[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24.1.2007

COM(2006) 820 konč.

2007/0013 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o letaliških pristojbinah

(predložila Komisija) {SEC(2006) 1688}{SEC(2006) 1689}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

Splošno ozadje Trenutno je oblikovanje cen letališke infrastrukture urejeno na državni ravni prek sistemov, ki niso vedno ustrezno utemeljeni, tako da je lahko zagotavljanje informacij nezadostno. Pred določitvijo pristojbin ali spremembo sistema obračunavanja pristojbin se z uporabniki ne posvetuje sistematično na vseh letališčih EU. Uporabniki letališč običajno niso obveščeni o prihodnjih naložbah na letališčih in o nujnosti teh naložb. Letalski prevozniki EU delujejo v močno cikličnem gospodarskem okolju s povečano mednarodno konkurenco, soočajo pa se tudi z zunanjimi izzivi, kot so mednarodne zdravstvene krize, nestanovitne cene goriva in varnostni problemi. Celotna letalska dobavna veriga naj bi postala čim bolj konkurenčna, da se zagotovi nadaljnja konkurenčnost celotnega gospodarstva EU. Letališke pristojbine so pomemben člen v tej verigi, ker predstavljajo od 4 % do 8 % stroškov poslovanja glavnih letalskih prevoznikov EU[1]. Večina letališč v EU je še vedno v javni lasti zato želijo javni organi kar najbolj povečati dobiček od obratovanja letališč. Vendar v EU narašča število letališč, ki so v zasebni lasti, in tudi delničarji želijo čim bolj povečati donosnost, tako da lahko v zvezi s tem pritiskajo na javne organe. V interesu javnih organov je, da se omogoči lažje povišanje pristojbin na letališčih, ki so v pripravljalni fazi privatizacije, da bi pri prodaji letališč zasebnim vlagateljem ustvarili optimalen prihodek. Pri tem se sklicujejo na „Politike o pristojbinah za letališča in navigacijske storitve zračnega prometa“ ICAO[2]. Priporočila iz tega dokumenta priznavajo potrebo po gospodarski ureditvi letališč, da se vključijo elementi, kot so prepoved diskriminacije pri obračunavanju pristojbin, zagotavljanje preglednosti in posvetovanja ter vzpostavitev in pregled standardov kakovosti[3]. Ta predlog upošteva te smernice politike. |

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog Na področju, na katero se nanaša predlog, ni obstoječih določb. |

Usklajenost s politiko civilnega letalstva in drugimi cilji Unije Tretji sveženj, ki ga je Svet sprejel leta 1992, je predstavljal sklepno stopnjo liberalizacije dostopa na trg zračnega prevoza. Cilj naknadnih pobud je bila ureditev in liberalizacija pomožnih dejavnosti, kot je opravljanje storitev zemeljske oskrbe, dodeljevanje slotov in uporaba računalniških sistemov rezervacij. Skupnost je sprejela tudi zakonodajo na področju varnosti in varovanja v letalstvu, vprašanje upravljanja zračnega prometa pa rešuje z zakonodajnimi ukrepi za oblikovanje enotnega neba. Ta predlog je del širše pobude, ki se osredotoča na letališča in si prizadeva za spodbujanje učinkovitega obratovanja letališč in optimalno uporabo omejenih zmogljivosti. Ta pobuda je v skladu z glavnim ciljem programa lizbonske strategije, da EU ostane konkurenčno gospodarstvo, usmerjeno na dinamične sektorje. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA |

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi |

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev Med zaslišanjem dne 7. aprila 2006 se je Komisija z vsemi zainteresiranimi stranmi v sektorju zračnega prevoza posvetovala o različnih možnosti za pripravo zakonodaje Skupnosti o letaliških pristojbinah. Z nekaterimi zainteresiranimi stranmi so bili vzpostavljeni tudi dvostranski stiki zaradi nadaljnje izmenjave stališč. |

Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje Letalski prevozniki in letališča razumejo, da je nujno, da se letališke pristojbine urejajo na ravni EU, vendar imajo različna stališča glede načina. Letalski prevozniki menijo, da je potrebna zakonodaja za zagotovitev neodvisne nacionalne ureditve, da bi morale biti letališke pristojbine skladne z načeli ICAO in odražati stroškovno učinkovitost ter da je potrebno sistematično posvetovanje. Nizkocenovnim prevoznikom in letališčem se zdi zakonodaja Skupnosti manj potrebna, ker večja konkurenca sekundarnih letališč prispeva k zniževanju ravni letaliških pristojbin. Ta pobuda si prizadeva vzpostaviti ravnovesje med obema zgoraj opisanima glavnima stališčema. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

Zadevna znanstvena in strokovna področja Opravljena je bila študija, ki je zagotovila kvantitativno in kvalitativno analizo vpliva te pobude, z namenom ovrednotiti izbrani pristop. Študijo je opravil Ecorys. |

Uporabljena metodologija Svetovalec je opravil kvalitativno analizo učinka predlaganih možnosti. |

Glavne organizacije in strokovnjaki, vključeni v posvetovanja V posvetovanja so bile vključene vse glavne zainteresirane strani ter posamezni letalski prevozniki in posamezna letališča v osemnajstih državah članicah. Uporabniki prevoza in potrošniki so bili v posvetovanja vključeni prek svojih združenj. |

Povzetek prejetih in uporabljenih nasvetov Opozoril o potencialno nevarnih tveganjih z nepopravljivimi posledicami ni bilo. |

Glavne sklepne ugotovitve so bile, da ima od štirih predvidenih političnih možnosti, ki so bile določene kot podlaga za študijo, najboljše možnosti za uspeh in za pozitivno spremembo pri določanju letaliških pristojbin ter v odnosu med letališči in letalskimi prevozniki uveljavitev splošnega okvira, ki vsebuje splošna načela (tj. možnost 3). |

Sredstva, uporabljena za javno objavo izvedenskih mnenj Povzetek Ecorysove študije je objavljen na spletni strani DG TREN[4]. |

Ocena učinka Komisija je izvedla oceno učinka[5]. Spodaj so navedene politične možnosti, ki so bile obravnavane. Prva možnost „brez ukrepov na ravni EU“ je bila uporabljena kot merilo, s katerim so bili primerjani drugi politični scenariji. Druga možnost je obsegala scenarij, po katerem akterji na področju letalske industrije razvijejo in sprejmejo prostovoljne samourejevalne ukrepe za celotno EU za obravnavanje vprašanj, za katera ena od strani, tj. letalski prevozniki ali letališča, meni, da so nastala, ker ni soglasja in enotnega razumevanja, kako bi bilo najbolje obravnavati glavne sporne točke. Tretja možnost je bil akt Skupnosti o določitvi splošnega okvira, ki zahteva, da način določanja letaliških pristojbin na državni ravni odraža številna skupna načela, ki bi jih morali upravljavci letališč spoštovati. Zadnja možnost je zadevala uvedbo pravnega okvira v EU, ki bi zahteval, da se letališke pristojbine določajo in obračunavajo na podlagi enega regulativnega sistema, ki bi se povsod v EU uporabljal enotno, s čimer bi bil vzpostavljen en sam način izračunavanja. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

