EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 26.4.2017 SWD(2017) 201 final DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Spremni dokument K SPOROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ







Vzpostavitev evropskega stebra socialnih pravic {COM(2017) 250 final}

{SWD(2017) 200 final}

{SWD(2017) 206 final}



Kazalo Uvod Poglavje I – Enake možnosti in dostop do trga dela Izobraževanje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje Enakost spolov Enake možnosti Aktivna podpora zaposlovanju Poglavje II – Pošteni delovni pogoji Varna in prilagodljiva zaposlitev Plače Informacije o pogojih za zaposlitev in zaščiti v primeru odpustitve Socialni dialog in udeležba delavcev Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja Zdravo, varno in primerno delovno okolje ter varstvo podatkov Poglavje III – Socialna zaščita in vključevanje Otroško varstvo in podpora za otroke Socialna zaščita Nadomestila za primer brezposelnosti Minimalni dohodek

Dohodki in pokojnine za starejše Zdravstveno varstvo Vključevanje invalidov Dolgotrajna oskrba Stanovanja in pomoč za brezdomce Dostop do osnovnih storitev



Uvod Evropski steber socialnih pravic zajema več ključnih načel in pravic, ki so pomembne za pravične in dobro delujoče trge dela ter sisteme socialnega varstva. Skupaj ta načela in pravice določajo velikopotezen načrt za uspešnejša gospodarstva ter pravičnejše in odpornejše družbe. Cilj je spodbuditi prenovljen proces približevanja k boljšim delovnim in življenjskim razmeram po vsej Evropi. V okviru tega je namen evropskega stebra socialnih pravic državljanom zagotoviti nove in učinkovitejše pravice ter obravnavati nove družbene izzive in spreminjajoči se svet dela, zlasti z vidika novih vrst zaposlitve, ki izvirajo iz novih tehnologij in digitalne revolucije. Ta načela in pravice zajemajo področja zaposlovanja, socialne zaščite, socialnega vključevanja, izobraževanja in enakih možnosti. Steber temelji na obstoječem pravnem korpusu na ravni EU in mednarodni ravni. Oprt je zlasti na Listino Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev iz leta 1989, Evropsko socialno listino iz leta 1961, spremenjeno Evropsko socialno listino iz leta 1996 in Evropski kodeks Sveta Evrope o socialni varnosti. Načela upoštevajo tudi ustrezne konvencije , priporočila in povezane protokole Mednarodne organizacije dela (MOD) ter Konvencijo Združenih narodov o pravicah invalidov. Poleg tega se zadnjih 30 let z novimi določbami Pogodb EU, sprejetjem Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, novo zakonodajo in sodno prakso Sodišča Evropske unije socialni pravni red EU nenehno razvija. Pred kratkim je sprejetje ciljev Združenih narodov za trajnostni razvoj do leta 2030 zagotovilo novo agendo za izkoreninjenje revščine ter uravnoteženo in celostno obravnavo gospodarskih, družbenih, solidarnostnih in okoljskih razsežnosti trajnostnega razvoja. Ta dokument, ki sledi zgradbi treh poglavij evropskega stebra socialnih pravic, podrobno opredeljuje vsebino posameznih načel in pravic. Pri predstavitvi posameznega načela ali pravice so uporabljeni trije glavni razdelki, ki zajemajo obstoječi socialni pravni red EU, razlago vsebine in področja uporabe načela ali pravice ter predloge glede izvajanja načela ali pravice. Pravni red EU V prvem delu tega dokumenta je socialni pravni red EU za vsako načelo ali pravico opisan tako, da so navedene ustrezne določbe Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter zakonodajna pooblastila in njihove omejitve, določene v Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU). Opis se konča z navedbo že sprejetih ključnih zakonodajnih in nezakonodajnih ukrepov, ki prispevajo k izvajanju zadevnega načela ali pravice. Ta razdelek ni izčrpen, saj vsebuje le najpomembnejše instrumente, tj. pravno zavezujoče ukrepe in priporočila Sveta ali Komisije, ki dajejo smernice. Kadar se ta dokument sklicuje na Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, je pomembno spomniti, da se njene določbe uporabljajo za institucije, organe, urade in agencije Unije ob spoštovanju načela subsidiarnosti, za države članice pa samo, ko izvajajo pravo Unije. Načela in pravice stebra Zaradi stebra bodo načela in pravice v zavezujočih določbah prava Unije za državljane in druge udeležence na vseh ravneh bolj prepoznavni, razumljivejši in jasnejši. Poleg tega steber na nekaterih področjih v obstoječi pravni red EU vnaša nove elemente. To je podrobno razloženo v drugem razdelku. Načela in pravice, vsebovane v stebru, se nanašajo na državljane EU in državljane tretjih držav z zakonitim prebivališčem v državah članicah ne glede na njihov zaposlitveni status ter javne organe in socialne partnerje.

Izvajanje Glede na pravno naravo stebra ta načela in pravice niso neposredno izvršljivi in jih bo treba na ustrezni ravni prenesti v namenske ukrepe in/ali posamezne dele zakonodaje. To je razloženo v tretjem delu tega dokumenta, kjer je navedeno, kako bi lahko države članice in socialni partnerji, ki so v največji meri odgovorni za izvajanje načel in pravic v praksi, učinkovito izvajali posamezno načelo ali pravico. Ta razdelek prav tako opisuje, kako bi ukrepi Unije prispevali k izvajanju stebra. Evropski semester, letni cikel usklajevanja ekonomskih politik, je vedno bil in ostaja pomembno sredstvo za skrbno spremljanje razvoja dogodkov na ravni EU in držav članic ter spodbujanje ciljno usmerjenih reform v skladu z nacionalnimi posebnostmi ob upoštevanju različnih področij stebra, od izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja do dejavne podpore brezposelnim, plač, otroškega varstva, socialne zaščite in minimalnega dohodka ali pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva. Analiza evroobmočja in držav ter priporočila za njih bodo z ocenjevanjem, spremljanjem in primerjanjem napredka pri izvajanju socialnih pravic odražala in spodbujala njihov razvoj. Postopno se bo izvajala primerjalna analiza omejenega sklopa področij, ki so zlasti pomembna za delovanje evroobmočja, kot so zakonodaja o varstvu zaposlitve, denarna nadomestila za brezposelnost, minimalne plače, minimalni dohodek ter znanja in spretnosti. Izvajanje evropskega stebra socialnih pravic bodo podpirali evropski strukturni in investicijski skladi. Ključno vlogo pri nadaljnjih ukrepih po vzpostavitvi stebra bodo imeli zlasti Evropski socialni sklad in druge ključne pobude za socialno kohezijo, kot so pobuda za zaposlovanje mladih, Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji in Sklad za evropsko pomoč najbolj ogroženim. Steber bo upoštevan tudi pri oblikovanju programskega obdobja po letu 2020. Uresničevanje načel in pravic, vsebovanih v stebru, je skupna zaveza in odgovornost Unije, držav članic in socialnih partnerjev v skladu z delitvijo pristojnosti po Pogodbah EU ter ob upoštevanju načela subsidiarnosti in sorazmernosti, zdravih javnih financ in avtonomije socialnih partnerjev. Nič v evropskem stebru socialnih pravic se ne sme razlagati kot omejevanje ali ogrožanje načel in pravic, ki jih na njihovem področju uporabe priznavajo pravo Unije ali mednarodno pravo in mednarodni sporazumi, katerih pogodbenica je Unija ali vse države članice, vključno z Evropsko socialno listino iz leta 1961 ter ustreznimi konvencijami in priporočili MOD. Izvajanje stebra se lahko okrepi z ratifikacijo ustreznih konvencij MOD, spremenjene Evropske socialne listine iz leta 1996 in njenega Dodatnega protokola, ki ureja sistem kolektivnih pritožb. Za zagotovitev socialnih pravic je ključna tudi vključitev socialnih partnerjev. Spodbujanje dialoga med socialnimi partnerji je kot splošni cilj Unije in njenih držav članic zajeto v členu 151 PDEU. Na ravni Unije se je treba na področjih politik iz člena 153 PDEU v skladu s členom 154 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko v skladu s členom 155 PDEU zahtevajo izvajanje svojih sporazumov, sklenjenih na ravni Unije. Socialni partnerji lahko izvajanje stebra podprejo s kolektivnimi pogajanji na nacionalni ravni in/ali zbiranjem ter izmenjavo dobrih praks po vsej Evropi. Poleg tega je za širitev udeležbe pri oblikovanju politik ter nadaljnjo pritegnitev družbenih akterjev k uresničevanju načel in pravic stebra bistven civilni dialog na nacionalni ravni in ravni Unije. Civilni dialog, ki vključuje organizacije civilne družbe, omogoča zastopanost različnih interesov civilnih zainteresiranih strani ter krepi preglednost javnih odločitev, odgovornost zanje in njihovo legitimnost. Steber bi se moral izvajati glede na razpoložljiva sredstva ter v okviru dobrega upravljanja proračuna in obveznosti iz Pogodb, ki urejajo javne finance. Zlasti pa vzpostavitev stebra ne vpliva na pravico držav članic, da določijo temeljna načela svojih sistemov socialne varnosti, in ne bi smela poslabšati finančne uravnoteženosti teh sistemov.



Poglavje I – Enake možnosti in dostop do trga dela Izobraževanje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje Vsakdo ima pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja ter vseživljenjskega učenja, da lahko ohrani ter pridobi znanja in spretnosti, ki mu omogočajo polno udeležbo v družbi in uspešno obvladovanje prehodov na trgu dela. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 14 Listine daje vsakomur pravico do izobraževanja ter dostopa do poklicnega in nadaljnjega usposabljanja. Ta pravica vključuje možnost brezplačnega obveznega šolanja. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 165 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena, da prispeva k razvoju kakovostnega izobraževanja s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami na področju politik ter po potrebi s podpiranjem in dopolnjevanjem njihovih dejavnosti, pri čemer v celoti upošteva odgovornost držav članic za vsebino poučevanja ter njihovo kulturno in jezikovno raznolikost. V skladu s členom 166 PDEU je Unija pooblaščena za izvajanje politike poklicnega usposabljanja, ki podpira in dopolnjuje dejavnosti držav članic, pri čemer v celoti upošteva njihovo odgovornost za vsebino in organizacijo poklicnega usposabljanja. c) Obstoječi ukrepi Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino države članice poziva, naj zagotovijo, da vsi mlajši od 25 let v obdobju štirih mesecev po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo formalno izobraževanje, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.

