[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.12.2005

KOM(2005) 673 konč.

2005/0272 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Utemeljitev predloga

Leta 2001 se je v okviru pete faze pobude SLIM (poenostavitev zakonodaje za notranji trg; SLIM V) pričel postopek revidiranja Direktive 92/3/Euratom z dne 3. februarja 1992 o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov med državami članicami ter v Skupnost in iz nje, da bi Direktiva 92/3/Euratom postala za uporabnike prijaznejša in preglednejša. Glej Poročilo Komisije o izidu 5. faze SLIM.[1]

Spremembe določb Direktive 92/3 so utemeljene s štirimi različnimi razlogi:

- Uskladitev z najnovejšima direktivama Euratoma : Direktivo 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja[2] in Direktivo Sveta 2003/122/Euratom z dne 22. decembra 2003 o nadzoru visokoaktivnih zaprtih radioaktivnih virov in virov neznanega izvora ter še posebej z besedilom določb o vračanju pošiljk radioaktivnih zaprtih virov.

- Uskladitev z mednarodnimi konvencijami , ki je potrebna zlasti zato, ker Evropska skupnost za atomsko energijo (Euratom) pristopa k Skupni konvenciji IAEA o varnem ravnanju z izrabljenim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki (v nadaljevanju: „skupna konvencija“).

- Pojasnitev uporabljenega postopka in izboljšanje strukture direktive.

- Razširitev področja uporabe na izrabljeno gorivo. Direktiva 92/3 določa, da se izrabljeno gorivo, za katerega ni predvidena nadaljnja uporaba, šteje za „radioaktivni odpadek“, pošiljanje takšnega materiala pa je predmet enotnega postopka nadzora, ki je določen v Direktivi. Vendar se ta postopek ne nanaša na pošiljanje izrabljenega goriva v ponovno predelavo. Takšna obravnava je nedosledna, saj je enak material, odvisno od predvidene uporabe, lahko predmet tega postopka ali pa tudi ne.

Poročilo SLIM ugotavlja, „da je iz primera Skupne konvencije o varnem ravnanju z izrabljenim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki mogoče sklepati, da je področje uporabe direktive treba razširiti na izrabljeno jedrsko gorivo, ki je namenjeno ponovni predelavi.“ Vendar skupina SLIM ni podala neposrednih priporočil, ker je menila, da to „presega njen mandat v okviru pobude SLIM V.“

Evropski ekonomsko-socialni odbor je z mnenjem o predlogu, ki ga je predložila Komisija, podprl razširitev področja uporabe na pošiljke izrabljenega goriva za ponovno predelavo (glej točko 5 spodaj).

Zaradi zgoraj navedenih okoliščin in ker iz radiološkega stališča ni razloga, da se za vse pošiljke izrabljenega goriva ne bi uporabljal postopek, določen v Direktivi 92/3, se zato zdi primerno, da se področje uporabe Direktive razširi tako, kot je razloženo. Upravno breme tistih pošiljk izrabljenega goriva, ki bi zadevale le države članice, ki so se sporazumele, da je namen pošiljk ponovna predelava, je lahko zelo nizko.

Subsidiarnost in sorazmernost

Kljub temu, da je za vzpostavitev enotnih pravil na področju zaščite pred sevanjem, s katerimi se doseže visoko raven varovanja zdravja delavcev in prebivalstva, odgovorna Skupnost, so za prenos teh pravil v nacionalno zakonodajo in njihovo izvajanje odgovorne države članice.

V zvezi z obstoječimi zahtevami, ki zadevajo pošiljke med državami članicami, ni nejasnosti glede vloge Skupnosti in držav članic v obstoječem sistemu predhodne odobritve in nadzora pošiljk radioaktivnih odpadkov, določenem v Direktivi 92/3.

Ta predlog direktive bistveno ne spreminja navedenega sistema predhodne odobritve. Naloga nadziranja pošiljk, ki se izvaja s posebnim mehanizmom, še naprej ostaja v pristojnosti držav članic.

Stroški izvajanja predloga za države članice in Skupnost

Stroški držav članic

S predlaganim dopolnilom se ne spreminja obstoječa shema iz Direktive 92/3. Zaradi razširitve postopka na pošiljke izrabljenega goriva za ponovno predelavo države članice naj ne bi nosile večjih dodatnih stroškov, saj jih lahko brez težav prevzamejo z obstoječo upravno infrastrukturo.

Glede na to, da se nekateri ključni vidiki postopka (pravna varnost v zvezi z izrabljenim gorivom, posplošitev uporabe samodejne privolitve, uporaba jezikov, do uporabnika prijazna struktura določb direktive itd.) sedaj jasneje opredeljujejo, bo nova direktiva omogočala izogibanje zamudam pri pošiljanju in s tem zmanjšala upravne stroške pošiljanja.

Stroški nosilcev dejavnosti

Razširitev postopka odobritve na pošiljke izrabljenega goriva za ponovno predelavo ne bi smela pomeniti dodatnih stroškov za nosilce jedrske dejavnosti, saj so v državah članicah tovrstne pošiljke že zajete v neke vrste upravnem postopku, ki temelji na Direktivi 96/29.

Glede na to, da se nekateri ključni vidiki postopka (pravna varnost v zvezi z izrabljenim gorivom, posplošitev uporabe samodejne privolitve, uporaba jezikov, do uporabnika prijazna struktura določb direktive itd.) sedaj jasneje opredeljujejo, bo nova direktiva omogočala izogibanje zamudam pri pošiljanju, kar prinaša koristi zadevnih nosilcem dejavnosti.

Stroški Skupnosti

Sprememba ne bo imela nikakršnega vpliva na proračun Skupnosti.

Različne obveznosti Komisije, ki izhajajo iz te direktive (poročanje, določanje in posodabljanje standardne listine, objava seznama pristojnih organov), so določene že v Direktivi 92/3.

Podobno svetovalni odbor, ki ga je treba ustanoviti v skladu s členom 16, ustreza odboru, ki je bil ustanovljen po členu 19 Direktive 92/3.

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami

S predstavniki pristojnih organov, ki so odgovorni za izvajanje Direktive 92/3/Euratom (odbor, opredeljen v členu 19 Direktive 92/3), je bilo na sestanku dne 18. oktobra 2002 opravljeno posvetovanje glede osnutka revidirane direktive.

Decembra 2002 je bilo s skupino znanstvenih izvedencev, opredeljeno v členu 31 Pogodbe o Euratom, na njenem sestanku prav tako opravljeno posvetovanje glede revizije Direktive 92/3, ki ga je ta tudi podprla.

Komisija je v prvem polletju leta 2005 od nacionalnih pristojnih organov in predstavnikov panoge tudi prejela neuradne povratne informacije o osnutku predloga.

Posvetovanje z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom (EESO)

Komisija je 12. novembra 2004 Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predložila predlog za Direktivo Sveta o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva, ki je bil sprejet na isti dan (KOM(2004) 716 končno), da bi o njem dal svoje mnenje.

EESO je dal svoje mnenje 8. junija 2005 in podprl revizijo Direktive, ki jo opravlja Komisija, ter pozdravil posplošitev uporabe postopka samodejne privolitve.

Vendar je Komisijo opozoril tudi na potrebo po ponovni opredelitvi pravil o tranzitu, da bi se zagotovila združljivost teh pravil z načeli jedrskega skupnega trga, zlasti glede pošiljk izrabljenega goriva za ponovno predelavo.

