SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 24.6.2004 
KOM(2004) 425 kon čno 
  
SPOROČILO KOMISIJE  
SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU 
Javne finance v EMU – 2004 
     
{SEK(2004) 761}  
 
SL 2   SL SPOROČILO KOMISIJE  
SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU 
Javne finance v EMU – 2004 
Porast števila razli čnih prora čunskih stanj z zahtevnim ce lotnim razvojem dogodkov 
Porast dejanskih primanjkljajev se je na podro čju celotne EU nadaljeval tudi v letu 2003 kot 
odraz daljše upo časnitve rasti in delovanja avto matskih stabilizatorjev. Na obmo čju evra je 
primanjkljaj porasel z 2,3 % BDP v letu 2002 na 2,7 % BDP v letu 2003. Če bi bilo 
upoštevanih vseh 25 držav članic EU od 1. maja 2004, bi se primanjkljaj z 2,1 % pove čal na 
2,7 % BDP. Ugodnejše je za čel razvoj cikli čno prilagojenega primanjkljaja in sicer z 
izboljšanjem z 2,4 % BDP v letu 2002 na 2,1 % v letu 2003. Vendar pa je to posledica obsežnih enkratnih ukrepov v ve č državah. 
Z osmimi državami v presežku in z enajstimi, ki imajo primanjkljaj ve čji od 3 % v letu 2003, 
vidi EU v širitvi na 25 članic, pove čanje števila razli čnih proračunskih rezultatov v državah 
članicah. Najpomembnejša primanjkljaja sta primanjkljaja Nem čije in Francije, ki tako s 
svojo lastno velikostjo kot tudi z velikostjo primanjkljaja mo čno vplivata na celotne odhodke 
evro obmo čja. Prav tako pomembna je, zaradi visoko stopnjo javnega dolga do BDP, situacija 
v Italiji, kjer se je primanjk ljaj pod 3 % obdržal le zaradi obsežnih e nkratnih ukrepov. Zunaj 
evro obmo čja se je dejanski saldo v številnih državah, vklju čno z Združenim kraljestvom in 
Poljsko, poslabšal. V nasprotju s tem razvojem pa so Španija, Belgija, Irska, Finska in 
Luksemburg (v evro obmo čju) ter Švedska, Danska, Estonija v EU-25 beležile presežke, ki so 
jih ohranjale z upo časnitvijo, s poudarkom na vz postavljanju trdnosti prora čunskih stanj. Kot 
odraz prora čunskih in razvojnih dogajanj v ve čjih državah, je stopnja javnega dolga do BDP v 
letu 2003 porasla v tolikšnem obsegu, da je dosegla 70,4 % v evro obmo čju in 63,1 % v 
EU-25. Tudi tukaj pa se situacij e precej razlikujejo, med Italijo, Gr čijo in Belgijo, v katerih 
stopnja javnega dolga do BDP presega 100 % in 14 državami s stopnjo javnega dolga pod 
60 % BDP. 
Trdnih javnih financ v bližnji prihodnosti nekatere države ne bodo dosegle 
Kljub izboljšanim ciljem rasti, pa prora čunski obeti za leti 2004 in 2005 niso najbolj ugodni. 
Glede na pomladansko napoved Komisije za 2004 bosta tako dejanski, kot tudi cikli čno 
prilagojeni prora čunski saldo, v splošnem ostala nespremenjena v letu 2004 in ob 
nespremenjeni politiki, tudi v le tu 2005. Na ravni EU-25, naj bi se dejanski saldo v letu 2005 
izboljšal marginalno na 2,5 % BDP. Stopnja ja vnega dolga do BDP pa naj bi v letu 2004 
nekoliko porasla na 70,9 % BDP v evro obmo čju in na 63,4 % na obmo čju EU-25, ter na istih 
stopnjah ostala tudi v letu 2005. Na državni ravni naj bi, tako  v Franciji kot tudi v Nem čiji, po 
načrtovanju Komisije, primanjkljaj osta l nad 3 % BDP v letu 2004. Dve državi članici sta 
zadolženi za to, da znižata primanjkljaj v letu  2005 pod 3 %. Da bo primanjkljaj v letu 2004 
presegel 3 % je mogo če pričakovati tudi v Gr čiji, na Nizozemskem in, če enkratnih ukrepov 
po njihovem preteku, ne bodo nadome stili s korektivnimi ukrepi, tudi na Portugalskem in v 
Italiji. Prora čunsko stanje v ve čini novih držav članic naj bi se izboljš alo v naslednjih dveh 
letih. 
