[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 23.12.2005

KOM(2005)694 končno

2005/0270(CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o zajamčenih tradicionalnih posebnostih kmetijskih proizvodov in živil

(predlož ila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Uredba Sveta (EGS) št. 2082/92 o certifikatih o posebnih lastnostih za kmetijske proizvode in živila od 24. julija 1993 dalje omogoča prepoznavanje in zaščito tradicionalnih kmetijskih proizvodov in živil posebnega značaja na evropski ravni. Specifičnost teh proizvodov je v metodi pridelave in/ali priprave, ne pa v geografskem poreklu.

2. Od ustanovitve tega sistema je bilo registriranih 15 kmetijskih proizvodov in živil, med katerimi imajo nekateri velik gospodarski potencial. Komisija je prejela 18 novih zahtevkov za registracijo iz različnih držav članic.

3. Ta instrument omogoča proizvajalcem, da povečajo tržno vrednost svojih proizvodov in hkrati zagotovijo zaščito potrošnikov pred zlorabami in pošteno trgovanje. Glavna prednost registracije, določene v uredbi, je identifikacija proizvoda s pomočjo kombinirane uporabe registriranega imena, označbe „zajamčena tradicionalna posebnost“ in logotipa Skupnosti. V zvezi z uporabo imena obstajata dve možnosti: ob registraciji se uporabo imena pridrži ali ne pridrži za proizvajalce, ki izpolnjujejo specifikacije. Od začetka veljavnosti te uredbe je bilo opravljenih samo pet registracij s pridržanim imenom. Države članice morajo zaščititi označbo »zajamčena tradicionalna posebnost«, ustrezen logotip in pridržana imena. Zajamčene tradicionalne posebnosti ne izhajajo iz pravic intelektualne lastnine v smislu sporazumov TRIP.

4. Proizvajalcem iz držav članic STO je treba zagotoviti, da lahko uživajo ugodnosti registracije brez pogojev enakovrednosti in vzajemnosti in da njihovi državljani, ki lahko upravičijo legitimen interes, lahko ugovarjajo registraciji. V skladu z določbo o nacionalni obravnavi morajo proizvajalci iz držav članic STO imeti možnost uporabe specifikacij proizvodov, registriranih kot zajamčene tradicionalne posebnosti, enako kot proizvajalci iz držav članic EU. Poleg tega je treba predvideti določbe za zagotavljanje obstoja in obsega obstoječih pravic intelektualne lastnine, kot so blagovne znamke in geografske označbe.

5. Poleg tega je namen tega osnutka poenostaviti in podrobno opredeliti postopke ter razjasniti odgovornosti različnih organov, ki sodelujejo pri pregledu zahtevkov. Jasno je, da je treba naloge, ki se jih lahko bolje opravi na nacionalni ravni, zaupati nacionalnim organom, pri čemer je treba paziti na upoštevanje enake obravnave zainteresiranih oseb, vključno s tretjimi državami.

6. Zdaj poteka postopek registracije zajamčenih tradicionalnih posebnosti v dveh etapah. Najprej skupina proizvajalcev predloži zahtevek za registracijo pristojnim organom zadevne države članice. Potem nacionalni organi posredujejo zahtevek Komisiji z namenom registracije; ta posreduje prevedeni zahtevek drugim državam članicam.

7. Vendar države članice ponavadi pošljejo Komisiji preobsežne in preveč podrobne dokumente. Predlaga se, da se na raven Skupnosti pošlje samo specifikacija proizvoda v ožjem pomenu, saj so nacionalni organi odgovorni za oceno tradicionalnega in posebnega značaja zadevnih kmetijskih proizvodov in živil.

8. Komisija poleg tega objavi glavne elemente zahtevka v Uradnem listu Evropske unije , kar omogoča vsem osebam, ki jih registracija zadeva, da ugovarjajo registraciji. Predlaga se, da se opredeli, kateri razlogi za ugovor so dopustni, da bi Komisiji prihranili obravnavanje izjav o ugovoru, ki so včasih izmišljene in zavajajoče. Ti ukrepi morajo olajšati upravne postopke na ravni Skupnosti.

9. Osnutek vsebuje številne poenostavitve in pojasnila. Kajti izkazalo se je, da predmet uredbe ni dovolj jasen proizvajalcem in drugim zadevnim izvajalcem. Uporabljeni izrazi so zapleteni in definicije ne dovolj natančne. Izraz »tradicionalen« sploh ni opredeljen. Obenem se predlaga, da se popravijo nekatere nedoslednosti, kot je rok za ugovor v primeru spremembe specifikacije proizvoda, ki je v enem odstavku opredeljen kot šest- in v drugem odstavku kot trimesečni rok.

10. Kadar je smiselno, se predlagajo izboljšave sistema, ki so enake izboljšavam, predlaganim za sistem zaščite geografskih označb in označb porekla, predvsem v zvezi s sistemom nadzora, postopki registracije in ugovora, obvezno označbo „zajamčena tradicionalna posebnost“ in logotipom Skupnosti na oznaki proizvodov ter pritožbo na upravljalni odbor glede vidikov v zvezi z zahtevki za registracijo.