Priporočilo 2006/962/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje opredeljuje znanja, spretnosti ter odnose, potrebne za osebno izpolnitev, dejavno državljanstvo, socialno kohezijo in zaposljivost. Svet je v Priporočilu z dne 28. junija 2011 o politikah za zmanjševanje osipa države članice pozval, naj oblikujejo celovite strategije za zagotavljanje podpore mladim pri dokončanju višjega sekundarnega izobraževanja in dosego krovnega cilja strategije Evropa 2020, da se stopnja zgodnjega opuščanja šolanja do leta 2020 zmanjša na manj kot 10 %. Priporočilo 2006/143/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. februarja 2006 o nadaljnjem evropskem sodelovanju pri zagotavljanju kakovosti v visokem šolstvu opredeljuje možne ukrepe na nacionalni ravni in ravni EU za podporo razvoju in akreditaciji visokokakovostnega visokega šolstva. Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (2009/C 155/01) zagotavlja skupna orodja za upravljanje kakovosti za spodbujanje boljšega poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o uvedbi evropskega ogrodja kvalifikacij za vseživljenjsko učenje določa podlago za merjenje izobraževalnih dosežkov, ki se opira na učne izide. Priporočilo Sveta z dne 20. decembra 2012 o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja države članice poziva, naj uredijo opredelitev, dokumentiranje, oceno in certifikacijo učnih rezultatov, ki so podlaga za kvalifikacijo. Novi program znanj in spretnosti za Evropo, ki je bil sprejet junija 2016, je uvedel številne ukrepe za izboljšanje kakovosti in relevantnosti pridobivanja znanj in spretnosti, večjo prepoznavnost in primerljivosti znanj in spretnosti ter izboljšanje zbiranja in obdelave podatkov o znanjih in spretnostih. Ti zajemajo Priporočilo Sveta z dne 19. decembra 2016 z naslovom Poti izpopolnjevanja: nove priložnosti za odrasle , ki države članice poziva, naj odraslim zagotovijo podporo pri pridobivanju minimalne ravni bralne in matematične pismenosti ter digitalne kompetence in pri napredovanju do sekundarne izobrazbe ter okvir za sektorsko sodelovanje na področju znanj in spretnosti. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Evropski steber socialnih pravic zajema splošno pravico do vseživljenjskega izobraževanja in usposabljanja. Z osredotočanjem na kakovost in vključenost presega člen 14 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Namen stebra je zagotoviti izvajanje visokokakovostnega formalnega in neformalnega izobraževanja ter usposabljanja. Poudarja pomembnost izobraževanja ter znanj in spretnosti za uspešno udeležbo na trgu dela in socialno kohezijo. Prav tako poudarja priložnosti za ohranjanje in pridobivanje znanj in spretnosti. Mednje spadajo prožne priložnosti za učenje in preusposabljanje, ki bi morale biti na voljo vse življenje in vso poklicno pot posameznika, vključno s predšolsko vzgojo ter sistemi formalnega, nadaljnjega in visokošolskega izobraževanja in usposabljanja ter sistemom izobraževanja in usposabljanja odraslih. Za vključujoče izobraževanje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje so potrebna dostopna sredstva za pridobivanje, ohranjanje ali razvijanje znanj in spretnosti ter kompetenc do ravni, ki vsakogar opremi za dejavno življenje. Tako bi bilo na primer treba poskrbeti za posebne potrebe invalidov ali oseb iz prikrajšanih okolij, da se jim zagotovi tak dostop, kot ga imajo drugi. Steber poudarja tudi znanja in spretnosti, potrebne med prehajanjem na trgu dela, ki zajema spremembe zaposlitvenega statusa, zamenjavo delodajalca, prekinitev poklicne poti ali vrnitev nanjo ali prehajanje med zaposlitvijo in samozaposlitvijo. To vključuje med drugim pridobivanje in ohranjanje osnovne digitalne pismenosti. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so odgovorne za določitev vsebine poučevanja in poklicnega usposabljanja ter organizacijo izobraževalnih sistemov in poklicnega usposabljanja. V okviru tega so pozvane k izvajanju določb stebra in njegovi uporabi pri izvajanju ukrepov Unije, sprejetih na teh področjih. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. V okviru tega lahko spodbujajo in razvijajo politike na ravni podjetij, lokalni ravni, nacionalni ravni ali ravni Unije ter prispevajo k njim, da se izboljšajo priložnosti za usposabljanje, preusposabljanje in vseživljenjsko učenje ter zagotovi več vajeništev in pripravništev. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so za prednostne naloge v svojem trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 izbrali potrebe po znanjih in spretnosti v digitalnih gospodarstvih ter podpiranje vajeništev za povečanje zaposlovanja mladih in bodo glede teh vprašanj organizirali izmenjave med nacionalnimi socialnimi partnerji. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU

Komisija bo v letu 2017 predlagala priporočilo Sveta o okviru kakovosti za vajeništva, s katerim se bodo opredelili ključni elementi, ki so potrebni, da se ljudem omogoči pridobivanje ustreznih znanj in spretnosti ter kvalifikacij v visokokakovostnih programih vajeništev. Trenutno potekata revizija evropskega ogrodja kvalifikacij iz leta 2008 (znotraj Sveta potekajo nenehna pogajanja o revidiranem priporočilu) in posodobitev Priporočila o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje iz leta 2006. Hkrati se posodablja okvir Europass, da se ljudem ponudijo izboljšana orodja za predstavitev svojih znanj in spretnosti ter pridobitev informacij o potrebah po njih in gibanjih na tem področju. Komisija bo pred kratkim uvedeno koalicijo za digitalno pismenost in delovna mesta, ki bo spremljala digitalno preobrazbo, izvajala s spodbujanjem izmenjave najboljših praks in vzpostavljanja partnerstev med panogami, izvajalci izobraževanja in socialnimi partnerji. Komisija bo v letu 2017 predlagala priporočilo Sveta o spodbujanju socialne vključenosti in skupnih vrednot prek izobraževanja in neformalnega učenja, s čimer bo državam članicam zagotovila podporo in smernice. Komisija bo predstavila sporočilo o modernizaciji visokošolskega izobraževanja, v katerem bodo opredeljeni ukrepi na ravni EU za obravnavo ključnih izzivov, vključno z odpravo neskladij v znanju in spretnostih ter spodbujanjem odličnosti pri razvoju znanj in spretnosti, razvojem visokošolskih sistemov, ki niso le učinkoviti in uspešni, temveč tudi socialno vključujoči in povezani s svojimi skupnostmi, in zagotavljanjem, da visokošolski zavodi prispevajo k regionalnim inovacijam. Komisija bo predstavila sporočilo o razvoju šol in odličnem poučevanju, ki bo obravnavalo stalne visoke stopnje mladih z nizko ravnjo osnovnih znanj in spretnosti, neenakost pri uspehu na področju izobraževanja in spreminjajoče se zahteve glede kompetenc v naših družbah. Komisija bo predlagala priporočilo Sveta, v katerem bodo smernice za izboljšanje dostopnosti kvalitativnih in kvantitativnih informacij o tem, kaj diplomanti, ki so terciarno izobraževanje ter poklicno izobraževanje in usposabljanje opravili v EU, počnejo po koncu izobraževanja in usposabljanja. Komisija je decembra 2016 v sporočilu z naslovom Vlaganje v mlade v Evropi predlagala nove ukrepe za podporo zaposlovanju mladih in ustvarjanje več priložnosti za mlade. Za zagotovitev popolnega in trajnostnega izvajanja jamstva za mlade je predlagala, da se poveča proračun pobude za zaposlovanje mladih, in sicer tako, da Komisija namenska proračunska sredstva za pobudo poveča za 1 milijardo EUR in da še 1 milijardo EUR prispeva Evropski socialni sklad, ter da se dejavnostim za doseganje in obveščanje mladih, vzajemnemu učenju in spremljanju zagotovi nadaljnja podpora. Evropska komisija je junija 2016 predlagala ukrepe za podporo državam članicam pri vključevanju državljanov tretjih držav v izobraževanje v okviru akcijskega načrta EU za vključevanje. Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop) kot ena od decentraliziranih agencij EU s spodbujanjem dostopa, privlačnosti ter učinkovitosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter obveščanjem o trenutni in prihodnji ponudbi znanj in spretnosti na evropskem trgu dela in povpraševanju po njih podpira delo Komisije, držav članic in socialnih partnerjev pri posodabljanju sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja.



Enakost spolov a. Na vseh področjih, tudi v zvezi z udeležbo na trgu dela, pogoji za zaposlitev in poklicnim napredovanjem, je treba zagotoviti in spodbujati enako obravnavanje in enake možnosti žensk in moških. b. Ženske in moški imajo pravico do enakega plačila za delo enake vrednosti. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah

Člen 23 Listine določa, da se mora enakost žensk in moških zagotoviti na vseh področjih, vključno z zaposlovanjem, delom in plačilom za delo. Poleg tega določa, da načelo enakosti ne preprečuje ohranitve ali sprejetja ukrepov o specifičnih ugodnostih v korist nezadostno zastopanega spola. Člen 33 Listine določa, da ima za uskladitev družinskega in poklicnega življenja vsakdo pravico do varstva pred odpustitvijo zaradi materinstva ter pravico do plačanega porodniškega in starševskega dopusta ob rojstvu ali posvojitvi otroka. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 19 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ustreznih ukrepov za boj proti diskriminaciji, vključno z diskriminacijo na podlagi spola. V skladu s členom 153 PDEU je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov (vključno z direktivami, ki določajo minimalne zahteve), ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic, med drugim na področju enakosti žensk in moških glede priložnosti na trgu dela in obravnave pri delu. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij. V skladu s členom 157(3) PDEU je zakonodajalec Unije pooblaščen za sprejemanje ukrepov za zagotovitev uporabe načela enakih možnosti in enakega obravnavanja moških in žensk glede zaposlovanja in poklica, vključno z načelom enakega plačila za enako delo ali delo enake vrednosti. Člen 157(4) PDEU določa, da načelo enakega obravnavanja državam članicam ne preprečuje ohranitve ali sprejetja ukrepov o specifičnih ugodnostih, s katerimi se nezadostno zastopanemu spolu olajša opravljanje poklicne dejavnosti ali prepreči ali izravna neugoden položaj v poklicni karieri. c) Obstoječi ukrepi Direktive Evropske unije prepovedujejo diskriminacijo in spodbujajo enakost spolov pri zaposlovanju in poklicu, samozaposlovanju, dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi in pri socialni varnosti ter določajo pravice glede porodniškega in starševskega dopusta. Direktiva 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta jamči enako obravnavanje moških in žensk pri dostopu do zaposlovanja, vključno z napredovanjem, in poklicnega izobraževanja, delovnih pogojih, vključno s plačilom, in poklicnih sistemih socialne varnosti. Priporočilo Komisije 2014/124/EU krepi načelo enakega plačila za ženske in moške s preglednostjo. Direktiva Sveta 79/7/EGS določa enako obravnavanje žensk in moških v zadevah socialne varnosti, kot so zakonski sistemi socialne varnosti, ki zagotavljajo varstvo pred boleznijo, invalidnostjo, nesrečami pri delu in poklicnimi boleznimi, brezposelnostjo in tveganji v zvezi s starostjo, ter socialna pomoč, ki dopolnjuje osnovne programe ali jih nadomešča. Direktiva Sveta 2004/113/ES jamči enako obravnavanje moških in žensk pri dostopu do blaga in storitev ter oskrbi z njimi. Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta pojasnjuje, da se načelo enakega obravnavanja moških in žensk uporablja za tiste, ki opravljajo samostojno dejavnost, in njihove zakonce ali življenjske partnerje, kadar ti sodelujejo v njihovih dejavnostih. Direktiva Sveta 92/85/EGS vsebuje ukrepe za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo, in določa pravico do porodniškega dopusta v trajanju najmanj 14 zaporednih tednov ter jamči varstvo pred odpustom med obdobjem od začetka nosečnosti do konca porodniškega dopusta. Direktiva Sveta 2010/18/EU določa pravico do starševskega dopusta in minimalne zahteve glede njega (4 mesece za vsakega starša, pri čemer vsaj enega meseca ni mogoče prenesti na drugega starša) ter varstvo pravic v zvezi z zaposlitvijo in ob vrnitvi na delo ter pravico do odhoda z dela zaradi višje sile.



2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber poudarja potrebo po dejavnem spodbujanju enakosti žensk in moških s pozitivnimi ukrepi na vseh področjih. Enakost razširja na vsa področja, s čimer presega obstoječi pravni red EU. Določbe o enakopravnosti spolov so osredotočene zlasti na udeležbo na trgu dela (ki jo odraža razlika v zaposlenosti med ženskami in moškimi), pogoje za zaposlitev (na primer razlika med ženskami in moškimi pri izrabi zaposlitve s krajšim delovnim časom) in napredovanje (na primer delež žensk na vodstvenih položajih in majhno število podjetnic), na vseh teh področjih pa je potreben nadaljnji napredek. Načelo 2b obravnava poseben izziv, namreč razliko v plačilu med spoloma, ki kljub obstoječi zakonodaji še vedno ni odpravljena. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so pristojne za prenos in izvrševanje pravil, sprejetih na ravni Unije. Ker ukrepi Unije vsebujejo le minimalne standarde, so države članice pozvane, naj za uresničevanje tega načela presežejo ta pravila. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so za prednostno nalogo v svojem trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 izbrali enakopravnost spolov in organizirajo izmenjavo praks nacionalnih in sektorskih socialnih partnerjev v zvezi z načini zmanjševanja razlike v plačilu med spoloma. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija bo uresničila Strateško sodelovanje za enakost spolov 2016–2019 , ki določa glavne prednostne naloge na tem področju in opisuje rabo obstoječih orodij, kot so evropski semester, skladi Unije in izvajanje zakonodaje.

Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja pobudo „Nov začetek za podporo usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev“. Ta predlaga zakonodajne ukrepe in ukrepe na področju politik, ki bodo olajšali izrabo starševskega dopusta ženskam in moškim, uvedli očetovski in oskrbovalski dopust, spodbudili rabo prožnih ureditev dela ter zagotovili več boljšega otroškega varstva in druge oskrbe ter odpravili odvračilne gospodarske dejavnike, kot so odvračilni dejavniki glede davčnih ugodnosti, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu, ki so pogosto ženske, odvračajo od vstopa na trg dela. Komisija bo sprejela poročilo o spremljanju napredka v državah članicah pri izvajanju priporočila o preglednosti, ki bo vsebovalo oceno morebitne potrebe po dodatnih ukrepih za zagotovitev uporabe načela enakega plačila v celoti. Poleg tega je predlagala direktivo o nadaljnjem zagotavljanju večje enakosti na vodstvenih položajih v poslovnem svetu . Komisija krepi svoja prizadevanja v boju proti nasilju nad ženskami in si na podlagi predloga iz marca 2016 prizadeva za pristop EU h Konvenciji Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulska konvencija). Evropski inštitut za enakost spolov kot ena od decentraliziranih agencij EU podpira delo Komisije, držav članic in socialnih partnerjev na področju usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja.



Enake možnosti Ne glede na spol, raso ali narodnost, vero ali prepričanje, invalidnost, starost ali spolno usmerjenost ima vsakdo pravico do enakega obravnavanja in enakih možnosti v zvezi z zaposlitvijo, socialno zaščito, izobraževanjem ter dostopom do blaga in storitev, ki so na voljo javnosti. Spodbujajo se enake možnosti nezadostno zastopanih skupin. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 21 Listine določa, da je prepovedana vsakršna diskriminacija na katerikoli podlagi, kot je denimo spol, rasa, barva kože, etnično ali socialno poreklo, genetska značilnost, jezik, vera ali prepričanje, politično ali drugo mnenje, pripadnost narodnostni manjšini, premoženje, rojstvo, invalidnost, starost ali spolna usmerjenost. Člen 21 Listine z nekaterimi izjemami prepoveduje tudi diskriminacijo na podlagi državljanstva. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 19 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ustreznih ukrepov za boj proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Poleg tega člen 18 PDEU navaja prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva. c) Obstoječi ukrepi Direktiva Sveta 2000/43/ES (direktiva o rasni enakosti) prepoveduje diskriminacijo na podlagi rase ali narodnosti pri dostopu do zaposlitve, samozaposlitve in poklica, zaposlitvenih in delovnih pogojih, izobraževanju, poklicnem usposabljanju, socialni zaščiti, socialnih ugodnostih in dostopu do dobrin in storitev, ki so na voljo javnosti, vključno s stanovanji. Direktiva Sveta 2000/78/ES (direktiva o enakosti pri zaposlovanju) prepoveduje diskriminacijo zaradi vere ali prepričanja, hendikepiranosti, starosti ali spolne usmerjenosti pri dostopu do zaposlitve, samozaposlitve, dela in poklicnega usposabljanja. Obe direktivi prepovedujeta različne oblike diskriminacije: neposredno in posredno diskriminacijo, nadlegovanje, navodilo, naj se neka oseba diskriminira, in viktimizacijo. EU je pogodbenica Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov. Državljani tretjih držav z zakonitim prebivališčem, ki so rezidenti za daljši čas ali ki jih zajemajo druge direktive EU, bi morali biti na številnih področjih, zlasti na področju delovnih pogojev, vključno s plačilom in odpuščanjem, dostopa do izobraževanja in poklicnega usposabljanja ter socialne varnosti, obravnavani enako kot državljani držav gostiteljic. Države članice so leta 2004 sprejele skupna osnovna načela vključevanja državljanov tretjih držav, ki so okvir za sodelovanje na področju politike vključevanja v EU, na podlagi katerega lahko države članice opravijo presojo in oceno svojih prizadevanj. Priporočilo Sveta (2013/C 378/01) zagotavlja smernice o učinkovitih ukrepih za vključevanje Romov v državah članicah, zlasti glede dostopa do izobraževanja, zaposlitve, zdravstvenega varstva in stanovanj.

2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic S širitvijo varstva pred diskriminacijo na podlagi vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti in spolne usmerjenosti na področja socialne zaščite, vključno s socialno varnostjo in zdravstvom, izobraževanja ter dostopa do blaga in storitev, ki so na voljo javnosti, steber delno presega trenutni pravni red EU. Poleg tega širi prepoved diskriminacije na podlagi spola na področje izobraževanja, česar trenutni pravni red EU ne ureja. Cilj enakih možnosti je spodbujanje vključevanja nezadostno zastopanih skupin na trg dela in v družbo ter njihove udeležbe na trgu dela in v družbi. V določbah stebra je poudarjeno, da bodo morda potrebni posebni ukrepi za preprečevanje, odpravo in izravnavo prikrajšanosti, povezane z nekaterimi prepovedanimi razlogi za diskriminacijo. Načelo spodbuja države članice, da se izziva glede skupin, pri katerih obstaja tveganje diskriminacije, lotijo s pozitivnimi in spodbujevalnimi ukrepi, denimo z zagotavljanjem podpore praksam delodajalcev, usmerjenim v raznolikost delovne sile. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so odgovorne za prenos in izvrševanje pravil, sprejetih na ravni Unije. Ker zgoraj navedeni ukrepi Unije vsebujejo minimalne standarde, so države članice pozvane, naj za uresničevanje tega stebra ta pravila presežejo. Poleg tega so države članice pozvane, naj si še naprej prizadevajo za napredek pri pogajanjih o predlagani novi direktivi o enakem obravnavanju in njeno hitro sprejetje. Države članice lahko prek svojih nacionalnih organov za enakost spodbujajo enake možnosti nezadostno zastopanih skupin in pomagajo žrtvam diskriminacije na terenu. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija si bo še naprej prizadevala za sprejetje predlagane nove direktive o enakem obravnavanju, s katero se bo varstvo pred diskriminacijo na podlagi vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti razširilo na socialno zaščito, vključno s socialno varnostjo in zdravstvom, izobraževanje, socialne ugodnosti ter dostop do blaga in storitev, ki so na voljo javnosti, vključno s stanovanji. Unija podpira vmesne udeležence, kot so nevladne organizacije , socialni partnerji in organi za enakost , da izboljšajo svoje zmogljivosti za boj proti diskriminaciji, zagotovijo podporo razvoju politik enakosti na nacionalni ravni in spodbudijo izmenjavo dobrih praks med državami članicami Unije ter si prizadevajo za podjetniško naravno upravljanje raznolikosti kot del strateškega odziva na raznolikost družbe, kroga strank, tržne strukture in delovne sile. Agencija Evropske unije za temeljne pravice kot ena od decentraliziranih agencij EU podpira delo Komisije, držav članic in socialnih partnerjev na področju enakih možnosti in nediskriminacije.



Aktivna podpora zaposlovanju a. Vsakdo ima pravico do hitre in prilagojene pomoči za izboljšanje možnosti za zaposlitev ali samozaposlitev. To vključuje pravico do podpore za iskanje zaposlitve, usposabljanje in prekvalifikacijo. Vsakdo ima pravico, da med poklicnimi prehodi prenese socialno zaščito in pravice do usposabljanja. b. Mladi imajo pravico do nadaljnjega izobraževanja, vajeništva, pripravništva ali ponudbe za zaposlitev v štirih mesecev od dne, ko postanejo brezposelni ali prenehajo z izobraževanjem. c. Brezposelni imajo pravico do prilagojene, stalne in ustrezne podpore. Dolgotrajno brezposelni imajo najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti pravico do poglobljene individualne ocene. 1. Pravni red EU

a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 14 Listine daje vsakomur pravico do izobraževanja ter dostopa do poklicnega in nadaljnjega usposabljanja. Člen 29 Listine vsakomur jamči pravico brezplačnega dostopa do služb za posredovanje zaposlitev. Člen 34 Listine določa, da Unija priznava in spoštuje pravico dostopa do socialne varnosti in socialnih služb, ki nudijo varstvo med drugim ob izgubi zaposlitve. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 147 PDEU Unija prispeva k visoki stopnji zaposlenosti s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami in s podpiranjem, po potrebi tudi dopolnjevanjem, njihovega delovanja. Pri tem se spoštujejo pristojnosti držav članic. V skladu s členom 153(2) PDEU je Unija pooblaščena za sprejemanje zakonodajnih ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic pri vključevanju oseb, ki so izključene s trga dela. V skladu s členom 166 PDEU je Unija pooblaščena za izvajanje politike poklicnega usposabljanja, ki podpira in dopolnjuje dejavnosti držav članic, pri čemer v celoti upošteva njihovo odgovornost za vsebino in organizacijo poklicnega usposabljanja. c) Obstoječi ukrepi Unija in njene države članice skupaj uresničujejo evropsko strategijo zaposlovanja, ki določa skupne splošne in posamezne cilje politike zaposlovanja ter si prizadeva za ustvarjanje več in boljših delovnih mest po vsej Uniji . Jedro strategije je usklajevanje ukrepov držav članic za pomoč brezposelnim pri iskanju dela. Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino (Priporočilo o vzpostavitvi jamstva za mladino) države članice poziva, naj zagotovijo, da vsi mladi, mlajši od 25 let, v obdobju štirih mesecev po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo s formalnim izobraževanjem, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo. Priporočilo Sveta z dne 15. februarja 2016 o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela predlaga, da se dolgotrajno brezposelnim osebam najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti ponudijo temeljita individualna ocena, svetovanje in dogovor o vključitvi v zaposlovanje, ki mora zajemati individualno ponudbo in podatke o enotni kontaktni točki. Priporočilo Komisije 2008/867/ES z dne 3. oktobra 2008 o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela , določa celostno integrirano strategijo za dejavno vključevanje oseb, izključenih s trga dela, ki združuje ustrezno dohodkovno podporo, vključujoče trge dela in dostop do kakovostnih storitev. Akcijski načrt za podjetništvo 2020 določa vizijo in konkretne ukrepe za podporo podjetniškega duha v Evropi. Namen ukrepov za podporo pri samozaposlitvi na ravni EU je prav tako doseči tiste dele prebivalstva, katerih podjetniški potencial še ni v celoti izkoriščen, kar velja zlasti za ženske (v Evropi je le 29 % podjetnic). Namenski ukrepi za razvoj socialnega podjetništva so bili predstavljeni v poročilu strokovne skupine za socialno podjetništvo (GECES) , sprejetem leta 2016. Evropska mreža javnih zavodov za zaposlovanje (JZZ), ki je bila vzpostavljena s Sklepom št. 573/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta, zagotavlja platformo za primerjavo uspešnosti JZZ na evropski ravni, prepoznavo dobrih praks in spodbujanje vzajemnega učenja, da se okrepijo storitve dejavne podpore. Cilj evropske mreže služb za zaposlovanje (EURES), ki je bila na novo vzpostavljena z Uredbo (EU) 2016/589, je izboljšanje delovanja, kohezije in povezovanja trgov dela v EU, tudi na čezmejni ravni. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber določa sklop pravic za vse iskalce zaposlitve ne glede na njihov zaposlitveni status. Poudarek je na zagotavljanju pomoči pri iskanju dela, kar lahko zajema storitve služb za zaposlovanje, kot sta svetovanje in usmerjanje pri iskanju zaposlitve, ali vključitev v „dejavne ukrepe“, kot so usposabljanje, subvencioniranje zaposlovanja ali podpora pri ponovnem vključevanju na trg dela. Te pravice presegajo člen 29 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki navaja le pravico brezplačnega dostopa do služb za posredovanje zaposlitev. Pomoč pri samozaposlitvi je prav tako pomembna širitev obstoječega pravnega reda EU. Za te pravice so ključni trije elementi: zgodnje ukrepanje, individualizirana pomoč in podpora pri povečevanju zaposljivosti. Z vidika prilagajanja hitro spreminjajočemu se trgu dela je bistven zadnji element, ki temelji na pravici do prejemanja podpore pri usposabljanju ali pridobivanju novih kvalifikacij. Delavci danes pogosteje menjajo delovna mesta kot v preteklosti, obstoječe pravice v zvezi z usposabljanjem ali socialno zaščito pa jih ne bi smele odvračati od take mobilnosti. Steber potrjuje prenosljivost pridobljenih pravic delavcev v zvezi z usposabljanjem ali socialno zaščito ob spremembi zaposlitvenega statusa, zamenjavi delodajalca, prekinitvi poklicne poti ali vrnitvi nanjo ali prehajanju med zaposlitvijo in samozaposlitvijo. Glede mladih steber navaja glavne točke Priporočila o vzpostavitvi jamstva za mladino ter razširja njihovo uporabo na vse mlade. Brezposelnim steber prinaša pravico do prilagojene podpore, ki vključuje zamisli o prilagojeni temeljiti oceni, svetovanju in usmerjanju. Doslednost se nanaša na stalnost podpore, npr. ob koncu upravičenosti do denarnega nadomestila za brezposelnost, vključno z zagotavljanjem drugih ukrepov za premagovanje ovir pri iskanju dela, kot so socialne službe. Dolgotrajno brezposelnim, med katere se štejejo tisti, ki so brezposelni več kot dvanajst mesecev, prinaša pravico do prilagojene podpore, ki vključuje zamisli o prilagojeni temeljiti oceni in dogovor o vključitvi v zaposlovanje, naveden v Priporočilu Sveta z dne 15. februarja 2016 o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela.