Povzetek predlaganih ukrepov Predlog opredeljuje številna temeljna načela, ki jih morajo upravljavci letališč spoštovati pri določanju letaliških pristojbin. Prepoved diskriminacije: Sistemi obračunavanja pristojbin ne bi smeli razlikovati med prevozniki in potniki. Razlike pri obravnavanju bi morale biti povezane z dejanskimi stroški objektov ter opravljenih storitev. Posvetovanje in izboljšave: Med upravnim organom letališča in letalskimi prevozniki, ki uporabljajo letališče, ali njihovimi predstavniškimi organizacijami mora potekati dialog o sistemu obračunavanja pristojbin, ki se uporablja na letališču, in to ne samo pri spremembah takega sistema, ampak tudi pri oblikovanju ravni pristojbin. Cilj te zahteve je, da obe stranki redno izmenjujeta mnenja o ravneh pristojbin, pa tudi o vseh dejavnikih in zakonskih zahtevah, ki vplivajo na določanje pristojbin. Preglednost: Predlagana direktiva ne vsebuje določb o načinih izračunavanja pristojbin, ki naj se uporabljajo v vsaki državi članici. Komisija priznava veliko raznolikost letaliških predpisov v različnih državah članicah, vendar mora upravljavec letalskim prevoznikom zagotoviti razumno količino informacij, da je postopek posvetovanja med letališči in letalskimi prevozniki smiseln. V ta namen Direktiva določa, katere informacije naj bi upravni organ letališča redno posredoval. Letalski prevozniki pa naj bi v zameno posredovali informacije o napovedih prometa, nameravani uporabi flote ter sedanjih in prihodnjih zahtevah na letališču, da bo lahko upravni organ letališča optimalno uporabil svoj kapital in zmogljivosti. Standardi kakovosti: Slaba kakovost dejavnosti letalskih prevoznikov in storitev letališč negativno vpliva na učinkovitost letališkega sistema, zlasti pri odhodih in transferjih. Relativno resne posledice so zamude pri vkrcavanju in zato možnost izgube slotov, zlasti v času prometnih konic na letališču. Zato imata oba udeleženca interes, da dosežeta sporazum, ki lahko varuje kakovost storitev na letališču. Vsaka stran bi morala imeti možnost, da v primeru, ko ne pride do sporazuma, za posredovanje prosi neodvisen regulativni organ. Diferenciacija pristojbin: Pristojbine se določajo na podlagi določenih meril. Drugače je pri potniških pristojbinah, ki so vezane na uporabo terminala. Na enem letališču se lahko terminali razlikujejo, zato raven in kakovost storitev nista nujno enaki; tudi razlika v kakovosti, starosti in stopnji propada terminala samega lahko vpliva na različne ravni potniških pristojbin, ki jih na letališču plačajo njegovi uporabniki. Treba je zagotoviti, da imajo načeloma vsi letalski prevozniki, ki želijo imeti dostop do terminala ali storitev po znižanih stroških in manjši kakovosti, tak dostop na nediskriminacijski način. Pristojbine za varnost: Varstvo letalskih potnikov in tovora pred dejanji nezakonitega vmešavanja v zračni promet je okrepljeno z Uredbo (ES) 2320/2002[6] o določitvi skupnih pravil na področju varnosti civilnega letalstva, in vrsto izvedbenih uredb, ki predpisujejo bolj določne ukrepe za izvajanje skupnih osnovnih standardov. Ta zakonodaja ne obravnava financiranja varnostnih ukrepov. V Evropi se trenutno uporabljajo štirje glavni mehanizmi financiranja varnosti letalstva: financiranje iz (1) davkov na varnost letalstva, (2) dodatnih dajatev ali pristojbin za varnost, (3) letaliških pristojbin za varnost in, v manjšem obsegu, (4) državnih dotacij in subvencij. Ker nekatera letališča v EU zaračunavajo pristojbine za varnostne storitve, bi morala biti ta tema v pristojnosti te direktive, zlasti zato, ker lahko velike razlike v načinu prenosa stroškov varnosti na uporabnike letališč na različnih letališčih izkrivljajo konkurenco. Regulativni organ: Osnutek direktive, ki vsebuje načela, ki jih morajo spoštovati glavni partnerji v sektorju zračnega prevoza, tj. letališča in letalski prevozniki, ki imajo različne interese, je treba pravilno uporabljati in spoštovati na ravni držav članic. Organ, ustanovljen v vsaki državi članici, odgovoren za zagotavljanje pravilne uporabe Direktive, bi bil ustrezno zagotovilo, da se spoštujejo določila Direktive. |

Pravna podlaga Osnutek direktive temelji na členu 80(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. |

Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti velja, če predlog ni v izključni pristojnosti Skupnosti. |

Države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predloga iz naslednjih razlogov. |

