SL Uradni list Evropske unije C 157/4

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 157/04

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„DINDE DE BRESSE“

ES št.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—  ime proizvoda — ☒ opis proizvoda — ☒ geografsko območje —  dokazilo o poreklu — ☒ metoda pridobivanja — ☒ povezanost — ☒ označevanje — ☒ nacionalne zahteve — ☒ drugo (napotitve na nadzorne organe)

2. Vrsta spremembe

—  sprememba enotnega dokumenta ali povzetka — ☒ sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena —  sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) —  začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe

3.1 Postavka „Opis proizvoda“

Opis proizvoda se dopolni s predpisanim skupnim trajanjem vzreje, ki je najmanj 28 tednov.

Največja teža puranov se črta.

Puran „Dinde de Bresse“ se trži izključno za praznike ob koncu leta; pojasni se, da to obdobje traja od 1. novembra do 31. januarja, potem ko se izležejo purančki.

Navedeni so načini pakiranja puranov: purani se lahko tržijo z „odstranjenim črevesjem“, „pripravljeni za peko“ ali „brez drobovja“ z glavo in ovratnikom. Izpolnjevati morajo naslednje zahteve: imeti morajo dobro razvito mišičevje ter biti dobro zamaščeni in mesnati, fileji pa morajo biti dobro razviti; koža mora biti tanka, čista in brez puha, raztrganin, udarnin ali neobičajnega obarvanja.

3.2 Postavka „Geografsko območje“

Opredeljeni so postopki, ki morajo potekati na geografskem območju označbe: vzreja, zakol in priprava puranov z zaščiteno označbo porekla morajo potekati na geografskem območju. Priprava puranov (dokončanje skubenja in čiščenje ovratnika) mora prav tako potekati na geografskem območju, izvajajo pa jo rejci v tem sektorju. Ta faza priprave, ki prispeva k uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“, je pomembna za zagotovitev ustreznega videza proizvoda in njegove kakovosti.

Poleg tega so bile popravljene stvarne napake na seznamu občin, specifikaciji pa je bil priložen zemljevid geografskega območja zaščitene označbe porekla.

3.3 Postavka „Metoda pridobivanja“

Dodajo se pojasnila splošnim pravilom za krmljenje purana „Dinde de Bresse“:

— uvedeta se prepoved GSO v vseh vrstah krme purana „Dinde de Bresse“, vključno s krmo v začetni fazi, in prepoved sajenja gensko spremenjenih rastlinskih vrst na posestvih,

— specifikacija določa, da lahko purani v izjemnih podnebnih razmerah (huda vročina, nevihta) ostanejo v objektu, da v obdobju rasti ne bi zboleli,

— doda se možnost uporabe dodatkov za povečevanje kislosti in za čiščenje (dopolnila) v vodi za napajanje živali; ta dopolnila so namenjena preprečevanju bolezni, poleg tega pa zagotavljajo čistejšo in bolj kakovostno vodo za napajanje puranov,

— uvedejo se tudi pojasnila glede sestave krme v različnih fazah vzreje,

— v začetni fazi se tako doda pozitivni seznam kategorij surovin, ki se uporabljajo v začetni krmi, in pojasnila glede sestave začetne krme, ki je bolj kakovostna od standardne krme (delež žit in stranskih proizvodov ter uporaba koruze v drugem delu začetne faze),

— pri mlečnih proizvodih, ki se dodajajo v fazi rasti, se določi najnižja meja za vključevanje mlečnih proizvodov v prahu v obrok (5 % količine celotnega obroka),

— navedeno je, da krma v zaključni fazi ustreza tradicionalni krmi purana „Dinde de Bresse“, to je krmi „za rast“, ki se ji lahko dodata riž ali krompir.

3.4 Postavka „Povezanost z geografskim območjem“

Ta del je bil preoblikovan tako, da dokazuje posebnosti geografskega območja in proizvoda ter povezanost z geografskim območjem. Ta postavka je bila dodana na podlagi določb Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila.

