SL Uradni list Evropske unije C 255/19

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o usklajenem ukrepanju za izboljšanje poklicne poti in mobilnosti raziskovalcev v EU

(2010/C 255/03)

Samostojni poročevalec: Pedro ALMEIDA FREIRE

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 16. julija 2009 sklenil, da v skladu s členom 29(2) Poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Usklajeno ukrepanje za izboljšanje poklicne poti in mobilnosti raziskovalcev v EU.

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 10. novembra 2009. Samostojni poročevalec je bil g. ALMEIDA FREIRE.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 458. plenarnem zasedanju 16. in 17. decembra 2009 (seja z dne 16. decembra) s 174 glasovi za in 8 vzdržanimi glasovi.

1. Priporočila

— Povečanje človeških virov na področju znanosti in tehnologije v Evropi in spodbujanje mobilnosti sta ključna dejavnika pri uresničevanju evropskega raziskovalnega prostora (ERP) in zagotavljanju, da EU ohrani svetovno konkurenčnost in razvije sposobnost premagovanja glavnih izzivov, s katerimi se bo srečevala v prihodnosti.

— Potrebni so nujni ukrepi za izboljšanje usklajevanja med politikami na področju izobraževanja, raziskav, dela in socialne varnosti, ki bodo zagotovili skladen razvoj instrumentov za izobraževalno, znanstveno in socialno politiko, s čimer bo Evropa dosegla svoje cilje na tem področju.

— Evropski ekonomsko-socialni odbor predlaga, da se obstoječi programi na področju človeških virov okrepijo in bolje uskladijo, da se spodbuja mobilnost in da se zlasti izkoristi priložnost, ki jo odpira razprava v zvezi z 8. programom EU za raziskave in tehnološki razvoj, da se v kombinaciji z drugimi ukrepi okrepi komponenta človeškega kapitala in spodbudi oblikovanje platforme za izpopolnjevanje na področju raziskovalnih dejavnosti.

— Poleg tega EESO predlaga, da se vzpostavi center za spremljanje človeških virov v znanosti in tehnologiji v Evropi, ki bo zbiral, analiziral in zagotavljal usklajene in primerljive informacije o dogajanju na tem področju in o nacionalnih politikah človeških virov tako v Evropi kot tudi drugod po svetu.

— EESO poziva k usklajenemu ukrepanju za izboljšanje poklicne poti in mobilnosti raziskovalcev v EU, in sicer v smislu pogojev zaposlovanja in osebnega poklicnega razvoja, zlasti pri zaposlovanju delavcev, napredovanju in socialnih pravicah.

— EESO na koncu poziva, da novi evropski inovacijski pakt, katerega pripravo načrtuje EU, in naslednja revizija lizbonske strategije ustrezno upoštevata potrebo po povečanju in ustrezni usposobljenosti človeških virov na področju znanosti in tehnologije.

2. Uvod

2.1 Politike na področju raziskav, tehnološkega razvoja in inovacij imajo čedalje pomembnejšo vlogo v okviru lizbonske strategije, in sicer tako na ravni Skupnosti kot na ravni držav članic.

2.2 Novi zagon evropskega raziskovalnega prostora in s tem razvoja človeškega kapitala v okviru evropske strategije za konkurenčnost, rast in zaposlovanje je dokaz, da sta povečanje človeških virov na področju znanosti in tehnologije v Evropi in njihova mobilnost ključna za uspeh te strategije.

2.3 Evropska unija načrtuje pripravo nove strategije na področju inovacij, ki je bolj usklajena in socialno usmerjena in v ospredju katere naj bi bil trikotnik znanja. Ljudje so torej ključni, če želimo zagotoviti, da EU ohrani svetovno konkurenčnost in ima sposobnost, da premaga glavne izzive, ki jo čakajo v prihajajočih desetletjih.

