SL Uradni list Evropske unije C 69/10

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o poročilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru o trošarinskih stopnjah, ki se uporabljajo za alkohol in alkoholne pijače (predloženo na podlagi člena 8 Direktive Sveta 92/84/EGS o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače)

KOM(2004) 223 končno

(2006/C 69/03)

Evropska komisija je 27. maja 2004 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o zgoraj omenjenem dokumentu.

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 8. novembra 2005. Poročevalec je bil g. WILKINSON.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 423. plenarnem zasedanju 18. in 19. januarja 2006 (seja z dne 18. januarja 2006) z 81 glasovi za, 33 glasovi proti in 15 vzdržanimi glasovi.

1. Povzetek sklepov in priporočil

1.1 Kljub temu da sedanji sistem obdavčitve alkohola in alkoholnih pijač ne deluje v skladu s tem, kar potrošniki upravičeno pričakujejo od notranjega trga, se države članice niso sporazumele o uskladitvi trošarinskih stopenj za te izdelke drugače od sedanjega dogovora o najnižjih stopnjah. Trošarina je izraz, s katerim se v trgovini označuje davek, ki se plača v državi porabe.

1.2 Pogostost poročanja Komisije o sedanjem sistemu bi morala biti določena bolj stvarno, na primer enkrat na pet let.

1.3 Sedanji sistem redno povzroča težave v zvezi z umestitvijo nekaterih izdelkov v trenutno dogovorjene strukture in za to ni preproste rešitve, kar lahko vodi do tega, da vsaka država članica išče svojo rešitev. Težave se vztrajno pojavljajo tudi pri označevanju v kombinirani nomenklaturi. Upoštevati bi bilo treba dve veliki kategoriji trgovine s temi proizvodi: trgovini med strokovnjaki in nakupi posameznikov, ki so lahko neposredni ali po pošti. V okviru obeh se postavljajo drugačna vprašanja.

1.4 Z vidika zdravstva so težave posledica zlorabe alkohola posameznikov, ne načina uživanja alkohola.

1.5 Višje trošarine ne bodo rešile težav v zvezi z zlorabo alkohola, ki so stvar posameznikov, in nobenega trdnega dokaza ni, da visoke trošarinske stopnje dolgoročno zmanjšujejo težave z zlorabo. Za izboljšanje javnega zdravja se je treba tega problema lotiti še z drugimi, zlasti vzgojnimi, izobraževalnimi in preventivnimi ukrepi.

1.6 Komisija bi morala razmisliti o delitvi alkoholnih pijač v dve osnovni kategoriji ter o uvedbi najnižje standardne osnove za vse alkoholne pijače, ki sodijo v ti dve kategoriji, kot je navedeno v odstavkih 7.3 in 7.10 spodaj, v katerih so alkoholne pijače obdavčene v skladu z njihovimi značilnostmi, torej na podlagi načina proizvodnje in učinkov na zdravje, in z njihovo vsebnostjo alkohola. Za vino in druge fermentirane pijače (pivo, jabolčnik in hruškovec) pa je treba sprejeti drugačen pristop.

1.7 Jasno je, da se taka sprememba ne more izpeljati hitro in jo bo treba uvajati skozi daljše časovno obdobje.

2. Dokazi v podporo

2.1 Komisija je predstavila poročilo (1) o delovanju sistema najnižjih stopenj obdavčitve alkohola in alkoholnih pijač, ki velja v EU. Poročilo obravnava način delovanja sedanjega sistema v zvezi z delovanjem notranjega trga. V zaključku ugotavlja, da bi približanje trošarinskih stopenj, ki veljajo v državah članicah, lahko zmanjšalo goljufije in izkrivljanje konkurence.

2.2 Ugotavlja tudi, da imajo države članice zelo različne poglede na ustrezne ravni za najnižje stopnje (2), in ker gre za vprašanje, ki zahteva soglasje, želi sprožiti obširno razpravo o tej zadevi z vsemi ustreznimi vidiki. Določbe direktive o uskladitvi strukture trošarin (3) tudi potrebujejo nadaljnjo obravnavo in so vključene v to razpravo. To je prispevek Odbora.

