EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 7.9.2017 COM(2017) 464 final POROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKI CENTRALNI BANKI, EVROPSKEMU ODBORU ZA SISTEMSKA TVEGANJA IN EVROPSKEMU PARLAMENTU o spremljanju razvoja na trgu EU za zagotavljanje storitev obveznih revizij subjektom javnega interesa v skladu s členom 27 Uredbe (EU) št. 537/2014



1.Uvod Reforma zakonodaje EU na področju revizije je bila izvedena, da bi se spodbudilo zaupanje v integriteto računovodskih izkazov. Zakonodajo sestavljata direktiva o revizijah in uredba o revizijah. Direktiva se uporablja za vse obvezne revizije, uredba pa vključuje posebne zahteve v zvezi z obvezno revizijo subjektov javnega interesa. Cilj uredbe o revizijah je povečati kakovost revizij in spodbuditi konkurenco na revizijskem trgu. Člen 27 je sredstvo za učinkovito in redno spremljanje, kako se ti cilji uresničujejo. Obravnava spremljanje naslednjih vidikov trga EU za zagotavljanje storitev obvezne revizije subjektom javnega interesa: (a) ravni tržne koncentracije, (b) tveganja v zvezi s kakovostjo revizij in ukrepi za ublažitev tveganj ter (c) učinkovitost revizijskih komisij. V skladu z uredbo o revizijah mora vsak nacionalni organ, pristojen za nadzor revizij, in Evropska mreža za konkurenco (ECN) pripraviti poročilo o razvoju na svojem trgu za zagotavljanje storitev obvezne revizije subjektom javnega interesa. Komisija nato na podlagi teh poročil pripravi skupno poročilo za celotno EU. Predloži ga Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu odboru za sistemska tveganja in Evropskemu parlamentu, če je to primerno. To poročilo je prvo tovrstno skupno poročilo, ki se bo uporabljalo kot izhodišče za vsa prihodnja poročila. Analiza v tem poročilu temelji na podatkih, ki jih je Komisija prejela od nacionalnih pristojnih organov in ECN. Podatki se nanašajo večinoma na leto 2015 in so bili zbrani leta 2016 na podlagi izbora tržnih kazalcev. Komisija je v tesnem sodelovanju z Odborom evropskih organov za nadzor revizorjev (CEAOB) opravila pripravljalno delo, konsolidacijo in validacijo. Nacionalni pristojni organi so pri pripravi svojih nacionalnih poročil uporabili različne vire informacij. Viri, kot so nacionalni javni register in poročila o preglednosti, so javni, drugi viri, kot so raziskave in vprašalniki, pa ne. Če ni drugače navedeno, so nacionalna poročila glavni vir podatkov v tem poročilu. Pri konsolidaciji nacionalnih podatkov na ravni EU je bilo treba obravnavati številne omejitve. Ker so se novi predpisi EU o reviziji začeli uporabljati šele 17. junija 2016, so bili podatki v nacionalnih poročilih zbrani v skladu s prejšnjim pravnim okvirom EU (Direktivo 2006/43/ES). Z novimi predpisi o reviziji je bilo uvedenih več sprememb v zvezi z vprašanji, kot sta, kako nacionalni pristojni organi dostopajo do podatkov in jih zbirajo. Raven podrobnosti, ki so jih predložile nekatere države članice, je bila odvisna od razpoložljivosti podatkov na nacionalni ravni. To pojasnjuje nekatere manjkajoče informacije v nacionalnih poročilih. Poleg tega zbrani podatki v številnih državah članicah zajemajo različna referenčna obdobja, saj poslovna leta revizijskih podjetij za namene poročanja zajemajo različna obdobja. Zato je primerjava in konsolidacija podatkov na ravni EU zahtevnejša. Države članice tudi zbirajo podatke na podlagi različnih praks, pri čemer nekatere uporabljajo na primer „pristop na podlagi posameznega revizijskega podjetja“, druge pa „pristop na podlagi revizijske mreže“. Raven podrobnosti, ki so jih predložile nekatere države članice, je bila odvisna tudi od različnih razlag kazalnikov. Ob upoštevanju teh omejitev je treba pri analizi podatkov in oblikovanju sklepov na ravni EU ravnati previdno. 