2.4 Voditelji držav in vlad postopoma priznavajo, da sta prosti pretok znanja in mobilnost ključna dejavnika pri oblikovanju izobraževalne in raziskovalne politike EU in na področju evropskega sodelovanja. Kar nekaj različnih evropskih programov si v okviru svojih dejavnosti prizadeva, da se odzove na te izzive: – program Erasmus na področju mobilnosti mladih v visokem šolstvu; – program Erasmus Mundus za izboljšanje sodelovanja s tretjimi državami s skupnimi magistrskimi in doktorskimi študijskimi programi ter partnerstvi med visokošolskimi ustanovami; – okvirni program za raziskave in tehnološki razvoj, v katerem ima ključno vlogo poseben program, imenovan People, ki je usmerjen v spodbujanje mobilnosti raziskovalcev in ki je najbolj znan po svojih dejavnostih v okviru programa Marie Curie. Bolonjski proces na področju visokega šolstva je namenjen spodbujanju evropske razsežnosti visokega šolstva, mobilnosti in sodelovanja. Kljub obstoječim programom in doslejšnjim prizadevanjem na splošno velja, da je treba na tem področju še veliko postoriti.

2.5 V okviru spremljanja mnenja o sporočilu Komisije, imenovanem Boljše poklicne možnosti in večja mobilnost: evropsko partnerstvo za raziskovalce (1), je Evropski ekonomsko-socialni odbor sklenil, da pripravi mnenje na lastno pobudo, s katerim namerava še enkrat prispevati k strategiji, ki bo krepila človeški kapital v Evropski uniji in odločno spodbujala novo raziskovalno politiko in inovacijsko strategijo, s pomočjo katerih bodo človeški viri upoštevani v politikah vključevanja – nekaj, za kar se je Odbor vedno zavzemal – ter v načrtovanju socialne politike.

2.6 Lizbonska strategija bo prenovljena leta 2010, ko bo uveden tudi novi evropski načrt za inovacije, skupaj s prenovo vizije evropskega raziskovalnega prostora za leto 2020.

2.7 V razmerah gospodarske krize bi morali zavezanost zagotavljanju višjega obsega naložb – tako javnih kot zasebnih – v raziskave in razvoj ter krepitev človeških virov v znanosti in tehnologiji ostati prednostni nalogi v nacionalnih programih in politikah EU.

2.8 Obstaja torej nujna potreba po opredelitvi skupnih ciljev na ravni EU in po spodbujanju ukrepov, ki bodo zagotovili dovolj človeških virov v znanosti in tehnologiji za doseganje ambicioznih ciljev, ki si jih je zastavila EU.

2.9 Ti cilji vključujejo nenehno spodbujanje pretoka mladih študentov znanosti in tehnologije (od matematike do naravoslovnih znanosti ter od tehničnih do družboslovnih in humanističnih ved) in povečanje števila doktoratov na teh področjih, spodbujanje rasti deleža znanstvenic in nadaljnje ustvarjanje privlačnih pogojev v Evropi, ki mora imeti znanstveno in tehnološko usposobljene človeške vire, ki jih potrebuje, da odpravi sedanje čezatlantsko neravnovesje in zagotovi pozitivne tokove med Evropo in preostalim svetom. To so novi cilji, ki bi morali dopolniti posodobljeno lizbonsko strategijo na tem področju.

2.10 Za doseganje teh ciljev bo Evropa morala razviti izjemna središča in mreže znanja, ki bodo pritegnili najbolj nadarjene mednarodne človeške vire in razširili nujno potrebno družbeno bazo izobraževanja in kulture v znanosti in tehnologiji.

3. Potreba po odločnih evropskih in nacionalnih politikah za človeške vire v znanosti in tehnologiji

3.1 EESO se zaveda priložnosti, ki jo odpira zelena knjiga o evropskem raziskovalnem prostoru (ERP) (2), ki navaja, da je eden prednostnih ciljev evropsko partnerstvo za raziskovalce, z boljšimi poklicnimi možnostmi in večjo mobilnostjo, in zgoraj navedeno sporočilo Komisije, na podlagi katerega je Odbor pripravil mnenje. S tem mnenjem želi EESO iti korak dalje in podpreti predloge, vsebovane v dokumentu „Evropsko partnerstvo za boljše poklicne možnosti na področju RTR in boljše pogoje mobilnosti raziskovalcev v Evropi, predlagani prednostni ukrepi“, ki sta ga 30. aprila 2009 (3) v sodelovanju s svojimi ministrskimi kolegi pripravila portugalski minister José Mariano Gago in luksemburški minister François Biltgen, ki sta s pripravo praktičnih ukrepov prispevala k napredku politike EU na področju človeških virov v znanosti in tehnologiji.

