrševanje sredstev Unije, podelijo enakovredne pravice. Države članice bi morale Komisiji poročati o odkritih nepravilnostih, vključno z goljufijami, ter o nadaljnjem ukrepanju in nadaljnji obravnavi preiskav urada OLAF. (59)Za spodbujanje finančne discipline je primerno opredeliti ureditve za sprostitev proračunskih obveznosti na ravni programa. (60)Za spodbujanje ciljev PDEU glede ekonomske, socialne in teritorialne kohezije bi moral cilj „naložbe za delovna mesta in rast“ podpirati vse regije. Za zagotovitev uravnovešene in postopne podpore in za upoštevanje stopnje gospodarskega in družbenega razvoja bi bilo potrebno sredstva iz ESRR in ESS+ za ta cilj dodeliti na podlagi razdelitvenega ključa, ki v glavnem temelji na BDP na prebivalca. Države članice z bruto nacionalnim dohodkom (BND) na prebivalca, ki ne dosega 90 % povprečja Unije, bi morale imeti koristi od Kohezijskega sklada v okviru cilja „naložbe za delovna mesta in rast“. (61)Za opredelitev regij in območij, upravičenih do podpore iz skladov, bi bilo potrebno določiti nepristranska merila. Zato bi moralo določanje regij in območij na ravni Unije temeljiti na skupnem sistemu klasifikacije regij iz Uredbe (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 868/2014. (62)Da bi Komisija določila ustrezen finančni okvir za ESRR, ESS + in Kohezijski sklad, bi morala določiti letno razdelitev razpoložljivih dodelitev po državah članicah v okviru cilja „naložbe za delovna mesta in rast“ skupaj s seznamom upravičenih regij ter dodelitve za cilj „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg). Ob upoštevanju, da bi morale biti nacionalne dodelitve držav članic določene na podlagi statističnih podatkov in napovedi, ki so na voljo v letu 2018, ter ob upoštevanju negotovosti glede napovedi bi morala Komisija v letu 2024 pregledati skupne dodelitve vseh držav članic na podlagi najnovejših razpoložljivih statističnih podatkov v tistem času in če pride do kumulativnih neskladij za več kot ±5 %, prilagoditi te dodelitve za leta 2025 do 2027, da bi se rezultati vmesnega pregleda in tehnične prilagoditve pri spremembah programa upoštevali hkrati. (63)Projekti vseevropskih prometnih omrežij se bodo v skladu z Uredbo (EU) št. [nova uredba o IPE] še naprej financirali iz Kohezijskega sklada, tako prek deljenega upravljanja kot prek neposrednega izvajanja v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope (v nadaljnjem besedilu: IPE). Na podlagi uspešnega pristopa iz programskega obdobja 2014–2020 bi bilo treba v ta namen v IPE prerazporediti 10 000 000 000 EUR iz Kohezijskega sklada. (64)Določen znesek sredstev iz ESRR, ESS+ in Kohezijskega sklada bi bilo treba dodeliti evropski pobudi URBAN, ki bi jo morala Komisija neposredno ali posredno upravljati. (65)Da se zagotovijo načeloma ustrezne dodelitve kategorijam regij, se skupne dodelitve državam članicam glede na manj razvite regije, regije v prehodu in bolj razvite regije ne bi smele prerazporejati med navedenimi kategorijami. Ne glede na to pa bi morale imeti države članice možnost, da zaprosijo za prerazporeditev sredstev iz njim namenjenih dodelitev za bolj razvite regije ali regije v prehodu na manj razvite regije in pri tem utemeljijo svojo izbiro, s čimer bi se upoštevale potrebe držav članic po obravnavi specifičnih izzivov. Za zagotovitev zadostnih finančnih sredstev za manj razvite regije bi bilo treba določiti zgornjo mejo za prerazporeditve na bolj razvite regije ali regije v prehodu. Prerazporejanje sredstev med cilji ne bi smelo biti možno. (66)V okviru edinstvenih in posebnih okoliščin v zvezi z otokom Irska in glede na podporo sodelovanju severa in juga v skladu z Velikonočnim sporazumom bi se moral novi čezmejni program „Mir plus“ nadaljevati in graditi na delu prejšnjih programov, tj. programov Mir in Interreg, ki so se izvajali v obmejnih grofijah Irske in Severne Irske. Glede na njegov pomen v praksi, bi moral biti ta program podprt s posebnimi dodelitvami, da se nadaljuje podpora ukrepom za mir in spravo, temu programu pa bi se moral tudi dodeliti ustrezen delež irskih dodelitev v okviru cilja „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg). (67)Za zagotovitev spoštovanja načela sofinanciranja z ustreznim deležem javne ali zasebne nacionalne podpore je treba določiti največje možne stopnje sofinanciranja na področju kohezijske politike po kategorijah regij. Te stopnje bi morale odražati raven gospodarskega razvoja regij glede na BDP na prebivalca v primerjavi s povprečjem EU-27. (68)Da bi dopolnili in spremenili nekatere nebistvene elemente te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi s spremembo elementov iz nekaterih prilog k tej uredbi, tj. glede razsežnosti in kod za vrste ukrepov, predlog za sporazume o partnerstvu in programe, predlog za prenos podatkov, uporabe emblema Unije, elementov sporazumov o financiranju in strateških dokumentov, revizijske sledi, sistemov elektronske izmenjave podatkov, predlog za opis upravljavskega in kontrolnega sistema, izjave o upravljanju, revizijskega mnenja, letnega poročila o kontroli, revizijske strategije, zahtevkov za plačilo, obračunov in določitve stopnje finančnih popravkov. (69)Poleg tega bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte v zvezi z določitvijo meril za določanje primerov nepravilnosti, o katerih je treba poročati, opredelitvijo stroškov na enoto, pavšalnih zneskov, pavšalnih stopenj in financiranja, ki niso povezani s stroški, ki se uporabljajo za vse države članice, ter uvedbo standardiziranih standardnih metodologij vzorčenja. (70)Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov.