3. Splošne ugotovitve

3.1 Poročilo Komisije je nadvse uporabna analiza stanja in predstavlja mnoga dejstva, ki kažejo, da je sprememba potrebna za učinkovitejše delovanje notranjega trga v korist evropskih potrošnikov, za bolj pregleden trg za tiste, ki so vključeni v industrijo alkoholnih pijač, da bo manj izkrivljal konkurenco in bo bolj uporaben pri zmanjševanju sedanjih težav z goljufijami in tihotapljenjem.

3.2 Ponuja tudi podatke o višini prihodkov, ki jih države članice dobijo od trošarin na alkoholne pijače (4), in razlikah med njimi (5).

3.3 Vsaka država članica ima svojo davčno politiko in trenutno ni nobene težnje po njihovem usklajevanju. To obrazloži neuspeh Komisije, ki ji kljub prizadevanjem ni uspelo poročati o izvajanju sedanjega sistema v intervalih, ki jih zahteva izvirna direktiva. Pogostost poročanja bi morala biti določena bolj stvarno, na primer enkrat na pet let.

3.4 Ko države članice določijo take politike, upoštevajo prejšnje izkušnje, javno zdravje, ustrezne raziskave in različno kulturo ter življenjski slog prebivalcev. Na področju obdavčitev lahko pride do sprememb le s soglasjem, zato bo vsaka pomembna sprememba, ki terja soglasje, začela veljati šele po določenem času.

3.5 Treba je ponoviti, da te trošarine (6) veljajo za pijače, ki vsebujejo alkohol, vendar se uporabljajo različne stopnje, odvisno od kategorije alkohola.

4. Notranji trg

4.1 Izkrivljanje konkurence (7), ki ga je sprožila obdavčitev, in motnje trgovine niso v skladu z načeli notranjega trga, če ga gledamo ločeno; to so še vedno značilnosti trga alkoholnih pijač v EU.

4.2 Po drugi strani notranji trg omogoča potrošniku, da izkoristi možnost nakupa alkohola čez mejo. Odbor je podpiral nedavni predlog za povečanje in racionalno ureditev teh ugodnosti, s tem da se omogoči kupovanje alkohola na daljavo, kar je pozitivno z vidika prostega pretoka blaga.

4.3 Večina držav članic bo morala priznati potrebo po uporabi več sredstev v boju proti tihotapljenju in goljufijam, ki so v osnovi posledica različnih trošarinskih stopenj (in stopenj DDV-ja). Ta kriminalna dejavnost je v EU velik problem, ki zelo pogosto prizadene tiste države članice, ki so se odločile alkohol najbolj obdavčiti.

4.4 Učinek širitve (če je do njega na tem področju sploh prišlo) še ni jasen. Odkar so v nekaterih državah članicah „širitve“ zvišali trošarinske stopnje, ki so veljale pred pristopom, in ker povsod veljajo iste direktive, med temi državami ne bi smelo biti velikih razlik.

5. Najnižje stopnje

5.1 Edini korak, ki so ga države članice bile pripravljene storiti k približevanju v letu 1992, je bila določitev „najnižjih stopenj“ za vsako kategorijo alkoholnih pijač. Določene so bile naslednje stopnje: — alkoholne pijače: 550 eurov na hektoliter čistega alkohola (5,5 EUR na lča (8)) — pivo: 1,87 eurov na hektoliter/stopnjo alkohola (1,87 EUR na lča) — vmesni alkoholni izdelki: 45 eurov na hektoliter izdelka (2,5 EUR na lča) — vino (mirno ali peneče): nič (nič)

5.2 Vsaka država članica lahko kadarkoli določi trošarinske stopnje nad dogovorjeno najnižjo stopnjo. Tako neuspeh pri povišanju obstoječih najnižjih stopenj ni odločilen z vidika dviganja dohodka. Nekatere države članice so bile prisiljene zvišati trošarinske stopnje za alkohol, v drugih pa so jih znižali (9) in s tem zagotovili neposredno približevanje in zmanjševanje spodbujanja nakupov čez mejo (zakonito) in goljufij ter tihotapljenja alkohola na notranjem trgu (nezakonito). Predlog samo približa višino dajatev k minimalnim zneskom brez kakršnekoli uskladitve, saj bo vsaka država članica še naprej sama določala osnovno stopnjo.

