SL Uradni list Evropske unije C 383/57

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o oceni posvetovanja Evropske komisije z deležniki

(mnenje na lastno pobudo)

(2015/C 383/09)

Poročevalec: Ronny LANNOO

Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je 20. januarja 2015 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Ocena posvetovanja Evropske komisije z deležniki.

Pododbor za oceno posvetovanja Evropske komisije z deležniki, ki je bil zadolžen za pripravo dela na tem področju, je mnenje sprejel 9. junija 2015.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 509. plenarnem zasedanju 1. in 2. julija 2015 (seja z dne 2. julija) s 179 glasovi za, 1 glasom proti in 4 vzdržanimi glasovi.

Uvod

Cilj tega mnenja na lastno pobudo je preučiti obstoječe metode, ki jih Komisija uporablja za posvetovanje z deležniki v skladu s členom 11(3) Pogodbe. Na podlagi te analize so v mnenju oblikovani konstruktivni in realistični predlogi, da se v interesu vseh udeleženih strani strukturirano izboljša postopek posvetovanja in zagotovi njegovo spremljanje.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO je v tem mnenju oblikoval priporočila o posvetovanju z deležniki, ki je predvideno s Pogodbo, da se izboljša kakovost teh posvetovanj in zmanjša prepad med državljani in Evropo. Tudi Komisija je v ta namen izvedla obsežno posvetovanje z deležniki o postopkih posvetovanja, rezultat pa je bil sveženj za boljšo zakonodajo podpredsednika Timmermansa. EESO bo kasneje na zaprosilo Komisije pripravil mnenje o celotnem svežnju za boljšo pripravo zakonodaje.

1.2 EESO izraža zaskrbljenost zaradi načina, kako potekajo posvetovanja z deležniki, in s tem tudi zaradi kakovosti rezultatov. Zato Odbor zahteva reprezentativna posvetovanja na trdni osnovi, ki zagotavljajo dodano vrednost za zadevne organizacije in zainteresirane skupine.

1.3 EESO je na podlagi analize vzorca posvetovanj, ki so potekala v prvem polletju leta 2014, ugotovil, da je kakovostni pristop neenak in odvisen od generalnega direktorata, ki izvaja posvetovanje, da je število prejetih odgovorov nezadostno in nereprezentativno, da jezik in terminologija nista prilagojena ciljnim skupinam, poročanja o rezultatih in spremljanja pa ni. Na splošno je tako mogoče ugotoviti, da se obstoječe smernice na tem področju doslej niso ustrezno uporabljale.

1.4 Ob upoštevanju, kako težko se je na ustrezen način posvetovati s tako raznoliko skupino državljanov in organizacij v državah članicah EU, EESO predstavlja nekatere konkretne in realistične strukturne predloge in Komisijo vabi, naj konstruktivno sodeluje pri pripravi in izvajanju novih ukrepov.

1.5 EESO poziva Komisijo, naj vsem generalnim direktoratom naloži, da obvezno uporabljajo smernice in standarde kakovosti za posvetovanje z deležniki. Da se zagotovi uporaba teh smernic, Odbor predlaga, da se na ravni generalnega sekretariata ustanovi enota za usklajevanje, ki bi lahko generalnim direktoratom pri posvetovanju z deležniki nudila podporo.

1.6 Bolj strateški pristop posvetovanja, od priprave do ocene, ki predvideva sistematično udeležbo zadevnih struktur (predstavniških organizacij ciljnih skupin ter svetovalnih in posvetovalnih organov), bi moral zagotoviti kakovostnejše in številnejše odgovore. Boljše načrtovanje posvetovanj in objava njihovega cilja bi deležnikom olajšala udeležbo.

1.7 Odbor poudarja, da je za kakovostno posvetovanje nujno treba ustrezno opredeliti deležnike. Odbor zato Komisiji predlaga, naj v ta namen uporabi obstoječe strukture, kot so EESO in predstavniške organizacije, ter se opre na register za preglednost. Zato oblikovanje novih struktur ni potrebno.

