[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.8.2005

KOM(2005) 398 končno

Predlog

UREDBA SVETA

o predlogu izenačevalnega mehanizma, ki se uporablja pri uvozu iz nekaterih držav nečlanic Evropske skupnosti

(predložen s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OKVIR PREDLOGA |

Razlogi za predlog in cilji Ta predlog zadeva potrebo, ki se je pojavila zaradi rešitve vprašanja praks umetnega oblikovanja cen, kot so dvojne cene ali izvozne dajatve, ki nekaterim gospodarskim subjektom v tretjih državah omogočajo nelojalno konkurenčno prednost. Te prakse umetnega oblikovanja cen se zlasti pojavljajo med državami, ki niso članice STO. |

Splošni okvir Na konkurenčni položaj industrije Skupnosti škodljivo vpliva uvoz, ki ima ugodnosti zaradi uporabe takih praks oblikovanja cen ali drugih praks, ki jih zanj uvedejo vlade ali podjetja pod državnim nadzorom. Ugodnost je posledica praks oblikovanja cen ali drugih praks, kadar domača industrija v zadevnih državah nekatere izdelke nabavlja po cenah, veliko nižjih od izvoznih cen/cen na svetovnem trgu, ki bi jih sicer morala plačati pri običajnem trgovanju. Taki izdelki se pogosto uporabijo ali porabijo za proizvodnjo izdelkov v nadaljnjem proizvodnem procesu, ki se nato izvozijo na trg Skupnosti ali trge tretjih držav, s čimer škodijo industriji Skupnosti. Umetno ustvarjene stroškovne prednosti, ustvarjene s praksami dvojnih cen, ki jih uporabljajo tretje države, na mnogo načinov ogrožajo konkurenčnost industrije EU. Uvoz izdelkov po umetno ustvarjenih nizkih cenah iz teh držav prodira na trg EU in že zavzema pomemben delež na tem trgu. Take prakse dvojnih cen ustvarijo privlačne naložbene pogoje v zadevnih tretjih državah, prav tako izkriviljajo enake igralne pogoje za naložbe v zadevne močno globalizirane industrijske sektorje. Da proizvajalci Skupnosti ne bi bili postavljeni v podrejen konkurenčni položaj in utrpeli škode, je zaradi kritičnega položaja, v katerem so se znašli proizvajalci Skupnosti v nekaterih sektorjih, nujno zagotoviti instrument, ki bo zagotavljal zaščito pred uvozom v Skupnost, ki ima neposredne ali posredne ugodnosti zaradi takih praks oblikovanja cen ali drugih praks. |

Obstoječe določbe na področju predloga Na področju predloga ni obstoječih določb. |

Skladnost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI IN PRESOJA VPLIVOV |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami |

Komisija je industrijo in države članice v ustreznih trgovinskih odborih obvestila o postopku priprave osnutka ter osnutek predloga prilagodila prejetim pripombam in predlogom. |

Zbiranje in uporaba strokovnega znanja |

Ni bilo potrebe po zunanjem strokovnem znanju. |

Presoja vplivov Predlog izenačevalnega mehanizma ne predvideva splošne presoje vplivov. Vendar predlog vseeno vsebuje izčrpen seznam pogojev in meril, ki jih je treba oceniti pred uvedbo izenačevalnih ukrepov. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

