[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 20.5.2008

COM(2008) 306 konč.

2008/0103 (CNS)

2008/0104 (CNS)

2008/0105 (CNS)

2008/0106 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete

Predlog

UREDBA SVETA

o spremembah skupne kmetijske politike s spremembo uredb (ES) št. 320/2006, (ES) št. 1234/2007, (ES) št. 3/2008 in (ES) št. […]/2008

Predlog

UREDBA SVETA

o spremembi Uredbe (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP)

Predlog

SKLEP SVETA

o spremembah Sklepa 2006/144/ES o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007(2013)

(predložila Komisija) {SEC(2008) 1885}{SEC(2008) 1886}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Razlogi za predlog in njegovi cilji

Glavni cilji Sporočila Komisije „Priprava na pregled zdravstvenega stanja reforme SKP“ z dne 20. novembra 2007 so bili oceniti izvajanje reforme SKP iz leta 2003 in v proces reform uvesti tiste prilagoditve, za katere se je menilo, da so potrebne, da bi lahko nadaljevali s poenostavljanjem politike, ji omogočili, da izkoristi nove tržne priložnosti in jo pripravili na spopadanje z novimi izzivi, kot so podnebne spremembe, upravljanje z vodami in bioenergija.

V zadnjih mesecih je eden od navedenih ciljev, in sicer izkoriščanje tržnih priložnosti, pridobil novo razsežnost s hitro rastjo cen številnih kmetijskih proizvodov na izredne stopnje. Že stalna rast cen v letu 2006 in prvem semestru 2007 je podprla sklepe iz novembrskega sporočila, da je treba odstraniti vse preostale nadzore dobave SKP (tj. mlečne kvote in praho). Ločeno sporočilo Komisije obravnava splet dejavnikov, ki so povzročili ta razvoj, in najboljši odgovor EU na ta razvoj.

Vendar glavni sklepi novembrskega sporočila o pregledu zdravstvenega stanja glede ocene najnovejših reform SKP še vedno veljajo. Te reforme zaznamujejo novo fazo v tem procesu z ločevanjem večine neposrednih plačil od proizvodnje s pomočjo sheme enotnega plačila (SEP) v letu 2003 za sektorje poljščin, goveda in ovac ter v letu 2004 za oljčno olje, bombaž in tobak. Kot del reforme iz leta 2003 je bila politika razvoja podeželja (RP) okrepljena z dodatnimi sredstvi in z reformo njenih političnih instrumentov v letu 2005. Kot zadnje se je proces reforme nadaljeval z reformo sektorja sladkorja (2006) ter sektorja sadja in zelenjave ter vina (2007).

Zgoraj navedene reforme odražajo pomemben premik v usmeritvi SKP, ki je danes sposobnejša izpolniti osnovne cilje, ki si jih je zastavila.

- Podpora proizvajalcem je v veliki meri (90 %) neodvisna od odločitev v zvezi s proizvodnjo, kar omogoča kmetom v Evropi, da se odločajo glede na gibanje trga, da se pri prilagajanju na spremembe v svojem gospodarskem okolju zanesejo na potencial svojih kmetij in svoje prednostne izbire. To je najbolj učinkovit način zagotavljanja dohodkovne podpore kmetijam.

- Odpravljanje podpore, namenjene določenim proizvodom, za katero so mnogi menili, da je vzrok za pretekle težave s proizvodnimi presežki, in znižanje zaščitnih cen EU sta kmetijstvo EU mnogo bolj približala svetovnim trgom, saj se je na ta način izboljšalo tržno ravnotežje, prav tako pa so zmanjšali proračunski stroški za intervencijske zaloge ali oddajo presežkov.

- Rezultati procesa reforme so povečali konkurenčnost kmetijstva EU, ki je postalo kljub zmanjševanju deleža EU na večini trgov osnovnih kmetijskih proizvodov največji izvoznik kmetijskih proizvodov, predvsem proizvodov z visoko vrednostjo, hkrati pa je ostalo največji uvoznik kmetijskih proizvodov na svetu, s čimer ostaja zdaleč največji trg za države v razvoju.

- SKP je vedno bolj pomembna pri preprečevanju tveganj, povezanih z degradacijo okolja, in pri zagotavljanju številnih javnih dobrin, ki jih naša družba pričakuje, saj je podpora proizvajalcem sedaj na podlagi navzkrižne skladnosti odvisna od upoštevanja standardov v zvezi z okoljem, varnostjo in kakovostjo hrane ter dobrim počutjem živali.

- Okrepljena politika razvoja podeželja podpira varovanje okolja in podeželske krajine ter zagotavlja rast, delovna mesta in inovacije na podeželskih območjih, zlasti na tistih, ki so odročna, redko poseljena ali zelo odvisna od kmetijstva.

Zgoraj navedene spremembe kažejo, da je današnja SKP bistveno drugačna od SKP v preteklosti. Vendar Sporočilo „Priprava na pregled zdravstvenega stanja reforme SKP“ prav tako ugotavlja „da mora biti sposobna ovrednotiti svoje instrumente, preizkusiti, ali pravilno delujejo, ugotoviti možnosti za kakršne koli prilagoditve, potrebne za dosego zastavljenih ciljev, ter biti sposobna prilagoditi se novim izzivom, da bo lahko ostala politika sedanjosti in prihodnosti, “.

V skladu z ugotovitvami Sporočila je Komisija pripravila zakonske predloge, ki jih spremlja poročilo o presoji vplivov na podlagi pregleda stanja SKP, upoštevajoč rezultate obširnih posvetovanj z zainteresiranimi stranmi in prispevke drugih evropskih institucij.

Zakonski predlogi se nanašajo na tri osnovne uredbe :

- Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete,

- Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“),

- Uredbo Sveta (ES) št 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja.

Ti predlogi prispevajo k prihodnjemu razvoju SKP v skladu s splošnim ciljem Komisije in zahtevami pogodb po spodbujanju trajnostnega in tržno usmerjenega kmetijskega sektorja, čeprav ne predstavljajo temeljite reforme.

Shema enotnega plačila (SEP) in shema enotnega plačila na površino (SEPP)

Poenostavitev

Boljši predpisi in poenostavitev so ena od prednostnih političnih nalog Komisije za obdobje 2004–2009. Svojo najbolj pomembno pot k poenostavitvi je SKP začela z reformo iz leta 2003 s prenosom večine neposrednih plačil za kmete v shemo enotnega plačila in s sprejetjem enotne skupne ureditve trga v letu 2007.

Glede SEP so izkušnje pokazale, da je prispevala k zmanjšanju administrativnega bremena, k preprečevanju nepotrebnih javnih izdatkov, boljšemu sprejemanju SKP v javnosti in boljši konkurenčnosti SKP. Kljub temu pa so še vedno možne nadaljnje poenostavitve, zlasti pri navzkrižni skladnosti in pri obstoječi delno vezani podpori.

Navzkrižna skladnost

Reforma SKP iz leta 2003 SKP je uvedla navzkrižno skladnost v enotno plačilo na kmetijo. To pomeni, da za taka plačila velja zakonodaja v zvezi z okoljem, varnostjo hrane in dobrim počutjem živali, kakor tudi v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, v katerih je treba vzdrževati kmetijo.

Pri izvajanju navzkrižne skladnosti so države članice naletele na praktične težave, te je odkrila tudi Komisija pri revizijah za potrditev obračunov. Zaradi tega se je Komisija odločila, da pregleda področje uporabe navzkrižne skladnosti, da bi poenostavila in izboljšala njeno ciljno osredotočenost. Zlasti je cilj predlogov odpraviti nekatere predpisane zahteve ravnanja, za katere se meni, da ne ustrezajo ali da niso povezane z odgovornostjo kmeta, in uvesti v dobre kmetijsko-okoljske pogoje zahteve, ki ohranjajo okoljske koristi iz prahe in se lotevajo vprašanj upravljanja z vodami.

Delno vezana proizvodna podpora

Pri reformi SKP iz leta 2003 so nekatere države članice menile, da bi popolna nevezanost podpor lahko privedla do številnih tveganj, kot so opustitev pridelave, pomanjkanje surovin za predelovalno industrijo ali do socialnih in okoljskih težav na območjih, kjer ne obstaja veliko drugih gospodarskih možnosti. To je bil razlog za odločitev, da se ohranijo nekatere ravni vezane podpore v nekaterih sektorjih.

Izkušnje z nevezanostjo podpore kažejo, da na splošno ta poteza ni imela za posledico dramatičnih sprememb v proizvodni strukturi na ravni EU in da je spodbudila kmete k temu, da pridelujejo, kar potrebuje trg, na bolj trajnosten način. Prav tako je treba poudariti, da ohranjanje obeh sistemov hkrati (vezane in nevezane podpore) ni prispevalo k poenostavitvi postopkov za nacionalne in regionalne uprave v državah članicah.

Zato se predlaga, da se ju uskladi z načeli reforme SKP iz leta 2003 z odpravo preostale vezane podpore in njunim prenosom v shemo enotnega plačila. Ne glede na to pa je sprejeta izjema pri premijah za krave dojilje, ovčje in kozje meso. V teh primerih se predlaga, da se državam članicam dovoli, da ohranijo vezano podporo (v njeni sedanji obliki), da bi ohranile gospodarsko dejavnost v regijah, kjer je drugih gospodarskih možnosti malo ali pa sploh ne obstajajo.

Druga vprašanja, povezana s poenostavitvijo

Predlog prav tako vključuje druge ukrepe, ki se osredotočajo na zagotavljanje večje poenostavitve SEP. Zlasti je bila uvedena večja prožnost pri uporabi nacionalne rezerve in pri prenosu pravic do plačila, odločitvah o spremembi pravic do plačila in datumih izplačila. Prav tako se predlaga odprava pravic do plačil za praho.

Prehod na bolj pavšalno nevezano podporo

Reforma iz leta 2003 je uvedla nevezano podporo za kmetijo kot ključni element SKP. Glavni cilj je bil zagotoviti sistem neposrednih plačil, ki kmetom omogoča tržno usmerjenost na kar se dan enostaven način z upravnega vidika in je hkrati združljiv s STO. Državam članicam sta bila dana na voljo dva osnovna modela za izvajanje sheme: pretekli (zgodovinski) model in regionalni:

- pretekli model: pri tem modelu temeljijo pravice do plačila na posameznih referenčnih zneskih na kmeta;

- regionalni model: pri tem modelu temeljijo pavšalne pravice do plačila na zneskih, ki jih kmetje prejmejo v posamezni regiji v referenčnem obdobju.

Sedanja zakonodaja državam članicam ne dovoljuje, da spremenijo svojo odločitev glede izvajanega modela SEP. Vendar so izkušnje pokazale, da so nekatere prilagoditve v obstoječih shemah potrebne ali zaželene. Na primer, razlike v ravneh podpore, ki so posledica izvajanja preteklega modela, bodo težko opravičljive v prihodnosti, ko bodo postala referenčna obdobja za plačila bolj oddaljena.

Po drugi strani zagotavlja regionalni model bolj pravično podporo kmetom kljub določeni začetni ponovni razdelitvi podpore.

To je razlog za sedanji predlog Komisije, da se državam članicam omogoči, da izbrani model SEP postopoma prilagodijo bolj pavšalni stopnji plačil za posamezne pravice do plačila, da bi postala SEP bolj učinkovita in enostavna. Hkrati predlogi vključujejo vrsto poenostavitvenih ukrepov v izvajanje SEP.

Podaljšanje sheme enotnega plačila na površino (SEPP)

Shema enotnega plačila na površino je bila uvedena kot predhodna stopnja pred vključitvijo v SEP v državah članicah, ki so se EU pridružile s 1. majem 2004, da bi olajšali njihovo prilagajanje EU zaradi posebnega položaja njihovega kmetijstva. Kot prehodni sistem je bil namen SEPP pomagati pri nemotenem vključevanju EU-10 in EU-2, če upoštevamo zelo pomembne razlike v ravneh njihovih splošnih in podeželskih gospodarstev ter tistih v EU-15.

Države članice, ki uporabljajo SEPP, morajo preiti na SEP v letu 2011 (Bolgarija in Romunija pa v letu 2012). Zdi se primerno, da se tem državam članicam dovoli, da podaljšajo uporabo SEPP do leta 2013. Ta možnost je v skladu z odločitvijo, sprejeto za države članice EU-15, ker jim je omogočeno, da pregledajo izvajanje svojih SEP in se odločijo za postopen prehod na bolj pavšalen model.

Spremenjeni člen 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003

Na podlagi člena 69 Uredbe (ES) št. 1782/2003 o shemah neposrednih podpor za kmete lahko države članice, ki uporabljajo SEP, zadržijo po posameznem sektorju do 10 % nacionalnih proračunskih zgornjih meja za neposredna plačila v zadevnem sektorju za ukrepe, povezane z varovanjem ali izboljšanjem okolja, ali za izboljšanje kakovosti in trženja kmetijskih proizvodov. Da se omogoči več prožnosti pri odzivih držav članic na potrebe, ki izhajajo iz splošne usmeritve SKP, se predlaga, da se člen 69 razširi, kot sledi:

- odpravi se omejitev, da se linearna znižanja odvzamejo in ostanejo v istem sektorju;

- zajeti so ukrepi za neugodne pogoje pridelave za kmete v nekaterih regijah, ki so specializirane za sektorje proizvodnje mleka, govedine, ovčjega in kozjega mesa ter riža;

- prav tako dopušča možnost, da se zadržani zneski uporabijo za dopolnitev pravic do plačila na območjih, v katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja;

- podpora za nekatere ukrepe za upravljanje tveganj – sheme za zavarovanje pridelka za naravne nesreče in vzajemni skladi za živalske bolezni – je prav tako predvidena pod določenimi pogoji;

- ukrepe, ki z gotovostjo ne izpolnjujejo pogojev „zelene škatle“ STO, je treba omejiti na 2,5 % zgornjih meja;

- končno, države članice, ki uporabljajo SEPP, bodo prav tako lahko uporabljale to določbo.

