[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 10.3.2011

COM(2011) 111 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o izvajanju instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnostiPrvo poročilo – letni akcijski programi za leta 2007, 2008 in 2009

SEC(2011) 284 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

o izvajanju instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnostiPrvo poročilo – letni akcijski programi za leta 2007, 2008 in 2009

UVODNA BESEDA

To poročilo se predloži Evropskemu parlamentu in Svetu ter se naslovi na Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij Evropske unije v skladu z zahtevami za poročanje iz člena 18 Uredbe Sveta (Euratom) št. 300/2007 z dne 19. februarja 2007 o vzpostavitvi instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti[1] (v nadaljnjem besedilu: Uredba o instrumentu INSC).

POVZETEK

Program instrumenta INSC nadaljuje sodelovanje na področju jedrske varnosti, ki se je začelo s programom TACIS v sodelovanju z nekdanjo Sovjetsko zvezo, vendar se je njegov geografski obseg razširil na globalno raven. Glavni dosežki sodelovanja na področju jedrske varnosti in pomoči iz programa INSC v obdobju 2007–2009 so sledeči.

V Ukrajini je bila upravnim organom in operaterjem zagotovljena ciljno usmerjena podpora. Velik dosežek je bila ocena jedrske varnosti ukrajinskih jedrskih elektrarn v okviru skupnega projekta z Mednarodno agencijo za atomsko energijo (MAAE). Ocena je ponudila pomembne podatke o stanju elektrarn, ravnanju z jedrskimi odpadki in jedrskem upravnem organu v Ukrajini ter pokazala, da se je jedrska varnost v zadnjih letih bistveno izboljšala.

V Rusiji so se projekti, ki so se začeli s programom TACIS, nadaljevali v okviru programa INSC, vendar novih projektov ni bilo mogoče začeti, saj ni prišlo do dogovora glede primernega okvira za sodelovanje. Razprave o ponovnem začetku sodelovanja z manjšim obsegom še potekajo.

V Armeniji so se začeli pomembni projekti glede jedrske elektrarne Medzamor z namenom reševanja nujnih vprašanj varnosti v času obratovanja elektrarne, vendar Komisija še naprej meni, da elektrarne ni mogoče posodobiti do te mere, da bi ustrezala sodobnim standardom jedrske varnosti, zato bi jo bilo treba čim prej zapreti. S projekti je bilo mogoče usposobiti osebje, pomagati jedrskim upravnim organom in razviti strategijo glede ravnanja z odpadki kot del priprav na razgradnjo objekta.

V Belorusiji in Gruziji se je sodelovanje nadaljevalo z relativno majhnimi projekti. Kljub temu so se v Belorusiji odvijale razprave, s katerimi naj bi okrepili sodelovanje z upravnimi organi z namenom izboljšanja njihovih zmogljivosti pred izgradnjo jedrske elektrarne v državi.

Program se je razširil v nove države v naslednjih treh regijah:

Države, ki sodijo v okvir evropske sosedske politike : v Egiptu, Jordaniji in Maroku so se začeli projekti predvsem za zagotavljanje podpore upravnim organom.

Jugovzhodna Azija: začeli so se projekti na Filipinih in v Vietnamu.

Latinska Amerika : začeli so se projekti z jedrskimi upravnimi organi in operaterji v Braziliji. Vzpostavljeni so bili stiki z Mehiko in Argentino .

Še en pomemben element programa je širjenje sodelovanja z MAAE z namenom podpirati tematske tehnične dejavnosti na državni ali regionalni ravni. Te med drugim vključujejo razvoj kulture varnosti, krepitev zmogljivosti upravnih organov, ravnanje z odpadki, varnost raziskovalnih reaktorjev in seizmično varnost. Ta element programa bo zelo pomemben v prihodnjih letih.