(71)Za zagotovitev enotnih pogojev za sprejetje sporazumov o partnerstvu, sprejetje ali spremembo programov ter uporabo finančnih popravkov, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Izvedbena pooblastila v zvezi s formatom, ki se uporablja za poročanje o nepravilnostih, elektronske podatke, ki jih je treba evidentirati in shraniti ter za predlogo za končno poročilo o uspešnosti, bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. Čeprav so ti akti splošne narave, bi bilo treba uporabiti svetovalni postopek, saj določajo le tehnične vidike, obrazce in predloge. Izvedbena pooblastila v zvezi z določitvijo razdelitve finančnih dodelitev za ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad bi bilo treba sprejeti brez postopkov v odboru, saj zgolj odražajo uporabo predhodno določene metodologije izračuna. (72)Ker bi se morala Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ali kateri koli akt, ki se uporablja za programsko obdobje 2014–2020, še naprej uporabljati za programe in operacije, ki jih podpirajo skladi v programskem obdobju 2014–2020. Ker se pričakuje, da se bo obdobje izvajanja Uredbe (EU) št. 1303/2013 podaljšalo na programsko obdobje, ki ga zajema ta uredba, in da bi se zagotovilo kontinuirano izvajanje nekaterih operacij, odobrenih s to uredbo, bi bilo treba uvesti določbe o fazah. Vsaka posamezna faza večfazne operacije, ki je usmerjena v isti splošni cilj, bi se morala izvajati v skladu s pravili za programsko obdobje, v katerem prejema financiranje. (73)Ciljev te uredbe, in sicer okrepitve ekonomske, socialne in teritorialne kohezije ter določitve skupnih finančnih pravil za del proračuna Unije, ki se izvršuje v okviru deljenega upravljanja, po eni strani zaradi obsega razlik v stopnjah razvoja različnih regij in zaostalosti regij z najbolj omejenimi možnostmi ter omejenih finančnih sredstev držav članic in regij, po drugi strani pa zaradi potrebe po usklajenem izvedbenem okviru, ki bi zajemal več skladov Unije v okviru deljenega upravljanja, države članice ne morejo zadovoljivo doseči. Ker se ti cilji lahko bolje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (74)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: naslov i

cilji in splošna pravila o podpori POGLAVJE I

Predmet urejanja in opredelitve pojmov Člen 1

Predmet urejanja in področje uporabe 1.Ta uredba določa: (a)finančna pravila za Evropski sklad za regionalni razvoj (v nadaljnjem besedilu: ESRR), Evropski socialni sklad plus (v nadaljnjem besedilu: ESS+), Kohezijski sklad, Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (v nadaljnjem besedilu: ESPR), Sklad za azil in migracije (v nadaljnjem besedilu: AMIF), Sklad za notranjo varnost (v nadaljnjem besedilu: SNV) in instrument za upravljanje meja in vizume (v nadaljnjem besedilu: IUMV) (v nadaljnjem besedilu: skladi); (b)skupne določbe, ki se uporabljajo za ESRR, ESS+, Kohezijski sklad in ESPR. 2.Ta uredba se ne uporablja za področja zaposlovanja in socialnih inovacij ter zdravja znotraj ESS+ in za komponente neposrednega ali posrednega upravljanja ESPR, AMIF, SNV in IUM, razen za tehnično pomoč na pobudo Komisije. 3.Člena 4 in 10, poglavje III naslova II, poglavje II naslova III in naslov VIII se ne uporabljajo za AMIF, SNV in IUMV. 4.Naslov VIII se ne uporablja za ESPR. 5.Člen 11 poglavja II in člen 15 poglavja III naslova II, poglavje I naslova III, členi 33 do 36 in člen 38(1) do (4) poglavja I, člen 39 poglavja II, člen 45 poglavja III naslova IV, členi 67, 71, 73 in 74 poglavja II ter poglavje III naslova VI se ne uporabljajo za programe Interreg. 6.Uredbe za posamezne sklade, navedene v nadaljevanju, lahko določajo dopolnilna pravila k tej uredbi, ki niso v nasprotju s to uredbo. V primeru dvoma o uporabi te uredbe in uredb za posamezne sklade prevlada ta uredba: (a)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o ESRR in Kohezijskem skladu); (b)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o ESS+); (c)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o evropskem teritorialnem sodelovanju); (d)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o ESPR);

(e)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o AMIF); (f)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o SNV) ; (g)Uredba (EU) [...] (v nadaljnjem besedilu: uredba o IUMV) . Člen 2

Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„ustrezna priporočila za posamezne države“ pomeni priporočila Sveta, sprejeta v skladu s členom 121(2) in členom 148(4) PDEU v zvezi s strukturnimi izzivi, ki jih je ustrezno obravnavati v okviru večletnih naložb, ki sodijo na področje uporabe skladov, kakor je določeno v uredbah za posamezne sklade, in ustrezna priporočila, sprejeta v skladu s členom [XX] Uredbe (EU) [številka nove uredbe o upravljanju energetske unije] Evropskega parlamenta in Sveta; (2)„veljavno pravo“ pomeni pravo Unije in nacionalno pravo v zvezi z njegovo uporabo; (3)„operacija“ pomeni: (a)projekt, pogodbo, ukrep ali skupino projektov, izbranih v okviru zadevnih programov; (b)v okviru finančnih instrumentov prispevek programa v finančni instrument in nadaljnjo finančno podporo, ki jo ta finančni instrument zagotavlja končnim prejemnikom; (4)„operacija strateškega pomena“ pomeni operacijo, ki bistveno prispeva k doseganju ciljev programa in za katero veljajo posebni ukrepi za spremljanje in komuniciranje; (5)„prednostna naloga“ v okviru AMIF, SNV in IUMV pomeni specifični cilj; v okviru ESPR pomeni „vrsto področij podpore“, kot je navedeno v nomenklaturi iz Priloge III k uredbi o ESPR; (6)„specifični cilj“ v okviru ESPR se razume kot „področja podpore“ iz Priloge III k uredbi o ESPR; (7)„posredniški organ“ pomeni katero koli osebo javnega ali zasebnega prava, ki deluje pod pristojnostjo organa upravljanja ali izvaja naloge v imenu tega organa; (8)„upravičenec“ pomeni: (a)osebo javnega ali zasebnega prava, subjekt, ki je ali ni pravna oseba, ali fizično osebo, odgovorno za začetek ali za začetek in izvajanje operacij; (b)v okviru javno-zasebnih partnerstev osebo javnega prava, ki začne izvajati operacijo javno-zasebnega partnerstva, ali zasebnega partnerja, ki je bil izbran za njeno izvajanje; (c)v okviru shem državne pomoči podjetje, ki prejme pomoč; (d)v okviru finančnih instrumentov organ, ki izvaja holdinški sklad, ali, kadar struktura holdinškega sklada ne obstaja, organ, ki izvaja posebni sklad, ali, kadar organ upravljanja upravlja finančni instrument, organ upravljanja; (9)„sklad za manjše projekte“ pomeni operacijo v okviru programa Interreg, katerega cilj je izbor in izvajanje projektov z omejenim finančnim obsegom;

(10)„cilji“ pomeni vnaprej dogovorjeno vrednost, ki jo je treba doseči ob koncu programskega obdobja v zvezi s kazalnikom, vključenim v specifičen cilj; (11)„mejnik“ pomeni vmesno vrednost, ki jo je kadar koli v programskem obdobju treba doseči v zvezi s kazalnikom, vključenim v specifičen cilj; (12)„kazalnik učinka“ pomeni kazalnik za merjenje posebnih rezultatov intervencije; (13)„kazalnik rezultatov“ pomeni kazalnik za merjenje kratkoročnih učinkov podprtih intervencij, s posebnim poudarkom na neposrednih naslovnikih, ciljni populaciji ali uporabnikih infrastrukture; (14)„operacija javno-zasebnega partnerstva“ pomeni operacijo, ki se izvaja v okviru partnerstva med javnimi organi in zasebnim sektorjem v skladu s sporazumom o javno-zasebnem partnerstvu, in katere cilj je zagotavljanje javnih storitev z izmenjavo tveganj, združevanjem strokovnega znanja zasebnega sektorja ali dodatnih virov kapitala; (15)„finančni instrument“ pomeni strukturo, prek katere se zagotavljajo finančni produkti; (16)„finančni produkt“ pomeni naložbe v lastniški kapital ali navidezni lastniški kapital, posojila in jamstva, kot so opredeljena v členu 2 Uredbe (EU, Euratom) [...] (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). (17)„končni prejemnik“ pomeni pravno ali fizično osebo, ki prejme podporo iz skladov prek upravičenca sklada za manjše projekte ali iz finančnega instrumenta; (18)„prispevek iz programa“ pomeni podporo za finančni instrument iz skladov in iz nacionalnega javnega in zasebnega sofinanciranja, če to obstaja; (19)„organ, ki izvaja finančni instrument“ pomeni osebo javnega ali zasebnega prava, ki izvaja naloge holdinškega sklada ali posebnega sklada; (20)„holdinški sklad“ pomeni sklad, ki ga je ustanovil organ upravljanja v okviru enega ali več programov z namenom izvajanja finančnih instrumentov prek enega ali več posebnih skladov; (21)„posebni sklad“ pomeni sklad, ki ga je ustanovil organ upravljanja ali holdinški sklad z namenom zagotavljanja finančnih produktov končnim prejemnikom; (22)„učinek vzvoda“ pomeni znesek vračljivega financiranja, zagotovljen končnim prejemnikom, deljen z zneskom prispevka iz skladov; (23)„množiteljsko razmerje“ v okviru jamstvenih instrumentov pomeni razmerje med vrednostjo osnovnih izplačanih novih posojil in naložb v lastniški kapital ali navidezni lastniški kapital ter zneskom prispevka iz programa, ki je bil, kot je bilo dogovorjeno v pogodbah o jamstvu, rezerviran za kritje pričakovanih in nepričakovanih izgub iz naslova teh novih posojil in naložb v lastniški kapital ali navidezni lastniški kapital; (24)„stroški upravljanja“ pomeni neposredne ali posredne stroške, povrnjene na podlagi dokazila o odhodkih, ki so nastali pri izvajanju finančnih instrumentov; (25)„provizije za upravljanje“ pomeni ceno za opravljene storitve, kakor je določena v sporazumu o financiranju med organom upravljanja in organom, ki izvaja holdinški ali posebni sklad, ter, kjer je primerno, med organom, ki izvaja holdinški slad, in organom, ki izvaja posebni sklad; (26)„premestitev“ pomeni prerazporeditev enake ali podobne dejavnosti ali njenega dela v smislu člena 2(61a) Uredbe Komisije (EU) št. 651/2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 PDEU; (27)„javni prispevek“ pomeni kakršen koli prispevek za financiranje operacij iz proračuna nacionalnih, regionalnih ali lokalnih javnih organov ali evropskega združenja za teritorialno sodelovanje, ustanovljenega v skladu z Uredbo (ES) št. 1082/2006 Evropskega parlamenta in Sveta, proračuna Unije za sklade, proračuna oseb javnega prava ali proračuna združenj javnih organov ali oseb javnega prava in za namene določitve stopnje sofinanciranja programov ESS+ ali prednostnih nalog lahko vključuje kakršna koli finančna sredstva, ki jih skupaj prispevajo delodajalci in delavci; (28)„obračunsko leto“ pomeni obdobje od 1. julija do 30. junija naslednjega leta, razen za prvo obračunsko leto programskega obdobja, ki se začne z dnem začetka upravičenosti odhodkov in konča s 30. junijem 2022; zadnje obračunsko leto pa pomeni obdobje od 1. julija 2029 do 30. junija 2030; (29)„nepravilnost“ pomeni vsako kršitev veljavnega prava, ki je posledica delovanja ali opustitve s strani gospodarskega subjekta, vključenega v izvajanje skladov, ki zaradi neupravičenih odhodkov škoduje ali bi škodovala proračunu Unije.

