[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 11.12.2008

COM(2008) 852 konč.

2008/0247 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet

{Sec(2008) 3028}{SEC(2008) 3029}

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. IZZIVI PRI RAZVOJU žELEZNIšKEGA TOVORNEGA PROMETA

1.1. Vzpostavitev trajnostnega prometnega sistema: pomemben cilj Skupnosti

Nujnost, da Skupnost spoštuje svoje zaveze za zmanjšanje toplogrednih plinov in izboljšanje okoljske učinkovitosti svojega gospodarstva ter upošteva omejitve, ki vedno očitneje bremenijo energetske vire, so zelo pomembni dejavniki prometne politike Skupnosti.

Skupnost tako želi zgraditi prometni sistem, ki bo na voljo državljanom in podjetjem ter bo kolikor mogoče čist in učinkovit. Komisija je zato v vmesni reviziji Bele knjige o prometu[1] predlagala osredotočenje na razvoj „somodalnosti“, torej optimalno uporabo vseh vrst prevoza, kombiniranega in nekombiniranega.

Ta razvoj temelji predvsem na uresničitvi pravega evropskega notranjega trga prevoza. Zračni in cestni prevoz sta glede tega že precej napredovala. Nasprotno pa je treba pri železniškem prometu za to še veliko narediti.

1.2. Izzivi na področju železniškega prometa

Storitve železniškega tovornega prometa so od 1. januarja 2007 odprte konkurenci. Uveljavljeni prevozniki so se prestrukturirali ali pa so še v procesu prestrukturiranja. Prav tako se pojavljajo novi akterji. Kakovost storitev, ki jih upravljavci infrastrukture ponujajo prevoznikom, v številnih državah članicah ostaja slaba in jo je treba izboljšati. Vendar bi se lahko povpraševanje po železniškem prometu v številnih regijah EU v prihodnjih letih bistveno povečalo.

Trg železniškega tovornega prometa, katerega polovico sestavljajo mednarodne storitve, se namreč ne bo mogel pravilno razvijati, če železniška infrastruktura prevoznikom tovora ne bo ponujala boljših storitev. Zato je treba premostiti številne težave, kot so: namenjanje veliko večje pozornosti potniškemu prometu v primerjavi s tovornim prometom tako glede izbire naložb kot upravljanja zmogljivosti in prometa, ki v večini držav članic močno zapostavlja prevoz blaga z železnico; preveč razpršeno delovanje nacionalnih upravljavcev infrastrukture, premalo učinkovite in preveč omejene povezave med železniško infrastrukturo in drugimi vrstami prometa.

Upravljavci infrastrukture morajo torej bolj sodelovati. Mešani promet potniških in tovornih vlakov je treba vsaj na prometnih oseh, ki so pomembne za tovorni promet, upravljati drugače. Ne nazadnje je to, da prevozniki tovora dobijo na razpolago zadostno število intermodalnih objektov, ki lahko ponujajo kakovostne storitve, zelo pomemben dejavnik pri razvoju kombiniranega prometa kot strateškega segmenta trga sodobnega železniškega tovornega prometa.

Brez tega se železniški tovorni promet ne bo mogel ustrezno razvijati in imeti svojega mesta pri graditvi somodalnosti v Evropi.

2. IZBOLJšATI KAKOVOST STORITVE, KI JO INFRASTRUKTURA ZAGOTAVLJA PREVOZNIKOM TOVORA NA POSEBNEM OMREžJU

2.1. Že začeti ukrepi

V zadnjih letih so bile začete številne pobude na nacionalni ravni in ravni Skupnosti, da bi storitev, ki jo izvajajo upravljavci infrastrukture, postala učinkovitejša. Uveljavljajo se racionalizacija naložb, uporaba novih tehnologij in sprejemanje vedno bolj izbranih pravil upravljanja infrastrukture.

Še posebno na evropski ravni so zaporedni železniški paketi države članice usmerili na pot posodabljanja železnic in povezovanja nacionalnih sistemov. Direktive, ki sestavljajo prvi, drugi in tretji železniški paket, vključujejo določbe o dostopu do infrastrukture in uporabninah za njeno uporabo, upravljanju njenih zmogljivosti in prometa, varnosti na železnici in razvoju interoperabilnosti in predstavljajo evropski regulativni in politični okvir, ki spodbuja posodabljanje železnice.

Poleg tega k razvoju interoperabilnosti in boljšemu celostnemu upravljanju železniške infrastrukture v Evropi prispevajo program vseevropskega prometnega omrežja (TEN-T), razvoj in uvedba evropskega sistema železniške signalizacije (ERTMS) ter tehnična specifikacija o telematskih aplikacijah za tovorni promet (TAF TSI). Ob uvedbi sistema ERTMS so bili na primer opredeljeni mednarodni koridorji za tovorni promet. Vzpostavitev daje podlago za dejavno sodelovanje med upravljavci infrastrukture. Ti so prav tako sprejeli pobudo, da se združijo v organ z imenom RailNetEurope, ki prevoznikom v mednarodnem tovornem prometu ponuja določeno število storitev in spodbuja sodelovanje med upravljavci infrastrukture v smislu upravljanja zmogljivosti.

2.2. Težave ostajajo

Vse te pobude prispevajo k izboljšanju upravljanja infrastrukture. Treba jih je okrepiti in pospešiti, da bi dosegli napredek, potreben za povezovanje železnice in razvoj tovornega prometa. To predvsem pomeni izboljšanje ali okrepitev:

- sodelovanja med upravljavci infrastrukture, da se odpravijo učinki meja pri tovornem prometu in da se na mednarodni ravni optimizirajo njihove naložbe in uporaba njihovih zmogljivosti, in sicer najprej na najpomembnejših prometnih oseh;

- razvoja in upravljanja intermodalnih terminalov v železniškem tovornem prometu;

- kakovosti in zanesljivosti infrastrukturnih zmogljivosti, namenjenih tovornemu prometu.

Pri že zgrajenih koridorjih sistema ERTMS se sodelovanje držav članic in upravljavcev infrastrukture nanaša zlasti na naložbe in se po koridorjih pomembno razlikuje glede na intenzivnost. Sicer vzpostavitev večjega ravnovesja v smislu uporabe železniškega omrežja med različnimi vrstami prometa na tej stopnji ni bila predmet pomembnih ukrepov, čeprav je to bistveni dejavnik za izboljšanje kakovosti storitev železniškega tovornega prometa v Evropi (glej sporočilo COM(2008) 536 konč. o kakovosti storitev železniškega tovornega prometa).

3. POTREBNE SO NOVE POBUDE

3.1. Vsi akterji želijo ukrepanje Skupnosti glede teh vprašanj

Komisija se je v svojem sporočilu z dne 18. oktobra 2007 z naslovom „K železniškemu omrežju, namenjenemu predvsem tovornemu prometu“ zavezala, da bo leta 2008 predstavila predloge za usklajeno vzpostavitev mednarodnih železniških koridorjev, namenjenih predvsem tovornemu prometu. Ta možnost je imela prednost pred vzpostavitvijo železniških koridorjev, namenjenih tovornemu prometu, za katero se je presodilo, da je preobsežna, predraga in bi za njeno vzpostavitev potrebovali veliko časa. Zato je Komisija izvedla obsežno posvetovanje z vsemi zadevnimi akterji.

Najprej je 15 strokovnjakov sektorja skupaj s službami Komisije natančno opredelilo težave železniškega tovornega prometa v zvezi z infrastrukturo in ocenilo priložnosti za napredek. Sklepi te skupine, vključeni v poročilo, v katerem so navedena priporočila po področju dejavnosti, sestavljajo glavno delovno podlago tega predloga.

Nato se je začelo javno posvetovanje. Številnim akterjem, državam članicam, železniškim prevoznikom, upravljavcem infrastrukture, industriji, združenjem in špediterjem je dalo priložnost, da izrazijo svoje mnenje o tem projektu in se izrečejo o predlogih Komisije.