Posamezne države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predloga, ker sistemi obračunavanja letaliških pristojbin in določanje letaliških pristojbin na posameznih letališčih v EU niso urejeni enotno. V državah članicah še naprej obstajajo različni sistemi obračunavanja pristojbin. To stanje ovira obstoj enakih pogojev delovanja tako za letališča kot za letalske prevoznike. |

Ukrepi na ravni Skupnosti bodo prispevali k doseganju ciljev predloga iz naslednjih razlogov: |

Uporaba skupnega svežnja osnovnih pravil v zvezi z letališkimi pristojbinami na celotnem območju EU bo zagotovila, da bodo letalski partnerji nepristransko določali parametre za uporabo letališke infrastrukture. |

V državah članicah obstajajo različni sistemi obračunavanja pristojbin. Vsi sistemi ne vključujejo temeljnih načel, ki se enotno uporabljajo pri določanju letaliških pristojbin, in načrtuje se osnovni način za njihovo izračunavanje. Predlagana direktiva bo dosegla tako uporabo. |

Predlog je omejen na opredelitev minimalnih pravil, ki jih morajo države članice in/ali upravljavci letališč upoštevati pri določanju ravni letaliških pristojbin. Predlagana direktiva ne nalaga določenega sistema obračunavanja pristojbin. Države članice imajo še naprej diskrecijsko pravico opredeliti tak sistem. |

Predlog je torej skladen z načelom subsidiarnosti. |

Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov. |

Predlagana direktiva ohranja možnost, da se osnovni okvir za letališke pristojbine določi na državni ravni, ohranja pa tudi prožnost letališč pri določanju svojih pristojbin. Direktiva uporabnikom letališč zagotavlja boljšo utemeljitev pristojbin. |

Upravno breme držav članic in regionalnih organov, ki se ukvarjajo z določanjem regulativnega okvira, bo omejeno na to, da bomo morali svoje obstoječe zakonodaje prilagoditi Direktivi, v kolikor njihova zakonodaja ni skladna s temeljnimi načeli iz Direktive. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrumenti: direktiva. |

Druga sredstva ne bi bila primerna zaradi naslednjega(-ih) razloga(-ov). Direktiva je najbolj primerno sredstvo za ureditev letaliških pristojbin, ker bo določila jasna, vendar temeljna načela v zvezi z letališkimi pristojbinami, ki jih bodo morali upravljavci letališč spoštovati pri uporabi in obračunavanju pristojbin. Prenos direktive v nacionalno zakonodajo vsake države članice bo državam članicam omogočil, da bodo v svoji nacionalni zakonodaji upoštevale posebne razmere v zvezi z letališči v svoji državi, vedno pod pogojem, da se določbe direktive v celoti uporabljajo. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

Predlog nima posledic za proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

Primerjalna tabela Države članice morajo Komisiji predložiti besedilo nacionalnih določb o prenosu Direktive ter primerjalno tabelo med nacionalnimi določbami in Direktivo. |

Evropski gospodarski prostor Predlagani akt zadeva vprašanja EGP in ga je zato treba razširiti na Evropski gospodarski prostor. |

1. 2007/0013 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o letaliških pristojbinah (Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[7],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[8],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[9],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[10],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Glavna naloga in gospodarska dejavnost letališč je zagotoviti oskrbo zrakoplova od pristanka do vzleta ter potnikov in tovora, tako da letalskim prevoznikom omogočijo opravljanje storitev zračnega prevoza. V ta namen nudijo letališča številne objekte in storitve, povezane z delovanjem zrakoplova ter obdelavo potnikov in tovora, stroške za to pa na splošno krijejo prek letaliških pristojbin.

(2) Treba je vzpostaviti skupen okvir, ki bo urejal bistvene lastnosti letaliških pristojbin in način njihovega določanja, saj se ob odsotnosti takega okvira osnovne zahteve glede odnosov med upravnimi organi letališča in uporabniki letališča ne spoštujejo vedno.

(3) Ta direktiva se mora uporabljati za letališča na ozemlju Skupnosti, ki presegajo najmanjšo velikost, ker upravljanje in financiranje malih letališč ne zahteva uporabe okvira Skupnosti.