Povzetek predlaganih ukrepov Cilj: Izenačevalni mehanizem odpira možnost za ukrepanje proti uvozu, ki ima neposredne ali posredne ugodnosti zaradi praks oblikovanja cen ali drugih praks (npr. dvojne cene, izvozne dajatve) vlad ali podjetij pod državnim nadzorom, posledica česar so različne ravni cen za vhodne izdelke, odvisno od tega, ali se uporabijo ali potrošijo na domačem trgu ali izvozijo; in kadar tak uvoz povzroči škodo ali grozi, da bo povzročil škodo, industriji Skupnosti. Področje uporabe: Mehanizem se bo uporabil pri uvozu blaga s poreklom iz držav, ki (i) niso članice Svetovne trgovinske organizacije (STO); ali (ii) so sicer članice STO, vendar imajo v svojem pristopnem protokolu k STO določbo, ki jim omogoča uporabo tega mehanizma. Mehanizem se ne uporablja pri uvozu blaga iz držav, ki niso članice STO, kadar ima navedena država dvostranski sporazum s Skupnostjo v okviru pristopa navedene države k STO, ki zadovoljivo izvaja prakso oblikovanja cen, in kadar se domneva, da navedena država pravzaprav postopoma odpravlja učinke prakse oblikovanja cen na izkrivljanje trgovine v največ pet letih po datumu sklenitve navedenega dvostranskega sporazuma. Začetni prag: Industrija Skupnosti ima pravico, da začne preiskavo na podlagi pravilno utemeljene pritožbe. Poleg tega lahko Komisija deluje po uradni dolžnosti, če ima na voljo zadostne dokaze. Preiskava: Predlog predvideva vse glavne lastnosti preiskave trgovine z blagom, vendar na poenostavljen način, da bi omogočil natančno uporabo tega instrumenta. Preiskave, opravljene v okviru predlaganega izenačevalnega mehanizma, upoštevajo predpisane postopkovne zahteve, kot so: javno obvestilo o začetku postopka, zainteresirane stranke imajo pravico do zaslišanja, zagotovljeno je zaupno obravnavanje predloženih informacije, zainteresirane stranke imajo dostop do informacij, ki so pomembne za predstavitev njihovega primera, posvetovanje z vlado tretje države itd. Postopek odločanja: Z državami članicami se bo na vsaki stopnji postopka posvetovalo v odboru skladno s svetovalnim postopkom komitologije v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999. Izenačevalni ukrepi: Za uvoz, ki ima neposredne ali posredne ugodnosti zaradi praks oblikovanja cen, se bodo uvedli izenačevalni ukrepi v obliki dajatev, zavez ali v drugih ustreznih oblikah. Raven ukrepa se bo izračunala na podlagi: a) razlike med ceno vhodnega izdelka na domačem in izvoznem trgu ter b) obsegom, v katerem se vhodni izdelek uporabi/porabi v proizvodnji obravnavanega izdelka (izdelek v nadaljnjem proizvodnem procesu). Raven izenačevalnega ukrepa ne sme preseči ravni ugotovljene ugodnosti. Začasni ukrepi se uvedejo najmanj 60 dni po začetku postopka in lahko trajajo šest mesecev. Ukrepi se lahko ponovno pregledajo, če je to upravičeno. Podobno kot pri drugih instrumentih trgovinske zaščite ni nobene specifikacije o obračunavanju izenačevalnih dajatev. Izenačevalni ukrepi se ponavadi ne uvedejo hkrati z drugimi ukrepi trgovinske zaščite. Mehanizem bo temeljil na splošni praksi, in sicer bodo dajatve odmerili organi oblasti držav članic in jih nakazali v proračun Skupnosti v skladu z obstoječimi določbami o protidampinških in izravnalnih dajatvah, ki se uporabljajo v Evropski uniji. |

Pravna podlaga Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člen 133 Pogodbe. |

Načelo subsidiarnosti Predlog je pod izključno pristojnostjo Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjega(ih) razloga(ov). |

Oblika ukrepoa, predstavljenega v predlogu izenačevalnega mehanizma, ne pušča prostora za nacionalne odločitve. |

Podatki o tem, kako sta finančna in upravna obremenitev Skupnosti, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih oblasti, gospodarskih subjektov in državljanov, zmanjšani in sorazmerni s ciljem predloga, se ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrumenti: uredba. |

Druga sredstva ne bi bila ustrezna iz naslednjega(ih) razloga(ov). Predlagani izenačevalni mehanizem je okvirni pravni akt, ki bo omogočal uvedbo ukrepov trgovinske zaščite. Okvirni pravni akt kot ustrezno pravno obliko zahteva uredbo Sveta. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

Predlog nima nobenih posledic za proračun Skupnosti. |

1. Predlog

UREDBA SVETA

o predlogu izenačevalnega mehanizma, ki se uporablja pri uvozu iz nekaterih držav nečlanic Evropske skupnosti

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 133 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Na konkurenčni položaj industrije Skupnosti bi lahko škodljivo vplival uvoz, ki ima ugodnosti zaradi praks oblikovanja cen ali drugih praks, ki jih izvajajo vlade ali podjetja pod državnim nadzorom v tretjih državah.

(2) Taka ugodnost je lahko posledica politike oblikovanja cen ali druge politike z enakim učinkom, kot so izvozne dajatve, ki jih določijo ali izvajajo vlade ali podjetja pod državnim nadzorom v tretjih državah, kar privede do različnih ravni cen blaga, odvisno od tega, ali je to blago namenjeno za izvoz ali za domačo porabo ali uporabo.

(3) Da proizvajalci Skupnosti ne bi bili postavljeni v podrejen konkurenčni položaj in utrpeli škode, je treba pripraviti instrument, ki bo zagotavljal zaščito pred uvozom, ki ima neposredne ali posredne ugodnosti od take prakse oblikovanja cen ali drugih praks vlade tretje države ali podjetja pod državnim nadzorom v državi, ki ni članica Svetovne trgovinske organizacije, ali državi, ki je sicer članica STO, vendar določba v pristopnem protokolu navedene države k STO omogoča uporabo te uredbe. Mehanizem se ne uporablja pri uvozu blaga iz držav, ki niso članice STO, kadar ima navedena država dvostranski sporazum s Skupnostjo v okviru njenega pristopa k STO, ki zadovoljivo obravnava prakso oblikovanja cen, in kadar se domneva, da navedena država pravzaprav postopoma odpravlja učinke prakse oblikovanja cen na izkrivljanje trgovine v največ petih letih po datumu sklenitve navedenega dvostranskega sporazuma.

