Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o napravah na plinasto gorivo /* COM/2014/0258 final - 2014/0136 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Splošno ozadje, razlogi za predlog in njegovi cilji Direktiva 2009/142/ES o napravah na plinasto gorivo[1] je kodifikacija Direktive 90/396/EGS[2], ki je bila sprejeta 29. junija 1990 in se uporablja od 1. januarja 1992. Direktiva 2009/142/ES je primer harmonizacijske zakonodaje Unije, ki zagotavlja prost pretok naprav na plinasto gorivo. Znatno je prispevala k dokončnemu oblikovanju in delovanju enotnega trga naprav na plinasto gorivo. Harmonizira pogoje za dajanje na trg in/ali v uporabo naprav na plinasto gorivo, ki spadajo v njeno področje uporabe, glede na varnostna tveganja v zvezi s plinom in gospodarno rabo energije. Direktiva 2009/142/ES določa bistvene zahteve, ki jih morajo naprave na plinasto gorivo izpolnjevati, da se jim omogoči dostopnost na trgu EU. Direktiva 2009/142/ES temelji na členu 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba) in je ena od prvih harmonizacijskih direktiv, ki temeljijo na načelih „novega pristopa“, po katerih morajo proizvajalci zagotoviti skladnost proizvodov z obveznimi zahtevami glede zmogljivosti in varnosti, določenimi v zakonodajnem instrumentu, ne da bi jim bile pri tem vsiljene posebne tehnične rešitve ali specifikacije. Namen tega predloga je, da se v skladu z načrtom Komisije za poenostavitev ciljev Direktiva 2009/142/ES o napravah na plinasto gorivo nadomesti z uredbo. Izkušnje iz izvajanja Direktive 2009/142/ES so pokazale, da je treba nekatere njene določbe posodobiti in pojasniti, ne da bi se pri tem spremenilo področje uporabe. Navedene določbe zadevajo predvsem nekatere sektorske opredelitve, vsebino in obliko sporočil držav članic o pogojih dobave plina, povezave z drugo harmonizacijsko zakonodajo Unije, ki se uporablja za plinske naprave (za druge vidike), in nekaj bistvenih zahtev ki jih je treba izpopolniti in tako zmanjšati potrebo po razlaganju. Predlagana uredba ne spreminja sedanjega področja uporabe Direktive 2009/142/ES, spreminja pa nekatere njene določbe, da se pojasni in posodobi njihova vsebina. Predlagana uredba je tudi v skladu z določbami Sklepa št. 768/2008/ES o skupnem okviru za trženje proizvodov (v nadaljnjem besedilu: Sklep NLF). Razlaga razmerje med svojimi določbami in drugo, bolj specifično harmonizacijsko zakonodajo EU. Prav tako je v njej pojasnjeno, da se bistvena zahteva o gospodarni rabi energije iz točke 3.5 Priloge I k tej uredbi ne bo uporabljala v zvezi z vidiki energijske učinkovitosti naprav na plinasto gorivo, ki jih zajema izvedbeni ukrep Direktive 2009/125/ES o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo[3]. Dosedanji izvedbeni ukrepi iz Direktive 2009/125/ES so Direktiva Sveta 92/42/EGS o zahtevanih izkoristkih novih toplovodnih kotlov na tekoča ali plinasta goriva[4], Uredba Komisije (EU) št. 813/2013 o izvajanju Direktive 2009/125/ES glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo grelnikov prostorov in kombiniranih grelnikov[5], Uredba Komisije (EU) št. 814/2013 o izvajanju Direktive 2009/125/ES glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo grelnikov vode in hranilnikov tople vode[6] in Uredba Komisije (EU) št. 932/2012 o izvajanju Direktive 2009/125/ES glede zahtev za okoljsko primerno zasnovo gospodinjskih sušilnih strojev[7]. Zahteva o gospodarni rabi energije iz te uredbe se ne bo uporabljala za naprave na plinasto gorivo, ki bodo zajete v prihodnje izvedbene ukrepe za okoljsko primerno zasnovo v okviru Direktive 2009/125/ES. Če takih ukrepov ni, se zahteva o gospodarni rabi energije še naprej uporablja. Vendar to ne vpliva na obveznost držav članic, da sprejmejo nacionalne ukrepe za spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost stavb v skladu z Direktivo 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov[8], Direktivo 2010/31/EU o energetski učinkovitosti stavb[9] in Direktivo 2012/27/EU o energetski učinkovitosti[10]. Takšni ukrepi, ki v nekaterih okoliščinah lahko omejijo namestitev plinskih naprav, ki izpolnjujejo zahtevo o gospodarni rabi energije iz te uredbe, morajo biti združljivi s Pogodbo in upoštevati potrebo, da se zagotovi usklajeno izvajanje vseh vidikov zakonodaje Unije. Namen predloga je tudi uskladitev Direktive 2009/142/ES s „paketom za proizvode“, sprejetim leta 2008, in zlasti s Sklepom NLF. Sklep NLF določa skupni okvir za harmonizacijsko zakonodajo EU za proizvode. Okvir je sestavljen iz določb, ki so pogosto uporabljene v zakonodaji EU o proizvodih (npr. opredelitve pojmov, obveznosti gospodarskih subjektov, priglašeni organi, zaščitni mehanizmi itd.). Te skupne določbe so bile okrepljene, da se zagotovita učinkovitejša uporaba in izvrševanje zakonodaje v praksi. Uvedeni so bili novi elementi, kot so obveznosti uvoznikov, ki so ključni za izboljšanje varnosti proizvodov na trgu. Komisija je v okviru svežnja za izvajanje novega zakonodajnega okvira, ki je bil sprejet 21. novembra 2011, že predlagala uskladitev devetih direktiv s Sklepom NLF. Da se zagotovi skladnost harmonizacijske zakonodaje Unije za industrijske proizvode, je treba v skladu s političnimi zavezami na podlagi Sklepa NLF in v skladu pravno obveznostjo iz člena 2 Sklepa NLF ta predlog uskladiti z določbami iz Sklepa NLF. Predlog upošteva Uredbo (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o evropski standardizaciji[11]. Predlog prav tako upošteva predlog Komisije s 13. februarja 2013 za uredbo o nadzoru trga proizvodov[12], katerega namen je določiti enoten pravni instrument za dejavnosti nadzora trga na področju neživilskih proizvodov, potrošniških ali nepotrošniških proizvodov in proizvodov, ki so ali niso zajeti v harmonizacijski zakonodaji Unije. Ta predlog združuje pravila o nadzoru trga iz Direktive 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov[13], Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov[14] in sektorske harmonizacijske zakonodaje, da se poveča učinkovitost dejavnosti nadzora trga v Uniji. Predlagana uredba o nadzoru trga proizvodov vsebuje tudi ustrezne določbe o nadzoru trga in zaščitnih klavzulah. Zato bi bilo treba določbe v obstoječi sektorski harmonizacijski zakonodaji, ki se navezujejo na nadzor trga in zaščitne klavzule, iz navedene harmonizacijske zakonodaje črtati. Glavni cilj predlagane uredbe je temeljito poenostaviti okvir Unije za nadzor trga, da bi bolje služil glavnim uporabnikom: organom za nadzor trga in gospodarskim subjektom. Direktiva 2009/142/ES določa postopek zaščitne klavzule za plinske naprave. V skladu z okvirom, ki naj bi ga vzpostavila predlagana uredba o nadzoru trga proizvodov, ta predlog ne vsebuje določb o nadzoru trga in postopkih zaščitne klavzule iz Sklepa NLF. Vendar se, da se zagotovi pravna jasnost, sklicuje na predlagano uredbo o nadzoru trga proizvodov. Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Ta pobuda je v skladu z Aktom za enotni trg[15], ki poudarja potrebo po zagotovitvi zaupanja potrošnikov v kakovost proizvodov na trgu in pomembnost krepitve nadzora trga. Skladna je z energetsko politiko Unije, saj ne vpliva na uporabo in izvajanje zakonodaje Unije na področju energijske učinkovitosti in obvnovljive energije. Pobuda dopolnjuje politiko Unije o oskrbi z energijo in energijski učinkovitosti in je skladna z njo, saj se ne uporablja, če so na voljo bolj specifični akti Unije. Poleg tega podpira politiko Komisije o boljši zakonodaji in poenostavitvi regulativnega okolja. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI SUBJEKTI IN OCEN UČINKA Posvetovanje z zainteresiranimi subjekti Razprave o reviziji Direktive 2009/142/ES so potekale z nacionalnimi strokovnjaki, pristojnimi za izvajanje Direktive, na forumu organov za oceno skladnosti, v skupini za upravno sodelovanje na področju nadzora trga in na dvostranskih srečanjih z industrijskimi združenji. Posvetovanja so vključevala sestanke z delovno skupino držav članic za plinske naprave (WG-GA), delovno skupino držav članic za revizijo direktive o plinskih napravah (WG GAD REV) in svetovalnim odborom za direktivo o plinskih napravah (GAD-AC). V obdobju 2010–2011 je bila opravljena naknadna ocenjevalna študija za oceno rezultatov izvajanja Direktive 2009/142/ES[16]. Študija je ocenila učinkovitost Direktive 2009/142/ES, njen vpliv na podjetja in uporabnike, morebitne trgovinske ovire, ki omejujejo prost pretok naprav, inovacije ter vprašanje, ali določbe Direktive zadostujejo za zagotavljanje, da so naprave na plinasto gorivo in oprema, ki so dane na trg in/ali v uporabo v skladu z Direktivo, konstruirane in izdelane tako, da delujejo varno in ne povzročajo tveganj, povezanih s plinom. Čeprav je naknadna ocenjevalna študija pokazala, da Direktiva 2009/142/ES učinkuje dobro in prispeva k izboljšanju varnosti naprav na plinasto gorivo, je izpostavila tudi nekatera področja, na katerih so možne izboljšave. Od decembra 2011 do marca 2012 je potekalo javno posvetovanje z glavnim ciljem, da se zbere stališča in mnenja organov, proizvajalcev, združenj, organizacij za standardizacijo, priglašenih organov, organizacij potrošnikov in državljanov o različnih vprašanjih, ki jih je treba obravnavati pri pripravi možnosti za revizijo Direktive 2009/142/ES. Sodelovanje v javnem posvetovanju je bilo obširno in službe Komisije so prejele 90 odgovorov s prispevki javnih organov, industrijskih združenj, priglašenih organov, organizacij za standardizacijo in potrošniških organizacij, velikih, srednjih in malih podjetij ter potrošnikov. Rezultati javnega posvetovanja so objavljeni na naslovu: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/pressure-and-gas/files/gad/publ-cons-summary_en.pdf. Postopek posvetovanja v vseh forumih, povezanih s tem področjem, je pokazal široko podporo reviziji. Udeleženci posvetovanja so se strinjali, da je treba direktivo uskladiti z novim zakonodajnim okvirom in tako izboljšati obstoječi splošni regulativni okvir. Organi v celoti podpirajo ukrep, saj bo okrepil obstoječi sistem in izboljšal sodelovanje na ravni EU. Industrija zaradi učinkovitejših ukrepov zoper izdelke, ki niso usklajeni z zakonodajo, pričakuje bolj enake konkurenčne pogoje ter poenostavitev zaradi usklajevanja zakonodaje. Glede nekaterih obveznosti, ki so nujne za izboljšanje učinkovitosti nadzora trga, so bili izraženi nekateri pomisleki. Ti ukrepi industriji ne bodo povzročili znatnih stroškov, koristi izboljšanega nadzora trga pa bodo občutno večje. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj – ocena učinka Opravljena je bila ocena učinka revizije Direktive 2009/142/ES. Vsebuje obširen opis različnih možnosti revizije sektorskih vidikov Direktive 2009/142/ES. V zvezi z uskladitvijo z novim zakonodajnim okvirom poročilo o oceni učinka revizije Direktive 2009/142/ES navaja splošno oceno učinka, ki je bila opravljena v okviru svežnja za izvajanje novega zakonodajnega okvira z 21. novembra 2011[17]. Spremembe zaradi uskladitve s Sklepom NLF in njihovi učinki naj bi bili enaki kot pri devetih direktivah o harmonizaciji proizvodov, vključenih sveženj za uskladitev. V poročilu o oceni učinka za ta sveženj za uskladitev so bile podrobno preučene različne možnosti, ki so enake tistim za Direktivo 2009/142/ES. Prav tako je bila predstavljena analiza učinkov zakonodajnega usklajevanja z določbami iz Sklepa NLF. Zato v poročilu o oceni učinka revizije Direktive 2009/142/ES navedeni vidiki niso bili pregledani, ampak je bila pozornost namenjena posebnim vprašanjem, povezanim z Direktivo 2009/142/ES, ter načinom za njihovo obravnavanje. Na podlagi pridobljenih informacij je Komisija v svoji oceni učinka raziskala in primerjala tri možnosti, povezane s problemi in vprašanji glede Direktive 2009/142/ES. Možnost 1 – brez ukrepanja – brez sprememb obstoječega stanja Ta možnost ne predlaga sprememb Direktive 2009/142/ES. Možnost 2 – posredovanje z nezakonodajnimi ukrepi Možnost 2 obravnava možnost spodbujanja prostovoljnega posredovanja za rešitev opredeljenih težav, na primer s smernicami, ki vsebujejo skupno dogovorjene razlage Direktive 2009/142/ES. Možnost 3 – posredovanje z zakonodajnimi ukrepi Ta možnost vsebuje spremembe Direktive 2009/142/ES. Možnost 3 je obveljala za najbolj primerno, ker: – se zdi učinkovitejša od možnosti 2, pri kateri je zaradi slabe izvršljivosti težko pričakovati, da bi v njenem okviru prišlo do pozitivnih učinkov; – ne pomeni znatnih stroškov za gospodarske subjekte in priglašene organe; za tiste, ki že zdaj ravnajo odgovorno, bodo stroški po pričakovanjih zanemarljivi ali pa jih sploh ne bo, saj se področje uporabe vsebinsko ne spreminja, ampak se zgolj vstavljajo pravna pojasnila; – niso bili ugotovljeni bistveni gospodarski ali socialni učinki; – možnosti 1 in 2 ne ponujata rešitve glede pravnih nedoslednosti ali nejasnosti in zato ne bosta izboljšali izvajanja Direktive 2009/142/ES. Predlog vključuje: · črtanje zastarele omejitve temperature na 105 °C iz opredelitve področja uporabe; · uvedbo trenutno manjkajočih opredelitev posebne sektorske terminologije na podlagi Direktive 2009/142/ES; · uvedbo harmonizirane vsebine in oblike sporočil držav članic o vrstah plina in ustreznem dovodnem tlaku, ki se uporabljajo na njihovem ozemlju, v skladu s členom 2(2) Direktive 2009/142/ES; · pojasnitev povezave med Direktivo 2009/142/ES in drugo harmonizacijsko zakonodajo EU, vključno izvedbenimi ukrepi za okoljsko primerno zasnovo v okviru Direktive 2009/125/ES in drugih instrumentov energetske politike Unije; · izboljšanje berljivosti nekaterih določb Direktive 2009/142/ES. Učinki predloga bodo zaradi zagotavljanja enakih konkurenčnih pogojev za gospodarske subjekte okrepili konkurenčnost evropskih podjetij in izboljšali varnost potrošnikov in drugih končnih uporabnikov. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 3.1 Področje uporabe in opredelitev pojmov Področje uporabe predlagane uredbe ustreza področju uporabe Direktive 2009/142/ES in zajema „naprave“ in „opremo“. Predlog uvaja nekatere opredelitve, ki se nanašajo na sektorska vprašanja, da bi se izboljšala berljivost. Poleg tega so vključene splošne opredelitve, ki so posledica uskladitve s Sklepom NLF. 3.2 Sporočila držav članic o pogojih dobave plina na njihovem ozemlju Predlagana uredba vsebuje sedanji člen 2(2) Direktive 2009/142/ES, v skladu s katerim morajo države članice drugim državam članicam in Komisiji sporočiti vrste plina in ustrezni dovodni tlak, ki se uporabljajo na njihovem ozemlju, ter spremembe pogojev dobave plina. Te informacije se nato objavijo v Uradnem listu Evropske unije (ULEU)[18]. Informacije so zelo pomembne za proizvajalce, saj so pogoji dobave plina na kraju, kjer se naprava na plinasto gorivo da v uporabo, bistveni za njeno varno in pravilno delovanje. Zato mora proizvajalec ta vidik upoštevati že v fazi konstruiranja. Razpoložljivost ustreznih informacij je tudi pogoj za določitev znaka „kategorije naprave“, ki mora biti na napravi in ga določi Evropski odbor za standardizacijo (CEN). Te informacije so trenutno v harmoniziranem standardu hEN 437:2003 + A1:2009 in v evropskih harmoniziranih standardih za posamezne proizvode. Ker trenutno objavljene informacije ne zadoščajo, je treba bolje določiti parametre, ki bi jih morale države članice sporočiti, da se zagotovi ustreznost in primerljivost teh informacij. Poleg tega se pogoji dobave plina v Uniji hitro spreminjajo, med drugim zaradi splošnega cilja Unije, da poveča delež energije iz obnovljivih virov. Zaradi tega bo vedno več plinov iz nekonvencionalnih virov[19] dobavljenih prek izoliranih lokalnih omrežij in z vbrizganjem v distribucijska omrežja zemeljskega plina. Kljub poskusom, da bi dosegli višjo raven harmonizacije kakovosti plina po vsej Evropi[20], bosta postopno izčrpavanje virov plina, črpanega iz nekaterih plinskih polj, in njegova nadomestitev z bioplinom povzročila vse večjo raznolikost kakovosti plina. Ker vrste plina in njihov dovodni tlak niso predmet harmonizacije v okviru Direktive 2009/142/ES in ne morejo biti predmet harmonizacije v okviru tega predloga, je treba v predlogu upoštevati vprašanje kakovosti plina, da se zagotovi povezava med varnostjo in učinkovitostjo naprav. Zato je pomembno, da ta predlog zagotovi, da bodo imeli proizvajalci ustrezne informacije o razpoložljivih vrstah plina in dovodnem tlaku, saj so plinske naprave zelo občutljive na sestavo goriva. Neustrezne ali manjkajoče informacije v fazi konstruiranja bi povzročile nevarno in/ali nepravilno delovanje (npr. znatno zmanjšane ravni energijske učinkovitosti) naprav, ki se dajejo na trg. Zato predlog določa parametre, ki jih je treba vključiti v sporočila, da bi se bolje zagotovila skladnost naprav s pogoji dobave plina, ter predstavlja usklajen obrazec za navedena sporočila. 3.3 Dostopnost plinskih naprav in opreme na trgu, obveznosti gospodarskih subjektov, oznaka CE, prosti pretok Predlog vsebuje značilne določbe za harmonizacijsko zakonodajo Unije za proizvode in določa obveznosti ustreznih gospodarskih subjektov (proizvajalcev, pooblaščenih predstavnikov, uvoznikov in distributerjev) v skladu s sklepom Sklepa NLF. V skladu z Direktivo 2009/142/ES oprema nima oznake CE (saj ni predmet postopka zaščitne klavzule). Oprema ne sodi med naprave na plinasto gorivo, ampak med ločeno izdelane vmesne proizvode, ki so na voljo samo strokovnjakom in so namenjeni za vgradnjo v napravo, preden je ta dana na trg. Vendar mora v skladu z Direktivo 2009/142/ES opremo spremljati certifikat, ki potrjuje njeno skladnost z določbami Direktive in navaja njene značilnosti ter način njene vgradnje v napravo ali montaže, da pripomore k skladnosti z bistvenimi zahtevami, ki veljajo za končne naprave. Ker pravilno konstruiranje opreme prispeva k pravilnemu in varnemu delovanju končne naprave in ker je tveganja, povezana s plinom, možno oceniti šele po vgradnji opreme, predlagana uredba ohranja obstoječo določbo, v skladu s katero oprema nima oznake CE. Vendar pa je bil zaradi večje jasnosti certifikat iz Direktive 2009/142/ES, priložen opremi, opredeljen kot „certifikat o skladnosti opreme“, da se bolj natančno opredeli njegova vsebina in pojasni povezava z zahtevano izjavo EU o skladnosti v skladu z drugo morebiti veljavno harmonizacijsko zakonodajo Unije. 3.4 Harmonizirani standardi Skladnost s harmoniziranimi standardi pomeni domnevo o skladnosti z bistvenimi zahtevami. Uredba (EU) št. 1025/2012 določa horizontalni pravni okvir za evropsko standardizacijo. Uredba med drugim vsebuje določbe o standardizacijskih zahtevah Komisije Evropski organizaciji za standardizacijo o postopkih za ugovore zoper harmonizirane standarde in o udeležbi deležnikov v postopku standardizacije. Določbe Direktive 2009/142/ES, ki zajemajo enake vidike, v ta predlog zato niso bile vključene zaradi pravne varnosti. 3.5 Priglašeni organi Ustrezno delovanje priglašenih organov je ključno za zagotavljanje visoke ravni varovanja zdravja in varnosti ter za zaupanje vseh zainteresiranih subjektov v sistem novega pristopa. Zato v skladu s Sklepom NLF predlog krepi merila za priglaševanje za priglašene organe in uvaja posebne zahteve za priglasitvene organe. 3.6 Ugotavljanje skladnosti Predlog ohranja postopke za ugotavljanje skladnosti iz Direktive 2009/142/ES. Vendar pa posodablja ustrezne module v skladu s Sklepom NLF. Zlasti ohranja zahtevo, da priglašeni organ posreduje v fazi konstruiranja in proizvodnje vseh naprav in opreme. Poleg tega ohranja sedanji pristop za fazo konstruiranja, v skladu s katerim priglašeni organ v okviru pregleda izdelka pregleda celotno napravo ali opremo. Zato v skladu s členom 4(6) Sklepa NLF predlog določa samo atest EU – za tip proizvodnje, saj se kot v Direktivi 2009/142/ES šteje, da pregled tehnične dokumentacije v povezavi s pregledom celotnega tipa bolje ustreza visokemu tveganju, povezanem s varnostjo v zvezi s plinom. 3.7 Izvedbeni in delegirani akti Predlog pooblašča Komisijo, da po potrebi sprejme izvedbene akte za zagotovitev enotne uporabe te uredbe glede priglašenih organov, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več zahtev za obveščanje. Navedeni izvedbeni akti bodo sprejeti v skladu z določbami o izvedbenih aktih iz Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije. Predlog pooblašča Komisijo, da po potrebi sprejme delegirane akte v skladu s členom 290 Pogodbe glede vsebine in oblike sporočil držav članic v zvezi s pogoji dobave plina na njihovem ozemlju, da se upošteva tehnični napredek. 3.8 Končne določbe Predlagana uredba se bo začela uporabljati dve leti po začetku njene veljavnosti, da se bodo lahko proizvajalci, priglašeni organi, države članice in evropski organi za standardizacijo prilagodili novim zahtevam. Vendar pa se mora imenovanje priglašenih organov v skladu z novimi zahtevami in postopkom začeti kmalu po začetku veljavnosti te uredbe. Tako bo lahko do začetka uporabe predlagane uredbe v skladu z novimi pravili imenovano zadostno število priglašenih organov, da se preprečijo težave s kontinuiteto proizvodnje in oskrbo trga. Za certifikate, ki jih priglašeni organi izdajo na podlagi Direktive 2009/142/ES, je predvidena prehodna določba, da se bodo zaloge lahko porabile in da se zagotovi nemoten prehod na nove zahteve. Direktiva 2009/142/ES bo razveljavljena, zamenjala pa jo bo predlagana uredba. 3.9 Pristojnost Unije, pravna podlaga, načelo subsidiarnosti in pravna oblika Pravna podlaga Predlog temelji na členu 114 Pogodbe. Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti je pomembno zlasti zaradi novih dodanih določb, katerih cilj je izboljšanje učinkovitega izvrševanja Direktive 2009/142/ES, in sicer o obveznostih gospodarskih subjektov, določb o sledljivosti, določb o ocenjevanju in priglasitvi organov za ugotavljanje skladnosti. Izkušnje z izvrševanjem zakonodaje so pokazale, da so ukrepi, sprejeti na nacionalni ravni, povzročili različne pristope in drugačne obravnave gospodarskih subjektov v Uniji, kar ogroža doseganje ciljev Direktive 2009/142/ES. Če se na nacionalni ravni za rešitev teh težav sprejmejo ukrepi, to povzroča ovire za prost pretok blaga. Poleg tega je ukrepanje na nacionalni ravni omejeno na ozemeljsko pristojnost države članice. Usklajeno delovanje na ravni Unije lahko veliko bolje dosega zastavljene cilje, prispevalo pa bo zlasti k učinkovitejšemu nadzoru trga. Zato je ustreznejše sprejeti ukrepe na ravni Unije. Sorazmernost V skladu z načelom sorazmernosti predlagane spremembe ne presegajo tega, kar je potrebno za uresničitev zastavljenih ciljev. Nove ali spremenjene obveznosti ne uvajajo nepotrebnih bremen in stroškov za industrijo, zlasti za mala in srednja podjetja, ali uprave. Če je bilo ugotovljeno, da imajo spremembe negativen vpliv, je analiza učinka možnosti omogočila, da se poišče najprimernejši odziv na ugotovljene težave. Številne spremembe prispevajo k večji jasnosti obstoječe direktive brez uvedbe novih zahtev, ki bi povzročale dodatne stroške. Uporabljena zakonodajna tehnika Predlog je v obliki uredbe. Predlagana sprememba iz direktive v uredbo upošteva splošni cilj Komisije za poenostavitev regulativnega okolja in potrebo, da se zagotovi enotno izvajanje predlagane zakonodaje po vsej Uniji. Predlagana uredba temelji na členu 114 Pogodbe in je namenjena zagotavljanju ustreznega delovanja notranjega trga plinskih naprav. Določa jasna in natančna pravila, ki se bodo začela hkrati uporabljati na enoten način po vsej Uniji. V skladu z načeli popolne harmonizacije države članice v svojih nacionalnih zakonodajah ne smejo naložiti strožjih ali dodatnih zahtev za dajanje na trg plinskih naprav. Zlasti morajo v vseh državah članicah veljati enake obvezne bistvene zahteve in enaki postopki ugotavljanja skladnosti, ki se jih morajo držati proizvajalci. Enako velja za določbe, ki so bile uvedene kot posledica uskladitve s Sklepom NLF. Navedene določbe so jasne in dovolj natančne, da jih lahko zadevni udeleženci uporabljajo neposredno. Obveznosti, predvidene za države članice, kot so obveznosti za ocenjevanje, imenovanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti, se ne prenesejo v nacionalno zakonodajo, ampak jih države članice izvajajo s potrebnimi regulativnimi in upravnimi postopki. To se ne bo spremenilo, ko bodo zadevne obveznosti določene v uredbi. Zato države članice pri prenosu direktive v svojo nacionalno zakonodajo nimajo skoraj nobene prožnosti. Z izbiro uredbe pa bodo lahko prihranile stroške, povezane s prenosom direktive. Poleg tega uredba zmanjšuje tveganje za morebitne različne prenose direktive v posameznih državah članicah, kar bi lahko privedlo do različnih ravni varnosti ter ustvarilo ovire na notranjem trgu ter s tem ogrozilo učinkovito izvajanje. Sprememba iz direktive v uredbo ne bo povzročila spremembe v regulativnem pristopu. Značilnosti novega pristopa bodo v celoti ohranjene, zlasti prožnost proizvajalcev pri izbiri sredstev za uskladitev z bistvenimi zahtevami in postopkov za dokazovanje skladnosti plinskih naprav. Narava pravnega instrumenta ne bo vplivala na obstoječe mehanizme, ki podpirajo izvajanje zakonodaje (postopek standardizacije, delovne skupine, upravno sodelovanje, razvoj smernic itd.). Poleg tega izbira uredbe ne pomeni, da bo postopek odločanja centraliziran. Države članice bodo obdržale pristojnosti, na primer v zvezi z imenovanjem in akreditacijo priglašenih organov, nadzorom trga, izvršilnimi ukrepi in opredeljevanjem svojih pogojev dobave plina, če kakovosti plina niso usklajene na ravni Unije. Poleg tega uporaba uredb na področju zakonodaje notranjega trga – ki jo podpirajo tudi deležniki – omogoča zmanjšanje tveganja „čezmernega prenašanja“. Prav tako proizvajalcem omogoča, da neposredno uporabljajo besedilo uredbe, ne da bi jim bilo treba iskati in pregledati 28 zakonov o prenosu. Na podlagi tega se šteje, da je uredba najprimernejša rešitev za vse vključene subjekte, saj bo omogočila hitrejšo in skladnejšo uporabo predlagane zakonodaje in vzpostavila jasno zakonodajno okolje za gospodarske subjekte. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog nima nobenih posledic za proračun Unije. 5. DODATNE INFORMACIJE Razveljavitev veljavne zakonodaje Zaradi sprejetja predloga bo razveljavljena Direktiva 2009/142/ES. Evropski gospodarski prostor Predlog zadeva EGP in bi ga bilo zato treba razširiti na Evropski gospodarski prostor. 2014/0136 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o napravah na plinasto gorivo (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[21], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Direktiva 2009/142/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z napravami na plinsko gorivo[22] določa pravila za dajanje na trg in v uporabo naprav na plinasto gorivo. (2) Direktiva 2009/142/ES temelji na načelih novega pristopa v skladu z Resolucijo Sveta z dne 7. Maja 1985 o novem pristopu k tehnični uskladitvi in standardom[23]. Določa samo bistvene zahteve, ki veljajo za naprave na plinasto gorivo, tehnične podrobnosti pa v skladu z Uredbo (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o evropski standardizaciji[24] sprejemata Evropski odbor za standardizacijo (CEN) in Evropski odbor za standardizacijo v elektrotehniki (CENELEC). Skladnost s tako določenimi harmoniziranimi standardi, katerih referenčne številke so objavljene v Uradnem listu Evropske unije, zagotavlja domnevo o skladnosti z zahtevami Direktive 2009/142/ES. Izkušnje kažejo, da so ta osnovna načela v tem sektorju učinkovita ter da bi jih bilo treba ohraniti in celo še bolj spodbujati. (3) Izkušnje iz izvajanja Direktive 2009/142/ES so pokazale, da je treba spremeniti nekatere njene določbe, da se pojasnijo in posodobijo ter zagotovi pravna varnost glede opredelitev, ki se nanašajo na področje uporabe Direktive, na vsebino sporočila držav članic o vrstah plinov in dovodnem tlaku ter na nekatere bistvene zahteve. (4) Ker bi bilo treba določene vidike Direktive 2009/142/ES zaradi jasnosti pregledati in izboljšati, bi bilo treba navedeno direktivo razveljaviti. Obseg, bistvene zahteve in postopki ugotavljanja skladnosti morajo biti enaki v vseh državah članicah, zato pri prenosu direktive v nacionalno zakonodajo na podlagi načel novega pristopa države članice nimajo skoraj nič prožnosti. Za poenostavitev regulativnega okvira bi bilo treba Direktivo 2009/142/ES nadomestiti z uredbo, ki je ustrezen pravni instrument, saj določa jasna in natančna pravila, ki ne omogočajo različnih prenosov držav članic, in tako zagotavlja enotno izvajanje po vsej Uniji. (5) Sklep št. 768/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem okviru za trženje proizvodov[25] določa skupni okvir splošnih načel in referenčne določbe za uporabo v zakonodaji, ki bo harmonizirala pogoje za trženje proizvodov, z namenom zagotoviti skladno podlago za revizije ali preoblikovanje navedene zakonodaje. Da se zagotovi skladnost z drugo sektorsko zakonodajo za proizvode, bi bilo treba Direktivo 2009/142/ES prilagoditi navedenemu sklepu. (6) Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov[26] določa horizontalne določbe o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, nadzoru trga, nadzoru proizvodov iz tretjih držav ter oznaki CE. (7) Uredba (EU) št. [.../...] Evropskega parlamenta in Sveta[27] [o nadzoru trga proizvodov] določa podrobna pravila o nadzoru trga in nadzoru proizvodov, ki vstopajo v Unijo iz tretjih držav, vključno z napravami na plinasto gorivo. Prav tako določa postopek zaščitne klavzule. Države članice bi morale organizirati in izvajati nadzor trga, imenovati organe za nadzor trga ter opredeliti njihove pristojnosti in naloge. Prav tako bi morale vzpostaviti splošne in sektorske programe za nadzor trga. (8) Področje uporabe Direktive 2009/142/ES bi bilo treba ohraniti. Ta uredba bi se morala uporabljati za naprave na plinasto gorivo in opremo, vgrajeno v naprave na plinasto gorivo. Naprave na plinasto gorivo so domače in tuje naprave, namenjene za različne posebne uporabe. (9) Ta uredba bi morala zagotoviti delovanje notranjega trga naprav na plinasto gorivo in opreme glede varnostnih tveganj v zvezi s plinom in energijske učinkovitosti. (10) Ta uredba se ne bi smela uporabljati, če vidike, ki jih zajema, bolj podrobno pokriva druga harmonizacijska zakonodaja Unije. To vključuje ukrepe, izdane v skladu z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za okoljsko primerno zasnovo[28]. (11) Člen 6 te uredbe državam članicam preprečuje, da bi sprejele strožje zahteve v zvezi z zdravjem, varnostjo in varčevanjem z energijo, ki bi onemogočile, omejile ali otežile dostopnost na trgu in dajanje v uporabo naprav, ki iso skladne s to uredbo. Vendar ta določba ne vpliva na možnost držav članic, da pri izvajanju drugih direktiv EU sprejmejo zahteve, ki vplivajo na energijsko učinkovitost izdelkov, vključno s plinskimi napravami, če so taki ukrepi skladni s Podgodbo. (12) Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov[29] od držav članic zahteva, da v gradbene predpise in kodekse vključijo ustrezne ukrepe za povečanje deleža vseh vrst energije iz obnovljivih virov v gradbenem sektorju. Direktiva 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti stavb[30] zahteva, da države članice določijo minimalne zahteve glede energijske učinkovitosti pri stavbah in elementih stavb ter zahteve za sisteme glede celotne energijske učinkovitosti tehničnih stavbnih sistemov, vgrajenih v obstoječe stavbe. Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti[31] zahteva, da države članice sprejmejo zadostne ukrepe za postopno zmanjšanje porabe energije na različnih področjih, tudi v stavbah. (13) Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da sprejmejo nacionalne ukrepe za spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost stavb v skladu z Direktivo 2009/28/ES, Direktivo 2010/31/EU in Direktivo 2012/27/EU. To, da lahko nacionalni ukrepi v nekaterih okoliščinah omejijo namestitev plinskih naprav, ki izpolnjujejo zahtevo o gospodarni rabi energije iz te uredbe, če take zahteve ne pomenijo neupravičene tržne ovire, je skladno s cilji teh direktiv. (14) Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da se naprave na plinasto gorivo dajo na trg in v uporabo samo, če ob običajni uporabi ne ogrožajo varnosti ljudi, domačih živali in lastnine. (15) Določbe te uredbe ne vplivajo na pravico držav članic, da določijo pravila za prevzem v obratovanje ali redne preglede naprav na plinasto gorivo, da bi zagotovile njihovo pravilno namestitev, uporabo in vzdrževanje. (16) Določbe te uredbe ne vplivajo na pravico držav članic, da določijo zahteve, ki se jim zdijo potrebne glede vidikov namestitve, pogojev prezračevanja prostorov in vidikov, ki se nanašajo na varnost stavb in njihove energijske učinkovitosti, če take določbe ne naložijo zahtev glede konstruiranja naprav na plinasto gorivo. (17) Ker ta uredba ne zajema tveganj, ki jih povzročajo naprave na plinasto gorivo v primeru nepravilne namestitve, vzdrževanja ali uporabe, se države članice spodbuja, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da je javnost seznanjena s tveganji, povezanimi s produkti zgorevanja in zlasti z ogljikovim monoksidom. (18) Čeprav ta uredba ne ureja pogojev dobave plina v državah članicah, bi bilo treba upoštevati dejstvo, da v državah članicah veljajo različni pogoji glede na vrste plina in dovodni tlak, saj tehnične značilnosti plinastih goriv niso harmonizirane. Sestava in specifikacije vrst plina in dovodnega tlaka v kraju, kjer se naprava na plinasto gorivo začne uporabljati, so zelo pomembne za varno in pravilno delovanje, zato bi bilo treba ta vidik upoštevati že v fazi konstruiranja naprave, da se zagotovi združljivosti z vrstami plina in dovodnim tlakom, za katere je naprava namenjena. (19) Da bi se izognili oviram za trgovino v zvezi z napravami na plinasto gorivo zaradi razlogov, ki se nanašajo na dejstvo, da pogoji dobave plina še niso harmonizirani, in da bi zagotovili zadostne informacije gospodarskim subjektom, bi morale države članice drugim državam članicam in Komisiji pravočasno sporočiti vrste plinov in dovodni tlak, ki se uporabljajo na njihovem ozemlju, ter vse spremembe v zvezi s tem. (20) Sporočila držav članic o vrstah plinov in dovodnem tlaku bi morala vsebovati ustrezne informacije za gospodarske subjekte. V tem okviru glavni vir dobavljenega plinastega goriva ni pomemben za značilnosti, delovanje in združljivost naprav na plinasto gorivo s sporočenimi pogoji dobave plina. (21) Pri določanju družin in skupin plina, ki se uporabljajo na ozemlju držav članic, se države članice spodbuja, naj upoštevajo tekoča prizadevanja za standardizacijo glede kakovosti plina in tako po vsej Uniji zagotovijo koherenten in usklajen pristop k harmonizaciji plinastih goriv prek standardizacije. (22) Kadar v skladu z Direktivo 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom[32] in tekočimi prizadevanji CEN za standardizacijo specifikacij kakovosti plina države članice sprejmejo konkretne ukrepe za širšo uporabo bioplina z vbrizganjem takega plina v distribucijska omrežja za plin ali z distribucijo takega plina skozi izolirane sisteme, bi morale zagotoviti, da pravočasno posodobijo svoje sporočilo o vrstah plina, če kakovost dobavljenega plina ni več v okviru kakovosti, ki je bila sporočena. (23) Države članice se pri določanju nacionalnih načrtov v skladu z Direktivo 2009/28/ES, s katerimi zagotovijo izpolnjevanje zaveze za povečanje deleža obnovljivih virov energije in zlasti bioplina v skupni porabi energije, spodbuja, naj preučijo možnosti vbrizgavanja takih plinov v distribucijsko omrežje za plin. (24) Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe, da zagotovijo, da pogoji dobave plina ne pomenijo ovire za trgovino in da ne omejujejo dajanja v uporabo naprav na plinasto gorivo, ki so skladne z lokalnimi pogoji dobave plina. (25) Za naprave na plinasto gorivo, zajete v tej uredbi in v skladu z njenimi določbami, bi se moralo uporabljati načelo prostega pretoka blaga. Za take naprave bi bilo treba dovoliti dajanje v uporabo, če so skladne z lokalnimi pogoji dobave plina. (26) Oznaka kategorije naprave, navedena na tablici s podatki, določa neposredno povezavo z družinami in/ali skupinami plinov, za katere je bila naprava na plinasto gorivo konstruirana ter katerih zgorevanje bo varno in na želeni ravni učinkovitosti; tako se zagotovi skladnost naprave na plinasto gorivo z lokalnimi pogoji dobave plinov. (27) Treba bi bilo upoštevati bistvene varnostne in zdravstvene zahteve ter zahteve glede gospodarne rabe energije, da bodo naprave na plinasto gorivo pri običajni uporabi na želeni ravni zmogljivosti delovale varno. (28) Bistvene zahteve bi bilo treba razložiti in uporabljati ob upoštevanju stanja tehnike med konstruiranjem