SL Uradni list Evropske unije C 227/7

Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v zadevi COMP/C-3/37.990 – Intel (1)

2009/C 227/06

Zadeva Intel je glede procesnih vprašanj ena najbolj zapletenih do zdaj. Spor med pritožnikom, podjetjem Advanced Micro Devices („podjetje AMD“), in podjetjem Intel Corporation („podjetje Intel“) daleč presega meje Evrope. To je bil razlog za več procesnih vlog, ki so jih vložile vse zadevne stranke in osebe, ki so posredovale podatke. Številna postopkovna/procesna vprašanja, od katerih jih je bilo več izrecno omenjenih v osnutku odločbe, so se nanašala tudi na temeljne pristojnosti pooblaščenca za zaslišanje, zaradi česar je nastala potreba, da se v to končno poročilo vključi tudi ocena zadeve.

Ko je prejšnji pooblaščenec za zaslišanje, Serge Durande, 31. decembra 2007 odšel, se je pooblaščenec za zaslišanje v tej zadevi zamenjal.

Osnutek odločbe je podlaga za naslednje ugotovitve:

I. PISNI POSTOPEK

1. Obvestilo o nasprotovanju

Komisija je 25. julija 2007 sprejela obvestilo o nasprotovanju. Podjetje Intel je imelo za odgovor nanj na razpolago deset tednov, tj. do 11. oktobra 2007. Pooblaščenec za zaslišanje je podjetju Intel na obrazloženo zahtevo odobril podaljšanje roka do 4. januarja 2008, pozneje podaljšano na 7. januar 2009, v glavnem zaradi nerazrešenih vprašanj dostopa do dokumentacije in dejstva, da je bila izvedba popolne analize ustreznih povprečnih izogibnih stroškov poslovanja podjetja Intel upravičena obramba glede na to, da so bile v ekonomskih modelih v obvestilu o nasprotovanju uporabljene kompleksne ocene popustov (2). Pooblaščenec za zaslišanje je ocenil, da je treba pravico do obrambe v celoti spoštovati, čeprav v skladu z osnutkom odločbe za ugotovitev obstoja zlorabe v tem primeru ni bilo nujno v ekonomski oceni dokazati, da bi pogojni popusti lahko ali verjetno povzročili protikonkurenčno zapiranje trgov (3).

Podjetje Intel je na obvestilo o nasprotovanju odgovorilo pravočasno.

2. Dodatno obvestilo o nasprotovanju

Komisija je 17. julija 2008 sprejela dodatno obvestilo o nasprotovanju. Hkrati je v postopek v zadevi COMP/C-3/37.990 vključila ustrezne ugotovitve iz zadeve COMP/C-3/39.493 in postopek v zadevi COMP/C-3/37.990 nadaljevala.

Podjetje Intel je imelo za odgovor na dodatno obvestilo o nasprotovanju na razpolago osem tednov. Pooblaščenec za zaslišanje je z dopisom z dne 15. septembra 2008 podjetju Intel na obrazloženo zahtevo odobril podaljšanje roka do 17. oktobra 2008, v glavnem zaradi zapletenosti po novem združene zadeve ter obsežnosti trditev, ki so se nanašale še na leto 1997 in zaradi katerih so bile potrebne dodatne preiskave znotraj podjetja Intel.

Podjetje Intel na dodatno obvestilo o nasprotovanju ni odgovorilo v podaljšanem roku. Namesto tega je 10. oktobra 2008 pri Sodišču prve stopnje vložilo tožbo, s katero je med drugim zahtevalo razveljavitev odločitve pooblaščenca za zaslišanje z dne 15. septembra 2008 o podaljšanju roka in poleg tega predlagalo začasne ukrepe (4).

