Predlog SKLEP SVETA o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski uniji (sklep o pridružitvi ČDO) /* COM/2012/0362 final - 2012/0195 (CNS) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA 1.1. Splošno ozadje Čezmorske države in ozemlja (v nadaljnjem besedilu: ČDO) so Evropski uniji pridruženi od začetka veljavnosti Rimske pogodbe leta 1958. Gre za otoke, ki se nahajajo v regijah Atlantika, Antarktike, Arktike, Karibov, Indijskega oceana in Tihega oceana. Niso suverene države, ampak so odvisni od štirih držav članic EU: Danske, Francije, Nizozemske in Združenega kraljestva. Pridružitev ČDO Uniji izhaja iz ustavnih odnosov, ki jih imajo te države in ozemlja z navedenimi štirimi državami članicami. Na splošno imajo ČDO široko avtonomijo na področjih, kot so gospodarstvo, trg dela, javno zdravje, notranje zadeve in carine. Obramba in zunanje zadeve običajno ostanejo v pristojnosti držav članic. ČDO niso del carinskega območja Unije in niso del notranjega trga. Zakonodaja Unije se zato zanje ne uporablja. Ker so prebivalci ČDO državljani držav članic EU, s katerimi so njihove države in ozemlja ustavno povezani, imajo državljanstvo EU. Skupno prebivalstvo ČDO predstavlja le 0,02 % svetovnega prebivalstva (1,2 milijona). Skupna površina ČDO pa znaša le 80 000 kvadratnih kilometrov[1]. Od sprejetja trenutno veljavnega sklepa o pridružitvi čezmorskih držav leta 2001 se je regionalno in mednarodno okolje, v katerem delujejo ČDO, precej spremenilo. Na evropski in mednarodni ravni so bile opredeljene nove politične prednostne naloge (kot so okolje, podnebne spremembe, trajnostno upravljanje naravnih virov), poleg tega pa so se spremenili tudi svetovni trgovinski tokovi. Evropska komisija je z agendo Evropa 2020 predlagala strategijo[2], ki temelji na treh prednostnih nalogah: pametni, trajnostni in vključujoči rasti, kot odzivu na gospodarsko in finančno krizo. ČDO se še naprej soočajo z gospodarskimi in socialnimi problemi in/ali imajo težave pri zagotavljanju trajnostne osnove svojim gospodarstvom. Težave imajo zaradi nestanovitnih okolij, v katerih delujejo, in zaradi potrebe po zagotavljanju okoljskega vidika trajnostnega razvoja. Glavni izziv, s katerim se spopadajo ČDO, je usmerjanje njihovih gospodarstev in družb v trajnostni razvoj s krepitvijo njihove konkurenčnosti in zmanjševanjem njihove občutljivosti, večanjem odpornosti na okoljske vplive ter sodelovanjem s sosednjimi državami in povezovanjem z regionalnimi in/ali svetovnimi gospodarstvi, kjer je to mogoče. Za Unijo je izziv v podpori ČDO pri uresničitvi teh ciljev in namena pridružitve, kot je opredeljen v členu 198 Pogodbe o delovanju Evropske unije, in sicer na podlagi okvira, ki je prilagojen potrebam, dejanskemu stanju, značilnostim in raznolikosti ČDO. 1.2. Veljavni predpisi Sedanja pravila in postopki pridružitve EU–ČDO so določena v Sklepu Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti, (UL L 314, 30.11.2001, str. 1), kakor je bil spremenjen s Sklepom 2007/249/ES (UL L 109, 26.4.2007, str. 33) in XXXXXXX (Sklep o otoku Saint-Barthélemy). 1.3. Usklajenost z drugimi politikami EU Strategija Evropa 2020 določa referenčno merilo za preverjanje skladnosti politik EU ter spodbujanja vrednot, standardov in interesov EU[3]. Prizadevati si je treba za skladnost s strategijo Evropa 2020, kar zadeva pametno rast in trajnostne prednostne naloge, s spodbujanjem podpore raziskavam, inovacijam, informacijskim in komunikacijskim tehnologijam ter zmogljivostim za trajnostno rast kot spodbujevalcem družbeno-gospodarskega razvoja. Sklep o pridružitvi ČDO za obdobje 2014–2020 bo imel pomembno vlogo v tem pogledu. Zamisel o vzpostavitvi „centrov izkušenj in strokovnega znanja“ bi se lahko navezovala na izvajanje in spodbujanje visokih standardov, vključno z mednarodnimi standardi, npr. na področju okolja, varnosti hrane in zdravja potrošnikov. Vsi ČDO imajo bogato biotsko raznovrstnost. Trajnostni rabi in ohranjanju te biotske raznovrstnosti bi koristila boljša znanstvena dokumentacija in dostop do rezultatov raziskav in inovacij. Prav tako bi lahko izvajanje mednarodnih standardov na področju varnosti hrane ter zdravja živali in rastlin pripomoglo k trgovini med ČDO ter njihovimi trgovinskimi partnericami, vključno z državami članicami EU. Zavezanost Unije okoljskim standardom in njena vloga svetovnega akterja v boju proti podnebnim spremembam bi lahko imeli velik pomen tako za Unijo kot tudi za ČDO. Po mnenju Komisije bi bile lahko biotska raznovrstnost in druge naravne dobrine ČDO podlaga za okrepljeno sodelovanje na področju raziskav, inovacij in varstva okolja. Partnerstvo na področju okolja bi bilo lahko v skupnem interesu obeh strani. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Sprememba Sklepa o pridružitvi ČDO je bila predmet različnih posvetovanj z interesnimi skupinami v obdobju 2008–2011. Ta posvetovanja poleg javnih posvetovanj vključujejo tudi redna ad hoc srečanja med ČDO, državami članicami, s katerimi so ustavno povezani, in Evropsko komisijo, ter vključujejo dialog v okviru teles, predvidenih v členu 7 trenutno veljavnega Sklepa o pridružitvi ČDO: letni forumi, redna tristranska srečanja in partnerske delovne skupine za okoljske zadeve, trgovino, regionalno povezovanje ČDO, finančne storitve v ČDO in prihodnje odnose EU–ČDO. 2.1. Posvetovanja Rezultati posvetovanj z interesnimi skupinami so poudarili naslednja vprašanja: Interesne skupine so v svojih odgovorih na zeleno knjigo iz leta 2008[4] pozvale, naj se pridružitev s sedanje osredotočenosti na zmanjšanje revščine in razvojno sodelovanje preusmeri na bolj vzajemen odnos s poudarkom na trajnostnem razvoju ČDO (tj. razvojni model, ki dolgoročno usklajuje gospodarske dejavnosti in socialno blaginjo, hkrati pa ohranja naravne vire in ekosisteme za prihodnje generacije), ki bi lahko hkrati podpiral spodbujanje vrednot in standardov EU v širšem svetu. To je bilo poudarjeno med prispevki na konferenci interesnih skupin oktobra 2008, na kateri se je zbralo več kot 100 zainteresiranih strani iz organov ČDO, njihovih držav članic, institucij in organov Unije ter civilne družbe na splošno. Svet Evropske unije[5] je poleg tega pozdravil in podprl spremembo modela. V dokumentu o skupnem stališču[6], sprejetem februarja 2011, so ČDO in njihove države članice pozvale k večjemu priznanju ČDO kot delu evropske družine, k močnejšemu opiranju pridružitve na vzajemne interese Unije in ČDO ter k osredotočanju na potencial in šibke točke ČDO. Dokument tudi opozarja, da je treba priznati in upoštevati interese ČDO na naslednjih področjih: ukinjanje preferencialov in vprašanja, povezana s trgovino, ter vzpostavitev zmogljivosti. Poudarjeno je bilo tudi, da bi morala biti vprašanja v zvezi z okoljem, podnebnimi spremembami in zmanjševanjem tveganja naravnih nesreč ena prednostnih nalog prihodnjih odnosov EU–ČDO: trajnostna raba ter zaščita biotske raznovrstnosti in naravnih virov, okoljska varnost, energija in obnovljivi viri energije, ohranjanje ekosistemov, boj proti vplivom podnebnih sprememb in njihova ublažitev, pripravljenost in odzivanje na nesreče, invazivne vrste, trajnostni ribolov. Interesne skupine[7] so pozvale k okrepljenemu sodelovanju Unije s ČDO in najbolj oddaljenimi regijami na področju ohranjanja biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev. Solidarnost med Unijo in ČDO bi morala temeljiti na dejstvu, da so prebivalci ČDO – kot državljani z njimi povezanih držav članic – prav tako državljani EU. Poudarjeno je bilo, da bi Unija s pomočjo ČDO pri krepitvi konkurenčnosti in prilagodljivosti, zmanjšanju njihove ranljivosti in njihove vključitve v lastno regionalno okolje, dejansko investirala v strateške postojanke, ki bi omogočale promocijo vrednot Unije v svetu. 2.2. Zbiranje in uporaba strokovnih znanj Pridružitev EU–ČDO je bila preučena v različnih študijah, ki jih je naročila bodisi Komisija bodisi ČDO. Te študije so zajele teme, kot so trgovinski režim iz Sklepa o pridružitvi ČDO, okoljski profili ČDO, statistični sistemi in zmogljivosti ČDO, njihova pripravljenost na nesreče ter sodelovanje Unije s ČDO v obdobju 1999–2009[8]. Zadnjenavedena tema je bila predstavljena in se je o njej razpravljalo z interesnimi skupinami na forumu ČDO–EU marca 2011. Glavna priporočila različnih študij glede finančne pomoči Unije za ČDO so bila naslednja: (1) vključiti politične prednostne naloge, ki so bile opredeljene v zadnjem desetletju v okviru načrtovanja programov sodelovanja med EU in ČDO; (2) prilagoditi pravila in postopke za načrtovanje finančne pomoči tako, da se skrajša odzivni čas pomoči; (3) spodbuditi sodelovanje med ČDO in njihovimi sosednjimi državami, med drugim z boljšim usklajevanjem ustreznih finančnih instrumentov, ki so na voljo ČDO, državam AKP in najbolj oddaljenim regijam; (4) olajšati dostop do horizontalnih programov Unije, do katerih so ČDO upravičene. Glavna priporočila različnih študij v zvezi s trgovino in s trgovino povezanimi vidiki Sklepa o pridružitvi ČDO, so bila naslednja: (1) prilagoditi ureditve glede trgovine z blagom tako, da se bolje upoštevajo strukturne težave, med drugim z uvedbo prožnejših pravil o poreklu za izvoza blaga ČDO v Unijo; (2) ČDO omogočiti, da vzpostavijo bolj ugodne trgovinske odnose z drugimi ČDO in državami v razvoju, tako da se pokaže vse večji pomen, ki ga je trgovina s storitvami pridobila v svetovnih in regionalnih gospodarstvih v zadnjem desetletju in da se olajša regionalno povezovanje na tem področju; (3) predvideti podporo in vzpostavljanje zmogljivosti za razvoj s trgovino povezanih politik ČDO ter pomagati ČDO pri zakonodajnih reformah; (4) podpreti širjenje informacij v ČDO glede pogojev za vstop na trg EU; (5) ohraniti neposreden dialog med Evropsko komisijo in ČDO glede npr. trgovine in vprašanj, povezanih s trgovino, ter zagotoviti, da se interesi ČDO upoštevajo v okviru trgovinskih pogajanj EU. Glede okoljskih vprašanj so različne študije priporočile, naj Unija in ČDO bolj sodelujejo na naslednjih področjih: (1) podnebne spremembe, (2) naravne nesreče; (3) grožnje za prosto živeče živali in biotsko raznovrstnost, uničevanje življenjskega prostora, (4) nezakonit, neurejen in neprijavljen ribolov, (5) ravnanje z odpadki, (6) oskrba z vodo in sanitarno-zdravstveni ukrepi. 2.3. Ocena učinka V oceni učinka so bile podrobno preučene tri možnosti politike. Možnost 1: Podaljšanje trenutno veljavnega sklepa o pridružitvi ČDO brez vnašanja kakršnih koli sprememb V okviru te možnosti bi se struktura in vsebina trenutno veljavnega sklepa o pridružitvi ČDO ohranili v obdobju 2014–2020. Ohranitev sedanjega stanja bi lahko bila upravičeno obravnavana kot možnost za prihodnjo pridružitev ČDO EU, ker je bila trenutna ureditev koristna za družbeni in gospodarski razvoj ČDO, saj je med drugim zagotavljala prost dostop do velikega trga EU in možnost podpore, da bi lahko ČDO izkoristile izvozne možnosti, ki jih ta dostop prinaša. Zunanje študije so sodelovanje EU in ČDO v obdobju 1999–2009 ocenile kot skladno s cilji pridružitve in političnimi prednostnimi nalogami ČDO. Ugotovile so, da med sodelovanjem EU in ČDO ter ostalimi politikami Unije ni bilo nobenih občutnih nasprotovanj ali nedoslednosti. Čeprav je možnost 1 skladna s četrtim delom PDEU in njeno preambulo, se na njeni podlagi ne bi mogle uresničiti skupne ambicije ČDO, držav članic, iz katerih izhajajo, in Komisije, da bi se odnosi med EU in ČDO vzajemno preoblikovali in posodobili. Namesto posodobitve odnosov in uvedbe vzajemnejšega partnerstva, na podlagi česar bi se lahko bolje upoštevali skupni interesi, bi se ohranila logika odnosa med donatorjem in upravičencem, na kateri so tradicionalno temeljili odnosi med EU in ČDO. Dostop Unije do blaga in storitev ČDO bi še naprej urejala trenutno veljavna pravila, zaradi česar bi ČDO izgubili dostop do trga (zaradi ukinjanja preferencialov). To bi negativno vplivalo na družbeni in gospodarski položaj ČDO. Možnost 2: Posodobitev sklepa o pridružitvi ČDO ter uskladitev z okvirom politike EU Na podlagi te možnosti bi se sklep o pridružitvi ČDO posodobil in uskladil z okvirom politike Unije. Cilji in načela sklepa bi se pregledali ob upoštevanju političnih usmeritev Sveta EU, zahtev ČDO in držav članic, iz katerih izhajajo, izraženih ob različnih priložnostih, ter rezultatov zunanjih študij. Z možnostjo 2 bi se okrepilo sodelovanje med EU in ČDO na podlagi skupnih interesov, ki so jih opredelile interesne skupine med postopkom posvetovanja. Sodelovanje