[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24. 5. 2006

COM(2006) 236 konč.

2004/0153 (COD)

Spremenjeni predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o celostnem programu dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja

Prilagoditev v skladu s Sporazumom z dne 17. maja 2006 finančnem okviru za obdobje 2007–2013

(predložila Komisija v skladu s členom 250(2) Pogodbe ES)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Ozadje

1.1. Predložitev predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu [COM(2004) 474] v skladu s členom 175 Pogodbe: 15. julij 2000.

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: 10. februar 2005 (CES0139/2005).

Mnenje Odbora regij: 23. februar 2005 (CDR0258/2004).

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta (prva obravnava): 25. oktober 2005 (T6-0395/2005)

Delno politično soglasje Sveta: 15. november 2005 (14690/05).

2. cilji predloga komisije

2.1. Na podlagi členov 149 in 150 Pogodbe naj bi predlog vzpostavil nov celostni program dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja za obdobje 2007–2013, s katerim naj bi nadomestili obstoječe programe Socrates, Leonardo da Vinci, e-učenje in s tem povezane programe, ki se iztečejo konec leta 2006.

2.2. Program vseživljenjskega učenja bo zajemal štiri posebne programe: program Comenius za dejavnosti splošnega izobraževanja v šolah do višje srednje ravni; program Erasmus za izobraževanje in dejavnosti nadaljevalnega usposabljanja na visokošolski ravni; program Leonardo da Vinci za vse druge oblike poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter program Grundtvig za izobraževanje odraslih. Poleg tega predlog vsebuje „transverzalni“ program, ki vključuje štiri ključne dejavnosti, zajema zgoraj navedena vprašanja politike ter opredeljuje posebne določbe za učenje jezikov in dejavnosti, povezanih z informacijsko komunikacijsko tehnologijo, ki jih posebni programi ne zajemajo in bolj obsežne dejavnosti razširjanja, ter program Jean Monnet, ki je namenjen podpori dejavnosti v zvezi z evropsko integracijo in evropskimi institucijami ter združenji na področju izobraževanja in usposabljanja.

2.3. Predlog zadeva pomembne pogoje za posodobitev in prilagoditev sistemov izobraževanja in usposabljanja držav članic, zlasti v smislu uresničevanja strateških lizbonskih ciljev in ima za državljane, ki so udeleženi v dejavnosti mobilnosti in drugih ukrepov za sodelovanje, neposredno evropsko dodano vrednost.

3. Proračun

3.1 Prvotni predlagani proračun je znašal 13,6 milijard EUR (12,0 milijard po cenah iz leta 2004), s katerim bi se financiralo uresničevanje številnih ciljev, ki bi na tem področju še bolj povečali prednosti evropskega sodelovanja ter celo vrsto novih dejavnosti, kot so študijske pomoči za mobilnost študentov v okviru skupnih magistrskih študijskih programov Erasmus-Mundus (Erasmus-Mundus Joint Masters).V skladu z Medinstitucionalnem sporazumom o finančnem okviru za obdobje 2007–2013 se je proračun za program zmanjšal na 6,97 milijarde EUR (6,2 milijardi po cenah iz leta 2004). Merljivi cilji, določeni v Sklepu, so bili ustrezno spremenjeni.

3.2. Razpoložljiva sredstva niso zadostna za izvajanje novih dejavnosti, ki jih predlaga Komisija, razen za mobilnost dijakov v okviru programa Comenius, ki se bo med potekom novega programa izvajal v manjšem obsegu, in pomočniške dejavnosti in dejavnosti za mobilnost odraslih iz programa Grundtvig. Poleg tega Komisija predlaga tudi uvedbo sheme „Comenius-Regio“, ki izhaja iz pobude Evropskega parlamenta, tudi ta dejavnost ni obsežna, namenjena pa je krepitvi čezmejnega sodelovanja učiteljev v mejnih regijah. Kljub temu pa Komisija v sklepu o programu ponovno navaja vse dejavnosti, ki jih je že prvotno predlagala, pa čeprav v tej fazi brez ustreznih dodeljenih proračunskih sredstev. Če bodo sredstva na voljo, ostaja še vedno možnost za uvedbo teh dejavnosti pred letom 2013, bodisi s ponovno dodelitvijo proračunskih sredstev za program, bodisi na podlagi revizije splošnega finančnega okvira.

3.3. Minimalne dodelitve, določene v točki B.10 Priloge k temu sklepu, je treba za vsakega od štirih sektorskih programov zaradi zmanjšanja proračuna prav tako spremeniti.

4. pregled sprememb

4.1. Spremembe Evropskega parlamenta

4.1.1 . Spremenjeni predlog bodisi dobesedno bodisi vsebinsko vključuje 42 od 71 sprememb, ki jih je Evropski parlament sprejel v prvi obravnavi. Večina teh sprememb v predlog vnaša sklice na zadevne politike in postopke in tako izboljšuje osnutek predloga.

4.1.2 Naslednje sprejete spremembe neposredno in bistveno bolj spreminjajo vsebino ali izvajanje programa:

Spremembi 47 in 48: uvajata novo dejavnost „Comenius-Regio“.

Sprememba 64: uvršča Evropsko agencijo za razvoj izobraževanja oseb s posebnimi potrebami na seznam imenovanih ustanov, upravičenih do dotacij za poslovanje. Ta agencija izpolnjuje merila, ki jih je sprejela Komisija za uvrščanje ustanov na seznam: ustanove, dejavne na področju programa, ki imajo medvladne sisteme upravljanja in/ali financiranja.

Spremembe 67, 68, 69 in 71: so identične spremembam iz delnega političnega dogovora Sveta in vplivajo na razlago Finančne uredbe, in sicer omogočajo preprostejše in bolj prožne izvedbene določbe programa kot pa so določbe sedanje generacije programov Skupnosti, zlasti v primerjavi s prvotnim predlogom Komisije[1].

4.2. Spremembe Sveta

4.2.1. Spremenjeni predlog Komisije prevzema besedilo delnega političnega dogovora Sveta, razen besedil:

(1) uvodnih izjav 23, 24 in 25 in členov 14, 17(2)(a) in (b), 19, 21(2)(a) in (b), 23, 25(2)(a) in (b), 27, 29(2)(a) in (b), 31, 37 in točke B.10 Priloge. Te določbe posredno ali neposredno zadevajo proračun programa in so bile izvzete iz besedila Sveta, saj finančni okvir za proračun EU še ni sprejet.

(2) sprememb 47, 48 in 64 Evropskega parlamenta, ki jih je sprejela Komisija in ki uvajajo dejavnost Comenius-Regio ter Evropsko agencijo za razvoj izobraževanja oseb s posebnimi potrebami.

4.2.2. Predlog Komisije vsebuje dve bistveni spremembi, vključeni v besedilo Sveta:

(1) v člen 9 ponovno vključiti določbo o posvetovanju z odborom programa v primeru izbire posameznih projektov in omrežij, katerih predlagana dodelitev sredstev presega 1 milijon EUR in za ključno dejavnost „razvoj politike“ transverzalnega programa ter

(2) razširitev decentraliziranega pristopa od pilotnih projektov Leonardo da Vinci na programe Comenius, Erasmus in Grundtvig v členih 18(1)(c), 22(1)(b) in 30(1)(c).

4.2.3 V skladu z besedilom Sveta spremenjeni predlog Komisije nadomešča pojem „celostni program“ s pojmom „program vseživljenjskega učenja“ ter pojem „posebni programi“ s pojmom „podprogrami“, kadar se sklicuje na programe, ki sestavljajo celoten program. V skladu z besedilom Sveta vsebuje predlog številne strukturne spremembe, zaradi česar je sklep preglednejši:

(1) nekdanji člen 3 „Opredelitve“ (novi člen 2) se prenese pred nekdanji člen 2 „Posebni programi“ (novi člen 3 „Podprogrami“);

(2) posebni cilji vsakega od posameznih podprogramov se iz nekdanjega člena 2 prenesejo v ustrezni člen „Cilji“ posameznega podprograma, ki jim sledijo operativni cilji;

(3) člen 9 zajema „Izvedbene ukrepe“ za celoten program in njegove podprograme ter združuje določbe, ki so bile prej zajete v dodatnih členih „Izvedbeni ukrepi“ za posamezni vsak podprogram; ti členi so črtani;

(4) nekdanji člen 13 „Skupne dejavnosti“ se črta in v novem členu 13 nadomesti s posebnim sklicem na dopolnjevanje z ustreznimi politikami Skupnosti.

4.3. Spremembe Komisije

4.3.1. Uvodna izjava 19 je nova in se nanaša na nov in bistveno preprostejši sistem za podporo stroškov za poslovanje nacionalne agencije, s financiranjem na podlagi pavšalnih zneskov v okviru dogovora o razdelitvi decentraliziranih sredstev in ne v okviru številnih posameznih dogovorov o dodelitvi donacij za poslovanje.

4.3.2. Za delovanje popolnoma decentraliziranega sistema vodenja projekta na področju štirih podprogramov, kot je opredeljeno v besedilu Sveta, bi potrebovali večji proračun, in sicer še vsaj dodatnih 500 milijonov EUR. Vsaka država članica bi morala prejeti proračunska sredstva, ki bi ji omogočala organizirati razpis za oddajo predlogov in izbirni postopek, kar pomeni, da bi morala država članica po opravljenem postopku imeti dovolj denarja za financiranje številnih projektov. Zaradi bistvenega zmanjšanja proračuna je takšna raven financiranja možna le za program Leonardo, zato je treba nujno spremeniti pristop za vodenje projekta. Zato je Komisija spremenila postopek 2 nacionalne agencije, določen v točki A.1.2 Priloge, v skladu s katerim se centralizirano vodi predložitev zahtevkov in postopek izbire, pri čemer v fazi ocene kakovosti sodelujejo strokovnjaki držav članic, sredstva pa se nato nakaže nacionalnim agencijam izbranih projektnih koordinatorjev, ki so pristojni za nadaljnje izvajanje procesa.

4.3.3. Komisija v Prilogo uvaja novo točko B.5, ki omogoča uporabo partnerstev za dodelitev dotacij, ki so lahko izbrana in financirana za obdobje štirih let in se zanje uporablja zelo poenostavljeni postopek podaljšanja.

5. spremenjeni predlog

5.1. Ob upoštevanju člena 250(2)Pogodbe ES Komisija spreminja svoj predlog.

2004/0153 (COD)

Spremenjeni predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o celostnem programu dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 149(4) in 150(4),

ob upoštevanju predloga Komisije[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij,[4]

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[5],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Sklep Sveta št. 382/1999[6] je uvedel drugo fazo delovnega programa poklicnega usposabljanja Skupnosti „Leonardo da Vinci“.

(2) Sklep št. 253/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta[7] je uvedel drugo fazo akcijskega programa Skupnosti na področju izobraževanja „Socrates“.

(3) Odločba št. 2318/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta[8] je sprejela večletni program za učinkovito vključevanje informacijskih ter komunikacijskih tehnologij (IKT) v sisteme izobraževanja in usposabljanja v Evropi (program e-učenja).

(4) Odločba št. 791/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta[9] je vzpostavila akcijski program Skupnosti za spodbujanje ustanov, ki so aktivne na evropski ravni na področju izobraževanja in usposabljanja, in podporo posebnih dejavnosti na tem področju.

(5) Odločba št. 2241/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta[10] je vzpostavila enoten okvir za preglednost kvalifikacij in usposobljenosti (Europass).

(6) S Sklepom št. 2317/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta[11] je bil ustanovljen program za izboljšanje kakovosti visokošolskega izobraževanja in spodbujanje medkulturnega razumevanja s sodelovanjem s tretjimi državami (Erasmus Mundus) (2004–2008).

(67) Bolonjska deklaracija, ki so jo 19. junija 1999 podpisali ministri za šolstvo devetindvajsetih evropskih držav, je vzpostavila medvladni postopek, namenjen oblikovanju „Evropskega visokošolskega območja“do leta 2010, kar zahteva podporo na ravni Skupnosti.

(78) Evropski Svet je 23. in 24. marca 2000 v Lizboni za EU opredelil strateški cilj, in sicer postati najbolj konkurenčno in dinamično svetovno gospodarstvo, temelječe na znanju, sposobno trajnostnega gospodarskega razvoja, ki bo zagotavljalo več kakovostnejših delovnih mest ter večjo socialno kohezijo, Svet za izobraževanje pa povabil k splošnemu premisleku o dejanskih ciljih izobraževalnih sistemov, ki bodo osredotočeni na skupne in prednostne naloge s spoštovanjem narodne raznolikosti.

(9) Družba, ki temelji na naprednem znanju, je ključna za povečanje gospodarske rasti in stopnje zaposlenosti. Izobraževanje in usposabljanje sta temeljni prednostni nalogi Evropske unije pri doseganju lizbonskih ciljev.

(810) 12. februarja 2001 je Svet sprejel poročilo o konkretnih prihodnjih ciljih sistemov izobraževanja in usposabljanja. 14. junija 2002 je sprejel natančen delovni program nadaljnjega izvajanja teh ciljev, ki zahtevajo podporo na ravni Skupnosti.

