Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, izmenjav učencev, plačanega in neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela in dela varušk au pair [PRENOVITEV] /* COM/2013/0151 final - 2013/0081 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1) Ozadje predloga · Razlogi za predlog in njegovi cilji V skladu s členom 79 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je Uniji zaupana naloga, da razvije skupno politiko priseljevanja, katere cilj je zagotoviti učinkovito upravljanje migracijskih tokov in pravično obravnavo državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državah članicah. Ta predlog pomeni izvajanje te naloge in želi prispevati k izvajanju strategije Evropa 2020. Poročila o izvajanju[1] Direktive 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja[2] in Direktive 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela[3] so pokazale številne pomanjkljivosti teh dveh pravnih aktov. Te pomanjkljivosti zadevajo ključna vprašanja, kot so postopki za sprejem, vključno z vizumi, pravice (vključno z vidiki mobilnosti) in postopkovna jamstva. Sedanja pravila niso dovolj jasna ali zavezujoča, niso vedno popolnoma skladna z obstoječimi programi financiranja EU in včasih ne rešujejo praktičnih težav, s katerimi se spopadajo prosilci. Če imajo prosilci več takšnih težav, ni več nujno zagotovljena pravična obravnava državljanov tretjih držav v okviru veljavnih pravnih aktov. Določbe Direktive 2004/114/ES o študentih določajo kogentna pravila za sprejem študentov, ki so državljani tretjih držav, z možnostjo, da države članice uporabljajo direktivo tudi za učence, prostovoljce in neplačane pripravnike. Določbe Direktive 2005/71/ES o raziskovalcih določajo hitri postopek za dovolitev vstopa raziskovalcem iz tretjih držav, ki so sklenili sporazum o gostovanju z raziskovalno organizacijo, ki jo je odobrila država članica. Potrebo po izboljšanju veljavnih pravil potrjuje dejstvo, da so okoliščine in okvir politike danes zelo drugačni kot takrat, ko sta bili direktivi sprejeti. V okviru strategije Evropa 2020 in potrebe po zagotavljanju pametne, trajnostne in vključujoče rasti je človeški kapital ključnega pomena za Evropo. Priseljevanje iz držav zunaj EU je eden od virov visoko usposobljene delovne sile, čedalje več pa je povpraševanja zlasti po študentih in raziskovalcih, ki so državljani tretjih držav. Spodbujanje medsebojnih človeških stikov in mobilnosti je tudi pomemben element zunanje politike EU, zlasti kar zadeva države evropske sosedske politike ali strateške partnerje EU. Cilj tega predloga je izboljšanje določb za raziskovalce, študente, dijake, neplačane pripravnike in prostovoljce, ki so državljani tretjih držav, ter uporaba skupnih določb za dve novi skupini državljanov tretjih držav, tj. za plačane pripravnike in varuške au pair. Predlog je v obliki direktive, ki spreminja in prenavlja direktivi 2004/114/ES in 2005/71/ES. Na splošno želi podpreti socialne, kulturne in ekonomske odnose med EU in tretjimi državami, pospešiti prenos znanja in spretnosti ter spodbujati konkurenčnost, tako da se hkrati zagotovi pravična obravnava teh skupin državljanov tretjih držav. · Splošno ozadje EU se sooča s pomembnimi strukturnimi izzivi demografske in ekonomske narave. Število delovno sposobnega prebivalstva je praktično nehalo rasti in se bo v naslednjih letih začelo zmanjševati. Zaradi ekonomskih in demografskih razlogov se bodo v prihodnjem desetletju opazovani vzorci rasti zaposlitve s poudarkom na usposobljeni delovni sili nadaljevali. EU se tudi sooča s situacijo, ko so nujno potrebne inovacije. Evropa porabi za raziskave in razvoj vsako leto 0,8 % BDP manj kot ZDA in 1,5 % manj kot Japonska. Na tisoče najboljših raziskovalcev in inovatorjev se je preselilo v države, kjer so pogoji ugodnejši. Čeprav je trg EU največji