Glavna ugotovitev teh dveh dejavnosti je, da bi kratkoročna vzpostavitev mednarodnih železniških koridorjev za konkurenčen tovorni promet bistveno prispevala k izboljšanju konkurenčnosti železnice.

Svet ministrov je na zasedanju 7. in 8. aprila 2008 Komisijo med drugim pozval, naj „pripravi ukrepe, ki bi omogočali učinkovito uporabo mednarodnih storitev železniškega tovornega prometa, okrepi sodelovanje upravljavcev infrastrukture pri uporabi in naložbah ter preveri nadnacionalne koridorje, vključno s somodalnimi odseki, po katerih mora biti zagotovljen učinkovit mednarodni železniški tovorni promet, tako kar zadeva zmogljivosti in načrtovanje naložb kot na ravni razpoložljivosti zadostnega števila zanesljivih vlakovnih poti“. Evropski parlament, ki je sprejel poročilo predvsem o tej temi, Ekonomsko-socialni svet in Odbor regij so prav tako izrazili željo, da bi projekt kar najhitreje napredoval.

3.2. Uredba o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet in spremljevalne pobude

Ob upoštevanju vseh teh dejavnikov je Komisija proučila tri možnosti (ne začeti novega ukrepa; okrepiti že vzpostavljene ukrepe in po potrebi sprejeti nove politične pobude; predlagati nove regulativne ukrepe), ki bi lahko vodile k vzpostavitvi evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet, sestavljenega iz mednarodnih koridorjev. Izvedla je oceno kvalitativnih in kvantitativnih učinkov teh možnosti.[2]

V skladu s to oceno bi tretja možnost prinesla najbolj pozitivne učinke in dala vrsto zagotovil Skupnosti in samim državam članicam za skupno prizadevanje za želeni cilj. Glavni negotovosti pri tej možnosti sta rok sprejetja in začetek veljavnosti novih regulativnih ukrepov.

Te ugotovitve, nujnost doseganja hitrega napredka pri povezovanju nacionalnih omrežij železniške infrastrukture, da bi povezovanje železnice dohitelo povezovanje drugih vrst prometa, in nujnost, da se v ta namen natančno uskladijo predpisi o upravljanju infrastrukture po vsem tovornem koridorju, so Komisijo pripeljale do tega, da Parlamentu in Svetu predlaga sprejetje uredbe o vzpostavitvi evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet.

Predlog uredbe Komisije se nanaša predvsem na postopke v zvezi z izbiro koridorjev in upravljanjem celote, ki jo sestavljajo, ter na značilnosti, ki jih morajo imeti ti koridorji. Je del prej navedenih nenehnih pobud in predpisov, kot so program TEN-T, koridorji ERTMS in veljavna zakonodaja Skupnosti o železniškem prometu.

Komisija poleg tega predlaga, da njen predlog uredbe spremljajo še druge pobude, kar bi ji omogočilo, da bi lahko hitro ukrepala ter spodbudila in vodila tekoče dejavnosti, ki zadevajo iste cilje kot ta pobuda. Za vzpostavitev koridorjev in skupno načrtovanje naložb bo spodbudila ustanavljanje združenj med državami članicami. Redno bo sklicevala vse upravljavce železniške infrastrukture v Evropski uniji ter tako spodbujala izmenjavo dobrih praks in predstavljala teme, ki so v skupnem interesu.

Poleg tega sedanji pregled politike TEN-T daje možnost, da se ta pobuda uskladi s politiko TEN-T, od česar se lahko pričakujejo pomembni sinergijski učinki tako glede ukrepov, ki jih je treba uvesti, da bi se usmerili k večji učinkovitosti pri graditvi in uporabi infrastrukture evropskega interesa, kot tudi glede naložb.

4. SPLOšNA NAčELA PREDLOGA UREDBE

Ta predlog spoštuje načelo subsidiarnosti. Vsebuje določbe, ki zadevajo nadnacionalno upravljanje železniške infrastrukture in jih države članice ne bi mogle izvajati posamezno. Spoštuje tudi načelo sorazmernosti. Določa namreč skupne cilje in postopke za države članice in upravljavce železniške infrastrukture. Poleg tega predlog dopolnjuje veljavno železniško zakonodajo in se opira nanjo. Lajša njeno razlago in s tem prispeva k poenostavitvi zakonodaje, sprejete na ravni Skupnosti.

Ta predlog je sestavljen iz petih poglavij, od katerih se tri nanašajo na zasnovo in upravljanje evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet; naložbe v infrastrukturo, terminale in njihovo opremo; ter nazadnje, na uporabo tovornih koridorjev. Poglavje 1 se nanaša na splošne določbe, poglavje 5 pa na končne določbe.

Predlagani ukrep za vsak tovorni koridor temelji na redni oceni trga in rednem posvetovanju s strankami, opredelitvi izvedbenega načrta, ki vsebuje ukrepe, ki ustrezajo njihovim potrebam in zagotavljajo spoštovanje določb predloga uredbe. Upravljavci infrastrukture in terminalov so ob podpori in na pobudo držav članic, vključenih v vzpostavljanje zadevnega tovornega koridorja, odgovorni za njegovo izvedbo.

4.1. Opredelitev in upravljanje evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet

Poglavje 2 določa obveznosti držav članic pri vzpostavljanju mednarodnih železniških koridorjev za konkurenčen tovorni promet in postopek izbire teh koridorjev. Te določbe morajo po eni strani zagotavljati kakovost predlaganih koridorjev, po drugi strani pa skladnost med različnimi predlaganimi koridorji. Določajo tudi, da vse države članice, ki nimajo geografskih posebnosti, nezdružljivih s tem ciljem, sodelujejo pri vzpostavljanju evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet.

Predlagana metoda se glasi: zakonodaja državam članicam določa splošno obveznost, da vzpostavijo tovorne koridorje znotraj TEN-T; države članice skupaj opredelijo koridorje, ki jih želijo vzpostaviti; ta izbira se potrdi na ravni Skupnosti s postopkom komitologije, in sicer po pregledu ustreznosti predlaganega koridorja in skladnosti vseh predlaganih tovornih koridorjev.

V tem poglavju so navedene tudi bistvene značilnosti organa za upravljanje vsakega tovornega koridorja. Komisija se je pri opredelitvi teh bistvenih značilnosti oprla na izkušnje, pridobljene zlasti pri koridorjih ERTMS in koridorjih, ki jih je vzpostavil RailNetEurope, elemente, ki jih je navedla skupina strokovnjakov, in rezultate javnega posvetovanja. Na splošno se je izkazalo, da je ustanovitev mednarodne strukture, ki bi lahko spodbudila usklajevanje med državami članicami in upravljavci infrastrukture po vsem koridorju, nepogrešljiv element za uspeh tega projekta.

4.2. Naložbe

Poglavje 3 določa obveznosti, ki jih je treba upoštevati pri tovornem koridorju v smislu usklajevanja in načrtovanja naložb ter razvoja interoperabilnosti različnih pokritih omrežij in izboljšanja zmogljivosti vlakov. Razvoj interoperabilnosti bo omogočil velike pridobitve glede trajanja poti, zmogljivosti in produktivnosti železniškega tovornega prometa. Povečanje zmogljivosti vlakov, na primer s povečanjem največje dolžine vlakov, ki lahko vozijo po celotnem koridorju, bo prav tako omogočilo učinkovito izboljšanje produktivnosti železniškega tovornega prometa.

V tem poglavju Komisija predlaga tudi opredelitev omrežja strateških terminalov za vsak koridor. Dobra povezanost vsakega tovornega koridorja s preostalim omrežjem in drugimi vrstami prometa v morskih in rečnih pristaniščih je namreč bistveni element za uspeh te pobude. Vsak koridor mora zato imeti učinkovito strategijo razvoja terminalov, posebno intermodalnih, in prilagoditve njihovih zmogljivosti potrebam tovornega prometa na koridorju.

4.3. Uporaba tovornega koridorja

Poglavje 4 obravnava sedem bistvenih točk: razvoj interoperabilnih postopkov; izboljšanje usklajevanja pri uporabi prometa po eni strani med upravljavci infrastrukture, po drugi strani pa med upravljavci infrastrukture in terminalov; izboljšanje dostopa do infrastrukture in terminalov; ugodna obravnava tovornih vlakov pri dodeljevanju vlakovnih poti in upravljanju prometa; spremljanje kakovosti storitev na tovornem koridorju; sodelovanje med nadzornimi organi.

Izboljšanje usklajevanja pri uporabi tovornega koridorja bi moralo omogočiti večjo uspešnost mednarodnega tovornega prometa v tem koridorju z omejenimi stroški. Predvideva na primer, da se prosilcem za dodelitev vlakovne poti zagotovi storitev po sistemu „vse na enem mestu“ za vsako zahtevo za pot, ki se nanaša na več omrežij. Ocena učinka je med drugim pokazala, da bi dobro usklajevanje uporabe terminalov in glavne infrastrukture omogočilo veliko izboljšanje uspešnosti železniškega tovornega prometa. Spodbujalo bi predvsem skrajšanje čakanja vlakov za dostop do terminalov ali od terminalov do glavne infrastrukture.

Kakovost informacij o pogojih in načinih dostopa do vseh storitev, ki so potrebne za tekoč promet tovornih vlakov, bo med drugim omogočila nediskriminacijski dostop do vseh storitev, ki jih zagotavlja infrastruktura tovornega koridorja.

Cilj glede ravnovesja med tovornimi in potniškimi vlaki je, da se tovornim vlakom zagotovijo kakovostne in zanesljive vlakovne poti ter da so mednarodne vlakovne poti sestavljene iz medsebojno usklajenih nacionalnih vlakovnih poti. V tem poglavju je določeno tudi ugodnejše obravnavanje tovornih vlakov v železniškem prometu. Izziv je železniškemu tovornemu prometu zagotoviti zanesljivost in kakovost storitve, ki mu jo ponujajo upravljavci infrastrukture. Ta zagotovila, ki jih železniški tovorni promet na splošno nima na voljo, bi morala imeti zmeren učinek na uspešnost potniškega prometa. Poleg tega ne smejo pomeniti prevelikih omejitev, ki bi lahko škodile izboljšanemu upravljanju infrastrukture.

Vsi navedeni ukrepi morajo pozitivno vplivati na uspešnost železniškega tovornega prometa, učinke pa je treba meriti in redno ocenjevati. Zato poglavje 4 za vsak koridor določa obveznost, da se opredelijo kazalniki uspešnosti, ki se redno posodabljajo.

2008/0247 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet (Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 71(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[3],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[4],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[5],

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe[6],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Na podlagi lizbonske strategije za rast in zaposlovanje ter strategije Skupnosti za trajnostni razvoj je vzpostavitev notranjega železniškega trga, še posebno za prevoz blaga, bistveni element napredka pri uresničevanju trajnostne mobilnosti.

(2) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala[7] je pomenila pomemben korak k uresničevanju notranjega železniškega trga.

(3) Da bi bile lahko mednarodne in nacionalne železniške storitve v tovornem prometu, ki so od 1. januarja 2007 odprte za konkurenco, konkurenčne drugim vrstam prometa, morajo imeti na voljo železniško infrastrukturo, ki je kakovostna, torej taka, ki omogoča opravljanje storitev prevoza blaga pod dobrimi pogoji, kar zadeva komercialno hitrost in vozni red, ter zanesljiva, torej da storitve, ki jih dejansko opravlja, ustrezajo pogodbenim obveznostim, sprejetim z železniškimi prevozniki.

(4) Svet ministrov, ki je zasedal 7. in 8. aprila 2008, je sklenil, da je treba spodbujati učinkovito uporabo infrastrukture in po potrebi izboljšati zmogljivosti železniške infrastrukture z ukrepi, sprejetimi na evropski in nacionalni ravni, še posebno z zakonodajnimi akti.

(5) V tem smislu bi vzpostavitev železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet, po katerem bi lahko tovorni vlaki vozili pod dobrimi pogoji in bi z lahkoto prehajali z enega nacionalnega omrežja na drugo, omogočila izboljšanje pogojev za uporabo infrastrukture.

(6) Že začete pobude na področju železniške infrastrukture kažejo, da je vzpostavljanje mednarodnih koridorjev, ki ustrezajo posebnim potrebam enega ali več jasno opredeljenih segmentov trga tovornega prometa, najprimernejši način za vzpostavitev evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet.

(7) Vzpostavljanje železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet bi moralo potekati skladno z vseevropskim prometnim omrežjem (TEN-T). V ta namen je nujen usklajen razvoj obeh omrežij, še posebno pa povezanost mednarodnih koridorjev za železniški tovorni promet z obstoječim omrežjem TEN-T. Poleg tega je treba na ravni Skupnosti določiti enotne predpise o tovornih koridorjih. Vzpostavitev koridorjev bi lahko po potrebi finančno podprli na podlagi programa TEN-T[8].

(8) Pri tovornem koridorju je treba zagotoviti dobro usklajevanje med državami članicami in zadevnimi upravljavci infrastrukture, dati zadostno prednost železniškemu tovornemu prometu, vzpostaviti učinkovite in zadostne povezave z drugimi vrstami prometa in vzpostaviti ugodne razmere za razvoj konkurence med ponudniki storitev v železniškem tovornem prometu.

(9) Vzpostavitev tovornega koridorja bi bilo treba proučiti in odobriti na ravni Skupnosti na podlagi preglednih in jasno opredeljenih meril in postopka, ki državam članicam in upravljavcem infrastrukture dopuščajo zadostno možnost za sprejemanje odločitev in upravljanje, da lahko sprejmejo ukrepe, ki so prilagojeni njihovim posebnim potrebam.

(10) Za spodbujanje usklajevanja med državami članicami in upravljavci infrastrukture mora vsak tovorni koridor podpirati organ za upravljanje, sestavljen iz različnih upravljavcev infrastrukture, ki jih zadeva ta tovorni koridor.

(11) Za izpolnjevanje potreb trga morajo biti načini vzpostavljanja tovornega koridorja predstavljeni v izvedbenem načrtu, ki bi moral vključevati opredelitev in časovni načrt izvedbe ukrepov, koristnih za izboljšanje uspešnosti železniškega tovornega prometa. Poleg tega se je treba z uporabniki redno posvetovati v skladu z jasno opredeljenimi postopki, da se zagotovi, da načrtovane ali opravljene dejavnosti za vzpostavitev tovornega koridorja izpolnjujejo potrebe ali pričakovanja vseh uporabnikov tovornega koridorja.

(12) Za zagotovitev skladnosti in kontinuitete infrastrukturnih zmogljivosti, ki so na voljo na tovornem koridorju, je treba med zadevnimi državami članicami in upravljavci infrastrukture usklajevati naložbe v tovorni koridor in jih načrtovati v skladu z logiko, ki ustreza potrebam tovornega koridorja. Program njihovega uresničevanja je treba objaviti, da se zagotovi obveščanje prevoznikov, ki bi lahko uporabljali koridor. Vključiti bi morali intervencijske projekte za razvoj interoperabilnih sistemov in povečanje zmogljivosti vlakov.

(13) Iz istih razlogov bi bilo treba tudi težka vzdrževalna dela, ki imajo zelo pogosto velik učinek na zmogljivosti železniške infrastrukture, usklajevati na ravni tovornega koridorja in bi morala biti ažurno objavljena.

(14) Za spodbujanje razvoja železniškega tovornega prometa v Skupnosti je potrebna tudi vzpostavitev infrastrukture in sistemov, namenjenih razvoju storitev intermodalnega tovornega prometa.

(15) Zadevne države članice in nacionalni varnostni organi, ki imajo pristojnost na tovornem koridorju, lahko sklenejo sporazume o vzajemnem priznavanju vozil in strojevodij. Varnostni organi držav članic, ki jih zadeva tovorni koridor, bi morali med seboj sodelovati, da zagotovijo izvajanje teh sporazumov.

(16) Da bi se za mednarodne železniške tovorne storitve olajšale prošnje za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti, je primerno za vsak tovorni koridor vzpostaviti sistem „vse na enem mestu“. Zato se je treba opreti na sedanje pobude, posebno tiste, ki jih izvaja RailNetEurope, to je organ, ki je orodje za usklajevanje upravljavcev infrastrukture in ponuja nekatere storitve prevoznikom v mednarodnem tovornem prometu.

(17) Glede na različne časovne razporede načrtovanja voznega reda različnih vrst prometa je zaželeno, da prošnje za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti za tovorni promet ne bi bile neupravičeno omejene zaradi prošenj, ki se nanašajo na potniški promet, posebno glede na njihove posamezne družbenogospodarske vrednosti. Uporabnine za infrastrukturo se morajo razlikovati glede na kakovost in zanesljivost dodeljene vlakovne poti.

(18) Vlaki, ki opravljajo prevoz blaga, za katero sta zelo pomembna trajanje prevoza in točnost, morajo biti v primeru motenj prometa upravičeni do zadostne prednosti.

(19) Za zagotavljanje razvoja konkurence med ponudniki storitev v železniškem tovornem prometu na tovornem koridorju se zdi zaželeno, da se tudi prevoznikom, ki niso železniška podjetja in njihova združenja, dovoli, da zaprosijo za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti.

(20) Da bi optimizirali upravljanje tovornega koridorja ter zagotovili boljši pretok in uspešnost mednarodnih železniških tovornih storitev, si je treba prizadevati za dobro usklajenost med organi za nadzor železniškega prometa, ki so razporejeni na različnih omrežjih tovornega koridorja. Za zagotavljanje boljše uporabe železniške infrastrukture je treba uskladiti upravljanje infrastrukture in strateških terminalov po celotnem tovornem koridorju.

(21) Za lažji dostop do informacij v zvezi z uporabo vse glavne infrastrukture tovornega koridorja in za zagotavljanje nediskriminacijskega dostopa do nje je zaželeno, da se vsem ponudnikom mednarodnih storitev v železniškem tovornem prometu da na voljo referenčni dokument z vsemi temi informacijami.

(22) Za objektivno ocenjevanje prednosti ukrepov za vzpostavitev tovornega koridorja in zagotavljanje učinkovitega spremljanja teh ukrepov je treba uvesti in redno objavljati kazalnike uspešnosti storitev po celotnem tovornem koridorju.

(23) Za boljše širjenje dobrih praks in zagotavljanje učinkovitega spremljanja upravljanja evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet je ob podpori Komisije zaželeno okrepiti sodelovanje med vsemi upravljavci infrastrukture v Skupnosti.

(24) Ker cilja te uredbe, torej vzpostavitve evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet, sestavljenega iz tovornih koridorjev, države članice ne morejo zadovoljivo uresničiti in ga je torej mogoče bolje uresničiti na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom proporcionalnosti, kot je določeno v navedenem členu, ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje tega cilja.

(25) Pri usklajevanju naložb ter upravljanju zmogljivosti in prometa je treba vpeljati uravnotežene predpise, temelječe na sodelovanju med upravljavci infrastrukture, ki morajo ponujati kakovostne storitve prevoznikom v tovornem prometu na mednarodnem železniškem koridorju.

(26) V skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil je treba sprejeti potrebne ukrepe za izvajanje te uredbe.

(27) Komisiji bi bilo zlasti treba podeliti pooblastila za sprejemanje potrebnih pogojev in meril za izvajanje te uredbe. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe in njenemu dopolnjevanju z dodajanjem novih nebistvenih določb, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I SPLOŠNO

Člen 1

Predmet in področje uporabe

1. Ta uredba določa predpise za vzpostavitev in organizacijo evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet, ki ga sestavljajo mednarodni železniški koridorji za konkurenčen tovorni promet (v nadaljnjem besedilu: tovorni koridorji). Določa pravila za izbor in organizacijo tovornih koridorjev ter usklajena načela v zvezi z načrtovanjem naložb ter upravljanjem zmogljivosti in prometa.

2. Ta uredba se uporablja za upravljanje in uporabo železniške infrastrukture za nacionalne in mednarodne železniške storitve, razen za:

(a) neodvisna lokalna in regionalna omrežja, ki za potniški promet uporabljajo železniško infrastrukturo;

(b) omrežja, ki so namenjena samo obratovanju mestnega in primestnega potniškega prometa;

(c) regionalna omrežja, ki jih za regionalni promet blaga uporablja izključno en sam železniški prevoznik, ki ga Direktiva 91/440/EGS[9] ne zajema, dokler drugi prevoznik ne zaprosi za infrastrukturne zmogljivosti na tem omrežju;

(d) zasebno železniško infrastrukturo, ki jo uporablja izključno njen lastnik za lastne prevoze blaga.

Člen 2

Opredelitve pojmov

1. V tej uredbi veljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 2001/14/ES.

2. Poleg opredelitev iz odstavka 1 se uporabljajo tudi naslednje opredelitve:

(a) „tovorni koridor“ pomeni vse železniške proge na ozemlju držav članic in po potrebi tretjih evropskih držav, ki povezujejo enega ali več strateških terminalov z enim ali več drugimi strateškimi terminali in vsebujejo glavno os, alternativne poti in proge, ki jih povezujejo, pa tudi železniško infrastrukturo in njeno opremo na tovornih terminalih, ranžirnih postajah in napravah za sestavo vlakov ter priključkih nanje;

(b) „izvedbeni načrt“ pomeni dokument, ki predstavlja strategijo, ukrepe in sredstva, ki jih zadevne strani nameravajo izvesti, da bi v nekem časovnem obdobju razvile dejavnosti, potrebne in zadostne za vzpostavitev tovornega koridorja;

(c) „težka vzdrževalna dela“ pomenijo vsak poseg v železniško infrastrukturo in njeno opremo ali popravilo železniške infrastrukture in njene opreme, potrebne za promet vlakov po tovornem koridorju, ki v skladu s členom 28 Direktive 2001/14/ES zajemajo rezervacije infrastrukturnih zmogljivosti;

(d) „terminal“ pomeni objekt vzdolž tovornega koridorja, ki je posebej urejen za natovarjanje in/ali iztovarjanje blaga s tovornih vlakov ter povezovanje storitev v železniškem tovornem prometu s storitvami cestnega, pomorskega, rečnega in letalskega prometa ali za sestavljanje ali spreminjanje kompozicije tovornih vlakov;

(e) „strateški terminal“ pomeni terminal v tovornem koridorju, ki je odprt za vse prevoznike in ima na tovornem koridorju pomembno vlogo v železniškem tovornem prometu;

(f) „sistem ,vse na enem mestu‘“ pomeni skupen organ, ki ga ustanovijo upravljavci infrastrukture tovornega koridorja in daje prevoznikom možnost, da na enem samem mestu in z enim samim postopkom zaprosijo za vlakovno pot, ki prečka vsaj eno mejo.

POGLAVJE II ZASNOVA IN UPRAVLJANJE EVROPSKEGA ŽELEZNIŠKEGA OMREŽJA ZA KONKURENČEN TOVORNI PROMET

Člen 3

Izbira tovornih koridorjev

1. Namen tovornega koridorja je omogočiti uporabo mednarodnih in nacionalnih storitev v železniškem tovornem prometu na ozemlju vsaj dveh držav članic. Ima naslednje značilnosti:

(a) je del TEN-T;

(b) omogoča bistven razvoj železniškega tovornega prometa;

(c) utemeljen je na osnovi socialno-ekonomske analize. Analiza vsebuje vpliv na tiste dele prevoznega sistema, kjer dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti tovornega koridorja znatno vpliva na tovorni in potniški promet. Vključuje tudi analizo bistvenih vplivov v zvezi z zunanjimi stroški;

(d) podpira ga izvedbeni načrt.

2. Vzpostavitev ali spremembo tovornega koridorja predlagajo zadevne države članice. V ta namen Komisiji posredujejo predlog, ki ga pripravijo skupaj z zadevnimi upravljavci infrastrukture ob upoštevanju meril iz Priloge.

3. Tovorni koridorji se vzpostavijo na naslednje načine:

(a) najpozneje eno leto po začetku veljavnosti te uredbe mora ozemlje vsake države članice, ki ima vsaj dve kopenski meji z drugimi državami članicami, sprejeti vsaj en predlog za tovorni koridor;

(b) najpozneje tri leta po začetku veljavnosti te uredbe mora ozemlje vsake države članice sprejeti vsaj:

(i) en tovorni koridor;

(ii) dva tovorna koridorja, če železniški tovorni promet v zadevni državi članici dosega vsaj 30 milijard tonskih kilometrov na leto;

(iii) tri tovorne koridorje, če železniški tovorni promet v zadevni državi članici dosega vsaj 70 milijard tonskih kilometrov na leto.

4. Komisija prouči predloge za vzpostavitev tovornih koridorjev iz odstavka 2 in v skladu z regulativnim postopkom iz člena 18(3) sprejme sklep o prvi skupini tovornih koridorjev najpozneje eno leto po začetku veljavnosti te uredbe. Pri tem pregledu je treba upoštevati merila iz Priloge.

5. Tovorni koridor lahko vsebuje elemente železniških omrežij iz tretjih evropskih držav. Če je potrebno, morajo biti ti elementi združljivi s politiko TEN-T.

6. Vsi tovorni koridorji iz odstavka 4 se postopoma spreminjajo in dopolnjujejo na podlagi predlogov za vzpostavljanje ali spremembo tovornega koridorja in po sklepu, ki ga je Komisija sprejela v skladu z regulativnim postopkom iz člena 18(3). Predlogi držav članic se proučijo ob upoštevanju meril iz Priloge.

7. Če se dve ali več držav članic sreča s težavami pri vzpostavljanju ali spreminjanju tovornega koridorja, ki zadeva železniško infrastrukturo na njihovem ozemlju, se Komisija na zahtevo ene od zadevnih držav članic o tem posvetuje z odborom iz člena 18. Mnenje odbora se posreduje zadevnim državam članicam. Zadevne države članice to mnenje upoštevajo pri iskanju rešitve.

9. Ukrepi za prilagajanje Priloge so ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe ter se sprejemajo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 18(4).

Člen 4

Upravljanje tovornih koridorjev

1. Države članice, ki jih zadeva tovorni koridor, sodelujejo, da zagotovijo razvoj tovornega koridorja v skladu z njegovim izvedbenim načrtom. Opredelijo splošne cilje tovornega koridorja in zagotovijo, da izvedbeni načrt omogoča te cilje.

2. Zadevni upravljavci infrastrukture, kot so opredeljeni v členu 2 Direktive 2001/14/ES, za vsak tovorni koridor ustanovijo organ za upravljanje, ki je odgovoren za opredelitev, usmerjanje izvajanja in posodabljanje izvedbenega načrta za tovorni koridor. Organ za upravljanje zadevnim državam članicam redno poroča o svojem delu, po potrebi pa tudi evropskim koordinatorjem za prednostne projekte TEN-T iz člena 17a Odločbe št. 1692/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta[10], ki so vključeni v tovorni koridor.

3. Organ za upravljanje je neodvisen pravni subjekt. Sestavljen je lahko kot evropsko gospodarsko interesno združenje v smislu Uredbe (EGS) št. 2137/85[11] in ima status takega združenja.

4. Člani organa za upravljanje določijo direktorja, čigar mandat traja vsaj tri leta.

5. Ustanovi se delovna skupina, ki jo sestavljajo upravljavci in lastniki strateških terminalov tovornega koridorja, določenih v členu 9. Skupina lahko o vsakem predlogu organa za upravljanje poda mnenje, ki neposredno vpliva na naložbe in upravljanje strateških terminalov. Organ za upravljanje ne sme sprejemati odločitev, ki bi bile v nasprotju s tem mnenjem.

Člen 5

Ukrepi za izvedbo tovornega koridorja

1. Izvedbeni načrt, ki ga odobri organ za upravljanje, zajema:

(a) opis značilnosti tovornega koridorja in program izvajanja ukrepov, potrebnih za vzpostavitev tovornega koridorja;

(b) bistvene dele tržne raziskave iz odstavka 3;

(c) cilje organa za upravljanje v smislu uspešnosti tovornega koridorja, izražene kot kakovost storitve in zmogljivost tovornega koridorja v skladu z določbami člena 16;

(d) program vzpostavljanja in izboljševanja uspešnosti tovornega koridorja, določenega v odstavku 3 tega člena.

2. Izvedbeni načrt se redno prilagaja ob upoštevanju napredovanja pri uresničevanju ukrepov, ki jih vsebuje, razvoja trga železniškega tovornega prometa na tovornem koridorju in uspešnosti, merjene v skladu z določbami iz člena 16(2).

3. Izvede se tržna raziskava o ugotovljenem in pričakovanem razvoju prometa na tovornem koridorju in o nanj vezanih delih prevoznega sistema. V njej se proučuje razvoj različnih vrst tovornega in potniškega prometa. Vsebuje glavne elemente socialno-ekonomske analize iz člena 3(c). Izvede se vsaj enkrat na leto. Rezultati te raziskave se uporabijo za prilagoditev izvedbenega načrta za tovorni koridor.

4. Pripravi se program vzpostavljanja in izboljšanja uspešnosti tovornega koridorja. Ta program vključuje predvsem skupne cilje, tehnične izbire in časovni razpored potrebnih ukrepov na železniški infrastrukturi in njeni opremi, da se izvedejo vsi ukrepi iz členov od 7 do 16.

Člen 6

Posvetovanje s prevozniki

1. Za primerno sodelovanje prevoznikov, ki utegnejo uporabljati tovorni koridor, kot so opredeljeni v členu 2 Direktive 2001/14/ES, organ za upravljanje ustanovi mehanizme za posvetovanje.

2. Organ za upravljanje se pred odobritvijo izvedbenega načrta in pri njegovem posodabljanju posvetuje s prosilci za uporabo tovornega koridorja. V primeru nesoglasja med organom za upravljanje in prosilci se lahko slednji obrnejo na Komisijo, ki se o tej temi posvetuje z odborom iz člena 18(1) v skladu s postopki iz člena 18(2).

POGLAVJE III NALOŽBE V TOVORNI KORIDOR

Člen 7

Načrtovanje naložb

1. Organ za upravljanje pripravi in odobri:

(a) skupni načrt dolgoročnih naložb v infrastrukturo na tovornem koridorju, torej za obdobje vsaj 10 let;

(b) po potrebi skupni načrt srednjeročnih naložb (za vsaj 2 leti) v tovorni koridor.

Naložbeni načrti sestavljajo seznam projektov, predvidenih za razširitev, obnovo ali preoblikovanje železniške infrastrukture in njene opreme na koridorju, ter s tem povezane finančne potrebe.

2. Naložbeni načrti iz odstavka 1 vsebujejo strategijo izvajanja interoperabilnih sistemov na tovornem koridorju, ki izpolnjuje bistvene zahteve in tehnične specifikacije za interoperabilnost, ki se uporabljajo za železniška omrežja, opredeljena v skladu z Direktivo 2008/57/ES[12]. Ta strategija se opira na analizo stroškov in koristi razvitja teh sistemov. Biti mora v skladu z nacionalnimi in evropskimi načrti razvitja interoperabilnih sistemov, še posebno z načrtom uvajanja evropskega sistema železniške signalizacije (ERTMS).

3. Po potrebi se naložbeni načrti nanašajo na prispevek Skupnosti, predviden v okviru programa TEN-T, in upravičujejo skladnost strategije s tem programom.

4. Naložbeni načrti iz odstavka 1 vsebujejo tudi strategijo povečanja zmogljivosti tovornih vlakov, ki lahko vozijo na tovornem koridorju. Strategija se lahko opira na povečanje dolžine, nakladalnega profila ali osne obremenitve, dovoljene za vlake, ki vozijo na tovornem koridorju.

5. Naložbeni načrti iz odstavka 1 se objavijo v dokumentu iz člena 15 in se redno posodabljajo. So del izvedbenega načrta za tovorni koridor.

Člen 8

Težka vzdrževalna dela

Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja vsaj enkrat na leto uskladijo svoje načrte težkih vzdrževalnih del na infrastrukturi in njeni opremi.

Člen 9

Strateški terminali

1. V soglasju z delovno skupino iz člena 4(5) organ za upravljanje sprejme strategijo razvoja strateških terminalov, da lahko ti izpolnjujejo potrebe železniškega tovornega prometa na tovornem koridorju.

2. Organ za upravljanje sprejme primerne ukrepe za uresničevanje te strategije in jo redno pregleduje.

POGLAVJE IV UPRAVLJANJE TOVORNEGA KORIDORJA

Člen 10

Sistem „vse na enem mestu“ za prošnje za mednarodne vlakovne poti

1. Organ za upravljanje vzpostavi sistem „vse na enem mestu“ za prošnje za vlakovne poti za tovorni vlak, ki po tovornem koridorju prečka vsaj eno mejo.

2. Vsako prošnjo, ki se nanaša na vlakovno pot tovornega vlaka, ki prečka vsaj eno mejo ali uporablja več omrežij po tovornem koridorju, je treba predložiti „na enem mestu“ iz odstavka 1.

3. Zadevni nadzorni organi iz člena 17 te uredbe skrbijo za to, da dejavnosti sistema „vse na enem mestu“ potekajo v preglednimi in nediskriminacijskimi pogoji.

Člen 11

Prednostni tovor

1. Organ za upravljanje opredeli razrede vrst tovornega prometa, ki veljajo na celotnem tovornem koridorju. Vsaj eden teh razredov (v nadaljnjem besedilu: prednostni tovor) vključuje blago, katerega prevoz je zelo občutljiv na trajanje in ki mora biti torej upravičeno do kratkega trajanja prevoza in zagotovljene točnosti.

2. Po potrebi se v skladu z regulativnim postopkom iz člena 18(3) sprejmejo merila za opredelitev razredov vrst tovornega prometa.

Člen 12

Vlakovne poti, dodeljene tovornim vlakom

1. Z odstopanjem od člena 20(2) Direktive 2001/14/ES upravljavci infrastrukture tovornega koridorja rezervirajo potrebne zmogljivosti za prevoz prednostnega tovora za prihodnje finančno leto, in sicer pred vsakoletno določitvijo voznega reda iz člena 18 Direktive 2001/14/ES ter na podlagi ugotovljenega tovornega prometa in tržne raziskave iz člena 5(1).

2. Upravljavci infrastrukture v okviru končnega načrtovanega operativnega voznega reda vzdržujejo rezervne zmogljivosti, da se lahko hitro in primerno odzovejo na ad hoc prošnje za dodelitev zmogljivosti iz člena 23 Direktive 2001/14/ES. Te zmogljivosti morajo biti zadostne, da se prošnjam za vlakovne poti lahko ugodi ob zagotavljanju primerne ravni kakovosti dodeljene vlakovne poti tako v smislu trajanja poti po vlakovni poti kot voznega reda, prilagojenega tovornemu prometu.

4. Vlakovne poti, dodeljene tovornemu prometu, so lahko različne kakovosti v smislu trajanja poti. Uporabnine za infrastrukturo v zvezi s temi vlakovnimi potmi so lahko različne glede na raven kakovosti, predlagane v skladu s členoma 7 in 8 Direktive 2001/14/ES.

5. Razen v primeru višje sile se vlakovna pot, dodeljena za prednostni tovorni promet, ne sme preklicati manj kot 3 mesece pred operativnim voznim redom, če se zadevni prevoznik ne strinja s takim preklicem.

6. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja in delovna skupina iz člena 4(5) vzpostavijo postopke za zagotovitev optimalnega usklajevanja dodeljevanja zmogljivosti železniške infrastrukture in dodeljevanja zmogljivosti strateških terminalov iz člena 9.

Člen 13

Pooblaščeni prevozniki

Z odstopanjem od člena 16(1) Direktive 2001/14/ES lahko prosilci, ki niso železniška podjetja in mednarodna združenja, ki jih sestavljajo, zaprosijo za vlakovne poti za prevoz blaga, če te zadevajo enega ali več odsekov tovornega koridorja.

Člen 14

Upravljanje prometa

1. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja pripravijo in v poročilu o omrežju iz člena 3 in Priloge I k Direktivi 2001/14/ES objavijo prednostna pravila glede različnih vrst prometa, če na tovornem koridorju pride do prometnih motenj.

2. Prednostna pravila iz odstavka 1 tega člena morajo določati vsaj to, da vlakovna pot za vlak s prednostnim tovorom, ki upošteva začetne določbe svoje poti, ne sme biti niti dodeljena drugemu vlaku niti spremenjena, razen če se prvotni imetnik vlakovne poti strinja z dodelitvijo drugemu vlaku ali spremembo te poti.

3. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja sprejmejo postopke za uskladitev upravljanja prometa po celotnem tovornem koridorju.

4. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja in delovna skupina iz člena 4(5) sprejmejo postopke za zagotovitev optimalnega usklajevanja med uporabo železniške infrastrukture in strateških terminalov iz člena 9.

Člen 15

Obveščanje o pogojih uporabe tovornega koridorja

Organ za upravljanje pripravi in objavi dokument, ki vsebuje:

(a) vse podatke iz poročil o nacionalnih omrežjih, ki zadevajo tovorni koridor, sestavljenih v skladu s postopkom iz člena 3 Direktive 2001/14/ES;

(b) seznam in značilnosti strateških terminalov ter vse podatke v zvezi s pogoji in načini dostopa do strateških terminalov.

Člen 16

Kakovost storitve na tovornem koridorju

1. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja zagotavljajo usklajenost med sistemi za izboljšanje uspešnosti, veljavnih na tovornem koridorju, kot so opredeljeni v členu 11 Direktive 2001/14/ES.

2. Za merjenje kakovosti storitve in zmogljivosti mednarodnih in nacionalnih storitev železniškega tovornega prometa na tovornem koridorju organ za upravljanje opredeli kazalnike uspešnosti tovornega koridorja in jih objavi vsaj enkrat na leto.Po potrebi se v skladu z regulativnim postopkom iz člena 18(3) sprejmejo izvedbena pravila glede kazalnikov.

Člen 17

Nadzorni organi

1. Nadzorni organi iz člena 30 Direktive 2001/14/ES, ki so pristojni za tovorni koridor, sodelujejo pri nadzorovanju mednarodnih dejavnosti upravljavcev infrastrukture in prevoznikov na tovornem koridorju. Posvetujejo se in si izmenjujejo informacije. Po potrebi od upravljavcev infrastrukture države članice, za katero so pristojni, zahtevajo potrebne podatke.

2. V primeru pritožbe prevoznika v zvezi z mednarodnimi storitvami železniškega prometa ali na podlagi preiskave po uradni dolžnosti se zadevni nadzorni organ posvetuje z nadzornim organom vsake druge države članice, na ozemlju katere poteka zadevni tovorni koridor, in pred sprejetjem odločitve zahteva potrebne podatke. Drugi nadzorni organi priskrbijo vse podatke, ki jih imajo pravico zahtevati v skladu z nacionalno zakonodajo. Po potrebi nadzorni organ, ki je prejel pritožbo ali začel preiskavo po uradni dolžnosti, preda spis pristojnemu nadzornemu organu, da sprejme ukrepe proti zadevnim stranem.

POGLAVJE V KONČNE DOLOČBE

Člen 18

Odbor

1. Komisiji pomaga odbor.

2. V primeru sklicevanja na ta odstavek se ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

3. V primeru sklicevanja na ta odstavek se ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES. Rok iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.