11. O splošni zasnovi teh sprememb so bila opravljena posvetovanja z zainteresiranimi strankami. Razprave v Posvetovalni skupini za kakovost kmetijskih proizvodov (junij 2005) in v Odboru za zakonsko ureditev certifikatov o posebnih lastnostih za kmetijske proizvode in živila so poudarile koristnost sistema in navedle uspešne primere.

12. Predvideni ukrepi nimajo finančnega vpliva na splošni proračun Evropskih skupnosti.

2005/0270(CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o zajamčenih tradicionalnih posebnostih kmetijskih proizvodov in živil

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[1],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Proizvodnja, predelava in trženje kmetijskih proizvodov in živil imajo pomembno vlogo v gospodarstvu Skupnosti.

(2) Treba je spodbujati raznolikost kmetijske proizvodnje. Tržni ukrepi za tradicionalne proizvode s posebnimi lastnostmi bi znatno koristili gospodarstvu na podeželju, zlasti na območjih z omejenimi možnostmi ali na odmaknjenih območjih, z izboljšanjem dohodkov kmetov in ohranjanjem podeželskega prebivalstva na teh območjih.

(3) Za dobro delovanje notranjega trga za živila morajo gospodarski izvajalci dobiti možnost povečati tržno vrednost svojih proizvodov, pri čemer mora biti zagotovljeno varstvo potrošnikov pred nepravilnim ravnanjem in pošteno trgovanje.

(4) V Uredbi Sveta (EGS) št. 2082/92 z dne 14. julija 1992 o certifikatih o posebnih lastnostih za kmetijske proizvode in živila[2] so bili opredeljeni certifikati o posebnih lastnostih, označba „zajamčena tradicionalna posebnost“ pa je bila določena in uvedena z Uredbo Komisije (EGS) št. 1848/93[3] o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (EGS) št. 2082/92. Certifikati o posebnih lastnostih, pogosteje imenovani „zajamčene tradicionalne posebnosti“, so odgovor na zahteve potrošnikov po tradicionalnih proizvodih s posebnimi lastnostmi. Glede na raznolikost proizvodov na trgu in obilo danih informacij v zvezi z njimi je treba potrošnikom zagotoviti jasne in jedrnate informacije o teh lastnostih, da lahko bolje izberejo.

(5) Zaradi večje jasnosti je treba namesto izraza „certifikat o posebnih lastnostih“ uporabljati samo izraz „zajamčena tradicionalna posebnost“, ki je bolj razumljiv, in da bi bil za proizvajalce in potrošnike predmet te uredbe bolj jasen, natančneje opredeliti posebne lastnosti in uvesti opredelitev izraza „tradicionalen“.

(6) Nekateri proizvajalci želijo povečati tržno vrednost tradicionalnih kmetijskih proizvodov ali živil, ker se ti jasno razlikujejo od drugih podobnih proizvodov ali živil z njim lastnimi značilnostmi. Zaradi zagotavljanja varstva potrošnikov je treba potrjene posebne lastnosti uradno nadzorovati. Dejansko mora tak prostovoljni sistem, ki omogoča proizvajalcem, da s kakovostjo živila seznanijo vso Skupnost, nuditi popolno jamstvo za pravilnost zadevnih navedb.

(7) Za označevanje kmetijskih proizvodov in živil veljajo splošna pravila Skupnosti in zlasti Direktiva 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil[4]. Glede na posebne lastnosti takšnih proizvodov ali živil je treba sprejeti posebne določbe za dopolnitev določb o zajamčenih tradicionalnih posebnostih. Da bi na območju Skupnosti omogočili hitrejšo in lažjo identifikacijo zajamčenih tradicionalnih posebnosti, je treba uveljaviti obvezno uporabo te označbe in znaka Skupnosti na oznaki in za to predvideti razumen rok, da se proizvajalci lahko prilagodijo tej obveznosti.

(8) Da bi zagotovili dosledno upoštevanje potrjenih posebnih lastnosti, jih morajo skupine proizvajalcev same določiti v specifikaciji proizvoda. Proizvajalci iz tretjih držav imajo možnost registrirati zajamčeno tradicionalno posebnost.

(9) Za zajamčene tradicionalne posebnosti, zaščitene na območju Skupnosti, mora obstajati verodostojen nadzorni sistem, ki temelji na Uredbi (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali[5], in na nadzornih sistemih, s katerimi se zagotavlja izpolnjevanja določb iz specifikacije proizvoda pred trženjem kmetijskih proizvodov in živil.

(10) Zajamčene tradicionalne posebnosti morajo biti registrirane na ravni Skupnosti, da lahko uživajo ugodnosti zaščite. Vpis v register omogoča tudi obveščanje poslovnežev in potrošnikov.

(11) Nacionalni organi države članice morajo pregledati vsak zahtevek za registracijo in pri tem upoštevati minimalna skupna pravila, ki vključujejo postopek o ugovoru na nacionalni ravni, da bi zagotovile, da je zadevni kmetijski proizvod ali živilo tradicionalno in ima posebne lastnosti. V nadaljevanju mora Komisija sodelovati pri pregledu, ki zagotavlja enak pristop do zahtevkov, ki jih pošljejo države članice, in do zahtevkov za registracijo, ki jih predložijo proizvajalci iz tretjih držav.

(12) Da bi bil postopek registracije bolj učinkovit, se je treba izogniti obravnavanju zavajajočih in neutemeljenih ugovorov in podrobno opredeliti razloge, na podlagi katerih Komisija oceni dopustnost prejetih ugovorov. Državljanom tretjih držav, ki jih registracija zadeva, se zagotovi pravica do ugovora po enakih merilih kot za proizvajalce iz Skupnosti. Dokazila in ocene za ta merila morajo biti ustrezno utemeljena glede na območje Skupnosti. Glede na pridobljene izkušnje je treba v primeru ugovora prilagoditi rok za ugovor in rok za posvetovanja med državami članicami.

(13) Treba je predvideti določbe za zagotavljanje obstoja in obsega obstoječih pravic intelektualne lastnine.

(14) Zaradi preprečevanja ustvarjanja neenakih konkurenčnih pogojev je treba omogočiti vsakemu proizvajalcu, vključno s proizvajalci iz tretjih držav, uporabo registriranega imena skupaj z označbami in, kjer je primerno, z znakom Skupnosti, ali registriranega imena kot takega, če kmetijski proizvod ali živilo, ki ga proizvaja ali predeluje, ustreza zahtevam specifikacije in če se v skladu z določbami te uredbe obrne na nadzorni organ.

(15) Da bi bila označba posebnih lastnosti tradicionalnega kmetijskega proizvoda ali živila privlačna za proizvajalce in zaupanja vredna za potrošnike, ji je treba zagotoviti pravno varstvo in uradni nadzor.

(16) Če za zajamčeno tradicionalno posebnost v predpisanem obdobju pri Komisiji ni priglašen noben nadzorni organ in če torej ni bilo proizvodnje v skladu z registrirano specifikacijo proizvoda, je registracijo treba razveljaviti.

(17) Treba je sprejeti potrebne ukrepe za izvajanje te uredbe v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[6].

(18) V tej uredbi je treba predvideti določbe, ki se uporabljajo za zahtevke za registracijo, ki jih je Komisija prejela pred začetkom veljavnosti te uredbe, predvsem glede na to, kako daleč je postopek registracije. Poleg tega je treba izvajalcem omogočiti razumen rok za prilagoditev zasebnih nadzornih organov in označevanje kmetijskih proizvodov in živil kot zajamčenih tradicionalnih posebnosti.

(19) Zaradi jasnosti in preglednosti je treba razveljaviti Uredbo (EGS) št. 2082/92 in jo nadomestiti z novo –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1 Področje uporabe

1. Ta uredba določa pravila, po katerih se prizna zajamčena tradicionalna posebnost za:

a) kmetijske proizvode, navedene v Prilogi I k Pogodbi in namenjene za prehrano ljudi;

b) živila, navedena v Prilogi I k tej uredbi.

Priloga I se lahko spremeni v skladu s postopkom iz člena 18(2).

2. Ta uredba velja brez poseganja v druge posebne predpise Skupnosti.

3. Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta[7] ne velja za zajamčene tradicionalne posebnosti, ki so predmet te uredbe.

Člen 2 Opredelitev pojmov

1. V tej uredbi:

a) „posebne lastnosti“ pomenijo lastnost ali skupek lastnosti, ki jasno razlikujejo kmetijski proizvod ali živilo od drugih podobnih proizvodov ali živil, ki spadajo v isto kategorijo;

b) „tradicionalen“ pomeni, da se dokazano pojavlja na trgu Skupnosti že najmanj eno človeško generacijo;

c) „zajamčena tradicionalna posebnost“ pomeni tradicionalni kmetijski proizvod ali živilo, ki mu Skupnost z registracijo v skladu s to uredbo prizna posebne lastnosti;

d) „skupina“ pomeni združenje, ne glede na njegovo pravno obliko ali sestavo, proizvajalcev ali predelovalcev istega kmetijskega proizvoda ali živila.

2. Lastnost ali skupina lastnosti iz odstavka 1(a) se lahko nanaša na posebne značilnosti proizvoda, kot so fizikalne, kemične, mikrobiološke ali organoleptične lastnosti, ali na metodo proizvodnje ali priprave proizvoda ali na posebne pogoje, ki morajo biti zagotovljeni med proizvodnjo ali pripravo proizvoda.

Predstavitev kmetijskega proizvoda ali živila se ne šteje kot lastnost v smislu odstavka 1(a).

Posebne lastnosti iz odstavka 1(a) se ne smejo omejiti na kakovostno ali količinsko sestavo.

V skupini lahko sodelujejo tudi druge zainteresirane stranke v smislu odstavka 1(d).

Člen 3 Register

Komisija v skladu s to uredbo vodi in posodablja register zajamčenih tradicionalnih posebnosti, priznanih na ravni Skupnosti.

Register razlikuje med dvema seznamoma zajamčenih tradicionalnih posebnosti, glede na to ali ime proizvoda ali živila uporabljajo izključno proizvajalci, ki upoštevajo specifikacijo proizvoda, ali tudi drugi.