3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so odgovorne za izvajanje smernic in priporočil o strategiji zaposlovanja, sprejetih na ravni Unije. Za uresničevanje tega načela so pozvane, naj posodobijo in razširijo svoje prakse glede zagotavljanja pomoči pri iskanju zaposlitve in samozaposlitve ter poleg tega spodbujajo ukrepe za varstvo pravic delavcev v zvezi z usposabljanjem in socialno zaščito ob spremembi zaposlitve. Na ravni Unije se v skladu s členom 154 PDEU o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetuje s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so za prednostno nalogo v svojem trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 določili uspešnost in kakovost aktivnih politik trga dela. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Izvajanje jamstva za mlade je bilo ocenjeno v sporočilu „Jamstvo za mlade in pobuda za zaposlovanje mladih: po treh letih izvajanja“ iz oktobra 2016. Komisija je decembra 2016 v sporočilu z naslovom Vlaganje v mlade v Evropi predlagala nove ukrepe za podporo zaposlovanju mladih in ustvarjanje več priložnosti za mlade. Za zagotovitev popolnega in trajnostnega izvajanja jamstva za mlade je predlagala, da se poveča proračun pobude za zaposlovanje mladih, in sicer tako, da Komisija namenska proračunska sredstva za pobudo poveča za 1 milijardo EUR in da še 1 milijardo EUR prispeva Evropski socialni sklad, ter da se dejavnostim za doseganje in obveščanje mladih, vzajemnemu učenju in spremljanju zagotovi nadaljnja podpora. Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja posvetovanje s socialnimi partnerji na prvi stopnji o pobudi glede dostopa do socialne zaščite, da se obravnava različen dostop do socialne zaščite, ki ga imajo delavci s standardno zaposlitvijo ter posamezniki, zaposleni na podlagi nestandardnih pogodb in v različnih oblikah samozaposlitve. Posvetovanje bo obravnavalo načine za ustvarjanje prenosljivih in preglednih pravic ob zamenjavi delodajalca, spremembi vrste pogodbe ali prehodu na samozaposlitev. Obravnavani bodo tudi načini za zmanjšanje razlike v dostopu do služb za zaposlovanje, usposabljanja ter ukrepov za rehabilitacijo in ponovno vključevanje na trg dela v različnih oblikah delovnih razmerij in pri tistih, ki opravljajo samostojno dejavnost. Poleg tega bo Komisija v letu 2017 utrdila evropsko solidarnostno enoto in zanjo zagotovila trdno pravno podlago, kar bo za mlade ustvarilo nove priložnosti za prostovoljsko delo, pripravništvo ali prakso. Evropska mreža javnih zavodov za zaposlovanje (mreža JZZ) izvaja projekt primerjalnega učenja, ki je namenjen izboljšanju uspešnosti javnih zavodov za zaposlovanje, ter vzpostavlja povezavo med primerjalnimi analizami na podlagi kazalnikov in vzajemnim učenjem za boljšo obravnavo dejavne podpore iskalcem zaposlitve. Evropska komisija je junija 2016 predlagala ukrepe za podporo državam članicam pri vključevanju državljanov tretjih držav na trg dela v okviru akcijskega načrta EU za vključevanje. Poglavje II – Pošteni delovni pogoji Varna in prilagodljiva zaposlitev a. Ne glede na vrsto ali trajanje zaposlitvenega razmerja imajo delavci pravico do poštenega in enakega obravnavanja v zvezi z delovnimi razmerami, dostopom do socialne zaščite in usposabljanjem. Spodbuja se prehod k zaposlitvam za nedoločen čas. b. V skladu z zakonodajo in kolektivnimi sporazumi se delodajalcem zagotovi potrebna prožnost, da se lahko hitro prilagodijo na spremembe v gospodarskem okolju. c. Spodbujajo se inovativne oblike dela, ki zagotavljajo kakovostne delovne razmere. Spodbujata se podjetništvo in samozaposlovanje. Olajšuje se delovna mobilnost. d. Preprečujejo se zaposlitvena razmerja, ki vodijo do negotovih delovnih razmer, vključno s prepovedjo zlorab netipičnih pogodb o zaposlitvi. Poskusne dobe ne bi smele trajati nerazumno dolgo. 1. Pravni red EU

a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 31 Listine, naslovljen Pošteni in pravični delovni pogoji, določa, da ima vsak delavec pravico do zdravih in varnih delovnih pogojev ter delovnih pogojev, ki spoštujejo njegovo dostojanstvo. Člen 34 Listine potrjuje spoštovanje pravice dostopa do dajatev socialne varnosti in socialnih služb, ki nudijo varstvo v primerih, kot so materinstvo, bolezen, nesreče pri delu, odvisnost ali starost ter v primeru izgube zaposlitve, v skladu s pravili, ki jih določajo pravo Unije ter nacionalne zakonodaje in običaji. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 153(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic, med drugim na področju delovnih pogojev ter socialne varnosti in socialne zaščite delavcev. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij. Člen 153(4) določa, da določbe, sprejete v skladu s členom 153, ne vplivajo na pravico držav članic, da določijo temeljna načela svojih sistemov socialne varnosti, in ne smejo bistveno poslabšati finančne uravnoteženosti teh sistemov. V skladu s členom 162 PDEU je cilj Evropskega socialnega sklada povečati geografsko in poklicno mobilnost delavcev v Uniji ter olajšati njihovo prilagajanje spremembam v industriji in proizvodnih sistemih. V skladu s členom 166 PDEU Unija izvaja politiko poklicnega usposabljanja, ki podpira in dopolnjuje dejavnost držav članic, pri čemer v celoti upošteva njihovo odgovornost za vsebino in organizacijo poklicnega usposabljanja. c) Obstoječi ukrepi Sprejete so bile že tri direktive, ki varujejo delavce, ki delajo v nestandardnih delovnih razmerjih: okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med socialnimi partnerji (UNICE, CEEP in ETUC) – priložen k Direktivi Sveta 97/81/ES – delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, varuje pred tem, da bi bili obravnavani manj ugodno kot primerljivi delavci, zaposleni s polnim delovnim časom, in določa, da bi morali delodajalci kar najbolj upoštevati zahteve delavcev po premestitvi z dela s polnim delovnim časom na delo s krajšim delovnim časom ali obratno; okvirni sporazum o delu za določen čas, ki je bil prav tako sklenjen med socialnimi partnerji (ETUC, UNICE in CEEP) – priložen k Direktivi Sveta 1999/70/ES – delavce, zaposlene za določen čas, varuje pred tem, da bili obravnavani manj ugodno kot primerljivi delavci, zaposleni za nedoločen čas, in od držav članic zahteva, da sprejmejo ukrepe za preprečevanje zlorab, ki izhajajo iz veriženja pogodb o zaposlitvi; Direktiva 2008/104/ES Evropskega parlamenta in Sveta o delu prek agencij za zagotavljanje začasnega dela pa določa enako obravnavo delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, in delavcev, ki jih podjetje uporabnik neposredno zaposli, glede osnovnih delovnih pogojev in pogojev zaposlitve. Poleg tega Direktiva Sveta 91/533/EGS (direktiva o pisnem obveščanju) delavcem daje pravico, da so najpozneje dva meseca po začetku zaposlitve pisno seznanjeni z bistvenimi sestavinami svojega delovnega razmerja. Komisija podpira inovativne poslovne modele, ki za državljane EU ustvarjajo priložnosti, ki jim pomagajo pri zaposlitvi ter omogočajo prožnost dela in pridobivanje novih virov dohodka . Akcijski načrt za podjetništvo 2020 določa vizijo in konkretne ukrepe za oživitev podjetniškega duha v Evropi. Namen ukrepov za podporo pri samozaposlitvi na ravni EU je prav tako doseči tiste dele prebivalstva, katerih podjetniški potencial še ni v celoti izkoriščen, kar velja zlasti za ženske (v Evropi je le 29 % podjetnic). Namenski ukrepi za razvoj socialnega podjetništva so bili predstavljeni v poročilu strokovne skupine za socialno podjetništvo (GECES) , sprejetem leta 2016. Večja prostovoljna geografska in poklicna mobilnost na pravični podlagi sta vključeni v cilje evropske mreže javnih zavodov za zaposlovanje (JJZ), vzpostavljene s Sklepom št. 573/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta, in mreže EURES, vzpostavljene z Uredbo (EU) 2016/589 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2016 o evropski mreži služb za zaposlovanje (EURES), dostopu delavcev do storitev na področju mobilnosti in nadaljnjem povezovanju trgov dela. Kljub temu Direktiva Sveta 2009/50/ES z dne 25. maja 2009 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene visokokvalificirane zaposlitve zaradi spoštovanja načela prednostne obravnave v Skupnosti in v izogib zlorabam omejuje poklicno mobilnost visokokvalificiranih državljanov tretjih držav na prvi dve leti zakonite zaposlitve v državi članici. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber upošteva izzive, ki jih prinašajo spreminjajoči se svet dela in nove oblike zaposlitve, pri čemer podpira raznolikost delovnih razmerij, podjetništvo in samozaposlitev ter po drugi strani določa zaščitne ukrepe za preprečevanje zlorab delovnih razmerij, ki lahko vodijo do negotovih delovnih razmerij, in nekatera jamstva, ki delavcem na celotni poklicni poti zagotavljajo dostop do usposabljanja in socialne zaščite. Steber širi jamstvo enake obravnave prek treh oblik delovnih razmerij (delo s krajšim delovnim časom, delo za določen čas in delo prek agencije za zagotavljanje začasnega dela), ki jih trenutno ureja pravni red Unije, ter zagotavlja enako obravnavo delavcev ne glede na obliko njihovega delovnega razmerja. Poleg tega poudarja podporo pri prehajanju na odprte oblike delovnih razmerij. Steber priznava potrebno prožnost za delodajalce, da se lahko hitro prilagodijo spremembam v gospodarstvu. Take prilagoditve lahko na primer zajemajo različno obravnavo iz objektivnih razlogov ali prilagoditve delovnih razmer, da se prepreči pretirano znižanje stopnje zaposlenosti med upadi gospodarske rasti. Take spremembe ne morejo biti enostranske in jih je treba zamejiti znotraj obstoječe zakonodaje in kolektivnih pogodb. Področje uporabe ratione materiae načela enake obravnave se širi na jamstvo dostopa do socialne zaščite in usposabljanja. Načelo zagotavlja enako obravnavo pri dostopu do zakonske socialne varnosti. Po trenutnih pravilih Unije (o delu s krajšim delovnim časom in delu za določen čas) morajo delodajalci olajšati dostop do usposabljanja. Načelo to presega in zahteva enakost obravnave pri dostopu do usposabljanja.