Prav tako je zaprosil za pojasnitev pravil o uvozu in izvozu ter za natančnejšo opredelitev razlogov, zaradi katerih ima tranzitna ali namemba država pravico, da ne da soglasja.

Določbe predloga

Vsebina in področje uporabe (člen 1)

Člen 1(1): Zaradi zakonodajne tehnike je cilj Direktive zdaj jasno naveden. Ta direktiva dopolnjuje Direktivo 96/29/Euratom, v okviru katere so države članice določile sistem poročanja in izdaje dovoljenj za dejavnosti, ki vključujejo tveganje zaradi ionizirajočega sevanja. Cilj direktive je zato skladen s ciljem Direktive 96/29, ki je varovanje zdravja.

Člen 1(2): Besedilo določbe v členu 1(1) Direktive 92/3 je bilo spremenjeno, tako da velja naslednje:

Upoštevajo se novi pogoji, določeni v členih 3.2(a) in (b) Direktive 96/29/Euratom (količina in koncentracija radionuklidov). Besedilo se dinamično sklicuje na to direktivo.

Besedilo je razloženo tako, da zajema pošiljke z isto državo izvora in namembno državo, kadar te pošiljke zadevajo drugo tranzitno državo.

Za pošiljke izrabljenega goriva, ki se ne štejejo za odpadek, se sedaj prav tako uporabljajo postopki, določenih v Direktivi.

Člen 1(3): To je skladno z vsebino člena 13 Direktive 92/3, ki obravnava opuščene vire, vendar je bilo besedilo tega člena poenostavljeno in prilagojeno določbam Direktive 2003/122. Ta izjema zdaj zajema vse pošiljke opuščenih virov, ki so namenjene dobavitelju, proizvajalcu ali se namestijo v odobreni objekt (kot del varnega ravnanja z viri, ko se ti ne uporabljajo več, kakor je opisano v členu 3(2)(a) Direktive 2003/122), in ne le primerov, ko „uporabnik zaprti vir vrne dobavitelju vira v drugo državo,“ kot je določeno v Direktivi 92/3.

To določbo se zdi smiselno uvrstiti v člen 1, saj ta zamejuje področje uporabe Direktive.

Vračanje pošiljk v povezavi s predelavo in ponovno predelavo (člen 2)

Določba iz člena 14 Direktive 92/3 je bila prestavljena v člen 2. Izraz „odpadki“ je bil nadomeščen z izrazom „radioaktivni odpadki“. Beseda „izvozili“ je bila nadomeščena z besedo „poslali“, tako da zajema tudi pošiljke med državami članicami. Šteje se, da pravica do vrnitve radioaktivnih odpadkov po obdelavi zajema tudi „druge proizvode, ki so nastali med postopkom predelave“, podobno kot v primeru vračanja pošiljk po ponovni predelavi. Pravica do vrnitve radioaktivnih odpadkov in drugih proizvodov predelave in ponovne predelave v državo izvora ne pomeni, da so ti izvzeti iz postopka odobritve.

Opredelitev pojmov (člen 3)

Opredelitve so bile spremenjene na naslednji način:

Opredelitve izrazov „radioaktivni odpadek“ , „izrabljeno gorivo“ , „odlaganje“ in „shranjevanje“ so bile usklajene z opredelitvami v Skupni konvenciji, pri tem pa so bile opravljene naslednje spremembe:

1. „radioaktivni odpadek“: v prvem delu opredelitve se sklicevanje na „pogodbeno stranko“ nadomesti z „država izvora in namembna država“; drugi del je bil spremenjen tako, da npr. zajema primere, ko se pošiljke odpadnih kovin obravnavajo kot „radioaktivne odpadne kovine“ (v državi izvora, tranzitni ali namembni državi) in jih morajo zadevne države obravnavati kot radioaktivne odpadke ne glede na „predvideno uporabo v državah izvora ali namembnih državah“.

To je skladno z izjavo Komisije, ki jo je podala ob sprejetju Direktive 2003/122: „Komisija potrjuje, da je potrebo po ureditvi vprašanja izvoza in uvoza neregistriranega radioaktivnega kontaminiranega kovinskega materiala, ki lahko vsebuje vire neznanega izvora, mogoče obravnavati v okviru razprave o spremembi Direktive Sveta 92/3/EURATOM o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov med državami članicami ter v Skupnost in iz nje.“

2. „odlaganje“ : besedi „ustrezen objekt“ sta bili nadomeščeni z besedama „pooblaščen objekt“.

Izraz „pošiljka“ sedaj zajema pošiljke radioaktivnih odpadkov in pošiljke izrabljenega goriva. Namesto ponavljanja celotnega izraza se lahko tako za pošiljke teh materialov uporablja le en izraz. Izraz „vključno s prevozom, nakladanjem in razkladanjem za odlaganje ali shranjevanje“ se črta, saj je nakazan že v opredelitvi.

„ Pošiljke znotraj Skupnosti “ in „ pošiljke zunaj Skupnosti “ so opredeljene v skladu z novo strukturo Direktive.

Natančneje so določene naslednje opredelitve: pri opredelitvi izraza „imetnik“ se beseda „namerava“ nadomesti z besedo „načrtuje“ (glej pripombe v zvezi s členom 4); na novo so opredeljeni izrazi „država izvora“ in „namembna država“ , ki nadomeščata izraza „kraj izvora in namembni kraj“, ter „tranzitna država“ .

„Ozemlje“ je opredeljeno v skladu s predlogom EESO.

Opredelitev izraza „zaprti vir“ se prevzame iz Direktive 96/29; opredelitvi izrazov „opuščeni vir“ in „odobreni objekt“ ustrezata Direktivi 2003/122.

Vloga za pridobitev dovoljenja za pošiljko (člen 4)

V členu 4(1) se izraz „namerava izvesti pošiljko“ se nadomesti z jasnejšim besedilom („načrtuje pošiljanje“). Z uporabo novega izraza se bo v praksi mogoče izogniti težavam, ki izhajajo iz pomislekov o „namerni“ naravi pošiljke (glejte točko 3.5 poročila SLIM), in zagotoviti pravočasnost vlog (da se ne bodo vlagale prezgodaj).

Člen 4(2) ustreza členu 5(1) Direktive 92/3.

Pošiljanje vlog pristojnim organom (člen 5)

Člen 5(1) ustreza drugemu stavku člena 4(1) Direktive 92/3.

Privolitev in zavrnitev (člen 6)

Terminologija je bila usklajena tako, da je besedo privolitev, ki se uporablja za tranzitne in namembne države članice, mogoče ločiti od „dovoljenja“, ki ga podeli država članica izvora.

V nasprotju z določbo iz člena 6(4) Direktive 92/3 postopek samodejne privolitve ni več izbiren, ampak se uporablja za vse pošiljke. Če tranzitna ali namembna država ne da odgovora v zvezi z nameravano pošiljko, se šteje, da je takšno pošiljko odobrila. Zdaj je treba potrdilo o prejemu izdati v roku enega meseca, obdobje, v katerem se obvesti o ugoditvi/zavrnitvi, pa je podaljšano na 4 mesece (3 meseci za odgovor + enomesečno podaljšanje v zvezi z zahtevo). EESO je pozdravil tako potrditev prejema kot tudi posplošeno uporabo postopka samodejne privolitve.

