SL Uradni list Evropske unije C 123/13

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2015/C 123/07)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek (1).

ZAHTEVEK ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

ZAHTEVEK ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

št. ES: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Vrsta spremembe

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Spremembe

Opis proizvoda

Organoleptičen opis je bil na podlagi pregledov, opravljenih po priznanju te označbe, dopolnjen z deskriptorji za boljšo opredelitev proizvoda: „Oljke imajo veliko do zelo veliko koščico jajčaste oblike z razširjenim spodnjim delom in lepo oblikovano konico. Njihovo meso je nežno, oljnato, dišeče in se dobro loči od koščice. Oljke izražajo sadne vonjave, vonj po zrelih oljkah, čokoladi, vanilji, podrasti in/ali jagodičju (razvoj teh vonjav se razlikuje po načinu priprave).“

Velikost koščic se zdaj opredeli kot „velika do zelo velika“ (namesto „precej velika“) zaradi boljšega poznavanja oljčnih sort in njihovih značilnosti.

Da bi lastnostno opredelili proizvod, so bili poleg tega

— uvedeni razredi velikosti, ki so značilni za to označbo porekla: „predstavljene v serijah homogene velikosti, ki torej vsebujejo največ dva zaporedna razreda velikosti: drugi razred ali razred 2 (od 14 do 16 mm premera), prvi razred ali razred 1 (od 16 do 18 mm premera), razred ekstra (s premerom 18 mm ali več).“ Razvrščanje oljk po premeru je natančnejše od opredelitve velikosti po številu plodov na hektogram, kar je splošna praksa pri oljkah. Poleg tega se tako opredeljeni razredi velikosti že dolga leta uporabljajo na nyonškem območju. Taki razredi se tradicionalno uporabljajo in jih krajevni potrošniki poznajo,

— dodano je bilo, da so oljke lahko tržene s pecljem ali brez, kar je priznana krajevna navada.

Glede barve oljke je bilo natančno navedeno, da je lahko njihova barva od barve „meniške kute“ (bolj ali manj temno rjave) do črne. Zaradi načina priprave ali predstavitve oljk namreč nastanejo odtenki barve na oljkah, ki ne kažejo na napako ali težavo pri pripravi ali zrelosti.

Ponovno so navedeni trije načini priprave, ki so dovoljeni po osnovnem odloku o priznanju kontrolirane označbe porekla in se tradicionalno uporabljajo za zaščiteno označbo porekla „Olives noires de Nyons“, ker so to edini trije načini priprave, ki jih potrošniki lahko prepoznajo na trgu in vplivajo na predstavitev oljk: naravna priprava, v slanici in nasoljene z drobno soljo.

Geografsko območje

V tem delu so bili določeni načini za identifikacijo parcel, ki so v skladu z novimi nacionalnimi postopki.

Naslednja določba je bila odstranjena: Z odstopanjem od pravila se obratu za konzerviranje Marquion frères, ki leži v občini Le Thor v departmaju Vaucluse, dovoli priprava oljk z zaščiteno označbo „Olives noires de Nyons“. Navedeno podjetje je namreč prenehalo delovati leta 1999 in v vsakem primeru bi lahko uporabljalo to ime še največ 5 let po registraciji ZOP, to je do 21. junija 2001.

Dokazilo o poreklu

Ob upoštevanju sprememb nacionalnih zakonov in predpisov je postavka „Dokazila o izvoru proizvoda z geografskega območja“ prečiščena ter združuje zlasti deklarativne obveznosti in vodenje registrov pri sledljivosti proizvoda in spremljanju proizvodnih razmer.

V zvezi s tem je določeno tudi to, da nadzorni organ dovoljenja izda gospodarskim subjektom, ki izpolnjujejo zahteve iz specifikacije za označbo, za katere uporabo so zaprosili.

Poleg tega je ta postavka dopolnjena z več določbami o registrih in deklarativnih dokumentih, ki zagotavljajo sledljivost in preverjanje skladnosti proizvodov z zahtevami specifikacije.

Metoda pridobivanja

Pridelava oljk:

Za lažji nadzor pridelave je uvedena določba o starosti dreves z označbo porekla ob začetku pridelave, in sicer 5 let: po petih letih se na drevesih začne pridelava, nasadi se nadzorujejo, pri pridelavi pa se upošteva največji dovoljeni donos.

