(22)

Za členom 22 se doda naslednje poglavje: „POGLAVJE VIIa NACIONALNI REGULATIVNI ORGANI Člen 22a Imenovanje in neodvisnost nacionalnih regulativnih organov 1. Vsaka država članica imenuje samo en nacionalni regulativni organ. 2. Države članice jamčijo za neodvisnost regulativnega organa in zagotovijo, da svoja pooblastila izvaja nepristransko in pregledno. V ta namen države članice zagotovijo, da je regulativni organ pri opravljanju svojih regulativnih nalog, ki mu jih nalagata ta direktiva in z druga relevantna zakonodaja , a) pravno ločen in funkcijsko neodvisen od vseh drugih javnih ali zasebnih subjektov , b) da njegovo osebje in osebe, odgovorne za njegovo upravljanje, delujejo neodvisno od kakršnih koli interesov na trgu in c) pri opravljanju regulativnih nalog ne zahteva ali sprejema neposrednih navodil od katere koli vlade ali drugega javnega ali zasebnega subjekta. 3. Da zavarujejo neodvisnost nacionalnega regulativnega organa, države članice zagotovijo zlasti: a) da ima nacionalni regulativni organ pravno osebnost, finančno neodvisnost ter zadostne človeške in finančne vire za opravljanje svojih dolžnosti; b) da mandat članov odbora nacionalnega regulativnega organa traja vsaj pet , vendar ne več kot sedem let, in ga ni mogoče obnoviti. V prvem obdobju ta mandat traja dve leti in pol za polovico članov. Člane se lahko ║ pred koncem mandata razreši funkcije le, če ne izpolnjujejo več pogojev iz tega člena ali če so po nacionalnem pravu storili hujšo kršitev; in c) da se proračunske potrebe nacionalnega regulativnega organa krijejo z neposrednimi prihodki od delovanja energetskega trga. Člen 22b Cilji politike nacionalnega regulativnega organa Pri opravljanju regulativnih nalog, določenih v tej direktivi, nacionalni regulativni organ sprejme vse potrebne ukrepe, da se dosežejo naslednji cilji: a) spodbujanje konkurenčnega, varnega in okoljsko trajnostnega notranjega trga z električno energijo v Skupnosti ter učinkovito odpiranje trga za vse odjemalce in dobavitelje v Skupnosti, v tesnem sodelovanju s Komisijo, Agencijo in nacionalnimi regulativnimi organi drugih držav članic , in zagotavljanje, da omrežja za oskrbo z električno energijo delujejo učinkovito in zanesljivo ob upoštevanju dolgoročnih ciljev ; b) razvoj konkurenčnih in pravilno delujočih ▐ trgov v Skupnosti, da bi dosegli cilj iz točke (a); c) odprava vseh omejitev pri trgovanju z električno energijo med državami članicami, vključno z razvojem ustreznih zmogljivosti za čezmejni prenos, da bi zadostili povpraševanju in povečali integracijo nacionalnih trgov , saj bi s tem olajšali neoviran pretok električne energije v Skupnosti; d) stroškovno najbolj učinkovit razvoj varnih, zanesljivih in učinkovitih omrežij, usmerjenih k odjemalcem, spodbujanje ▐ ustreznosti omrežij ter zagotavljanje energetske učinkovitosti in vključevanja večjih in manjših upravljavcev, ki uporabljajo energijo iz obnovljivih virov, ter zagotavljanje porazdelitev proizvodnje tako v prenosna kot distribucijska omrežja ; e) poenostavitev dostopa novih proizvodnih zmogljivosti do omrežja, zlasti odstranjevanje ovir, ki bi lahko onemogočile dostop na trg novim udeležencem in obnovljivim energijam; f) zagotavljanje ustreznih spodbud za upravljavce omrežij, kratkoročno in dolgoročno, da bi povečali učinkovitost omrežij in spodbujali integracijo trgov; g) zagotavljanje koristi odjemalcev prek učinkovitega delovanja njihovega nacionalnega trga , zagotavljanje varstva potrošnikov in spodbujanje učinkovite konkurence v sodelovanju z organi, pristojnimi za konkurenco; h) doseganje visokih standardov univerzalnih in javnih storitev pri dobavi električne energije, prispevanje k varstvu ranljivih odjemalcev in pomoč pri zagotavljanju učinkovitosti ukrepov za varstvo potrošnikov iz priloge A; i) usklajevanje potrebnih postopkov izmenjave podatkov. Člen 22c Naloge in pooblastila nacionalnega regulativnega organa 1. Nacionalni regulativni organ ima naslednje naloge , ki jih po potrebi izvede ob posvetovanju z drugimi ustreznimi organi Skupnosti ali nacionalnimi organi, upravljavci prenosnega omrežja in zainteresiranimi stranmi na trgu brez poseganja v njihove posebne pristojnosti : a) neodvisno in v skladu s preglednimi merili določa ali odobri regulirane omrežne tarife in elemente omrežnih tarif; b) zagotavlja, da upravljavci prenosnih in distribucijskih omrežij ter, kjer je primerno, lastniki omrežij, pa tudi elektroenergetska podjetja, izpolnjujejo obveznosti, ki jim jih nalagata ta direktiva in druga zadevna zakonodaja Skupnosti, vključno s čezmejnimi vprašanji; c) pri čezmejnih vprašanjih sodeluje z nacionalnim regulativnim organom ali organi drugih držav članic in z Agencijo ter med drugim zagotavlja zadostne zmogljivosti za povezovanje med prenosnimi infrastrukturami v skladu z učinkovito celostno oceno trga in merilom o zanesljivosti oskrbe ter brez razlikovanja med dobavitelji v različnih državah članicah ; d) izpolnjuje in izvaja vse zadevne zavezujoče odločitve Komisije in Agencije ║; e) Komisiji, zadevnim organom držav članic in Agenciji letno poroča o svojih dejavnostih in izpolnjevanju svojih nalog. Ta poročila vsebujejo vse sprejete ukrepe in dosežene rezultate kar zadeva vsako izmed nalog iz tega člena; f) spremlja izpolnjevanje zahtev glede ločevanja iz te direktive in druge zadevne zakonodaje Skupnosti in preprečuje navzkrižno subvencioniranje med dejavnostmi prenosa, distribucije in dobave ter zagotavlja, da se tarife za distribucijo in prenos določijo dolgo pred začetkom obdobij, za katera veljajo ; g) preverja naložbene načrte upravljavcev prenosnih omrežij in v letnem poročilu zagotavlja oceno naložbenega načrta upravljavcev prenosnih omrežij glede skladnosti z vseevropskim 10-letnim naložbenim načrtom ▐ iz člena 2c(1) Uredbe (ES) št. 1228/2003; 10-letni naložbeni načrt spodbuja naložbe in zagotavlja zadostno usposobljenost in število zaposlenih za izpolnjevanje storitvenih obveznosti; kadar zadevni operater ne izpolnjuje 10-letnega naložbenega načrta, ga regulativni organ kaznuje s primernimi sankcijami v skladu s priporočili, ki jih poda Agencija; h) odobri letne naložbene načrte upravljavcev prenosnega omrežja; i) spremlja izpolnjevanje zahtev glede varnosti in zanesljivosti omrežja , določa ali potrjuje standarde in zahteve glede kakovosti storitve in dobave ter pregleduje kakovost storitve in dobave v preteklosti ter pravila glede varnosti in zanesljivosti omrežja; j) spremlja raven preglednosti in zagotavlja, da elektroenergetska podjetja izpolnjujejo obveznosti glede preglednosti; k) spodbuja razvoj evropskih pogodb o prekinljivi oskrbi; l) spremlja raven dejanske odprtosti trga in konkurence pri veleprodaji in maloprodaji, vključno z izmenjavo električne energije, cenami za gospodinjstva, deležem odjemalcev, ki zamenjajo dobavitelja, ustreznimi predplačilnimi pogoji, ki odražajo dejansko porabo, deležem priklopov in odklopov , stroški vzdrževanja in pritožbami gospodinjstev v standardni obliki, ter morebitno izkrivljanje ali omejevanje konkurence v sodelovanju z organi, pristojnimi za konkurenco, pri čemer tem organom zagotavlja potrebne informacije in jim posreduje zadevne primere; m) spremlja