Izjava EU in Turčije iz marca 2016 še naprej prinaša rezultate, Turčija pa ima še vedno ključno vlogo pri reševanju vprašanja migracij vzdolž vzhodnosredozemske poti in pri gostovanju največjega števila beguncev na svetu. Komisija je predlagala dodelitev 3 milijard EUR za dodatno pomoč beguncem in gostiteljskim skupnostim v Turčiji. Komisija opozarja na pomen nadaljnjega izvajanja izjave, vključno z vračanjem in preprečevanjem nedovoljenih migracijskih poti. EU pozdravlja dejstvo, da je Turčija ratificirala Pariški sporazum o podnebnih spremembah, in se veseli sodelovanja z njo pri izvajanju evropskega zelenega dogovora. EU in Turčija imata še naprej koristi od carinske unije EU-Turčija. Turčija bi morala še naprej tesno sodelovati s Komisijo pri obravnavanju trgovinskih omejitev, ki ovirajo nemoteno delovanje carinske unije.

V delovanju turških demokratičnih institucij so resne pomanjkljivosti. Turčija ne obravnava verodostojno resnih pomislekov EU glede nadaljnjega poslabšanja na področju pravne države, temeljnih pravic in neodvisnosti sodstva. Turčija mora nemudoma obrniti ta negativni trend z obravnavanjem oslabitve učinkovitega nadzora in ravnotežja v političnem sistemu. Voditelji EU so potrdili, da dialog o pravni državi in temeljnih pravicah ostaja sestavni del odnosov med EU in Turčijo.

Od Turčije se pričakuje, da bo dejavno podpirala pogajanja o pravični, celoviti in izvedljivi rešitvi ciprskega vprašanja v okviru ZN v skladu z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta ZN in načeli, na katerih temelji EU. Pomembno je, da Turčija ponovno potrdi svojo zavezanost pogovorom za rešitev ciprskega vprašanja pod vodstvom Združenih narodov in v njih konstruktivno sodeluje v skladu z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta ZN. Ne smejo se sprejeti enostranski ukrepi, ki bi lahko povzročili napetosti na otoku in ogrozili nadaljevanje pogovorov. Turčija mora nujno izpolniti svoje obveznosti glede celovitega in nediskriminatornega izvajanja dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu med EU in Turčijo ter odpraviti vse ovire za prosti pretok blaga, ki med drugim vključujejo omejitve neposrednih prometnih povezav z Republiko Ciper.

22.Evropski svet je večkrat poudaril, da ima EU strateški interes za stabilno in varno okolje v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja s Turčijo. Prav tako je pozdravil umiritev razmer v vzhodnem Sredozemlju. EU je pripravljena sodelovati s Turčijo na postopen, sorazmeren in reverzibilen način, da bi okrepila sodelovanje na številnih področjih skupnega interesa, vključno z gospodarskim sodelovanjem, dialogi na visoki ravni o podnebju, migracijah, javnem zdravju, boju proti terorizmu in regionalnih vprašanjih, ter da bi okrepila sodelovanje na področju medosebnih stikov in mobilnosti, pod pogojem, da se ohrani sedanja umiritev razmer ter da Turčija konstruktivno sodeluje in upošteva pogoje iz sklepov Evropskega sveta. EU bo v primeru obnovljenih enostranskih ukrepov ali provokacij, ki kršijo mednarodno pravo, uporabila vse instrumente in možnosti, ki jih ima na voljo, da bi zaščitila svoje interese in interese svojih držav članic.

Na področju normalizacije odnosov s Srbijo je Kosovo sodelovalo v procesu dialoga. Kosovo mora konstruktivno sodelovati in prispevati k doseganju celovitega pravno zavezujočega sporazuma o normalizaciji s Srbijo. Tak sporazum je nujen in ključen, da bosta Kosovo in Srbija lahko napredovala na evropski poti. Kosovo bi moralo tudi spoštovati in v celoti izvajati vse pretekle sporazume, sklenjene z dialogom.

21.Na Kosovu je bil zaradi spreminjajočih se političnih razmer in poudarka na odzivu na pandemijo in okrevanje dosežen omejen napredek pri reformah, povezanih z EU, in izvajanju stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Predčasne parlamentarne volitve februarja 2021 so privedle do oblikovanja nove vlade, ki ima jasno parlamentarno večino. Sprejetje druge faze evropskega programa reform (ERA 2) in njegovega akcijskega načrta, ki ju je parlament odobril oktobra 2021, je potrdilo obnovljeno zavezanost Kosova reformam, povezanim z EU. Dosledno in učinkovito izvajanje akcijskega načrta v prihodnjem obdobju bo bistvenega pomena.

Bosna in Hercegovina mora obravnavati 14 ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije iz maja 2019 o njeni prošnji za članstvo v EU, v skladu z ustreznimi sklepi Sveta iz decembra 2019. Bosna in Hercegovina mora temeljito izboljšati svoj zakonodajni in institucionalni okvir, po potrebi tudi na ustavni ravni, da bi izpolnila zahteve za članstvo v EU. Politični akterji in institucije morajo vzpostaviti pregleden in vključujoč dialog, tudi o volilnih in ustavnih reformah za odpravo dolgotrajnih volilnih pomanjkljivosti. Bosna in Hercegovina bo morala doseči kritično maso reform, preden bo Komisija lahko priporočila, da se ji podeli status države kandidatke. Z izpolnitvijo 14 prednostnih nalog bo Komisija lahko priporočila začetek pogajanj za pristop k EU.

20.V Bosni in Hercegovini se javna politična zavezanost organov na vseh ravneh države strateškemu cilju evropskega povezovanja ni preoblikovala v konkretne ukrepe, saj so imeli politični voditelji še naprej razdiralno retoriko in nekonstruktivne politične spore, ki so ovirali splošni napredek pri 14 ključnih prednostnih nalogah. Blokada državnih institucij je zelo zaskrbljujoča in jo je mogoče rešiti le s političnim dialogom. Kljub temu je bilo sprejetih nekaj pomembnih ukrepov za obravnavanje nekaterih ključnih prednostnih nalog iz mnenja. Kar zadeva delovanje sodstva, ni bilo napredka. Glede na vztrajne in očitne znake poslabšanja so še naprej potrebni nujni ukrepi za okrepitev integritete sodstva in ponovno pridobitev zaupanja državljanov. Stopnja usklajenosti Bosne in Hercegovine z zunanjo in varnostno politiko EU se je avgusta 2021 zmanjšala na 43 % v primerjavi s 70 % leta 2020.

Marca 2020 so člani Evropskega sveta soglasno potrdili odločitev o začetku pristopnih pogajanj z Albanijo. Sprejetje pogajalskega okvira z Albanijo in prva medvladna konferenca sta odložena. Komisija je v skladu s sklepi Sveta nadaljevala potrebno pripravljalno delo in se veseli prve medvladne konference, čim bo ta mogoča po sprejetju pogajalskega okvira s strani Sveta in pred koncem tega leta.

19.Albanija še naprej izpolnjuje pogoje za začetek pristopnih pogajanj. Še naprej je izkazovala svojo zavezanost napredku na poti k EU ter dosegla oprijemljive in trajnostne rezultate reform. Izvajanje celovite reforme pravosodja se nadaljuje. Z imenovanjem treh novih sodnikov ustavnega sodišča je sodišče ponovno pridobilo potrebno sklepčnost za organizacijo plenarnih zasedanj in začelo v celoti delovati, s čimer je izpolnilo s tem povezan neizpolnjen pogoj za organizacijo prve medvladne konference. Država mora zdaj ohraniti svojo zavezanost programu reform, tudi na področju pravne države. Albanija je ohranila 100-odstotno stopnjo usklajenosti z zunanjo in varnostno politiko EU.

Zamude pri uradnem začetku pristopnih pogajanj negativno vplivajo na verodostojnost EU. Nerešena dvostranska vprašanja med Bolgarijo in Severno Makedonijo je treba prednostno rešiti. Komisija se veseli in poudarja pomen nadaljnjega izvajanja Prespanskega sporazuma z Grčijo ter pogodbe o prijateljstvu, dobrih sosedskih odnosih in sodelovanju z Bolgarijo s strani vseh. Komisija je v skladu s sklepi Sveta nadaljevala potrebno pripravljalno delo in se veseli prve medvladne konference, čim bo ta mogoča po sprejetju pogajalskega okvira s strani Sveta in pred koncem tega leta.

18. Severna Makedonija še naprej izpolnjuje pogoje za začetek pristopnih pogajanj in njeni organi so javno pokazali trdno zavezanost napredku na poti k EU. Država je ohranila enakomerno in odločno hitrost napredka pri reformah EU ter okrepila prizadevanja za doseganje nadaljnjih oprijemljivih rezultatov. Trajnost teh strukturnih reform je dolgoročen proces, ki zahteva stalno sodelovanje vlade in opozicije ter drugih delov družbe. Severna Makedonija je še naprej izboljševala svojo stopnjo usklajenosti z zunanjo in varnostno politiko EU, ki je avgusta 2021 dosegla 96 %, medtem ko je leta 2020 znašala 94 %. Marca 2020 so člani Evropskega sveta soglasno potrdili odločitev o začetku pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo.

Komisija pozdravlja dejstvo, da je Srbija izpolnila merila za odprtje sklopa 3 (konkurenčnost in vključujoča rast) in sklopa 4 (zelena agenda in trajnostna povezljivost), ter podpira prizadevanja Srbije, da se na podlagi stalnega napredka pri izvajanju reform čim prej odprejo novi pristopni sklopi.

Po ocenah Komisije je v skladu s pogajalskim okvirom trenutno zagotovljena splošna uravnoteženost med napredkom pri poglavjih o pravni državi in normalizaciji odnosov s Kosovom na eni strani ter napredkom v pristopnih pogajanjih o vseh poglavjih na drugi strani. Srbija mora nadaljevati ter pospešiti in poglobiti reforme na področju neodvisnosti sodstva, boja proti korupciji, svobode medijev, notranje obravnave vojnih zločinov in boja proti organiziranemu kriminalu. Zlasti bi morali srbski organi do konca tega leta dokončati proces ustavne reforme na področju sodstva. Napredek Srbije na področju pravne države in normalizacije odnosov s Kosovom je bistven in bo še naprej določal splošno hitrost pristopnih pogajanj. Poleg reform morajo srbski organi dati večji poudarek proaktivnemu in objektivnemu obveščanju o EU, ki je glavna politična in gospodarska partnerica Srbije.

17.Srbska vlada je še naprej navajala, da je evropsko povezovanje njen strateški cilj. V prvi polovici leta 2021 je prednostno obravnavala reforme, povezane z EU, in izpolnila številne pomembne neizpolnjene obveznosti, zlasti v zvezi z obdavčitvijo in energetiko. Srbija ostaja pomembna partnerica v misijah in operacijah SVOP EU in je izboljšala usklajenost z zunanjo politiko EU, avgusta 2021 je namreč dosegla 61 %, medtem ko je leta 2020 ta znašala 56 %, še vedno pa se pričakujejo nadaljnja prizadevanja. Na področju normalizacije odnosov s Kosovom je Srbija sodelovala v procesu dialoga. Srbija mora še naprej konstruktivno sodelovati in prispevati k doseganju celovitega pravno zavezujočega sporazuma o normalizaciji s Kosovom. Tak sporazum je nujen in ključen, da bosta Srbija in Kosovo lahko napredovala na evropski poti. Srbija bi morala tudi spoštovati in v celoti izvajati vse pretekle sporazume, sklenjene z dialogom.

Po ocenah Komisije je v skladu s pogajalskim okvirom trenutno zagotovljena splošna uravnoteženost med napredkom pri poglavjih o pravni državi na eni strani in napredkom v pristopnih pogajanjih o vseh poglavjih na drugi strani. Prednostna naloga v zvezi z nadaljnjim splošnim napredkom v pristopnih pogajanjih (in pred začasnim zaprtjem drugih poglavij ali sklopov) je še vedno izpolnitev vmesnih meril glede pravne države iz poglavij 23 in 24. Da bi Črna gora dosegla ta mejnik, mora še okrepiti svoja prizadevanja za reševanje odprtih vprašanj, tudi na kritičnih področjih svobode izražanja in medijske svobode ter boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu, ne da bi pri tem izničila prejšnje dosežke na področju reforme sodstva. V ta namen morajo organi v praksi pokazati svojo zavezanost programu evropskih reform Črne gore.

16.V Črni gori se javna politična zavezanost organov strateški usmeritvi države v Evropsko unijo in njihova zavezanost pristopnemu procesu redno in dosledno navajata kot ključna prednostna naloga za državo in se na splošno odražata v ustreznih političnih odločitvah. To je med drugim vključevalo nadaljnjo 100-odstotno stopnjo usklajenosti z zunanjo in varnostno politiko EU.

15.Dialog pod okriljem EU o normalizaciji odnosov med Srbijo in Kosovom ostaja osrednjega pomena za njuno evropsko prihodnost in stabilnost celotne regije. Obe strani morata konstruktivno sodelovati pri uresničitvi cilja, da se sklene celovit pravno zavezujoč sporazum o normalizaciji. Izogibati se je treba enostranskim in neusklajenim ukrepom, ki ogrožajo stabilnost.

13.Skupni regionalni trg je izhodišče za tesnejše povezovanje regije z enotnim trgom EU še pred pristopom, hkrati pa zagotavlja enake konkurenčne pogoje. To je ključnega pomena, da regija izkoristi svoje privilegirane odnose z EU in svoja prizadevanja za uskladitev s pravili in standardi EU. Evropska komisija bo regiji še naprej pomagala zmanjševati stroške čezmejnih plačil ter olajševati pretok industrijskega in potrošniškega blaga in e-trgovanje med EU in Zahodnim Balkanom.