3.5 Postavka „Napotitve na nadzorne organe“

Ta del je bil posodobljen s podatki o certifikacijskem organu, pristojnem za nadzor ZOP.

3.6 Postavka „Označevanje“

Dodana so bila pojasnila glede vsebine identifikacijskih oznak, načina njihovega izdajanja in namestitve ter uporabe imena „Bresse“ na spremnih dokumentih in računih ter vsebine na pečatu in etiketi.

3.7 Postavka „Nacionalne zahteve“

Specifikacija se v skladu z nacionalno reformo sistema nadzora dopolni s preglednico glavnih točk, ki jih je treba preveriti, in metodo njihovega ocenjevanja.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„DINDE DE BRESSE“

ES št.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Dinde de Bresse“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.1 Sveže meso (in drobovina)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Puran „Dinde de Bresse“ spada v rod Meleagris in vrsto Gallopavo dom. Odrasli purani imajo naslednje posebne značilnosti: črno perje, rdečo golšo, popolnoma gladke tanke črne noge ter belo kožo in meso.

Ime se nanaša na pure in purane, stare najmanj 28 tednov, ki se tržijo izključno za praznike ob koncu leta od 1. novembra do 31. januarja, glede na datum, ko se izležejo purančki.

Purane je treba tržiti z „odstranjenim črevesjem“, izpolnjevati pa morajo naslednje zahteve: imeti morajo dobro razvito mišičevje ter biti dobro zamaščeni in mesnati, fileji pa morajo biti dobro razviti; koža mora biti tanka, čista in brez puha, raztrganin, udarnin ali neobičajnega obarvanja; hrbtna kost se zaradi zamaščenosti ne sme videti; naravna oblika prsnice ne sme biti spremenjena. Udi ne smejo biti zlomljeni. Ovratnik iz perja, ki na zgornji tretjini vratu ni odstranjeno, mora biti čist. Noge morajo biti popolnoma čiste.

Purani tehtajo najmanj:

samice z odstranjenim črevesjem 3 kg,

samci z odstranjenim črevesjem 5,5 kg.

Dovoljeno je trženje puranov, ki so „pripravljeni za peko“ ali „brez drobovja“, z glavo in ovratnikom, pod pogojem da nimajo odrezanih udov, razen krempljev.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

Puran „Dinde de Bresse“ se vzreja v treh zaporednih fazah: začetna faza, faza rasti in zaključna faza.

Začetna faza traja največ 10 tednov. V njenem prvem delu (od 0 do 28 dni) žita in njihovi stranski proizvodi sestavljajo najmanj 30 % količine krme puranov, v njenem drugem delu (od 29 do 70 dni) pa žita in njihovi stranski proizvodi sestavljajo najmanj 50 % količine krme, od tega 20 % koruze.

Surovine, ki sestavljajo začetno krmo, so lahko pridelane zunaj geografskega območja. To so izključno surovine rastlinskega izvora, mlečni proizvodi in minerali:

— žitno zrnje ter njegovi proizvodi in stranski proizvodi;

— oljna semena ali oljni sadeži ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi (pri rastlinskih oljih so dovoljena le surova in rafinirana olja);

— semena stročnic ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi,

— gomolji in korenine ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: pesa, krompir,

— druga semena in sadje ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: grozdje,

— krma, vključno z osnovno krmo: lucerna in njeni stranski proizvodi,

— druge rastline ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: melasa iz sladkornega trsa, sladkor, morske alge,

— mlečni proizvodi: mleko, pinjenec, sirotka,

— minerali: dikalcijev fosfat, kalcijev karbonat, natrijev bikarbonat, sol, magnezij.

Krma skupno vsebuje največ 6 % maščob.

V celotni začetni fazi so dovoljeni dodatki, ki jih določajo veljavni predpisi, pri čemer veljajo naslednje omejitve:

— prepovedani so tehnološki dodatki iz funkcionalnih skupin emulgatorjev, stabilizatorjev, sredstev za zgoščevanje in sredstev za želiranje.