Člen 4 Zahteve za proizvode in imena

1. Za vpis kmetijskega proizvoda ali živila v register iz člena 3 mora biti kmetijski proizvod ali živilo proizvedeno iz tradicionalnih surovin ali imeti zanj značilno tradicionalno sestavo ali način proizvodnje ali predelave, ki odraža tradicionalen način proizvodnje ali predelave.

Registracija se ne dovoli pri kmetijskem proizvodu ali živilu, katerega posebne lastnosti so posledica njegovega izvora ali geografskega porekla. Vendar se dovoli uporaba geografskih izrazov.

2. Za registracijo mora ime:

a) biti specifično samo po sebi, ali

b) izražati posebne lastnosti kmetijskega proizvoda ali živila.

Specifično ime, kakor je navedeno v točki a) prvega pododstavka, mora biti tradicionalno in skladno z vsemi nacionalnimi predpisi ali ustaljeno zaradi rabe.

Ime, ki izraža posebne lastnosti iz točke b) prvega pododstavka, se ne sme registrirati, če

a) se nanaša samo na trditve splošne narave, uporabljene za skupino kmetijskih proizvodov ali živil ali na trditve, predvidene po posebni zakonodaji Skupnosti;

b) je zavajajoče, in se nanaša zlasti na očitno značilnost proizvoda oziroma ne ustreza specifikaciji in zato potrošnika lahko zavede v zmoto o lastnostih proizvoda.

Člen 5 Odnosi na področju pravic intelektualne lastnine

1. Proizvod se ne registrira kot zajamčena tradicionalna posebnost, če je ime enako ali podobno registrirani znamki za enake ali podobne proizvode, če bi v tem primeru obstajala možnost zamenjave, ali če ime odraža geografsko označbo na območju Skupnosti.

2. Ime rastlinske sorte ali živalske pasme se lahko uporabi v imenu zajamčene tradicionalne posebnosti, če ne zavaja o naravi proizvoda.

Člen 6 Specifikacija proizvoda

1. Zajamčena tradicionalna posebnost se lahko uporablja za kmetijske proizvode ali živila, ki ustrezajo specifikaciji proizvoda.

2. Specifikacija proizvoda vsebuje:

a) ime v skladu s členom 4(2) v enem ali več jezikih ter navedbo, ali skupina zahteva registracijo s pridržanjem imena ali ne in ali želi uveljavljati določbe iz člena 13(3);

b) opis glavnih fizikalnih, kemičnih, mikrobioloških in organoleptičnih značilnosti kmetijskega proizvoda ali živila;

c) opis metode proizvodnje, ki jo morajo proizvajalci upoštevati, vključno z vrsto in značilnostmi surovin ali uporabljenih sestavin in metode priprave kmetijskega proizvoda ali živila;

d) ključne elemente, ki opredeljujejo posebno lastnost in, če je potrebno, uporabljene reference;

e) ključne elemente, ki potrjujejo tradicionalni značaj v smislu prvega pododstavka člena 4(1);

f) minimalne zahteve in postopek nadzora posebnih lastnosti.

Člen 7 Zahtevek za registracijo

1. Samo skupina lahko vloži zahtevek za registracijo posebnih lastnosti kmetijskega proizvoda ali živila.

Več skupin iz različnih držav članic ali tretjih držav lahko zahtevek vložijo skupaj.

2. Skupina lahko vloži zahtevek za registracijo samo za kmetijske proizvode ali živila, ki jih proizvaja ali pridobiva.

3. Zahtevek za registracijo vsebuje:

a) ime skupine vlagateljice;

b) specifikacijo proizvoda iz člena 6;

c) dokumente, ki dokazujejo posebni in tradicionalni značaj;

d) podrobnosti o strukturi nadzora iz člena 15.

4. Skupina iz države članice vloži zahtevek pri pristojnem organu države članice, kjer ima sedež.

Država članica na ustrezen način pregleda zahtevek in preveri, ali je zahtevek upravičen in izpolnjuje pogoje iz te uredbe.

5. V času pregleda iz drugega pododstavka odstavka 4 država članica organizira postopek ugovora na nacionalni ravni in zagotovi primerno objavo omenjenega zahtevka ter predvidi razumno obdobje, v katerem vsaka oseba, ki jo to zadeva in ki ima sedež na območju te države, lahko ugovarja zahtevku.

Država članica preveri dopustnost prejetih izjav o ugovoru po merilih, ki ustrezajo merilom iz prvega pododstavka člena 9(3).

6. Če so izpolnjene zahteve iz členov 4, 5 in 6, pristojni organ pošlje Komisiji:

- ime skupine vlagateljice;

- specifikacijo proizvoda iz člena 6;

- podrobnosti o strukturah nadzora iz člena 15,

- izjavo države članice, da zahtevek, ki ga je vložila skupina, izpolnjuje pogoje iz te uredbe in pravila za njeno izvajanje.

7. Če zahtevek za kmetijski proizvod ali živilo, vključno z informacijami iz odstavka 3, vloži skupina iz tretje države, ga naslovi neposredno na Komisijo ali posredno preko pristojnih organov zadevne države članice.