11.Gospodarski in naložbeni načrt poziva partnerice z Zahodnega Balkana, naj bolje povežejo svoja gospodarstva in izvedejo regulativne reforme, da bi se sprostil potencial rasti, ki ga ponuja povezovanje trgov. Voditelji z Zahodnega Balkana so se na vrhu v Sofiji novembra 2020 dogovorili o vzpostavitvi skupnega regionalnega trga na podlagi pravil in standardov EU, ki bo temeljil na štirih svoboščinah (prost pretok blaga, storitev, kapitala in oseb) ter bo zajemal vidike digitalne, naložbene, inovacijske in industrijske politike. EU v celoti podpira izvajanje te vključujoče pobude, ki bo še naprej ključnega pomena za polno izkoriščanje potenciala te regije ter gospodarskega in naložbenega načrta.

10.Sprejetje pravnega okvira za instrument IPA III zagotavlja trden pristop, ki temelji na politikah, s strateško in dinamično razporeditvijo pomoči, pri čemer so temeljne zahteve za članstvo, zlasti pravna država in dobro upravljanje, postavljene v središče instrumenta.

9.Gospodarski in naložbeni načrt EU za Zahodni Balkan bo zagotovil pomembno spodbudo za regijo z 9 milijardami EUR nepovratnih sredstev in jamstev, kar naj bi pritegnilo naložbe v višini do 20 milijard EUR. Ta načrt v višini skoraj 30 milijard EUR, ki predstavlja približno tretjino BDP regije, bo zagotovil sredstva za trajnostno infrastrukturo (promet, energetika, digitalna tehnologija), povezavo regije med seboj in z EU, dvojni zeleni in digitalni prehod ter okrevanje zasebnega sektorja po pandemiji. To bo resnično doprineslo k odpravi socialno-ekonomske vrzeli med Zahodnim Balkanom in EU. Po sprejetju pravnega okvira za uredbo o instrumentu za predpristopno pomoč (IPA III) za obdobje 2021–2027, ki je glavni vir financiranja, je zdaj ključnega pomena pospešiti pripravo zrelih in trajnostnih projektov.

8.Čeprav je tudi EU ta kriza močno prizadela, je mobilizirala sveženj v višini več kot 3,3 milijarde EUR, vključno s takojšnjo podporo za obravnavanje izzivov na področju zdravja in znatnimi sredstvi za okrevanje gospodarstva regije. Poleg tega EU obravnava države Zahodnega Balkana kot privilegirane partnerice, saj jim še naprej zagotavlja dostop do številnih pobud in instrumentov, ki so običajno rezervirani za države članice EU. Države članice so jim tako zagotovile znatne količine cepiv prek nadaljnje prodaje ali donacij (skupaj skoraj 2,9 milijona odmerkov do konca avgusta 2021) in omogočena jim je bila zagotovitev skladnosti njihovih COVID potrdil z digitalnimi COVID potrdili EU (najprej so to storile Albanija, Severna Makedonija in Turčija). Ta podpora EU močno presega podporo, ki jo regiji zagotavlja katera koli druga partnerica, in je veliko obsežnejša. EU je največja vlagateljica, donatorka in trgovinska partnerica Zahodnega Balkana, kar je še en jasen odraz strateškega pomena regije za EU.

7.Pandemija COVID-19 je bila hudo breme za Zahodni Balkan in Turčijo v celotnem obdobju poročanja. Organi v državah, ki se pripravljajo na širitev, so sprejeli nadaljnje stroge ukrepe za omejitev širjenja pandemije in njenih posledic za zdravje ter za blažitev socialno-ekonomskih posledic. Vsi ukrepi za omejevanje okužb morajo biti sorazmerni in časovno omejeni ter morajo spoštovati temeljne svoboščine, vključno s svobodo izražanja. Gospodarske posledice pandemije so bile še naprej znatne, zaradi česar so imele vlade na splošno malo fiskalnega manevrskega prostora za posredovanje.

6.Turčija ostaja ključna partnerica Evropske unije na bistvenih področjih skupnega interesa, kot so migracije, boj proti terorizmu, gospodarstvo, trgovina, energetika in promet. V zvezi s tem so potekali dialogi na visoki ravni o podnebju in migracijah, kmalu pa jim bo sledil dialog o zdravju. Svet je junija 2019 ponovil, da se Turčija še naprej oddaljuje od Evropske unije in da so se pristopna pogajanja s Turčijo dejansko ustavila ter ni mogoče razmišljati o odprtju ali zaprtju novih poglavij. Dejstva, ki so podlaga za to oceno, še vedno držijo. Kljub temu sta se dialog in sodelovanje s Turčijo leta 2021 okrepila.

5.Dogovor o redni organizaciji srečanj na vrhu EU-Zahodni Balkan je pomembna zaveza, ki bo zagotovila okvir za politični dialog na najvišji ravni in približevanje regije politikam EU na njeni poti k EU. Pobude, ki so bile dogovorjene na vrhu na Brdu, odražajo prednostne naloge politike EU ter zagotavljajo nove priložnosti in koristi za državljane te regije. Na vrhu je bila predstavljena posebna agenda za Zahodni Balkan na področjih inovacij, raziskav, izobraževanja, kulture, mladih in športa („inovacijska agenda za Zahodni Balkan“), v okviru katere se bo spodbujala znanstvena odličnost, reformirali izobraževalni sistemi v regiji, ustvarile dodatne priložnosti za mlade in pomagal preprečiti beg možganov. Voditelji so pozdravili časovni načrt, v katerem bodo določeni pogoji in jasni cilji za znižanje stroškov gostovanja med EU in Zahodnim Balkanom. Pozdravili so tudi dogovor o podrobnem akcijskem načrtu za zeleno agendo in se dogovorili o krepitvi sodelovanja na številnih področjih, vključno z varnostjo.

4.Izjava z Brda z dne 6. oktobra 2021 je partnericam EU z Zahodnega Balkana prinesla pomembno sporočilo, da je njihova prihodnost v Evropski uniji. EU je ponovno potrdila, da neomajno podpira evropsko perspektivo Zahodnega Balkana, in je pozdravila zavezanost partneric z Zahodnega Balkana evropski perspektivi kot skupnemu strateškemu interesu in skupni strateški odločitvi. EU je pozdravila ponovno izraženo zavezanost partneric z Zahodnega Balkana primarnosti demokracije, temeljnih vrednot in pravne države.

3.Zamude pri uradnem začetku pristopnih pogajanj z Albanijo in Severno Makedonijo negativno vplivajo na verodostojnost EU. Nerešena dvostranska vprašanja med Bolgarijo in Severno Makedonijo je treba prednostno rešiti. Bistveno je, da države članice EU nemudoma zaključijo razprave o pogajalskih okvirih in da se prve medvladne konference z Albanijo in Severno Makedonijo začnejo čim prej in še pred koncem tega leta. Junija 2021 je bila na medvladnih konferencah s Črno goro in Srbijo potrjena uporaba revidirane metodologije s tema državama.

1.Verodostojna širitvena politika je geostrateška naložba v mir, stabilnost, varnost in gospodarsko rast po vsej Evropi. EU je bila z vsako širitvijo zmožna razširiti koristi na več državljanov. Za dosego tega je ključno zagotoviti, da bo proces še naprej temeljil na strogih, vendar poštenih pogojih, in na načelu lastnih zaslug. Ti pogoji morajo biti objektivni, natančni, podrobni, strogi in preverljivi. To prispeva k pripravi zadevnih držav na izpolnjevanje vseh zahtev za članstvo, kar je ena ključnih političnih prednostnih nalog EU.

Dobri sosedski odnosi in sprava so neločljivo povezani s pravno državo, ekonomskim upravljanjem in regionalnim sodelovanjem. Specifični cilj instrumenta IPA III na tem področju je prispevati k socialni koheziji in odpornosti z obravnavanjem zapuščine preteklih konfliktov in zagotavljanjem pravice vsem žrtvam konfliktov. Izboljšanje dobrih sosedskih odnosov prav tako krepi zaupanje državljanov ter prispeva k odpravi ovir za politične, gospodarske in družbene izmenjave in sodelovanje. Na podlagi tega bo instrument IPA III dajal prednost ukrepom, ki prispevajo h krepitvi zaupanja, socialni koheziji in krepitvi sosedskih odnosov, zlasti z (1) bojem proti nekaznovanosti hudih oblik mednarodnega kriminala, tudi s tesnim regionalnim sodelovanjem in učinkovitim nacionalnim kazenskim pregonom, (2) spodbujanjem pravic žrtev, (3) spodbujanjem okrepljenega političnega dialoga in dialoga o politikah na politični in tehnični ravni ter prizadevanj za mediacijo za obravnavo nerešenih vprašanj o zapuščini ter s spodbujanjem izobraževanja in mladih, vključno z medkulturnim dialogom, kot nosilcev socialne kohezije in miroljubnih odnosov ter gonilnih sil trajnostnega družbeno-gospodarskega razvoja ter (4) z razvojem lokalnih in medosebnih izmenjav na različnih področjih, vključno z gospodarskim in okoljskim sodelovanjem, dobrim upravljanjem in pravosodjem, mediji, socialnim vključevanjem, človekovimi pravicami, zlasti enakostjo spolov, otrokovimi pravicami, udeležbo mladih, socialnimi pravicami in pravicami pripadnikov manjšin.

Nadaljnja zavezanost Turčije in njen konkretni prispevek k pogajanjem o pravični, celoviti in izvedljivi rešitvi ciprskega vprašanja v okviru ZN v skladu z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta Združenih narodov (VSZN) je bistvenega pomena. Aprila 2021 je potekalo neuradno srečanje 5+1 o ciprskem vprašanju. Pomembno je, da Turčija ponovno potrdi svojo zavezanost pogovorom za rešitev ciprskega vprašanja pod vodstvom Združenih narodov in v njih konstruktivno sodeluje v skladu z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta ZN, vključno z njihovimi zunanjimi vidiki. Ne smejo se sprejeti enostranski ukrepi, ki bi lahko povzročili napetosti na otoku in ogrozili nadaljevanje pogovorov. Turčija mora v zvezi z Varošo nemudoma preklicati enostranske ukrepe, napovedane 20. julija 2021, in vse ukrepe, sprejete v zvezi z Varošo od oktobra 2020, ki so v nasprotju z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta ZN. Turčija mora nemudoma izpolniti svojo obveznost popolnega izvajanja dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu med EU in Turčijo ter doseči napredek pri normalizaciji odnosov z Republiko Ciper.

Suverene pravice držav članic EU med drugim vključujejo pravico do sklepanja dvostranskih sporazumov ter raziskovanja in izkoriščanja naravnih virov v skladu s pravnim redom EU in mednarodnim pravom, vključno s Konvencijo ZN o pomorskem mednarodnem pravu. Spoštovati je treba suverenost in suverene pravice do pomorskih območij vseh sosednjih obalnih držav, vključno s tistimi, do katerih so upravičeni njihovi otoki, razmejitev izključnih ekonomskih con in epikontinentalnega pasu pa bi bilo treba v skladu z mednarodnim pravom obravnavati prek dialoga v dobri veri in s prizadevanjem za dobre sosedske odnose. Nadaljevanje dialoga v dobri veri in odrekanje enostranskim dejanjem, ki so v nasprotju z interesi EU ter kršijo mednarodno pravo in suverene pravice držav članic EU, sta absolutni zahtevi za zagotovitev stabilnega in varnega okolja v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja med EU in Turčijo. Vse razlike je treba rešiti z mirnim dialogom in v skladu z mednarodnim pravom.

Predhodni pogovori med Grčijo in Turčijo so se nadaljevali, vzpostavljeni pa so bili tudi stiki na visoki ravni. Evropski svet je marca 2021 ponovno potrdil, da bo EU še naprej zavezana zaščiti svojih interesov in interesov držav članic ter ohranjanju regionalne stabilnosti. EU je podaljšala obstoječi okvir, sprejet novembra 2019 , za omejevalne ukrepe v odziv na nedovoljene dejavnosti vrtanja, ki jih Turčija izvaja v vzhodnem Sredozemlju.

Zaradi nadaljnjega in novega izvajanja nedovoljenih dejavnosti raziskovanja ogljikovodikov s strani Turčije na ciprskih in grških pomorskih območjih so se napetosti v vzhodnem Sredozemlju in Egejskem morju v drugi polovici leta 2020 povečale. EU je Turčijo večkrat pozvala, naj se izogiba vsakršnim grožnjam, ustvarjanju virov trenj ali izvajanju ukrepov, ki bi škodili dobrim sosedskim odnosom in mirnemu reševanju sporov. Evropski svet je v sklepih iz decembra 2020 odločno obsodil turške enostranske ukrepe, izzivanja in stopnjevano retoriko proti EU in njenim državam članicam ter proti evropskim voditeljem. Prav tako je poudaril, da ponudba pozitivne agende EU-Turčija še vedno velja, če bo Turčija pokazala pripravljenost za spodbujanje resničnega partnerstva z Unijo in njenimi državami članicami ter za premostitev razhajanj z dialogom in v skladu z mednarodnim pravom. V začetku leta 2021 so se napetosti v vzhodnem Sredozemlju zmanjšale. Turčija je ustavila nezakonite dejavnosti vrtanja na ciprskih pomorskih območjih. Kljub temu so bili v začetku oktobra 2021 zabeleženi novi incidenti v zvezi s ciprskimi in turškimi pilotnimi plovili.

Teritorialno sodelovanje je državam z Zahodnega Balkana omogočilo sodelovanje s sosednjimi državami članicami pri številnih vprašanjih. Poleg tega, da prispeva k rasti, delovnim mestom in varstvu okolja, ima pomembno vlogo tudi pri krepitvi regionalnega sodelovanja na več ravneh, reševanju različnih dvostranskih vprašanj in zagotavljanju stabilnosti. Čezmejno sodelovanje je predvsem tudi ključni del procesa sprave v regiji. Glede na konflikte v 90. letih prejšnjega stoletja (v nekdanji Jugoslaviji) ostaja krepitev dobrih sosedskih odnosov, tudi na obmejnih območjih, pogoj za rast in blaginjo tako za regije kot za sodelujoče upravičence. Programi čezmejnega sodelovanja se osredotočajo na preseganje zapuščine preteklih konfliktov in doseganje sprave z vzpostavljanjem neposrednih stikov med subjekti in upravami na vseh ravneh na obeh straneh meje.