Ker zelo majhni nasadi (manj kot 20 dreves) težko upoštevajo največji odstotek opraševalnih sort v nasadih, ki znaša 5 %, je v njih dovoljeno eno drevo opraševalne sorte. Določeno je, da se za pridelek s teh dreves ne more uporabiti zaščitena označba.

Določbe o obrezovanju in vzdrževanju nasadov so bile uvedene, da bi se ohranilo dobro vzdrževanje nasadov v Nyonsu: te določbe preprečujejo obstoj nevzdrževanih nasadov (obvezno letno vzdrževanje, nadzor nad rastlinsko odejo in obvezno obrezovanje najmanj vsaki dve leti) in zmanjšujejo zdravstveno tveganje (odstranjevanje obrezanih vej).

Na podlagi določb osnovnega odloka o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 so zaradi kakovosti in spoštovanja tradicionalnih metod gojenja uvedene določbe o gostoti zasaditve (najmanj 24 m2 na drevo, najmanj 4 metri razdalje med drevesi) in o prepovedi dolgotrajnih vmesnih posevkov.

Namakanje: Namakanje oljk omogoča uravnavanje pridelka in ne poslabša kakovosti oljk. Izogibati se je treba poznemu namakanju, da se omogoči zorenje sadežev v dobrih razmerah. Namakanje oljk naj bi se izvedlo v različnih rokih glede na uporabljene tehnike namakanja (do 31. avgusta za namakanje z razprševanjem in do 30. septembra za kapljično namakanje in namakanje z mikrorazpršilci).

Donos: Osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je določil omejitev donosa nasada na 6 ton/ha z možnostjo povečanja na 8 ton/ha v izjemnih letinah. Pridelovalci oljk so ugotovili, da se donos po priznanju označbe porekla povečuje. To je povezano s tem, da so nasadi zaradi uspeha označbe porekla redneje vzdrževani, tehnično spremljanje pa se je izboljšalo. Veliko nasadov je bilo obnovljenih. Poleg tega so se drevesa po letu 1985 razrasla in dala veliko pridelka, saj od takrat ni bilo večje zmrzali. Največji povprečni donos na kmetiji je bil tako povečan na 10 ton oljk na hektar, kar je bolj v skladu s tamkajšnjim kmetijskim potencialom. Pri izračunu tega pridelka so upoštevane količine vseh pridelanih oljk, ne glede na njihov namen.

Obiranje/datum obiranja: Osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je določal, da se vsako leto določi datum začetka obiranja. Navedeno je, da ustrezni organi ta datum določijo potem, ko skupina preuči zrelost in tako zagotovi, da je splošna stopnja zrelosti pred obiranjem zadostna.

Zrelost: Določena je bila stopnja zrelosti oljk ob obiranju: najmanj 70 % črnih ali črnečih oljk in najmanj 50 % črnih oljk in 40 % zgubanih oljk, da se izostri pojem „obiranja pri dobri zrelosti“, ki je bil prvotno opredeljen.

Pri načinu obiranja so bili določeni načini obiranja oljk zaradi upoštevanja razvoja tehnik: poleg izključno ročnega obiranja z dreves je dovoljena tudi uporaba orodij za tresenje vej ali dreves, razen tresočih ali nihajočih glavnikov, ki so prepovedani. Proizvodi za abscizijo so prepovedani. Pobiranje oljk, ki so padle na tla, je prepovedano, saj to povzroča napake (videz, okus) pri končnem proizvodu. Določbe določajo tudi prakse, ki jih je treba izvajati pri uporabi mrež za ohranjanje kakovosti oljk.

Način shranjevanja: na pobudo pridelovalcev oljk je določeno, da se oljke po obiranju prevažajo v zabojih po največ 20 kg, da se ohranijo njihove značilnosti do shranitve.

Shranjevanje oljk:

Čas med obiranjem in predelavo oljk: osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je določal najdaljši čas med obiranjem in dobavo ter med obiranjem in obdelavo. Cilj spremembe je skrajšanje dovoljenega časa dobave na največ 3 dni, medtem ko se za predelavo dovolijo največ 4 dnevi, ker taka časovna razporeditev omogoča boljšo organizacijo sezone obiranja/predelave. Najdaljši dovoljeni čas 6 dni med obiranjem in predelavo, določen v odloku iz leta 1994, ostane nespremenjen.