 
SL 3   SL Zadnja posodobitev programov za stabilnost in konvergenco kaže, da v mnogih državah 
uravnoteženo prora čunsko stanje v cikli čno prilagojenih pogojih do leta 2007 ne bo doseženo 
(-0,7 % BDP na obmo čju evra). Nem čija, Francija, Portugalska in zlasti Združeno kraljestvo, 
bodo v tej fazi še vedno zelo oddaljene od prora čunskega ravnovesja. To pomeni, da v 
primeru nasprotnih gospodarskih pogojev, ne bo  zadostne varnostne rezerve, ki bi prepre čila 
prekoračitev referen čne vrednosti 3 % BDP-ja. Poleg tega pa srednjero čni cilji nekaterih 
držav članic temeljijo na predvideni rasti, ki pa izgleda preve č optimisti čna. Tudi če bi bila 
stopnja rasti, dolo čena v teh posodobitvah, dosežena, je prora čunski cilj težko dose či. Nove 
države članice v svojih konvergen čnih programih napovedujejo ambiciozno utrditev svojih 
javnih financ.  
Glede na to, da so bila poro čila o izvajanju programov v mnogo primerih skromna – kar je 
vodilo k ve čkratnemu odlaganju doseganj a cilja uravnoteženosti prora čuna – je jasno, da ni 
nobenega razloga za ugodje. Za države članice je bistveno, da dosežejo prora čunsko stanje, ki 
zagotavlja neodvisno delovanje avtomatskih stab ilizatorjev in zmanjša tveganje nevzdržnih 
javnih financ glede na starajo če se prebivalstvo ter, pri pravilni obliki prilagoditev, v 
naslednjih nekaj letih prispeva k doseganju lizbonskih ciljev glede visoke stopnje rasti in 
zaposlenosti. Pretekle izkušnje k ažejo, da bi se bilo  potrebno zelo potrudi ti za izboljšanje 
stanja prora čunske podlage takrat, ko se izboljšajo gospodarski pogoji: težave, do katerih je 
prihajalo v letih 2002 in 2003 pri spoštovanju pogojev dolo čenih v Pogodbi, odražajo tudi 
dejstvo, da države v ugodnem obdobju tekom 1999 in 2000 niso izvedle dovolj fiskalnih 
prilagoditev. 
Povečanje aktivacije na podro čju postopkov prora čunskega nadzora 
Do sredine leta 2003 se je štev ilo držav, ki so se znašle v čezmernem primanjkljaju pove čalo 
na tri, Portugalski in Nem čiji se je pridružila še Francija. Kljub ukrepom, ki sta jih izvedli 
Francija in Nem čija, je kmalu postalo o čitno, da bosta primanjkljaja v teh državah, v 
nasprotju s Portugalsko, v letu 2003 ostala viso ka, in da je možnost zmanjšanja pod 3 % BDP 
do skrajnega roka v letu 2004 zelo majhna glede na prora čunske osnutke, ki sta jih predložili 
jeseni 2003. Komisija je tako pospešila postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, da bi s 
tem spodbudila Francijo in Nem čijo k izvajanju bolj odlo čnih ukrepov, s katerimi bi popravili 
njun primanjkljaj vsaj do leta 2005. Spomladi  leta 2004 je Komisija v skladu s podanimi 
proračunskimi podatki iz leta 2003 pri čela s postopki v Gr čiji, na Nizozemskem in v 
Združenem kraljestvu, ki so v letu 2003 be ležile primanjkljaje  nad 3 % BDP. Isto časno pa je, 
glede na to, da je primanjklj aj na Portugalskem v letu 2003 ostal pod 3 % BDP, Komisija 
predlagala preklic odlo čb, ki so Portugalsko uvrš čale med države z čezmernim 
primanjkljajem. Na podlagi svoj ih predvidevanj je priporo čila „zgodnje opozarjanje“ za 
Italijo, glede na trajno tveganje prekora čitve referen čne vrednosti 3 % BDP v letu 2004. 
Komisija je pri čela z izvajanjem postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v nekaj novih 
državah članicah skupaj s pristopo m le-teh k EU. Priporo čila bodo tem državam dana z 
namenom pomagati jim dose či zanesljivo ve čletno pot prilagajanja. 
Napetosti pri izvajanju fiskalnega ok virja so vodile do negotovosti 
Medtem ko je bila uporaba postopkov, predvidenih v Pogodbi, v za četni fazi EMU nemotena, 
je postalo njihovo izvajanje po nastanku evra težje. Februarja 2002 je  Komisija priporo čila 
Svetu, naj sprejme „zgodnje opozarjanje“ namenjeno Nem čiji in Portugalski. Ob tej 
priložnosti Svet zaradi obvez, ki sta jih dali ti dve državi, ni sprejel predloga Komisije. 