Krmo puranov „za rast“ v fazi rasti, ki traja najmanj 15 tednov, poleg pašnih virov v prosti reji sestavljajo žita, ki so lahko kuhana, drobljena ali mleta, vse druge vrste obdelave pa so izključene, in mlečni proizvodi. Koruza mora sestavljati najmanj 50 % količine celotnega obroka. Mlečni proizvodi vključujejo mleko in njegove stranske proizvode. Razdeljujejo se lahko v tekoči obliki ali v prahu ter se mešajo z žiti. Če se razdeljuje le suha krma, morajo mlečni proizvodi v prahu sestavljati najmanj 5 % količine celotnega obroka. Žita v tem obdobju izvirajo izključno z geografskega območja označbe porekla, za mlečne proizvode pa to ni nujno.

Fazi rasti sledi zaključna faza, ki traja najmanj tri tedne ter poteka v pokritem, zaprtem, mirnem in zračnem objektu. V tej fazi se puranom razdeljuje krma „za rast“, opredeljena zgoraj, ki se ji lahko dodata še riž ali krompir, katerih geografsko poreklo ni predpisano.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vzreja, zakol in priprava puranov (dokončanje skubenja in čiščenje ovratnika) potekajo na geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

Puran z zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“ se lahko trži le, če je hkrati označen z rejčevim obročkom, pečatom z rozeto in etiketo, kot jo je določila skupina vlagateljica.

Poleg označevanja pakiranj morajo vsi spremni dokumenti in računi vsebovati ime zaščitene označbe porekla „Dinde de Bresse“ in navedbo „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“.

Vrste identifikacijskih oznak

Neprenosljiv kovinski obroček, na katerem je poleg izraza „Bresse“ navedena identifikacijska številka rejca.

Neprenosljiv pečat v obliki kovinske zaponke, na katerem je navedeno „Bresse“ in ki je opremljen z rozeto, na kateri sta:

— ime „Dinde de Bresse“,

— navedba „ZOP“.

Na etiketi so:

— ime „Dinde de Bresse“, izpisano z najmanj enako velikimi črkami, kot so največje črke na etiketi,

— znak ZOP Evropske unije,

— navedba „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“.

Pogoji za namestitev oznak

Skupina vlagateljica vsakemu rejcu, ki spoštuje specifikacijo, izda različne identifikacijske oznake.

Rejec puranom pred odpremo s kmetije na levo nogo namesti obroček.

Ob uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla in pred odpošiljanjem se spredaj na prsnico namesti pečat z rozeto.

Obroček in pečat se lahko uporabita samo enkrat, zato ju je treba skrbno namestiti, da ostaneta neprenosljiva.

Etiketa se namesti na prsnico ob dokončni uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla.

Rejci neuporabljene obročke, pečate z rozeto in etikete vrnejo skupini vlagateljici.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Geografsko območje vzreje je omejeno na regijo Bresse, ki jo na vzhodnem delu osrednjega porečja reke Saone sestavlja valovita ravnina, vključuje pa del departmajev Ain, Jura in Saône-et-Loire.

Vzreja, zakol in priprava puranov z zaščiteno označbo porekla morajo potekati na geografskem območju, ki obsega naslednja ozemlja občin ali delov občin:

departma Ain (01): vse občine kantonov Bâgé-le-Châtel, Bourg-en-Bresse-Est, Bourg-en-Bresse-Nord-Centre, Bourg-en-Bresse-Sud, Montrevel-en-Bresse, Péronnas, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Saint-Trivier-de-Courtes in Viriat;

