SL Uradni list Evropske unije CE 259/94

Mednarodni standardi računovodskega poročanja (MSRP) in vodenje Uprave za mednarodne računovodske standarde (IASB)

P6_TA(2008)0183

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 24. aprila 2008 o mednarodnih standardih računovodskega poročanja (MSRP) in vodenju Uprave za mednarodne računovodske standarde (IASB) (2006/2248(INI))

(2009/C 259 E/17)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. julija 2002 o uporabi mednarodnih računovodskih standardov (1),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. julija 2006 o nedavnem razvoju dogodkov in nadaljnjih možnostih v zvezi s pravom družb (2),

— ob upoštevanju prvega poročila Komisije Evropskemu odboru za vrednostne papirje in Parlamentu o konvergenci mednarodnih standardov računovodskega poročanja in splošno sprejetih nacionalnih računovodskih načel tretjih držav,

— ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije o razvoju upravljanja IASB (Uprava za mednarodne računovodske standarde) in IASC Fundacije (Fundacija odbora za mednarodne računovodske standarde) iz julija 2007,

— ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 10. julija 2007 o upravljanju in financiranju IASC Fundacije in sklepov z 11. julija 2006 o financiranju IASB,

— ob upoštevanju poročila ECB z dne 19. decembra 2006 z naslovom „Ocenjevanje računovodskih standardov z vidika finančne stabilnosti“,

— ob upoštevanju pisma Evropske svetovalne skupine za računovodsko poročanje IASB o predstavitvi osnutka mednarodnih standardov računovodskega poročanja za mala in srednje velika podjetja,

— ob upoštevanju pisma z dne 3. oktobra 2007 predsednika Odbora za ekonomske in monetarne zadeve Komisiji v odgovor na posvetovanje z ameriško komisijo za trg vrednostnih papirjev in borzo in pisma predsednikom ustreznih odborov v Kongresu ZDA,

— ob upoštevanju izjave Komisije, japonske agencije za finančne storitve, Mednarodne organizacije komisij za vrednostne papirje in ameriške komisije za trg vrednostnih papirjev in borzo z dne 7. novembra 2007 o dejavnosti za izboljšanje upravljanja IASC Fundacije,

— ob upoštevanju sklepa ameriške komisije za trg vrednostnih papirjev in borzo z dne 21. decembra 2007 o MSRP za tuje izdajatelje,

— ob upoštevanju četrte Direktive Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978 o letnih računovodskih izkazih nekaterih oblik družb, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (3) in sedme Direktive Sveta 83/349/EGS z dne 13. junija 1983 o konsolidiranih računovodskih izkazih, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe (4) (četrta direktiva o pravu gospodarskih družb in sedma direktiva o pravu gospodarskih družb),

— ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve in mnenja Odbora za pravne zadeve (A6-0032/2008),

A. ker je bil pojem MSRP vpeljan z namenom doseči resnične splošne standarde za poročanje o finančnem položaju po vsem svetu za javne delniške družbe,

B. ker morajo javne delniške družbe Evropski uniji od januarja 2005 za konsolidirane računovodske izkaze uporabljati mednarodne računovodske standarde,

C. ker je bil v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 IASC Fundaciji/IASB podeljen status zakonodajalca,

D. ker znova ponavlja svoje stališče iz odstavkov 37 do 39 prej omenjene resolucije z dne 4. julija 2006 o nedavnem razvoju dogodkov in nadaljnjih možnostih v zvezi s pravom družb,

E. ker je Evropska unija, odkar je prevzela MSRP, dobila vpogled ter strokovno znanje in izkušnje, ki jih je treba uporabiti pri razpravi o nadaljnjem razvoju IASC Fundacije/IASB; ker pristojne oblasti, ki niso opustile svojih računovodskih standardov, ampak so se le pridružile postopkom konvergence, mogoče nimajo enakega strokovnega znanja ali izkušenj,