1.8 EESO meni, da je treba ponovno racionalizirati metode in instrumente, ki se uporabljajo pri posvetovanju z deležniki. V osnovi obstajata dve metodi posvetovanja: pisna/spletna ali ustna/interaktivne razprave. Ustrezne metode in instrumente je treba izbrati glede na želeni cilj, ciljno skupino itd., in sicer v okviru splošnega strateškega pristopa posvetovanja. Poleg tega je priporočeno, da se učinkovito uvedejo nove tehnologije, zlasti zato, da bi bolje dosegli določene ciljne skupine, kot so na primer mladi.

1.9 Pri tem pristopu je treba razlikovati med posvetovanjem z organizacijami civilne družbe in posvetovanjem s splošno javnostjo. Razlika ni zgolj v metodi, ampak tudi v cilju, saj gre pri prvem za zagotavljanje reprezentativnosti, pri slednjem pa za spodbujanje vključitve in udeležbe.

1.10 Kadar se izbere pisni vprašalnik, EESO meni, da bi ta moral biti na voljo v vseh uradnih jezikih EU. Poleg tega se EESO zavzema za to, da se vprašalnik predhodno posreduje predstavniškim organizacijam zadevnih ciljnih skupin, da se prepreči, da bi bil zaradi preveč strokovnega izrazja težko razumljiv za ciljno skupino.

1.11 EESO poziva, naj se pri obdelavi rezultatov predvidi kvantitativno in kvalitativno vrednotenje, glede na to, ali gre za prispevek posameznika ali predstavniške organizacije civilne družbe, ali glede na reprezentativnost in vključenost slednjih. Odgovori predstavniških organizacij bi morali imeti večjo težo.

1.12 Za povečanje udeležbe v posvetovanjih je po mnenju EESO pomembno, da se za vsako posvetovanje pripravi zbirno poročilo o prispevkih, v katerem bi morali pojasniti, zakaj so se nekateri prispevki upoštevali pri nadaljnji pripravi predloga in drugi ne.

1.13 Glede na vlogo, ki jo za Odbor predvidevata Pogodbi, EESO želi nuditi podporo, da bi pripomogel k uspehu posvetovanj z deležniki. Prispeva in sodeluje lahko v vseh pomembnih fazah postopka (opredelitev deležnikov, priprava vprašalnikov, povzetek in spremljanje rezultatov). Odbor lahko prispeva k strukturnemu oblikovanju, stabilnosti in reprezentativnosti posvetovanj tako, da kot v preteklosti organizira predstavitve mnenj in konference ter vzpostavi platforme in forume za dialog.

1.14 V okviru posvetovanj z deležniki bi morala Komisija bolje izkoristiti potencial, ki ga ponuja okrepljeno sodelovanje z Odborom, kot je priporočeno v protokolu o sodelovanju, ki sta ga Odbor in Komisija podpisala 22. februarja 2012 (1). S tem bi lahko v okviru prizadevanj za optimalno uporabo virov in pristopa medinstitucionalnega sodelovanja v največji meri izkoristili posebne kompetence in znanja deležnikov ter strokovnost, izkušnje in kompetence Odbora v zvezi s posvetovanji.

1.15 Pri interaktivnih srečanjih lahko EESO sodeluje s Komisijo pri organizaciji, kot to že redno počne v okviru platform za strukturirani dialog (npr. o priseljevanju, potrošnji itd.).

1.16 Ne nazadnje EESO poziva h kampanji obveščanja o procesu posvetovanja in o posvetovanjih. Odbor želi skupaj z organizacijami, ki jih zastopa, pri tem aktivno sodelovati.

1.17 EESO, ki spodbuja strukturirani civilni dialog kot temeljni instrument participativne demokracije, poziva Komisijo, naj v večji meri uporablja platforme za strukturirani dialog. Po eni strani bo to deležnikom omogočalo, da neprekinjeno sodelujejo v vseh fazah političnega procesa, po drugi strani pa bo pozitivno vplivalo na potrebne stroške in čas.