bi bilo zaradi bolj osredotočenega in usklajenega delovanja Unije, ČDO in držav članic, iz katerih izhajajo, učinkovitejše. Področja sodelovanja, ki jih ČDO opredeljujejo kot prednostne naloge, bi dobila večjo podporo Unije (npr.: ohranjanje biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev, raziskave in inovacije). Z možnostjo 2 bi Unija podprla ČDO pri reševanju občutljivih vprašanj, ki ogrožajo njihov trajnostni razvoj, kot so podnebne spremembe, in jih ČDO sami ne morejo rešiti. Otoška ozemlja sama ne morejo razviti uspešnih ukrepov za spopadanje s takšnimi izzivi. Najti morajo partnerje in biti del odziva na svetovni ravni. Z možnostjo 2 bi bil ČDO zagotovljen posodobljen trgovinski režim z Unijo, ki bi 1) vključeval izboljšana pravila o poreklu in 2) omogočal obravnavo trgovine s storitvami in ustanavljanja podjetij, ki ne bi bila manj ugodna od tiste, ki jo je Unija omogočila tretjim partnerjem, česar sedanji okvir ne omogoča. Možnost 2 bi bila skladna s četrtim delom PDEU in njeno preambulo. Prav tako bi udejanjila politične usmeritve Sveta EU v zvezi s tremi cilji, ki so konkurenčnost, odpornost in sodelovanje. Možnost 2 bi omogočila, da bi okvir pridruževanja upošteval nedavni razvoj politik in razprave zadnjega desetletja. Ta možnost bi še okrepila usklajenost politik. V primerjavi z možnostjo 1 bi bili zagotovljeni pozitivnejši socialni in ekonomski učinki ter okoljski vplivi. V primerjavi s sedanjim režimom bi možnost 2 bolje udejanjala pojem skupnih interesov. S to možnostjo bi se lahko v odnose med Unijo in ČDO vključile prednostne naloge programa politik Unije, prav tako pa bi se povečala dodana vrednost EU kot svetovne partnerice pri reševanju novih svetovnih vprašanj. Tako bi ČDO bolje spodbujali vrednote in standarde Unije v preostalem svetu. Možnost 3: Sklene se več partnerskih sporazumov Možnost 3 bi pomenila diverzifikacijo odnosov med EU in ČDO. Na področju trgovinskega in gospodarskega sodelovanja bi se sprejela dva pristopa. Nekateri ČDO bi se lahko vključili v druge dvostranske trgovinske sporazume EU, in sicer sporazume o gospodarskem partnerstvu ali prostotrgovinske sporazume, kadar bi bilo to ustrezno in mogoče. Za preostale ČDO bi se v okviru pridruževanja opredelil trgovinski režim, kakor je opredeljen v možnosti 1 ali 2. Čeprav ta možnost ne bi zajela trgovinskega in gospodarskega sodelovanja s tistimi ČDO, ki bi bili vključeni v druge trgovinske sporazume, bi lahko zajela sodelovanje z vsemi ČDO na vseh drugih področjih. Alternativna možnost bi bila, da bi vse sodelovanje s ČDO, zajeto s sporazumi o gospodarskem partnerstvu ali prostotrgovinskimi sporazumi, potekalo v okviru teh sporazumov. To bi pomenilo, da bi se tudi finančna pomoč dodeljevala zunaj okvira pridruževanja. Z vključitvijo ČDO v druge trgovinske sporazume ali z njihovo pridružitvijo tem sporazumom bi se lahko izpolnili nekateri cilji pridružitve ČDO EU. Vendar bi bilo to zunaj okvira pridružitve. Poleg tega možnost 3 morda ne bi bila v celoti prilagojena potrebam in položaju večine ali celo vseh ČDO. Ta možnost bi lahko negativno vplivala tudi na samo Unijo, če bi se za vključitev ČDO v obstoječe sporazume zahtevalo veliko nadomestilo. Z vključitvijo ČDO v druge trgovinske sporazume pridružene države in ozemlja, ki so ustavno povezani z državami članicami, zakonito in dejansko ne bi bili več ČDO. Ker bi izvajanje možnosti 3 lahko povzročilo, da bi morala Unija pripraviti rešitve za vzpostavitev različnih vrst odnosov z vsakim ČDO, bi bil pravni postopek zelo zapleten in bi ga bilo treba ponoviti za vsak ČDO. To bi utegnilo povečati zmedo glede njihovega statusa in statusa njihovih prebivalcev. Mogoče je, da nekatera pravila, ki jih trenutno vsebujejo različni sporazumi ali za katera se predvideva, da se bodo v te sporazume vključila, za prebivalce ČDO ne veljajo, če so državljani EU. Izvajanje možnosti 3 bi zato lahko povečalo napetosti, ki obstajajo med ozemeljskim in osebnim področjem uporabe PDEU. Zmeda bi se lahko še povečala z zagotavljanjem različnih vrst sodelovanja v različnih vrstah okvirov. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 3.1. Pravna podlaga Pridružitev EU–OČD temelji na četrtem delu Pogodbe o delovanju Evropske unije. Podrobna pravila in postopki pridružitve ČDO–EU so določeni v sklepih Sveta na podlagi člena 203 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa, da se takšni akti sprejmejo po posebnem zakonodajnem postopku. 3.2. Subsidiarnost Podrobne ureditve določb v četrtem delu PDEU je treba nujno izvesti na ravni Unije, saj namena pridružitve, tj. socialni in gospodarski razvoj ter tesne gospodarske vezi med ČDO in Unijo kot celoto, ni mogoče doseči z ukrepi na ravni držav članic. Poleg tega države članice ne bi mogle sprejemati ukrepov v zvezi s trgovinskim režimom ČDO, ker skupna trgovinska politika spada na področje izključne pristojnosti Unije (naslov II petega dela PDEU). Pristop k sodelovanju s ČDO v zakonodajnem predlogu Komisije upošteva načela partnerstva, dopolnjevanja in subsidiarnosti. Predlaga, da finančna pomoč Unije ČDO temelji na programskih dokumentih, za katere bi bili skupaj pristojni upravni organi ČDO in Komisija ter v katerih bi bile opredeljene strategije sodelovanja med Unijo in ČDO. Te strategije sodelovanja bi temeljile na razvojnih ciljih, strategijah in prednostnih nalogah, ki jih sprejmejo pristojni upravni organi ČDO. O dejavnostih bi se odločalo v tesnem posvetovanju med Komisijo, ČDO in državami članicami, iz katerih izhajajo, ob popolnem upoštevanju ustreznih institucionalnih, pravnih in finančnih pristojnosti vsake partnerice. Brez poseganja v pooblastila Komisije bi imeli upravni organi ČDO primarno odgovornost za izvajanje ukrepov, dogovorjenih v okviru strategije sodelovanja. Komisija bi bila odgovorna za določitev splošnih pravil in pogojev glede teh programov in projektov. 3.3. Sorazmernost Cilji pridružitve, kot so navedeni v členih 198 in 199, zahtevajo celovito partnerstvo, ki zajema institucionalni okvir ter trgovinske ureditve ter pokriva več področij sodelovanja in osnovna načela, ki urejajo finančno pomoč Unije ČDO. To zahteva širok in daljnosežen pravni instrument. Cilji, določeni v Pogodbi, so dolgoročni. To zahteva sprejetje sklepa z ustrezno veljavnostjo. Ker bodo ČDO v obdobju večletnega finančnega okvira 2014–2020 koristile sredstva iz 11. Evropskega razvojnega sklada in splošnega proračuna Unije, je primerno, da se trajanje sklepa uskladi s trajanjem večletnega finančnega okvira. Predlog Komisije poudarja pristop, ki je prožen in prilagojen razmeram v vsaki ČDO. Predlaga se, da se učinkovitost sodelovanja EU–ČDO spremlja z revizijami ter predhodnimi, vmesnimi in naknadnimi ocenjevanji. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE V sporočilu Komisije[9] o pripravi večletnega finančnega okvira za financiranje sodelovanja Unije za afriške, karibske in pacifiške države ter čezmorske države in ozemlja za obdobje 2014–2020 (11. Evropski razvojni sklad) je za sodelovanje s ČDO predviden znesek 343,4 milijona EUR. Znesek 343,4 milijona EUR se dodeli v skladu s sklepom Sveta, ki ga je treba sprejeti pred 31. decembrom 2013 za izvajanje pridružitve ČDO, od katerega je 338,4 milijona EUR predvidenih za financiranje ozemeljskih in regionalnih programov, in 5 milijonov EUR v obliki dodelitev EIB za financiranje subvencij za obresti in tehnične pomoči v skladu s Sklepom o pridružitvi ČDO. 2012/0195 (CNS) Predlog SKLEP SVETA o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski uniji (sklep o pridružitvi ČDO) SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 203 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Sklep Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti[10] se uporablja do 31. decembra 2013. Svet mora v skladu s členom 62 Sklepa opredeliti določbe, ki jih je treba določiti za nadaljnjo uporabo načel iz členov od 198 do 202 Pogodbe o delovanju Evropske unije. (2) Svet je v svojih sklepih z dne 22. decembra 2009 o odnosih EU s čezmorskimi državami in ozemlji (v nadaljnjem besedilu: ČDO)[11] pozval Komisijo, naj predloži zakonodajni predlog za spremembo sklepa o pridružitvi ČDO do julija 2012. Svet je sprejel predlog Komisije, da bo prihodnje partnerstvo med EU in ČDO temeljilo na treh bistvenih elementih: povečanju konkurenčnosti, krepitvi odpornosti in zmanjšanju ranljivosti čezmorskih držav in ozemelj, ter spodbujanju sodelovanja in povezovanja med ČDO in drugimi partnerji oziroma sosednjimi regijami. (3) Komisija je med junijem in oktobrom 2008 organizirala javno posvetovanje in predlagala več smernic za nov sklep o pridružitvi. Rezultati tega posvetovanja so bili strnjeni v sporočilu z naslovom „Prvine novega partnerstva med Evropsko unijo ter čezmorskimi državami in ozemlji (ČDO)[12]. (4) Pogodba in zakonodaja, ki je iz nje izpeljana, se ne uporabljajo samodejno za ČDO, razen nekaterih določb, v katerih je to izrecno določeno. Čeprav ČDO niso tretje države, niso del enotnega trga in morajo upoštevati obveznosti, ki jih imajo tretje države v zvezi s trgovino, predvsem pravila o poreklu, standarde za zdravje in zdravstveno varstvo rastlin ter zaščitne ukrepe. (5) Posebni odnosi med Unijo in ČDO bi morali napredovati od klasičnega razvojnega sodelovanja k vzajemnemu partnerstvu, ki bi podpiralo trajnostni razvoj ČDO. Poleg tega bi morala solidarnost med Unijo in ČDO temeljiti na edinstvenih odnosih med njimi in na dejstvu, da so ČDO del iste „evropske družine“. (6) Prispevanje civilne družbe k razvoju ČDO je mogoče izboljšati s krepitvijo organizacij civilne družbe na vseh ravneh sodelovanja. (7) Glede na geografski položaj ČDO je sodelovanje med njimi in njihovimi sosedami, kljub različnim statusom (glede na pravo Unije) vsakega od akterjev na določenem geografskem območju, v interesu vseh strani, pri čemer je poseben poudarek dan področjem, ki so v skupnem interesu, ter spodbujanju vrednot in standardov Unije. (8) Unija podpira politiko in strategije ČDO na področju skupnega interesa na podlagi posebnih potreb, možnosti in izbire zadevnih ČDO. (9) Namen pridružitve bi moralo biti zagotavljanje ohranjanja, obnove in trajnostne uporabe biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev, kot ključnega elementa za uresničitev trajnostnega razvoja. (10) ČDO imajo bogato kopensko in morsko biotsko raznovrstnost. Podnebne spremembe lahko vplivajo na naravno okolje ČDO in ogrožajo njihov trajnostni razvoj. Ukrepi na področjih ohranjanja biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev, zmanjšanja tveganja nesreč, trajnostnega upravljanja naravnih virov in spodbujanja trajnostne energije bodo prispevali k prilagoditvi in ublažitvi podnebnih sprememb v ČDO. (11) V odnosih med Unijo in ČDO bi bilo treba priznati, da bi slednji lahko pomembno prispevali k izpolnjevanju zavez Unije v okviru večstranskih okoljskih sporazumov. (12) ČDO je treba podpreti v njihovih prizadevanjih, da postanejo manj odvisni od fosilnih goriv, z namenom zmanjšanja njihove ranljivosti zaradi težkega dostopa do goriva in cenovne nestabilnosti, ker bi bilo s tem njihovo gospodarstvo bolj prilagodljivo in manj občutljivo na zunanje pretrese. (13) Unija bi lahko ČDO pomagala zmanjšati njihovo ranljivost zaradi nesreč in podprla dejavnosti in ukrepe, ki jih izvajajo v ta namen. (14) Posledice oddaljenosti ČDO ovirajo njihovo konkurenčnost in zato je pomembno izboljšati dostopnost do ČDO. (15) Unija in ČDO priznavajo, da je izobraževanje pomembno za uresničitev trajnostnega razvoja ČDO. (16) Nadaljnji gospodarski in socialni razvoj ČDO bi se morala medsebojno podpirati in bi morala biti usmerjena h krepitvi konkurenčnosti gospodarstva ČDO ter doseganju socialne varnosti in vključenosti, zlasti kar zadeva ranljive skupine in invalidne osebe. V ta namen bi moralo sodelovanje med Unijo in ČDO vključevati izmenjavo informacij in najboljših praks na zadevnih področjih, vključno z razvojem strokovne usposobljenosti in socialne zaščite, ter prizadevanja za uveljavljanje pravic invalidov, ob upoštevanju načel Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. Poleg tega bi morala pridružitev ČDO Uniji prispevati k spodbujanju dostojnih delovnih pogojev, uporabi najboljših praks v socialnem dialogu, ter k spoštovanju temeljnih delovnih standardov, enakih možnosti, nediskriminaciji in dostopnosti v ČDO in njihovih regijah. (17) Pojav nalezljivih bolezni v ČDO, kot je dinga v karibskih in pacifiških državah ter čikungunja v regijah Indijskega