F. ker je imenovanje novega predsednika IASC Fundacije trajalo 17 mesecev, zaradi česar se postavlja vprašanje o učinkovitosti sedanjega postopka izbire in imenovanja članov tega organa,

G. ker bi Evropska unija morala spremeniti svoj odnos do IASC Fundacije/IASB, in sicer od reaktivnega k proaktivnemu,

H. ker je kriza v sektorju „sub-prime“ med poletjem 2007 na novo opozorila na pomen računovodskih standardov, zlasti pojmov, kot sta „poštena vrednost“ in „tržna vrednost“, za finančno stabilnost,

Pregledne in odgovorne mednarodne organizacije

1. je trdno prepričan, da je treba razviti visokokakovostne splošne računovodske standarde;

2. ugotavlja, da je IASC Fundacija zaseben in samoregulativen organ, ki mu je bila z Uredbo (ES) št. 1606/2002 dodeljena vloga zakonodajalca v Evropski uniji; izraža zaskrbljenost nad dejstvom, da IASC Fundacija/IASB morda nista dovolj pregledni in odgovorni, kar je posledica tega, da ju ne nadzoruje noben demokratično izvoljeni parlament ali vlada in da institucije EU niso vzpostavile spremljevalnih postopkov ter praks posvetovanja in demokratičnega sprejemanja odločitev, ki so običajne za njihove lastne zakonodajne postopke; vendar pozdravlja dejstvo, da sta IASC Fundacija/IASB skušali izboljšati te pomanjkljivosti s polletnimi zasedanji, na katerih IASC Fundacija preverja delo IASB, ocenami vpliva novih standardov in uvedbo uradnih „povratnih izjav“ na pripombe z javnega posvetovanja;

3. meni, da bi bilo treba zaradi pomanjkanja zadovoljivih rešitev glede problemov v zvezi z vzpostavitvijo in nadzorom nad IASC Fundacijo/IASB začeti razpravo o pogojih za vključitev IASC Fundacije/IASB v sistem mednarodnega upravljanja, na primer Mednarodni denarni sklad, Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj in Svetovno banko;

4. opozarja na potrebo po večjemu številu predstavnikov z evropskimi izkušnjami v mednarodnih organih za določanje standardov, da se upraviči resnično mednarodni pristop in izpolni potreba po ustreznem upoštevanju pomena EU, ki je največje gospodarsko območje z največjim številom subjektov, ki uporabljajo MSRP; meni, da bi morali vsi člani uprave/skrbniki IASC Fundacije/IASB prihajati iz držav, ki so sprejele MSRP, ali pa jih še nameravajo sprejeti; podpira vključitev določbe o minimalnem geografskem ravnovesju v statut IASC Fundacije, kot so predlagali skrbniki;

5. opozarja na vse večjo teoretično razsežnost projektov IASB ter njihovo zapletenost in teoretično naravo, zaradi česar jih zlasti mala in srednje velika podjetja ne morejo vedno upoštevati;

6. ugotavlja, da IASB nekaterih praktičnih poslovnih vidikov ne izraža ustrezno; meni, da je s stališča uporabnika pomembno, da je predstavitev računovodskih izkazov za računovodstvo uporabna v druge namene, na primer za zagotavljanje finančnih informacij vlagateljem, spremljanje poslovanja ali finančno upravljanje;

7. podpira odprto in stalno razpravo o računovodskih standardih; v ta namen meni, da bi morala IASB okrepiti svoj predpisani postopek, kar zadeva interesne skupine, da bodo upoštevani vidiki vseh uporabnikov MSRP in vlagateljev;

8. vendar meni, da je treba upravljanje in poročanje izboljšati z naslednjimi ukrepi:

(a) ustanovitev javnega organa za nadzor, ki vključuje vse javne interesne skupine IASC Fundacije/IASB, zlasti pa zakonodajalce in nadzornike; ustanovitev organa, ki omogoča predstavniškim tržnim udeležencem, vključno s pripravljavci in uporabniki iz pristojnosti, kjer so MSRP obvezni, da letno poročajo o delovanju mednarodne računovodske standardizacije vodilnim telesom IASC Fundacije/IASB;