na svetu, ostaja razdrobljen in ni dovolj naklonjen inovacijam. V strategiji Evropa 2020 in njeni vodilni pobudi Unija inovacij je določen cilj povečanja naložb v raziskave in inovacije, kar bi zahtevalo po ocenah milijon dodatnih delovnih mest na področju raziskav v Evropi. Priseljevanje iz držav zunaj Unije je eden od virov visoko usposobljene delovne sile, čedalje več pa je povpraševanja zlasti po študentih in raziskovalcih, ki so državljani tretjih držav in jih mora EU poskušati dejavno pritegniti. Študenti in raziskovalci, ki so državljani tretjih držav, lahko prispevajo k bazi visoko kvalificiranih potencialnih delavcev in človeškemu kapitalu, ki ga potrebuje EU, da bi se spopadla z zgoraj navedenimi izzivi. Globalni pristop EU k vprašanju migracij in mobilnosti določa splošni okvir EU za zunanjo migracijsko politiko. Opredeljuje, kako EU z državami, ki niso članice EU, organizira svoj dialog in sodelovanje na področju migracij in mobilnosti. Globalni pristop EU k vprašanju migracij in mobilnosti želi med drugim prispevati k doseganju ciljev strategije Evropa 2020, zlasti z boljšo organizacijo zakonitih migracij in spodbujanjem dobrega upravljanja mobilnosti (poleg drugih stebrov, ki se ukvarjajo z nezakonitimi migracijami, migracijami in razvojem ter mednarodno zaščito). Zlasti pomembna v zvezi s tem so partnerstva za mobilnost, ki nudijo posebej prilagojene dvostranske okvire za sodelovanje med EU in izbranimi državami, ki niso članice EU (zlasti v soseščini EU), ter lahko vsebujejo tudi ukrepe in programe za spodbujanje mobilnosti skupin oseb, obravnavanih v tem predlogu direktive. Omogočanje državljanom tretjih držav, da razvijajo sposobnosti in pridobijo znanje v določenem obdobju usposabljanja v Evropi, spodbuja „kroženje možganov“ ter podpira sodelovanje s tretjimi državami, kar koristi državam, iz katerih te osebe prihajajo, in državam, ki jih sprejemajo. Globalizacija zahteva okrepljene odnose med podjetji v EU in tujimi trgi, medtem ko selitve pripravnikov in varušk au pair spodbujajo razvoj človeškega kapitala, vzajemno bogatijo migrante, njihovo državo izvora in državo gostiteljico ter izboljšujejo medsebojno poznavanje med kulturami. Vendar v odsotnosti jasnega pravnega okvira obstaja tudi nevarnost izkoriščanja, ki so mu posebej izpostavljeni pripravniki in varuške au pair, kar bi lahko posledično pomenilo tveganje nelojalne konkurence. Ta predlog za optimizacijo navedenih koristi in ustrezno obravnavo navedenih tveganj ter ob upoštevanju podobnosti izzivov, s katerimi se spopadajo te kategorije migrantov, spreminja Direktivo Sveta 2004/114/ES o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela, tako da razširja njeno področje uporabe na plačane pripravnike in varuške au pair ter spreminja trenutno dispozitivne določbe o neplačanih pripravnikih v kogentne, spreminja pa tudi Direktivo Sveta 2005/71/ES o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja. · Veljavne določbe na področju predloga Direktiva Sveta 2004/114/ES določa skupna pravila v zvezi s pogoji za vstop in bivanje študentov, ki so državljani tretjih držav. Vendar se lahko države članice v skladu s členom 3 Direktive 2004/114/ES odločijo, da to direktivo uporabijo tudi za državljane tretjih držav, ki so zaprosili za sprejem za namene izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela. Pogoji za sprejem plačanih pripravnikov so obravnavani tudi v resoluciji Sveta iz leta 1994 o omejevanju sprejema državljanov tretjih držav na ozemlje držav članic zaradi zaposlitve[4]. V resoluciji sta navedena splošna opredelitev pripravnikov in najdaljše obdobje bivanja. Direktiva Sveta 2005/71/ES določa posebne postopke za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja. V priporočilu Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. septembra 2005[5] so predlagani