oceana, ima lahko znatne negativne zdravstvene in gospodarske posledice. Poleg tega, da epidemije v ČDO zmanjšujejo produktivnost prizadetega prebivalstva, bodo verjetno znatno vplivale na turizem, ki je glavna gospodarska panoga v večini ČDO. Zaradi velikega števila turistov in delavcev migrantov, ki potujejo v ČDO, jih ogroža uvoz nalezljivih bolezni. Po drugi strani pa bi veliko število ljudi, ki potujejo iz ČDO, lahko vneslo nalezljive bolezni v Evropo. Zagotavljanje „varnega turizma“ je zato eden kritičnih dejavnikov za trajnost gospodarstva ČDO, saj se ta močno opira na turizem. (18) Pridružitev med Unijo in ČDO mora upoštevati ohranitev kulturne raznolikosti in identitete ČDO in k temu prispevati. (19) Unija priznava, da je treba s ČDO razviti bolj dejavno partnerstvo, kar zadeva dobro upravljanje in boj proti organiziranemu kriminalu, trgovini z ljudmi, terorizmu in korupciji. (20) Trgovina in s trgovino povezano sodelovanje med Unijo in ČDO bi morala prispevati k uresničitvi cilja trajnostnega razvoja glede gospodarskega napredka, socialnega razvoja in varstva okolja. (21) Globalne spremembe, ki se kažejo v trajnem procesu liberalizacije trgovine, na splošno vključujejo Unijo, kot glavno trgovinsko partnerico ČDO, pa tudi sosednje države AKP in njihove druge gospodarske partnerje. (22) ČDO so občutljiva otoška okolja, ki potrebujejo ustrezno zaščito, vključno z vidika ravnanja z odpadki. Kar zadeva radioaktivne odpadke, to zagotavljata člen 198 Pogodbe Euratom in z njo povezana sekundarna zakonodaja, razen glede Grenlandije, za katero se Pogodba Euratom ne uporablja. Za druge odpadke je treba določiti, katera pravila Unije naj se uporabljajo v zvezi s ČDO. (23) Ta sklep bi moral zagotavljati bolj prilagodljiva pravila o poreklu, vključno z novimi možnostmi kumulacije porekla. Kumulacija bi morala biti mogoča ne le s ČDO in državami podpisnicami Sporazuma o gospodarskem partnerstvu, ampak pod določenimi pogoji tudi s proizvodi s poreklom iz držav, s katerimi Unija uporablja sporazum o prosti trgovini, in za proizvode, ki v Unijo vstopajo brez dajatev in kvot v okviru splošnega sistema preferencialov Unije[13], tudi v skladu s pogoji. Ti pogoji so potrebni za preprečitev izogibanja izpolnjevanju obvez iz trgovinskih določb in za zagotovitev pravilnega delovanja sistemov kumulacije. (24) Postopke za potrjevanje porekla iz ČDO bi bilo treba posodobiti, in sicer v interesu gospodarskih subjektov in zadevnih uprav v ČDO. Določbe o upravnem sodelovanju med Unijo in ČDO bi bilo treba prav tako ustrezno posodobiti. (25) Treba je določiti načine upravnega sodelovanja in možnost začasnega umika preferencialne obravnave za vse ali nekatere proizvode s poreklom iz ČDO v primeru goljufij, nepravilnosti ali sistematskega neizpolnjevanja pravil o poreklu proizvodov ali nezagotavljanja upravnega sodelovanja. Poleg tega je treba določiti tudi dovolj podrobne predpise o zaščiti in nadzoru. To naj bi ČDO, pristojnim organom Unije in gospodarskim subjektom omogočilo, da se zanašajo na jasna in pregledna pravila in postopke. Navsezadnje je v skupnem interesu, da se zagotovi pravilna uporaba postopkov in ureditev, ki ČDO omogočajo izvoz blaga v EU brez dajatev in kvot. Zato je primerno, da se vključi določba, ki bi pojasnila posledice upravnih napak pri uporabi takih postopkov in ureditev, ki povzročajo izgube za proračun Unije iz naslova uvoznih dajatev. Taka določba bi morala izrecno potrditi, da finančnega bremena takih nastalih izgub ne krije proračun Unije, ampak države članice, ki imajo posebne odnose s ČDO, katerih organi so storili napako. Ta določba ne bi smela razlikovati med blagom, ki prihaja iz ČDO, in blagom, ki prihaja iz tretjih držav, ter bi morala zajemati obe vrsti okoliščin. (26) Ob upoštevanju ciljev integracije in razvoja svetovne trgovine na področju storitev in ustanavljanja podjetij, je treba podpirati razvoj trgov storitev in naložbenih možnosti z izboljšanjem tržnega dostopa storitev in naložb ČDO na trg Unije. Glede na to bi morala Unija ČDO ponuditi najboljšo možno raven obravnave, kot jo nudi vsem drugim trgovinskim partnerjem s splošnimi klavzulami o državi z največjimi ugodnostmi, ob čemer bi se morale ČDO zagotoviti možnosti za bolj prilagodljive trgovinske odnose, in sicer tako, da se obravnava, ki jih ČDO zagotavljajo Uniji, omeji na obravnavo, ki jo zagotavljajo drugim velikim trgovinskim partnerjem oz. gospodarstvom. (27) Pravice intelektualne lastnine so odločilnega pomena za spodbujanje inovacij in so orodje za spodbujanje gospodarskega in socialnega razvoja. Državam koristijo s tem, da lahko zaščitijo intelektualne stvaritve in lastnino. Njihova zaščita in uveljavljanje olajšujeta trgovino, rast in tuje naložbe, ter pomagata v boju proti varnostnim in zdravstvenim tveganjem ponarejenih izdelkov. ČDO ima lahko koristi od politike na področju pravic intelektualne lastnine, zlasti v okviru ohranjanja biotske raznovrstnosti in razvoja tehnologije. (28) Sanitarni in fitosanitarnih ukrepi ter tehnične ovire za trgovino lahko vplivajo na trgovino in zahtevajo sodelovanje. Trgovina in s trgovino povezano sodelovanje bi morala zajeti tudi politiko konkurence in pravice intelektualne lastnine, ki vplivajo na pravično porazdelitev koristi trgovanja. (29) Da bi zagotovili najboljše pogoje za sodelovanje ČDO tako na notranjem trgu Unije kot tudi na regionalnih, podregionalnih in mednarodnih trgih, je treba razviti zmogljivosti ČDO na ustreznih področjih. Ta vključujejo razvoj človeških virov in njihovih sposobnosti, razvoj malih in srednjih podjetij, diverzifikacijo gospodarskih sektorjev in izvajanje ustreznega pravnega okvira za doseganje poslovnega ozračja, ki spodbuja naložbe. (30) Sodelovanje na področju finančnih storitev med Unijo in ČDO bi moralo prispevati k oblikovanju varnejšega, zanesljivejšega, preglednejšega finančnega sistema, ki je bistven za spodbujanje svetovne finančne stabilnosti ter podpiranje trajnostne rasti. Prizadevanja na tem področju bi se morala osredotočiti na približevanje mednarodno dogovorjenim standardom in približevanje predpisov ČDO pravnemu redu Unije na področju finančnih storitev. Ustrezno pozornost bi bilo treba nameniti krepitvi upravne zmogljivosti organov ČDO, vključno z nadzorniki. (31) Finančno pomoč za ČDO bi bilo treba dodeliti na osnovi enotnih, preglednih in učinkovitih meril, upoštevajoč potrebe in dosežene rezultate ČDO. V takšnih merilih bi bilo treba upoštevati število prebivalcev, višino bruto domačega proizvoda (BDP), raven prejšnjih dodelitev sredstev iz Evropskega razvojnega sklada (ERS) in omejitve zaradi geografske oddaljenosti ČDO. (32) Za namene učinkovitosti, poenostavitve in priznavanja upravljavskih sposobnosti organov ČDO, bi bilo treba finančna sredstva, ki se dodelijo ČDO, upravljati na podlagi vzajemnega partnerstva. Poleg tega bi morali organi ČDO prevzeti odgovornost za oblikovanje in izvajanje politik, o katerih sta se pogodbenici dogovorili, da jih bosta sprejeli kot strategije sodelovanja. (33) V skladu s postopki glede finančne pomoči, določenimi v členih 9 in 82, so za načrtovanje in izvajanje programov sodelovanja v okviru 11. ERS odgovorne zlasti ČDO. Sodelovanje se bo izvajalo predvsem v skladu z ozemeljskimi predpisi ČDO in bo okrepilo podporo spremljanju, vrednotenju in reviziji programskih dejavnosti. Poleg tega je treba pojasniti, da so ČDO upravičeni do različnih virov financiranja, ki so določeni v členu 76. (34) Za sprejetje podrobnih pravil za pripravo programskih dokumentov, njihovo spremljanje, revizijo, vrednotenje, pregledovanje in izvajanje, kakor tudi za poročanje ter finančne popravke, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z delom IV tega sklepa. Da bi se upošteval tehnološki razvoj in spremembe v carinski zakonodaji, bi bilo treba v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije Komisijo pooblastiti tudi za sprejetje aktov o spremembi dodatkov k Prilogi VI. Zlasti je pomembno, da Komisija med svojim pripravljalnim delom opravi ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje ustreznih dokumentov Svetu. (35) [V skladu z željami vlade Bermudov se naj ureditev o pridružitvi iz tega sklepa ne bi uporabljala za Bermude.] (36) Na podlagi tega sklepa bi moral biti Svet zmožen za vse zgoraj navedene dejavnike izdelati inovativni pristop, ki je koherenten in prilagojen različnim razmeram. (37) Ta sklep nadomesti Sklep 2001/822/ES – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Del 1 Splošne določbe o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Uniji Poglavje 1 Splošne določbe Člen 1 Namen 1. Pridružitev čezmorskih držav in ozemelj (v nadaljnjem besedilu: ČDO) Uniji (v nadaljnjem besedilu: pridružitev) je partnerstvo, ki temelji na členu 198 Pogodbe o delovanju Evropske unije in katerega namen je podpreti trajnostni razvoj ČDO ter spodbujati uveljavljanje vrednot in standardov Unije v širšem svetu. 2. Partnerji v pridružitvi so Unija, ČDO in države članice, s katerimi so povezani. Člen 2 Cilji, načela in vrednote 1. Pridružitev med Unijo in ČDO temelji na ciljih, načelih in vrednotah, ki so skupni ČDO, državam članicam, s katerimi so povezani, in Uniji. 2. Namen pridružitve je uresničiti splošne cilje iz člena 199 Pogodbe, in sicer s povečanjem konkurenčnosti ČDO, krepitvijo prilagodljivosti ČDO, zmanjšanjem njihove ranljivosti in spodbujanjem sodelovanja med njimi in drugimi partnerji. 3. Pri uresničevanju teh ciljev je treba spoštovati temeljna načela svobode, demokracije, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, pravne države, dobrega upravljanja in trajnostnega razvoja, ki so skupna ČDO in državam članicam, s katerimi so povezani. 4. Na področjih sodelovanja iz tega sklepa ne sme biti nobenega razlikovanja na podlagi spola, rasne ali etnične pripadnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. 5. Partnerji priznavajo pravice drugih partnerjev, da določijo svojo politiko trajnostnega razvoja in prednostne naloge na tem področju ter določijo lastne ravni domačega varstva okolja in zaščite dela ter da ustrezno sprejemajo ali spreminjajo relevantne zakone in politiko v skladu z mednarodno priznanimi standardi in sporazumi. Pri tem si prizadevajo zagotoviti visoko raven varstva okolja in zaščite dela. 6. Partnerji pri izvajanju tega sklepa ravnajo po načelih preglednosti, subsidiarnosti in učinkovitosti ter enako obravnavajo vse tri stebre trajnostnega razvoja ČDO: gospodarski razvoj, družbeni razvoj in varstvo okolja. Člen 3 Upravljanje pridružitve Pridružitev upravljajo Komisija in organi ČDO ter, če je potrebno, država članica, s katero je posamezen ČDO povezan, v skladu njihovimi posameznimi institucionalnimi, pravnimi in finančnimi pristojnostmi. Člen 4 Ozemeljska veljavnost Pridružitev velja za ČDO, navedene v Prilogi II k Pogodbi [razen za Bermude]. Člen 5 Skupni interesi, dopolnjevanje in prednostne naloge 1. Pridružitev je okvir za politični dialog in sodelovanje pri vprašanjih skupnega interesa. 2. Prednost ima sodelovanje na področjih skupnega interesa, kot so: (a) gospodarska diverzifikacija gospodarstev ČDO, vključno z nadaljnjim povezovanjem v svetovna in regionalna gospodarstva; (b) spodbujanje okolju prijazne gospodarske rasti; (c) trajnostno upravljanje naravnih virov, vključno z ohranjanjem in trajnostno uporabo biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev; (d) prilagajanje podnebnim spremembam in ublažitev njihovih vplivov; (e) ukrepi za zmanjšanje tveganja nesreč; (f) spodbujanje raziskav, inovacij in dejavnosti znanstvenega sodelovanja; (g) spodbujanje družbenih, kulturnih in gospodarskih izmenjav med ČDO, njihovimi sosednjimi državami in drugimi partnerji. 3. Cilj sodelovanja na področjih skupnega interesa je spodbuditi samozadostnost ČDO in razvoj njihovih zmogljivosti za oblikovanje, izvajanje in spremljanje strategij in politik iz odstavka 2. Člen 6 Spodbujanje pridružitve 1. Za krepitev odnosov med Unijo in ČDO si Unija in slednji prizadevajo seznaniti svoje državljane glede pridružitve, zlasti s spodbujanjem povezovanja in sodelovanja med organi, akademsko skupnostjo, civilno družbo in podjetji ČDO na eni strani in njihovimi sogovorniki v Uniji na drugi strani. 