Odstotek oljk, poškodovanih od črvov, zmrzali in/ali toče, se omeji na 10 % na serijo ob prihodu v zbiralnico, pri čemer se oljke še preberejo (pred pripravo ali po njej), da se ta odstotek zmanjša na največ 2 % na končnih serijah.

Navedeni so bili trije dovoljeni načini shranjevanja: naravna priprava, v slanici in nasoljene oljke. Določeno je, da ni prisotnih kemičnih proizvodov ali konzervansov. Opredeljena je bila koncentracija slanice, ki se lahko uporabi: koncentracija natrijevega klorida znaša 10 %, + ali – 2 %.

Uradno je bila opredeljena tradicionalna praksa, da se uporabljajo lovorovi listi pri pripravi v slanici ali suhi soli (listi se odstranijo, ko se oljke dajo naprodaj). Ta praksa je bila sprva določena v sodbi iz leta 1968 o sodni označbi porekla „Olives noires de Nyons“.

Da bi se za trženje pripravile kakovostne serije, je bilo navedeno, da te vsebujejo:

— najmanj 60 % zgubanih oljk in izključno oljke z barvo od „meniške kute“ do črne,

— največ 10 % oljk z napakami na povrhnjici ali mesu (od česar največ 2 % oljk, poškodovanih od črvov, zmrzali ali toče).

Označevanje

Navedbe na etiketi, specifične za označbo, so bile usklajene z Uredbo (EU) št. 1151/2012: uporaba simbola ZOP Evropske unije. Poleg tega se med obveznimi navedbami pri označevanju proizvodov z označbo pojavlja tudi navedba „zaščitena označba porekla“.

Nacionalne zahteve

Ob upoštevanju sprememb nacionalnih zakonov in predpisov je postavka „Nacionalne zahteve“ predstavljena v razpredelnici z glavnimi točkami, ki jih je treba preveriti, referenčnimi vrednostmi in metodo ocenjevanja.

Drugo: posodobitev postavke „Reference v zvezi z nadzornim organom“:

Posodobljeni so bili kontaktni podatki pristojnih organov, zlasti zaradi upoštevanja sprememb v načinih nadzora.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

št. ES: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Olives noires de Nyons“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Oljke „Olives noires de Nyons“ so oljke, ki se obirajo zrele in imajo značilno barvo „meniške kute“ (tj. bolj ali manj temno rjavo), ki lahko prehaja že v čisto črno barvo. Oljke so drobno zgubane. Gre za srednje velike do velike plodove s širokim spodnjim delom ter globoko vdrtino pri peclju in zaokroženim vrhom.

Oljke imajo veliko do zelo veliko koščico jajčaste oblike z razširjenim spodnjim delom in lepo oblikovano konico. Njihovo meso je nežno, oljnato, dišeče in se dobro loči od koščice. Oljke izražajo sadne vonjave po zrelih oljkah, čokoladi, vanilji, podrasti in/ali jagodičju (razvoj teh vonjav se razlikuje glede na način priprave).

Najmanjša dovoljena velikost oljk je 14 milimetrov.

Oljke se pripravijo po enem od naslednjih načinov:

— naravna priprava: oljke se brez vsakršnega dodatka, razen morebiti nekaj natrijevega klorida, shranijo v nepredušno zaprto posodo,

— priprava v slanici: oljke se shranijo v slanici za obdobje najmanj treh mesecev,

— nasoljene oljke z drobno soljo: sveže obrane oljke se naluknjičijo in posujejo z morsko soljo.

Oljke se lahko tržijo s peclji ali brez.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

Uporabljajo se samo zreli plodovi sorte tanche.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse postopke od proizvodnje surovin do priprave oljk je treba izvesti na opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Velikost oljk „Olives noires de Nyons“ se meri po premeru: razred velikosti „drugi“ ali „2“ zajema oljke od 14 do 16 mm premera, razred velikosti „prvi“ ali „1“ zajema oljke od 16 do 18 mm premera, razred velikosti „ekstra“ zajema oljke s premerom 18 mm ali več.

V serijah, ki vsebujejo oljke drugega razreda, se dopušča do 5 % oljk s premerom med 13 in 14 mm.

Pri predstavitvi za trženje se v serijah lahko združita dva zaporedna razreda velikosti.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Poleg obveznih navedb, določenih v pravilih o označevanju oljk, označevanje oljk „Olives noires de Nyons“ vključuje:

— ime „Olives noires de Nyons“ in navedbo „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“. Ti navedbi sta v istem vidnem polju na isti etiketi,

— simbol ZOP Evropske unije.