8. Dokumenti iz tega člena, poslani Komisiji, so napisani v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali jim je priložen overjen prevod v enega od uradnih jezikov Skupnosti.

Člen 8 Pregled Komisije

1. Komisija pregleda zahtevek in preveri, ali je zahtevek upravičen in izpolnjuje pogoje iz te uredbe.

Komisija objavi seznam imen, za katera je bil vložen zahtevek za registracijo, in datume prejema zahtevkov.

2. Če so izpolnjeni pogoji iz te uredbe, Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi specifikacijo proizvoda iz člena 6 in podrobnosti o skupini vlagateljici in strukturah nadzora iz člena 15 .

V nasprotnem primeru se Komisija po postopku iz člena 18(3) odloči za zavrnitev zahtevka za registracijo.

Člen 9 Ugovori

1. V štirih mesecih po datumu objave v Uradnem listu Evropske unije iz prvega pododstavka člena 8(2) lahko katera koli druga država članica ali tretja država, vloži ugovor zoper nameravano registracijo z ustrezno utemeljeno izjavo Komisiji.

2. Vsaka fizična ali pravna oseba, ki jo registracija neposredno in individualno zadeva in ki ima sedež ali biva v državi članici ali v tretji državi, ki ni vložila zahtevka, tudi lahko vloži ugovor zoper nameravano registracijo z ustrezno utemeljeno izjavo.

Fizične ali pravne osebe, ki imajo sedež ali živijo v državi članici, vložijo ugovor pri pristojnem organu omenjene države članice v roku za predložitev ugovora iz odstavka 1.

Fizične ali pravne osebe iz tretje države vložijo ugovor pri Komisiji bodisi neposredno ali posredno preko pristojnih organov zadevne tretje države v roku, določenem v odstavku 1.

3. Komisija sprejme samo izjave o ugovoru, prejete v roku iz odstavka 1, ki dokazujejo:

a) neupoštevanje pogojev iz členov 2, 4 in 5;

b) ali, če gre za zahtevek v skladu s členom 13(2), da se ime, ki je zakonito, splošno znano in gospodarsko pomembno, uporablja za podobne kmetijske proizvode ali živila.

Komisija pregleda dopustnost ugovorov.

Merila iz prvega pododstavka morajo biti dokazana in ocenjena glede na območje Skupnosti.

4. Če Komisija ne prejme nobenega dopustnega ugovora v skladu z odstavkom 3, izvede registracijo zajamčene tradicionalne posebnosti.

Registracija se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

5. Če je ugovor dopusten v skladu z odstavkom 3, Komisija zaprosi zainteresirane stranke, da se ustrezno posvetujejo.

Če zainteresirane stranke dosežejo dogovor v roku šestih mesecev, obvestijo Komisijo o vseh podrobnostih, na podlagi katerih je bil dosežen dogovor, ter mnenjih vlagatelja zahtevka za registracijo in vlagatelja ugovora. Če elementi, objavljeni po členu 8(2), niso bili spremenjeni ali so doživeli le manjše spremembe, Komisija postopa v skladu z odstavkom 4 tega člena. Drugače ponovno izvede pregled iz člena 8(1).

Če dogovor ni dosežen, Komisija odloči v skladu s postopkom iz člena 18(3), ter pri tem upošteva poštene tradicionalne prakse in dejansko tveganje za zamenjave.

Ta odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

6. Dokumenti iz tega člena, poslani Komisiji, so napisani v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali jim je priložen overjen prevod v enega od uradnih jezikov Skupnosti.

Člen 10 Razveljavitev

Komisija lahko razveljavi registracijo zajamčene tradicionalne posebnosti, če se izkaže po preteku določenega obdobja, ki ga je še treba določiti, da za ta proizvod ni bil priglašen noben nadzorni organ v skladu s členom 15.

Člen 11 Sprememba specifikacije proizvoda

1. Za spremembo specifikacije proizvoda lahko zaprosi država članica na zahtevo skupine proizvajalcev zajamčene tradicionalne posebnosti, ki ima sedež na območju te države, ali skupine proizvajalcev zajamčene tradicionalne posebnosti, ki ima sedež v tretji državi. V zadnjem primeru se zahtevek naslovi na Komisijo bodisi neposredno ali posredno preko pristojnih organov tretje države.

Zahtevek mora pokazati utemeljen gospodarski interes ter opisati in upravičiti zahtevane spremembe.

Zahtevek za odobritev spremembe se obravnava po postopku iz členov 7 do 9. Če so predlagane spremembe manj pomembne, Komisija odobri spremembo brez izvajanja postopkov iz členov 8(2) in 9.

2. Pristojni organi držav članic zagotovijo, da je vsak proizvajalec ali predelovalec, ki uporablja specifikacijo proizvoda, za katero se je zahtevala sprememba, obveščen o njeni objavi. Poleg izjav o ugovoru iz člena 9(3) so sprejemljive tudi izjave o ugovoru, ki izkazujejo gospodarski interes v proizvodnji zajamčene tradicionalne posebnosti.