S sklepom z dne 27. januarja 2009 je predsednik Sodišča prve stopnje zavrgel predlog podjetja Intel za začasne ukrepe z utemeljitvijo, da je bila tožba v glavni stvari na prvi pogled očitno nedopustna. Ta zavržba je vključevala tudi zavrnitev zahteve podjetja Intel za nadaljnje podaljšanje roka 17. oktobra 2008 za odgovor na dodatno obvestilo o nasprotovanju z dne 17. julija 2008.

3. Dopis o novih dejstvih

Komisija je 19. decembra 2008 poslala podjetju Intel dopis, v katerem je podjetje opozorila na nekatere posamezne dokaze za obstoječe pripombe Komisije v obvestilu o nasprotovanju, za katere je Komisija nakazala, da bi jih lahko uporabila v morebitni končni odločbi (dopis o novih dejstvih). Komisija je podjetju Intel kot rok za predložitev pripomb na te dokaze postavila 19. januar 2009. Generalni direktor za konkurenco je ta rok podaljšal na 23. januar 2009. Dopis o novih dejstvih ni bistveno spremenil dokazne podlage, na kateri so temeljile pripombe Komisije v obvestilu o nasprotovanju ali dodatnem obvestilu o nasprotovanju. Podjetje Intel je zahtevalo podaljšanje roka, ker naj bi bila dokumentacija domnevno nepopolna (glej točko I.4(d) spodaj) in ker je pred tem že zahtevalo ustno zaslišanje o nekaterih dokumentih (gl. točko II.2 spodaj). Pooblaščenec za zaslišanje je z dopisom z dne 22. januarja 2009 to zahtevo zavrnil.

4. Dostop do dokumentacije

(a) Priprava dostopa do dokumentacije: pogodbe o nerazkritju

Dokumentacija v tej zadevi je bila izredno obsežna. V pripravi na dostop do dokumentacije je več proizvajalcev originalne opreme s podjetjem Intel sklenilo dvostranske pogodbe o nerazkritju, ki se med seboj razlikujejo le v podrobnostih. Nekatere pogodbe o nerazkritju v točno določenih primerih določajo, da v sporu med strankama odloča pooblaščenec za zaslišanje. Po drugi strani se je podjetje Intel v postopku pred Komisijo deloma odpovedalo pravici dostopa do dokumentacije, da ne bi dostop, ki bi ga podjetju Intel omogočili posamezni proizvajalci originalne opreme, omejil pravico dostopa podjetja v skladu z Uredbo (ES) št. 773/2004 (5), vsak zadevni proizvajalec originalne opreme pa se je odpovedal pravici do varovanja poslovnih skrivnosti in drugih zaupnih podatkov v zvezi z dvostransko izmenjanimi podatki v okviru pogodb s podjetjem Intel. Pooblaščenec za zaslišanje je bil vključen v pripravo teh pogodb o nerazkritju in je podpiral njihovo sklepanje v tej zadevi.

(b) Pogodba o nerazkritju med podjetjema Dell in AMD

Pred ustnim zaslišanjem o obvestilu o nasprotovanju je podjetje AMD pooblaščenca za zaslišanje obvestilo, da je s podjetjem Dell sklenilo pogodbo o nerazkritju, v skladu s katero je dobilo dostop do ponudbenih cen podjetja Dell, ki so bile uporabljene v obvestilu o nasprotovanju. Za razliko od pogodb o nerazkritju, sklenjenih s podjetjem Intel, je bila ta pogodba, ki jo je sklenila stranka, ki kot taka nima pravice do obrambe ali pravice dostopa do dokumentacije, izključno dvostranska in ni ustvarila niti pravic niti obveznosti za Komisijo. Zato je v nasprotju z neresničnimi trditvami podjetja Intel pooblaščenec za zaslišanje vse ponudbene cene podjetja Dell v obvestilu o nasprotovanju, ki so bile sprejete kot zaupni podatki, ki se ne razkrijejo pritožniku, podjetju AMD, še naprej obravnaval kot zaupne podatke, ki se ne razkrijejo podjetju AMD, v celotnem upravnem postopku, vključno z ustnim zaslišanjem.