Podobno, vendar v kasnejši fazi postopka, Svet  konec novembra 2003 ni potrdil priporo čil 
 
SL 4   SL Komisije glede Francije in Nem čije, kar je za eno leto podaljšalo skrajni rok za izboljšanje 
situacije čezmernega primanjkljaja in hkrat i pomenilo nadaljevanje postopkov.  
Napetosti, do katerih je pr išlo pri izvajanju postopkov, dolo čenih v Pogodbi in Paktu za 
stabilnost in rast, ter razli čne interpretacije slednjih s strani institucij Skupnosti, so povzro čile 
negotovost glede tega, ka ko naj bo voden prora čunski nadzor. Pokazale so tudi, da bi bilo 
potrebno nekatere elemente okvirja ponovno preu čiti, da bi se tako pove čala tako u činkovitost 
kot tudi zanesljivost. 
Kot odziv na težave pri izvajanj u fiskalnega okvirja je Komisija  objavila strategijo, katere cilj 
je prizadevanje za prav no jasnost predpisov, dolo čenih v Pogodbi in Pa ktu za stabilnost in 
rast, nadaljevanje s prora čunskim nadzorom in ugotavljanjem, kaj je potrebno storiti za 
učvrstitev ekonomskega vodenja. Tako je kon ec januarja 2004 Komisija prosila Sodiš če 
Evropskih skupnosti za razveljavitev odlo čitev, ki jih je sprejel Sv et in Sklepov, sprejetih na 
srečanju Sveta v novembru. Sodiš če je odlo čilo, da bo primer obravnavalo v pospešenem 
postopku.  
Medtem je Komisija v okviru svoje st rategije nadaljevala z vodenjem prora čunskega nadzora 
v skladu s predpisi, dolo čenimi v Pogodbi in Paktu za stabilnost in rast. To je vklju čevalo tudi 
ocenjevanje posodobitev programov za stabilnost in konvergenco v letu 2003 in pripravo osnutkov mnenj, namenjenih Svetu. Komisija  je prav tako posodob ila tudi SSGP, vklju čno s 
proračunskimi priporo čili za 7 držav, ki so prilagojena za vsako posamezno državo. Prav tako 
je nadaljevala s postopki v dr žavah, ki nimajo trdne prora čunske politike in si prizadevala za 
izboljšanje kakovosti nadzora. Isto časno je pri čela vplivati na to, kako bi bilo možno 
posodobiti okvir, s čimer bi se spoprijela s slabostmi, ki so se pokazale v prvih letih EMU.  
Analitične izboljšave, izvedene znotraj okvirja za prora čunski nadzor EU 
Poročilo o javnih financah v EMU – 2004  izpostavlja štiri podro čja, na katerih je ob čutiti 
napredek na podro čju analiziranja prora čunskih razvojnih usmeritev, vklju čno z (i) vlogo 
enkratnih ukrepov za ocenjevanje prora čunskega stanja, (ii) uporabo cikli čno prilagojenih 
ravnotežij za ocenjevanje napredka  držav, (iii) ocenjevanjem dolgoro čne trajnosti javnih 
financ, in (iv) nadzorom pogojnih obveznosti. 
Povečana osredoto čenost multilateralnega nadzora na bolj strukturne faktorje zahteva jasno 
določitev začasnih sprememb v prora čunskem stanju, zlasti, kadar do njih prihaja zaradi 
izvajanja prora čunskih ukrepov z le za časnim učinkom ali zaradi gospodarskega ciklusa.  
(i) Med vzroki za za časne spremembe v prora čunu zahtevajo posebno pozornost ‘enkratni’ 
ukrepi, ki jih izvajajo vlade, saj postajajo pogost in obsežen pojav v državah EU. Zato je 
pomembno v procesih nadzora upoštev ati takšne ukrepe in razloge, ki  se skrivajo za njimi. To 
zahteva ve čjo transparentnost prora čunskih ukrepov in jasnejše poro čanje držav članic o 
ukrepih, tudi v programih za stabilnost in konvergenco. 
(ii) Na ravni EU se za lo čevanje sprememb v prora čunu, ki odražajo gospodarski ciklus od 
tistih, ki ga ne, pa č pa odražajo ukrepe, ki so jih dolo čili oblikovalci politike, uporablja 
splošna metodologija, s katero se cikli čno prilagojena prora čunska stanja (CAB) prikažejo v 
številkah. CAB so se izkazali kot zelo u činkovita orodja za ocenjevanje prora čunskih politik 
držav članic. Vendar pa se lahko zgodi, da prilagojena prora čunska stanja ne prikazujejo vseh 
prizadevanj za fiskalne prila goditve popolnoma pravilno. Nepri čakovane spremembe v 
 
SL 5   SL potencialnem donosu lahko prav tako vplivajo na r ezultate. Kot rešitev je predlagan enostaven 
popravek CAB številk, z izjemo majhnega dela  spremembe, katerega izvor pripisujejo 
nepričakovanim spremembam v potencialu rasti.  
