SL Uradni list Evropske unije C 185/87

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Delati skupaj, delati bolje: Nov okvir za odprto usklajevanje politik socialne zaščite in vključevanja v Evropski uniji

KOM(2005) 706 končno

(2006/C 185/15)

Komisija je 22. decembra 2005 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o zgoraj omenjenem dokumentu.

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 20. marca 2006. Poročevalec je bil g. OLSSON.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 426. plenarnem zasedanju 20. in 21. aprila 2006 (seja z dne 20. aprila 2006) z 31 glasovi za, brez glasu proti in 1 vzdržanim glasom.

1. Predstavitev stališča EESO

1.1 EESO se strinja z bistvenim delom sporočila, ki bo okrepilo socialno razsežnost lizbonske strategije, če bodo države članice v novih okvirih namenile več politične teže cilju za modernizacijo in izboljšanje socialne zaščite. Socialna razsežnost je bistvena pri spoprijemanju z izzivi, ki jih prinašata globalizacija in staranje prebivalstva. Prav tako je treba podpirati in spodbujati različne cilje lizbonske strategije, zlasti trajnostno gospodarsko rast, več in boljša delovna mesta in večjo socialno kohezijo.

1.2 Komisija mora začeti dialog z državami članicami, da bi povečala ozaveščenost o socialnih politikah.

1.3 EESO pozdravlja pobudo, vendar želi opozoriti, da je treba še nadalje upoštevati posebne značilnosti treh sklopov, različne stopnje napredka in prav tako razlike med državami članicami.

1.4 Eden izmed treh osrednjih ciljev je „okrepiti upravljanje, preglednost in vključenost interesnih skupin pri načrtovanju, izvajanju in spremljanju politike“. Socialni partnerji in drugi ključni akterji organizirane civilne družbe se morajo v večji meri vključiti v vse pomembne vidike procesa.

1.5 Novi okvir in njegovi cilji so dobra priložnost za države članice, da v svojih nacionalnih programih reform poudarijo socialno razsežnost ter oblikujejo in izvajajo posebne nacionalne prednostne naloge.

1.6 EESO mora v okviru svojega sedanjega dela spremljati nov okvir odprte koordinacije in poročati o napredku pred zasedanjem spomladanskega vrha 2007.

2. Povzetek dokumenta Komisije

2.1 Komisija predlaga racionalizirano odprto metodo koordinacije politik socialne zaščite in socialnega vključevanja v skladu s prvotnim načrtom iz leta 2003. Skupne splošne cilje opredeljujejo in dopolnjujejo posebni cilji vsakega od treh sklopov: 1) izkoreninjenje revščine in socialne izključenosti, 2) ustrezne in vzdržne pokojnine in 3) dostopen, visoko kakovosten in trajen sistem zdravstvenega varstva ter dolgotrajna nega.

2.2 Cilj predloga je določiti nov okvir, da bo odprta metoda koordinacije močnejši in prepoznavnejši proces, ki bo bolje vključen v lizbonsko strategijo. Treba je izboljšati postopke in način dela (udeležba akterjev, vodstvo, časovni razpored, poročanje, ocena, izmenjava dobrih praks, vzajemno učenje, informacije). Novi okvir pokriva triletno obdobje (2005-2008).

2.3 Na podlagi skupnih ciljev morajo države članice do septembra 2006 predložiti nacionalne strategije o socialni zaščiti in socialnem vključevanju, da bodo lahko vključene v nacionalne programe reform, ki jih je treba pripraviti do 15. oktobra 2006.

3. Splošne ugotovitve

3.1 Da bi Odbor lahko opravil svojo posvetovalno vlogo, bi moral biti predlog objavljen pred 22. decembrom 2005. Zamuda je EESO preprečila, da bi pripravil ustrezen prispevek za svete ministrov in spomladanski vrh marca 2006.