(c) Popolnost dostopa do dokumentacije

Kljub zgoraj omenjenim pogodbam o nerazkritju (glej točko I.4(a) zgoraj) je zaradi zapletenosti zadeve in najrazličnejših zaupnih podatkov, ki jih zadeva vsebuje, podjetje Intel vložilo veliko zahtev za dostop do dokumentacije. Da bi se podjetju Intel omogočil kar najpopolnejši dostop do dokumentacije, je moral pooblaščenec za zaslišanje osebno opraviti veliko pregledov dokumentov, za katere je podjetje Intel trdilo, da jih potrebuje za učinkovito obrambo. Ob upoštevanju obrazložitev podjetja Intel je bilo več tem zahtevam ugodeno.

Podjetje Intel se je pritožilo zaradi nepopolnega dostopa do dokumentov v zvezi s sestankom med Komisijo in določenim proizvajalcem originalne opreme (6). Na podlagi obrazložene zahteve podjetja Intel je pooblaščenec za zaslišanje raziskal, ali obstajajo pisni dokumenti o tem sestanku. Generalni direktor je razkril „zaznamek za arhiv“ z dne 29. avgusta 2006 in ga vključil v dokumentacijo, potem ko je 7. maja 2008 tako določil pooblaščenec za zaslišanje. Hkrati je pooblaščenec za zaslišanje določil, da je ta zaznamek interne narave v skladu s členom 27(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 in členom 15(2) Uredbe (ES) št. 773/2004. Vprašanje, ali bi bilo treba pripraviti objektiven zapisnik ali ustrezen prepis zvočnega zapisa tega sestanka, je načeloma stvar dobrega upravljanja in zato to ni vprašanje, ki bi ga moral obravnavati pooblaščenec za zaslišanje v končnem poročilu.

Pooblaščenec za zaslišanje zato meni, da je bil podjetju Intel omogočen popoln dostop do dokumentacije.

(d) Dostop do dokumentov, ki niso bili vključeni v dokumentacijo

Kot je podrobno opisano v osnutku odločbe (7) je podjetje Intel Komisijo z dopisom z dne 4. septembra 2008 prosilo, naj od podjetja AMD pridobi seznam 81 kategorij dokumentov v zvezi s pravdo med podjetjema Intel in AMD pred zveznim okrožnim sodiščem zvezne države Delaware v Združenih državah Amerike ter ta seznam predloži podjetju Intel, saj naj bi bili po mnenju podjetja Intel ti dokumenti zanj verjetno razbremenilni. Pozneje, natančneje 25. septembra 2008, je podjetje Intel od Komisije zahtevalo, da bi „morala zahtevati vsaj, da podjetje AMD predloži vse interne dokumente, povezane s trditvami v obvestilu o nasprotovanju in dodatnem obvestilu o nasprotovanju“. Z dopisoma z dne 17. in 29. septembra 2008 se je podjetje Intel pooblaščencu za zaslišanje pritožilo, da je „dokumentacija očitno nepopolna“ in zato pravica podjetja do obrambe ogrožena.

Pooblaščenec za zaslišanje je odgovoril z dopisom z dne 7. oktobra 2008 in se pri tem skliceval na svoja prejšnja dopisa z dne 22. avgusta 2008 in 15. septembra 2008 v zvezi s tem vprašanjem ter v odgovoru navedel, da vprašanje, ali je dokumentacija kot taka popolna ali ne, ni isto kot vprašanje, ali je omogočen popoln dostop do domnevno nepopolne dokumentacije. Temu ustrezno argumenti za to, da je dokumentacija v neki zadevi domnevno nepopolna, ne morejo dokazovati, da dostop do dokumentacije, kakršna je, v nekem trenutku ni popoln.