(4) Obračunavanje pristojbin za opravljanje navigacijskih storitev zračnega prometa in storitev zemeljske oskrbe urejata že Uredba Komisije (ES) 1794/2006 z dne 6. decembra 2006 oziroma Direktiva Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996.

(5) Letališke pristojbine ne smejo biti diskriminacijske. Vzpostaviti je treba obvezen postopek rednega posvetovanja med upravnimi organi letališča in uporabniki letališča z možnostjo, da se lahko katera koli stran obrne na neodvisen regulativni organ, če uporabniki letališč izpodbijajo sklep o letaliških pristojbinah ali spremembi sistema obračunavanja pristojbin.

(6) V vsaki državi je treba ustanoviti neodvisen regulativni organ, da se zagotovi nepristranskost njegovih sklepov ter ustrezna in učinkovita uporaba te direktive. Organ mora imeti pri izvajanju svojih nalog na voljo vse potrebne vire glede zaposlovanja, strokovnega znanja in izkušenj ter finančnih sredstev.

(7) Za uporabnike letališč je bistvenega pomena, da od upravnega organa letališča redno dobivajo informacije o tem, kako in na kakšni podlagi se izračunavajo letališke pristojbine. Takšna preglednost bo letalskim prevoznikom omogočila vpogled v stroške, ki jih ima letališče in produktivnost naložb letališča. Da bi lahko upravni organ letališča ustrezno ocenil zahteve glede prihodnjih vlaganj, je treba od uporabnikov letališč zahtevati, da mu pravočasno posredujejo svoje operativne napovedi, razvojne projekte ter posebne zahteve in želje.

(8) Letališča morajo uporabnike letališč obveščati o večjih infrastrukturnih projektih, ker imajo ti velik vpliv na raven letaliških pristojbin. Take informacije se posredujejo zato, da se omogoči spremljanje stroškov infrastrukture in da se na zadevnem letališču zagotovijo ustrezni in stroškovno učinkoviti objekti.

(9) Zaradi pojava letalskih prevoznikov, ki storitve zračnega prevoza opravljajo z nizkimi stroški, je treba letališčem, ki jih ti prevozniki uporabljajo, omogočiti, da uporabljajo pristojbine, ki ustrezajo infrastrukturi in/ali ravni opravljenih storitev, ker imajo letalski prevozniki legitimen interes, da od letališča zahtevajo storitve, ki ustrezajo razmerju cena/kakovost. Dostop do take znižane ravni infrastrukture ali storitev pa mora biti odprt brez diskriminacije za vse prevoznike, ki jih želijo uporabljati. Če povpraševanje presega ponudbo, se dostop določi na podlagi objektivnega in nediskriminacijskega merila, ki ga določi upravni organ letališča.

(10) Ker se v Skupnosti uporabljajo različni načini oblikovanja in obračunavanja zneskov za kritje stroškov za varnost, je treba uskladiti podlago za zaračunavanje stroškov za varnost na letališčih Skupnosti, če se stroški za varnost odražajo v letaliških pristojbinah. Na teh letališčih morajo biti pristojbine povezane s stroški zagotavljanja varnosti ob upoštevanju morebitnega javnega financiranja stroškov za varnost.

(11) Uporabniki letališč imajo v zameno za pristojbine, ki jih plačajo, pravico do minimalne ravni storitev. Da bi to zagotovili, mora biti raven storitev predmet sporazuma, ki se sklepa v rednih časovnih presledkih, med upravnim organom letališča in združenjem(-ji), ki zastopa(jo) uporabnike letališča na letališču.

(12) Ta direktiva ne vpliva na uporabo določb Pogodbe, zlasti členov 81 do 89 Pogodbe.

(13) Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev ukrepov, saj sistemov obračunavanja letaliških pristojbin ni mogoče vzpostaviti na njihovi ravni na enoten način na celotnem območju Skupnosti in jih je zaradi obsežnosti in učinkov ukrepov lažje doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta direktiva ne prekorači okvirov, potrebnih za doseganje teh ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Vsebina

1. Ta direktiva določa skupna načela za zaračunavanje letaliških pristojbin na letališčih Skupnosti.

2. Ta direktiva se uporablja za vsa letališča na ozemlju, za katero veljajo določbe Pogodbe in je odprto za komercialni promet, njegov letni promet pa presega 1 milijon potnikov ali 25 000 ton tovora.

