Uvod

Evropska unija, Evropska skupnost za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Euratom) in 26 držav članic so pogodbenice Pogodbe o energetski listini . Številna arbitražna sodišča so člen 26 Pogodbe o energetski listini razlagala tako, da se uporablja za spore med vlagateljem iz ene države članice EU in drugo državo članico. S tem so zavrnila nasprotno stališče, ki ga je Komisija zavzela v prvi tovrstni zadevi in v vseh podobnih zadevah do zdaj.

Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) je zdaj zavezujoče in verodostojno potrdilo, da arbitraža znotraj EU v skladu s členom 26 Pogodbe o energetski listini ni združljiva s Pogodbama EU . Vendar arbitražna sodišča v svoji dosledni in skoraj soglasni praksi odločanja še naprej menijo, da se člen 26 Pogodbe o energetski listini uporablja znotraj EU . Po mnenju Sodišča je treba vsako tako arbitražno odločbo šteti za nezdružljivo s pravom Unije, zlasti s členoma 267 in 344 PDEU. Taka odločba torej ne more imeti nobenega učinka in je zato ni mogoče izvršiti za izplačilo odškodnine, ki je z njo dodeljena .

Člen 26 Pogodbe o energetski listini določa možnost arbitraže Mednarodnega centra za reševanje investicijskih sporov (v nadaljnjem besedilu: ICSID). To ustvarja tveganje, da bodo tretje države priznale in izvršile te arbitražne odločbe, ne da bi jih lahko sodišče EU razglasilo za nične. Člen 54 ICSID dejansko določa poenostavljen mehanizem priznavanja in izvrševanja . Avstralska sodišča še vedno menijo, da ta mehanizem državi članici ne omogoča, da pri njih vloži zahtevek zaradi neveljavnosti arbitražnega sporazuma, potem ko je arbitražno sodišče to trditev zavrnilo . Zahteva za sprejetje stališča v zvezi s tem je vložena tudi pri ameriških sodiščih in sodiščih v Združenem kraljestvu . Arbitri se tudi v skladu s pravili UNCITRAL ali arbitražnega inštituta stockholmske gospodarske zbornice pogosto odločijo, da sedež arbitražnega sodišča ustanovijo zunaj Evropske unije , s čimer se izognejo nadzoru sodišč držav članic in s tem Sodišča Evropske unije .

Zato obstaja tveganje za navzkrižje med Pogodbama in Pogodbo o energetski listini, kot jo razlagajo nekatera arbitražna sodišča, ki bi, če bi to razlago potrdila sodišča tretje države, dejansko postalo pravna kolizija, saj bi arbitražne odločbe, s katerimi se krši pravo EU, krožile v pravnih redih tretjih držav.

V skladu s sodno prakso Sodišča bi lahko to tveganje za pravno kolizijo povzročilo, da bi mednarodni sporazum postal nezdružljiv s pravom Unije . Komisija meni, da je treba za to, da bi bila Pogodba o energetski listini združljiva s Pogodbama, odpraviti vsa tveganja za navzkrižje. Pomembno bo tudi, da se tveganje obravnava z vidika mednarodnega javnega prava, če naj bi se dosegel želeni učinek na prakso odločanja arbitražnih sodišč. Komisija zato meni, da je ustrezen odziv sprejetje instrumenta, ki je „naknadni sporazum med pogodbenicami o razlagi pogodbe ali uporabi njenih določb“ v smislu člena 31(3)(a) Dunajske konvencije o pravu mednarodnih pogodb.

Dejansko stanje

Pogodba o energetski listini je trgovinski in naložbeni sporazum za energetski sektor, ki združuje 53 pogodbenic, vključno z EU, Euratomom in 26 državami članicami EU, ki je bila podpisana leta 1994 in velja od leta 1998. Določa pravila za trgovino in tranzit energentov ter za zaščito naložb v energijo.

Ker Pogodba o energetski listini od devetdesetih let prejšnjega stoletja ni bila bistveno posodobljena, je postala vse bolj zastarela, hkrati pa je EU v veliki meri razvila svoj pristop v zvezi z vsebinskimi standardi za zaščito naložb, ki so v novejših sporazumih opredeljeni tako, da zaščita naložb ne vpliva na njeno pravico do urejanja. Prav tako je postala ena od najbolj spornih investicijskih pogodb na svetu, pri čemer so države članice EU postale glavna tarča tožb vlagateljev, od katerih ima večina sedež v drugih državah EU.

Zaradi vse večjega nezadovoljstva pogodbenic in civilne družbe se je novembra 2018 začel proces posodabljanja, ki so ga vodile EU in njene države članice in je bil osredotočen predvsem na standarde za zaščito naložb, pa tudi na omejevanje zaščite fosilnih goriv in spodbujanje trajnostnega razvoja.