Poleg tega ne glede na odgovornost pooblaščenca za zaslišanje v skladu z uvodno izjavo 3 mandata, da prispeva k objektivnosti, preglednosti in učinkovitosti postopkov, mu niti trenutni mandat niti sodna praksa ne dajeta pooblastil, da odredi kakršno koli preiskavo z namenom dopolnitve domnevno nepopolne dokumentacije. Ne glede na to, ali so lahko neki dokumenti kot taki relevantni za pravico do obrambe, je zato odločanje o vprašanju, ali so nekatere kategorije dokumentov v drugi sodni pristojnosti, tudi če so ti domnevno morebiti razbremenilni, opisane dovolj natančno in utemeljeno in/ali bi jih bilo treba raziskati, zunaj področja mandata pooblaščenca za zaslišanje. Zahtevo podjetja Intel je bilo tako treba obravnavati kot zahtevo po prekoračitvi pooblastil pooblaščenca za zaslišanje.

(e) Nezaupna različica obvestila o nasprotovanju in dodatnega obvestila o nasprotovanju za pritožnika, podjetje AMD

Iz člena 6(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 izhaja, da ima pritožnik pravico, da prejme nezaupno različico obvestila o nasprotovanju in dodatnega obvestila o nasprotovanju. Ta pravica bi bila resno ogrožena in njen namen bi se izgubil, če bi bila različica, ki bi jo prejemnik končno prejel, zanj nerazumljiva.

Pri podatkih, ki jih predložijo tretje osebe in se razkrijejo ne le naslovljencu obvestila o nasprotovanju, ampak tudi vsakemu pritožniku, je odločilnega pomena razlikovanje med podatki, ki jih ni mogoče obravnavati kot zaupnih, ter podatki, za katere se je uveljavljala in utemeljila zaupnost, vendar se razkrijejo, da bo nezaupna različica razumljiva. Poslovne skrivnosti se ne razkrivajo in načeloma se uveljavljanje zaupnosti do pritožnika, če je utemeljeno, brezpogojno upošteva. Vendar če je razkritje ustreznih podatkov resnično nujno za razumevanje osnovne trditve v obvestilu o nasprotovanju, če se nanaša na podatke, potrebne za dokazovanje kršitve, in če je nujno potrebno, da vključi pritožnika v postopek, saj so lahko potem njegove pripombe v postopku utemeljene, potem je tako razkritje zaupnih podatkov mogoče, odvisno od uravnotežene in obrazložene ocene pooblaščenca za zaslišanje.

Tako pri obvestilu o nasprotovanju kot pri dodatnem obvestilu o nasprotovanju je pooblaščenec za zaslišanje zavrnil uveljavljanje skoraj popolne zaupnosti, ki jo je zahtevalo podjetje Intel, ter je moral oceniti izredno veliko obrazloženih in podrobnih zahtev za zaupnost, ki so jih vložili tako podjetje Intel kot osebe, ki so posredovale podatke. To je bilo opravljeno, ne da bi podjetje Intel ali katero drugo zadevno podjetje zahtevalo odločbo iz člena 9 mandata začetek tako imenovanega „postopka AKZO“ (8).

Oktobra 2008 je podjetje Intel podjetju AMD v postopku, ki je potekal v Združenih državah Amerike, razkrilo popolno zaupno različico obvestila o nasprotovanju. Trdilo je, da je bilo to nenamerno. Komisijo je o tem obvestilo 17. marca 2009.