(911) Evropski svet v Goeteborgu 15. in 16. junija 2001 je sprejel strategijo za trajnostni razvoj, v lizbonskemu postopku za zaposlovanje, gospodarski reformi in socialni koheziji pa dodal okoljsko dimenzijo.

(1012) Evropski Svet je 15. in 16. marca 2002 v Barceloni opredelil cilj, v skladu s katerim bi sistemi izobraževanja in usposabljanja Evropske Unije do leta 2010 postali svetovna referenca kakovosti, ter pozval k izboljšanju osnovnih znanj, še posebej z učenjem vsaj dveh tujih jezikov od malih nog.

(1113) Sporočilo Komisije[12] in Resolucija Sveta[13] o vseživljenjskem učenju potrjujeta, da je vseživljenjsko učenje treba podkrepiti z dejanji in politikami, razvitimi v okviru programov Skupnosti za to področje.

(1214) Resolucija Sveta z dne 19. decembra 2002 o spodbujanju izboljšanega evropskega sodelovanja na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja[14] je vzpostavila postopek izboljšanega evropskega sodelovanja na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki zahteva podporo na ravni Skupnosti. Kopenhagenska deklaracija, ki so jo 30. novembra sprejeli ministri za šolstvo enaintridesetih evropskih držav, je v ta postopek vključila socialne partnerje in države kandidatke.

(1315) Sporočilo Komisije o akcijskem načrtu o znanjih in mobilnosti[15] navaja nenehno potrebo po dejavnostih na evropski ravni za izboljšanje priznavanja kvalifikacij, pridobljenih v okviru izobraževanja in usposabljanja.

(1416) Sporočilo Komisije o akcijskem načrtu za učenje jezikov in jezikovno raznovrstnost[16] navaja postopke, ki jih je treba izvajati na evropski ravni v obdobju med 2004 in 2006; sporočilo zahteva nadaljnje ukrepanje.

(17) Spodbujanje poučevanja in učenja jezikov in jezikovne raznovrstnosti, vključno z uradnimi jeziki Skupnosti in njenimi regionalnimi in manjšinskimi jeziki, mora biti prednostna dejavnost Skupnosti na področju izobraževanja in usposabljanja. Takšni ukrepi so še zlasti pomembni v mejnih regijah držav članic v zvezi z jeziki, ki se uporabljajo v sosednjih regijah drugih držav članic.

(1518) Vmesna poročila vrednotenja obstoječih programov Socrates in Leonardo da Vinci ter javno posvetovanje o prihodnjih dejavnosti Skupnosti na področju izobraževanja in usposabljanja kažejo na nujno in v nekaterih pogledih vse večjo potrebo po nadaljevanju sodelovanja in mobilnosti na teh področjih na evropski ravni. Poudarjena je bila pomembnost ustvarjanja tesnejših vezi med programi Skupnosti in razvojem politik v izobraževanju in usposabljanju, izražena je bila želja po takem oblikovanju dejavnosti Skupnosti, s katerimi bi se bolje odzivalo na paradigmo vseživljenjskega učenja, in želja po uporabniku prijaznejšem in bolj prožnem pristopu k izvajanju take dejavnosti.

(19) Ob upoštevanju načela dobrega finančnega upravljanja, se lahko izvajanje programa poenostavi s financiranjem na podlagi pavšalnih zneskov bodisi v obliki podpore udeležencem programa bodisi kot podpore Skupnosti za strukture na nacionalni ravni za upravljanje programa.

(1620) Vključevanje podpore Skupnosti za nadnacionalno sodelovanje in mobilnost v izobraževanju ter usposabljanju v enoten program bi pomenilo pomembne prednosti, ki bi dopuščale večje sinergije med različnimi področji dejavnosti in omogočale večjo zmogljivost za podporo razvijanju vseživljenjskega učenja, pa tudi pregledne, usmerjene in učinkovite načine upravljanja. Enoten program bi prav tako spodbujal boljše sodelovanje med različnimi stopnjami izobraževanja.

(1721) Zato bi bilo treba ustanoviti Celostni program vseživljenjskega učenja, ki bi prek vseživljenjskega učenja prispeval k razvoju Evropske unije kot družbe z naprednim znanjem, s trajnostnim gospodarskim razvojem, več kakovostnejšimi delovnimi mesti in večjo socialno kohezijo.

(1822) Če naj specifičnosti sektorjev šol, visokega šolstva, poklicnega usposabljanja in izobraževanja odraslih ter potreba po dejavnosti Skupnosti temeljijo na posebej oblikovanih ciljih, oblikah ukrepov in organizacijski strukturi, je primerno ohraniti posamezne programe v okviru Celostnega programa vseživljenjskega učenja, ki so usmerjeni k posameznemu od teh štirih sektorjev, obenem pa si prizadevati za čim večjo doslednost in usklajenost med njimi.

(1923) V sporočilu „Gradimo našo skupno prihodnost: politični izzivi in proračunska sredstva razširjene Unije za obdobje 2007–2013“[17], je Komisija opredelila število merljivih ciljev, ki naj jih doseže nova generacija programov izobraževanja in usposabljanja Skupnosti, ki zahteva znatno povečanje mobilnosti in partnerskih dejavnosti.

(2024) Glede na dokazane koristi nadnacionalne mobilnosti za posameznike in sisteme izobraževanja in usposabljanja, velikega števila neizpolnjenih zahtev po mobilnosti v vseh sektorjih in pomembnosti mobilnosti v okviru lizbonskih ciljev je treba znatno povečati obseg podpore za nadnacionalno mobilnost v vseh štirih sektorskih podprogramih.

(25) Običajna dotacija za mobilnost študentov Erasmus od leta 1993 še vedno v povprečju znaša 150 EUR na mesec. Realno to pomeni 25-odstotno zmanjšanje njene vrednosti, nadalje pa to pomeni močno ovirano sodelovanje manj privilegiranih študentov v programu. Za ustreznejše pokritje resničnih dodatnih stroškov, ki jih krijejo študenti, ki študirajo v tujini, bi morala običajna dotacija za mobilnost študentov med potekom programa v povprečju znašati 200 EUR na mesec.

(26) Oblikovati bi bilo treba več določb glede mobilnosti posameznih šolarjev na srednješolski ravni, ki niso zajeti v programe Skupnosti, in sicer z uvajanjem novih oblik mobilnosti v program Comenius. Prav tako bi bilo treba bolj izkoristiti priložnosti, ki jih za razvoj dolgoročnega sodelovanja med šolami v sosednjih regijah ponuja mobilnost posameznih učiteljev.

(27) Mala in srednje velika podjetja imajo pomembno vlogo v evropskem gospodarstvu. Vendar je bilo doslej sodelovanje takšnih podjetij v programu Leonardo omejeno. Treba bi bilo sprejeti ukrepe, da bi dejavnosti Skupnosti postale bolj privlačne za ta podjetja, zlasti ponuditi več priložnosti za mobilnost pripravnikov. Treba bi bilo ustvariti ustrezne pogoje, podobne tistim iz programa Erasmus, za priznavanje rezultatov takšne mobilnosti.

(28) Ob upoštevanju posebnih izzivov, s katerimi se pri izobraževanju srečujejo otroci potujočih in mobilnih delavcev v Evropi, bi bilo treba polno izkoristiti možnosti programa Comenius v podporo nadnacionalnim dejavnostim, prilagojenim njihovim potrebam.

(29) Povečano mobilnost v Evropi morajo spremljati vedno višji standardi.

(2130) Da bi se lahko odzvali na povečano potrebo po spodbujanju dejavnosti na evropski ravni, ki so oblikovane za doseganje političnih ciljev, da bi zagotovili instrument za podporo nadnacionalnih dejavnosti na področju jezikov in informacijskih ter komunikacijskih tehnologij in da bi okrepili razširjanje in izkoriščanja rezultatov programa je primerno štiri sektorske podprograme dopolniti s transverzalnim programom.

(2231) Da bi se odzvali na vse večjo potrebo po znanju in dialogu o evropskem integracijskem procesu in njegovem razvoju, je pomembno spodbujati odličnost poučevanja, raziskovanja in razmišljanja na tem področju s podpiranjem visokošolskih ustanov, ki se ukvarjajo s študijem evropskega integracijskega procesa, evropskih združenj na področju izobraževanja in usposabljanja ter dejavnosti Jean Monnet.

(2332) Besedilo tega sklepa mora biti oblikovano tako, da bodo mogoče ustrezne prilagoditve dejavnosti Celostnega programa vseživljenjskega učenja zaradi prilagajanja spreminjajočim se potrebam obdobja 2007 do 2013 in zaradi izogibanja neustreznim podrobnim določbam v predhodnih fazah programov Socrates in Leonardo da Vinci.

(2433) Skupnost mora v vseh svojih dejavnostih odpraviti neenakosti in spodbujati enakost med moškimi in ženskami, kakor predvideva člen 3 Pogodbe.

(2534) V skladu s členom 151 Pogodbe Skupnost pri svoji dejavnosti na podlagi določb Pogodbe upošteva kulturne vidike, zlasti zaradi spoštovanja in spodbujanja raznolikosti svojih kultur. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti sinergiji med kulturo, izobraževanjem in usposabljanjem. Prav tako bi bilo treba spodbujati medkulturni dialog.

(2635) Treba je spodbujati dejavno državljanstvo in spoštovanje človekovih pravic in demokracije ter se boriti proti izključevanju v vseh njenih oblikah, vključno z rasizmom in ksenofobijo.

(2736) Na posebne potrebe po učenju za invalidne osebe se je treba aktivno odzivati. Na posebne potrebe po učenju tistih iz zapostavljenih skupin osebe bi se bilo treba aktivno odzivati ter jim omogočiti večji dostop do učenja med izvajanjem vseh delov programa, vključno z uporabo večjih dotacij za pokritje dodatnih stroškov sodelujočih invalidnih oseb in zagotavljanjem podpore za učenje in uporabo znakovnega jezika in Braillove pisave.

(37) Treba bi bilo upoštevati dosežke Evropskega leta izobraževanja s športom (2004) ter možne izobraževalne koristi sodelovanja med izobraževalnimi ustanovami in športnimi organizacijami, kar je bilo poudarjeno v tem letu.

(2838) Države kandidatke za članstvo v Evropski Uniji in države EFTE lahko sodelujejo v programih Skupnosti v skladu s sporazumi, ki jih bodo podpisale Skupnost in te države.

(2939) Evropski Svet je v Solunu 19. in 20. junija 2003 sprejel sklepe Sveta z dne 16. junija o zahodnem Balkanu, skupaj s Prilogo „Solunska agenda za države zahodnega Balkana: na poti k evropski integraciji“, ki predvideva, da morajo biti programi Skupnosti na voljo državam v stabilizacijsko-pridružitvenem procesu, ki temeljijo na okvirnih sporazumih med Skupnostjo in temi državami.

(3040) Skupnost in Švicarska konfederacija sta izrazili namero, da bosta začeli pogajanja za sklenitev sporazumov na področjih skupnega interesa, kot so programi Skupnosti na področju izobraževanja, usposabljanja in mladine.

(3141) Celostni Program vseživljenjskega učenja je treba redno spremljati in vrednotiti v sodelovanju med Komisijo in državami članicami, da bi omogočili ponovne prilagoditve, še posebej pri prednostnih nalogah za izvajanje ukrepov. Vrednotenje mora obsegati zunanje vrednotenje, ki ga opravi neodvisni, nepristranski organ.

(3242) Resolucija 2000/2315 (INI) Evropskega parlamenta o izvajanju programa Socrates[18] je pritegnila pozornost zaradi nesorazmerno zahtevnih postopkov za dodelitev dotacij v drugi fazi programa.

(3343) Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti[19], v nadaljnjem besedilu „finančna uredba“, in Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002[20], ki ščiti finančne interese Skupnosti, je treba uporabljati ob upoštevanju načel enostavnosti in doslednosti pri izbiri proračunskih instrumentov, omejitve števila primerov, kjer je Komisija neposredno odgovorna za njihovo izvajanje in upravljanje, ter zahtevane sorazmernosti med zneskom sredstev in upravnim bremenom, povezanim z njihovo uporabo.

(44) Temeljita upravna poenostavitev postopka za predložitev zahtevkov je bistvena za uspešno izvajanje programa. Upravni in računovodski stroški morajo biti sorazmerni z višino dotacije.

(3445) Treba je sprejeti tudi ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter ukrepati za povračilo izgubljenih, nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev.

(46) Primerno je zagotoviti pravilen zaključek Programa, zlasti glede nadaljevanja večletnih ureditev za njegovo upravljanje, kot je financiranje tehnične in administrativne pomoči. Upravljanje ukrepov, ki do leta 2013 še ne bodo dokončani, bo od 1. januarja 2014, če bo to potrebno, zagotavljala tehnična in administrativna pomoč, vključno z ukrepi za spremljanje in revizijo.

(3547) Ker ciljev predlagane dejavnosti v zvezi s prispevanjem evropskega sodelovanja h kakovostnemu izobraževanju in usposabljanju države članice ne morejo zadostno izpolnjevati, saj so za to potrebna večstranska partnerstva, nadnacionalna mobilnost in izmenjava podatkov znotraj celotne Skupnosti in jih je zaradi narave potrebnih dejavnosti in ukrepov lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe, ki so v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tega, kar je potrebno za uresničitev teh ciljev.