3.1.1 EESO je že prej kritično opozoril na kratke roke, ki so na voljo za posvetovanje pri tako pomembnih vprašanjih, kot je predlog Komisije o smernicah politike zaposlovanja (1). Odbor poudarja, da je pri pripravi pomembnih predlogov, ki so del prenovljene lizbonske strategije, treba upoštevati kakovost posvetovalnega postopka.

3.2 Ker predlog temelji na triletnem obdobju, lahko mnenje kljub temu prispeva k izvajanju in spremljanju novega okvira držav članic in Komisije.

3.3 EESO je pred kratkim izrazil svoje poglede na upravljanje lizbonske strategije in ob tem komentiral izvajanje odprte metode koordinacije (2). Leta 2003 je sprejel mnenje o prvem predlogu Komisije o racionalizaciji (3). Svoje stališče je izrazil tudi o uporabi odprte metode koordinacije na področju pokojnin in zdravstvenega varstva (4). EESO obenem pripravlja mnenja o drugih, s tem povezanih vprašanjih (5).

3.4 Obžalujemo, da samo nekateri od oktobra predloženih nacionalnih programov reform vsebujejo elemente socialne zaščite in socialnega vključevanja. Interesne skupine morajo sedaj oblikovati in uresničevati nacionalne strategije in programe reform, da bi zagotovili upoštevanje socialne razsežnosti. To mnenje je treba obravnavati kot prispevek k temu procesu.

3.5 EESO se strinja z bistvenim delom sporočila, ki bo okrepilo socialno razsežnost lizbonske strategije, če bodo države članice cilju modernizacije in izboljšanja socialne zaščite prek novih okvirov namenile več politične teže. Socialna razsežnost je bistvena pri spoprijemanju z izzivi, ki jih prinašata globalizacija in staranje prebivalstva. Prav tako je treba podpirati in spodbujati različne cilje lizbonske strategije, zlasti trajnostno gospodarsko rast, več in boljša delovna mesta in večjo socialno kohezijo.

3.6 Glede na opisano stanje in trajne skrb vzbujajoče socialne razmere v Evropski uniji EESO poziva Evropsko komisijo in države članice, da pošljejo jasno in pozitivno sporočilo državljanom o okrepljenih prizadevanjih za poudarjanje socialne razsežnosti v okviru tretjega stebra lizbonske strategije.

3.7 EESO ugotavlja, da so politike socialne zaščite v glavnem v pristojnosti držav članic. Kljub temu mora Komisija začeti dialog z državami članicami, da bi povečala ozaveščenost o socialnih politikah. EESO poziva države članice, da prevzamejo politično odgovornost in se soočijo s prihodnjimi izzivi. Poudarja, da bo doseganje evropskih ciljev, zastavljenih v novem okviru, odvisno od odločenosti in sposobnosti vsake države članice, da izpolni svoje zaveze glede spodbujanja socialnega napredka v okviru modernizacije in finančne vzdržnosti socialne zaščite.

3.8 V celoti je treba izkoristiti nujno potrebne in pozitivne medsebojne vplive med ekonomsko politiko, strategijami zaposlovanja in socialno zaščito. Ambiciozne socialne politike, ki temeljijo na solidarnosti, je treba obravnavati kot proizvodni dejavnik, ki ugodno vpliva na rast in zaposlovanje (6). Trajnostni značaj socialnih politik je odvisen tudi od gospodarske rasti, ki jo podpira boljše evropsko usklajevanje gospodarskih politik.

3.9 EESO pozdravlja pobudo, vendar želi opozoriti, da je pri povezovanju sklopov, ki so na zelo različnih stopnjah napredka, treba še nadalje upoštevati njihove posebne značilnosti, različne stopnje napredka in prav tako razlike med državami članicami. Upoštevati je treba razlike v kakovosti evropskih instrumentov za usklajevanje nacionalnih politik. Medtem ko so na področju socialnega vključevanja posebne smernice in cilji — ob smernicah evropske politike zaposlovanja — smiselni, je na področju pokojnin in zdravstva evropska koordinacija še vedno v veliki meri omejena na sporazume o splošnih kvalitativnih ciljih.