Modulacija

Modulacija je ukrep za prenos proračunskih sredstev, pri katerem se neposredna plačila kmetom znižajo za določen odstotek (steber I), tako sproščena proračunska sredstva pa se prerazporedijo na ukrepe za razvoj podeželja (steber II).

Z reformo iz leta 2003 je bila dogovorjena obvezna modulacija za vse države članice EU-15, z začetkom v letu 2005 z odstotno stopnjo 3 % in njenim povečanjem na 4 % v letu 2006 ter na 5 % od leta 2007 naprej. Uvedena je bila tudi oprostitev za znesek 5 000 EUR, pod katero se znižanje neposrednih plačil ne uporablja.

Sporočilo „Priprava na pregled zdravstvenega stanja reforme SKP“ je opredelilo številne nove in trenutne izzive, s katerimi se sooča SKP, kot so podnebne spremembe, obvladovanje tveganj, bioenergija, upravljanje z vodami in biotska raznovrstnost, hkrati pa sporočilo ugotavlja, da je politika razvoja podeželja ena od možnosti za obvladovanje teh sprememb.

Ukrepi, ki so na voljo v okviru razvoja podeželja, že zagotavljajo različne druge možnosti za spopadanje z novimi izzivi in države članice so že vključile ustrezne ukrepe v svoje programe razvoja podeželja za obdobje 2007–2013. Ne glede na to pa prve izkušnje s finančno porabo sredstev za razvoj podeželja v letu 2007 kažejo na to, da proračunske potrebe držav članic presegajo njihove finančne možnosti.

Da se državam članicam omogoči, da podprejo naraščajoče potrebe na področju obvladovanja novih izzivov s pomočjo niza ukrepov, predlaganih v okviru razvoja podeželja, se predlaga, da se obvezna modulacija poveča za 8 % in da se doda dodatni progresivni element v okviru novega sistema, ki temelji na naslednjih načelih:

- vsi novi prihodki iz modulacije ostanejo v državi članici, ki jih ustvari;

- v EU-15 se osnovna modulacija, ki se uporablja za vsa plačila nad 5 000 EUR, poveča za 2 % na leto od leta 2009, dokler ne doseže dodatnih 8 % (poleg sedanjih 5 %) v letu 2012;

- uvaja se progresivni element, s katerim se plačila znižajo v dodatnih korakih po 3 % v zaporednih pragovih, predlaga se nov sistem za finančno upravljanje neposrednih pomoči, ki določa neto globalne zgornje meje za posamezno državo članico;

- Spodnja tabela prikazuje skupne odstotke modulacije, ki jih je treba uporabiti (obstoječe oziroma dodatne):

Mejne vrednosti | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |

1 do 5 000 | 0 | 0 | 0 | 0 |

5 000 do 99 999 | 5 % + 2 % | 5 % + 4 % | 5 % + 6 % | 5 % + 8 % |

100 000 do 199 999 | 5 % + 5 % | 5 % + 7 % | 5 % + 9 % | 5 % + 11 % |

200 000 do 299 999 | 5 % + 8 % | 5 % + 10 % | 5 % + 12 % | 5 % + 14 % |

Nad 300 000 | 5 % + 11 % | 5 % + 13 % | 5 % + 15 % | 5 % + 17 % |

- EU-10 prav tako izpolni pogoje za modulacijo v letu 2012, z osnovno stopnjo 3 % (namesto 13 %). Bolgarija in Romunija sta oproščeni z ozirom na postopno uvajanje neposrednih plačil.

Omejitve plačil

46,6 % vseh upravičencev do neposrednih plačil v EU-25 prejema manj kot 500 EUR. To število v glavnem vključuje male kmete, vendar v nekaterih državah prav tako prejemnike, pri katerih je izplačani znesek manjši od upravnih stroškov, povezanih z njim.

Da bi poenostavili in zmanjšali stroške za upravljanja neposrednih plačil, se predlaga, da države članice bodisi uporabijo najnižji znesek plačila, tj. 250 EUR ali najmanjšo velikost upravičene površine na kmetijsko gospodarstvo, tj. najmanj 1 hektar, ali da uporabijo oboje. Vendar je bila predvidena posebna določba za države članice, v katerih je kmetijski sektor sestavljen večinoma iz zelo majhnih podjetij.

Enotna skupna ureditev trga

Mehanizmi tržne intervencije

Na podlagi analize je Komisija zaključila, da nadzor ponudbe na trgu ne sme služiti za zmanjševanje sposobnosti kmetov EU za odzivanje na gibanje trga, temveč mora postati resnična varnostna mreža. Da bi to dosegli, se predlaga poenostavitev in uskladitev sedanjih določb o javni intervenciji s pomočjo razširitve sistema javnega razpisa.

V sektorju žit se predlaga uvedba postopka javnega razpisa za krušno pšenico, medtem ko se bo za krmna žita uporabljal enak model kot za koruzo (zmanjšanje količinske zgornje meje na nič). Za trdo pšenico se ob upoštevanju sedanjih in pričakovanih tržnih pogojev predlaga odprava intervencije. Iz enakih razlogov se predlaga tudi odprava intervencije za riž in svinjsko meso. Prav tako se bo postopek javnega razpisa uporabljal za maslo in posneto mleko v prahu.

Ukinitev prahe

Na podlagi tržnih napovedi in izvajanja SEP se predlaga ukinitev prahe kot instrumenta za nadzor ponudbe. Vendar se v okviru predlogov za navzkrižno skladnost in za razvoj podeželja državam članicam dajejo ustrezna orodja, ki zagotavljajo ohranitev sedanjih okoljskih koristi prahe.

Prehod na ukinitev mlečnih kvot

Leta 1984 so bile uvedene kvote kot odgovor na prekomerno proizvodnjo. Sedanje tržne napovedi kažejo, da pogoji, zaradi katerih so bile leta 1984 uvedene mlečne kvote, niso več pomembni. Ker mlečne kvote prenehajo veljati v letu 2015, je primerno pomagati sektorju s postopnimi prehodnimi ukrepi za prilagoditev na trg brez kvot po letu 2015. Da bi mlečnemu sektorju omogočili „mehak pristanek“ po ukinitvi kvot, se predlaga postopno letno povečevanje ukinjanja kvot.

Na splošno bi postopna odprava mlečnih kvot povečala proizvodnjo, znižala cene in povečala konkurenčnost sektorja. Vseeno pa obstajajo nekatere regije, zlasti, vendar ne izključno, gorske regije, za katere se pričakuje, da se bodo spopadale s težavami pri ohranjanju minimalne ravni pridelave. Ti problemi se lahko rešijo z uporabo posebnih ukrepov na podlagi člena 68 Uredbe o shemah neposrednih podpor.

Posebne pomoči za mlečni sektor

Predlaga se ukinitev pomoči za zasebno skladiščenje sira in pomoč za odprodajo masla za slaščice in sladoled ter za neposredno porabo. Te sheme za podporo trga niso več potrebne in jih je treba zato ukiniti.

Za druge proizvode, kot je pomoč za zasebno skladiščenje za maslo, posneto mleko v prahu za krmo in pomoč za proizvodnjo kazeina, za katero sedanja ureditev predvideva obvezno pomoč, se predlaga, da se takšna pomoč predvidi kot neobvezna in da Komisija odloča, ali jo je treba uporabiti, ko razmere na trgu to zahtevajo.

Druge sheme podpor

Pri celi vrsti majhnih shem podpor se predlaga, da se te pomoči ločijo od proizvodnje in prenesejo v SEP, ker bi to prispevalo k večji konkurenčnosti in jih poenostavilo. Za konopljo, stročnice in lupinarje se lahko prehod na SEP izvede brez prehodnega obdobja. Za riž, posušeno krmo, škrobni krompir in lan z dolgimi vlakni se predlaga prehodno obdobje za prehod na popolno nevezanost plačil, da bi pomagali kmetom in predelovalni industriji, da se postopno prilagodijo na novo shemo podpore. Prav tako se predlaga, da se ukine shema za energetske poljščine na podlagi trenutno zelo velikega povpraševanja po bioenergiji.

NOVI IZZIVI IN POLITIKA RAZVOJA PODEžELJA

Ker je zgornja meja skupnega proračuna SKP že določena do leta 2013, je možno pridobiti dodatna finančna sredstva za razvoj podeželja samo s povečanjem obvezne modulacije.

Dodatna finančna sredstva so potrebna za krepitev prizadevanj glede prednostnih nalog EU na področju podnebnih sprememb, obnovljivih virov energije, upravljanja z vodami in biotske raznovrstnosti.

- Podnebje in energija sta se pomaknila na vrh dnevnega reda, saj EU prevzema vodstvo pri izgradnji gospodarstva z nizkimi emisijami ogljikovega dioksida. Marca 2007 so voditelji EU potrdili predloge Komisije, da se emisije CO2 do leta 2020 zmanjšajo za najmanj 20 % (za 30 %, če bo sprejet dogovor o globalnih ciljih) in da se določi zavezujoč cilj 20 % obnovljivih virov energije v porabi energije, vključno z 10 % deležem biogoriv v porabi bencina in dizelskega goriva. Kmetijstvo in gozdarstvo lahko pomembno prispevata z zagotavljanjem surovin za bioenergijo, s sekvestracijo ogljika in z nadaljnjim zmanjševanjem emisij toplogrednih plinov.

- Cilji EU za vodno politiko so določeni v Okvirni direktivi o vodi, ki se bo začela celovito izvajati v obdobju 2010–2012. Kmetijstvo in gozdarstvo kot glavna porabnika vode in vodnih virov bosta imela pomembno vlogo pri trajnostnem upravljanju z vodami tako glede količine kot kakovosti. Upravljanje z vodami bo čedalje bolj pomemben del strategije prilagajanja za spopadanje z že neizogibnimi podnebnimi spremembami.

- Države članice so se zavezale, da bodo zaustavile upadanje biotske raznovrstnosti do leta 2010, vendar se zdi doseganje tega cilja čedalje manj verjetno. Velik del biotske raznovrstnosti Evrope je odvisen od kmetijstva in gozdarstva; prizadevanja za zaščito biotske raznovrstnosti bo treba okrepiti, zlasti glede na pričakovane škodljive učinke podnebnih sprememb in čedalje večje potrebe po vodi.

Države članice se spodbuja, da v celoti izkoristijo dodatna finančna sredstva, ki so na voljo za obdobje 2010–2013, in da ustrezno prilagodijo svoje strategije in programe. Zlasti se lahko podpora za naložbe v okviru osi 1 nameni za stroje in opremo, ki varčujejo z energijo, vodo in drugimi vložki, in za pridobivanje (surovin za) energije iz obnovljivih virov za uporabo na kmetiji in izven nje. V okviru osi 2 se lahko kmetijsko-okoljski in gozdarski ukrepi uporabijo zlasti za povečanje biotske raznovrstnosti, upravljanje z vodami in za ublažitev podnebnih sprememb. V okviru osi 3 in 4 se lahko podprejo projekti obnovljivih virov energije na lokalni ravni.

V tej zvezi bo 7. raziskovalni okvirni program prispeval k spoprijemanju z novimi izzivi in zagotovil pomembno podporo za inovacije v kmetijskem sektorju in za politične cilje.

PRORAčUNSKE POSLEDICE

OD REFORME SKP IZ LETA 2003 in od začetka njene uporabe v proračunskem letu 2007 ima SKP vgrajen mehanizem finančne discipline, če obstaja tveganje, da bodo pričakovani izdatki presegli finančno zgornjo mejo za tržne izdatke in neposredne pomoči. Predlog ne spreminja načel o uporabi tega mehanizma, ki so bila določena z reformo iz leta 2003 in spremenjena s pristopom EU-12. Večina podpore SKP je sedaj že določena in so se tržni obeti od leta 2003 znatno izboljšali. Zaradi tega se je tveganje, da bo uporabljen instrument finančne discipline (tj. znižanje neposrednih pomoči), v primerjavi s predhodnimi pričakovanji zmanjšalo.

Predlogi za modulacijo v shemi enotnega plačila in razvoja podeželja so po svoji naravi nevtralni glede na proračun EU, saj gre za preprost obvezni prenos med drugim in prvim stebrom SKP. Za nacionalni proračun bi lahko povečana modulacija privedla do dodatnih nacionalnih izdatkov zaradi potrebnega sofinanciranja na področju razvoja podeželja. To bi pomenilo, da imajo nekatere države članice možnost, da se vrnejo na (višjo) raven nacionalnih izdatkov, ki je bila prvotno predvidena pred odločitvijo o Finančnem okviru za obdobje 2007–2013. Kar se tiče prenosa ukrepov v shemo enotnega plačila, bi lahko prišlo do zmernih finančnih posledic za proračun EU, vendar je večina prenosov prav tako proračunsko nevtralnih.

Glede na tržne ukrepe je nedavno zvišanje svetovnih cen privedlo do očitnega izboljšanja obetov v primerjavi s pričakovanji ob času, ko se je odločilo za reformo iz leta 2003. Reforma intervencije za koruzo je od tedaj rešila del predhodno pričakovanih težav na trgu z žiti, sedanji predlogi v zvezi z intervencijo za žita dodatno izboljšujejo položaj. Nekateri dodatni izdatki proti koncu sedanjega finančnega okvira so sorazmeroma majhni. V mlečnem sektorju so učinki bolj povezani s časovno razporeditvijo izdatkov (pred ali po letu 2013).