Razlogi, s katerimi se utemelji zavrnitev privolitve, ali razlogi za pogojevanje privolitve so zaradi jasnosti in na priporočilo EESO jasno opredeljeni in različni za namembno in tranzitne države članice, tako da se lahko tranzitne države sklicujejo le na ustrezno nacionalno in mednarodno zakonodajo ali zakonodajo Skupnosti, ki se nanaša na prevoz radioaktivnega materiala. Takšno razlikovanje potrebno, da se zaradi odsotnosti skupnih politik na jedrskem področju zavarujejo pravice tistih držav, ki so se odločile za ponovno predelavo. To je tudi v skladu s priporočilom EESO v zvezi z morebitnimi ovirami na jedrskem skupnem trgu.

Člen 6(4) ustreza določbi iz člena 16 Direktive 92/3, njegovo besedilo pa je bilo prilagojeno strukturi tega predloga. Zdaj je jasno, da se v primerih, ko prva pošiljka zaradi razlogov, navedenih v členu 9, ni uspela (glej točko 3.12 poročila SLIM), postopek privolitve uporablja tudi za vračanje pošiljk.

Dovoljenje za pošiljke (člen 7)

Zdi se logično, da se faza izdajanja dovoljenja obravnava v ločenem členu in za določbami o ugoditvi.

Člen 7(3) odraža idejo, ki je bila nakazana že v členu 5(1) Direktive 92/3.

Člen 7(4) ustreza členu 5(2) Direktive 92/3. Dovoljenje velja za obdobje, ki ni daljše od 3 let. Ustrezno obdobje veljavnosti dovoljenja določijo organi, ki izdajo dovoljenje, in sicer za vsak primer posebej.

Potrdilo o prejemu pošiljke (člen 8)

Ta določba ustreza členu 9 Direktive 92/3.

Neuspela pošiljka (člen 9)

Ta določba ustreza členu 15 Direktive 92/3, vendar sta bili naslednji točki podrobneje pojasnjeni: (a) pravica države članice izvora, tranzitne ali namembne države članice, da pod pogoji, določenimi v isti določbi, prekine pošiljanje in (b) obveznost države članice izvora v povezavi z odgovornostjo imetnika, da ponovno prevzame vrnjeno pošiljko. V skladu s členom 27 Skupne konvencije obstaja možnost za ureditev varnega nadomestnega dogovora za primere, kadar ponovni prevzem ni utemeljen iz radiološkega stališča.

Imetnik je upravičeno odgovoren za vse dodatne stroške (npr. prepakiranje, prevoz), saj je njegova prva dolžnost, da upošteva pogoje, pod katerimi je za pošiljko pridobil dovoljenje in privolitev.

Posebna pravila za uvoz v Skupnost (člen 10)

Člen 10 Direktive 92/3 je izpopolnjen in zdaj določa različne faze postopka.

Posebna pravila za tranzit skozi Skupnost (člen 11)

Ta člen dopolnjuje člen 10(2) Direktive 92/3 in določa različne faze postopka.

Posebna pravila za izvoz iz Skupnosti (člen 12)

Ta člen dopolnjuje člen 12 Direktive 92/3 in določa različne faze postopka. V skladu s členom 27 Skupne konvencije je potrebna privolitev namembne države.

Prepoved izvoza (člen 13)

Ta člen ustreza členu 11 Direktive 92/3. Spremeni se zato, ker Četrto konvencijo AKP-EGS iz Loméja zdaj nadomesti Sporazum o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP) ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, ki je bil podpisan 23. junija 2000 v Cotonouju[3] in je začel veljati 1. aprila 2003.

Uporaba standardne listine (člen 14)

Člen 14(2) temelji na členu 20 Direktive 92/3. V njem so določene splošne obveznosti pri uporabi standardne listine, zato so posamezna sklicevanja na to v ustreznih določbah direktiv sedaj odvečna. Obveznost, da je treba novo standardno listino določiti do datuma prenosa, je predpisana zaradi jasnosti. Da se prepreči negotovost je v členu 14(3) je pojasnjena uporaba jezikov. Jasna pravila glede uporabe jezikov so v Skupnosti 25 držav članic še posebno pomembna.

To vprašanje bo pozneje, ko bo s postopkom svetovalnega odbora iz člena 18 določena nova standardna listina, verjetno razrešeno tako, da bodo različne postavke/naslovi prikazani v vseh jezikih EU ali pa bo dopuščena uporaba uradnih dvojezičnih ali večjezičnih uradnih različic v jeziku države izvora in enem ali po potrebi tudi več drugih jezikih EU.

Pristojni organi (člen 15)

Ta člen ustreza členu 17 Direktive 92/3, vendar je bilo zaradi člena 6(4) črtano sklicevanje na postopek samodejne privolitve.

Sodelovanje (člen 16)

Zagotavljanje rešitve za male proizvajalce radioaktivnih odpadkov je neločljivo povezano s priznavanjem pravice do prepovedi uvoza radioaktivnih odpadkov za končno odlaganje.

Poleg vidikov v členu 14 je treba navesti tudi posebno dolžnost sodelovanja, s katerim bi se izognili razmeram, ko se lahko postopek odobritve/privolitve zlorabi za zavlačevanje in predstavlja neupravičeno oviro za npr. prost pretok izrabljenega goriva v Skupnosti. Pri tem se uporabljajo ustrezni nadzorni mehanizmi Skupnosti, ki lahko po potrebi vključujejo tudi uvedbo postopka za ugotavljanje kršitev iz člena 141 Pogodbe Euratom.

Namen priporočil iz člena 16(3) je razviti varen sistem za izmenjavo informacij, s katerim bi se omogočilo upoštevanje postopka iz te direktive in se hkrati preprečile zamude.

Redna poročila (člen 17)

Glede na izkušnje z Direktivo 92/3 se pričakuje, da se poročila predložijo le vsako tretje leto. Obstaja sklicevanje na postopek, ki ga je treba upoštevati (v tem predlogu ni določb, ki bi bile podobne členu 20 Direktive 92/3, vendar je takšno sklicevanje vključeno v členih 3, 12, 13 in 15).

Svetovalni odbor (člen 18)

Ta člen ustreza členu 19 Direktive 92/3.

Prenos (člen 19)

Države članice morajo pri prenosu te direktive posebno pozornost nameniti novim vidikom, in sicer zlasti:

V členu 1: opredelitvi razširjenega področja uporabe Direktive, ki se sedaj uporablja tudi za pošiljke izrabljenega goriva, namenjenega ponovni predelavi, in pošiljanja med dvema krajema v isti državi članici, ki potekajo prek ozemlja druge države, ter sklicevanju na količino in ravni koncentracije iz Direktive 96/29.

V členu 2: razširjeni določbi o vračanju pošiljk za namene predelave in ponovne predelave.

Členu 6 o spremenjenem postopku privolitve.

Členu 9(1) o neuspelih pošiljkah in enakovrednim določbam v členih 10, 11 in 12.

Členu 12 o izvozu iz Skupnosti, za katerega je sedaj potrebna privolitev pristojnih organov namembne države.

Členu 13, ki vključuje novo sklicevanje na sporazum AKP-ES iz Cotonouja.

Členu 14 o uporabi standardne listine in še posebno tretjemu odstavku o uporabi jezikov.

Končne določbe (členi 20, 22 in 23)

Standardna besedila.