in proizvodnjo, prav tako pa tudi tehničnih in gospodarskih ozirov, ki morajo biti združljivi z visoko stopnjo zdravja, varnosti in gospodarne rabe energije. (29) Gospodarski subjekti bi morali biti v zvezi s svojimi vlogami v dobavni verigi odgovorni za skladnost naprav na plinasto gorivo in opreme z zahtevami iz te uredbe, da zagotovijo visoko raven zaščite javnega interesa, na primer zdravja, varnosti, gospodarne rabe energije in zaščite potrošnikov, drugih uporabnikov, domačih živali in lastnine, ter omogočijo pošteno konkurenco na trgu Unije. (30) Vsi gospodarski subjekti, ki sodelujejo v dobavni in distribucijski verigi, bi morali sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev, da so na trgu dostopne samo tiste naprave na plinasto gorivo, ki so v skladu s to uredbo. Treba je zagotoviti jasno in sorazmerno razdelitev obveznosti, ki spadajo k vlogi vsakega izmed gospodarskih subjektov v dobavni in distribucijski verigi. (31) Proizvajalec, ki natančno pozna postopek konstruiranja in proizvodnje, je najprimernejši za izvedbo celotnega postopka ugotavljanja skladnosti. Ugotavljanje skladnosti bi torej moralo ostati izključno obveznost proizvajalca. (32) Proizvajalec bi moral zagotoviti zadostne in podrobne informacije o predvideni uporabi naprave na plinasto gorivo, da se omogoči pravilna in varna namestitev ter obratovanje, uporaba in vzdrževanje. Taki podatki po potrebi vključujejo tehnične specifikacije vmesnika med napravo in njenim okoljem namestitve. (33) Da se olajša komunikacija med gospodarskimi subjekti, nacionalnimi organi za nadzor trga in potrošniki, bi države članice morale gospodarske subjekte spodbujati, naj poleg poštnega naslova navedejo še naslov svoje spletne strani. (34) Nujno je treba zagotoviti, da naprave na plinasto gorivo in oprema iz tretjih držav, ki vstopajo na trg Unije, izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, zlasti pa, da proizvajalci izvedejo ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti navedenih naprav in opreme. Zato bi bilo treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da naprave na plinasto gorivo in oprema, ki jih dajejo na trg, izpolnjujejo zahteve iz te uredbe, in da na trg ne dajejo naprav in opreme, ki ne izpolnjujejo teh zahtev ali pomenijo tveganje. Določiti bi bilo treba tudi, da morajo uvozniki zagotoviti, da so bili opravljeni postopki ugotavljanja skladnosti ter da je označevanje naprav in dokumentacija, ki jo pripravijo proizvajalci, na voljo pristojnim nadzornim organom za pregled. (35) Distributer omogoči dostopnost naprave na plinasto gorivo ali opreme na trgu, potem ko jo je na trg dal proizvajalec ali uvoznik, ter bi moral delovati skrbno in zagotoviti, da njegovo ravnanje z napravo ali opremo nima negativnega vpliva na skladnost izdelka. (36) Pri dajanju naprave na plinasto gorivo ali opreme na trg bi moral vsak uvoznik na napravi ali opremi navesti svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem je dosegljiv. Izjema bi morali biti primeri, v katerih velikost ali narava naprave ali opreme tega ne omogočata. To vključuje primere, kjer bi moral uvoznik odpreti ovitek, da bi lahko na proizvodu navedel svoje ime in naslov. (37) Vsak gospodarski subjekt, ki da napravo na plinasto gorivo ali opremo na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni napravo na plinasto gorivo ali opremo na tak način, da to vpliva na izpolnjevanje zahtev iz te uredbe, bi bilo treba šteti za proizvajalca in bi moral prevzeti obveznosti proizvajalca. (38) Distributerji in uvozniki, ki so blizu trga, bi morali biti vključeni v naloge nadzora trga, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi, in bi morali biti pripravljeni na dejavno udeležbo ter navedenim organom zagotoviti vse potrebne informacije v zvezi z zadevno napravo na plinasto gorivo ali opremo. (39) Zagotavljanje sledljivosti naprave na plinasto gorivo ali opreme skozi celotno dobavno verigo prispeva k bolj preprostemu in bolj učinkovitemu nadzoru trga. Učinkovit sistem sledljivosti organom za nadzor trga olajša izsleditev gospodarskih subjektov, ki so omogočili dostopnost neskladnih naprav na plinasto gorivo ali opreme na trgu. (40) Ta uredba bi morala biti omejena na navedbo bistvenih zahtev. Da bi olajšali ugotavljanje skladnosti z navedenimi zahtevami, je treba določiti domnevo o skladnosti za naprave na plinasto gorivo ali opremo, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi, sprejetimi v skladu z Uredbo (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o evropski standardizaciji[33], da se izrazijo natančne tehnične specifikacije navedenih zahtev, zlasti kar zadeva konstruiranje, proizvodnjo, delovanje, preskušanje gospodarne rabe energije in namestitev naprav na plinasto gorivo. (41) Uredba (EU) št. 1025/2012 določa postopek za pripombe k harmoniziranim standardom, kadar navedeni standardi ne izpolnjujejo zahtev iz te uredbe v celoti. (42) Da bi gospodarski subjekti lahko dokazali, pristojni organi pa zagotovili, da so naprave na plinasto gorivo ali oprema, dostopne na trgu, skladne z bistvenimi zahtevami, je treba določiti postopke ugotavljanja skladnosti. Sklep št. 768/2008/ES določa module za postopke ugotavljanja skladnosti, ki vključujejo postopke od najmanj do najbolj strogega, sorazmerno s stopnjo tveganja in stopnjo zahtevane varnosti. Za zagotovitev medsektorske skladnosti in preprečitev ad hoc možnosti bi bilo treba izbrati postopke ugotavljanja skladnosti med navedenimi moduli. (43) Proizvajalci naprav na plinasto gorivo bi morali pripraviti izjavo ES o skladnosti, da se zagotovijo informacije, zahtevane v tej uredbi, o skladnosti naprav z zahtevami iz te uredbe in druge ustrezne harmonizacijske zakonodaje Unije. (44) Da bi zagotovili učinkovit dostop do informacij za namen nadzora trga, bi morale biti informacije, ki so potrebne za identifikacijo vseh veljavnih aktov Unije o napravah na plinasto gorivo, na voljo v enotni izjavi EU o skladnosti. (45) Proizvajalci opreme bi morali izdati certifikat o skladnosti opreme, v katerem bi morali zagotoviti informacije o skladnosti opreme z zahtevani iz te uredbe. Če je oprema tudi predmet druge harmonizacijske zakonodaje Unije, bi morali proizvajalci opreme po potrebi izdati tudi izjavo EU o skladnosti v skladu z navedeno zakonodajo. (46) Oznaka CE, ki predstavlja ustreznost naprave na plinasto gorivo, je vidna posledica celotnega postopka, ki obsega ugotavljanje skladnosti v širšem pomenu. Splošna načela, ki urejajo oznako CE in njeno povezavo z drugimi oznakami, so določena v Uredbi (ES) št. 765/2008. Pravila o namestitvi oznake CE bi bilo treba določiti v tej uredbi. (47) Oprema ne sodi med naprave na plinasto gorivo, ampak med vmesne proizvode, ki so na voljo samo strokovnjakom in so namenjeni za vgradnjo v napravo. Ker pravilno konstruiranje opreme prispeva k pravilnemu in varnemu delovanju končne naprave in ker je tveganja, povezana s plinom, možno oceniti šele po vgradnji opreme, je primerno, da oprema nima oznake CE. (48) Preverjanje skladnosti naprav na plinasto gorivo in opreme z bistvenimi zahtevami, predvidenimi s to uredbo, je potrebno, da se zagotovi učinkovita zaščita uporabnikov in tretjih oseb. (49) Da se zagotovi skladnost naprav na plinasto gorivo z bistvenimi zahtevami, je treba določiti ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti, ki jih mora proizvajalec upoštevati. Navedene postopke bi bilo treba določiti v okviru modulov za ugotavljanje skladnosti iz Sklepa št. 768/2008/ES. (50) Postopki ugotavljanja skladnosti, določeni v tej uredbi, zahtevajo posredovanje organov za ugotavljanje skladnosti, ki jih države članice priglasijo Komisiji. (51) Izkušnje so pokazale, da merila iz Direktive 2009/142/ES, ki jih morajo izpolniti organi za ugotavljanje skladnosti, da bi bili priglašeni Komisiji, ne zadostujejo za zagotovitev enako visoke ravni delovanja teh organov po vsej Uniji. Vendar je bistveno, da vsi organi za ugotavljanje skladnosti svoje funkcije opravljajo na isti ravni in pod pogoji poštene konkurence. To zahteva določitev obveznih zahtev za organe za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni kot ponudniki storitev ugotavljanja skladnosti. (52) Za zagotovitev dosledne ravni kakovosti ugotavljanja skladnosti je prav tako treba določiti zahteve za priglasitvene organe in druge organe, vključene v ugotavljanje skladnosti, priglaševanje in spremljanje priglašenih organov. (53) Če organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili, določenimi v harmoniziranih standardih, bi bilo treba domnevati, da ustreza zadevnim zahtevam iz te uredbe. (54) Sistem iz te uredbe bi bilo treba dopolniti s sistemom akreditacije, določenim v Uredbi (ES) št. 765/2008. Ker je akreditacija pomembno sredstvo za preverjanje usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, bi jo bilo treba uporabljati tudi za namene priglasitve. (55) Za zagotovitev potrebne stopnje zaupanja v potrdila o skladnosti bi morali javni nacionalni organi po vsej Uniji pregledno akreditacijo, kot je določena v Uredbi (ES) št. 765/2008, šteti za prednostno sredstvo za dokazovanje tehnične usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti. Vendar lahko nacionalni organi menijo, da imajo ustrezna sredstva, da to oceno opravijo sami. Da se zagotovi primerna stopnja verodostojnosti ocenjevanja, ki jo opravijo drugi nacionalni organi, bi morali v takih primerih ti organi Komisiji in drugim državam članicam zagotoviti potrebna dokumentarna dokazila, da ocenjeni organi za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo ustrezne zakonske zahteve. (56) Organi za ugotavljanje skladnosti za svoje dejavnosti, povezane z ugotavljanjem skladnosti, pogosto najemajo podizvajalce ali jih prenesejo na hčerinsko podjetje. Za ohranitev zahtevane ravni zaščite za naprave na plinasto gorivo, ki bodo dane na trg Unije, je za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti bistveno, da podizvajalci in hčerinska podjetja za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo iste zahteve kot priglašeni organi. Zato je pomembno, da ocenjevanje usposobljenosti in delovanja organov, ki bodo priglašeni, ter spremljanje organov, ki so že bili priglašeni, vključuje tudi dejavnosti podizvajalcev in hčerinskih podjetij. (57) Treba je povečati učinkovitost in preglednost priglasitvenega postopka ter ga zlasti prilagoditi novim tehnologijam, da se omogoči uradno obveščanje prek spleta. (58) Glede na to, da lahko organi za ugotavljanje skladnosti svoje storitve ponujajo po vsej Uniji, je ustrezno dati drugim državam članicam in Komisiji priložnost, da izrazijo nasprotovanje določenemu priglašenemu organu. Zato je treba določiti obdobje, v katerem se lahko pojasnijo vsi dvomi ali pomisleki glede usposobljenosti organov za ugotavljanje skladnosti, preden začnejo delovati kot priglašeni organi. (59) Zavoljo konkurenčnosti je bistveno, da organi za ugotavljanje skladnosti postopke za ugotavljanje skladnosti uporabljajo tako, da s tem gospodarskim subjektom ne ustvarijo nepotrebnega bremena. Iz istega razloga in za zagotovitev enake obravnave gospodarskih subjektov je treba zagotoviti usklajenost tehnične uporabe postopkov ugotavljanja skladnosti. To je najlažje doseči z ustrezno koordinacijo in sodelovanjem med organi za ugotavljanje skladnosti. (60) Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi pravil izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[34]. (61) Za sprejetje izvedbenih aktov, ki od države članice, ki priglašuje, zahtevajo sprejetje potrebnih korektivnih ukrepov v zvezi s priglašenimi organi, ki ne izpolnjujejo ali več ne izpolnjujejo zahtev za njihovo priglasitev, bi se moral uporabiti svetovalni postopek. (62) Da se upošteva tehnični razvoj, bi bilo treba Komisiji v skladu s členom 290 Pogodbe dodeliti pristojnost za sprejetje aktov glede spremembe vsebine in oblike sporočila držav članic o pogojih dobave plina na njihovem ozemlju. (63) Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način. (64) Treba je določiti prehodno ureditev, ki zagotavlja omogočanje dostopnosti in dajanje v uporabo naprav na plinasto gorivo in opreme, ki so že bile dane na trg v skladu z Direktivo 2009/142/ES. (65) Države članice bi morale sprejeti pravila o kaznih za kršitve te