6. Širši cilji Pogodbe — zdravje

6.1 Pet držav članic (10) trenutno potrjuje, da pri določanju davčnih politik upoštevajo tudi javno zdravje. Na nedavni seji Sveta za ekonomske in finančne zadeve so obravnavali to mnenje (11) in ugotovili, da velika večina držav članic ne ocenjuje, da bi zdravstvo in socialne zadeve imeli pomembno vlogo pri določanju trošarinskih stopenj (12).

6.2 Alkohol je del običajnega življenjskega sloga večine odraslih potrošnikov v EU. Velika večina teh je odgovorna pri svojih navadah pitja alkohola. Zmerno uživanje alkohola lahko celo koristi zdravju. Težave, ki nastanejo zaradi pretiranega uživanja alkohola, utegnejo biti — in pogosto tudi so — hude. Pretirano uživanje alkohola vpliva na javno zdravje in povzroča resne socialne težave in tudi neugodne ekonomske posledice. Posebno zaskrbljujoče je uživanje alkohola med mlajšimi potrošniki (13). Potrebna je tudi boljša vzgoja o prehrani in alkoholu (14). Bolj kot zmernega uživanja alkohola, pa se je treba resno lotiti problema zlorabe — na splošno z obširnim informiranjem o prehranjevanju.

6.3 Vprašanje, ki se postavlja v zvezi s tem, je, ali bodo višje stopnje davka (in s tem višje cene, saj višina davka pri mnogih alkoholnih pijačah presega ceno izdelka) rešitev za zlorabo.

6.4 Dokaz, na katerem bi lahko temeljil odgovor na to vprašanje, ni jasen. Zvišanje cen ima lahko učinek na celotno porabo, toda nobenega zanesljivega dokaza ni, da tako zmanjšanje porabe vključuje tiste, ki alkohol zlorabljajo. Obstaja dokaz, da je v primerih, ko je določena vrsta alkoholne pijače obdavčena izredno visoko glede na druge izdelke, njena poraba zmanjšana, ker se potrošnik odloči za druge (manj obdavčene in zato cenejše) izdelke. Sklepamo, da visoke cene same po sebi niso rešitev za zlorabo alkohola.

6.5 Nasprotno pa ni lahko ugotoviti, ali je verjetno, da bo nenaden vpliv občutnega znižanja obdavčitve imel nezaželen učinek na porabo tudi dolgoročno; vse kaže, da bi morali pomembna znižanja uvajati postopoma.

6.6 Problem zlorabe je najbolje začeti reševati z vzgojo in programi za informiranje in usposabljanje, ki so v prvi vrsti namenjeni nezmernim uživalcem alkohola. Komisija mora to upoštevati pri predlogih za javnozdravstvene politike (15).

7. Možne poti naprej

7.1 Glede na sedanje razmere lahko ugotovimo, da sedanji sistem, ki se je razvijal postopoma, ni zadovoljiv v kontekstu notranjega trga. Medtem ko notranji trg na mnogih področjih deluje zelo dobro, pa na področju alkoholnih pijač motnje v trgovini in izkrivljanje konkurence, ki ju povzroča obdavčitev, ne popuščajo. Kljub vedno večjim prizadevanjem držav članic ne kaže, da bi nezakonitosti, kot so goljufije in tihotapljenje, uspeli občutno zmanjšati.

7.2 Odbor se strinja, da bi večje približevanje prispevalo k zmanjšanju goljufij in izkrivljanja konkurence. Ko so dosegli sporazum o povišanju obstoječih najnižjih stopenj v skladu z inflacijo, pa se niso mogli sporazumeti o drugih problematičnih področjih (glej opombo 3 zgoraj). Nobenega pravega razloga ni, zakaj Komisija ne bi predlagala državam članicam spremembe obstoječih struktur in sistema trošarin.

7.3 Glede na trenutne precejšnje razlike v neposrednem in posrednem obdavčenju znotraj EU je nerealno pričakovati nenadno uvedbo novega radikalnega sistema; toda treba je predlagati nov sistem, ki bi ga uvajali postopoma v daljšem časovnem obdobju.