Precejšnja finančna pomoč je bila zagotovljena Skladu za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja in Računu za jedrsko varnost , ki ga upravlja Evropska banka za obnovo in razvoj v imenu držav donatork. Oblikovana je bila skupina G8 za jedrsko varnost in zaščito držav – skupina za stike Evropske banke za obnovo in razvoj, katere naloga je tesno spremljanje černobilskih projektov. Tej skupini predseduje Komisija.

UVOD

Leta 1991 je Komisija začela izvajati program jedrske varnosti v okviru programa TACIS[2] za reševanje varnostnih vprašanj, povezanih z nesrečo v Černobilu. Med letoma 1991 in 2006 je bilo več kot 1,3 milijarde EUR namenjenih projektom jedrske varnosti. Podrobnosti o rezultatih programov jedrske varnosti TACIS so bile objavljene v posebnem poročilu leta 2009[3].

Od leta 2007 so se dejavnosti pomoči in sodelovanja EU na področju jedrske varnosti nadaljevale v okviru instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti (instrument INSC)[4]. Treba je poudariti, da je instrument INSC uvedel številne spremembe v primerjavi s programom jedrske varnosti TACIS.

Geografski obseg navedenih dejavnosti ni več omejen na države nekdanje Sovjetske zveze. Vključene so tudi tretje države[5] po vsem svetu. S tem lahko Komisija izkušnje, pridobljene z državami nekdanje Sovjetske zveze, uporabi tudi drugje za reševanje potreb držav v vzponu in držav z uveljavljenimi jedrskimi programi, ki pa potrebujejo izboljšanje jedrske varnosti, še zlasti tiste s hitro rastočimi jedrskimi programi. Komisija je leta 2008 v sporočilu Svetu EU in Parlamentu[6] predložila splošno strategijo.

Glede na morebitne potrebe po svetovnem sodelovanju na področju jedrske varnosti je Svet EU predlagal sklop meril, ki jih je treba upoštevati pri izbiri projektov z drugimi državami[7]. Komisija je upoštevala ta merila v revidirani strategiji instrumenta INSC za obdobje 2010–2013[8], ki vključuje tudi geografske prednostne naloge.

Medtem ko se je program TACIS osredotočal na pomoč na področju jedrske varnosti, ki je v številnih primerih vključevala dobavo opreme („težka pomoč“), je cilj programa INSC predvsem okrepljeno sodelovanje, katerega namen je izboljšanje jedrske varnosti brez dobave opreme („lahka pomoč“), kljub temu je v posebnih primerih možna dobava opreme. Partnerje tudi spodbuja, da prevzamejo vidnejšo vlogo pri oblikovanju, upravljanju in izvajanju teh projektov.

Komisija bo še naprej podpirala dogovore sofinanciranja, pri katerih partnerske organizacije zagotovijo prispevke v naravi (osebje), dobavo opreme ali gradbena dela (dodatne študije, javna dela) na podlagi vnaprej dogovorjenih finančnih načrtov.

Zaradi širšega geografskega obsega programa INSC v primerjavi s programom TACIS se je povečala potreba po mednarodnem sodelovanju in usklajevanju ukrepov z drugimi donatorji in zainteresiranimi stranmi, kot je Mednarodna agencija za atomsko energijo (MAAE).

V tem poročilu so predstavljeni podatki o izvajanju letnih akcijskih programov za prva tri leta programa INSC (leta 2007, 2008 in 2009), vključno s programi, ki so bili odobreni do konca leta 2009 in njihovo stopnjo izvajanja do sredine leta 2010.

Začetne težave ob prehodu s programa TACIS na program INSC, ki so nastale predvsem zaradi tega, ker so partnerske države z zamudo podpisovale sporazume o financiranju v novi obliki, so bile medtem večinoma odpravljene z izjemo Rusije.

IZVAJANJE LETNIH AKCIJSKIH PROGRAMOV

Uredba o instrumentu INSC je bila sprejeta 19. februarja 2007. Komisija je 8. avgusta 2007 sprejela strategijo za obdobje 2007–2013 in prvi okvirni program za obdobje 2007–2009[9]. Okvirni program za obdobje 2010–2011[10] in revidirana strategija za obdobje 2010–2013[11] sta bila sprejeta decembra 2009. Zaradi časa sprejetja akcijskih programov na letni ravni in dolgega obdobja odobritve s strani organov partnerskih držav se je dejansko izvajanje večine projektov v okviru programa INSC začelo šele leta 2009.

Letni akcijski program za leto 2007 (LAP 2007)

Sredstva

LAP 2007 je bil predstavljen v dveh delih:

– I. del – 18 milijonov EUR – Sklep Komisije C(2007) 441 z dne 28. septembra 2007.

– II. del – 58,772 milijonov EUR – Sklep Komisije C(2007) 6422 z dne 19. decembra 2007.

Izvajanje – glavni dosežki do sredine leta 2010

Drugi obrok tretje donacije Komisije v Sklad za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja je bil plačan (10 milijonov EUR) Evropski banki za obnovo in razvoj (EBRD), ki vodi sklad.

Sklenjene so bile pogodbe za izboljšanje jedrske varnosti v Armeniji, ki obsegajo 90 % načrtovanih zneskov (6,9 milijona EUR od 7,2 milijona EUR).

Podpisane so bile pogodbe za razširitev pomoči na lokaciji štirih jedrskih elektrarn v Rusiji in Ukrajini (6 milijonov EUR LAP 2007 – I. del). Te pogodbe zajemajo dokončanje obsežnih projektov jedrske varnosti, ki so se začeli v okviru programa TACIS.

Skupni projekt Evropske komisije, MAAE in Ukrajine glede ocene jedrske varnosti ukrajinskih jedrskih elektrarn se je začel izvajati konec leta 2007. Ta projekt, vreden 3,5 milijona EUR, sta sofinancirali MAAE (0,6 milijona EUR) in EU (2,9 milijona EUR). Končno poročilo je bilo objavljeno v prvi polovici leta 2010.

Prva pogodba za projekt, s katerim bi bil vzpostavljen Nacionalni izobraževalni center na področju vzdrževanja in upravljanja za osebje podjetja NNEGC Energoatom v Ukrajini, je bila podpisana avgusta 2009 (5,7 milijona EUR). Projekt za dolgoročno varno upravljanje ukrajinskih jedrskih elektrarn se je začel izvajati leta 2010 (2,5 milijona EUR).

V Ukrajini in Belorusiji je bilo 1,5 milijona EUR namenjenih za ublažitev posledic nesreče v Černobilu .

Ker Ruska federacija ni podpisala sporazuma o financiranju za projekte v okviru II. dela LAP 2007 pred rokom (konec leta 2008), so bila zadevna sredstva (28,272 milijona EUR) razveljavljena. Teh sredstev ni mogoče uporabiti za druge projekte na področju jedrske varnosti v okviru programa INSC.

Letni akcijski program za leto 2008 (LAP2008)

Sredstva

LAP 2008 je bil prav tako predstavljen v dveh delih:

– I. del – 23 milijonov EUR – Sklep Komisije C(2008) 3348 z dne 7. julija 2008.

– II. del – 48,255 milijona EUR – Sklep Komisije C(2008)7366 z dne 28. novembra 2008.

Izvajanje – glavni dosežki do sredine leta 2010

Partnerske države so podpisale sporazume o financiranju za II. del LAP 2008 med julijem 2009 in decembrom 2009, zato se je lahko izvajanje projektov začelo leta 2010. Ker Ruska federacija leta 2007 ni bila pripravljena podpisati sporazuma o financiranju, se je Komisija odločila, da sredstva, predvidena za Rusijo (17,2 milijona EUR), prerazporedi na druge dejavnosti. Prerazporeditev sredstev je bila določena pred koncem leta 2009, ko bi potekel proceduralni časovni okvir. Sredstva so bila porabljena za projekte v Ukrajini in Armeniji ter dodaten prispevek v Sklad za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja (10,7 milijona EUR) v pričakovanju naslednje donacije.

