Zadnja revizija Direktive 2003/87/ES iz leta 2017 temelji na razumevanju, izraženem v členu 28b, da se bo CORSIA upoštevala s spremembo sistema, ki ureja EU ETS, in sicer glede na oceno ključnih elementov CORSIA, vključno s pogoji sodelovanja, in da bi bilo treba to doseči na način, ki je skladen s podnebnim ciljem EU za leto 2030 (v skladu z načelom nenazadovanja, ki je določen v Pariškem sporazumu).

Letalski sektor je del sistema EU za trgovanje z emisijami (v nadaljnjem besedilu: EU ETS) od leta 2012. EU ETS zajema emisije zaradi letov letal, ki pristajajo v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) in vzletajo iz njega, vključno s tistimi, ki letijo v tretje države in iz njih. Vendar je Unija zaradi zagotovitve spodbude v ICAO in hitrejšega napredka pri globalnem pristopu v boju proti emisijam, ki jih povzroča mednarodno letalstvo, sprejela začasna odstopanja za omejitev geografskega obsega, da bi se zajeli le leti znotraj EGP ter s tem do sprejetja odločitve na mednarodni ravni izključili leti zunaj EGP.

Odstavka 3.1.3 in 3.2.1 poglavja 3 in Dodatek 1 (Upravni postopki) k zvezku IV Priloge 16 zavezuje države, da ICAO do 30. junija 2020 priglasijo

Svet ICAO je Mednarodne standarde in priporočene prakse za varstvo okolja – shemo za poravnavo in zmanjševanje emisij ogljika za mednarodno letalstvo (CORSIA) sprejel 27. junija 2018 na 214. zasedanju kot zvezek IV Priloge 16 k Čikaški konvenciji.

Mednarodna organizacija civilnega letalstva je specializirana agencija Združenih narodov. Njen namen in cilji so oblikovati načela in tehnike mednarodne zračne plovbe ter spodbujati načrtovanje in razvoj mednarodnega zračnega prevoza. EU je ad-hoc opazovalka v številnih organih ICAO (skupščina in drugi tehnični organi).

Vse države članice EU so pogodbenice obeh sporazumov. EU in njene države članice so pogodbenice Pariškega sporazuma ter so skupaj zavezane k zmanjševanju svojih emisij toplogrednih plinov.

Ta predlog se nanaša na odločitev o stališču, ki se v imenu Unije zastopa v Mednarodni organizaciji civilnega letalstva (v nadaljnjem besedilu: ICAO) glede prostovoljnega sodelovanja v shemi za poravnavo in zmanjševanje emisij ogljika za mednarodno letalstvo (Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation, v nadaljnjem besedilu: CORSIA) od 1. januarja 2021 ter glede izbrane možnosti izračuna zahtev za poravnavo emisij ogljika za operatorje letal v obdobju 2021–2023.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

3.1 Ozadje

Unija odločno podpira globalni tržni ukrep ICAO za emisije iz mednarodnega letalstva (CORSIA), ki prispeva k boju proti podnebnim spremembam. Podporo Unije sta med drugim izkazala Evropski parlament in Svet, ki sta trikrat spremenila EU ETS, da bi olajšala napredek v okviru ICAO.

Čeprav je prvotni cilj CORSIA omejen na zagotavljanje nadomestila za povečanje emisij od leta 2020, je pomembno podpirati začetni napredek in prispevati k ustreznemu sodelovanju za dosego njenega cilja.

Sklep Sveta (EU) 2016/915 je določil stališče Unije glede mednarodnega instrumenta, ki se pripravi v okviru organov ICAO in naj bi omogočil izvajanje enotnega globalnega tržnega ukrepa od leta 2020 za emisije iz mednarodnega letalstva.

V členu 28b Direktive 2003/87/ES (direktiva o EU ETS) je določeno: „Komisija v roku 12 mesecev po tem, ko ICAO sprejme ustrezne instrumente, in preden začne veljati globalni tržni ukrep, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, v katerem preuči načine prenosa navedenih instrumentov v pravo Unije z revizijo te direktive. Komisija v navedenem poročilu poleg tega po potrebi obravnava predpise v zvezi z leti znotraj EGP. Preuči tudi ambicije in splošno okoljsko celovitost globalnega tržnega ukrepa, vključno z njegovimi splošnimi ambicijami v zvezi s cilji iz Pariškega sporazuma, stopnjo udeležbe, njegovo izvršljivost, preglednost, kazni za neskladnost, postopke za sodelovanje javnosti, kakovost izravnalnih dobropisov, spremljanje, poročanje in preverjanje emisij, registre, odgovornost, kakor tudi pravila o uporabi biogoriv.“

Sklep Sveta (EU) 2018/2027 je določil stališče, ki se v imenu Unije zavzame v ICAO v zvezi s prvo izdajo Mednarodnih standardov in priporočenih praks za varstvo okolja o CORSIA glede razlik, ki jih je treba priglasiti. Države članice so v skladu z navedenim sklepom razlike priglasile ICAO, pri čemer so opozorile na razlike med EU ETS in CORSIA (saj navedeni sistem temelji na rutah, navedena shema pa na državah) in dejstvo, da bo EU izvajala CORSIA z revizijo EU ETS, kot je bilo dogovorjeno v zadnji reviziji iz leta 2017. Namen je bil ohraniti pravni red EU in prihodnji politični manevrski prostor ter raven ambicij EU glede podnebnih ciljev.