uredbe in zagotoviti, da se izvajajo. Navedene kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. (66) Glede na to, da cilj te uredbe, tj. zagotavljanje, da naprave na plinasto gorivo na trgu izpolnjujejo zahteve, ki zagotavljajo visoko raven zaščite zdravja in varnosti uporabnikov, zaščite domačih živali ali lastnine ter visoko raven gospodarne rabe energije, obenem pa zagotavljanje delovanja notranjega trga, ne more biti zadostno dosežen samo s strani držav članic in bi bil zato zaradi svojega obsega in učinkov bolje dosežen na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja. (67) Direktivo 2009/142/ES bi bilo zato treba razveljaviti – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Področje uporabe (1) Ta uredba se uporablja za naprave in opremo. (2) Za namene te uredbe se šteje, da se naprava „uporablja običajno“, kadar so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) je pravilno nameščena in redno servisirana v skladu z navodili proizvajalca; (b) se uporablja pri običajnem variiranju kakovosti plina in običajni fluktuaciji dovodnega tlaka; (c) se uporablja v skladu s predvidenim namenom ali tako, kakor je mogoče razumsko predvideti. (3) Ta uredba se ne uporablja za: (a) naprave, konstruirane posebej za uporabo v industrijskih postopkih, ki se izvajajo v industrijskih objektih; (b) naprave, konstruirane posebej za uporabo na letalih in železnicah; (c) naprave, konstruirane posebej za raziskovalne namene za začasno uporabo v laboratorijih. (4) Kadar so vidiki glede naprav ali opreme, ki jih zajema ta uredba, natančneje zajeti v drugih aktih harmonizacijske zakonodaje Unije, se ta uredba ne uporablja ali se preneha uporabljati za naprave ali opremo v zvezi s temi vidiki. (5) Zahteva o gospodarni rabi energije iz točke 3.5 Priloge I k tej uredbi se ne uporablja za naprave, ki jih zajema ukrep, sprejet v skladu s členom 15 Direktive 2009/125/ES. Člen 2 Opredelitve pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „naprave“ pomenijo naprave na plinasto gorivo, ki se uporabljajo za kuhanje, hlajenje, klimatizacijo, ogrevanje prostorov, proizvodnjo tople vode, razsvetljavo in pranje, ter tudi gorilnike na prisilni vlek in grelna telesa, opremljena s takimi gorilniki; (2) „oprema“ pomeni varnostne, kontrolne ali regulacijske priprave in njihove podsestave, ki se ločeno tržijo za trgovinsko uporabo ter so konstruirani za vgradnjo v napravo na plinasto gorivo ali za to, da sestavljeni tvorijo takšno napravo; (3) „zgorevanje“ pomeni postopek, pri katerem plinasto gorivo reagira s kisikom in proizvede toploto ali svetlobo; (4) „pranje“ pomeni celotni pralni postopek, vključno s sušenjem in likanjem; (5) „plinasto gorivo“ pomeni katero koli gorivo, ki je v plinastem stanju pri temperaturi 15 °C pod tlakom 1 bara; (6) „industrijski proces“ pomeni pridobivanje, rast, rafiniranje, predelavo, proizvodnjo, predelavo ali pripravo materialov, rastlin, živine, živalskih proizvodov, živil ali drugih izdelkov za komercialno uporabo; (7) „posebno konstruiranje“ pomeni konstruiranje naprave, ki je namenjena samo za posebne namene v posebnem procesu; (8) „industrijski prostori“ pomenijo kateri koli prostor, kjer je glavna dejavnost, ki se izvaja, industrijski proces, za katerega veljajo posebni nacionalni zdravstveni in varnostni predpisi; (9) „družina plina“ pomeni skupino plinastih goriv s podobnimi lastnostmi zgorevanja, ki jih povezuje vrsta Wobbejevih indeksov; (10) „skupina plinov“ pomeni določeno območje Wobbejevega indeksa znotraj zadevne družine; (11) „Wobbejev indeks“ pomeni kazalnik zamenljivosti kurilnih plinov, ki se uporablja za primerjavo energije, proizvedene z zgorevanjem, za kurilne pline z različnimi sestavami v napravi; (12) „kategorija naprave“ pomeni identifikacijo družin in/ali skupin plina, za katere bo konstruiranje naprave omogočilo varno zgorevanje na želeni stopnjo učinkovitosti, kakor je navedeno na oznaki kategorije naprave, ki jo določi CEN; (13) „dostopnost naprav na trgu“ pomeni kakršno koli dobavo naprav za distribucijo ali uporabo na trgu Unije v okviru trgovske dejavnosti, bodisi v zameno za plačilo bodisi brezplačno; (14) „dostopnost opreme na trgu“ pomeni vsako dobavo opreme za trgovinsko uporabo za distribucijo na trgu Unije, da se vgradi v napravo ali sestavi tako, da tvori tako napravo, bodisi v zameno za plačilo ali brezplačno; (15) „energijska učinkovitost“ pomeni razmerje med doseženim učinkom naprave ter vloženo energijo; (16) „dajanje na trg“ pomeni, da je naprava ali oprema prvič dostopna na trgu Unije; (17) „dajanje v uporabo“ pomeni prvo uporabo naprave ali njeno prvo uporabo za lastne namene proizvajalca; (18) „proizvajalec“ pomeni katero koli fizično ali pravno osebo, ki proizvaja naprave ali opremo ali se takšne naprave ali oprema zanj konstruirajo ali proizvajajo, in ta proizvod trži pod svojim imenom ali blagovno znamko; (19) „pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge; (20) „uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da napravo ali opremo iz tretje države na trg Unije; (21) „distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, razen proizvajalca ali uvoznika, ki omogoči dostopnost naprave ali opreme na trgu; (22) „gospodarski subjekti“ pomenijo proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika in distributerja; (23) „tehnična specifikacija“ pomeni dokument, ki določa tehnične zahteve, ki jih mora izpolnjevati naprava ali oprema; (24) „harmonizirani standard“ pomeni harmonizirani standard, kot je opredeljen v členu 2(1)(c) Uredbe (EU) št. 1025/2012; (25) „akreditacija“ pomeni akreditacijo, kot je opredeljena v členu 2(10) Uredbe (ES) št. 765/2008; (26) „nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ, kot je opredeljen v členu 2(11) Uredbe (ES) št. 765/2008; (27) „ugotavljanje skladnosti“ pomeni proces ugotavljanja, ali so izpolnjene bistvene zahteve te uredbe v zvezi z napravo ali opremo; (28) „organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja dejavnosti ugotavljanja skladnosti, vključno z umerjanjem opreme, preskušanjem, izdajanjem potrdil in pregledovanjem; (29) „odpoklic“ pomeni vsak ukrep za vrnitev naprave, ki je že dostopna končnemu uporabniku; (30) „umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev omogočanja dostopnosti naprave ali opreme iz dobavne verige na trgu; (31) „oznaka CE“ pomeni oznako, s katero proizvajalec izjavlja, da je naprava skladna z veljavnimi zahtevami, ki so v harmonizacijski zakonodaji Unije določene glede njene namestitve; (32) „harmonizacijske zakonodaja Unije“ pomeni vsako zakonodajo Unije, ki harmonizira pogoje za trženje proizvodov. Člen 3 Dostopnost na trgu in dajanje v uporabo (1) Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da so naprave dostopne na trgu in se dajo v uporab le, če izpolnjujejo zahteve iz te uredbe. (2) Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev, da se omogoči dostopnost opreme na trgu le, če je skladna z zahtevami te uredbe. (3) Ta uredba ne vpliva na pravico držav članic, da določijo zahteve, za katere menijo, da so potrebne za zagotovitev, da so osebe, domače živali in lastnina med običajno uporabo naprav zaščiteni, če to ne pomeni sprememb takih naprav. Člen 4 Pogoji dobave plina (1) Države članice Komisijo in druge države članice obvestijo o vrstah plina in ustreznem dovodnem tlaku plinastih goriv, ki se uporabljajo na njihovem ozemlju, in pravočasno tudi o vseh njihovih spremembah, v skladu z zahtevami, določenimi v Prilogi II. (2) Komisija zagotovi, da se te informacije objavijo v Uradnem listu Evropske unije. Člen 5 Bistvene zahteve Naprave in oprema izpolnjujejo bistvene zahteve, ki veljajo zanje in so določene v Prilogi I. Člen 6 Prosti pretok (1) Države članice iz razlogov, povezanih z vidiki, zajetimi v tej uredbi, ne prepovejo, omejijo ali ovirajo dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo naprav, ki so skladne s to uredbo. (2) Države članice iz razlogov, povezanih s tveganji, zajetimi v tej uredbi, ne prepovejo, omejijo ali ovirajo dostopnosti na trgu opreme, ki je skladna s to uredbo. (3) Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da sprejmejo ukrepe za spodbujanje uporabe energije iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost stavb v skladu z Direktivo 2009/28/ES, Direktivo 2010/31/EU in Direktivo 2012/27/EU. Taki ukrepi so skladni s Pogodbo. POGLAVJE II OBVEZNOSTI GOSPODARSKIH SUBJEKTOV Člen 7 [Člen R2 Sklepa št. 768/2008/ES] Obveznosti proizvajalcev (1) Pri dajanju naprav ali opreme na trg proizvajalci zagotovijo, da so konstruirane in proizvedene v skladu z bistvenimi zahtevami iz Priloge I. (2) Proizvajalci naprav ali opreme pripravijo tehnično dokumentacijo iz Priloge III ter izvedejo ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 14 ali za njegovo izvedbo pooblastijo tretjo osebo. Če je bilo s postopkom iz prvega pododstavka že dokazano, da naprava izpolnjuje veljavne zahteve, proizvajalci pripravijo izjavo EU o skladnosti in namestijo oznako CE. Če je bilo s postopkom iz prvega pododstavka že dokazano, da oprema izpolnjuje veljavne zahteve, proizvajalci pripravijo certifikat o skladnosti opreme. (3) Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in izjavo EU o skladnosti za obdobje 10 let po tem, ko je bila naprava dana na trg. Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in certifikat o skladnosti opreme za obdobje 10 let po tem, ko je bila oprema dana na trg. (4) Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za ohranjanje skladnosti serijske proizvodnje. Ustrezno se upoštevajo spremembe pri konstruiranju naprav ali opreme ali njenih lastnostih ter spremembe harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij, v skladu s katerimi je dana izjava o skladnosti naprave ali opreme. Ko je to potrebno zaradi tveganj, ki jih predstavlja naprava ali oprema, proizvajalci zaradi zaščite zdravja in varnosti potrošnikov ter drugih končnih uporabnikov pregledajo vzorce naprav, dostopnih na trgu, raziskujejo in po potrebi vodijo knjigo pritožb in register neustreznih naprav in opreme in odpoklicev takšnih naprav ter o vsem tovrstnem spremljanju obveščajo distributerje. (5) Proizvajalci zagotovijo, da je na napravah ali opremi označena vrsta, serija, serijska številka ali kateri koli drugi identifikacijski element. Kadar velikost ali narava naprave ali opreme tega ne dopušča, proizvajalci zagotovijo, da so podatki navedeni na embalaži. (6) Proizvajalci navedejo ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi glede informacij o napravi, ali, če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali navodilih, priloženih napravi. V naslovu mora biti naveden center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je razumljiv potrošnikom, drugim uporabnikom in organom za nadzor trga, kot ga določi zadevna država članica. Proizvajalci navedejo ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi glede informacij o opremi, ali, če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali navodilih, priloženih opremi. V naslovu mora biti naveden center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv. (7) Proizvajalci zagotovijo, da so napravi priložena navodila in varnostne informacije iz točke 1.5 Priloge I; v skladu z odločitvijo zadevne države članice morajo biti v jeziku, ki ga potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo. Taka navodila in varnostne informacije morajo biti jasni in razumljivi. Proizvajalci zagotovijo, da je opremi priložen certifikat o skladnosti opreme, ki med drugim vsebuje navodila za vgradnjo ali sestavljanje, prilagoditev, delovanje in vzdrževanje v skladu s točko 1.7 Priloge I, in sicer v jeziku, ki ga bodo brez težav razumeli proizvajalci naprav. Taka navodila so jasna, razumljiva in čitljiva. (8) Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da naprava ali oprema, ki so jo dali na trg, ni v skladu s to uredbo, nemudoma izvedejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost naprave ali opreme ali pa jo po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar naprava ali oprema predstavlja tveganje, proizvajalci o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe države članice, v kateri je ta naprava ali oprema dostopna