3.2 EESO se zaveda, da je treba na tem področju opraviti še precej dela na ravni EU. Sam je že pripravil več mnenj na lastno pobudo na področjih, povezanih s to temo.

3.3 Človeški viri v znanosti in tehnologiji so sestavni del strategije EU na tem področju od marca 2000. Na vrhu v Barceloni leta 2002 je bil določen cilj, da se odstotek BDP, namenjen raziskavam in razvoju, poveča na 3 % do leta 2010. Po ocenah naj bi bil ta cilj povezan s približno pol milijona dodatnih raziskovalcev (4).

3.4 Ti podatki potrjujejo potrebo po skupni evropski politiki na tem področju, saj močno presegajo okvir odprte metode usklajevanja za nacionalne politike in celo terjajo spremembe pogojev zaposlovanja in poklicnega razvoja raziskovalcev, vključno z mladimi raziskovalci na področju zaposlovanja, poklicnega napredovanja in socialnih pravic.

3.5 Kljub temu, da bosta v okviru cilja povečanja vlaganj v raziskave in razvoj 2 od 3 odstotkov BDP prišla iz zasebnega sektorja, ne moremo pričakovati, da bo industrija sama nosila to breme, saj imajo vlade precejšnjo odgovornost na tem področju. Ker večino zaposlitvenih možnosti za raziskovalce ustvari industrija, je treba v Evropi ustvariti boljše pogoje za izvajanje raziskav v zasebnem sektorju, vključno z malimi in srednje velikimi podjetji, in pod njegovim okriljem, da bi dosegli cilje, ki so bili zastavljeni, z na primer spodbudami za ustanavljanje poslovnih mrež in grozdov v ključnih sektorjih evropskega gospodarstva.

3.6 Delež javnih sredstev na raziskovalca v Evropi je še vedno bistveno manjši kot v ZDA in na Japonskem. Zato bi morali biti pogoji zaposlovanja in zaposlitvene možnosti v javnem sektorju sestavni del ciljev evropskih vlad na področju znanstvene politike. Obstaja tudi ogromno neskladje glede deleža raziskovalcev v celotnem prebivalstvu v primerjavi z ZDA in Japonsko: medtem ko je v EU 6 raziskovalcev na 1 000 prebivalcev, je na Japonskem 9, v ZDA pa 10 raziskovalcev na 1 000 prebivalcev.

3.7 Kot organi, ki so najbolj odgovorni za usposabljanje raziskovalcev, morajo visokošolske ustanove razviti nove načine za vključevanje izobraževanja in usposabljanja v svoje učne načrte ter za uspešnejše sodelovanje z industrijo, s ciljem izboljšati vseživljenjsko učenje. Te ustanove morajo dejansko spremeniti svojo vizijo tega vprašanja v svojem poslanstvu usposabljanja človeških virov za družbo znanja, in sicer s prestrukturiranjem učnih načrtov, izvajanjem usposabljanja v sodelovanju z raziskovalno-razvojnim sektorjem v industriji, s ponudbo novih možnosti, med drugim tudi za ljudi, ki svojo poklicno pot raziskovalca začnejo pozneje, ter z izboljšanjem dostopa za ženske, etnične manjšine in prikrajšane skupine, vključno z ljudmi s posebnimi potrebami, ki na raziskave in znanje gledajo kot na področje, ki v današnji družbi ponuja socialno napredovanje in osebni razvoj.

3.8 Vključevanje študentov, ne samo podiplomskih temveč tudi dodiplomskih, v raziskovalne dejavnosti kot rednega sestavnega dela učnega načrta, tudi v zasebnem sektorju, je še vedno nezadostno in bi moralo postati bolj razširjeno.