ukrepi za olajšanje izdaje enotnih vizumov, ki jih države članice izdajajo za kratkoročno bivanje raziskovalcem iz tretjih držav, ki potujejo znotraj Skupnosti z namenom izvajanja znanstvenega raziskovanja. Oblika dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav je določena v Uredbi (ES) št. 1030/2002 in se uporablja v tem predlogu. Kar zadeva varuške au pair, evropski sporazum o zaposlitvi au pair z dne 24. novembra 1969[6], ki ga je pripravil Svet Evrope, zagotavlja niz evropskih pravil. Vendar večina držav članic ni ratificirala tega sporazuma. · Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Določbe v tem predlogu so skladne s cilji strategije Evropa 2020 in globalnim pristopom EU k vprašanju migracij in mobilnosti. Poleg tega lahko vzpostavitev skupnih postopkov za dovolitev vstopa ter zagotovitev pravnega statusa za pripravnike in varuške otrok v tujini (au pair) služi kot zaščitni ukrep pred izkoriščanjem. Ta predlog je tudi v skladu z enim izmed ciljev ukrepov EU na področju izobraževanja, ki je spodbujati Unijo kot svetovni center odličnosti za izobraževanje in mednarodne odnose ter za boljšo izmenjavo znanja po svetu kot sredstva, ki pomaga širiti vrednote človekovih pravic, demokracije in pravne države. Predlog je tudi usklajen z razvojno politiko EU, s poudarkom na izkoreninjanju revščine in uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja. Zlasti njegove določbe o mobilnosti pripravnikov med EU in matičnimi državami bi omogočile zanesljiv priliv nakazanih sredstev ter prenos znanja in spretnosti ter naložb. Ta predlog ima pozitivne učinke na temeljne pravice, ker krepi postopkovne pravice državljanov tretjih držav ter priznava in ščiti pravice plačanih pripravnikov in varušk au pair. V tem smislu je v skladu s pravicami in načeli, priznanimi v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti s členom 7 o pravici do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, členom 12 o svobodi zbiranja in združevanja, členom 15(1) o svobodi izbire poklica in pravici do dela, členom 15(3) o enakih delovnih pogojih, členom 21(2) o prepovedi diskriminacije, členom 31 o poštenih in pravičnih delovnih pogojih, členom 34 o socialni varnosti in socialni pomoči ter členom 47 o pravici do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča. 2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA · Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Z državami članicami so potekale razprave v okviru sej Odbora za priseljevanje in azil o ugotovitvah poročil o izvajanju na eni strani ter o pripravah te pobude, v okviru katere so države članice predložile svoje pisne prispevke kot odgovor na vprašanja, ki so bila razdeljena pred sejo odbora, na drugi strani. Posvetovanje z zadevnimi zainteresiranimi stranmi je vključevalo delavnice, ki jih je organizirala Evropska agencija za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo s skupnostjo Erasmus Mundus o vizumih in skupnih doktorskih programih Erasmus Mundus, delavnice in razprave z nacionalnimi platformami organizacij za izmenjave mladih (vključno z organizacijami za učence in prostovoljce) ter delavnico na temo mnenj raziskovalne skupnosti na srečanju podpornih organizacij EURAXESS[7]. Evropska mreža za migracije je organizirala več delavnic o mobilnosti mednarodnih študentov, ad-hoc poizvedbe[8] in obsežno študijo o „Priseljevanju mednarodnih študentov v EU“[9]. Javno posvetovanje na spletu se je začelo 1. junija 2012 prek interaktivnega oblikovanja politik[10] in prejetih je bilo 1461 odgovorov. Zelo velika večina anketirancev (91 %) je menila, da bi bilo treba povečati privlačnost EU kot destinacije za raziskovalce, 87 % anketirancev pa kot destinacije za študente. Za obe skupini anketirancev sta bili najbolj pereči vprašanji vizumi in dovoljenja za prebivanje. Več kot 70 % anketirancev je menilo, da bi bilo treba privlačnost EU povečati tudi za učence, prostovoljce in neplačane pripravnike. Med odgovori znotraj ali zunaj EU ni bilo geografske pristranskosti. Upoštevani so bili tudi zadevni rezultati javnega posvetovanja iz sporočila o okviru Evropskega raziskovalnega prostora[11] ter rezultati raziskave Erasmus Mundus o vizumu nekdanjih štipendistov in študentov programa Erasmus Mundus, ki jo je izvedlo združenje študentov in nekdanjih štipendistov programa Erasmus Mundus[12] na zahtevo Evropske agencije za izobraževanje, avdiovizualno področje in kulturo. · Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Poleg zbranih podatkov, kakor so navedeni zgoraj, ni bilo potrebe po zunanjem strokovnem znanju. · Ocena učinka Obravnavane so bile naslednje možnosti: Možnost 1 (izhodišče): brez sprememb obstoječega stanja Države članice, ki delujejo neodvisno, bi še naprej izvajale različne in protislovne rešitve v zvezi s pogoji za sprejem, zlasti vizumi. Ti vidiki bi bili še naprej nejasni in nepregledni. Nadaljevale bi se težave s postopkovnimi jamstvi in pogoji za izvajanje mobilnosti znotraj EU (zlasti v primeru študentov) bi ostali omejevalni, plačani pripravniki pa ne bi bili zajeti v zakonodaji EU. Podobno bi se v zvezi z dostopom do trga dela za študente in raziskovalce po diplomi / zaključku študija / raziskovanja v EU še naprej uporabljali različni pristopi. Možnost 2: povečana komunikacijska prizadevanja (zlasti v primeru raziskovalcev) in okrepljeno izvrševanje sedanjih pravil Ta možnost vključuje boljše zagotavljanje informacij in boljši dostop do njih, da se poveča preglednost veljavnih pravil in da se bolje izkoristijo. Lahko bi se tudi povečala prizadevanja za večjo ozaveščenost o najboljših praksah med državami članicami glede sprejema skupin oseb, ki jih veljavni direktivi trenutno ne zajemata, kot so varuške au pair in plačani pripravniki, in zaščite teh skupin oseb. Izvajalo bi se bolj sistematično zagotavljanje, da države članice razumejo in spoštujejo svoje obveznosti v skladu s temi direktivami. Možnost 3: izboljšanje pogojev za sprejem, pravic in postopkovnih jamstev Ta možnost vključuje predvsem izboljšave za študente, učence, prostovoljce in neplačane pripravnike, saj naredi pogoje za sprejem in pravice primerljive s tistimi, ki se uporabljajo za raziskovalce. Ta možnost bi spremenila dispozitivna pravila, ki se trenutno uporabljajo za skupine učencev, prostovoljcev in neplačanih pripravnikov, v kogentna. Država članica bi bila zavezana nuditi državljanu tretje države (študentu in drugim kategorijam), ki je vložil vlogo in ki izpolnjuje pogoje za sprejem, vse potrebno za pridobitev zahtevanih vizumov. Spremenile bi se tudi določbe glede postopkovnih jamstev, predvsem z uvedbo rokov, ki zavezujejo organe držav članic, da morajo odločiti o vlogi v 60 dneh. V izjemnih okoliščinah bi se ta rok lahko podaljšal za dodatnih 30 dni. Pravico študentov do dela v času študija bi bilo treba razširiti tako, da zajema najmanj 15 ur na teden v prvem letu prebivanja. Možnost 4: nadaljnje izboljševanje pogojev za vstop ter pravic tudi glede mobilnosti znotraj EU in postopkovnih jamstev; dostop do iskanja zaposlitve po končanem študiju ali raziskovalnem projektu; razširjeno področje uporabe na varuške au pair in plačane pripravnike Namen te možnosti je večja ambicioznost pri izboljšanju pogojev in pravic skupin oseb, ki jih zajemata veljavni direktivi, razširitev področja uporabe Direktive na varuške au pair in plačane pripravnike ter uvedba posebnih pogojev za sprejem, da se zagotovi njihova boljša zaščita. Države članice bi imele možnost, da izdajo vizume za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje, in bi morale v primeru uporabe obeh vrst dovoljenj zahtevati le izpolnjevanje pogojev za sprejem, navedenih v