Preseganje zapuščine preteklosti in reševanje sporov, ki izhajajo iz konfliktov v 90. letih prejšnjega stoletja, so ključnega pomena. V EU ni prostora za zanikanje genocida, poveličevanje vojnih zločincev ali podžigajočo retoriko na kateri koli strani. Pri obravnavi pomembnih nerešenih dvostranskih vprašanj, vključno z vprašanji meja in zagotavljanjem pravice žrtvam vojnih zločinov, identifikacijo preostalih pogrešanih oseb in vzpostavitvijo natančne evidence grozodejstev preteklosti na regionalni ravni, je bil dosežen omejen napredek.

Celovita normalizacija odnosov med Srbijo in Kosovom v okviru dialoga pod okriljem EU ostaja ključna za njuno evropsko prihodnost in stabilnost celotne regije. Po volitvah na Kosovu v začetku leta 2021 se je proces nadaljeval z dvema srečanjema na visoki ravni junija in julija 2021, vendar odnosi med Beogradom in Prištino ostajajo napeti. Obe strani morata konstruktivno sodelovati pri uresničitvi cilja, da se sklene celovit pravno zavezujoč sporazum o normalizaciji, ki bo obravnaval vsa nerešena vprašanja med njima.

Vrh EU-Zahodni Balkan na Brdu je odražal pomembnost, ki jo EU pripisuje tej regiji, in ponovno potrdil njeno evropsko perspektivo. Voditelji so pozdravili napredek pri ključnih pobudah, zlasti napredek v zvezi z gostovanjem, zeleno agendo, zelenimi voznimi pasovi na mejah med EU in to regijo, inovacijsko agendo in sprejetjem pravnega okvira za instrument IPA III. Te pobude, ki odražajo prednostne naloge politike EU, bodo skupaj z gospodarskim in naložbenim načrtom regijo usmerile k hitrejšemu in bolj trajnostnemu okrevanju po pandemiji, zagotovile pa bodo tudi tesnejše povezovanje z Evropsko unijo. Komisija je napovedala, da namerava predlagati naložbeni sveženj v višini 600 milijonov EUR v okviru instrumenta IPA 2021 za izvajanje gospodarskega in naložbenega načrta, pri čemer bodo veljali postopki v skladu s programskim okvirom in izvedbenimi pravili IPA III. Skupaj s predlogom o 500 milijonih EUR, ki je bil najavljen julija, bi se za izvajanje gospodarskega in naložbenega načrta do konca leta 2021 skupno zagotovilo 1,1 milijarde EUR. EU in partnerice z Zahodnega Balkana so se dogovorile, da bodo okrepile sodelovanje na številnih področjih, tudi pri ključnih varnostnih vprašanjih.

Regionalni urad za sodelovanje mladih je kljub omejitvam zaradi COVID-19 še naprej imel pomembno vlogo pri nadaljnjem razvoju regionalnega sodelovanja in dobrih sosedskih odnosov z zagotavljanjem priložnosti za sodelovanje in izmenjavo za mlade z Zahodnega Balkana. Mladi so še naprej sodelovali prek številnih drugih regionalnih pobud na spletu in v živo, tudi v okviru regionalnega mladinskega laboratorija.

V okviru Sveta za regionalno sodelovanje in CEFTA ter s pomočjo Komisije je bilo opravljeno pomembno tehnično delo, da se v okviru pobude za skupni regionalni trg omogoči prosto gibanje oseb in strokovnjakov ter zagotavljanje elektronskih storitev, olajša trgovina in poenostavijo carinski postopki v regiji. Vendar ti ukrepi niso bili sprejeti zaradi nesoglasij, ki niso povezana z njihovo vsebino. Regija mora zdaj pokazati politično vizijo in dokončati to delo ter sprejeti pravno zavezujoče sporazume ali odločitve med vsemi partnericami z Zahodnega Balkana v korist svojih državljanov in podjetij. To zahteva skupno osredotočanje na vzpostavitev skupnega regionalnega trga na podlagi pravil in standardov EU, poleg tega pa je treba preprečiti, da enostranski ukrepi ne bi ogrozili tega dela.

Regionalni sporazum o gostovanju za Zahodni Balkan, podpisan aprila 2019, je v okviru prizadevanj za regionalno gospodarsko povezovanje privedel do postopnega zniževanja stroškov gostovanja od julija 2019, nato pa do njihove odprave 1. julija 2021 z uvedbo sheme „gostovanje kot doma“. To je pomemben korak v regionalnem sodelovanju in je državljanom prinesel vidne koristi. Začela sta se iskanje načinov za zmanjšanje stroškov gostovanja med partnericami z Zahodnega Balkana in EU ter priprava časovnega načrta za ta proces, kot je določeno v digitalni agendi za Zahodni Balkan.

Na Zahodnem Balkanu so dobri sosedski odnosi in regionalno sodelovanje bistveni prvini stabilizacijsko-pridružitvenega in širitvenega procesa. Prispevajo k stabilnosti, spravi in spodbudnemu vzdušju za reševanje odprtih dvostranskih vprašanj in zapuščine preteklosti.

Na področju zunanjih odnosov je Turčija zmerno pripravljena, na področju zunanje, varnostne in obrambne politike pa je dosegla določeno raven pripravljenosti. Na področju zunanjih odnosov je Turčija dosegla omejen napredek. Turčija od avgusta 2021 ohranja zelo nizko stopnjo usklajenosti s SZVP, in sicer 14 % (11 % leta 2020 in 21 % leta 2019). Vse odločnejša zunanja politika Turčije je bila še naprej v nasprotju s prednostnimi nalogami EU na področju SZVP, zlasti zaradi njenega konfliktnega pristopa do Libije, njene nepripravljenosti za sodelovanje v vojaški operaciji IRINI in njene podpore vojaškim operacijam na Kavkazu, v Siriji in Iraku. Čeprav je Turčija letos pokazala pripravljenost za začetek dialoga z EU o zunanji in varnostni politiki ter regionalnih vprašanjih, bi še vedno morala sprejeti odločne ukrepe za znatno izboljšanje svoje usklajenosti z izjavami EU in sklepi Sveta.

Na področju zunanjih odnosov so vse države z Zahodnega Balkana dosegle določen napredek, razen Bosne in Hercegovine, ki je dosegla omejen napredek. Na področju zunanje, varnostne in obrambne politike je Albanija dosegla dober napredek, Črna gora, Severna Makedonija in Srbija so dosegle določen napredek, Bosna in Hercegovina pa ni dosegla napredka. Partnerice z Zahodnega Balkana še naprej tesno sodelujejo z EU na področju skupne zunanje in varnostne politike / skupne varnostne in obrambne politike (SZVP/SVOP), pri čemer zlasti pomembno prispevajo k misijam in operacijam SVOP EU. Usklajevanje s SZVP EU (izjave visokega predstavnika v imenu EU in sklepi Sveta o omejevalnih ukrepih) je pomemben vidik procesa vključevanja v EU, ki poudarja strateško usmeritev držav. Albanija in Črna gora sta odločno ohranjali svojo dosledno, 100-odstotno usklajenost, kar je znak njune zavezanosti in strateške usmeritve. Stopnja usklajenosti Severne Makedonije se je z avgustom 2021 povečala na 96 % v primerjavi s 94 % leta 2020. Stopnja usklajenosti Srbije se je avgusta 2021 povečala na 61 % v primerjavi s 56 % leta 2020, kar je prvi korak za preobrat prejšnjega negativnega trenda v zvezi z zahtevo za postopno usklajevanje, ki je vključena v pogajalski okvir te države. Precejšnje zmanjšanje stopnje usklajenosti Bosne in Hercegovine s 70 % leta 2020 na 43 % avgusta 2021 je zaskrbljujoče. Preobrat tega trenda bi pokazal zavezanost Bosne in Hercegovine njeni evropski poti.

Na področju zunanjih odnosov so vse partnerice z Zahodnega Balkana dobro ali zmerno pripravljene, razen Bosne in Hercegovine, ki je dosegla določeno raven pripravljenosti. Na področju zunanje, varnostne in obrambne politike sta Albanija in Črna gora dobro pripravljeni, Severna Makedonija in Srbija sta zmerno pripravljeni, Bosna in Hercegovina pa je dosegla določeno raven pripravljenosti.

Na področju kmetijstva in razvoja podeželja so Albanija, Črna gora in Severna Makedonija dosegle določen napredek, Bosna in Hercegovina pa ni dosegla napredka. Na področju varnosti hrane, veterinarske in fitosanitarne politike sta Severna Makedonija in Črna gora dosegli dober napredek, Albanija je dosegla določen napredek, Bosna in Hercegovina, Kosovo in Srbija pa so dosegli omejen napredek. Na področju ribištva je dober napredek dosegla le Albanija. Črna gora je dosegla določen napredek. Na področju regionalne politike in usklajevanja strukturnih instrumentov Bosna in Hercegovina ni dosegla napredka, druge države Zahodnega Balkana pa so dosegle omejen napredek.

Severna Makedonija, Črna gora in Srbija so zmerno pripravljene glede večine poglavij iz tega sklopa. Albanija in Kosovo sta na splošno dosegla določeno raven pripravljenosti, medtem ko je Bosna in Hercegovina pri večini poglavij še vedno v zgodnji fazi.

Priprave v zvezi z viri, kmetijstvom in kohezijo stagnirajo. Ta sklop zajema: kmetijstvo in razvoj podeželja (poglavje 11), varnost hrane, veterinarsko in fitosanitarno politiko (poglavje 12), ribištvo (poglavje 13), regionalno politiko in usklajevanje strukturnih instrumentov (poglavje 22) ter finančne in proračunske določbe (poglavje 33).

Na področju prometne in energetske politike je Turčija zmerno pripravljena. Še naprej si mora prizadevati za liberalizacijo trga plina ter razviti sodelovanje na področju jedrske varnosti in zaščite. Na področju energetskih in prometnih omrežij je dosegla določen napredek z železniško progo Halkali–Kapikule, ki je v izgradnji in povezuje bolgarsko mejo z Istanbulom. Na področju okolja in podnebnih sprememb je Turčija dosegla določeno raven pripravljenosti, vendar se sooča s kritičnimi okoljskimi in podnebnimi izzivi tako pri blažitvi podnebnih sprememb kot prilagajanju nanje. Turčija je ratificirala Pariški sporazum o podnebnih spremembah (listino o njegovi ratifikaciji mora še predložiti Združenim narodom). Turčija je izrazila tudi pripravljenost za sodelovanje z EU pri uresničevanju ciljev evropskega zelenega dogovora. Tak razvoj dogodkov je dobrodošel. Vendar je vključevanje podnebnih ukrepov v druge politike še vedno omejeno.

Zelena agenda za Zahodni Balkan je usklajena s petimi širšimi področji, ki jih zajema zeleni dogovor: (i) razogljičenje, (ii) zmanjšanje onesnaženosti zraka, vode in tal, (iii) krožno gospodarstvo, (iv) kmetovanje in proizvodnja hrane ter (v) zaščita biotske raznovrstnosti. Gospodarska rast in nove poslovne priložnosti bodo povezane z bolj trajnostnimi praksami potrošnje in proizvodnje, vključno s spodbujanjem krožnega gospodarstva, učinkovito rabo virov in boljšo ponovno uporabo odpadkov v vseh gospodarskih sektorjih, vključno s prostorskim načrtovanjem mestnih in podeželskih okolij, osnovni pogoj za uspeh pa je trajnostnost ekosistemov.

Komisija je leta 2020 izpolnila svojo zavezo v višini 1 milijarde EUR za podporo povezljivosti v regiji. Portfelj povezljivosti iz naložbenega okvira za Zahodni Balkan zdaj vključuje 45 projektov v vrednosti 1 milijarde EUR, kar bo pritegnilo več kot 3,8 milijarde EUR naložb. To je privedlo do varnejših in krajših potovanj ter krajših čakalnih dob na mejah, pa tudi do povečanja obsega trgovine ter varnejše, zanesljivejše, bolj raznolike in okolju prijaznejše oskrbe z energijo, s čimer se je preprečilo približno 300 000 ton emisij CO2. Začel se je prvi sklop projektov za pomoč pri izvajanju vodilnih naložbenih pobud iz gospodarskega in naložbenega načrta. Te naložbe je spremljalo regulativno delo v okviru prometne skupnosti in Energetske skupnosti. Na digitalnem področju je 1. julija 2021 začel veljati regionalni sporazum o gostovanju za Zahodni Balkan. Agenda na področju povezljivosti je bila prenovljena s sprejetjem zelene agende za Zahodni Balkan, ki se osredotoča na razvoj trajnostnih prometnih in energetskih rešitev v regiji.

Na področju energetike je Srbija dosegla dober napredek, Severna Makedonija, Kosovo in Albanija so dosegli določen napredek, Črna gora pa omejen napredek. Na področju vseevropskih omrežij so Albanija, Bosna in Hercegovina ter Srbija dosegle določen napredek, medtem ko je bil na Kosovu, v Severni Makedoniji in Črni gori zabeležen le omejen napredek. Na področju okolja in podnebnih sprememb je bil na celotnem Zahodnem Balkanu dosežen le omejen napredek. Zato so v celotni regiji potrebni nujni ukrepi, da bi pospešili usklajevanje s pravnim redom EU ter okrepili izvajanje, kazenski pregon in naložbe. V tem sektorju je treba znatno okrepiti upravne zmogljivosti in izvesti strukturne reforme.