Prenehanje veljavnosti mlečnih kvot bo privedlo do dodatnega pritiska pri maslu pri vseh možnostih. Sedanji predlog je s sprožitvijo procesa postopne odprave kvot na splošno bolj ugoden ne samo za sektor, temveč tudi za dolgoročni razvoj SKP. Vendar ni možno izključiti potrebe po določenem omejenem dodatnem izdatku za izvoz masla. Ali se bo to dejansko uresničilo, bo odvisno od dejavnikov, ki so v tej fazi neznani (sporazum DDA), razvoj na svetovnem trgu). Zaradi tega ti predlogi vključujejo klavzulo o pregledu v letu 2012, ki bo omogočila oceno razvoja na trgih z mlekom in mlečnimi izdelki, da bi ugotovili, ali bodo potrebni dodatni ukrepi za preprečitev kakršnega koli povečanja proračuna. Nekateri prihranki so predvideni kot posledica ukinitve obstoječih ukrepov. Vendar je največja posledica mehkega pristanka na proračun izguba proračunskih prihodkov zaradi predvidenega znižanja mlečne dajatve.

2008/0103 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete

SVET EVROPSKE UNIJE JE (

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 36, 37 in 299(2) Pogodbe,

o upoštevanju Akta o pristopu Grčije in zlasti odstavka 6 Protokola št. 4 o bombažu k temu aktu[1],

ob upoštevanju predloga Komisije[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[4],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[5],

ob upoštevanju naslednjega:

1. Izkušnje, pridobljene pri izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) št. 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001[6], kažejo, da je treba nekatere elemente mehanizma podpor prilagoditi. Zlasti je treba razširiti proizvodno nevezanost neposredne podpore in poenostaviti delovanje sheme enotnega plačila. Prav tako je treba poudariti, da je bila Uredba (ES) št. 1782/2003 od začetka veljavnosti znatno spremenjena. Ob upoštevanju tega razvoja in zaradi jasnosti jo je treba razveljaviti in nadomestiti z novo uredbo.

2. Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla načelo, da za kmete, ki ne izpolnjujejo določenih zahtev na področjih javnega zdravja, zdravja živali in rastlin, okolja in dobrega počutja živali, veljajo znižanja ali izključitve iz neposredne podpore. Ta sistem „navzkrižne skladnosti“ je sestavni del podpore Skupnosti v okviru neposrednih plačil in ga je treba zaradi tega ohraniti. Vendar so izkušnje pokazala, da številne zahteve, ki spadajo v področje uporabe navzkrižne skladnosti, niso dovolj pomembne za kmetijsko dejavnost ali kmetijsko zemljišče ali pa zadevajo bolj nacionalne organe kot kmete. Zaradi tega je primerno, da se prilagodi področje uporabe navzkrižne skladnosti.

3. Nadalje, da bi se izognili opuščanju kmetijskih zemljišč in da bi zagotovili, da se ta obdelujejo v skladu z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, je Uredba (ES) št. 1782/2003 vzpostavila okvir Skupnosti, v katerem države članice sprejmejo standarde ob upoštevanju posebnih značilnostih zadevnih območij, vključno s pogoji tal in podnebja ter obstoječimi sistemi kmetovanja (raba zemljišč, kolobarjenje, načini kmetovanja) in strukturami kmetijskih gospodarstev. Ukinitev obvezne prahe v okviru sheme enotnega plačila ima lahko v nekaterih primerih škodljive posledice za okolje, zlasti glede nekaterih krajinskih značilnosti. Zato je primerno okrepiti obstoječe določbe Skupnosti, katerih cilj je varovanje, če ustreza, navedenih krajinskih značilnosti.

4. Zaščita in upravljanje z vodnimi viri v zvezi s kmetijsko dejavnostjo je na nekaterih območjih vedno večji problem. Zato je primerno okrepiti obstoječi okvir Skupnosti za dobre kmetijske in okoljske pogoje z namenom varovanja voda pred onesnaževanjem in odpadnimi vodami ter upravljanja uporabe vode.

5. Ker imajo trajni pašniki ugoden učinek na okolje, je primerno uporabiti ukrepe za spodbuditev ohranjevanja obstoječih trajnih pašnikov, da ne bi prišlo do množičnega spreminjanja njihove namembnosti v orna zemljišča.

6. Da bi dosegli boljšo uravnoteženost med tistimi orodji politike, katerih namen je spodbuditi trajnostno kmetijstvo, in tistimi, katerih namen je spodbuditi razvoj podeželja, je bil uveden sistem postopnega obveznega zmanjševanja neposrednih plačil („modulacija“) z Uredbo (ES) št. 1782/2003. Ta sistem je treba ohraniti, vključno z izvzetjem plačil do 5 000 EUR iz uporabe modulacije.

7. Prihranki, dobljeni z mehanizmom modulacije, uvedenim z Uredbo (ES) št. 1782/2003, se uporabijo za financiranje ukrepov v okviru politike razvoja podeželja. Od sprejetja navedene uredbe se kmetijski sektor sooča s številnimi novimi in zahtevnimi izzivi, kot so podnebne spremembe, čedalje večji pomen bioenergije, kakor tudi potreba po boljšem upravljanju z vodami in učinkovitejšem varstvu biotske raznovrstnosti. Evropska skupnost kot pogodbenica Kjotskega protokola[7] je bila pozvana, da svoje politike prilagodi ob upoštevanju vidikov podnebnih sprememb. Poleg tega je treba po resnih težavah, povezanih s pomanjkanjem vode in sušami, podrobneje obravnavati vprašanja upravljanja z vodami[8]. Varovanje biotske raznovrstnosti ostaja glavni izziv in, čeprav je bil dosežen pomemben napredek, bo doseganje cilja Evropske skupnosti na področju biotske raznovrstnosti za leto 2010 zahtevalo dodatna prizadevanja[9]. Skupnost priznava potrebo po spopadanju s temi novimi izzivi v okviru njenih politik. Na področju kmetijstva so primerno orodje za spoprijemanje z njimi programi razvoja podeželja, sprejeti na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2006 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP)[10]. Da bi državam članicam omogočili, da ustrezno revidirajo svoje programe razvoja podeželja, ne da bi morale zmanjšati svoje sedanje dejavnosti razvoja podeželja na drugih področjih, je treba dati na voljo dodatna finančna sredstva. Vendar finančne perspektive za obdobje 2007(2013 ne zagotavljajo finančnih sredstev za krepitev politike Skupnosti na področju razvoja podeželja, kakor je potrebno. V teh okoliščinah je primerno mobilizirati velik del potrebnih finančnih sredstev z zagotavljanjem postopnega povečevanja zniževanja neposrednih plačil z modulacijo.

8. Za razdelitev neposredne dohodkovne podpore med kmete je značilno dodeljevanje velikega deleža plačil sorazmeroma omejenemu številu velikih upravičencev. Jasno je, da veliki upravičenci ne potrebujejo enako raven enotne podpore, da bi bil cilj dohodkovne podpore učinkovito dosežen. Vrhu tega so se veliki upravičenci sposobni prilagajati trgu tudi ob nižjih ravneh enotne podpore. Zaradi tega se zdi, da je pravično pričakovati, da kmetje z visokimi zneski podpore dajo poseben prispevek k financiranju ukrepov razvoja podeželja, namenjenih za spopadanje z novimi izzivi. Zaradi tega se zdi primerno uvesti mehanizem, ki določa večje znižanje najvišjih plačil, katerih iztržek je treba prav tako uporabiti za spopadanje z novimi izzivi v okviru razvoja podeželja. Da se zagotovi sorazmernost tega mehanizma se morajo dodatna zniževanja postopno povečevati v skladu z zneski zadevnih plačil.

9. Poseben geografski položaj najbolj oddaljenih regij, kakor tudi otoška lega, majhna površina in gorat teren ter klima nalagajo dodatne obremenitve svojim kmetijskim sektorjem. Da bi take obremenitve in omejitve omilili, se zdi primerno odstopati od obveznosti uporabe znižanja plačil z modulacijo za kmete v najbolj oddaljenih regijah.

10. Povečane stopnje obvezne modulacije morajo upoštevati tiste države članice, ki so se odločile za uporabo sistema prostovoljne modulacije. Ustrezno je treba spremeniti Uredbo Sveta (ES) št. 378/2007 z dne 27. marca 2007 o pravilih za prostovoljno modulacijo neposrednih plačil, predvidenih v Uredbi (ES) št. 1782/2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete[11].

11. Zneske, ki jih dobimo z uporabo 5 odstotnih točk, ki ustrezajo znižanjem na podlagi modulacije, določenim v Uredbi (ES) št. 1782/2003, je treba razdeliti med države članice glede na objektivna merila. Pri tem pa je primerno določiti, da se določen odstotek teh zneskov ohrani v državah članicah, kjer se ustvari. Glede na strukturne prilagoditve, ki izhajajo iz odprave intervencije za rž, je primerno določiti prehodne ukrepe za nekatere regije, kjer se proizvaja rž, ki se financirajo z delom zneskov, ustvarjenih z modulacijo. Vendar je treba dati zneske, zbrane z uporabo kakršnega koli dodatnega znižanja na podlagi modulacije, na voljo državam članicam, v katerih so bili ustvarjeni.

12. Da bi olajšali delovanje modulacije, predvsem glede postopkov za odobritev neposrednih plačil kmetom, in prenosov na programe razvoja podeželja, je primerno določiti neto zgornje meje na državo članico, ki omejujejo zneske, ki jih je treba kmetom izplačati po uporabi modulacije. Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike[12] je treba ustrezno spremeniti.

13. Kmetje v novih državah članicah prejemajo neposredna plačila v okviru mehanizma za postopno uvajanje. Da bi dosegli pravilno uravnoteženost med orodji politike, katerih namen je spodbujati trajnostno kmetijstvo, in orodji, katerih namen je spodbujati razvoj podeželja, se sistem modulacije ne sme uporabljati za kmete v novih državah članicah, dokler raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v teh državah članicah, ni enaka ravni, ki se uporablja v drugih državah članicah.

14. Modulacija ne sme zmanjšati neto zneska, ki se izplača kmetu v novi državi članici, pod znesek, ki se izplača enakovrednemu kmetu v drugih državah članicah. Potem ko se bo modulacija začela uporabljati za kmete v novih državah članicah, se bo morala stopnja znižanja omejiti na razliko med ravnjo v okviru razporeda za postopno uvajanje in ravnjo v drugih državah članicah po uporabi modulacije. Poleg tega kmetje v novih državah članicah, za katere se uporablja modulacija, ne bodo smeli več prejemati dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil, da se na ta način prepreči, da bi njihova raven podpor presegla raven podpor v drugih državah članicah.

15. Da bi zagotovili, da zneski za financiranje skupne kmetijske politike ustrezajo letnim zgornjim mejam, določenim v finančnih perspektivah, je primerno predvideti finančni mehanizem za prilagoditev neposrednih plačil, kjer je to potrebno. Prilagoditev neposredne podpore je treba določiti, če predvidevanja kažejo, da je v danem proračunskem letu prekoračena proračunska podpostavka 2 z varnostno mejo v višini 300 milijonov. Ob upoštevanju ravni neposrednih plačil za kmete v novih državah članicah, ki so posledica postopnega uvajanja, je treba predvideti, da se v okviru uporabe mehanizma za postopno uvajanje za vsa neposredna plačila, odobrena v novih državah članicah, instrument finančne discipline ne sme uporabljati v novih državah članicah, dokler raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v novih državah članicah ni vsaj enaka ravni, ki se uporablja v drugih državah članicah, ki niso nove države članice.

16. Da bi kmetom pomagale izpolniti standarde modernega visoko kakovostnega kmetijstva, morajo države članice upravljati celovit sistem, ki ponuja svetovanje komercialnim kmetijam. Sistem kmetijskega svetovanja naj bi pomagal kmetom, da bolje spoznajo materialne tokove in postopke na kmetiji, povezane z okoljem, varno hrano ter zdravjem in dobrim počutjem živali, ne da bi kakor koli vplival na njihovo obveznost in odgovornost, da te standarde spoštujejo.

17. Države članice morajo v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 1290/2005 sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so transakcije, ki se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS), dejansko izvedene in pravilno izvršene, ter da se preprečijo in obravnavajo nepravilnosti. V ta namen upravljajo integriran administrativni in kontrolni sistem za neposredna plačila. Da bi lahko izboljšale učinkovitost in nadzor nad podporo Skupnosti morajo biti pooblaščene, da uporabijo integrirani sistem tudi v primeru shem Skupnosti, ki niso zajete v tej uredbi.

18. Določiti je treba glavne elemente integriranega administrativnega in kontrolnega sistema in zlasti določbe o računalniško vodeni zbirki podatkov, sistemu identifikacije enot rabe ali poljin, zahtevke kmetov za pomoč, usklajen sistem kontrole ter v shemi enotnega plačila, sistem za identifikacijo in evidenco pravic do plačila.

19. Upravljanje majhnih zneskov je težavna naloga za pristojne organe držav članic. Da bi preprečili pretirano administrativno breme, je primerno, da se države članice vzdržijo dodeljevanja neposrednih plačil, če bi bilo plačilo nižje od povprečne podpore Skupnosti za en hektar oziroma bi upravičena površina kmetijskega gospodarstva, za katero se zahteva podpora, znašala manj kot en hektar. Posebno določbo je treba predvideti za države članice, v katerih se sestava kmetije bistveno razlikuje od povprečne kmetije v Skupnosti. Državam članicam je treba dati možnost, da se po lastni presoji odločijo za izvedbo enega od obeh meril ob upoštevanju posebnosti struktur njihovih kmetijskih gospodarstev. Ker so bile pravice do plačila dodeljene kmetom s tako imenovanimi kmetijskimi gospodarstvi „brez zemljišča“, bi bila uporaba mejne vrednosti na podlagi hektarja neučinkovita. Za take kmete mora zato veljati povprečni najmanjši znesek podpore.