(30)„resna pomanjkljivost“ pomeni pomanjkljivost v uspešnem delovanju upravljavskega in kontrolnega sistema programa, pri katerem so potrebne bistvene izboljšave v upravljavskih in kontrolnih sistemih ter pri katerem se katera koli od ključnih zahtev 2, 4, 5, 9, 12, 13 in 15 iz Priloge X ali dve ali več drugih ključnih zahtev glede na oceno uvrstijo v kategoriji 3 in 4 iz te priloge; (31)„skupna stopnja napake“ pomeni vsoto napovedanih naključnih napak in, če je to ustrezno, sistemskih napak in nepopravljenih izjemnih napak, deljeno s populacijo; (32)„stopnja preostalih napak“ pomeni skupno stopnjo napake, zmanjšano za finančne popravke, ki jih uporabi država članica in katerih namen je zmanjšati tveganja, ki jih je ugotovila revizijska oblast pri svojih revizijah operacij; (33)„končana operacija“ pomeni operacijo, ki je bila fizično zaključena ali popolnoma izvedena, za katero so upravičenci izvršili vsa zadevna izplačila, njim pa je bil izplačan ustrezen javni prispevek; (34)„vzorčna enota“ pomeni eno od enot, ki je lahko operacija, projekt znotraj operacije ali zahtevek upravičenca za plačilo, na katere se razdeli populacija za namene vzorčenja; (35)„depozitni račun“ v primeru operacije javno-zasebnega partnerstva pomeni bančni račun, ki ga ureja pisni sporazum med javnim organom upravičencem in zasebnim partnerjem, ki ga odobri organ upravljanja ali posredniški organ, za plačila med obdobjem upravičenosti in/ali po njem; (36)„udeleženec“ pomeni fizično osebo, ki ima koristi od operacije, vendar ne prejema finančne podpore iz skladov; (37)„prilagajanje na podnebne spremembe“ pomeni postopek za zagotovitev, da je infrastruktura odporna na škodljive vplive podnebja v skladu z nacionalnimi predpisi in smernicami, če so na voljo, ali mednarodno priznanimi standardi. Člen 3

Izračun rokov za ukrepanje Komisije Kadar je rok za ukrepanje Komisije določen, se ta rok začne, ko država članica predloži vse informacije v skladu z zahtevami iz te uredbe ali uredb za posamezne sklade. Ta rok se začasno ustavi z dnem, ki sledi dnevu, na katerega Komisija državi članici pošlje svoje pripombe ali zahtevo za popravljene dokumente, in ta ustavitev traja, dokler se država članica ne odzove. POGLAVJE II

Cilji politike in načela za podporo skladov Člen 4

Cilji politike 1.ESRR, ESS+, Kohezijski sklad in ESPR podpirajo naslednje cilje politike: (a)pametnejša Evropa s spodbujanjem inovativne in pametne gospodarske preobrazbe; (b)bolj zelena, nizkoogljična Evropa s spodbujanjem prehoda na čisto in pravično energijo, zelene in modre naložbe, krožno gospodarstvo, prilagajanje podnebnim spremembam ter preprečevanje in upravljanje tveganj; (c)bolj povezana Evropa z izboljšanjem mobilnosti in regionalne povezljivosti IKT; (d)bolj socialna Evropa za izvajanje evropskega stebra socialnih pravic; (e)Evropa, ki je bliže državljanom, in sicer s spodbujanjem trajnostnega in celostnega razvoja mest, podeželja in obalnih območij ter lokalnih pobud. 2.ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad prispevajo k ukrepom Unije, ki vodijo h krepitvi njene ekonomske, socialne in teritorialne kohezije v skladu s členom 174 PDEU z uresničevanjem naslednjih ciljev:

(a)cilja „naložbe za delovna mesta in rast“ v državah članicah in regijah, ki ga podpirajo ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad; in (b)cilja „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg), ki ga podpira ESRR. 3.Države članice zagotovijo informacije o podpori ciljem na področju okolja in podnebnih sprememb z uporabo metodologije, ki temelji na vrstah intervencij, za vsak sklad. Ta metodologija obsega določitev posebnega korekcijskega koeficienta za podporo na ravni, ki odraža obseg, v katerem taka podpora prispeva k okoljskim in podnebnim ciljem. V primeru ESRR, ESS+ in Kohezijskega sklada se korekcijski koeficienti pripišejo razsežnostim in kodam za vrste intervencij iz Priloge I. 4.Države članice in Komisija zagotovijo usklajevanje, dopolnjevanje in skladnost skladov in drugih instrumentov Unije, kot je program za podporo reformam, vključno z orodjem za izvajanje reform in instrumentom za tehnično podporo. Pri tem čim bolje izkoristijo zadevne mehanizme za usklajevanje, katerih namen je preprečevanje podvajanja med načrtovanjem in izvajanjem. Člen 5