Ta direktiva se ne uporablja za pristojbine, obračunane za plačilo preletnih storitev in navigacijskih služb zračnega prometa na terminalih v skladu z Uredbo Komisije (ES) 1794/2006 o določitvi skupne ureditve pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa[11] ali za pristojbine, obračunane za plačilo storitev zemeljske oskrbe iz Priloge k Direktivi Sveta 96/67/ES o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti[12].

Ta direktiva ne posega v pravico vsake države članice, da določi dodatne ureditvene ukrepe, ki niso v nasprotju s to direktivo ali drugimi ustreznimi določbami prava skupnosti v zvezi s katerim koli upravnim organom letališča na njenem ozemlju. To lahko vključuje zlasti odobritev sistemov obračunavanja pristojbin in/ali raven pristojbin na podlagi konkurenčnega prava.

Člen 2

Opredelitve

V tej direktivi

2. „letališče“ pomeni vsako zemljišče, ki je posebej prilagojeno za pristajanje, vzletanje in manevriranje zrakoplovov, vključno s pomožnimi napravami, ki se lahko uporabljajo pri teh operacijah za potrebe prometa zrakoplovov in storitev v zvezi z njimi, vključno z napravami, ki so potrebne pri komercialnih zračnih prevozih;

3. „upravni organ letališča“ pomeni organ, katerega cilj je na podlagi nacionalne zakonodaje ali predpisov, da skupaj z drugimi dejavnostmi ali brez njih, odvisno od potrebe, upravlja in vodi letališke infrastrukture ter usklajuje in nadzira dejavnosti različnih izvajalcev na zadevnih letališčih;

4. „uporabnik letališča“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki je odgovorna za prevoz potnikov, pošte in/ali tovora po zraku od ali do zadevnega letališča;

5. „letališka pristojbina“ pomeni dajatev, obračunano v korist upravnega organa letališča, ki jo plačajo uporabniki letališča in/ali letalski potniki za kritje vseh ali dela stroškov objektov in storitev, ki jih opravlja izključno upravni organ letališča in ki so povezane s pristankom, vzletom, osvetlitvijo in parkiranjem zrakoplova ter obdelavo potnikov in tovora;

6. „pristojbina za varnost“ pomeni dajatev, ki je namenjena posebej za kritje vseh ali dela stroškov varnostnih ukrepov, namenjenih varstvu civilnega letalstva pred nezakonitim vmešavanjem.

Člen 3

Prepoved diskriminacije

Države članice zagotovijo, da pri letaliških pristojbinah ni razlik med uporabniki letališč ali letalskimi potniki.

Člen 4

Posvetovanje in izboljšave

1. Države članice zagotovijo, da je na vsakem letališču vzpostavljen obvezen in reden postopek posvetovanja med upravnim organom letališča in uporabniki letališča ali zastopniki uporabnikov letališča v zvezi z delovanjem sistema obračunavanja letaliških pristojbin in ravnijo takih pristojbin. Tako posvetovanje se opravi vsaj enkrat na leto.

2. Države članice zagotovijo, da se, če je le mogoče, sistem obračunavanja letaliških pristojbin ali ravni pristojbin spremeni s soglasjem med upravnim organom letališča in uporabniki letališča. V ta namen upravni organ letališča uporabnikom letališča predloži vsak predlog za spremembo sistema obračunavanja letaliških pristojbin ali ravni letaliških pristojbin najpozneje štiri mesece pred začetkom veljavnosti skupaj z razlogi za predlagane spremembe. Na zahtevo katerega koli uporabnika letališča se upravni organ letališča o predlaganih spremembah posvetuje z uporabniki letališča in pri sprejetju končne odločitve upošteva njihova stališča. Upravni organ letališča svojo končno odločitev objavi najkasneje dva meseca pred začetkom veljavnosti. Če med upravnim organom letališča in uporabniki letališča ne pride do sporazuma o predlaganih spremembah, upravni organ letališča svojo odločitev utemelji glede na stališča uporabnikov letališča.