2. Sedanje stanje posvetovanja z deležniki

2.1 Določbe

2.1.1 V skladu s členom 11(3) Pogodbe o Evropski uniji „Evropska komisija izvaja obsežna posvetovanja z udeleženimi stranmi, da se zagotovi usklajenost in preglednost delovanja Unije“.

Namen teh posvetovanj je zagotoviti aktivno udeležbo deležnikov organizirane civilne družbe in državljanov pri prizadevanjih za splošni evropski interes pri pripravi politik, da se zagotovi njihova demokratičnost in čim širša javna podpora.

2.1.2 „Posvetovanje“ je proces, v katerem Komisija zbira mnenja in stališča državljanov in deležnikov. Ta komplementarni proces poteka neodvisno od strukturiranega civilnega dialoga (člen 11(2) PDEU) ali posvetovanj, ki potekajo v točno določenih okvirih, kot je posvetovanje s socialnimi partnerji v okviru socialnega dialoga (organizacije delodajalcev in sindikati) (člen 154 PDEU) ali posvetovanje s posvetovalnimi organi, kot je EESO (člen 304 PDEU) (2), ki jih v nobenem primeru ne sme nadomestiti.

2.1.3 Poleg v posvetovanjih v okviru člena 154 PDEU socialni partnerji, sindikati in organizacije delodajalcev polno sodelujejo v posvetovanjih, navedenih v točkah 2.1.1 in 2.1.2, zlasti o varstvu potrošnikov, zakonodaji s področja okolja, trgovinski politiki itd.

V skladu s Pogodbama ima Evropski ekonomsko-socialni odbor posvetovalno vlogo v odnosu do Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. Konkreten način sodelovanja med Odborom in Komisijo je podrobno opisan v protokolu o sodelovanju (3).

2.2 Smernice za posvetovanje z deležniki

2.2.1 Evropska komisija je leta 2002 opredelila minimalne standarde (4), ki jih je treba obvezno uporabiti pri posvetovanju z deležniki, ne glede na to, ali gre za posvetovanje v zvezi z zakonodajnim ali nezakonodajnim predlogom. V okviru programa REFIT je Komisija napovedala tudi posvetovanja o ocenah, pregledih ustreznosti ter pripravi delegiranih aktov in izvedbenih ukrepov (5).

2.2.2 Komisija v smernicah iz leta 2002, namenjenih generalnim direktoratom v zvezi z izvajanjem posvetovanj, med drugim predvideva objavo pojasnil o temi posvetovanja, njegovi vsebini in namenu. Poleg tega je po posvetovanju predvidena objava o številu prejetih prispevkov in vrsti sodelujočih ter povzetka ugotovitev.

2.2.3 V zvezi z večjezičnostjo trenutno ni veljavnega formalnega pravila.

2.2.4 Smernice z minimalnimi standardi za posvetovanje z deležniki iz leta 2002 določajo deset korakov postopka posvetovanja, razdeljenih v 3 faze: opredelitev strategije (6), izvedba posvetovanja (7) in analiza rezultatov (8).

2.2.5 Evropska komisija je za posvetovanja o pripravi politik predvidela 12 različnih metod glede na opredeljene cilje in ciljne skupine. Te so: odprto javno posvetovanje na spletu; študije; Eurobarometer; konference, javne predstavitve mnenj, srečanja z zadevnimi akterji, sestanki, delavnice, seminarji z neposredno udeleženimi akterji; ciljne skupine; osebni pogovor; skupine strokovnjakov Evropske komisije; okrogle mize MSP; posvetovanje z lokalno in regionalno ravnjo; vprašalniki; spletni forumi.

2.3 Uporaba smernic v praksi

2.3.1 Kljub smernicam in velikemu številu metod in instrumentov, ki so na voljo, so mnogi deležniki nezadovoljni z učinkovitostjo sedanjega sistema posvetovanja. Posebne ovire so težave z obveščenostjo o posvetovanju (lahko dostopne informacije na spletnih straneh EU in promocija posvetovanja), jezik in terminologija, informacije o rezultatih in ne nazadnje spremljanje rezultatov.