(4) Treba je opredeliti izenačevalni mehanizem za uvoz, ki ima ugodnosti zaradi politike oblikovanja cen ali drugih podobnih politik. Take politike naj bi izkrivljale konkurenco med zadevnimi gospodarskimi subjekti in jih je treba popraviti, da se bodo ponovno vzpostavili pošteni pogoji trgovanja. Mehanizem je treba uporabljati nediskriminatorno.

(5) Poleg tega je treba jasno opredeliti, da se ugodnost izračuna na podlagi različnih ravni cen za vhodne izdelke, odvisno od tega, ali je tak izdelek namenjen za izvoz ali za domačo porabo ali uporabo, in ob upoštevanju, če je to primerno, obsega, v katerem se vhodni izdelek porabi ali uporabi v proizvodnji obravnavanega izdelka.

(6) Zato je nujno opredeliti izraza „vhodni izdelek“ in „obravnavani izdelek“.

(7) Poleg tega je zaželeno, da se določijo jasne in podrobne smernice glede dejavnikov, ki so lahko pomembni pri ugotavljanju, ali so prakse oblikovanja cen ali druge prakse, ki jih izvaja vlada tretje države ali podjetje pod državnim nadzorom, povzročile škodo ali grozijo, da bodo povzročile škodo; pozornost je treba posvetiti učinkom drugih dejavnikov in upoštevati je treba vse ustrezne in znane dejavnike ter gospodarske kazalce, ki vplivajo na stanje industrije, ter zlasti prevladujoče tržne razmere v Skupnosti.

(8) Treba je določiti, kdo lahko vloži pritožbo in katere informacije mora taka pritožba vsebovati; pritožbo je treba zavrniti, kadar ni zadostnih prima facie dokazov glede oblikovanja cen ali drugih praks, škode in vzročnosti.

(9) Zaželeno je, da se določi postopek za preiskavo glede uvedbe izenačevalnih ukrepov.

(10) Treba je določiti način obveščanja zainteresiranih strank o informacijah, ki jih zahtevajo preiskovalni organi; zainteresirane stranke morajo imeti zadostne možnosti, da predstavijo vse ustrezne dokaze in branijo svoje interese.

(11) Prav tako je treba določiti pravila in postopke, ki jih je treba upoštevati med preiskavo, zlasti pravila, na podlagi katerih se morajo zainteresirane stranke javiti, predstaviti svoja stališča in predložiti informacije v določenih rokih, če naj bi se taka stališča in informacije upoštevali; ob upoštevanju poslovne tajnosti je treba zainteresiranim strankam omogočiti dostop do vseh informacij, povezanih s preiskavo, ki so pomembne za predstavitev njihovega primera; treba je zagotoviti, da se lahko, kadar stranke ne sodelujejo zadovoljivo, za sprejemanje ugotovitev uporabijo druge informacije, in da so take informacije lahko manj ugodne za stranke, kakor če bi sodelovale.

(12) Treba je določiti pogoje, v skladu s katerimi se lahko uvedejo začasni ukrepi; Komisija lahko take ukrepe v vsakem primeru uvede le za obdobje šest mesecev.

(13) Preiskavo ali postopek je treba zaključiti, kadar ni potrebe po uvedbi ukrepov; postopek se lahko zaključi samo, če se odločitvi o zaključku priloži utemeljitev.

(14) Raven izenačevalnih ukrepov zaradi škode, ki jo povzroči tak uvoz, ne sme presegati ravni ugotovljene ugodnosti, če se ukrepi uvedejo za uvoz obravnavanega izdelka, ki ima ugodnosti zaradi prakse oblikovanja cen.

(15) Pri dejanski uvedbi izenačevalnih ukrepov je treba dati prednost dajatvam; kadar se izkaže, da dajatve niso primerne, se lahko proučijo drugi izenačevalni ukrepi, kot so količinske omejitve.

(16) Izenačevalni ukrepi in protidampinški ter/ali izravnalni ukrepi za uvoz izdelka se ne smejo uvesti hkrati, razen če se ugotovi, da se damping in/ali subvencioniranje ne moreta pripisati učinku prakse oblikovanja cen ali druge prakse.

(17) Treba je določiti postopke za sprejetje zavez za odpravo ali izravnavo ugodnosti, ki je posledica prakse oblikovanja cen ali druge prakse, in povzročene škode namesto uvedbe začasnih ali dokončnih ukrepov; primerno je tudi določiti posledice kršitve ali umika zavez.

(18) Določiti je treba pregled ukrepov, uvedenih v primerih, ko so predloženi zadostni dokazi o spremenjenih okoliščinah ali razmerah, v katerih so popravljalni učinki izenačevalnih ukrepov oslabljeni. V slednjem primeru je lahko primerno veljavne ukrepe razširiti na uvoz obravnavanega izdelka iz drugih držav.

(19) V skladu s členom 2 Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o postopkih za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[2] je treba ukrepe za izvajanje te uredbe sprejeti z uporabo svetovalnega postopka iz člena 3 navedenega sklepa.