Navedbe so napisane z razvidnimi, čitljivimi črkami, ki se ne zbrišejo in so dovolj velike, da se dobro vidijo na ozadju, na katerem so natisnjene, in se jasno razlikujejo od vseh drugih napisov in slik.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje proizvodnje leži:

— severno od gore Mont Ventoux, v regiji, znani pod imenom Préalpes sèches (suh predalpski svet),

— južno od predgorij alpskega pogorja, ki so visoka od 1 000 m do 1 300 m in so pregrada pred prevladujočim vetrom – mistralom,

— vzhodno od doline reke Rone.

Območje vključuje 53 občin v departmajih Drôme in Vaucluse:

— departma Drôme: celoten kanton Nyons, razen občin Chaudebonne, Sainte-Jalle in Valouse; občine Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran in Villeperdrix,

— departma Vaucluse: celoten kanton Vaison-la-Romaine; občine Brantes, Entrechaux, Malaucène (področje AI), Valréas, Visan.

5. Povezava z geografskim območjem

5.1 Značilnosti geografskega območja

Naravni dejavniki:

Nasadi na območju Nyonsa in Baronniesa, kjer se pridelujejo oljke „Olives noires de Nyons“, so najsevernejši nasadi v Franciji, saj ležijo na 44. severnem vzporedniku. Severneje temperature jeseni in pozimi ne omogočajo več ustreznega dozorevanja sadežev.

Zaradi te zemljepisne lege, ki je skrajna meja za sredozemske kmetijske rastline, je oljčni nasad izpostavljen nevarnosti zmrzali. Vendar so drevesa zaradi lokacije v naravni kotlini zaščitena pred močnimi vetrovi (mistralom) in mrazom. Poleg tega Nyons velja za „malo Nico“ glede količine sonca (2 500 ur na leto), kakovosti zraka (suh in zdrav) in blagih temperatur.

Gora Mont Ventoux, imenovana tudi „Géant de Provence“ („provansalski velikan“), ki leži med morjem in območjem proizvodnje, omejuje močno deževje z juga, zaradi česar je to območje znano kot suh predalpski svet. Poleg tega so verige hribov, visokih 1 000 do 1 300 m, pregrada pred prevladujočim vetrom – mistralom – in blažijo njegovo silovitost.

Podnebje je sredozemskega tipa z malo padavinami (med letoma 1961 in 1990 je v povprečju padlo 773 milimetrov dežja na leto), pa še te se večinoma pojavljajo jeseni, ko tretjino dežja prinesejo nevihte. Poletja so suha in vroča, pozimi pa so temperature razmeroma nizke, s prevladujočim severnim vetrom. Najnižje povprečne temperature so 6,4 °C, mraz pa pozimi običajno pride postopoma.

Človeški dejavniki:

Proizvodnja oljk na območju Nyonsa ima že zelo dolgo tradicijo: Feničani in Grki prebivalcev ob reki Eygues niso naučili samo vinogradništva, ampak tudi oljkarstva.

Skozi stoletja se trgovina z oljem in oljkami zelo velikokrat omenja, ta proizvodnja pa je sestavni del pokrajine in gospodarskega življenja v regiji.

Nepredvidljivi zapleti pri pridelavi oljk v 20. stoletju (zlasti zmrzal leta 1956) so proizvajalce spodbudili, da so se organizirali in zaščitili svojo dediščino, tako da so leta 1964 ustanovili bratovščino oljčnih vitezov („confrérie des chevaliers de l’olivier“) in organizirali tradicionalne festivale (Olivades, Alicoque, fête de l’Olive piquée …)

Njihova prizadevanja in vztrajnost so privedla do priznanja označbe porekla z odločbo sodišča v Valenceu 24. aprila 1968 in priznanja kontrolirane označbe porekla z odlokom 10. januarja 1994.

Krajevni proizvajalci so uporabili strokovno znanje, prilagojeno naravnim razmeram. Izbrali so krajevno sorto, ki je še posebej primerna za to območje: sorto tanche.

Tanche je sorta z dvojno uporabo, saj je primerna za namizne oljke in ekstrakcijo oljčnega olja. Tradicionalno so pridelovalci namenili plodove večje velikosti za namizne oljke.