Prehodne določbe (člen 21)

Zaradi pravne varnosti ne bodo veljale posebne zahteve, ki jih uvaja ta direktiva, kadar je bila vloga za pridobitev dovoljenja pravilno vložena pred datumom prenosa.

Pri tistih vlogah, ki so vložene v prehodnem obdobju, države članice ne bi smele izdati dovoljenja za več pošiljk, kadar ni objektivnega razloga, da za njih ne bi zadostovala ena sama vloga, in kadar obstaja sum, da se želi nosilec dejavnosti izogniti uporabi ustreznih določb te direktive, zlasti če mora pridobiti soglasje tretje namembne države.

2005/0272 (CNS)

Predlog

DIREKTIVA SVETA

o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti členov 31(2) in 32 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[4], izdelanega po prejemu mnenja skupine oseb, ki jih je imenoval Znanstveno-tehnični odbor izmed znanstvenih zvedencev iz držav članic v skladu s členom 31 Pogodbe in po posvetovanju z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom[5],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[6],

ob upoštevanju naslednjega:

3. Dejavnosti v zvezi s pošiljkami radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva so predmet številnih zahtev pravnih instrumentov Skupnosti in mednarodnih pravnih instrumentov, zlasti glede varnega prevoza radioaktivnega materiala in pogojev, pod katerimi se lahko odlagajo ali shranijo radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo v namembni državi.

4. Poleg tega varstvo zdravja delavcev in prebivalstva zahteva, da za pošiljke radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva med državami članicami in v Skupnost ter iz nje velja obvezen in skupen sistem predhodne odobritve.

5. Z Direktivo Sveta 92/3/Euratom z dne 3. februarja 1992 o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov med državami članicami ter v Skupnost in iz nje[7] je bil vzpostavljen sistem Skupnosti za strogo kontrolo in predhodno odobritev pošiljk radioaktivnih odpadkov, ki se je izkazal kot zadovoljiv. Vseeno pa ga je treba glede na pridobljene izkušnje spremeniti, da se razjasnijo in dodajo nekateri koncepti in opredelitve pojmov, uredijo primeri, ki so bili v preteklosti izpuščeni, poenostavi obstoječi postopek pošiljanja radioaktivnih odpadkov med državami članicami in se zagotovi usklajenost z drugimi določbami Skupnosti ter mednarodnimi določbami, zlasti s Skupno konvencijo o varnem ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki, h kateri je Skupnost pristopila 2. januarja 2006.

6. V okviru Pete faze pobude SLIM (poenostavitev zakonodaje za notranji trg) je bila vzpostavljena delovna skupina predstavnikov držav članic in uporabnikov, da bi proučila določene težave, na katere so opozorili uporabniki Direktive 92/Euratom, in slednjo uskladila z veljavnimi mednarodnimi pravili in instrumenti.

7. Postopek iz Direktive 92/3 je bil v praksi uporabljen samo za pošiljke izrabljenega goriva, za katerega ni predvidena nobena uporaba in ki se zato za namene Direktive šteje kot „radioaktivni odpadek“. Iz radiološkega stališča izključitev izrabljenega goriva iz postopkov nadzora in kontrol, kadar je ta namenjen predelavi, ni upravičena. Zato je primerno razširiti področje uporabe te direktive na vse pošiljke izrabljenega goriva, najsi je namenjen odlaganju ali ponovni predelavi.

8. Zaradi odsotnosti skupne politike Skupnost glede gorivnega ciklusa je vsaka država članica sama odgovorna za vodenje politike o ravnanju z jedrskimi odpadki in izrabljenim gorivom, ki so v njeni pristojnosti. Določbe te direktive zato ne bi smele posegati v pravico držav članic, da izvozijo svoje izrabljeno gorivo za ponovno predelavo, ali v njihovo pravico, da zavrnejo vstop radioaktivnih odpadkov, namenjenih končni obdelavi ali odlaganju, na njihovo ozemlje, razen v primeru vračanja pošiljk.

9. Sprejetje Direktive 2003/122/Euratom z dne 22. decembra 2003 o nadzoru visokoaktivnih zaprtih radioaktivnih virov in virov neznanega izvora[8] zahteva prilagoditev besedila določb o vračanju pošiljk zaprtih radioaktivnih virov.

10. Poenostavitev obstoječega postopka ne bi smela ovirati držav članic glede njihovih obstoječih pravic, da nasprotujejo ali določijo pogoje za pošiljko radioaktivnih odpadkov, ki potrebuje njihovo odobritev. Ugovori ne smejo biti neutemeljeni, ampak morajo temeljiti na ustreznih nacionalnih ali mednarodnih predpisih, ki jih je mogoče ugotoviti brez težav. Ustrezna zakonodaja ne pomeni le sektorske zakonodaje na področju prometa. Ta direktiva ne sme posegati v pravice in obveznosti, ki jih imajo države članice po mednarodnem pravu, in zlasti ne v uveljavljanje pravic in svoboščin, ki zadevajo morsko, rečno in zračno plovbo z ladjami ali letali kakor so določene v mednarodnem pravu.

11. Možnost države članice, ki je namembna ali tranzitna država, da zavrne samodejni postopek privolitve glede pošiljk, nalaga neupravičeno upravno breme in ustvarja negotovost. Obvezno izdajanje potrdil o prejemu vlog s strani pristojnih organov namembnih in tranzitnih držav bi lahko ob podaljšanju roka za privolitev omogočilo, da se obstoj tihe ugoditve domneva z visoko stopnjo gotovosti.

12. Za zaščito zdravja ljudi in okolja pred nevarnostmi, ki izvirajo iz radioaktivnih odpadkov, je treba upoštevati tveganje, ki nastaja zunaj Skupnosti. Pri radioaktivnih odpadkih in izrabljenem gorivu, ki zapušča Skupnost, bi morala biti tretja namembna država o pošiljki ne le obveščena, ampak bi morala tudi dati svoje soglasje.

13. Za potrebe določb te direktive in glede na pretekle izkušnje je primerno poskrbeti za prilagoditev obstoječe standardne listine. Zaradi jasnosti je treba določiti obveznost, da se nova standardna listina določi do datuma prenosa te direktive. Toda če ta rok ne bo dosežen, je treba s prehodnimi določbami predpisati, da se še naprej uporablja obstoječa standardna listina. Poleg tega bi morala jasna pravila o uporabi jezikov zagotoviti pravno varnost in preprečiti neupravičene zamude.

14. Občasno poročanje držav članic Komisiji in Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru omogoča koristen pregled nad dovoljenji, ki se izdajajo v Skupnosti, in ugotovitev morebitnih težav, s katerimi se v praksi srečujejo države članice, ter rešitve, ki so se v zvezi s tem uporabile.

15. Direktiva Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za zaščito zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja [9] se med drugim uporablja za prevoz, uvoz in izvoz radioaktivnih snovi v Skupnost in iz nje ter določa sistem poročanja in izdaje dovoljenj za dejavnosti, ki vključujejo ionizirajoče sevanje. Navedene določbe torej ustrezajo področju, ki ga obravnava ta direktiva.

16. Glede na zgoraj navedeno je treba zaradi jasnosti razveljaviti in nadomestiti Direktivo 92/3/Euratom. Ta direktiva ne sme posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno zakonodajo in glede uporabe razveljavljene direktive –

SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:

Poglavje 1 Predhodne določbe

Člen 1 Vsebina in področje uporabe

1. Ta direktiva določa sistem Skupnosti za nadzorovanje in kontrolo čezmejnih pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva, da se zagotovi zadostno varstvo prebivalstva.