(20) Treba je zagotoviti, da so vsi izenačevalni ukrepi, uvedeni v skladu s to uredbo, v celoti v skladu z interesom Skupnosti; ocena interesa Skupnosti zajema opredelitev vseh utemeljenih razlogov, ki bi privedli do jasnega zaključka, da sprejetje ukrepov ne bi bilo v skupnem interesu Skupnosti. Taki utemeljeni razlogi bi lahko na primer vključevali primere, pri katerih bi bil podrejeni položaj za potrošnike ali druge zainteresirane stranke jasno nesorazmeren z vsemi ugodnostmi, ki jih ima industrija Skupnosti z uvedbo ukrepov.

(21) V členih 217(1) in 218(2) Carinskega zakonika Skupnosti[3] je treba začasne in dokončne izenačevalne ukrepe obravnavati kot začasne in dokončne protidampinške ali izravnalne dajatve.

(22) Oblika in raven izenačevalnih ukrepov ter njihovo izvajanje morajo biti podrobneje določeni v uredbi o uvedbi teh ukrepov –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Načela

1. Izenačevalni ukrepi se lahko uvedejo za izdelke, deklarirane za sprostitev v prost promet v Skupnosti, s poreklom v tretji državi, za izravnavo ugodnosti, ki je posledica praks oblikovanja cen ali drugih praks z enakim učinkom vlade iste tretje države ali podjetja pod državnim nadzorom na njenem ozemlju, ki privedejo do različnih ravni cen za vhodne izdelke, odvisno od tega, ali so taki vhodni izdelki namenjeni za izvoz ali za domačo porabo ali uporabo, in kadar se s tem povzroči škoda industriji Skupnosti z izvozom obravnavanega izdelka na trg Skupnosti.

2. Izenačevalni ukrepi se lahko uvedejo za uvoz blaga s poreklom iz:

a) držav, ki niso članice Svetovne trgovinske organizacije, ali

b) države članice STO, kadar je v pristopnem protokolu navedene države k STO določba, ki dovoljuje uporabo navedene uredbe.

3. Ta uredba se ne uporablja za uvoz blaga iz države, ki ni članica STO, kadar ima navedena država dvostranski sporazum s Skupnostjo v okviru pristopa navedene države k STO, ki zadovoljivo obravnava prakso oblikovanja cen, in kadar se domneva, da navedena država pravzaprav postopoma odpravlja učinke prakse oblikovanja cen na izkrivljanje trgovine v največ pet letih po datumu sklenitve navedenega dvostranskega sporazuma.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi:

a) izraz „škoda“ pomeni materialno škodo za industrijo Skupnosti ali grožnjo materialne škode za industrijo Skupnosti, opredeljeno v skladu s členom 5;

b) izraz „industrija Skupnosti“ pomeni vse proizvajalce Skupnosti, ki proizvajajo podobne izdelke;

c) izraz „vhodni izdelek“ pomeni izdelek, za katerega se domnevno neposredno ali posredno uporabljajo prakse oblikovanja cen ali druge prakse, ki so predmet preiskave v skladu s to uredbo;

d) izraz „obravnavani izdelek“ pomeni uvoženi izdelek, kadar se je vhodni izdelek neposredno ali posredno uporabil ali porabil v proizvodnem postopku tega izdelka;

e) izraz „podoben izdelek“ pomeni izdelek, ki je identičen oziroma v vseh pogledih enak obravnavanemu izdelku; ali v primeru, da takega izdelka ni, drug izdelek, ki ima kljub temu, da ni enak v vseh pogledih, značilnosti, ki so zelo podobne značilnostim obravnavanega izdelka;

f) izraz „vlada“ pomeni vlado ali katero koli javno organizacijo na ozemlju zadevne tretje države;

g) šteje se, da je podjetje „pod državnim nadzorom“, če ima vlada ali katera koli druga javna organizacija na ozemlju zadevne tretje države neposredno ali posredno več kot 50 odstotkov kapitalske udeležbe v njem ali je pooblaščena za imenovanje večine njegovih direktorjev ali drugačen pravni nadzor ali usmerjanje njegove dejavnosti.

Člen 3

Prakse oblikovanja cen

Šteje se, da ugodnost, ki je posledica praks oblikovanja cen ali drugih praks z enakim učinkom, ki jih izvaja vlada tretje države ali podjetje pod državnim nadzorom, obstaja, če take prakse privedejo do različnih ravni cen izdelkov, odvisno od tega, ali so ti izdelki namenjeni za izvoz ali za domačo porabo ali uporabo.

Člen 4

Izračunavanje višine izenačevalnega ukrepa

1. Ugodnost se izračuna na podlagi različnih ravni cen za vhodni izdelek, odvisno od tega, ali je tak izdelek namenjen za izvoz ali za domačo porabo ali uporabo, ter ob upoštevanju, če je to primerno, obsega, v katerem se vhodni izdelek neposredno ali posredno porabi ali uporabi v proizvodnji obravnavanega izdelka. Ustrezno je treba upoštevati dejstvo, da se lahko ravni cen za vhodni izdelek določijo s sklicevanjem na izdelke, ki niso namenjeni za izvoz ali domačo porabo ali uporabo. Prav tako je treba ustrezno upoštevati razlike, ki vplivajo na primerljivost med vhodnim izdelkom, namenjenim za izvoz, in vhodnim izdelkom, namenjenim za domačo porabo ali uporabo. Glede na posamezen primer se take razlike dovolijo za dejavnike, za katere se domneva ali je bilo dokazano, da so vplivali na primerljivost cen, kakovost, razpoložljivost, prevoz in druge pogoje nakupa in prodaje.

