EVROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 5.4.2022 COM(2022) 150 final 2022/0099(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o fluoriranih toplogrednih plinih, spremembi Direktive (EU) 2019/1937 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 517/2014 (Besedilo velja za EGP) {SEC(2022) 156 final} - {SWD(2022) 95 final} - {SWD(2022) 96 final} - {SWD(2022) 97 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Z evropskim zelenim dogovorom se je začela nova strategija EU za rast, katere cilj je preobraziti EU v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom. Komisija je s tem dogovorom znova potrdila svoj cilj povečati podnebne cilje in zagotoviti, da bo Evropa do leta 2050 prva podnebno nevtralna celina. Cilj dogovora je tudi zaščititi zdravje in dobrobit državljanov pred tveganji in vplivi, povezanimi z okoljem. Zaradi nujnosti podnebnih ukrepov je EU z Uredbo (EU) 2021/1119 (evropska podnebna pravila), ki je bila sprejeta leta 2021, povečala svoje podnebne ambicije. Podnebna pravila določajo zavezujoč cilj zmanjšanja neto emisij toplogrednih plinov za najmanj 55 % do leta 2030 v primerjavi z letom 1990 in zagotovitve podnebne nevtralnosti EU najpozneje do leta 2050. EU je tudi povečala svoj prvotni nacionalno določeni prispevek v skladu s Pariškim sporazumom o podnebnih spremembah z najmanj 40-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 na najmanj 55-odstotno zmanjšanje neto emisij toplogrednih plinov. Za uresničitev teh ciljev in omejitev dviga povprečne globalne temperature na 1,5 °C je treba okrepiti vse instrumente, ki so pomembni za razogljičenje gospodarstva EU; uredba o fluoriranih toplogrednih plinih (v nadaljnjem besedilu: F-plini) je ključni instrument v zvezi z emisijami navedenih plinov. F-plini so kemikalije, ki jih ustvarja človek in ki so zelo močni toplogredni plini, pogosto več tisočkrat močnejši od ogljikovega dioksida (CO2). Ti plini se tako kot ogljikov dioksid, metan in dušikov oksid uvrščajo v skupino emisij toplogrednih plinov, ki jih ureja Pariški sporazum o podnebnih spremembah. Danes emisije F-plinov predstavljajo 2,5 % vseh emisij toplogrednih plinov EU, vendar se je njihova količina v nasprotju z emisijami drugih toplogrednih plinov, ki so se zmanjšale, med letoma 1990 in 2014 podvojila. F-plini so namreč v preteklosti običajno nadomestili ozonu škodljive snovi na območjih EU, kjer je bila uporaba teh snovi prepovedana zaradi zaščite stratosferskega ozonskega plašča v skladu z Montrealskim protokolom o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz leta 1987 (v nadaljnjem besedilu: Protokol). Uredba (EU) št. 517/2014 o fluoriranih toplogrednih plinih (v nadaljnjem besedilu: uredba o F-plinih) je bila sprejeta, da bi se trend povečevanja emisij F-plinov obrnil. Najpomembnejša skupina F-plinov v smislu emisij, ki vplivajo na podnebje, so fluorirani ogljikovodiki, glavna novost v uredbi o F-plinih pa je bila uvedba postopnega zmanjševanja količin fluoriranih ogljikovodikov v EU, in sicer sistema kvot za izvajanje načrta postopnega zmanjševanja količine fluoriranih ogljikovodikov, ki jo lahko uvozniki in proizvajalci vsako leto dajo na trg. Politiko EU na področju F-plinov je treba razumeti v kontekstu nedavnega posebnega poročila Medvladnega panela za podnebne spremembe (IPCC). Za omejitev dviga globalne temperature na 1,5 °C je treba do leta 2050 na svetovni ravni zmanjšati emisije F-plinov za do 90 % v primerjavi z letom 2015. Da bi se trend povečevanja emisij fluoriranih ogljikovodikov in njihovega vpliva na podnebje obrnil, so se pogodbenice Protokola kljub temu, da fluorirani ogljikovodiki ne tanjšajo ozonskega plašča, leta 2016 s kigalijsko spremembo odločile za postopno zmanjšanje količin fluoriranih ogljikovodikov na svetovni ravni, v okviru katerega se bosta proizvodnja in poraba fluoriranih ogljikovodikov v naslednjih 30 letih na svetovni ravni zmanjšali za več kot 80 %. To pomeni, da mora vsaka pogodbenica upoštevati načrt zmanjšanja porabe in proizvodnje fluoriranih ogljikovodikov, izdajati dovoljenja za uvoz in izvoz fluoriranih ogljikovodikov ter o njih poročati. Znanstveniki so ocenili, da bo zgolj kigalijska sprememba dvig temperature do konca stoletja zmanjšala za 0,4 °C. Kot je ugotovljeno v oceni, ki jo je pripravila Komisija, je uredba o F-plinih privedla do ustavitve povečevanja emisij F-plinov in njihovega vsakoletnega zmanjšanja od leta 2015. Poleg tega se je med letoma 2015 in 2019 količina fluoriranih ogljikovodikov na trgu EU v metričnih tonah zmanjšala za 37 %, v tonah ekvivalenta CO2 pa za 47 %. Pri številnih vrstah opreme, pri katerih so se tradicionalno uporabljali F-plini, je prišlo do jasnega prehoda na uporabo alternativ z nižjim potencialom globalnega segrevanja, vključno z naravnimi alternativami (kot so CO2, amoniak, ogljikovodiki, voda). Vendar prihranki emisij, ki naj bi se dosegli do leta 2030, ne bodo v celoti doseženi, obstajajo pa še neizkoriščene možnosti za zagotovitev še večjih prihrankov emisij. Poleg tega uredba o F-plinih, ki je bila sicer sprejeta pred kigalijsko spremembo in je bila ključnega pomena za sklenitev tega globalnega sporazuma, ne more v celoti zagotoviti izpolnjevanja vseh obveznosti (zlasti po letu 2030). Leta izkušenj, pridobljenih pri izvajanju Uredbe, in povratne informacije, ki so jih zagotovili deležniki, potrjujejo, da je treba v zvezi s sistemom kvot obravnavati več izzivov. Ti izzivi zajemajo vse od nezakonitih dejavnosti, vključno s tihotapljenjem in nepoštenimi trgovci z zgolj špekulantskimi nameni, do pomanjkanja usposobljenih tehničnih delavcev. Odpraviti je treba tudi nekatere vrzeli pri spremljanju, izboljšati učinkovitost dejavnosti poročanja in preverjanja ter dodatno pojasniti več obstoječih pravil, saj je večina deležnikov iz sektorja, nevladnih organizacij in organov izpostavila, da bi moral biti to pomemben cilj pregleda. Tako je bilo jasno, da bi bilo treba glavne elemente Uredbe ohraniti, hkrati pa izpopolniti in dodati več določb. Splošni cilji politik EU na področju F-plinov so: (1)preprečiti dodatne emisije F-plinov in tako prispevati k podnebnim ciljem EU; (2)zagotoviti skladnost s Protokolom v smislu obveznosti, povezanih s fluoriranimi ogljikovodiki. Nastajanje emisij je mogoče preprečiti na dva načina: s preprečevanjem, da se F-plini sploh uporabljajo (tj. z zmanjšanjem povpraševanja po F-plinih), in zagotovitvijo ukrepov za preprečevanje emisij ali uhajanj pri proizvodnji, uporabi in odstranjevanju plinov (zadrževanje). Specifični cilji politike na področju F-plinov so torej: ·odvračati od uporabe F-plinov z visokim potencialom globalnega segrevanja in spodbujati uporabo alternativnih snovi ali tehnologij, ki zagotavljajo nižje emisije toplogrednih plinov brez ogrožanja varnosti, funkcionalnosti in energijske učinkovitosti; ·preprečiti uhajanje iz opreme in zagotoviti ustrezno ravnanje z odpadnimi F-plini v aplikacijah; ·krepiti trajnostno rast, spodbujati inovacije in razvijati zelene tehnologije z izboljšanjem tržnih priložnosti za alternativne tehnologije in pline z nizkim potencialom globalnega segrevanja. Na podlagi ugotovitev iz ocene Uredbe ima Komisija pri pregledu naslednje cilje: (1)doseči dodatno zmanjšanje emisij F-plinov, ki bo prispevalo k doseganju 55-odstotnega zmanjšanja emisij do leta 2030 in ogljične nevtralnosti do leta 2050;

(2)zagotoviti popolno skladnost s Protokolom; (3)omogočiti boljše izvajanje in izvrševanje na področjih nezakonite trgovine, delovanja sistema kvot in potreb po usposabljanju o alternativah F-plinom; (4)izboljšati spremljanje in poročanje, da bi se zapolnile obstoječe vrzeli ter izboljšala kakovost postopkov in podatkov za zagotavljanje skladnosti; (5)izboljšati jasnost in notranjo skladnost v podporo boljšemu izvajanju in razumevanju pravil. Pobuda prispeva k izvajanju agende za trajnostni razvoj do leta 2030 in doseganju njenih ciljev trajnostnega razvoja, zlasti boju proti podnebnim spremembam. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Komisija je z namenom doseganja pravno zavezujočih podnebnih ciljev iz evropskih podnebnih pravil v spremembi uredbe o porazdelitvi prizadevanj predlagala okrepitev ciljev držav članic glede zmanjšanja emisij v obdobju 2021–2030. Uredba o porazdelitvi prizadevanj ureja emisije iz sektorjev, ki niso vključeni v obstoječi sistem EU za trgovanje z emisijami, emisije F-plinov pa predstavljajo skoraj 5 % emisij, ki jih ureja navedena uredba. Posamezni cilji držav članic se nanašajo na ta skupen nabor toplogrednih plinov. EU oziroma države članice torej nimajo nobenih zavezujočih ciljev, ki bi se nanašali posebej na emisije F-plinov. Vendar je ključnega pomena, da se emisije F-plinov zmanjšajo predvsem na podlagi uredbe o F-plinih, saj se je izkazalo, da je takšno ukrepanje na evropski ravni uspešno in stroškovno učinkovito. Takšno ukrepanje bo dopolnilo dodatne ukrepe za zmanjšanje količine F-plinov, ki jih je bolje sprejeti na nacionalni ravni v skladu z načelom subsidiarnosti, na primer dodatne ukrepe politike ravnanja z odpadki, strožji nadzor sektorjev ali finančne spodbude za alternativne rešitve. Ukrepi, sprejeti na ravni Unije in nacionalni ravni v zvezi z vsemi vrstami emisij, morajo skupaj zagotoviti, da lahko vsaka država članica učinkovito doseže svoje nacionalne cilje glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, določene v uredbi o porazdelitvi prizadevanj. Uredba o F-plinih zajema vse sektorje, v katerih nastajajo znatne emisije F-plinov, dopolnjuje pa jo Direktiva 2006/40/ES o emisijah iz klimatskih naprav v motornih vozilih, v skladu s katero je od leta 2017 uporaba hladilnih sredstev s potencialom globalnega segrevanja nad 150 v novih osebnih avtomobilih izrecno prepovedana. Pred to prepovedjo se je kot hladilno sredstvo uporabljal fluoriran ogljikovodik s potencialom globalnega segrevanja 1 430. •Skladnost z drugimi politikami Unije Predlagana uredba (in veljavna uredba o F-plinih) je z več vidikov podobna Uredbi (ES) št. 1005/2009 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (v nadaljnjem besedilu: uredba o ozonu), ki je prav tako predmet revizije. Ti dve uredbi morata skupaj zagotoviti, da bo Unija izpolnjevala svoje obveznosti, povezane s fluoriranimi ogljikovodiki in snovmi, ki tanjšajo ozonski plašč, iz Protokola. Pregleda navedenih uredb sicer nimata neposrednega medsebojnega vpliva, vendar vplivata na podobne deležnike, sektorje in dejavnosti (trgovino, uporabo opreme itd.) ter vključujeta podobne nadzorne ukrepe, vključno s sistemom izdajanja dovoljenj za trgovanje, ki ga zahteva Protokol. Predstavniki industrije in organi so zato pozvali k tesni uskladitvi zadevnih pravil (npr. pravil o carinskih kontrolah in uhajanju, opredelitev pojmov itd.). Prispevek revidirane uredbe o F-plinih k doseganju ciljev glede zmanjšanja toplogrednih plinov na ravni držav članic iz uredbe o porazdelitvi prizadevanj dopolnjuje revizija Direktive 2010/75/EU o industrijskih emisijah, ki bo zajela dejavnosti, ki povzročajo približno 15 % vseh emisij toplogrednih plinov v EU, ki niso vključene v sistem trgovanja z emisijami. Direktiva o industrijskih emisijah se osredotoča zlasti na emisije onesnaževal in emisije toplogrednih plinov iz industrijskih virov, ki niso vključene v sistem EU za trgovanje z emisijami. Nasprotno pa sta uredba o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč, in uredba o F-plinih osredotočeni zlasti, a ne izključno na dajanje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, in fluoriranih plinov na trg ter njihovo uporabo, da bi se preprečile emisije teh kemikalij, ki so zelo močni toplogredni plini. Direktiva o industrijskih emisijah ponuja priložnost za sistematično obravnavo emisij F-plinov kot ključnega okoljskega parametra pri pripravi referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnikah za industrijske sektorje. Ti dokumenti so podlaga za določitev mejnih vrednosti emisij F-plinov in ozonu škodljivih snovi za industrijske obrate. Posodobljena bo tudi Uredba (ES) št. 166/2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal, da bi se izboljšala poročanje in javna dostopnost informacij o emisijah onesnaževal in toplogrednih plinov, v prihodnosti pa naj bi navedena uredba omogočila večjo podrobnost podatkov o emisijah F-plinov in ozonu škodljivih snovi iz teh obratov. Glede na pomen posrednih emisij, ki nastajajo zaradi porabe energije pri opremi, ki vsebuje F-pline, so vzpostavljene tudi tesne sinergije z energetskimi politikami, zlasti z Direktivo 2009/125/ES o okoljsko primerni zasnovi. Predlog je v skladu z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, saj se v njem upoštevajo le alternativne rešitve, ki so vsaj toliko energijsko učinkovite kot oprema, pri kateri se uporabljajo tradicionalni F-plini. Posebna pozornost je bila namenjena tudi dejstvu, da bo razogljičenje energetskega sistema zahtevalo visok porast uporabe toplotnih črpalk z F-plini, ki se trenutno tržijo v Uniji. To je zlasti posledica nedavnega geopolitičnega razvoja dogodkov, ki zahteva večjo uporabo toplotnih črpalk za zmanjšanje odvisnosti od nafte in plina, kot je opisano v sporočilu o ukrepih RePowerEU. Za doseganje podnebne nevtralnosti je pomembno, da se vzpostavijo politike, ki zagotavljajo čim večjo energijsko učinkovitost in omejujejo neposredne emisije F-plinov. To je še posebej pomembno, saj bo vsaka oprema za toplotne črpalke z F-plini, ki se da v uporabo danes, privedla do sproščanja neposrednih emisij toplogrednih plinov še veliko let v prihodnosti, in sicer zaradi uhajanja, potrebnega servisiranja z več F-plini in morebitnih emisij ob vključitvi opreme v tok odpadkov. Če je mogoče, se je treba temu izogniti, zato so bili nekateri izdelki prepovedani. Na splošno se ocenjuje, da ima predlagana revizija sistema kvot, ki temelji na prednostni možnosti iz ocene učinka, zadostno rezervo, da omogoča takšno povečanje uporabe toplotnih črpalk. V zvezi z določbami o uvozu in poročanju so vzpostavljene sinergije z zakonodajo REACH, saj navedene določbe vplivajo na uvoznike fluoriranih plinov. Podrobnejši zbrani podatki in strožje uvozne zahteve glede sistema kvot iz uredbe o F-plinih bi se lahko uporabili za izboljšanje pregleda in izpolnjevanja obveznosti glede registracije iz zakonodaje REACH, kot so izpostavili predstavniki kemične industrije. Pregledani predlog močno krepi povezave s carino, nadzorom trga, okoljsko kriminaliteto in žvižgaštvom, saj so v njem določene konkretne obveznosti gospodarskih subjektov in pristojnih organov za zmanjšanje nezakonitih dejavnosti, vključno s tihotapljenjem, in zaščito okoljske celovitosti Uredbe. Vzpostavljene so tudi neposredne povezave s politiko odpadkov, saj je konec življenjske dobe ključna faza, v kateri se sprosti veliko emisij, če se ne zagotovi izpolnjevanje obstoječih obveznosti. Obveznosti glede zajemanja, določene v uredbi o F-plinih, dopolnjujejo sklici v ustrezni zakonodaji o odpadkih (npr. direktivi o odpadni električni in elektronski opremi ter direktivi o pošiljkah odpadkov). Sheme okrepljene odgovornosti proizvajalca, ki se spodbujajo z uredbo o F-plinih, bi lahko bistveno prispevale k izboljšanju sedanjih praks in zmanjšanju emisij ob koncu življenjske dobe. To je priložnost, ki bi se lahko izkoristila v okviru tekoče revizije okvirne direktive o odpadkih. Nenazadnje je stalno in pravočasno posodabljanje varnostnih standardov ter kodeksov in zakonodaje na vseh ravneh, in sicer na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni, ključnega pomena, da bi sledili hitremu razvoju tehnologij in zagotovili, da se lahko uporaba podnebju prijaznih hladilnih sredstev čim bolj poveča brez ogrožanja varnosti. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Ta predlog temelji na členu 192(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije v skladu s cilji ohranjanja, varovanja in izboljšanja kakovosti okolja, varovanja zdravja ljudi ter spodbujanja ukrepov na mednarodni ravni za obvladovanje podnebnih sprememb. •Subsidiarnost