3.10 Pri razvoju in izvajanju teh treh sklopov morajo države članice v polni meri izkoristiti sinergije med sklopi, saj se ti v mnogih primerih prekrivajo. Ukrep, sprejet v enem sklopu, ima lahko neposreden učinek na druga dva. Prav tako je za države članice pomembno, da premostijo vrzel med politično voljo in dejanskim izvajanjem.

4. Posebne ugotovitve

Udeležba akterjev

4.1 Eden izmed treh osrednjih ciljev je „okrepiti upravljanje, preglednost in vključenost interesnih skupin pri načrtovanju, izvajanju in spremljanju politike“. Sodelovanje socialnih partnerjev in drugih ključnih akterjev organizirane civilne družbe še vedno ni zadovoljivo. Uporaba odrte metode koordinacije v raznih sektorjih ni prinesla pričakovanih rezultatov, ker države članice niso pokazale resnične pripravljenosti za uresničevanje dogovorjenih ciljev in ukrepov. Mnogi nacionalni akcijski načrti so pomanjkljivi, še zlasti glede zastavljanja jasnih nacionalnih ciljev in strategij ter dejavne udeležbe vseh pomembnih akterjev. Namesto tega so se nacionalni načrti za zaposlovanje, socialno vključevanje in druga področja v določeni meri spremenili v birokratska poročila o dejavnostih.

4.2 EESO je prepričan, da bo večja udeležba organizirane civilne družbe v vseh fazah postopka povečala kakovost nacionalnih programov reform. Na podlagi tega bodo načrti upoštevali prizadevanja in želje državljanov.

4.3 Komisija pravilno ugotavlja, da lahko odprta metoda koordinacije spodbuja sodelovanje pri nastajanju socialne politike. Pomembno je, da se s socialnimi partnerji in drugimi interesnimi skupinami civilne družbe doseže soglasje o reformah za dosego modernizacije finančno vzdržne socialne zaščite. EESO podpira najširše vključevanje v vse faze, od oblikovanja politike do izvajanja in ocenjevanja. Vendar sodelovanje pri odločanju izvoljenih zakonodajalcev ne razbremenjuje njihove odgovornosti pri spodbujanju socialnega napredka in visoke ravni socialne zaščite.

4.4 EESO ugotavlja, da je odprta metoda koordinacije dosegla različno raven napredka v treh sklopih, na katere se nanaša novi okvir. Raven odprte metode koordinacije je večja, čeprav še vedno ne zadostna, na področju socialnega vključevanja kot na področju pokojnin. Sodelovanje socialnih partnerjev in drugih ključnih akterjev pri tej strategiji je zelo omejeno. Ne glede na nujno potrebo po izboljšanju odprte metode koordinacije na področju socialnega vključevanja EESO vztraja pri stališču Komisije glede potrebe po večji udeležbi interesnih skupin v drugih dveh sklopih.

4.5 Za razliko od omejene udeležbe pri odprti metodi koordinacije na področju pokojnin je EESO opazil veliko večjo raven sodelovanja interesnih skupin pri evropskih zakonodajnih ukrepih, ki se nanašajo na dodatne poklicne pokojnine. To nasprotje kaže na potrebo, da postane odprta metoda koordinacije privlačnejša in zanimivejša za vse vpletene akterje.

4.6 EESO predlaga, da odbor za socialno zaščito organizira redne in obširnejše seje s predstavniki socialnih partnerjev in drugih pomembnih organizacij civilne družbe na evropski ravni in ravni držav članic. EESO prav tako meni, da imajo vladni predstavniki v odboru za socialno zaščito veliko odgovornost tako pri organiziranju posvetovanj kot pri udeležbi na posvetovanjih s socialnimi partnerji in drugimi pomembnimi interesnimi skupinami civilne družbe v svojih matičnih državah.