2.3.2 Poleg tega se kakovost in pristop posvetovanj močno razlikujeta glede na pristojni generalni direktorat, opaziti pa je mogoče tudi, da ni usklajevanja in enotnega metodološkega pristopa.

2.3.3 EESO je uporabo teh smernic preveril na vzorcu prvih 25 posvetovanj, ki so potekala leta 2014. Na podlagi tega vzorca je ugotovil naslednje: — udeležba spletnih posvetovanj je zelo različna (9), — v primeru majhnega števila sodelujočih je reprezentativnost dejansko slaba, tako geografska kot tudi glede na vrsto udeležencev. Pri večjem številu odgovorov se zdi, da je geografska zastopanost boljša, vendar je kakovost odgovorov različna. Kljub temu se kaže jasna tendenca prevlade sodelujočih iz „velikih“ držav članic. Poleg tega so bili odgovori organizacij, ki imajo sedež v Bruslju, uvrščeni med prispevke iz Belgije, kljub temu, da gre v mnogih primerih za evropska združenja ali organizacije, ki nikakor niso povezani z Belgijo kot državo članico, — glede preglednosti in povratnih informacij o rezultatih je iz vzorca 25 posvetovanj razvidno, da je bil le v šestih primerih objavljen povzetek rezultatov, kar je manj kot četrtina. V manj kot polovici posvetovanj so bili odzivi tudi objavljeni. V nobenem primeru ni dodatnih informacij o spremljanju dosjeja. Iz tega je mogoče ugotoviti splošno pomanjkanje reprezentativnosti, kakovosti in informacij o rezultatih in spremljanju.

3. Sedanja Komisija – nove metode dela in obeti

3.1 Nova Evropska komisija v političnih smernicah med 10 prednostnimi nalogami navaja bolj demokratično EU. V središču te prednostne naloge je priprava obveznega registra vseh organizacij in oseb, ki lobirajo pri Komisiji in Evropskemu parlamentu.

3.2 Komisija je 19. maja 2015 objavila sveženj ukrepov za boljšo pripravo zakonodaje (10), o katerem bo Odbor na zaprosilo Komisije pripravil mnenje. Predvideni ukrepi temeljijo na štirih glavnih točkah: več preglednosti in posvetovanj, stalno pregledovanje obstoječe zakonodaje, boljša ocena učinkov in nadzor kakovosti ter nov medinstitucionalni sporazum.

3.3 V tem okviru so predstavljene tudi spremenjene smernice za posvetovanje z deležniki. Kot del njihove priprave je bilo organizirano posvetovanje (11) o „smernicah za posvetovanje z deležniki“. Rezultati (12) tega posvetovanja so upoštevani v tem mnenju.

4. Posvetovanja z večjim učinkom: priporočila

EESO meni, da so posvetovanja eden od načinov za zmanjšanje prepada med EU in evropskimi državljani, pod pogojem, da so postopki strukturirani, neprekinjeni in zagotavljajo dobro reprezentativnost deležnikov. Le tako bodo posvetovanja prispevala k učinkovitemu vključevanju državljanov in civilne družbe v evropski projekt.

EESO je o tem že podal konkretne predloge, med drugim v mnenjih o posvetovanju v okviru programa boljše pravne ureditve v zvezi s členom 11 PDEU in programa REFIT (13).

4.1 Osnovni elementi procesa posvetovanja

4.1.1 EESO poziva Evropsko komisijo, naj generalne direktorate zaveže k obvezni uporabi obstoječih internih smernic in njihovo neupoštevanje sankcionira (na primer v primeru pomanjkljive preglednosti odgovorov ali kadar ni poročila o oceni), tako kot odbor za oceno učinka sankcionira pomanjkljivo kakovost ocene učinka.