naslednje občine in deli občin: l’Abergement-Clémenciat (severni del občine Châtillon), Beaupont, Bény, Biziat, Certines, Ceyzériat (zahodni del D52), Chanoz-Châtenay, Châtillon-sur-Chalaronne (severozahod), Chaveyriat, Coligny (zahodni del N83/D52), Condeissiat, Courmangoux (zahodni del D52), Dompierre-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Dompierre-sur-Veyle (del), Domsure, Druillat (del), Garnerans, Illiat, Jasseron (zahodni del D52), Marboz, Meillonnas (zahodni del D52), Mézériat, Neuville-les-Dames, Pirajoux, Pressiat (zahodni del D52), Saint-Didier-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Saint-Etienne-du-Bois, Saint-Etienne-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Martin-du-Mont (zahodni del D52), Salavre (zahodni del N83), Sulignat, Thoissey, Tossiat (zahodni del D52), La Tranclière, Treffort-Cuisiat (zahodni del D52), Verjon (zahodni del N83), Villemotier in Vonnas;

departma Jura (39): naslednje občine in deli občin: Annoire (južno od reke Doubs), Asnans-Beauvoisin (zahodno od D468), Augea (zahodno od N83), Balanod (zahodno od N83), Beaufort (zahodno od N83), Bletterans, Bois-de-Gand (zahod), Bonnaud, Cezancey (zahodno od N83), Chaînée-des-Coupis (jugozahod), Chapelle-Voland, La Chassagne (južno od D468), Chaumergy (del), Chaussin (južno od D468), La Chaux-en-Bresse (zahodno od D95), Chazelles, Chêne-Sec, Chilly-le-Vignoble, Commenailles, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance (zahodno od N83), Cuisia (zahodno od N83), Desnes (zahod), Digna (zahodno od N83), Les Essards-Taignevaux (zahodno od D468), Fontainebrux, Foulenay (del), Francheville (zahodno od D95 + južno od D468), Frébuans, Froideville (del), Gevingey (zahodno od N83), Les Hays, Larnaud, Longwy-sur-le-Doubs (del), Mallerey, Maynal (zahodno od N83), Messia-sur-Sorne (severno od N83), Montmorot (južno od N78 + zahodno od N83), Nanc-lès-Saint-Amour (zahodno od N83), Nance, Neublans-Abergement, Orbagnia (zahodno od N83), Petit-Noir (zahodno od reke Doubs), Relans, Les Repôts, Ruffey-sur-Seille (del), Rye (zahodno od D468), Sainte-Agnès (zahodno od N83), Saint-Amour (zahodno od N83), Saint-Jean-d’Etreux (zahodno od N83), Trenal, Vercia (zahodno od N83), Villevieux, Vincelles (zahodno od N83) in Vincent (zahodno od D95);

departma Saône-et-Loire (71): vse občine kantonov Beaurepaire-en-Bresse, Cuisery, Louhans, Montpont-en-Bresse, Montret, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain in Saint-Martin-en-Bresse;

naslednje občine in deli občin: Authumes, Beauvernois, Bellevesvre, Chalon-sur-Saône (levi breg), Champagnat (zahodno od N83), La Chapelle-Saint-Sauveur, Charrette-Varennes (del), Châtenoy-en-Bresse, La Chaux, Ciel, Condal, Cuiseaux (del), Dampierre-en-Bresse, Dommartin-les-Cuiseaux, Epervans, Flacey-en-Bresse, Fretterans (del), Frontenard, Frontenaud, Joudes (zahodno od N83), Lacrost, Lans, Lays-sur-le-Doubs (del), Longepierre (jug), Le Miroir, Montjay, Mouthier-en-Bresse, Navilly (južno od reke Doubs), Oslon, Pierre-de-Bresse, Pontoux, Préty, La Racineuse, Ratenelle, Romenay, Saint-Bonnet-en-Bresse, Saint-Marcel, Sermesse, Torpes, Tournus (del), Toutenant, La Truchère, Varennes-Saint-Sauveur, Verdun-sur-le-Doubs in Verjux.