2. Direktiva se uporablja za čezmejne pošiljke radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva, kadar:

(a) je država izvora, namembna država ali katerakoli tranzitna država tudi država članica Skupnosti in

(b) količina in koncentracija pošiljke presegata ravni, določene v točkah (a) in (b) člena 3(2) Direktive Sveta 96/29/Euratom, kakor se lahko spremeni ali nadomesti.

3. Ta direktiva se ne uporablja za pošiljke opuščenih virov, ki so namenjene dobavitelju ali proizvajalcu radioaktivnih virov ali se namestijo v odobreni objekt.

Člen 2 Vračanje pošiljk v povezavi s predelavo in ponovno predelavo

Ta direktiva ne vpliva na pravico države članice ali podjetja v državi članici, kamor se radioaktivni odpadki pošljejo v predelavo, da po obdelavi radioaktivne odpadke in druge proizvode, ki so nastali med postopkom predelave, vrne državi njihovega izvora. Prav tako ne vpliva na pravico države članice ali podjetja v državi članici, kamor se izrabljeno gorivo pošlje v ponovno predelavo, da radioaktivne odpadke in druge proizvode, ki so nastali med postopkom ponovne predelave, vrne državi njihovega izvora.

Člen 3 Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporablja naslednja opredelitev pojmov:

(1) „radioaktivni odpadek “ je radioaktivni material v plinastem, tekočem ali trdnem stanju, za katerega države izvora in namembne države ali fizične ali pravne osebe, katerih odločitve te države sprejemajo, ne predvidevajo nadaljnje uporabe in/ali ki ga upravni organ na podlagi zakonov in drugih predpisov držav izvora, tranzita in namembnih držav nadzoruje kot radioaktivni odpadek;

(2) „izrabljeno gorivo “ je jedrsko gorivo, ki je bilo obsevano in trajno odstranjeno iz reaktorske sredice;

(3) „pošiljka “ pomeni celoto postopkov pri gibanju radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva iz države ali države članice izvora v namembno državo ali državo članico;

(4) „pošiljka v Skupnosti “ pomeni pošiljko, kadar sta država izvora in namembna država tudi državi članici;

(5) „pošiljka zunaj Skupnosti “ pomeni pošiljko, kadar sta država izvora in/ali namembna država tretji državi;

(6) „odlaganje “ je namestitev radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva v pooblaščen objekt, brez namena ponovne uporabe;

(7) „shranjevanje “ je namestitev radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva v objektu, ki omogoča njegovo hranjenje, z namenom ponovne uporabe;

(8) „imetnik “ je fizična ali pravna oseba, ki je, preden odpremi pošiljko radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva, pravno odgovorna za takšne materiale in načrtuje odpošiljanje pošiljke prejemniku;

(9) „prejemnik “ je fizična ali pravna oseba, kateri so poslani radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo;

(10) „država ali država članica izvora “ in „namembna država ali država članica “ sta država ali država članica , iz katere se pošiljka namerava poslati ali se pošlje, in država ali država članica , kamor se pošiljka namerava poslati ali se pošlje;

(11) „država ali država članica tranzita “ je država ali država članica , ki ni država ali država članica izvora ali namembna država ali država članica , skozi ozemlje katere se pošiljka pošlje ali namerava poslati;

(12) „ozemlje “ pomeni kopensko ozemlje, zračni prostor in teritorialne vode države, vendar ne zajema njene izključne gospodarske cone.

(13) „pristojni organi “ so organi, ki so po zakonu ali drugih predpisih držav izvora, tranzita ali namembnih držav pristojni za izvajanje sistema nadzora in kontrole pošiljk radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva;

(14) „zaprti vir “ je vir, katerega struktura pod normalnimi pogoji uporabe preprečuje razpršitev radioaktivnih snovi v okolje;

(15) „opuščeni vir“ je zaprti vir, ki se ne uporablja več ali se ne namerava uporabljati za dejavnosti, za katere je bilo izdano dovoljenje;

(16) „odobreni objekt “ je objekt na ozemlju države, ki ga je pristojni organ te države v skladu z nacionalno zakonodajo pooblastil za dolgoročno shranjevanje ali odlaganje zaprtih virov, ali objekt, ki je bil na podlagi nacionalne zakonodaje ustrezno pooblaščen za začasno shranjevanje zaprtih virov.

Poglavje 2 Pošiljke v Skupnosti

Člen 4 Vloga za pridobitev dovoljenja za pošiljko

1. Imetnik, ki načrtuje pošiljanje radioaktivnih odpadkov ali izrabljenega goriva v Skupnosti ali se dogovoriti za tako pošiljko, vloži vlogo za pridobitev dovoljenja pri pristojnih organih države članice izvora.

2. Vloga se lahko vloži za več kot eno pošiljko, kadar:

(a) imajo radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo, na katere se vloga nanaša, bistveno iste fizikalne, kemijske in radioaktivne lastnosti,

(b) pošiljke pošilja isti imetnik istemu prejemniku in v to so vključeni isti pristojni organi in

(c) v primeru, da pošiljanje vključuje tranzit skozi tretje države, tranzit poteka čez isti vstopni in/ali izstopni mejni prehod Skupnosti in čez isti mejni prehod zadevne tretje države ali tretjih držav, razen če se pristojni zadevni organi ne dogovorijo drugače.

Člen 5 Pošiljanje vlog pristojnim organom

Pristojni organi države članice izvora pošljejo vloge iz člena 4 za privolitev pristojnim organom namembne države članice in morebitnih tranzitnih držav članic.

Člen 6 Privolitev in zavrnitev

1. Pristojni organi namembne države članice in organi morebitnih tranzitnih držav članic najpozneje v enem mesecu po prejemu pravilno izpolnjene vloge, izdajo potrdilo, da so vlogo prejeli.

Najpozneje v treh mesecih od prejema pravilno izpolnjene vloge pristojni organi namembne države članice in organi morebitnih tranzitnih držav članic obvestijo pristojne organe države izvora o svoji privolitvi ali o pogojih, ki so po njihovem mnenju potrebni za privolitev, ali o zavrnitvi privolitve.

Vendar pa lahko pristojni organi namembne države članice in organi morebitnih tranzitnih držav članic za obvestilo o svojem stališču zahtevajo največ enomesečno podaljšanje roka, na katerega se nanaša drugi pododstavek.

2. Kadar pristojni organi namembne države članice in/ali predvidene tranzitne države članice po izteku rokov iz drugega in tretjega pododstavka odstavka 1 ne pošljejo odgovora, se šteje, da so navedene države dale soglasje za zahtevano pošiljko, pod pogojem, da je bilo njihovo potrdilo o prejemu vloge iz odstavka 1 prejeto.

3. Države članice navedejo razloge za zavrnitev privolitve ali pogoje za privolitev, ki:

a) v primeru tranzitnih držav članic temeljijo na ustrezni nacionalni in mednarodni zakonodaji ali zakonodaji Skupnosti, ki se uporablja za prevoz radioaktivnega materiala;

b) v primeru namembnih držav članic temeljijo na ustrezni zakonodaji, ki se uporablja za ravnanje z radioaktivnimi odpadki ali izrabljenim gorivom, ali na ustrezni nacionalni, mednarodni zakonodaji ali zakonodaji Skupnosti, ki se uporablja za prevoz radioaktivnega materiala.

