OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Ta predlog je pomemben del prizadevanj za krepitev evropske ekonomske in monetarne unije (EMU). Bolj povezan finančni sistem bo okrepil odpornost EMU na škodljive pretrese, tako da bo olajšal čezmejno delitev tveganj v zasebnem sektorju, hkrati pa zmanjšal potrebo po javni delitvi tveganj. Da bi EU lahko dosegla te cilje, mora zdaj dokončati bančno unijo in vzpostaviti vse gradnike za unijo kapitalskih trgov. V sporočilu Komisije z dne 11. oktobra 2017 je bila nakazana pot do dokončanja bančne unije s hkratnim spodbujanjem zmanjševanja tveganj in delitve tveganj, kar je bilo del načrta za krepitev EMU, ki ga je Komisija predstavila 6. decembra 2017.

Obravnavanje velikega obsega nedonosnih kreditov in nedonosnih izpostavljenosti ter njihovega morebitnega kopičenja v prihodnosti je pomemben del prizadevanj Unije, da bi še zmanjšali tveganja v bančnem sistemu in omogočili bankam, da se posvetijo kreditiranju podjetij in državljanov. V razpravah, ki potekajo v Svetu, se je potrdilo, da je za dokončanje bančne unije, ki je glavna prednostna naloga v Agendi voditeljev, bistvenega pomena napredek pri reševanju nedonosnih kreditov.

Velik obseg nedonosnih kreditov lahko vpliva na uspešnost bank na dva glavna načina. Prvič: nedonosni krediti lahko banki ustvarijo manj prihodkov od donosnih kreditov, s čimer zmanjšajo dobičkonosnost banke in lahko povzročijo izgube, ki zmanjšajo njen kapital. Ti učinki lahko v najhujših primerih ogrozijo vzdržnost banke in lahko imajo posledice za finančno stabilnost. Drugič, za nedonosne kredite je treba nameniti veliko sredstev banke, tako v smislu kadrov kot finančnih virov. To zmanjšuje njeno zmožnost kreditiranja, tudi malih in srednjih podjetij.

Manjša ponudba kreditov posebej prizadene mala in srednja podjetja, saj so veliko bolj odvisna od bančnih kreditov kot velika podjetja, to pa vpliva na gospodarsko rast in ustvarjanje delovnih mest. Bančni krediti so pogosto predragi, na obseg bančnih kreditov za mala in srednja podjetja pa je močno vplivala finančna kriza leta 2008. To ovira razvoj in gospodarsko rast malih in srednjih podjetij.

Med gradniki dobro delujoče unije kapitalskih trgov so tudi dobro razviti sekundarni trgi za nedonosne kredite. Eden od glavnih ciljev vzpostavitve unije kapitalskih trgov, ki si jo je Komisija zadala kot prednostno nalogo, je zagotovitev novih virov financiranja za podjetja, mala in srednja podjetja ter zlasti hitro rastoča inovativna podjetja v EU. V ospredju projekta unije kapitalskih trgov je sicer lažji dostop do nebančnega financiranja in njegova diverzifikacija za podjetja v EU, vendar se v njem priznava tudi pomembna vloga bank pri financiranju gospodarstva EU. Zato je namen enega od delovnih procesov za unijo kapitalskih trgov okrepiti zmožnost bank, da kreditirajo podjetja, tudi tako, da bi jim zagotovili boljše možnosti za poplačilo iz naslova zavarovanja s premoženjem, zastavljenega za kredite. Visoko stopnjo nedonosnih kreditov je treba reševati s celostnim pristopom. Čeprav so za reševanje problema visoke stopnje nedonosnih kreditov odgovorne predvsem banke in države članice, ima zmanjšanje sedanjega obsega nedonosnih kreditov in preprečevanje pretiranega kopičenja nedonosnih kreditov v prihodnje glede na medsebojno povezanost bančnega sistema EU, zlasti tistega v euroobmočju, nedvomno tudi evropsko razsežnost. Zlasti obstaja možnost pomembnih učinkov prelivanja iz držav članic z visoko stopnjo nedonosnih kreditov v gospodarstvo EU kot celoto, tako v smislu finančne stabilnosti kot gospodarske rasti.

