OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Ta predlog je povezan s predlogom Komisije za sklep Sveta o pristopu Unije k Ženevskemu aktu Lizbonskega sporazuma o označbah porekla in geografskih označbah (v nadaljnjem besedilu: Ženevski akt).

Cilj tega predloga Komisije je zagotoviti pravni okvir za učinkovito sodelovanje Unije v Lizbonski uniji organizacije WIPO po tem, ko bo Unija postala pogodbenica Ženevskega akta.

Člen 9 Ženevskega akta določa zavezo vsake pogodbenice, da na svojem ozemlju zaščiti registrirane označbe porekla in geografske označbe v okviru svojega pravnega sistema in prakse, vendar v skladu z določbami navedenega akta, ob upoštevanju vseh zavrnitev, odpovedi pogodbenice porekla, razveljavitev ali izbrisov, ki lahko veljajo za njeno ozemlje. Člen 6(5)(a) Ženevskega akta določa, da je registrirana označba porekla ali geografska označba v vsaki pogodbenici, ki zaščite ni zavrnila v skladu s členom 15 ali ki je Mednarodnemu uradu Svetovne organizacije za intelektualno lastnino poslala obvestilo o dodelitvi zaščite v skladu s členom 18, zaščitena od datuma mednarodne registracije. Pravilo 9(1)(b) Skupnega pravilnika v okviru Lizbonskega sporazuma in Ženevskega akta Lizbonskega sporazuma (v nadaljnjem besedilu: Skupni pravilnik) določa, da se zavrnitev uradno sporoči v enem letu od prejema uradnega obvestila o mednarodni registraciji v skladu s členom 6(4). V primeru člena 29(4) se lahko ta rok podaljša za še eno leto.

Na tej podlagi bi morala Unija, ko bo postala pogodbenica Ženevskega akta, predložiti seznam geografskih označb EU iz registrov EU za geografske označbe (to se dogovori z državami članicami EU) za zaščito v okviru sistema Lizbonskega sporazuma. Ta seznam bi bilo treba vzpostaviti v tesnem posvetovanju z državami članicami v skladu z ustaljeno prakso in metodologijo, ki se uporablja za nekatere dvostranske mednarodne sporazume o geografskih označbah, ki jih je sklenila EU (ob upoštevanju proizvodne vrednosti in izvozne vrednosti, zaščite v okviru drugih sporazumov ter sedanje ali morebitne zlorabe v zadevnih tretjih državah in ravnovesja med državami članicami), ob upoštevanju področja uporabe geografskih označb, ki so jih registrirale tretje države, pogodbenice Lizbonskega sporazuma. Po pristopu Unije k Lizbonski uniji bodo zahtevki za mednarodno registracijo dodatnih geografskih označb, zaščitenih in registriranih v Uniji, mogoči na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice ali zainteresirane skupine proizvajalcev.

Vzpostaviti bi bilo treba ustrezne postopke, da bi Komisija lahko presojala označbe porekla in geografske označbe s poreklom iz tretjih pogodbenic, registrirane v mednarodnem registru, ter za povezani postopek ugovora, pri tem pa upoštevati posebnosti Ženevskega akta.

Postopek Unije pri izvrševanju označb porekla in geografskih označb iz tretjih pogodbenic, registriranih v mednarodnem registru, je skladen s poglavjem III Ženevskega akta. Člen 14 Ženevskega akta zahteva zlasti, da vsaka pogodbenica zagotovi učinkovita pravna sredstva za zaščito registriranih označb porekla in registriranih geografskih označb ter zagotovi, da lahko pravne postopke za zagotavljanje zaščite sproži javni organ ali katera koli zainteresirana stran, ne glede na to, ali je to fizična ali pravna, javna ali zasebna oseba, odvisno od pravnega sistema in prakse pogodbenice. Soobstoj predhodnih blagovnih znamk in označb porekla ali geografskih označb, ki so registrirane v mednarodnem registru in se jim prizna zaščita v Uniji ali se uporabljajo v Uniji, bi moral biti mogoč, kadar so smiselno izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka člena 15 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012.

Sedem držav članic EU je članic Lizbonske unije in so tako sprejele zaščito imen tretjih držav. Da se jim zagotovijo sredstva za izpolnjevanje njihovih mednarodnih obveznosti, ki so jih sprejele pred pristopom Unije k Lizbonski uniji, bi bilo treba opredeliti prehodno ureditev, ki bi imela učinke samo na nacionalni ravni in ne bi vplivala na trgovino v Uniji ali mednarodno trgovino.

Zdi se ustrezno, da pristojbine, ki jih je treba plačati v skladu z Ženevskim aktom in Skupnim pravilnikom za vložitev zahtevka pri Mednarodnem uradu za mednarodno registracijo označbe porekla ali geografske označbe, in pristojbine, ki jih je treba plačati za druge vpise v mednarodni register in za pridobitev izvlečkov, potrdil ali drugih informacij v zvezi z vsebino mednarodne registracije, krije država članica, iz katere je označba porekla ali geografska označba.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Glede kmetijskih proizvodov je EU vzpostavila enotne in izčrpne sisteme zaščite geografskih označb za vina (leta 1970), žgane pijače (leta 1989), aromatizirana vina (leta 1991) ter druge kmetijske proizvode in živila (leta 1992). Zaščitena imena proizvodov, zajeta v teh sistemih, so v vsej EU obsežno zaščitena na podlagi enotnega postopka vložitve zahtevka. Ključne določbe so zdaj za vina določene v Uredbi (EU) št. 1308/2013 z dne 17. decembra 2013, za aromatizirana vina v Uredbi (EU) št. 251/2014 z dne 26. februarja 2014, za žgane pijače v Uredbi (ES) št. 110/2008 z dne 15. januarja 2008 ter za kmetijske proizvode in živila v Uredbi (EU) št. 1151/2012 z dne 21. novembra 2012.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlog je skladen s splošno politiko EU za spodbujanje in krepitev zaščite geografskih označb v okviru dvostranskih, regionalnih in večstranskih sporazumov.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Glede na vsebino Pogodbe bi morala uredba temeljiti na členu 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)