Obrok tretje donacije Komisije v višini 15 milijonov EUR v Sklad za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja je bil nakazan Evropski banki za obnovo in razvoj.

Sklenjene so bile pogodbe za nadaljevanje pomoči vladnim organom in lokalnim interesnim skupinam, ki sodelujejo pri izvajanju jedrske varnosti v Ukrajini (Skupni podporni urad, Kijev, 3,0 milijone EUR) in Rusiji (Skupna upravljavska enota, Moskva, 1,5 milijona EUR).

Letni akcijski program za leto 2009 (LAP 2009)

Sredstva

LAP 2009 je bil prav tako predstavljen v dveh delih:

– I. Del – 30,2 milijona EUR – Sklep Komisije C(2009) 6607 z dne 16. septembra 2009.

– II. Del – 43,5 milijona EUR – Sklep Komisije PE(2009) 9119 z dne 16. decembra 2009.

Izvajanje – glavni dosežki do sredine leta 2010

V Sklad za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja je bilo vplačanih 9,7 milijona EUR, to je zadnji obrok iz tretje donacije Komisije. Nadaljnjo plačilo v višini 15 milijonov EUR je bilo nakazano Računu za jedrsko varnost v skladu z donacijo Komisije iz leta 2008. Navedena plačila, nakazana Evropski banki za obnovo in razvoj za Sklad za zaščitno zgradbo černobilskega reaktorja, so bila predvidena v I. delu LAP 2009.

Podpisani sta bili pogodbi za dva projekta, vsaka v vrednosti 1 milijon EUR, za nadaljevanje pomoči ruskim upravljavcem jedrskih elektrarn v Smolensku in Beloyarsku [12].

Poraba finančnih sredstev, predvidenih v dodeljenih sredstvih, se je začela z revizijami in raziskovalnimi misijami v Vietnamu.

Sporazumi za financiranje iz II. dela akcijskega programa 2009 so bili poslani partnerskim državam v začetku leta 2010. Navedeni sporazumi morajo biti podpisani pred koncem leta 2010, zato da se lahko izvajanje projektov začne leta 2011.

Letni akcijski program za leto 2010 (LAP 2010)

LAP 2010 je bil prav tako predstavljen v dveh delih:

– I. Del – 7,7 milijona EUR – Sklep Komisije PE(2010) 3664 z dne 29. junija 2010.

– II. Del – 61,627 milijona EUR – Sklep Komisije PE(2010) 8016 z dne 29. novembra 2010.

V tem poročilu ni navedeno, kolikšen napredek je bil dosežen glede na letni akcijski programu za leto 2010.

Poraba sredstev iz programa INSC za obdobje 2007–2009

Poraba sredstev iz programa INSC, dodeljenih v okviru LAP za leta 2007, 2008 in 2009, je ponazorjena v spodnji tabeli.

Poraba sredstev programa INSC (v milijonih EUR – stanje v sredini leta 2010)

LAP LETO | Dodeljena sredstva | Sklenjene pogodbe | Plačano |

2007 | 76,772* | 34,224 | 21,786 |

2008 | 71,255 | 36,461 | 31,265 |

2009 | 73,700 | 30,200 | 26,900 |

Opomba *: vključno s sredstvi v višini 28,272 EUR za Rusijo, ki so bila razveljavljena

SKLEPNE UGOTOVITVE

Evropski sosedski in partnerski program spremljanja[13], ki je usmerjen v rezultate, je za projekte jedrske varnosti INSC predstavil naslednje ugotovitve:

1. Projekti se še naprej oblikujejo v skladu s strateškimi dokumenti instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti. Ocenjeni so kot izredno primerni in združljivi s temeljnimi varnostnimi načeli MAAE za leto 2007.

2. Krepitev kulture jedrske varnosti s programom INSC temelji na izkušnjah programa jedrske varnosti TACIS in hkrati primerno obravnava novo nastale potrebe v okviru mandata, ki ni več omejen na področje nekdanje Sovjetske zveze.