4.7 EESO mora v okviru svojega sedanjega dela v zvezi z izvajanjem lizbonske strategije (7) v spremljanje novega okvira odprte koordinacije in poročanje o napredku pred zasedanjem spomladanskega vrha 2007 vključili socialne partnerje in pomembne organizacije civilne družbe ter evropske ekonomsko-socialne svete, kadar obstajajo. Odbor se mora še zlasti osredotočiti na upravljanje in področja, kjer se je resnično vključevanje akterjev izkazalo za uspešno pri oblikovanju in izvajanju nacionalnih prednostnih nalog.

4.8 Preglednost

Da bi bilo sodelovanje smiselno, morajo imeti interesne skupine že v zgodnji fazi postopka dostop do ključnih dokumentov o političnih vprašanjih. Preglednost je potrebna tudi, kadar Evropska komisija in države članice analizirajo in ocenjujejo nov okvir, na primer pri izvajanju medsebojnih pregledov (peer review) in opredeljevanju kazalnikov.

4.9 Vzajemno učenje in dobra praksa

V vseh treh sklopih ima vzajemno učenje izjemen pomen. Razviti je treba učinkovite sisteme za prenos najboljših praks in uporabo nezakonodajnih ukrepov. Izmenjava izkušenj in vzajemno učenje morata vključevati nosilce odločanja na vseh ravneh. Ker imajo socialni partnerji in druge pomembne interesne skupine civilne družbe edinstveno znanje in bogate izkušnje na področju socialnih politik, jih je treba vključiti v opredeljevanje in vrednotenje možnosti za prenos najboljših praks. Horizontalna vprašanja, ki so ključna za uspeh novega okvira, vključujejo modele za sodelovanje pri odločanju in udeležbo interesnih strani. Prav tako je pomembno najti načine in metode za ustvarjanje vsevključujoče družbe. Nenazadnje pa je treba socialno zaščito uskladiti s konkurenčnostjo, ne da bi marginalizirali skupine zunaj trga dela. Pri tem se EESO sklicuje na sedanje razprave o pristopu k zaposlitvi po življenjskih obdobjih ter ravnovesju med prožnostjo in varnostjo zaposlitve (8).

4.10 Medsebojni pregledi

Zaradi svojega konkretnega značaja so medsebojni pregledi in izmenjava dobrih praks koristni instrumenti in spodbuda sodelujočim. Komisija mora zagotoviti, da socialni partnerji in druge pomembne organizacije civilne družbe sodelujejo pri medsebojnih pregledih.

4.11 Evropski program Progress

Socialni partnerji in druge vpletene organizacije civilne družbe morajo biti sposobni izvajati projekte vseh sklopov novega programa Progress. V svojem mnenju je EESO izrazil zaskrbljenost zaradi skromnih finančnih sredstev, ki so bila dodeljena programu (9). Po sklepu Evropskega sveta o finančni perspektivi za obdobje 2007-2013 je razlogov za zaskrbljenost še več. EESO odločno poudarja svoj prejšnji poziv, da se za vse sklope programa, vključno s projekti, povezanimi s socialno zaščito in socialnim vključevanjem, zagotovi dovolj finančnih sredstev.

4.12 Kazalniki

Za dovolj podrobno, objektivno sliko napredka v zvezi s cilji je potreben analitičen pristop, ki temelji na visoki kakovosti ter zanesljivih in primerljivih kazalnikih. Za opredelitev ustreznih kazalnikov so potrebna sredstva za raziskave. Nujno je treba zagotoviti zanesljivost zbiranja in obdelave podatkov. Kazalniki se sicer določajo na evropski in nacionalni ravni, vendar EESO ponavlja svoj poziv, naj bodo interesne skupine povabljene k sodelovanju pri njihovem oblikovanju in ocenjevanju (10). Potrebno je ukrepanje tako odbora za statistični program (SPC) kot držav članic.

Določiti je treba kazalnike za kakovost. Pomembno je, da izbor kazalnikov izraža ustrezne kriterije na podlagi človekovih potreb, da bi, denimo, merili možnost dostopa do socialne zaščite za vse, kakovost v povezavi s pričakovanji, udeležbo uporabnika in uporabniku prijazno obravnavo.