Potreba po odločnem in celostnem ukrepanju je bila priznana v akcijskem načrtu za reševanje problema nedonosnih kreditov v Evropi, ki ga je 11. julija 2017 podprl Svet ECOFIN. V akcijskem načrtu je podan celosten pristop s poudarkom na kombinaciji dopolnjujočih se ukrepov politike na štirih področjih: Ta so: (i) nadzor in regulacija bank, (ii) reforma okvirov za prestrukturiranje, insolventnost in izterjavo dolgov, (iii) razvoj sekundarnih trgov za prizadeto premoženje ter (iv) spodbujanje prestrukturiranja bančnega sistema. Ukrepe na teh področjih bi bilo treba sprejeti na nacionalni ravni in na ravni Unije, kadar je to primerno. Nekateri ukrepi bodo močneje vplivali na oceno tveganja pri dajanju kreditov v bankah, drugi bodo ustvarili ugodne pogoje za hitro prepoznavanje in boljše upravljanje nedonosnih kreditov, nadaljnji ukrepi pa bodo povečali tržno vrednost takih nedonosnih kreditov. Ukrepi se medsebojno podpirajo in ne bi bili dovolj učinkoviti, če bi jih uporabili ločeno.

Ta predlog skupaj z drugimi ukrepi, ki jih predstavlja Komisija, ter ukrepi enotnega mehanizma nadzora in evropskega bančnega organa so ključne sestavine teh prizadevanj. Komisija s kombinacijo več ukrepov, ki se medsebojno dopolnjujejo, pomaga pri ustvarjanju primernega okolja za banke, da bodo lahko reševale nedonosne kredite v svojih bilancah in zmanjšale tveganje prihodnjega kopičenja nedonosnih kreditov.

Če bodo novi krediti postali nedonosni, bodo morale banke rezervirati dovolj virov, ustvariti ustrezne spodbude za reševanje nedonosnih kreditov v zgodnji fazi in preprečevati kopičenje nedonosnih kreditov.

Če krediti postanejo nedonosni, bodo učinkovitejši mehanizmi izvrševanja za zavarovane kredite bankam omogočili, da rešujejo nedonosne kredite, ob upoštevanju ustreznih zaščitnih ukrepov za dolžnike.

Če pa bi obseg nedonosnih kreditov vendarle preveč narasel, kot se je zdaj zgodilo v nekaterih bankah in državah članicah, jih bodo banke lahko prodale drugim tržnim udeležencem na učinkovitih, konkurenčnih in preglednih sekundarnih trgih. Pri tem jih bodo usmerjali nadzorniki na podlagi svojih pooblastil, ki veljajo posebej za banke, t. i. pooblastil 2. stebra, v skladu z direktivo o kapitalskih zahtevah. Kjer so nedonosni krediti postali pomemben problem širših razsežnosti, lahko države članice ustanovijo nacionalne družbe za upravljanje ali uvedejo druge ukrepe v okviru sedanjih pravil o državni pomoči in reševanju bank.

V tem predlogu je določen obvezni bonitetni varovalni mehanizem pred pretiranim kopičenjem nedonosnih kreditov brez zadostnega kritja izgub v bančnih bilancah. Ta ukrep se dopolnjuje z več drugimi danes predstavljenimi ukrepi iz sporočila Komisije z naslovom Drugo poročilo o napredku pri zmanjševanju obsega slabih posojil v Evropi. Da bi pomagala bankam pri boljšem upravljanju nedonosnih kreditov, Komisija podaja tudi ločen predlog, s katerim (i) se krepi zaščita zavarovanih upnikov, saj bodo imeli na voljo učinkovitejše metode za izvensodno izterjavo svojih sredstev iz zavarovanih kreditov poslovnim kreditojemalcem, in (ii) se odstranjujejo nepotrebne ovire za servisiranje kreditov s strani tretjih oseb in prenos kreditov za nadaljnji razvoj sekundarnih trgov nedonosnih kreditov. V njem so tudi navodila za države članice o tem, kako lahko, če je ustrezno, ustanovijo nacionalne družbe za upravljanje ob zagotavljanju popolne skladnosti s pravili EU o bančništvu in državni pomoči. V načrtu za družbe za upravljanje so praktična priporočila za zasnovo in ustanovitev družb za upravljanje na nacionalni ravni, ki izhajajo iz dobrih praks na podlagi preteklih izkušenj držav članic.

Pobudi se medsebojno podpirata. Obvezni bonitetni varovalni mehanizem zagotavlja zadostno kritje prihodnjih nedonosnih kreditov, kar bo olajšalo njihovo reševanje ali prodajo. Načrt za družbe za upravljanje je lahko državam članicam, ki tako želijo, v pomoč pri prestrukturiranju bank z ustanovitvijo družb za upravljanje, ki se ukvarjajo z nedonosnimi krediti. Te učinke dopolnjuje spodbujanje nadaljnjega razvoja sekundarnih trgov nedonosnih kreditov, saj bodo ti zagotovili več konkurence pri povpraševanju po nedonosnih kreditih in povečali njihovo tržno vrednost. Poleg tega se s pospešenim uveljavljenjem pravic iz zavarovanja s premoženjem, ki je hiter mehanizem za poplačilo zneskov iz naslova zavarovanja, zmanjšujejo stroški reševanja nedonosnih kreditov.



•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike