[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj,

COM(2008)

SPOROČILO KOMISIJE SVETU

o začetku posvetovanj z Mavretanijo v skladu s členom 96 Sporazuma iz Cotonouja

SPOROČILO KOMISIJE SVETU

o začetku posvetovanj z Mavretanijo v skladu s členom 96 Sporazuma iz Cotonouja

1. Obrazložitev

Zgodovino Mavretanije[1] so od osemdesetih let zaznamovali številni poskusi državnega udara. Tako je po predsedniku Ould Haidallahiju leta 1984 prišel na oblast polkovnik Ould Taya. Predsednik Taya je na oblasti ostal skoraj dvajset let. Tayev režim je zaznamovala vrsta spornih volitev, predvsem pa čistke v upravi na podlagi etnične pripadnosti konec osemdesetih in začetek devetdesetih ter drugi etnični ukrepi, zaradi katerih se je tisoče prebivalcev Mavretanije zateklo v Senegal in Mali.

V teh okoliščinah so 3. avgusta 2005 vojaki, ki so bili zelo blizu nekdanjemu predsedniku Ould Tayu, izvedli državni udar brez prelivanja krvi. Ustanovili so vojaški svet, ki mu je predsedoval polkovnik Ely Ould Mohamed Vall. Ta začasna oblast je s pomočjo mednarodne skupnosti in zlasti Evropske unije uspešno izpeljala prehod v demokracijo. Po vrsti demokratičnih ustavnih, parlamentarnih in predsedniških volitev je bil marca 2007 predsednik prvič v mavretanski zgodovini izvoljen demokratično.

Generali mavretanske vojske, nekdanji člani vojaškega sveta, ki so med letoma 2005 in 2007 izpeljali prehod v demokracijo v Mavretaniji, so 6. avgusta 2008 izvedli nov nekrvav državni udar. Aretirali so izvoljenega predsednika Sidi Ould Cheikh Abdallahija in predsednika vlade Yahya Ould Ahmed Waghfa, ki so ga spustili nekaj dni zatem. Predsedstvo Evropske unije in Komisija sta istega dne obsodila udar ter pozvala k spoštovanju demokracije in pravnega institucionalnega okvira, ki je bil vzpostavljen leta 2007, ter obenem zahtevala njuno osvoboditev in ponoven prevzem funkcij predsednika ter predsednika vlade. Eden od generalov, ki so izvedli udar, Mohamed Ould Abdel Aziz se je samooklical za vodjo „ visokega državnega sveta oboroženih sil in varnosti “ (začasne vojaške vlade), ki jo sestavlja 11 vojakov in ki bo po njegovih besedah „ sprejela potrebne ukrepe za zagotovitev nadaljevanja obstoja države in za nadzor nad predsedniškimi volitvami v posvetovanju z institucijami, političnimi silami in civilno družbo “. Državni udar je mednarodna skupnost obsodila, vključno z Združenimi državami Amerike in Afriško unijo, ki je kakor Unija arabskega Magreba v Mavretanijo napotila odposlanca, komisarja za mir in varnost veleposlanika Ramtane Lamamra, da bi spremljal razvoj dogodkov in pripomogel k mirni rešitvi krize.

Ta dogodek je razplet trimesečne politične krize, v kateri pa je bil do udara ustavni okvir spoštovan. Mavretanski predsednik je 6. maja 2008 predsednika vlade Zein Ould Zeidaneja, ki je bil na položaju od tranzicije, nadomestil z vodjo vladajoče stranke Yahya Ahmed el Waghfom, ki mu je bil bližji. Njegovo vodenje je bilo kmalu tarča kritik, zlasti zaradi vključitve elementov prejšnje Tayeve diktature in „zmernih islamistov“. Zaradi grožnje predloga nezaupnice, ki so ga vložili poslanci predsedniške stranke narodne zveze za demokracijo in razvoj (Pacte national pour la démocratie et le développement PNDD), je predsednik vlade 3. julija 2008, po šestih tednih na oblasti, svojo vlado razpustil. Predsednik je predsedniku vlade mandat podaljšal, 15. julija 2008 pa je bila imenovana tudi nova vlada brez islamistov, ki pa ni zadovoljila večine v parlamentu niti vojakov, za katere je vedno veljal sum, da podpirajo odpor poslancev.