na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih. (9) Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa navedenemu organu predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti naprave ali opreme s to uredbo, in sicer v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume. Navedene informacije in dokumentacija se lahko predložijo v papirnati ali elektronski obliki. Z navedenim organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri kateri koli dejavnosti, katere cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzroča naprava ali oprema, ki so jo dali na trg. Člen 8 [Člen R3 Sklepa št. 768/2008/ES] Pooblaščeni zastopniki (1) Proizvajalec lahko s pisnim pooblastilom določi pooblaščenega zastopnika. Obveznosti iz člena 7(1) in priprava tehnične dokumentacije niso del pooblastil pooblaščenega zastopnika. (2) Pooblaščeni zastopnik opravlja naloge, določene v pooblastilu, ki ga prejme od proizvajalca. Pooblastilo pooblaščenemu zastopniku omogoča, da opravi vsaj naslednje naloge: (a) za obdobje 10 let po tem, ko je bila naprava dana na trg, nacionalnim nadzornim organom omogoča dostop do izjave EU o skladnosti in tehnične dokumentacije; (b) za obdobje 10 let po tem, ko je bila oprema dana na trg, nacionalnim nadzornim organom omogoča dostop do certifikata o skladnosti naprave in tehnične dokumentacije; (c) na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa navedenemu organu zagotovi vse informacije in dokumentacijo, potrebne za dokazovanje skladnosti naprave ali opreme; (d) na zahtevo pristojnih nacionalnih organov sodeluje pri vseh dejavnostih, katerih cilj je preprečiti tveganja, ki jih predstavljajo naprave ali oprema, v okviru pooblastil pooblaščenega zastopnika. Člen 9 [Člen R4 Sklepa št. 768/2008/ES] Obveznosti uvoznikov (1) Uvozniki dajejo na trg le naprave ali opremo, ki je v skladu z zakonodajo. (2) Preden uvozniki dajo napravo na trg, zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 14. Zagotovijo, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima naprava oznako CE, da je opremljena z navodili in varnostnimi informacijami v skladu s točko 1.5 Priloge I ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 7(5) oziroma (6). Preden uvozniki dajo opremo na trg, zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti iz člena 14. Zagotovijo, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima oprema certifikat o skladnosti opreme, ki med drugim vsebuje navodila za vgradnjo ali montažo, prilagoditev, delovanje in vzdrževanje v skladu s točko 1.7 Priloge I, ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 7(5) oziroma (6). Kadar uvoznik meni ali ima razlog, da domneva, da naprava ali oprema ni skladna z bistvenimi zahtevami iz Priloge I, da napravo ali opremo na trg šele po tem, ko je bila usklajena. Poleg tega v primeru, da naprava ali oprema pomeni tveganje, uvoznik o tem obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga. (3) Uvozniki navedejo ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi glede informacij o napravi, ali, če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali navodilih, priloženih napravi. Kontaktni podatki so v jeziku, ki je razumljiv potrošnikom, drugim končnim uporabnikom in organom za nadzor trga, ki so jih določile zadevne države članice. Uvozniki navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi glede informacij o opremi, ali, če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži. V skladu z odločitvijo države članice so kontaktni podatki v jeziku, ki je proizvajalcem naprav in organom za nadzor trga razumljiv, kot ga določi zadevna država članica. (4) Uvozniki zagotovijo, da so napravi priložena navodila in varnostne informacije v skladu s točko 1.5 Priloge I; v skladu z odločitvijo zadevne države članice morajo biti v jeziku, ki ga potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo. Uvozniki zagotovijo, da je opremi priložen certifikat o skladnosti opreme, ki med drugim vsebuje navodila za vgradnjo ali montažo, prilagoditev, delovanje in vzdrževanje v skladu s točko 1.7 Priloge I; v skladu z odločitvijo zadevne države članice mora biti v jeziku, ki ga proizvajalci naprav brez težav razumejo. (5) Uvozniki zagotovijo, da v času, ko je naprava ali oprema v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo skladnosti naprave ali opreme z zahtevami iz Priloge I. (6) Ko je to potrebno zaradi tveganj, ki jih predstavlja naprava ali oprema, uvozniki zaradi zaščite zdravja in varnosti uporabnikov na ustrezno utemeljeno zahtevo pristojnih organov pregledajo vzorce naprav ali opreme, dostopnih na trgu, raziskujejo in po potrebi vodijo knjigo pritožb in register neustreznih naprav in opreme in odpoklicev takšnih naprav ter o vsem tovrstnem spremljanju obveščajo distributerje. (7) Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da naprava ali oprema, ki so jo dali na trg, ni v skladu s to uredbo, nemudoma izvedejo potrebne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost naprave ali opreme ali pa jo po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar naprava ali oprema predstavlja tveganje, uvozniki o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe države članice, v kateri je ta naprava ali oprema dostopna na trgu, in jim predložijo informacije, zlasti o neskladnosti in kakršnih koli sprejetih korektivnih ukrepih. (8) Uvozniki za obdobje 10 let po tem, ko je bila naprava dana na trg, omogočajo organom za nadzor trga dostop do izvoda izjave EU o skladnosti in zagotovijo, da je tehnična dokumentacija na zahtevo na voljo navedenim organom. Uvozniki za obdobje 10 let po tem, ko je bila oprema dana na trg, omogočajo organom za nadzor trga dostop do izvoda certifikata o skladnosti naprave in zagotovijo, da je tehnična dokumentacija na zahtevo na voljo navedenim organom. (9) Uvozniki na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti naprave ali opreme v jeziku, ki ga pristojni nacionalni organ brez težav razume. Navedene informacije in dokumentacija se lahko predložijo v papirnati ali elektronski obliki. Z navedenim organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri kateri koli dejavnosti, katere cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzroča naprava ali oprema, ki so jo dali na trg. Člen 10 [Člen R5 Sklepa št. 768/2008/ES] Obveznosti distributerjev (1) Distributerji pri omogočanju dostopnosti naprave ali opreme na trgu skrbno upoštevajo zahteve iz te uredbe. (2) Preden distributerji omogočijo dostopnost naprave na trgu, preverijo, ali ima naprava oznako CE, ali so ji priložena navodila in varnostne informacije v skladu s točko 1.5 Priloge I, ki so v skladu z odločitvijo zadevne države članice, v kateri bo omogočena dostopnost naprave na trgu, v jeziku, ki ga potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo, ter ali sta proizvajalec in uvoznik izpolnila zahteve iz člena 7(5) in (6) oziroma člena 9(3). Preden distributerji omogočijo dostopnost opreme na trgu, preverijo, ali je opremi priložen certifikat o skladnosti opreme, ki med drugim vsebuje navodila za vgradnjo ali montažo, prilagoditev, delovanje in vzdrževanje v skladu s točko 1.7 Priloge I, v jeziku, ki ga bodo brez težav razumeli proizvajalci naprav, ter ali sta proizvajalec in uvoznik upoštevala zahteve iz člena 7(5) in (6) oziroma člena 9(3). Kadar distributer meni ali ima razlog, da domneva, da naprava ali oprema ni skladna z bistvenimi varnostnimi zahtevami iz Priloge I, omogoči dostopnost naprave ali opreme na trgu šele po tem, ko je bila usklajena. Če naprava ali oprema predstavlja tveganje, distributer prav tako o tem obvesti proizvajalca ali uvoznika in organe za nadzor trga. (3) Distributerji zagotovijo, da v času, ko je naprava ali oprema v okviru njihove odgovornosti, pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo skladnosti naprave ali opreme z bistvenimi zahtevami iz Priloge I. (4) Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da naprava ali oprema, katere dostopnost na trgu so omogočili, ni v skladu s to uredbo, zagotovijo sprejetje korektivnih ukrepov, s katerimi dosežejo skladnost navedene naprave ali po potrebi umik ali odpoklic naprave. Poleg tega v primeru, da naprava predstavlja tveganje, distributerji takoj obvestijo pristojne nacionalne organe države članice, v kateri so omogočili dostopnost naprave, in jim predložijo podrobne informacije, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih korektivnih ukrepih. (5) Distributerji na podlagi utemeljene zahteve pristojnega nacionalnega organa posredujejo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti naprave ali opreme. Navedene informacije in dokumentacija se lahko predložijo v papirnati ali elektronski obliki. Z navedenim organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri kateri koli dejavnosti, katere cilj je preprečiti tveganje, ki ga povzroča naprava ali oprema, za katero so omogočili dostopnost na trgu. Člen 11 [Člen R6 Sklepa št. 768/2008/ES] Primeri, ko se obveznosti proizvajalcev uporabljajo za uvoznike in distributerje Uvoznik ali distributer se za namene te uredbe obravnava kot proizvajalec in zanj veljajo obveznosti proizvajalca iz člena 7, kadar da napravo ali opremo na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni napravo ali opremo, ki je že bila dana na trg, na način, ki lahko vpliva na izpolnjevanje zahtev iz te uredbe. Člen 12 [Člen R7 Sklepa št. 768/2008/ES] Identifikacija gospodarskih subjektov Gospodarski subjekti na zahtevo organa za nadzor trga navedejo naslednje: (a) vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil napravo ali opremo; (b) vsak gospodarski subjekt, kateremu so dobavili napravo ali opremo. Gospodarski subjekti lahko predložijo informacije iz prvega odstavka za obdobje 10 let po tem, ko jim je bila naprava ali oprema dobavljena, in za obdobje 10 let po tem, ko so napravo ali opremo dobavili. POGLAVJE III SKLADNOST NAPRAV IN OPREME Člen 13 [Člen R8 Sklepa št. 768/2008/ES] Domneva o skladnosti naprav in opreme Za naprave in opremo, ki so v skladu s harmoniziranimi standardi ali deli harmoniziranih standardov, katerih sklicevanja so bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da so v skladu z bistvenimi zahtevami, zajetimi v navedenih standardih ali delih standardov iz Priloge I. Člen 14 Postopek ugotavljanja skladnosti za naprave in opremo (1) Preden se naprava ali oprema da na trg, jo proizvajalec predloži v postopek ugotavljanja skladnosti v skladu z odstavkoma 2 ali 3. (2) Skladnost serijsko izdelanih naprav in opreme z zahtevami te uredbe se potrdi z atestom EU (modul B – tip proizvodnje) iz točke 1 Priloge III, skupaj z enim izmed naslednjih postopkov ugotavljanja skladnosti po izbiri proizvajalca: (a) skladnost s tipom na podlagi notranjega nadzora proizvodnje in nadzorovani preskusi naprave ali opreme v naključno izbranih časovnih presledkih (modul C2) iz točke 2 Priloge III; (b) skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvodnje (modul D), iz točke 3 Priloge III; (c) skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti naprave ali opreme (modul E) iz točke 4 Priloge III; (d) skladnost s tipom na podlagi preverjanja naprave ali opreme (modul F) iz točke 5 Priloge III. (3) Pri proizvodnji naprave kot ene same enote ali v majhnih količinah se lahko proizvajalec odloči za skladnost na podlagi preverjanja enote (modul G), kakor je navedeno v točki 6 Priloge III. (4) Po koncu postopkov iz točk od (a) do (d) odstavka 2 ali iz odstavka 3 proizvajalec naprave v skladu s členom 18 na skladno napravo namesti oznako CE in sestavi izjavo EU o skladnosti. Po koncu postopkov iz točk od (a) do (d) odstavka 2 proizvajalec opreme izda certifikat o skladnosti opreme. (5) Zapisi in korespondenca v zvezi z ugotavljanjem skladnosti naprave ali opreme so v uradnem jeziku ali jezikih države članice, kjer ima sedež priglašeni organ, ki izvaja postopke iz odstavkov 2 in 3, ali v jeziku, ki je za ta organ sprejemljiv. Člen 15 Izjava EU o skladnosti [Člen R10 Sklepa št. 768/2008/ES] (1) V izjavi EU o skladnosti je navedeno, da je bilo dokazano izpolnjevanje bistvenih zahtev iz Priloge I. (2) Izjava EU o skladnosti ima vzorčno strukturo, določeno v Prilogi V, in vsebuje elemente, opredeljene v ustreznih postopkih ugotavljanja skladnosti iz Priloge III, ter se redno posodablja. Prevede se v