pojav restriktivnih pogodbenih praks, vključno z določbami o ekskluzivnosti, ki lahko negospodinjskim odjemalcem preprečijo, da bi sklenili pogodbe z več kot enim dobaviteljem hkrati ali jih pri tem omejujejo in o takšnih praksah po potrebi obveščajo nacionalne organe za konkurenco; n) v skladu s Pogodbo podpira dolgoročne sporazume med odjemalci energije in dobavitelji, ki prispevajo k boljši proizvodnji in distribuciji energije, hkrati pa odjemalcem zagotavlja pošten delež od dobička, kolikor ti sporazumi lahko prispevajo k čim višjim vlaganjem na področju energije; o) priznava pogodbeno svobodo v zvezi z dolgoročnimi pogodbami in možnostjo sklepanja pogodb na podlagi premoženja, če so v skladu s pravom Skupnosti. p) spremlja čas, ki ga podjetja za prenos in distribucijo rabijo za priključitve in popravila , ter uvaja sankcije v skladu s smernicami Agencije, če se te priključitve in popravila brez utemeljenega razloga podaljšajo ; q) brez poseganja v pristojnosti drugih nacionalnih regulativnih organov nadzoruje visoke standarde univerzalnih in javnih storitev za električno energijo ter varstvo ranljivih odjemalcev ▐; r) zagotavlja, da so ukrepi za varstvo potrošnikov, ki so opredeljeni v Prilogi A, učinkoviti in da se jih izvaja; s) vsaj enkrat letno objavi priporočila glede skladnosti tarif za dobavo z določbami člena 3 , v katerih ustrezno pozornost nameni učinku reguliranih cen, namreč veleprodajnih cen in cen za končne odjemalce, na delovanje trga ; t) poroča nacionalnim organom za konkurenco in Komisiji o državah članicah, v katerih so regulirane tarife nižje od tržne cene; u) oblikuje standardizirana pravila, ki urejajo razmerja med končnimi odjemalci in dobavitelji, distributerji in upravljavci merilnega sistema, ki zajemajo vsaj dostop do podatkov o porabi posameznih odjemalcev , med drugim o cenah in drugih odhodkih , uporabo lahko razumljive in usklajene oblike za predstavljanje tovrstnih podatkov , ustrezno predplačilo, ki odraža dejansko porabo, in hiter dostop do tovrstnih podatkov za vse odjemalce v skladu z odstavkom (h) Priloge A; v) spremlja izvajanje pravil v zvezi z vlogo in odgovornostjo upravljavcev prenosnih omrežij, upravljavcev distribucijskih omrežij, dobaviteljev in odjemalcev ter drugih tržnih akterjev v skladu z Uredbo (ES) št. 1228/2003; w) spremlja naložbe v proizvodne zmogljivosti v povezavi z zanesljivostjo dobave; x) po potrebi izvaja pravico veta na odločitve za imenovanja ali razrešitev oseb, ki so odgovorne za splošno vodenje operaterja prenosnega omrežja; y) določa in potrjuje tarife za dostop do omrežja ter objavlja metodologijo za določanje teh tarif; z) določa ali potrjuje standarde glede kakovosti storitev, spremlja njihovo izvajanje in uvede sankcije zaradi njihovega neizpolnjevanja; aa) spremlja izvajanje zaščitnih ukrepov iz člena 24; ab) usklajuje postopke izmenjave podatkov za najpomembnejše tržne procese na regionalni ravni; ac) uvaja zgornje meje cen na nekonkurenčnih trgih za določeno omejeno obdobje, da odjemalce zaščiti pred tržno zlorabo, ter te meje določi na dovolj visoki ravni, da ne ovirajo vstopa novih udeležencev na trg ali rasti obstoječih konkurentov; ad) pregleduje politike vzdrževanja upravljavcev prenosnega omrežja; ae) skupaj s pristojnimi organi za načrtovanje razvija smernice v zvezi s časovno omejenim postopkom izdaje dovoljenj, da spodbuja vključevanje novih udeležencev v proizvodnjo električne energije in trgovanje z njo; in af) zagotavlja preglednost nad nihanji veleprodajnih cen. 2. Če država članica to omogoči, lahko naloge spremljanja, omenjene v odstavku 1, izvaja kakšen drug organ in ne nacionalni regulativni organ. V tem primeru bodo podatki, zbrani pri spremljanju, nacionalnemu regulativnemu organu čim prej dani na voljo. V skladu z načeli o boljši zakonodaji se nacionalni regulativni organ pri izpolnjevanju nalog, omenjenih v odstavku 1, po potrebi posvetuje z upravljavci prenosnih omrežij in tesno sodeluje z drugimi zadevnimi nacionalnimi organi, pri tem pa ohranja njihovo neodvisnost in ne posega v njihove posebne pristojnosti. 