Za celovito sliko napredka je treba povezati kazalnike, uporabljene v odprti metodi koordinacije, s kazalniki lizbonske strategije.

4.13 Izboljšanje prepoznavnosti

EESO je ob mnogih priložnostih poudaril, da sedanje pomanjkanje ustreznih in preglednih informacij otežuje komuniciranje med Evropo in njenimi državljani. Glede na to, da se novi okvir nanaša na vprašanja, ki so blizu državljanom, EESO poudarja pomembnost organiziranja stalne razprave na vseh ravneh za soočanje s prihodnjimi izzivi in strateškimi izbirami na področju socialne zaščite, pokojnin, zdravstvenega varstva in socialnega vključevanja. V tem okviru mora Evropska komisija izboljšati prepoznavnost svojih ukrepov. Predlogi za spodbujanje razprav v okviru lizbonske strategije so zajeti v drugih mnenjih (11).

5. Dodatne ugotovitve k ciljem

5.1 Novi okvir in njegovi cilji so dobra priložnost za države članice, da v svojih nacionalnih programih reform poudarijo socialno razsežnost ter oblikujejo in izvajajo posebne nacionalne prednostne naloge, ki so povezane s splošnimi lizbonskimi cilji, v skladu z načelom subsidiarnosti držav članic. EESO poziva države članice, da v celoti uporabljajo smernice, ki jih je pripravila Evropska komisija (12).

5.2 V okviru sklopa socialnega vključevanja izkoreninjenje revščine in socialne izključenosti bodo države članice v letu 2006 oblikovale nove nacionalne akcijske načrte o socialnem vključevanju.

5.2.1 EESO meni, da je treba sprejeti konkretne ukrepe v zvezi s prednostnimi nalogami, ki jih je marca 2005 opredelil Svet za zaposlovanje in socialne zadeve. Opozarja na cilj EU, da države članice odločno ukrepajo za izkoreninjenje revščine do leta 2010 (13). EESO nadalje poudarja, da so politike za boj proti socialni izključenosti pomembne pri spoprijemanju z demografskimi izzivi.

5.2.2 EESO meni, da se je pomembno osredotočiti na: — boj proti revščini, zlasti med otroki in mladino v okviru politike, ki podpira otroke, družino (vključno z enostarševskimi družinami) in enakost, in s tem preprečuje prenašanje revščine med generacijami; — nove in boljše zaposlitve za najbolj prikrajšane, tudi „zaposlene revne osebe“ (working poor); — spodbujanje enakosti spolov; — spodbujanje enakih možnosti invalidov; — protidiskriminacijske ukrepe; — vključevanje etničnih manjšin; — boj proti revščini in njeno preprečevanje; — dostop do visoko kakovostnih zdravstvenih in socialnih storitev, ne glede na dohodek; — položaj kroničnih bolnikov; — zagotavljanje minimalnega dohodka, ukrepi za zmanjšanje zadolženosti in dostop do finančnih storitev in mikro posojil.

5.3 V sklopu ustrezne in vzdržne pokojnine so bile lani predstavljene nacionalne strategije o pokojninah. Za leto 2006 so predvidene samo nekatere dopolnitve.

5.3.1 Prednostna vprašanja lahko vključujejo: — zagotavljanje prihodka za starejše osebe, ki omogoča dostojno življenje in preprečuje marginalizacijo; — pokojninski sistemi, ki zagotavljajo ustrezno kritje za skupine zaposlenih na podlagi nove vrste pogodb in samozaposlene; — podpora posameznikom pri načrtovanju pokojnin.

5.4 V okviru sklopa za zdravstveno varstvo in dolgotrajno nego: dostopen, visoko kakovosten ter trajen sistem zdravstvenega varstva in dolgotrajne nege bodo države članice prvič pripravile nacionalne načrte.

5.4.1 EESO želi poudariti, da morajo biti visoko kakovostna zdravstvena nega in tehnični standardi dostopni vsem. Za doseganje finančno vzdržnega zdravstvenega varstva in dolgotrajne nege so bistvenega pomena preventivni zdravstveni ukrepi.