(iii) V letu 2004, že tre tje leto zapored, vklju čuje proračunski nadzor EU oceno dolgoro čne 
trajnosti javnih financ, ki temelji na posodoblje nih programih za stabilnost in konvergenco. 
To leto je bilo ve č pozornosti namenjene pove čanju obsega kvalitativnih analiz, s katerimi je 
mogoče interpretirati pridobljene rezultate, kar je pomembno prispevalo k temu, da je ocena 
dobila višjo informativno vrednost. Na splošno analize kažejo, da v devetih državah še vedno 
obstaja tveganje za dolgoro čno nevzdržnost. V petih od teh (Belgija, Gr čija, Italija, Nem čija 
in Francija) so težave resnejše, medtem  ko se v ostalih s tem tveganjem sre čujejo bodisi 
zaradi srednjero čnega prora čunskega razvoja (Nizozemska in  Združeno kraljestvo), bodisi 
zaradi negotovosti v dolgoro čnih projekcijah za pokojninske izda tke (Španija in Portugalska). 
Končno pa se zdi, da je šest držav (Irska, Dans ka, Finska, Avstrija, Luksemburg in Švedska) z 
obstoječo politiko, na relativno dobri poti proti soo čanju s stroški starajo če se družbe. 
(iv) Da bi dosegli splošno sliko o trajnosti ja vnih financ, je potrebno upoštevati tudi druge 
obveznosti, ne samo tistih, dolo čenih v maastrichtski definiciji bruto dolga. Med njimi so tudi 
tako imenovane „pogojne obveznosti“, ki se podobno kot vladne obveznosti uresni čijo le, ko 
pride do takšnega dogodka. Pomembnost tega vprašanja v prora čunskem nadzoru EU se je v 
zadnjih letih, zlasti po širitvi, zelo pove čala. Obseg pogojnih obvez nosti v novih državah 
članicah je dejansko relativno velik. Glede na razli čne situacije in trende v EU bi bila 
povečano razkritje in kontrola pogojnih obveznosti zelo u činkovit korak k u čvrstitvi 
proračunskega nadzora v EU. 
Proračunska disciplina in pove čan potencial rasti sta skladna cilja 
Cilj prora čunskih predpisov EU je vzpodbujanje srednje in dolgoro čne prora čunske 
discipline, da bi se ta ko zagotovilo trdno prora čunsko stanje. Vendar naj bi se, po kritikah 
sodeč, EU okvir preve č osredoto čal na disciplinske vidike, kar pa ni ugodno za rast. Na 
podlagi tega Poro čilo o javnih financah v EMU – 2004  preučuje vprašanja, kako naj bi 
fiskalna disciplina in javne finance pripomogle k rasti.  
Prednosti fiskalne discipline 
Tekom napete razprave o izvajanju EU okvirja za fiskalni nadzor, ki je potekala lani, je 
mnogo kritikov poudarjalo, da posve ča čezmerno pozornost fiskalni disciplini, in da to 
škoduje rasti. Vendar pa so te kritik e neutemeljene. Brez napredka na podro čju fiskalne 
discipline, ki je bil do sežen v preteklem desetletju na pr edpisih osnovanega okvirja, bi bila 
evropska gospodarska rast še slabša. Poro čilo o javnih financah v EMU – 2004 kaže na to, da 
je večji kot vpliv na rast, prispevek fiskalne  discipline in trdnih javnih financ k 
makroekonomskemu okolju, ki pospešuje potenc ialno rast. Fiskalni okvir se s tem, ko 
preprečuje daljši fiskalni primanjk ljaj, izogne negativnemu vplivu, ki ga imajo takšni 
primanjkljaji na bodo či prihodek. 
Mehanizem, ki se uporablja, je precej enosta ven. Ko pride do daljšega primanjkljaja, se 
zmanjšajo nacionalni prihranki. Izmenoma se to spremeni ali v zmanjšanje obsega zasebnih 
naložb ali v poslabšanje stanja teko čega računa ali pa oboje. Obseg širjenja zasebnih naložb 
bo odvisen od ob čutljivosti nacionalnih prihrankov na obrestne mere in na stopnjo 
mednarodnega pretoka kapitala , medtem ko bo javna potro šnja odvisna predvsem od 
 
SL 6   SL razporeditve skupnih izdatkov in od obsega, v katerem se  primanjkljaji uporabljajo za 
financiranje teko čih ali investicijskih izdatkov. Pra vo vprašanje ni, ali bo izguba fiskalne 
discipline srednjero čno vodila do nižjih pri hodkov v prihodnosti, ampa k za koliko nižje in 
skozi katere kanale. 