Meje občin, pri katerih je le en del ozemlja vključen v geografsko območje, so navedene v grafičnem materialu, shranjenem na sedežu zadevnih občin.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Območje vzreje puranov z zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“ temelji na območju, ki so ga opredelili strokovnjaki med sodbo iz leta 1936 zaradi priznanja zaščitene označbe porekla „Volaille de Bresse“. To je popolnoma homogeno območje, ki ga sestavljajo gozdnata, rahlo valovita ravnina iz geoloških periglacialnih naplavin iz pliokvartarja, iz katerih so nastala zelo ilovnata in neprepustna tla. Orno plast tal sestavlja pretežno ilovnato-kremenasta zemlja z zelo drobnimi delci, v katerih najpogosteje ni kamnin in apnenca. Podnebje je pod močnim oceanskim vplivom, padavine pa so čez leto zelo redne. Pretežni del leta je vlažen. Pozimi so pogoste padavine in megla.

To sovpadanje geoloških, morfoloških in podnebnih značilnosti je zelo ugodno za pašne rastline in žita, ki potrebujejo zelo veliko vode, kot je koruza, ki se je v regiji Bresse pojavila v začetku 17. stoletja (to je malo več kot sto let po tem, ko so jo prinesli na andaluzijsko obalo). Koruza je imela v kmetijstvu te regije osrednjo vlogo, saj je na njej temeljila prehrana ljudi, pa tudi vzrejnih živali, zlasti perutnine. Zagotavljala je visokoenergetsko prehrano, ki je omogočala vzrejo tolste perutnine, po kateri je zaslovel puran „Dinde de Bresse“. Purane so začeli v regiji Bresse vzrejati konec 16. stoletja.

Posestva so bila majhna in zelo razdrobljena, polja pa so med seboj ločevale številne žive meje in gozdnate površine. V teh okoliščinah se je stoletja vzpostavljala tradicionalna mešana pridelava, ki je temeljila na paši, pridelavi žit ter vzreji perutnine in goveda (krav molznic in krav dojilj). Ta vzreja se je razširila na začetku 20. stoletja na kmetijah, pri čemer je vsaka imela jato puranov s črnim perjem in črnimi nogami. Še danes izolacija in razdrobljenost kmetij ter pašniki in žive meje v regiji Bresse omogočajo obsežno prosto rejo puranov in ohranjanje tradicionalnega načina vzreje.

Rejci na družinskih posestvih velik del dejavnosti namenjajo samozadostnosti posestva. Rejci na večini posestev sami pridelujejo žita (pšenica, ječmen, oves, koruza …), s katerimi krmijo purane, zlasti v fazi rasti in zaključni fazi. Pašnike vzdržujejo tako, da skrbijo za odvodnjavanje (kopanje jarkov in odvodnih kanalov), obrezujejo žive meje in grmovje ter utrjujejo ograde na velikih območjih, s čimer ohranjajo vzrejne prakse na prostem.

Pri vzreji purana „Dinde de Bresse“ se upoštevajo posebnosti te velike perutnine, ki zna – sicer slabo – leteti in je dovzetna za bolezni. Jato je zato treba strogo nadzirati v vseh fazah vzreje živali, od trenutka, ko se izležejo purančki, do zakola (higienski ukrepi za preprečitev bolezni, budno spremljanje podnebnih razmer, uravnoteženo prehranjevanje glede na rast živali in glede na to, kaj popasejo, zbiranje jate, zaščitni ukrepi pred plenilci …)

5.2 Posebnosti proizvoda

Vzreja puranov „Dinde de Bresse“ poteka glede na letne čase, pri čemer se čim bolj upošteva naravno okolje, fiziološko pa dozorijo za praznike ob koncu leta. Od puranov za razkosanje se razlikujejo po drobni telesni zgradbi.