Kljub temu enaka obravnava morda ne zadostuje vedno za preprečevanje prekarnosti, zlasti kadar en in isti delodajalec uporablja le nestandardne oblike zaposlitve. Zato načelo vsebuje izrecno prepoved zlorab. Prepoved zlorab delovnih razmerij, ki vodijo do prekarnosti, in prepoved nerazumno dolgih poskusnih dob presegata trenutni pravni red Unije. V zvezi s tem lahko preventivni ukrepi zajemajo diferencirano obdavčitev delovnih razmerij, ki vodijo do prekarnosti, ali vzpostavitev sistemov bonus-malus za socialne prispevke. Steber poudarja pomen zagotavljanja podpore novim poslovnim modelom, inovativnim oblikam dela, podjetništvu in samozaposlitvi. Na splošno lahko novi poslovni modeli ustvarjajo priložnosti, ki pomagajo pri zaposlitvi ter omogočajo prožnost dela in pridobivanje novih virov dohodka. Toda taka podpora mora temeljiti na zahtevi po kakovostnih delovnih razmerah. Da se kar najbolje izkoristijo vplivi takih inovacij na zaposlovanje, se lahko v zagotavljanje podpore poklicni mobilnosti vključijo večje možnosti poklicnega usposabljanja in prekvalifikacije ter sistem socialne zaščite, ki podpira in olajšuje spremembe na poklicni poti. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Vsaka država članica lahko različno opredeli ravnotežje med varnostjo in prožnostjo na svojem trgu dela. Da bi se določbe stebra lahko izvajale, so države članice pozvane, naj poleg prenosa in izvrševanja pravil, sprejetih na ravni Unije, zagotovijo, da so njihova pravila o zaposlovanju in socialna pravila prilagojena nastajanju novih oblik dela. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic začenja posvetovanje s socialnimi partnerji na prvi stopnji o reviziji Direktive 91/533/EGS (direktive o pisnem obveščanju). V okviru tega posvetovanja bodo socialni partnerji zaprošeni za mnenje o tem, ali naj se navedena direktiva znatneje spremeni, tako da se uvedejo minimalni standardi, ki bi veljali za vsa delovna razmerja, in se prepovejo zlorabe. Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja tudi posvetovanje s socialnimi partnerji na prvi stopnji o pobudi glede dostopa do socialne zaščite, da se obravnava različen dostop do socialne zaščite, ki ga imajo delavci s standardno zaposlitvijo ter posamezniki, zaposleni na podlagi nestandardnih pogodb in v različnih oblikah samozaposlitve. Posvetovanje prav tako obravnava dostop do služb za zaposlovanje in usposabljanja ter prenosljivost pravic v zvezi z usposabljanjem in socialno zaščito za lažjo poklicno mobilnost. Komisija bo v letu 2017 končala vrednotenje direktiv, ki določajo izvajanje okvirnih sporazumov socialnih partnerjev o delu za določen čas in delu s krajšim delovnim časom, po programu ustreznosti in uspešnosti predpisov. Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (Eurofound) kot ena od decentraliziranih agencij EU podpira delo Komisije, držav članic in socialnih partnerjev na področju delovnih razmer in trajnostnega dela ter odnosov med delodajalci in delojemalci s spremljanjem strukturnih sprememb in upravljanjem prestrukturiranja ter osredotočanjem na priložnosti in izzive digitalne dobe.



Plače a. Delavci imajo pravico do poštenih plač, ki zagotavljajo dostojen življenjski standard. b. Zagotovijo se primerne minimalne plače, ki omogočajo izpolnjevanje potreb delavcev in njihovih družin glede na nacionalne gospodarske in socialne razmere ter hkrati zagotavljajo dostop do zaposlitve in motivacijo za iskanje dela. Preprečuje se revščina zaposlenih. c. Plače se določijo na pregleden in predvidljiv način v skladu z nacionalnimi praksami in ob spoštovanju avtonomnosti socialnih partnerjev. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 31 Listine, naslovljen Pošteni in pravični delovni pogoji, določa, da ima vsak delavec pravico do zdravih in varnih delovnih pogojev ter delovnih pogojev, ki spoštujejo njegovo dostojanstvo. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve

Člen 153(5) PDEU določa, da se določbe 153 PDEU ne uporabljajo za plače. V skladu s členom 145 PDEU si Unija in države članice prizadevajo za razvoj usklajene strategije zaposlovanja. V skladu s členom 147 PDEU Unija prispeva k visoki stopnji zaposlenosti s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami in s podpiranjem, po potrebi tudi dopolnjevanjem, njihovega delovanja. Pri tem se spoštujejo pristojnosti držav članic. c) Obstoječi ukrepi Unija in njene države članice skupaj uresničujejo evropsko strategijo zaposlovanja, tudi glede spremljanja gibanja plač in minimalnih plač ter osnovnih mehanizmov določanja plač. V skladu s členom 120 PDEU in naslednjimi se v okviru procesa usklajevanja ekonomskih politik Unije spremljajo tudi gibanja na področju stroškov dela, vključno z njihovo plačno komponento. Kakor določa člen 136(1)(b) PDEU, se priporočila o ekonomski politiki nanašajo tudi na evroobmočje, kar lahko vključuje spremljanje stroškov dela. Nadzor po Uredbi (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij zajema spremljanje gibanj na področju konkurenčnosti, vključno s stroški dela. Priporočilo Sveta z dne 20. septembra 2016 o vzpostavitvi nacionalnih odborov za produktivnost priporoča, naj odbori proučujejo gibanja in politike, ki lahko vplivajo na produktivnost in konkurenčnost, tudi v primerjavi s svetovnimi konkurenti, ob popolnem upoštevanju nacionalnih vzpostavljenih praks. Priporočilo Komisije 2008/867/ES z dne 3. oktobra 2008 določa celostno integrirano strategijo za dejavno vključevanje oseb, izključenih s trga dela, vključno s spodbujanjem kakovostnega dela, zlasti glede plače in dodatkov, da se prepreči revščina zaposlenih. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber določa pravico do poštene plače, ki vsakemu delavcu zagotavlja dostojen življenjski standard. Primerljive pravice že vsebujeta Listina Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delavcev iz leta 1989, ki je eden od virov naslova X PDEU o socialni politiki, in (spremenjena) Evropska socialna listina. Steber predvideva raven minimalne plače, pri kateri se upoštevajo potrebe delavcev in njihovih družin ter družbeni dejavniki, kot je rast življenjskega standarda, in gospodarski dejavniki, ki lahko vključujejo raven produktivnosti. Steber priznava vlogo minimalnih plač pri boju proti revščini ob izogibanju zaposlitvenim pastem. Namen tega je, da se izboljšajo dohodki revnih družin in se tistim z dna lestvice porazdelitve plač zagotovi pravično nadomestilo za delo ter da se s tem poveča motivacija za delo. Drugi ukrepi lahko zajemajo zmanjševanje davčne obremenitve prejemnikov nizkih plač in njihovih družin ter dopolnjevanje dohodka iz dela z učinkovitimi socialnimi ugodnostmi. Steber zahteva, da se vse plače določajo pregledno in predvidljivo, ob popolnem spoštovanju nacionalnih praks, zlasti glede pravice do kolektivnih pogajanj med socialnimi partnerji in njihove avtonomije. Glede minimalnih plač ima večina držav članic zakonsko določeno minimalno plačo na nacionalni ravni. Gre za ureditveni instrument, po katerem je enotna minimalna plača pravno zavezujoča za vse zaposlene. Nekaj držav članic nima zakonsko določene minimalne plače, socialni partnerji pa s kolektivnimi pogodbami, pogosto na sektorski ravni, določajo različne minimalne plače. Steber tej raznolikosti praks nikakor ne nasprotuje in priznava avtonomijo socialnih partnerjev. V tem smislu preglednost pomeni, da bi bilo treba pri določanju minimalne plače upoštevati uveljavljene postopke posvetovanja, ki vodijo do soglasja med ustreznimi nacionalnimi organi in socialnimi partnerji ter se po možnosti opirajo na prispevke drugih zainteresiranih strani in neodvisnih strokovnjakov. Poleg tega steber poziva k zagotavljanju predvidljivosti odločitev o plačah, na primer z opredelitvijo pravil, kot je usklajevanje minimalnih plač z življenjskimi stroški. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice in socialni partnerji so odgovorni za opredelitev gibanja plač in minimalne plače v skladu s svojimi nacionalnimi praksami, kakor določajo njihovi sistemi kolektivnih pogajanj in določanja minimalne plače. Pozvani so k izvajanju določb stebra s preglednimi mehanizmi določanja minimalne plače in učinkovitimi kolektivnimi pogajanji na nacionalni in sektorski ravni ter ravni podjetij in sprejetjem dopolnilnih ukrepov za izogibanje revščine zaposlenih. Poleg tega lahko države članice (če tega še niso storile) ratificirajo in uporabijo Konvencijo MOD št. 131 o določanju minimalne plače in Konvencijo MOD št. 154 o spodbujanju kolektivnega pogajanja. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje stebra podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Minimalne plače in druge ukrepe, ki se nanašajo na revščino zaposlenih, in splošnejša vprašanja v zvezi z gibanjem plač obravnavajo priporočila za posamezne države v okviru procesa evropskega semestra.