Morebitni pogoji, ki jih zahtevajo pristojni organi držav članic, najsi so to organi tranzitne ali namembne države, ne smejo biti strožji od tistih, ki so določeni za podobne pošiljke znotraj teh držav članic.

4. Država članica ali države članice, ki so privolile v tranzit za določeno pošiljko, ne smejo odreči privolitve za vračanje pošiljke v naslednjih primerih:

(a) Kadar se prvotna privolitev nanaša na material, poslan v obdelavo ali ponovno predelavo, kadar gre za vračanje pošiljke radioaktivnih odpadkov ali drugih proizvodov, enakovrednih izvirnemu materialu po obdelavi ali ponovni predelavi, in se pri tem upošteva vsa ustrezna zakonodaja.

(b) V okoliščinah iz člena 9, kadar se vračanje pošiljke opravi pod enakimi pogoji in z enakimi specifikacijami.

Člen 7 Dovoljenje za pošiljke

1. Kadar so izdana vsa potrebna soglasja za pošiljke, lahko pristojni organi države članice izvora imetniku dovolijo, da imetnik pošiljko odpošlje, sami pa ustrezno obvestijo pristojne organe namembne države članice in morebitnih tranzitnih držav članic ali tranzitnih tretjih držav.

2. Dovoljenje iz odstavka 1 nikakor ne vpliva na odgovornost imetnika, prevoznika, lastnika, prejemnika ali katerekoli fizične ali pravne osebe, ki je udeležena pri pošiljki.

3. Eno dovoljenje se lahko nanaša na več kot eno pošiljko, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 4(2).

4. Dovoljenje velja največ tri leta.

Države članice pri določitvi obdobja veljavnosti upoštevajo morebitne pogoje, ki jih namembne ali tranzitne države članice določijo v svoji privolitvi.

Člen 8 Potrdilo o prejemu pošiljke

1. V roku 15 dni po prejemu pošiljke pošlje prejemnik pristojnim organom svoje države članice potrdilo o prejemu vsake pošiljke.

2. Pristojni organi namembne države članice pošljejo kopije potrdila državi članici izvora in morebitnim tranzitnim državam članicam ali tranzitnim tretjim državam.

3. Pristojni organi države članice izvora pošljejo kopijo potrdila o prejemu prvotnemu imetniku.

Člen 9 Neuspela pošiljka

1. Namembna ali tranzitna država članica ali država članica izvora lahko odloči, da pošiljka ne more biti dokončana, če pogoji za pošiljko niso več izpolnjeni v skladu z določbami te direktive ali če niso skladni z dovoljenji ali privolitvami, izdanimi po tej direktivi.

Ta država članica o svoji odločitvi nemudoma obvesti pristojne organe drugih držav članic, ki jih pošiljka zadeva.

2. Kadar pošiljanje ne more biti dokončno opravljeno ali če pogoji za pošiljko niso izpolnjeni v skladu z določbami te direktive, pristojni organi države članice izvora zagotovijo, da zadevne radioaktivne odpadke ali izrabljeno gorivo njihov imetnik vzame nazaj, razen če je mogoče urediti varen nadomesten dogovor. Prav tako zagotovijo, da oseba, odgovorna za pošiljko, po potrebi sprejme ustrezne ukrepe za izboljšanje varnosti.

3. Stroške, ki nastanejo, kadar pošiljanja ni mogoče ali ni dovoljeno dokončno opraviti, krije imetnik.

Poglavje 3 Pošiljke zunaj Skupnosti

Člen 10 Uvoz v Skupnost

1. Kadar radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo, ki sodijo v področje uporabe te direktive, vstopajo v Skupnost iz tretje države, pri čemer je namembna država hkrati država članica, prejemnik vloži vlogo za pridobitev dovoljenje pri pristojnih organih te države članice. Vloga se lahko vloži za več kot eno pošiljko, vendar pri tem veljajo pogoji iz člena 4(2).

Vloga vključuje dokazila, da je prejemnik sklenil dogovor z imetnikom s sedežem v tretji državi, ki so ga odobrili pristojni organi te tretje države in ki imetnika zavezuje, da ponovno prevzame radioaktivne odpadke ali izrabljeno gorivo, kadar pošiljanja ni mogoče dokončno opraviti v skladu s to direktivo, kot je določeno v odstavku 5 tega člena.

Stroške, ki nastanejo, kadar pošiljanja ni mogoče ali ni dovoljeno dokončno opraviti, krije prejemnik.

2. Pristojni organi namembne države članice pošljejo vlogo iz odstavka 1 za privolitev pristojnim organom morebitnih tranzitnih držav članic.

Uporablja se člen 6.

3. Če so izdana vsa potrebna soglasja za pošiljke, lahko pristojni organi namembne države članice prejemniku dovolijo, da pošiljko odpošlje, sami pa ustrezno obvestijo pristojne organe morebitnih tranzitnih držav članic ali tranzitnih tretjih držav.

Uporabljajo se odstavki 2 do 4 člena 7.

4. V roku 15 dni po prejemu pošiljke pošlje prejemnik pristojnim organom namembne države članice potrdilo o prejemu vsake pošiljke. Pristojni organi namembne države članice pošljejo kopije potrdila državi izvora in morebitnim tranzitnim državam članicam ali tranzitnim tretjim državam.

5. Namembna država članica ali morebitna tranzitna država članica lahko odloči, da pošiljanje ne more biti dokončno opravljeno, če pogoji za pošiljanje niso več izpolnjeni v skladu z določbami te direktive ali če niso skladni z dovoljenji ali privolitvami, izdanimi po tej direktivi. Ta država članica o svoji odločitvi nemudoma obvesti pristojne organe države izvora. Stroške, ki nastanejo, kadar pošiljanja ni mogoče ali ni dovoljeno dokončno opraviti, bo kril prejemnik.

Člen 11 Tranzit prek Skupnost

1. Kadar radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo v Skupnost vstopajo iz tretje države, pri čemer namembna država ni država članica, oseba, ki je odgovorna za ravnanje s pošiljko v državi članici, skozi katere carinarnico radioaktivni odpadki najprej vstopijo v Skupnost („ prva tranzitna država članica“), vloži vlogo za pridobitev dovoljenja pri pristojnih organih te države članice. Vloga se lahko vloži za več kot eno pošiljko, vendar pri tem veljajo pogoji iz člena 4(2).

Vloga vključuje dokazila, da je prejemnik s sedežem v tretji državi sklenil dogovor z imetnikom s sedežem v tretji državi, ki so ga odobrili pristojni organi te države in ki imetnika zavezuje, da ponovno prevzame radioaktivne odpadke ali izrabljeno gorivo, kadar pošiljke ni mogoče dokončno opraviti v skladu s to direktivo, kot je določeno v odstavku 5 tega člena.

2. Pristojni organi prve tranzitne države članice pošljejo vlogo iz odstavka 1 za privolitev pristojnim organom morebitnih drugih tranzitnih držav članic.

Uporablja se člen 6.

3. Če so izdana vsa potrebna soglasja za pošiljko, lahko pristojni organi prve tranzitne države članice odgovorni osebi iz odstavka 1 dovolijo, da pošiljko odpošlje, sami pa ustrezno obvestijo pristojne organe morebitnih tranzitnih držav članic ali tranzitnih tretjih držav.

Uporabljajo se odstavki 2 do 4 člena 7.