Daljši prora čunski primanjkljaj najprej zmanjša kopi čenje kapitala nato pa še pri čakovanja 
glede dohodkov, v glavnem z visokimi obrestnimi merami. Empiri čni dokazi v Poro čilu o 
Javnih financah v EMU – 2004 kažejo, da je dodatni primanjkljaj, ki znaša eno odstotno točko BDP-ja v evro obmo čju, v povpre čju povezan s pove čanjem razmika med obrestnimi 
merami za dolgoro čne in kratkoro čne državne obveznice za 15-20 baznih to čk. Čeprav 
majhno, pa to pove čanje verjetno negativno u činkuje na naložbo, na katero med drugim, 
vplivajo tudi dolgoro čne obrestne mere.  
Hkrati analiza domneva, da je lahko razlog za daljšo ve čjo proračunsko neravnovesje v 
državah z visokim primanjkljajem na teko čem računu, zamuda pri zunanjih prilagoditvah. To 
je zlasti pomembno v primeru novih držav članic, večina katerih je v pret eklih letih beležila 
relativno visok prora čunski primanjkljaj povezan z zunanjim neravnovesjem. Čeprav bi 
slednje lahko pojasnili z dinamiko dohajanja, bo ohran janje kontrole nad prora čunskim 
primanjkljajem bistveno za ohranitev stabilnega te čaja v MDT-II, kar je neizogiben korak za 
pridružitev EMU. 
Tekom razprave o EU fiskalnem okvirju je potekala tudi manjša analiza koli činskega vpliva, 
ki ga je imela pris otnost okvirja na prora čunsko stanje v državah EU . Simulacija s QUEST II 
modelom Evropske komisije je pokazala, da bi bil ob odsotnosti fiskalnega okvirja EU, 
primarni prora čunski primanjkljaj za evro obmo čje v obdobju od 1994-2003 višji za skoraj 
0,9 točk BDP letno. To dokazuje, da je EU fi skalni okvir pripomogel k znatnemu pove čanju 
državnega dolga, saj bi bil brez te ga v letu 2003 za oko li 8 odstotnih to čk BDP-ja višji kot 
sedaj. Poleg tega simulacije dokazujejo, da bi ve čji primanjkljaji na evro obmo čju na začetku 
povišali raven prihodkov za sk oraj polovico odstotne to čke BDP-ja, vendar pa bi ta neznaten 
učinek kmalu izginil. Vendar ob upo števanju vpliva dolga na rizi čno premijo, rezultati kažejo 
na to, da bi bili dohodki ob odsotnosti fiskalne discipline kratkoro čno še manjši in 
srednjeročno negativni.  
Na splošno analiza ugotavlja, da je prora čunska prilagoditev, ki jo  je v 1990-tih sprožil 
fiskalni okvir EU, povzro čila zmanjšanje rasti v omejenem obsegu in trajanju, a hkrati 
oblikovala osnovo za bolj obetavno rast. Če okvirja ne bi bilo, bi višji primanjkljaji, glede na 
trenutne podatke izrinili zasebne naložbe in nadalje zmanjšali potencialno rast. 
Izboljšanje kakovosti javnih financ 
Glede na to, da lizbonska strategija kakovost ja vnih financ smatra za zelo pomembno, kar se 
odraža v smernicah širše gospodarske politike (BEP G) kot tudi v ostalih procesih, kot so 
smernice o zaposlovanju in odprta metoda usklajevanja, si Poro čilo o javnih financah v EMU 
– 2004 prizadeva za jasno dolo čitev vloge, ki jo ima kakovost ja vnih financ v EU okvirju za 
uskladitev gospodarske politike, ter za dolo čitev možnosti za izboljš anje kakovosti javnih 
financ v praksi.  
Splošno veljavnih definicij kakovosti ni mogo če določiti. Poročilo uporablja širok pojem, kjer 
kakovost javnih financ povezuje ra zporeditev sredstev in u činkovito ter uspešno izrabo teh 
sredstev v povezavi z dolo čenimi strateškimi prednostmi. Kar se ti če slednjega, EU lizbonska 
 
SL 7   SL strategija dolo ča kot strateške prednosti trajno rast, po lno zaposlenost, soci alno kohezijo in 
konkuren čnost. Predmet tega poro čila je široka razprava o javnih financah glede na vse te 
cilje. Zato se v prvi fazi, pred nadaljnjimi in bolj dovršenimi analizami in med spoznavanjem 
pristranske narave takšni h nalog, v glavnem osredoto ča na povezavo med fiskalno politiko in 
dolgoročno rastjo. Skladno s tem, poro čilo pričenja s pregledom novejše literature o povezavi 
med sestavo stroškov in dohodkov ter dolgoro čno rastjo. Izsledki obstoje čih raziskav 
potrjujejo, da je pomembno upošteva ti tako stroške (t.j. višje obdav čitve) kot tudi koristi (t.j. 