Člen 12 Označbe in simbol

1. Samo proizvajalci, ki izpolnjujejo zahteve specifikacije proizvoda, lahko navajajo zajamčeno tradicionalno posebnost pri označevanju, oglaševanju in na dokumentih, povezanih s kmetijskim proizvodom ali živilom.

2. Če se na oznaki kmetijskega proizvoda ali živila, pripravljenega na območju Skupnosti, navaja zajamčena tradicionalna posebnost, je treba navesti registrirano ime, označbo „zajamčena tradicionalna posebnost“ ali njeno kratico „ZTP“ in simbol Skupnosti.

3. Označbe iz odstavka 2 niso obvezne na oznakah zajamčenih tradicionalnih posebnosti, ki niso proizvedene na območju Skupnosti.

Člen 13 Podrobna pravila glede registriranih imen

1. Od datuma objave iz člena 9(4) se ime, vpisano v register iz člena 3, lahko uporablja za opredelitev kmetijskega proizvoda ali živila, ki izpolnjuje zahteve specifikacije proizvoda kot zajamčene tradicionalne posebnosti samo v skladu s postopki iz člena 12. Registrirana imena se lahko še naprej uporabljajo na oznakah proizvodov, ki ne izpolnjujejo zahtev registrirane specifikacije, vendar brez označbe „zajamčena tradicionalna posebnost“, kratice „ZTP“ ali simbola Skupnosti.

2. Vendar se zajamčeno tradicionalno posebnost lahko registrira s pridržanjem imena za kmetijski proizvod ali živilo, ki izpolnjuje zahteve objavljene specifikacije proizvoda, če je skupina za to zaprosila v zahtevku za registracijo in če se med postopkom iz člena 9 ne izkaže, da se ime, ki je zakonito, splošno znano in gospodarsko pomembno, ne uporablja za podobne kmetijske proizvode ali živila. Od datuma objave iz člena 9(4) se imena, tudi brez označbe „zajamčena tradicionalna posebnost“, kratice „ZTP“ ali znaka Skupnosti, ne sme uporabljati na oznakah podobnih kmetijskih proizvodov ali živil, ki ne izpolnjujejo zahtev registrirane specifikacije proizvoda.

3. Za imena, za katera se zahteva registracija samo v enem jeziku, lahko skupina v specifikaciji proizvoda predvidi, da pri trženju proizvoda oznaka v tujih jezikih poleg imena v izvirnem jeziku vsebuje podatek, da je proizvod pridobljen v skladu s tradicijo regije, države članice ali tretje države, iz katere prihaja zahtevek.

Člen 14 Nadzorni sistem

1. Države članice se prepričajo, da se za izvajalce, za katere velja ta uredba, uporablja nadzorni sistem, določen v Uredbi (ES) št. 882/2004.

2. Države članice vključijo izvajalce, za katere veljajo določbe te uredbe, v večletne nacionalne načrte nadzorov, določenih v členih 41, 42 in 43 Uredbe (ES) št. 882/2004, in v letna poročila, določena v členu 44 navedene uredbe.

3. V skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 882/2004 države članice določijo osrednji pristojni organ, posebej odgovoren za izvajanje nadzornega sistema iz te uredbe.

Člen 15 Preverjanje izpolnjevanja zahtev specifikacije proizvoda s strani proizvajalcev

1. Da bi pristojni organ iz člena 14(3) pred trženjem preveril, da zadevni proizvajalci izpolnjujejo zahteve specifikacije proizvoda, lahko določi eno ali več uradnih nadzornih organov ali prenese omenjene nadzore na enega ali več zasebnih organov, ki opravljajo preglede.

V skladu s členom 7(3)(d) se v zahtevku za registracijo opredeli eden ali več organov, ki bodo preverjali zadevne kmetijske proizvode ali živila.

Če proizvodnja poteka v tretji državi, se v zahtevku za registracijo opredeli eden ali več javnih ali zasebnih organov, ki bodo izvajali nadzore iz prvega pododstavka.

2. Zasebni nadzorni organi iz odstavka 1 so odobreni v skladu s standardom EN 45011 ali enakovrednim standardom.

3. Javni ali zasebni nadzorni organi iz člena 1 morajo imeti pooblastila za uveljavljanje te uredbe, vključno z uvedbo sankcij, če ugotovijo, da kmetijski proizvod ali živilo, označeno kot zajamčena tradicionalna posebnost, ne izpolnjuje zahtev specifikacije proizvoda.

4. Vsaka država članica sporoči Komisiji ime in podatke pristojnega organa iz člena 14(3), podatke morebitnih imenovanih uradnih nadzornih organov in pooblaščenih zasebnih nadzornih organov iz prvega pododstavka odstavka 1, njihove naloge in pristojnosti ter vse spremembe podatkov.

Če imajo proizvajalci sedež v tretji državi, skupina ali če skupine ni, proizvajalec sam sporoči Komisiji podatke iz prvega pododstavka neposredno ali posredno preko organov zadevne tretje države.

Komisija objavi podatke iz prvega in drugega pododstavka, ki jih redno posodablja.

5. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da pri proizvajalcu, ki upošteva določbe te uredbe, organi iz tega člena lahko opravijo pregled.

6. Stroške nadzorov iz tega člena nosijo izvajalci, ki jih omenjeni nadzori zadevajo.

Člen 16 Izjava proizvajalcev pri nadzornem organu

1. V državi članici mora vsak proizvajalec, ki namerava prvič proizvajati zajamčeno tradicionalno posebnost, tudi če pripada skupini vlagateljici, o tem v primernem času obvestiti imenovan nadzorni organ, določen s strani države članice, v kateri ima sedež, po navodilu pristojnega organa iz člena 14(3).

2. V tretji državi mora vsak proizvajalec, ki namerava prvič proizvajati zajamčeno tradicionalno posebnost, tudi če pripada skupini vlagateljici, o tem v primernem času obvestiti nadzorni organ, lahko tudi po navodilu skupine proizvajalcev ali pristojne organe tretje države.

3. Določeni nadzorni organ zagotovi, da proizvajalec pred trženjem proizvoda izpolnjuje zahteve objavljene specifikacije proizvoda.

Člen 17 Zaščita

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo pravno varstvo pred kakršno koli zlorabo ali zavajajočo uporabo izraza „zajamčena tradicionalna posebnost“ in znaka Skupnosti ter pred kakršnim koli ponarejanjem imen, pridržanih in registriranih v skladu s členom 13.

2. Registrirana imena so varovana pred kakršnim koli ravnanjem, ki bi lahko zavedlo potrošnike, vključno z ravnanji, ki dajejo vtis, da je kmetijski proizvod ali živilo „zajamčena tradicionalna posebnost“ priznana s strani Skupnosti.

3. Države članice sprejmejo primerne ukrepe, da preprečijo zamenjavo na nacionalni ravni uporabljenih prodajnih imen z imeni, registriranimi in pridržanimi v skladu s členom 13(2).

Člen 18 Stalni odbor za zajamčene tradicionalne posebnosti

1. Komisiji pomaga stalni odbor za zajamčene tradicionalne posebnosti, ki je sestavljen iz predstavnikov držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije.

2. V primeru sklicevanja na ta odstavek, se uporabita člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES se določi na tri mesece.

3. V primeru sklicevanja na ta odstavek se uporabita člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Obdobje iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES se določi na tri mesece.

4. Odbor sprejme svoj poslovnik.

Člen 19 Izvedbeni postopki in prehodne določbe

1. Izvedbeni postopki te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 18(2). Pravila vključujejo zlasti:

a) podatke, ki jih mora vsebovati specifikacija proizvoda iz člena 6(2);

b) podatke v zvezi s predložitvijo zahtevka za registracijo v skladu s členom 7(1) za skupine iz držav članic ali različnih tretjih držav;

c) posredovanje zahtevkov za registracijo iz člena 7(3), zahtevkov za registracijo iz člena 7(7) in zahtevkov za spremembo iz člena 11Komisiji;

d) registracijo zajamčenih tradicionalnih posebnosti iz člena 3;

e) ugovore iz člena 9, vključno z ustreznimi posvetovanji med zainteresiranimi strankami;

f) razveljavitev registracije zajamčene tradicionalne posebnosti iz člena 10;

g) označbe in simbole iz člena 12;

h) opredelitev manjših sprememb iz četrtega pododstavka člena 11(1).

i) enakovredne standarde za nadzorne organe iz člena 15(2);

j) pogoje za preverjanje, ali proizvajalci upoštevajo specifikacije proizvoda iz člena 15.

2. Imena, ki so na datum začetka veljavnosti te uredbe registrirana po Uredbi (EGS) št. 2082/92, se samodejno prenesejo v register iz člena 3. Ustrezne specifikacije proizvodov veljajo kot specifikacije proizvodov iz člena 6(1).

3. Komisija po postopku iz člena 18(2) sprejme Uredbo, ki omogoča prehod od pravil iz Uredbe (EGS) št. 2082/92 k pravilom te uredbe. Ta uredba opredeljuje postopke za zagotavljanje učinkovite analize zahtevkov za registracijo, ki so v postopku po Uredbi (EGS) št. 2082/92. V skladu s temi postopki se od vlagatelja lahko zahteva, da v roku, ki ga je treba določiti, predloži dodatne podatke.

Člen 20 Dajatve

Države članice lahko zahtevajo plačilo upravne takse za pokritje stroškov, ki so nastali pri pregledu zahtevkov za registracijo, izjav o ugovoru in zahtevkov za spremembo v skladu s to uredbo.

Člen 21

Uredba (EGS) št. 2082/92 se razveljavi.

Sklicevanje na razveljavljeno uredbo se razume kot sklicevanje na to uredbo in jo je treba brati v skladu s primerjalno tabelo iz Priloge II k tej uredbi.

Člen 22

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske skupnosti .