Direktivi (tako da pogoji ostajajo enaki ne glede na vrsto dovoljenja). Če je bivanje državljanov tretjih držav daljše od enega leta, bi morale države članice, ki izdajajo vizume za dolgoročno bivanje, po prvem letu izdati dovoljenje za prebivanje. Treba bi bilo okrepiti določbe glede mobilnosti znotraj EU za raziskovalce in študente ter jih uvesti za plačane pripravnike. Poleg tega bi se v zvezi z mobilnostjo znotraj EU uporabljala posebna, ugodnejša pravila za upravičence programov EU, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, kot sta programa Erasmus Mundus ali Marie Curie. Študenti bi od prvega leta prebivanja naprej dobili pravico, da delajo vsaj 20 ur na teden. Študentom in raziskovalcem bi bilo po končanju njihovega študija/raziskovanja dovoljeno ostati 12 mesecev na ozemlju države članice in iskati delo. Kar zadeva postopkovna jamstva, bi morale države članice sprejeti odločitev o vlogah v 60 dneh (vse skupine oseb) ter v 30 dneh za štipendiste programov Erasmus Mundus in Marie Curie. Analiza in primerjava možnosti kažeta na težave, ki jih ni mogoče rešiti z izboljšanimi komunikacijskimi prizadevanji in je zato potrebna posodobitev direktiv. Možnost 4 se zdi stroškovno najučinkovitejša za doseganje ključnih ciljev ter ima pozitivne ekonomske in socialne učinke. Glavna pomanjkljivost zakonodajnih sprememb bi bili s tem povezani stroški. Države članice bodo morale spremeniti svoje zakonodajne okvire, zlasti glede dovoljenj za vstop in bivanje, mobilnosti znotraj EU in rokov za obravnavanje vlog. Hkrati bi bili stroški, ki jih predvideva možnost 4, razmeroma omejeni, saj nekatere države članice že izvajajo nekatere izmed predvidenih določb. Zaradi podobnosti vprašanj, ugotovljenih v zvezi z obema direktivama, ter potrebe po zagotovitvi večje skladnosti in jasnosti pravil EU je najučinkovitejši način za izvajanje najprimernejše možnosti združitev dveh direktiv v en sam zakonodajni akt. To bo izvedeno s prenovitvijo obeh direktiv, njuno združijo v enotni zakonodajni akt in predlaganjem bistvenih sprememb. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA · Povzetek predlaganih ukrepov Predlog določa pogoje za vstop in prebivanje raziskovalcev, študentov, učencev, plačanih in neplačanih pripravnikov, prostovoljcev in varušk au pair, ki so državljani tretjih držav, na ozemlju držav članic za obdobje, daljše od treh mesecev. Uvaja pogoje za sprejem dveh skupin državljanov tretjih držav, ki jih trenutno ne zajema zavezujoč pravni okvir EU, to so varuške au pair in plačani pripravniki, da se zagotovijo njihove zakonite pravice in zaščita. V primeru raziskovalcev, ki so državljani tretjih držav, so poenostavljeni sprejem njihovih družinskih članov, dostop do trga dela teh članov in njihova mobilnost znotraj EU. Predlog določa, da se prosilcu, ki izpolnjuje vse pogoje za sprejem v eno izmed držav članic, izda vizum za dolgoročno bivanje ali dovoljenje za prebivanje. S predlogom se olajša in poenostavi mobilnost študentov in raziskovalcev znotraj EU, zlasti v okviru programov Erasmus Mundus in Marie Curie, ki se bo v naslednjem večletnem finančnem okviru razširila in bo v njej sodelovalo več ljudi. S predlogom študenti dobijo več pravic, tako da lahko delajo polovični delovni čas, študenti in raziskovalci pa lahko po končanem študiju/raziskovanju 12 mesecev ostanejo na ozemlju države članice in iščejo delo. Uvedejo se določbe o večjem obsegu informacij in boljši preglednosti ter rokih odločanja in izboljšanih postopkovnih jamstvih, kot so pisna obrazložitev odločitve in pravice do pritožbe. Zaračunane pristojbine bi morale biti sorazmerne. · Pravna podlaga Člen 79(2) PDEU pooblašča Evropski parlament in Svet, da po rednem zakonodajnem postopku sprejmeta ukrepe na naslednjih področjih: (a) pogoji vstopa in prebivanja ter standardi glede postopkov držav