2. Ugodnost se lahko ugotovi na podlagi splošno razpoložljivih informacij za zadevno industrijo, vključno s statistiko o cenah vhodnega izdelka in obravnavanega izdelka, ter smernic in standardov, povezanih z obsegom porabe ali uporabe vhodnega izdelka v obravnavanem izdelku.

3. Za izdelke, navedene v Prilogi k tej uredbi, se ugodnost ugotoavlja na podlagi metodologije, določene v Prilogi, pri čemer se v skladu z odstavkom 1 ustrezno upoštevajo razlike, ki vplivajo na primerljivost med vhodnim izdelkom, namenjenim za izvoz, in vhodnim izdelkom, namenjenim za domačo porabo ali uporabo. Priloga se ustrezno spremeni v skladu s postopkom iz člena 13(2).

Člen 5

Opredelitev škode

1. Opredelitev škode temelji na trdnih dokazih in vključuje objektivno preiskavo:

a) obsega in cen uvoza obravnavanega izdelka na trg Skupnosti ter njihovega učinka na cene industrije Skupnosti za podobne izdelke;

in

b) posledičnega vpliva zadevnih uvozov na industrijo Skupnosti, kot ponazarjajo gibanja številnih gospodarskih kazalcev, kot so obseg prodaje, izkoriščenost zmogljivosti, tržni delež, dobički in izgube, donos naložbenega kapitala, naložbe in zaposlovanje.

Vendar pa ni nujno, da je eden ali več navedenih dejavnikov odločilnega pomena.

2. Iz vseh ustreznih dokazov, predstavljenih v zvezi z odstavkom 1, mora biti razvidno, da obravnavani izdelek povzroča škodo v smislu te uredbe.

3. Poleg uvoza obravnavanega izdelka se proučijo tudi drugi znani dejavniki, ki hkrati škodujejo industriji Skupnosti, za zagotovitev, da se škoda, ki jo povzročajo ti drugi dejavniki, ne pripiše obravnavanemu izdelku.

4. Določitev nevarnosti škode temelji na dejstvih in ne zgolj na domnevah, ugibanjih in oddaljenih možnostih. Sprememba okoliščin, ki bi povzročila razmere, v katerih bi prakse oblikovanja cen povzročile škodo, mora biti jasno predvidena in neizogibna. Pri ugotavljanju obstoja nevarnosti materialne škode je treba med drugim proučiti dejavnike, kot so:

a) narava prakse oblikovanja cen ali drugih zadevnih praks ter učinki na trgovino, ki bi zaradi teh verjetno nastali;

b) znatna stopnja povečanja uvoza obravnavanega izdelka na trg Skupnosti, ki kaže na verjetnost, da se bo uvoz bistveno bistveno povečal;

c) zadostne prosto razpoložljive zmogljivosti izvoznika obravnavanega izdelka ali neizogibno bistveno povečanje takih zmogljivosti, ki kažejo na verjetnost bistveno povečanega izvoza na trg Skupnosti, pri čemer se upošteva razpoložljivost drugih izvoznih trgov, ki bi lahko prevzeli kakršen koli dodaten izvoz;

d) vprašanje, ali gre za uvoz v Skupnost po cenah, ki bi povzročile znatno znižanje cen ali preprečile povišanje cen, do katerega bi sicer prišlo, in bi zato verjetno povzročil večje povpraševanje po nadaljnjem uvozu; in

e) zaloge izdelka, ki je predmet preiskav .

Nobeden od zgoraj navedenih dejavnikov sam po sebi ni nujno odločilnega pomena, vendar pa mora iz celote proučenih dejavnikov izhajati, da je nadaljevanje izvoza obravnavanega izdelka iz države ali držav, ki izvajajo prakse oblikovanja cen ali druge prakse, na trg Skupnosti neizogibno ter da bo v primeru, da se zaščitni ukrepi ne sprejmejo, povzročena materialna škoda.

Člen 6

Začetek postopka

1. Preiskava v skladu s to uredbo se prične po prejemu pisne pritožbe katere koli fizične ali pravne osebe ali združenja v imenu industrije Skupnosti ali na lastno pobudo Komisije, kadar obstajajo zadostni prima facie dokazi o obstoju praks oblikovanja cen ali drugih praks v smislu te uredbe, škode ali vzročne zveze med uvozom in domnevno škodo.