3. Države članice zagotovijo, da lahko v primeru nestrinjanja glede odločitve o letaliških pristojbinah vsaka stran prosi za posredovanje neodvisen regulativni organ, ki preuči utemeljitve za spremembo sistema obračunavanja letaliških pristojbin ali ravni letaliških pristojbin.

Člen 5

Preglednost

1. Države članice zagotovijo, da upravni organ letališča vsakemu uporabniku letališča ali zastopnikom ali združenjem uporabnikov letališč enkrat na leto posreduje informacije o elementih, ki so podlaga za določanje ravni vseh pristojbin, ki se zaračunavajo na letališču. Te informacije morajo vključevati vsaj:

(a) seznam različnih storitev in infrastrukture, ki se zagotavljajo kot povračilo za obračunano pristojbino;

(b) način izračunavanja pristojbin;

(c) celotno strukturo stroškov letališča;

(d) prihodke in stroške za vsako kategorijo pristojbin, ki se obračunavajo na letališču;

(e) skupno število osebja, ki je razporejeno na storitve, za katere se obračunavajo pristojbine;

(f) napovedi razmer na letališču glede pristojbin, rasti prometa in kakršnih koli predlaganih naložb;

(g) dejansko uporabo letališke infrastrukture in opreme v danem obdobju;

(h) produktivnost naložb v smislu vpliva na zmogljivost letališča in kakovost opravljenih storitev.

2. Države članice zagotovijo, da uporabniki letališč upravnemu organu letališča redno posredujejo informacije, zlasti o:

(a) napovedih glede prometa;

(b) napovedih glede sestave in predvidene uporabe flote;

(c) svojih razvojnih projektih na zadevnem letališču;

(d) svojih zahtevah na zadevnem letališču.

3. Informacije, posredovane na podlagi tega člena, se štejejo kot zaupne in tako se z njimi tudi ravna.

Člen 6

Nova infrastruktura

Države članice zagotovijo, da se upravni organ letališča pred dokončanjem načrtov za nove infrastrukturne projekte posvetuje z uporabniki letališča.

Člen 7

Standardi kakovosti

1. Za nemoteno in učinkovito delovanje letališča države članice zagotovijo, da upravni organ letališča in združenje ali združenja, ki zastopajo uporabnike letališč, začnejo pogajanja o sporazumu o ravni kakovosti storitev na terminalu ali terminalih letališča, ter točnosti in pravočasnosti informacij, ki jih posredujejo uporabniki letališča o predvidenih operacijah iz člena 5(2), da lahko letališče izpolni svoje obveznosti. Tak sporazum se sklene najmanj vsaki dve leti in se priglasi neodvisnemu regulativnemu organu vsake države članice.

2. Države članice zagotovijo, da v lahko primeru, ko ni dosežen sporazum o ravneh storitev, vsaka stran zaprosi za posredovanje neodvisen regulativni organ.

Člen 8

Diferenciacija pristojbin

1. Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi upravnemu organu letališča omogočijo, da spreminja kakovost in obseg posebnih letaliških storitev, terminalov ali delov terminalov, z namenom opravljati prilagojene storitve ali zagotoviti namenski terminal ali del terminala. Raven letaliških pristojbin se lahko razlikuje v skladu s kakovostjo in obsegom takih storitev.

2. Države članice zagotovijo, da imajo uporabniki letališča, ki želijo uporabljati prilagojene storitve ali namenski terminal ali del terminala, dostop do teh storitev in terminala ali dela terminala.

V primeru, da želi imeti dostop do prilagojenih storitev in/ali namenskega terminala ali dela terminala več uporabnikov kot je zaradi omejene zmogljivosti mogoče, se dostop določi na podlagi ustreznih, objektivnih, preglednih in nediskriminacijskih meril.