Na področju energetike so Albanija, Severna Makedonija in Srbija zmerno pripravljene, Črna gora pa je dobro pripravljena. Na področju vseevropskih omrežij so Albanija, Bosna in Hercegovina ter Kosovo dosegli določeno raven pripravljenosti, Srbija je zmerno pripravljena, Severna Makedonija pa je dobro pripravljena. Albanija, Severna Makedonija, Črna gora in Srbija so dosegle določeno raven pripravljenosti na področju okolja in podnebnih sprememb. Albanija ter Bosna in Hercegovina sta dosegli določen napredek na področju prometne politike, medtem ko so Kosovo, Severna Makedonija in Srbija zabeležili omejen napredek, Črna gora pa ni zabeležila napredka. Zaradi napredka Srbije v tem sklopu Komisija meni, da ta država izpolnjuje vsa merila za odprtje tega sklopa, zlasti zaradi sprejetja časovnega načrta za ločitev dejavnosti v plinskem sektorju.

Turčija je v omejenem obsegu nadaljevala prilagajanje pravnemu redu EU, prišlo pa je do nazadovanja na področju informacijske družbe in medijev, ekonomske in monetarne politike, socialne politike in zaposlovanja ter industrijske politike. Turčija je dosegla določen napredek na področju znanosti in raziskav ter izobraževanja in kulture, pri čemer si mora še naprej prizadevati za bolj vključujoče izobraževanje, zlasti za dekleta. Priprave Turčije na področju znanosti in raziskav so dobro napredovale. Trgovinsko povezovanje Turčije z EU je na visoki ravni in Turčija ohranja dobro raven pripravljenosti za carinsko unijo, vendar je v zvezi s slednjo dosegla omejen napredek, tudi pri njenem izvajanju. Turčija še naprej odstopa od svojih obveznosti v okviru carinske unije EU-Turčija, kar prispeva k velikemu številu trgovinskih omejitev.

Zaradi napredka Srbije v tem sklopu Komisija meni, da ta država izpolnjuje vsa merila za odprtje tega sklopa, zlasti zaradi odprave diskriminatorne obdavčitve uvoženega alkohola. Ta regija mora na splošno izvesti socialno-ekonomske reforme, da bi odpravila strukturne pomanjkljivosti, nizko konkurenčnost, visoko brezposelnost in posledice pandemije COVID-19. Napredek pri usklajevanju s pravili EU na področju DDV, trošarin in neposrednega obdavčenja bi prispeval k spodbujanju trgovine znotraj regije in mednarodne trgovine. Regija mora prav tako znatno okrepiti svoj raziskovalni in inovacijski ekosistem, da bodo gospodarstva lahko nadoknadila razvoj, tudi na področju digitalnih in zelenih tehnologij. Kar zadeva izobraževanje in kulturo, imata Črna gora in Srbija vodilno vlogo v regiji, Bosna in Hercegovina ter Kosovo pa morata začeti s prizadevanji, da nadoknadita zaostanek.

Večina partneric z Zahodnega Balkana je dosegla zmerno raven pripravljenosti na področjih iz tega sklopa. Bosna in Hercegovina pa je na več področjih še vedno v zgodnji fazi. Na področju obdavčenja je Srbija dosegla dober napredek, Bosna in Hercegovina ni napredovala, vse druge partnerice pa so dosegle določen napredek. Na področju carinske unije je Severna Makedonija dosegla dober napredek, Srbija in Albanija sta dosegli omejen napredek, Kosovo in Črna gora pa sta dosegla določen napredek. Na področju izobraževanja in kulture so Črna gora, Srbija in Albanija dosegle določen napredek. Na področju znanosti in raziskav je Albanija dosegla dober napredek, medtem ko so Bosna in Hercegovina, Črna gora in Srbija dosegle določen napredek. Partnerice z Zahodnega Balkana, ki so dosegle določen napredek, so bile Albanija in Kosovo na področju informacijske družbe in medijev, Severna Makedonija na področju ekonomske in monetarne politike ter Albanija in Severna Makedonija na področju socialne politike in zaposlovanja. Na področju podjetniške in industrijske politike so določen napredek dosegle vse partnerice z Zahodnega Balkana, razen Bosne in Hercegovine.

Sklop o konkurenčnosti in vključujoči rasti zajema: informacijsko družbo in medije (poglavje 10), obdavčenje (poglavje 16), ekonomsko in monetarno politiko (poglavje 17), socialno politiko in zaposlovanje (poglavje 19), industrijsko politiko (poglavje 20), znanost in raziskave (poglavje 25), izobraževanje in kulturo (poglavje 26) ter carino (poglavje 29). Reforme na teh področjih so izjemno pomembne za programe gospodarskih reform Zahodnega Balkana in prejemajo podporo v okviru gospodarskega in naložbenega načrta, saj bodo prispevale k povečanju konkurenčnosti in privlačnosti regije za podjetja ter pomagale zmanjšati obstoječo vrzel v primerjavi z gospodarstvom EU.

Turčija je dosegla določen napredek na področju prostega pretoka kapitala, finančnih storitev in politike varstva konkurence, vendar še vedno obstajajo resni pomisleki glede državne pomoči. Na področju prava gospodarskih družb je dobro napredovala, na področju prostega pretoka blaga, finančnih storitev, varstva potrošnikov in zdravja ter prava intelektualne lastnine pa je dobro pripravljena. Še vedno pa je v zgodnji fazi priprav na področju prostega pretoka storitev in prostega gibanja delavcev, kjer ni bilo napredka.

Regionalno sodelovanje in okviri vključujočega regionalnega sodelovanja, kot sta strategija EU za jadransko-jonsko regijo (EUSAIR) ali strategija EU za podonavsko regijo (EUSDR), so še nadalje olajšali priprave za morebitno udeležbo na notranjem trgu EU. Skupni regionalni trg Zahodnega Balkana, ki temelji na pravilih in standardih EU, je izhodišče za tesnejše povezovanje regije z enotnim trgom EU pred pristopom. Voditelji šestih držav Zahodnega Balkana so na vrhu v Sofiji 10. novembra 2020 sprejeli akcijski načrt za skupni regionalni trg in izjavo o zeleni agendi za Zahodni Balkan.

Zahodni Balkan je na splošno zmerno pripravljen na več področjih notranjega trga. Na področju prostega pretoka blaga je Kosovo doseglo določen napredek, medtem ko so druge partnerice z Zahodnega Balkana dosegle le omejen napredek. Črna gora in Srbija sta dosegli določen napredek na področju prostega pretoka storitev, Albanija, Kosovo, Črna gora in Severna Makedonija na področju prostega pretoka kapitala, Bosna in Hercegovina, Kosovo in Črna gora pa na področju politike varstva konkurence. Albanija, Bosna in Hercegovina, Kosovo in Črna gora so napredovali tudi na področju finančnih storitev.

Sklop o notranjem trgu zajema: prosti pretok blaga (poglavje 1), prosto gibanje delavcev (poglavje 2), pravico do ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev (poglavje 3), prosti pretok kapitala (poglavje 4), pravo gospodarskih družb (poglavje 6), pravo intelektualne lastnine (poglavje 7), politiko konkurence (poglavje 8), finančne storitve (poglavje 9) ter varstvo potrošnikov in zdravja (poglavje 28). Uskladitev na teh področjih je ključnega pomena, da se v celoti izkoristijo stabilizacijsko-pridružitveni sporazumi in dodatno okrepi trgovinsko povezovanje z EU, ki je daleč največja trgovinska partnerica regije. Prav tako bo povečala privlačnost naložb EU ter olajšala sinergije v dobavni verigi, ustvarjanje delovnih mest in dostop do kapitala.

Digitalizacija industrijskega sektorja ter razvoj digitalnih znanj in spretnosti v vseh segmentih družbe sta ključna za spodbujanje zaposljivosti in pospeševanje digitalnega gospodarstva. Cilj akcijskega načrta za digitalno izobraževanje za obdobje 2021–2027 , sprejetega septembra 2020, je pomagati sistemom izobraževanja in usposabljanja pri reševanju izzivov krize zaradi COVID-19 ter podpreti dolgoročnejšo digitalno preobrazbo. Spremenil se je tudi medijski prostor in potrebni so ukrepi za podporo regulativni neodvisnosti in za zaščito mladoletnikov v digitalnih medijih.

Za trge dela na Zahodnem Balkanu in v Turčiji so še naprej značilni splošna nizka delovna aktivnost in zaposlenost ter visoka stopnja neformalnega dela in brezposelnosti. Stopnje aktivnosti so se leta 2020 znižale v vseh državah, saj so se ljudje med krizo zaradi COVID-19 večinoma umaknili s trga dela. Nizka stopnja vključenosti žensk in mladih na trgu dela ostaja resen izziv. Partnerice z Zahodnega Balkana so julija 2021 potrdile izjavo o zagotavljanju trajnostnega vključevanja mladih na trg dela ter o sprejetju konkretnih ukrepov za postopno vzpostavitev, izvajanje in izboljšanje programov jamstva za mlade. Reforme in naložbe v izobraževalne sisteme ter izpopolnjevanje in preusposabljanje so ključnega pomena za reševanje izzivov na trgu dela.

Vendar je treba za spodbujanje trajnostnega okrevanja v srednjeročnem obdobju izvajanje strukturnih reform še pospešiti. To je nujno za izpolnitev dveh gospodarskih meril za članstvo v EU: zagotoviti delujoča tržna gospodarstva in dokazati sposobnost obvladovanja konkurenčnega pritiska in tržnih sil v EU. Medtem ko je povprečna ocena izvajanja ukrepov reform iz programov gospodarskih reform v letu 2020 znašala le 2,7 (od 5), se je stopnja izvajanja skupaj dogovorjenih priporočil znatno povečala, in sicer s 35,5 % za smernice politike, sprejete leta 2019, na 50,8 % v letu 2020. To izboljšanje je večinoma povezano s posebej kratkoročno naravo številnih priporočenih ukrepov za blaženje krize zaradi COVID-19.

Pandemija COVID-19 je v letu 2020 znatno negativno vplivala na gospodarsko rast na Zahodnem Balkanu in v Turčiji. Gospodarska aktivnost na Zahodnem Balkanu se je zmanjšala za 3,4 %. Turčija je v letu 2020 zabeležila določeno rast (1,8 % realne rasti BDP). Na Zahodnem Balkanu se je stopnja upada v letu 2020 močno razlikovala, in sicer od razmeroma blagega 1-odstotnega padca BDP v Srbiji do zelo velike izgube proizvodnje v višini 15,2 % v Črni gori, pri čemer so bile v Bosni in Hercegovini (4,6 %), Albaniji (3,8 %), Severni Makedoniji (4,5 %) in na Kosovu (4,1 %) zabeležene vmesne stopnje upada. Sektorska struktura gospodarstev, zlasti delež turizma, je imela glavno vlogo pri resnosti gospodarskih posledic, s čimer je mogoče pojasniti zlasti zelo močan upad v Črni gori. Uspešne kmetijske sezone so imele blažilen učinek, zlasti v Srbiji in Albaniji. Na gospodarske rezultate so vplivale tudi razlike v političnem odzivu na krizo, deloma zaradi različne stopnje razpoložljivega političnega prostora. V Turčiji je bila gospodarska rast posledica nadaljnje visoke inflacije, rastočih zunanjih primanjkljajev in nadaljnjega razvrednotenja valute, kar je bilo v veliki meri povezano s povečanim zaznavanjem tveganja, kar so povzročile pogoste menjave guvernerja centralne banke.

Vse države kandidatke in potencialne kandidatke morajo okrepiti svoje zmogljivosti za pripravo kakovostnih statističnih podatkov v skladu z načeli Kodeksa ravnanja evropske statistike, ki temeljijo na strokovni neodvisnosti, nepristranskosti, zanesljivosti, preglednosti in zaupnosti. Bistveno je tudi povečati zagotavljanje podatkov Eurostatu. Na Zahodnem Balkanu in v Turčiji so popisi prebivalstva in stanovanj glavni cilj statističnih uradov, zato bi bilo treba izvedbi teh popisov dodeliti zadostna sredstva. Poseben sektor, v katerem morajo vsi doseči napredek, je Evropski sistem računov – ESR 2010 (makroekonomska statistika).

Reformiranje nacionalnih sistemov upravljanja za povečanje upravne odgovornosti, dobrega finančnega poslovodenja in zunanjih revizij javnih sredstev je ključnega pomena. Med pandemijo COVID-19 je bil napredek v zvezi z javnim notranjim nadzorom in upravno odgovornostjo počasen, vendar sta Albanija in Srbija vidno napredovali pri opredelitvi strateškega okvira in razvoju metodologije za izvajanje reform. Albanija si je v letu 2020 prizadevala izvesti več priporočil albanskega državnega urada za revizijo, zlasti da bi odpravila pomanjkljivosti, ki so omejevale učinek zunanjih revizij in zakonodajni nadzor, in obravnavala nezadostno sodelovanje z javnostjo. Črna gora je močno izboljšala svoje nadaljnje ukrepanje na podlagi revizijskih priporočil ter dosegla bolj odprto in pregledno komunikacijo s parlamentom in širšo javnostjo. Albanija je sprejela odločne ukrepe za krepitev notranjega nadzora javnih financ, in sicer ukrepe za prenos finančnih odgovornosti, za spremljanje notranjih revizij in za nadaljnje ukrepanje na njihovi podlagi.

Kosovo, Črna gora in Srbija so dosegli napredek pri digitalizaciji sistemov javnega naročanja. Medtem je izogibanje standardom EU za javno naročanje postalo zaskrbljujoče v Srbiji, saj je bilo 54 % kumulativne vrednosti vseh pogodb o izvedbi javnega naročila v letu 2020 izvzetih iz uporabe zakona o javnem naročanju. Razpis za koncesijo za črnogorska letališča še ni bil objavljen v skladu s standardi EU o poštenem in preglednem javnem naročanju. Severna Makedonija in Srbija sta nekoliko okrepili zmogljivosti v svojih sistemih javnega naročanja, v Albaniji, Bosni in Hercegovini ter na Kosovu pa je treba dati prednost razvoju zmogljivosti. Albanija in Črna gora sta izboljšali svojo zakonodajo o javnem naročanju, Albanija pa je sprejela svojo prvo strategijo o javnem naročanju. V večjem delu obdobja poročanja je Bosna in Hercegovina pri oddaji javnih naročil dajala prednost domačim ponudnikom, s čimer je kršila stabilizacijsko-pridružitveni sporazum.