2. Ko je očitno, da obstajajo zadostni prima facie dokazi, ki upravičujejo začetek postopka, Komisija v skladu s postopkom iz člena 13(2) začne postopek v roku 45 dni po vložitvi pritožbe in objavi obvestilo v Uradnem listu Evropske unije. Kadar so predloženi dokazi nezadostni, Komisija v skladu s postopkom iz člena 13(2) pritožnika obvesti v roku 45 dni od datuma vložitve pritožbe pri Komisiji.

3. V obvestilu o začetku postopkov se napove začetek preiskave, opredelijo obseg preiskave, obravnavani izdelek, tretje države, katerih vlade domnevno izvajajo prakse oblikovanja cen, narava prakse in roki, v katerih se zainteresirane stranke lahko javijo, pisno predstavijo svoja stališča in predložijo informacije, če naj bi se taka stališča in informacije upoštevali med preiskavo. V obvestilu je določen tudi rok, v katerem lahko zainteresirane stranke zaprosijo za zaslišanje pred Komisijo.

4. Komisija o začetku postopka obvesti zainteresirane stranke, zlasti izvoznike in uvoznike obravnavanega izdelka, vlado zadevne države porekla, ki izvaja prakso oblikovanja cen ali druge prakse, škodi industriji Skupnosti, ter pritožnike in druge proizvajalce Skupnosti.

5. Komisija lahko kadar koli pred začetkom postopka ali med njim povabi zadevno vlado države porekla, da sodeluje pri posvetovanjih, da se razjasni stanje glede zadev iz odstavka 2 in doseže sporazumna rešitev.

Člen 7

Preiskava

1. Po začetku postopka začne Komisija preiskavo, ki zajema prakse oblikovanja cen ali druge prakse ter škodo. Ta preiskava se običajno zaključi v šestih mesecih in najpozneje v dvanajstih mesecih po datumu njenega začetka.

2. Zainteresirane stranke, ki so se same javile v skladu z roki, določenimi v obvestilu o začetku postopka, so zaslišane, če so pravočasno zaprosile za zaslišanje, in pri tem navedle, da so zainteresirane stranke, na katere bo izid postopka verjetno vplival, in da obstajajo posebni razlogi za njihovo zaslišanje.

3. Če katera koli zainteresirana stranka zavrne dostop do potrebnih informacij ali jih ne zagotovi v ustreznih rokih ali bistveno ovira preiskavo, se lahko na podlagi razpoložljivih dejstev sprejmejo začasne ali dokončne pozitivne ali negativne ugotovitve. Če se ugotovi, da je zainteresirana stranka predložila napačne ali zavajajoče informacije, se te informacije ne upoštevajo, uporabijo pa se lahko razpoložljiva dejstva.

4. Vse informacije, ki so zaupne narave ali jih vključene stranke zaupno predložijo v preiskavo, organi ob ustrezni utemeljitvi obravnavajo kot zaupne. Zainteresirane stranke, ki predložijo zaupne informacije morajo pripraviti njihov povzetek, ki ni zaupne narave. Ti povzetki morajo biti dovolj podrobni, da omogočijo primerno razumevanje bistvene vsebine zaupno predložene informacije in zainteresiranim strankam omogočijo dostop do vseh informacij, ki so pomembne za predstavitev njihovega primera. Informacije, prejete v skladu s to uredbo, se uporabijo samo za namen, za katerega so se zahtevale. Ta določba ne izključuje uporabe prejetih informacij v okviru ene preiskave za začetek drugih preiskav v istem postopku v zvezi z obravnavanim izdelkom.

Člen 8

Začasni ukrepi

1. Začasni ukrepi se lahko uvedejo za uvoz obravnavanega izdelka, če je bila sprejeta začasna pozitivna ugotovitev, da ima obravnavani izdelek ugodnosti zaradi praks oblikovanja cen ali drugih praks in da se s tem industriji Skupnosti povzroča škoda ter da je zaradi interesa Skupnosti potrebno posredovanje za preprečitev take škode. Navedeni ukrepi se uvedejo v skladu s postopkom iz člena 13(2).

2. Začasni ukrepi se zavarujejo z jamstvom in od zagotovitve takega jamstva je odvisna sprostitev obravnavanega izdelka v državi, ki izvaja prakse oblikovanja cen ali druge prakse, v prost promet v Skupnosti.

3. Začasni ukrepi se ne uvedejo prej kakor 60 dni po začetku postopka. Navedeni ukrepi se uvedejo za največ šest mesecev.

Člen 9

Zaključek postopka brez sprejetja ukrepov

1. Če se pritožba umakne, lahko Komisija postopek zaključi, razen če to ne bi bilo v interesu Skupnosti.

2. Kadar izenačevalni ukrepi niso potrebni, se preiskava zaključi v skladu s postopkom iz člena 13(2). Vsaki odločitvi o zaključku postopka mora biti priložena utemeljitev.

Člen 10

Dokončni ukrepi

1. Kadar dokončno ugotovljena dejstva kažejo na obstoj prakse oblikovanja cen ali drugih praks ter škode, ki jo je povzročil uvoz obravnavanega izdelka na trg Skupnosti, interes Skupnosti pa zahteva posredovanje v skladu s členom 14, se za obravnavani izdelek uvede dokončni ukrep v skladu s postopkom iz člena 13(2).