3. Ko je imenovan neodvisni upravljavec omrežja v skladu s členom 10, nacionalni regulativni organ poleg nalog, ki jih ima v skladu z odstavkom 1, opravlja tudi naslednje naloge: a) preverja, ali lastnik prenosnega omrežja in neodvisni upravljavec prenosnega omrežja izpolnjujeta svoje obveznosti iz tega člena, in nalaga kazni, če niso izpolnjene zahteve iz odstavka 5(d); b) spremlja odnose in komunikacijo med neodvisnim upravljavcem omrežja in lastnikom prenosnega omrežja, da zagotovi, da neodvisni upravljavec omrežja izpolnjuje svoje obveznosti ter zlasti odobri pogodbe in deluje kot organ za poravnavo sporov med neodvisnim upravljavcem omrežja in lastnikom prenosnega omrežja v zvezi z morebitno pritožbo, ki jo katera koli stran vloži v skladu z odstavkom 10; c) v okviru prvega desetletnega razvojnega načrta║ za omrežja, brez poseganja v postopek iz člena 10(2c), potrjuje načrtovanje naložb in večletni razvojni načrt za ║omrežja, kot ju letno predstavi neodvisni upravljavec omrežja; d) zagotavlja, da tarife za dostop do omrežja, ki jih obračunava neodvisni upravljavec omrežja, vključujejo nadomestilo za lastnika ali lastnike omrežja, ki zagotavlja ustrezno nadomestilo za omrežna sredstva in morebitne naložbe vanje; e) ima pooblastila za izvajanje inšpekcij v objektih lastnika prenosnega omrežja in neodvisnega lastnika omrežja; in f) spremlja uporabo dajatev za prezasedenost, ki jih obračunava neodvisni upravljavec omrežja v skladu s členom 6(6) Uredbe (ES) št. 1228/2003. 4. Nacionalni regulativni organi pri spremljanju nacionalnih trgov električne energije, tudi pri spremljanju veleprodajnih in maloprodajnih cen, v skladu odstavkom 1(l) sprejmejo usklajene metodologije, s katerimi se Agencija strinja in jih je odobrila. 5. Države članice zagotovijo, da imajo nacionalni regulativni organi pooblastilo za učinkovito in hitro izvajanje nalog iz odstavkov 1 in 2. V ta namen imajo nacionalni regulativni organi vsaj naslednja pooblastila: a) izdajajo zavezujoče odločitve v zvezi z elektroenergetskimi podjetji; b) v sodelovanju z nacionalnimi organi, pristojnimi za konkurenco, preverjajo delovanje trgov z električno energijo in se ▐ odločajo o kakršnih koli ustreznih ukrepih, ki so potrebni in sorazmerni za spodbujanje učinkovite konkurence in zagotavljanje pravilnega delovanja trga ▐; c) od elektroenergetskih podjetij pridobijo kakršne koli informacije, ki jih potrebujejo za izvajanje svojih nalog , vključno z utemeljitvijo za zavrnitev dostopa tretjih strani in drugimi informacijami o ukrepih, ki so potrebni za krepitev omrežja, ter po potrebi sodelujejo z regulativnimi organi finančnih trgov ; d) elektroenergetskim podjetjem, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti iz te direktive ali katere koli odločitve regulativnega organa ali Agencije, naložijo učinkovite, primerne in odvračilne sankcije; e) izvajajo preiskave in imajo potrebna pooblastila za reševanje sporov v okviru odstavkov 10 in 11; f) odobrijo zaščitne ukrepe iz člena 24. 