(3648) Ta sklep uvaja finančni okvir proračun za celotno obdobje programa, ki je bo glavna točka sklicevanja za proračunski organ glavna referenčna točka v smislu točke 33 37 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 6. maja 1999 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in izboljšanju dobrem finančnem poslovodenju proračunskega postopka [21] .

(3749) Ukrepe, potrebne za izvajanje tega Sklepa, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999, ki določa postopke za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[22] –

SKLENILA:

NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Poglavje I Celostni Program vseživljenjskega učenja

Člen 1

Vzpostavitev Celostnega programa vseživljenjskega učenja

1. Ta sklep vzpostavlja celostni program za dejavnosti Skupnosti na področju vseživljenjskega učenja, v nadaljnjem besedilu „ Celostni program vseživljenjskega učenja“.

2. Poglavitni cilj Celostnega programa vseživljenjskega učenja je z vseživljenjskim učenjem prispevati k razvoju Skupnosti kot družbe z naprednim znanjem, trajnostnim razvojem, več kakovostnejšimi delovnimi mesti in večjo socialno kohezijo, obenem pa z zagotavljanjem varstva okolja, okolje ohraniti za prihodnje generacije. Cilj programa je zlasti spodbujati izmenjavo, sodelovanje in mobilnost med sistemi izobraževanja in usposabljanja v Skupnosti, tako da bi postali svetovna referenca znanja.

3. Celostni Program vseživljenjskega učenja vsebuje naslednje posebne cilje:

1. prispevanje k razvoju kakovostnega vseživljenjskega učenja in spodbujanje visoke storilnosti, inovacij ter k evropski razsežnosti v sistemih in praksah na tem področju;

2. podpora pri uresničevanju evropskega visokošolskega območja za vseživljenjsko učenje;

3. pomoč pri izboljšanju kakovosti, privlačnosti in dostopnosti priložnosti za vseživljenjsko učenje, ki je na voljo v državah članicah;

4. okrepitev prispevka vseživljenjskega učenja k osebni izpolnitvi, socialni koheziji, dejavnemu državljanstvu, medkulturnemu dialogu, enakosti med spoloma in sodelovanju ljudi s posebnimi potrebami osebni izpolnitvi;

5. pomoč pri spodbujanju ustvarjanja, konkurenčnosti, zaposljivosti in rasti podjetniškega duha;

6. prispevanje k povečanemu sodelovanju ljudi vseh starosti v vseživljenjskem učenju, vključno z osebami s posebnimi potrebami in zapostavljenimi skupinami, ne glede na njihov socialno ekonomski položaj.

7. pospeševanje učenja jezikov in jezikovne raznovrstnost;

8. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje;

9. okrepitev vloge vseživljenjskega učenja pri ustvarjanju občutka evropskega državljanstva, ki temelji na razumevanju in spoštovanju človekovih pravic in demokracije, ter okrepitvi strpnosti in spoštovanja drugih narodov in kultur;

10. spodbujanje sodelovanja pri zagotavljanju kakovosti v vseh sektorjih izobraževanja in usposabljanja v Evropi;

11. izkoriščanje spodbujanje najučinkovitejšega izkoriščanja rezultatov, inovativnih proizvodov in postopkov ter izmenjava dobre prakse na področjih, ki jih pokriva Celostni program vseživljenjskega učenja, da bi izboljšali kakovost izobraževanja in usposabljanja.

4. V skladu z administrativnimi določbami Priloge bo Celostni program vseživljenjskega učenja podpiral in dopolnjeval dejavnosti držav članic, obenem pa polno spoštoval njihovo odgovornost za vsebino sistemov za izobraževanje in usposabljanje ter njihovo kulturno in jezikovno raznovrstnost.

5. Kot je določeno v členu 23, se bodo cilji celostnega programa vseživljenjskega učenja izvajali v okviru štirih sektorskih programih, enega transverzalnega programa in programa Jean Monet, v nadaljnjem besedilu „specifičnih podprogrami“.

6. Ta sklep se bo izvajal v obdobju med 1. januarjem 2007 in 31. decembrom 2013. Vendar pa se pripravljalni ukrepi, med drugim tudi sklepi Komisije v skladu s členom 9, lahko izvajajo od začetka veljavnosti tega sklepa.

7. Določila te odločbe, ki se nanašajo na Celostni program, urejajo tudi specifične programe, za katere bodo veljala specifična določila.

Člen 32

Opredelitve

V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve:

1. „predšolski“ pomeni organizirane izobraževalne dejavnosti pred začetkom obvezne osnovne šole;

2. „učenec“ je oseba, ki je vključena v izobraževanje v šoli;

3. „šola“ označuje vse vrste ustanov, ki ponujajo splošno ( predšolsko izobraževanje, osnovnošolsko ali srednješolsko), poklicno in strokovno izobrazbo ter izjemoma, v sklopu ukrepov za spodbujanje učenja jezikov, nešolske ustanove, ki ponujajo vajeniško usposabljanje;

4. „učitelji/izobraževalno osebje“ so osebe, ki so v sklopu dolžnosti neposredno vključene v izobraževalni proces postopke izobraževanja v državah članicah;

5. „učitelji“ so osebe, ki so v sklopu dolžnosti neposredno vključene v postopke poklicnega izobraževanja in usposabljanja v državah članicah;

56. „študent“ je oseba, ki je vpisana v visokošolsko ustanovo ne glede na področje študija, ki je vključena v visokošolski študij, da bi si pridobila priznano diplomo ali naziva e drugo priznano kvalifikacije terciarnega izobraževanja, vključno z doktorskim študijem;

7. „pripravnik“ je oseba, ki je vključena v poklicno usposabljanje, in sicer bodisi v ustanovi za usposabljanje ali izobraževalni organizaciji bodisi na delovnem mestu;

8. „odrasli učeči“ je slušatelj, ki se udeležuje izobraževanja odraslih;

9. „osebe na trgu dela“ so delavci, samozaposleni ali osebe, ki iščejo zaposlitev;

610. „visokošolska ustanova“ je:

12. kakršna koli visokošolska ustanova, ki deluje v skladu z nacionalno zakonodajo ali prakso in nudi kvalifikacije in diplome na tej ravni priznane diplome ali druge priznane kvalifikacije, pridobljene v okviru terciarnega izobraževanja, ne glede na to, kako se take ustanove v državah članicah imenujejo;

13. katera koli ustanova, ki izvaja nadaljevalno poklicno usposabljanje na ravneh 5 in 6 Mednarodne standardne klasifikacije (ISCED), ki v skladu z nacionalno zakonodajo ali prakso nudi poklicno izobraževanje ali usposabljanje na terciarni stopnji;

711. „Joint Masters“ pomeni magistrsko visokošolsko izobraževanje, ki:

14. vključuje vsaj tri visokošolske ustanove iz treh različnih držav članic;

15. izvaja študijski program, ki vključuje obdobje študija v vsaj dveh od teh treh ustanov;

16. ima vgrajene mehanizme za priznavanje obdobij študija v partnerskih ustanovah, ki temeljijo na evropskem sistemu za prenašanje kreditnih točk ali so z njim združljiva;

17. se konča s skupno, dvojno ali večkratno diplomo, ki jo podelijo sodelujoče ustanove, ki jo priznavajo ali akreditirajo države članice;

8. „začetno poklicno usposabljanje“ označuje katero koli obliko začetnega poklicnega usposabljanja, naj gre za strokovno in poklicno poučevanje, vajeništvo ter k poklicnemu usmerjeno izobraževanje, ki prispeva k doseganju poklicne kvalifikacije, ki jo priznavajo ustrezni organi države članice, v kateri je pridobljena;

9. „nadaljevalno poklicno usposabljanje“ je kakršno koli poklicno usposabljanje, ki se ga udeleži oseba znotraj Skupnosti v delovni karieri;

12. „poklicno usposabljanje“ označuje katero koli obliko poklicnega izobraževanja ali usposabljanja, vključno s strokovnim in poklicnim poučevanjem ter vajeništvom, ki prispeva k doseganju poklicne kvalifikacije, ki jo priznavajo ustrezni organi države članice, v kateri je pridobljena, kot tudi katero koli drugo poklicno izobraževanje ali usposabljanje, v katerega se osebe vključujejo v okviru svoje poklicne poti;

1013. „izobraževanje odraslih“ označuje vse oblike nepoklicnega učenja odraslih – formalne, neformalne ali informalne narave;

1114. „študijski obisk“ je kratkotrajen obisk, namenjen študiju posebnega vidika vseživljenjskega učenja v drugi državi članici in izmenjavi dobre prakse ali učenju nove metodologije ali znanja;

1215. „mobilnost“ je selitev v drugo državo preživljanje določenega obdobja v drugi državi članici zaradi študija, delovnih izkušenj, drugih dejavnosti učenja ali poučevanja ali sorodnih administrativnih dejavnosti, ustrezno podprta s pripravami ali izpopolnjevanjem v jeziku gostitelja ali delovnem jeziku;

1316. „praksa“ pomeni bivanje zadrževanje določenega obdobja v podjetju ali organizaciji v drugi državi članici, ustrezno podprto s pripravami ali izpopolnjevanjem v jeziku gostitelja ali delovnem jeziku, da bi se posameznikom omogočilo boljše prilagajanje na zahteve trga dela na ravni Skupnosti, da bi tako razvili specifične spretnosti ali in izboljšali razumevanja ekonomske in socialne kulture zadevne države v smislu pridobivanja delovnih izkušenj;

1417. „enostranski“ pomeni eno ustanovo;

1518. „dvostranski“ pomeni partnerje iz dveh držav članic;

1619. „večstranski“ pomeni partnerje iz vsaj treh držav članic. Komisija ima lahko združenja ali druge organe, v katerih so člani iz vsaj treh držav članic, za večstranske;

1720. „partnerstvo“ je dvostranski ali večstranski sporazum skupine ustanov ali organizacij iz različnih držav članic o izvajanju skupnih evropskih dejavnosti na področju vseživljenjskega učenja;

1821. „omrežje“ je formalno ali neformalno združenje organov, ki delujejo znotraj določenega področja, discipline ali sektorja vseživljenjskega učenja;

1922. „projekt“ je skupna dejavnost z opredeljenim ciljem, pri kateri sodelujejo formalna ali neformalna združenja organizacij ali institucij;

2023. „koordinator projekta“ je organizacija ali ustanova, pristojna za izvajanje projekta večstranskega združenja, ki s Komisijo podpiše sporazum o dotaciji;

2124. „projektni partnerji“ so organizacije ali ustanove, razen koordinatorja, ki sestavljajo večstransko združenje;

2225. „podjetje“ je podjetje, ki se v javnem ali zasebnem sektorju ukvarja z gospodarsko dejavnostjo, ne glede na velikost, pravni status ali ekonomski sektor, v katerem deluje, in vse vrste ekonomskih dejavnosti, skupaj s socialno ekonomijo;

2326. „socialni partnerji“ so, na nacionalni ravni organizacije delodajalcev in delavcev, ki delujejo v skladu z nacionalnimi zakoni in/ali praksami, na ravni Skupnosti pa so to organizacije delodajalcev in delavcev, ki se socialnega dialoga udeležujejo na ravni Skupnosti;

24. „ponudnik učenja“ je vsaka ustanova ali organizacija, ki ponuja vseživljenjsko učenje v skladu s celostnim programom ali znotraj meja specifičnih programov tega programa;

2527. „usmerjanje in svetovanje“ pomeni širok spekter dejavnosti, npr. obveščanje, oceno, usmeritev in svetovanje v pomoč učencem, učiteljem in drugemu osebju pri odločitvah v zvezi s programi izobraževanja in usposabljanja oziroma zaposlitvenimi možnostmi;

2628. „širjenje in izkoriščanje rezultatov“ so dejavnosti, ki zagotavljajo, da so rezultati Celostnega programa vseživljenjskega učenja in njegovi predhodniki ustrezno priznani, predstavljeni in izvedeni;

2729. „vseživljenjsko učenje“ pomeni vse vrste splošne izobrazbe, poklicno izobraževanje in usposabljanje, neformalno izobraževanje in informalno učenje v življenju, ki izboljša znanje, spretnosti in sposobnosti za doseganje osebnih, civilnih, družbenih in/ali zaposlitvenih ciljev. Vključuje izvajanje storitev svetovanja in usmerjanja.

Člen 23

Pod programi

1. Sektorski podprogrami so:

18. program Comenius, ki pokriva potrebe po poučevanju in učenju vseh udeležencev predšolske ter šolske izobrazbe do konca srednje izobrazbe in ustanove in organizacije, ki izvajajo tako izobraževanje;

19. program Erasmus, ki pokriva potrebe po poučevanju in učenju vseh udeležencev visokošolskega izobraževanja, poklicnega izobraževanja ter usposabljanja na ravni izobraževanja odraslih, ne glede na trajanje izobraževanja ali kvalifikacijo, in tudi doktorske študije ter ustanove in organizacije, ki izvajajo ali omogočajo takšno izobraževanje in usposabljanje;

20. program Leonardo da Vinci, ki pokriva potrebe po poučevanju in učenju vseh udeležencev poklicnega izobraževanja in usposabljanja, skupaj z začetnim in nadaljevalnim poklicnim usposabljanjem, ki ne vključuje visokošolskega izobraževanja in usposabljanja odraslih, razen na terciarni stopnji, ter ustanove in organizacije, ki izvajajo ali omogočajo tako izobraževanje;

21. program Grundtvig, ki pokriva potrebe po poučevanju in učenju vseh udeležencev izobraževanja odraslih ter vse ustanove in organizacije, ki izvajajo ali omogočajo tako izobraževanje.