3. Prehod na program INSC ni povzročil prekinitve sodelovanja z Armenijo in Ukrajino, medtem ko se posebna osnova za izvajanje projektov INSC v Ruski federaciji ravno vzpostavlja.

4. Regulativni nadzor nad projekti INSC je primerno okrepiti z novo pobudo.

5. Partnerji v ciljnih državah zelo cenijo projekte INSC s poudarkom na izmenjavi znanj in izkušenj.

Projekti v drugih regijah, ki jih pokriva INSC (Latinska Amerika in Jugovzhodna Azija) še niso dovolj napredovali, da bi lahko o njihovem izvajanju oblikovali smiselne ugotovitve.

[1] Člen 18 Uredbe o instrumentu INSC določa, da „Komisija preuči napredek, dosežen pri izvajanju ukrepov, sprejetih v okviru te uredbe, ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži letno poročilo o izvajanju pomoči. Poročilo je naslovljeno tudi na Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij. Poročilo vsebuje informacije o financiranih ukrepih za preteklo leto, informacije o rezultatih spremljanja in ocenjevanja ter o izvrševanju proračunskih obveznosti in plačil, ki so razčlenjeni po državah, regijah in področju sodelovanja“.

[2] TACIS (tehnična pomoč za Skupnost neodvisnih držav) je program Evropske komisije, ki ponuja podporo 12 državam Vzhodne Evrope in Osrednje Azije (Armenija, Azerbajdžan, Belorusija, Gruzija, Kazahstan, Kirgizistan, Moldavija, Rusija, Tadžikistan, Turkmenistan, Ukrajina in Uzbekistan) ter Mongoliji pri prehodu na demokratično tržno usmerjeno gospodarstvo.

[3] „Poročilo o pregledu jedrske varnosti TACIS,“ ki ga je maja 2010 pripravilo podjetje Italtrend. Evropska komisija, Urad za sodelovanje EuropeAid (AIDCO A4) pogodba št. 172067. (Poročilo je Komisija predstavila odboru instrumenta INSC).

[4] Uredba Sveta (Euratom) št. 300/2007 z dne 19. februarja 2007 o vzpostavitvi instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti (UL L 81, 22.3.2007, str. 1).

[5] „Tretje države“ so države izven EU razen države, ki jih pokriva predpristopni instrument, in načeloma industrijsko razvite države oziroma države z visokim dohodkom (glej opombo 6).

[6] Sporočilo „o obravnavi mednarodnega izziva jedrske varnosti in zaščite“ (COM(2008) 312 konč.) z dne 22. maja 2008.

[7] Sklepi Sveta o pomoči tretjim državam na področju jedrske varnosti in zaščite z dne 9. decembra 2008. http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/trans/104601.pdf

[8] Revidirana strategija programov Skupnosti za sodelovanje na področju jedrske varnosti za obdobje 2010–2013 (C(2009) 9822)

[9] Sklep Komisije C(2007) 3758 z dne 1. avgusta 2007.

[10] Okvirni program za programe Skupnosti za sodelovanje na področju jedrske varnosti za obdobje 2010–2011 (C(2009) 9820).

[11] Revidirana strategija programov Skupnosti za sodelovanje na področju jedrske varnosti za obdobje 2010–2013 (C(2009) 9822).

[12] Zadevne pogodbe so bile sklenjene v skladu s pravilom n+1 (pogodba se sklene v roku enega leta po odobritvi akcijskega programa) brez sporazuma o financiranju.

[13] Sistem za spremljanje izvajanja projektov in programov zunanjega sodelovanja, ki jih financira EU – usmerjeno spremljanje za države Evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva. Pregled projektov INSC, ki so bili nadzorovani do sredine leta 2010, poročilo konzorcija INTEGRATION (INTEGRATION – ICCS – NTUA (EPU) – ECORYS), november 2010.