doseganje politi čnih ciljev) javne potrošnje. Najve č težav, s katerimi se je soo čila empiri čna 
raziskava, se nanaša na razlikovanj e med „donosno“ in „nedonosno“ potrošnjo. Čeprav 
obstaja nekakšen dogovor, da je mogo če nekaj kategorij javne potrošnje s precejšnjo 
gotovostjo uvrstiti med „donosno“ javno potrošnj o, saj so namenjene neposredno izboljšanju 
produktivnosti (npr. naložbe v R&R, izobraževanje  in infrastrukturo), pa  si analitiki niso 
enotni glede vpliva ve čine postavk potrošnje na dolgoro čno rast in na časovno usklajevanje 
le-te. To pomanjkanje soglasnosti se odraža v dejstvu, da ocene, ki so na voljo, ‘donosno’ 
potrošnjo v EU uvrš čajo med 5 % in 44 % celotne javne potrošnje. 
Glede na te težave se analiza sestave javne potrošnje v državah EU osredoto ča na to, do 
kakšnih sprememb je prihajalo v sestavi in kateri dejavniki povzro čajo te spremembe. Na 
splošno se je v zadnjem desetletju pove čal delež izdatkov za socialno in zdravstveno varstvo v 
celotni potrošnji, medtem ko se je slednja, izra žena v deležu od BDP-ja, zmanjšala. To kaže, 
da so glavni dejavniki prestr ukturiranja potrošnje srednjero čno in dolgoro čno povezani s 
temeljnimi naraš čajočimi pritiski, kot so tisti, ki izvirajo iz  staranja prebivalstva in na to, da 
mora vsak okvir, preden dolo či strateške prioritete potrošnje, upoštevati takšne dolgoro čne 
trende.  
Nekaj let nazaj so mnoge države članice v prora čunski postopek, katerega cilj je bil doseganje 
prednosti na najbolj u činkovit in uspešen na čin s povezovanjem javne potrošnje in odhodkov 
politike (prora čunski rezultat), vpeljale srednjero čne okvirje za nadzor potrošnje in reforme. 
Analize kažejo, da je fiskalna konsolidacija v državah z bolj u činkovito kontrolo javne 
potrošnje v času doseganja kriterijev EMU, bolj kot na pove čevanju dohodkov, temeljilo na 
obvladovanju potrošnje ter s tem pripomoglo k bo ljšemu in dolgotrajnejšemu procesu rasti.  
Na splošno ta analiza kaže na to, da bi mora la imeti razporeditev sr edstev in nadzorovanje 
akcij, izvedenih za doseganje dolo čene prioritete pomembnejšo vlogo v analizi v vodenju 
fiskalne politike. Nenazadnje pa bi morale tu di BEPG, kot tudi drugi EU procesi, bolj 
učinkovito prispevati h kakovosti javnih financ.  
Napredek bi moral vklju čevati, kot prvo, izmenjavo informacij o tem, kako so bile dolo čene 
strateške prednosti gled e na nacionalni prora čun in kakšne so bile iz kušnje pri izvajanju teh 
prednosti. Kot drugo, so potrebne nadaljnje izboljšave na podro čju razpoložljivosti podatkov 
– zlasti glede funkcionalne klasif ikacije državnih izdatkov – saj je to pogoj, nujen za primerno 
analizo tega, kako javne finance prispevajo  k dogovorjenim prednostim. Kot tretje, pa bi 
primerna oblika in izvajanje srednjero čnih okvirjev potrošnje, napr edek v analizi stroškov in 
koristi, ter izvedbeni prora čun, pripomogli k izboljšan ju tako kontrole kot tudi razporeditve 
obstoječih sredstev.  
In nenazadnje, h kakovosti javnih financ lahko doprinese tudi Pobuda Un ije za rast, v sklopu 
katere je Evropski svet oblikoval na črt za pove čane investicije v stvarni in človeški kapital na 
lestvici EU in tako dopolnil strukturno refo rmo. Da bi bilo zagot ovljeno trajno in pravo časno 
 
SL 8   SL izvajanje finan čno in gospodarsko obstojnih in zelo pom embnih projektov, se morajo v ta 
proces resno vklju čiti institucije EU in države članice. 