Upoštevati je treba vlogo regionalnih in lokalnih organov v procesu zakonodajnega prilagajanja EU in nazadnje pri uporabi predpisov EU. Zato je treba zagotoviti ustrezno ravnovesje med centralno, regionalno in lokalno upravo. V Turčiji so odločitve in ciljno usmerjeni ukrepi organov zoper občine z izvoljenimi župani iz opozicijskih strank še vedno zelo zaskrbljujoči.

V večini držav je še vedno treba zagotoviti človeške vire in upravljanje javne uprave, vključno z upravno odgovornostjo in povečanjem strokovnosti javne uprave, in sicer z opolnomočenjem višjih vodstvenih delavcev in nadzornikov ter prenosom odločanja nanje. Pregledni in na dosežkih temelječi postopki za zaposlitev, napredovanje, premestitev na nižje delovno mesto in razrešitev morajo biti vključeni v zakonodajne okvire in se dosledno izvajati v javnih službah na centralni in lokalni ravni. Struktura državne uprave bi morala zagotavljati učinkovito porazdelitev odgovornosti. Albanija je zaključila ključne korake s popolno digitalizacijo postopka zaposlovanja javnih uslužbencev za zagotovitev večje preglednosti. V Srbiji ni bilo napredka pri zmanjšanju prekomernega števila vršilnih vodstvenih položajev. V Bosni in Hercegovini različni delovni pogoji, ki izhajajo iz različnih zakonodaj o javni upravi, pa tudi različne prakse na različnih ravneh upravljanja, še vedno ovirajo mobilnost javnih uslužbencev in vzpostavitev upravnega prostora z enakimi standardi. Večina držav si je prizadevala izboljšati storitve za podjetja in širšo javnost. Srbija, Albanija, Črna gora in Severna Makedonija so kot odziv na pandemijo COVID-19 začele pobude in storitve e-uprave. Odgovornost uprave in upravljanja človeških virov v Turčiji je še vedno zaskrbljujoča. Politizacija uprave se nadaljuje in še vedno ni politične volje za reforme.

Odgovornost javnih uprav ostaja glavna prednostna naloga. Javni organi niso vedno ustanovljeni in organizirani z vidika učinkovitosti. V Črni gori so nedavne reorganizacije javne uprave privedle do znatnih kadrovskih sprememb, tudi na višjih položajih, kar je ogrozilo zmogljivost Črne gore, da obdrži izkušeno osebje v zadevah, povezanih s procesom pristopa k EU, v številnih sektorjih. V Albaniji so bile v zadnjih letih brez strateškega načrtovanja ustanovljene podrejene agencije. Na Kosovu prihaja do zamud pri uporabi nedavno sprejetega zakonodajnega okvira, ki naj bi izboljšal organizacijo in odgovornost uprave. V Severni Makedoniji novi zakon o državni organizaciji, katerega namen je poenostaviti institucionalni okvir, odpraviti prekrivajoče se pristojnosti in povečati učinkovitost uprave, še ni bil sprejet. Turčija nima celovitega programa reform javne uprave niti vodilne institucije, ki bi bila odgovorna za ta proces.

V Črni gori se je izboljšala splošna kakovost strateških dokumentov, pripravljenih v obdobju poročanja. Da bi Severna Makedonija okrepila načrtovanje politik, je sprejela novo metodologijo za pripravo in spremljanje sektorskih strategij ter za poročanje o njih. V Albaniji je bil dosežen določen napredek pri izvajanju ocen regulativnega učinka, izboljšanju ureditve upravljanja javnih posvetovanj in vzpostavljanju sistemov IT za celovito načrtovanje. Na splošno se politike, zakonodaja in javne naložbe v regijo še vedno pogosto pripravljajo brez ocene učinka.

Javne uprave oblikujejo in izvajajo javne politike, upravljajo javne naložbe in zagotavljajo osnovne javne storitve, ki izboljšujejo blaginjo vseh državljanov. Za vzpostavitev zaupanja morajo biti javne uprave pregledne, odgovorne in učinkovite. Čeprav je bil v preteklem letu dosežen dober napredek, se glavne pomanjkljivosti nanašajo na različne oblike politizacije.

V Turčiji se je v obdobju poročanja nadaljevalo nazadovanje demokracije. Turčija mora svoj ustavni okvir uskladiti z evropskimi standardi. Kljub koncu izrednih razmer julija 2018 so nekatere pravne določbe, ki podeljujejo izredna pooblastila vladnim organom in ohranjajo več omejevalnih elementov izrednih razmer, ostale vključene v pravni sistem, kar je vplivalo na demokracijo in temeljne pravice. Turški parlament je julija 2021 odobril predlog zakona, ki podaljšuje trajanje teh omejevalnih elementov izrednih razmer še za eno leto. Dostop do sodnega varstva je ostal omejen za tiste, na katere izredni odloki negativno vplivajo. Predsedniški sistem izvršilne veje oblasti ne zagotavlja trdne in učinkovite delitve oblasti, zaradi česar zmanjšuje demokratično odgovornost izvršilne veje oblasti. Nadaljevalo se je nadomeščanje prisilno razrešenih županov na jugovzhodu države s skrbniki, ki jih je imenovala vlada, kar je v nasprotju z mnenjem Beneške komisije iz junija 2020 . Napadi sodstva na opozicijske stranke in medije so resno ogrozili legitimnost turških demokratičnih institucij in politični pluralizem. V zvezi s tem je odločitev ustavnega sodišča, da sprejme obtožnico za prepoved druge največje opozicijske stranke, še en zaskrbljujoč znak. Nadaljevala se je politizacija javne uprave. Civilna družba je bila pod stalnim pritiskom, njen manevrski prostor za svobodno delovanje pa se je še naprej zmanjševal.

V Črni gori so parlamentarne volitve privedle do spremembe vladajoče koalicije in nastalo je novo politično okolje. Trenja med izvršilno in zakonodajno oblastjo so upočasnila reforme, saj je nova zakonodaja, ki jo je sprejela parlamentarna večina, postavila pod vprašaj predhodne dosežke. Na Kosovu je prepričljiva zmaga zveze opozicijskih strank na parlamentarnih volitvah pomenila veliko politično spremembo, zaradi katere je vlada v parlamentu dobila veliko večino. Na Kosovu so 17. oktobra 2021 potekale lokalne volitve, kamor je bila napotena misija EU za opazovanje volitev, ki bo po volitvah izdala oceno. Čeprav so bile volitve v regiji na splošno dobro organizirane, vključno z večjo uporabo informacijske tehnologije v Albaniji, je še vedno treba ustrezno izvesti številna priporočila iz prejšnjih misij za opazovanje volitev v regiji glede štetja volivcev, volilnih seznamov, financiranja kampanj, reševanja sporov in sankcij za kršitve volilne zakonodaje ter odpraviti strukturne pomanjkljivosti. V celotni regiji so še naprej potrebna nadaljnja znatna prizadevanja zlasti za večjo preglednost in odgovornost pri financiranju političnih strank in volilnih kampanj ter za enakopraven dostop do medijev. V Bosni in Hercegovini je bila maja 2021 ustanovljena medagencijska delovna skupina za razpravo o volilnih in ustavnih reformah. Politični akterji in institucije morajo pred naslednjimi splošnimi volitvami oktobra 2022 vzpostaviti pregleden in vključujoč dialog za odpravo dolgotrajnih volilnih pomanjkljivosti.

Močna politična polarizacija, bojkoti volitev in parlamentarnega dela opozicije ter v nekaterih primerih očitno nezaupanje znotraj celotnega političnega spektra, zlasti v parlamentih, še vedno ovirajo delovanje demokratičnih sistemov in institucij v partnericah z Zahodnega Balkana. V Srbiji so parlament in politične sile še naprej sodelovali v medstrankarskem dialogu pod vodstvom Evropskega parlamenta, da bi oblikovali široko medstrankarsko soglasje o reformah, povezanih z EU, kar je bistvenega pomena za napredek države na poti k EU. Koordinatorji iz Evropskega in srbskega parlamenta so na septembrskem plenarnem zasedanju dosegli dogovor o delovnem dokumentu, ki vsebuje 16 ukrepov za povečanje zaupanja v volilni proces, in sicer sklop konkretnih ukrepov in rokov. V plenarnih razpravah v nekaterih državah je bil uporabljen podžigajoč govor proti političnim nasprotnikom, novinarjem in civilni družbi. Parlamentarno delo se je nadaljevalo kljub omejitvam zaradi COVID-19. Za demokratično družbo, ki temelji na pravni državi, sta potrebna nedvoumen boj proti korupciji ter zagotavljanje neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov.

Glede na razmere v Afganistanu in mnenje turškega prebivalstva o migrantih turški organi krepijo svojo mejno infrastrukturo vzdolž meje z Iranom. Turški organi prav tako povečujejo sredstva za preprečevanje tihotapljenja migrantov in boj proti njemu, vendar je za boj proti tihotapskim mrežam potrebno večje mednarodno sodelovanje na področju kazenskega pregona na celotni migracijski poti, tj. od držav izvora do Turčije, Zahodnega Balkana in EU. Nadaljnje tesno sodelovanje na področju upravljanja meja in boja proti tihotapljenju migrantov ostaja ključna prednostna naloga.

Zaključila so se pogajanja o sporazumih o statusu s petimi državami v regiji, ki bodo Evropski agenciji za mejno in obalno stražo (Frontex) omogočili napotitev evropskih skupin mejne in obalne straže z izvršilnimi pooblastili na območja, ki mejijo na zunanjo mejo EU, v podporo nacionalnim mejnim organom, vendar z Bosno in Hercegovino ter Severno Makedonijo taka sporazuma še nista bila podpisana. Za okrepitev upravljanja meja in varovanja meja sta začetek veljavnosti in učinkovito izvajanje vseh sporazumov o statusu ključna prednostna naloga. Sporazumi z Albanijo, Črno goro in Srbijo so že začeli veljati, sledile pa so tudi napotitve.

Čeprav je bil dosežen napredek, so na Zahodnem Balkanu potrebna nadaljnja prizadevanja za oblikovanje novih oziroma trdnejših institucij, zakonov in postopkov na področju azila, vračanja in upravljanja meja, tudi za prenos zapletenega in zahtevnega pravnega reda EU v nacionalno zakonodajo. Partnerice z Zahodnega Balkana bi morale tudi prevzeti odgovornost za vse vidike migracij. Okrepiti je treba azilne sisteme ter spodbuditi prostovoljne in neprostovoljne vrnitve ter sodelovanje z državami izvora v zvezi s ponovnim sprejemom, pa tudi regionalno in mednarodno sodelovanje v boju proti organiziranim kriminalnim združbam, ki se ukvarjajo s tihotapljenjem migrantov in trgovino z ljudmi. Regionalno sodelovanje in usklajevanje z EU ostajata ključnega pomena.

V letu 2021 se skupno število nedovoljenih prihodov z Zahodnega Balkana v EU v primerjavi z letom 2020 povečuje, saj je bilo samo v prvih sedmih mesecih tega leta odkritih približno 23 000 nedovoljenih prehodov meje v primerjavi s približno 27 000 nedovoljenimi prihodi v celotnem letu 2020. Zaradi intenzivnih migracijskih gibanj je bilo v regiji še naprej prisotnih veliko beguncev in migrantov, zlasti v Srbiji ter Bosni in Hercegovini. Trenutno je v regiji približno 20 000 migrantov in beguncev. Poleg tega se ocenjuje, da jih je zunaj sprejemnih objektov še na tisoče.

Nedovoljene migracije so še naprej ključni izziv Zahodnega Balkana in Turčije. Nadalje se je razvijalo sodelovanje na vzhodnosredozemski in zahodnobalkanski migracijski poti. Tihotapljenje migrantov, mladoletniki brez spremstva, trgovina z ljudmi in nezadostna zmogljivost nacionalnih azilnih sistemov ostajajo razlogi za zaskrbljenost. Kriza v Afganistanu bi lahko povzročila nadaljnje povečanje števila afganistanskih beguncev in nujno je, da EU in države partnerice še naprej tesno sodelujejo.

Evropska služba za zunanje delovanje in Komisija sta v skladu s prednostnimi nalogami EU iz Skupnega okvira o preprečevanju hibridnih groženj , strategije za Zahodni Balkan in Zagrebške izjave poglobili politični dialog s partnericami, ki se pripravljajo na pristop, o preprečevanju hibridnih groženj, zlasti o kibernetski odpornosti, o zaščiti kritičnih infrastruktur, strateškem komuniciranju in boju proti dezinformacijam. Strateško komuniciranje se je še naprej osredotočalo na tematske komunikacijske kampanje, ki so poudarjale koristi podpore EU za državljane in gospodarstva, ter na ukrepe javne diplomacije, ki so bili usmerjeni neposredno na državljane, zlasti na mlade, za spodbujanje razprave o skupni evropski prihodnosti. Hkrati je EU prek spleta in družbenih medijev še naprej obveščala o političnem dogajanju in razvoju politik v odnosih med EU in Zahodnim Balkanom. Spodbujanje svobode izražanja in neodvisnega novinarstva v regiji širitve je še vedno prednostna naloga, krepitev zmogljivosti na področju kibernetske varnosti pa je ključni del digitalne agende za Zahodni Balkan in prednostna naloga nove strategije EU za kibernetsko varnost .

Hibridne grožnje, vključno s kibernetskimi napadi, ter predvsem dezinformacije in napačne informacije so v državah, ki se pripravljajo na pristop, še vedno resen problem. Zlasti na Zahodnem Balkanu so državni in nedržavni akterji, pa tudi akterji izven te regije, še naprej širili dezinformacije, da bi omajali verodostojnost EU, spodkopali zaupanje javnosti v demokratične institucije in poglobili polarizacijo. Kampanje širjenja dezinformacij in napačnih informacij so bile še posebej intenzivne med pandemijo COVID-19, pa tudi pred volitvami. Večino dezinformacij v regiji ustvarjajo in razširjajo domači akterji za domače namene, čeprav so dejavni tudi posredniki iz tretjih držav.