Deljeno upravljanje 1.Države članice in Komisija izvršujejo proračun Unije, dodeljen skladom v okviru deljenega upravljanja v skladu s členom [63] Uredbe (EU, Euratom) [številka nove finančne uredbe] (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba). 2.Vendar pa Komisija izvršuje znesek podpore iz Kohezijskega sklada, ki je bil prerazporejen na instrument za povezovanje Evrope (CEF), evropsko pobudo URBAN in medregionalne inovativne naložbe, znesek podpore iz ESS+, ki je bil prerazporejen na transnacionalno sodelovanje, zneske, prispevane v sklad InvestEU, in tehnično pomoč na pobudo Komisije v okviru neposrednega ali posrednega upravljanja v skladu s [točkama (a) in (c) člena 62(1)] finančne uredbe. 3.Komisija lahko izvaja sodelovanje najbolj oddaljenih regij znotraj cilja „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg) v okviru posrednega upravljanja. Člen 6

Partnerstvo in upravljanje na več ravneh 1.Vsaka država članica organizira partnerstvo s pristojnimi regionalnimi in lokalnimi organi. To partnerstvo vključuje vsaj naslednje partnerje: (a)urbane in druge javne organe; (b)ekonomske in socialne partnerje; (c)ustrezne organe, ki predstavljajo civilno družbo, okoljske partnerje ter organe, odgovorne za spodbujanje socialne vključenosti, temeljnih pravic, pravic invalidov, enakosti spolov in nediskriminacije. 2.Država članica v skladu z načelom upravljanja na več ravneh vključi te partnerje v pripravo sporazumov o partnerstvu ter v pripravo in izvajanje programov, vključno s sodelovanjem v odborih za spremljanje v skladu s členom 34. 3.Organizacija in izvajanje partnerstva se izvajata v skladu z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 240/2014. 4.Komisija se vsaj enkrat na leto posvetuje o izvajanju programov z organizacijami, ki predstavljajo partnerje na ravni Unije. naslov ii

strateški pristop POGLAVJE I

Sporazum o partnerstvu Člen 7

Priprava in predložitev sporazuma o partnerstvu 1.Vsaka država članica pripravi sporazum o partnerstvu, ki določa ureditve za učinkovito in uspešno uporabo skladov v obdobju od 1. januarja 2021 do 31. decembra 2027.

2.Država članica sporazum o partnerstvu predloži Komisiji pred predložitvijo prvega programa ali hkrati z njo. 3.Sporazum o partnerstvu se lahko predloži skupaj z ustreznim letnim nacionalnim programom reform. 4.Država članica pripravi sporazum o partnerstvu v skladu s predlogo iz Priloge II. Sporazum o partnerstvu lahko vključi v enega izmed svojih programov. 5.Programi Interreg se lahko predložijo Komisiji pred predložitvijo sporazuma o partnerstvu. Člen 8

Vsebina sporazuma o partnerstvu Sporazum o partnerstvu vsebuje naslednje elemente: (a)izbrane cilje politike z navedbo v okviru katerih skladov in programov se bodo ti cilji izvajali in zadevno utemeljitvijo ter, če je to primerno, utemeljitev za uporabo načina izvajanja sklada InvestEU, pri čemer se upoštevajo ustrezna priporočila za posamezne države; (b)za vsakega od izbranih ciljev politike iz točke (a): (i) povzetek izbir politike in glavnih rezultatov, ki se pričakujejo za vsak sklad, tudi prek uporabe sklada InvestEU, če je primerno; (ii) usklajevanje, razmejevanje in dopolnjevanje med skladi in, če je ustrezno, usklajevanje med nacionalnimi in regionalnimi programi; (iii) dopolnjevanje med skladi in drugimi instrumenti Unije, vključno s strateškimi integriranimi projekti LIFE in strateškimi naravovarstvenimi projekti; (c)predhodne finančne dodelitve iz vsakega sklada glede na cilj politike na nacionalni ravni, ki spoštujejo pravila za posamezne sklade v zvezi s tematsko osredotočenostjo; (d)če je ustrezno, razčlenitev finančnih sredstev glede na kategorijo regij, pripravljeno v skladu s členom 102(2), in zneske dodelitev, za katere se predlaga prerazporeditev med kategorijami regij v skladu s členom 105; (e)zneske, ki jih je treba prispevati v sklad InvestEU glede na sklad in kategorijo regij; (f)seznam načrtovanih programov v okviru skladov z ustreznimi predhodnimi dodelitvami glede na sklad in ustrezen nacionalni prispevek glede na kategorijo regij; (g)povzetek ukrepov, ki jih zadevna država članica sprejme za okrepitev upravne zmogljivosti za izvajanje skladov. Kar zadeva cilj „evropsko teritorialno sodelovanje“ (Interreg) sporazum o partnerstvu vsebuje le seznam načrtovanih programov. Člen 9

Sprejetje sporazuma o partnerstvu 1.Komisija oceni sporazum o partnerstvu in njegovo skladnost s to uredbo ter pravili za posamezne sklade. Komisija v svoji oceni zlasti upošteva ustrezna priporočila za posamezne države. 2.Komisija lahko poda pripombe na sporazum o partnerstvu, ki ga predloži država članica, v treh mesecih po datumu njegove predložitve.