4.1.2 Zato EESO poziva k oblikovanju enote za usklajevanje v generalnem sekretariatu Komisije pod neposrednim vodstvom pristojnega podpredsednika Komisije. Ta enota bi hkrati nudila podporo vsem generalnim direktoratom v zvezi s splošnim pristopom in strategijo posvetovanj, oblikovanjem in uresničevanjem zahtev kakovosti in postopkov, usmerjanjem glede kakovosti, obveščanjem in spremljanjem.

4.1.3 Enoto za usklajevanje bi podpirala skupina strokovnjakov, ki bi jo dopolnjevali predstavniki ciljnih skupin določenega posvetovanja. EESO poziva Komisijo, naj izkoristi tudi strokovno znanje Odbora, zlasti v zvezi z izborom ciljnih skupin, potrjevanja vprašalnikov, pripravo povzetka in spremljanjem rezultatov.

4.1.4 Bolj sistematični pristop k posvetovanjem z jasnejšim časovnim načrtovanjem in predhodno napovedjo mora deležnikom olajšati pripravo na sodelovanje v posvetovanju. V zvezi s tem je nujno potreben zanesljiv okvirni časovni načrt, ki se redno posodablja. Splošneje EESO Komisiji predlaga, naj posvetovanja bolje strukturira, zlasti na institucionalni in reprezentativni podlagi, ter izkoristi vire posvetovalnih organov ali enakovrednih institucij tako na nacionalni kot regionalni in lokalni ravni.

4.1.5 EESO poziva Komisijo, naj vsako leto objavi oceno svojega pristopa k posvetovanjem in rezultate te ocene.

EESO priporoča, naj Komisija kot vir navdiha pripravi seznam dobrih praks v državah članicah. V zvezi s tem bi bile lahko zelo uporabne študije OECD (14). Odbor poleg tega priporoča, da se spodbujajo vse ostale oblike vključevanja in udeležbe civilne družbe. „Kodeks dobrih praks sodelovanja civilne družbe v procesih odločanja“ Sveta Evrope je lahko dober zgled (15).

4.2 Opredelitev deležnikov

4.2.1 Dobra opredelitev ciljne skupine posvetovanja je nujna za pridobitev potrebnih informacij. Potrebni so strokovni instrumenti s preverjeno zanesljivostjo. Prav tako je treba nujno zagotoviti učinkovito sodelovanje z obstoječimi strukturami, Odborom in legitimnimi predstavniškimi organizacijami civilne družbe. Odbor lahko v okviru svojih pristojnosti ter v dobrem sodelovanju z zadevnimi organizacijami in Komisijo prispeva k opredelitvi predstavniških organizacij za določene ciljne skupine.

4.2.2 Dejavnosti EESO (16) v zvezi z opredelitvijo meril reprezentativnosti organizacij civilne družbe bi lahko služile za osnovo pri opredeljevanju omenjenih predstavniških organizacij. EESO s tem želi nadalje okrepiti učinek tovrstnih organizacij in sodelovanje z njimi v posvetovanjih.

4.2.3 Dobra geografska porazdelitev in porazdelitev ciljnih skupin bi morali biti sistematično v središču pozornosti. Pri opredelitvi deležnikov je treba posebno pozornost nameniti nezadostno zastopanim skupinam in tistim z manj viri.

4.2.4 EESO poudarja, da je treba pri analizi prispevkov, prejetih v posvetovanjih, uvesti utemeljen mehanizem vrednotenja, da se prednost nameni predstavniškim in neposredno vpletenim organizacijam.

4.2.5 Za povečanje udeležbe deležnikov v posvetovanjih je zelo pomembna vsebina povratnih informacij po poteku posvetovanja. Deležniki bi morali videti rezultate svojih prispevkov in tako imeti občutek, da so dejansko imeli vpliv na politične predloge, ali prejeti pojasnilo, zakaj se določeni elementi niso upoštevali.