Člen 9

Pristojbine za varnost

Pristojbine za varnost se uporabljajo izključno za kritje stroškov za varnost. Ti stroški se določijo s pomočjo načel računovodstva in vrednotenja, ki so splošno sprejeta v vsaki državi članici. Države članice pa zagotovijo, da se upošteva zlasti:

- stroške financiranja objektov in naprav, namenjenih varnostnim ukrepom, vključno s pošteno amortizacijo vrednosti teh objektov in naprav;

- izdatke za varnostno osebje in varnostno delovanje;

- dotacije in subvencije, ki jih javni organi dodelijo za varnostne namene.

Člen 10

Neodvisni regulativni organ

1. Države članice imenujejo ali ustanovijo neodvisen organ kot svoj nacionalni neodvisni regulativni organ, da zagotovijo pravilno uporabo ukrepov, sprejetih za uskladitev s to direktivo, in prevzamejo naloge, dodeljene na podlagi členov 4 in 7. To telo je lahko isto kot tisto, kateremu država članica zaupa izvajanje dodatnih ureditvenih ukrepov iz člena 1.2, vključno z odobritvijo sistema obračunavanja pristojbin in/ali ravnijo pristojbin, pod pogojem, da izpolnjuje zahteve iz odstavka 2.

2. Države članice zagotovijo neodvisnost neodvisnih regulativnih organov tako, da zagotovijo njihovo pravno ločenost in funkcijsko neodvisnost od vseh upravnih organov letališč in letalskih prevoznikov. Države članice, ki ohranijo lastništvo ali nadzor letališč, upravnih organov letališč ali letalskih prevoznikov, zagotovijo učinkovito strukturno ločenost regulativne funkcije in dejavnosti, povezanih z lastništvom ali nadzorom. Države članice zagotovijo, da neodvisni regulativni organ izvaja svoja pooblastila nepristransko in pregledno.

3. Države članice Komisijo uradno obvestijo o imenu in naslovu neodvisnega regulativnega organa, dodeljenih nalogah in odgovornostih ter ukrepih, sprejetih za zagotovitev skladnosti z odstavkom 2.

4. Če se hoče upravni organ letališča ali uporabnik letališča pritožiti glede katere koli zadeve, ki spada na področje uporabe te direktive, lahko pritožbo predloži neodvisnemu regulativnemu organu, ki deluje kot organ za poravnavo sporov; sklep izda v dveh mesecih po prejemu pritožbe. Neodvisni regulativni organ ima pravico, da od strank zahteva informacije, potrebne za sklep. Sklepi regulativnega organa so zavezujoči.

5. Neodvisni regulativni organ izda letno poročilo o svojih dejavnostih.

Člen 11

Poročilo in revizija

1. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te direktive najpozneje štiri leta po začetku njene veljavnosti in, če je primerno, ustrezen predlog.

2. Države članice in Komisija sodelujejo pri uporabi te direktive, zlasti pri zbiranju informacij za poročilo iz odstavka 1.

Člen 12

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje 18 mesecev po objavi Direktive v Uradnem listu Evropskih skupnosti . O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih določb nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 13

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti .

Direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[1] Vir: Zveza evropskih letalskih prevoznikov. Odstotek, na katerega vplivajo drugi stroški poslovanja, kot je cena reaktivnega letalskega goriva. Nizkocenovni letalski prevozniki zahtevajo višji odstotek za letališke pristojbine kot del njihovih celotnih stroškov.

[2] Politike o pristojbinah za letališča in navigacijske storitve zračnega prometa ICAO, 7. izdaja – 2004.

[3] Politike o pristojbinah za letališča in navigacijske storitve zračnega prometa ICAO, 7. izdaja – 2004, točka 15.

[4] http://ec.europa.eu/transport/air_portal/index_en.htm.

[5] SEC(2006) 1688.

[6] UL L 355 z dne 30.12.2002.

[7] UL C, str.

[8] UL C, str.

[9] UL C, str.

[10] UL C, str.

[11] Uredba Komisije (ES) 1794/2006 z dne 6. decembra 2006 – UL L 341 z dne 7.12.2006.

[12] Direktiva Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996 – UL L 272 z dne 25.10.1996.