7.4 Nujno potrebna izhodiščna točka je zavedati se, da je izdelek treba obdavčiti v skladu z njegovo uvrstitvijo med fermentirane ali destilirane pijače. Fermentirane pijače so naravne pijače za porabo, proizvedene v kmetijstvu, izključno s fermentacijo grozdja, žita, sadja ali jagodičevja. Destilirane ali alkoholne pijače so vse pijače, ki so destilirane ali so bile proizvedene z mešanjem drugih destiliranih pijač ali drugih tekočin, ali alkoholne pijače, katerih proizvodnja ni podvržena nobenim določenim predpisom.

7.5 Še posebej pazljivo je treba preučiti posledice za skupno ureditev trga (CMO) vin (16). Industrija vina v EU se že sedaj sooča s precejšnjimi izzivi (kot je upadajoča poraba v mnogih državah članicah in večji prodor uvoženih vin na trg). Tudi pri drugih kategorijah alkoholnih pijač so podobne težave.

7.5.1 poleg tega pa je treba opozoriti, da vino predstavlja pomembno dopolnilno dejavnost kmetov. Mnogi vinogradniki pridelujejo vino za lastno uporabo neodvisno od njihove pridelave za zadruge ali trgovce na debelo in morebitne viške prodajo majhnemu številu lokalnih zasebnikov. Člen 10 Direktive Sveta 92/83/EGS že omogoča, da države članice lahko oprostijo plačila trošarine vino, ki ga proizvede fizična oseba in ga porabi sama, člani njene družine ali gosti, pod pogojem, da ne gre za prodajo (17). Podobno v členu 29 Direktive Sveta 92/12/EGS lahko države članice male proizvajalce (18) oprostijo zahtev glede gibanja in nadzora njihovih izdelkov. Če se države članice odločijo, da ne naredijo te izjeme, bi lahko to predstavljalo dodatno gospodarsko breme za sektor pridelave vina, ki ga že zdaj ogroža konkurenca iz novih tretjih držav. Vino bi bilo tako upravičeno izključeno iz te utemeljitve.

7.6 Zato priporočamo, da Komisija za vse alkoholne pijače v vsaki kategoriji določi najnižjo stopnjo, tj. najnižjo stopnjo za fermentirane pijače in najnižjo stopnjo za destilirane pijače. Poleg tega predlagamo obdavčenje vsebnosti alkohola v vsaki posamezni pijači znotraj vsake kategorije; na primer, enaka količina izdelka s 40 % vol. (19) bi stala štirikrat več kot enaka količina izdelka z 10 % vol.

7.7 Pri fermentiranih pijačah obstaja posebna težava, ki je druge kategorije alkoholnih pijač nimajo. Vsebnost alkohola katerekoli vrste fermentirane pijače se lahko (in dejansko tudi se) spremeni glede na različne dejavnike, ki vplivajo na surovino in proizvodna sredstva. Zato bo treba uvesti nekoliko bolj prožen pristop k fermentiranim pijačam s tem, da se jih razvrsti v skupine po vsebnosti alkohola, da bi se izognili pretiranim zapletom pri delu proizvajalcev in trgovcev.

7.8 V takem sistemu bi imele države članice še naprej možnost, da določijo ničelno stopnjo za vino ali druge fermentirane pijače in da to možnost razširijo na celotno kategorijo fermentiranih pijač.

7.9 To bi imelo za posledico resnično poenostavitev obdavčitve alkohola, čeprav ne bi zmanjšalo obsega goljufij, medtem ko bi države članice nadaljevale z določitvijo zelo različnih stopenj obdavčitve alkohola.

7.10 S tem sistemom ne bi bilo nobene potrebe, da bi poskušali umestiti naraščajoče število novih izdelkov v strukturo, ki jim ne ustreza; preprosto bi jim trošarino obračunali izključno na osnovi vsebnosti alkohola (vol.).

7.11 Sistem trošarin bi bil tako močnejši in ne bi dovoljeval nobenih večjih izkrivljanj, težave s kombinirano nomenklaturo (KN) pa bi bile rešene.