3.Država članica ob upoštevanju pripomb Komisije pregleda sporazum o partnerstvu. 4.Komisija sprejme odločitev z izvedbenim aktom, s katerim se sporazum o partnerstvu sprejme najpozneje v štirih mesecih od datuma predložitve tega sporazuma o partnerstvu s strani zadevne države članice. Sporazum o partnerstvu se ne spremeni. 5.Če se, v skladu s členom 7(4), sporazum o partnerstvu vključi v program, Komisija sprejme odločitev z izvedbenim aktom, s katerim se ta program sprejme najpozneje v šestih mesecih od datuma predložitve tega programa s strani zadevne države članice. Člen 10

Uporaba ESRR , ESS+, Kohezijskega sklada in ESPR, ki se izvajajo prek sklada InvestEU 1.Države članice lahko v okviru partnerskega sporazuma ali zahteve za spremembo programa dodelijo znesek ESRR, ESS+, Kohezijskega sklada in ESPR, ki ga je treba prispevati v sklad InvestEU ter zagotoviti prek proračunskih jamstev. Znesek, ki ga je treba prispevati v sklad InvestEU, ne sme preseči 5 % skupne dodelitve vsakega sklada, razen v ustrezno utemeljenih primerih. Taki prispevki ne predstavljajo prerazporeditev sredstev v okviru člena 21. 2.Za sporazum o partnerstvu se lahko dodelijo sredstva za tekoče in prihodnja koledarska leta. Za zahtevo za spremembo programa se lahko dodelijo le sredstva za prihodnja koledarska leta. 3.Znesek iz odstavka 1 se uporabi za rezervacije dela jamstva EU v okviru razdelka države članice. 4.Če se sporazum o prispevku, kakor je določen v členu [9] [uredbe o skladu InvestEU], ne sklene do 31. decembra 2021 za znesek iz odstavka 1, dodeljen v skladu s sporazumom o partnerstvu, država članica predloži zahtevo za spremembo programa ali programov, da se ustrezni znesek uporabi. Sporazum o prispevku za znesek iz odstavka 1, dodeljen v zahtevi za spremembo programa, se sklene hkrati s sprejetjem sklepa o spremembi programa. 5.Če se sporazum o jamstvu, kakor je določen v členu [9] [uredbe o skladu InvestEU], ne sklene v devetih mesecih od odobritve sporazuma o prispevku, se ustrezni zneski, vplačani v skupni sklad za rezervacije kot rezervacije, prerazporedijo nazaj na program ali programe in država članica predloži ustrezno zahtevo za spremembo programa. 6.Če se sporazum o jamstvu, kakor je določen v členu [9] [uredbe o skladu InvestEU], ne izvede v celoti v štirih letih od podpisa sporazuma o jamstvu, lahko država članica zahteva, da se zneski, dodeljeni v skladu s sporazumom o jamstvu, ki pa ne zajemajo osnovnih posojil ali drugih instrumentov, povezanih s tveganjem, obravnavajo v skladu z odstavkom 5. 7.Sredstva, ki se ustvarijo iz zneskov, prispevanih v sklad InvestEU, ali ki jih je mogoče pripisati tem zneskom, pri čemer se zagotovijo prek proračunskih jamstev, se dajo na voljo državi članici in se uporabijo za podporo v okviru istega cilja ali ciljev v obliki finančnih instrumentov. 8.Komisija sklene, da se v proračun ponovno vključijo prispevani zneski, ki se niso uporabili za sklad InvestEU za leto, v katerem se odobri ustrezna sprememba programa. Taka ponovna vključitev v proračun se morebiti ne bo izvajala za obdobje po letu 2027. Rok za sprostitev proračunskih obveznosti za znesek, ki se ponovno vključi v proračun, v skladu s členom 99 začne teči od leta, v katerem je bil prispevek ponovno vključen v proračun. POGLAVJE II

Omogočitveni pogoji in okvir uspešnosti Člen 11

Omogočitveni pogoji 1.Za vsak specifični cilj so v tej uredbi določeni predpogoji za učinkovito in uspešno izvajanje (v nadaljnjem besedilu: omogočitveni pogoji). V Prilogi III so določeni horizontalni omogočitveni pogoji, ki se uporabljajo za vse specifične cilje in merila, potrebna za oceno njihovega izpolnjevanja. V Prilogi IV so določeni tematski omogočitveni pogoji za ESRR, Kohezijski sklad in ESS+ in merila, potrebna za oceno njihovega izpolnjevanja. 2.Država članica pri pripravi programa ali uvedbi novega specifičnega cilja kot dela spremembe programa oceni, ali so omogočitveni pogoji, ki so povezani z izbranim specifičnim ciljem, izpolnjeni. Omogočitveni pogoj je izpolnjen, če so izpolnjena vsa povezana merila. Država članica v vsakem programu ali spremembi programa opredeli izpolnjene in neizpolnjene omogočitvene pogoje in, če meni, da je omogočitveni pogoj izpolnjen, to utemelji.

3.Če omogočitveni pogoj ni izpolnjen v času odobritve programa ali spremembe programa, mora država članica poročati Komisiji, takoj ko meni, da je omogočitveni pogoj izpolnjen in to utemeljiti. 4.Komisija v treh mesecih po prejetju informacij iz odstavka 3 izvede oceno in obvesti državo članico, če se strinja z izpolnitvijo. Če se Komisija ne strinja z oceno države članice, o tem obvesti državo članico in ji omogoči, da v enem mesecu predloži svoje pripombe. 5.Odhodkov v zvezi z operacijami, povezanimi s specifičnim ciljem, ni mogoče vključiti v zahtevke za plačila, dokler Komisija ne obvesti države članice o izpolnitvi omogočitvenega pogoja v skladu z odstavkom 4. Prvi pododstavek se ne uporablja za operacije, ki prispevajo k izpolnitvi ustreznega omogočitvenega pogoja. 6.Država članica zagotovi izpolnitev omogočitvenih pogojev in njihovo uporabo v celotnem programskem obdobju. Komisijo obvesti o kakršni koli spremembi, ki vpliva na izpolnitev omogočitvenih pogojev. Če Komisija meni, da omogočitveni pogoj ni več izpolnjen, o tem obvesti državo članico in ji omogoči, da v enem mesecu predloži svoje pripombe. Če Komisija ugotovi, da omogočitveni pogoj še vedno ni izpolnjen, odhodkov v zvezi z zadevnim specifičnim ciljem ni mogoče vključiti v zahtevke za plačila po datumu, ko Komisija o tem obvesti državo članico. 7.Priloga IV se ne uporablja za programe, podprte v okviru ESPR. Člen 12