(f) Tretje osebe

Za uradno vključitev v postopek kot zainteresirane tretje osebe so zahtevala tri podjetja. V odziv na te zahteve je pooblaščenec za zaslišanje v postopek vključil podjetja Silicon Graphics Inc. (25. septembra 2007), International Business Machines („IBM“; 2. oktobra 2007) in – tik pred ustnim zaslišanjem – Hewlett Packard Company („HP“; 10. marca 2008). Poleg tega sta bili v postopek kot zainteresirani tretji osebi vključeni dve potrošniški organizaciji, potem ko sta predložili ustrezno utemeljitev glede svojega posebnega interesa in položaja, in sicer evropska potrošniška organizacija Bureau Européen des Unions des Consommateurs („BEUC“; 22. februarja 2008) in francoska potrošniška organizacija Union Fédérale des Consommateurs – Que Choisir („UFC“; 6. marca 2008). Vse tretje osebe so zahtevale in prejele nezaupna povzetka obvestila o nasprotovanju in dodatnega obvestila o nasprotovanju. Nobena tretja oseba ni predložila pisnih pripomb.

(g) Zahteva za še eno dodatno obvestilo o nasprotovanju za objektivno utemeljitev

Podjetje Intel je v svojem odgovoru na obvestilo o nasprotovanju (9) izrazilo mnenje, da bi bilo zaradi objektivne utemeljitve potrebno še eno obvestilo o nasprotovanju. Vendar še eno dodatno obvestilo o nasprotovanju ni bilo potrebno samo zaradi objektivne utemeljitve. Čeprav obstoja zlorabe ni mogoče ugotoviti, če ne obstaja objektivna utemeljitev zanjo (10), je dokazno breme na stranki, ki objektivno utemeljitev zahteva. Vse domnevne objektivne utemeljitve, ki jih je podjetje Intel predložilo za različne vrste domnevnih ravnanj, navedenih v obvestilu o nasprotovanju, je Komisija obravnavala. Pravica do zaslišanja je bila zato v tem pogledu spoštovana.

II. USTNI POSTOPEK

1. Ustno zaslišanje o obvestilu o nasprotovanju

Ustno zaslišanje o obvestilu o nasprotovanju je potekalo 11. in 12. marca 2008. Na zaslišanju so bili prisotni podjetji Intel in AMD ter tri zainteresirane tretje osebe, ki so predstavile svoje mnenje, in sicer HP, UFC in BEUC. Poleg predstavnikov držav članic se je v skladu z upravnim dogovorom iz leta 1999 zaslišanja kot opazovalec udeležil tudi predstavnik zvezne komisije ZDA za trgovino. Nadalje je ne glede na dogovor z ZDA pooblaščenec za zaslišanje vključil tudi generalnega tožilca (Attorney General) zvezne države New York (11), da se udeleži zaslišanja kot opazovalec. Podjetje Intel se je z njuno udeležbo izrecno strinjalo. Preden je bil pripuščen na zaslišanje, je pravosodni minister pristal na jasne zaveze glede zaupnosti in uporabe podatkov.

Kljub več sejam brez navzočnosti javnosti zaradi utemeljenih zahtev za zaupnost, je bilo ustno zaslišanje zelo koristno, saj je dalo podjetju Intel priložnost, da predstavi svoje mnenje o trditvah, svojo obrazložitev teh trditev (12) in ekonomsko oceno. V zvezi s tem je treba opozoriti na dejstvo, da je med zaslišanjem Komisija podjetju Intel jasno sporočila, da ekonomska ocena ni pogoj za ugotovitev obstoja zlorabe, in podjetje Intel je to sporočilo razumelo.

Glede na to pooblaščencu za zaslišanje ni treba izraziti mnenja o ekonomski oceni in ugotovitvi, da bi plačila podjetja Intel lahko ali verjetno imela protikonkurenčne učinke zapiranja trgov (13).

2. Zahteva za ustno zaslišanje o dodatnem obvestilu o nasprotovanju in dopisu o novih dejstvih

Podjetje Intel je zahtevalo ustno zaslišanje o (a) nekaterih delih dopisa o novih dejstvih in (b) dodatnem obvestilu o nasprotovanju.