2. Transverzalni program bo zajemal štiri ključne dejavnosti:

22. politiko sodelovanja in inovativnosti v vseživljenjskem učenju znotraj Skupnosti;

23. spodbujanje učenja jezikov;

24. razvijanje inovativnih vsebin, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje;

25. širjenje in izkoriščanje rezultatov dejavnosti, ki jih podpira program ter prejšnji sorodni programi, in izmenjava dobre prakse.

3. Program Jean Monnet podpira ustanove in dejavnosti na področju evropske integracije. Obsega tri ključne dejavnosti:

26. dejavnost Jean Monnet;

27. dotacije za poslovanje v podporo določenim ustanovam, ki se ukvarjajo z vprašanji evropske integracije;

28. dotacije za poslovanje v podporo drugim evropskim ustanovam in zvezam na področju izobraževanja in usposabljanja.

4. Kot dodatek k ciljem iz člena 1 bodo specifični programi vsebovali naslednje cilje:

program Comenius:

(i) razvijanje razumevanja med mladimi in izobraževalnim osebjem o pestrosti evropskih kultur in njeni vrednosti;

(ii) pomoč mladim pri pridobivanju osnovnih življenjskih znanj in sposobnosti, ki so potrebni za njihov osebni razvoj, za prihodnje zaposlovanje in za aktivno evropsko državljanstvo;

program Erasmus:

(i) podpiranje pri uresničitvi evropskega visokošolskega območja;

(ii) spodbujanje prispevanja visokošolskega in nadaljevalnega poklicnega izobraževanja k postopku inovacije;

program Leonardo da Vinci: pospeševanje prilagajanja spremembam trga dela in razvoju potreb po znanju;

program Grundtvig:

(i) odzivanje na izobraževalne izzive starejšega dela evropskega prebivalstva;

(ii) pomoč odraslim pri iskanju alternativnih poti do izboljšanja znanja in sposobnosti;

transverzalni program:

(i) spodbujanje evropskega sodelovanja na področjih, ki pokrivajo dva ali več sektorskih programov;

(ii) pospeševanje zbliževanja sistemov izobraževanja in usposabljanja držav članic;

29. program Jean Monnet:

(i) spodbujanje dejavnosti poučevanja, raziskovanja in razmišljanja na področju študij evropske integracije;

(ii) podpiranje obstoja ustrezne vrste ustanov in združenj, ki se osredotočajo na teme, povezane z evropsko integracijo ter izobraževanjem in usposabljanjem z evropsko perspektivo.

Člen 4

Dostop do celostnega programa vseživljenjskega učenja

Celostni Program vseživljenjskega učenja je še posebej namenjen:

30. učencem, študentom, pripravnikom in odraslim učencem;

31. učiteljem, inštruktorjem in drugemu osebju , ki se ukvarjajo s katerim koli vidikom vseživljenjskega učenja;

32. osebam na trgu dela;

33. ustanovam ali organizacijam, ki omogočajo priložnosti za izobraževanje v smislu programa vseživljenjskega učenja ali v okviru svojih podprogramov;

34. osebam in organom, pristojnim za sisteme in politike v zvezi s katerim koli vidikom vseživljenjskega učenja na lokalni, regionalni in nacionalni ravni;

35. podjetjem, socialnim partnerjem in njihovim organizacijam na vseh ravneh, tudi trgovinskim organizacijam in gospodarskim zbornicam;

36. organom, ki ponujajo storitve usmerjanja, svetovanja in obveščanja v zvezi s katerim koli vidikom vseživljenjskega učenja;

37. združenjem, ki delujejo na področju vseživljenjskega učenja, skupaj z združenji študentov, pripravnikov, učencev, staršev in odraslih učencev;

38. raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z vseživljenjskem učenjem;

39. nepridobitnim organizacijam, prostovoljnim organom in nevladnim organizacijam (NVO-jem).

Člen 5

Dejavnosti Skupnosti

1. Celostni Program vseživljenjskega učenja podpira naslednje aktivnosti:

40. mobilnost oseb v vseživljenjskem učenju v Evropi;

41. dvostranska in večstranska partnerstva;

42. večstranske projekte, namenjene zlasti izboljšanju nacionalnih sistemov izobraževanja in usposabljanja spodbujanju kakovosti sistemov izobraževanja in usposabljanja, z nadnacionalnim prenosom inovativnosti;

43. enostranske in nacionalne projekte;

44. večstranske projekte in omrežja;

45. opazovanje in analizo politik ter sistemov na področju vseživljenjskega učenja, vzpostavitev in stalno izboljševanje referenčnih materialov, vključno z raziskavami, statističnimi podatki, analizami in pokazatelji, dejavnosti v podporo preglednosti in priznavanju kvalifikacij ter predhodnega učenja, in dejanja v podporo sodelovanju pri zagotavljanju kakovosti;

46. dotacije za poslovanje, s katerimi se financirajo nekateri stroški za poslovanje in upravni stroški organizacij, ki so dejavne na področju, ki ga pokriva Celostni program vseživljenjskega učenja.

47. druge pobude, ki se skladajo s cilji Celostnega programa vseživljenjskega učenja („Spremljevalni ukrepi“).

2. Podpora Skupnosti se lahko dodeli za pripravljalne obiske za katere koli dejavnosti iz tega člena.

3. Komisija lahko organizira seminarje, konference ali sestanke, ki olajšujejo izvajanje Celostnega programa vseživljenjskega učenja, in se loti ustreznih dejavnosti obveščanja, objavljanja in razširjanja ter dejavnosti za boljšo prepoznavnost programa kakor tudi programov nadziranja in ovrednotenja.

4. Dejavnosti iz tega člena se lahko izvajajo prek razpisov za oddajo predlogov, javnih razpisov ali pa neposredno s strani Komisije.

Člen 6

Naloge Komisije in držav članic

1. Komisija zagotovi uspešno in učinkovito izvajanje dejavnosti Skupnosti iz Celostnega programa vseživljenjskega učenja.

2. Države članice

48. sprejmejo ustrezne ukrepe za učinkovito izvajanje Celostnega programa vseživljenjskega učenja na ravni držav članic, in upoštevajo vse strani, ki so povezane s katerim koli vidikom vseživljenjskega učenja v skladu z nacionalno prakso ali zakonodajo;

49. ustanovijo ali določijo in nadzirajo ustrezno strukturo za usklajeno upravljanje izvajanja dejavnosti Celostnega programa vseživljenjskega učenja na ravni države članice (nacionalnih agencij), skupaj z upravljanjem proračuna, v skladu z določili člena 54(2)(c) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002[23] in določili člena 38 Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002[24], v skladu z naslednjimi merili:

(i) organizacija, ki je ustanovljena ali določena kot nacionalna agencija, mora biti pravna oseba ali del pravne osebe, ki jo urejuje zakonodaja zadevne države članice. Ministrstvo ne more biti imenovano za nacionalno agencijo.

(ii) vsaka nacionalna agencija morajo imeti zadostno število osebja za izvajanje svojih nalog ustrezno osebje z ustreznimi strokovnimi in jezikovnimi znanji, ki so potrebna za delo v okolju mednarodnega sodelovanja na področju izobraževanja in usposabljanja;

(iii) imeti morajo ustrezno infrastrukturo, kar še posebej velja za informatiko in komunikacije;

(iv) delovati morajo v upravnem okviru, ki jim omogoča zadovoljivo izvajanje nalog in izogibanje konfliktom interesov;

(v) morajo imeti možnost, da uporabijo pravila finančnega upravljanja in pogodbene pogoje na ravni Skupnosti;

(vi) dati morajo ustrezna finančna jamstva, ki jih po možnosti izda javna oblast, njihove njene upravljavske zmogljivosti pa morajo ustrezati ravni sredstev Skupnosti, katerih upravljanje bodo izvajalia;

50. prevzeti morajo odgovornost za pravilno upravljanje s strani nacionalnih agencij iz zgornjega pododstavka (b) s sredstvi, prenesenimi nacionalnim agencijam v podporo projektom, zlasti pa morajo nacionalne agencije spoštovati načela preglednosti, enakega obravnavanja in izogibanje dvojnemu financiranju z drugimi sredstvi Skupnosti, in obvezo o spremljanju projektov in povračilo sredstev, ki jih morajo vrniti upravičenci;

51. sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev revizijskega in finančnega nadzora nacionalnih agencij iz pododstavka (b) zgoraj ter zlasti:

(i) pred začetkom delovanja mora nacionalna agencija Komisiji predložiti potrebna zagotovila o obstoju, ustreznosti in pravilnem delovanju agencije, v skladu s pravili dobrega finančnega poslovanja, uporabljenimi postopki, nadzornimi sistemi, računovodskimi sistemi in postopki javnih naročil in dodeljevanjem dotacij;

(ii) Komisiji vsako leto predložiti izjavo o zanesljivosti finančnih sistemov in postopkov nacionalnih agencij ter korektnosti svojega računovodstva;

52. v primeru nepravilnosti, malomarnosti ali goljufije v zvezi z nacionalno strukturo, ki je bila ustanovljena ali določena v pododstavku (b) zgoraj, in kadar je potrebno, lahko Komisija izterja nacionalno agencijo, je agencija odgovorna za sredstva, ki niso v celoti povrnjena;

53. na zahtevo Komisije določiti ponudnike učenja ustanove ali organizacije, ki omogočajo priložnosti za učenje ali vrste ponudnikov učenja takšnih ustanov ali organizacij, ki bodo imelie pravico do udeležbe Celostnega programa vseživljenjskega učenja na njihovih ozemljih;

54. si prizadevati za sprejetije vseh ustrezneih ukrepeov, ki bi zagotovili odpravo pravnih in administrativnih ovir za pravilno delovanje Celostnega programa vseživljenjskega učenja;

55. zagotoviti, da se morebitne sinergije z drugimi programi Skupnosti ter finančnimi instrumenti in drugimi ustreznimi programi, ki potekajo v zadevni državi članici, izvajajo na ravni države članice.

3. Komisija v sodelovanju z državami članicami zagotovi

56. prehod dejavnosti, ki se izvajajo v okviru predhodnih programov na področju izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja, k dejavnostim , ki se bodo izvajale v okviru Celostnega programa vseživljenjskega učenja;

57. ustrezno zaščito finančnih interesov Skupnosti, še posebej z uvajanjem učinkovitih, sorazmernih in odvračalnih ukrepov ter administrativnih pregledov in kazni;

58. utrezne informacije, oglaševanje in spremljanje dejavnosti, ki jih podpira Celostni program vseživljenjskega učenja;

59. zbiranje, analizo in obdelavo podatkov, ki so na voljo za merjenje rezultatov in učinkov programa ter za spremljanje in ocenjevanje dejavnosti v skladu s členom 15;

60. širjenje rezultatov predhodne generacije programov izobraževanja in usposabljanja ter programa vseživljenjskega učenja.

Člen 7

Udeležba tretjih držav

1. Celostni V p rogramu vseživljenjskega učenja lahko sodelujejo:

61. države EFTA, ki so članice EGP, pod pogoji, določenimi v Sporazumu EGP;

62. Turčijo in Države kandidatke centralne in vzhodne Evrope, ki imajo koristi od predpristopne strategije, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji, in določili za sodelovanje teh držav v programih Skupnosti, ki so ustanovljeni z ustreznim Okvirnim sporazumom in z odločbami pridružitvenega sveta določenimi v okvirnih sporazumih o sodelovanju v programih Skupnosti, ki so bili sklenjeni s temi državami;

63. države zahodnega Balkana, v skladu z določbami, ki bodo za te države določene po ustanovitvi okvirnih sporazumov, ki urejajo predvidevajo njihovo sodelovanje v programih Skupnosti;

64. Švicarsko konfederacijo, na podlagi dvostranskega sporazuma, ki bo sklenjen s to državo.

2. Ključna dejavnost 1 programa Jean Monnet iz člena 3 (3)(a) bo prav tako na voljo za visokošolske ustanove v kateri koli tretji državi.

3. Tretje države, ki bodo sodelovale v Celostnem Programu vseživljenjskega učenja, bodo zavezane k izpolnjevanju vseh dolžnosti in vseh nalog iz tega sklepa v zvezi z državami članicami.

Člen 8

Mednarodno sodelovanje

V okviru s Celostnim Programa vseživljenjskega učenja in v skladu s členom 9 lahko Komisija sodeluje s tretjimi državami ter ustreznimi mednarodnimi organizacijami, zlasti s Svetom Evrope, z Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) ter Organizacijo ZN za izobraževanje, kulturo in znanost (UNESCO).