20. Izkušnje pri uporabi sheme enotnega plačila kažejo, da je bila proizvodno nevezana dohodkovna podpora v mnogih primerih dodeljena upravičencem, ki niso fizične osebe, katerih poslovni namen nima ali ima le v zanemarljivi meri za cilj izvajanje kmetijske dejavnosti. Da se prepreči dodeljevanje kmetijske dohodkovne podpore takim družbam in podjetjem in da se zagotovi, da se podpora Skupnosti v celoti uporabi za zagotavljanje primernega življenjskega standarda kmetijske skupnosti, je primerno pooblastiti države članice, kjer do take dodelitve pride, da jim ne odobrijo neposrednih plačil po tej uredbi.

21. Plačila, predvidena s shemami podpore Skupnosti, morajo pristojni državni organi prejemnikom izplačati v celoti, pri čemer se odštejejo vsa znižanja, predvidena s to uredbo, ter v predpisanih rokih. Da bi naredili upravljanje neposrednih plačil bolj prilagodljivo, je treba državam članicam dovoliti, da izplačajo neposredna plačila v dveh obrokih na leto.

22. Sheme podpore v okviru skupne kmetijske politike predvidevajo neposredno dohodkovno podporo, zlasti z namenom, da se kmetijski skupnosti zagotovi primeren življenjski standard. Ta cilj je tesno povezan z ohranjanjem podeželja. Da bi se izognili neprimernim dodelitvam sredstev Skupnosti se podpora ne bi smela izplačati kmetom, ki so umetno ustvarili pogoje, potrebne za pridobitev takih plačil.

23. Da bi lahko dosegli cilje skupne kmetijske politike, je treba skupne sheme podpore prilagoditi spreminjajočemu se razvoju, po potrebi v kratkih rokih. Prejemniki se zato ne morejo zanašati na nespremenljivost pogojev za podporo in morajo biti pripravljeni na možno revizijo shem glede na tržni razvoj ali proračunski položaj.

24. Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla shemo enotnega plačila, ki je združila obstoječe različne mehanizme podpore v enotno shemo proizvodno nevezanih neposrednih plačil. Izkušnje pri uporabi sheme enotnega plačila kažejo, da se lahko nekateri njeni elementi poenostavijo v korist kmetov in uprav. Poleg tega glede na to, da so medtem shemo enotnega plačila začele uporabljati vse države članice, ki so to morale storiti, so mnoge določbe, ki so bile povezane z začetkom njenega izvajanja, zastarale in jih je treba zaradi tega prilagoditi. V tej zvezi je bila v nekaterih primerih ugotovljena znatna manjša uporaba pravice do plačila. Da se izogne takšni situaciji in ob upoštevanju, da kmetje že poznajo delovanje sheme enotnega plačila, je treba obdobje, ki je bilo prvotno določeno za vrnitev neizkoriščene pravice do plačila v nacionalno rezervo, skrajšati na dve leti.

25. Glavne elemente sheme enotnega plačila je treba ohraniti. Zlasti določitev nacionalnih zgornjih mej mora zagotoviti, da skupna raven podpore in pravic ne preseže trenutnih proračunskih omejitev. Države članice morajo prav tako upravljati nacionalno rezervo, ki se lahko uporabi, da se omogoči udeležba novih kmetov v shemi, ali da se upoštevajo posebne potrebe v nekaterih regijah. Določiti je treba pravila o prenosu in uporabi pravic do plačila, da se preprečijo špekulativni prenosi in kopičenje pravic do plačila brez ustrezne kmetijske podlage.

26. Postopno vključevanje novih sektorjev v shemo enotnega plačila terja pregled opredelitve zemljišča, upravičenega do plačila iz sheme ali za aktiviranje pravic do plačila. Vendar je treba predvideti določbo za izključitev podpore za površine, zasajene s sadjem ali zelenjavo v primeru, da so se države članice odločile za odloženo vključitev tega sektorja v shemo enotnega plačila. Poleg tega je treba določiti posebne ukrepe za konopljo, da se prepreči dodeljevanje podpore za nezakonite pridelke.

27. Obvezna praha ornih zemljišč je bila uvedena kot mehanizem za nadzor ponudbe. Razvoj trga v sektorju poljščin skupaj z uvedbo nevezanih pomoči ne opravičuje več potrebe po ohranjanju tega instrumenta, ki ga je treba zato odpraviti. Pravice za praho, vzpostavljene v skladu s členoma 53 in 63(2) Uredbe (ES) št. 1782/2003, se zato aktivirajo na hektarih pod enakimi pogoji za upravičenost, kakor veljajo za katere koli druge pravice.

28. Dodatno k vključevanju nekdaj proizvodno vezane tržne podpore v shemo enotnega plačila, je vrednost pravice do plačila v tistih državah članicah, ki so se odločile za izvedbo preteklega sistema, temeljila na posamezni ravni pretekle podpore. Z naraščajočim številom let, ki so pretekla od uvedbe sheme enotnega plačila, in po zaporednih vključitvah nadaljnjih sektorjev v shemo enotnega plačila, je čedalje težje upravičiti legitimnost precejšnih posameznih razlik v ravni podpore, ki temeljijo samo na pretekli podpori. Zaradi tega je treba državam članicam, ki so izbrale pretekli model izvedbe, pod nekaterimi pogoji dovoliti, da revidirajo dodeljene pravice do plačila z namenom poenotiti njihovo vrednost na enoto ob hkratnem spoštovanju splošnih načel prava Skupnosti in ciljev skupne kmetijske politike. V tej zvezi lahko države članice pri določanju natančnejših vrednosti upoštevajo posebnosti geografskih območij. Izravnava pravic do plačila mora potekati v ustreznem prehodnem obdobju in znotraj omejenega razpona znižanj, da se kmetom omogoči, da se primerno prilagodijo na spreminjajoče se ravni podpore.

29. V okviru reforme iz leta 2003 so države članice imele možnost uporabiti shemo enotnega plačila na podlagi pretekle (zgodovinske) ali regionalne izvedbe. Od tedaj so države članice imele priložnost oceniti učinke izbranih modelov izvedbe glede na njihovo ekonomsko in administrativno ustreznost. Državam članicam je treba zato dati možnost, da revidirajo svojo prvotno odločitev na podlagi svojih izkušenj. Zaradi tega je treba poleg možnosti izravnave vrednosti pravic do plačila, državam članicam, ki so uporabile pretekli model dovoliti, da preidejo na regionalni model. Poleg tega je treba državam članicam, ki so izbrale uporabo regionalnega modela dati možnost, da svoje odločitve pod določenimi pogoji revidirajo s ciljem poenotiti vrednost pravic do plačila glede na vnaprej določene korake ob hkratnem spoštovanju splošnih načel prava Skupnosti in ciljev skupne kmetijske politike. Take spremembe morajo potekati v ustreznem prehodnem obdobju in znotraj omejenega razpona znižanj, da se kmetom omogoči, da se primerno prilagodijo na spreminjajoče se ravni podpore.

30. Uredba (ES) št. 1782/2003 je s tem, ko je uvedla shemo proizvodno nevezanega enotnega plačila, omogočila državam članicam, da iz te sheme izključijo nekatera plačila. Hkrati je člen 64(3) navedene uredbe predvidel revizijo možnosti, predvidenih v oddelkih 2 in 3 Poglavja 5 njenega naslova III v luči tržnega in strukturnega razvoja. Analiza ustreznih izkušenj kaže, da proizvodna nevezanost plačil omogoča pridelovalcem več prilagodljivosti pri njihovih izbirah, s čimer jim omogoča, da sprejemajo svoje proizvodne odločitve na podlagi donosnosti in odziva trga. To zlasti velja za sektorje poljščin, hmelja in semen in do določene mere prav tako za sektor govejega mesa. Zaradi tega je treba delno proizvodno vezana plačila v teh sektorjih vključiti v shemo enotnega plačila. Da bi se lahko kmetje v sektorju govejega mesa postopno prilagodili novi ureditvi podpore, je treba predvideti postopno uvajanje vključevanja posebne premije za moško govedo in klavne premije. Ker so bila delno vezana plačila v sektorjih sadja in zelenjave uvedena šele pred kratkim in zgolj kot prehodni ukrep, revizija takih shem ni potrebna.

31. Vendar, kar se tiče sektorjev krav dojilj ter ovac in koz, se zdi, da bi lahko bilo ohranjanje minimalne ravni kmetijske pridelave še vedno potrebno za kmetijska gospodarstva v nekaterih regijah in zlasti tam, kjer kmetje nimajo dostopa do drugih gospodarskih možnosti. Ob upoštevanju navedenega morajo imeti države članice možnost ohraniti vezano podporo na sedanji ravni oziroma za krave dojilje na nižji ravni. V tem primeru je treba predvideti posebno določbo za upoštevanje zahtev glede identifikacije in registracije, predvidenih z Uredbo (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta[13] in Uredbo Sveta (ES) št. 21/2004[14], zlasti zaradi zagotavljanja sledljivosti živali.

32. Državam članicam je treba dovoliti, da uporabijo do 10 % svojih zgornjih meja za dodelitev posebne podpore v jasno opredeljenih primerih. Taka podpora mora državam članicam omogočiti, da se lotijo okoljskih vprašanj in izboljšajo kakovost in trženje kmetijskih proizvodov. Posebna podpora mora biti prav tako na voljo za omilitev posledic postopnega opuščanja mlečnih kvot in uvajanja proizvodno nevezane podpore v posebej občutljivih sektorjih. Ob naraščajoči pomembnosti učinkovitega obvladovanja tveganj je treba državam članicam dati možnost, da finančno prispevajo k premijam, ki jih kmetje plačujejo za zavarovanje pridelka, kakor tudi k financiranju finančnega nadomestila nekaterih ekonomskih izgub v primeru bolezni živali ali rastlin. Zaradi upoštevanja mednarodnih obveznosti Skupnosti je treba sredstva, ki bi se lahko uporabila za katere koli ukrepe proizvodno vezane podpore, omejiti na ustrezno raven. V skladu s tem je treba določiti pogoje, ki veljajo za finančne prispevke za namene zavarovanja pridelka in nadomestila, povezana z boleznimi živali ali rastlin.

33. Neposredna plačila v okviru sheme enotnega plačila so temeljila na referenčnih zneskih neposrednih plačil, ki so jih kmetje prejemali v preteklosti, ali na regionaliziranih zneskih na hektar. Kmetje v novih državah članicah niso prejemali neposrednih plačil Skupnosti in niso imeli zgodovinskih referenc za koledarska leta 2000, 2001 in 2002. Zaradi tega je bilo v okviru Uredbe (ES) št. 1782/2003 predvideno, da naj shema enotnega plačila v novih državah članicah temelji na regionaliziranih zneskih na hektar. Nekaj let po pristopu novih držav članic k Skupnosti pa bi se lahko uporaba referenčnih obdobij upoštevala za tiste nove države članice, ki še niso prešle na shemo enotnega plačila. Da bi olajšali prehod na shemo enotnega plačila in zlasti, da bi preprečili špekulativne zahtevke, je zato primerno, da se nove države članice pooblastijo, da upoštevajo površine, za katere se je v preteklosti podpora dodelila v okviru sheme enotnega plačila na površino, za izračun pravic do plačila v okviru sheme enotnega plačila.

34. V okviru regionalizirane možnosti za shemo enotnega plačila morajo nove države članice imeti možnost, da prilagodijo vrednost pravic do plačila na hektar na podlagi objektivnih meril, da se zagotovi enako obravnavanje kmetov in prepreči izkrivljanje trga.

35. Nove države članice morajo imeti enake možnosti kakor druge države članice, da delno izvajajo shemo enotnega plačila.

36. Nevezanost neposredne podpore in uvedba sheme enotnega plačila sta bila bistvena elementa v procesu reformiranja skupne kmetijske politike. Vendar je več razlogov leta 2003 narekovalo ohranitev posebne podpore za številne pridelke. Izkušnje, pridobljene na podlagi izvajanja Uredbe (ES) št. 1782/2003, skupaj z razvojem razmer na trgu kažejo, da se lahko sheme, ki so bile v letu 2003 zunaj sheme enotnega plačila, sedaj vključijo v to shemo, da bi spodbudili bolj tržno usmerjeno in trajnostno kmetijstvo. To zlasti velja za sektor oljčnega olja, v katerem se je uporabljala samo zanemarljiva proizvodna vezanost plačil. To prav tako velja za plačila za trdo pšenico, stročnice, riž, krompirjev škrob in lupinarje, kjer čedalje manjša učinkovitost preostalih vezanih plačil podpira odločitev za uvedbo nevezanih plačil. Pri lanu je prav tako primerno odpraviti podporo za predelavo in vključiti ustrezne zneske v shemo enotnega plačila. Za riž, posušeno krmo, krompirjev škrob in lan je treba določiti prehodno obdobje, da se zagotovi, da bo njihov prehod na proizvodno nevezano podporo potekal čim bolj nemoteno. Kar se tiče lupinarjev, je treba državam članicam dovoliti, da še naprej izplačujejo nacionalni del pomoči na vezan način, da bi ublažili posledice uvajanja proizvodno nevezanih plačil.