Komisija je 4. marca 2020 sprejela predlog o „evropskih podnebnih pravilih“, v skladu s katerim bi bila Unija zavezana cilju podnebne nevtralnosti v Uniji do leta 2050, kar je v skladu z dolgoročnim ciljem glede temperature iz člena 2 Pariškega sporazuma. Predlog temelji na ugotovitvi, da je treba sprejeti dodatne ukrepe, k čemur bodo morali prispevati vsi sektorji, saj se bodo po pričakovanih s sedanjimi politikami emisije toplogrednih plinov do leta 2050 zmanjšale le za 60 %. Zato bo treba v smeri podnebne nevtralnosti storiti veliko več.

Unija je od začetka pilotne faze CORSIA večkrat izrazila politično zavezanost k njenemu izvajanju. Nazadnje v izjavi v imenu EU in njenih držav članic na 40. skupščini ICAO leta 2019, s katero je po eni strani poudarila, da bo Unija ohranila svoj politični manevrski prostor in ambicije glede podnebnih ciljev pri izvajanju CORSIA z EU ETS, po drugi strani pa izrazila, da Unija in njene države članice še naprej „odločno podpirajo CORSIA“ in so „od začetka pilotne faze v celoti zavezane k izvajanju te sheme“. Unija je redno opozarjala na to, da je treba ustrezno zakonodajo EU in ambicije glede podnebnih ciljev ohraniti v skladu z EU ETS, kot je bil nazadnje spremenjen, ter je to ponovila v razlikah, sporočenih leta 2018, pa tudi v izjavi EU, podani na 40. skupščini ICAO. Evropski parlament je od takrat Komisijo in države članice pozval, naj pri izvajanju direktive o EU ETS ohranijo zakonodajno avtonomijo EU.

3.2 Predlagano stališče

Pred rokom 30. junijem 2020, določenim v Mednarodnih standardih in priporočenih praksah za varstvo okolja CORSIA, je treba sprejeti stališče v imenu Unije, da lahko države članice pošljejo potrebne priglasitve.

Glede prve točke – tj. priglasitve odločitve o prostovoljnem sodelovanju ali prenehanju prostovoljnega sodelovanja od 1. januarja 2021 –, pri čemer se upoštevajo večkratna politična zaveza Unije, ki jo je ICAO že priznala, pričakovane koristi za okolje in mednarodni prevoz, povezane s CORSIA, in neobstoj izvedljive druge možnosti na svetovni ravni, se predlaga, da države članice od začetka pilotne faze 1. januarja 2021 priglasijo svoje prostovoljno sodelovanje. V priglasitvi se upoštevajo razlike, sporočene leta 2018 v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2018/2027, in morebitne prihodnje razlike ter se ne posega v spremembo EU ETS, kot je bila dogovorjena leta 2017, in ambicije EU glede podnebnih ciljev niti v direktivo o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov.

Glede druge točke – tj. priglasitve možnosti, izbrane za izračun zahtev za poravnavo emisij ogljika za operatorje letal v obdobju 2021–2023 – se predlaga, da se za vsako leto pilotne faze izbere možnost emisij iz leta 2021, leta 2022 oziroma leta 2023, ne pa emisije iz leta 2020 za vsako posamezno leto. Pri tem pristopu se upoštevajo pričakovane koristi za okolje in mednarodni prevoz, potreba po zagotavljanju spodbud operatorjem, da zmanjšajo svoj vpliv na okolje, ter pomen zgodnjega ukrepanja, pa tudi obseg morebitnih stroškov poravnave emisij ogljika za evropske operatorje in morebitni učinek na njihovo mednarodno konkurenčnost. Izbira leta 2021, leta 2022 oziroma leta 2023 kot referenčnega leta namesto leta 2020 bi morala pripomoči k večji okoljski učinkovitosti. To je zato, ker naj bi bile emisije iz mednarodnega letalstva v letih 2021, 2022 in 2023 predvidoma višje kot leta 2020, nenazadnje zaradi znatnega vpliva pandemije COVID-19 na zračni promet in emisije.

V tem okviru je treba zagotoviti, da se ustrezno upoštevajo sedanje in morebitne prihodnje razlike med pravom Unije in CORSIA. V navedeno priglasitev bi bilo zato treba vključiti sklic na razliko, priglašeno na podlagi Sklepa Sveta (EU) 2018/2027. V tej priglasitvi bi moralo biti možno priglasiti tudi dodatne razlike, saj se navedena razlika, če je še pomembna, nanaša zgolj na dodelitev pristojnosti državam za različne operatorje zaradi nekaterih razlik v zasnovi CORSIA in EU ETS.

4.Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlagani sklep je skladen z drugimi politikami Unije, zlasti energetsko, okoljsko in prometno politiko, ter jih dopolnjuje. Kaže na povezavo med sodelovanjem v CORSIA in revizijo direktive o EU ETS, ki sta jo pripravila Evropski parlament in Svet, kot je določeno v Uredbi 2017/2392. Vendar Komisija še ni predložila poročila iz člena 28b direktive o EU ETS in, splošneje, prihodnja odločitev zakonodajalca na tem področju še ni znana. Zato je treba to priglasitev obravnavati kot vmesni korak ob upoštevanju odstavkov 3.1.3 in 3.2.1 poglavja 3 in Dodatka 1 k zvezku IV Priloge 16 k Čikaški konvenciji.

Da ta vmesni korak ne bi posegal v prihodnje odločitve glede politike sozakonodajalcev, mora priglasitev vsebovati sklic na razliko, ki je bila že priglašena v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2018/2027, in možnost priglasitve drugih dodatnih razlik, kot je navedeno zgoraj.

5.Pravna podlaga

5.1Postopkovna pravna podlaga