Pogajanja so potekala med letoma 2019 in 2022. „Načelni dogovor“ o osnutku posodobljene Pogodbe o energetski listini je bil dosežen 24. junija 2022. Ob tej priložnosti so države članice, Evropska unija in Euratom druge pogodbenice Pogodbe o energetski listini obvestile, da nameravajo skleniti naknadni sporazum o razlagi Pogodbe o energetski listini. Konferenca podpisnic energetske listine (v nadaljnjem besedilu: Konferenca) bo 22. novembra 2022 pozvana, naj uradno odobri dogovorjene spremembe Pogodbe o energetski listini in njenih prilog.

Posodobljena pogodba o energetski listini bo z vzpostavitvijo skladnega in posodobljenega okvira olajšala trajnostne naložbe v energetski sektor. Zagotovila bo pravno varnost z zagotavljanjem visoke ravni zaščite naložb, hkrati pa bo odražala cilje prehoda na čisto energijo in prispevala k doseganju ciljev Pariškega sporazuma.

Pogodba o energetski listini bo zagotovila zaščito naložb, ki bo odražala prenovljene in posodobljene standarde, ki jih je EU razvila v svojih nedavnih trgovinskih in naložbenih sporazumih, ter ohranila pravico vlad, da uresničujejo svoje cilje javne politike, tudi v zvezi z blažitvijo podnebnih sprememb in prilagajanjem nanje. Okrepila bo izvajanje podnebnih politik EU. Posodobljena Pogodba o energetski listini bo pogodbenicam, vključno z EU in Euratomom, omogočila tudi, da iz zaščite naložb izključijo nove naložbe, povezane s fosilnimi gorivi, in postopno odpravijo zaščito obstoječih naložb.

Nazadnje, posodobljena Pogodba o energetski listini zaradi večje gotovosti vključuje klavzulo, ki potrjuje, da vlagatelj iz pogodbenice, ki je članica organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, kot je EU, ne more vložiti zahtevka za reševanje sporov med vlagatelji in državo proti drugi pogodbenici, ki je članica iste organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje.

Pravni okvir

V sodbi v zadevi Achmea je Sodišče menilo, da so klavzule o arbitražnem reševanju sporov med vlagatelji in državo iz mednarodnih sporazumov med državami članicami Evropske unije v nasprotju s Pogodbama EU in jih zaradi te nezdružljivosti ni mogoče uporabljati po datumu, ko je zadnja izmed pogodbenic bilateralne investicijske pogodbe znotraj EU postala država članica Evropske unije. Ob uporabi istih načel je Sodišče v sodbi v zadevi Komstroy razsodilo, da je treba člen 26(2)(c) Pogodbe o energetski listini razlagati tako, da se ne uporablja za spore med državo članico in vlagateljem iz druge države članice v zvezi z naložbo, ki jo je ta izvedla v prvi državi članici. Uveljavljeno je, da se sodbe Sodišča uporabljajo ex tunc . V sodbi v zadevi PL Holdings je Sodišče zavrnilo predlog za časovno omejitev uporabe sodbe v zadevi Achmea. V sodbi v zadevi Romatsa je Sodišče EU razsodilo, da je treba vsako arbitražno odločbo znotraj EU, vključno z odločbo ICSID, ki je bila izdana v nasprotju z navedenimi ugotovitvami, razveljaviti in se je zato v nobenem primeru ne sme izvršiti, da bi se upravičencem izplačala odškodnina, ki je bila dodeljena s to odločbo.





Postopek sprejetja

Konferenca podpisnic energetske listine bo 22. novembra 2022 na 33. zasedanju sprejela štiri sklepe v zvezi s posodobitvijo Pogodbe o energetski listini. Ti sklepi bodo sprejeti hkrati, njihov namen pa je: (1) sprejeti predlagane spremembe besedila Pogodbe o energetski listini (CC 760), (2) odobriti predlagane popravke in spremembe prilog k Pogodbi o energetski listini (CC 761), (3) odobriti predlagane spremembe dogovorov, izjav in sklepov (CC 762) in (4) odobriti sklep o začetku veljavnosti in začasni uporabi sprememb besedila Pogodbe o energetski listini in popravkov/sprememb njenih prilog (CC 763). O teh sklepih se bo glasovalo s soglasjem. Če bo glasovanje uspešno, tj. če nobena pogodbenica ne bo vložila ugovora, se bo štelo, da je sklepe o posodobitvi Pogodbe o energetski listini sprejela Konferenca podpisnic energetske listine. To sprejetje bo sprožilo nadaljnje postopke ratifikacije, začasne uporabe in morebitnega začetka veljavnosti različnih elementov tega svežnja reform.