Krepitev okvirja EU za gospodarsko upravo 
V letu 2003 so na potrebo po nadaljnjem in bolj odlo čnem napredku v okvirju EU za 
gospodarsko upravo opozorile te žave v vzdrževanju prora čunske discipline in nenehna 
počasna rast. Kljub pomembnemu napredovanju v prora čunskem nadzoru, so  za izboljšanje 
kakovosti javnih financ in zagotovitev fiskalne di scipline potrebni še dodatni napori. Zlasti si 
posebno pozornost zaslužijo vprašanja, ki izvirajo iz uporabe okvirja EU za gospodarsko 
usklajevanje in fiskalni nadzor, saj lahko obr avnava teh vprašanj okrepi prispevek javnih 
financ k rasti in zaposlenosti.  
Kot prvo, so se procesi, na katerih je os novano usklajevanje ekonomskih politik v EU 
nekajkrat izkazali za neu činkovite in EU okvir za usklajevan je ekonomske politike naj bi se 
osredotočal skoraj izklju čno na doseganje in  ohranjanje prora čunskega ravnovesja. Vzrok 
temu je lahko šibka povezava med smernicami, dolo čenimi v ekonomski politiki in tistimi, ki 
so bile dolo čene v fiskalni politiki (kot npr. povezava med BEPG in Paktom), ali pa razli čne 
ravni strogosti teh dveh procesov. Ta šibka povezava med procesoma povzro ča težave pri 
vpogledu v fiskalno politiko v smislu isto časnosti fiskalne discipline (prora čunsko stanje) in 
prispevka fiskalne politike k rasti in zaposlovanju (sestava prora čuna). Hkrati pa se pogosto 
dogaja, da imajo politi čne smernice omejen vpliv na nacionalni prora čun ali na prioritete 
proračuna EU. 
Kot drugo, so proceduralni in števil čni predpisi, katerih cilj je zagotovitev fi skalne discipline 
kot orodja za doseganje višje stopnje rasti in  stabilnosti, pokazali pomanjkljivosti. Okvirju 
primanjkujejo tako spodbuda za razumno del ovanje v ugodnem obdobju kot tudi nagrade za 
države, ki so dosegle trdno podlago za prora čunsko stanje. V nekaj primerih pa okvir ni bil 
dovolj strogo zasta vljen. Posledi čno nekatere države niso zmanjš ale svoje stopnje  dolga tako 
hitro, kot je bilo to pri čakovano na za četku EMU, medtem ko so se ostale vrnile na stopnjo 
primanjkljaja, ki je bila zahtevana  za pridobitev evra. Strogo dolo čen razpored in pogoji, ki 
jih je navedel SGP glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem so se izkazali kot zelo 
zapleteni za uporabo.  
To dogajanje je pokazalo, da morajo biti tako okvi r, ki se uporablja pri vodenju nacionalnih 
fiskalnih politik, kot tudi pr ocesi, temeljni za us klajevanje ekonomske politike v EU ponovno 
ocenjeni. Pove čanje učinkovitosti makroekonomskega okvirja EM U bi prispevalo k napredku 
pri doseganju cilja višje rasti. Pri teh pr izadevanjih je potrebno najti pravo ravnovesje med 
potrebo po ohranjanju stabilnosti in predvi dljivosti okvirja gospod arske uprave in po 
izboljšanju sistema na podl agi preteklih izkušenj.  
Različna poglavja Poro čila o javnih financah v EMU - 2004  obravnavajo ta vprašanja, brez, 
da bi prišla do kon čnega zaklju čka, ali da bi jih obdelala v celoti.  
Prvič, zgoraj navedeni argumenti dokazujejo, da s pospeševanjem discipline in kakovosti 
javnih financ, Pogodba – s svojimi števil čnimi in proceduralnimi pr edpisi – bistveno prispeva 
k rasti tako, da zagotavlja prostor za primerno izvajanj e lizbonske strategije.  
Drugič, kot je v svojem sporo čilu o finan čnih možnostih izpostavila  Komisija, lahko BEPG 
pričakujejo pomembnejšo vlogo v usklajevanju gospodarske politike z zagotavljanjem 
boljšega fiskalnega usmerjanja držav članic, in s podporo vodenju nacionalne politike in 
 
SL 9   SL določitve prora čuna. Ena od možnosti bi bila boljša terminska uskladitev koordinacije 
nacionalne prora čunske politike s ciklusom koordinacije sp lošne politike, kot na primer, da bi 
morala EU v obdobju šestih mesecev oblikovati in iz dati smernice politike, nato pa bi morala 
država članica v obdobju šestih mesecev pri četi z uporabo teh smernic. To bi hkrati 
omogočilo določitev fiskalne politike  v širšem smislu pove čevanja potenciala rasti in 
usmerjanja kakovosti in vz držnosti javnih financ. 