(b) takšen nadzorni organ bi lahko bil pristojen za izbiro in imenovanje skrbnikov v preglednem postopku, ki zagotavlja sposobnost kandidatov in uravnoteženo geografsko zastopanost vseh interesnih skupin; to bi izboljšalo preglednost postopka imenovanja in znatno povečalo legitimnost skrbnikov;

(c) zagotoviti boljšo sestavo IASB, Svetovalnega sveta za standarde in Odbora za pojasnjevanje mednarodnih standardov računovodskega poročanja ter da skrbniki jamčijo za preglednost postopka imenovanja in ustrezno upoštevanje interesov različnih interesnih skupin;

(d) boljše sodelovanje skrbnikov pri nadzoru IASB in njenega delovnega načrta, zlasti glede načina priprave delovnega načrta in načina dodeljevanja mandatov IASB;

(e) statut IASC Fundacije mora zagotoviti, da IASB razvija računovodske rešitve, ki so ne le tehnično pravilne, ampak tudi odražajo potrebe in možnosti z vidika vseh uporabnikov (vlagateljev in nadzornikov) in pripravljavcev; in

(f) izvajanje ocen vpliva za vse projekte, da se preverijo stroški in koristi (tudi za podjetja uporabnike) osnutkov besedil, zlasti pa ugotovijo posledice za finančno stabilnost;

9. ugotavlja, da si Komisija v zgoraj navedeni izjavi z dne 7. novembra 2007 prizadeva – tako kot je to storila pri pripravi načrta z ameriškimi organi aprila 2006 – predvideti rešitve tam, kjer bi zaradi učinkovitosti in legitimnosti bil priporočljivo pričeti odprt postopek posvetovanja in razprave, k čemur želi doprinesti tudi ta resolucija;

10. poudarja, da izboljšanje odgovornosti in vodenja IASC Fundacije/IASB ne sme ustvariti odvečne birokracije in mora zagotoviti, da tehnična vprašanja niso po nepotrebnem politično obravnavana;

11. meni, da mora IASB pred začetkom razvoja standarda upoštevati dejanske potrebe in ustrezne informacije, za katere uporabniki (revizorji, vlagatelji in nadzorniki) menijo, da so potrebne;

12. poziva IASB, naj pred sprejetjem novega standarda izvede študije vpliva na vse zainteresirane strani, upoštevajoč regionalne razlike in različnost tržnih struktur; pozdravlja napoved skrbnikov IASC Fundacije, da se bodo v letnem poročilu za 2007 sklicevali na preglede po koncu izvajanja in povratne izjave;

13. zahteva, da se računovodski standardi pripravijo ali spremenijo šele takrat, ko je ugotovljeno, da za to obstajajo jasni in koristni ter po temeljitem postopku predhodnega posvetovanja;

14. meni, da bi morali na tem področju združiti pravico Komisije do dajanja pobud z ustreznim predhodnim postopkom posvetovanja;

15. soglaša s Svetom, da je treba ukrepe, sprejete za izboljšanje upravljalne strukture IASB, izvajati v skladu z ustreznim delovnim načrtom; meni, da enako velja za vsak ukrep, ki ga predlaga Parlament;

16. meni, da bi Parlament moral biti pravočasno zaprošen za mnenje glede delovnega načrta ter prednostnih nalog in smernic za projekte, ki določajo nove standarde; v zvezi s tem poziva k zgodnjemu posvetovanju s Parlamentom;

17. meni, da je finančna struktura IASC Fundacije/IASB, ki zdaj večinoma temelji na prostovoljnih prispevkih, med drugim podjetij in revizijskih podjetij, povod za vprašanja; poziva IASC Fundacijo/IASB, da preverita, kako bi lahko spremenili sistem financiranja in tako zagotovili prvič, da so vse uporabniške skupine primerno vključene v financiranje, drugič, da se prepreči konflikt interesov med vlagatelji in uporabniki, ter tretjič, splošen dostop do računovodskih standardov; poziva Komisijo, da preuči vprašanje, ali sploh in pod kakšnimi pogoji lahko prispeva k temu financiranju;