2. Države članice podpirajo prizadevanja ČDO za krepitev in spodbujanje njihovih odnosov z Unijo kot celoto. Člen 7 Regionalno sodelovanje, regionalno povezovanje in sodelovanje z drugimi partnerji 1. V skladu s členom 3 tega sklepa je namen te pridružitve podpreti ČDO pri njihovih prizadevanjih za udeležbo v ustreznih mednarodnih, regionalnih in/ali podregionalnih pobudah sodelovanja ter regionalnih ali podregionalnih postopkih povezovanja v skladu z njihovimi lastnimi željami ter cilji in prednostnimi nalogami, ki jih opredelijo pristojni organi ČDO. 2. V ta namen lahko Unija in ČDO izmenjujejo informacije in najboljše prakse ali vzpostavijo druge oblike tesnega sodelovanja in usklajevanja z drugimi partnerji v okviru članstva ČDO v regionalnih in mednarodnih organizacijah, če je primerno, s pomočjo mednarodnih sporazumov. 3. Namen pridružitve je podpreti sodelovanje med ČDO in drugimi partnerji na področjih sodelovanja, ki so določena v delih 2 in 3 tega sklepa. V zvezi s tem je cilj pridružitve spodbuditi sodelovanje med ČDO in najbolj oddaljenimi regijami iz člena 349 Pogodbe, njihovimi sosednjimi afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (v nadaljnjem besedilu: države AKP) in državami, ki niso AKP. Unija za uresničitev tega cilja izboljša usklajevanje in sinergije med programi sodelovanja, ki jih podpirajo različni finančni instrumenti EU. 4. Podpora članstvu ČDO v ustreznih organizacijah za regionalno povezovanje je osredotočena zlasti na: (a) vzpostavljanje zmogljivosti ustreznih regionalnih organizacijah in institucij, katerih članice so ČDO; (b) regionalne ali podregionalne pobude, kot je izvajanje sektorskih reformnih politik, ki se nanašajo na področja sodelovanja, opredeljena v delih 2 in 3 tega sklepa; (c) ozaveščenost ČDO o učinkih procesov regionalnega povezovanja na različnih področjih in njihovo razumevanje; (d) sodelovanje ČDO pri razvoju regionalnih trgov v okviru organizacij regionalnega povezovanja; (e) čezmejne naložbe med ČDO in njihovimi sosedami. Člen 8 Posebna obravnava 1. Pri pridružitvi se upošteva raznolikost ČDO v smislu gospodarskega razvoja in njihove sposobnosti, da v celoti izkoristijo regionalno sodelovanje in regionalno povezovanje iz člena 7. 2. Posebna obravnava se vzpostavi za odročne ČDO. 3. Da bi se odpravile strukturne in druge ovire za razvoj geografsko oddaljenih ČDO, ta posebna obravnava upošteva njihove posebne težave, med drugim pri določanju obsega finančne pomoči in pogojev v zvezi z njo. 4. ČDO, ki jih je treba obravnavati kot geografsko oddaljene, so navedeni v Prilogi I. Poglavje 2 Akterji sodelovanja Člen 9 Splošno 1. Pridružitev temelji na širokem dialogu in posvetovanjih o vprašanjih skupnega interesa med ČDO, državami članicami, s katerimi so povezani, in Komisijo ter, če je primerno, Evropsko investicijsko banko. 2. ČDO organizirajo, kadar je to ustrezno, dialog in posvetovanja z organi in institucijami, kot so: (a) pristojni lokalni in drugi javni organi, (b) gospodarski in socialni partnerji, (c) drug ustrezen organ, ki predstavlja civilno družbo, okoljske partnerje, nevladne organizacije in institucije, odgovorne za spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami. Člen 10 Akterji sodelovanja 1. Akterji sodelovanja v ČDO so: (a) vladni organi ČDO, (b) lokalni organi v ČDO, (c) ponudniki javnih storitev ter organizacije civilne družbe, kot so družbena in poslovna združenja ter združenja delodajalcev in sindikatov in lokalne, nacionalne ali mednarodne nevladne organizacije, (d) regionalne in podregionalne organizacije. 2. Države članice, s katerimi so povezani ČDO, Komisijo v treh mesecih od začetka veljavnosti tega sklepa obvestijo o vladnih in lokalni organih iz točk (a) in (b) odstavka 1. Člen 11 Odgovornosti nevladnih akterjev 1. Nevladni akterji imajo lahko vlogo v izmenjavi informacij in pri posvetovanjih o sodelovanju, ter zlasti pri pripravi in izvajanju pomoči glede sodelovanja, ter projektov ali programov sodelovanja. Nanje se lahko prenesejo pooblastila finančnega upravljanja za izvajanje teh projektov ali programov za podporo lokalnim razvojnim pobudam. 2. Nevladni akterji, ki so lahko izbrani za necentralizirano upravljanje projektov ali programov, se določijo v soglasju med organi ČDO, Komisijo in državo članico, s katero je ČDO povezan, upoštevajoč zadevno temo, njihovo strokovno znanje in izkušnje ter področje delovanja. Postopek določitve se v vsakem ČDO izvaja v okviru širšega dialoga in posvetovanja iz člena 9. 3. Namen pridružitve je prispevati k prizadevanjem ČDO za krepitev organizacij civilne družbe, zlasti glede njihovega ustanavljanja in razvoja ter oblikovanja ukrepov, potrebnih za začetek njihovega vključevanja v načrtovanje, izvajanje in ocenjevanje razvojnih strategij in programov. Poglavje 3 Institucionalni okvir pridružitve Člen 12 Vodilna načela za dialog 1. Unija, ČDO in države članice, s katerimi so povezani, redno sodelujejo v celovitem in političnem dialogu. 2. Dialog se izvaja ob popolnem upoštevanju ustreznih institucionalnih, pravnih in finančnih pristojnosti Unije, ČDO in držav članic, s katerimi so povezani. Dialog se izvaja na prožen način: lahko je formalen ali neformalen, na ustrezni ravni ali v ustrezni obliki ter se izvaja v okviru iz člena 13. 3. Dialog omogoča, da se ČDO popolnoma vključijo v izvajanje pridružitve. 4. Dialog se med drugim osredotoča na določena politična vprašanja, ki so v skupnem interesu ali splošnega pomena za doseganje ciljev pridružitve. Člen 13 Pridružitvena telesa 1. V okviru pridružitve se vzpostavijo naslednje oblike dialoga: (a) forum za dialog med ČDO–EU (v nadaljnjem besedilu: forum ČDO–EU) se organizira enkrat letno, da se srečajo organi ČDO, predstavniki držav članic in Komisija. Člani Evropskega parlamenta, predstavniki Evropske investicijske banke, in predstavniki najbolj oddaljenih regij se po potrebi pridružijo forumu ČDO–EU; (b) Komisija, ČDO in države članice, s katerimi so povezani, se redno tristransko posvetujejo. Ta posvetovanja se praviloma organizirajo štirikrat letno na pobudo Komisije ali na zahtevo ČDO in držav članic, s katerimi so povezani. (c) v soglasju med ČDO, državami članicami, s katerimi so povezani, in Komisijo, se za spremljanje izvajanja pridružitve oblikujejo delovne skupine, ki imajo svetovalno vlogo, in sicer v obliki, ki je primerna za obravnavana vprašanja. Te delovne skupine pripravljajo tehnične razprave o zadevah, ki so posebnega pomena za ČDO in države članice, s katerimi so povezani, in dopolnjujejo delo, opravljeno v forumu ČDO–EU in/ali na tristranskih posvetovanjih. 2. Komisija predseduje forumu ČDO–EU, tristranskim posvetovanjem in delovnim skupinam ter na teh srečanjih opravlja sekretarske naloge. Del 2 Področja sodelovanja za trajnostni razvoj v okviru pridružitve Poglavje 1 Okoljska vprašanja, podnebne spremembe in zmanjšanje tveganja nesreč Člen 14 Splošni cilji in načela V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju okolja, podnebnih sprememb in zmanjševanja tveganja nesreč nanaša na: (a) podporo pri prizadevanjih ČDO za opredelitev in izvajanje politik, strategij, akcijskih načrtov in ukrepov; (b) podporo pri prizadevanjih ČDO za povezovanje v regionalne mreže in pobude; (c) spodbujanje trajnostne uporabe virov in učinkovite rabe virov ter razdruževanja gospodarske rasti in degradacije okolja. Člen 15 Trajnostno upravljanje ter ohranjanje biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju trajnostnega upravljanja ter ohranjanja biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev nanaša na: (a) spodbujanje vzpostavitve in učinkovitega upravljanja morskih in kopenskih zavarovanih območij ter izboljšanega upravljanja obstoječih zavarovanih območij; (b) spodbujanje trajnostnega upravljanja morskih in kopenskih virov, ki prispevajo k zaščiti pomembnih vrst, habitatov in funkcij ekosistemov zunaj zavarovanih območij; (c) krepitev ohranjanja in trajnostne rabe morske in kopenske biotske raznovrstnosti in ekosistemov z: (i) obravnavo širšega izziva, ki ga podnebne spremembe predstavljajo za ekosisteme, z ohranjanjem zdravih, odpornih ekosistemov in spodbujanjem okolju prijazne infrastrukture in na ekosistemu temelječih pristopov k prilagajanju na podnebne spremembe ter za ublažitev njihovih posledic, saj taki pristopi pogosto prinesejo več koristi; (ii) krepitvijo zmogljivosti na lokalni, regionalni in/ali mednarodni ravni s spodbujanjem izmenjave informacij, znanja in najboljših praks med vsemi zainteresiranimi stranmi, vključno z javnimi organi, lastniki zemlje, zasebnim sektorjem, raziskovalci in civilno družbo; (iii) krepitvijo obstoječih programov za ohranjanje narave in s tem povezanih prizadevanj znotraj in zunaj varstvenih območij; (iv) širitvijo baze znanja in zapolnjevanjem vrzeli v znanju, vključno z opredelitvijo vrednosti funkcij ekosistema in ekosistemskih storitev; (d) spodbujanje in omogočanje regionalnega sodelovanja pri obravnavi vprašanj, kot so invazivne tuje vrste ali vplivi podnebnih sprememb; (e) razvoj mehanizmov za pridobitev sredstev, vključno s plačili za ekosistemske storitve. Člen 16 Trajnostno gospodarjenje z gozdovi V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju trajnostnega gospodarjenja z gozdovi nanaša na uveljavljanje pomena gozdov, njihovo ohranjanje in trajnostno gospodarjenje z njimi, vključno z uporabo dreves za varovanje okolja pred erozijo in preprečevanje širjenja puščav, ter na pogozdovanje in upravljanje izvoza lesa. Člen 17 Celovito upravljanje obalnega pasu V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju celovitega upravljanja obalnega pasu nanaša na: (a) podporo pri prizadevanjih ČDO za učinkovito trajnostno upravljanje morskih in obalnih območij z opredelitvijo strateških in celostnih pristopov k načrtovanju in upravljanju morskih in obalnih območij; (b) uskladitev interesov gospodarskih in družbenih dejavnosti, kot so ribištvo in akvakultura, turizem in pomorski promet, s potencialom morskih in obalnih območij v smislu obnovljivih virov energije in surovin, pri čemer se upoštevajo vplivi podnebnih sprememb in človekovih dejavnosti. Člen 18 Pomorske zadeve V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju pomorskih zadev nanaša na: (a) krepitev dialoga o zadevah skupnega interesa na tem področju; (b) spodbujanje znanja o morju in uporabe biotehnologije, energije oceanov, pomorskega nadzora, upravljanja obalnih območij in upravljanja na podlagi ekosistemskega pristopa; (c) spodbujanje celovitih pristopov na mednarodni ravni. Člen 19 Trajnostno upravljanje staležev rib 1. V okviru pridružitve sodelovanje na področju trajnostnega upravljanja staležev rib temelji na naslednjih načelih: (a) obveznost odgovornega upravljanja ribištva in odgovorne ribolovne prakse; (b) opustitev ukrepov ali dejavnosti, ki niso v skladu z načeli trajnostnega izkoriščanja ribolovnih virov; (c) brez poseganja v obstoječe ali prihodnje dvostranske ribiške sporazume o partnerstvu med Unijo in ČDO, se obe strani želita redno posvetovati o ohranjanju in upravljanju živih morskih virov in izmenjavati informacije o trenutnem stanju virov v okviru ustreznih pridružitvenih teles iz člena 13. 2. Sodelovanje na področju iz odstavka 1 se lahko nanaša na: (a) dejavno spodbujanje dobrega upravljanja, najboljših praks in odgovornega upravljanje ribištva pri ohranjanju in trajnostnem upravljanju staležev rib, vključno s staleži rib v skupnem interesu tistimi, ki jih upravljajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva; (b) dialog in sodelovanje za ohranjanje staležev rib, med drugim z ukrepi za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu in učinkovitim sodelovanjem z regionalnimi organizacijami za upravljanje ribištva in v njihovem okviru. Dialog in sodelovanje zajemata programe nadzora in inšpekcijskih pregledov, spodbude in obveznosti za učinkovitejše dolgoročno upravljanje ribištva in obalnega okolja. Člen 20 Trajnostno gospodarjenje z vodami 1. V okviru pridružitve lahko Unija in ČDO sodelujejo na področju trajnostnega gospodarjenja z vodami prek vodne politike in vzpostavljanja institucij, zaščite vodnih virov, oskrbe z vodo na podeželskih in mestnih območjih za gospodinjske, industrijske ali kmetijske namene ter prek shranjevanja, distribucije in gospodarjenja z vodnimi viri ter ravnanja z odpadno vodo. 2. Na področju oskrbe z vodo in v sanitarnem sektorju se posebna pozornost nameni dostopu do oskrbe s pitno vodo in sanitarnih storitev na slabo pokritih področjih, ki neposredno prispevajo k razvoju človeških virov z izboljšanjem zdravstvenega stanja in povečanjem produktivnosti. 