EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN ODBORU REGIJ o uporabi Uredbe (ES) št. 1082/2006 o ustanovitvi evropskega združenja za teritorialno sodelovanje (EZTS), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1302/2013, kar zadeva razjasnitev, poenostavitev in izboljšanje ustanavljanja in delovanja takih združenj

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN ODBORU REGIJ

o uporabi Uredbe (ES) št. 1082/2006 o ustanovitvi evropskega združenja za teritorialno sodelovanje (EZTS), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1302/2013, kar zadeva razjasnitev, poenostavitev in izboljšanje ustanavljanja in delovanja takih združenj

1. UVOD

Kot pravni organi, ki lahko povečajo pravno varnost in stabilnost za pobude za sodelovanje, so evropska združenja za teritorialno sodelovanje (v nadaljnjem besedilu: EZTS) namenjena izboljšanju kohezije v Evropski uniji z olajšanjem teritorialnega sodelovanja in odpravo s tem povezanih praktičnih težav. EZTS bi morali zmanjšati težave, s katerimi se srečujejo države članice, ter zlasti regionalni in lokalni organi, pri izvajanju in upravljanju dejavnosti sodelovanja v okviru različnih nacionalnih zakonodaj in postopkov.

Uredba (ES) št. 1082/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi evropskega združenja za teritorialno sodelovanje EZTS (v nadaljnjem besedilu: uredba o EZTS) je bila sprejeta na podlagi člena 175 Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti njenega tretjega pododstavka. Veljati je začela 1. avgusta 2006 in se v celoti uporablja od 1. avgusta 2007. Spremenjena je bila z Uredbo (EU) št. 1302/2013, kar zadeva razjasnitev, poenostavitev in izboljšanje ustanavljanja in delovanja EZTS.

Službe Komisije morajo v skladu s členom 17 uredbe o EZTS Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij predložiti poročilo o uporabi te uredbe, ki vsebuje oceno njene uspešnosti, učinkovitosti, relevantnosti in evropske dodane vrednosti EZTS, ki temelji na kazalnikih, ter o možnostih za poenostavitev.

2. EZTS V PRAKSI

Nedavne dejavnosti EZTS v praksi

EZTS so skoncentrirani na določenih območjih, večinoma vzdolž madžarske, slovaške, francoske, španske in portugalske meje. Zlasti veliko ozemlje pokrivajo na Madžarskem. Nekatere države članice niso vključene v noben EZTS; te razlike so v nekaterih primerih lahko rezultat že vzpostavljenih drugačnih struktur sodelovanja.

V letu 2017 so imeli štirje EZTS člane iz držav, ki niso članice EU. Ker se uredba o EZTS do njene spremembe ni izrecno nanašala na EZTS z zunanjo razsežnostjo, ni bilo mogoče pričakovati hitrega pojava takih EZTS.

Glavne vrste EZTS so:

·čezmejni EZTS, ki obravnavajo zlasti lokalne in regionalne izzive;

·transnacionalni EZTS, ki zajemajo ozemlja, ki so precej večja od čezmejnih območij sodelovanja;

·omrežni EZTS, sestavljeni iz članov, ki niso povezani z določenim območjem, in

·EZTS za posebne namene, npr. bolnišnice, naravni parki, prometni koridorji in univerze.

Dne 31. decembra 2017 je bilo skupaj 68 EZTS.

Najpogostejša ureditev EZTS vključuje sodelovanje od 2 do 20 lokalnih organov, z majhnimi do srednje velikimi strukturami sodelovanja. Druga najpomembnejša ureditev je čezmejno sodelovanje, ki vključuje regionalne organe.

EZTS se večinoma financirajo s članarinami, prerazporeditvami iz nacionalnih in regionalnih proračunov ter prispevki iz skladov EU, večinoma evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI), pa tudi programov LIFE, Erasmus+ in Obzorje 2020.

V letu 2017 so bili EZTS dejavni na področju prestrukturiranja zaradi povečanja članstva: skupaj jih je 21 (31 %) poročalo o spremembi števila članov.