18. meni, da je pregledno in stabilno financiranje IASC Fundacije/IASB odločilnega pomena; poziva Komisijo, prouči, ali in kako bi bilo mogoče vzpostaviti enoten način financiranja v EU;

Izvajanje MSRP v Evropski uniji

19. meni, da je bistvenega pomena, da se Skupnost izraža bolj skladno, da bi zagotovili njen čim večji vpliv v vseh fazah postopka priprave, pojasnjevanja in izvajanja računovodskih standardov;

20. ugotavlja, da so MSRP prispevali k lažji primerjavi računovodskih izkazov med državami, med konkurenti v istem industrijskem sektorju in med različnimi industrijskimi sektorji;

21. ugotavlja zasluge MSRP, ki ne zadevajo le tehničnih vidikov računovodstva, temveč prinašajo tudi koristi kapitalskim trgom in Evropski uniji kot vodilni v svetu;

22. meni, da okrogla miza za enotno uporabo MSRP v Evropski uniji (5), ki jo je leta 2004, na začetku tega zakonodajnega obdobja pripravila Komisija, ni dosegla pričakovanj glede zmožnosti jasnega izražanja stališč in interesov EU;

23. poudarja, da je doslednost pri sprejemanju in uporabi bistvenega pomena za uspeh MSRP, vendar opozarja, da ti standardi temeljijo na načelih in da se torej doslednosti ne sme ohraniti, če je to v škodo strokovni presoji;

24. se strinja s Svetom, da je pri delu IASB v zvezi s standardi treba v veliko večjem obsegu upoštevati ugotovitve zgoraj omenjene okrogle mize;

25. ugotavlja, da je v postopek odobritve Skupnosti vključenih veliko udeležencev; zlasti poudarja, da Komisijo prejme predloge od številnih udeležencev, katerih pristojnosti se očitno prekrivajo; opozarja, da to prekrivanje nudi možnosti za povečanje učinkovitosti in preglednosti;

26. meni, da forumi, prek katerih lahko Skupnost izrazi svoja stališča (računovodski regulativni odbor, EFRAG) ne omogočajo, da bi enakovredno sodelovala z državami, katerih strukture temeljijo na centralnih pristojnostih regulatorjev in nadzornikov (kot so Odbor za finančno-računovodske standarde in ameriška komisija za trg vrednostnih papirjev in borzo), Odbor za računovodske standarde in Organ za finančne storitve za Japonsko);

27. meni, da bi oblikovanje enostavnejše strukture EU ob upoštevanju nacionalnih struktur za računovodska vprašanja, zlasti če bi bili po potrebi ukinjeni nekateri obstoječi organi, prispevalo k poenostavitvi in na ta način tudi okrepilo vlogo, ki bi jo Evropska unija morala imeti na svetovni ravni; poziva Komisijo, naj v posvetovanju s Parlamentom, državami članicami in Odborom evropskih regulatorjev trga vrednostnih papirjev vzpostavi strukturo EU, ki bo legitimen mednarodni partner in bo zagotovila enotno razlago in uporabo standardov;

28. izraža zadovoljstvo glede načina izvajanja svojih pristojnosti na tem področju in opozarja, da bo Parlament v skladu s spremenjenim postopkom komitologije še bolj vključen v razvoj in odobritev MSRP; vendar ugotavlja, da je Parlament formalno vključen le v zadnjo fazo postopka odobritve; poziva k zagotovitvi, zaradi varčevanja s časom, da se s Parlamentom resno posvetuje v postopku že v času priprave delovnega programa IASB in obravnave osnutke novega računovodskega standarda, da bi preprečili nastanek posebne evropske različice MSRP ali potrebo po nadaljnjih spremembah;