6. Nacionalni regulativni organi so pristojni za to, da pred začetkom njihove veljavnosti določijo ali potrdijo pogoje za: a) priključitev in dostop do nacionalnih omrežij, skupaj s tarifami za prenos in distribucijo ter njihovimi metodologijami ali metodologijami in njihovim spremljanjem za določanje ali potrjevanje tarif za prenos in distribucijo . Te tarife odražajo dejanske stroške, primerljive s stroški učinkovitega upravljavca, in biti pregledne. Omogočati morajo ║potrebne naložbe v omrežja, tako da bo zagotovljeno pozitivno poslovanje omrežja. Te tarife ne smejo biti diskriminatorne do novih udeležencev na trgu ; b) zagotavljanje izravnave odstopanj in z njo povezanih storitev , ki v čim večji meri odražajo dejanske stroške in so nevtralne do prihodkov, obenem pa uporabnikom omrežja zagotavljajo ustrezne spodbude za izravnavo dobave in odjema; biti morajo pravične in nediskriminatorne ter temeljiti na objektivnih merilih ; c) dostop do čezmejne infrastrukture, vključno s postopki dodeljevanja zmogljivosti in uravnavanja prezasedenosti. Nacionalni regulativni organi imajo pravico, da od upravljavcev prenosnega omrežja zahtevajo, naj spremenijo navedene pogoje. 7. Pri določanju ali potrjevanju pogojev ali metodologije glede tarif ter izravnave odstopanj in z njo povezanih storitev nacionalni regulativni organi zagotovijo, da imajo upravljavci omrežij zadostne spodbude, kratkoročno in dolgoročno, za povečevanje učinkovitosti, spodbujanje integracije trgov , zagotovitev zanesljivosti oskrbe in podporo zadevnim raziskovalnim dejavnostim. 8. Regulativni organi spremljajo upravljanje prezasedenosti v nacionalnih elektroenergetskih omrežjih in na povezovalnih vodih. Upravljavci prenosnih omrežij svoje postopke upravljanja prezasedenosti, vključno z dodeljevanjem zmogljivosti, predložijo v odobritev nacionalnim regulativnim organom. Ti lahko zahtevajo spremembe omenjenih postopkov, preden jih odobrijo. 9. Nacionalni regulativni organi so pristojni za to, da od upravljavcev prenosnih in distribucijskih omrežij zahtevajo, da po potrebi spremenijo pogoje ▐ iz tega člena, da zagotovijo njihovo sorazmernost in nediskriminatorno uporabo. V primeru zamud pri določanju tarif za prenos in distribucijo so nacionalni regulativni organi pristojni za predhodno določitev tarif za prenos in distribucijo ter odločitev o ustreznih izravnalnih ukrepih, če končne tarife odstopajo od teh začasnih tarif. 10. Če se želi katera koli stranka pritožiti zoper upravljavca prenosnega ali distribucijskega omrežja v zvezi z njegovimi obveznostmi v skladu s to direktivo , lahko pošlje pritožbo nacionalnemu regulativnemu organu, ki v vlogi organa za poravnavo sporov v dveh mesecih po prejemu pritožbe izda svojo odločitev. To obdobje se lahko podaljša za dva meseca, če nacionalni regulativni organ zahteva dodatne informacije. Rok se lahko dodatno podaljša s soglasjem pritožnika. Takšna odločitev je zavezujoča, dokler se ne ovrže s pritožbo. 11. Vsaka stranka, ki utrpi škodo in ki ima pravico vložiti pritožbo na odločitev o metodologijah za izračun, sprejeto skladno s tem členom, ali če za nacionalni regulativni organ velja obveznost posvetovanja glede predlaganih tarif ali metodologij za izračun, lahko najkasneje v dveh mesecih po objavi odločitve ali njenega predloga ali v krajšem roku, če to predvidijo države članice, vloži pritožbo za pregled. Ta pritožba nima odložilnega učinka. 12. Države članice oblikujejo ustrezne in učinkovite mehanizme za ureditev, nadzor in preglednost v izogib zlorabam prevladujočega položaja, zlasti v škodo odjemalcev, in plenilskemu ravnanju. Ti mehanizmi morajo upoštevati določbe Pogodbe, zlasti člena 82. 