37. Zaradi vključitve novih shem v shemo enotnega plačila je treba predvideti določbo za izračun nove ravni posamezne dohodkovna podpore v okviru te sheme. Za lupinarje, krompirjev škrob, lan in posušeno krmo je treba tako povečanje odobriti na podlagi podpore, ki so jo kmetje prejeli v zadnjih letih. Vendar je treba pri vključevanju plačil, ki so bila do sedaj delno izključena iz sheme enotnega plačila, državam članicam dati možnost, da uporabijo prvotna referenčna obdobja.

38. Uredba (ES) št. 1782/2003 je uvedla posebno podporo za energetske poljščine z namenom pomagati sektorju, da se razvije. Zaradi zadnjega razvoja v sektorju bioenergije in zlasti zaradi velikega povpraševanja po takih proizvodih na mednarodnih trgih in uvedbe zavezujočih ciljev glede deleža bioenergije v skupni porabi goriva do leta 2020 ne obstajajo več zadostni razlogi za dodelitev posebne podpore za energetske poljščine.

39. Ob vključitvi sektorja bombaža v shemo enotnega plačila se je zdelo potrebno, da mora del podpore še naprej ostati vezan na pridelavo bombaža s proizvodno vezanim plačilom na upravičeni hektar, da se prepreči tveganje za nastanek motenj pri pridelavi v regijah pridelave bombaža. To odločitev je treba ohranjati v skladu s cilji, določenim v Protokolu 4 o bombažu, ki je priložen Aktu o pristopu Grčije.

40. Da bi ublažili posledice procesa prestrukturiranja v državah članicah, ki so dodelile pomoč za prestrukturiranje, predvideno v Uredbi Sveta (ES) št. 320/2006 z dne 20. februarja 2006 o ustanovitvi začasne sheme za prestrukturiranje industrije sladkorja v Skupnosti[15] je treba pridelovalcem sladkorne pese in sladkornega trsa dodeliti pomoč za največ pet zaporednih let.

41. Akt o pristopu Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Madžarske, Malte, Poljske, Slovenije in Slovaške ter Akt o pristopu Bolgarije in Romunije sta določala, da bodo kmetje v novih državah članicah prejeli neposredna plačila v okviru mehanizma postopnega uvajanja.

42. Poleg tega so ti akti o pristopu predvideli prehoden poenostavljen mehanizem podpore za dodelitev neposrednih plačil v novih državah članicah na podlagi površine. Treba je določiti glavne elemente tega mehanizma. Shema enotnega plačila na površino se je izkazala za učinkovit in enostaven sistem dodeljevanja dohodkovne podpore kmetom. Zaradi poenostavitve je primerno, da se državam članicam dovoli, da jo še naprej uporabljajo do konca leta 2013.

43. V zvezi z reformo sektorjev sladkorja ter sadja in zelenjave in njihove vključitve v shemo enotnega plačila je treba državam članicam, ki so se odločile za uporabo sheme enotnega plačila na površino, omogočiti, da dodelijo dohodkovno podporo pridelovalcem sladkorne pese, sladkornega trsa in cikorije ter pridelovalcem nekaterega sadja in zelenjave v obliki ločenih plačil. Prav tako je treba tem državam članicam dovoliti, da izplačajo ločeno posebno podporo pod podobnimi pogoji, kakor veljajo za druge države članice.

44. Zaradi postopnega uvajanja neposrednih plačil v novih državah članicah so akti o pristopu predvideli okvir, da se novim državam članicam omogoči izplačilo dopolnilnih nacionalnih neposrednih plačil. Določiti je treba pogoje za dodelitev takih plačil.

45. Pri prvi dodelitvi pravic do plačila s strani držav članice so nekatere napake privedle do posebej visokih plačil za kmete. To neskladnost je treba običajno odpraviti s finančnim popravkom, dokler niso sprejeti korektivni ukrepi. Vendar bi za države članice, upoštevaje čas, ki je pretekel od prve dodelitve pravic, sprejetje potrebne korekcije predstavljalo nesorazmerno velike pravne in administrativne ovire. Zato je primerno zaradi pravne varnosti pravno urediti dodeljevanje takih plačil.

46. V skladu s členom 70(1) Uredbe (ES) št. 1782/2003 so se Španija, Francija in Portugalska odločile izključiti iz sheme enotnega plačila neposredna plačila v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri ter Kanarskih otokih in jih odobriti pod pogoji, določenimi v naslovu IV navedene uredbe. Nekatere od pomoči, predvidene v navedenem naslovu, so bile popolnoma vključene v shemo enotnega plačila. Zaradi poenostavitve in upoštevanja posebnih okoliščin najbolj oddaljenih regij se zdi primerno upravljati tako pomoč v okviru programov podpor, vzpostavljenih z Uredbo (ES) št. 247/2006. V ta namen je treba ustrezna sredstva prenesti iz nacionalnih zgornjih meja za neposredna plačila v finančni znesek, določen v členu 23(2) navedene uredbe. Uredbo (ES) št. 247/2006 je treba ustrezno spremeniti.

47. Da se prepreči neupravičeno izkrivljanje konkurence je primerno zagotoviti, da se določbe te uredbe, ki bi lahko povzročile, da bi ravnanje države članice zajemalo državno pomoč, razen če ni drugače določeno, izključijo iz uporabe pravil o državni pomoči, ker zadevne določbe zajemajo primerne pogoje za dodelitev podpore ali predvidevajo, da Komisija sprejme take pogoje.

48. Zaradi pravne varnosti je primerno razjasniti neuporabo členov 87, 88 in 89 Pogodbe za plačila, ki jih države članice izvedejo na podlagi in v skladu s to uredbo.

49. Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES[16] z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil.

50. Uredbo (ES) št. 1782/2003 je treba razveljaviti.

51. Državam članicam je treba dati dovolj časa za izvedbo določb, ki omogočajo nadaljnje ločevanje neposrednih plačil od proizvodnje, in določb, ki jim omogočajo revizijo odločitev, sprejetih v okviru reforme iz leta 2003. Zaradi tega se morajo ustrezne določbe uporabljati šele od leta 2010. Uredba (ES) št. 1782/2003 se mora zaradi tega uporabljati v letu 2009 za tiste sheme pomoči, ki bodo vključene v shemo enotnega plačila šele od 2010 (

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE

Člen 1 Področje uporabe

Ta uredba določa:

(a) splošna pravila o neposrednih plačilih;

(b) shemo dohodkovne podpore za kmete (v nadaljnjem besedilu: „shema enotnega plačila“);

(c) shemo prehodne poenostavljene dohodkovne podpore za kmete v novih državah članicah (v nadaljnjem besedilu: „shema enotnega plačila na površino“);

(d) sheme podpore za kmete, ki pridelujejo riž, škrobni krompir, bombaž, sladkor, sadje in zelenjavo, ovčje in kozje meso ter goveje in telečje meso;

(e) okvir za dopolnilna nacionalna neposredna plačila.

Člen 2 Opredelitve

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) „kmet“ je fizična ali pravna oseba oziroma združenje fizičnih ali pravnih oseb, ne glede na pravni status, ki je združenju in njenim članom dodeljen z nacionalno zakonodajo, katere kmetijsko gospodarstvo se nahaja na ozemlju Skupnosti, kot je navedeno v členu 299 Pogodbe, in ki opravlja kmetijsko dejavnost,

(b) „kmetijsko gospodarstvo“ so vse proizvodne enote, s katerimi upravlja kmet in ki se nahajajo na ozemlju iste države članice,

(c) „kmetijska dejavnost“ je proizvodnja, vzreja ali gojenje kmetijskih proizvodov vključno z žetvijo, molžo, rejo živali in kmetijsko rejo živali ali ohranjanje zemljišča po dobrih kmetijskih in okoljskih pogojih, kakor je določeno v členu 6 te uredbe,

(d) „neposredno plačilo“ je plačilo, dodeljeno neposredno kmetom v okviru ene od shem podpore iz Priloge I k tej uredbi,

(e) „plačila v danem koledarskem letu“ ali „plačila v referenčnem obdobju“ so plačila, ki so ali ki bodo odobrena v zvezi z zadevnim(i) letom(i), vključno z vsemi plačili v zvezi z drugimi obdobji, ki se začnejo v navedenem(ih) koledarskem(ih) letu(ih),

(f) „kmetijski proizvodi“ so proizvodi, navedeni v Prilogi I Pogodbe, vključno z bombažem, vendar z izjemo ribiških proizvodov.

(g) „nove države članice“ so Bolgarija, Češka, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Romunija, Slovenija in Slovaška;

(h) „kmetijska površina“ je katera koli površina, ki se uporablja kot orno zemljišče, trajni pašnik in trajni nasadi.

Člen 3 (prej 32) Financiranje neposrednih plačil

Sheme podpore iz Priloge I k tej uredbi se financirajo v skladu s členom 3(1)(c) Uredbe (ES) št. 1290/2005.

NASLOV IISPLOŠNE DOLOČBE O NEPOSREDNIH PLAČILIH

POGLAVJE 1 NAVZKRIŽNA SKLADNOST

Člen 4 Glavne zahteve

1. Kmet, ki prejema neposredna plačila, mora spoštovati predpisane zahteve ravnanja iz Priloge II ter dobre kmetijske in okoljske pogoje, določene v členu 6.

2. Pristojni državni organ mora kmetu posredovati seznam predpisanih zahtev ravnanja ter zahtev v zvezi z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji, ki jih je treba spoštovati.

Člen 5 Predpisane zahteve ravnanja

1. Predpisane zahteve ravnanja se določijo z zakonodajo Skupnosti na naslednjih področjih:

(a) javno zdravje, zdravje živali in rastlin,

(b) okolje,

(c) dobro počutje živali.

2. Predpisi, navedeni v Prilogi II, se uporabljajo v okviru te uredbe v občasno spremenjenih različicah in, v primeru direktiv, v obliki, kot jih izvajajo države članice.

Člen 6 Dobri kmetijski in okoljski pogoji

1. Države članice zagotovijo, da se vsa kmetijska zemljišča, zlasti zemljišča, ki se ne uporabljajo več za proizvodne namene, obdelujejo v skladu z dobrimi kmetijskimi in okoljskimi pogoji. Države članice na nacionalni ali regionalni ravni določijo minimalne zahteve za dobre kmetijske in okoljske pogoje na podlagi okvira, določenega v Prilogi III, ob upoštevanju posebnih značilnosti zadevnih območij, vključno z razmerami prsti in podnebja, obstoječimi sistemi kmetovanja, rabo zemljišč, kolobarjenjem, načini kmetovanja in strukturami kmetijskih gospodarstev.

2. Države članice, razen novih držav članic, zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki na datum, ki je predviden za zahtevke za pomoč na površino za leto 2003, ostanejo trajni pašniki. Nove države članice zagotovijo, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. maja 2004, ostanejo trajni pašniki. Bolgarija in Romunija pa zagotovita, da zemljišča, ki so se uporabljala kot trajni pašniki 1. januarja 2007, ostanejo trajni pašniki.

Vendar lahko država članica v ustrezno utemeljenih okoliščinah odstopa od prvega pododstavka, če sprejme ukrepe, da bi preprečila znatno zmanjšanje skupne površine trajnih pašnikov.

Prvi pododstavek ne velja za zemljišča, ki se uporabljajo kot trajni pašniki, ki se bodo pogozdila, če je taka pogozditev skladna z okoljem in ne vključuje plantaže božičnih dreves niti hitro rastočih vrst, ki se gojijo kratkoročno.

POGLAVJE 2 MODULACIJA IN FINANČNA DISCIPLINA

Člen 7 Modulacija

1. Kateri koli znesek neposrednih plačil, ki naj bi se odobrila v danem koledarskem letu kmetu, ki presega 5 000 EUR, se zniža za vsako leto do leta 2012 za naslednje odstotke:

(a) 2009: 7 %,

(b) 2010: 9 %,

(c) 2011: 11 %,

(d) 2012: 13 %.

2. Znižanja iz odstavka 1 se povečajo za:

(a) zneske od 100 000 do 199 999 EUR, za 3 odstotne točke,

(b) zneske od 200 000 do 299 999 EUR, za 6 odstotnih točk,

(c) zneske 300 000 EUR ali več, za 9 odstotnih točk.

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za neposredna plačila, odobrena kmetom v francoskih čezmorskih departmajih, na Azorih in Madeiri, na Kanarskih in Egejskih otokih.

Člen 8 Neto zgornje meje

1. Brez poseganja v člen 11 skupni neto zneski neposrednih plačil, ki se lahko v državi članici odobrijo za koledarsko leto po uporabi členov 7 in 10 te uredbe in člena 1 Uredbe (ES) št. 378/2007, ne smejo biti višji kot zgornje meje iz Priloge IV k tej uredbi. Po potrebi države članice preidejo na linearno znižanje neposrednih plačil, da bi upoštevale zgornje meje iz Priloge IV.

2. Komisija v skladu s postopkom iz člena 128(2) pregleda zgornje meje iz Priloge IV, da bi upoštevala:

(a) spremembe najvišjih zneskov, ki se lahko odobrijo v skladu z neposrednimi plačili,

(b) spremembe prostovoljne modulacije iz Uredbe (ES) št. 378/2007,

(c) strukturne spremembe kmetijskih gospodarstev.

Člen 9 Zneski, ki so ustvarjeni zaradi uporabe modulacije

1. Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj iz člena 7 v kateri koli državi članici, razen v novih državah članicah, so na razpolago kot dodatna podpora Skupnosti za ukrepe v okviru programov za razvoj podeželja, ki se financirajo iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), kakor je navedeno v Uredbi (ES) št. 1698/2005, v skladu s pogoji, določenimi v naslednjih odstavkih.