7.12 Kot je že bilo rečeno, sodita alkohol in zdravje med vprašanja, ki vzbujajo določeno skrb; toda s takim sistemom, po katerem je ves alkohol obdavčen na standardni osnovi, bi bilo breme obdavčitve največje za tiste, ki porabijo največ alkoholnih pijač, odvisno od tega, ali so samo fermentirane ali destilirane. To bi prispevalo k razumevanju, da so pri zdravju v prvi vrsti pomembni vzorci pitja. Treba je upoštevati koristi zmernega uživanja alkohola in nevarnosti zlorabe.

V Bruslju, 18. januarja 2006 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) Poročilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru o trošarinskih stopnjah, ki se uporabljajo za alkohol in alkoholne pijače (predloženo na podlagi člena 8 Direktive Sveta 92/84/EGS o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače) KOM(2004) 223 končno.

(2) Direktiva Sveta 92/84/EGS o približevanju trošarinskih stopenj za alkohol in alkoholne pijače: UL L 316 z dne 31.10.1992.

(3) Direktiva Sveta 92/83/EGS o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače: UL L 316 z dne 31.10.1992. Med vprašanja, ki zahtevajo premislek, spada tudi to, ali naj bo še naprej dovoljena obdavčitev mirnih in penečih vin z različnimi trošarinskimi stopnjami, potreba po izpopolnjenju oznak kombinirane nomenklature in različna klasifikacija nekaterih podobnih izdelkov.

(4) Skupni prispevek k BDP-ju v EU 15 je v letu 2001 znašal preko 25 milijard eurov; najvišji odstotek so zabeležili na Finskem (0,96 %), najnižjega pa v Italiji (0,06 %).

(5) Trošarinske stopnje za alkoholne pijače se med državami članicami z najvišjo in najnižjo obdavčitvijo gibljejo med 15,9-kratno za pivo in „vmesne izdelke“ ter 9,2-kratno za alkoholne pijače. Taka primerjava ni mogoča za vina (vključno s penečimi vini), saj vina v 15 od 25 držav članic sploh niso obdavčena, v še dveh državah članicah pa velja najnižja obdavčitev (približno 0,02 eura).

(6) Trošarina je davek, ki se plača za te vrste blaga v državi nakupa.

(7) Sodišče Evropskih skupnosti je ugotovilo, da se vino in pivo do določene mere lahko nadomesti (zadevi C-170/78 in C-166/98).

(8) lča: „liter čistega alkohola“; temelji torej na vsebnosti alkohola, za pivo, vino in vmesne izdelke na tipični drobnoprodajni vsebnosti alkohola.

(9) V vseh primerih je šlo za posledico uveljavljanja pravice državljanov zadevnih držav članic do nakupa na notranjem trgu drugih držav članic.

(10) Danska, Estonija, Finska, Irska in Švedska.

(11) Sklepi seje 2651 z dne 12. aprila 2005.

(12) Na isti seji Sveta za ekonomske in finančne zadeve (ECOFIN) so od Komisije zahtevali, da predlaga zvišanje trenutnih najnižjih stopenj v skladu z inflacijo v zadnjih letih. Ta odločitev bo precejšnje število držav članic prisilila k zvišanju stopenj, ki veljajo za nekatere alkoholne pijače. Komisija ugotavlja, da utegnejo nekatere države članice imeti težave pri uveljavljanju zvišanj in bodo morda potrebovale odstopanja in/ali prehodno obdobje.

(13) Poročilo evropske raziskave o alkoholu in preostalih drogah med všolano mladino (ESPAD) za leto 2003.

(14) Debelost v Evropi – vloga in odgovornost partnerjev civilne družbe (mnenje na lastno pobudo), UL C 24 z dne 31.1.2006.

(15) DG SANCO se ukvarja s predlogom strategije o alkoholu. Ni verjetno, da bo ta študija kmalu končana.

(16) CMO (Common Market Organisation): skupna ureditev trga.

(17) Podobno velja za pivo (člen 6) in druge fermentirane pijače (člen 14) v tej direktivi.

(18) „Mali proizvajalci vina“ so osebe, ki proizvedejo povprečno manj kakor 1000 hl vina na leto.

(19) „vol.“ pomeni volumenski delež alkohola in označuje odstotek izdelka, ki je alkohol.