Informacije o pogojih za zaposlitev in zaščiti v primeru odpustitve

a. Delavci imajo pravico, da so ob nastopu zaposlitve pisno obveščeni o svojih pravicah in dolžnostih, ki izhajajo iz zaposlitvenega razmerja, vključno o poskusni dobi. b. Pred odpustitvijo imajo delavci pravico, da so obveščeni o razlogih in da se jim določi razumno dolg odpovedni rok. Imajo pravico do dostopa do učinkovitega in nepristranskega reševanja sporov ter, v primeru neupravičene odpustitve, do odškodnine, vključno s primernim nadomestilom. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 27 Listine daje vsakemu delavcu pravico, da se mu na ustreznih ravneh pravočasno zagotovijo informacije in možnost posvetovanja v primerih in pod pogoji, določenimi s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in običaji. Člen 30 Listine določa pravico vsakega delavca do varstva pred neupravičeno odpustitvijo v skladu s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in običaji. Člen 47 Listine jamči vsakomur, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, pravico do učinkovitega pravnega sredstva. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 153(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic na področju delovnih pogojev, varstva delavcev v primeru prenehanja pogodbe o zaposlitvi ter obveščanja delavcev in posvetovanja z njimi. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij. c) Obstoječi ukrepi Direktiva Sveta 91/533/EGS (direktiva o pisnem obveščanju) delavcem daje pravico, da so najpozneje dva meseca po začetku zaposlitve pisno seznanjeni z bistvenimi sestavinami svojega delovnega razmerja. Direktiva ne vsebuje posebnih obveznosti v zvezi s poskusnimi dobami. Direktiva o pisnem obveščanju določa, da mora delodajalec zaposlenega obvestiti o dolžini odpovednega roka, ki se upošteva, če pogodba o zaposlitvi ali delovno razmerje preneha, ali če tega ni mogoče določiti takrat, ko se informacija daje, o načinu za določanje odpovednega roka. Direktiva 2001/23/ES , ki ureja pravice delavcev v primeru prenosa podjetij, določa, da prenos podjetja sam po sebi ne daje veljavne podlage za odpuščanje. Direktiva Sveta 92/85/EGS o varstvu materinstva in revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu, sklenjen med socialnimi partnerji (BusinessEurope, UEAPME, CEEP in ETUC) – priložen k Direktivi Sveta 2010/18/EU – zagotavljata ženskam med nosečnostjo in staršem med očetovskim ali posvojiteljskim dopustom posebno varstvo pred odpuščanjem. Direktiva Sveta 2000/78/ES (direktiva o enakosti pri zaposlovanju) o enakem obravnavanju pri zaposlovanju in delu varuje delavce pred odpuščanjem iz prepovedanega razloga za diskriminacijo, vključno s povračilnimi ukrepi. Varstvo pred odpuščanjem in neugodnim obravnavanjem zagotavlja tudi pravo EU z direktivo o delu s krajšim delovnim časom, direktivo o enakosti spolov, direktivo o enakem obravnavanju moških in žensk, ki opravljajo samostojno dejavnost, in direktivo o starševskem dopustu, poleg tega pa ga krepi sodna praksa Sodišča Evropske unije. Direktiva Sveta 98/59/ES o kolektivnih odpustih določa, da morajo delodajalci pred kolektivnim odpustom obvestiti predstavnike delavcev in se z njimi posvetovati ter s tem seznaniti javne organe. Namen Priporočila Sveta z dne 10. marca 2014 o okviru za kakovost pripravništev je izboljšati kakovost pripravništev z zagotovitvijo kakovostnih elementov, ki se lahko neposredno prenesejo v nacionalno zakonodajo ali sporazume med socialnimi partnerji. Povezani so zlasti z učno vsebino, delovnimi razmerami in preglednostjo glede finančnih pogojev in praks zaposlovanja. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber določa, da mora biti delavec o svojih delovnih razmerah pisno obveščen na začetku delovnega razmerja, in ne v dveh mesecih po tem, kakor določa direktiva o pisnem obveščanju. Ker so poskusne dobe pomembne za večino delovnih razmerij, steber dodaja dolžnosti obveščanja tudi v zvezi s tem. Te spremembe bodo okrepile ozaveščenost delodajalcev in delavcev o pravicah. Poleg tega bi morale pripomoči k zmanjševanju neprijavljenega dela. Steber presega obstoječi pravni red EU tudi z uvedbo postopkovnih in vsebinskih zaščitnih ukrepov za delavce ob odpuščanju. Pri tem je treba podati ustrezne razloge in upoštevati razumen odpovedni rok. Steber tudi določa, da bi delavci morali imeti dostop do učinkovitih in nepristranskih postopkov za reševanje sporov. Ti lahko zajemajo arbitražne postopke, postopke mediacije ali spravne postopke. Steber poleg tega uvaja pravico do ustreznega povračila škode ob neupravičeni odpustitvi, kot je vrnitev na delovno mesto ali denarna odškodnina. Za neupravičene veljajo odpustitve, s katerimi se kršijo pravila, ki veljajo za zadevno delovno razmerje.

3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so pristojne za prenos in izvrševanje pravil, sprejetih na ravni Unije. Ker zgoraj navedeni ukrepi Unije vsebujejo minimalne standarde, so države članice pozvane, naj za uresničevanje tega stebra ta pravila presežejo. Poleg tega lahko države članice (če tega še niso storile) ratificirajo in uporabijo ustrezne konvencije MOD, kot so Konvencija št. 122 o politiki zaposlovanja, Konvencija št. 144 o tristranskih posvetovanjih, Konvencija št. 135 o predstavnikih delavcev in Konvencija št. 154 o spodbujanju kolektivnega pogajanja. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic začenja posvetovanje socialnih partnerjev na prvi stopnji o reviziji direktive o pisnem obveščanju, ki se bo nanašalo na področje uporabe direktive in razširitev „informacijskega svežnja“, tudi na poskusno dobo. V okviru tega posvetovanja bodo socialni partnerji zaprošeni za mnenje o tem, ali naj se navedena direktiva znatneje spremeni, tako da se uvedejo minimalne pravice delavcev, ki bi veljale za vsa delovna razmerja.

Socialni dialog in udeležba delavcev a. Potrebno je posvetovanje s socialnimi partnerji glede zasnove in izvajanja ekonomskih, zaposlitvenih in socialnih politik v skladu z nacionalnimi praksami. Spodbujati jih je treba k pogajanjem in sklenitvi kolektivnih pogodb v zadevah, ki jih zadevajo, ter spoštovati njihovo avtonomijo in pravico do kolektivnih ukrepov. Če je primerno, se sporazumi med socialnimi partnerji izvajajo na ravni Unije in njenih držav članic. b. Delavcem oziroma njihovim predstavnikom je treba omogočiti pravočasno obveščanje in posvetovanje o zadevah, ki jih zadevajo, zlasti v primeru prenosa, prestrukturiranja in združitve podjetij ter kolektivnega odpuščanja. c. Spodbuja se podpora za večjo zmogljivost socialnih partnerjev pri krepitvi socialnega dialoga. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 28 Listine določa, da imajo delavci in delodajalci ali njihove organizacije v skladu s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in običaji pravico pogajati se in sklepati kolektivne pogodbe na ustreznih ravneh, v primeru nasprotja interesov pa do kolektivnih ukrepov za obrambo svojih interesov, vključno s stavko. Člen 27 Listine daje vsakemu delavcu pravico, da se mu na ustreznih ravneh pravočasno zagotovijo informacije in možnost posvetovanja v primerih in pod pogoji, določenimi s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in običaji. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve Spodbujanje dialoga med socialnimi partnerji je kot splošni cilj Unije in držav članic zajeto v členu 151 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). V skladu s členom 153(2) PDEU je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic na področju obveščanja delavcev in posvetovanja z njimi ter zastopanja in kolektivne obrambe interesov delavcev in delodajalcev, vključno s soodločanjem. Pooblastila, dana v členu 153 PDEU, ne veljajo za plače, pravico združevanja, pravico do stavke ali pravico do izprtja. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij.

c) Obstoječi ukrepi Namen Direktive 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta o obveščanju in posvetovanju z delavci (direktiva o obveščanju in posvetovanju) je zagotoviti vključitev delavcev pred odločitvijo poslovodstva, zlasti kadar je predvideno prestrukturiranje. Direktiva 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev obravnava potrebo po primernih postopkih obveščanja in posvetovanja pri podjetjih, ki poslujejo na ravni EU, z ustanavljanjem evropskih svetov delavcev za reševanje nadnacionalnih vprašanj, ki bi lahko vplivala na delavce. Direktiva Sveta 98/59/ES o kolektivnih odpustih in Direktiva Sveta 2001/23/ES o prenosu podjetij ne urejata le obveščanja predstavnikov delavcev in posvetovanja z njimi; zadnja na primer zagotavlja tudi varstvo pravic delavcev pri prenosu obrata z enega delodajalca na drugega.

Okvir kakovosti EU za predvidevanje sprememb in prestrukturiranje spodbuja načela in dobre prakse glede predvidevanja sprememb in upravljanja postopkov prestrukturiranja, ki se nanašajo na delodajalce, zaposlene, socialne partnerje in javne organe. Skupna izjava o novem začetku socialnega dialoga, ki so jo podpisali predsedstvo Sveta Evropske unije, Evropska komisija in evropski socialni partnerji, poudarja pomen razvoja zmogljivosti nacionalnih socialnih partnerjev, okrepljeno vključenost socialnih partnerjev v oblikovanje politik in pripravo zakonodaje EU ter zavezo k spodbujanju medpanožnega in sektorskega socialnega dialoga, vključno z njihovimi rezultati na vseh ravneh. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber določa pravico socialnih partnerjev do vključenosti v oblikovanje in izvajanje politik zaposlovanja in socialnih politik ter podpira njihovo močnejšo vključenost v oblikovanje politik in pripravo zakonodaje ob upoštevanju raznovrstnosti nacionalnih sistemov . Njegovo uresničevanje zajema vzpostavitev ustreznega institucionalnega ali pravnega okvira na ravni Unije in nacionalni ravni, ki bi določal jasno vlogo socialnih partnerjev ne le pri posvetovanju in pripravi ustrezne zakonodaje in politik, temveč tudi pri njihovem izvajanju in izvrševanju. Steber daje vsem delavcem v vseh sektorjih pravico, da so neposredno ali po svojih predstavnikih obveščeni in zaprošeni za mnenje o zadevah, ki se nanašajo nanje, kot so prenos, prestrukturiranje in združitev podjetji ter kolektivni odpusti. Pri tem presega trenutni pravni red Unije, saj: velja ne glede na številčnost vključenega osebja; njegovo področje uporabe ratione materiae zajema prestrukturiranje in združitev podjetij; poleg tega pa ne gre le za pravico do obveščanja, temveč tudi do posvetovanja o vsakem takem korporacijskem dejanju, ki predvideva izmenjavo stališč in vzpostavitev usklajenega dialoga z delodajalcem. Poleg tega načelo 8b zajema vsa vprašanja, ki se nanašajo na delavce, obstoječe direktive pa vsebujejo omejen seznam tem glede vključevanja v postopke obveščanja in posvetovanja. Z navajanjem „zadev, ki jih zadevajo, zlasti (…) prenosa, prestrukturiranja in združitve podjetij ter (…) kolektivnega odpuščanja“, presega člen 27 Listine, ki daje pravico, da se zagotovijo informacije in možnost posvetovanja v primerih in pod pogoji, določenimi s pravom Unije ter nacionalnimi zakonodajami in običaji. Čeprav je razvoj zmogljivosti v prvi vrsti proces, ki poteka od spodaj navzgor in je odvisen od volje in prizadevanj samih socialnih partnerjev, določbe stebra poudarjajo, da lahko ob upoštevanju avtonomije socialnih partnerjev javni organi dopolnijo njihova prizadevanja. Razvoj zmogljivosti se nanaša na povečanje zastopanosti socialnih partnerjev ter krepitev njihovih operativnih, analitičnih in pravnih zmogljivosti za sodelovanje pri kolektivnih pogajanjih in prispevanje k oblikovanju politik. Ta podpora je lahko v obliki vzpostavitve ustreznega institucionalnega/pravnega okvira, ki bi določal jasno vlogo socialnih partnerjev pri oblikovanju politik in zagotovil finančno podporo. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so ob upoštevanju avtonomije socialnih partnerjev pozvane k tesnejši vključitvi socialnih partnerjev v oblikovanje in izvajanje ustreznih reform in politik ter zagotavljanju pomoči socialnim partnerjem za boljše delovanje in večjo uspešnost socialnega dialoga in odnosov med delodajalci in delojemalci na nacionalni ravni. Države članice so tudi pozvane k spodbujanju dobrih praks glede obveščanja delavcev in njihovih predstavnikov ter posvetovanja z njimi. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. Socialni partnerji lahko izboljšajo članstvo in zastopanost sindikatov ter združenj delodajalcev, zlasti glede zmogljivosti, da zastopajo osebe, ki opravljajo samostojno dejavnost, delavce v vseh oblikah delovnih razmerij, mlade, migrante in ženske, mikro- in mala podjetja, ter glede razvoja pravnega in tehničnega znanja in izkušenj, da se olajša njihova ustrezna vključitev v oblikovanje in izvajanje politik zaposlovanja in socialnih politik na nacionalni ravni in ravni Unije. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so se v trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 zavezali k spodbujanju razvoja zmogljivosti in izboljšanju izvajanja svojih samostojnih sporazumov. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU

Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Tristranski socialni vrh za rast in zaposlovanje ter makroekonomski dialog sta še naprej ključna foruma za pogovore s predstavniki socialnih partnerjev na politični ravni. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so se v trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 zavezali k spodbujanju razvoja zmogljivosti in izboljšanju izvajanja svojih samostojnih sporazumov. Komisija bo v letu 2017 objavila vrednotenje Direktive 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti po programu ustreznosti in uspešnosti predpisov. Poleg tega bo objavila smernice glede te direktive, namenjene izboljšanju njenega izvajanja in vzpostavitvi večje pravne varnosti. Komisija bo v letu 2017 drugim institucijam Unije in socialnim partnerjem poročala o načinu uporabe dobrih praks, zbranih v okviru kakovosti EU za predvidevanje sprememb in prestrukturiranje iz leta 2013, v državah članicah. Unija bo še naprej spodbujala naložbe držav članic v razvoj zmogljivosti socialnih partnerjev in podpirala zagotavljanje informacij predstavnikom zaposlenih ter posvetovanje z njimi ob upoštevanju nacionalne zakonodaje, ki je prenesla direktive o obveščanju delavcev in posvetovanju z njimi, kolektivnih odpustih in evropskih svetih delavcev.



Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja Starši in osebe, ki morajo skrbeti za druge, imajo pravico do ustreznega dopusta in prožnih ureditev dela ter dostopa do storitev oskrbe. Ženske in moški imajo enak dostop do posebnega dopusta za opravljanje obveznosti oskrbe in se jih spodbuja, da ga uporabijo uravnoteženo. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 23 Listine določa, da se mora enakost moških in žensk zagotoviti na vseh področjih, vključno z zaposlovanjem, delom in plačilom za delo. Načelo enakosti ne preprečuje ohranitve ali sprejetja ukrepov o specifičnih ugodnostih v korist nezadostno zastopanega spola. Člen 33(2) Listine določa, da ima za uskladitev družinskega in poklicnega življenja vsakdo pravico do varstva pred odpustitvijo zaradi materinstva ter pravico do plačanega porodniškega in starševskega dopusta ob rojstvu ali posvojitvi otroka. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve

V skladu s členom 153(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic, med drugim na področju varovanja zdravja in varnosti delavcev, delovnih pogojev ter enakosti moških in žensk glede priložnosti na trgu dela in obravnave pri delu. V skladu s členom 157(3) PDEU je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov za zagotovitev uporabe načela enakih možnosti in enakega obravnavanja moških in žensk glede zaposlovanja in poklica. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij. c) Obstoječi ukrepi Direktiva Sveta 92/85/EGS določa, da morajo države članice delavkam zagotoviti porodniški dopust v trajanju najmanj 14 tednov, ki mora biti plačan vsaj v višini nadomestila za odsotnost zaradi bolezni. Direktiva 2010/41/EU Evropskega parlamenta in Sveta določa, da je treba samozaposlenim delavkam in zakonskim partnerkam ter življenjskim partnerkam samozaposlenih delavcev dodeliti zadostno nadomestilo za materinstvo, ki jim omogoča prekinitev poklicne dejavnosti zaradi nosečnosti ali materinstva za najmanj 14 tednov. Revidirani okvirni sporazum o starševskem dopustu, sklenjen med socialnimi partnerji (BusinessEurope, UEAPME, CEEP in ETUC) – katerega izvajanje na ravni Unije določa Direktiva Sveta 2010/18/EU – daje delavcem in delavkam individualno pravico do starševskega dopusta za vsaj štiri mesece, poleg tega pa morajo države članice sprejeti ukrepe, ki zagotavljajo, da lahko delavci, ki se vračajo s starševskega dopusta, zahtevajo spremembe delovnega časa in/ali vzorcev za določeno obdobje. Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom, sklenjen med UNICE, CEEP in ETUC – katerega izvajanje določa Direktiva 97/81/ES – delavce, ki delajo s krajšim delovnim časom, varuje pred tem, da bi bili obravnavani manj ugodno kot delavci, zaposleni s polnim delovnim časom, in določa, da bi morali delodajalci kar najbolj upoštevati zahteve delavcev po premestitvi z dela s polnim delovnim časom na delo s krajšim delovnim časom ali obratno. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber poudarja pomen usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja pri vseh osebah, ki morajo skrbeti za druge, in daje pravice, ki so bistvene za uskladitev v današnjem delovnem okolju, kot je pravica dostopa do otroškega varstva ali dolgotrajne oskrbe. Načelo presega trenutni pravni red EU, saj daje pravice vsem zaposlenim osebam, ki morajo skrbeti za druge. Tako bo veljalo tudi za zaposlene osebe, ki niso starši, vendar na primer skrbijo za starejše ali invalidne družinske člane. Poleg tega steber daje pravico do prožnejših ureditev dela, kot je delo na domu, prilagoditev delovnega časa ali prehod z dela s polnim delovnim časom na delo s krajšim delovnim časom in obratno. V zakonodaji Unije ta pravica trenutno obstaja le, kadar se delavec po starševskem dopustu vrne na delo. Glede enakosti spolov steber na novo postavlja v ospredje zagotavljanje enakega dostopa do posebnih ureditev dopusta ženskam in moškim. Moške in ženske je treba spodbujati k uravnoteženi rabi teh ureditev, na primer s prilagoditvijo ravni plačila ali pogojev, povezanih s prožnostjo in neprenosljivostjo. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so pristojne za prenos in izvrševanje pravil, sprejetih na ravni Unije. Ker zgoraj navedeni ukrepi Unije vsebujejo minimalne standarde, so države članice pozvane, naj za izvajanje določb stebra ta pravila presežejo. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko v skladu s členom 155 PDEU zahtevajo izvajanje svojih sporazumov na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. Socialni partnerji EU na medpanožni ravni so za prednostno nalogo v svojem trenutnem delovnem programu za obdobje 2015–2017 izbrali usklajevanje poklicnega, zasebnega in družinskega življenja. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja pobudo „Nov začetek za podporo usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev“. Ta predlaga zakonodajne ukrepe in ukrepe na področju politik, ki bodo olajšali izrabo starševskega dopusta ženskam in moškim, uvedli očetovski in oskrbovalski dopust, spodbudili rabo prožnih ureditev dela, zagotovili več boljšega otroškega varstva in druge oskrbe ter odpravili odvračilne gospodarske dejavnike, kot so odvračilni dejavniki glede davčnih ugodnosti, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu, ki so pogosto ženske, odvračajo od vstopa na trg dela. Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (Eurofound) in Evropski inštitut za enakost spolov kot decentralizirani agenciji EU podpirata delo Komisije, držav članic in socialnih partnerjev na področju usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja, kakovosti življenja in javnih storitev.



Zdravo, varno in primerno delovno okolje ter varstvo podatkov

a. Delavci imajo pravico do visoke ravni varovanja zdravja in varnosti pri delu. b. Delavci imajo pravico do delovnega okolja, prilagojenega njihovim poklicnim potrebam, ki jim omogoča daljšo udeležbo na trgu dela. c. Delavci imajo pravico do varovanja njihovih osebnih podatkov v okviru zaposlitve. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 31(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah daje vsakemu delavcu pravico do zdravih in varnih delovnih pogojev, ki spoštujejo njegovo dostojanstvo. Člen 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah daje vsakomur pravico do varstva osebnih podatkov ter določa, da ima vsakdo pravico dostopa do podatkov, zbranih o njem, in pravico zahtevati, da se ti podatki popravijo. Osebni podatki se morajo obdelovati pošteno, za določene namene in na podlagi privolitve prizadete osebe ali na drugi legitimni podlagi, določeni z zakonom. Spoštovanje teh pravil nadzira neodvisen organ. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 153(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, med drugim za izboljšanje zlasti delovnega okolja za varovanje zdravja in varnosti delavcev. Direktive, sprejete na podlagi člena 153 PDEU, se izogibajo uvajanju upravnih, finančnih in zakonskih omejitev, ki bi lahko zavirale ustanavljanje in razvoj malih in srednjih podjetij. Člen 16(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da ima vsakdo pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj.

c) Obstoječi ukrepi Okvirna Direktiva Sveta 89/391/EGS in 23 povezanih direktiv določa minimalne zahteve za preprečevanje poklicnih tveganj, zaščito varnosti in zdravja ter odpravo tveganj in vzrokov poškodb pri delu. Ta okvirna direktiva vzpostavlja splošna načela pravilnega upravljanja varnosti in zdravja, kot so odgovornost delodajalca, pravice in dolžnosti delavcev, ocena tveganja kot instrument za stalno izboljševanje procesov v podjetjih ali zastopanje delavcev. Povezane direktive prilagajajo ta glavna načela nekaterim posebnim delovnim mestom in sektorjem, posebnim tveganjem, nalogam ali kategorijam delavcev. Opredeljujejo, kako oceniti ta tveganja, in v nekaterih primerih določajo mejne vrednosti izpostavljenosti določenim snovem in kemičnim sredstvom. Direktiva 92/85/EGS uvaja ukrepe za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo. Splošna uredba o varstvu podatkov, ki nadomešča Direktivo o varstvu podatkov , državam članicam dopušča, da z zakonom ali kolektivnimi pogodbami določijo podrobnejša pravila za zagotovitev varstva pravic in svoboščin zaposlenih. Komisija v sporočilu „Varnejše in bolj zdravo delo za vse“ poudarja potrebo po ponovni usmeritvi prizadevanj v zagotavljanje boljšega in obsežnejšega varstva, skladnosti in izvrševanja standardov na področju varnosti in zdravja pri delu v praksi. Napoveduje številne zakonodajne ukrepe za okrepitev boja proti raku, povezanemu s poklicem, in pobude za zagotavljanje podpore učinkovitemu izvajanju pravil, zlasti v mikropodjetjih in MSP. Komisija države članice in socialne partnerje poziva k medsebojnemu sodelovanju pri posodobitvi zakonodaje o varnosti in zdravju pri delu na ravni EU in nacionalni ravni ob ohranitvi ali izboljšanju varstva delavcev. 2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber presega trenutni pravni red EU, saj predvideva visoko raven varstva delavcev pred tveganji za zdravje in varnost pri delu. Zato poziva države članice in tudi delodajalce, da presežejo minimalne zahteve, ki jih določa trenutni pravni red EU, in da se čim bolj približajo delovnemu okolju brez nesreč in poškodb. To ne pomeni le uporabe pravil, temveč tudi oblikovanje vse boljših politik varnosti in zdravja pri delu z orodji, kot so spletna orodja, da se olajšajo ocene tveganj ter dialog z delavci in ponudniki delovnih mest, podprti s smernicami in povratnimi informacijami. Načelo 10b uvaja dve med seboj povezani pravici: najprej presega varovanje zdravja in zagotavljanje varnosti tako, da delavcem omogoča pravico do delovnega okolja, prilagojenega njihovim posebnim poklicnim okoliščinam. Nato tudi v skladu z načelom aktivnega staranja priznava potrebo po prilagoditvi delovnega okolja, da se delavcem omogoči trajnostna in daljša poklicna pot. Nekatere prilagoditve, na primer boljša razsvetljava pri opravljanju pisarniškega dela, so lahko potrebne zaradi starosti delavca. Poleg tega so za ohranitev zdravja in dobrega počutja starejših delavcev lahko potrebne prilagoditve, kot je gibljivejši delovni čas. Steber uvaja tudi pravico do varstva osebnih podatkov delavcev. Obdelava osebnih podatkov, ki jo opravlja delodajalec, mora vedno temeljiti na pravni podlagi, navadno na podlagi izpolnjevanja pogodbe, skladnosti s pravno obveznostjo ali zakonitih interesov delodajalca, razen kadar nad temi interesi prevladajo interesi ali temeljne pravice delavca.