3.9 Poleg tega je treba oblikovati ukrepe, s pomočjo katerih bo poklicna pot v znanosti, tehniki in tehnologiji postala privlačnejša za mlade ljudi, ki pa ne smejo zanemarjati družbenih in humanističnih ved. Razlika med poklici v industriji in poklici na univerzah ali v zasebnem sektorju je velikanska, zato bi morale nacionalne vlade in Evropska komisija na tem področju odigrati pomembno in usklajeno vlogo. To je ključni dejavnik pri razvoju ERP ter zagotavljanju blaginje in konkurenčnosti EU v prihodnosti.

3.10 Drugi pomemben dejavnik je znanstveno izobraževanje, saj lahko podžge radovednost otrok in mladih ter spodbudi njihovo zanimanje za poklicno pot znanstvenika. Deklarirana zavezanost k zagotavljanju kvalifikacij in kakovosti izobraževanja, začenši z osnovno in srednjo šolo, je nujna za uspeh ERP, pri čemer je treba izvajati eksperimentalno delo ter vzpostavljati stike z znanstvenimi krogi in industrijo, hkrati pa zagotoviti tudi ustrezno usposobljenost učiteljev (5).

3.11 Splošno priznano je že, da strategije za popularizacijo in spodbujanje znanosti oblikujejo javno dojemanje znanosti in slednjo približujejo družbi kot celoti, predvsem pa mladim. Pri tem pa je treba zagotoviti večje spodbude tudi na evropski ravni s podporo skupnim pobudam, in sicer zaradi njihovega velikega pomena v globaliziranem svetu, v katerem je nujna potreba po razumevanju spornih vprašanj in komuniciranju uspehov, ki jih ima znanost.

3.12 Vprašanje žensk v znanosti je tudi izjemno pomemben dejavnik. Sicer je res, da se današnji statistični podatki zelo razlikujejo od podatkov izpred 20 let, vendar so ženske danes v veliko državah še vedno premalo zastopane na številnih področjih znanstvenih raziskav, predvsem pa jih le redko najdemo na višjih vodstvenih položajih. Evropska komisija in nekatere države članice so na tem področju vložile znatna prizadevanja, kljub temu pa je treba še veliko postoriti. Ženske so še vedno najbolj samoumeven vir, iz katerega je treba črpati pri krepitvi človeških virov v znanosti in tehnologiji v Evropi, kljub dejstvu, da so sedanji spodbujevalni ukrepi neuspešni pri povezovanju znanstvenih politik s politikami, ki ženskam ponujajo socialno in ekonomsko podporo.

3.13 Kakršna koli razprava o človeških virih v znanosti in tehnologiji ne sme spregledati mednarodne razsežnosti ERP (6). EU mora tekmovati na mednarodnem trgu dela, da pritegne najbolj usposobljene človeške vire in jim z boljšo usklajenostjo nacionalnih politik s politikami Skupnosti zagotovi, da lahko ostanejo v Evropi. V vsakem primeru bi morale vse pobude temeljiti na sodelovanju in tako spodbujati pretok in prenos znanja ter mobilnost, zagotavljati vzajemnost in, zlasti za raziskovalce iz držav v razvoju, pomagati izboljšati kvalifikacije v njihovih državah porekla.

4. Potreba po praktičnih političnih ukrepih za doseganje takojšnega napredka pri izvajanju evropskega načrta za človeške vire v znanosti in tehnologiji

4.1 Odbor želi poudariti pomen skupnega evropskega pristopa, s praktičnimi političnimi ukrepi za doseganje takojšnjega napredka na področju človeških virov v znanosti in tehnologiji.