Predlog dopolnjuje zakonodajo EU, ki na ravni EU obstaja od leta 2006, in je jasno skladen z načelom subsidiarnosti iz razlogov, navedenih v nadaljevanju. Prvič, varstvo podnebnega sistema je čezmejno vprašanje, obseg težave pa zahteva ukrepanje po vsem svetu. Drugič, najučinkovitejši ukrep je prepoved ali omejitev uporabe F-plinov ali izdelkov in opreme z F-plini oziroma njihovega dajanja na trg. Za delovanje notranjega trga EU in prosti pretok blaga je zelo zaželeno, da se takšni ukrepi sprejmejo na ravni EU. Tretjič, Protokol obravnava EU kot organizacijo za regionalno gospodarsko povezovanje, zato mora EU izpolnjevati obveznosti iz Protokola na ravni Unije (npr. glede poročanja, sistema izdajanja dovoljenj, postopnega zmanjševanja porabe). Za to je potrebna ustrezna zakonodaja na isti ravni; zelo težko ali celo neizvedljivo bi bilo doseči skladnost s 27 različnimi nacionalnimi sistemi. Edina izjema v zvezi z določbo o organizacijah za regionalno gospodarsko povezovanje je načrt postopnega zmanjševanja proizvodnje fluoriranih ogljikovodikov iz Protokola, ki zahteva skladnost na ravni držav članic. Nekatere države članice so vseeno zahtevale, da se proizvodnja ureja tudi na ravni EU, saj bi to zadevnim podjetjem zagotovilo večjo prožnost. •Sorazmernost Predlog je skladen z načelom sorazmernosti. Predlog zagotavlja, da se bodo emisije F-plinov dodatno zmanjšale in da bo EU še naprej izpolnjevala svoje mednarodne obveznosti, določene v Protokolu, glede postopnega zmanjševanja proizvodnje in porabe fluoriranih ogljikovodikov. Predlagani ukrepi temeljijo na temeljiti oceni stroškovne učinkovitosti, ki kaže, da mejni stroški zmanjšanja emisij v nobenem sektorju ne presegajo stroškov, ki naj bi jih zaradi potrebnega prehoda na podnebno nevtralnost do leta 2050 imeli drugi gospodarski sektorji. Poleg tega bodo blažilni ukrepi dolgoročno na splošno zagotovili prihranke pri stroških. Nekaj ukrepov bo nekoliko povečalo upravno breme za industrijo, vendar so nekateri ukrepi nujni za zagotavljanje skladnosti s Protokolom, drugi pa potrebni za olajšanje ustreznega izvrševanja pravil in spremljanja prihodnjih groženj. Slednji ukrepi ne bodo povzročili visokih stroškov. Na področjih, na katerih bi bilo cilje morda lažje doseči z ukrepi na drugih področjih politike, na primer z zakonodajo o odpadkih, niso predlagane podrobne določbe. Ravni koristi teh ukrepov ne bi bilo mogoče doseči z enako stroškovno učinkovitostjo za industrijo in države članice, če bi se v državah članicah uvedlo 27 različnih dodatnih politik na področju F-plinov. •Izbira instrumenta Izbrani pravni instrument je uredba, saj je namen predloga nadomestiti in izboljšati uredbo o F-plinih, obenem pa ohraniti njeno splošno strukturo o nadzornih ukrepih. Uredba o F-plinih se je izkazala kot učinkovita. Ker predlog vključuje več sprememb in prilagoditev strukture uredbe o F-plinih, bi bilo treba to uredbo razveljaviti in jo nadomestiti z novo, da se zagotovi pravna jasnost. Kakršne koli večje spremembe (tj. razveljavitev ali sprememba v direktivo) bi neupravičeno obremenile države članice in povzročile dodatno negotovost za podjetja, dejavna v tem sektorju. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA •Naknadna ocena Komisija je uredbo o F-plinih ocenila v skladu z zahtevami glede boljšega pravnega urejanja in členom 21(2) uredbe o F-plinih, v katerem je določeno, da mora Komisija do 31. decembra 2022 objaviti izčrpno poročilo o učinkih Uredbe. V oceni je bilo ugotovljeno, da je bila uredba o F-plinih večinoma učinkovita pri izpolnjevanju svojih prvotnih ciljev zmanjšanja emisij F-plinov in prispevanja k sklenitvi mednarodnega sporazuma o zmanjšanju količine fluoriranih ogljikovodikov. Ugotovljeno je bilo tudi, da je bila kombinacija posameznih ukrepov učinkovita pri doseganju teh ciljev. Neposreden rezultat zakonodaje je, da se emisije F-plinov po desetletju naraščanja od leta 2015 vsako leto zmanjšajo. Ti prihranki emisij so bili doseženi z zelo nizkimi stroški zmanjševanja emisij, povezanimi s tehnološkimi spremembami (v povprečju 6 EUR na tono ekvivalenta CO2), in brez zmanjšanja energijske učinkovitosti zadevne opreme. Uredba o F-plinih je z ohranitvijo enakih obveznosti po vsej EU ohranila visoke okoljske cilje, zadevnim industrijam in podjetjem pa obenem zagotovila enake konkurenčne pogoje na notranjem trgu. V oceni je bilo poleg tega ugotovljeno, da se je od sprejetja Uredbe zaradi več pomembnih dogodkov (zlasti sprejetja evropskega zelenega dogovora in spremembe mednarodnega političnega okolja s Pariškim sporazumom in kigalijsko spremembo) spremenil okvir zadevne politike, kar pomeni, da uredba EU o F-plinih svojemu namenu ne ustreza v celoti, kar zadeva izkoriščanje neizkoriščenih možnosti za dodatno zmanjšanje emisij in zagotavljanje prihodnje skladnosti s Protokolom. Rezultati modeliranja kažejo, da bo zmanjšanje emisij F-plinov leta 2030 manjše, kot je bilo predvideno v oceni učinka iz leta 2012, katere cilj je bil prispevati k doseganju prejšnjega podnebnega cilja za leto 2030 (vsaj 40-odstotno zmanjšanje v primerjavi z letom 1990). Poleg tega se v nekaterih sektorjih še vedno uporabljajo in izpuščajo F-plini, ki močno vplivajo na segrevanje ozračja, čeprav bi se bilo temu mogoče izogniti (npr. ob upoštevanju tehnološkega napredka), obstajajo pa tudi emisije iz sektorjev ali snovi, ki trenutno niso vključene na področje uporabe Uredbe. V oceni so opredeljeni tudi drugi izzivi, vključno z nezakonitim uvozom fluoriranih ogljikovodikov, pri katerem se ne upošteva sistem kvot, in nepoštenimi trgovci (vse več uvoznikov blaga v razsutem stanju, ki pogosto niso povezani s sektorjem in vstopajo na trg iz špekulativnih razlogov in/ali imajo nesorazmerne koristi od sistema kvot). Poleg tega uporabo podnebju prijaznih alternativ ovira pomanjkanje osebja, ki bi bilo usposobljeno za nameščanje in vzdrževanje opreme s podnebju prijaznimi alternativnimi rešitvami, ter varnostni standardi, ki niso povsem usklajeni s tehnološkim napredkom. Z boljšim nadzorom emisij bi lahko odpravili tudi nekaj pomislekov glede možnih ekotoksikoloških posledic produktov, ki nastanejo pri razgradnji fluoriranih ogljikovodikov in hidro(kloro)fluoroolefinov v ozračju. Izogniti bi se bilo mogoče tudi nekaterim vrzelim v zvezi s snovmi in dejavnostmi, ki jih zajemajo ukrepi spremljanja in poročanja. Poleg tega bi bilo lahko nekaj obveznosti, povezanih s poročanjem in preverjanjem, učinkovitejših. Nazadnje je bilo ugotovljeno, da trenutni neobstoj prožnosti, ki bi omogočila hiter odziv v primeru neželenih učinkov sistema kvot, kot je občutno pomanjkanje ponudbe fluoriranih ogljikovodikov, predstavlja grožnjo. Na splošno je bilo ugotovljeno, da je uredba o F-plinih zunanje usklajena in skladna z drugimi ukrepi, ki imajo podobne cilje, čeprav obstaja nekaj področij neskladnosti, ki bi jih bilo treba obravnavati. Pomembno področje je carinska zakonodaja, v zvezi s katero bi bilo treba izkoristiti sinergije z okoljem enotnega okenca EU za carino in omogočiti učinkovite mejne kontrole za preprečevanje nezakonitih dejavnosti. Druga pomembna sinergija je sinergija z uredbo REACH, pri čemer si države članice prizadevajo, da bi preučile pomembnost obstojnih produktov razgradnje hidro(kloro)fluoroolefinov. Uredba je notranje skladna, vendar je potrebnih nekaj pojasnil in uskladitev. Na podlagi teh ugotovitev je bilo opredeljenih pet ciljev pregleda, navedenih v oddelku 1. •Posvetovanja z deležniki Komisija je izvedla obsežno posvetovanje z deležniki. Posvetovanje o načrtu pregleda, ki je zajemalo obdobje od 29. junija 2020 do 7. septembra 2020, in spletno javno posvetovanje, ki je potekalo od 15. septembra 2021 do 29. decembra 2021, sta vsem deležnikom dala priložnost, da izrazijo svoje mnenje o uredbi o F-plinih ne glede na svojo raven poznavanja Uredbe. V okviru navedenih dejavnosti je bilo prejetih 76 oziroma 241 odgovorov. Posamezni odgovori in povzetek so javno dostopni na spletišču Komisije „Povejte svoje mnenje“. Izvedeno je bilo ciljno usmerjeno posvetovanje, ki je vključevalo 34 polstrukturiranih intervjujev, prilagojenih pristojnim organom na področju F-plinov, carinskim organom, nevladnim organizacijam, poslovnim združenjem in organizacijam EU ter več posameznim podjetjem. 6. maja 2021 je potekala odprta delavnica za deležnike, ki se je je udeležilo 355 oseb, na njej pa so bili predstavljeni predhodni rezultati ocenjevanja in ocene učinka. Dnevni red, informativno gradivo in predstavitev z delavnice so na voljo na spletišču GD CLIMA. Na teh posvetovanjih so bila zbrana mnenja o dosedanjih dosežkih Uredbe v zvezi z njeno ustreznostjo, uspešnostjo, učinkovitostjo, evropsko dodano vrednostjo ter notranjo in zunanjo skladnostjo. Zbrane so bile tudi povratne informacije o morebitnih ukrepih in njihovih verjetnih okoljskih, gospodarskih in družbenih učinkih ob upoštevanju evropskega zelenega dogovora in njegovih ambicioznejših ciljev ter obveznosti glede fluoriranih ogljikovodikov iz Protokola. Deležniki so se na splošno strinjali, da je uredba o F-plinih zelo uspešna, da pa bi jo bilo mogoče in treba še izboljšati. Poleg tega je bilo jasno navedeno, da doseganje ciljev Uredbe z ukrepi na ravni držav članic (namesto na ravni EU) ne bi bilo učinkovitejše. Večina deležnikov, zlasti pristojnih organov, je navedla, da je treba Uredbo po letu 2030 uskladiti s Protokolom, da se zagotovita prihodnja usklajenost in skladnost. Medtem ko nekateri industrijski in poslovni deležniki, ki se običajno ukvarjajo z F-plini v sektorju hlajenja, klimatizacije in toplotnih črpalk, niso želeli dodatno povečati ravni ambicioznosti sedanje uredbe o F-plinih, so proizvajalci opreme, v kateri se uporabljajo alternativna hladilna sredstva, in nevladne organizacije višjo raven ambicioznosti odločno podprli. V vseh dejavnostih posvetovanja so industrijski deležniki odločno podprli različne ukrepe, namenjene boju proti nezakoniti trgovini in reševanju izzivov v zvezi s sistemom kvot, kar kaže, da je to po njihovem mnenju ključno vprašanje za izboljšanje Uredbe (pri čemer so bili različni ukrepi deležni različnih ravni podpore). Ti deležniki so visoko raven podpore izrazili tudi dodatnemu usposabljanju in certificiranju tehničnih delavcev na področju alternativ F-plinom, pri čemer so poudarili, da je to ključna ovira pri uvajanju alternativ. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