29. meni, da bi javnim delniškim družbam EU škodovalo, če bi se izjeme pri MSRP uporabljale drugače kot zadnja možnost;

30. meni, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti vsaj naslednjim vidikom:

(a) okvir IASB (konceptualna osnova dejavnosti IASB): poudarja, da se računovodski izkazi ne pripravljajo le za vlagatelje na kapitalskem trgu, ampak tudi za vrsto drugih udeležencev, kot so med drugim upniki, zaposleni, javni organi, lastniki in stranke;

(b) trženje blagovne znamke MRS/MSRP (predstavljanje računovodskih izkazov): poudarja, da bi IASB morala doseči rešitve, ki upoštevajo potrebe različnih pristojnosti, ki so uvedle obvezne MSRP;

(c) MRS 32 in MRS 39: poziva IASB, da v MRS 32 vključi opredelitev pojma „lastna sredstva“, ki bo omogočala vsem oblikam družb, zlasti zadrugam in partnerskim družbam, da lahko kapital, ki so ga zagotovili delničarji, izkažejo v bilanci stanja kot lastna sredstva, ter da sprejme rešitev za obračunavanje varovanja pred tveganjem (hedge accounting), ki temelji na dejanski praksi obvladovanja tveganj bančnih institucij;

(d) poslovne združitve (računovodenje prevzema drugega podjetja): poudarja, da bi IASB morala pripraviti rešitve glede na obseg uporabe načela poštene vrednosti;

(e) merjenje poštene vrednosti: meni, da bi IASB morala sprejeti svojo odločitev na podlagi izida posvetovanj in glede na očitne posledice slednjega omejiti obseg načela poštene vrednosti;

(f) koncesije za javne storitve (dogovori, v skladu s katerimi subjekt – uporabnik koncesije, na podlagi pogodbe z dajalcem koncesije, običajno vlado – pridobi pravico in prevzame obveznost za opravljanje javnih storitev): poudarja, da je treba najti uravnotežene rešitve; ter

(g) poročanje o uspešnosti (prikaz in predstavitev vseh knjiženih sprememb v sredstvih in obveznostih na podlagi transakcij ali drugih poslovnih dogodkov, razen tistih, ki so povezani s transakcijami z lastniki): poudarja, da je treba najti uravnotežene rešitve;

31. meni, da je uporaba načela poštene vrednosti lahko stroškovno neugodna za podjetja in lahko vodi do nerealističnih vrednotenj, saj se lahko na primer zgodi, da uporaba tega načela, kadar ni dejanskih trgov, ne pokaže resnične vrednosti podjetij; poleg tega meni, da je treba upoštevati dejstvo, da uporaba načela poštene vrednosti za finančna sredstva in obveznosti ne vodi vedno do realističnih rezultatov;

32. meni, ob upoštevanju morebitne povezave med MSRP in obdavčenjem, da bi lahko priprava, začetek veljavnosti in razlaga teh standardov imeli izjemno velik vpliv na države članice;

33. pozdravlja prakso, ki jo je v začetku tega zakonodajnega obdobja uvedel Odbor za ekonomske in monetarne zadeve, glede priprave letne predstavitve s predsednikom IASB ter neuradnih srečanj s člani IASC Fundacije, in poziva, da v prihodnje predsednika IASB in IASC Fundacije vsako leto poročata Parlamentu o vseh vprašanjih, ki so zanj pomembna (tudi o njunem delovnem načrtu, kadrovskih odločitvah, financiranju in vsakršnih spornih standardih);

34. čeprav podpira namen IASB, da bi izboljšal obstoječe standarde, izraža zaskrbljenost nad dejstvom, da bi bile nenehne prilagoditve in celo majhne spremembe lahko stroškovno neugodne in bi lahko vodile do dragih sprememb za velika podjetja; meni, da bi morali kakršne koli spremembe uvesti le, če bi se po analizi stroškov in koristi izkazale za potrebne;