2. Zneski, ki ustrezajo znižanju za 5 odstotnih točk, se dodelijo zadevnim državam članicam v skladu s postopkom iz člena 128(2) na podlagi naslednjih meril:

(a) kmetijska površina,

(b) zaposlenost v kmetijstvu,

(c) bruto domači proizvod (BDP) na prebivalca po kupni moči.

Vendar vsaka zadevna država članica prejme najmanj 80 % celotnih zneskov, ustvarjenih zaradi modulacije v tej državi članici.

3 Z odstopanjem od drugega pododstavka odstavka 2 se v primeru, ko je v državi članici delež rži kot del celotne proizvodnje žit v tej državi članici povprečno presegal 5 % v obdobju od leta 2000 do leta 2002 in je v istem obdobju njen delež celotne proizvodnje rži v Skupnosti presegel 50 %, tej državi članici ponovno dodeli vsaj 90 % zneskov, ustvarjenih zaradi modulacije v zadevni državi članici, do vključno leta 2013.

V takem primeru mora biti brez vpliva na možnost, predvideno s členom 58, vsaj 10 % zneska, dodeljenega zadevni državi članici, na voljo za ukrepe, navedene v odstavku 2 tega člena v regijah pridelave rži.

V tem odstavku „žita“ pomenijo proizvode, navedene v točki I Priloge V.

4. Preostali znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1), in zneski, ki izhajajo iz uporabe člena 7(2), se dodelijo državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, v skladu s postopkom iz člena 128(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5 a ) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 10 Posebna pravila za modulacijo v novih državah članicah

1. Člen 7 se uporablja samo za kmete v novi državi članici v katerem koli danem koledarskem letu, če raven neposrednih plačil, ki se uporablja v tej državi članici za navedeno koledarsko letu po členu 110, ni manjša od ravni v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih po členu 7(1).

2. Če se člen 7 uporablja za kmete v novi državi članici, se odstotek, ki se uporablja po členu 7(1), omeji na razliko med ravnjo neposrednih plačil, ki se zanjo uporabljajo po členu 110, in ravnjo v državah članicah, ki niso nove države članice, ob upoštevanju kakršnih koli znižanj, uporabljenih po členu 7(1).

3. Če se znižanja iz člena 7 uporabljajo za kmete v novi državi članici, se zadevnemu kmetu ne odobrijo dopolnilna nacionalna neposredna plačila iz člena 120.

4. Kateri koli znesek, ki izhaja iz uporabe člena 7(1) in (2), se dodeli novi državi članici, v kateri so bili ustrezni zneski ustvarjeni, v skladu s postopkom iz člena 128(2). Uporabijo se v skladu s členom 69(5 a ) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 11 Finančna disciplina

1. Prilagoditev neposrednih plačil se določi, kadar napovedi za financiranje zgoraj navedenih ukrepov pod proračunsko postavko 2 Priloge I Medinstitucionalnega sporazuma[17] o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju za dano proračunsko leto, povečana za zneske iz členov 122 in 123 te uredbe in pred uporabo modulacije iz členov 7 in 10 te uredbe ter člena 1(1) Uredbe (ES) št. 378/2007, kažejo, da bo zgoraj navedena letna zgornja meja, ob upoštevanju meje 300 milijonov EU pod navedeno zgornjo mero, prekoračena.

2. Svet na predlog Komisije, predložen najpozneje do 31. marca v koledarskem letu, za katero se uporabljajo prilagoditve iz odstavka 1, določi te prilagoditve najpozneje do 30. junija v koledarskem letu, za katero se prilagoditve uporabijo.

3. V okviru uporabe razporeda povečanj iz člena 110 za vsa neposredna plačila, odobrena v novih državah članicah, se odstavek 1 ne uporablja za nove države članice do začetka koledarskega leta, za katerega je raven neposrednih plačil, ki se uporabljajo v novih državah članicah, vsaj enaka tedaj veljavni ravni takih plačil v državah članicah, ki niso nove države članice.

POGLAVJE 3 SISTEM KMETIJSKEGA SVETOVANJA

Člen 12 Sistem kmetijskega svetovanja

1. Države članice upravljajo sistem svetovanja kmetom glede upravljanja z zemljišči in s kmetijami (v nadaljnjem besedilu „sistem kmetijskega svetovanja“), ki ga vodi en ali več imenovanih organov ali zasebnih subjektov.

2. Svetovalna dejavnost zajema vsaj predpisane zahteve ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje iz Poglavja I.

Člen 13 Pogoji

1. Kmetje lahko sodelujejo v sistemu kmetijskega svetovanja prostovoljno.

2. Države članice dajo prednost kmetom, ki prejemajo več kot 15000 EUR neposrednih plačil na leto.

Člen 14 Obveznosti odobrenih zasebnih subjektov in imenovanih organov

Brez vpliva na nacionalno zakonodajo v zvezi z dostopom javnosti do dokumentov, države članice zagotovijo, da zasebni subjekti in imenovani organi iz člena 12 ne razkrijejo osebnih ali posameznikovih informacij in podatkov, ki jih pridobijo med dejavnostjo svetovanja, drugim osebam, razen kmetu, ki upravlja zadevno kmetijsko gospodarstvo, z izjemo kakršne koli nepravilnosti ali kršitve, ki je ugotovljena med njihovo dejavnostjo, in ki je zajeta v obveznosti, določeni v zakonodaji Skupnosti ali nacionalni zakonodaji, o obveščanju javne oblasti, zlasti v primeru kaznivih dejanj.

Člen 15 Pregled

Komisija najpozneje do 31. decembra 2010 predloži poročilo o uporabi sistema kmetijskega svetovanja, ki mu po potrebi priloži ustrezne predloge za obvezno sodelovanje v sistemu.

POGLAVJE 4 INTEGRIRAN ADMINISTRATIVNI IN KONTROLNI SISTEM

Člen 16 Področje uporabe

Vsaka država članica vzpostavi in upravlja integrirani administrativni in kontrolni sistem, v nadaljnjem besedilu: „integrirani sistem“.

Integrirani sistem se uporablja za sheme podpor iz Priloge I.

V potrebnem obsegu se uporablja tudi za administracijo in kontrolo pravil, določenih v poglavjih 1 in 2.

Člen 17 Elementi integriranega sistema

1. Integriran sistem vsebuje naslednje elemente:

(a) računalniško zbirko podatkov;

(b) sistem identifikacije za enote rabe ali poljine;

(c) sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila iz člena 20:

(d) zahtevke za pomoč;

(e) integriran kontrolni sistem;

(f) enoten sistem za registracijo identitete vsakega kmeta, ki vloži zahtevek za pomoč.

2. Kadar se uporabita člena 55 in 56 te uredbe, integrirani sistem vključuje sistem identifikacije in registracije živali, vzpostavljen v skladu z Uredbo (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbo Sveta (ES) št. 21/2004.

3. Če ustreza, sistem identifikacije za enote rabe ali poljine lahko vključuje geografski informacijski sistem za pridelavo oljk.

Člen 18 Računalniška zbirka podatkov

1. V računalniško zbirko podatkov se za vsako kmetijsko gospodarstvo zapisujejo podatki, pridobljeni iz zahtevkov za pomoč.

Ta zbirka podatkov omogoča zlasti neposreden in takojšen vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za koledarsko in/ali tržno leto od začetka leta 2000.

2. Države članice lahko vzpostavijo decentralizirane zbirke podatkov, pod pogojem, da se te baze podatkov kakor tudi administrativni postopki za zapisovanje in dostopanje do podatkov, oblikovani homogeno na vsem ozemlju države članice in da so medsebojno združljivi, tako da omogočajo navzkrižno preverjanje.

Člen 19 Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine

Identifikacijski sistem za enote rabe ali poljine se vzpostavi na podlagi kart in katastrskih dokumentov ali drugih kartografskih virov. Pri tem se uporabljajo tehnike računalniškega geografskega informacijskega sistema, vključujoč po možnosti zračne ali prostorske ortoposnetke z enotnim standardom, ki zagotavlja natančnost, ki ustreza kartografskemu merilu najmanj 1:10000.

Člen 20 Sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila

1. Vzpostavi se sistem za identifikacijo in registracijo pravic do plačila, ki omogoča preverjanje pravic in navzkrižno preverjanje z zahtevki za pomoč in identifikacijskim sistemom za enote rabe ali poljine.

2. Ta sistem omogoča neposreden in takojšen vpogled prek pristojnega organa države članice v podatke za najmanj tri zaporedna predhodna koledarska in/ali tržna leta.

Člen 21 Zahtevki za pomoč

1. Vsako leto kmet vloži zahtevek za neposredna plačila, pri čemer navede, kadar je primerno:

(a) vse enote rabe ali poljine gospodarstva in kadar država članica uporablja člen 17(3), število oljk in njihova mesta na enoti rabe ali poljini,

(b) število in znesek pravic do plačila, prijavljenih za namene aktiviranja,

(c) vse druge informacije, predvidene s to uredbo ali ki jih določi zadevna država članica.

2. Država članica lahko določi, da mora zahtevek za pomoč vsebovati le spremembe glede na zahtevek za pomoč, vložen predhodno leto. Država članica razdeli predtiskane obrazce na podlagi ugotovljenih površin iz predhodnega leta in zagotovi grafični material, ki prikazuje lokacijo teh površin in, če ustreza, mesta oljk.

3. Država članica lahko določi, da enoten zahtevek za pomoč zajema več shem podpor ali vse sheme podpore iz Priloge I ali druge sheme podpore.

Člen 22 Kontrola pogojev za upravičenost

1. Države članice opravijo administrativne kontrole zahtevkov za pomoč, da bi preverile pogoje za upravičenost do pomoči.

2. Administrativne kontrole se dopolnijo s sistemom preverjanja na kraju samem, da se preveri upravičenost do pomoči. V ta namen države članice sestavijo načrt vzorčenja kmetijskih gospodarstev.

Države članice lahko uporabijo tehnike daljinskega zaznavanja in sistema za globalno satelitsko navigacijo (GNSS) za kontrolo enot rabe ali poljin na kraju samem.

3. Vsaka država članica imenuje organ, ki je odgovoren za usklajevanje kontrol, predvidenih v tem poglavju.

Kadar država članica predvideva prenos nekaterih vidikov dela, ki ga je treba opraviti v skladu s tem poglavjem, na specializirane agencije ali podjetja, imenovani organ zadrži kontrolo nad in odgovornost za to delo.

Člen 23 Znižanja in izključitve v primeru neizpolnjevanja pravil za upravičenost

1. Če se ugotovi, da kmet ne izpolnjuje pogojev za upravičenost, ki se nanašajo na odobritev pomoči, predvidene v tej uredbi, se brez vpliva na znižanja in izključitve, predvidene v členu 25, za plačilo ali del plačila, ki je odobreno ali se bo odobrilo in za katero so izpolnjeni pogoji za upravičenost, opravijo znižanja in izključitve, ki se določijo v skladu s postopkom iz člena 128(2) te uredbe.

2. Odstotek znižanja se postopoma dviguje glede na resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljenega neskladja do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči za eno ali več koledarskih let.

Člen 24 Kontrola navzkrižne skladnosti

1. Države članice opravljajo kontrolo na kraju samem, da bi preverile, ali kmet izpolnjuje obveznosti, navedene v poglavju 1.

2. Države članice lahko uporabijo svoje obstoječe administrativne in kontrolne sisteme, da zagotovijo upoštevanje predpisanih zahtev ravnanja ter dobre kmetijske in okoljske pogoje, kot so opredeljeni v poglavju 1.

Ti sistemi, in predvsem sistem za identifikacijo in registracijo živali, vzpostavljen v skladu z uredbama (ES) št. 1760/2000 in (ES) št. 21/2004, morajo biti združljivi z integriranim sistemom, kakor je določeno v členu 28(1).

Člen 25 Znižanje ali izključitev iz plačil v primeru neizpolnjevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Če predpisane zahteve ravnanja ali dobri kmetijski in okoljski pogoji niso izpolnjeni kadar koli v danem koledarskem letu (v nadaljevanju „zadevno koledarsko leto“) in je zadevna neizpolnitev posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovoren kmet, ki je predložil zahtevek za pomoč v zadevnem koledarskem letu, se celotni znesek neposrednih plačil, ki naj bi se temu kmetu odobril po uporabi členov 7, 10 in 11, zniža ali izključi v skladu s podrobnimi pravili, določenimi v členu 26.

Prvi pododstavek se prav tako uporablja, če je zadevna neizpolnitev posledica dejanja ali opustitve, za katero je neposredno odgovorna oseba, na katero ali s katere je bilo kmetijsko zemljišče preneseno.

V tem odstavku „prenos“ pomeni katero koli vrsto transakcije, s katero kmetijsko zemljišče preneha biti na razpolago prenosniku.

2. Znižanja ali izključitve iz odstavka 1 se uporabijo samo, če se neizpolnitev nanaša na:

(a) kmetijsko dejavnost ali

(b) kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva.

3. Ne glede na odstavek 1 in v skladu s pogoji, določenimi v podrobnih pravilih iz člena 26(1), se lahko države članice odločijo, da ne bodo uporabile znižanja ali izključitve v višini 100 EUR ali manj na kmeta in na koledarsko leto, kar vključuje katero koli znižanje ali izključitev, uporabljeno za plačila po členu 51(1) Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Če se država članica odloči, da bo uporabila možnost, predvideno v prvem pododstavku, v naslednjem letu sprejme pristojni organ ukrepe, potrebne za zagotovitev, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neizpolnitev. O ugotovljeni neizpolnitvi in potrebnem ukrepu za njeno odpravo se obvesti kmeta.