Poglavje II Vzpostavitev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja

Člen 9

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje Celostnega Programa vseživljenjskega učenja v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

65. letni delovni načrt, vključno s prednostnimi nalogami;

66. letni proračun in razporeditev sredstev med in v okviru podprogramov;

67. splošne smernice za izvajanje podprogramov (vključno z določili glede narave dejavnosti, njihovega trajanja in ravnjo financiranja, merili za izbor in postopki;

68. predlogi Komisije za izbor zahtevkov za večstranske projekte in omrežja v skladu s členom 33(1)(b) in (c);

69. predlogi Komisije za izbor aktivnosti, določene v členih 5(1)(c) in 5(1)(e), ki niso zajete v predhodni pododstavek ter aktivnosti iz pododstavkov (f), (g) in (h) zadevnega člena, za katere predlagana podpora Skupnosti presega 1 milijon EUR;

70. opredelitev zadevnih vlog in prisojnosti Komisije, držav članic in nacionalnih agencij v zvezi z „postopki nacionalnih agencij“, določenih v Prilogi;

71. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja „postopek 1 nacionalne agencije“ iz Priloge;

72. sporazume za zagotavljanje notranje doslednosti v Celostnega Programu vseživljenjskega učenja;

73. sporazume za nadziranje in ovrednotenje Celostnega Programa vseživljenjskega učenja in podprogramov in za razširjanje in prenos rezultatov.

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje vseh zadev v naslovu I, razen tistih, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Člen 10

Odbor

1. Komisiji bo pomagal odbor, v nadaljnjem besedilu „Odbor“.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju člena 8 Sklepa.Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES traja dva meseca.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa 1999/468/ES uporabljata člena 3 in 7 Sklepa.

4. Odbor sprejme svoj poslovnik.

5. Države članice ne smejo zastopati osebe, zaposlene v nacionalnih agencijah iz člena 6(2)(b) ali pa osebe, ki so za te agencije operativno pristojne.

Člen 11

Socialni partnerji

1. V postopku posvetovanja z Odborom o kateri koli zadevi v zvezi z uporabo tega sklepa o poklicnem izobraževanju in usposabljanju lahko predstavniki socialnih partnerjev, ki jih na podlagi predlogov evropskih socialnih partnerjev imenuje Komisija, sodelujejo pri delu Odbora kot opazovalci. Število takih opazovalcev je enako številu predstavnikov držav članic.

2. Ti opazovalci imajo pravico zahtevati, da se njihovo mnenje zabeleži v zapisniku sestanka Odbora.

Člen 12

Horizontalne politike

Pri izvajanju Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je treba ustrezno zagotoviti, da se politika Skupnosti v zvezi z podporo horizontalnih politik v celoti podpre, in zlasti s:

74. spodbujanjem zavedanja pomembnosti kulturne in jezikovne raznovrstnosti in številnih kultur v Evropi, pa tudi potreb po premagovanju predsodkov, rasizma in ksenofobije;

75. oblikovanjem ponudb za učence s posebnimi potrebami in zlasti s pomočjo pri spodbujanju vključevanja v redne procese izobraževanja in usposabljanja;

76. s spodbujanjem zavesti o pomembnosti prispevanja k trajnostnemu gospodarskemu razvoju;

77. spodbujanjem enakosti med spoloma in prispevanju k odpravljanju vseh oblik diskriminacije zaradi spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

Člen 13

Skupne dejavnosti

Kot del postopka gradnje Evrope znanja so lahko dejavnosti, ki jih podpira Celostni program, izvajane v skladu s postopki iz člena 10(2) skupaj s sorodnimi programi in dejavnostmi Skupnosti, še posebej tistimi na področjih kulture, medijev, mladine, raziskav in razvoja, zaposlovanja, podjetništva, okolja ter informacijskih in komunikacijskih tehnologij.

Člen 1413

Doslednost in združljivost z drugimi politikami

1. Komisija v sodelovanju držav članic zagotavlja skupno doslednost in združljivost z delovnim programom „Izobraževanje in usposabljanje 2010“ in z ostalimi ustreznimi politikami Skupnosti, instrumenti in dejavnostmi, zlasti s z Evropskim socialnim skladom, z dejavnostmi Okvirnega programa Skupnosti na področju človeških virov in mobilnosti ter raziskav in razvoja, ter s statističnim programom Skupnosti. s tistimi na področjih kulture, medijev, mladine, raziskav in razvoja, zaposlovanja, priznavanja kvalifikacij, podjetništva, okolja, informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter statističnega programa Skupnosti.

Komisija, v sodelovanju z državami članicami, zagotavlja učinkovito povezavo med Celostnim Programom vseživljenjskega učenja in programi in dejavnostmi na področju izobraževanja in usposabljanja, ki se izvaja v okviru predpristopnih instrumentov Skupnosti, drugih sodelovanj s tretjimi državami in pristojnih mednarodnih organizacij.

2. Komisija Odbor redno obvešča o drugih ustreznih pobudah Skupnosti na področju vseživljenjskega učenja, med drugim tudi o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami.

3. Pri izvajanju dejavnosti Celostnega Programa vseživljenjskega učenja Komisija in države članice upoštevajo prednostne naloge, opredeljene v smernic zaposlovanja celostnih smernicah za zaposlovanje, ki jih je sprejel Svet kot del usklajene zaposlitvene strategije Lizbonskega partnerstva za rast in delovna mesta.

4. V partnerstvu z evropskimi socialnimi partnerji si Komisija prizadeva za razvoj ustreznega usklajevanja Celostnega Programa vseživljenjskega učenja in socialnega dialoga na ravni Skupnosti, tudi s sektorskimi ravnmi v različnih gospodarskih sektorjih.

5. Pri izvajanju Celostnega Programa vseživljenjskega učenja Komisija zagotovi ustrezno pomoč Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) na področjih v zvezi z njegovo pristojnostjo in v skladu s sporazumi iz Sklepa (EGS) št. 337/75 Sveta[25]. Komisija lahko po potrebi prav tako zagotovi podporo Evropske fundacije za usposabljanje v okviru mandata in v skladu z določbami Uredbe Sveta (EGS) št. 1360/90[26].

6. Komisija Svetovalni odbor za poklicno usposabljanje redno obvešča o ustreznem napredku znotraj programa Leonardo da Vinci na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

Poglavje III Finančne določbe – Vrednotenje

Člen 1514

Financiranje

1. Okvirni finančni načrt za izvajanje Celostnega programa tega sklepa za obdobje sedmih let od 1. januarja 2007 je določen v obsegu 13.620 6 970 milijonov EUR. V tem okviru dodeljena sredstva zneski za programe Comenius, Erasmus, Leonardo da Vinci in Grundtvig, ne smejo biti nižja od sredstev, določenih v točki B. 810 Priloge. Te zneske dodelitve lahko Komisija spremeni v skladu s postopki iz člena 10(2). 2. Največ 1 % proračuna Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je lahko namenjeno podpori sodelovanja v dejavnostih sodelovanja v partnerstvu, projektih in omrežjih, ki so organizirane pod okriljem Celostnega Programa vseživljenjskega učenja s strani partnerjev iz tretjih držav, ki ne sodelujejo v Celostnem Programu vseživljenjskega učenja v skladu z določili člena 7.

3. Letno razdelitev proračunskih sredstev odobri proračunski organ v mejah finančnega predvidevanja okvira.

Člen 1615

Spremljanje in vrednotenje

1. Komisija v sodelovanju z državami članicami redno spremlja in ocenjuje uresničevanje ciljev Celostni Programa vseživljenjskega učenja in sodelovanje med državami članicami. Spremljanje vsebuje poročila iz odstavka 4 in specifične dejavnosti.

2. Komisija organizira redna neodvisna zunanja vrednotenja Celostnega Programa vseživljenjskega učenja in redno objavlja statistične podatke o spremljanju napredka.

3. Pri izvajanju programa je treba upoštevati ugotovitve in vrednotenje Programa vseživljenjskega učenja in predhodnih programov usposabljanja in izobraževanja.

4. Države članice Komisiji do 30. junija 2010 in 30. junija 2015 predložijo poročila o izvajanju in vplivih Celostnega Programa vseživljenjskega učenja.

5. Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži:

78. vmesno poročilo o vrednotenju doseženih rezultatov in o kvalitativnih in kvantitativnih vidikih izvajanja Celostnega Programa vseživljenjskega učenja, vključno z analizo doseženih rezultatov, do 31. marca 2011,

79. sporočilo o nadaljnjem poteku Celostnega Programa vseživljenjskega učenja do 31. decembra 2011,

80. poročilo o naknadnem vrednotenju do 31. marca 2016.

NASLOV II

POSEBNI POD PROGRAMI

Poglavje I Program Comenius

Člen 1716

Dostop do programa Comenius

V okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je program Comenius namenjen:

81. učencem predšolske in v šolskem izobraževanju do konca srednjega izobraževanja;

82. šolam, ki jih določijo države članice;

83. učiteljskemu, podpornemu in administrativnemuučiteljem in drugemu osebju teh šol;

84. združenjem, nepridobitnim organizacijam, nevladnim organizacijam in predstavnikom, udeleženih v šolskem izobraževanju;

85. javnim in zasebnim organizacijamosebam in organom, ki so odgovornei za organiziranje in izvajanje izobraževanja na lokalnih, regionalnih in nacionalnih ravneh;

86. raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z vseživljenjskim učenjem;

87. visokošolskim ustanovam;

88. organom, ki ponujajo storitve usmerjanja, svetovanja in obveščanja.

Člen 1817

Operativni cilji Cilji programa Comenius

1. Poleg ciljev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji programa Comenius:

89. razvijanje znanja in razumevanja med mladimi in izobraževalnim osebjem o pestrosti evropskih kultur in jezikov ter njeni vrednosti;

90. pomoč mladim pri pridobivanju osnovnih znanj in spretnosti, ki so potrebna za njihov osebni razvoj, za prihodnje zaposlovanje in za dejavno evropsko državljanstvo;

2. Operativni cilji programa so:

91. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izmenjav izboljšanje kakovosti in povečanje obsega mobilnosti za učencev in učiteljskegao osebjae v različnih državah članicah;

92. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izboljšanje kakovosti in povečanje števila partnerstev med šolami v različnih državah članicah, tako da bi vsaj en učenec od dvajsetih bil vključen v skupne izobraževalne dejavnosti v obdobju programa vključili 3 milijone učencev;

93. spodbujanje učenja drugega tujega jezika živih tujih jezikov;

94. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji;

95. okrepitev izboljšanje kakovosti in okrepiti evropsko razsežnost usposabljanja učiteljev;

96. izboljšanje podpreti izboljšave na področju pedagoških pristopov in upravljanja šol.

Člen 1918

Dejavnosti programa Comenius

1. Program Comenius lahko podpira naslednje dejavnosti:

97. mobilnost posameznikov iz člena 5(1)(a). Pri urejanju ali podpiranju organiziranja take mobilnosti se sprejmejo ustrezni pripravljalni ukrepi, zagotovi pa se tudi zadosten nadzor in podpora za mlade osebe v mobilnosti. Taka mobilnost lahko vključuje:

(i) izmenjavo učencev in osebja;

(ii) mobilnost učencev v šolah in prakso v šolah in podjetjih na tujem za učence ali učiteljsko osebje;

(iii) udeležbo pri usposabljanjih za učitelje in drugo pedagoško osebje;

(iv) študij in pripravljalni obiski za mobilnost, partnerstvo, dejavnosti projektov ali omrežja;

(v) pomočniške dejavnosti za učitelje in morebitne učitelje.

98. dvostranska in večstranska partnerstva iz člena 5(1)(b) med;

(i) šolami („“) da bi razvijali skupne projekti učenja med za učencie in njihove učitelje (partnerstva med šolami „Comenius“);

(ii) med organizacijami, odgovornimi za različne vidike šolskega izobraževanja, z namenom pospeševanja regionalnega sodelovanja („regionalno partnerstvo Comenius“);

99. večstranske projekte iz člena 5(1)(c), ki so namenjeni zlasti izboljšanju sistemov šolskega izobraževanja odraslih prek prenosa inovacij in dobre prakse;

100. za večstranske projekte sodelovanja iz člena 5(1)(e). Vključujejo lahko projekte, ki so namenjeni:

(i) razvijanju, predstavljanju in razširjanju najboljših izobraževalnih praks, vključno z novihimi metodami ali gradivi za poučevanje;

(ii) razvijanju ali izmenjavi izkušenj s sistemi, ki zagotavljajo podatke ali usmerjanje, posebej prilagojene učencem, učiteljem ali drugemu osebju, ki jih zadeva program Comenius;

(iii) razvijanju, predstavljanju in razširjanju novih programov za usposabljanje učiteljev ali vsebin programov;

101. omrežjem iz člena 5(1)(e). Vključujejo lahko omrežja, ki so namenjena:

(i) razvijanju izobraževanja v disciplini ali na področju, kjer delujejo, v njihovo korist ali korist širšega izobraževanja;

(ii) pridobivanju in razširjanju ustrezne dobre prakse in inovacij;

(iii) omogočanje podpore za teme projektov in partnerstev, ki jih ustanovijo drugi;

(iv) spodbujanje razvoja analiz potreb in praktičnih uporab teh analiz znotraj šolskega izobraževanja;

102. drugim pobudam, ki so namenjene spodbujanju ciljev programa Comenius iz člena 5(1)(h) („Spremljevalni ukrepi“).