MSRP za mala in srednje velika podjetja

35. ugotavlja, da IASB izvaja obsežna posvetovanja o svojem javnem osnutku MSRP za mala in srednje velika podjetja in obsežna preskušanja na terenu; zahteva, da se v prihodnosti več pozornosti nameni rezultatom, pridobljenim na takšnih posvetovanjih in preskušanjih na terenu, kot je bila izkazana v primeru tega javnega osnutka; poudarja, da je to potrebno, če bi Evropska unija morala začeti upoštevati uporabo MSRP za mala in srednje velika podjetja ali sprejemati standarde EU za mala in srednje velika podjetja z namenom konvergence MSRP za mala in srednje velika podjetja;

36. ugotavlja, da mala in srednje velika podjetja na splošno menijo, da je MSRP za mala in srednje velika podjetja, ki ga je predlagala IASB, preveč zapleten in da se poleg tega na več mestih sklicuje na splošne MSRP; meni, da so obveznosti glede prilog preveč obsežne in da zahtevani trud ni sorazmeren s potrebo po zagotavljanju podatkov; izraža zaskrbljenost, da je bil osnutek pripravljen ob upoštevanju sorazmerno večjih malih in srednje velikih podjetij (z več kot petdesetimi zaposlenimi), in trdi, da je večina teh podjetij manjše velikosti; ugotavlja, da so poleg tega mala in srednja podjetja zaskrbljena, ker namerava IASB vsaki dve leti spremeniti standarde; kljub temu ugotavlja, da bi to lahko bila koristna možnost prehoda za večja MSP, ki se širijo, a poudarja, da to ne bi smela biti „vmesna postaja“ za prisilno usklajevanje;

37. meni, da je spodbujanje (ali povečevanje) prostovoljne uporabe MSRP povezano s tveganjem; meni, da bi odločitev nekaterih držav članic, da uporabijo končne MSRP za mala in srednje velika podjetja v obliki, kot jo je določila IASB, lahko povzročila drobitev notranjega trga ter lahko celo posegala v računovodenje za mala in srednje velika podjetja v celotni Evropski uniji;

38. poudarja, da IASB ni bil podeljen noben politični mandat za razvoj MSRP za mala in srednje velika podjetja; ugotavlja, da postopek odobritve velja le za MRS in razlage za javne delniške družbe; poleg tega ugotavlja, da se postopek odobritve ne sme uporabljati za priznanje MSRP za mala in srednje velika podjetja;

39. najprej bi predlagal, da se presodi, ali bodo mala in srednje velika podjetja v Evropski uniji imela kakršne koli koristi od standarda, ki ga je razvila IASB; ugotavlja, da IASB sebe praviloma upošteva kot organ, ki oblikuje standarde v interesu vlagateljev na kapitalskem trgu; priznava, da IASB v svoji „podlagi za sklepe“ potrjuje, da se zahteve malih in srednje velikih podjetij razlikujejo od zahtev vlagateljev na kapitalskem trgu; sprašuje se, ali je ravnovesje glede malih in srednje velikih podjetij v IASB trenutno zadovoljivo; vendar priznava, da bi v drugih delih sveta lahko obstajala potreba po razvoju standarda za mala in srednje velika podjetja, in predlaga natančnejše ovrednotenje takšne potrebe; poudarja, da to ne vpliva na sprejem naslednjega standarda s strani EU;

40. opozarja, da četrta in sedma direktiva o pravu družb določata pravni okvir za letni računovodski izkaz za evropskih mala in srednje velika podjetja, in da je treba razmerje med standardom MSRP za mala in srednje velika podjetja, ki ga je predlagala IASB, ter četrto in sedmo direktivo o pravu družb še opredeliti; meni, da bi četrta in sedma direktiva o pravu družb lahko bili podlaga za računovodske zahteve za mala in srednje velika podjetja EU, tudi partnerstva;

41. meni, da bi Evropska unija morala skrbno oceniti, ali je bolj koristno zavezati se standardu MSRP za mala in srednje velika podjetja ali pa razviti svojo neodvisno in celovito rešitev za ta podjetja; poleg tega meni, da bi se vsaka takšna rešitev EU lahko vključila v konceptualni okvir MSRP, ne da bi mala in srednje velika podjetja bila obvezana k uporabi vseh MSRP;