jezik ali jezike, ki ga/jih zahteva država članica, kjer se naprava da na trg ali je dostopna na trgu. (3) Kadar se za napravo uporablja več kot en akt Unije, ki zahteva izjavo EU o skladnosti, se pripravi enotna izjava EU o skladnosti v zvezi z vsemi takimi akti Unije. Navedena izjava vsebuje opredelitev zadevnih aktov, vključno s sklicevanjem na objave. (4) Proizvajalec s pripravo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost za to, da oprema izpolnjuje zahteve iz te uredbe. Člen 16 Certifikat o skladnosti opreme (1) V certifikatu o skladnosti opreme je navedeno, da je bilo dokazano izpolnjevanje veljavnih bistvenih zahtev iz Priloge I. (2) Certifikat o skladnosti opreme ima strukturo vzorca iz Priloge VI. Da se pripomore k usklajenosti z bistvenimi zahtevami iz Priloge I, ki veljajo za končne naprave, certifikat o skladnosti opreme navaja značilnosti opreme in vsebuje navodila o tem, kako je treba opremo vgraditi v napravo ali jo sestaviti tako, da tvori takšno napravo. Vsebuje tudi elemente, opredeljene v ustreznih postopkih ugotavljanja skladnosti iz Priloge III, in se stalno posodablja. Napisan je v jeziku, ki ga proizvajalci opreme brez težav razumejo.. (3) Certifikat o skladnosti opreme se predloži skupaj z opremo. (4) Če je oprema zajeta v drugi zakonodaji Unije, ki pokriva druge vidike in v kateri se zahteva oznaka CE, ta oznaka pomeni, da se za opremo domneva skladnost z določbami navedenih drugih aktov. V takem primeru se v dokumentih, obvestilih ali navodilih iz navedenih aktov, priloženih opremi, navede sklic na objavo navedenih aktov v Uradnem listu Evropske unije. (5) Proizvajalec s pripravo certifikata o skladnosti opreme prevzame odgovornost za to, da oprema izpolnjuje zahteve iz te uredbe. Člen 17 [Člen R11 Sklepa št. 768/2008/ES] Splošna pravila za oznako CE Za oznako CE veljajo splošna načela iz člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008. Člen 18 [Člen R12 Sklepa št. 768/2008/ES] Pravila in pogoji za namestitev oznake CE in napisov (1) Oznaka CE in napisi iz Priloge IV so vidno, čitljivo in neizbrisno nameščeni na napravo ali njeno tablico s podatki. (2) Napisi iz točke 2 Priloge IV so vidno, čitljivo in neizbrisno nameščeni na opremo ali na njeno tablico s podatki, če je to primerno. (3) Oznaka CE in/ali napisi iz Priloge IV se namestijo, preden je naprava ali oprema dana na trg. (4) Oznaki CE sledi identifikacijska številka priglašenega organa, ki sodeluje v fazi nadzora proizvodnje naprave. (5) Identifikacijska številka priglašenega organa, vključenega v fazo nadzora proizvodnje, se pritrdi na opremo. (6) Oznaki CE in/ali identifikacijski številki iz odstavkov 4 in 5 lahko sledi katera koli druga oznaka, ki označuje posebno tveganje ali uporabo. POGLAVJE IV PRIGLASITEV ORGANOV ZA UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI Člen 19 [Člen R13 Sklepa št. 768/2008/ES] Priglasitev Države članice Komisijo in druge države članice obvestijo o pooblaščenih organih za izvajanje ugotavljanja skladnosti s strani tretjih strank v skladu s členom 14. Člen 20 [Člen R14 Sklepa št. 768/2008/ES] Priglasitveni organi (1) Države članice imenujejo priglasitveni organ, ki je pristojen za uvedbo in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter spremljanje priglašenih organov, vključno s skladnostjo s členom 24. (2) Države članice lahko določijo, da ocenjevanje in spremljanje iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 in v skladu z njo. (3) Kadar priglasitveni organ izda pooblastilo ali drugače zaupa ocenjevanje, priglasitev ali spremljanje iz odstavka 1 organu, ki ni vladni organ, je ta organ pravna oseba in smiselno izpolnjuje zahteve iz člena 21(1) do (6). Poleg tega ima takšen organ ureditev, s katero krije obveznosti, ki izhajajo iz njegovih dejavnosti. (4) Priglasitveni organ prevzame polno odgovornost za naloge, ki jih izvaja organ iz odstavka 3. Člen 21 [Člen R15 Sklepa št. 768/2008/ES] Zahteve v zvezi s priglasitvenimi organi (1) Priglasitveni organ se ustanovi tako, da ne pride do navzkrižja interesov z organi za ugotavljanje skladnosti. (2) Priglasitveni organ je organiziran in deluje tako, da zaščiti objektivnost in nepristranskost svojih dejavnosti. (3) Priglasitveni organ je organiziran tako, da vsako odločitev o priglasitvi organa za ugotavljanje skladnosti sprejmejo pristojne osebe, ki niso tiste, ki so izvedle ocenjevanje. (4) Priglasitveni organ ne ponuja ali izvaja dejavnosti, ki jih izvajajo organi za ugotavljanje skladnosti, ali svetovanja na komercialni ali konkurenčni osnovi. (5) Priglasitveni organ zagotovi zaupnost pridobljenih podatkov. (6) Priglasitveni organ ima na voljo zadostno število strokovnega osebja za pravilno izvajanje svojih nalog. Člen 22 [Člen R16 Sklepa št. 768/2008/ES] Obveznosti informiranja za priglasitvene organe Države članice obvestijo Komisijo o svojih nacionalnih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti in spremljanje priglašenih organov ter kakršne koli spremembe teh informacij. Komisija zagotovi, da so navedene informacije javno dostopne. Člen 23 [Člen R17 Sklepa št. 768/2008/ES] Zahteve za priglašene organe (1) Za namene priglasitve priglašeni organ izpolnjuje zahteve iz odstavkov od 2 do 11. (2) Organ za ugotavljanje skladnosti se ustanovi v skladu z nacionalnim pravom države članice in je pravna oseba. (3) Organ za ugotavljanje skladnosti je organ tretje stranke, neodvisen od organizacije ali naprave ali opreme, ki jo ocenjuje. Organ, ki je del poslovne organizacije ali strokovnih zvez, ki zastopajo podjetja, vključena v konstruiranje, proizvodnjo, montažo, uporabo ali vzdrževanje naprav ali opreme, ki jih ocenjujejo, se lahko, pod pogojem, da je zagotovljena njegova samostojnost in da ni navzkrižja interesov, šteje kot takšen organ. (4) Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, niso načrtovalci, proizvajalci, dobavitelji, monterji, kupci, lastniki, uporabniki ali vzdrževalci naprav ali opreme, katere skladnost ocenjujejo, niti zastopniki katerega koli izmed navedenih subjektov. To ne izključuje uporabe ocenjenih naprav ali opreme, nujnih za postopke organa za ugotavljanje skladnosti, ali uporabe takih naprav ali opreme v zasebne namene. Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne smejo neposredno sodelovati pri konstruiranju, proizvodnji ali konstrukciji, trženju, namestitvi, uporabi ali vzdrževanju teh naprav ali opreme niti zastopati strank, ki sodelujejo pri teh dejavnostih. Ne sodelujejo pri nobenih dejavnostih, ki bi lahko bile v nasprotju z njihovo neodvisno presojo ali integriteto v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, za katere so priglašeni. To zlasti velja za svetovalne storitve. Organi za ugotavljanje skladnosti zagotovijo, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti. (5) Organi za ugotavljanje skladnosti in njihovo osebje izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti z največjo strokovno neoporečnostjo in potrebno tehnično usposobljenostjo na določenem področju, brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi lahko vplivali na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti, zlasti kar zadeva osebe ali skupine oseb, za katere so rezultati navedenih dejavnosti pomembni. (6) Organ za ugotavljanje skladnosti je zmožen izvajati vse naloge ugotavljanja skladnosti, ki so takšnemu organu dodeljene v Prilogi II in za katere je bil priglašen, bodisi da navedene naloge izvede sam bodisi da so izvedene v njegovem imenu in v okviru njegove odgovornosti. Organ za ugotavljanje skladnosti ima vedno in za vsak postopek ugotavljanja skladnosti ter za vsako vrsto ali kategorijo naprave ali opreme, za katero je priglašen, na razpolago: (a) osebje s tehničnim znanjem ter zadostnimi in ustreznimi izkušnjami za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti; (b) opise postopkov, glede na katere se izvaja ugotavljanje skladnosti, ki zagotavljajo preglednost in zmožnost reprodukcije teh postopkov. Imeti mora ustrezno politiko in postopke za razlikovanje med nalogami, ki jih izvaja kot priglašeni organ, in drugimi dejavnostmi; (c) postopke za izvajanje dejavnosti, ki ustrezno upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem deluje in njegovo strukturo, stopnjo zahtevnosti tehnologije zadevne naprave ali opreme ter masovno ali serijsko naravo proizvodnega postopka. Organ za ugotavljanje skladnosti ima potrebna sredstva za ustrezno izvajanje tehničnih in upravnih nalog, povezanih z dejavnostmi za ugotavljanje skladnosti, ter dostop do vse potrebne opreme ali prostorov. (7) Osebje, odgovorno za izvajanje dejavnosti ugotavljanja skladnosti, ima : (a) dobro tehnično in poklicno usposobljenost, ki zajema vse dejavnosti ugotavljanja skladnosti, za katere je bil organ za ugotavljanje skladnosti priglašen; (b) zadovoljivo znanje o zahtevah glede ocenjevanj, ki jih izvaja, in ustrezna pooblastila za izvedbo teh ocenjevanj; (c) primerno znanje in razumevanje bistvenih zahtev iz Priloge I, veljavnih harmoniziranih standardov ter ustreznih določb harmonizacijske zakonodaje Unije in nacionalne zakonodaje; (d) sposobnost, ki je potrebna za pripravo potrdil, zapisov in poročil, ki dokazujejo, da so bila ocenjevanja izvedena. (8) Zagotovljena je nepristranskost organa za ugotavljanje skladnosti, njegovega najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti. Plačilo najvišjega vodstva in osebja, odgovornega za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti organa za ugotavljanje skladnosti, ni odvisno od števila izvedenih ocenjevanj ali rezultatov navedenih ocenjevanj. (9) Organ za ugotavljanje skladnosti sklene zavarovanje odgovornosti, razen če odgovornost prevzame država v skladu z nacionalnim pravom ali če je država članica sama neposredno odgovorna za ugotavljanje skladnosti. (10) Osebje organa za ugotavljanje skladnosti je zavezano k poklicni molčečnosti v zvezi z vsemi informacijami, pridobljenimi med izvajanjem nalog v skladu s Prilogo III ali katero koli izvedbeno določbo nacionalne zakonodaje, razen pred pristojnimi organi države članice, v kateri izvaja svoje dejavnosti. Lastninske pravice so zaščitene. (11) Organi za ugotavljanje skladnosti sodelujejo pri ustreznih dejavnostih standardizacije in dejavnostih skupine za usklajevanje priglašenega organa, ustanovljene v skladu z ustrezno harmonizacijsko zakonodajo Unije, ali zagotovijo, da je njihovo osebje, odgovorno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, obveščeno o teh dejavnostih, upravne odločbe in dokumente, ki izhajajo iz rezultatov dela navedene skupine, pa uporabljajo kot splošne smernice. Člen 24 [Člen R18 Sklepa št. 768/2008/ES] Domneva o skladnosti priglašenih organov Če organ za ugotavljanje skladnosti dokaže skladnost z merili, določenimi v ustreznih harmoniziranih standardih ali njihovih delih, na katere so bila objavljena sklicevanja v Uradnem listu Evropske unije, se domneva, da izpolnjuje zahteve iz člena 23, če veljavni harmonizirani standardi zajemajo navedene zahteve. Člen 25 [Člen R20 Sklepa št. 768/2008/ES] Hčerinska podjetja in podizvajalci priglašenih organov (1) Kadar priglašen organ za določene naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalci ali jih prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 23 ter o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ. (2) Priglašeni organi za ugotavljanje skladnosti prevzamejo celotno odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci in hčerinska podjetja ne glede na sedež podjetja. (3) Dejavnosti se lahko prenesejo na podizvajalca ali hčerinsko podjetje, samo če stranka s tem soglaša. (4) Priglašeni organi omogočajo priglasitvenim organom dostop do zadevnih dokumentov v zvezi z ocenjevanjem kvalifikacij podizvajalca ali hčerinskega podjetja ter nalogami, ki jih izvaja v skladu s Prilogo III. Člen 26 [Člen R22 Sklepa št. 768/2008/ES] Vloga za priglasitev (1) Organ za ugotavljanje skladnosti predloži vlogo za priglasitev priglasitvenemu organu države članice, v kateri ima sedež. (2) Vlogi za priglasitev je priložen opis dejavnosti ugotavljanja skladnosti, modul ali moduli za ugotavljanje skladnosti in naprave ali oprema, za katere navedeni organ trdi, da je pristojen, ter potrdilo o akreditaciji, če obstaja, ki ga izda nacionalni akreditacijski