2.Razvoj trga EU za obvezne revizije subjektov javnega interesa: glavne ugotovitve 2.1.Pregled trga za obvezne revizije subjektov javnega interesa V tem oddelku so opisane razmere na trgu za obvezne revizije subjektov javnega interesa pred začetkom veljavnosti reforme zakonodaje o revizijah. To prispeva k zagotovitvi pravilnega razumevanja trga in olajšanju prihodnjih ocen v poročilih o spremljanju trga. Za obvezne revizije subjektov javnega interesa, kot so družbe, ki kotirajo na borzi, banke in zavarovalnice, se uporabljajo posebne zahteve iz uredbe o revizijah. Države članice lahko za subjekte javnega interesa imenujejo tudi druge družbe na podlagi njihove narave poslovanja, velikosti ali števila zaposlenih. To so nacionalni subjekti javnega interesa. Analiza trga za obvezne revizije subjektov javnega interesa v EU je pokazala zelo različno sliko v smislu števila revizorjev in revizijskih podjetij ter njihovega prometa. Subjekti javnega interesa V prejšnjem pravnem okviru EU je bilo v EU več kot 25 000 subjektov javnega interesa. Število teh subjektov se giblje od samo 64 v Latviji in vse do približno 7 000 v Španiji (glej preglednico 1). Nacionalni subjekti javnega interesa predstavljajo največji delež subjektov javnega interesa v EU. V EU je skupaj več kot 11 100 nacionalnih subjektov javnega interesa. O nacionalnih subjektih javnega interesa je poročalo približno 15 držav članic. Kot prikazuje slika 1, nacionalni subjekti javnega interesa pomenijo več kot polovico vseh subjektov javnega interesa v osmih državah članicah. Družbe, ki kotirajo na borzi, imajo drugi največji delež, izražen v odstotkih, na ravni EU in največji delež subjektov javnega interesa v 15 državah članicah.

Slika 1: Subjekti javnega interesa v državah članicah EU po kategorijah Zakoniti revizorji in revizijska podjetja v EU V EU je skupaj 250 047 posameznikov, ki so registrirani kot zakoniti revizorji. V 26 državah članicah je 26 % registriranih zakonitih revizorjev, ki so zaposleni v revizijskih podjetjih ali so z njimi povezani. Številke se med državami članicami zelo razlikujejo (glej preglednico 1). V Združenem kraljestvu, Franciji, na Irskem in v Nemčiji je 64 % vseh registriranih revizijskih podjetij v EU, pri čemer jih je največ (več kot 6 000) v Združenem kraljestvu. V šestih državah članicah (Bolgarija, Finska, Luksemburg, Malta, Slovenija in Grčija) je v vsaki registriranih manj kot 100 revizijskih podjetij. Približno 5 % vseh registriranih revizijskih podjetij v EU izvaja obvezne revizije subjektov javnega interesa. V posameznih državah članicah izvaja obvezne revizije subjektov javnega interesa manj kot ena tretjina registriranih revizijskih podjetij, razen v Grčiji (70 %), Bolgariji (55 %) in na Slovaškem (34 %). Na Nizozemskem, v Združenem kraljestvu, na Danskem in Irskem je delež manjši od 2 %. Preglednica 1: Pregled strukture trga v državah članicah EU Število registriranih zakonitih revizorjev (fizične osebe) Število registriranih zakonitih revizorjev, ki so zaposleni v revizijskem podjetju ali so s tem podjetjem povezani kot partnerji ali kako drugače Število registriranih revizijskih podjetij Število registriranih revizijskih podjetij, ki izvajajo revizije subjektov javnega interesa Število subjektov javnega interesa Število obveznih revizij subjektov javnega interesa Belgija 1 052 861 529 19 268 276 Bolgarija 704 243 93 51 782 1 021 Češka 1 291 287 363 50 433 375 Danska 3 591 3 093 1 568 9 354 354 Nemčija 17 342 10 067 2 992 73 677 1 040 Estonija 353 234 152 16 196 196 Irska 9 997 9 997 5 272 11 1 005 1 005 Grčija 1 068 826 46 32 324 609 Španija 4 177 2 858 1 395 199 7 393 8 006 Francija 13 494 ni na voljo 6 019 565 2 470 3 431 Hrvaška 976 532 228 75 794 794 Italija 153 947 2 938 463 26 1 578 1 578 Ciper 924 924 524 15 147 147 Latvija 169 150 136 15 64 64 Litva 370 265 171 13 156 170 Luksemburg 277 275 66 15 379 429 Madžarska 4 965 2 070 1 807 68 245 245 Malta 1 276 587 66 10 168 168 Nizozemska 1 791 1 791 365 7 pribl. 