Učinkovitost in pravočasnost mehanizma Turčije za zamrznitev sredstev sta se izboljšali, država pa si je še naprej prizadevala za boj proti celicam domačih in tujih terorističnih bojevnikov. Policijsko in pravosodno sodelovanje z državami članicami EU in agencijami EU v boju proti terorizmu je ostalo omejeno zaradi odsotnosti nacionalne zakonodaje o varstvu osebnih podatkov, ki bi bila usklajena z evropskimi standardi in pravnim redom EU, ter zaradi razlik pri opredelitvi terorističnih kaznivih dejanj in kazni zanje. Turčija bi si morala ob doslednem spoštovanju temeljnih pravic še naprej prizadevati za učinkovito preprečevanje radikalizacije, ki vodi v nasilni ekstremizem in terorizem, ter boj proti njej.

Turčija se še naprej sooča z grožnjami terorističnih skupin. Vlada ima sicer legitimno pravico in odgovornost, da se bori proti terorizmu, vendar je treba njen pravni okvir in odziv uskladiti z evropskimi standardi in pravnim redom EU. Protiteroristični ukrepi morajo biti sorazmerni ter sprejeti v skladu z načelom pravne države, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Turčija bi morala prenehati uporabljati široko razlago svojega protiterorističnega zakona o aretaciji in pridržanju novinarjev, pisateljev, odvetnikov, politikov, akademikov, zagovornikov človekovih pravic in kritikov. Turčija je dala prednost boju proti Kurdski delavski stranki (PKK), ki v EU ostaja na seznamu oseb, skupin in subjektov, vpletenih v teroristična dejanja, in zatiranju gibanja Gülen. Turčija ima dobro razvite institucionalne zmogljivosti, vendar se še naprej sooča s hudimi tveganji pranja denarja in financiranja terorizma. Čeprav je dosegla napredek pri krepitvi okvira za preprečevanje pranja denarja oziroma za boj proti financiranju terorizma, mora izpolniti še neuresničena priporočila projektne skupine za finančno ukrepanje. Država mora razviti celovito strategijo in akcijski načrt za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma.

Nekatere partnerice v regiji (Albanija, Kosovo in Severna Makedonija) izvajajo sistematično repatriacijo tujih terorističnih bojevnikov in njihovih družinskih članov. V večjem delu Zahodnega Balkana je velik izziv repatriacija tujih terorističnih bojevnikov, ki se vračajo z nekdanjih vojnih območij, ter kaj storiti za njihovo učinkovitejšo in bolj sistematično reintegracijo in resocializacijo. Kosovo je doseglo dober napredek pri rehabilitaciji in reintegraciji tujih terorističnih bojevnikov in njihovih družin, vendar obstajajo pomisleki glede predčasnega pogojnega odpusta storilcev nasilnih ekstremističnih kaznivih dejanj iz zapora. Na Zahodnem Balkanu je treba še izboljšati spremljanje ukrepov za reintegracijo in resocializacijo, tudi v zaporih. To vključuje zlasti sodelovanje med institucijami na nacionalni in lokalni ravni. Na področju izmenjave informacij prek Europolove mrežne aplikacije za varno izmenjavo informacij (SIENA) je bil dosežen znaten napredek. Partnerice z Zahodnega Balkana bi morale prek ustreznih kanalov še naprej proaktivno posredovati informacije o vračanju tujih terorističnih bojevnikov in njihovih družin. Črna gora si z Europolom in Eurojustom uspešno izmenjuje informacije o tujih terorističnih bojevnikih. Severna Makedonija je junija 2020 sprejela nacionalni načrt za reintegracijo, resocializacijo in rehabilitacijo bojevnikov povratnikov in njihovih družinskih članov.

Albanija je decembra 2020 sprejela novo nacionalno medsektorsko strategijo in akcijski načrt za boj proti terorizmu ter izpolnila svoje obveznosti iz skupnega akcijskega načrta. Kar zadeva preprečevanje pranja denarja, je Albanija še naprej usklajevala svojo zakonodajo s pravnim redom EU. Črna gora s podporo civilne družbe izvaja svojo strategijo za preprečevanje nasilnega ekstremizma in boj proti njemu za obdobje 2020–2024, s posebnim poudarkom na centrih za pridržanje. Severna Makedonija še naprej izvaja nacionalno strategijo za boj proti terorizmu in nasilnemu ekstremizmu za obdobje 2018–2022. Bosni in Hercegovini ter Srbiji bi koristil bolj strateški pristop k boju proti terorizmu. Strategija Bosne in Hercegovine na tem področju se je iztekla, zato bi bilo treba sprejeti in izvajati strategijo z nadaljnjimi ukrepi za obdobje 2021–2025, usklajeno s politiko EU, zlasti glede preprečevanja nasilnega ekstremizma in boja proti njemu. Za to bo potrebna vzpostavitev učinkovitejših struktur za boj proti terorizmu. Bosna in Hercegovina potrebuje nov zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma v skladu s pravnimi standardi EU (tj. četrto direktivo o preprečevanju pranja denarja). V Srbiji je ključna zakonodaja na področju boja proti terorizmu še vedno v pripravi. Kosovo načrtuje sprejetje nove skupne strategije za boj proti terorizmu in nasilnemu ekstremizmu. Minister za notranje zadeve sicer ostaja nacionalni koordinator, vendar ponovno potrebuje urad, ki bi ga podpiral, in bi moral imeti večjo vlogo pri medinstitucionalnem usklajevanju.

Na ministrskem forumu EU-Zahodni Balkan o pravosodju in notranjih zadevah oktobra 2020 je bila ponovno poudarjena veljavnost skupnega akcijskega načrta za boj proti terorizmu za Zahodni Balkan in potrjena zaveza za izvajanje njegovih ciljev po letu 2020. Skupni akcijski načrt in ustrezni izvedbeni predpisi zato ostajajo okvir za skupno delo pri preprečevanju radikalizacije, ki vodi v nasilni ekstremizem in terorizem, in sicer na podlagi petih ciljev in tesnega regionalnega sodelovanja. Čeprav je pandemija upočasnila izvajanje v večjem delu regije, je bil dosežen določen napredek pri razvoju strategij za boj proti terorizmu, sprejemanju ustrezne zakonodaje, krepitvi ustrezne institucionalne zmogljivosti in uvedbi ukrepov za boj proti radikalizaciji, potreben pa je še nadaljnji napredek za zagotovitev polnega izvajanja dogovorjenih ciljev in ukrepov. Na splošno si je treba bolj prizadevati za preprečevanje vseh oblik radikalizacije, tudi verske, etnonacionalistične ali politične narave.

Sodelovanje z Zahodnim Balkanom na področju boja proti terorizmu in preprečevanja radikalizacije je še naprej ključnega pomena. Čeprav so v regiji še vedno prisotne skrajne verske in politične ideologije in je porast spletnih forumov radikalizacije na splošno zaskrbljujoč, v obdobju poročanja niso bili zabeleženi nobeni dogodki skrajne ali nasilne narave (terorizem, ekstremizem, radikalizem), varnostne razmere v regiji pa so tudi ostale stabilne.

Pozitivni primeri v regiji so bili zabeleženi v Albaniji, kjer je bil dosežen dober napredek pri mednarodnem policijskem sodelovanju, kar je privedlo do odmevnih aretacij, ter pri preprečevanju proizvodnje drog in trgovine z njimi. Severna Makedonija je dosegla določen napredek v boju proti organiziranemu kriminalu, tudi na operativni ravni. Črna gora je tudi zabeležila določen napredek pri izboljšanju dostopa organov kazenskega pregona do ključnih podatkovnih zbirk ter pri povečanju števila preiskovalcev in strokovnjakov na ključnih področjih. Poleg tega je dobro uveljavljeno mednarodno policijsko sodelovanje še naprej prinašalo rezultate z zasegi drog brez primere. Vendar so Kosovo, Srbija in Turčija dosegli le omejen napredek v boju proti organiziranemu kriminalu, Bosna in Hercegovina pa ni dosegla napredka, saj kontaktna točka za sodelovanje z Europolom še ne deluje.

Na Zahodnem Balkanu in v Turčiji morajo organi najti učinkovito rešitev, da bi preprečili vdor organiziranega kriminala v gospodarstvo. Prav tako so potrebna nadaljnja prizadevanja za hitrejšo izsleditev premoženja, pridobljenega s kaznivim dejanjem, s finančnimi preiskavami ter za zagotovitev učinkovitejšega odvzema in vračila dobička, ustvarjenega s kaznivimi dejanji. Poleg tega morajo organi kazenskega pregona okrepiti svoje zmogljivosti za obravnavo pojava novih oblik kriminalne dejavnosti, zlasti različnih oblik kibernetske kriminalitete. Sodelovanje na področju kibernetske kriminalitete se povečuje.

Nadaljevale so se tudi naložbe v strukture za boj proti organiziranemu kriminalu, kar je privedlo do krepitve specializiranih pravosodnih in policijskih organov. Kljub temu dosežki glede pravnomočnih obsodb v primerih organiziranega kriminala kažejo, da je zmogljivost organov kazenskega pregona in sodstva za uspešno preiskovanje, pregon in presojanje pomembnih primerov organiziranega kriminala ter s tem odvračanje potencialnih storilcev še vedno nezadostna. To velja tudi za boj proti trgovini z ljudmi, kar vključuje tudi zagotavljanje zaščite in podpore žrtvam.

V skladu z akcijskim načrtom EU glede trgovine s strelnim orožjem za obdobje 2020–2025 je bil dosežen dober napredek v boju proti nezakonitemu posedovanju in neustrezni uporabi osebnega in lahkega orožja ter trgovini z njim. Potrebna so stalna prizadevanja za pravno uskladitev s pravnim redom EU in mednarodnimi sporazumi za krepitev varnosti meja in zmogljivosti za preiskave, povezane s strelnim orožjem, povečanje učinkovitosti pravosodnih sistemov v zvezi s kaznivimi dejanji, povezanimi s strelnim orožjem, nadaljnje olajšanje operativnega sodelovanja in izmenjave informacij med organi kazenskega pregona, zmanjšanje nezakonitega posedovanja strelnega orožja ter zmanjšanje tveganja širjenja in preusmerjanja strelnega orožja, streliva in eksplozivov.

Organizirani kriminal še naprej ogroža regijo ter škodi ljudem, podjetjem, državnim institucijam in gospodarstvu kot celoti. Močne kriminalne organizacije s svetovnim dosegom zlahka delujejo čezmejno, tudi v EU. Kriminalne organizacije, ki delujejo na Zahodnem Balkanu, so se izkazale za zelo spretne pri izkoriščanju razvoja pandemije COVID-19. Odzivi vlad so vključevali okrepitev operativnega policijskega sodelovanja z EU, zlasti prek platforme EMPACT in z agencijami EU na področjih, kot so tihotapljenje drog (zlasti konoplje in sintetičnih drog), tihotapljenje migrantov, trgovina z ljudmi, organizirani premoženjski kriminal, tihotapljenje trošarinskega blaga (predvsem cigaret) in strelnega orožja. Nova strategija EU za boj proti organiziranemu kriminalu za obdobje 2021–2025 je potrdila zavezo EU, da se bo še naprej dajala prednost projektom za krepitev zmogljivosti v tretjih državah, tudi v državah, ki se pripravljajo na pristop. Cilj je podpreti operativno sodelovanje in partnericam pomagati, da se opremijo z orodji, s katerimi bodo lahko izkoreninile kompleksne kriminalne strukture.

Pravice invalidov je treba učinkovito zaščititi, vključno z njihovim prehodom na oskrbo v skupnosti in samostojno življenje, v skladu z zahtevami Konvencije ZN o pravicah invalidov. Še naprej je treba pozornost namenjati tudi zaščiti manjšin in njihovi udeležbi v javnem življenju. Romi so še vedno v slabšem položaju kot njihovi neromski sosedje, kriza zaradi COVID-19 in s tem povezani omejevalni ukrepi pa so ranljive Rome nesorazmerno prizadeli.

Na otroke, zlasti tiste v ranljivem položaju, vplivajo zaprtje šol in druge omejitve, ki so posledica krize zaradi COVID-19. Potrebna so prizadevanja za krepitev otrokovih pravic ter vzpostavitev odpornih sistemov za zaščito ter nego in varstvo otrok. V celoti je treba razviti otrokom prijazne pravosodne sisteme ter zagotoviti in bolj sistematično uporabljati alternative pridržanju, pri čemer se slednje uporablja le kot skrajni ukrep.

Zakoni in politike o nediskriminaciji so na splošno vzpostavljeni, vendar ni dovolj nadaljnjega ukrepanja v zvezi s primeri diskriminacije, kaznivih dejanj iz sovraštva in sovražnega govora. Pravno varstvo pravic lezbijk, gejev, biseksualnih, transspolnih, interspolnih in queer oseb (LGBTIQ oseb) se je izboljšalo v večini partneric z Zahodnega Balkana, vendar je treba zakonodajo spoštovati v praksi, saj sta diskriminacija in sovražni govor še vedno pogosta. V Turčiji so varstvo temeljnih pravic LGBTIQ oseb ter sovražni govor in blatenje skupnosti LGBTIQ še vedno zelo zaskrbljujoči.

Turčija je še naprej resno nazadovala, saj sta uveljavljanje svobode izražanja in razširjanje stališč opozicije še vedno močno omejeni. Ustrahovanje medijev se je nadaljevalo v obliki kazenskih zadev in obsodb novinarjev, zagovornikov človekovih pravic, odvetnikov, pisateljev, opozicijskih politikov, študentov in uporabnikov družbenih medijev.