2. Operativne podrobnosti dejavnosti iz odstavka 1 bodo določene v skladu s postopkom iz člena 10(2).

Člen 2019

Proračun programa Comenius

Vsaj 8580 % proračuna programa Comenius je namenjenih podpiranju mobilnosti iz člena 1918(1)(a) in za partnerstva Comenius iz člena 1918(1)(b).

Člen 21

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje programa Comenius v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

103. letni delovni načrt;

104. letni proračun in razporeditev sredstev med različnimi dejavnostmi programa Comenius;

105. splošne smernice za izvajanje programa Comenius, merila izbora in postopki;

106. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije iz Priloge;

107. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje programa Comenius v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Poglavje II Program Erasmus

Člen 2220

Dostop do programa Erasmus

V okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je program Erasmus namenjen:

108. študentom in pripravnikom ki se udeležujejo vseh oblik visoke izobrazbe in nadaljevalnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja (ravni 5 in 6 ISCED) terciarnega izobraževanja in usposabljanja;

109. visokošolskim ustanovam, ki jih določijo države članice;

110. učiteljskemu in administrativnemuučiteljem, inštruktorjem in drugemu osebju v teh ustanovah;

111. združenjem in predstavnikom oseb, vključenih v visoko šolstvo, vključno z ustreznimi združenji študentov, univerz in učiteljev/vodij usposabljanja;

112. podjetjem, socialnim partnerjem in drugim predstavnikom poklicnega življenja;

113. javnim in zasebnim organizacijam, vključno z nepridobitnimi organizacijami in nevladnimi organizacijami, ki so odgovorne za organiziranje in izvajanje izobraževanja na lokalnih, regionalnih in nacionalnih ravneh;

114. raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z vseživljenjskim učenjem;

115. organom, ki ponujajo storitve usmerjanja, svetovanja in obveščanja.

Člen 2321

Operativni cilji Cilji programa Erasmus

1. Poleg ciljev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji programa Erasmus:

116. podpiranje pri uresničitvi evropskega visokošolskega območja;

117. spodbujanje prispevanja visokošolskega in nadaljevalnega poklicnega izobraževanja k postopku inovacije;

2. Operativni cilji programa Erasmus so:

118. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izboljšanje kakovosti in povečanje obsega mobilnosti študentov in učiteljskega osebja po Evropi, da bi do leta 20112012 v okviru programa Erasmus in njegovih predhodnikov v študentski mobilnosti sodelovalo vsaj 3 milijone posameznikov;

119. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izboljšanje kakovosti in povečanje večstranskega sodelovanja med visokošolskimi ustanovami po Evropi;

120. povečanje stopnje zbliževanja prepoznavnosti in združljivosti kvalifikacij visokega izobraževanja in nadaljevalnega poklicnega izobraževanja, pridobljenega v Evropi;

121. spodbujanjeizboljšanje kakovosti in povečanje sodelovanja med visokošolskimi ustanovami in podjetji;

122. spodbujanje razvoja inovativnih praks na področjih izobraževanja in usposabljanja na terciarni stopnji in njihov prenos, vključno s prenosom iz ene države v ostale;

123. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji.

Člen 2422

Dejavnosti programa Erasmus

1. Program Erasmus lahko podpira naslednje dejavnosti:

124. mobilnost posameznikov iz člena 5(1)(a). Taka mobilnost lahko vključuje:

(i) mobilnost študentov za študijenamene študija ali usposabljanjea na tujem v visokošolskih ustanovah državah članicah, pa tudi prakso v podjetjih, centrih za usposabljanje, raziskovalnih centrih in drugih ustanovah;

(ii) mobilnost učiteljskega osebja v visokošolskih ustanovah zaradi poučevanja ali usposabljanja v partnerski ustanovi v tujini;

(iii) mobilnost drugega osebja v visokošolskih ustanovah in osebja podjetij zaradi usposabljanja ali poučevanja;

(iv) intenzivne programe Erasmus, ki so organizirani na večstranski podlagi.

Podpora je lahko dodeljena matičnim ali gostiteljskim visokošolskim ustanovam ali podjetjem za dejavnosti, ki zagotavljajo kakovost na vseh stopnjah mobilnosti, vključno s jezikovnimi pripravami pripravljalnimi in izpopolnjevalnimi jezikovnimi tečaji.

125. večstranske projekte iz člena 5(1)(c), ki so zlasti namenjeni izboljšanju sistemov visokošolskega izobraževanja prek prenosa inovacij in dobre prakse;

126. skupne večstranske projekte iz člena 5(1)(e), ki se med drugim osredotočajo na inovativnost in eksperimentiranje in izmenjavo dobrih praks na področjih, ki so omenjena v posebnih in operativnih ciljih;

127. omrežja iz člena 5(1)(e), ki delujejo pod okriljem konzorcijev visokošolskih ustanov in predstavljajo disciplinarno ali meddisciplinarno področje („tematska omrežja Erasmus“), ki so namenjena razvijanju novih konceptov učenja in sposobnosti. Taka omrežja lahko vključujejo predstavnike drugih javnih organov, podjetij ali združenj;

128. drugim pobudam, ki so namenjene spodbujanju ciljev programa Erasmus iz člena 5(1)(h) („Spremljevalni ukrepi“).

2. Posamezniki, ki sodelujejo v mobilnosti iz odstavka 1(a)(i) („študenti Erasmus“), so lahko:

129. študenti visokošolskih ustanov, ki po koncu najmanj prvega letnika študija ki so vsaj v drugem letniku študija, preživijo študijsko obdobje v drugi državi članici v okviru mobilnosti programa Erasmus, ne glede na to, ali jim je bila podeljena finančna pomoč v okviru tega programa. Taka obdobja se v celoti priznajo v skladu z medinstitucionalnimi sporazumi med matičnimi in gostiteljskimi ustanovami. Gostiteljske ustanove takim študentom ne zaračunavajo šolnin;

130. študenti programov Joint Masters v državi, v kateri niso diplomirali in sodelujejo v dejavnosti mobilnost;

131. študenti visokošolskih ustanov, ki so opravljajo prakso v podjetjih ali centrih za usposabljanje.

3. Operativne podrobnosti dejavnosti iz odstavka 1 bodo določene v skladu s postopkom iz člena 10(2).

Člen 2523

Proračun programa Erasmus

Vsaj 8580 % proračuna programa Erasmus je namenjeno podpiranju mobilnosti v skladu s členom 2422(1)(a).

Člen 26

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje programa Erasmus v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

132. letni delovni načrt;

133. letni proračun in razporeditev sredstev med različnimi dejavnostmi programa Erasmus;

134. splošne smernice za izvajanje programa Erasmus, merila izbora in postopki;

135. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije iz Priloge;

136. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje programa Erasmus v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Poglavje III Program Leonardo da Vinci

Člen 2724

Dostop do programa Leonardo da Vinci

V okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je program Leonardo da Vinci namenjen:

(a) mladim osebam, ki se udeležujejo vseh oblik poklicnega izobraževanja in usposabljanja do konca višje srednje izobrazbe (do ravni 3 ISCED), razen na terciarni stopnji;

(b) učečim se v nadaljevalnem poklicnem izobraževanju in usposabljanju (raven 4 ISCED);

(b) osebam na trgu dela;

(c) ponudnikom poučevanja ustanovam ali organizacijam, ki omogočajo priložnosti za učenje na področjih, ki jih pokriva program Leonardo da Vinci;

(d) učiteljskemu in administrativnemuučiteljem, inštruktorjem in drugemu osebju v okviru teh ponudnikov izobraževanja ustanov in organizacij;

(e) združenjem in predstavnikom, udeleženih v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, vključno z združenji pripravnikov, staršev in učiteljev;

(f) podjetjem, socialnim partnerjem in drugim predstavnikom poklicnega življenja, vključno s trgovskimi zbornicami in drugimi trgovskimi organizacijami;

(g) organom, ki ponujajo storitve usmerjanja, svetovanja in obveščanja v zvezi s katerim koli vidikom vseživljenjskega učenja;

(h) osebam in organom, odgovornim za sisteme in politike katerega koli vidika poklicnega izobraževanja in usposabljanja vseživljenjskega učenja na lokalni, regionalni in nacionalni ravni;

(i) raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z vseživljenjskim učenjem;

(j) visokošolskim ustanovam;

(k) nepridobitnim organizacijam, prostovoljnim organizacijam in nevladnim organizacijam.

Člen 2825

Operativni cilji Cilji programa Leonardo da Vinci

1. Poleg ciljev Celostnega programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji programa Erasmus:

137. podpora oseb, vključenih v usposabljanje in druge izobraževalne dejavnosti, v okviru katerih si pridobivajo in uporabljajo znanje, spretnosti in kvalifikacije, ki omogočajo osebni razvoj, zaposljivost in dostop na evropski trg dela;

138. podpora izboljšavam kakovosti in inovacij na področju poklicnega izobraževanja in sistemov usposabljanja, ustanov in praks;

139. poklicno izobraževanje in usposabljanje ter mobilnost predstaviti tako, da bo privlačno za delodajalce in posameznike.

2. Operativni cilji programa Leonardo da Vinci so:

140. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izboljšanje kakovosti in povečanje obsega mobilnosti po Evropi za ljudi, ki se udeležujejo začetnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter nadaljevalnega usposabljanja, tako da bi se število praks v podjetjih povečalo na vsaj 150.000 80 000 na leto do konca Celostnega Programa vseživljenjskega učenja;

141. povečanje količine in izboljšanje kakovosti i zboljšanje kakovosti in povečanje sodelovanjae med ponudniki učenjaustanovami ali organizacijami, ki omogočajo priložnosti za učenje, podjetji, socialnimi partnerji ter drugimi ustreznimi organi v Evropi;

142. spodbujanje razvoja inovativnih praks na področjih začetnega in nadaljevalnega usposabljanja na področjih izobraževanja in usposabljanja, razen na terciarni stopnji in njihov prenos, vključno s prenosom iz ene države v ostale;

143. izboljšanje preglednosti in priznanje usposobljenosti ter sposobnosti, vključno s tistimi, ki so pridobljene z neformalnim in informalnim učenjem.

144. spodbujanje učenja živih tujih jezikov;

145. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji;

Člen 29 26

Dejavnosti programa Leonardo da Vinci

1. Program Leonardo da Vinci lahko podpira naslednje dejavnosti:

146. mobilnost posameznikov iz člena 5(1)(a). Pri urejanju ali podpiranju organiziranja take mobilnosti se sprejmejo potrebni pripravljalni ukrepi, vključno z jezikovnimi pripravami in se zagotovita zadosten nadzor in podpora osebam v mobilnosti. Taka mobilnost lahko vključuje:

(i) nadnacionalne prakse v podjetjih ali ustanovah za usposabljanje;

(ii) prakse in izmenjave, namenjene nadaljnjemu poklicnemu razvoju vodij usposabljanja in svetovalcev, in odgovornihm za ustanove za usposabljanje ter za načrtovanje usposabljanja in poklicno svetovanje znotraj podjetij;

147. partnerstva iz člena 5(1)(b), ki se osredotočajo na teme vsestranskega interesa sodelujočih organizacij;

148. večstranske projekte iz člena 5(1)(c), zlasti tiste, ki stremijo k izboljšanju sistemov usposabljanja prek s poudarkom na prenosau inovacij, vključno z jezikovnim, kulturnim in pravnim prilagajanjem nacionalnim potrebam po inovativnih proizvodih in postopkih, razvitih v različnih kontekstih;

149. večstranske projekte iz člena 5(1)(e), ki so namenjeni izboljšanju sistemov usposabljanja prek s poudarkom na razvijanjau in prenosau inovacij in dobre prakse;

150. tematska omrežja strokovnjakov in organizacij in člena 5(1)(e), ki se ukvarjajo na strokovnimi vprašanji, povezanimi s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem;

151. drugim pobudam, ki so namenjene spodbujanju ciljev programa Leonardo da Vinci iz člena 5(1)(h) („Spremljevalni ukrepi“).

2. Operativne podrobnosti takih dejavnosti bodo določene v skladu s postopkom iz člena 10(2).

Člen 3027

Proračun programa Leonardo da Vinci

Vsaj 7560 % proračuna programa Grundtvig je namenjenih podpiranju mobilnosti in partnerstev v skladu s členom 2926(1)(a) in (b).

Člen 31

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje programa Leonardo da Vinci v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2).