42. meni, da morajo biti računovodske zahteve za mala in srednje velika podjetja v Evropski uniji prilagojene potrebam uporabnikov; glede na to predlaga, da se potrebe uporabnikov še enkrat natančno analizirajo;

43. ob upoštevanju zgoraj navedenega spodbuja Komisijo, da nadaljuje svoje dejavnosti glede poenostavitve prava družb, računovodenja in revizij za mala in srednje velika podjetja z ustreznimi zakonodajnimi akti, zlasti četrto in sedmo direktivo o pravu družb;

44. poudarja, da imajo računovodski predpisi zelo velik vpliv na celotno področje gospodarskega prava in da bo novi MSRP imel zelo obsežen učinek na mala in srednje velika podjetja, zlasti bo imel velik vpliv v praksi na nacionalno zakonodajo o obdavčevanju podjetij; opozarja, da je MSRP za mala in srednje velika podjetja, ki temelji na načelu poštene vrednosti, v nasprotju z načelom ohranjanja kapitala, ki prevladuje v drugih pristojnostih, in ni vedno v najboljšem (davčnem) interesu malih in srednje velikih podjetij;

45. meni, da mora MSRP za mala in srednje velika podjetja upoštevati dejstvo, da v Evropski uniji obstajajo različne oblike podjetij (npr. partnerstva in zadruge); zato meni, da mora tak MSRP vključevati jasno opredelitev „lastnih sredstev“, ki upošteva posebne potrebe malih in srednje velikih podjetij;

46. obžaluje, da osnutek MSRP za mala in srednje velika podjetja ne upošteva ustrezno dejstva, da so računovodski izkazi malih in srednje velikih podjetij namenjeni predvsem osebnim delničarjem, upnikom, poslovnim partnerjem in zaposlenim, prej kot anonimnim vlagateljem, kakor v primeru javnih podjetij, ter da te naslovnike zanima dolgoročno poslovno sodelovanje, bolj kot kratkoročno vlaganje;

47. poziva Komisijo, da pripravi ustrezen postopek posvetovanja za računovodski okvir za mala in srednje velika podjetja v Evropski uniji v skladu z običajnimi zakonodajnimi predlogi, da prekliče svojo zavezo izvajanju in sprejemanju MSRP za mala in srednje velika podjetja ter prepreči istočasno uporabo standardov v Evropski uniji, dokler se ne zaključi notranji postopek EU; spodbuja Komisijo, naj obravnava možnost zmanjšanja upravnega bremena za mala in srednje velika podjetja na področju računovodstva in revizije;

48. vendar priznava, da obstaja splošna potreba po poenostavitvi in reviziji ukrepov za mala in srednje velika podjetja, pri čemer opozarja, da ta podjetja ustvarjajo nova delovna mesta in spodbujajo gospodarsko rast;

Načrt za konvergenco in enakovrednost

49. opozarja, da mora biti končni cilj vseh mednarodnih interesnih skupin sprejetje MSRP; ugotavlja napetost med namenom doseganja čim večje konvergence in željo, da bi Evropska unija ohranila polno pristojnost glede možnosti oddaljitve od soglasja, ki ga je mogoče doseči na svetovni ravni; poudarja, da bi morala biti odstopanja od splošnih standardov omejena na najmanjšo možno raven tako v Evropski uniji kakor v drugih delih sveta; meni, da bi tretje države morale obravnavati Evropsko unijo kot celoto in ne obravnavati različno 27 držav članic ter da se tekoči postopki konvergence z obstoječimi sistemi lahko sprejmejo le kot vmesne faze;

50. ugotavlja, kako pomembna in zaželena je vzpostavitev splošnih standardov in konvergence ter priznava, da splošna konvergenca računovodskih standardov vedno hitreje napreduje;