Svoboda izražanja ter svoboda in pluralnost medijev so ključni stebri demokratične družbe in jih je treba spoštovati. Na Zahodnem Balkanu je bil napredek v zvezi s tem na splošno omejen ali ga ni bilo. Čeprav medijski prostor na splošno omogoča svobodo izražanja, vzbujajo grožnje, ustrahovanje in nasilje nad novinarji, pa tudi žaljive pripombe javnih uslužbencev še vedno veliko zaskrbljenost. To ima lahko zastraševalni učinek na uveljavljanje svobode medijev, zato je treba pospešiti preiskave in pregon takih incidentov. Zagotoviti je treba neodvisnost medijskih regulatorjev in javnih radiotelevizijskih hiš, tudi z ustreznim financiranjem in imenovanji v upravljavskih strukturah, ki temelji na dosežkih. Nadalje je treba podpreti tudi učinkovito delovanje neodvisnih samoregulativnih organov. Vse države v regiji morajo povečati preglednost financiranja medijev in povezav med javnimi in zasebnimi interesi, ki vplivajo na uredniško politiko in vodijo v samocenzuro.

Na Zahodnem Balkanu so temeljne pravice v veliki meri zapisane v zakonodaji, vendar ostajajo izzivi pri zagotavljanju njihovega učinkovitega uveljavljanja. Varstvo temeljnih pravic s strani sodišč na številnih področjih politike še vedno ni zadostno. Na splošno je bil na tem področju v večjem delu regije razvoj omejen ali je celo stagniral. Pomisleki in priporočila iz prejšnjih poročil za posamezne države so se obravnavali le v omejenem obsegu. V Turčiji so se razmere na področju človekovih pravic še poslabšale in ostajajo zelo zaskrbljujoče.

V Albaniji preverjanje sodstva in vzpostavitev posebne strukture za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu prinašata rezultate v boju proti korupciji. Severna Makedonija je okrepila svoj strateški in institucionalni okvir ter utrdila svoje dosežke pri preiskovanju, pregonu in razsojanju več primerov korupcije, tudi na visoki ravni. Napredek na Kosovu, v Črni gori in Srbiji je bil omejen. Čeprav je črnogorska agencija za preprečevanje korupcije sprejela bolj proaktiven pristop, mora država okrepiti prizadevanja za preprečevanje in zatiranje korupcije ter za zaplembo in odvzem premoženja. Kosovo je povečalo zmogljivost svojega posebnega tožilstva, vendar so še vedno potrebna trajna prizadevanja za proaktivne preiskave, pravnomočne sodne odločbe in dokončni odvzem premoženja. V Srbiji je bila zmogljivost agencije za preprečevanje korupcije okrepljena, vendar niso bili sprejeti nobeni konkretni ukrepi za sprejetje nove protikorupcijske strategije, ki bi temeljila na verodostojnem in realnem akcijskem načrtu, in tudi večina priporočil Skupine držav proti korupciji (GRECO) še ni bila sprejeta. Bosna in Hercegovina ni dosegla napredka v boju proti razširjeni korupciji in znakom politične polastitve. Zakonodajni in institucionalni okviri so še vedno neustrezni in preveč razdrobljeni. V Turčiji ni bilo doseženega napredka. Njeni pravni in institucionalni okviri za boj proti korupciji so še vedno pod mednarodnimi standardi in omogočajo neprimeren politični vpliv v preiskavah, pregonu in razsojanju v primerih korupcije. Izboljšati je treba odgovornost in preglednost javnih institucij. Odsotnost protikorupcijske strategije kaže na pomanjkanje volje za boj proti korupciji.

Korupcija na Zahodnem Balkanu in v Turčiji je še vedno zelo razširjena. Poleg tega se je zaradi pandemije izpostavljenost korupciji še povečala. Za blažitev groženj demokratičnemu upravljanju in pravni in ekonomski varnosti ter za zagotavljanje stabilnega in preglednega poslovnega okolja so potrebna intenzivna prizadevanja in rezultati v boju proti korupciji. Uspešnost pri preprečevanju korupcije in boju proti njej se med državami, ki se pripravljajo na pristop, razlikuje, pri čemer je bil na nekaterih področjih dosežen nadaljnji napredek, na drugih pa je prišlo do očitne upočasnitve. Področje javnega naročanja je še vedno zelo izpostavljeno korupciji. S trdnejšimi in ambicioznejšimi ukrepi je treba okrepiti nadzorne mehanizme ter znatno povečati preglednost in odgovornost v celotnem postopku javnega naročanja. Ocene tveganja korupcije in ukrepi za boj proti njej se ne izvajajo sistematično za najbolj ogrožene sektorje. Na splošno so potrebna znatno večja prizadevanja in jasna politična volja, da bi dosegli verodostojne in trdne dosežke pri preiskovanju in pregonu primerov korupcije, zlasti na visoki ravni, ter zagotovili ustrezno zaplembo in odvzem premoženja nezakonitega izvora.

Turčija je v zadnjih letih še naprej resno nazadovala. Ni obravnavala ključne težave sistemske odsotnosti neodvisnosti sodstva. Politični pritisk na sodnike in tožilce se je nadaljeval, kar je dodatno ogrozilo neodvisnost in splošno kakovost sodstva. Obsežna odpuščanja sodnikov in tožilcev so še naprej zmanjševala učinkovitost in strokovnost pravosodnega sistema. Nepripravljenost Turčije, da izvrši vse zadevne sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice, je še povečala zaskrbljenost glede tega, ali Turčija spoštuje mednarodne in evropske standarde. Turški organi morajo nujno odpraviti resne pomanjkljivosti, zlasti v zvezi s pravico do poštenega sojenja in doslednim spoštovanjem načela domnevne nedolžnosti.

Albanija je še naprej dosegala dober napredek pri izvajanju celovite reforme sodstva, vključno z oprijemljivimi rezultati v postopku preverjanja. Ustavno sodišče je zdaj v celoti operativno in je začelo razsojati o pomembnih zadevah. Severna Makedonija je dosegla določen napredek, na primer pri izvajanju svoje strategije na področju pravosodja. Srbija in Kosovo sta dosegla omejen napredek pri izvajanju svojih reform sodstva. Srbija je obnovila zavezanost reformam z načrti za okrepitev neodvisnosti sodstva, tudi z ustavnimi spremembami, ki naj bi se zaključile do konca leta 2021. Na Kosovu je splošna zmogljivost pravosodnih institucij za hiter in učinkovit pregon in presojanje zadev še vedno šibka. Črna gora ter Bosna in Hercegovina nista dosegli napredka pri reformah sodstva. V Črni gori ključne reforme sodstva stagnirajo in potrebna je odločna politična zaveza na vseh ravneh vlade, parlamenta in sodstva, da bi se odpravile ovire pri napredku pri doseganju vmesnih meril v zvezi s pravno državo. Bosna in Hercegovina zaostaja in ni dosegla napredka pri krepitvi sodstva; splošna integriteta tega sektorja se je brez smiselnih ukrepov še naprej slabšala.

Učinkovito sodno varstvo, ki ga zagotavljajo neodvisna in nepristranska sodišča, je temelj pravne države. Pravosodne institucije se na celotnem Zahodnem Balkanu še naprej soočajo s številnimi izzivi. Tveganja neprimernega pritiska na sodstvo škodujejo splošnemu institucionalnemu ravnovesju in delitvi oblasti, kar navsezadnje spodkopava načelo enakosti pred zakonom. Za uspešnost reform sodstva sta ključnega pomena neomajna odločenost in zavezanost na najvišjih ravneh države in na ravni vseh ustreznih deležnikov. Za nadaljnji napredek v pristopnem procesu so bistveni odločni ukrepi za okrepitev neodvisnosti, kakovosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov partneric z Zahodnega Balkana, podprti s trdnimi dolgoročnimi dosežki.

Zaradi pandemije COVID-19 so vlade Zahodnega Balkana in Turčija še naprej uvajale omejitve, namenjene varovanju javnega zdravja. Parlamenti na Zahodnem Balkanu so še naprej delovali, deloma s povezanimi omejitvami. Svoboda zbiranja je bila pogosto omejena na podlagi argumentov o javnem zdravju, v nekaterih primerih v nasprotju s priporočili varuha človekovih pravic, omejene pa so bile tudi druge temeljne pravice. Pandemija je v nekaterih primerih vplivala na učinkovitost in preglednost sodnih postopkov. Nujni ukrepi, sprejeti v okviru pandemije COVID-19, morajo biti sorazmerni, omejeni na tisto, kar je potrebno, in časovno omejeni, da se spoštujejo pravna država ter demokratični standardi in standardi na področju človekovih pravic.

Temeljne reforme na področju pravne države, gospodarstva in delovanja demokratičnih institucij ter javne uprave ostajajo ključnega pomena za pripravo držav kandidatk in potencialnih kandidatk na izpolnjevanje zahtev članstva. Sposobnost in politična volja držav, ki se pripravljajo na pristop, da se osredotočijo na te reforme in dosežejo napredek pri njih, so ključnega pomena za njihovo vključevanje v EU. Zato je bistveno, da je napredek viden, oprijemljiv in nepovraten.

Instrument IPA III ima trden pristop, ki temelji na politikah, ter vključuje strateško in dinamično razporeditev pomoči in umestitev temeljnih zahtev za članstvo v samo jedro. Ker bo finančna pomoč EU osredotočena na ključne prednostne naloge, bo instrument IPA III zagotovil še večjo podporo reformam, s čimer se bo spodbujal trajnostni socialno-ekonomski razvoj, partnerice pa se bodo približale EU. Instrument IPA III v skladu s političnim dogovorom, ki sta ga junija dosegla Svet in Parlament, krepi pogojevanje, povezano z demokracijo, človekovimi pravicami in pravno državo.

EU s finančno podporo pomaga državam kandidatkam in potencialnim kandidatkam pri sprejemanju in izvajanju potrebnih političnih, institucionalnih, pravnih, upravnih, socialnih in gospodarskih reform, katerih namen sta spoštovanje vrednot EU in postopna uskladitev s pravili, standardi, politikami in praksami EU z namenom pridobitve članstva EU, kar bi prispevalo k njihovi stabilnosti, varnosti in blaginji.

Nadaljevanje dialoga v dobri veri in odrekanje enostranskim dejanjem, ki so v nasprotju z interesi EU ter kršijo mednarodno pravo in suverene pravice držav članic EU, sta absolutni zahtevi za zagotovitev stabilnega in varnega okolja v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja med EU in Turčijo. Vse razlike je treba rešiti z mirnim dialogom in v skladu z mednarodnim pravom.

EU in Turčija imata še naprej koristi od carinske unije. Povečal se je obseg dvostranske trgovine, nekoliko pa tudi relativni delež EU v turški zunanji trgovini. Vendar Turčija kljub okrepljenim prizadevanjem Komisije ni obravnavala številnih trgovinskih omejitev, ki ovirajo nemoteno delovanje carinske unije. Vse odločnejša zunanja politika Turčije je bila še naprej v nasprotju s prednostnimi nalogami EU v okviru skupne zunanje in varnostne politike ter širšimi interesi EU, zlasti zaradi njenega posredovanja v večini okoliških regionalnih konfliktov in njene podpore vojaškim operacijam. Voditelji EU so junija 2021 navedli, da Evropski svet v skladu s skupnim interesom EU in Turčije za mir in stabilnost v regiji pričakuje, da bodo Turčija in vsi akterji pozitivno prispevali k reševanju regionalnih kriz.

EU je še naprej vztrajala pri svoji zavezi, da beguncem in gostiteljskim skupnostim v Turčiji zagotovi znatno finančno podporo. Instrument za begunce v Turčiji je mobiliziral 6 milijard EUR. Konec leta 2020 so bile sklenjene pogodbe za njen celotni operativni proračun, pri čemer je bilo do avgusta 2021 izplačano več kot 4,2 milijarde EUR prek več kot 100 projektov. Med njegovimi dosežki so pomoč 1,8 milijona beguncem pri zadovoljevanju osnovnih potreb, pomoč 700 000 begunskim otrokom, da so lahko obiskovali šolo, izgradnja 363 šol in 18 000 000 pregledov, opravljenih v okviru osnovnega zdravstvenega varstva. Komisija je junija predlagala, da se poleg 0,5 milijarde EUR, ki je bila leta 2020 na voljo v obliki premostitvenega humanitarnega financiranja, dodeli dodatni sveženj v višini 3 milijard EUR za obdobje 2021–2023. To bo vključevalo financiranje za upravljanje migracij in nadzor meja, zlasti na vzhodni meji Turčije. Položaj beguncev v regiji bo ostal kritičen ali se bo celo poslabšal, kar se bo še zaostrilo zaradi pandemije COVID-19 in posledičnih gospodarskih težav. Migracijski tokovi iz drugih delov regije, vključno z Afganistanom, bi lahko privedli do dodatnih potreb. Vendar Turčija ni obrnila negativnega trenda nadaljnjega oddaljevanja od Evropske unije, ki se kaže v resnem nazadovanju na področju demokracije, pravne države, temeljnih pravic in neodvisnosti sodstva. Voditelji EU so poudarili, da napadi na politične stranke, zagovornike človekovih pravic in medije pomenijo veliko nazadovanje na področju človekovih pravic ter so v nasprotju z obveznostmi Turčije, da spoštuje demokracijo, pravno državo in pravice žensk. Dialog o teh vprašanjih ostaja sestavni del odnosov med EU in Turčijo.

Izjava EU in Turčije iz marca 2016 je še naprej prinašala rezultate in ostala ključni okvir za sodelovanje na področju migracij. Turčija je nadaljevala svoja zelo pohvalna prizadevanja za sprejem približno štirih milijonov beguncev iz Sirije in drugih držav v največji begunski skupnosti na svetu. Vendar so se pojavile težave pri izvajanju izjave zaradi turške enostranske prekinitve vračanja migrantov brez urejenega statusa in zavrnjenih prosilcev za azil z grških otokov od marca 2020 ter zaradi pojava alternativnih tihotapskih poti na Ciper in v Italijo. Na splošno je bilo število nezakonitih prehodov meje med Turčijo in EU še vedno precej nižje kot pred sprejetjem izjave EU in Turčije.

