[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 1.2.2006

SEK(2006) 107 končno

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije, 2005–2008

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Avstrije je bil predložen novembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 18. januarja 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.

V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede na proračunsko tveganje za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v času ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.

Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev programa stabilnosti Avstrije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.

Ocena

1. Avstrija je 30. novembra 2005 predložila zadnjo dopolnitev svojega programa stabilnosti, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po zagotavljanju podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].

2. Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, Avstrijo pozval, naj pospeši splošen potek konsolidacije proračuna in natančneje določi posebne ukrepe, s katerimi bi lahko v zadnjih dveh programskih letih dosegla znatno konsolidacijo proračuna.

3. V zadnjem desetletju je avstrijsko gospodarstvo dosegalo povprečno realno 2,2-odstotno letno stopnjo rasti in se tako v celoti uskladilo s stopnjo rasti za euroobmočje. Čeprav je ustvarjanje novih delovnih mest manj dinamično kot v ostalem euroobmočju, ima Avstrija še vedno najnižjo stopnjo brezposelnosti v vsej EU. V proračunskem smislu je država v letih 2001 in 2002 na področju javnih financ dosegla „stanje v presežku ali blizu ravnovesja“. Vendar so v zadnjem obdobju ponovno zabeležili primanjkljaj (1,2 % oziroma 1 % BDP v letih 2003 oziroma 2004).

4. Na podlagi dopolnitve se pričakuje, da se bo realna rast BDP povečala z 1,75 % v letih 2005 in 2006 na 2,5 % v letu 2008. Vzroke za počasnejšo rast v letih 2005 in 2006, kot je bilo prvotno predvideno, zaradi katere bo prišlo do povečanja negativne proizvodne vrzeli, se pripisuje ne tako močni mednarodni trgovini in višjim cenam nafte. Zaradi naraščanja naložb in zasebne porabe se v naslednjih letih programa pričakuje povečanje gospodarskih dejavnosti. Zdi se, da tako kratkoročni kot srednjeročni scenarij temeljita na uresničljivih predpostavkah o rasti. Vendar pa se pričakovanje glede zaposlitvenih možnosti zdi nekoliko optimistično. Pričakuje se, da bo inflacija padla z 2,3 % v letu 2005 na 1,5 % v letu 2008, kar se zdi uresničljivo.

5. Glede na predhodne rezultate je v letu 2005 javnofinančni primanjkljaj znašal 1,7 % BDP, kar je bilo 0,2 oziroma 0,1 odstotne točke nižje od načrtovanega v dopolnitvi programa oziroma napovedanega s strani služb Komisije. Vzrok za boljši rezultat od načrtovanega je v bolj ugodnem gibanju na strani prihodkov od predvidenega kljub znatnim davčnim znižanjem. Načrtovani odhodki so bili torej preseženi, vendar pa gre za manjše odstopanje.

6. Program opisuje proračunsko strategijo na treh ravneh. Prvič, uravnotežen proračun namerava doseči preko konjunkturnega cikla. Drugič, strategija predvideva zmanjšanje davčnega bremena na 40 % BDP do leta 2010. Tretjič, s pospeševanjem naložb v raziskave, izobraževanje in infrastrukturo predvideva povečanje potencialne rasti. Dopolnitev predvideva zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja z 1,9 % BDP v letu 2005 na 0 % v letu 2008. Proračunska prilagoditev za dosego uravnoteženega proračuna je osredotočena na konec obdobja, v letu 2006 se pričakuje manjše izboljšanje, v naslednjih dveh letih pa razmeroma večje izboljšanje. Razpored primarnega presežka je podoben. Pričakuje se, da se bo dvignil z 1,1 % BDP v letu 2005 na 2,7 % na koncu obdobja. Ker se pričakuje, da bodo v obdobju 2005–2008 prihodki upadli za 0,9 odstotne točke BDP, se načrtuje, da se bo načrtovano konsolidacijo doseglo z zmanjšanji odhodkov, tako da bo delež odhodkov v razmerju do BDP padel za 2,8 odstotne točke. Večji del omejevanja na strani odhodkov naj bi obremenil kategoriji „drugi primarni odhodki“ in „socialni transferji“. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev na podlagi manj ugodnega makroekonomskega scenarija.

7. Glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse obdobje se za strukturni saldo (po ciklično prilagojenem saldu brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) načrtuje povprečno izboljšanje za okrog 0,5 odstotne točke BDP letno. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, v strukturnem smislu v višini 0 % BDP, in si ga prizadeva doseči do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.