Komisija je iz več strokovnih študij, vključno s poročili Komisije o klimatskih napravah, stikalnih mehanizmih, razpoložljivosti fluoriranih ogljikovodikov, komercialnem hlajenju, dodeljevanju kvot, varnostnih standardih in usposabljanju servisnega osebja, zbrala obsežne tehnične napotke. Poleg tega so zunanji svetovalci v okviru pregleda Uredbe izvedli obsežno pripravljalno študijo, ki je vključevala podroben model zalog, oblikovan od spodaj navzgor, v sektorjih, v katerih se uporabljajo F-plini (model AnaFgas), da bi izračunali scenarije povpraševanja po F-plinih in njihovih emisij v zvezi z izhodiščnimi vrednostmi in možnostmi politike ter energijo, ki jo porablja zadevna oprema, za EU27 in Združeno kraljestvo v obdobju 2000–2050. Priloženi stroškovni modul omogoča količinsko opredelitev povezanih stroškov upravljavcev opreme, pri kateri se uporabljajo F-plini ali njihove alternative. Makroekonomski učinki so bili določeni z uporabo modela GEM-E3 Skupnega raziskovalnega središča. Ta pripravljalna študija in njene priloge (Öko-Recherche idr., 2021) so skupaj z osnovnimi podatki, predpostavkami in podrobnimi rezultati objavljene na spletišču GD CLIMA. Industrijski sektor, organi držav članic in civilna družba so pri študiji zagotovili obsežne informacije in tehnično podporo. •Ocena učinka Komisija je izvedla oceno učinka, v kateri je analizirala tri možnosti politike z vidika njihove učinkovitosti pri doseganju zastavljenih ciljev ter njihovih okoljskih, gospodarskih in družbenih učinkov. Za vsak cilj pregleda je bila opredeljena vrsta ukrepov. Ukrepi, ki se med seboj dopolnjujejo in ne izključujejo, so bili razvrščeni v tri možnosti politike na podlagi pričakovanih stroškov (zmanjšanja emisij). Vse tri možnosti vključujejo izboljšanja, katerih namen je pojasniti pravila ali izboljšati njihovo skladnost. Tri možnosti so navedene v nadaljevanju. ·Možnost 1: uskladitev s Protokolom – ukrepi z nizkimi stroški. Ta možnost vključuje vse ukrepe za zagotovitev dolgoročne skladnosti s Protokolom. Vključuje tudi vse koristne ukrepe v zvezi z vsemi cilji, pri katerih bodo stroški in ravni prizadevanja predvidoma zelo nizki ali pa jih sploh ne bo. ·Možnost 2: sorazmerno zmanjšanje emisij in izboljšanje izvajanja. Ta možnost poleg ukrepov, vključenih v možnost 1, zajema ukrepe za zmanjšanje emisij in izboljšanje izvajanja z zmernimi stroški in ravnmi prizadevanja, pri čemer podsektorjem ne bi bilo treba plačati več kot mejne sektorske stroške zmanjšanja emisij, ki se pričakujejo za celotno gospodarstvo, da bi se leta 2050 dosegla ogljična nevtralnost. Kvote fluoriranih ogljikovodikov so zato strožje kot pri možnosti 1, postopno zmanjševanje pa dopolnjujejo dodatne prepovedi F-plinov s konkretnimi omejitvami potenciala globalnega segrevanja in datumi. Ta možnost vključuje tudi več ukrepov za izboljšanje izvrševanja in spremljanja, ki ne vključujejo visokih stroškov. ·Možnost 3: največja možna izvedljivost in izboljšanje izvajanja. Možnost 3 vključuje visoke stroške. Poleg vseh navedenih ukrepov, vključenih v možnosti 1 in 2, bo možnost 3 zajemala tudi ukrepe za čim večje zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v skladu s sedanjo tehnično izvedljivostjo ob upoštevanju vidikov energijske učinkovitosti in varnosti, vendar ne glede na višino stroškov. Ta možnost vključuje najstrožji sistem kvot. Vanjo so vključeni tudi vsi ukrepi za izboljšanje izvrševanja in spremljanja, ki so bili ocenjeni kot izvedljivi. Čeprav bi vse možnosti zagotovile popolno skladnost s Protokolom, podrobna ocena učinka jasno kaže, da bo možnost 2 zagotovila najustreznejše razmerje med stroški in koristmi, saj bo dosegla zelo veliko količino dodatnih emisij glede na sedanjo uredbo (tj. izhodiščno vrednost) po skromni ceni in preprečila, da bi imeli prizadeti sektorji nepotrebne težave. Ocenjuje se, da bo predlagana uredba do leta 2030 zagotovila dodatne prihranke v skupni višini 40 Mt CO2e. Pri tem je treba upoštevati, da bodo ti prihranki dopolnili prihranek v višini 430 Mt CO2e, ki naj bi ga zagotovila sedanja uredba. Do leta 2050 bodo dodatni prihranki v okviru možnosti 2 znašali približno 310 Mt CO2e. To pomeni, da bodo preostale letne emisije F-plinov leta 2050 po ocenah znašale le 14 Mt CO2e. Možnost 2 se torej šteje za združljivo z doseganjem neto podnebne nevtralnosti do leta 2050 in zmanjšuje potrebo po politikah odstranjevanja ogljika za izravnavo emisij, ki se jim leta 2050 ne bo mogoče izogniti, da bi se dosegla neto podnebna nevtralnost. Potrebna tehnološka prilagoditev vodi do prihrankov stroškov na splošno in v številnih podsektorjih zaradi nižjih stroškov energije za uporabnike. Končni uporabniki, ki ne bodo prešli na alternative, bodo sicer imeli nekaj stroškov zaradi višjih cen fluoriranih ogljikovodikov v okviru okrepljenega sistema kvot. Kljub temu bodo imeli nekateri gospodarski sektorji dolgoročno koristi od tehnološke preusmeritve, kar bo privedlo do večjega obsega proizvodnje ter več inovacij in delovnih mest. Možnost 2 je zato najskladnejša s cilji evropskega zelenega dogovora in načelom, da se ne škoduje bistveno. Kot so potrdili deležniki, imajo vrste ukrepov v okviru možnosti 2 evropsko dodano vrednost. Te ravni koristi zato ne bi bilo mogoče doseči z enako stroškovno učinkovitostjo za industrijo in države članice, če bi se v državah članicah uvedlo 27 različnih dodatnih politik na področju F-plinov. Izkazalo se je, da možnost 1 v primerjavi s sedanjo uredbo ne omogoča dodatnih kumulativnih prihrankov emisij, v primerjavi s potencialnimi prihranki v okviru možnosti 2 in 3 pa bi bila preprosto manj primerna glede na ambiciozne podnebne cilje EU. Možnost 3 bi sicer zagotovila nekoliko večje prihranke emisij v primerjavi z možnostjo 2, vendar bi bili stroški teh dodatnih prihrankov v nekaterih sektorjih zelo visoki (mejni sektorski stroški zmanjšanja emisij do leta 2050 bi v primeru možnosti 3 znašali do 2 111 EUR/t CO2e, v primeru možnosti 2 pa največ 336 EUR/t CO2e; stroški tehnoloških prilagoditev v vseh sektorjih bi v primeru možnosti 3 znašali 113 milijonov EUR na leto, v primeru možnosti 2 pa 12 milijonov EUR na leto), zato je bolje poiskati druge načine za prispevanje k doseganju nacionalnih ciljev zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Možnost 2 bo poleg tega zagotovila boljši nadzor ob zmernem povečanju upravnega bremena za industrijo in organe (skupni neto stroški so bili ocenjeni na 7,6 milijona EUR vsakoletnih stroškov za industrijo in enkratni znesek v višini 3 milijonov EUR). Te spremembe bi morale omogočiti učinkovito izvrševanje in reševanje opredeljenih obstoječih izzivov, zlasti tistih, ki so povezani z nezakonito trgovino. Poleg tega bodo pravila o spremljanju enostavnejša in celovitejša, saj bodo zajemala nove vidike, ki so postali relevantni. Podrobni rezultati okoljskih, gospodarskih in družbenih učinkov so predstavljeni v oceni učinka. Na področju spremljanja je bilo izvedenih več poenostavitev. Med njimi so prihranki zaradi sprememb postopka predložitve izjave v zvezi s kvotami (1,2 milijona EUR prihranjenih stroškov na leto), uskladitve pragov za poročanje in izdajo dovoljenj za uvoznike opreme (0,09 milijona EUR na leto), sprostitve praga za preverjanje za uvoznike opreme (1,7 milijona EUR na leto) in digitalizacije postopka preverjanja (1,5 milijona EUR na leto). Odbor za regulativni nadzor je 25. februarja 2022 v zvezi z oceno učinka izdal pozitivno mnenje s pridržki. Končna priporočila glede boljše obrazložitve povezav z uredbo o porazdelitvi prizadevanj, potrebe po povečanju ambicioznosti, podrobnejšega opisa metodologije in navedbe parametrov uspeha so bila upoštevana v revidiranem besedilu ocene učinka. Vse podrobne pripombe odbora in način njihovega upoštevanja so navedeni v oceni učinka. Celotna ocena učinka in njen povzetek sta na voljo na spletišču GD CLIMA. •Temeljne pravice Pravila, predlagana v tej pobudi, zagotavljajo popolno spoštovanje pravic in načel, določenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Ta predlog vključuje fiksno ceno za večino kvot fluoriranih ogljikovodikov, ki se vsako leto dodelijo uvoznikom in proizvajalcem. Največji letni prihodki so prikazani v spodnji preglednici. milijoni EUR/leto 2025–2026 125 2027–2029 53 2030–2032 27