Oljke se obirajo ob polni zrelosti. Nato se predelajo brez konzervansov ali dodatkov razen soli po enem od naslednjih tradicionalnih načinov priprave: naravna priprava, v slanici in nasoljene z drobno soljo.

Priprava v slanici sestoji iz namakanja v 10-odstotni slanici iz drobne soli, ki traja več kot 3 mesece, tako da sol z osmozo prodre v oljke in se grenkoba razprši v slani vodi.

V času obiranja poteka tudi priprava nasoljenih oljk. Meso sveže obranih oljk se naluknjiči in posuje z drobno soljo. Ta skozi ranice prodre v oljke. Oljke s tem „jokajo“, tj. izgubijo vodo in grenkobo, ki ju vsebujejo celice. Po nekaj dnevih so oljke popolnoma užitne.

Naravna priprava sestoji iz shranjevanja plodov v nepredušno zaprto posodo brez dodatkov, razen morebiti nekaj natrijevega klorida. S tem poteka počasna in rahla naravna razgrenitev.

Po krajevnih tradicijah se pri prvih dveh načinih lahko oljkam med pripravo dodajo lovorovi listi, vendar jih ob prodaji odstranijo.

5.2 Posebnosti proizvoda

Oljke „Olives noires de Nyons“ se pridelajo iz ene same stare krajevne sorte, prilagojene tamkajšnjim razmeram: sorte tanche.

Te oljke se pripravijo brez konzervansov iz oljk, ki so bile obrane zrele. Zaznamuje jih rjava barva od „meniške kute“ vse do črne barve in značilna zgubanost (najmanj 60 % plodov).

Njihovo meso je nežno, oljnato, dišeče in se dobro loči od koščice. Odvisno od priprave lahko izražajo sadne vonjave, vonj po zrelih oljkah, čokoladi, vanilji, podrasti in/ali jagodičju.

5.3 Vzročna povezava med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO)

Proizvajalci na območju Nyonsa in Baronniesa so se morali pri gojenju oljk že od nekdaj prilagajati podnebnim razmeram, tako da so posadili sorto, ki je razmeroma odporna proti zmrzali, in pri tem kultivarju izbirali najodpornejše posamezne rastline. Tako jih je izbira pripeljala do sorte tanche, ki velja za endemično na območju Nyonsa in Baronniesa.

Okoljske razmere so izredno primerne za potrebe sorte „tanche“, ki je edina sorta poleg nekaterih opraševalnih dreves, ki se uporablja v tej regiji. Ta sorta namreč pozimi potrebuje mraz, ki omeji izmenično rodnost (neredna proizvodnja), in je občutljiva za veter.

O tem, da se sorta na območju goji že od nekdaj in da se mu prilagaja, pričajo močna stara drevesa (nekateri primerki so stari približno 1 000 let). Poleg tega so posebne potrebe te sorte omejile širjenje zunaj geografskega območja.

Ta sorta oljk se lahko obira zrela na geografskem območju zaradi podnebnih razmer, značilnih za geografsko območje (suh zrak, osončenost, omejitev vetra in postopno nižanje temperatur).

Pri tej stopnji zrelosti so oljke delno posušene in občutijo napade prvega mraza, kar povzroči pojav drobnih gubic na koži in razmeroma visoko vsebnost olja. Poleg tega se je naravna grenkoba oljk že občutno zmanjšala, tako da jo je mogoče odstraniti z naravnimi starodavnimi postopki brez uporabe kemičnih snovi ali konzervansov razen natrijevega klorida (kuhinjske soli). Okrog Nyonsa zajemajo ti postopki tri načine tradicionalne priprave, ki dajejo oljkam „Olives noires de Nyons“ njihove organoleptične značilnosti.

Posebne naravne razmere ob uporabi krajevne sorte in strokovnega znanja pridelovalcev dajejo črnim oljkam iz Nyonsa vso njihovo posebnost in svojevrstnost.

Te namizne oljke so bile prve oljke, ki so bile v Franciji priznane kot kontrolirana označba porekla, uporabljajo pa se v gastronomiji in se pojavljajo na najizvrstnejših menijih. Navedene so kot del nacionalne kulinarične dediščine v popisu francoske kulinarične dediščine, ki ga je Nacionalni svet kulinarične umetnosti (Conseil National des Arts Culinaires) leta 1995 izdal za regijo Rona-Alpe.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCOlivesNoiresDeNyons2014.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Glej opombo 3.