800 1 013 Avstrija 105 ni na voljo 397 17 341 341 Poljska 7 086 3 510 1 612 97 1 992 2 375 Portugalska 1 378 802 229 58 1 189 1 192 Romunija 4 632 1 358 969 124 ni na voljo 552 Slovenija 188 133 54 17 88 88 Slovaška 791 445 233 80 572 908 Finska 1 543 905 80 15 578 578 Švedska 3 476 3 476 146 15 551 551 Združeno kraljestvo 13 084 13 084 6 331 50 1 741 1 748 Skupaj EU 250 047 61 711 32 306 1 742 pribl. 25 000 29 254 Promet in prihodki iz naslova obveznih revizij subjektov javnega interesa Skupni promet revizijskih podjetij, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa v 25 državah članicah EU (podatki za Bolgarijo, Francijo in Španijo niso na voljo), znaša približno 31 milijard EUR. Vendar podatki za posamezne države članice kažejo razlike v EU. V osmih državah članicah skupni promet revizijskih podjetij, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa, znaša več kot 1 milijardo EUR, v 11 državah članicah pa manj kot 100 milijonov EUR. Samo Združeno kraljestvo pomeni približno polovico skupnega prometa revizijskih podjetij, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa v 25 državah članicah. Za Združenim kraljestvom sta največja nemški in nizozemski trg (glej sliko 2). Za 27 držav članic EU, ki so predložile podatke, skupni prihodki od obveznih revizij znašajo približno 11 milijard EUR. Združeno kraljestvo, Nemčija in Francija pomenijo skoraj 60 % tega skupnega zneska. O prihodkih, nižjih od 100 milijonov EUR, je poročalo približno 13 držav članic. Slika 2: Promet revizijskih podjetij, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa, in prihodki od obveznih revizij po posameznih državah članicah 2.2.Raven tržne koncentracije Eden od glavnih ciljev uredbe o revizijah je vzpostavitev konkurenčnega trga za storitve obvezne revizije, na katerem je dovolj velika izbira zakonitih revizorjev ali revizijskih podjetij za subjekte javnega interesa. Zahteva iz člena 27 glede ocene ravni koncentracij na trgu za storitve obveznih revizij subjektov javnega interesa poudarja pomen tega cilja. Namen tega oddelka je torej določiti izhodišče za merjenje napredka na tem področju v prihodnjih poročilih o spremljanju trga. Države članice so bile pozvane, naj predložijo informacije o tržni koncentraciji subjektov javnega interesa za 10 najpomembnejših revizijskih družb. Pri izračunu prometa je 15 držav članic uporabilo pristop na podlagi revizijskega podjetja, sedem jih je uporabilo pristop na podlagi revizijske mreže, dve pa sta uporabili oba pristopa. Poslovno leto se med revizijskimi podjetji razlikuje in se ne ujema vedno s koledarskim letom 2015, ki je referenčno obdobje za zbiranje teh podatkov. Zato so podatki, predstavljeni v tem oddelku, približni.

Podatki o tržnih deležih so analizirani na podlagi treh različnih kazalnikov tržnih koncentracij, ki so izračunani za posamezno državo članico: „veliki štirje“ (PwC, Deloitte, KPMG in EY), „CR4“ (konsolidiran tržni delež štirih največjih revizijskih podjetij v posamezni državi) in „10 najpomembnejših revizijskih družb“. Analizirane so bile zlasti razlike med kazalnikoma „veliki štirje“ in „CR4“, da bi se v prihodnjih poročilih ocenili trendi teh kazalnikov tržnih koncentracij. Koncentracija glede na obvezne revizije subjektov javnega interesa in promet (mreže ali podjetja, ki izvaja revizije subjektov javnega interesa) Povprečen tržni delež „velikih štirih“ glede na število obveznih revizij subjektov javnega interesa je skoraj 70 % (za 28 držav članic). Po prometu znaša njihova tržna koncentracija v povprečju približno 80 % (za 21 držav članic). Po številu obveznih revizij subjektov javnega interesa imajo koncentrirani oligopol v 11 državah članicah (glej sliko 3), po prometu pa v 15 državah članicah. Kot prikazuje slika 4, skupni tržni delež „velikih štirih“ po prometu presega 90 % v šestih državah članicah. „CR4“ presega skupno razmerje koncentracije „velikih štirih“ glede na število obveznih revizij subjektov javnega interesa v sedmih državah članicah, glede na promet pa