EESO ponovno izraža svoje strinjanje z vsebino sporočila Komisije o evropskem raziskovalnem partnerstvu, zlasti glede zaposlovanja raziskovalcev in ustreznih pogojev zaposlovanja, in meni, da bi bil trajnosten in stalen razvoj v EU zaželen in realističen, in sicer z rastjo približno 5 % letno v prihodnjih desetih letih. To bi pomagalo povečati sedanji obseg človeških virov v znanosti in tehnologiji za več kot 50 % v enem desetletju. Odbor predlaga, da se ti ukrepi uporabijo konkretno na naslednjih področjih:

4.2.1 Povečati je treba število in delež mladih, ki se odločijo za študijske smeri na področju znanosti in tehnologije.

4.2.2 Povečati je treba število in delež diplomantov, ki se vpišejo na doktorski študij, povečati paleto doktoratov ter krepiti mehanizme za nadzor kakovosti.

4.2.3 Evropske ustanove morajo pritegniti in ohraniti večji odstotek študentov znanosti in tehnologije iz Evrope in drugih delov sveta ter podvojiti število doktoratov, pridobljenih zunaj države izvora.

4.2.4 Nenehno je treba ponavljati pomen zagotovitve pravnega, upravnega in finančnega okvira za spodbujanje izvajanja zgoraj opisanih ukrepov na področju usklajevanja raziskovalne, zaposlitvene in socialne politike.

4.3 Število mladih, ki se odločijo za študij predmetov, povezanih z znanostjo in tehnologijo, se dejansko povečuje v večini evropskih držav, kar pa ne velja za njihov delež v celotnem številu študentov. Obstaja več ukrepov, ki jih je mogoče sprejeti za pritegnitev mladih k študiju znanosti in tehnologije: – izboljšati poučevanje znanosti in tehnologije in podpreti razvoj znanstvenih mrež v sodelovanju s šolami, učitelji znanosti in raziskovalci, tako na nacionalni kot na mednarodni ravni; – podpreti ukrepe za spodbujanje znanosti in razširiti družbeno bazo znanstvenega in tehnološkega razvoja, konkretno v obliki znanstvenih središč in znanstvenih muzejev; – vzpostaviti informacijske službe in službe za usmerjanje poklicne poti, ki lahko zadovoljijo družbene potrebe v zvezi s študijem znanosti in tehnologije.

4.4 Ob ustreznem upoštevanju jamstev glede kakovosti je treba nujno kot dodatni cilj uvesti spodbude za povečanje števila doktoratov in razširiti palete razpoložljivih doktoratov, v ta proces pa je treba po možnosti vključiti tudi industrijo. S tem ciljem v mislih je treba spodbujati ukrepe, ki bodo: – povečali delež štipendij za doktorske študije na podlagi nacionalnih ali mednarodnih razpisov; – pritegnili diplomante iz tretjih držav k doktorskemu študiju v Evropi; – gradili na tem, da se doktorati čedalje bolj uveljavljajo kot sredstvo, ki pomaga doseči visoko stopnjo strokovnih sposobnosti na različnih področjih, in ne samo kot sredstvo za poklicno pot raziskovalca.

4.5 Eden od ciljev, ki jih je treba doseči, je pritegniti mednarodne študente, in sicer z naslednjimi ukrepi: – izboljšati in spodbujati mobilnost in prehajanje študentov, raziskovalcev in učiteljev med različnimi ustanovami in sektorji ter onkraj nacionalnih meja, zlasti mobilnost med akademskim svetom in industrijo; – spodbujati zaposlovanje raziskovalcev, ki je odprto, konkurenčno in pregledno; – izboljšati življenjske pogoje za družine raziskovalcev in izboljšati dostop partnerjev raziskovalcev do trga dela; – bistveno zmanjšati upravne obremenitve pri financiranju javnih raziskav.

4.6 Izboljšanje delovnih pogojev in pogojev zaposlovanja raziskovalcev je ključni dejavnik pri krepitvi mobilnosti in zanimanja za poklicno pot raziskovalca ter pri povečevanju deleža žensk v raziskavah, saj zagotavlja ustrezno socialno varstvo. Lajšanje postopka pridobitve pogodbe o zaposlitvi s ciljem povečati konkurenčnost in privlačnost raziskovalnih delovnih mest ter zagotavljanje ustreznih pogojev zaposlovanja za moške in ženske, vključno s porodniškim in starševskim dopustom in drugimi socialnovarstvenimi ukrepi za spodbujanje mobilnosti raziskovalcev, sta ključna dejavnika za uspeh vsakršne politike na področju raziskav in inovacij.