3. Sodelovanje na teh področjih se ravna po načelu, da je treba stalno potrebo po širitvi zagotavljanja osnovnih storitev v zvezi z vodo in sanitarijami tako mestnemu kot podeželskemu prebivalstvu obravnavati na okoljsko trajnosten način. Člen 21 Ravnanje z odpadki V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju ravnanja z odpadki nanaša na spodbujanje uporabe najboljše okoljske prakse v vseh dejavnostih, povezanih z ravnanjem z odpadki, vključno z zmanjšanjem odpadkov, recikliranjem ali drugimi postopki za pridobivanje sekundarnih surovin in odstranjevanje odpadkov. Člen 22 Trajnostna energija V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju trajnostne energije nanaša na: (a) proizvodnjo energije, zlasti razvoj, spodbujanje, uporabo in shranjevanje trajnostne energije, kot so sončna energija, hidroelektrična energija, biomasa, geotermalna energija ter energija valov, morja in vetra; (b) energetske politike in predpisi, zlasti oblikovanje politik in sprejetje predpisov, ki zagotavljajo stroškovno sprejemljive in trajnostne tarife za energijo; (c) energetsko učinkovitost, zlasti razvoj in uvedbo standardov energetske učinkovitosti in izvajanja ukrepov za energetsko učinkovitost v različnih sektorjih (industrijskem, komercialnem ter javnem sektorju in v gospodinjstvih), pa tudi spremljevalne vzgojne dejavnosti in dejavnosti ozaveščanja; (d) prevoz, zlasti razvoj, spodbujanje in uporabo okolju prijaznih javnih in zasebnih prevoznih sredstev, kot so vozila na hibridni, električni ali vodikov pogon, sheme za souporabo avtomobila in kolesarjenje; (e) prostorsko načrtovanje in gradbeništvo, zlasti spodbujanje in uvedbo visokih okoljskih standardov kakovosti in visoke energetske učinkovitosti pri urbanističnem načrtovanju in gradnji; (f) turizem, zlasti spodbujanje energetsko samozadostnih infrastruktur (ki temeljijo na obnovljivih virih energije) in/ali infrastruktur zelenega turizma. Člen 23 Podnebne spremembe V okviru pridružitve je namen sodelovanja na področju podnebnih sprememb zagotoviti podporo pobudam ČDO za prilagajanje na podnebne spremembe in ublažitev njihovih posledic, ter lahko zajemajo: (a) opredelitev ozemeljskih, regionalnih in/ali mednarodnih dejavnosti, načrtov ali ukrepov za prilagajanje podnebnim spremembam; (b) vključitev prilagajanja podnebnim spremembam in ublažitve njihovih posledic v javne politike in strategije; (c) pripravo in zbiranje statističnih podatkov in kazalnikov, ki so osnovno orodje za oblikovanje politike in njeno izvajanje; (d) spodbujanje sodelovanja ČDO v regionalnih in mednarodnih sestavah dialoga, da bi se okrepila izmenjava znanja in izkušenj. Člen 24 Zmanjševanje tveganja nesreč V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju zmanjševanja tveganja nesreč nanaša na: (a) razvoj ali izpopolnjevanje sistemov za preprečevanje nesreč in pripravljenost nanje, vključno s sistemi predvidevanja in zgodnjega opozarjanja, za zmanjšanje posledic nesreč; (b) razvoj podrobnega poznavanja izpostavljenosti nesrečam in sedanjih zmogljivosti odziva v ČDO in regijah, v katerih se nahajajo; (c) krepitev obstoječih ukrepov preprečevanja nesreč in priprave nanje na lokalnih, nacionalnih in regionalnih ravneh; (d) izboljšanje sposobnosti odzivanja zadevnih akterjev, da bi bili ti bolj usklajeni, učinkoviti in uspešni; (e) izboljšanje ozaveščanja in obveščanja prebivalstva glede izpostavljenosti tveganjem, preprečevanja, priprave in odziva v primeru nesreče, s ustreznim upoštevanjem posebnih potreb invalidnih oseb; (f) krepitev sodelovanja med ključnimi akterji, ki so vključeni v civilno zaščito; (g) spodbujanje sodelovanja ČDO v regionalnih, evropskih in/ali mednarodnih telesih, da se omogoči bolj redno izmenjavo informacij in tesnejše sodelovanje med različnimi partnerji v primeru nesreče. Poglavje 2 Dostopnost Člen 25 Splošni cilji 1. V okviru pridružitve je cilj sodelovanja na področju dostopnosti: (a) zagotoviti večji dostop ČDO do svetovnih prometnih omrežij; (b) zagotoviti večji dostop ČDO do informacijskih in komunikacijskih tehnologij in storitev. 2. Sodelovanje v smislu odstavka 1 lahko obsega: (a) oblikovanje politik in vzpostavljanje institucij; (b) cestni, železniški, zračni in pomorski prevoz oziroma prevoz po celinskih plovnih poteh; (c) skladiščne zmogljivosti na morju in na letališčih. Člen 26 Pomorski promet 1. V okviru pridružitve je sodelovanje na področju pomorskega prometa namenjeno razvoju in spodbujanju stroškovno učinkovitih ter učinkovitih storitev pomorskega prevoza v ČDO in se lahko nanaša na: (a) spodbujanje učinkovite odpreme tovora po ekonomičnih in trgovinsko sprejemljivih cenah; (b) spodbujanje večje udeležbe ČDO pri opravljanju mednarodnih pomorskih prevoznih storitev; (c) spodbujanje regionalnih programov; (d) pomoč za vključitev lokalnega zasebnega sektorja v pomorske prevozne dejavnosti. 2. Unija in ČDO spodbujajo varnost pomorskega prevoza, varnost posadk in preprečevanje onesnaževanja. Člen 27 Letalski prevoz V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju letalskega prevoza nanaša na: (a) reforme in modernizacijo industrij ČDO na področju letalskega prevoza; (b) spodbujanje njihove komercialne sposobnosti preživetja in konkurenčnosti; (c) omogočanje naložb in udeležbe zasebnega sektorja; (d) spodbujanje izmenjave znanja in dobrih poslovnih praks. Člen 28 Varnost letalskega prevoza V okviru pridružitve je sodelovanje na področju varnosti letalskega prevoza namenjeno podpori ČDO pri njihovih prizadevanjih za uskladitev z ustreznimi mednarodnimi standardi in lahko med drugim zajema: (a) uvajanje sistemov varnosti zračne plovbe; (b) izvajanje letališke varnosti in povečanje zmogljivosti uprav za civilno letalstvo glede obvladovanja vseh vidikov operativne varnosti, ki je pod njihovim nadzorom; (c) razvoj infrastrukture in človeških virov. Člen 29 Storitve informacijskih in komunikacijskih tehnologij V okviru pridružitve je namen sodelovanja na področju informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) v ČDO spodbuditi inovacije, gospodarsko rast ter izboljšati vsakdanje življenje državljanov in poslovanje podjetij, vključno s povečanjem dostopnosti za invalidne osebe. Sodelovanje se usmeri zlasti na krepitev regulativne zmogljivosti ČDO in lahko podpre širitev omrežij IKT in storitev z naslednjimi ukrepi: (a) oblikovanje predvidljivega zakonodajnega okolja, ki je v koraku s tehnološkim razvojem, spodbuja rast in inovacije ter spodbuja konkurenco in varstvo potrošnikov; (b) dialog o različnih vidikih politike glede spodbujanja in spremljanja informacijske družbe; (c) izmenjava informacij o standardih in vprašanjih interoperabilnosti; (d) krepitev sodelovanja na področju raziskav IKT ter na področju raziskovalnih infrastruktur na osnovi IKT; (e) razvoj storitev in aplikacij na področjih z velikim družbenim vplivom. Poglavje 3 Raziskave in inovacije Člen 30 Sodelovanje na področju raziskav in inovacij V okviru pridružitve lahko sodelovanje na področju raziskav in inovacij zajema znanost, tehnologijo, vključno z informacijsko in komunikacijsko tehnologijo, da se prispeva k trajnostnemu razvoju ČDO in spodbudita odličnost in industrijska konkurenčnost v ČDO. Sodelovanje lahko zajema zlasti: (a) dialog, usklajevanje in oblikovanje sinergij med politikami in pobudami ČDO in Unije na področju znanosti, tehnologije in inovacij; (b) politiko in vzpostavljanje institucij v ČDO ter usklajene ukrepe na lokalni, nacionalni ali regionalni ravni z namenom razvijanja dejavnosti na področju znanosti, tehnologije in inovacij ter njihove uporabe; (c) sodelovanje med pravnimi subjekti iz ČDO, Unije, držav članic in tretjih držav; (d) sodelovanje posameznih raziskovalcev iz ČDO, raziskovalnih organov in pravnih subjektov iz ČDO v okviru sodelovanja v zvezi s programi raziskav in inovacij v Uniji; (e) usposabljanje in mednarodno mobilnost raziskovalcev ČDO in njihove izmenjave. Poglavje 4 Mladi, izobraževanje, usposabljanje, zdravje, zaposlovanje in socialna politika Člen 31 Mladi 1. Unija zagotovi, da lahko fizične osebe iz ČDO, kakor so opredeljene v členu 49, sodelujejo pri pobudah Unije, ki zadevajo mlade, na enaki podlagi kot državljani držav članic. 2. Cilj pridružitve je krepitev vezi med mladimi, ki živijo v ČDO in Uniji, med drugim s spodbujanjem učne mobilnosti mladih iz ČDO in spodbujanjem medsebojnega razumevanja med mladimi. Člen 32 Izobraževanje in usposabljanje 1. V okviru pridružitve lahko sodelovanje na področju izobraževanja in usposabljanja zajema: (a) zagotavljanje visokokakovostnega, vključujočega izobraževanja na osnovnošolski, srednješolski in visokošolski ravni ter na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja; (b) podporo ČDO pri določitvi in izvajanju izobraževalnih politik. 2. Unija zagotovi, da lahko fizične osebe iz ČDO, kakor so opredeljene v členu 49, sodelujejo pri izobraževalnih pobudah Unije na enaki podlagi kot državljani držav članic. 3. Unija zagotovi, da se lahko izobraževalni organi in ustanove iz ČDO vključijo v pobude sodelovanja Unije na področju izobraževanja na enaki podlagi kot izobraževalni organi in ustanove držav članic. Člen 33 Zaposlovalna in socialna politika 1. Unija in ČDO vzdržujejo dialog na področju politike zaposlovanja in socialne politike, da bi prispevali h gospodarskemu in socialnemu razvoju ČDO ter spodbujali uveljavljanje dostojnih delovnih pogojev v ČDO in regijah, v katerih se nahajajo. Namen takšnega dialoga je med drugim podpreti prizadevanja organov ČDO za razvijanje politik in zakonodaje na tem področju. 2. Dialog obsega predvsem izmenjavo informacij in najboljših praks v zvezi s politikami in zakonodajo na področju zaposlovanja in socialne politike, ki so v skupnem interesu Unije in ČDO. V zvezi s tem je treba upoštevati področja, kot so razvoj spretnosti in znanj, socialna zaščita, socialni dialog, politika enakih možnosti, nediskriminacija in dostopnost za invalidne osebe, zdravje in varnost pri delu ter drugi delovni standardi. Člen 34 Javno zdravje V okviru pridružitve je sodelovanje na področju javnega zdravja namenjeno krepitvi zmogljivosti ČDO za nadzor, zgodnje odkrivanje in odziv na izbruhe nalezljivih bolezni z ukrepi, ki vključujejo: (a) ukrepe za krepitev pripravljenost in zmogljivosti odzivanja na čezmejne nevarnosti za zdravje, kot so infekcijske bolezni, ki bi morali biti zasnovani na obstoječih strukturah in biti usmerjeni na neobičajne dogodke; (b) vzpostavljanje zmogljivosti s krepitvijo javno zdravstvenih omrežij na regionalni ravni, omogočanje izmenjave informacij med strokovnjaki in spodbujanje ustreznega usposabljanja; (c) razvoj orodij in komunikacijskih platform ter programov e-učenja, ki so prilagojeni posebnim potrebam ČDO. Poglavje 5 Kultura Člen 35 Kulturne izmenjave in dialog 1. V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju kulturnih izmenjav in dialoga nanaša na: (a) povečanje samostojnosti ČDO v okviru procesa, ki je osredotočen na samo prebivalstvo in zakoreninjen v kulturi vsakega posameznega prebivalstva; (b) pomoč politiki in ukrepom, ki so jih sprejeli pristojni organi ČDO za krepitev človeških virov, povečanje ustvarjalnih sposobnosti in krepitev kulturnih identitet; (c) sodelovanje prebivalstva v procesu razvoja; (d) razvoj skupnega razumevanja in boljšo izmenjavo informacij o kulturnih in avdiovizulanih zadevah prek dialoga. 2. EU in ČDO si s sodelovanjem prizadevajo za spodbujanje kulturnih izmenjav med njimi, in sicer prek: (a) sodelovanja med kulturnimi in ustvarjalnimi sektorji vseh partnerjev; (b) spodbujanja kroženja kulturnih in ustvarjalnih del in izvajalcev med njimi; (c) političnega sodelovanja za krepitev razvoja politike, inovacij, privabljanje občinstva in uvajanje novih poslovnih modelov. Člen 36 Avdiovizualno sodelovanje 1. V okviru pridružitve je sodelovanje na avdiovizualnem področju namenjeno spodbujanju medsebojnih avdiovizualne produkcij in lahko zajema naslednje ukrepe: (a) sodelovanje in izmenjavo med zadevnimi radiodifuzijskimi industrijami, (b) spodbujanje izmenjave avdiovizualnih del; (c) izmenjavo informacij in pogledov na avdiovizualno in radiodifuzijsko politiko ter zakonodajni okvir med pristojnimi organi; (d) spodbujanje obiskov in sodelovanje na mednarodnih prireditvah, ki se odvijajo na ozemlju druge pogodbenice in v tretjih državah. 