v petih državah članicah. Zato so „veliki štirje“ štiri največja revizijska podjetja v večini držav članic. Slika 3: Tržni delež revizijskih podjetij leta 2015 glede na obvezne revizije subjektov javnega interesa Skupna tržna koncentracija šestih revizijskih podjetij z največjimi deleži (po prometu) znaša več kot polovico v 21 državah članicah, za katere so se lahko izračunale ravni koncentracij po prometu, v 10 državah članicah pa presega 90 %. Združeni tržni deleži (po prometu) 10 najpomembnejših revizijskih družb na ravni EU skupaj znašajo več kot 90 % v 16 državah članicah in manj kot 80 % v štirih državah članicah. Slika 4: Tržni delež revizijskih podjetij leta 2015 po prometu (revizijska podjetja ali mreže, ki izvajajo revizije subjektov javnega interesa) v 21 državah članicah Koncentracija po posameznih revizijskih podjetjih Slika 5 prikazuje, da skupni tržni delež „velikih štirih“ glede na število obveznih revizij subjektov javnega interesa na ravni EU znaša približno 70 %, raven koncentracije 10 najpomembnejših revizijskih družb pa skoraj 80 %. Slika 5: Tržni delež 10 najpomembnejših revizijskih družb pri obveznih revizijah subjektov javnega interesa Z vidika prometa (revizijskih podjetij ali mreže, ki izvaja revizije subjektov javnega interesa) pa „veliki štirje“ pokrivajo več kot 80 % skupnega revizijskega trga EU. Za „velikimi štirimi“ sta največji revizijski podjetji Grant Thornton in BDO. Koncentracija revizijskih podjetij po kategorijah subjektov javnega interesa Koncentracija na trgu obveznih revizij subjektov javnega interesa je najvišja pri bankah in zavarovalnicah, pri čemer tržni delež „velikih štirih“ znaša približno 80 % (glej sliko 6). Njihov tržni delež za kategorijo družb, ki kotirajo na borzi, znaša skoraj 70 %. Tržni delež za nacionalne subjekte javnega interesa je manjši (okrog 50 %). Slika 6: Povprečna tržna koncentracija v različnih kategorijah na ravni EU za obvezne revizije subjektov javnega interesa 2.3.Tveganja, ki izhajajo iz pomanjkljivosti v zvezi s kakovostjo zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja Nacionalni pristojni organi opravljajo preglede za zagotavljanje kakovosti, da bi preverili delo zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja. Inšpekcijski pregledi so glavno orodje revizijskih nadzornikov pri preverjanju, ali je zakoniti revizor ali revizijsko podjetje pravilno opravilo svoj posel, in pri ugotavljanju kakršnih koli pomanjkljivosti v zvezi s kakovostjo. Nacionalni pristojni organi lahko pri odpravljanju teh pomanjkljivosti uporabijo širok nabor pooblastil in ukrepov. V skladu s členom 27 uredbe o revizijah morajo oceniti tveganja zaradi velikega števila pomanjkljivosti v zvezi s kakovostjo in potrebo po sprejetju ukrepov za ublažitev navedenih tveganj. Zaradi zaupne narave in občutljivosti informacij so podatki v tem oddelku anonimizirani in združeni. Pregledi za zagotavljanje kakovosti

Nacionalni pristojni organi so poročali o kvantitativnih in kvalitativnih vidikih zagotavljanja kakovosti. Večina držav članic je poročala za koledarsko leto 2015 (tj. poročale so o rezultatih inšpekcijskih pregledov, izvedenih v obdobju 2014–2015), vendar z različnimi začetnimi in končnimi datumi. Pet držav članic je predložilo podatke za celoten cikel inšpekcijskih pregledov (3 leta), pri čemer so uporabile najnovejše podatke, ki so bili na voljo na njihovih zadevnih trgih. Čeprav so v tem poročilu obravnavane predvsem informacije, povezane s subjekti javnega interesa, so bili nacionalni pristojni organi pozvani tudi k predložitvi informacij, ki niso povezane s temi subjekti. Namen je bil predstaviti širšo in celovitejšo sliko razmer na nacionalni ravni. Kvantitativna ocena Za ponazoritev razmer je bilo uporabljenih več kazalnikov: – število pregledanih poslov (dosjejev) obvezne revizije; – število pregledanih revizijskih podjetij; – število revizijskih podjetij, pri katerih so bili