Okvir uspešnosti 1.Država članica vzpostavi okvir uspešnosti, ki omogoča spremljanje in ocenjevanje uspešnosti programa ter poročanje o njej in prispeva k merjenju splošne uspešnosti skladov. Okvir uspešnosti sestavljajo: (a)kazalniki učinka in rezultatov, povezani s specifičnimi cilji iz uredb za posamezne sklade; (b) mejniki, ki jih je treba doseči do konca leta 2024 za kazalnike učinka; in (c) cilji, ki jih je treba doseči do konca leta 2029 za kazalnike učinka in rezultatov. 2.Mejniki in cilji se določijo za vsak specifični cilj znotraj programa, z izjemo tehnične pomoči in specifičnega cilja, ki obravnava materialno prikrajšanost iz člena [4(c)(vii)] uredbe o ESS+. 3.Mejniki in cilji omogočajo Komisiji in državi članici, da merita napredek pri doseganju specifičnih ciljev. Izpolnjujejo zahteve iz člena [33 (3)] finančne uredbe. Člen 13

Metodologije za vzpostavitev okvira uspešnosti 1.Metodologije za vzpostavitev okvira uspešnosti vključujejo: (a)merila, ki jih država članica uporablja pri izboru kazalnikov; (b)uporabljene podatke ali dokaze, zagotavljanje kakovosti podatkov in metodo izračuna;

(c)dejavnike, ki lahko vplivajo na doseganje mejnikov in ciljev ter načine, kako so bili upoštevani. 2.Država članica mora na zahtevo Komisije te metodologije dati na voljo. Člen 14

Vmesni pregled 1.Pri programih, ki jih podpirajo ESRR, ESS+ in Kohezijski sklad, država članica pregleda vsak program, pri čemer upošteva naslednje elemente: (a)izzive, opredeljene v ustreznih priporočilih za posamezne države, sprejetih v letu 2024; (b)socialno-ekonomske razmere v zadevni državi članici ali regiji; (c)napredek pri doseganju mejnikov; (d)izid tehnične prilagoditve iz člena 104(2), če je primerno. 2.Država članica Komisiji do 31. marca 2025 predloži zahtevo za spremembo vsakega programa v skladu s členom 19(1). Država članica spremembo utemelji na podlagi elementov iz odstavka 1. Pregledan program vsebuje: (a)dodelitve finančnih sredstev glede na prednostne naloge, vključno z zneski za leti 2026 in 2027; (b)pregledane ali nove cilje; (c)pregledane dodelitve finančnih sredstev na podlagi tehnične prilagoditve iz člena 104(2), vključno z zneski za leta 2025, 2026 in 2027, če je primerno. 3.Če se kot rezultat pregleda predloži nov program, so v finančnem načrtu iz točke (ii) člena 17(3)(f) zajete skupne finančne odobritve za vsak sklad od leta odobritve programa dalje. POGLAVJE III

Ukrepi, povezani z dobrim gospodarskim upravljanjem Člen 15

Ukrepi za povezovanje uspešnosti skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem 1.Komisija lahko od države članice zahteva, da pregleda ustrezne programe in predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. To se lahko zahteva iz naslednjih razlogov: (a) za podporo izvajanju ustreznih priporočil za posamezne države, sprejetih v skladu s členom 121(2) PDEU, in ustreznih priporočil Sveta, sprejetih v skladu s členom 148(4) PDEU, naslovljenih na zadevno državo članico; (b) za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta, naslovljenih na zadevno državo članico in sprejetih v skladu s členom 7(2) ali členom 8(2) Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta, pod pogojem, da se te spremembe štejejo za potrebne, da se pomaga popraviti makroekonomska neravnotežja.