4.3 Metodologija in instrumenti

4.3.1 EESO lahko pri pisnem (spletnem) razširjanju posvetovanja med deležniki (kot to počne Odbor regij med lokalnimi upravami) deluje kot „mreža mrež“. Pri interaktivnih srečanjih lahko EESO glede na svoje stike in strokovno znanje na tem področju sodeluje kot organizator.

4.3.2 Vprašalnik za (spletno) posvetovanje je treba poslati ustreznim organizacijam civilne družbe ali zadevnim ciljnim skupinam, da podajo pripombe, napisani pa morajo biti v jeziku ciljnih skupin. Poleg tega je treba vprašalnik predhodno testirati na vzorcu deležnikov. V ta namen bi lahko kot instrumente za ciljno usmerjenost v te organizacije uporabili predhodno opredelitev deležnikov in register za preglednost (glej točko 4.2). EESO bi lahko imel pri tem podporno vlogo.

4.4 Določitev datumov in trajanja

4.4.1 V smernicah je zapisano, da je za spletno posvetovanje treba predvideti rok vsaj 12 tednov, za interaktivno srečanje pa 20 delovnih dni. EESO priporoča, da se posvetovanja ne organizirajo v poletnih mesecih. Poleg tega je treba čim bolj spoštovati okvirni časovni načrt (glej točko 4.1.4).

Da bi se lahko deležniki čim bolje pripravili na sodelovanje v posvetovanjih, EESO meni, da jim je treba zagotoviti zadostne informacije o celotnem procesu priprave in načrtovanju (različnih) posvetovanj. Treba je uporabiti vsa učinkovita sredstva za spodbujanje deležnikov k sodelovanju.

4.5 Objava posvetovanja: dostopnost in vidnost

4.5.1 EESO poziva Komisijo, pa tudi njene delegacije v državah članicah, naj vzpostavijo učinkovito in neprekinjeno kampanjo obveščanja o začetku posvetovanj in za spodbujanje deležnikov k sodelovanju. Odbor lahko v tem okviru vsekakor tudi ima vlogo in svoje člane pozove k razširjanju informacij v svojih mrežah.

4.5.2 Vsako posvetovanje se jasno, ustrezno in pravočasno napove v medijih Komisije in držav članic ter zadevnim organizacijam civilne družbe. V ta globalni pristop bi morali biti zajeti tudi predstavniki Komisije v državah članicah.

4.6 Analiza rezultatov

4.6.1 EESO poudarja, da je pomembno, da Komisija upošteva stališča, podana med posvetovanji, in pojasni, kako so bila upoštevana.

4.6.2 V skladu z utemeljenim vrednotenjem pri obdelavi rezultatov (glej točko 4.2.3) morajo biti akterji organizirane družbe sorazmerno najbolj zastopani.

4.7 Priprava poročila in povratnih informacij

4.7.1 EESO podpira objavo zbirnega poročila, skupaj s pregledom vseh prejetih prispevkov. To bo spodbujalo preglednost.

4.7.2 EESO poziva tudi, da se zagotovijo informacije – zlasti udeležencem posvetovanja – o nadaljnjih postopkih, predvsem o spremembah predloga in naslednjih korakih pri odločanju.

5. Vloga Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

5.1 V okviru procesa posvetovanja

5.1.1 V okviru prizadevanj za optimalno uporabo virov in v okviru pristopa medinstitucionalnega sodelovanja bi lahko Odbor v procesu odločanja prispeval svoje poznavanje deležnikov, ki so aktivni na različnih političnih področjih EU, in svoje strokovno znanje, izkušnje in kompetence v zvezi s posvetovanji.

5.1.2 EESO želi v skladu s svojimi prednostnimi delovnimi nalogami in v sodelovanju s Komisijo spremljati in ocenjevati določena posvetovanja, pripraviti mnenje na to temo in po potrebi pripraviti javno predstavitev mnenj.