Nekaj dni pred udarom je 25 poslancev in 23 senatorjev izstopilo iz predsedniške stranke PNDD. Uradno so obsodili domnevni avtoritarni odklon vodje države, njegovo izkoriščanje političnih vez in zavrnitev sklica izredne parlamentarne seje, na kateri bi se zagovarjal za domnevne poneverbe in goljufije. Mavretanski predsednik je na jutro državnega udara podpisal odlok o odstavitvi vojaških vodij, orožnikov in predsedniške straže. Preobrat je vodil vodja predsedniške straže general Mohamed Ould Abdel Aziz in pod svojim predsedstvom ustanovil visoki državni svet.

Dan po državnem udaru je imel general Mohamed Ould Abdel Aziz govor, v katerem je pozval k enotnosti države in potrdil, da si bo prizadeval za „ rešitev vseh težav v državi in poskrbel, da bosta v njej vladali pravičnost in enakost“ . Obkrožen s člani visokega državnega sveta je general Mohamed Ould Abdel Aziz potrdil, da „ bodo oborožene sile ljudstvu stale ob strani, da se demokracija obdrži, saj so jo one vzpostavile in se obvezujejo, da jo ohranijo. Poskrbeli bomo za dobro vodenje državnih zadev, reorganizirali upravo, okrepili različne stebre države in ohranili pravno državo“ , ob tem pa še predlagal organizacijo novih predsedniških volitev v kratkem. Vojska in odgovorni, ki jo podpirajo, so udar opravičili kot edino možno rešitev institucionalne blokade zadnjih mesecev in vedno slabšega stanja v državi.

2. Predlog Komisije

Komisija meni, da je kakršna koli rešitev, ki ni v skladu z veljavnim ustavnim okvirom v državi, popolnoma nesprejemljiva. Meni, da je bila rešitev, ki bi spoštovala ustavni okvir, možna, čeprav bi bila težka, in da bi bila mnogo boljša kot preprosta zaustavitev procesa demokratizacije, ki sta ga mednarodna skupnost in še posebej Evropska unija pomagali vzpostaviti s politično in precejšnjo finančno obvezo.

Člen 9(2) Sporazuma o partnerstvu AKP-ES iz Cotonouja z dne 23. junija 2000, ki je bil revidiran v Luksemburgu dne 25. junija 2005, opredeljuje bistvene elemente, na katerih temelji partnerstvo. Demokratična načela in načela pravne države spodbujajo notranje in mednarodne politike strank ter so bistvo Sporazuma. V skladu s tem členom in okoliščinami, v katerih je začasna vojaška vlada prevzela oblast v Mavretaniji, Komisija ugotavlja zelo hudo in očitno kršenje teh bistvenih elementov in ima te razmere za posebno nujen primer v skladu s členom 96(2)(b) Sporazuma. Meni, da je treba nujno začeti posvetovanja z organi, ki imajo oblast v Mavretaniji, da bi proučili možnosti rešitve krize in ponovne vzpostavitve pravnega reda. Ta posvetovanja bodo potekala v skladu s členom 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja. Ob tem se bodo upoštevali rezultati posredovanj in posvetovanj, ki so jih izvedle Evropska unija in druge mednarodne organizacije, zlasti Afriška unija.

Tak dialog bo začasni vojaški vladi na oblasti v Mavretaniji omogočil podrobno opredeliti svoje namene in predloge rešitve krize, Evropski uniji pa oceniti v kolikšni meri bi lahko na osnovi tega dialoga podprla pobude za spoštovanje načel iz člena 9(2) revidiranega Sporazuma iz Cotonouja.

Zato Komisija Svetu predlaga, da Islamsko republiko Mavretanijo povabi na posvetovanja v skladu s členom 96 revidiranega Sporazuma iz Cotonouja skladno s priloženim osnutkom dopisa.