2033–2035 25 2036–2038 20 Za nadaljnji razvoj, delovanje, vzdrževanje in informacijsko varnost sistema kvot za fluorirane ogljikovodike ter sistema za izdajo dovoljenj za F-pline in ozonu škodljive snovi iz Montrealskega protokola, vzpostavitev potrebnih povezav z okoljem enotnega okenca EU za carino in boljše izvrševanje bodo sicer potrebna dodatna sredstva. Zato se predlaga, da se prihodki od prodaje kvot uporabijo za kritje stroškov, povezanih s temi dejavnostmi, in da se preostali prihodki od prodaje kvot vključijo v proračun EU kot splošni prihodki. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Prihodnje spremljanje in ocenjevanje Uredbe lahko temeljita na podatkih iz letnih poročil podjetij iz Uredbe, ki jih vsako leto zbere in združi Evropska agencija za okolje (EEA). Agencija za predstavnike držav članic in Komisijo (GD CLIMA) pripravi poročilo o dejavnostih, povezanih z F-plini, ki med drugim vključuje podatke o uvozu, izvozu, proizvodnji, uničenju in predelavi v zvezi z F-plini v razsutem stanju in opremo, ki te pline vsebuje. Poleg tega Komisija z namenom zagotavljanja skladnosti s Protokolom te podatke uporablja za to, da sekretariatu za ozon v skladu s Protokolom v imenu EU letno poroča o proizvodnji, surovinah, uničenju, uvozu in izvozu fluoriranih ogljikovodikov. Na voljo je tudi javno dostopna različica poročila v obliki spletnega kazalnika F-plinov, ki ga redno objavlja in posodablja agencija EEA. S predlaganimi ukrepi glede poročanja in spremljanja bi se ta podatkovna podlaga v prihodnosti izboljšala. Spremembe obsega poročanja (nove snovi, prejemniki izvzete kvote, obrati za predelavo) bodo dopolnile pregled nad ustreznimi plini in njihovo uporabo. Zbirke sporočenih podatkov o emisijah bodo izboljšale znanje o emisijah in s tem o vplivu sektorja F-plinov, pa tudi kakovost podatkov, ki se sporočajo Okvirni konvenciji Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC). K učinkovitejšemu doseganju boljše kakovosti podatkov naj bi pripomogla tudi poenostavitev pravil o poročanju in preverjanju. Poleg tega bo Komisija na podlagi pogodb, sklenjenih z zunanjimi strokovnjaki, še naprej pozorno spremljala cene, delovanje sistema kvot in druge tržne spremembe v sektorju. Države članice Odbor za izvajanje, ustanovljen z Uredbo, redno obveščajo o ustreznih dejavnostih, kot so (i) zbiranje in uporaba podatkov za določanje emisij, (ii) sheme odgovornosti proizvajalca, (iii) izvrševanje in drugi ukrepi, sprejeti v zvezi z nezakonitimi dejavnostmi, vključno s kaznimi. Komisija bo spremljala izvajanje predlaganih ukrepov. Pri tem bo tesno sodelovala z nacionalnimi organi, na primer z nacionalnimi strokovnjaki za ozonu škodljive snovi, carinskimi organi in organi za nadzor trga. Odbor iz predloga bo pomagal Komisiji pri njenem delu in po potrebi obravnaval vprašanja o usklajenem izvrševanju predlaganih pravil. Spremljali se bodo tudi razvoj ustrezne sodne prakse Sodišča Evropske unije ter vsi sklepi Odbora za izvajanje Montrealskega protokola v zvezi s skladnostjo EU in njenih držav članic. Dobro izvajanje Uredbe bi pomenilo, da: ·bi se morale emisije F-plinov zmanjšati v skladu z rezultati modeliranja, opravljenega v okviru priložene ocene učinka, in sicer bi morala letna količina emisij leta 2030 znašati 37 Mt CO2e; ·ne bi smelo biti težav s skladnostjo z obveznostmi glede fluoriranih ogljikovodikov iz Montrealskega protokola; ·sistem kvot deluje nemoteno, obseg nezakonite trgovine pa se zmanjšuje, pri čemer se preprečujejo okoljska in gospodarska škoda ter škoda za ugled; ·spremljanje in poročanje podpirata ocenjevanje politike in preverjanje skladnosti na učinkovitejši in tudi uspešnejši način. Učinke Uredbe bi bilo treba redno ocenjevati; prvo oceno, ki bo temeljila na teh podatkih, bi bilo treba objaviti do leta 2033. V zvezi s tem bi bilo treba izvesti strokovno študijo za oceno napredka, doseženega na področju količin pene. V okviru ocene bi bilo treba preučiti tudi spreminjanje upravnih stroškov. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Ta predlog ne vključuje pomislekov glede ustreznosti ukrepov za zmanjšanje emisij fluoriranih toplogrednih plinov, določenih v uredbi o F-plinih. Predlog predvsem zagotavlja, da bo predlagana uredba usklajena z ambicioznimi podnebnimi cilji EU in da se bo zagotovilo dolgoročno izpolnjevanje mednarodnih obveznosti. Obstoječa pravila so pojasnjena in okrepljena, da se zagotovi boljše izvajanje. Poglavje I V predlogu so določeni predmet urejanja in področje uporabe Uredbe ter potrebne opredelitve pojmov. Poglavje II

Predlog vključuje pravila o zadrževanju (preprečevanje emisij, preverjanje uhajanj, sistem za odkrivanje uhajanja in pravila glede zajemanja). Preprečevanje emisij zajema F-pline, naštete v prilogah I in II, ter velja za vse ustrezne akterje med proizvodnjo, skladiščenjem, prevozom, izdelavo in delovanjem F-plinov in opreme, ki te pline vsebuje. Preverjanje uhajanj in vodenje evidenc zajemata tudi pline, naštete v Prilogi II, oddelek 1. Obveznosti glede zajemanja fluoriranih toplogrednih plinov se uporabljajo tudi za prekrivno peno v sendvič ploščah in lameliranih ploščah, ki se odstranjujejo iz stavb. V predlogu so določene tudi obveznosti glede usposabljanja in izdajanja spričeval, ki vključujejo tudi naloge v zvezi z opremo, ki vsebuje pline, ki se uporabljajo kot alternativa fluoriranim toplogrednim plinom (alternativni plini), za spodbujanje njihove varne uporabe in varnega ravnanja z njimi. Programi usposabljanja in izdajanja spričeval bi morali vključevati tudi vidike energijske učinkovitosti. Poglavje III Predlog vključuje omejitve in prepovedi glede dajanja F-plinov ter zadevnih izdelkov in opreme na trg. Pojasnjeno je, da se izdelki in oprema, ki so bili dani na trg nezakonito, ne smejo uporabljati ali dobavljati naprej. Izdelki in oprema, ki so bili zakonito dani na trg, se lahko dve leti po roku prepovedi dobavljajo naprej le, če je predložen dokaz o njihovem (prvotnem) zakonitem dajanju na trg. Za nepovratne vsebnike velja prepoved vstopa na carinsko območje in nadaljnje uporabe ali dobave. Predlog vključuje tudi zahteve glede označevanja za dajanje F-plinov v vsebnikih in določeni opremi na trg. Te zahteve vključujejo fluorirane ogljikovodike, ki so izvzeti iz zahtev glede kvot, da se omogoči izvrševanje teh izvzetij. V predlogu je določena tudi prepoved določenih vrst uporabe nekaterih F-plinov. Poglavje IV V predlogu je določen načrt zmanjšanja proizvodnje fluoriranih ogljikovodikov v skladu z zavezujočimi pravili iz Montrealskega protokola. Proizvajalci z obstoječo proizvodnjo bodo prejeli pravice na podlagi pretekle izhodiščne vrednosti iz obdobja 2011–2013, novim udeležencem pa lahko Komisija na zahtevo države članice in v okviru njenih proizvodnih omejitev, določenih s Protokolom, dodeli dodatne pravice. Slednje ne pomeni izvzetja fluoriranih ogljikovodikov, ki se izvažajo v izdelkih in opremi. V predlogu je določen tudi načrt zmanjšanja količine fluoriranih ogljikovodikov, danih na trg, z določitvijo individualnih količinskih omejitev (kvot) za proizvajalce in uvoznike. Uvozniki in proizvajalci morajo zagotoviti, da imajo ob dajanju na trg (oziroma v primeru uvoznikov ob sprostitvi v prosti promet) zadostno kvoto za kritje količin fluoriranih ogljikovodikov, danih na trg. Fluorirani ogljikovodiki, namenjeni nekaterim vrstam uporabe, so izvzeti iz zahtev glede kvot. Izvzetje inhalatorjev z določenim odmerkom za farmacevtsko uporabo iz zahteve glede postopnega zmanjševanja se sicer odpravi, da se uskladi z načrtom postopnega zmanjševanja iz Montrealskega protokola, v katerem ti inhalatorji niso izvzeti. Fluorirani ogljikovodiki, ki se uporabljajo kot potisni plini za inhalatorje z določenim odmerkom, v celoti postanejo emisije, kar pomeni, da celotna količina fluoriranih ogljikovodikov, napolnjenih v te izdelke, sčasoma konča v ozračju, med letoma 2015 in 2019 pa se je ta količina povečala za 45 %. Čeprav sta na voljo dve ustrezni podnebju prijazni alternativi, ki ju v primeru uporabe inhalatorjev z določenim odmerkom s strani pacientov ne bi bilo treba prilagoditi, postopek njune odobritve s strani zdravstvenega organa (agencije EMA) pa je v teku, industrija brez političnega signala pričakuje počasno uveljavljanje na trgu. Z vključitvijo inhalatorjev z določenim odmerkom v sistem kvot je mogoče do leta 2050 prihraniti veliko količino emisij ob zelo majhnih stroških za proizvajalce in paciente. Kvote se novim udeležencem vsako leto dodelijo izključno na podlagi izjave, obstoječim uvoznikom in proizvajalcem pa na podlagi njihovih referenčnih vrednosti (in na podlagi izjave, če se ta predloži). Za dodeljevanje kvot vsem uvoznikom in proizvajalcem veljajo določeni pogoji, vključno s plačilom zneska za dodelitev. Uvozniki in proizvajalci, ki imajo istega dejanskega lastnika ali lastnike, se za namen določitve referenčnih vrednosti in dodelitve kvot obravnavajo kot eno podjetje. V sistemu kvot je treba upoštevati tudi fluorirane ogljikovodike, s katerimi je napolnjena določena oprema. Uvozniki in proizvajalci, ki imajo referenčno vrednost, lahko celotno dodeljeno kvoto ali njen del prenesejo na drugo podjetje za namen dajanja fluoriranih ogljikovodikov v razsutem stanju na trg, prav tako pa lahko dovolijo uporabo svoje celotne kvote ali njenega dela drugemu podjetju za namen dajanja opreme, napolnjene s fluoriranimi ogljikovodiki, na trg. V predlogu sta predvidena tudi delovanje portala o F-plinih za izvajanje sistema dodeljevanja kvot, izdajanje dovoljenj in izpolnjevanje obveznosti poročanja ter njegova povezava z enotnim okencem EU za carino. Registrirani uvozniki in proizvajalci imajo dostop do svojih individualnih dodeljenih kvot, kazni, sporočenih količin, danih na trg, ter prenosov in dovoljenj za uporabo kvot, ki jih beležijo ta podjetja. Domnevne administrativne napake, ki jih podjetja storijo pri beleženju informacij in sporočanju podatkov, je treba utemeljiti z dokazi in jih pravočasno sporočiti Komisiji. Poglavje V V predlogu je določeno, da je pogoj za trgovanje veljavno dovoljenje, ki ga je treba predložiti carinskim organom v primeru uvoza in izvoza. V predlogu je pojasnjena tudi vloga carinskih organov in organov za nadzor trga pri izvajanju nadzora trgovine, predvidenega v predlogu. Navedeni so informacije, ki jih je treba predložiti pri uvozu in izvozu, ter elementi, ki jih morajo carinski organi preveriti zlasti med carinskimi kontrolami, ki se izvajajo na podlagi tveganja. Nepovratne vsebnike je treba odvzeti, zaseči ali umakniti s trga. V zvezi z drugim blagom carinski organi in organi za nadzor trga sprejmejo vse potrebne ukrepe, vključno z odvzemom ali zasegom, če je to potrebno, da se prepreči ponoven vstop prepovedanega blaga na trg prek drugega carinskega urada EU. Ponovni izvoz nezakonitih plinov ali izdelkov, ki jih zajema Uredba, je prepovedan. Zadeve v zvezi z uvozom in izvozom F-plinov lahko obravnavajo le imenovani ali odobreni kraji in carinski uradi; le ti imenovani uradi in kraji lahko odprejo ali zaključijo tranzitni postopek. Nazadnje je v predlogu določeno, da je trgovanje s fluoriranimi ogljikovodiki z državami, ki niso pogodbenice Protokola, v skladu z obveznostmi iz Protokola od leta 2028 prepovedano. Poglavje VI V predlogu so določene obveznosti glede poročanja zlasti za proizvajalce, uvoznike plinov, ki so v razsutem stanju, pa tudi v izdelkih in opremi, izvoznike, uporabnike surovin, obrate za uničenje in predelavo ter podjetja, ki so prejela fluorirane ogljikovodike, ki so izvzeti iz pravil o kvotah. Poročanje poteka elektronsko prek portala o F-plinih. Preverjanje sporočenih podatkov se ob upoštevanju količinskih omejitev prav tako izvaja prek portala portal o F-plinih. V predlogu je določeno, da morajo države članice, kadar je to mogoče, podatke o emisijah zbirati elektronsko. Poglavje VII V predlogu so določeni primeri, v katerih sta potrebna izmenjava informacij in sodelovanje s pristojnimi organi v državi članici ter med državami članicami in pristojnimi organi tretjih držav. Določena je tudi obveznost pristojnih organov, da na podlagi tveganja in v primeru, ko so na voljo konkretni dokazi, preverijo, ali podjetja izpolnjujejo zahteve iz Uredbe.