13. Nacionalni regulativni organi vzpostavijo neodvisne službe za pritožbe ali nadomestne sheme za pomoč kot je neodvisni varuh pravic odjemalcev energije ali organ za zaščito odjemalcev. Te službe ali sheme so odgovorne za učinkovito obravnavo pritožb in izpolnjujejo merila najboljše prakse. Nacionalni regulativni organi določijo standarde in smernice o tem, kako proizvajalci in upravljavci omrežij obravnavajo pritožbe. 14. Države članice zagotovijo sprejetje ustreznih ukrepov, vključno z upravnimi ukrepi ali kazenskimi postopki v skladu s svojim nacionalnim pravom, zoper fizične ali pravne osebe, ki so odgovorne v primeru nespoštovanja pravil o zaupnosti, ki jih nalaga ta direktiva. 15. Pritožbe iz odstavkov 10 in 11 ne vplivajo na uveljavljanje pravic do pritožbe po zakonodaji Skupnosti in nacionalni zakonodaji. 16. Odločitve nacionalnih regulativnih organov morajo biti v celoti obrazložene in na voljo javnosti, da se omogoči pravni nadzor . 17. Države članice zagotovijo ustrezne mehanizme na nacionalni ravni, v okviru katerih se lahko stran, ki jo zadeva odločitev nacionalnega regulativnega organa, pritoži nacionalnemu sodnemu organu ali drugemu pristojnemu neodvisnemu nacionalnemu organu, ki je neodvisen od vpletenih strani in katere koli vlade . ▐ Člen 22d Ureditveni režim za čezmejna vprašanja 1. Nacionalni regulativni organi tesno sodelujejo in se posvetujejo med seboj ter drug drugemu in Agenciji zagotavljajo podatke, ki so potrebni za izpolnjevanje njihovih nalog iz te direktive. Pri izmenjavi informacij organ, ki informacije prejme, zagotovi raven zaupnosti, ki je enaka tisti, ki se zahteva od organa, ki je informacije izdal. 2. Da bi zagotovili, da se v primeru regionalnih trgov z električno energijo njihova integracija odraža v ustreznih regulativnih strukturah, morajo ustrezni nacionalni regulativni organi v tesnem sodelovanju z Agencijo in pod njenim vodstvom zagotoviti, da se glede njihovih regionalnih trgov opravijo vsaj naslednje regulativne naloge: a) sodelovanje vsaj na regionalni ravni za spodbujanje uvajanja operativnih dogovorov, da bi zagotovili optimalno upravljanje omrežja, razvili skupno izmenjavo električne energije in dodeljevanje čezmejnih zmogljivosti, ter zagotovili ustrezno raven zmogljivosti za medsebojno povezovanje znotraj regiji in med regijami, vključno z novimi medsebojnimi povezavami, da se omogoči razvoj učinkovite konkurence in izboljša zanesljivost oskrbe ; b) uskladitev vseh tehničnih in tržnih kodeksov za zadevne upravljavce prenosnih omrežij in druge udeležence na trgu vsaj na ustrezni regionalni ravni; c) uskladitev pravil za upravljanje prezasedenosti in pravično prerazporeditev prihodkov in/ali stroškov upravljanja prezasedenosti med vsemi udeleženci na trgu; d) sprejetje pravil, da se lastnikom in/ali upravljavcem električnih izmenjav, ki upravljajo zadevni regionalni trg združenih proizvajalcev električne energije, zagotovi popolna neodvisnost od lastnikov in/ali upravljavcev proizvodne zmogljivosti . 3. Nacionalni regulativni organi imajo pravico sklepati sporazume med seboj, da bi pospešili regulativno sodelovanje; ukrepi iz odstavkov 1 in 2 se po potrebi izvajajo ob tesnem posvetovanju z drugimi ustreznimi nacionalnimi organi in brez poseganja v njihove posebne pristojnosti. 4. Agencija sprejme odločitev glede ureditvenega režima za zmogljivosti, ki povezujejo vsaj dve državi: a) na skupno zahtevo pristojnih nacionalnih regulativnih organov, ali b) če se pristojni nacionalni regulativni organi v šestih mesecih od datuma, ko spis prejmejo še zadnji izmed regulativnih organov, ne morejo sporazumeti o ustreznem upravnem režimu. ▐ Člen 22e Skladnost s smernicami 1. Komisija in vsi nacionalni regulativni organi lahko zahtevajo mnenje Agencije o tem, ali je odločitev regulativnega organa skladna s smernicami iz te direktive ali Uredbe (ES) št. 1228/2003. 