V letu 2021 sta se okrepila dialog in sodelovanje s Turčijo. Visoki predstavnik in Komisija sta Evropskemu svetu 20. marca 2021 predložila skupno sporočilo z naslovom „Stanje političnih, gospodarskih in trgovinskih odnosov med EU in Turčijo“ . Na podlagi navedenega so voditelji EU sklenili, da je Evropska unija pripravljena sodelovati s Turčijo na postopen, sorazmeren in reverzibilen način, da bi okrepila sodelovanje na številnih področjih skupnega interesa, pod pogojem, da se ohrani sedanja umiritev razmer ter da Turčija konstruktivno sodeluje in upošteva uveljavljene pogoje iz nedavnih sklepov Evropskega sveta. V zvezi s tem so potekali dialogi na visoki ravni o podnebju, migracijah in varnosti, kmalu pa jim bo sledil dialog o zdravju. Evropski svet je poudaril, da ima EU strateški interes za stabilno in varno okolje v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja s Turčijo. Hkrati so voditelji EU ponovno potrdili svojo zavezanost zaščiti interesov EU in njenih držav članic.

Turčija je država kandidatka in ključna partnerica EU na bistvenih področjih skupnega interesa, kot so migracije, boj proti terorizmu, gospodarstvo, trgovina, energetika in promet.

Spreminjajoča se narava dela, digitalna in zelena preobrazba ter pandemija COVID-19 zelo neposredno vplivajo na življenje ljudi in na socialno-ekonomsko tkivo te regije. Da bi izkoristili priložnosti in čim bolj zmanjšali morebitne negativne posledice teh izzivov, je bistveno, da partnerice z Zahodnega Balkana ohranijo makrofiskalno stabilnost in izvedejo strukturne reforme, da bi odpravile ugotovljene pomanjkljivosti v svojih gospodarstvih in pomagale svojim družbam, da postanejo odpornejše. Izvajanje reform, določenih v programih gospodarskih reform in smernicah politike, sprejetih skupaj z državami članicami EU , je zato bistveno ne le za izboljšanje konkurenčnosti ter spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in socialnega vključevanja, temveč tudi za zagotovitev fiskalne vzdržnosti in izpolnitev gospodarskih meril v pristopnem procesu ter za čim večji možni učinek naložbenega svežnja EU.

Regija je zaključila vse ukrepe iz akcijskega načrta za regionalni gospodarski prostor in se je novembra 2020 na vrhu v Sofiji v okviru berlinskega procesa dogovorila o ambicioznem načrtu za nadaljnje ukrepanje za vzpostavitev skupnega regionalnega trga. Ta skupni regionalni trg, ki je primer vključujočega regionalnega sodelovanja, bo ključnega pomena za povečanje privlačnosti in konkurenčnosti celotne regije, pospešitev okrevanja po pandemiji, zlasti za privabljanje vlagateljev, ki iščejo diverzifikacijo dobavnih in krajših vrednostnih verig, ter za čim večje povečanje koristi naložb v infrastrukturo za povezljivost. Zato je pomembno, da imajo vse strani konstruktivno vlogo pri oblikovanju skupnega regionalnega trga in uresničevanju skupnih zavez v korist ljudi in podjetij v regiji.

Komisija je nadaljevala izvajanje strategije za Zahodni Balkan in agende prednostnih nalog, sprejetih na vrhu EU-Zahodni Balkan maja 2018 v Sofiji . Večina načrtovanih ukrepov je v teku ali pa so že zaključeni. Izvajajo se zlasti projekti, katerih cilj je merjenje uspešnosti pravosodnih sistemov držav Zahodnega Balkana ter spremljanje sojenj v primerih korupcije na visoki ravni in organiziranega kriminala. Poleg tega so države Zahodnega Balkana zdaj tesno povezane z delom agencij EU na področju pravosodja in notranjih zadev. Strukturirano sodelovanje z EU poteka na področju migracij in varnosti, zlasti boja proti terorizmu, preprečevanja radikalizacije in nasilnega ekstremizma ter organiziranega kriminala. Vendar je treba še obravnavati več ustreznih priporočil v zvezi z reformami na področju pravne države v celotni regiji in jim dati prednost.

Za izvajanje načrta bo EU v obdobju 2021–2027 mobilizirala do 9 milijard EUR sredstev iz instrumenta IPA III, vključno z do 1 milijardo EUR za vzpostavitev jamstvene sheme za Zahodni Balkan, ki naj bi v naslednjem desetletju zbrala kapital v višini približno 20 milijard EUR v naložbah. Za dosego ciljev iz načrta bo potreben stalen poudarek na dobrih sosedskih odnosih in regionalnem sodelovanju.

Gospodarski in naložbeni načrt za Zahodni Balkan je osredotočen na premostitev socialno-ekonomske vrzeli med regijo in EU. Regiji zagotavlja pomoč prek naložb in političnih pobud na področju prometa, energije, digitalnega prehoda, zelene agende, podpore zasebnemu sektorju, gospodarskega povezovanja, inovacij in podpore razvoju človeškega kapitala. Priznava ključno vlogo pravne države kot temelja trajnostnega razvoja in poudarja, da bi bilo treba poleg strukturnih gospodarskih reform nadaljevati napredek na področju temeljnih prvin pri izvajanju vodilnih pobud.

V mnenju Komisije o prošnji Bosne in Hercegovine za članstvo v Evropski uniji je opredeljenih 14 ključnih prednostnih nalog, ki jih mora Bosna in Hercegovina izpolniti, da lahko Komisija priporoči začetek pogajanj za pristop k EU. Svet je decembra 2019 potrdil 14 ključnih prednostnih nalog. Bosna in Hercegovina mora doseči kritično maso reform za izpolnitev 14 ključnih prednostnih nalog, preden bo Komisija lahko razmislila o priporočilu, da se ji podeli status države kandidatke.

V zvezi s pogajalskima okviroma s Severno Makedonijo in Albanijo je ključnega pomena, da države članice EU nemudoma zaključijo razprave in da se v času slovenskega predsedovanja čim prej organizirata prvi medvladni konferenci s tema državama. Severna Makedonija je ohranila enakomerno in odločno hitrost izvajanja reform EU, zlasti na ključnih področjih, kot je pravna država, vključno z bojem proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Še vedno izpolnjuje pogoje za organizacijo prve medvladne konference. Nerešena dvostranska vprašanja med Bolgarijo in Severno Makedonijo je treba prednostno rešiti. Napredek Albanije pri volilni reformi in nadaljnji dobri rezultati pri izvajanju ključnih reform na področju pravne države so podprli oceno Komisije, da je država izpolnila pogoje za organizacijo prve medvladne konference v okviru pristopnih pogajanj. Zamude pri uradnem začetku pristopnih pogajanj negativno vplivajo na verodostojnost EU.

V skladu z revidirano metodologijo Komisija v sklepih in priporočilih iz tega sporočila ocenjuje splošno ravnovesje v pristopnih pogajanjih s Črno goro in Srbijo ter predlaga pot naprej za vsako od njiju. Naslednje medvladne konference bi morale potekati po objavi tega letnega svežnja poročil in poznejših sklepov Sveta. Če bo Svet s tem soglašal, bodo te konference forum za odpiranje sklopov, politični dialog o reformah, pregled celotnega pristopnega procesa in načrtovanje za leto vnaprej, vključno z odpiranjem in zapiranjem nadaljnjih sklopov in poglavij ter možnimi popravnimi ukrepi.

Da bi sodelovali s Turčijo in ji izkazali solidarnost v zvezi s pandemijo COVID-19, so se prvi odzivni ukrepi, ki jih financira EU, začeli izvajati takoj po izbruhu. Evropska unija je doslej mobilizirala več kot 105 milijonov EUR sredstev EU za preprečevanje in zdravljenje COVID-19 ter za blažitev gospodarskih in socialnih posledic. V okviru instrumenta za begunce je bilo zlasti mobiliziranih približno 64 milijonov EUR kot odziv na potrebe beguncev, povezane s COVID-19. Turčija je bila med prvimi državami, ki so bile vključene v sistem digitalnih COVID potrdil EU, kar je omogočilo vzajemno priznavanje potrdil v EU in Turčiji. Turčija je avgusta 2021 aktivirala mehanizem Unije na področju civilne zaščite in zaprosila za letala za pomoč pri gašenju požarov, ki so izbruhnili v egejskih in sredozemskih obalnih regijah.

Glede na evropsko perspektivo Zahodnega Balkana je EU partnerice iz te regije še naprej obravnavala kot privilegirane ter jih je vključila v mehanizme in instrumente EU, vključno s sestanki Odbora za zdravstveno varnost, skupno javno naročanje zdravstvenih protiukrepov, mehanizem Unije na področju civilne zaščite, Solidarnostni sklad, konzularno pomoč pri repatriaciji in izvzetje iz začasnih omejitev EU za izvoz medicinske opreme. Poleg tega lahko partnerice z Zahodnega Balkana nepovratna sredstva za nakup cepiv uporabijo tudi za kritje stroškov v zvezi s tehničnimi zahtevami za popolno uskladitev s sistemom digitalnih COVID potrdil EU. Republika Severna Makedonija je tako uskladitev zaključila avgusta, Republika Albanija pa v začetku septembra. Sodelovanje v sistemu digitalnih COVID potrdil EU bo olajšalo potovanja med Zahodnim Balkanom in EU ter dodatno pomagalo regiji pri blaženju gospodarskih in socialnih posledic pandemije.

Vse partnerice z Zahodnega Balkana so se pridružile instrumentu COVAX, ki mu je EU v okviru Ekipe Evropa zdaj dodelila več kot 3 milijarde EUR. COVAX sodelujočim partnericam zagotavlja dostop do varnih in učinkovitih cepiv proti COVID-19 po dogovorjeni ceni. Evropska unija je poleg znatne podpore instrumentu COVAX za Zahodni Balkan namenila 70 milijonov EUR nepovratnih sredstev, predvsem za nadaljnjo prodajo cepiv, ki jih je kupila EU. Sprva je bilo med majem in avgustom 2021 s pomočjo Avstrije dostavljenih 650 000 odmerkov, čemur so sledile donacije iz več držav članic v imenu Ekipe Evropa. EU in njene države članice so Zahodnemu Balkanu skupaj zagotovile 2,9 milijona odmerkov cepiva. Mehanizem Unije na področju civilne zaščite je prispeval k dostavi cepiv in medicinskega materiala iz držav članic in iz zaloge za nujno medicinsko pomoč v okviru rescEU. EU bo še naprej podpirala načrte vseh partneric za cepljenje, da bi do konca leta 2021 dosegli podobne stopnje precepljenosti, kot je povprečje EU.

Pandemija COVID-19 je Zahodni Balkan močno prizadela v drugi polovici leta 2020 in na začetku leta 2021. Po prvotnem svežnju EU v višini več kot 3,3 milijarde EUR v korist prebivalcev in podjetij na Zahodnem Balkanu je bilo za socialno-ekonomsko okrevanje regije namenjenih dodatnih 9 milijard EUR podpore z gospodarskim in naložbenim načrtom v okviru instrumenta za predpristopno pomoč (IPA). Cilj je ustvariti dodatne potencialne naložbe v višini 20 milijard EUR.

Vrh EU-Zahodni Balkan, ki je potekal 6. oktobra 2021, je partnericam EU z Zahodnega Balkana prinesel pomembno sporočilo, da je njihova prihodnost v Evropski uniji. Trdna strateška zaveza EU regiji se je odražala v številnih ključnih ukrepih, ki so državljanom Zahodnega Balkana prinesli oprijemljive koristi, od nadaljnje podpore odzivu na COVID-19 do znatne zaveze glede financiranja v okviru gospodarskega in naložbenega načrta za okrepitev dolgoročnega razvoja in trajnostnega okrevanja. Voditelji so se dogovorili, da bodo okrepili sodelovanje na številnih področjih, vključno z varnostjo, in se zavezali, da bodo redno organizirali srečanja na vrhu EU-Zahodni Balkan.

V tem sporočilu je opisan razvoj dogodkov od zadnjega širitvenega svežnja, sprejetega oktobra 2020. Preučuje napredek, ki sta ga dosegla Zahodni Balkan in Turčija, izzive, ki so se pojavili, in reforme, ki jih je treba obravnavati, ter določa sklepe in priporočila za prihodnje obdobje. Upošteva posebne okoliščine, vključno s pandemijo COVID-19, ki so vplivale na razvoj dogodkov v EU in regiji.

EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 19.10.2021 COM(2021) 644 final PRILOGE

k SPOROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Sporočilo o širitveni politiki EU za leto 2021 {SWD(2021) 288 final} - {SWD(2021) 289 final} - {SWD(2021) 290 final} - {SWD(2021) 291 final} - {SWD(2021) 292 final} - {SWD(2021) 293 final} - {SWD(2021) 294 final}



PRILOGA 1 – Povzetki ugotovitev poročil Črna gora Kar zadeva politična merila, so obdobje poročanja zaznamovali napetosti in nezaupanje med političnimi akterji. V celotnem letu 2020 je bila prisotna močna polarizacija med novo vladajočo večino in opozicijo, ki se je v obdobju po volitvah še okrepila. Zaostreni odnosi in nezaupanje so povzročili pogosta zaostrovanja in še povečali politična razhajanja, tudi znotraj vladajoče večine. Parlamentarne volitve so prinesle zamenjavo vladajoče koalicije, spremenila se je dinamika med državnimi organi in pokazala se je potreba po iskanju ravnovesja v novem političnem okolju, vključno z vprašanji v zvezi z verskimi skupnostmi in etnično pripadnostjo, ki so v obdobju poročanja prevladovala v politični agendi. Trenja med izvršilno in zakonodajno oblastjo so upočasnila delo na področju reform. Decembra 2020 je parlament izvolil 42. vlado Črne gore, število ministrstev pa se je bistveno zmanjšalo. To je prva vlada v Črni gori, ki jo sestavljajo ve