Predlog zagotavlja tudi, da se v primeru prijav žvižgačev v zvezi s kršitvami Uredbe zagotovi raven zaščite, predvidena v Direktivi (EU) 2019/1937. Poglavje VIII Nazadnje predlog določa, da morata biti višina in vrsta upravnih kazni za kršitve Uredbe učinkoviti, odvračilni in sorazmerni, pri čemer se upoštevajo tudi ustrezna merila (kot sta narava in teža kršitve). V njem je predlagana zlasti upravna kazen, ki se naloži v primerih nezakonite proizvodnje plinov ali izdelkov in opreme, zajetih v tej uredbi, njihove uporabe ali trgovine z njimi. Predlagane določbe so usklajene s predlogom Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o kazenskopravnem varstvu okolja, sprejetim 15. decembra 2021, in ga dopolnjujejo. S predlogom je vzpostavljen tudi posvetovalni forum, ki ga sestavljajo države članice in predstavniki civilne družbe, vključno z okoljskimi organizacijami ter predstavniki proizvajalcev, upravljavcev in oseb s spričevalom, ki bodo Komisiji svetovali in ji zagotavljali strokovno znanje pri izvajanju te uredbe. 2022/0099 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o fluoriranih toplogrednih plinih, spremembi Direktive (EU) 2019/1937 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 517/2014 (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 192(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Z evropskim zelenim dogovorom se je začela nova strategija Unije za rast, katere cilj je preobraziti Unijo v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom. Evropski zeleni dogovor ponovno potrjuje ambicijo Komisije, da bi povečala svoje podnebne cilje in zagotovila, da bi Evropa do leta 2050 postala prva podnebno nevtralna celina, njegov cilj pa je zaščititi zdravje in dobrobit državljanov pred tveganji in vplivi, povezanimi z okoljem. EU je poleg tega zavezana agendi za trajnostni razvoj do leta 2030 in njenim ciljem trajnostnega razvoja. (2)Fluorirani toplogredni plini so kemikalije, ki jih ustvarja človek in ki so zelo močni toplogredni plini, pogosto več tisočkrat močnejši od ogljikovega dioksida (CO2). Ti plini se tako kot CO2, metan in dušikov oksid uvrščajo v skupino emisij toplogrednih plinov, ki jih ureja Pariški sporazum, sprejet na podlagi Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (v nadaljnjem besedilu: Pariški sporazum). Emisije fluoriranih toplogrednih plinov danes predstavljajo 2,5 % vseh emisij toplogrednih plinov v Uniji, vendar se je njihova količina v nasprotju z emisijami drugih toplogrednih plinov, ki so se zmanjšale, med letoma 1990 in 2014 podvojila. (3)Uredba (EU) št. 517/2014 Evropskega parlamenta in Sveta je bila sprejeta, da bi se trend povečevanja emisij fluoriranih toplogrednih plinov obrnil. Kot je ugotovljeno v oceni, ki jo je pripravila Komisija, je Uredba (EU) št. 517/2014 privedla do vsakoletnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Med letoma 2015 in 2019 se je količina dobavljenih fluoriranih ogljikovodikov v metričnih tonah zmanjšala za 37 %, v tonah ekvivalenta CO2 pa za 47 %. Pri številnih vrstah opreme, pri katerih so se tradicionalno uporabljali fluorirani toplogredni plini, je prišlo do jasnega prehoda na uporabo alternativ z nižjim potencialom globalnega segrevanja, vključno z naravnimi alternativami (kot so CO2, amoniak, ogljikovodiki, voda).

(4)V posebnem poročilu Medvladnega panela za podnebne spremembe (IPCC) je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba emisije toplogrednih plinov do leta 2050 na svetovni ravni zmanjšati za do 90 % v primerjavi z letom 2015. Zaradi nujnosti podnebnih ukrepov je Unija z Uredbo (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta (evropska podnebna pravila) povečala svoje podnebne ambicije. V navedeni uredbi je določen zavezujoč cilj zmanjšanja neto emisij toplogrednih plinov za najmanj 55 % do leta 2030 v primerjavi z letom 1990 in zagotovitve podnebne nevtralnosti do leta 2050. Unija je poleg tega svoj prvotni nacionalno določeni prispevek v skladu s Pariškim sporazumom z najmanj 40-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 povečala na najmanj 55-odstotno zmanjšanje. Vendar ocena Uredbe (EU) št. 517/2014 kaže, da prihranki emisij, ki naj bi se dosegli do leta 2030, na podlagi zastarelih podnebnih ciljev Unije ne bodo v celoti doseženi. (5)Zaradi naraščanja emisij fluoriranih ogljikovodikov na svetovni ravni so se pogodbenice Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz leta 1987 (v nadaljnjem besedilu: Protokol) leta 2016 v okviru kigalijske spremembe odločile za izvedbo postopnega zmanjšanja fluoriranih ogljikovodikov, pri čemer naj bi se proizvodnja in poraba fluoriranih ogljikovodikov v naslednjih 30 letih zmanjšali za več kot 80 %. To pomeni, da mora vsaka pogodbenica upoštevati načrt zmanjšanja porabe in proizvodnje fluoriranih ogljikovodikov, zagotoviti sistem izdajanja dovoljenj za uvoz in izvoz fluoriranih ogljikovodikov ter o njih poročati. Ocenjuje se, da bo zgolj kigalijska sprememba dvig temperature do konca stoletja zmanjšala za 0,4 °C. (6)Pomembno je, da se s to uredbo zagotovi, da bo Unija dolgoročno izpolnjevala svoje mednarodne obveznosti iz kigalijske spremembe Protokola, zlasti v zvezi z zmanjšanjem porabe in proizvodnje fluoriranih ogljikovodikov ter zahtevami glede poročanja in izdajanja dovoljenj, predvsem z uvedbo postopnega zmanjšanja proizvodnje in dodatnih mejnikov glede zmanjšanja količin fluoriranih ogljikovodikov, ki se dajejo na trg, po letu 2030. (7)Za zagotovitev skladnosti z zahtevami glede poročanja iz Protokola bi bilo treba potencial globalnega segrevanja fluoriranih ogljikovodikov izračunati v smislu stoletnega potenciala globalnega segrevanja enega kilograma plina v primerjavi z enim kilogramom CO2 na podlagi četrtega ocenjevalnega poročila IPCC. Za druge snovi bi bilo treba uporabiti najnovejše ocenjevalno poročilo IPCC. Če je na voljo, bi bilo treba navesti dvajsetletni potencial globalnega segrevanja, da bi se zagotovila boljša obveščenost o vplivih snovi, ki jih zajema ta uredba, na podnebje. (8)Namerni nezakoniti izpusti fluoriranih snovi v ozračje so huda kršitev te uredbe in bi jih bilo treba izrecno prepovedati; za upravljavce in proizvajalce opreme bi morala veljati obveznost, da v največji možni meri preprečijo uhajanje takih snovi, vključno s preverjanjem uhajanja iz najpomembnejše opreme. (9)Glede na to, da lahko v procesu proizvodnje nekaterih fluoriranih spojin nastanejo večje količine emisij drugih fluoriranih toplogrednih plinov, ki so stranski produkti, bi bilo treba takšne emisije stranskih produktov uničiti ali zajeti za poznejšo uporabo, kar bi bil pogoj za dajanje fluoriranih toplogrednih plinov na trg. Od proizvajalcev in uvoznikov bi bilo treba zahtevati dokumentiranje ukrepov, sprejetih za preprečevanje emisij trifluorometana med proizvodnim procesom. (10)Za preprečevanje emisij fluoriranih snovi je treba sprejeti določbe o zajemanju snovi iz izdelkov in opreme ter preprečevanju uhajanja takih snovi. Pene, ki vsebujejo fluorirane toplogredne pline, bi bilo treba obdelati v skladu z Direktivo 2012/19/EU Evropskega parlamenta in Sveta. Obveznosti glede zajemanja bi se morale uporabljati tudi za lastnike stavb in izvajalce pri odstranjevanju nekaterih pen iz stavb, da bi se emisije čim bolj zmanjšale. (11)Da bi se spodbudila uporaba tehnologij brez vpliva ali z manjšim vplivom na podnebje, ki lahko vključujejo uporabo snovi, ki so strupene, vnetljive ali pod visokim tlakom, bi moralo usposabljanje fizičnih oseb, ki izvajajo dejavnosti, pri katerih se uporabljajo fluorirani toplogredni plini, vključevati tehnologije, ki nadomeščajo ali zagotavljajo manjšo uporabo fluoriranih toplogrednih plinov, pa tudi informacije o vidikih energijske učinkovitosti ter veljavnih predpisih in tehničnih standardih. Programe izdajanja spričeval in usposabljanja, ki so vzpostavljeni v skladu z Uredbo (EU) št. 517/2014 in se lahko vključijo v nacionalne sisteme poklicnega usposabljanja, bi bilo treba pregledati ali prilagoditi tako, da bi se tehničnemu osebju omogočilo varno ravnanje z alternativnimi tehnologijami. (12)Obstoječe prepovedi posebnih vrst uporabe žveplovega heksafluorida, podnebju najškodljivejše znane snovi, bi bilo treba ohraniti in jih dopolniti z dodatnimi omejitvami uporabe v kritičnem sektorju distribucije energije. (13)Kadar so na voljo ustrezne alternative za uporabo posebnih fluoriranih toplogrednih plinov, bi bilo treba prepovedati dajanje nove opreme za hlajenje, klimatizacijo in zaščito pred požarom, ki vsebuje ali za svoje delovanje potrebujejo fluorirane toplogredne pline, na trg. Kadar alternative niso na voljo ali jih zaradi tehničnih ali varnostnih razlogov ni mogoče uporabiti ali pa bi uporaba takšnih alternativ povzročila nesorazmerne stroške, bi morala imeti Komisija možnost, da začasno izjemoma odobri dajanje takšnih izdelkov in opreme na trg. (14)Z namenom zmanjšanja posrednega vpliva delovanja opreme za hlajenje in klimatizacijo na podnebje bi bilo treba največjo porabo energije te opreme, določeno v ustreznih izvedbenih ukrepih, sprejetih na podlagi Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta, še naprej obravnavati kot razlog za izvzetje določenih vrst opreme iz prepovedi uporabe fluoriranih toplogrednih plinov. (15)Nepovratne vsebnike za ozonu škodljive snovi bi bilo treba prepovedati, saj v njih po izpraznitvi neizogibno ostane določena količina hladilnega sredstva, ki se nato sprosti v ozračje. V zvezi s tem bi bilo treba s to uredbo prepovedati njihov uvoz, dajanje na trg, nadaljnjo dobavo ali omogočanje dostopnosti na trgu, uporabo, razen za laboratorijsko in analitsko uporabo, ter njihov izvoz. (16)Da bi se olajšalo izvrševanje prepovedi dajanja na trg ter omejitev v zvezi z izdelki in opremo, ki vsebujejo ali za svoje delovanje potrebujejo fluorirane toplogredne pline, tudi kadar se dajejo na trg v vsebnikih, je pomembno določiti potrebne zahteve za označevanje tega blaga. (17)Za izvajanje Protokola, vključno s postopnim zmanjševanjem količin fluoriranih ogljikovodikov, bi morala Komisija posameznim proizvajalcem in uvoznikom še naprej dodeljevati kvote za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg, s čimer bi zagotovila, da se skupna količinska omejitev, dovoljena v skladu s Protokolom, ne bi presegla. Zaradi celovitosti postopnega zmanjševanja količin fluoriranih ogljikovodikov, ki se dajo na trg, bi bilo treba fluorirane ogljikovodike, s katerimi je napolnjena oprema, še naprej upoštevati v sistemu kvot Unije. (18)Izračun referenčnih vrednosti in dodeljevanje kvot posameznim proizvajalcem in uvoznikom sta sprva temeljila na količinah fluoriranih ogljikovodikov, ki so jih ti prijavili kot dane na trg v referenčnem obdobju 2009–2012. Da pa podjetjem ne bi onemogočili vstopa na trg ali širitve njihovih dejavnosti, bi bilo treba manjši del skupne največje količine rezervirati za uvoznike in proizvajalce, ki pred tem niso dajali fluoriranih ogljikovodikov na trg, ter za uvoznike in proizvajalce, za katere je bila določena referenčna vrednost in ki želijo povečati kvote, ki so jim bile dodeljene. (19)Komisija bi morala s ponovnim izračunom referenčnih vrednosti in kvot, izvedenim vsaka tri leta, zagotoviti, da bi lahko podjetja, vključno s podjetji, za katera referenčna vrednost pred tem ni bila določena, še naprej opravljala svoje dejavnosti na podlagi povprečnih količin, ki so jih dala na trg v preteklih letih. (20)Glede na tržno vrednost dodeljene kvote je ustrezno, da se za dodelitev kvote zahteva plačilo. Tako bi se preprečila nadaljnja razdrobljenost trga, ki bi škodila podjetjem, ki potrebujejo oskrbo s fluoriranimi ogljikovodiki in so že odvisna od trgovine z ogljikovodiki na upadajočem trgu. Predpostavlja se, da so se podjetja, ki se odločijo, da ne bodo zahtevala in plačala nobene kvote, do katere bi bila upravičena v letu ali letih pred izračunom referenčnih vrednosti, odločila zapustiti trg, zato se zanje ne določi nova referenčna vrednost. Prihodke bi bilo treba uporabiti za kritje upravnih stroškov. (21)Da bi se ohranila prožnost trga fluoriranih ogljikovodikov v razsutem stanju, bi bilo treba omogočiti prenos kvot s podjetij, za katera je bila določena referenčna vrednost, na druge proizvajalce ali uvoznike v Uniji ali na druge proizvajalce ali uvoznike, ki jih v Uniji zastopa edini zastopnik. (22)Komisija bi morala vzpostaviti in upravljati osrednji portal, tako imenovani portal o F-plinih (portal F-Gas), namenjen upravljanju kvot za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg, registracijo zadevnih podjetij ter poročanje o vseh snoveh in vsej opremi, dani na trg, zlasti opremi, ki je predhodno napolnjena s fluoriranimi ogljikovodiki in se pred polnjenjem ni dajala na trg. Da bi zagotovili, da se na portalu o F-plinih registrirajo le dejanski upravljavci, bi bilo treba določiti posebne pogoje. Veljavna registracija na portalu o F-plinih bi morala pomeniti dovoljenje, ki je v skladu s Protokolom bistvena zahteva za spremljanje trgovine in preprečevanje povezanih nezakonitih dejavnosti. (23)Za zagotovitev samodejnih carinskih kontrol v realnem času na ravni pošiljk ter elektronske izmenjave in shranjevanja informacij o vseh pošiljkah fluoriranih toplogrednih plinov ter zadevnih izdelkov in opreme, predloženih carini, je treba portal o F-plinih povezati z okoljem enotnega okenca Evropske unije za carino, vzpostavljenim z Uredbo (EU) .../... Evropskega parlamenta in Sveta [popoln sklic se vstavi po sprejetju navedene uredbe].