pregledani postopki na ravni podjetja; – število pregledov poslov/dosjejev z najmanj eno ugotovitvijo in – število pregledov na ravni podjetja z najmanj eno ugotovitvijo. Vendar za to zbiranje podatkov ni bila dogovorjena enotna opredelitev „ugotovitve“ . Namesto tega so bili nacionalni pristojni organi pozvani, naj zagotovijo opredelitev ali navedejo upoštevano kategorizacijo. Slika 7: Zagotavljanje kakovosti v EU Ker je število subjektov, ki niso subjekti javnega interesa, običajno veliko večje od števila subjektov javnega interesa, so nacionalni pristojni organi po pričakovanjih poročali o večjem številu primerov zagotavljanja kakovosti v zvezi s subjekti, ki niso subjekti javnega interesa, tako v zvezi s številom inšpekcijskih pregledov kot ugotovitev. V povprečju to pomeni približno 90 % vseh pregledov za zagotavljanje kakovosti na ravni EU. Vendar se v 12 državah članicah delež inšpekcijskih pregledov subjektov javnega interesa giblje med 10 % in 50 % skupnega števila inšpekcijskih pregledov. Približno 10 držav članic je poročalo o podobnem razponu za število ugotovitev v zvezi s subjekti javnega interesa. V dveh državah članicah je več kot 80 % skupnega števila inšpekcijskih pregledov in ugotovitev usmerjenih v subjekte javnega interesa. V veliki večini primerov je število izvedenih inšpekcijskih pregledov in pregledov za zagotavljanje kakovosti skladno in sorazmerno z velikostjo nacionalnega trga. Kvalitativna ocena Na ravni EU so bila opredeljena tri vprašanja, ki se vedno znova pojavljajo. Ta vprašanja so: (i) pomanjkljivosti sistemov notranjega obvladovanja kakovosti; (ii) pomanjkanje dokumentacije o nekaterih vidikih revizijskega posla in (iii) pomanjkanje zadostnih revizijskih dokazov o izvedbi celovite revizijske ocene. Pri nekaj državah članicah so bila opredeljena še druga, bolj raznolika vprašanja. Ta vprašanja odražajo posebno strukturo različnih trgov, na primer: (i) ugotovitve v zvezi z revizijami skupin v manjših državah članicah, (ii) vprašanja v zvezi s pregledi obvladovanja kakovosti poslov v državah članicah z bolj uveljavljeno revizijsko prakso in (iii) vprašanja v zvezi z usposabljanjem v državah članicah z manj obsežnimi izkušnjami na področju inšpekcijskih pregledov revizorjev. Potreba po sprejetju ukrepov za ublažitev tveganj

V nacionalnih poročilih so bila opisana tudi uporabljena pravna sredstva in sprejeti nadaljnji ukrepi. Analiza je pokazala, da so najpogostejši pristop priporočila, sledijo pa jim opomini in nadaljnji ukrepi, pri čemer morajo podjetja potrditi, da so sprejela potrebne ukrepe. Kazni so bile naložene le pri majhnem številu resnih primerov. 2.4.Učinkovitost revizijskih komisij Novi predpisi o reviziji so povečali vlogo in pooblastila revizijskih komisij. V uredbi o revizijah so določene posebne naloge revizijskih komisij subjektov javnega interesa. Imajo na primer neposredno vlogo pri imenovanju zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, nadzirajo obvezno revizijo ter spremljajo učinkovitost in neodvisnost zakonitega revizorja. V členu 27(1)(c) uredbe o revizijah je določena zahteva po oceni učinkovitosti revizijskih komisij. Ta naloga se je izkazala za zahtevno zaradi časovnega načrta za prva nacionalna poročila, neizkušenosti nekaterih nacionalnih pristojnih organov in spreminjajočega se pravnega okvira. Čeprav so v nacionalnih poročilih prikazane razmere na nacionalni ravni, ne zagotavljajo jasne slike v zvezi s tem, ali nacionalni pristojni organi sodelujejo z revizijskimi komisijami in na kakšen način. Evropska komisija je konec leta 2016 nacionalnim pristojnim organom predložila dodatna podrobnejša vprašanja, da bi bolje razumela pravni okvir revizijskih komisij v državah članicah. Vprašanja naj bi pomagala razumeti, kako države članice, zlasti nacionalni pristojni organi, sodelujejo z revizijskimi komisijami in kako nacionalni pristojni organi zagotovijo, da revizijske komisije