3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so pristojne za prenos in izvrševanje pravil, sprejetih na ravni Unije. Ker zgoraj navedeni ukrepi Unije vsebujejo minimalne zahteve, so države članice pozvane, naj za uresničevanje načela visoke ravni zdravja in varnosti pri delu ta pravila presežejo in spodbudijo dobre prakse glede aktivnega staranja na delovnem mestu. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko v skladu s členom 155 PDEU zahtevajo izvajanje svojih sporazumov na ravni Unije. Zlasti lahko spodbujajo in razvijajo skupne standarde na nacionalni ravni in ravni Unije za prilagoditev delovnih mest, da bodo omogočala aktivno staranje in medgeneracijski pristop. Evropski socialni partnerji so 8. marca 2017 podpisali samostojni sporazum o aktivnem staranju in medgeneracijskem pristopu, ki zajema tudi področje varnosti in zdravja ter ga bodo nacionalni socialni partnerji izvedli do leta 2020. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s kolektivnimi pogajanji ter sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija je pred kratkim predlagala spremembe Direktive 2004/37/ES (direktive o rakotvornih in mutagenih snoveh), katerih namen je z revidiranjem ali določitvijo zavezujočih mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost številnim nevarnim kemičnim snovem izboljšati varstvo več milijonov delavcev . Komisija bo ob posvetovanju s socialnimi partnerji še naprej predlagala nadaljnje posodobitve direktive o rakotvornih in mutagenih snoveh za uvedbo zavezujočih mejnih vrednosti za boj proti raku, povezanemu s poklicem. Komisija bo podprla izvajanje pravnega reda EU z izboljšanjem skladnosti s pravili, zlasti v mikropodjetjih in MSP, predstavitvijo predlogov za odstranitev ali posodobitev zastarelih določb o varnosti in zdravju glede na znanstvene, tehnične in družbene spremembe. Znova bo usmerila prizadevanja v zagotavljanje boljšega varstva, skladnosti in izvrševanja v praksi, med drugim s pripravo smernic za delodajalce. Objava vodnikov o kmetijstvu, ribiških plovilih in tveganjih, povezanih z varnostjo vozil pri delu, je predvidena v letu 2017. Komisija bo z državami članicami začela postopek medsebojnega strokovnega pregleda s posebnim ciljem zmanjšati upravno breme v nacionalni zakonodaji in hkrati ohraniti varstvo delavcev ter v sodelovanju z Evropsko agencijo za varnost in zdravje pri delu še naprej podpirala razvoj ustreznih orodij IT. Evropska agencija za varnost in zdravje pri delu bo kot ena od decentraliziranih agencij EU imela ključno vlogo pri zbiranju in razširjanju dobrih praks ter bo podprla izmenjavo izkušenj, zlasti prek kampanj za zdravo delovno okolje. Kampanja „Zdrava delovna mesta za vse generacije“ bo končana v letu 2017, v okviru nje pa bo objavljeno veliko primerov iz vse Unije. Komisija si bo leta 2018 prizadevala za okrepitev praktične uporabe ukrepov za obvladovanje tveganja, ki upošteva starost delavcev, s pripravo in razširjanjem ustreznih smernic za inšpektorje za delo. Agencija bo naslednjo kampanjo za zdravo delovno okolje začela leta 2018, v njej pa se bo v podporo prizadevanjem Komisije za boj proti raku, povezanemu s poklicem, osredotočila na nevarne snovi. Za lažjo uporabo pravil o varstvu podatkov bo Delovna skupina iz člena 29 (ki jo sestavlja 28 nacionalnih organov za varstvo podatkov) v letu 2017 izdala mnenje o obdelavi osebnih podatkov v okviru zaposlitve.





Poglavje III – Socialna zaščita in vključevanje Otroško varstvo in podpora za otroke a. Otroci imajo pravico do cenovno dostopne in kakovostne predšolske vzgoje in varstva. b. Otroci imajo pravico do varstva pred revščino. Otroci iz prikrajšanih okolij imajo pravico do posebnih ukrepov za izboljšanje njihovih možnosti. 1. Pravni red EU a) Listina Evropske unije o temeljnih pravicah Člen 14 Listine daje vsakomur pravico do izobraževanja, vključno s pravico do brezplačnega obveznega šolanja. Člen 24(1) daje otrokom pravico do potrebnega varstva in skrbi za zagotovitev njihove dobrobiti. b) Zakonodajna pooblastila in njihove omejitve V skladu s členom 153(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Unija pooblaščena za sprejemanje ukrepov, ki podpirajo in dopolnjujejo dejavnosti držav članic na področju boja proti socialni izključenosti in posodobitve sistemov socialne zaščite. V skladu s členom 165 PDEU je Unija pooblaščena, da prispeva k razvoju kakovostnega izobraževanja s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami na področju politik ter po potrebi s podpiranjem in dopolnjevanjem njihovih dejavnosti. Komisija mora v skladu s členom 156 PDEU za doseganje ciljev iz člena 151 in brez poseganja v druge določbe Pogodb spodbujati sodelovanje med državami članicami in olajševati usklajevanje njihovih ukrepov na vseh področjih socialne politike iz naslova X PDEU. Člen 153(4) določa, da določbe, sprejete v skladu s členom 153 PDEU, ne vplivajo na pravico držav članic, da določijo temeljna načela svojih sistemov socialne varnosti, in ne smejo bistveno poslabšati finančne uravnoteženosti teh sistemov. c) Obstoječi ukrepi Evropski svet je leta 2002 določil barcelonske cilje , da se do leta 2010 zagotovi formalno varstvo za vsaj 90 % otrok v Uniji od treh let do šoloobvezne starosti in vsaj 33 % otrok, mlajših od treh let. Ti cilji so bili potrjeni v Evropskem paktu za enakost spolov za obdobje 2011–2020. Strateški okvir za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (ET 2020) iz leta 2009 je določil številne cilje na področju izobraževanja in usposabljanja, vključno z referenčnim merilom pri predšolski vzgoji in varstvu. Priporočilo Komisije 2008/867/ES o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela , navaja potrebo po dostopu do kakovostnih storitev, vključno z otroškim varstvom. Priporočilo Sveta z dne 28. junija 2011 o politikah za zmanjševanje osipa kot ukrep za zmanjševanje tveganja zgodnjega opuščanja šole navaja zagotavljanje visokokakovostne predšolske vzgoje in varstva. Sporočilo Komisije in Sklepi Sveta iz leta 2011 o predšolski vzgoji in varstvu: najboljši začetek v jutrišnjem svetu za vse naše otroke potrjuje, da predšolska vzgoja in varstvo zagotavljata potrebne temelje za vseživljenjsko učenje, vključevanje v družbo, osebni razvoj in prihodnjo zaposljivost. Priporočilo Komisije 2013/112/EU – Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti poziva države članice, da v okviru ukrepov celostnega svežnja politik na podlagi pravic otrok za izboljšanje možnosti otrok in prekinitev medgeneracijskega kroga prikrajšanosti okrepijo vlaganje v otroke s pristopom treh stebrov, ki zajema cenovno dostopne in kakovostne storitve predšolske vzgoje in varstva ter druge ukrepe za odpravo revščine otrok. Sklepi Sveta „Odpravljanje revščine in socialne izključenosti: celostni pristop“ z dne 16. junija 2016 države članice pozivajo k obravnavi revščine otrok in spodbujanju njihove dobrobiti z večdimenzionalnimi in celostnimi strategijami v skladu s priporočilom Komisije o vlaganju v otroke. Evropski sklad za regionalni razvoj podpira ukrepe za izboljšavo infrastrukture za predšolsko vzgojo in varstvo, Evropski socialni sklad pa podpira spodbujanje enakega dostopa do kakovostne predšolske vzgoje ter dostopa do visokokakovostnih in cenovno dostopnih storitev za otroke in družine. Program Erasmus+ omogoča strateška partnerstva in mobilnost za izboljšanje praks ter zagotavljanje podpore sodelovanju za izboljšanje politik predšolske vzgoje in varstva.

2. Področje uporabe in spremembe, ki jih uvaja evropski steber socialnih pravic Steber določa, da imajo vsi otroci pravico do kakovostne predšolske vzgoje in varstva. Predšolska vzgoja in varstvo pomenita vsako ureditev, ki zagotavlja vzgojo in varstvo otrok od rojstva do šoloobvezne starosti – ne glede na okolje, financiranje, čas obratovanja ali učno vsebino – ter vključuje dnevno varstvo v centrih in družinsko dnevno varstvo, zasebno in javno financirano zagotavljanje navedenega ter predšolsko izobraževanje in izobraževanje pred osnovno šolo . Poleg tega steber poudarja kakovostne vidike predšolske vzgoje in varstva, ki so razumljeni kot vidiki, ki so povezani z dostopom, delovno silo, učnim načrtom, spremljanjem, vrednotenjem in upravljanjem. Splošno dostopna kakovostna predšolska vzgoja in varstvo sta koristna za vse otroke, zlasti pa tiste iz prikrajšanih okolij. Določbe stebra dajejo otrokom pravico do varstva pred revščino, kar pomeni, da ima vsak otrok dostop do celovitih in celostnih ukrepov, določenih v Priporočilu Evropske komisije o vlaganju v otroke iz leta 2013. Preprečevanje revščine in socialne izključenosti je mogoče najučinkoviteje doseči z uporabo celostnih strategij. Ciljno usmerjeni ukrepi bi morali na primer zajemati dostop do ustreznih sredstev, kombinacijo prejemkov v denarju in naravi, ki otrokom omogočajo ustrezen življenjski standard, dostop do cenovno dostopnih kakovostnih storitev na področju izobraževanja, zdravja, stanovanj, pomoči družinam ter spodbujanja oskrbe, ki temelji na družini, in oskrbe v skupnosti ter pravnega varstva in podpore otrokom, da sodelujejo pri sprejemanju odločitev, ki vplivajo na njihova življenja. Poleg tega načelo 11b daje otrokom iz prikrajšanih okolij (kot so romski otroci, otroci migrantov ali etničnih manjšin, otroci s posebnimi potrebami ali invalidni otroci, otroci v nadomestni oskrbi in otroci z ulice, otroci staršev, ki prestajajo zaporno kazen, ter otroci v gospodinjstvih, ki so bolj izpostavljena tveganju revščine) pravico do posebnih ukrepov, in sicer do okrepljene in ciljno usmerjene podpore, da se jim zagotovi pravičen dostop do socialnih pravic in njihovo uživanje. 3. Izvajanje a) Kaj lahko storijo države članice in socialni partnerji Države članice so odgovorne za vsebino poučevanja in organizacijo svojih izobraževalnih sistemov ter so v zvezi s tem pozvane k uresničevanju stebra, zlasti z večjo razpoložljivostjo in boljšo uporabo predšolskih vzgojno-varstvenih ustanov ter uvajanjem politik preprečevanja revščine otrok in ukrepov za spodbujanje enakih možnosti, na primer strategij na nacionalni in podnacionalni ravni, ki zajemajo cilje, kazalnike, namenska proračunska sredstva in mehanizem za spremljanje. Oblikujejo se lahko nacionalne strategije o sodelovanju otrok, ki bodo spodbujale ozaveščenost o tem, kako vključiti otroke v vse dejavnosti in odločitve, ki se nanašajo nanje. Socialni partnerji lahko izvajanje tega stebra podprejo z zbiranjem in izmenjavo dobrih praks po vsej Uniji. Vključenost socialnih partnerjev v reševanje vprašanj, povezanih z usklajevanjem poklicnega in zasebnega življenja, in njihova odgovornost za sisteme socialne varnosti v nekaterih državah sta pripeljali do tega, da številna podjetja že spodbujajo otroško varstvo za svoje osebje ali jim ga celo zagotavljajo. Tako imajo socialni partnerji ključno vlogo pri prepoznavanju in izmenjavi dobrih praks. Na ravni Unije se je v skladu s členom 154 PDEU treba o mogočih pobudah na podlagi člena 153 PDEU posvetovati s socialnimi partnerji, ki lahko podpišejo sporazume, ki se v skladu s členom 155 PDEU na njihovo zahtevo lahko izvajajo na ravni Unije. Poleg tega lahko socialni partnerji zbirajo in si izmenjujejo dobre prakse v Uniji. Na nacionalni ravni lahko socialni partnerji izvajanje tega načela podprejo s sodelovanjem pri oblikovanju in izvajanju ustreznih politik. b) Nedavne in tekoče pobude na ravni EU Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja pobudo „Nov začetek za podporo usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev“. Ta predlaga zakonodajne ukrepe in ukrepe na področju politik, ki bodo olajšali izrabo starševskega dopusta ženskam in moškim, uvedli očetovski in oskrbovalski dopust, spodbudili rabo prožnih ureditev dela, zagotovili več boljšega otroškega varstva in druge oskrbe ter odpravili odvračilne gospodarske dejavnike, kot so odvračilni dejavniki glede davčnih ugodnosti, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu, ki so pogosto ženske, odvračajo od vstopa na trg dela. Komisija skupaj z evropskim stebrom socialnih pravic predstavlja pregled izvajanja Priporočila Komisije 2008/867/ES o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela, in Priporočila Komisije 2013/112/EU – Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti. Komisija bo nadalje podprla države