(24)Da bi se omogočilo spremljanje učinkovitosti te uredbe, bi bilo treba na področje uporabe obveznosti poročanja vključiti tudi druge fluorirane snovi, ki imajo znaten potencial globalnega segrevanja ali bodo verjetno nadomestile fluorirane toplogredne pline. Iz istega razloga bi bilo treba poročati tudi o uničenju fluoriranih toplogrednih plinov, ki jih vsebujejo izdelki in oprema, in uvozu teh plinov v Unijo. Določiti bi bilo treba pragove de minimis, da bi preprečili nesorazmerno upravno breme, zlasti za mala in srednja podjetja ter mikropodjetja, kadar to ne povzroči neskladnosti s Protokolom. (25)Za zagotovitev, da so poročila o znatnih količinah snovi točna in da se količine fluoriranih ogljikovodikov, s katerimi je bila predhodno napolnjena oprema, upoštevajo v okviru sistema kvot Unije, bi bilo treba zahtevati preverjanje s strani tretjih oseb. (26)Za kakovostno poročanje o emisijah v skladu z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja so potrebni usklajeni visokokakovostni podatki o emisijah fluoriranih toplogrednih plinov. Države članice bi z oblikovanjem sistemov poročanja o emisijah fluoriranih toplogrednih plinov zagotovile skladnost z Uredbo (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta. Te sisteme poročanja o emisijah bi bilo mogoče znatno izboljšati s podatki o uhajanju fluoriranih toplogrednih plinov iz opreme, ki bi jih podjetja zbirala v skladu s to uredbo. To bi moralo omogočiti boljšo oceno emisij fluoriranih toplogrednih plinov v nacionalnih evidencah toplogrednih plinov. (27)Za olajšanje carinskih kontrol je pomembno določiti informacije, ki jih je treba carinskim organom predložiti v primeru uvoza in izvoza plinov in izdelkov, ki jih zajema ta uredba, ter naloge carinskih organov pri uveljavljanju prepovedi in omejitev uvoza in izvoza teh snovi ter izdelkov in opreme, ki jih zajema ta uredba. (28)Pristojni organi držav članic bi morali sprejeti vse potrebne ukrepe, vključno z odvzemom in zasegom, da bi preprečili nezakonit vstop plinov in izdelkov, ki jih zajema ta uredba, v Unijo oziroma njihov nezakonit izstop iz Unije. Ponovni izvoz nezakonito uvoženih izdelkov, ki jih zajema ta uredba, bi moral biti v vsakem primeru prepovedan. (29)Države članice bi morale zagotoviti, da imajo carinski organi, ki izvajajo kontrole v skladu s to uredbo, ustrezne vire in znanje, na primer z usposabljanjem, ki jim je na voljo, ter da so ustrezno opremljeni za obravnavanje primerov nezakonite trgovine s plini ter izdelki in opremo, ki jih zajema ta uredba. Države članice bi morale določiti carinske urade, ki izpolnjujejo te pogoje in so zato pooblaščeni za izvajanje carinskih kontrol pri uvozu, izvozu in v primerih tranzita. (30)Sodelovanje in izmenjava potrebnih informacij med vsemi pristojnimi organi, vključenimi v izvajanje te uredbe, tj. carinskimi organi, organi za nadzor trga, okoljskimi organi in vsemi drugimi pristojnimi organi, ki opravljajo inšpekcijske naloge, med državami članicami in s Komisijo sta izjemno pomembna za preprečevanje kršitev te uredbe, zlasti nezakonite trgovine. Zaradi zaupne narave izmenjave informacij, povezanih s carinskim tveganjem, bi bilo treba v ta namen uporabljati carinski sistem za obvladovanje tveganja. (31)Pri opravljanju nalog, ki so Komisiji dodeljene s to uredbo, ter za spodbujanje sodelovanja in ustrezne izmenjave informacij med pristojnimi organi in Komisijo v primerih preverjanja skladnosti in nezakonite trgovine s fluoriranimi toplogrednimi plini bi moral Komisiji pomagati Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). OLAF bi moral imeti dostop do vseh potrebnih informacij za lažje izvajanje svojih nalog. (32)Uvoz in izvoz fluoriranih toplogrednih plinov ter izdelkov in opreme, ki vsebujejo ali za svoje delovanje potrebujejo te pline, iz države, ki ni pogodbenica Protokola, in v to državo bi bilo treba od leta 2028 prepovedati. Vzporedna prepoved, ki bi v skladu s Protokolom začela veljati leta 2033, bo torej uvedena prej, da bodo globalni ukrepi za zmanjšanje fluoriranih toplogrednih plinov iz kigalijske spremembe čim prej zagotovili predvidene koristi za podnebje. (33)Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in zagotoviti njihovo izvajanje. Navedene kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. (34)Določiti je treba tudi takšne upravne kazni, ki bodo resnično odvračale od kršitev te uredbe. (35)Hude kršitve te uredbe bi bilo treba preganjati tudi kazenskopravno v skladu z Direktivo 2008/99/ES Evropskega parlamenta in Sveta. (36)Pristojni organi držav članic, vključno z njihovimi okoljskimi organi, organi za nadzor trga in carinskimi organi, bi morali izvajati preglede v skladu s pristopom, ki temelji na tveganju, da bi zagotovili skladnost z vsemi določbami te uredbe. Tak pristop je treba sprejeti, da bi se osredotočili na dejavnosti z največjim tveganjem nezakonite trgovine ali nezakonitih izpustov fluoriranih toplogrednih plinov, ki jih zajema ta uredba. Poleg tega bi morali pristojni organi izvajati preglede, kadar imajo dokaze ali druge pomembne informacije o morebitnih primerih neskladnosti. Kadar je to ustrezno in kolikor je mogoče, bi bilo treba take informacije sporočiti carinskim organom, da se pred kontrolami opravi analiza tveganja v skladu s členom 47 Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta. Pomembno je zagotoviti, da so pristojni organi, odgovorni za spremljanje izrekanja kazni, obveščeni o primerih kršitve te uredbe, ki jih ugotovijo drugi pristojni organi. (37)Žvižgači lahko pristojnim organom zagotovijo nove informacije, ki jim lahko pomagajo pri odkrivanju kršitev te uredbe in omogočijo naložitev kazni. Zagotoviti bi bilo treba ustrezno ureditev, ki bo žvižgačem omogočila, da pristojne organe opozorijo na dejanske ali morebitne kršitve te uredbe, in žvižgače ščitila pred povračilnimi ukrepi. V ta namen bi bilo treba v tej uredbi določiti, da se za prijavljanje kršitev te uredbe in za zaščito oseb, ki te kršitve prijavijo, uporablja Direktiva (EU) 2019/1937 Evropskega parlamenta in Sveta. (38)Za večjo pravno varnost bi moralo biti v skladu s to uredbo v Direktivi (EU) 2019/1937 določeno, da se navedena direktiva uporablja za prijavljanje kršitev te uredbe in zaščito oseb, ki te kršitve prijavljajo. Prilogo k Direktivi (EU) 2019/1937 bi bilo treba zato ustrezno spremeniti. Države članice morajo zagotoviti, da se ta sprememba odraža v njihovih ukrepih za prenos, sprejetih v skladu z Direktivo, pri čemer pa ne sprememba ne prilagoditev nacionalnih ukrepov za prenos nista pogoj za to, da se Direktiva (EU) 2019/1937 uporablja za prijavljanje kršitev te uredbe in za zaščito oseb, ki kršitve prijavijo. (39)Komisija bi morala pri izvajanju te uredbe vzpostaviti tako imenovani posvetovalni forum za zagotovitev uravnotežene udeležbe predstavnikov držav članic in civilne družbe, tudi okoljskih organizacij, predstavnikov proizvajalcev, upravljavcev in oseb s spričevalom. (40)Za zagotovitev enotnih pogojev za izvajanje te uredbe bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila v zvezi z dokazi, ki jih je treba predložiti glede uničenja ali zajemanja trifluorometana, ki kot stranski produkt nastane med proizvodnjo drugih fluoriranih snovi; zahtevami glede preverjanja uhajanj; obliko, pripravo in vodenjem evidenc; minimalnimi zahtevami glede programov izdajanja spričeval in potrdil o usposabljanju; obrazcem uradnega obvestila o programih izdajanja spričeval in usposabljanja; izvzetjem izdelkov in opreme, za katere velja prepoved dajanja na trg; obliko oznak; določitvijo proizvodnih pravic proizvajalcev fluoriranih toplogrednih plinov; izvzetjem fluoriranih ogljikovodikov, namenjenih uporabi v posebnih aplikacijah, ali posebnih kategorij izdelkov ali opreme iz zahteve glede kvot; določitvijo referenčnih vrednosti za proizvajalce in uvoznike za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg; načini in podrobno ureditvijo plačila dolgovanega zneska; podrobno ureditvijo glede izjave o skladnosti predhodno napolnjene opreme in njenim preverjanjem ter akreditacije preveriteljev; nemotenim delovanjem registra; odobritvijo trgovine s subjekti, ki niso zajeti v Protokolu; podrobnostmi glede preverjanja poročanja in akreditacije preveriteljev ter načinom predložitve poročil. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (41)Za spremembo nekaterih nebistvenih delov te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) sprejme akte v zvezi z določitvijo seznama izdelkov in opreme, v zvezi s katerimi je zajemanje ali uničenje plinov tehnično in gospodarsko izvedljivo, ter natančno opredelitvijo tehnologij, ki jih je treba uporabiti; zahtevami glede označevanja; izvzetjem fluoriranih toplogrednih plinov iz zahtev glede kvot v skladu z odločitvami pogodbenic Protokola; zneski, ki jih je treba plačati za dodelitev kvote, in mehanizmom za dodelitev preostalih kvot; dodatnimi ukrepi za spremljanje snovi ter izdelkov in opreme, ki so v začasni hrambi ali carinskih postopkih; pravili o sproščanju izdelkov in opreme, uvoženih iz subjektov, ki niso zajeti v Protokolu, ali uvoženih v te subjekte, v prosti promet; posodobitvijo potencialov globalnega segrevanja snovi s seznama. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu izvede ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov, in da se ta izvedejo v skladu z načeli iz Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se lahko sistematično udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (42)Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice, ureja Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta, varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jo izvaja Komisija, pa ureja Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta, zlasti kar zadeva zahteve glede zaupnosti in varnosti obdelave, prenosa osebnih podatkov iz Komisije in držav članic, zakonitosti obdelave ter pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, do informacij, pravic do dostopa do njihovih osebnih podatkov in pravic do njihovega popravka. (43)V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal [datum predložitve mnenja].

(44)Ker ciljev te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi čezmejne narave obravnavanih okoljskih problemov ter učinkov te uredbe na trgovino v Uniji in zunanjo trgovino lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (45)Potrebnih je več sprememb Uredbe (EU) št. 517/2014. Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeno uredbo razveljaviti in nadomestiti. (46)Glede na letno dodeljevanje kvot in postopek poročanja iz te uredbe je primerno, da se ta uredba uporablja od 1. januarja [Urad za publikacije: vstavi se leto, ki sledi letu začetka veljavnosti te uredbe] – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja Ta uredba: (a)določa pravila o zadrževanju, uporabi, zajemanju in uničenju fluoriranih toplogrednih plinov in sorodnih spremljevalnih ukrepih ter lajša varno uporabo alternativnih snovi; (b)določa pogoje glede uvoza, izvoza, dajanja na trg, nadaljnje dobave in uporabe fluoriranih toplogrednih plinov ter posebnih izdelkov in opreme, ki vsebujejo ali za svoje delovanje potrebujejo fluorirane toplogredne pline; (c)določa pogoje glede posebne uporabe fluoriranih toplogrednih plinov; (d)določa količinske omejitve za dajanje fluoriranih ogljikovodikov na trg; (e)določa pravila o poročanju. Člen 2 Področje uporabe 1.Ta uredba se uporablja za fluorirane toplogredne pline iz prilog I, II in III, ki so bodisi v čisti obliki bodisi v zmesi. 2.Ta uredba se uporablja tudi za izdelke in opremo ter njihove dele, ki vsebujejo ali za svoje delovanje potrebujejo fluorirane toplogredne pline. Člen 3

Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„potencial globalnega segrevanja“ pomeni potencial toplogrednega plina za segrevanje podnebja v primerjavi s potencialom ogljikovega dioksida (CO2) za segrevanje podnebja, izračuna pa se – razen če je določeno drugače – kot potencial enega kilograma toplogrednega plina za segrevanje v 100 letih v primerjavi z enim kilogramom CO2, kot je določeno v prilogah I, II, III in VI, v primeru zmesi pa se izračuna v skladu s Prilogo VI; (2)„zmes“ pomeni tekočino, sestavljeno iz dveh ali več snovi, od katerih je najmanj ena snov, ki je navedena Prilogi I, II ali III; (3)„tona(-e) ekvivalenta CO2“ pomeni količino toplogrednih plinov, izraženo kot produkt mase toplogrednih plinov v metričnih tonah in njihovega potenciala globalnega segrevanja; (4)„fluorirani ogljikovodiki“ ali „HFC“ pomenijo snovi, navedene v Prilogi I, oddelek 1, ali zmesi, ki vsebujejo katero koli od teh snovi; (5)„upravljavec“ pomeni podjetje, ki ima dejanski nadzor nad tehničnim delovanjem izdelkov in opreme, ki jih zajema ta uredba, ali lastnika, ki ga država članica v posebnih primerih določi kot odgovornega za izpolnjevanje obveznosti upravljavca; (6)„dajanje na trg“ pomeni prvo dobavo ali dajanje snovi na voljo drugi osebi v Uniji za plačilo ali brezplačno, carinsko sprostitev v prosti promet v Uniji in uporabo proizvedenih snovi ali uporabo izdelkov ali opreme, proizvedenih za lastno uporabo; (7)„uvoz“ pomeni vstop snovi, izdelkov in opreme iz te uredbe na carinsko območje Unije, če gre za ozemlje, zajeto v ratifikaciji Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz leta 1987, ter vključuje začasno hrambo in carinske postopke iz členov 201 in 210 Uredbe (EU) št. 952/2013; (8)„izvoz“ pomeni izstop snovi, izdelkov in opreme s carinskega območja Unije, če gre za ozemlje, zajeto v ratifikaciji Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz leta 1987; (9)„hermetično zaprta oprema“ pomeni opremo, pri kateri se med postopkom proizvodnje v prostorih proizvajalca zagotovi, da so vsi njeni sestavni deli, ki vsebujejo fluoriran toplogredni plin, neprepustni z uporabo varjenja, spajkanja ali podobne metode trajnega spajanja, kar lahko vključuje zaprte ali zaščitene točke dostopa za omogočanje ustreznega popravila ali odstranitve; (10)„vsebnik“ pomeni izdelek, ki je namenjen predvsem prevozu ali skladiščenju fluoriranih toplogrednih plinov; (11)„zajemanje“ pomeni zbiranje in shranjevanje fluoriranih toplogrednih plinov iz izdelkov, vključno z vsebniki, in iz opreme med vzdrževanjem ali servisiranjem ali pred odlaganjem teh izdelkov ali opreme; (12)„recikliranje“ pomeni ponovno uporabo zajetega fluoriranega toplogrednega plina po osnovnem procesu čiščenja, vključno s filtriranjem in sušenjem; (13)„predelava“ pomeni ponovno obdelavo zajetega fluoriranega toplogrednega plina, da bi glede na namen uporabe dobil enake lastnosti kot čista snov; (14)„uničenje“ pomeni postopek, pri katerem se fluoriran toplogredni plin trajno spremeni ali popolnoma razgradi, kolikor je to mogoče, v eno ali več obstojnih snovi, ki niso fluorirani toplogredni plini; (15)„razgradnja“ pomeni prenehanje delovanja ali uporabe izdelka ali opreme, ki vsebuje fluorirane toplogredne pline, vključno z dokončno zaustavitvijo obrata; (16)„popravilo“ pomeni obnovo izdelkov ali opreme, ki vsebujejo ali za svoje delovanje potrebujejo fluorirane toplogredne pline ter vključujejo del, ki vsebuje ali je načrtovan za vsebovanje teh plinov, in so bodisi poškodovani bodisi iz njih uhajajo plini; (17)„namestitev“ pomeni združitev dveh ali več delov opreme ali krogotokov, ki vsebujejo ali naj bi vsebovali fluorirane toplogredne pline, da se sistem sestavi na kraju, na katerem se bo upravljal, kar zajema spojitev s prenosniki plina iz sistema za sklenitev krogotoka; (18)„vzdrževanje ali servisiranje“ pomeni vse dejavnosti, razen zajemanja v skladu s členom 8 in preverjanja uhajanja v skladu s členom 4 in členom 10(1), točka (b), te uredbe, ki vključujejo odprtje krogotokov, ki vsebujejo ali naj bi vsebovali fluorirane toplogredne pline, oskrbo sistema s fluoriranimi toplogrednimi plini, odstranitev enega ali več delov krogotoka ali opreme, ponovno sestavo dveh ali več delov krogotoka ali opreme in popravilo uhajanj;

(19)„čiste snovi“ pomenijo snovi, ki še niso bile uporabljene; (20)„nepremični“ pomeni, da se med delovanjem običajno ne premika; ta opredelitev vključuje premične sobne klimatske naprave; (21)„premični“ pomeni, da se med delovanjem običajno premika; (22)„enokomponentna pena“ pomeni sestavo pene v enem vsebniku za aerosolni razpršilnik v nereagiranem ali delno reagiranem tekočem stanju, ki se pri izhodu iz razpršilca razširi in strdi; (23)„tovornjak hladilnik“ pomeni motorno vozilo z maso nad 3,5 tone, ki je zasnovano in izdelano zlasti za prevoz blaga ter je opremljeno s hladilno enoto; (24)„hladilni priklopnik“ pomeni vozilo, ki je zasnovano in izdelano za vleko s tovornjakom ali traktorjem, zlasti za prevoz blaga, ter je opremljeno s hladilno enoto; (25)„sistem za odkrivanje uhajanja“ pomeni umerjeno mehansko, električno ali elektronsko napravo za odkrivanje uhajanja fluoriranih toplogrednih plinov, ki ob zaznavi uhajanja opozori upravljavca; (26)„podjetje“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki opravlja dejavnost iz te uredbe; (27)„surovina“ pomeni vsak fluoriran toplogredni plin iz prilog I in II, ki se kemično preobrazi v procesu, v katerem se njegova prvotna sestava povsem spremeni, in katerega emisije so zanemarljive; (28)„komercialna uporaba“ pomeni shranjevanje, razkazovanje ali distribucijo izdelkov, namenjenih prodaji končnim uporabnikom, pri storitvah prodaje na drobno in živilskega sektorja; (29)„oprema za zaščito pred požarom“ pomeni opremo in sisteme, ki se uporabljajo za zaščito pred požarom in gašenje požarov ter vključujejo gasilne aparate; (30)„motorji z organskim Rankinovim ciklom“ pomenijo motorje, ki vsebujejo utekočinljive snovi in pretvarjajo toploto iz vira toplote v energijo in s tem ustvarjajo električno ali mehansko energijo; (31)„vojaška oprema“ pomeni orožje, strelivo in material, ki je posebej namenjen za vojaško uporabo in je potreben za varovanje bistvenih interesov držav članic; (32)„električni stikalni mehanizem“ pomeni stikalne naprave in njihove kombinacije z ustrezno nadzorno, merilno, zaščitno in regulirno opremo ter skupine takih naprav in opreme skupaj z medsebojnimi povezavami, dodatno opremo, ohišjem in ogrodjem, katerih namen je uporaba pri proizvodnji, prenosu, distribuciji in pretvorbi električne energije; (33)„centralizirani hladilni sistemi multipack“ pomenijo sisteme, v katerih vzporedno delujeta dva ali več kompresorjev, ki so povezani z enim ali več skupnih kondenzatorjev in z več hladilnimi napravami, npr. s hladilnimi in strežnimi vitrinami, zamrzovalniki ali hlajenimi skladišči; (34)„primarni hladilni krogotok v kaskadnih sistemih“ pomeni primarni krogotok v indirektnih sistemih srednje temperature, v katerih je kombinacija dveh ali več ločenih hladilnih krogotokov povezana v niz, tako da za srednje temperature primarni tokokrog absorbira toploto kondenzatorja iz sekundarnega tokokroga; (35)„uporaba“ pomeni uporabo fluoriranih toplogrednih plinov pri proizvodnji, vzdrževanju ali servisiranju izdelkov in opreme, vključno z njihovim ponovnim polnjenjem, ali pri drugih dejavnostih iz te uredbe; (36)„sedež v Uniji“ za fizično osebo pomeni, da ima običajno prebivališče v Uniji, za pravno osebo pa, da ima v Uniji stalno poslovno enoto iz člena 5, točka 32, Uredbe (EU) št. 952/2013. POGLAVJE II Zadrževanje

Člen 4 Preprečevanje emisij 1.Namerni izpust fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II v ozračje je prepovedan, kadar s tehničnega vidika ni nujen za predvideno uporabo. 2.Upravljavci in proizvajalci opreme in napeljav, ki vsebujejo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I ali II, ter podjetja, ki imajo to opremo v posesti med njenim prevozom ali skladiščenjem, sprejmejo vse potrebne previdnostne ukrepe za preprečevanje nenamernih izpustov teh plinov. Sprejmejo vse tehnično in gospodarsko izvedljive ukrepe za čim manjše uhajanje plinov. 3.Med proizvodnjo, skladiščenjem in prevozom fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II ter njihovim prenosom iz enega vsebnika ali sistema v drugega ali v opremo ali napeljavo podjetje sprejme vse potrebne previdnostne ukrepe za to, da v največji možni meri omeji izpust fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II. Ta odstavek se uporablja tudi, kadar fluorirani toplogredni plini iz prilog I in II nastajajo kot stranski produkti. 4.Če se ugotovi uhajanje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I ali II, upravljavci, proizvajalci opreme in napeljav ter podjetja, ki imajo opremo v posesti med njenim prevozom ali skladiščenjem, brez nepotrebnega odlašanja zagotovijo popravilo opreme ali napeljave. Če se v zvezi z opremo preverja uhajanje v skladu s členom 5(1) in je uhajanje iz opreme popravljeno, upravljavci zagotovijo, da opremo v enem mesecu po popravilu pregleda fizična oseba, ki ima spričevalo v skladu s členom 10, in preveri, ali je bilo popravilo uspešno. 5.Brez poseganja v člen 11(1), prvi pododstavek, je dajanje fluoriranih toplogrednih plinov na trg prepovedano, razen če proizvajalci ali uvozniki ob takšnem dajanju na trg pristojnemu organu predložijo dokazila o tem, da je bil trifluorometan, ki je nastal kot stranski produkt med proizvodnim procesom, vključno s proizvodnjo surovin za to proizvodnjo, uničen ali zajet za naknadno uporabo v skladu z najboljšimi razpoložljivimi tehnikami. Za zagotovitev teh dokazil uvozniki in proizvajalci pripravijo izjavo o skladnosti ter priložijo dokazno dokumentacijo o proizvodnem obratu in blažilnih ukrepih, sprejetih za preprečevanje emisij trifluorometana. Proizvajalci in uvozniki hranijo izjavo o skladnosti in dokazno dokumentacijo vsaj pet let po tem, ko je bila snov dana na trg, ter ju na zahtevo dajo na voljo pristojnim nacionalnim organom in Komisiji. Komisija lahko z izvedbenimi akti določi podrobne ureditve v zvezi z izjavo o skladnosti in dokazno dokumentacijo iz drugega pododstavka. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s členom 34(2). 6.Fizične osebe, ki izvajajo naloge iz člena 10(1), točke (a) do (c), imajo spričevala v skladu s členom 10 in sprejmejo previdnostne ukrepe za preprečevanje uhajanja fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II. Podjetja, ki nameščajo, servisirajo, vzdržujejo, popravljajo ali razgrajujejo opremo iz člena 5(2), točke (a) do (f), imajo spričevala v skladu s členom 10 in sprejmejo previdnostne ukrepe za preprečevanje uhajanja fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II. Člen 5 Preverjanje uhajanj 1.Upravljavci opreme, v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša 5 ton ekvivalenta CO2 ali več oziroma v kateri količina toplogrednih plinov iz Priloge II, oddelek 1, ki niso vsebovani v penah, znaša 1 kilogram ali več, zagotovijo, da se na opremi izvajajo preverjanja uhajanja. Na hermetično zaprti opremi, v kateri je količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I manjša od 10 ton ekvivalenta CO2 oziroma v kateri je količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge II, oddelek 1, manjša od 2 kilogramov, se preverjanja uhajanja ne izvajajo, če je oprema označena kot hermetično zaprta in če testirana stopnja uhajanja plina njenih povezanih delov znaša manj kot 3 grame na leto pod tlakom, ki znaša najmanj četrtino maksimalno dovoljenega tlaka. Na električnem stikalnem mehanizmu se preverjanja uhajanja ne izvajajo, če mehanizem izpolnjuje enega od naslednjih pogojev: (a)testirana stopnja uhajanja, kot je navedena v tehničnih specifikacijah proizvajalca in ustrezno označena na izdelku, je manjša od 0,1 % na leto; (b)opremljen je z napravo za nadzor tlaka ali gostote; (c)vsebuje manj kot 6 kilogramov fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I.

2.Odstavek 1 se uporablja za upravljavce naslednje opreme, ki vsebuje fluorirane toplogredne pline iz Priloge I ali Priloge II, oddelek 1: (a)nepremične opreme za hlajenje; (b)nepremične opreme za klimatizacijo; (c)nepremičnih toplotnih črpalk; (d)nepremične opreme za zaščito pred požarom; (e)hladilnih enot tovornjakov hladilnikov in hladilnih priklopnikov; (f)motorjev z organskim Rankinovim ciklom; (g)električnih stikalnih mehanizmov. V zvezi z opremo iz prvega pododstavka, točke (a) do (f), preverjanja izvajajo fizične osebe, ki jim je bilo izdano spričevalo v skladu s pravili iz člena 10. 3.Preverjanja uhajanja iz odstavka 1 se izvajajo z naslednjo pogostostjo: (a)v primeru opreme, v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša manj kot 50 ton ekvivalenta CO2 oziroma v kateri količina toplogrednih plinov iz Priloge II, oddelek 1, znaša manj kot 10 kilogramov: najmanj vsakih 12 mesecev ali, če je nameščen sistem za odkrivanje uhajanja, najmanj vsakih 24 mesecev; (b)v primeru opreme, v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša 50 ton ekvivalenta CO2 ali več, vendar manj kot 500 ton CO2 oziroma v kateri količina toplogrednih plinov iz Priloge II, oddelek 1, znaša od 10 do 100 kilogramov: najmanj vsakih šest mesecev ali, če je nameščen sistem za odkrivanje uhajanja, najmanj vsakih 12 mesecev; (c)v primeru opreme, v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša 500 ton ekvivalenta CO2 ali več oziroma v kateri količina toplogrednih plinov iz Priloge II, oddelek 1, presega 100 kilogramov: najmanj vsake tri mesece ali, če je nameščen sistem za odkrivanje uhajanja, najmanj vsakih šest mesecev. 4.Šteje se, da so za opremo za zaščito pred požarom iz odstavka 2, točka (d), obveznosti iz odstavka 1 izpolnjene, če sta izpolnjena naslednja pogoja: (a)obstoječa ureditev pregledov je skladna s standardom ISO 14520 ali EN 15004 in (b)pregledi opreme za zaščito pred požarom se izvajajo tako pogosto, kot se to zahteva na podlagi odstavka 3. 5.Komisija lahko z izvedbenimi akti določi zahteve za preverjanja uhajanja, ki jih je treba izvesti v skladu z odstavkom 1, za vsako vrsto opreme iz odstavka 2 in opredeli dele opreme, pri katerih je možnost uhajanja največja. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 34(2). Člen 6 Sistemi za odkrivanje uhajanja 1.Upravljavci opreme iz člena 5(2), točke (a) do (d), v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša 500 ton ekvivalenta CO2 ali več, zagotovijo, da ima oprema sistem za odkrivanje uhajanja, ki upravljavca ali podjetje za servisiranje opozori na kakršno koli uhajanje.