2.Zahteva Komisije, naslovljena na državo članico v skladu z odstavkom 1, je upravičena, kadar je potrebna podpora za izvajanje ustreznih priporočil, pri čemer Komisija navede programe ali prednostne naloge, ki jih po njenem mnenju to zadeva, ter naravo pričakovanih sprememb. 3.Država članica v roku dveh mesecev po prejetju zahteve iz odstavka 1 nanjo odgovori, pri čemer navede spremembe ustreznih programov, ki so po njenem mnenju potrebne, in razloge za te spremembe ter opredeli zadevne programe ter naravo predlaganih sprememb, navede pa tudi njihove pričakovane učinke na izvajanje priporočil in skladov. Komisija po potrebi v roku enega meseca po prejetju tega odgovora da pripombe. 4.Država članica v roku dveh mesecev po predložitvi odgovora iz odstavka 3 predloži predlog o spremembi ustreznih programov. 5.Če Komisija ne predloži pripomb ali kadar se prepriča, da so vse njene pripombe ustrezno upoštevane, sprejme sklep o odobritvi sprememb ustreznih programov v roku iz člena [19(4)]. 6.Kadar se država članica ne odzove na zahtevo, podano v skladu z odstavkom 1, z učinkovitim ukrepanjem v rokih iz odstavkov 3 in 4, lahko Komisija začasno ustavi vsa plačila za zadevne programe ali prednostne naloge ali njihov del v skladu s členom 91. 7.Komisija Svetu predlaga začasno ustavitev dela ali vseh obveznosti ali plačil za enega ali več programov države članice v naslednjih primerih: (a)kadar Svet v skladu s členom 126(8) ali členom 126(11) PDEU sklene, da država članica ni sprejela učinkovitih ukrepov za odpravo čezmernega primanjkljaja; (b)kadar Svet v skladu s členom 8(3) Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejme dve zaporedni priporočili v istem postopku v zvezi z neravnotežjem, ker je država članica predložila neustrezen popravni akcijski načrt; (c)kadar Svet v istem postopku v zvezi z neravnotežjem v skladu s členom 10(4) Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejme dva zaporedna sklepa, s katerima ugotovi neupoštevanje s strani države članice, ker ta ni sprejela priporočenih popravljalnih ukrepov; (d)kadar Komisija sklene, da država članica ni sprejela ukrepov iz Uredbe Sveta (ES) št. 332/2002, in posledično odloči, da ne bo odobrila izplačila finančne pomoči, odobrene tej državi članici; (e)kadar Svet sklene, da država članica ni ravnala skladno s programom za makroekonomsko prilagoditev iz člena 7 Uredbe (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ali z ukrepi, zahtevanimi v sklepu Sveta, sprejetem v skladu s členom 136(1) PDEU. Prednost se nameni začasni ustavitvi obveznosti: plačila se začasno ustavijo le, kadar je treba takoj ukrepati in v primeru vztrajne neskladnosti. Začasna ustavitev plačil velja za zahtevke za plačila, vložene za zadevne programe po datumu sklepa o začasni ustavitvi. Komisija lahko zaradi izjemnih gospodarskih okoliščin ali na podlagi obrazložene zahteve zadevne države članice, ki je bila na Komisijo naslovljena v 10 dneh po sprejetju sklepa ali priporočila iz prejšnjega odstavka, Svetu priporoči, da prekliče začasno ustavitev iz istega pododstavka. 8.Šteje se, da Svet sprejme predlog Komisije v zvezi z začasno ustavitvijo obveznosti, razen če Svet z izvedbenim aktom v enem mesecu od predložitve predloga Komisije s kvalificirano večino sklene, da se predlog zavrne. Začasna ustavitev obveznosti velja za obveznosti iz skladov za zadevno državo članico od 1. januarja v letu, ki sledi sklepu o začasni ustavitvi. Svet na predlog Komisije iz odstavka 7 z izvedbenim aktom sprejme odločitev v zvezi z začasno ustavitvijo plačil. 9.Obseg in raven začasne ustavitve obveznosti ali plačil, ki se odredi, sta sorazmerna, spoštujeta enako obravnavanje držav članic in upoštevata gospodarske in socialne razmere zadevne države članice, zlasti stopnjo brezposelnosti, stopnjo revščine ali socialne izključenosti v zadevni državi članici glede na povprečje Unije in vpliv začasne ustavitve na gospodarstvo zadevne države članice. Vpliv začasnih ustavitev na programe izjemnega pomena za obravnavanje neugodnih gospodarskih ali socialnih pogojev je poseben dejavnik, ki ga je treba upoštevati. 10.Začasna ustavitev obveznosti je omejena na največ 25 % obveznosti v zvezi z naslednjim koledarskim letom za sklade ali 0,25 % nominalnega BDP, pri čemer se upošteva nižji znesek v katerem koli od naslednjih primerov: (a)v prvem primeru neskladnosti s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz točke (a) odstavka 7; (b)v prvem primeru neskladnosti v zvezi s popravnim akcijskim načrtom v okviru postopka v zvezi s čezmernim neravnotežjem iz točke (b) odstavka 7;

(c)v primeru neskladnosti s predlaganimi popravnimi ukrepi v skladu s postopkom v zvezi s čezmernim neravnotežjem iz točke (c) odstavka 7; (d)v prvem primeru neskladnosti iz točk (d) in (e) odstavka 7. V primeru vztrajne neskladnosti lahko začasna ustavitev obveznosti preseže najvišje odstotke, določene v prvem pododstavku. 11.Svet na predlog Komisije odpravi ustavitev obveznosti v skladu s postopkom iz odstavka 8 v naslednjih primerih: (a)kadar je postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem začasno odložen v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 ali Svet v skladu s členom 126(12) PDEU sklene, da prekliče sklep o obstoju čezmernega primanjkljaja; (b)kadar Svet potrdi popravni akcijski načrt, ki ga je zadevna država članica predložila v skladu s členom 8(2) Uredbe (EU) št. 1176/2011, ali je postopek v zvezi čezmernim neravnotežjem začasno odložen v skladu s členom 10(5) navedene uredbe ali je Svet zaključil postopek v zvezi s čezmernim neravnotežjem v skladu s členom 11 navedene uredbe; (c)kadar Komisija sklene, da je država članica sprejela ustrezne ukrepe iz Uredbe (ES) št. 332/2002; (d)kadar Komisija sklene, da je zadevna država članica sprejela ustrezne ukrepe za izvajanje programa za prilagoditev iz člena 7 Uredbe (EU) št. 472/2013 ali ukrepe, zahtevane na podlagi sklepa Sveta v skladu s členom 136(1) PDEU. Ko Svet odpravi začasno ustavitev obveznosti, Komisija v proračun ponovno vključi začasno ustavljene obveznosti v skladu s členom [8] Uredbe Sveta (EU, Euratom) [ […] (uredba o VFO)]. Začasno ustavljenih obveznosti v obdobju po letu 2027 morebiti ne bo mogoče ponovno vključiti v proračun. Rok za sprostitev proračunskih obveznosti za znesek, ki se ponovno vključi v proračun, v sklad