2. Koprodukcijska avdiovizualna dela so upravičena do ugodnosti iz sheme pomoči za spodbujanje lokalnih ali regionalnih kulturnih vsebin iz Unije, ČDO in držav članic, s katerimi so povezani. Člen 37 Uprizoritvene umetnosti V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na področju uprizoritvenih umetnosti nanaša na: (a) lažje in pogostejše stike med izvajalci uprizoritvenih umetnosti na področjih, kot so poklicne izmenjave in usposabljanje, vključno z udeležbo na avdicijah, razvoj mrež in spodbujanje povezovanja v mreže. (b) spodbujanje skupne produkcije med producenti ene ali več držav članic Unije ter ene ali več ČDO. (c) spodbujanje razvoja mednarodnih tehnoloških standardov za gledališča in uporabo gledaliških odrskih oznak, tudi prek ustreznih organov za standardizacijo. Člen 38 Varstvo spomenikov kulturne dediščine in zgodovinskih spomenikov V okviru pridružitve je sodelovanje na področju spomenikov kulturne dediščine in zgodovinskih spomenikov namenjeno spodbujanju izmenjav izkušenj in najboljših praks s pomočjo: (a) omogočanja izmenjave strokovnjakov; (b) sodelovanja na področju poklicnega usposabljanja; (c) ozaveščanja lokalne javnosti; (d) svetovanja glede varstva zgodovinskih spomenikov in zavarovanih območij ter glede zakonodaje in izvajanja ukrepov v zvezi z dediščino, zlasti njenega vključevanja v lokalno življenje. Poglavje 6 Boj proti organiziranemu kriminalu Člen 39 Boj proti organiziranemu kriminalu, trgovini z ljudmi, spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok, terorizmu in korupciji 1. V okviru pridružitve lahko sodelovanje na področju boja proti organiziranemu kriminalu vključuje: (a) razvoj inovativnih in učinkovitih sredstev za policijsko in pravosodno sodelovanje, vključno s sodelovanjem z drugimi zainteresiranimi stranmi, kot je civilna družba, pri preprečevanju organiziranega kriminala, trgovine z ljudmi, spolne zlorabe in spolnega izkoriščanja otrok, terorizma in korupcije ter boja proti njim; (b) pomoč za povečanje učinkovitosti politik ČDO za preprečevanje organiziranega kriminala, trgovine z ljudmi, spolne zlorabe in spolnega izkoriščanja otrok, terorizma in korupcije ter boja proti njim, pa tudi preprečevanje proizvodnje, razpečevanja in trgovine z vsemi vrstami mamil in psihotropnih snovi in boja proti njim, ob hkratnem preprečevanju in zmanjševanju uživanja drog in škode zaradi uživanja drog, ob upoštevanju dela, ki so ga na teh področjih opravili mednarodni organi, med drugim: (i) usposabljanje in vzpostavljanje zmogljivosti za preprečevanje organiziranega kriminala, trgovine z ljudmi, spolne zlorabe in spolnega izkoriščanja otrok, terorizma in korupcije ter boja proti njim; (ii) preprečevanje, ki vključuje usposabljanje, izobraževanje in spodbujanje zdravja, ter zdravljenje in rehabilitacija uživalcev drog, ki vključujeta projekte za reintegracijo odvisnih uživalcev drog v delovno in socialno okolje; (iii) razvoj učinkovitih ukrepov kazenskega pregona; (iv) tehnična, finančna in upravna pomoč pri razvoju učinkovitih politik in zakonodaje o trgovini z ljudmi, zlasti kampanje za ozaveščanje, mehanizmi za napotitev, in zaščitni sistemi, v katere so vključene vse zadevne zainteresirane strani in civilna družba; (v) tehnična, finančna in upravna pomoč v zvezi s preprečevanjem, obravnavo in zmanjševanjem posledic, povezanih z uživanjem drog; (vi) tehnična pomoč za podporo razvoju zakonodaje in politike proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok; (vii) tehnična pomoč in usposabljanje za podporo vzpostavljanju zmogljivosti in spodbujanje skladnosti z minimalnimi mednarodnimi standardi za boj proti korupciji, ter zlasti tistih, ki so določeni v Konvenciji ZN proti korupciji. 2. V okviru pridružitve ČDO sodelujejo z Unijo v zvezi z bojem proti pranju denarja v skladu s členoma 69 in 70. Del 3 Trgovina in s trgovino povezano sodelovanje Naslov I Splošne določbe Člen 40 Splošni cilji Splošni cilji trgovine in s trgovino povezanega sodelovanja med Unijo in ČDO so: (a) spodbujanje gospodarskega in družbenega razvoja ČDO z vzpostavitvijo tesnih gospodarskih odnosov med njimi in Unijo kot celoto; (b) spodbujanje učinkovitega povezovanja ČDO z regionalnim in svetovnim gospodarstvom ter razvoj trgovine z blagom in storitvami; (c) pomoč ČDO pri oblikovanju ugodnega okolja za naložbe za podporo družbenega in gospodarskega razvoja ČDO; (d) spodbujanje stabilnosti, celovitosti in preglednosti svetovnega finančnega sistema ter dobrega upravljanja na davčnem področju; (e) spodbujanje diverzifikacije gospodarstev ČDO; (f) podpora zmogljivosti ČDO za oblikovanje in izvajanje politik, potrebnih za razvoj njihove trgovine z blagom in storitvami; (g) podpora izvoznim in trgovinskim zmogljivostim ČDO; (h) podpora prizadevanjem ČDO za uskladitev njihove lokalne zakonodaje z zakonodajo Unije, kjer je potrebno; (i) zagotovitev možnosti za ciljno usmerjeno sodelovanje in dialog z Unijo o trgovini in področjih, povezanih s trgovino. Naslov II Ureditev za trgovino z blagom in storitvami ter za ustanavljanje podjetij Poglavje 1 Ureditev za trgovino z blagom Člen 41 Prost dostop za blago s poreklom iz ČDO 1. Proizvodi s poreklom iz ČDO se v Unijo uvažajo brez uvoznih dajatev. 2. Opredelitev proizvodov s poreklom in načini upravnega sodelovanja v zvezi z njimi so opredeljeni v Prilogi VI. Člen 42 Količinske omejitve in ukrepi z enakim učinkom 1. Unija za uvoz blaga s poreklom iz ČDO ne uporablja nobenih količinskih omejitev ali ukrepov z enakim učinkom. 2. Odstavek 1 ne izključuje možnosti prepovedi ali omejitev uvoza, izvoza ali tranzita blaga, ki so utemeljene z javno moralo ali javno politiko, zaščito zdravja in življenja ljudi, živali in rastlin, zaščito nacionalnih zakladov, ki imajo umetniško, zgodovinsko ali arheološko vrednost, ohranitvijo neobnovljivih naravnih virov ali zaščito industrijske ali poslovne lastnine. Te prepovedi ali omejitve nikakor ne smejo predstavljati samovoljne ali neupravičene diskriminacije ali skritega omejevanja trgovine na splošno. Člen 43 Ukrepi, ki jih sprejmejo ČDO 1. Organi ČDO lahko za uvoz izdelkov s poreklom iz Unije ohranijo ali uvedejo take carine ali količinske omejitve, za katere menijo, da so potrebne za njihove razvojne potrebe. 2. ČDO na področjih, zajetih v tem poglavju, Uniji zagotavljajo obravnavo, ki ni nič manj ugodna od najugodnejše obravnave, ki se uporablja za katero koli večje tržno gospodarstvo, kot je opredeljeno v odstavku 4. 3. Določbe odstavka 2 ne preprečujejo ČDO, da nekaterim drugim ČDO ali drugim državam v razvoju odobri obravnavo, ki je ugodnejša od tiste, ki je odobrena Uniji. 4. Za namene tega naslova je „večje tržno gospodarstvo“ katera koli razvita država ali katera koli država, katere delež svetovnega blagovnega izvoza je večji od enega odstotka oziroma ne glede na odstavek 3 katera koli skupina držav, ki nastopajo individualno, kolektivno ali prek sporazuma o gospodarskem povezovanju, katere skupni delež svetovnega blagovnega izvoza je večji 1,5 odstotka. Za ta izračun se uporabijo najnovejši uradni podatki STO o vodilnih izvoznikih v svetovnem trgovanju z blagom (brez trgovine znotraj EU). 5. Organi ČDO v treh mesecih po začetku veljavnosti tega sklepa Komisiji sporočijo carinske tarife in sezname količinskih omejitev, ki jih uporabljajo v skladu s tem sklepom. Organi ČDO Komisiji sporočijo tudi vse poznejše spremembe teh ukrepov, ko se sprejmejo. Člen 44 Nediskriminacija 1. Unija ne sme različno obravnavati ČDO in ČDO ne smejo različno obravnavati držav članic Unije. 2. V skladu s členom 64 izvajanje posebnih določb tega sklepa ter zlasti določb člena 42(2), členov 43, 46, 48, in 50 ter člena 58(3) Sklepa ne šteje za diskriminacijo. Člen 45 Pogoji za premeščanje odpadkov 1. Premeščanje odpadkov med državami članicami in ČDO se nadzira v skladu z mednarodnim pravom in pravom Unije. Unija podpira vzpostavitev in razvoj učinkovitega mednarodnega sodelovanja na tem področju za namene varstva okolja in javnega zdravja. 2. Unija prepove vsak neposredni ali posredni izvoz odpadkov v ČDO, razen izvoza nenevarnih odpadkov, namenjenih za postopke predelave, hkrati pa organi ČDO prepovejo neposredni ali posredni uvoz teh odpadkov na njihovo ozemlje iz Unije ali katere koli tretje države, brez poseganja v mednarodne obveznosti v zvezi s temi področji, ki so sprejete ali se v pristojnih mednarodnih forumih lahko sprejmejo v prihodnosti. 3. V zvezi s ČDO, ki zaradi svojega ustavnega statusa niso podpisnice Baselske konvencije, njihovi zadevni organi pospešijo sprejetje potrebne notranje zakonodaje in upravnih predpisov za izvedbo določb Baselske konvencije[14] v teh ČDO. 4. Poleg tega se države članice, s katerimi so povezane ČDO, zavzemajo za to, da ČDO sprejmejo potrebno notranjo zakonodajo in upravne predpise za izvajanje: (a) Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta[15], in sicer: – člena 40 glede izvoza odpadkov v čezmorske države ali ozemlja; – člena 46 glede uvoza odpadkov iz čezmorskih držav ali ozemelj; (b) Uredbe Sveta (ES) št. 1420/1999[16]; (c) Uredbe Komisije (ES) št. 1547/1999[17]; (d) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/59/ES[18] ob upoštevanju rokov za prenos, določenih v členu 16 navedene direktive. 5. Ena ali več ČDO in države članice, s katerimi so povezani, lahko uporabljajo svoje nacionalne postopke za izvoz odpadkov iz ČDO v to državo članico. 6. V tem primeru država članica, s katero je ČDO povezan, v šestih mesecih od začetka veljavnosti tega sklepa uradno obvesti Komisijo o zakonodaji, ki se uporablja, ter o vsaki prihodnji ustrezni nacionalni zakonodaji in vseh poznejših spremembah te zakonodaje. Člen 46 Začasen umik preferencialov Za zagotovitev pravilnega izvajanja tega sklepa lahko Unija začasno umakne preferenciale za posamezen ČDO v skladu z določbami iz Priloge VII. Člen 47 Obravnava upravnih napak V primeru napake pristojnih organov ČDO pri izdaji potrdil in pri metodi upravnega sodelovanja, ter če napaka povzroči izgube, ki vplivajo na uvozne dajatve Unije, država članica, s katero ima ČDO, katere organ je storil napako, posebne odnose, znesek nastale izgube plača v proračun Unije. Člen 48 Zaščitni in nadzorni ukrepi Za zagotovitev pravilnega izvajanja tega sklepa lahko Unija sprejme zaščitne in nadzorne ukrepe iz Priloge VIII. Poglavje 2 Ureditev za trgovino s storitvami in za ustanavljanje podjetij Člen 49 Opredelitve V tem poglavju: (a) „fizična oseba iz ČDO“ pomeni osebo, ki ima običajno prebivališče v ČDO in je državljan države članice ali ima pravni status, specifičen za posamezno ČDO. Ta opredelitev ne posega v pravice, pridobljene z državljanstvom Unije v smislu Pogodbe. (b) „pravna oseba iz ČDO“ pomeni pravno osebo v ČDO, ki je bila ustanovljena v skladu z zakonodajo, ki se uporablja v posamezni ČDO in ima registrirani sedež, glavno upravo ali glavni kraj poslovanja na ozemlju v tej ČDO; če ima ta pravna oseba v ČDO le registriran sedež ali centralno upravo, ne šteje za pravno osebo ČDO, razen če opravlja dejavnost, ki je dejansko in stalno povezana z gospodarstvom te države ali ozemlja; (c) se zadevne opredelitve iz sporazumov o gospodarskem povezovanju, navedene v členu 50(1), uporabljajo za obravnavo, odobreno med Unijo in ČDO. Člen 50 Najugodnejša obravnava 1. V zvezi s kakršnimi koli ukrepi, ki vplivajo na trgovino s storitvami in ustanavljanje v gospodarskih dejavnostih: (a) Unija odobri fizičnim in pravnim osebam iz ČDO obravnavo, ki ni nič manj ugodna od najugodnejše obravnave, ki se uporablja za podobne fizične in pravne osebe iz katere koli tretje države, s katero Unija sklepa ali je sklenila sporazum o gospodarskem povezovanju; (b) posamezna ČDO odobri fizičnim in pravnim osebam iz Unije obravnavo, ki ni nič manj ugodna od najugodnejše obravnave, ki se uporablja za podobne fizične in pravne osebe iz katerega koli večjega tržnega gospodarstva, s katerim sklene sporazum o gospodarskem povezovanju po začetku veljavnosti tega sklepa. 