Vendar določbe iz člena 12(2) začnejo veljati 1. maja 2007.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

Živila iz člena 1(1) (b)

- Pivo,

- čokolada in druga pripravljena živila, ki vsebujejo kakav,

- slaščice, kruh, fino pecivo in drugi pekovski izdelki,

- testenine, tudi kuhane ali polnjene,

- vnaprej kuhani obroki,

- pripravljene začimbne omake,

- juhe ali bujoni (mesne juhe),

- pijače iz rastlinskih izvlečkov,

- sladoled in sorbet.

PRILOGA II

PRIMERJALNA TABELA

UREDBA (EGS) št. 2082/92 | Ta uredba |

Člen 1, odstavek 1, prvi pododstavek | Člen 1, odstavek 1, prvi pododstavek |

Člen 1, odstavek 1, drugi pododstavek | Člen 1, odstavek 1, drugi pododstavek |

Člen 1, odstavka 2 in 3 | Člen 1, odstavka 2 in 3 |

Člen 2, točka 1), prvi pododstavek | Člen 2, odstavek 1, točka a) |

Člen 2, točka 1), drugi pododstavek | Člen 2, odstavek 2, drugi pododstavek |

Člen 2, točka 1), tretji pododstavek | Člen 2, odstavek 2, tretji pododstavek |

Člen 2, točka 2), prvi stavek | Člen 2, odstavek 1, točka d) |

Člen 2, točka 2), drugi stavek | Člen 2, odstavek 2, četrti pododstavek |

Člen 2, točka 3) | Člen 2, odstavek 1, točka c) |

– | Člen 2, odstavek 1, točka b) |

– | Člen 2, odstavek 2, prvi pododstavek |

Člen 3 | Člen 3 |

Člen 4, odstavek 1, prvi pododstavek | Člen 4, odstavek 1, prvi pododstavek |

Člen 4, odstavek 2 | Člen 4, odstavek 1, drugi pododstavek |

Člen 5, odstavek 1 | Člen 4, odstavek 2, prvi pododstavek |

Člen 5, odstavek 2 | Člen 4, odstavek 2, tretji pododstavek |

Člen 5, odstavek 3 | Člen 4, odstavek 2, prvi stavek drugega pododstavka |

Člen 5, odstavek 4 | Člen 4, odstavek 1, drugi stavek drugega pododstavka |

– | Člen 5 |

Člen 6, odstavek 1 | Člen 6, odstavek 1 |

Člen 6, odstavek 2 | Člen 6, odstavek 2 |

Člen 7, odstavek 1 | Člen 7, odstavek 1 |

– | Člen 7, odstavek 2 |

Člen 7, odstavek 3 | Člen 7, odstavek 6 |

– | Člen 7, odstavka 7 in 8 |

Člen 7, odstavek 2 | Člen 7, odstavek 3 |

– | Člen 7, odstavka 4 in 5 |

– | Člen 8, odstavek 1 |

Člen 8, odstavek 1, prvi pododstavek | – |

Člen 8, odstavek 1, drugi pododstavek | Člen 8, odstavek 2, prvi pododstavek |

Člen 8, odstavek 2 | – |

Člen 8, odstavek 3 | Člen 9, odstavka 1 in 2 |

– | Člen 9, odstavek 3 |

Člen 9, odstavek 1 | Člen 9, odstavek 4 |

Člen 9, odstavek 2 | Člen 9, odstavek 5 |

Člen 10 | Člen 10 |

Člen 11, odstavek 1 | Člen 11, odstavek 1, prvi pododstavek |

Člen 11, odstavek 2, prvi pododstavek | Člen 11, odstavek 1, tretji pododstavek |

– | Člen 11, odstavek 1, drugi pododstavek |

Člen 11, odstavek 2, drugi pododstavek | Člen 11, odstavek 2 |

Člen 11, odstavka 3 in 4 | – |

Člen 12 | Člen 19, odstavek 1, točka g) |

Člen 13, odstavek 1 | Člen 13, odstavek 1 |

Člen 13, odstavek 2 | Člen 13, odstavek 2 |

– | Člen 13, odstavek 3 |

Člen 14 | Člena 14 in 15 |

Člen 15, odstavek 1 | Člen 12, odstavek 1 |

– | Člen 12, odstavka 2 in 3 |

Člen 15, odstavek 2 | Člen 16, odstavek 1 |

Člen 15, odstavek 3 | Člen 16, odstavek 3 |

Člen 16 | – |

Člen 17 | Člen 17, odstavka 1 in 2 |

Člen 18 | Člen 17, odstavek 3 |

Člen 19 | Člen 18 |

Člen 20 | Člen 19 |

Člen 21 | – |

– | Člen 21 |

Člen 22 | Člen 22 |

Priloga | Priloga I |

– | Priloga II |

[1] UL C …., …, str. ….

[2] UL L 208, 24.7.1992, str. 9. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 806/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 1).

[3] UL L 168, 10.7.1993, str. 35. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2167/2004 (UL L 371, 18.12.2004, str. 8).

[4] UL L 109, 6.5.2000, str. 29. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/89/ES (UL L 308, 25.11.2003, str. 15).

[5] UL L 165, 30.4.2004, str. 1. Popravljena različica v UL L 191, 28.5.2004, str. 1.

[6] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

[7] UL L 204, 21.7.1998, str. 37.