5.4.2 Prednostna vprašanja v novih nacionalnih akcijskih načrtih lahko vključujejo: — preventivno zdravstveno varstvo (pod zdravniškim nadzorom ali brez); — zdravstveno varstvo na delovnem mestu za vse za boj predvsem proti duševni in telesni bolezni in podaljšanje poklicnega življenja; — sodelovanje med izvajalci socialnega in zdravstvenega varstva; — odnosi med izvajalci varstva in proizvajalci dobrin in storitev v tem sektorju; — storitve za nesamostojne osebe; — standardi kakovosti; — usposabljanje za različne kategorije zdravstvenih delavcev, da bi v sektorju zadržali sedanje delavce ali pritegnili nove; — pravice bolnikov; — ponudba nege na domu.

V Bruslju, 20. april 2006. Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) Glej mnenje EESO o smernicah politike zaposlovanja: 2005-2008, poročevalec Henri MALOSSE. UL C 286 z dne 17. 11. 2005.

(2) Glej mnenje EESO o poti do evropske družbe – prispevek organizirane civilne družbe k lizbonski strategiji (raziskovalno mnenje), poročevalec: Jan OLSSON, soporočevalca: Eva BELABED in Joost VAN IERSEN, UL C 65 z dne 17.3.2006.

(3) Glej mnenje EESO o krepitvi socialne razsežnosti lizbonske strategije: racionalizacija odprte koordinacije na področju socialne zaščite, poročevalec Wilfreid BEIMAERT, UL C 32 z dne 5. 2. 2004.

(4) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru o integriranem pristopu do spodbujanja nacionalnih strategij za zagotavljanje varne in vzdržne pokojnine, poročevalka: Giacomina CASSINA, UL C 48 z dne 21. 2. 2002, str. 101.

(5) Glej delo v teku EESO o socialni koheziji: razvoj evropskega socialnega modela, SOC/237 in predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta, ki določa postopek izvajanja uredbe (ES) št. 883/2004 o usklajevanju sistemov socialne varnosti, SOC/197.

(6) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije o socialni agendi, str. 12, poročevalka ga. ENGELEN-KEFER, UL C 294 z dne 25. 11. 2005.

(7) Izvajanje lizbonske strategije, prispevki na zahtevo Evropskega sveta 22. in 23. marca 2005.

(8) Glej mnenje v pripravi EESO o fleksivarnosti, primeru Danske, poročevalka: Anita VIUM, ECO/167 in mnenje EESO o poti do evropske družbe znanja – prispevku organizirane civilne družbe k lizbonski strategiji (raziskovalno mnenje), poročevalec: Jan OLSSON, soporočevalca: Eva BELABED in Joost VAN IERSEN, UL C 65 z dne 17.3.2006.

(9) Glej mnenje o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o programu Skupnosti za zaposlovanje in socialno solidarnost – Progress, poročevalec: Wofgang GREIF, UL C 255 z dne 14. 10. 2005.

(10) Glej mnenje EESO o socialnih kazalnikih (mnenje na lastno pobudo), poročevalka: Giacomina CASSINA, UL C 221 z dne 19. 9. 2002.

(11) Glej mnenje EESO o prispevku Komisije k obdobju za razmislek in vnaprej: Načrt D za demokracijo, dialog in debato (mnenje na lastno pobudo), poročevalka: Jillian VAN TURNHOULT, CESE 1499/2005 in mnenje EESO o poti do evropske družbe znanja – prispevku organizirane civilne družbe k lizbonski strategiji (raziskovalno mnenje), poročevalec: Jan OLSSON, soporočevalca: Eva BELABED in Joost VAN IERSEN, UL C 65 z dne 17.3.2006.

(12) Delovni dokument Evropske komisije o smernicah za pripravo nacionalnih poročil o strategijah socialne zaščite in socialnega vključevanja (Guidelines for Preparing National Reports on Strategies for Social Protection and Social Inclusion).

(13) Evropski svet v Lizboni marca 2000.