4. V primeru sklicevanja na ta odstavek se ob upoštevanju določb člena 8 tega sklepa uporabljata člen 5 a (1)–(4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES.

Člen 19

Sodelovanje

Upravljavci infrastrukture sodelujejo pri izvajanju te uredbe. Izmenjujejo informacije o svojih dobrih praksah in jih usklajujejo v celotni Skupnosti. Komisija jim pomaga pri teh nalogah. V ta namen ustanovi delovno skupino upravljavcev infrastrukture, ki ji predseduje.

Člen 20

Odstopanje

Država članica ima po potrebi pravico do odstopanja od določb te uredbe. V ta namen Komisiji posreduje utemeljeno zahtevo za odstopanje. Komisija v skladu s postopkom posvetovanja iz člena 18(2) ter ob upoštevanju geografskega položaja in razvoja storitev železniškega tovornega prometa v državi članici, ki je vložila zahtevo za odstopanje, sprejme sklep o tej zahtevi.

Člen 21

Spremljanje izvajanja

Zadevne države članice od začetka vzpostavitve tovornega koridorja Komisiji vsaki 2 leti predložijo dokumentacijo, v kateri so predstavljeni rezultati njihovega sodelovanja, določenega v členu 4(1). Komisija prouči to dokumentacijo in o njej obvesti odbor iz člena 18.

Člen 22

Poročilo

Komisija redno pregleduje uporabo te uredbe. Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, in sicer prvič v petih letih po začetku veljavnosti te uredbe in nato vsaka tri leta.

Člen 23

Revizija

Če v primeru revizije smernic za TEN-T Komisija v skladu s pogoji iz člena 18(3) Odločbe št. 1692/96/ES ugotovi, da je primerno to uredbo prilagoditi tem smernicam, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži predlog spremembe te uredbe.

Člen 24

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA Merila za ocenjevanje predlogov za vzpostavitev tovornega koridorja

Izbira tovornih koridorjev iz člena 3 in posodabljanje železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet potekata po naslednjih merilih:

1. obstoj pisma o nameri zadevnih držav članic, ki potrjuje njihovo namero o vzpostavi tovornega koridorja;

2. tovorni koridor je del TEN-T;

3. če pot tovornega koridorja sovpada z odsekom (ali delom odseka) enega ali več prednostnih projektov TEN-T,[13] je ta vključena v tovorni koridor, razen če je namenjena storitvam potniškega prometa;

4. tovorni koridor, katerega vzpostavitev se predlaga, prečka ozemlje vsaj treh držav članic ali vsaj dveh držav članic, če je razdalja med železniškima križiščema, ki ju povezuje predlagani tovorni koridor, večja kot 500 km;

5. ekonomska izvedljivost in družbenogospodarske koristi tovornega koridorja;

6. usklajenost vseh tovornih koridorjev, ki jih predlagajo države članice, da se vzpostavi evropsko železniško omrežje za konkurenčen tovorni promet;

7. usklajenost z obstoječimi evropskimi železniškimi omrežji, kot so koridorji ERTMS in koridorji, ki jih opredeljuje RailNetEurope;

8. prisotnost dobre medsebojne povezanosti z drugimi vrstami prometa, posebno zaradi ustreznega omrežja strateških terminalov, vključno s povezanostjo v morskih pristaniščih in pristaniščih v notranjosti držav;

9. pristop, predlagan za izvajanje določb členov od 4 do 16.

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA

1. NASLOV PREDLOGA:

Uredba Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet.

2. OKVIR ABM/ABB

Zadevna področja in povezane dejavnosti:

Naslov 06: Energetika in promet

Dejavnost: „Notranji, zračni in pomorski promet“ (Poglavje 06 02)

Cilj: „Vzpostavitev notranjega trga prometnih storitev“

3. PRORAČUNSKE VRSTICE

3.1 Proračunske vrstice (vrstice za poslovanje in z njimi povezane vrstice za tehnično in upravno pomoč (nekdanje vrstice BA)) z navedbo imena postavke:

Nično

3.2 Trajanje ukrepa in finančnega vpliva:

Določbe predloga načeloma nimajo omejitve trajanja. Njihovo izvajanje je lahko razdeljeno na dve obdobji: 2010 (začetek veljavnosti uredbe) do 2013 (rok za potrditev predlogov za vzpostavitev tovornih koridorjev držav članic); po letu 2013. Ta ocena se nanaša na obdobji 2009–2013 in 2014–2015, to so leta, za katera se finančne posledice lahko ponovijo naslednja leta.

3.3 Značilnosti proračuna:

Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Novo | Prispevek Efte | Prispevki držav prosilk | Razdelek v finančni perspektivi |

neobvezni | nedif.[14] | NE | NE | NE | NE |

neobvezni | dif. | NE | NE | NE | NE |

4. POVZETEK SREDSTEV

4.1 Finančna sredstva

4.1.1 Povzetek odobritev za prevzem obveznosti (OPO) in odobritev plačil (OP)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta odhodkov | Oddelek | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | Skupaj |

Odhodki iz poslovanja[15] |

Odobritve za prevzem obveznosti (OPO) | 8.1 | a |

Odobritve plačil (OP) | b |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije[16] |

Tehnična in upravna pomoč (NS) | 8.2.4 | c |

REFERENČNI ZNESEK SKUPAJ |

Odobritve za prevzem obveznosti | a + c |

Odobritve plačil | b + c |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije[17] |

Človeški viri in z njimi povezani odhodki (NS) | 8.2.5 | d | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,122 | 0,122 | 0,976 |

Upravni stroški, ki jih referenčni znesek ne krije, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (NS) | 8.2.6 | e | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,06 | 0,06 | 0,44 |

Predvideni stroški financiranja ukrepa skupaj |

OPO, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | a + c + d + e | 0,263 | 0,263 | 0,263 | 0,263 | 0,182 | 0,182 | 1,416 |

OP, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | b + c + d + e | 0,263 | 0,263 | 0,263 | 0,263 | 0,182 | 0,182 | 1,416 |

Podrobnosti o sofinanciranju

Če so države članice ali drugi organi (treba jih je navesti) vključeni v sofinanciranje, se v spodnjo razpredelnico vpiše predvidena raven tega sofinanciranja (lahko se dodajo vrstice, če ukrep sofinancirajo različni organi):

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Organ, ki sofinancira ukrep | Leto n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 in pozneje | Skupaj |

…………………… | f |

OP, vključno s sofinanciranjem, SKUPAJ | a + c + d + e + f |

4.1.2 Skladnost s finančnim načrtovanjem

X Predlog je skladen s sedanjim finančnim načrtovanjem.

( Predlog bo zahteval ponovno načrtovanje ustreznega razdelka v finančni perspektivi.

( Predlog lahko zahteva uporabo določb Medinstitucionalnega sporazuma[18] (tj. instrumenta prilagodljivosti ali spremembe finančne perspektive.

4.1.3 Finančni vpliv na prihodke

X Predlog nima finančnih posledic za prihodke.

( Predlog ima finančni vpliv – učinek na prihodke je naslednji:

v mio EUR (na eno decimalno mesto natančno)

Pred ukrepom [leto n – 1] | Stanje po ukrepu |

Število potrebnih človeških virov SKUPAJ | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 2 |

5. ZNAČILNOSTI IN CILJI

5.1 Potreba, ki jo je treba kratkoročno ali dolgoročno kriti

Ocena predlogov za vzpostavitev tovornih koridorjev in preverjanje izvajanja določb predloga.

5.2 Dodana vrednost zaradi vključitve Skupnosti in skladnost predloga z drugimi finančnimi instrumenti ter možne sinergije

Razvoj železniškega tovornega prometa predvideva, da prevozniki dobijo na razpolago kakovostno in zanesljivo infrastrukturo, ki se po potrebi upravlja glede na mednarodne potrebe. Da bi se spopadli s tem izzivom, se zdi, da je za izboljšanje in urejanje sodelovanja nacionalnih upravljavcev infrastrukture in, splošneje, upravljanja infrastrukture, potreben ukrep Skupnosti.