5.1.3 Odbor želi v dobrem sodelovanju z zadevnimi organizacijami Komisiji pomagati, tudi s svojim strokovnim znanjem v bistvenih fazah posvetovanja, zlasti pri opredelitvi ciljnih skupin, vprašalniku, pripravi povzetka in spremljanju.

5.1.4 EESO lahko poleg tega deluje kot „mreža mrež“ in podpora pri pisnem (spletnem) razširjanju posvetovanja med deležniki (kot to počne Odbor regij med lokalnimi upravami).

5.1.5 Pri interaktivnih srečanjih lahko EESO sodeluje s Komisijo pri organizaciji, kot to že redno počne v okviru platform za strukturirani dialog (npr. o priseljevanju, potrošnji itd.).

5.1.6 V okviru učinkovite in neprekinjene kampanje obveščanja se lahko Odbor opre na svoje člane pri razširjanju informacij v njihovih mrežah.

5.2 V okviru protokola o sodelovanju med Evropsko komisijo in EESO

5.2.1 EESO lahko v različnih fazah priprave, izvedbe in spremljanja posvetovanja služi kot kanal sporočanja med Komisijo in organizirano civilno družbo.

5.2.2 Za določene dejavnosti, kot so interaktivna srečanja, se lahko organizirajo skupne dejavnosti Komisije in Odbora.

V Bruslju, 2. julija 2015 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Henri MALOSSE

(1) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.fr.eu-cooperation.22470

(2) Pogodba o delovanju Evropske unije, člen 304.

Evropski parlament, Svet ali Komisija se posvetujejo z Odborom v primerih, predvidenih s Pogodbama. Te institucije pa se lahko posvetujejo z Odborom v vseh primerih, za katere menijo, da je to primerno. Odbor lahko pripravi mnenje na lastno pobudo v tistih primerih, za katere meni, da je to primerno.

Kadar Evropski parlament, Svet ali Komisija meni, da je to potrebno, postavi Odboru rok za predložitev mnenja, ki ne sme biti krajši od enega meseca od datuma, ko predsednik Odbora prejme ustrezno uradno obvestilo. Če ob izteku tega roka mnenje ni dano, to ne prepreči nadaljnjega ukrepanja.

Mnenje Odbora se skupaj s poročilom o posvetovanjih pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji.

(3) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.fr.eu-cooperation.22470

(4) COM(2002) 704, kot je bil dopolnjen in spremenjen s COM(2012) 746 in SWD(2012) 422.

(5) COM(2014) 368.

(6) 1. oblikovanje ciljev posvetovanja; 2. opredelitev deležnikov; 3. opredelitev metodologije in instrumentov; 4. določitev datuma in trajanja.

(7) 1. priprava spletne strani; 2. objava posvetovanja; 3. potrditev prejetih prispevkov.

(8) 1. analiza rezultatov; 2. priprava poročila in povratnih informacij; 3. ocena posvetovanja.

(9) Število udeležencev je navedeno le za 13 od 25 posvetovanj in se giblje od 14 do 1 114. Polovica je štela manj kot 100 prispevkov.

(10) http://ec.europa.eu/smart-regulation/index_en.htm

(11) Posvetovanje o smernicah za posvetovanje z deležniki od 30. junija do 30. septembra 2014: http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/consultation_2014/stakeholder-consultation/index_en.htm

(12) http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/docs/contributions/summary_responses_stakeholder_consultation_guidelines_public_consultation_en.pdf

(13) Mnenje EESO: Boljša pravna ureditev, UL C 48, 15.2.2011, str. 107.

Mnenje EESO: Načela, postopki in ukrepi za izvajanje člena 11(1) in (2) Lizbonske pogodbe, UL C 11, 15.1.2013, str. 8.

Mnenje EESO: Program ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT): Stanje in obeti UL C 230, 14.7.2015, str. 66.

(14) http://www.oecd.org/gov/regulatory-policy/governance-regulators.htm

(15) http://www.coe.int/t/ngo/code_good_prac_en.asp

(16) Mnenje EESO: UL C 88, 11.4.2006, str. 41.