2. Obveznosti iz odstavka 1 tega člena ne veljajo za obravnavo, odobreno: (a) v okviru notranjega trga, ki zahteva, da pogodbenice okvira znatno približajo svojo zakonodajo, da odstranijo nediskriminacijske ovire za pravico do ustanavljanja in trgovino s storitvami (b) na podlagi ukrepov, ki določajo priznavanje kvalifikacij, dovoljenj ali previdnostnih ukrepov v skladu s členom VII Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami ali Prilogo k navedenemu sporazumu o finančnih storitvah. To ne posega v posebne ukrepe ČDO na podlagi tega člena; (c) na podlagi katerega koli mednarodnega sporazuma ali dogovora, ki se v celoti ali večinoma nanaša na obdavčevanje, (d) v skladu z ukrepi, za katere se uporablja izjema po načelu države z največjimi ugodnostmi, navedena v skladu s členom II.2 Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami. 3. Organi ČDO lahko za spodbujanje lokalnega zaposlovanja ali v podporo temu sprejmejo predpise za pomoč fizičnim osebam in lokalnim dejavnostim. V tem primeru organi ČDO o sprejetih predpisih uradno obvestijo Komisijo, da lahko o tem obvesti države članice. Člen 51 Poklicne kvalifikacije Za poklice zdravnik, zobozdravnik, babica, medicinska sestra/bolničar, farmacevt in veterinarski kirurg, Svet soglasno in na predlog Komisije sprejme seznam poklicnih kvalifikacij, specifičnih za prebivalce ČDO, ki jih priznavajo države članice. Naslov III Področja, povezana s trgovino Poglavje 1 Trgovina in trajnostni razvoj Člen 52 Splošno Cilj trgovine in s trgovino povezanega sodelovanja v okviru pridružitve je prispevati k trajnostnem razvoju v njegovih gospodarskih, socialnih in okoljskih razsežnostih. V tem okviru se strogosti domačih okoljskih ali delovnih zakonov in predpisov ČDO ne sme zmanjšati z namenom spodbujanja trgovine in naložb. Člen 53 Okoljski standardi in standardi boja proti podnebnim spremembam v trgovini 1. Namen trgovine in s trgovino povezanega sodelovanja v okviru pridružitve je krepitev vzajemne podpore med trgovino ter okoljskimi politikami in obveznostmi. Pri trgovini in s trgovino povezanem sodelovanju v okviru pridružitve se upoštevajo načela mednarodnega okoljskega upravljanja in večstranskih okoljskih sporazumov. 2. Treba je uresničiti končni cilj Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (v nadaljnjem besedilu: UNFCCC) in njenega Kjotskega protokola. Sodelovanje temelji na razvoju prihodnjega mednarodnega okvira o podnebnih spremembah v skladu z akcijskim načrtom z Balija in izvajanju odločitev, ki izhajajo iz konferenc pogodbenic UNFCCC v zvezi z globalno temperaturo in cilji glede emisij. 3. Ukrepov za izvajanje večstranskih okoljskih sporazumov se ne uporablja na način, ki bi pomenil sredstvo za samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo med partnerji ali prikrito omejevanje trgovine. Člen 54 Delovni standardi v trgovini 1. Cilj pridružitve je spodbujati trgovino tako, da ta vodi k polni in produktivni zaposlenosti ter dostojnim delovnim pogojem za vse. 2. Mednarodno priznani temeljni delovni standardi, kakor so opredeljeni v ustreznih konvencijah Mednarodne organizacije dela, se upoštevajo in so vključeni v zakonodajo in prakso. Ti delovni standardi vključujejo zlasti spoštovanje svobode združevanja, pravice do kolektivnega pogajanja, odpravo vseh oblik prisilnega ali obveznega dela, odpravo najhujših oblik otroškega dela, minimalno starost za zaposlitev in nediskriminacijo pri zaposlovanju. 3. Kršitve temeljnih standardov dela se ne sme uveljavljati ali kako drugače uporabiti kot legitimno primerjalno prednost. Ti standardi se ne smejo uporabiti v protekcionistične namene. Člen 55 Trajnostno trgovanje z ribiškimi proizvodi Pridružitev lahko za namene spodbujanja trajnostnega upravljanje staležev rib vključuje sodelovanje v boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu in z njim povezanem trgovanju. Namen sodelovanja na tem področju je: (a) spodbujanje izvajanja ukrepov za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu in z njim povezani trgovini v ČDO; (b) omogočanje sodelovanja med ČDO in regionalnimi organizacijami za upravljanje ribištva, zlasti glede na razvoj in učinkovito izvajanje nadzora in inšpekcijskih pregledov, pobud in ukrepov za učinkovito dolgoročno upravljanje ribištva in morskih ekosistemov. Člen 56 Trajnostno trgovanje z lesom V okviru pridružitve je sodelovanje na področju trgovine z lesom namenjeno spodbujanju trgovine z zakonito posekanim lesom. Takšno sodelovanje lahko vključuje dialog o regulativnih ukrepih ter izmenjavo informacij o ukrepih, ki jih narekuje trg, ali prostovoljnih ukrepih, kot so certificiranje gozdov ali politike zelenih javnih naročil. Člen 57 Trajnostni razvoj trgovine 1. V okviru pridružitve bi bilo sodelovanje na področju trajnostnega razvoja mogoče uresničiti z: (a) omogočanjem in spodbujanjem trgovine z okoljskim blagom in storitvami ter z blagom, ki prispeva k izboljšanju socialnih razmer v ČDO, in naložb v zvezi z njimi; (b) omogočanjem odprave ovir v trgovini ali naložbe za blago in storitve, ki so še posebej pomembne za ublažitev posledic podnebnih sprememb, kot so trajnostno obnovljiva energija in energetsko učinkoviti izdelki in storitve, vključno s sprejetjem okvirov politike za uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij in s spodbujanjem uveljavitve standardov, ki upoštevajo okoljske in gospodarske potrebe in zmanjšujejo tehnične ovire v trgovini; (c) spodbujanjem trgovine z blagom, ki prispeva k socialnim razmeram in okolju prijaznim praksam, vključno z blagom, ki je predmet prostovoljnih sistemov zagotavljanja trajnosti, kot so programi pravične in etične trgovine, eko oznake ter programi certificiranja za proizvode naravnega izvora; (d) spodbujanjem mednarodno priznanih načel in smernic na področju družbene odgovornosti gospodarskih družb, in spodbujanjem podjetij, ki na ozemlju ČDO delujejo za njihovo izvajanje; (e) izmenjavo informacij in najboljših praks na področju družbene odgovornosti gospodarskih družb. 2. Pri načrtovanju in izvajanju ukrepov, katerih cilj je varstvo okolja in delovnih pogojev, ki lahko vplivajo na trgovino ali naložbe, Unija in ČDO upoštevajo razpoložljive znanstvene in tehnične informacije ter ustrezne mednarodne standarde, smernice ali priporočila, vključno s previdnostnim načelom. 3. Unija in ČDO pri razvoju, uvedbi in izvajanju kakršnih koli ukrepov, katerih cilj je varstvo okolja in delovnih pogojev, ki vplivajo na trgovino ali naložbe, uveljavljajo popolno preglednost. Poglavje 2 Druga področja, povezana s trgovino Člen 58 Tekoča plačila in pretok kapitala 1. Za nobena plačila v prosto zamenljivi valuti na tekoči račun plačilne bilance med prebivalci Unije in ČDO se ne sme določati omejitev. 2. Države članice in upravni organi ČDO v zvezi s transakcijami v kapitalski plačilni bilanci za neposredne naložbe v družbe, ustanovljene v skladu z zakonodajo sprejemne države članice, države ali ozemlja, ne uvedejo nobenih omejitev prostega pretoka kapitala, da bi zagotovili unovčenje in ponovno vrnitev premoženja, ustvarjenega s temi naložbami, ter katerega koli dobička, ki iz njih izhaja. 3. Unija in ČDO imajo pravico, da sprejmejo ukrepe iz členov 64, 65, 66, 75 in 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije v skladu s pogoji, ki so smiselno določeni v tej prilogi. 4. Organi ČDO, zadevne države članice ali Unija nemudoma obvestijo drug drugega o vseh takih ukrepih in predložijo časovni razpored za njihovo odpravo, kakor hitro je mogoče. Člen 59 Politike konkurence Odprava izkrivljanja konkurence ob primernem upoštevanju različnih stopenj razvoja in ravni gospodarskih potreb vsake ČDO vključuje izvajanje lokalnih, nacionalnih ali regionalnih pravil in politik, vključno z nadzorom in, pod določenimi pogoji, s prepovedjo dogovorov med podjetji, sklepov združenj podjetij in usklajenih ravnanj podjetij, katerih cilj ali učinek je preprečitev, omejitev ali izkrivljanje konkurence. Taka prepoved se nanaša tudi na zlorabo prevladujočega položaja na ozemlju Unije ali ČDO s strani enega ali več podjetij. Člen 60 Varstvo pravic intelektualne lastnine 1. Če je primerno, se v skladu z najvišjimi mednarodnimi standardi za namene zmanjšanja izkrivljanja in motenj dvostranske trgovine zagotovi ustrezna in učinkovita raven varstva pravic intelektualne lastnine, vključno s sredstvi za uveljavljanje teh pravic. 2. V okviru pridružitve se lahko sodelovanje na tem področju nanaša na pripravo zakonov in predpisov za varstvo in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine, preprečevanje zlorab takih pravic s strani imetnikov pravic in kršitev teh pravic s strani konkurentov ter podporo za regionalne organizacije za intelektualno lastnino, ki so vključene v uveljavljanje in varstvo, vključno z usposabljanjem osebja. Člen 61 Tehnične ovire v trgovini Pridružitev lahko vključuje sodelovanje na področjih tehničnih predpisov za blago, standardizacijo, ugotavljanje skladnosti, akreditacijo, nadzor trga in zagotavljanje kakovosti, z namenom odstranitve nepotrebnih tehničnih ovir v trgovini med Unijo in ČDO in zmanjšanja razlik na teh področjih. Člen 62 Potrošniška politika, varovanje zdravja potrošnikov in trgovina V okviru pridružitve lahko sodelovanje na področju potrošniške politike, varovanja zdravja potrošnikov in trgovine vključuje pripravo zakonov in predpisov na področju potrošniške politike in varstva zdravja potrošnikov, z namenom preprečevanja nepotrebnih ovir v trgovini. Člen 63 Sanitarni in fitosanitarni ukrepi V okviru združenja je cilj sodelovanja na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov: (a) omogočati trgovino med Unijo in ČDO kot celoto ter med ČDO in tretjimi državami, ob tem pa varovati zdravje in življenje ljudi, živali in rastlin v skladu s Sporazumom STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov; (b) obravnavati težave, ki izhajajo iz sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov; (c) zagotavljati preglednost glede sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, ki se uporabljajo za trgovino med Unijo in ČDO; (d) spodbujati uskladitve ukrepov z mednarodnimi standardi, v skladu s Sporazumom STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov; (e) podpreti učinkovito sodelovanje ČDO v organizacijah, ki določajo mednarodne sanitarne in fitosanitarne standarde; (f) spodbujati posvetovanja in izmenjave med ČDO ter evropskimi inštituti in laboratoriji; (g) vzpostaviti in krepiti tehnične zmogljivosti ČDO za izvajanje in spremljanje sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov; (h) spodbujati prenos tehnologije na področju sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov. Člen 64 Prepoved zaščitnih ukrepov Določbe poglavij 1 in 2 se ne uporabljajo kot sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikritega omejevanja trgovine. Poglavje 3 Monetarne in davčne zadeve Člen 65 Davčna izjema 1. Ne glede na določbe člena 66 se načelo največjih ugodnosti, odobreno v skladu z določbami tega sklepa, ne uporablja za davčne ugodnosti, ki jih države članice ali organi ČDO že zagotavljajo ali jih bodo lahko zagotavljali v prihodnosti na podlagi sporazumov o preprečevanju dvojnega obdavčevanja ali drugih davčnih ureditev ali veljavne domače davčne zakonodaje. 2. Ničesar v tem sklepu ni mogoče razlagati kot oviro, da se na podlagi davčnih določb sporazumov o preprečevanju dvojne obdavčitve ali drugih davčnih ureditev ali veljavne domače davčne zakonodaje sprejme ali izvede kateri koli ukrep, katerega cilj je preprečiti davčne goljufije ali izogibanje plačevanju davkov ali davčne utaje. 3. Ničesar v tem sklepu ni mogoče razlagati kot oviro, da bi ustrezni pristojni organi pri uporabi relevantnih določb svoje davčne zakonodaje razlikovali med davkoplačevalci, ki niso v enakem položaju, zlasti glede kraja njihovega stalnega prebivališča ali glede kraja, kjer so naložili svoj kapital. Člen 66 Davčni in carinski postopki za pogodbe, ki jih financira Unija 1. ČDO za pogodbe, ki jih financira Unija, uporabljajo davčne in carinske postopke, ki niso manj ugodni od tistih, ki jih uporabljajo za državo članico, s katero je posamezen ČDO povezan, ali za države, ki jim je odobren status države z največjimi ugodnostmi, ali za mednarodne razvojne organizacije, s katerimi so povezani, če je to obravnavanje najbolj ugodno. 