152. letni delovni načrt;

153. letni proračun in razporeditev sredstev med različnimi dejavnostmi programa Leonardo da Vinci;

154. splošne smernice za izvajanje programa Leonardo da Vinci, merila izbora in postopki;

155. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije iz Priloge;

156. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje programa Leonardo da Vinci v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Poglavje IV Program Grundtvig

Člen 3228

Dostop do programa Grundtvig

V okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja je program Grundtvig namenjen:

157. učečim se v izobraževanju odraslih;

158. ponudnikom učenja ustanovam ali organizacijam, ki omogočajo priložnosti za učenje v izobraževanju odraslih;

159. učiteljskemu in administrativnemuučiteljem in drugemu osebju v okviru teh ponudnikov izobraževanja ustanov in organizacij;

160. ustanovam, ki so del začetnega ali nadaljevalnega usposabljanja osebja v izobraževanju odraslih;

161. združenjem in predstavnikom udeleženih v izobraževanju odraslih, vključno z združenji učencev in učiteljev;

162. organom, ki ponujajo storitve usmerjanja, svetovanja in obveščanja v zvezi s katerim koli vidikom izobraževanja odraslih;

163. osebam in organom, odgovornim za sisteme in politike katerega koli vidika izobraževanja odraslih na lokalni, regionalni in nacionalni ravni;

164. raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z izobraževanjem odraslih;

165. podjetjem;

166. nepridobitnim organizacijam, prostovoljnim organizacijam in nevladnim organizacijam;

167. visokošolskim ustanovam.

Člen 33 29

Operativni cilji Cilji programa Grundtvig

1. Poleg ciljev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji programa Grundtvig:

168. odzivanje na izobraževalne izzive starejšega dela evropskega prebivalstva;

169. pomoč odraslim pri iskanju alternativnih poti do izboljšanja znanja in sposobnosti.

2. Operativni cilji programa Grundtvig so:

170. povečanje količine in izboljšanje kakovosti in dostopnosti do mobilnosti po Evropi za ljudi, ki se udeležujejo izobraževanja odraslih in povečanje obsega izobraževanja, tako da bi bilo do leta 2013 v dejavnost mobilnosti vključeno vsaj 25.000 7 000 posameznikov letno;

171. povečanje količine in izboljšanje kakovosti izboljšanje kakovosti in povečanje sodelovanja med organizacijami, ki so del izobraževanja odraslih znotraj celotne Evrope;

172. spodbujanje razvoja inovativnih praks v izobraževanju odraslih in njihovem prenosu, med drugim iz sodelujoče države v druge;

173. zagotavljanje, pomoč da osebeam iz ranljivih družbenih skupin in obrobnih družbenih okolij, še posebej starejšim in osebeam, ki so zapustile izobraževanje brez osnovnih kvalifikacij, dobijo za zagotovitev alternativnih priložnosti do dostopa za izobraževanja odraslih;

174. spodbujanje razvoja inovativnih praks v izobraževanju odraslih in njihovem prenosu, med drugim iz sodelujoče države v druge;

175. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji;

176. izboljšanje pedagoških pristopov in upravljanje organizacij za izobraževanje odraslih.

Člen 3430

Dejavnosti programa Grundtvig

1. Program Grundtvig lahko podpira naslednje dejavnosti:

177. mobilnost posameznikov iz člena 5(1)(a). Pri urejanju ali podpiranju organiziranja take mobilnosti se sprejmejo potrebni pripravljalni ukrepi in zagotovita zadosten nadzor in podpora osebam v mobilnosti. Taka mobilnost lahko obsega obiske, prakse, pomočniške dejavnosti in izmenjave za sodelujoče v formalnem in neformalnem izobraževanju odraslih, vključno z usposabljanjem in poklicnim razvojem osebja v izobraževanju odraslih, zlasti z razvijanjem sinergij na področjih partnerstev in projektov.

178. partnerstva iz člena 5(1)(b), pod imenom „partnerstva učenja Grundtvig“, ki se osredotočajo na teme vzajemnega interesa sodelujočih organizacij;

179. večstranske projekte iz člena 5(1)(c), ki so zlasti namenjeni izboljšanju sistemov šolskega izobraževanja odraslih prek prenosa inovacij in dobre prakse;

180. večstranske projekte iz člena 5(1)(e), ki so namenjeni izboljšanju sistemov izobraževanja odraslih prek razvijanja in prenosa inovacij in dobre prakse;

181. tematska omrežja strokovnjakov in organizacij in člena 5(1)(e), pod imenom „omrežja Grundtvig“, ki se osredotočajo na;

(i) razvijanje izobraževanja odraslih v disciplini, na področju ali vidiku upravljanja, kjer delujejo;

(ii) identificiranje, izboljšanje in razširjanje ustrezne dobre prakse in inovacije;

(iii) omogočanje podpore za teme projektov in partnerstev, ki jih ustanovijo drugi, ter spodbujanje interakcij med takimi projekti in partnerstvi;

(iv) spodbujanje razvoja analiziranja potreb in zagotavljanja kakovosti na področju izobraževanja odraslih.

182. druge pobude, ki so namenjene spodbujanju ciljev programa Grundtvig iz člena 5(1)(h) („Spremljevalni ukrepi“).

2. Operativne podrobnosti takih dejavnosti bodo določene v skladu s postopkom iz člena 10(2).

Člen 3531

Proračun programa Grundtvig

Vsaj 6055 % proračuna programa Grundtvig je namenjenih podpiranju mobilnosti in partnerstev v skladu s členom 3430(1)(a) in (b).

Člen 36

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje programa Grundtvig v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

183. letni delovni načrt;

184. letni proračun in razporeditev sredstev med različnimi dejavnostmi programa Grundtvig;

185. splošne smernice za izvajanje programa Grundtvig, merila izbora in postopki;

186. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije iz Priloge;

187. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje programa Grundtvig v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Poglavje V Transverzalni program

Člen 3732

Operativni cilji Cilji Transverzalnega programa

1. Poleg ciljev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji Transverzalnega programa:

188. spodbujanje evropskega sodelovanja na področjih, ki pokrivajo dva ali več sektorskih podprogramov;

189. spodbujanje zbliževanja kakovosti sistemov in preglednosti sistemov izobraževanja in usposabljanja držav članic.

2. Operativni cilji Transverzalnega programa so:

190. podpiranje razvoja politik na evropski ravni na področju vseživljenjskega učenja, zlasti v kontekstu lizbonskega procesa in programa „Izobraževanje in usposabljanje 2010“, kot tudi procesov iz Bolonje in Kobenhavna in njihovih naslednikov;

191. zagotavljanje zadostne količine primerljivih podatkov, statistik in analiz za podlago razvoju politike učenja;

192. spremljanje napredka v smeri splošnih in posameznih ciljev vseživljenjskega učenja in identificiranje področij posebne pozornosti;

193. zagotavljanje zadostnega obsega primerljivih podatkov, statistik in analiz za podlago razvoju politike vseživljenjskega učenja kot tudi spremljanje napredka v smeri splošnih in posameznih ciljev vseživljenjskega učenja in identificiranje področij posebne pozornosti;

194. spodbujanje učenja jezikov in podpiranje jezikovne raznovrstnosti v državah članicah;

195. podpiranje razvijanja inovativnih vsebin, storitev, pedagogike in prakse za vseživljenjsko učenje, ki temeljijo na informacijski in komunikacijski tehnologiji;

196. zagotavljanje primernega priznanja in prikazovanja rezultatov Celostnega Pograma vseživljenjskega učenja ter njihovega vključevanja v širšem smislu.

Člen 3833

Dejavnosti Transverzalnega programa

1. V sklopu ključne dejavnosti za politiko sodelovanja in inovacije v vseživljenjskem učenju iz člena 23(2)(a) so lahko podprte tudi naslednje dejavnosti:

197. mobilnost posameznikov iz člena 5(1)(a), vključno s študijskimi obiski za strokovnjake in uradnike, ki jih določijo nacionalni, regionalni ter lokalni organi, za direktorje ustanov za izobraževanje in usposabljanje ter storitve usmerjanja in za priznavanje izkušenj, in za socialne partnerje;

198. večstranski projekti iz člena 5(1)(e), ki so namenjeni pripravi in testiranju predlogov politike, ki se razvijajo na ravni Skupnosti in inovacij v vseživljenjskem učenju;

199. omrežja za večstransko sodelovanje iz člena 5(1)(e), sestavljena iz strokovnjakov in/ali ustanov, ki sodelujejo pri političnih zadevah. Taka omrežja lahko vključujejo:

(i) tematska omrežja, ki delujejo znotraj tem v zvezi z vsebinami vseživljenjskega učenja ali metodologij in politik vseživljenjskega učenja. Taka omrežja lahko opazujejo, izmenjujejo, identificirajo in analizirajo dobro prakso ter inovacijo, in izdelajo predloge za boljšo in širšo uporabo takih praks v državah članicah;

(ii) stalne konference forume o temah politikestrateških vprašanjih, namenjene usklajevanju politike strateških tem vseživljenjskega učenja na evropski ravni;

200. opazovanje in analizo politik in sistemov na področju vseživljenjskega učenja in člena 5(1)(f), ki lahko vključujejo:

(i) študije in primerjalne raziskave;

(ii) razvoj kazalcev in statističnih raziskav, vključno s podporo delu, ki se na področju vseživljenjskega učenja izvaja v sodelovanju z Eurostatom;

(iii) podporo delovanju omrežja Eurydice in financiranje Evropske Enote Eurydice, ki jo postavi Komisija;

201. dejavnosti za podporo preglednosti in priznanju kvalifikacij in sposobnosti, vključno s tistimi, ki so pridobljene prek neformalne in informalne izobrazbe, podatki in usmerjanje na področju mobilnosti v namene učenja, in sodelovanje pri zagotavljanju kakovosti iz člena 5(1)(f), ki lahko vključuje:

(i) omrežja organizacij, ki pospešujejo mobilnost in priznavanje, kot so Euroguidance in Nacionalni informacijski centri za akademskem priznavanje diplom (NARIC);

(ii) podporo za nadnacionalne spletne storitve, kakršna je Ploteus;

(iii) dejavnosti v okviru pobude Europass v skladu z Odločbo št. 2241/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki vzpostavlja enoten okvir za preglednost kvalifikacij in usposobljenosti.

202. druge pobude iz člena 5(1)(h) („Spremljevalni ukrepi“), vključno z dejavnostmi vzajemnega učenja, ki so namenjenie spodbujanju ciljev ključne dejavnosti iz člena 23(2)(a).

2. Naslednje strateške dejavnosti, ki so zasnovane za odzivanje na potrebe poučevanja in učenja v več kot enem življenjskem obdobju, ki zadevajo več kot eno podprogramsko področje, so lahko podprte v sklopu ključne dejavnosti za učenje jezikov kot določeno v členu 23(2)(b):

203. večstranski projekti iz člena 5(1)(e), ki so med drugim namenjeni:

(i) razvijanju novega gradiva za učenje jezikov, vključno s spletnimi tečaji, in instrumentov za jezikovno testiranje;

(ii) razvijanju orodij in tečajev za usposabljanje učiteljev jezikov, inštruktorjev in drugega osebja;

204. omrežja iz člena 5(1)(e) na področju učenja jezikov in jezikovne raznovrstnosti;

205. druge pobude, skladne s cilji Celostnega Programa vseživljenjskega učenja, iz člena 5(1)(h), vključno z dejavnostmi za privlačnejše učenje jezikov v okviru sredstev javnega obveščanja in/ali trženja, oglaševalskih kampanj ter informacijskih akcij in tudi v okviru konferenc, študij in statističnih pokazateljev na področju učenja jezikov in jezikovne raznovrstnosti.

3. Naslednje dejavnosti, ki so zasnovane za odzivanje na potrebe poučevanja in učenja v več kot enem podprogramskem področju, so lahko podprte v sklopu ključne dejavnosti za informacijsko in komunikacijsko tehnologijo iz člena 23(2)(c):

206. večstranski projekti iz člena 5(1)(e), ki so namenjeni razvijanju in širjenju inovativnih metod, vsebin, storitev in okolij;

207. omrežja iz člena 5(1)(e), ki so namenjena skupni rabi in izmenjavi znanja, izkušenj in dobre prakse;

208. drugim dejavnostim, ki so namenjene izboljšanju politike in prakse vseživljenjskega učenja iz člena 5(1)(f), ki lahko vsebujejo mehanizme vrednotenja, opazovanja, primerjalne analize, izboljšanja kakovosti in analizo trendov glede tehnologije in pedagogike.

4. V sklopu ključne dejavnosti za širjenje iz člena 23(2)(d) so lahko podprte naslednje dejavnosti:

209. večstranski in nacionalni projekti iz člena 5(1)(d);

210. večstranski projekti iz člena 5(1)(e), ki so med drugim namenjeni:

(i) podpiranju izkoriščanja in izvajanja inovativnih proizvodov in postopkov;

(ii) spodbujanju sodelovanja med projekti, ki potekajo na istih področjih;

(iii) razvijanju dobre prakse glede metod razširjanja;

211. izdelava referenčnega materiala iz člena 5(1)(f), ki lahko vsebuje zbirko ustreznih statističnih podatkov in študij na področju razširjanja ter izkoriščanja rezultatov in izmenjavi dobre prakse.