2. Raven izenačevalnih ukrepov, uvedenih za izravnavo ugodnosti zaradi prakse oblikovanja cen ali drugih praks, kot je predvideno v odstavku 1 tega člena, ne sme biti višja od ravni ugotovljene ugodnosti in zaželeno je, da ima obliko dajatev.

3. Pri ravni uvedenih izenačevalnih ukrepov, kakor so predvideni v odstavku 3 tega člena, se upošteva škoda na trgu Skupnosti ali trgih tretjih držav. Zaželeno je, da imajo taki ukrepi obliko dajatev, vendar imajo lahko tudi obliko količinskih omejitev, pri uvozu katerega koli izdelka s poreklom iz države, ki izvajajo prakse oblikovanja cen ali druge prakse.

4. Če se uporabi začasna izenačevalna dajatev in je dokončna izenačevalna dajatev višja od začasne dajatve, se razlika ne pobira. Če je dokončna izenačevalna dajatev nižja od začasne dajatve, se začasna dajatev ponovno izračuna. Če je dokončna ugotovitev negativna, se začasna dajatev ne potrdi.

5. Izenačevalni ukrep velja samo tako dolgo in v takšnem obsegu, kolikor je nujno, da se odpravijo prakse oblikovanja cen ali druge prakse, ki povzročajo škodo.

Člen 11

Zaveze

1. Preiskave se lahko zaključijo brez uvedbe začasnih ali dokončnih ukrepov po prejemu sprejemljivih prostovoljnih zavez, na podlagi katerih:

a) vlada tretje države, ki izvaja prakso oblikovanja cen ali druge prakse, soglaša, da bo odpravila ali omejila prakso ali sprejela druge ukrepe v zvezi z njenimi učinki; ali

b) se kateri koli izvoznik zaveže, da bo popravil svoje cene ali prenehal izvažati na trg Skupnosti, dokler bo imel tak izvoz neposredne ali posredne ugodnosti zaradi praks oblikovanja cen ali drugih praks, s čimer se odpravijo škodljivi učinki praks oblikovanja cen ali drugih praks.

2. Zaveze se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 13(2).

3. Če katera koli stranka krši ali prekliče zavezo, se v skladu s členom 10 uvede izenačevalni ukrep na podlagi razpoložljivih dejstev v okviru preiskave, ki je privedla do zaveze.

Člen 12

Pregledi

1. Če je upravičeno, se lahko presodi tudi potreba po nadaljevanju ukrepov, in sicer na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice oziroma na zahtevo katerega koli izvoznika, uvoznika ali proizvajalca Skupnosti ali vlade zadevne države porekla, če je od uvedbe dokončnega ukrepa preteklo vsaj eno leto.

2. Komisija začne preglede v skladu s postopkom iz člena 13(2). Za preglede v skladu z odstavkom 1 se uporabijo ustrezne določbe členov 6 in 7.

3. S pregledi se oceni, če se prakse oblikovanja cen ali druge prakse in/ali z njimi povzročena škoda nadaljujeje in ugotovi, ali je zaradi interesa Skupnosti potrebno posredovanje. S pregledi se lahko ocenijo tudi situacije, v katerih izogibanje veljavnemu ukrepu slabi popravljalne učinke izenačevalnega ukrepa ali v katerih izenačevalni ukrepi ne povzročijo dviga ali zadostnega dviga maloprodajnih ali naknadnih prodajnih cen na trgu Skupnosti.

4. Če pregledi to opravičujejo, se izenačevalni ukrepi razveljavijo, spremenijo, razširijo ali ohranijo, kakor je primerno v skladu s postopkom iz člena 13(2).

Člen 13

Odbor

1. Komisiji pomaga svetovalni odbor, ustanovljen s členom 25 Uredbe Sveta (ES) št. 2026/97[4].

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja svetovalni postopek iz člena 3 Sklepa 1999/468/ES v skladu s členom 7(3) Sklepa.

Člen 14

Interes Skupnosti

Ugotovitev v skladu s členi 8(1), 9(2), 10(1) in 10(3), ali interes Skupnosti zahteva posredovanje oziroma ali je treba ukrepe razveljaviti, spremeniti ali ohraniti v skladu s členom 12(4), je treba utemeljiti z oceno vseh različnih interesov kot celote. Ukrepi se ne smejo uporabiti, kadar je mogoče nedvomno sklepati, da to ni v interesu Skupnosti.

Člen 15

Splošne določbe

1. Začasni ali dokončni izenačevalni ukrepi se uvedejo z uredbo, izvajajo pa jih države članice v določeni obliki in na določeni ravni ter v skladu z drugimi merili iz uredbe o uvedbi takih ukrepov. Če se uvedejo drugi ukrepi, ki niso dajatve, je v Uredbi opredeljena natančna oblika ukrepov v skladu z določbami te uredbe.

2. Posebne določbe, zlasti glede skupne opredelitve pojma poreklo iz Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92[5], se lahko sprejmejo v skladu s to uredbo.