2. Agencija v roku štirih mesecev od prejema zahteve posreduje svoje mnenje Komisiji ali nacionalnemu regulativnemu organu, ki ga je zahteval, ║ter nacionalnemu regulativnemu organu, ki je sprejel zadevno odločitev. 3. Če nacionalni regulativni organ, ki je sprejel sporno odločitev, ne upošteva mnenja Agencije v štirih mesecih od datuma njegovega prejema, Agencija o tem obvesti Komisijo. 4. Vsak nacionalni regulativni organ lahko obvesti Komisijo, če meni, da odločitev nacionalnega regulativnega organa ni skladna s smernicami iz te direktive ali iz Uredbe (ES) št. 1228/2003, in sicer v dveh mesecih od datuma, ko je bila ta odločitev sprejeta. 5. Komisija lahko sproži postopek, če v dveh mesecih po tem, ko je bila obveščena o neupoštevanju mnenja Agencije v skladu s odstavkom 3 ali o neupoštevanju smernic v skladu z odstavkom 4, ali, če ravna na lastno pobudo, v treh mesecih od datuma sporne odločitve, ugotovi, da obstaja resen sum, da ta odločitev nacionalnega regulativnega organa ni skladna s smernicami iz te direktive ali iz Uredbe (ES) št. 1228/2003. V takem primeru Komisija regulativni organ in stranke v postopku pred regulativnim organom povabi, da predložijo pripombe. 6. Če se Komisija odloči za sprožitev postopka, najkasneje v štirih mesecih od datuma te odločitve sprejme končno odločitev, in sicer: a) ne nasprotuje odločitvi nacionalnega regulativnega organa; ali b) od zadevnega nacionalnega regulativnega organa zahteva, da spremeni ali prekliče svojo odločitev, če meni, da ni skladna s smernicami. 7. Če Komisija ne sproži postopka ali ne sprejme končne odločitve v roku iz odstavkov 5 in 6, se šteje, da odločitvi nacionalnega regulativnega organa ne nasprotuje. 8. Nacionalniregulativni organ izpolni zahtevo Komisije po spremembi ali preklicu odločitve v roku dveh mesecev in o tem obvesti Komisijo. ▐ Člen 22f Vodenje evidence 1. Države članice od podjetij za dobavo zahtevajo, da ║nacionalnemu regulativnemu organu, nacionalnemu organu, pristojnemu za konkurenco, in Komisiji najmanj pet let hranijo na razpolago zadevne podatke v zvezi z vsemi transakcijami pogodb o dobavi električne energije in z izvedenimi finančnimi instrumenti za trgovanje z električno energijo, ki so jih imeli s trgovci na debelo in upravljavci prenosnih omrežij. 2. Podatki vključujejo podrobnosti o značilnostih, kot so trajanje, pravila za dostavo in poravnavo ustreznih transakcij, količina, datumi in ure izvedbe, cene transakcij in način identifikacije zadevnega trgovca na debelo, pa tudi določene podrobnosti o vseh neporavnanih pogodbah o dobavi električne energije in izvedenih finančnih instrumentih za trgovanje z električno energijo. 3. Nacionalni regulativni organ o rezultatih svojih preiskav ali svoje zahteve poroča udeležencem na trgu in hkrati zagotovi , da se ne objavijo poslovno občutljivi podatki o posameznih udeležencih na trgu ali posameznih transakcijah. ▐ ▐ 4. Ta člen ne ustvarja dodatnih obveznosti za organe iz odstavka 1 za subjekte, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2004/39/ES. 5. Če organi iz odstavka 1 potrebujejo dostop do podatkov, ki jih hranijo subjekti, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2004/39/ES, organi, ki so odgovorni za to v skladu z navedeno direktivo, organom iz odstavka 1 posredujejo zahtevane podatke.“