4. Odgovorna oseba iz odstavka 1 v roku 15 dni od datuma prispetja obvesti pristojne organe prve tranzitne države članice, da so radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo dosegli namembni kraj v tretji državi, in navede zadnjo carinarnico v Skupnosti, skozi katero je šla pošiljka.

Obvestilo spremlja izjava ali potrdilo prejemnika z izjavo, da so radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo dosegli pravi namembni kraj, in z navedbo carinarnice vstopa v tretjo državo.

5. Tranzitna država članica lahko odloči, da pošiljka ne more biti dokončno opravljena, če pogoji za pošiljko niso več izpolnjeni v skladu določbami te direktive ali če niso skladni z dovoljenji ali privolitvami, izdanimi po tej direktivi. Ta država članica o svoji odločitvi nemudoma obvesti pristojne organe države izvora. Stroške, ki nastanejo, kadar pošiljke ni mogoče ali ni dovoljeno dokončno opraviti, krije odgovorna oseba iz odstavka 1.

Člen 12 Izvoz iz Skupnosti

1. Kadar se radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo izvažajo iz Skupnosti v tretjo državo, imetnik vloži vlogo za pridobitev dovoljenja pri pristojnih organih države članice izvora. Vloga se lahko vloži za več kot eno pošiljko, vendar pri tem veljajo pogoji iz člena 4(2).

2. Pristojni organi države članice izvora:

(a) obvestijo pristojne organe namembne države in za njihovo privolitev zaprosijo pred pošiljanjem;

(b) pošljejo vlogo iz odstavka 1 za privolitev pristojnim organom morebitne tranzitne države članice; uporablja se člen 6.

3. Če so izdana vsa potrebna soglasja za pošiljke, lahko pristojni organi države članice izvora imetniku dovolijo, da pošiljko odpošlje, sami pa ustrezno obvestijo pristojne organe namembne tretje države in morebitnih tranzitnih držav članic ali tranzitnih tretjih držav.

Uporabljajo se odstavki 2 do 4 člena 7.

4. Imetnik v roku 15 dni od datuma prispetja obvesti pristojne organe države članice izvora, da so radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo dosegli svoj namembni kraj v tretji državi, in navede zadnjo carinarnico v Skupnosti, skozi katero je šla pošiljka.

Obvestilo spremlja izjava ali potrdilo prejemnika z izjavo, da so radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo dosegli pravi namembni kraj, in z navedbo carinarnice vstopa v tretjo državo.

5. Država članica izvora ali morebitna tranzitna država članica lahko odloči, da pošiljka ne more biti dokončno opravljena, če pogoji za pošiljko niso več izpolnjeni v skladu določbami te direktive ali če niso skladni z dovoljenji ali privolitvami, izdanimi po tej direktivi. Ta tranzitna država članica o svoji odločitvi nemudoma obvesti pristojne organe države članice izvora. Uporablja se člen 9(2). Stroške, ki nastanejo,kadar pošiljke ni mogoče ali ni dovoljeno dokončno opraviti, bo kril imetnik.

Člen 13 Prepoved izvoza

1. Pristojni organi držav članic ne dovolijo pošiljk:

(a) v namembne kraje južno od 60° južne zemljepisne širine ali

(b) v državo, ki je stranka Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropske Skupnosti in njenih držav članic na drugi strani (Sporazum AKP-ES iz Cotonouja), a ni država članica, pri čemer se ne posega v člen 2 ali

(c) v tretjo državo, ki po mnenju pristojnih organov države članice izvora, v skladu z merili iz odstavka 2, nima upravnih in tehničnih zmogljivosti ter regulativne strukture za varno ravnanje z radioaktivnimi odpadki ali izrabljenim gorivom. Pri tem bi morale države članice ustrezno upoštevati vse s tem povezane informacije iz drugih držav članic.

2. Komisija v skladu s postopkom iz člena 18 določi merila, s katerimi bo državam članicam omogočila, da bodo lahko ocenile, ali so zahteve za izvoz izpolnjene.

Poglavje 4 Splošne določbe

Člen 14 Uporaba standardne listine

1. Standardna listina se uporablja za vse pošiljke, ki sodijo v področje uporabe te direktive.

2. Standardno listino določi Komisija po postopku iz člena 18, objavi pa se v Uradnem listu Evropske unije najpozneje (isti datum kot v členu 19(1)-rok za prenos ). Listina se po potrebi posodobi po istem postopku.

3. Vloga za pridobitev dovoljenja ter vse ostale listine in informacije iz členov 7, 10, 11 in 12 so v jeziku, ki je sprejemljiv za pristojni organ države članice, pri katerem se v skladu s to direktivo vloži vloga za pridobitev dovoljenja.

Na zahtevo pristojnih organov namembne ali tranzitne države imetnik predloži overjen prevod v jeziku, ki je za te organe sprejemljiv.

4. Vse dodatne zahteve za odobritev pošiljke se priložijo standardni listini.

5. Brez vpliva na katerekoli spremne listine, ki se zahtevajo v skladu z ustreznimi predpisi, izpolnjena standardna listina, ki potrjuje, da je bil postopek odobritve ustrezno upoštevan, spremlja vsako pošiljko, ki sodi v področje uporabe te direktive, vključno s primeri, ko se dovoljenje na eni listini nanaša na več kot eno pošiljko.

6. Ti dokumenti so na voljo pristojnim organom države izvora in namembne države ter morebitnih tranzitnih držav.

Člen 15 Pristojni organi

Države članice najkasneje do (isti datum kot v členu 19(1)) pošljejo Komisiji ime(na) in naslov(e) pristojnih organov in vse potrebne informacije za hitro komuniciranje s takimi organi.

Države članice Komisiji redno posredujejo kakršne koli spremembe v zvezi s temi podatki.

Komisija te informacije in vse njihove spremembe sporoči vsem pristojnim organom v Skupnosti.

Člen 16 Sodelovanje

1. Države članice spodbujajo dogovore, ki omogočajo varno ravnanje, vključno s končnim odlaganjem, z radioaktivnimi odpadki iz držav, ki jih proizvajajo v majhnih količinah in v katerih ustanovitev ustreznih objektov ne bi bila upravičena iz radiološkega stališča.

2. Vsaka država članica zagotovi, da njeni pristojni organi sodelujejo in komunicirajo s pristojnimi organi drugih ustreznih držav članic ali tretjih držav, da ne bi prišlo do nepotrebnih zamud v postopkih, določenih v tej direktivi.

3. Komisija v skladu postopkom iz člena 18, določi priporočila za varen in učinkovit sistem pošiljanja dokumentov in informacij v zvezi z določbami te direktive.

4. Neutemeljene zamude in/ali nesodelovanje pristojnih organov drugih držav članic se nemudoma sporočijo Komisiji.

Člen 17 Redna poročila

Države članice Komisiji pošiljajo poročila o izvajanju te direktive do (tri leta po datumu, navedenem v členu 19(1)) in vsako tretje leto po tem datumu.

Ta poročila dopolnjujejo z informacijami o stanju glede pošiljk na njihovih ozemljih.

Na podlagi teh poročil Komisija pripravi zbirno poročilo za Evropski parlament, Svet in Evropski ekonomsko-socialni odbor.

Člen 18 Svetovalni odbor

Pri opravljanju nalog, določenih v členih 13(2), 14(2), 16(3) in 17(3) Komisiji pomaga odbor svetovalne narave, sestavljen iz predstavnikov držav članic, ki mu predseduje predstavnik Komisije.