8. V dopolnitvi načrtovani potek proračuna se za leti 2005 in 2006 zdi uresničljiv, če temelji na sprejetih ukrepih, predvsem znižanjih davkov. Konsolidacija v letih 2007 in 2008 se ne zdi popolnoma utemeljena z ukrepi politike, opredeljenih v dopolnitvi. Poleg tega verodostojnost načrtovanega izboljšanja temelji na učinkovitosti avstrijskega nacionalnega pakta stabilnosti. Predhodne izkušnje s paktom nudijo le omejeno pomoč pri določanju, ali bodo njegovi cilji doseženi. Kot je bilo že poudarjeno v ocenah prejšnjih dopolnitev, ostaja izvajanje predvidenih ciljev glede odhodkov glavno tveganje za proračunsko strategijo.

9. Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu morda ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja programa do leta 2008. Vendar, kakor je navedeno zgoraj, je srednjeročni cilj programa bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se, pod pogojem, da se izvaja tako, kot je navedeno v programu, zdi ustrezna za dosego proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko obravnava kot ustrezen v skladu s Paktom do konca programskega obdobja. Prav tako je videti, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih cikličnih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja programa, ki ga zajema program, je v celoti v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Čeprav službe Komisije pričakujejo, da bo ta prilagoditev počasnejša, kot je predvideno v programu, bi kljub temu bila skladna z zahtevami Pakta glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse programsko obdobje.

10. Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 63,4 % BDP, kar je rahlo nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 3,9 odstotne točke in se tako vrnil pod referenčno vrednost. Prispevek primarnega salda naj bi se v programskem obdobju znatno povečal, medtem ko naj bi prispevek od plačil obresti in nominalne rasti BDP v veliki meri ostal nespremenjen. Tveganja, povezana z načrtovanim gibanjem deleža dolga, so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani bi primanjkljaji, višji od načrtovanih, lahko ogrozili uresničevanje poteka prilagoditve, predstavljene v programu. Po drugi strani pa dopolnitev ne vključuje potenciala privatizacije v Avstriji. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se delež dolga dovolj znižuje, da lahko doseže referenčno vrednost.

11. Videti je, da je Avstrija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Načrtuje se, da bo raven dolga, ki je trenutno nad 60 % BDP, padla in ostala pod referenčno vrednostjo vse do leta 2050, če se bo izvajala načrtovana proračunska konsolidacija. Nedavna pokojninska reforma Avstrije naj bi znatno prispevala k zadrževanju prihodnjih povečanj javnih odhodkov. Vendar bo lahko strukturni primanjkljaj, če ne bo popravljen, predstavljal nevarnost za vzdržnost javnih financ. Izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je v srednjeročnem obdobju nujno, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ.

12. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno usklajeni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ukrepi so zlasti skladni s smernicami, ki priporočajo zaščito gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujajo učinkovito razporejanje sredstev, ki so usmerjena v rast in zaposlovanje. Vendar pa bi lahko negativna tveganja glede prihodnjega proračunskega razvoja otežila izpolnitev srednjeročnega cilja države.

13. Nacionalni program reform v Avstriji, predložen 19. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, opredeljuje dosego vzdržnosti javnih financ kot enega glavnih izzivov za Avstrijo. Vendar pa ne navaja predvidenih prihodnjih ukrepov za dosego tega izziva. V tem pogledu je program stabilnosti bolj podroben, saj zagotavlja informacije o nekaterih ukrepih, ki naj bi pripomogli h konsolidaciji javnih financ. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov na področjih mikroekonomije in zaposlovanja, opisanih v nacionalnem programu reform. V programu stabilnosti so opredeljeni ukrepi, katerih cilj sta bolj učinkovita javna uprava in sistem zdravstvenega varstva. Te ukrepe dopolnjuje s predlogi za spremembe institucionalnih značilnosti javnih financ, namreč z dvema celovitima reformama zakonodaje, ki ureja proračunski postopek v Avstriji, sestavljenima iz uvedbe srednjeročnega proračunskega okvira od leta 2007 naprej in premika naravnanosti proračuna od prizadevanja za ustvarjanje prihodkov k prizadevanju za uresničevanje ciljev od leta 2011 naprej. Ti ukrepi so v skladu s prednostnimi nalogami, določenimi v nacionalnem programu reform.

Glede na zgoraj navedeno oceno je ambiciozna strukturna prilagoditev, načrtovana v programskem obdobju, dobrodošla. Vendar bi morala Avstrija zagotoviti, da se srednjeročni cilj programa doseže do konca obdobja dopolnitve tako, da natančno opredeli in izvaja ukrepe, ki bodo podpirali proračunsko konsolidacijo, načrtovano za zadnji dve leti programa.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije, 2005–2008

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLENJE MNENJE:

14. V zadnjem desetletju je avstrijsko gospodarstvo dosegalo povprečno realno 2,2-odstotno letno stopnjo rasti in se tako v celoti uskladilo s stopnjo rasti za euroobmočje. Čeprav je ustvarjanje novih delovnih mest manj dinamično kot v ostalem euroobmočju, ima Avstrija še vedno najnižjo stopnjo brezposelnosti v vsej EU. V proračunskem smislu je država v letih 2001 in 2002 na področju javnih financ dosegla „stanje v presežku ali blizu ravnovesja“. Vendar so v zadnjem obdobju ponovno zabeležili primanjkljaj (1,2 % oziroma 1 % BDP v letih 2003 oziroma 2004).

15. Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, Avstrijo pozval, naj pospeši splošen potek konsolidacije proračuna in natančneje določi posebne ukrepe, s katerimi bi lahko v zadnjih dveh programskih letih dosegla znatno konsolidacijo proračuna.

16. Glede na predhodne rezultate je v letu 2005 javnofinančni primanjkljaj znašal 1,7 % BDP, kar je bilo 0,2 oziroma 0,1 odstotne točke nižje od načrtovanega v dopolnitvi programa oziroma napovedanega s strani služb Komisije. Vzrok za boljši rezultat od načrtovanega je v bolj ugodnem gibanju na strani prihodkov od predvidenega kljub znatnim davčnim znižanjem. Načrtovani odhodki so bili torej preseženi, vendar pa gre za manjše odstopanje.

17. Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil posodobljeni program stabilnosti Avstrije, ki obravnava obdobje od leta 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po zagotavljanju podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].

18. Na podlagi dopolnitve se pričakuje, da se bo realna rast BDP povečala z 1,75 % v letih 2005 in 2006 na 2,5 % v letu 2008. Vzroke za počasnejšo rast v letih 2005 in 2006, kot je bilo prvotno predvideno, zaradi katere bo prišlo do povečanja negativne proizvodne vrzeli, se pripisuje ne tako močni mednarodni trgovini in višjim cenam nafte. Zaradi naraščanja naložb in zasebne porabe se v naslednjih letih programa pričakuje povečanje gospodarskih dejavnosti. Zdi se, da tako kratkoročni kot srednjeročni scenarij temeljita na uresničljivih predpostavkah o rasti. Vendar pa se pričakovanje glede zaposlitvenih možnosti zdi nekoliko optimistično. Pričakuje se, da bo inflacija padla z 2,3 % v letu 2005 na 1,5 % v letu 2008, kar se zdi uresničljivo.

19. Program opisuje proračunsko strategijo na treh ravneh. Prvič, uravnotežen proračun namerava doseči preko konjunkturnega cikla. Drugič, strategija predvideva zmanjšanje davčnega bremena na 40 % BDP do leta 2010. Tretjič, s pospeševanjem naložb v raziskave, izobraževanje in infrastrukturo predvideva povečanje potencialne rasti. Dopolnitev načrtuje zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja z 1,9 % BDP v letu 2005 na 0 % v letu 2008 in povečanje primarnega presežka z 1,1 % BDP na 2,7 %. Ker se pričakuje, da bodo v obdobju 2005–2008 prihodki upadli za 0,9 odstotne točke BDP, se bo načrtovana konsolidacija oprla na zmanjšanje odhodkov, tako da bo delež odhodkov v razmerju do BDP padel za 2,8 odstotne točke. Večji del omejevanja na strani odhodkov naj bi obremenil kategoriji „drugi primarni odhodki“ in „socialni transferji“. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev na podlagi manj ugodnega makroekonomskega scenarija.

20. Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, ki temelji na podatkih iz programa, povprečno izboljšal za 0,5 % BDP letno. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj v strukturnem smislu v višini 0 % BDP in si ga prizadeva doseči do leta 2008. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.

21. Načrtovani potek proračuna za leti 2005 in 2006 se na splošno zdi uresničljiv, saj temelji na sprejetih ukrepih, predvsem znižanjih davkov. Vendar pa se konsolidacija v letih 2007 in 2008 ne zdi popolnoma utemeljena z ukrepi politike, opredeljenih v dopolnitvi. Skoraj polovica omejenih odhodkov bremeni kategorijo „drugi primarni odhodki“, program pa ne zagotavlja informacij o tem, kako naj bi to točno potekalo. Poleg tega verodostojnost načrtovanega izboljšanja temelji na učinkovitosti avstrijskega nacionalnega pakta stabilnosti. Vendar pa predhodne izkušnje s paktom nudijo le omejeno pomoč pri določanju, ali bodo njegovi cilji doseženi.

22. Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu morda ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja programa do leta 2008. Vendar, kakor je navedeno zgoraj, je srednjeročni cilj programa bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se, pod pogojem, da se izvaja tako, kot je navedeno v programu, zdi ustrezna za dosego proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko obravnava kot ustrezen v skladu s Paktom do konca programskega obdobja. Prav tako je videti, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja programa, ki ga zajema program, je v celoti v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Čeprav službe Komisije pričakujejo, da bo ta prilagoditev glede letnega povprečja potekala počasneje kot je predvideno v programu, bi kljub temu bila skladna z zahtevami Pakta, zlasti glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse programsko obdobje.

23. Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 63,4 % BDP, kar je rahlo nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 3,9 odstotne točke in se tako vrnil pod referenčno vrednost. Tveganja, povezana načrtovanim gibanjem deleža dolga, so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani bi primanjkljaji, višji od načrtovanih, lahko ogrozili uresničevanje poteka prilagoditve, predstavljene v programu. Po drugi strani pa dopolnitev ne vključuje potencialnih prihodkov od privatizacije. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se delež dolga dovolj znižuje, da lahko doseže referenčno vrednost.

24. Videti je, da je Avstrija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[6]. Načrtuje se, da bo raven dolga, ki je trenutno nad 60 % BDP, padla in ostala pod referenčno vrednostjo vse do leta 2050, če se bo izvajala načrtovana proračunska konsolidacija. Nedavna pokojninska reforma Avstrije naj bi znatno prispevala k zadrževanju prihodnjih povečanj javnih odhodkov. Vendar bo lahko strukturni primanjkljaj, če ne bo popravljen, predstavljal nevarnost za vzdržnost javnih financ. Izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je v srednjeročnem obdobju nujno, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ.

25. Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so za obdobje 2005–2008 na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik. Ukrepi so zlasti skladni s smernicami, ki priporočajo zaščito gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujajo učinkovito razporejanje sredstev, ki so usmerjena v rast in zaposlovanje. Vendar pa bi lahko negativna tveganja glede prihodnjega proračunskega razvoja otežila izpolnitev srednjeročnega cilja države.

26. Nacionalni program reform v Avstriji, predložen 19. oktobra 2005, opredeljuje dosego vzdržnosti javnih financ kot enega glavnih izzivov za Avstrijo. Vendar pa ne navaja nobenih predvidenih prihodnjih ukrepov za doseganje tega izziva. V tem pogledu je program stabilnosti bolj podroben, saj zagotavlja informacije o nekaterih ukrepih, ki naj bi pripomogli h konsolidaciji javnih financ. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov na področjih mikroekonomije in zaposlovanja, opisanih v nacionalnem programu reform. V programu stabilnosti so opredeljeni ukrepi, katerih cilj sta bolj učinkovita javna uprava in sistem zdravstvenega varstva. Te ukrepe dopolnjuje s predlogi za spremembe institucionalnih značilnosti javnih financ, namreč z dvema celovitima reformama zakonodaje, ki ureja proračunski postopek v Avstriji, sestavljenima iz uvedbe srednjeročnega proračunskega okvira od leta 2007 naprej in premika naravnanosti proračuna od prizadevanja za ustvarjanje prihodkov k prizadevanju za uresničevanje ciljev od leta 2011 naprej. Ti ukrepi so v skladu s prednostnimi nalogami, določenimi v nacionalnem programu reform.

Glede na zgoraj navedeno oceno Svet pozdravlja ambiciozno strukturno prilagoditev, načrtovano v programskem obdobju. Vendar Svet meni, da bi morala Avstrija zagotoviti, da se srednjeročni cilj programa doseže do konca obdobja dopolnitve tako, da natančno opredeli in izvaja potrebne ukrepe, ki bodo podpirali proračunsko konsolidacijo, načrtovano za zadnji dve leti programa.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |

COM nov. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,9 | 2,2 | ni podatkov |

PS nov. 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |

Inflacija po HICP (%) | PS nov. 2005 | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |

COM nov. 2005 | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | ni podatkov |

PS nov. 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20051 | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |

COM nov. 20053 | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | ni podatkov |

PS nov. 20041 | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |

COM nov. 20052 | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | ni podatkov |

PS nov. 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |

Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |

COM nov. 2005 | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | ni podatkov |

PS nov. 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |

Ciklično prilagojeni saldo = strukturni saldo (v % BDP) | PS nov. 20051 | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |

COM nov. 2005 | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |

PS nov. 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2005 | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |

COM nov. 20052 | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | ni podatkov |

PS nov. 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Projekcije napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 za delež primanjkljaja in javnega dolga so bile prilagojene, da se lahko primerjajo s projekcijami iz programa stabilnosti, tako da so bili deleži preračunani na podlagi novih vrst BDP. 3 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,9 %, 2,2 %, 2,2 % oziroma 2,1 % za leta v obdobju 2004–2007. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.

[3] Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih slednji določa. Manjšo pomanjkljivost predstavlja manjkajoč izračun davčne obremenitve v preglednici 2.

[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[5] Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih slednji določa. Manjšo pomanjkljivost predstavlja manjkajoč izračun davčne obremenitve v preglednici 2.

[6] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije. Spletna stran: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.