Izvajanje predloga bi moralo med drugim prispevati k optimalni uporabi vseevropskega prometnega omrežja in boljši učinkovitosti navedenega programa TEN-T.

5.3 Cilji in pričakovani rezultati predloga ter z njimi povezani kazalniki v okviru ABM

Vzpostavitev notranjega trga prometnih storitev.

Predlog od držav članic zahteva, da vzpostavijo mednarodne železniške koridorje za konkurenčni tovorni promet. Delovanje teh koridorjev temelji na štirih načelih: okrepitvi usklajevanja uporabe infrastrukture; usklajevanju naložb; razvoju intermodalnih povezav; preglednosti obveščanja o pogojih za dostop do infrastrukture; ugodnejšem obravnavanju tovornega prometa na teh oseh.

Odbor, ustanovljen s predlogom uredbe, bo posredoval pri izbiri koridorjev in po potrebi pri regulativnem postopku.

5.4 Metoda izvedbe (okvirno)

( Centralizirano upravljanje

( neposredno Komisija

( posredno s prenosom na:

( izvajalske agencije

( organe, ki so jih ustanovile Skupnosti, kakor je navedeno v členu 185 finančne uredbe

( nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve

( Deljeno ali decentralizirano upravljanje

( z državami članicami

( s tretjimi državami

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (treba jih je navesti)

Opombe:

6. NADZOR IN VREDNOTENJE

6.1 Sistem nadzora

Izvajanje določb bodo nadzirali službe GD TREN in odbor, ki je imenovan v predlogu.

6.2 Vrednotenje

6.2.1 Predhodno vrednotenje

Zakonodajni predlogi so bili pripravljeni na podlagi poročila skupine strokovnjakov, ki jo je sklicala Komisija in s katero se je posvetovala v prvem polletju leta 2008 (to poročilo bo objavljeno hkrati s predlogom).

Poleg tega je bila v tretjem trimesečju leta 2008 uresničena in potrjena ocena učinka predlaganih določb.

6.2.2 Ukrepi, sprejeti po vmesnem ali naknadnem vrednotenju (na podlagi podobnih preteklih izkušenj)

Predlog temelji tudi na izkušnjah prednostnih koridorjev za izvajanje ERTMS, t. i. imenovanih koridorjev ERTMS (glej oceno učinka predloga).

6.2.3 Oblika in pogostnost prihodnjega vrednotenja

V predlogu je predvideno vrednotenje izvajanja vsaki dve leti.

7. UKREPI PROTI GOLJUFIJAM

Se ne uporablja.

8. PODROBNOSTI O SREDSTVIH

8.1 Cilji predloga z vidika stroškov financiranja

Se ne uporablja.

8.2 Upravni odhodki

8.2.1 Človeški viri – število in vrsta delovnih mest

Vrsta delovnega mesta | Osebje, potrebno za upravljanje ukrepa – obstoječi ali dodatni človeški viri (število delovnih mest EPDČ) |

Leto 2010 | Leto n + 1 | Leto n + 2 | Leto n + 3 | Leto n + 4 | Leto n + 5 |

Uradniki ali začasno osebje[20] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

B*, C*/AST | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 |

Osebje, financirano[21] iz člena XX 01 02 |

Drugo osebje[22], financirano iz člena XX 01 04/05 |

SKUPAJ | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1 | 1 |

8.2.2 Opis nalog iz ukrepa

Komisija bo pristojna za tri glavne naloge:

– vrednotenje predlogov držav članic za vzpostavitev tovornih koridorjev,

– nadzor izvajanja določb predloga,

– sestavljanje poročil o izvajanju.

8.2.3 Človeški viri – viri delovnih mest (po sistemizaciji)

X Delovna mesta, trenutno dodeljena za upravljanje programa, ki se nadomesti ali podaljša.

( Delovna mesta, ki so bila predhodno dodeljena pri izvajanju LSP/PPP za leto n.

( Delovna mesta, potrebna v naslednjem postopku LSP/PPP.

( Delovna mesta, ki bodo zapolnjena s prerazporeditvijo obstoječih človeških virov znotraj službe (notranja prerazporeditev).

( Delovna mesta, potrebna za leto n, ki niso predvidena pri izvajanju LSP/PPP za zadevno leto.

8.2.4 Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije (XX 01 04/05 – Odhodki za upravno poslovodenje)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Proračunska vrstica (številka in ime postavke) | Leto n | Leto n + 1 | Leto n + 2 | Leto n + 3 | Leto n + 4 | Leto n + 5 in pozneje | SKUPAJ |

Druga tehnična in upravna pomoč |

- notranja |

- zunanja |

Tehnična in upravna pomoč SKUPAJ |

8.2.5 Stroški financiranja človeških virov in z njimi povezani stroški, ki jih referenčni znesek ne krije

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta človeških virov | Leto 2010 | Leto n + 1 | Leto n + 2 | Leto n + 3 | Leto n + 4 | Leto n + 5 in pozneje |

Uradniki in začasno osebje (06 01 01) | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,122 | 0,122 |

Osebje, financirano iz člena XX 01 02 (pomožno osebje, napoteni nacionalni izvedenci, pogodbeno osebje itd.) (navesti proračunsko vrstico) |

Stroški za človeške vire in z njimi povezani stroški (ki jih referenčni znesek NE krije) SKUPAJ | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,183 | 0,122 | 0,122 |

Izračun – Uradniki in začasni uslužbenci |

Potrebe po človeških in finančnih virih se pokrijejo z dodelitvijo sredstev, ki se lahko odobrijo GD TREN znotraj enega proračunskega leta ob upoštevanju proračunskih omejitev.

Izračun – Osebje, financirano iz člena XX 01 02 |

8.2.6 Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno) |

Leto 2010 | Leto n + 1 | Leto n + 2 | Leto n + 3 | Leto n + 4 | Leto n + 5 in pozneje | SKUPAJ |

XX 01 02 11 01 – Misije |

XX 01 02 11 02 – Sestanki in konference |

XX 01 02 11 03 – Odbori | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,06 | 0,06 | 0,42 |

XX 01 02 11 04 – Študije in konzultacije |

XX 01 02 11 05 – Informacijski sistemi |

2 Drugi odhodki za poslovodenje skupaj (XX 01 02 11) |

3 Drugi odhodki upravne narave (opredeliti, vključno s sklicem na proračunsko vrstico) |

Upravni odhodki, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (ki jih referenčni znesek NE krije) | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,08 | 0,06 | 0,06 | 0,42 |

Izračun – Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije |

[1] COM(2006) 314 konč. z dne 22. junija 2006.

[2] Delovni dokument služb Komisije COM.

[3] UL C , , str. .

[4] UL C , , str. .

[5] UL C , , str. .

[6] Mnenje Evropskega parlamenta z dne … in skupno stališče Sveta z dne …

[7] UL L 75, 15.3.2001, str. 29.

[8] UL L 228, 23.9.1995, str. 1, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1655/1999 EP in Sveta (UL L 197, 29.7.1999, str. 1) in Uredbo (ES) št. 807/2004 EP in Sveta (UL L l43, 30.4.2004, str. 46)

[9] UL L 237, 24.8.1991, str. 25.

[10] UL L 228, 9.9.1996.

[11] UL L 199, 31.7.1985, str. 1

[12] UL L 191, 18.7.2008, str. 1.

[13] Iz Priloge III k Odločbi št. 1692/96/ES.

[14] Nediferencirana sredstva.

[15] Odhodki, ki ne spadajo v poglavje xx 01 zadevnega naslova xx.

[16] Odhodki iz člena xx 01 04 naslova xx.

[17] Odhodki iz poglavja xx 01, razen odhodkov iz člena xx 01 04 ali xx 01 05.

[18] Glej točki 19 in 24 Medinstitucionalnega sporazuma.

[19] Če ukrep traja več kot šest let, se stolpci dodajo.

[20] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[21] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[22] Te stroške referenčni znesek krije.