2.Upravljavci opreme iz člena 5(2), točki (f) in (g), v kateri količina fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I znaša 500 ton ekvivalenta CO2 ali več in ki je bila nameščena od 1. januarja 2017, zagotovijo, da ima oprema sistem za odkrivanje uhajanja, ki upravljavca ali podjetje za servisiranje opozori na kakršno koli uhajanje. 3.Upravljavci opreme iz člena 5(2), točke (a) do (d) in (f), za katero se uporablja odstavek 1 ali 2, zagotovijo, da se sistemi za odkrivanje uhajanja pregledajo najmanj enkrat vsakih 12 mesecev, da se zagotovi njihovo pravilno delovanje. 4.Upravljavci opreme iz člena 5(2), točka (g), za katero se uporablja odstavek 2, zagotovijo, da se sistemi za odkrivanje uhajanja pregledajo najmanj enkrat vsakih šest let, da se zagotovi njihovo pravilno delovanje. Člen 7 Vodenje evidenc 1.Upravljavci opreme, pri kateri je treba preveriti uhajanja v skladu s členom 5(1), za vsak kos takšne opreme vzpostavijo in vodijo evidenco, ki vsebuje naslednje informacije: (a)količino in vrsto uporabljenih plinov; (b)količino plinov, dodanih med namestitvijo, vzdrževanjem ali servisiranjem ali zaradi uhajanja; (c)podatek o tem, ali so plini reciklirani ali predelani, ter naziv in naslov podjetja za recikliranje ali predelavo v Uniji, po potrebi pa tudi številko spričevala; (d)količino zajetih plinov; (e)navedbo podjetja, ki je namestilo, servisiralo, vzdrževalo in po potrebi popravilo ali razgradilo opremo, po potrebi tudi številko njegovega spričevala; (f)datume in rezultate preverjanj, izvedenih v skladu s členom 5(1), (2) in (3), ter datume in rezultate morebitnih popravil za odpravo uhajanja; (g)v primeru razgradnje opreme ukrepe za zajetje in odstranitev plinov. 2.Uporabljajo se naslednja pravila, razen če se evidence iz odstavka 1 hranijo v zbirki podatkov, ki so jo vzpostavili pristojni organi držav članic: (a)upravljavci iz odstavka 1 hranijo evidence iz navedenega odstavka vsaj pet let; (b)podjetja, ki opravljajo dejavnosti iz odstavka 1, točka (e), za upravljavce, hranijo kopije evidenc iz odstavka 1 vsaj pet let. Evidence iz odstavka 1 se na zahtevo dajo na voljo pristojnemu organu zadevne države članice in Komisiji. 3.Podjetja, ki dobavljajo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, za namen člena 11(5) vzpostavijo evidence z ustreznimi informacijami o kupcih teh fluoriranih toplogrednih plinov, ki vključujejo naslednje podrobnosti: (a)številko spričevala kupcev; (b)zadevne količine kupljenih plinov.

Podjetja, ki dobavljajo te pline, navedene evidence hranijo vsaj pet let. Podjetja, ki dobavljajo te pline, dajo te evidence na zahtevo na voljo pristojnemu organu zadevne države članice in Komisiji. 4.Komisija lahko z izvedbenim aktom določi obliko evidenc iz odstavkov 1 in 3 ter opredeli način za njihovo vzpostavitev in vodenje. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 34(2). Člen 8 Zajemanje in uničenje 1.Upravljavci nepremične opreme ali hladilnih enot tovornjakov hladilnikov in hladilnih priklopnikov, ki vsebujejo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, ki niso vsebovani v penah, zagotovijo, da te pline zajemajo fizične osebe, ki imajo ustrezna spričevala iz člena 10, da se ti plini reciklirajo, predelajo ali uničijo. Ta obveznost velja za upravljavce katere koli naslednje opreme: (a)hladilnih krogotokov nepremične opreme za hlajenje in klimatizacijo ter nepremične toplotne črpalke; (b)hladilnih krogotokov enot za hlajenje tovornjakov hladilnikov in hladilnih priklopnikov; (c)nepremične opreme, ki vsebuje topila na osnovi fluoriranih toplogrednih plinov; (d)nepremične opreme za zaščito pred požarom; (e)nepremičnih električnih stikalnih mehanizmov. 2.Nobeni zajeti fluorirani toplogredni plini iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, se ne uporabljajo za polnjenje ali ponovno polnjenje opreme, razen če je bil plin recikliran ali predelan. 3.Podjetje, ki uporablja vsebnik s fluoriranimi toplogrednimi plini iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, neposredno pred njegovo odstranitvijo poskrbi za zajemanje vsakršnih ostankov plinov, s čimer se zagotovi njihovo recikliranje, predelava ali uničenje. 4.Lastniki stavb in izvajalci od 1. januarja 2024 zagotavljajo, da se pri dejavnostih prenove, obnove ali rušenja, ki vključujejo odstranitev plošč s kovinsko oblogo, ki vsebujejo pene s fluoriranimi toplogrednimi plini iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, emisije v največji možni meri preprečijo z zajemanjem pen in plinov v njih za ponovno uporabo ali za njihovo uničenje. Zajemanje izvedejo ustrezno usposobljene fizične osebe. 5.Lastniki stavb in izvajalci od 1. januarja 2024 zagotavljajo, da se pri dejavnostih prenove, obnove ali rušenja, ki vključujejo odstranitev pen v laminiranih ploščah, nameščenih v votlih zidovih ali zidanih konstrukcijah, ki vsebujejo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, emisije v največji možni meri preprečijo z zajemanjem pen in plinov v njih za ponovno uporabo ali za njihovo uničenje. Zajemanje izvedejo ustrezno usposobljene fizične osebe. Če zajemanje pen iz prvega pododstavka ni tehnično izvedljivo, lastnik stavbe ali izvajalec pripravi dokumentacijo, ki vsebuje dokaze o neizvedljivosti zajemanja v posameznem primeru. Taka dokumentacija se hrani pet let ter se na zahtevo da na voljo pristojnim organom države članice in Komisiji. 6.Upravljavci izdelkov in opreme, ki niso navedeni v odstavkih 1, 6 in 7 ter vsebujejo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, poskrbijo za zajemanje plinov, razen če se lahko dokaže, da to ni tehnično izvedljivo ali povzroča nesorazmerne stroške. Upravljavci zagotovijo, da zajemanje izvedejo ustrezno usposobljene fizične osebe, tako da se plini reciklirajo, predelajo ali uničijo, ali poskrbijo za njihovo uničenje brez predhodnega zajemanja. Zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, iz opreme za klimatizacijo cestnih vozil, ki ne spadajo na področje uporabe Direktive 2006/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta, izvedejo ustrezno usposobljene fizične osebe. Za zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, iz opreme za klimatizacijo motornih vozil, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2006/40/ES, se štejejo kot ustrezno usposobljene le fizične osebe, ki imajo vsaj potrdilo o usposabljanju v skladu s členom 10(2).

7.Fluorirani toplogredni plini iz Priloge I, oddelek 1, in izdelki, ki vsebujejo take pline, se lahko uničijo le s tehnologijami, ki so jih odobrile pogodbenice Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč, iz leta 1987 (v nadaljnjem besedilu: Protokol), ali s tehnologijami, ki še niso odobrene, vendar so okoljsko enakovredne ter v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo o odpadkih ter dodatnimi zahtevami iz take zakonodaje. Drugi fluorirani toplogredni plini, za katere tehnologije za uničenje niso odobrene, se uničijo le z okoljsko najbolj sprejemljivo tehnologijo za uničenje, ki ne povzroča čezmernih stroškov, je v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo o odpadkih ter izpolnjuje dodatne zahteve iz take zakonodaje. 8.Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 32 za dopolnitev te uredbe z določitvijo seznama izdelkov in opreme, za katere se šteje, da je zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, ali uničenje izdelkov in opreme, ki vsebujejo take pline, brez predhodnega zajetja teh plinov tehnično in ekonomsko izvedljivo, pri čemer se po potrebi določijo tehnologije, ki jih je treba uporabiti. 9.Države članice spodbujajo zajemanje, recikliranje, predelavo in uničenje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1. Člen 9 Sheme odgovornosti proizvajalca Države članice brez poseganja v veljavno zakonodajo Unije spodbujajo oblikovanje shem odgovornosti proizvajalca za zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov iz prilog I in II ter njihovo recikliranje, predelavo ali uničenje. Države članice Komisijo obvestijo o izvedenih ukrepih. Člen 10 Spričevala in usposabljanje 1.Države članice na podlagi minimalnih zahtev iz odstavka 5 vzpostavijo ali prilagodijo programe izdajanja spričeval, vključno s postopki ocenjevanja, ter zagotovijo možnost usposabljanja o praktičnih in teoretičnih znanjih fizičnim osebam, ki izvajajo naslednje naloge, ki vključujejo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, ter druge ustrezne alternative fluoriranim toplogrednim plinom: (a)nameščanje, servisiranje, vzdrževanje, popravilo ali razgradnjo opreme iz člena 5(2), točke (a) do (g); (b)preverjanje uhajanja za opremo iz člena 5(2), točke (a) do (f), kot je določeno v členu 5(1); (c)zajemanje, kot je določeno v členu 8(1). 2.Države članice zagotovijo, da so za fizične osebe, ki zajemajo fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, iz opreme za klimatizacijo motornih vozil, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2006/40/ES Evropskega parlamenta in Sveta, na voljo programi usposabljanja v skladu z odstavkom 5. 3.Programi izdajanja spričeval in usposabljanje iz odstavkov 1 in 2 zajemajo: (a)veljavne predpise in tehnične standarde; (b)preprečevanje emisij; (c)zajemanje fluoriranih toplogrednih plinov iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1; (d)varno ravnanje z opremo vrste in velikosti, ki sta zajeti v spričevalu, ter

(e)vidike energijske učinkovitosti. 4.Spričevala v skladu s programi izdajanja spričeval iz odstavka 1 se izdajo pod pogojem, da je vlagatelj uspešno končal postopek ocenjevanja, ki je bil pripravljen v skladu z odstavki 1, 3 in 5. 5.Komisija z izvedbenimi akti določi minimalne zahteve za programe izdajanja spričeval in potrdila o usposabljanju. V teh minimalnih zahtevah so za vsako vrsto opreme iz odstavkov 1 in 2 po potrebi opredeljena zahtevana praktična in teoretična znanja, pri čemer se razlikuje med različnimi dejavnosti, ki jih ta zajemajo, načini izdajanja spričeval ali potrdil in pogoji za vzajemno priznavanje spričeval in potrdil o usposabljanju. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 34(2). 6.Države članice na podlagi minimalnih zahtev iz odstavka 5 vzpostavijo ali prilagodijo programe izdajanja spričeval za podjetja, ki za tretje osebe nameščajo, servisirajo, vzdržujejo, popravljajo ali razgrajujejo opremo iz člena 5(2), točke (a) do (f), ki vsebuje fluorirane toplogredne pline iz Priloge I in Priloge II, oddelek 1, ter druge ustrezne alternative fluoriranim toplogrednim plinom. 7.Obstoječa spričevala in potrdila o usposabljanju, izdana v skladu z Uredbo (EU) št. 517/2014, še naprej veljajo v skladu s pogoji, pod katerimi so bila prvotno izdana. 8.Države članice do 1. januarja [Urad za publikacije: vstaviti datum eno leto po začetku veljavnosti te uredbe] Komisijo uradno obvestijo o programih izdajanja spričeval in usposabljanja. Države članice na podlagi tega člena priznavajo spričevala in potrdila o usposabljanju, izdana v drugi državi članici. Države članice ne omejujejo svobode opravljanja storitev ali svobode ustanavljanja na podlagi dejstva, da je bilo spričevalo izdano v drugi državi članici. 9.Komisija lahko z izvedbenimi akti določi obliko uradnega obvestila iz odstavka 8. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 34(2). 10.Vsako podjetje, ki drugo podjetje pooblasti za naloge iz odstavka 1, sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi preveri, ali ima to podjetje potrebna spričevala za opravljanje zahtevanih nalog iz odstavka 1. 11.Če bi obveznosti iz tega člena v zvezi z izdajanjem spričeval in usposabljanjem državo članico nesorazmerno obremenjevale, ker zaradi majhnega števila prebivalstva nima dovolj povpraševanja po takšnem usposabljanju in spričevalih, je mogoče te obveznosti izpolniti s priznavanjem spričeval, izdanih v drugi državi članici. Države članice, ki uporabijo ta odstavek, o tem obvestijo Komisijo, ki nato obvesti druge države članice. 12.Ta člen državam članicam ne preprečuje vzpostavitve nadaljnjih programov izdajanja spričeval in usposabljanja v zvezi z opremo, ki ni navedena v odstavku 1. POGLAVJE III OMEJITVE IN NADZOR UPORABE Člen 11 Omejitve pri dajanju na trg in prodaji 1.Dajanje na trg izdelkov in opreme, vključno z njihovi