Predstavnik Komisije odboru predloži osnutek ukrepov, ki jih je treba sprejeti. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga predsednik lahko določi glede na nujnost zadeve, če je potrebno z glasovanjem.

Mnenje se vpiše v zapisnik. Vsaka država članica ima pravico zahtevati, da se njeno stališče vpiše v zapisnik.

Komisija upošteva mnenje odbora. Odbor obvesti, na kakšen način je upoštevala njegovo mnenje.

Člen 19 Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, pred iztekom (dveh let od začetka veljavnosti) . O tem nemudoma obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic navedejo ob njihovi uradni objavi. Načine sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih določb nacionalne zakonodaje, sprejete na področju, ki ga ureja ta direktiva, skupaj s tabelo, iz katere je razvidno, kako določbe te direktive ustrezajo sprejetim nacionalnim določbam.

Člen 20 Razveljavitev

Direktiva 92/3/Euratom se z dnem (isti datum kot v členu 19(1)) razveljavi brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno zakonodajo in uporabo navedene direktive.

Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s primerjalno tabelo v prilogi.

Člen 21 Prehodne določbe

1. Če so bile vloge za pridobitev dovoljenja pravilno vložene in odobrene pri pristojnem organu države izvora pred (isti datum kot v členu 19(1) ), se Direktiva 92/3/Euratom uporablja za vse pošiljke, ki jih zajema isto dovoljenje.

2. Pri odločanju o vlogah za pridobitev dovoljenja, vloženih pred (isti datum kot v členu 19(1) , za več kot eno pošiljko radioaktivnih odpadkov v tretjo namembno državo, država članica izvora upošteva vse ustrezne okoliščine in zlasti:

(a) načrtovan časovni razpored odpreme pošiljk, zajetih v isti vlogi;

(b) utemeljitev vključitve vseh pošiljk v isto vlogo;

(c) primernost izdaje dovoljenj za število pošiljk, nižje od tistega, ki ga zajema vloga.

3. Dokler ni na voljo standardna listina iz člena 14 te direktive, se za namene te direktive smiselno uporabi standardna listina, določena z Odločbo Komisije 93/552/Euratom[10].

Člen 22 Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 23

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

Primerjalna tabela

Direktiva 92/3/Euratom | Ta direktiva | Vrsta spremembe[11] |

Člen 1(1) | Nova določba |

Člen 1(1) | Člen 1(2) | Spremenjen |

Člen 2 | Člen 3 | Prilagojen |

Člen 3 | Prva uvodna izjava | Prilagojen |

Člen 4(1) prvi stavek | Člen 4(1) | Prilagojen |

Člen 4(1) drugi stavek | Člen 5(1) | Prilagojen |

Člen 4(2) | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 4(3) | Člen 5(2) |

Člen 5(1) | Člen 4(2) | Prilagojen |

Člen 5(2) | Člen 7(4) | Prilagojen |

Člen 6(1) prvi pododstavek | Člen 6(1) drugi odstavek | Spremenjen |

Člen 6(1) drugi pododstavek | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 6(2) prvi pododstavek | Člen 6(3) drugi pododstavek | Spremenjen |

Člen 6(2) drugi pododstavek | Člen 6(3) prvi pododstavek | Spremenjen |

Člen 6(3) | Člen 6(1) tretji pododstavek | Prilagojen |

Člen 6(4) | Člen 6(2) | Spremenjen |

Člen 7(1) | Člen 7(1) | Prilagojen |

Člen 7(2), prvi stavek | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 7(2), drugi stavek | Člen 14(4) | Prilagojen |

Člen 7(3) | Člen 7(2) |

Člen 8(1) | Člen 14(5) | Prilagojen |

Člen 8(2) | Člen 14(6) |

Člen 9(1), prvi del stavka | Člen 8(1) | Prilagojen |

Člen 9(1), končni del stavka | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 9(2) | Člen 8(2) |

Člen 10(1) | Člen 10(1) | Prilagojen |

Člen 10(1), konec prvega stavka | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 10(2) | Člen 11 | Prilagojen |

Člen 10(3) sklicevanje na odstavek 1 | Člen 10(1) | Prilagojen |

Člen 10(3) sklicevanje na odstavek 2 | Člen 10(2) | Prilagojen |

Člen 11 | Člen 13(1) | Prilagojen |

Člen 12(1) | Člen 12(2) | Spremenjen |

Člen 12(2) | Člen 12(3) | Prilagojen |

Člen 12(3) | Člen 12(3) |

Člen 12(4) | Člen 14(1) | Prilagojen |

Člen 12(5) | Člen 12(4) | Prilagojen |

Člen 12(6) | Člen 12(4) | Prilagojen |

Člen 13(1) | Člen 1(3) prvi stavek | Spremenjen |

Člen 13(2) | Člen 1(3) drugi stavek |

Člen 14 | Člen 2 | Spremenjen |

Člen 15(1) | Člen 9(2) | Prilagojen |

Člen 15(2) | Člen 10(1) | Prilagojen |

Člen 16, prva alinea | Člen 6(4)(a) | Prilagojen |

Člen 16, druga alinea | Člen 6(4)(b) | Prilagojen |

Člen 17(1) | Člen 15(1) | Prilagojen |

Člen 17(2) | Člen 15(2) |

Člen 17(3) | Člen 15(3) |

Člen 18(1) | Člen 17(1) | Prilagojen |

Člen 18(2) | Člen 17(2) |

Člen 18(3) | Člen 17(3) |

Člen 19(1) | Člen 18(1) | Prilagojen |

Člen 19(2) | Člen 18(2) |

Člen 19(3) | Člen 18(3) |

Člen 19(4) | Člen 18(4) |

Člen 20, prva alinea | Člen 14(2) | Prilagojen |

Člen 20, druga alinea | Člen 14(2) | Prilagojen |

Člen 20, tretja alinea | Člen 14(2) | Prilagojen |

Člen 20, četrta alinea | Člen 13(2) | Prilagojen |

Člen 20, peta alinea | Člen 17(3) | Prilagojen |

Člen 21 | Člen 19 | Prilagojen |

Člen 22 | Člen 23 |

Člen 9(1) | Nova določba |

Člen 12(1) | Nova določba |

Člen 12(5) | Nova določba |

Člen 16 | Nova določba |

Člen 14(3) | Nova določba |

Člen 20 | Nova določba |

Člen 21 | Nova določba |

Člen 22 | Nova določba |

[1] Delovni dokument osebja Komisije, Poenostavitev zakonodaje za notranji trg (SEC (2001)1977), ki je bil Svetu in Evropskemu parlamentu poslan 5. decembra 2001.

[2] UL L 159, 29.6.1996, str. 1

[3] 2000/483/ES, UL L 317, 15.12.2000, str. 3

[4] UL C , , str.

[5] UL C , , str.

[6] UL C , , str.

[7] UL L 35, 12.2.1992, str. 24

[8] UL L 346, 31.12.2003, str. 57

[9] UL L 159, 29.6.1996, str. 1

[10] UL L 268 , 29.10.1993, str. 83

[11] „Prilagojen“ pomeni, da je bilo besedilo preoblikovano, ne da bi bilo spremenjeno področje uporabe besedila razveljavljene direktive. Spremembe v področju uporabe določb razveljavljene direktive so označene z besedo „Spremenjen“.