organ, ki potrjuje, da organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz člena 23. (3) Če zadevni organ za ugotavljanje skladnosti ne more predložiti potrdila o akreditaciji, priglasitvenemu organu predloži vso dokumentacijo, potrebno za preverjanje, priznavanje in redno spremljanje njegove skladnosti z zahtevami iz člena 23. Člen 27 [Člen R23 Sklepa št. 768/2008/ES] Priglasitveni postopek (1) Priglasitveni organi lahko priglasijo samo tiste organe za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 23. (2) Komisijo in druge države članice obvestijo z uporabo elektronskega orodja za priglasitev, ki ga je razvila in s katerim upravlja Komisija. (3) Priglasitev vključuje vse podrobnosti o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, modul ali module za ugotavljanje skladnosti in zadevne naprave ali opremo ter ustrezno potrdilo o usposobljenosti. (4) Če priglasitev ne temelji na potrdilu o akreditaciji iz člena 26(2), priglasitveni organ Komisiji in drugim državam članicam predloži dokumentacijo, ki potrjuje pristojnost organa za ugotavljanje skladnosti in uvedene ukrepe, s čimer se zagotovi, da bo organ pod rednim nadzorom in da bo še naprej izpolnjeval zahteve iz člena 23. (5) Zadevni organ lahko izvaja dejavnosti priglašenega organa le, če Komisija in druge države članice ne vložijo ugovora v dveh tednih od priglasitve v primeru uporabe certifikata o akreditaciji in v dveh mesecih od priglasitve, kadar ni uporabljena akreditacija. Samo tak organ se šteje za priglašen organ za namene te uredbe. (6) Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o vseh naknadnih spremembah priglasitve. Člen 28 [Člen R24 Sklepa št. 768/2008/ES] Identifikacijske številke in seznami priglašenih organov (1) Komisija priglašenemu organu dodeli identifikacijsko številko. Dodeli samo eno tako številko, tudi če je organ priglašen v skladu z različnimi akti Unije. (2) Komisija javno objavi seznam organov, priglašenih v skladu s to uredbo, vključno z identifikacijskimi številkami, ki so jim bile dodeljene, in dejavnostmi, za katere so bili priglašeni. Komisija zagotovi redno posodabljanje navedenega seznama. Člen 29 [Člen R25 Sklepa št. 768/2008/ES] Spremembe priglasitev (1) Če priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz člena 23 ali da ne izpolnjuje svojih obveznosti, priglasitveni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev, kot je primerno, v skladu z resnostjo neizpolnjevanja navedenih zahtev ali nespoštovanja navedenih obveznosti. O tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice. (2) V primeru omejitve, razveljavitve ali preklica priglasitve ali če je priglašeni organ prenehal z dejavnostjo, država članica, ki priglašuje, sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da gradiva in dokumente tega organa bodisi obdela drug priglašen organ ali da so na zahtevo na voljo priglasitvenim organom in organom za nadzor trga. Člen 30 [Člen R26 Sklepa št. 768/2008/ES] Spodbijanje pristojnosti priglašenih organov (1) Komisija preišče vse primere, pri katerih obstaja dvom ali pri katerih je bila opozorjena na dvom glede usposobljenosti priglašenega organa ali glede stalnega izpolnjevanja zahtev in odgovornosti priglašenega organa. (2) Priglasitvena država članica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije z zvezi s podlago za priglasitev ali ohranjanjem pristojnosti zadevnega priglašenega organa. (3) Komisija zagotovi, da se vse informacije občutljive narave, pridobljene v okviru njenih preiskav, obravnavajo zaupno. (4) Kadar Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, sprejme izvedbeni akt, s katerim od priglasitvene države članice zahteva, da sprejme potrebne korektivne ukrepe, po potrebi vključno s preklicem priglasitve. Izvedbeni akt iz prvega pododstavka se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 36(2). Člen 31 [Člen R27 Sklepa št. 768/2008/ES] Operativne obveznosti priglašenih organov (1) Priglašeni organi izvajajo ugotavljanje skladnosti v skladu s postopki ugotavljanja skladnosti iz Priloge III. (2) Ugotavljanje skladnosti se izvaja sorazmerno, tako da se prepreči nepotrebna obremenitev gospodarskih subjektov. Organi za ugotavljanje skladnosti pri izvajanju svojih postopkov upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem deluje in njegovo strukturo, stopnjo zahtevnosti zadevne tehnologije naprave ali opreme ter masovno ali serijsko naravo proizvodnega postopka. Pri tem kljub temu spoštujejo raven strogosti in zaščite, potrebno za skladnost naprave ali opreme z določbami iz te uredbe. (3) Če priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ne izpolnjuje bistvenih zahtev iz Priloge I ali ustreznih harmoniziranih standardov ali drugih tehničnih specifikacij, od navedenega proizvajalca zahteva, da izvede ustrezne korektivne ukrepe, in ne izda potrdila o skladnosti. (4) Če med spremljanjem skladnosti po izdaji certifikata priglašeni organ ugotovi, da naprava ali oprema ni več skladna, od proizvajalca zahteva, da izvede ustrezne korektivne ukrepe, in po potrebi razveljavi ali prekliče certifikat. (5) Če korektivni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali prekliče vsa potrdila. Člen 32 Pritožba zoper odločitve priglašenih organov Države članice zagotovijo, da je na voljo pritožbeni postopek zoper odločitve priglašenih organov. Člen 33 [Člen R28 Sklepa št. 768/2008/ES] Obveznosti informiranja za priglašene organe (1) Priglašeni organi morajo obvestiti priglasitveni organ o: (a) vseh zavrnitvah, omejitvah, začasnih preklicih ali preklicih potrdila; (b) vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve in pogoje zanjo; (c) vseh zahtevah po informacijah, ki so jih prejeli od organov za nadzor trga v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti; (d) dejavnostih ugotavljanja skladnosti, izvedenih v okviru njihove priglasitve in o kakršnih koli drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci (na zahtevo priglasitvenega organa). (2) Priglašeni organi drugim organom, ki so priglašeni v okviru te uredbe ter izvajajo podobne dejavnosti ugotavljanja skladnosti in zajemajo enake naprave ali opremo, zagotavljajo zadevne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi in na zahtevo pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti. Člen 34 [Člen R29 Sklepa št. 768/2008/ES] Izmenjava izkušenj Komisija omogoči izmenjavo izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev. Člen 35 [Člen R30 Sklepa št. 768/2008/ES] Usklajevanje priglašenih organov Komisija zagotovi ustrezno usklajevanje in sodelovanje med organi, priglašenimi v okviru te uredbe, ter pravilno delovanje v obliki sektorske skupine ali skupin priglašenih organov. Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, sodelujejo pri delu navedenih skupin, neposredno ali s pooblaščenimi zastopniki. POGLAVJE V POSTOPEK ODBORA Člen 36 Postopek odbora (1) Komisiji pomaga Odbor za naprave na plinasto gorivo. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. (2) Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 37 Sprememba prilog Komisijo se pooblasti za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 38, ki zadevajo spremembe v zvezi z vsebino in obliko sporočila držav članic o pogojih dobave plina, ki se uporabljajo na njihovem ozemlju, kot je določeno v Prilogi II, da se upošteva tehnični razvoj glede pogojev dobave plina. Člen 38 Izvajanje pooblastila (1) Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo v skladu s pogoji iz tega člena. (2) Pooblastilo iz člena 37 se podeli za nedoločen čas. (3) Prenos pooblastila iz člena 37 lahko Evropski parlament in Svet kadar koli prekličeta. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Preklic začne veljati dan po objavi sklepa v Uradnem listu Evropske unije ali na drug dan, določen v sklepu. Ne vpliva na veljavnost katerega koli veljavnega delegiranega akta. (4) Komisija takoj, ko sprejme delegiran akt, o tem obvesti Evropski parlament in Svet. (5) Delegiran akt, sprejet v skladu s členom 37, začne veljati le, če Evropski parlament ali Svet v dveh mesecih po prejemu obvestila o navedenem aktu ne izrazita nasprotovanja, ali če pred iztekom navedenega obdobja oba Komisijo obvestita, da se z aktom strinjata. Navedeni rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. POGLAVJE VI PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE Člen 39 Kazni Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe s strani gospodarskih subjektov, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotavljanje njihovega izvajanja. Taka pravila lahko v primeru resnih kršitev vključujejo kazenskopravne sankcije. Določene kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice obvestijo Komisijo o navedenih določbah najpozneje [3 mesece pred začetkom uporabe te uredbe], takoj pa jo obvestijo tudi o vseh nadaljnjih spremembah navedenih določb. Člen 40 Prehodne določbe (1) Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu ali dajanja v uporabo naprav, zajetih v Direktivi 2009/142/ES, ki so skladne z navedeno direktivo in so bile dane na trg pred [datum iz člena 42(2)]. (2) Države članice ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu opreme, zajete v Direktivi 2009/142/ES, ki je skladna z navedeno direktivo in je bila dana na trg pred [datum iz člena 42(2)]. Člen 41 Razveljavitev Direktiva 2009/142/ES se razveljavi [datum iz člena 42(2)]. Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se razumejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VII. Člen 42 Začetek veljavnosti in uporaba (1) Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. (2) Uporabljati se začne od [dve leti po začetku veljavnosti]. (3) Z odstopanjem od odstavka 2 se členi od 19 do 35 uporabljajo od [šest mesecev po začetku veljavnosti]. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik [1] UL L 330, 16.12.2009, str. 10. [2] UL L 196, 26.7.1990, str. 15. [3] UL L 285, 31.10.2009, str. 10. [4] UL L 167, 22.6.1992, str. 17. [5] UL L 239, 6.9.2013, str.136. [6] UL L 239, 6.9.2013, str.162. [7] UL L 278, 12.10.2012, str.1. [8] UL L 140, 5.6.2009, str. 16. [9] UL L 153, 18.6.2010, str. 13. [10] UL L 315, 14.11.2012, str. 1. [11] Uredba (EU) št. 1025/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o evropski standardizaciji, spremembi direktiv Sveta 89686/EGS in 93/15/EGS ter direktiv 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES in 2009/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Sklepa Sveta 87/95/EGS in Sklepa št. 1673/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 316, 14.11.2012). [12] Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o nadzoru trga proizvodov in spremembi direktiv Sveta 89/686/EGS in 93/15/EGS ter direktiv 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 1999/5/ES, 2000/9/ES, 2000/14/ES, 2001/95/ES, 2004/108/ES, 2006/42/ES, 2006/95/ES, 2007/23/ES, 2008/57/ES, 2009/48/ES, 2009/105/ES, 2009/142/ES, 2011/65/EU, Uredbe (EU) št. 302/2011, Uredbe (EU) št. 764/2008 in Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (COM(2013) 75 final). [13] UL L 11, 15.1.2002, str. 4. [14] UL L 218, 13.8.2008, str. 30. [15] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij, COM(2011) 206 final. [16] Naknadna ocena Direktive 2009/142/ES o napravah na plinasto gorivo (GAD), končno poročilo, Risk & Policy Analysts Limited, marec 2011, http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/03_2011_finalreport_gas_en.pdf. [17] Sveženj za uskladitev novega zakonodajnega okvira (izvajanje paketa za proizvode), delovni dokument služb Komisije – ocena učinka, spremni dokument k desetim predlogom za uskladitev direktiv o harmonizaciji proizvodov s Sklepom št. 768/2008/ES, SEC (2011) 1376 final. [18] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2004:296:0002:0007:SL:PDF. [19] Na primer plinasto gorivo, proizvedeno iz biomase, pri čemer „biomasa“ pomeni biološko razgradljive dele izdelkov, odpadkov in ostankov biološkega izvora iz kmetijstva (vključno s snovmi rastlinskega in živalskega izvora), gozdarstva in z njima povezanih proizvodnih dejavnosti, vključno z ribištvom in ribogojstvom, ter biološko razgradljive dele industrijskih in komunalnih odpadkov. [20] Pooblastilo M400 — faza I: Standardizacija na področju kakovosti plina, končno poročilo CEN/BT