Zanje so značilni sveže meso, ki se ne zamrzuje, ter posebna koža in meso: koža je tanka in bela, meso belo in dobro zamaščeno, fileji pa so dobro razviti. Puran ima po peki tudi nekatere organoleptične posebnosti: zelo sočno, mehko in okusno meso.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Mešana pridelava v regiji Bresse, ki je neposredno povezana z značilnostmi naravnega okolja, je odločilni dejavnik, ki je spodbudil vzrejo puranov v tej regiji. Žive meje, grmovje in gozdovi, ki so blizu kmetij, živali ščitijo pred vetrom in so zaradi biotske raznovrstnosti njihov vir prehrane. Vlažna tla so primerna za razvoj mehkužcev, črvov in drugih ličink, s katerimi se prehranjujejo purani na paši in ki vsebujejo koristne beljakovine za njihovo počasno rast ter omogočajo izoblikovanje razvitih filejev. Ker je prst kisla, je skelet živali drobnejši, kosti pa tanke.

Vzrejne prakse temeljijo na selekciji živali z ustreznimi posebnimi značilnostmi (bela koža in meso) in na starodavnem sistemu prehrane, ki temelji na samostojnem prehranjevanju puranov na travnatih pašnikih (s črvi, travo …). Ta prehrana je dopolnjena z žiti in mlečnimi proizvodi (razredčenim mlekom, sirotko, mlekom v prahu, pinjencem …). Ti prehranjevalni pogoji, zlasti dostop do pašnikov in uporaba mišic zaradi prostora, ki je na voljo živalim, vplivajo na kontraktilne lastnosti mišic ter vsebnost nekaterih beljakovin in encimov v mišicah. To sproščanje energije iz mišic pri presnovi močno vpliva na teksturo mesa purana „Dinde de Bresse“. Hranilne lastnosti koruze, ki sestavlja velik delež prehrane, poleg tega omogočajo vzrejo „tolste“ perutnine.

Zaključno pridobivanje teže poteka v objektu, pri čemer purani najmanj tri tedne preživijo v zatemnjenem prostoru. Rejci v tem času posebno skrbno pripravljajo krmo, pri čemer zlasti izmenjujejo surova in kuhana zrna žit, riž ali krompir, ki jih primešajo mlečnim proizvodom in tako puranom pripravijo krmno mešanico, ki pokriva vse potrebe.

Rejci po tem posebnem večtedenskem sistemu prehrane in s poznim zakolom vzredijo purane, ki dosežejo polno fiziološko zrelost in imajo poleg medmišične maščobe tudi prekrivno plast maščobe. Ker purani poleg tega v fazi pred zakolom manj uporabljajo mišice, to pomembno prispeva k zmožnosti mišic, da zadržujejo vodo. Meso je zaradi razporeditve maščobe, s katero so prepojene mišice, in njihove zmožnosti, da zadržujejo vodo, sočno in mehko ter ima po peki posebne odlike. Vsebnost vodotopnih sestavin in lipidov, to je sestavin, ki dajejo okus, zagotavlja, da je meso po peki in z njo povezanih kemičnih reakcijah zelo okusno.

Rejec pri zakolu posveča posebno skrb zakolu in skubenju (popolna izkrvavitev, da bi živali dobile lepo belo barvo, in previdno skubenje, da ne nastanejo odrgnine), tako da ne poškoduje kože, na spodnjem delu vratu pa pusti perje kot okras. Nazadnje zelo pozorno pripravi purane, ki jim z vratu ne odstrani ovratnika iz perja. Nekateri primerki so okrašeni, kot je značilno za regijo Bresse (noge in peruti, pritisnjene k telesu), in zaviti v sešito platno, da bi se maščoba živali ustrezno razporedila. To so prestižni proizvodi, ki se prodajajo po štirih perutninskih tekmovanjih, imenovanih „glorieuses“, ki potekajo vsako leto decembra, in sicer od leta 1862. Ta tekmovanja kažejo, kako ponosni so rejci na svoje proizvode, in ponazarjajo, kako globoko so predani tej prestižni dejavnosti.

Purana „Dinde de Bresse“, ki je močno zasidran v lokalni kuhinji, uporabljajo – in k njegovi uporabi spodbujajo – največji kuharski mojstri v Franciji, ki cenijo njegov okus.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe ES) št. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCDindeDeBresse.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Prim. opombo 3.