Komisija predlaga, da se v času posvetovanj tekoče dejavnosti sodelovanja omejijo na humanitarne dejavnosti in dejavnosti, ki bodo koristile neposredno prebivalstvu (vključno s podporo, predvideno v okviru sredstev B 9. ERS za odpravljanje posledic poplav) ter izvajanje in plačila za pogodbe, ki se že izvajajo (vključno s cestnimi in infrastrukturnimi deli), ob spoštovanju posebnih pogojev iz finančnih konvencij. Humanitarne dejavnosti bodo lahko vključevale morebitno pomoč žrtvam trgovine z ljudmi, prosilcem za azil, beguncem in migrantom, katerih življenje ali zdravje je ogroženo. Kolikor priprava pred kratkim podpisanega novega programa 10. ERS vključuje redne stike z nacionalnimi organi, bodo dejavnosti priprave projektov omejene, razen za morebitne humanitarne dejavnosti ali dejavnosti, ki bodo koristile neposredno prebivalstvu. Za dejavnosti, ki temeljijo na instrumentih Skupnosti za zunanjo pomoč, Komisija predlaga podoben sistem, kot za tiste, ki temeljijo na Sporazumu iz Cotonouja, ob upoštevanju določb iz uredb o teh instrumentih in iz finančne uredbe.

Poleg tega Komisija ugotavlja, ali so pogoji za izvajanje sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju in njegovega pred kratkim spremenjenega protokola še izpolnjeni, ter si pridržuje pravico po tej ugotovitvi ustrezno ukrepati v skladu s sporazumom o partnerstvu v ribiškem sektorju z Mavretanijo.

PRILOGA

Bruselj,

Predsednik začasne vlade Islamske republike MavretanijeNouakchottMavretanija

OSNUTEK

Spoštovani predsednik vlade,

predsedstvo Evropske unije je v svoji izjavi z dne 6. avgusta 2008 glede državnega udara v Mavretaniji ostro obsodilo udar, opomnilo, da je treba politične napetosti reševati v institucionalnem okviru, ki izhaja iz prehoda v demokracijo, in pozvalo k ponovni vzpostavitvi ustavnega reda v najkrajšem času.

Evropska Komisija je istega dne v svoji izjavi obsodila državni udar, pozvala k spoštovanju demokracije in pravnega institucionalnega okvira, ki je bil v Mavretaniji vzpostavljen od leta 2007, in opomnila na posledice nastalih razmer za izvajanje instrumentov sodelovanja Skupnosti. V izjavi je bila tudi navedeno, da se bodo v ustreznem trenutku razmere ocenile glede na ustrezne določbe Sporazuma iz Cotonouja, katerega podpisnica je Mavretanija.

V skladu s členom 96(2)(b) Sporazuma iz Cotonouja, ker gre za hudo in očitno kršitev bistvenih elementov, določenih v členu 9 Sporazuma, nam je v čast v imenu Skupnosti in držav članic EU povabiti vašo državo na posvetovanja, da bi podrobneje proučili razmere in, če bo potrebno, posredovali, kot to predvideva Sporazum.

Predlagamo, da se posvetovanja začnejo čim prej in da po skupni določitvi datuma potekajo v prostorih Sveta Evropske unije v Bruslju.

S spoštovanjem,

Za Svet Za Komisijo

Obvestiti: Predsedstvo sveta ministrov AKP-EU Predsedstvo Odbora veleposlanikov AKP Generalni sekretariat skupine držav AKP

[1] Mavretanija ni vključena niti v Zahodnoafriško gospodarsko skupnost (CEDEAO), ki jo je zapustila leta 2000, niti v Zahodnoafriško ekonomsko in denarno unijo (UEMOA), je pa članica Unije arabskega Magreba (UMA). Pri evro-sredozemskem barcelonskem procesu Mavretanija kot polnopravna članica sodeluje od novembra 2007. Sodeluje tudi pri Uniji za Sredozemlje.