Tretjič, pa je Komisija v svojem sporo čilu iz novembra 2002 že poudarila pomembnost 
izboljšanja interpretacije fiskalni h predpisov, da bi s tem dosegla ve čje upoštevanje gibanja 
dolga in zna čilnosti posameznih držav. Poro čilo o javnih financah v EMU - 2004  preučuje 
različne možnosti kot so: ve čje upoštevanje gibanja ra sti, zlasti ob daljših upo časnitvah, 
izvajanja postopkov, vklju čno z uporabo kriterijev za primanjkljaj in dolo čanje skrajnih rokov 
za popravek čezmernega primanjkljaja, ter ve čje osredoto čanje na dolg pri nadzoru 
proračunskih dogajanj. Poro čilo prav tako izpopolnjuje koncept, izpostavljen v Poro čilu o 
javnih financah iz leta 2001, o ponovni dolo čitvi srednjero čnega cilja fiskalne politike, tako 
prilagojenega razli čnim okoliš činam glede na zna čilnosti posameznih držav, hkrati pa 
obravnava stopnjo dolga in celotno vzdržnost javnih financ, ko se zagotavlja ohranjanje 
primanjkljaja pod 3 % BDP v normalnih okoliš činah. Preu čuje tudi druge možnosti za 
izboljšanje delovanja SGP, kot je okrepite v spodbud za vodenje razumne in, med ciklusom, 
sorazmerne politike, ter za doseganje pr esežkov v ugodnih obdobjih a li za zagotavljanje 
zgodnjih ukrepov za odpravo neustreznega razvoja. Poro čilo kaže, da je prav tako pomembno 
izpopolniti znanje o prora čunskih stanjih – z analizo vseh el ementov, ki predstavljajo osnovo 
za posojilne pogoje in b ilance stanja in z okrepitvijo statisti čnega okvirja. Za verodostojnost 
in nemoteno delovanje fiskalnega okvirja je klju čnega pomena zanesljiva fiskalna statistika. 
Nenazadnje pa poudarja pomembnost veli kega nadzora nad kakovostjo sporo čenih podatkov 
in usklajenosti med statusom ter prioritetami nacionalnih statisti čnih uradov in njihovimi 
nalogami, zagotavljati zanesljivost in pravo časnost statistik. Vrhu tega je Svet v svojem 
Sklepu z dne 2. junija 2004 dolo čil, kateri so najnižji evropski standardi, katerim morajo 
ustrezati statisti čni uradi, za pridobitev statusa institucije. Popolna preglednost bo finan čnim 
trgom omogo čila boljši dostop do podatkov o kreditni sposobnosti razli čnih držav članic. 
Nazadnje , Poročilo naslavlja vprašanja izvršitve tako na raven Skupnosti kot tudi na 
nacionalno raven. Na ravni Skupnosti opo zarja na prednos ti jasnega dolo čevanja pooblastil 
Komisije in Sveta ter instrumentov, za katere je vsak od njiju zadolžen. Vloga Komisije v 
ocenjevanju razvoja in dolo čanju priporo čil politiki pripomore k u činkovitosti. Boljša 
preglednost in razlo čevanje vlog pri uporabi SGP, ki  sta rezultat sprememb, dolo čenih v 
Evropski ustavi (kot je pristojnost Ko misije, da neposredno izda formalno „zgodnje 
opozarjanje“ in, da sp rejme predloge za odlo čbe Sveta pri sprožitvi postopka v zvezi s 
čezmernim primanjkljajem) sta zelo pomemben prvi korak. Poro čilo opozarja na vrednost 
zmožnosti Skupnosti in zlasti Komisije, da izvajata u činkovit nadzor nad tem, kako države 
članice uporabljajo fiskalne predpise, zlasti kar se ti če preprečevalnega elementa okvirja. Na 
nacionalni ravni pa poudarj a pomembnost zagotovitve držav članic, da so inst itucije primerne 
za izvajanje nalog zagotavljanja vzdržnih javnih financ. To vklju čuje tako izpopolnjevanje 
proračunskih postopkov kot tudi spodbujanje k di alogu med zadevnimi udeleženci. V skladu s 
tem se zdi vloga, ki jo imajo v nekaterih državah članicah nacionalne nasprotne stranke za 
funkcijo kontrole, ki jo izvaja Komisija, na ravni EU pomembna. 
Komisija bo na podlagi anali ze, predstavljene v tem Poro čilu nadaljevala s posvetovanji, s 
ciljem pospešiti dolo čene formalne predloge za obnovitev SGP in okrepitev gospodarske 
uprave.