(a) Po prejemu dopisa o novih dejstvih je podjetje Intel z dopisom z dne 20. januarja 2009 zahtevalo ustno zaslišanje v zvezi z nekaterimi dokumenti podjetja AMD, ki so bili Komisiji predloženi 28. maja 2008 („dokumenti podjetja AMD iz Delawara“). Pooblaščenec za zaslišanje je 22. januarja 2009 opozoril, da podjetje Intel nima pravice zahtevati ustnega zaslišanja, da bi se spoštovala pravica podjetja Intel do obrambe v zvezi z dopisom o novih dejstvih, Komisiji pa takega zaslišanja ni treba predvideti. Poleg tega ni bilo mogoče odobriti ustnega zaslišanja, ki bi se nanašalo samo na dokumente podjetja AMD iz Delawara, in sicer ker so bili ti dokumenti predloženi kot del postopka dostopa do dokumentacije po izdaji dodatnega obvestila o nasprotovanju, na katerega je imelo podjetje Intel že možnost odgovoriti in zahtevati ustno zaslišanje, ter ker se predmet ustnega zaslišanja določi na podlagi trditev iz obvestila o nasprotovanju in/ali dodatnega obvestila o nasprotovanju in ga ne določi stranka. Ustnega zaslišanja, ki bi bilo namenjeno izključno predstavitvi mnenja o izbranih dokumentih, ni bilo mogoče odobriti.

(b) V pripombah, predloženih 5. februarja 2009, in z dopisom z dne 10. februarja 2009 je podjetje Intel zahtevalo ustno zaslišanje o dodatnem obvestilu o nasprotovanju. Odločitve v zvezi z ustnimi zaslišanji, vključno z odločitvijo o ugoditvi zahtevi za ustno zaslišanje, vloženi po roku za odgovor na obvestilo o nasprotovanju, ali zavrnitvi take zahteve, spadajo v skladu z mandatom v pristojnost pooblaščenca za zaslišanje.

Z dopisom z dne 17. februarja 2009 je pooblaščenec za zaslišanje tako podjetju Intel odgovoril, da je mogoče pravico do ustnega zaslišanja uveljavljati samo do izteka roka za odgovor na obvestilo o nasprotovanju. Vendar če zahteva za ustno zaslišanje ni vložena v zastavljenem roku, to v vseh primerih še ne pomeni samodejno, da zaslišanja ne more biti. Člen 10(2) Uredbe (ES) št. 773/2004 v povezavi s členom 12 Uredbe namreč stranki ne preprečuje izrecno, da bi zahtevala ustno zaslišanje. Če zahteva ni vložena v tem roku, to samo pomeni, da takega zaslišanja ni več obvezno odobriti. Pooblaščenec za zaslišanje ima pravico in je zavezan, da po lastni diskreciji odloča o prepozni, a ustrezno obrazloženi zahtevi, ko tako zahtevo prejme.

Rok za odgovor na dodatno obvestilo o nasprotovanju ni bil podaljšan. Pooblaščenec za zaslišanje se je seznanil z mnenjem služb Komisije, kakor je bilo izraženo v njihovem dopisu podjetju Intel z dne 2. februarja 2009 (14), in sicer da za pravilno izvedbo postopka ustno zaslišanje ni potrebno. Prav tako je upošteval vse argumente, ki jih je navedlo podjetje Intel v prid odobritvi zaslišanja, pri čemer se je podjetje večinoma sklicevalo na svojo „neomejeno“ pravico, da se ugodi njegovi zahtevi za ustno zaslišanje.