Člen 26 Podrobna pravila o znižanjih in izključitvi v primeru neizpolnjevanja pravil o navzkrižni skladnosti

1. Podrobna pravila za znižanja in izključitve iz člena 25 se določijo v skladu s postopkom iz člena 128(2). V tej zvezi se upoštevajo resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljene neizpolnitve, kakor tudi merila, določena v odstavkih 2, 3 in 4 tega člena.

2. Če gre za malomarnost, odstotek znižanja ne sme presegati 5 %, v primeru ponavljajoče se neskladnosti pa 15 %.

V utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da se znižanje ne uporabi, če je treba glede na resnost, obseg in trajanja primer neskladnosti obravnavati kot manjši. Primeri neskladnosti, ki pa predstavljajo neposredno tveganje za javno zdravje ali zdravje živali, pa se ne smejo obravnavati kot manjši.

Če kmet ni sprejel takojšnega ukrepa za odpravo neskladnosti, s katerim je ugotovljeno neskladnost odpravil, sprejme pristojni organ potrebne ukrepe, ki so lahko, če ustreza, omejeni na administrativni nadzor, da se zagotovi, da kmet odpravi zadevno ugotovljeno neskladnost. O ugotovitvi manjše neskladnosti in ukrepu za njeno odpravo, ki ga je treba sprejeti, se obvesti kmeta.

3. Če gre za namerno povzročeno neskladnost, odstotek znižanja načeloma ne sme biti manjši od 20 % in se lahko povzpne do popolne izključitve iz ene ali več shem pomoči ter se uporablja eno ali več koledarskih let.

4. V vsakem primeru skupni znesek znižanj in izključitev za eno koledarsko leto ne sme biti višji od skupnega zneska iz člena 25(1).

Člen 27 Zneski, ki izhajajo iz navzkrižne skladnosti

Zneski, ki se ustvarijo zaradi uporabe znižanj in izključitev v primeru neskladnosti s poglavjem 1, je treba knjižiti v dobro EKJS. Država članica lahko zadrži 25 % teh zneskov.

Člen 28 Združljivost z integriranim sistemom

1. Za namene uporabe shem podpore, navedenih v Prilogi VI, morajo države članice zagotoviti, da so administrativni in kontrolni postopki, ki se uporabljajo za te sheme, združljivi z integriranim sistemom v naslednjih vidikih:

(a) računalniška zbirka podatkov;

(b) identifikacijski sistemi za enote rabe ali poljine;

(c) administrativne kontrole.

V ta namen se sistemi vzpostavijo tako, da je brez kakršnih koli težav ali navzkrižij mogoče njihovo skupno delovanje ali izmenjava podatkov med njimi.

2. Države članica lahko za namene uporabe shem podpor Skupnosti ali nacionalnih shem podpor, ki niso navedene v Prilogi VI, vključijo v njihove administrativne in kontrolne postopke eno ali več sestavin integriranega sistema.

Člen 29 Obveščanje in kontrola

1. Komisijo je treba redno obveščati o uporabi integriranega sistema.

Komisija organizira izmenjavo mnenj v zvezi s tem z državami članicami.

2. V skladu s členom 37 Uredbe (ES) št. 1290/2005 lahko pooblaščeni predstavniki, ki jih imenuje Komisija, potem, ko o tem pravočasno obvestijo pristojne organe, ki jih to zadeva, opravijo:

(a) kakršen koli pregled ali kontrolo v zvezi z ukrepi, sprejetimi z namenom vzpostavitve in izvajanja integriranega sistema,

(b) kontrole specializiranih agencij in podjetij, navedenih v členu 23(3).

3. Brez vpliva na odgovornosti držav članic za izvajanje in uporabo integriranega sistema lahko Komisija zahteva pomoč specializiranih organov ali oseb, da bi olajšala vzpostavitev, spremljanje in uporabo integriranega sistema in zlasti da bi pristojnim organom držav članic zagotovila tehnično svetovanje, če bi zanj zaprosile.

POGLAVJE 5 DRUGE SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 30 Minimalne zahteve za prejemanje neposrednih plačil

1. Države članice ne odobrijo neposrednih plačil kmetu v enem od naslednjih primerov:

(a) če skupni znesek neposrednih plačil, ki se uveljavljajo ali jih je treba odobriti v danem koledarskem letu, ne presega 250 EUR, ali

(b) če upravičena površina kmetijskega gospodarstva, za katero se uveljavljajo ali je treba odobriti neposredna plačila, ne presega enega hektarja. Vendar lahko Ciper določi najmanjšo upravičeno površino na 0,3 hektarja, Malta pa na 0,1 hektarja.

Ne glede na to velja za kmete, ki imajo posebne pravice iz člena 45(1), pogoj iz točke (a).

2. Države članice se lahko na objektiven in nediskriminatoren način odločijo, da neposrednih plačil ne odobrijo družbam ali podjetjem v smislu drugega odstavka člena 48 Pogodbe, katerih glavne dejavnosti ne sestoje iz opravljanja kmetijske dejavnosti.

Člen 31 Plačilo

1. Plačila v okviru shem podpore, navedenih v Prilogi I, se v celoti izplačajo upravičencem, razen kjer ta uredba določa drugače.

2. Plačila se opravijo do dvakrat na leto v obdobju od 1. decembra do 30. junija naslednjega koledarskega leta.

3. Plačila v okviru shem podpore, navedenih v Prilogi I, se ne izvedejo, preden niso dokončane kontrole v zvezi s pogoji za upravičenost, ki jih mora opraviti država članica na podlagi člena 22.

4. Z odstopanjem od odstavka 2 tega člena in v skladu s postopkom iz člena 128(2) lahko Komisija:

(a) določi predplačila;

(b) države članice glede na proračunski položaj pooblasti, da pred 1. decembrom plačajo predplačila v regijah, kjer so kmetje zaradi izjemnih razmer v hudih finančnih težavah:

(i) v višini do 50 % plačil

ali

(ii) v višini do 80 % plačil v primeru, ko so predplačila že predvidena.

Člen 32 Klavzula o izogibanju

Brez vpliva na kakršne koli posebne določbe v posameznih shemah podpore se plačilo ne izplača upravičencem, za katere se ugotovi, da so umetno ustvarili pogoje, ki so potrebni za pridobitev takih plačil, da bi pridobili korist v nasprotju s cilji zadevne sheme podpore.

Člen 33 Pregled

Sheme podpore iz Priloge I se uporabljajo brez vpliva na možnost pregleda v katerem koli trenutku glede na ekonomski razvoj in proračunske razmere.

NASLOV IIISHEMA ENOTNEGA PLAČILA

POGLAVJE 1 SPLOŠNO IZVAJANJE

Člen 34 Pravice do plačila

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila je na voljo kmetom, če:

(a) imajo pravice do plačila, ki so jih pridobili v skladu z Uredbo (ES) št. 1782/2003;

(b) pridobijo pravice do plačila po tej uredbi:

(i) s prenosom,

(ii) iz nacionalne rezerve,

(iii) v skladu s Prilogo VII,

(iv) na podlagi člena 68(4)(c) in tretjega pododstavka člena 65(2).

2. Za namene tega naslova so kmetje, ki imajo pravice do plačila, kmetje, ki so jim bile pravice do plačila dodeljene ali so bile nanje dokončno prenesene.

Člen 35 Aktiviranje pravice do plačila na upravičeni hektar

1. Podpora v okviru sheme enotnega plačila se dodeli kmetom po aktiviranju pravice do plačila na upravičeni hektar. Aktivirane pravice do plačila dajejo pravico do izplačila zneskov, določenih v njih.

2. „Upravičen hektar“ pomeni

(a) katero koli kmetijsko površino kmetijskega gospodarstva, vključno s površinami, zasajenimi s hitro rastočim panjevcem (oznaka KN ex 0602 90 41), ki se uporablja za kmetijsko dejavnost oziroma, ki se, če se površine prav tako uporabljajo za nekmetijske dejavnosti, pretežno uporablja za kmetijske dejavnosti. Komisija v skladu s postopkom iz člena 128(2) te uredbe določi podrobna pravila o dovolitvi uporabe nekmetijskih dejavnosti na upravičenih hektarjih.

(b) katere koli površine, ki so bile upravičene v letu 2007 in ki

(i) ne izpolnjujejo več zahtev glede upravičenosti zaradi izvajanja Direktive Sveta 79/409/EGS[18] in Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta[19] ali

(ii) so v času trajanja zadevne sheme pogozdene v skladu s členom 31 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 ali členom 43 Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Hektarji izpolnjujejo pogoj za upravičenost kadar koli med koledarskim letom.

Člen 36 Prijava upravičenih hektarjev

1. Kmet prijavi parcele, ki ustrezajo upravičenemu hektarju, ki je vključen v katero koli pravico do plačila. Razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin so te parcele na razpolago kmetu na dan, ki ga določi država članica, vendar najpozneje na dan, ki je v tej državi določen za spremembo in dopolnitev zahtevka za pomoč.

Višjo silo ali izjemne okoliščine prizna pristojni organ v primerih, kot so:

(a) smrt kmeta;

(b) kmetova dolgotrajna nezmožnost za delo;

(c) huda naravna katastrofa, ki resno vpliva na kmetijsko zemljišče gospodarstva;

(d) uničenje prostorov za živali na kmetijskem gospodarstvu zaradi nesreče;

(e) epidemija živalske bolezni, ki prizadene del ali vso kmetovo živino.

2. Države članice lahko v ustrezno utemeljenih okoliščinah pooblastijo kmeta, da spremeni svojo prijavo, v kolikor spoštuje število hektarjev, ki ustrezajo njegovim pravicam do plačila, ter pogoje za dodelitev enotnega plačila za zadevno površino.

Člen 37 Sprememba pravic do plačila

Pravice do plačila na hektar se ne spremenijo, razen če ni določeno drugače.

Komisija v skladu s postopkom iz člena 128(2) te uredbe določi podrobna pravila za spremembo pravic do plačila zlasti v primeru delov pravic.

Člen 38 Večkratni zahtevki

Površina, ki ustreza številu upravičenih hektarjev, za katere se vloži enotni zahtevek za plačilo, je lahko predmet zahtevka za katero koli drugo neposredno plačilo, kakor tudi za katero koli drugo pomoč, ki ni zajeta s to uredbo, razen če ni določeno drugače.

Člen 39 Uporaba zemljišča v primeru odložene vključitve sadja in zelenjave

Če država članica uporabi možnost, predvideno v drugem pododstavku člena 51 Uredbe (ES) št. 1782/2003 (v nadaljnjem besedilu: „odloženo vključevanje sektorja sadja in zelenjave v shemo enotnega plačila“), parcele v regijah, ki jih odločitev zadeva, do najpozneje 31. decembra 2010 lahko niso upravičene, če se uporabljajo za:

(a) pridelavo sadja in zelenjave,

(b) pridelavo jedilnega krompirja in/ali

(c) nasade.

V primeru odložene vključitve iz prvega pododstavka se države članice lahko odločijo, da dovolijo pridelavo naknadnih posevkov na upravičenih hektarjih največ za obdobje treh mesecev, ki se začne vsako leto 15. avgusta. Vendar se lahko na zahtevo države članice ta datum spremeni v skladu s postopkom iz člena 128(2) za regije, kjer se žita običajno požanjejo bolj zgodaj iz podnebnih razlogov.

Člen 40 Uporaba zemljišč za pridelavo konoplje

1. Površine, ki se uporabljajo za pridelavo konoplje, so upravičene samo, če vsebnost tetrahidrokanabinola pri uporabljenih sortah ne presega 0,2 %. Države članice vzpostavijo sistem za preverjanje vsebnosti tetrahidrokanabinola v pridelku, ki se prideluje vsaj na 30 % površin, vezanih na konopljo. Če pa država članica uvede sistem predhodne odobritve za tako pridelavo, mora biti minimum vsaj 20 %.

2. V skladu s postopkom iz člena 128(2) je dodelitev plačil pogojena z uporabo certificiranih semen nekaterih sort.

Člen 41 Zgornja meja

1. Za vsako državo članico skupna vrednost vseh pravic do plačila ne sme presegati nacionalne zgornje meje, navedene v Prilogi VIII.

V primeru dodelitve pravic do plačila pridelovalcem vina in ob upoštevanju zadnjih podatkov, ki jih ji dajo na voljo države članice v skladu s [členoma 4a in 92(6)] Uredbe (ES) št. [ Uredba o vinu ], Komisija v skladu s postopkom iz člena 128(2) te uredbe prilagodi nacionalne zgornje meje, določene v Prilogi VIII k tej uredbi. Do 1. decembra leta pred koledarskim letom prilagoditve nacionalnih zgornjih meja, države članice sporočijo Komisiji regionalno povprečje vrednosti pravic iz točke B Priloge VII te uredbe.

2. Kadar je potrebno država članica preide na linearno znižanje vrednosti pravic, da zagotovi spoštovanje zgornje meje.

Člen 42 Nacionalna rezerva

1. Države članice upravljajo nacionalno rezervo, ki zajema razliko med zgornjo mejo, določeno v Prilogi VIII, in skupno vrednostjo vseh dodeljenih pravic do plačila.

2. Države članice lahko uporabijo nacionalno rezervo, da dodelijo prednostno in v skladu z objektivnimi merili pravice do plačila kmetom, ki začnejo opravljati kmetijsko dejavnost in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence.