4.7 EESO podpira prizadevanja držav članic pri iskanju možnosti za sprejetje ukrepov, ki bodo raziskovalcem olajšali prenos pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, in sicer z uporabo obstoječega pravnega okvira ter na podlagi dvostranskih in večstranskih sporazumov. Odbor nestrpno pričakuje rezultate študije izvedljivosti za morebitno ustanovitev vseevropskega pokojninskega sklada za raziskovalce EU, ki se izvaja s finančnimi sredstvi Skupnosti, in podpira vse ukrepe, za katere meni, da so nujni, da se raziskovalcem olajša prenos pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja.

4.8 Poleg tega EESO podpira in se zavzema za uvedbo nujnih ukrepov, ki bodo olajšali usklajevanje med politikami na področju izobraževanja, raziskav, dela in socialne varnosti ter tako zagotovili skladen razvoj instrumentov za izobraževalno, znanstveno in socialno politiko, s čimer bodo doseženi evropski cilji za človeške vire na področju znanosti in tehnologije.

V okviru praktičnih ukrepov na ravni EU, usmerjenih v doseganje zgoraj navedenih ciljev, EESO želi:

4.9.1 v okviru prihajajočih razprav o prihodnjem 8. okvirnem programu za raziskave in tehnološki razvoj, zagotoviti, da raziskovalne dejavnosti, ki jih podpira okvirni program, samodejno oblikujejo platformo za izpopolnjevanje, zlasti na področju doktorskega študija, na podlagi razpisov, na katere se lahko prijavijo študenti iz vseh držav;

4.9.2 predlagati, da se vzpostavi center za spremljanje človeških virov v znanosti in tehnologiji v Evropi, ki bo zagotavljal usklajene in primerljive informacije o dogajanju na tem področju in o nacionalnih politikah človeških virov tako v Evropi kot tudi drugod po svetu (7);

4.9.3 tudi v okviru 8. okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj razširiti ukrepe iz programa Marie Curie v podporo mobilnosti raziskovalcev in sorodnih dejavnosti ter okrepiti mednarodno sodelovanje na področju človeških virov; nadalje razvijati program Erasmus Mundus kot sredstva za spodbujanje sodelovanja s tretjimi državami na področju izpopolnjevalnega študija.

4.10 EESO na koncu poziva, da se v okviru naslednje revizije lizbonske strategije upošteva pomen človeških virov v znanosti in tehnologiji ter ustrezne usposobljenosti raziskovalcev in dolgoročnega razvoja skupne politike na tem področju na evropski ravni.

V Bruslju, 16. decembra 2009 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) UL C 175, 28.7.2009, str. 81.

(2) Zelena knjiga „Evropski raziskovalni prostor: Nove perspektive“ [COM(2007) 161 konč.] z dne 4. aprila 2007.

(3) Dokument Sveta 10003/09, 18. maj 2009.

(4) Glej „Poročilo o povečanju človeških virov na področju znanosti in tehnologije v Evropi skupine na visoki ravni za človeške vire“, Evropske skupnosti, 2004.

(5) Glej publikaciji „Encouraging Student Interest in Science and Technology Studies“, Global Science Forum, OECD 2008, „Mathematics, Science and Technology Education Report, The Case for a European Coordinating Body“, European Roundtable of Industrialists (ERT), avgust 2009.

(6) Mnenje EESO o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o strateškem evropskem okviru za mednarodno sodelovanje na področju znanosti in tehnologije, poročevalec: Gerd Wolf (UL C 306, 16.12.2009, str. 13.).

(7) To je predlog, ki ga je leta 2004 že podala skupina na visoki ravni za človeške vire o povečanju človeških virov na področju znanosti in tehnologije v Evropi (glej opombo 4).