Pri odločanju po lastni diskreciji mora pooblaščenec za zaslišanje med drugim upoštevati potrebo po učinkovitem izvajanju pravil konkurence, bistveni del tega pa je obveznost Komisije, da pri sprejemanju odločitev ukrepa v razumnem času. Čeprav časovne omejitve, ki so neločljivo povezane z načinom organizacije postopka o konkurenci, ne morejo upravičiti kršitve temeljne pravice do zaslišanja, v tej zadevi do takega navzkrižja ni prišlo. V tej zadevi podjetju Intel namreč nič ni preprečevalo, da pravočasno pripravi in predloži odgovor na dodatno obvestilo o nasprotovanju na podlagi podatkov, ki jih je imelo na razpolago, vsaj iz previdnosti, in to še toliko bolj, saj je pooblaščenec za zaslišanje odobril podaljšanje roka. Podjetje Intel je imelo čas, da zahteva ustno zaslišanje, od dne vročitve dodatnega obvestila o zaslišanju julija 2008 do konca – podaljšanega – roka oktobra 2008. Ne bi bilo nemogoče, da se ustno zaslišanje odobri tudi po tem roku, če bi ga podjetje Intel zahtevalo, vendar tega ni storilo. Nič ne bi pooblaščencu za zaslišanje preprečilo, da določi datume za zaslišanje, združljive z vloženo zahtevo za začasne ukrepe in torej v popolnem spoštovanju postopka pred Sodiščem. Čeprav je podjetje Intel med celotnim postopkom do vložitve pritožbe pri Sodišču prve stopnje na splošno delovalo hitro in v zastavljenih rokih ter v celoti izkoristilo svojo pravico do obrambe, bi zato odobritev ustnega zaslišanja podjetju Intel v okoliščinah, kakršne so bile 17. februarja 2009, resno ogrozila pravočasno napredovanje postopka. Ob upoštevanja tega in drugih razlogov, ki se nanašajo posebej na to zadevo, je treba zahtevo zavrniti.

Podjetje Intel se v zvezi s statusom pisnih pripomb, predloženih 5. februarja 2009, na pooblaščenca za zaslišanje ni obrnilo.

III. SKLEPNE UGOTOVITVE

Ob upoštevanju zgoraj navedenega menim, da so bile pravice strank do zaslišanja v tej zadevi spoštovane.

Osnutek odločbe obravnava samo pripombe, v zvezi s katerimi je imelo podjetje Intel priložnost izraziti svoje mnenje.

Karen WILLIAMS

(1) V skladu s členoma 15 in 16 Sklepa Komisije (2001/462/ES, ESPJ) z dne 23. maja 2001 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci (UL L 162, 19.6.2001, str. 21) – v nadaljnjem besedilu: mandat.

(2) Glej odstavke 1045 do 1156 osnutka odločbe, v katerih je obravnavana analiza, npr. odstavek 1066 in naslednje o regresijski analizi, ki jo je uporabilo podjetje Intel.

(3) To je izrecno navedeno v odstavku 925 osnutka odločbe, nakazano v odstavku 337 obvestila o nasprotovanju in omenjeno v odstavku 260 dodatnega obvestila o nasprotovanju.

(4) Za podrobnosti glej odstavka 18 in 22 osnutka odločbe in Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 27. januarja 2009 v zadevi T-457/08 Intel proti Commission, še neobjavljeno.

(5) UL L 123, 27.4.2004, str. 18.

(6) Za podrobnosti glej odstavek 39 in naslednje osnutke odločbe.

(7) Glej odstavek 71 in naslednje.

(8) SES, zadeva 53/85, AKZO Chemie BV in AKZO Chemie UK Ltd proti Komisiji, [1986] Recueil, str. 1965.

(9) Odstavek 823.

(10) SES, zadeva C-95/04P, British Airways proti Komisiji, [2007] Zodl. I-2331, točka 69; združene zadeve C-468/06 do C-478/06, Sot. Lélos kai Sia in drugi, [2008] še neobjavljeno, točka 39, in nazadnje zadeva 52/07, Kanal 5 Ltd., [2008] še neobjavljeno, sodba z dne 11. decembra 2009, točka 47.

(11) Glej odstavek 35 osnutka odločbe.

(12) Glej na primer odstavek 281 in naslednje osnutka odločbe.

(13) Odstavki 1002 do 1578 osnutka odločbe.

(14) Glej odstavek 24 osnutka odločbe.