Priporočilo SKLEP SVETA o odobritvi začetka pogajanj o spremembi Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč /* COM/2014/0651 final */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Evropska unija in večina njenih držav članic so pogodbenice Konvencije UN/ECE o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč (v nadaljnjem besedilu: Konvencija). Konvencija se uporablja za preprečevanje industrijskih nesreč ter za pripravljenost in odzivanje nanje na krajih, kjer potekajo nevarne dejavnosti, ki bi lahko imele čezmejne učinke. Direktiva Seveso II je pravni instrument za izpolnjevanje obveznosti Evropske unije, ki izhajajo iz Konvencije. Priloga I h Konvenciji in Priloga I k direktivi Seveso II navajata skupine nevarnih snovi in posamezne nevarne snovi z namenom opredelitve nevarnih dejavnosti. Junija 2015 bo direktiva Seveso II nadomeščena z direktivo Seveso III, ki med drugim spreminja Prilogo I. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Na svojem 7. zasedanju leta 2012 je konferenca pogodbenic h Konvenciji UN/ECE o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč pooblastila delovno skupino za razvoj Konvencije, da oceni seznam možnih sprememb na področjih, ki jih je predlagala konferenca pogodbenic. Delovna skupina za razvoj Konvencije je po svojem četrtem zasedanju aprila 2014 sklenila, da bi bile spremembe primerne na štirih področjih: (1) Revidirane in dodatne opredelitve (čl. 1): Delovna skupina za razvoj Konvencije je priporočila spremembe nekaterih opredelitev za uskladitev z drugimi konvencijami ECE (Aarhuška konvencija in Konvencija o presoji čezmejnih vplivov na okolje (Konvencija iz Espooja)), za prilagoditev opredelitev mednarodno priznanim razvojnim dosežkom, večjo jasnost in pravno varnost ter okrepitev notranje skladnosti s Konvencijo. (2) Okrepljeno sodelovanje javnosti (čl. 9): Delovna skupina za razvoj Konvencije je za uskladitev z drugimi konvencijami ECE priporočila spremembo člena 9. (3) Pogostnost zasedanj (čl. 18): Konvencija določa letno konferenco pogodbenic. V praksi pa srečanja potekajo le vsaki dve leti. Delovna skupina za razvoj Konvencije je predlagala spremembo člena 18, da bi ga uskladila z obstoječo prakso. (4) Uporaba sprememb za nove pogodbenice (čl. 29): Delovna skupina za razvoj Konvencije je priporočila, da se v člen 29 vstavi nov odstavek, ki navaja, da države, ki h Konvenciji pristopijo po začetku veljavnosti spremembe, samodejno sprejmejo tudi spremembo. To bi izboljšalo jasnost in zagotovilo pravno varnost za nove pogodbenice. Morebitne spremembe teh področij ne bi v nobenem primeru privedle do sprememb Konvencije, ki bi povzročile okoljske ali socialno-ekonomske posledice v EU. Verjetnejši bi bil pozitiven učinek, saj bi nekatere spremembe povzročile višje standarde v pogodbenicah h Konvenciji, ki niso članice EU, ter tako povečale enakost konkurenčnih pogojev med organizacijami iz EU in tistimi, ki niso iz EU, ter zmanjšale tveganje za nesreče z morebitnimi čezmejnimi učinki v EU. V skladu z ugotovitvami bi za vsa druga tehnična področja, ki jih je predlagala konvencija pogodbenic, zadostovale smernice in spremembe ne bi bile potrebne. Posebno vprašanje zadeva morebitni pristop h Konvenciji tistih držav članic ZN, ki niso članice UN/ECE. Pri tem bi bilo treba upoštevati razpravo na to temo, ki bo potekala ločeno in je predvidena septembra 2016 na 71. zasedanju Generalne skupščine ZN. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Nobeno od področij, ki bo morda podvrženo spremembam, ne bo vplivalo na obstoječo zakonodajo v Evropski uniji, saj ta področja že ureja strožji pravni red EU ali pa zadevajo notranjo ureditev Konvencije. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Izmed morebitnih področij za spremembe bi proračunske posledice verjetno lahko imelo samo vprašanje pristopa držav, ki niso članice UN/ECE. Verjetne kandidatke za pristop bi bile države upravičenke, kar bi povzročilo pritisk na proračun Konvencije. Vendar finančni mehanizem Konvencije temelji na prostovoljnih prispevkih. Zato imajo pogodbenice proste roke pri določanju ravni svojih prispevkov. Hkrati bi lahko Konvencija, odprta na svetovni ravni, raziskala dodatne vire financiranja, kot je Globalni sklad za okolje. Čeprav bi bile proračunske posledice verjetno zelo omejene, bodo verjetno odločilni dejavnik med pogajanji. Glede na zgoraj navedeno je primerno, da se odobri začetek pogajanj o spremembi Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč. Priporočilo SKLEP SVETA o odobritvi začetka pogajanj o spremembi Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč (Besedilo velja za EGP) SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe, ob upoštevanju priporočila Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) Unija je pogodbenica Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč (v nadaljnjem besedilu: Konvencija). (2) Na 7. Konferenci pogodbenic leta 2012 so pogodbenice zaprosile delovno skupino za razvoj, naj oceni, ali so na nekaterih področjih potrebne spremembe. (3) Na svojem 4. zasedanju aprila 2014 je delovna skupina za razvoj ugotovila, da je večino vprašanj mogoče rešiti z določitvijo smernic, hkrati pa je opredelila štiri področja, na katerih bi spremembe izboljšale Konvencijo. Ta področja zadevajo opredelitve, sodelovanje javnosti, pogostnost zasedanj in uporabo sprememb za nove pogodbenice. (4) Delovna skupina za razvoj je ugotovila, da so za oceno vprašanja morebitnega pristopa h Konvenciji tistih držav članic Združenih narodov, ki niso članice UN/ECE, potrebne dodatne informacije in razprave. (5) Po pričakovanjih pogajanja ne bodo vplivala na obstoječo zakonodajo v Evropski uniji, saj Direktiva 2012/18/ES določa strožje predpise na obravnavanih področjih. (6) Unija bi morala sodelovati pri pogajanjih o morebitni spremembi Konvencije – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Komisija se v imenu Unije in v zvezi z zadevami, ki sodijo v pristojnost Unije, pooblasti za pogajanja o morebitnih spremembah Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč. Člen 2 Pogajalske smernice so določene v Prilogi. V Bruslju, Za Svet Predsednik PRILOGA Dodatek k predlogu Sklepa sveta o odobritvi začetka pogajanj o spremembi Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč Smernice za pogajanja o spremembah Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč (1) Kakršna koli sprejeta sprememba je v skladu z ukrepi iz Direktive 2012/18/EU ali drugo ustrezno zakonodajo. (2) Vse spremembe, dogovorjene na obravnavanih področjih, so del enotnega svežnja. (3) Komisija zagotovi, da sporazum vključuje ustrezne določbe, ki omogočajo, da Unija postane podpisnica sporazuma. (4) Komisija se s spremembami strinja le, če se predlaga, da se sprejmejo istočasno. (5) Komisija poroča posvetovalnemu odboru, ki ga imenuje Svet, o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih težavah, ki se pojavijo med pogajanji.