2. Ob upoštevanju odstavka 1 se za pogodbe, ki jih financira Unija, uporabljajo naslednji postopki: (a) v upravičenem ČDO se za pogodbo ne uporabljajo kolki ali pristojbine za registracijo ali davščine z enakim učinkom ne glede na to, ali te dajatve že obstajajo ali bodo uvedene v prihodnosti; vendar se te pogodbe registrirajo v skladu z veljavno zakonodajo v ČDO, pri čemer se za opravljeno storitev lahko zaračuna ustrezna pristojbina; (b) dobiček in/ali prihodek, ki izhaja iz izvedbe pogodb, je obdavčljiv na podlagi notranje davčne ureditve upravičenega ČDO, pod pogojem, da ima fizična ali pravna oseba, ki ta dobiček in/ali prihodek doseže, stalni kraj poslovanja v tem ČDO ali da izvedba pogodbe traja dlje od šest mesecev; (c) podjetja, ki morajo uvoziti opremo za izvedbo gradbenih pogodb na svojo zahtevo, izkoristijo sistem začasnega dovoljenja za vstop, kakor je določen z zakonodajo upravičenega ČDO v zvezi s to opremo; (d) za profesionalno opremo, ki je potrebna za opravljanje nalog, opredeljenih v pogodbi o opravljanju storitev, se dovoli začasni vstop v upravičeni ČDO brez davčnih, uvoznih in carinskih dajatev ter drugih dajatev z enakim učinkom, če te pristojbine in dajatve ne predstavljajo nadomestila za opravljene storitve; (e) uvoz v upravičeni ČDO na podlagi dobavnih pogodb se dovoli brez carinskih ali uvoznih dajatev, davkov ali davščin z enakim učinkom. Pogodbe za dobave blaga, ki izvira iz zadevnega ČDO, se sklenejo na podlagi cene dobavljenega blaga franko tovarna, h kateri se lahko doda tista notranja davščina, ki se lahko uporablja za to dobavljeno blago v zadevnem ČDO; (f) za goriva, maziva in ogljikovodikova veziva ter na splošno vse materiale, ki se uporabljajo pri izvedbi gradbenih pogodb, se šteje, da so kupljeni na lokalnem trgu in za njih veljajo davčni predpisi, ki se uporabljajo v okviru veljavne zakonodaje v upravičenem ČDO; (g) osebni ali gospodinjski predmeti, ki jih za lastno uporabo uvažajo fizične osebe, razen lokalno zaposlenega osebja, ki jim je zaupano opravljanje nalog, opredeljenih v pogodbi o opravljanju storitev, in njihovi družinski člani, so v mejah veljavne zakonodaje upravičenega ČDO oproščeni carin ali uvoznih dajatev, davkov ali drugih davščin z enakim učinkom. 3. Za vse pogodbene zadeve, ki niso zajete v odstavkih 1 in 2, se še naprej uporablja zakonodaja zadevnega ČDO. Poglavje 4 Razvoj trgovinskih zmogljivosti Člen 67 Splošno Da bi se zagotovilo, da ČDO pridobijo največjo korist na podlagi določb tega sklepa in da lahko sodelujejo v najboljših možnih pogojih na notranjem trgu Unije, kakor tudi regionalnih, podregionalnih in mednarodnih trgih, je cilj pridružitve prispevati k razvoju trgovinskih zmogljivosti ČDO, in sicer: (a) s povečanjem konkurenčnosti ČDO, samozadostnosti in gospodarske prožnosti, namreč s povečanjem raznolikosti, vrednosti in obsega trgovine ČDO z blagom in storitvami ter s krepitvijo sposobnosti ČDO za privabljanje zasebnih naložb v raznih sektorjih gospodarske dejavnosti; (b) z izboljšanjem sodelovanja v trgovini z blagom in storitvami ter na področju ustanavljanja med ČDO in sosednjimi državami. Člen 68 Trgovinski dialog, sodelovanje in razvoj zmogljivosti V okviru pridružitve lahko trgovinski dialog, sodelovanje in pobude za razvoj zmogljivosti vključujejo: (a) krepitev zmogljivosti ČDO za oblikovanje in izvajanje politik, potrebnih za razvoj trgovine z blagom in storitvami; (b) spodbujanje prizadevanj ČDO za vzpostavitev ustrezne pravnih, regulativnih in institucionalnih okvirov ter potrebnih upravnih postopkov; (c) spodbujanje razvoja zasebnega sektorja, zlasti MSP; (d) omogočanje razvoja trga in proizvodov, vključno z izboljšanjem kakovosti proizvodov; (e) prispevanje k razvoju človeških virov in poklicnih znanj v zvezi s trgovino z blagom in storitvami; (f) krepitev zmogljivosti poslovnih posrednikov za zagotavljanje storitev podjetjem v ČDO, ki so pomembne za njihove izvozne dejavnosti, kot so informacije o stanju na trgu; (g) prispevanje k ustvarjanju poslovnega ozračja, ki spodbuja naložbe. Poglavje 5 Sodelovanje na področju finančnih storitev in davčnih zadev Člen 69 Sodelovanje glede mednarodnih finančnih storitev Za spodbujanje stabilnost, celovitosti in preglednosti svetovnega finančnega sistema pridružitev lahko vključuje sodelovanje na področju mednarodnih finančnih storitev. Takšno sodelovanje lahko zajema: (a) zagotavljanje učinkovitega in ustreznega varstva vlagateljev in drugih uporabnikov finančnih storitev; (b) preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter boj proti njima; (c) spodbujanje sodelovanja med različnimi akterji finančnega sistema, vključno z regulatorji in nadzorniki; (d) vzpostavitev neodvisnih in učinkovitih mehanizmov za nadzor finančnih storitev. Člen 70 Zbliževanje pravnih ureditev na področju finančnih storitev Unija in ČDO spodbujajo približevanje pravnih ureditev priznanim mednarodnim standardom za regulacijo in nadzor na področju finančnih storitev, in sicer: „Temeljno načelo za učinkovit bančni nadzor“ Baselskega odbora za bančni nadzor, „Temeljna načela zavarovanja“ Mednarodnega združenja zavarovalnih nadzornikov, „Cilji in načela ureditve vrednostnih papirjev“ Mednarodnega združenja nadzornikov trga vrednostnih papirjev, „Sporazum o izmenjavi informacij v davčnih zadevah“ Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, „Poročilo o preglednosti in izmenjavi informacij za davčne namene“ skupine G-20, „Ključne lastnosti učinkovitih shem za reševanje finančnih institucij“ Odbora za finančno stabilnost, in „Štirideset priporočil o pranju denarja in Devet posebnih priporočil o financiranju terorizma“ Projektne skupine za finančno ukrepanje. Unija in ČDO spodbujajo tudi približevanje zakonodaje ČDO zakonodaji Unije na področju finančnih storitev. Člen 71 Sodelovanje med regulatornimi in nadzornimi organi Unija in ČDO spodbujajo sodelovanje med ustreznimi regulatornimi in nadzornimi organi, vključno z izmenjavo informacij, izmenjavo strokovnega znanja o finančnih trgih in druge take ukrepe. Posebna pozornost je namenjena razvoju upravne zmogljivosti teh organov, med drugim tudi z izmenjavo osebja in njegovim skupnim usposabljanjem. Člen 72 Sodelovanje v davčnih zadevah Unija in ČDO spodbujajo sodelovanje na davčnem področju, da bi olajšali pobiranje zakonitih davčnih prihodkov in razvili ukrepe za učinkovito izvajanje načel dobrega upravljanja na davčnem področju, vključno s preglednostjo, izmenjavo informacij in pošteno davčno konkurenco. Del 4 Instrumenti za trajnostni razvoj Poglavje 1 Splošne določbe Člen 73 Splošni cilji Unija prispeva k doseganju splošnih ciljev pridružitve z zagotavljanjem: (a) ustreznih finančnih sredstev in primerne tehnične pomoči, namenjenih krepitvi zmogljivosti ČDO za oblikovanje in izvajanje strateških in regulativnih okvirov; (b) dolgoročnega financiranja za spodbujanje gospodarske rasti zasebnega sektorja. Člen 74 Opredelitve V tem sklepu se uporablja naslednja opredelitev pojmov: „programljiva pomoč“ pomeni nepovratno pomoč v okviru Evropskega razvojnega sklada, dodeljeno ČDO za financiranje teritorialnih ali regionalnih strategij ter prednostnih nalog, določenih v programskih dokumentih. „načrtovanje programov“ pomeni postopek organiziranja, odločanja in dodeljevanja okvirnih finančnih sredstev, namenjenih izvajanju ukrepov za doseganje ciljev pridružitve glede trajnostnega razvoja ČDO na večletni osnovi na posameznih področjih iz dela 2 tega sklepa. „programski dokument“ pomeni dokument, ki določa strategijo, prednostne naloge in ureditve ČDO in v katerem so jasno izraženi cilji ČDO v okviru njihovega trajnostnega razvoja, da bi se lahko uresničevali cilji pridružitve. „razvojni načrti“ iz člena 82 tega sklepa pomenijo skladen niz ukrepov, ki jih opredelijo in financirajo izključno ČDO v okviru svojih politik in strategij razvoja, ter tistih, dogovorjenih med ČDO in državo članico, s katero je povezan. „ozemeljska dodelitev sredstev“, je znesek, dodeljen posameznemu ČDO za programljivo pomoč v okviru Evropskega razvojnega sklada za financiranje ozemeljske strategije in prednostnih nalog, določenih v programskih dokumentih. „regionalna dodelitev sredstev“ je znesek, dodeljen za programljivo pomoč v okviru Evropskega razvojnega sklada za financiranje strategij regionalnega sodelovanja ali tematskih prednostnih nalog, ki so skupne več ČDO in določene v programskih dokumentih. „sklep o financiranju“ je akt Komisije, s katerim ta podrobno opredeli finančne prispevke Unije in dovoli dodelitev finančne pomoči iz Evropskega razvojnega sklada. Člen 75 Načela finančnega sodelovanja 1. Finančna pomoč Unije temelji na načelih partnerstva, prevzemanja odgovornosti, prilagajanja ozemeljskim sistemom, dopolnjevanja in subsidiarnosti. 2. Dejavnosti, ki se financirajo v okviru tega sklepa, so lahko v obliki programljive ali neprogramljive pomoči. 3. Finančna pomoč Unije: (a) se izvaja ob ustreznem upoštevanju različnih geografskih, socialnih in kulturnih značilnosti ČDO ter njihovega posebnega potenciala; (b) zagotavlja, da se pretok virov uresničuje na predvidljivi in redni osnovi; (c) je prožna in prilagojena razmeram v vsaki ČDO; (d) se izvaja v popolni skladnosti z zadevnimi institucionalnimi, pravnimi in finančnimi pooblastili vsake partnerice. 4. Upravni organi zadevne ČDO so odgovorni za izvajanje postopkov brez poseganja v pooblastila Komisije, da se zagotovi dobro finančno poslovodenje uporabe sredstev Unije. Poglavje 2 Finančni viri Člen 76 Viri financiranja ČDO so upravičeni do naslednjih virov financiranja: (a) sredstev, dodeljenih ČDO v okviru notranjega sporazuma med državami članicami Unije o ustanovitvi 11. Evropskega razvojnega sklada (ERS); (b) programov in instrumentov Unije, določenih v splošnem proračunu Unije; (c) skladov, ki jih upravlja Evropska investicijska banka v okviru lastnih sredstev Evropske investicijske banke, in sredstev, dodeljenih Skladu ERS za spodbujanje naložb v skladu s pogoji, določenimi v notranjem sporazumu med državami članicami Unije o ustanovitvi 11. ERS. Poglavje 3 Posebne določbe za finančno pomoč v okviru 11. ERS Člen 77 Vsebina in področje uporabe V okviru strategije in prednostnih nalog, ki jih določijo zadevni ČDO na lokalni ali regionalni ravni, in brez poseganja v humanitarno in nujno pomoč, se finančna podpora lahko dodeli za naslednje dejavnosti, ki pomagajo pri doseganju ciljev iz tega sklepa: (a) sektorske politike in reforme ter projekte, ki so z njimi usklajeni; (b) institucionalni razvoj, vzpostavljanje zmogljivosti in vključevanje okoljskih vidikov; (c) tehnično sodelovanje; (d) dodatno podporo ob nihanju prihodkov od izvoza blaga in storitev iz člena 81. Člen 78 Humanitarna in nujna pomoč 1. Humanitarna in nujna pomoč se dodeli ČDO, ki se spopadajo s hujšimi gospodarskimi in socialnimi težavami izjemne narave, izhajajočimi iz naravnih nesreč ali izjemnih okoliščin s podobnimi posledicami. Humanitarna in nujna pomoč se zagotavlja toliko časa, kolikor je potrebno za obvladovanje nujnih problemov, ki izhajajo iz teh razmer. Humanitarna in nujna pomoč se dodeli izključno na osnovi potreb in interesov žrtev nesreče. 2. Namen humanitarne in nujne pomoči je: (a) reševati človeška življenja v času kriz in v razmerah po krizi; (b) prispevati k financiranju in dostavi humanitarne pomoči in k neposrednem dostopu vseh predvidenih upravičencev do nje s pomočjo vseh logističnih sredstev, ki so na voljo; (c) izvajanje kratkoročne sanacije in obnove, da se žrtvam omogoči minimalno raven družbenogospodarske integracije in se čim hitreje vzpostavijo pogoji za nadaljevanje razvoja na podlagi dolgoročnih ciljev; (d) reševanje težav, ki izhajajo iz razseljenosti ljudi (begunci, razseljene osebe in povratniki) zaradi naravnih nesreč ali nesreč, ki jih povzroči človek, da bi za tako dolgo, kot je potrebno, zadovoljili vse potrebe beguncev in razseljenih oseb (ne glede na to, kje se nahajajo) in omogočili ukrepe za njihovo prostovoljno vrnitev in reintegracijo v njihovi matični državi; (e) pomoč ČDO pri vzpostavljanju kratkoročnih mehanizmov za preprečevanje naravnih nesreč in pripravljenost nanje, vključno s sistemi napovedovanja in zgodnjega opozarjanja, s ciljem zmanjšati posledice nesreč. 3. Podobno se lahko pomoč dodeli ČDO, ki sprejmejo begunce ali povratnike zaradi zadovoljevanja akutnih potreb, ki jih nujna pomoč ne zajema. 4. Pomoč, ki se zagotovi skladno s tem členom, se financira iz proračuna Unije. Vendar se, poleg financiranja iz zadevne proračunske postavke, izjemoma lahko financira iz dodelitev, ki so opredeljene v Prilogi II. 5. Ukrepi humanitarne in nujne pomoči se izvajajo na zahtevo prizadetega ČDO, Komisije, države članice, s katero je zadevni ČDO povezan, mednarodnih organizacij ali lokalnih ali mednarodnih nevladnih organizacij. Ta pomoč se upravlja in izvaja po postopkih, ki zagotavljajo hitro, prožno in učinkovito ukrepanje. Člen 79 Razvoj zmogljivosti 1. Finančna pomoč se uporablja za podporo ČDO pri razvoju potrebnih zmogljivosti za opredelitev, izvajanje in spremljanje ozemeljskih in/ali regionalnih strategij in ukrepov za doseganje splošnih ciljev na področjih sodelovanja, navedena v delih 2 in 3. 2. Unija podpira prizadevanja ČDO za razvoj zanesljivih statističnih podatkov o teh področjih. Člen 80 Tehnična pomoč 1. Na pobudo Komisije se študije ali ukrepi tehnične pomoči lahko financirajo, da se zagotovi priprava, spremljanje, vrednotenje in nadzor, ki so potrebni za izvedbo tega sklepa in njegovo celotno oceno. Tehnična pomoč, ki se zagotavlja lokalno, se izvaja v vseh primer