3. Za namen členov 217(1) in 218(2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92[6] je treba začasne in dokončne izenačevalne ukrepe obravnavati kot začasne in dokončne protidampinške ali izravnalne dajatve.

4. Uredbe o uvedbi začasnih ali dokončnih izenačevalnih ukrepov in uredbe ali sklepi o sprejetju zavez ali zaključku preiskav ali postopkov se objavijo v Uradnem listu Evropske unije.

5. Za noben izdelek ne smejo hkrati veljati izenačevalni ukrepi in protidampinški ter/ali izravnalni ukrepi za obravnavanje istih razmer, ki izhajajo iz praks oblikovanja cen ali drugih praks v smislu člena 3 ter iz dampinga in/ali subvencioniranja.

6. Določbe te uredbe se uporabljajo brez poseganja v posebna pravila, dogovorjena med Skupnostmi in katero koli tretjo državo ali državami, in ob njihovem upoštevanju, če je to primerno.

Člen 16

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju, [...]

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

Metodologija za izračunavanje ugodnosti iz člena 4

Metodologija za določitev ugodnosti:

Uporabi se spodnja formula, pri čemer:

je W cena na svetovnem trgu na tono za vhodni izdelek v zadnjem koledarskem letu;

je X cena na svetovnem trgu na tono za referenčni izdelek, s katero je določena cena vhodnega izdelka;

je Y odstotek popusta, ki se uporabi za ceno na svetovnem trgu, kot je predvideno v pravnem okviru zadevne tretje države;

je Z razmerje med enotami vhodnega izdelka, porabljenega ali uporabljenega v proizvodnji ene tone obravnavanega izdelka (glej tabelo spodaj), npr. pri 5 tonah vhodnega izdelka, uporabljenega za proizvodnjo 1 tone obravnavanega izdelka, je Z 5.

Formula: [W-(X/100 x (100-Y))] x Z (X x Y%) x Z = ugodnost na tono

Zgornja formula se uporabi pri izračunavanju višine izenačevalnega ukrepa za izdelke, navedene v spodnji tabeli.

Obravnavani izdelek | Oznaka KN | Razmerje med enotami vhodnega izdelka (Z) |

Propan | Butani (mešani) | Lahka nafta |

Etilen | 2901 21 00 | 2,5 | 3,2 | 3,2 |

Propen (propilen) | 2901 22 00 | 6,3 | 5,3 | 1,0 |

Buta-1,3-dien | 2901 24 10 | - | 6,3 | 2,2 |

Cikloheksan | 2902 11 00 | - | - | 2,9 |

Benzen | 2902 20 00 | - | - | 3,1 |

p-ksilen | 2902 43 00 | 0,1 | 0,2 | 3,1 |

Stiren | 2902 50 00 | 0,7 | 1,0 | 1,0 |

Etilbenzen | 2902 60 00 | 0,7 | 0,9 | 0,9 |

Derivati, ki vsebujejo samo nitro- ali nitrozo- skupine | 2904 20 00 | - | - | 2,0 |

Etilenglikol (etandiol) | 2905 31 00 | 1,5 | 1,9 | 1,9 |

Propilenglikol (propan-1,2-diol) | 2905 32 00 | 3,9 | 3,3 | 0,6 |

Aciklični etri in njihovi halogenski, sulfo-, nitro- ali nitrozo-derivati, razen dietil etra | 2909 19 00 | - | - | 2,0 |

2,2’-oksodietanol (dietilenglikol, digol) | 2909 41 00 | 1,8 | 2,3 | 2,3 |

Linearni polietilen s specifično gostoto pod 0,94 | 3901 10 10 | 2,5 | 3,3 | 3,3 |

Drug polietilen s specifično maso pod 0,94 | 3901 10 90 | 2,5 | 3,3 | 3,3 |

Polietilen s specifično maso 0,94 ali več | 3901 20 10 3901 20 90 | 2,6 | 3,4 | 3,4 |

Polipropilen, v primarnih oblikah | 3902 10 00 | 6,4 | 5,4 | 1,0 |

Polistiren za ekspandiranje | 3903 11 00 | 0,7 | 1,0 | 1,0 |

Polistiren | 3903 19 00 | 0,7 | 1,00 | 1,00 |

Kopolimeri akrilnitril-butadien-stirena (ABS), v primarnih oblikah | 3903 30 00 | - | 4,9 | 1,3 |

Kopolimeri stiren-akrilnitrila (SAN), v primarnih oblikah | 3903 20 00 | 2,6 | 2,4 | 1,1 |

Poli(vinilklorid), nepomešan z drugimi snovmi, v primarnih oblikah | 3904 10 00 | 1,1 | 1,5 | 1,5 |

[1] UL C , , str. .

[2] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[3] UL L 302, 19.10.1992, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

[4] UL L 288, 21.10.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 461/2004 (UL L 77, 13.3.2004, str. 12).

[5] UL L 302, 19.10.1992, str. 1.Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

[6] UL L 302, 19.10.1992, str. 1.Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.