Člen 39

Izvedbeni ukrepi Transverzalnega programa

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje transverzalnega programa v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

212. letni delovni načrt in sodila in postopke izbiranja;

213. letni proračun in razporeditev sredstev med različnimi dejavnostmi transverzalnega programa;

214. smernice izvajanja transverzalnega programa in njegove ključne dejavnosti;

215. razporeditev sredstev med države članice za dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije iz Priloge;

216. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje transverzalnega programa v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

Poglavje VI Program Jean Monnet

Člen 4034

Dostop do programa Jean Monnet

V okviru Celostnega programa vseživljenjskega učenja in Priloge je program Jean Monnet namenjen:

217. študentom in raziskovalcem na področju evropske integracije v vseh oblikah visokega izobraževanja (ravni 5 in 6 ISCED) v in izven Skupnosti;

218. visokošolskim ustanovam v in izven Skupnosti, kakor so priznane v svojih državah članicah;

219. učiteljskemu in administrativnemuučiteljem in drugemu osebju teh ustanov;

220. združenjem in predstavnikom udeleženih v izobraževanje in usposabljanje v in izven Skupnosti;

221. javnim in zasebnim organizacijam, ki so odgovorne za organiziranje in izvajanje izobraževanja ter usposabljanja na lokalnih in regionalnih ravneh;

222. raziskovalnim centrom in organom, ki se ukvarjajo z vprašanji evropske integracije v in izven Skupnosti.

Člen 41 35

Operativni cilji Cilji programa Jean Monnet

1. Poleg ciljev Celostnega programa vseživljenjskega učenja iz člena 1 in 2člena 1 so operativni posebni cilji programa Jean Monnet:

223. spodbujanje dejavnosti poučevanja, raziskovanja in razmišljanja na področju študij evropske integracije;

224. podpiranje ustrezne vrste ustanov in združenj, ki se ukvarjajo z vprašanji, evropske integracije ter izobraževanjem in usposabljanjem z evropsko perspektivo.

2. Operativni cilji programa Jean Monnet so:

225. spodbujanje odličnosti v učenju, raziskovanju in razmišljanju na področju študij o evropski integraciji v visokošolskih ustanovah v in izven Skupnosti;

226. poglobitev znanja in ozaveščenosti akademskega strokovnega kroga in evropskih državljanov na splošno o vprašanjih evropske integracije;

227. podpiranja ključnih evropskih ustanov, ki se ukvarjajo z vprašanji evropske integracije;

228. podpiranje visoko kakovostnih evropskih združenj in ustanov, ki so dejavni na področjih izobraževanja in usposabljanja.

Člen 4236

Dejavnosti programa Jean Monnet

1. V sklopu ključne dejavnosti iz člena 23(3)(a) so lahko podprte tudi naslednje dejavnosti:

229. večstranski in nacionalni projekti iz člena 5(1)(d), ki lahko vključujejo:

(i) katedre Jean Monnet – centri odličnosti in učni moduli;

(ii) združenja profesorjev, drugih visokošolskih učiteljev in raziskovalcev, ki se ukvarjajo z evropsko integracijo;

(iii) podpiranje mladih raziskovalcev, ki opravljajo specializacijo v študijskih programih evropske integracije;

(iv) informacijske in raziskovalne dejavnosti v zvezi s Skupnostjo, katerih cilj je spodbujanje razprav, razmišljanj in znanja o postopku evropske integracije;

230. večstranske projekte in omrežja iz člena 5(1)(e), ki lahko vključujejo podporo za ustanovitev večstranskih raziskovalnih skupin na področju evropske integracije.

2. Dotacije za poslovanje iz člena 5(1)(g) za financiranje določenih stroškov poslovanja in upravnih stroškov naslednjih ustanov, katerih uresničevanje cilja je v evropskem interesu, so lahko dodeljene v sklopu ključne dejavnosti iz člena 23(3)(b):

231. Evropska akademija (Bruges in Natolin);

232. Evropski univerzitetni institut, Firence;

233. Evropski inštitut za državno upravo, Maastricht;

234. Akademija evropskega prava, Trier.

235. Evropska agencija za razvoj izobraževanja oseb s posebnimi potrebami, Middelfart.

3. V sklopu ključne dejavnosti iz člena 23(3)(c) so lahko dotacije za poslovanje iz člena 5(1)(g) dodeljene za financiranje določenih stroškov za poslovanje in upravnih stroškov evropskih ustanov ali združenj, ki delujejo na področjih izobraževanja in usposabljanja.

4. Dodeljujejo se lahko letno ali s podaljševanjem na podlagi okvirnega sporazuma o partnerstvu s Komisijo.

Člen 4337

Proračun programa Jean Monnet

Vsaj 2816 % proračuna programa Jean Monnet je namenjeno podpori ključne dejavnosti iz člena 23(3)(a), vsaj 44%65 % ključni dejavnosti iz člena 23(3)(b) in vsaj 1819% ključni dejavnosti iz člena 23(3)(c).

Člen 44

Izvedbeni ukrepi

1. Ukrepe, potrebne za izvajanje programa Jean Monnet v zvezi s spodaj navedenimi zadevami, sprejme Komisija v skladu postopkom upravljanja iz člena 10(2):

236. letni delovni načrt in sodila in postopke izbiranja;

237. letni proračun in razporeditev sredstev med različne dejavnosti programa Jean Monnet;

238. smernice izvajanja programa Jean Monnet in njegove ključne dejavnosti;

239. sporazume za spremljanje in ovrednotenje programa in za razširjanje ter prenos rezultatov;

2. Ukrepi, potrebni za izvajanje programa Jean Monnet v zvezi z vsemi zadevami, razen tistimi, ki so navedene v odstavku 1 tega člena, bodo sprejeti v skladu s posvetovalnim postopkom iz člena 10(3).

NASLOV III

PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 4538

Prehodne določbe

1. Ukrepi, ki so bili do vključno 31. decembra 2006 začeti v okviru sklepov št. 382/1999/ES[27], št. 253/2000/ES[28], Odločbe št. 2318/2003/ES[29], Sklepa št. 791/2004/ES[30] ali Odločbe št. 2241/2004/ES [31], morajo biti v skladu z določbami teh odločb in sklepov, razen če se odbori, ustanovljeni na podlagi teh odločb in sklepov, nadomestijo z odborom iz člena 10 tega sklepa.

2. Kot določa člen 18 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002, so za Program lahko na voljo proračunska sredstva v višini prihodkov iz vračil nepravilno plačanih zneskov na podlagi Sklepa št. 382/1999/ES, odločb št. 253/2000/ES, št. 2318/2003/ES in Sklepa št. 791/2004/ES ali Odločbe št. 2241/2004/ES.

Člen 4639

Začetek veljavnosti

Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA

UPRAVNE IN FINANČNE DOLOČBE

A. Upravne določbe

Postopki za predložitev predlogov in izbire dejavnosti v okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja so naslednji:

1. Postopek nacionalne agencije

1.1 Postopek 1

Naslednje dejavnosti, v okviru katerih ustrezne nacionalne agencije sprejmejo odločitve o izboru, ureja „Postopek 1 nacionalne agencije“:

240. nadnacionalna mobilnost oseb v vseživljenjskem učenju v Evropi iz člena 5(1)(a);

241. dvostranska in večstranska partnerstva iz člena 5(1)(b);

242. enostranski in nacionalni projekti iz člena 5(1)(d), če je njihovo financiranje urejeno s členom 3833(4)(a).

Zahtevki za finančno pomoč, predloženi v okviru teh dejavnosti, se posredujejo ustreznim nacionalnim agencijam, ki jih v skladu s členom 6(2)(b) določijo države članice. Nacionalne agencije opravijo izbiranje in izbranim projektom, v skladu s splošnimi smernicami, ki jih urejajo členi 9, 21, 26, 31 in 36 člen 9, dodelijo finančno pomoč . Nacionalne agencije dotacije razdelijo upravičencem v njihovih državah članicah. Vsak partner v dvostranskem ali večstranskem partnerstvu prejme sredstva neposredno od ustrezne nacionalne agencije.

1.2 Postopek 2

Naslednjo dejavnost, v okviru katere Komisija sprejema odločitve o izboru in izvaja vrednotenje, vendar pa pogodbene postopke opravijo ustrezne nacionalne agencije, ureja „Postopek 2 nacionalne agencije“:

- večstranski projekti iz člena 5(1)(c).

Zahtevki za finančno pomoč, predloženi v okviru te dejavnosti, so predloženi ustreznim nacionalnim agencijam, ki jih v skladu s členom 6(2)(b) določi država članica koordinatorja projekta. Nacionalna agencija države članice koordinatorja projekta izvede vrednotenje prošenj in Komisiji odda seznam prošenj, ki se zdijo primerne. Na podlagi predlaganega seznama Komisija sprejme odločitve, po katerih nacionalna agencija dodeli ustrezno finančno pomoč izbranim prosilcem v skladu s splošnimi smernicami, ki bodo zastavljene v členu 31. Pred oddajo seznama Komisiji se mora nacionalna agencija države, v kateri je projekt koordiniran, povezati z agencijami držav vseh ostalih projektnih partnerjev. Komisiji, ki v sodelovanju s strokovnjaki držav članic izvaja oceno kakovosti predlogov. Komisija opravi izbiranje in izbranim projektom v skladu s splošnimi smernicami iz člena 9 dodeli finančno pomoč. Komisija posreduje sredstva v podporo izbranim projektom nacionalni agenciji projektnega koordinatorja. Nacionalne agencije dotacije razdelijo izbranim koordinatorjem projektov, ki so v ustreznih državah članicah, ti pa so odgovorni za razporejanje sredstev projektnim partnerjem.

2. Postopek Komisije

Naslednje dejavnosti, v okviru katerih se predlogi projektov predloži Komisiji in za katere Komisija tudi opravi izbiranje, upravlja „postopek Komisije“:

243. enostranski in nacionalni projekte iz člena 5(1)(d), razen če je njihovo financiranje urejeno s členom 3833(4)(a);

244. večstranski projekti in omrežja iz člena 5(1)(e);

245. opazovanje in analiza politik in sistemov na področju vseživljenjskega učenja, priprava referenčnih materialov, vključno z raziskavami, statističnimi podatki, analizami in pokazatelji ter ukrepi v podporo preglednosti in priznavanju kvalifikacij in predhodnega učenja iz člena 5(1)(f);

246. dotacije za poslovanje iz člena 5(1)(g);

247. druge pobude, skladne s cilji z namenom spodbujanja ciljev Celostnega Programa vseživljenjskega učenja („Spremljevalni ukrepi“) iz člena 5(1)(h).

Zahtevki za finančno pomoč, predloženi v okviru teh dejavnosti, se posredujejo Komisiji, ki opravi izbiranje in izbranim projektom dodeli finančno pomoč v skladu s splošnimi smernicami, ki jih bodo vzpostavili členi 9, 21, 26, 31, 36 in 39 in 44 člen 9.

B. Finančne določbe

Komisija zagotovi, da so finančne in upravne zahteve za upravičence dotacij, dodeljene v okviru Celostnega Programa vseživljenjskega učenja so sorazmerne z višino dotacije. Komisija zlasti zagotoviti, da finančna pravila ter zahteve za predložitev in poročanje za mobilnost posameznikov in partnerstva ostanejo uporabnikom prijazne ter dovolj preproste, da ne bi onemogočale dostopa osebam z manj sredstvi in ustanovam ali organizacijam, ki z njimi sodelujejo.

Zlasti Komisija nacionalnim agencijam zagotovi merila v zvezi s postopki izbire in dodeljevanja dotacij ter pogodbo, plačilom/revizijo za sredstva, s katerimi upravljajo. Ta merila upoštevajo višino dodeljenih dotacij. Če dotacije znašajo manj kot 25 000 EUR, se zagotovi poenostavljen sistem na vseh ravneh, ki zadevajo vlagatelje ali upravičence. Merila nacionalnim agencijam omogočijo, da določijo in omejijo podrobnosti, ki se zahtevajo od vlagateljev za dotacije, in da izdajo pogodbe po podelitvi dotacij na poenostavljeni osnovi, ki vključuje samo naslednje elemente:

- pogodbene strani;

- trajanje pogodbe, ki ustreza obdobju upravičenosti za izdatke;

- najvišji znesek dodeljenih sredstev;

- kratek opis zajetih dejavnosti;

- zahteve za poročanje in revizijo.

Na podlagi teh meril nacionalne agencije zagotovijo tudi, da je sofinanciranje s strani upravičencev možno v obliki prispevkov v naravi. Ti prispevki se preverijo, vendar zanje ni potrebna finančna ocena.

1. Dejavnosti, ki jih upravlja postopek nacionalne agencije 1

1.1 Sredstva Skupnosti, namenjena finančni podpori v okviru dejavnosti, ki jih v skladu s točko 1.1 oddelka A te Priloge predvideva postopek nacionalne agencije, se razdelijo med državami članicami v skladu z izračunom, ki ga določi Komisija v skladu s členom 10(2), ki lahko vsebuje naslednje elemente:

248. najmanjši znesek, dodeljen posamezni državi članici, ki je določen v skladu razpoložljivimi proračunskimi sredstvi za zadevno dejavnost;

249. preostali znesek bo dodeljen različnim državam članicam na podlagi:

(i) razlik v stroških življenja med državami članicami;

(ii) razdalje med glavnimi mesti posamezne države članice;

(iii) stopnje povpraševanja in/ali prometa zadevne dejavnosti znotraj posamezne države članice;

(ivi) v vsaki državi članici skupnega števila:

- učencev in učiteljev v šolskem izobraževanju za partnerstva šol in dejavnosti mobilnosti programa Comenius iz člena 1918(1)(a) in (b);

- visokošolskih študentov in/ali diplomiranc