3. Države članice, ki ne uporabijo člena 68(1)(c), lahko uporabijo nacionalno rezervo z namenom, da bi določile v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov in ne povzroča motenj trga in konkurence, pravice do plačila za kmete na območjih, na katerih se izvajajo programi prestrukturiranja in/ali razvoja, povezani z določeno obliko javne intervencije, ki so namenjeni preprečitvi opuščanja zemljišč in/ali kompenzaciji določene škode, ki jo utrpijo kmetje na navedenih območjih.

4. Pri uporabi tega člena lahko države članice povečajo znesek na enoto in/ali število pravic, dodeljenih kmetom.

Člen 43 Neizkoriščene pravice do plačila

Vsaka pravica do plačila, ki ni bila aktivirana v obdobju 2 let, se dodeli v nacionalno rezervo, razen v primeru višje sile in izjemnih okoliščin v smislu člena 36(1).

Člen 44 Prenos pravic do plačila

1. Pravice do plačila se lahko prenesejo le na drugega kmeta s sedežem v isti državi članici, razen v primeru prenosa na podlagi dejanskega ali pričakovanega dedovanja.

Vendar se tudi v primeru dejanskega ali pričakovanega dedovanja lahko pravice do plačila uporabijo le v državi članici, kjer so bile ugotovljene.

Država članica lahko določi, da se pravice do plačila lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji.

2. Pravice do plačila se lahko prenesejo s prodajo ali katero koli drugo obliko dokončnega prenosa, z ali brez zemljišča. Po drugi strani pa se zakup ali podobne vrste prenosa dovolijo le, če prenos pravic do plačila vključuje prenos ustreznega števila upravičenih hektarjev.

3. V primeru prodaje pravic do plačila, z ali brez zemljišča, lahko države članice v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti določijo, da se del prodanih pravic do plačila vrne v nacionalno rezervo, ali da se njihov znesek na enoto zmanjša v prid nacionalne rezerve v skladu z merili, ki jih določi Komisija v skladu s postopkom iz člena 128(2).

Člen 45 Pogoji za posebne pravice

1. Če ni drugače določeno, veljajo za pravice do plačila, določene v skladu z oddelkom 2 poglavja 3 naslova III in členom 71 m Uredbe (ES) št. 1782/2003, v nadaljnjem besedilu: „posebne pravice“, pogoji, določeni v odstavkih 2 in 3 tega člena.

2. Z odstopanjem od člena 35(1), kmetu, ki ima posebne pravice država članica dovoli odstopanje od zahteve, da aktivira pravice z enakovrednim številom upravičenih hektarjev pod pogojem, da ohrani najmanj 50 % kmetijske dejavnosti, ki jo je opravljal v koledarskih letih 2000, 2001, izražene v glavah velike živine (GVŽ).

Pogoj iz prvega pododstavka ne velja za Malto.

Posebne pravice se ne spreminjajo.

3. V primeru prenosa posebnih pravic prevzemnik nima pravice do odstopanja iz odstavka 2, razen v primeru dedovanja ali pričakovanega dedovanja.

Člen 46 Revizija pravic do plačila

V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice najpozneje do 1. avgusta 2009 in v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti odločijo, da od leta 2010 preidejo na približevanje vrednosti pravic do plačila, vzpostavljenih v skladu s poglavji I do IV naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003. V ta namen se lahko opravijo postopne spremembe v najmanj treh predhodno določenih letnih korakih in v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

Znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme v nobenem od teh letnih korakov preseči 50 % razlike med njeno začetno vrednostjo in vrednostjo, ki se uporablja po dokončanju zadnjega letnega koraka.

Države članice se lahko odločijo, da uporabijo prejšnje pododstavke na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in/ali regionalni kmetijski potencial.

POGLAVJE 2 REGIONALNO IN DELNO IZVAJANJE

ODDELEK 1 REGIONALNO IZVAJANJE

ČLEN 47 Regionalno dodelitev zgornje meje, navedene v členu 41

1. Država članica, ki je uvedla shemo enotnega plačila v skladu s poglavji 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, se lahko najpozneje do 1. avgusta 2009 odloči, da bo uporabljala shemo enotnega plačila od leta 2010 na regionalni ravni pod pogoji, določenimi v tem oddelku.

2. Države članice opredelijo regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna ali administrativna struktura in/ali regionalni kmetijski potencial.

Države članice z manj kot tremi milijoni upravičenih hektarjev se lahko obravnavajo kot ena regija.

3. Država članica porazdeli zgornjo mejo, navedeno v členu 41, med regije v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

Člen 48 Regionalizacija sheme enotnega plačila

1. V ustrezno utemeljenih primerih se lahko države članice odločijo, da razdelijo največ 50 % regionalne zgornje meje, določene v členu 47, med vse kmete, katerih kmetijska gospodarstva se nahajajo v zadevni regiji, vključno s tistimi, ki nimajo pravic do plačila.

2. Kmetje prejmejo pravice do plačila, katerih znesek na enoto se izračuna tako, da se ustrezni del regionalne zgornje meje, določene v členu 48, deli s številom upravičenih hektarjev v smislu člena 35(2), določenih na regionalni ravni.

Vrednost teh pravic do plačila se poveča v primerih, ko ima kmet do 15. maja 2010 pravice do plačila, ki jih urejajo poglavja 1 do 4 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003. V ta namen se regionalni znesek na enoto vsake od njegovih pravic do plačila poveča za znesek, izračunan na podlagi skupne vrednosti pravic do plačila, ki jih ima do 15. maja 2010. Ta povečanja se izračunajo v okviru meja preostalega dela regionalne zgornje meje po uporabi odstavka 1 tega člena.

3. Število pravic na kmeta je enako številu hektarjev, ki jih kmet prijavi v letu 2010, v skladu s členom 35(2), razen v primeru višje sile ali izjemnih okoliščin v smislu člena 36(1).

4. Pravice do plačila, ki jih kmetje imajo pred delitvijo iz odstavkov 1 in 2, se razveljavijo in nadomestijo z novimi pravicami iz odstavka 3.

Člen 49 Revizija pravic do plačila

1. V utemeljenih primerih se lahko države članice, ki uporabijo člen 48 te uredbe, najpozneje do 1. avgusta 2009 in v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti odločijo, da od leta 2011 postopno preidejo na poenotenje vrednosti pravic do plačila, določenih v tem oddelku ali v oddelku 1 poglavja 5 Naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003. V ta namen lahko za te pravice postopno uvedejo spremembe v skladu z najmanj dvema predhodno določenima letnima korakoma ter objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

2. V utemeljenih primerih se lahko države članice, ki so uvedle shemo enotnega plačila v skladu z oddelkom 1 poglavja 5 Naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, najpozneje do 1. avgusta 2009 in v skladu s splošnimi načeli zakonodaje Skupnosti odločijo, da do leta 2010 postopno preidejo na poenotenje vrednosti pravic do plačila, določenih v navedenem oddelku, tako da za te pravice postopno uvedejo spremembe v skladu z najmanj tremi predhodno določenimi letnimi koraki ter objektivnimi in nediskriminatornimi merili.

Pododstavek 1 se uporablja brez vpliva na odločitve, ki jih države članice sprejmejo pri uporabi člena 63(3) Uredbe (ES) št. 1782/2003

3. Znižanje vrednosti katere koli pravice do plačila ne sme v nobenem od letnih korakov iz odstavkov 1 in 2 preseči (biti večje od) 50 % razlike med njeno začetno vrednostjo in vrednostjo, ki velja po izvedbi zadnjega letnega koraka.

4. Države članice se lahko odločijo, da uporabijo odstavke 1, 2 in 3 na ustrezni geografski ravni, ki se določi v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili, kot so njihova institucionalna in/ali administrativna struktura ali regionalni kmetijski potencial.

Člen 50 Raba zemljišč

Če država članica, ki uporabila odloženo vključitev sektorja pridelave sadja in zelenjave, uporabi odstopanje, predvideno v členu 60 Uredbe (ES) št. 1782/2003, lahko kmetje v skladu z navedenim členom uporabijo parcele, prijavljene po členu 36 te uredbe, za pridelavo sadja in zelenjave ter jedilnega krompirja.

Člen 51 Travinje

V primeru uporabe člena 48 lahko države članice v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili v okviru regionalnih zgornjih mej ali dela regionalnih zgornjih mej določijo tudi različne vrednosti na enoto pravic, ki se dodelijo kmetom, kot so navedeni v členu 48(1).

(a) za hektarje, ki se uporabljajo kot travinje na datum, ki je predviden za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje, ali pa

(b) za hektarje, ki se uporabljajo kot trajni pašniki na datum, ki je predviden za zahtevke za pomoč na površino za leto 2008, in za vse druge upravičene hektarje.

Člen 52 Pogoji za pravice, določene v skladu s tem oddelkom

1. Pravice do plačila, določene v skladu s tem oddelkom ali oddelkom 1 poglavja 5 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003, se lahko prenesejo ali uporabijo le v isti regiji ali med regijami, kjer so pravice na hektar enake.

2. Če v tem oddelku ni določeno drugače, se uporabljajo druge določbe tega naslova.

Oddelek 2 DELNO IZVAJANJE

ČLEN 53 Splošne določbe

1. Katera koli država članica, ki je izključila plačila za ovce in koze ter govedo iz sheme enotnega plačila po pogojih iz členov 67 in 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003, se lahko do 1. avgusta 2009 odloči, da bo še naprej uporabljala shemo enotnega plačila od leta 2010 po pogojih, določenih v tem oddelku in v skladu z odločitvijo, sprejeto v skladu s členom 64(1) Uredbe (ES) št. 1782/2003. Vendar se države članice lahko odločijo, da bodo določile del sestavin nacionalne zgornje meje, ki se uporablja za dodatna plačila kmetom v skladu s členom 55(1) te uredbe, nižje od stopnje, ki je določena v členu 64(1) Uredbe (ES) št. 1782/2003.

Če je država članica izključila nekatera plačila za sadje in zelenjavo iz sheme enotnega plačila na podlagi uporabe člena 68 b Uredbe (ES) št. 1782/2003, uporabi shemo enotnega plačila v skladu s pogojem, določenim v tem oddelku in v skladu s odločitvijo, sprejeto v skladu s členom 68 b (1) in (2) navedene uredbe.

2. Glede na odločitev vsake države članice Komisija določi v skladu s postopkom iz člena 128(2) zgornjo mejo za vsako neposredno plačilo iz členov 54, 55 in 56.

Ta zgornja meja je enaka sestavini vsake vrste neposrednega plačila v nacionalnih zgornjih mejah iz člena 41, ki se pomnoži z odstotki znižanja, ki ga uporabijo države članice v skladu s členi 54, 55 in 56.

Skupnih znesek določenih zgornjih meja se odšteje od nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 v skladu s postopkom iz člena 128(2).

Člen 54 Plačila za ovce in koze

Države članice lahko zadržijo 50 % sestavine nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 za plačila za ovce in koze iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003, in izplačajo kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki redijo ovce in koze, pod pogoji, določenimi v oddelku 7 poglavja 1 naslova IV te uredbe in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 53(2).

Člen 55 Plačila za goveje in telečje meso

1. Države članice, ki so v skladu s členom 68(2)(a)(i) Uredbe (ES) št. 1782/2003 zadržale vso ali del sestavine nacionalnih zgornjih meja, navedenih v členu 41 te uredbe, ki ustreza premiji za krave dojilje iz Priloge VI k Uredbi (ES) št. 1782/2003, izplačajo kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri za ohranjanje krav dojilj pod pogoji, določenimi v oddelku 8 poglavja 1 naslova IV te uredbe, in v okviru zgornje meje, določene v skladu s členom 53(2).

2. V letu 2010 in 2011 države članice, ki so v skladu s členom 68(1), 68(2)(a)(ii) ali 68(2)(b) Uredbe (ES) št. 1782/2003 zadržale vse ali del nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 te uredbe, ki ustrezajo klavnim premijam za teleta, klavnim premijam za živali, razen za teleta, ali posebni premijo za moško govedo, lahko kmetom izplačajo dodatno plačilo. Dodatna plačila se odobrijo za zakol telet, za zakol govejih živali, razen za teleta, in za rejo goveda moškega spola, pod pogoji, določenimi v oddelku 8 poglavja 1 naslova IV. Dodatno plačilo se izplača na 50 % ravni, ki se uporabi po členu 68 Uredbe (ES) št. 1782/2003 in v okviru meje, določene v skladu s členom 53(2) te uredbe.

Člen 56 Prehodna plačila za sadje in zelenjavo

1. Države članice zadržijo do 31. decembra 2011 do 50 % sestavine nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 te uredbe za paradižnik v skladu z odločitvijo, ki so jo sprejele v skladu s členom 68b(1) Uredbe (ES) št. 1782/2003.

V tem primeru in v okviru meje zgornje meje, določene v skladu s členom 53(2) te uredbe, zadevna država članica izplača kmetom vsako leto dodatno plačilo.

Dodatno plačilo se odobri kmetom, ki pridelujejo paradižnik po pogojih, določenih v oddelku 5 poglavja 1 naslova IV te uredbe.

2. Države članice zadržijo v skladu z odločitvijo, ki so jo sprejele v skladu s členom 68 b (2) Uredbe (ES) št. 1782/2003:

(a) do 31. decembra 2010 do 100 % sestavine nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 te uredbe za pridelke sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin, navedenih v tretjem pododstavku tega odstavka; in

(b) od 1. januarja 2011 do 31. decembra 2012 do 75 % sestavine nacionalnih zgornjih meja iz člena 41 te uredbe za pridelke sadja in zelenjave, razen enoletnih poljščin, navedenih v tretjem pododstavku tega odstavka.

V tem primeru in v okviru zgornje meje, določene v skladu s čle