51. podpira zamisel o konvergenci in enakovrednosti; vendar poudarja, da mora konvergenca s standardi nekaterih tretjih držav temeljiti na predhodni oceni ustreznosti in vpliva takšne spremembe na pripravljavce in uporabnike računovodskih izkazov v EU in zlasti na mala in srednje velika podjetja, ter poziva IASB, naj v prihodnje to upošteva;

52. ugotavlja, da delo v zvezi s konvergenco napreduje, in opozarja na nevarnost, da bi se v tem procesu upošteval zlasti gospodarski pravni okvir in pravni okvir družb velikih tretjih držav, medtem ko bi okvir EU imel manjšo vlogo;

53. ugotavlja, da je ameriška komisija za trg vrednostnih papirjev in borzo 20. junija 2007 predstavila predlog z namenom, da se računovodski izkazi tujih izdajateljev potrdijo brez usklajevanja, če so bili pripravljeni na osnovi angleške različice MSRP, ki jih je sprejela IASB; poudarja, da je cilj ta, da bi MSRP, ki jih je Evropska unija vključila v veljavno zakonodajo, priznala ameriška Komisija za trg vrednostnih papirjev in borzo;

54. pozdravlja napredovanje načrta EU-ZDA na področju računovodstva ter nedavno obvestilo ameriške Komisije za trg vrednostnih papirjev in borzo, da bo dovolila zasebnim izdajateljem, da predložijo računovodske izkaze v skladu z MSRP brez usklajevanja z ameriškimi splošno sprejetimi računovodskimi načeli; podpira pristop, ki ga je Komisija opisala 26. septembra 2007 v svojem pismu ameriški Komisiji za trg vrednostnih papirjev in borzo;

55. opozarja, da je k povečanemu splošnemu zanimanju za MSRP bistveno prispevala odločnost Evropske unije, da od vseh javnih delniških družb zahteva, da od začetka leta 2005 za svoje konsolidirane računovodske izkaze uporabljajo MSRP;

56. opozarja, da so 30. aprila 2007 predsednik Združenih držav Amerike, predsedujoča Evropskemu svetu in predsednik Evropske komisije po letnem vrhu podpisali skupno izjavo EU-ZDA, ki glede računovodskega poročanja vsebuje naslednje: „Finančni trgi. Spodbujati in zagotoviti pogoje za priznanje splošno sprejetih računovodskih načel ZDA in mednarodnih standardov računovodskega poročanja v obeh pristojnostih brez zahteve po usklajevanju do leta 2009 ali prej, če je to mogoče“;

57. opozarja na še nepojasnjeno vprašanje pristojnosti različnih jurisdikcij, ki uporabljajo MSRP, v zvezi s končno razlago teh standardov, kar bi lahko povzročilo nasprotujoče si razlage; opozarja, da za končno razlago posebnih evropskih MSRP pristojni le evropski organi in sodišča ter poziva Komisijo, naj zagotovi, da tako tudi ostane; meni, da mora Komisija v sodelovanju z državami članicami in Parlamentom razviti sistem, ki bo zagotovil enotno razlago in uporabo MSRP v Evropski uniji;

*

* *

58. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Odboru evropskih regulatorjev trga vrednostnih papirjev, Fundaciji odbora za mednarodne računovodske standarde in Upravi za mednarodne računovodske standarde.

(1) UL L 243, 11.9.2002, str. 1.

(2) UL C 303 E, 13.12.2006, str. 114.

(3) UL L 222, 14.8.1978, str. 11.

(4) UL L 193, 18.7.1983, str. 1.

(5) Okrogla miza vključuje predstavnike IASB, Odbora evropskih regulatorjev trga vrednostnih papirjev (CESR), Evropske svetovalne skupine za računovodsko poročanje (EFRAG), Zveze evropskih računovodskih strokovnjakov, Businesseurope, revizijskih podjetij in Komisije; obravnava ključna vprašanja, ne da bi kakor koli pojasnjevala obstoječe standarde.