opravljajo dodeljene naloge. Namen tega ni bil določiti pravila o nadzoru, saj je obseg nadzora revizijskih komisij odvisen od posamezne države članice. Rezultati kažejo, da se nadzor revizijskih komisij izvaja v 15 državah članicah. Približno 12 držav članic je poročalo, da ne izvajajo nadzora revizijskih komisij, ena država članica pa ni predložila informacij. Kot prikazuje slika 8, obstajajo med državami članicami velike razlike glede tega, kateri organ je pristojen za nadzor. Slika 8: Organ, ki je pristojen za nadzor revizijskih komisij v državah članicah [Vir: vprašalnik za nacionalne pristojne organe o revizijskih komisijah.] V uredbi o revizijah ni omenjena nobena posebna naloga ali pooblastilo nacionalnih pristojnih organov v zvezi z revizijskimi komisijami. To je prepuščeno presoji držav članic, ki imajo tudi različne okvire za korporativno upravljanje. Komisijo je zanimalo, ali nacionalni pristojni organi poleg nadzora izvajajo še katere druge dejavnosti v zvezi z revizijskimi komisijami. Nacionalni pristojni organi so v odgovoru poročali o organiziranju konferenc in delavnic, izmenjavi dobrih praks in smernic, sestankih in razpravah, izmenjavi letnih poročil, obravnavanju vlog revizijskih komisij, sodelovanju s svetovalnimi skupinami revizijskih skupin in poročanju (glej sliko 9). V nekaterih primerih so poročali, da opravljajo več kot eno dejavnost v zvezi z revizijskimi komisijami. Slika 9: Dejavnosti nacionalnih pristojnih organov v zvezi z revizijskimi komisijami (% držav članic, ki so odgovorile) [Vir: vprašalnik za nacionalne pristojne organe o revizijskih komisijah.] 3.Prispevek Evropske mreže za konkurenco V členu 27 uredbe o revizijah je določeno tudi, da mora Evropska mreža za konkurenco pripraviti poročilo. Komisija je pozvala vse nacionalne pristojne organe, naj predložijo informacije o morebitnih preiskavah sektorja, izvedenih v njihovi pristojnosti, in svojo evidenco uveljavljanja predpisov na trgu revizij (npr. kakršne koli protimonopolne preiskave, ocene priglašenih združitev, preiskave pritožb ali državne pomoči). Referenčno obdobje je bilo obdobje 2014–2015. Izmed 13 nacionalnih prispevkov, vključenih v poročilo Evropske mreže za konkurenco, so le v petih poročali o posebnih dejavnostih uveljavljanja predpisov ali poročanja. Danska je predložila informacije o združitvi družb EY in KPMG, ki je bila odobrena leta 2014. Poljska je poročala, da je njen sektor revizij zelo koncentriran v rokah „velikih štirih“ in da so ovire za vstop na trg velike. Romunija je poročala o odprti preiskavi romunske zbornice za finančno revizijo. Združeno kraljestvo in Portugalska sta predložili informacije o svojih dejavnostih uveljavljanja predpisov (Združeno kraljestvo) in poročanja (Portugalska in Združeno kraljestvo). Komisija v zadevnem referenčnem obdobju ni izvedla nobenih preiskav sektorja, protimonopolnih preiskav, ocen priglašenih združitev ali preiskav državnih subvencij na trgu revizij. 4.Zaključki Cilj novih predpisov o reviziji je izboljšati kakovost revizije in povečati konkurenčnost trga revizij za obvezne revizije subjektov javnega interesa, da bi se omogočilo nemoteno delovanje kapitalskih trgov. Razpoložljivi podatki so pokazali, da je trg revizij EU z vidika velikosti in strukture zelo raznolik, ter potrdili, da je trg obveznih revizij subjektov javnega interesa v večini držav članic še vedno sorazmerno koncentriran, zlasti z vidika prometa. V 15 od 21 držav članic imajo „veliki štirje“ več kot 80 % tržnega deleža po prometu. Banke in zavarovalnice sta kategoriji subjektov javnega interesa, v katerih je tržna koncentracija „velikih štirih“ na ravni EU najvišja (približno 80 %). Ni pa na voljo dovolj dokazov za sklepanje o stopnji in učinkovitosti konkurence na trgu. Komisija bo v okviru prihodnjih poročil še naprej spremljala trende glede konsolidiranih ravni koncentracij največjih revizijskih podjetij v državah članicah.