članic za izdajo vizumov in dovoljenj za prebivanje za daljši čas; (b) opredelitev pravic državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, in pogojev, ki urejajo svobodo gibanja in prebivanja v drugih državah članicah. · Načelo subsidiarnosti Na področju politike priseljevanja ima Unija deljeno pristojnost z državami članicami. Zato se uporablja načelo subsidiarnosti, v skladu s katerim se preveri, ali ciljev predlaganih ukrepov ne morejo zadovoljivo doseči države članice (preizkus potrebnosti) in ali se lahko ti cilji bolje dosežejo z ukrepi Unije (preizkus evropske dodane vrednosti) ter na kakšen način se lahko dosežejo. Izziv, da se ohrani in izboljša sposobnost privabljanja nadarjenih kadrov iz tretjih držav v EU, se je povečal in je skupen vsem državam članicam. Čeprav bi vsaka država članica lahko še naprej imela svoj nacionalni sistem za sprejem skupin državljanov tretjih držav, ki jih zadeva ta predlog, pa tako ne bi bil dosežen splošni cilj povečanja privlačnosti EU kot destinacije za nadarjene migrante. En niz skupnih zahtev za sprejem in prebivanje namesto razdrobljenosti zaradi različnih nacionalnih pravil je nedvomno učinkovitejši in bolj enostaven za potencialne prosilce ter vključene organizacije kot pa upoštevanje 27 različnih sistemov in ukvarjanje z njimi. Poleg tega je za spodbujanje mobilnosti znotraj EU, ki je eden ključnih ciljev tega predloga, potreben pravni akt na ravni EU. Zaradi večjega števila pobud, ki so usmerjene na mlade in spodbujajo medčloveške stike z državljani tretjih držav na področju kulture, sociale in izobraževanja, ter večjega števila oblik neformalnega usposabljanja je potreba po njihovi uskladitvi z ustreznimi predpisi glede priseljevanja še večja. Poleg tega bi morala minimalna enotna raven zaščite in pravic študentov, raziskovalcev in drugih skupin oseb iz tretjih držav zagotoviti trdna jamstva pred izkoriščanjem nekaterih ranljivih kategorij, kot so plačani pripravniki in varuške au pair. Tekom let je bila dokazana evropska dodana vrednost veljavnih direktiv za študente in raziskovalce, ta predlog pa bo vodil do nadaljnjih izboljšav. Pregleden pravni okvir, ki bi vključeval ustrezna jamstva za zagotovitev dejanskega prenosa znanj in spretnosti, bi olajšal ekonomske, socialne in kulturne mednarodne odnose držav članic z matičnimi državami. Kar zadeva zunanje vidike migracijske politike, bo pravni akt EU, ki zajema plačane pripravnike, pomagal nadalje krepiti globalni pristop k vprašanju migracij in mobilnosti, saj se tako zagotavlja prenos znanj in spretnosti ter krepi zaveza tretjih držav za boj proti nedovoljenemu priseljevanju z dodatnimi zakonitimi potmi migracij. Okvir EU bi tudi pomagal povečati zaščito varušk au pair. Eden od ključnih elementov tega predloga bi bil, da se bolje izkoristi potencial študentov in raziskovalcev po končanem študiju/raziskovanju. Ti predstavljajo prihodnjo bazo visoko kvalificiranih delavcev, saj govorijo jezik in so vključeni v družbo države gostiteljice. Z obravnavanjem plačanih pripravnikov, ki ne spadajo na področje oseb, premeščenih znotraj podjetja, bi predlog dopolnil direktivo o osebah, premeščenih znotraj podjetja, o kateri trenutno potekajo pogajanja s Svetom in Evropskim parlamentom. Določbe, katerih cilj je razjasniti in okrepiti pravice ter izboljšati pogoje za prebivanje, bi tudi prispevale k splošnemu cilju krepitve varstva temeljnih pravic. Na podlagi vsega tega se šteje, da je predlog v skladu z načelom subsidiarnosti. · Načelo sorazmernosti Uporablja se načelo sorazmernosti, kar pomeni, da „ukrepi Unije vsebinsko in formalno ne presegajo tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev Pogodb“ (člen 5(4) Pogodbe o Evropski uniji). Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov: Izbrani pravni akt je direktiva, ki državam članicam zagotavlja visoko stopnjo prilagodljivosti pri izvajanju. Vsebina ukrepa je omejena na to, kar je potrebno za doseganje cilja. Predlagana pravila se nanašajo na pogoje za sprejem, postopke in dovoljenja (dovoljenja za prebivanje in vizumi za dolgoročno bivanje), pravice študentov, raziskovalcev, učencev, prostovoljcev, pripravnikov in varušk au pair, tj. na področja, ki so del skupne politike priseljevanja v skladu s členom 79 PDEU. Za nekatere od teh skupin oseb že obstajajo predpisi na ravni EU, vendar jih je treba posodobiti in izboljšati, vsebina tega predloga pa je omejena na tisto, kar je potrebno za doseganje zgoraj navedenega cilja. · Izbira pravnega akta Predlagani pravni akt je direktiva, kar je primeren pravni akt za ta ukrep, saj določa zavezujoče minimalne standarde, hkrati pa državam članicam zagotavlja potrebno prožnost. Poleg tega je najprimernejši pravni akt za združitev dveh veljavnih direktiv z njuno prenovitvijo v en sam zakonodajni akt, da se zagotovi usklajen pravni okvir za različne skupine državljanov tretjih držav, ki prihajajo v EU. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vpliva na proračun EU. 5. DODATNE INFORMACIJE · Klavzula o prenosu Predlog vključuje klavzulo o prenosu. · Obrazložitveni dokumenti, ki spremljajo obvestilo o ukrepih za prenos Predlagana direktiva ima široko področje uporabe, kar zadeva različne skupine državljanov tretjih držav, ki jih zajema (raziskovalci, študenti, učenci, pripravniki, prostovoljci in varuške au pair). Predlog vsebuje tudi veliko pravnih obveznosti, ki razširjajo njegovo področje uporabe v primerjavi z veljavnima direktivama 2005/71/ES in 2004/114/ES. Ob upoštevanju tega in na podlagi dejstva, da predlog vsebuje določbe o številnih skupinah oseb, ki v sedanjem pravnem okviru nimajo kogentne narave, bodo potrebni obrazložitveni dokumenti, ki spremljajo obvestilo o ukrepih prenosa, da se jasno opredelijo ukrepi za prenos, ki so jih države članice dodale veljavni zakonodaji. · Podrobna razlaga predloga POGLAVJE I – SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predlog je del prizadevanj EU za uvedbo celovite politike priseljevanja. Ima tri posebne namene. Prvi je vzpostavitev pogojev za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic za obdobje, daljše od treh mesecev, za namene raziskovanja, študija, izmenjave učencev, plačanega in neplačanega pripravništva, prostovoljnega dela in dela varušk au pair. Drugi je vzpostavitev pogojev za vstop in prebivanje študentov in plačanih pripravnikov iz tretjih držav v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive. Tretji zajema pogoje za vstop in prebivanje raziskovalcev, ki so državljani tretjih držav, v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive. Člen 2 V tem členu je določeno področje uporabe predloga, ki se uporablja za državljane tretjih držav, ki so zaprosili za sprejem na ozemlje države članice zaradi raziskovanja, študija, izmenjave učencev, plačanega ali neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela ali dela varušk au pair. Dispozitivne določbe direktive o študentih za učence, neplačane pripravnike in prostovoljce so bile spremenjene v kogentne in splošno področje uporabe je bilo razširjeno, tako da zajema plačane pripravnike in varuške au pair. Kar zadeva skupine oseb, ki jih predlog ne zajema, predlog direktive v veliki meri sledi pristopu iz direktiv 2004/114/ES in 2005/71/ES. Predlog na primer ne zajema državljanov EU in njihovih družinskih članov. Kot že v prejšnjih direktivah 2004/114/ES in 2005/71/ES prav tako ne zajema državljanov tretjih držav, ki so rezidenti EU za daljši čas, ker imajo bolj privilegiran status in se jim izda posebna vrsta dovoljenja za prebivanje, ali beguncev, ki prebivajo v državi članici izključno začasno v skladu z zakonodajo EU ali zavezami iz mednarodnih sporazumov, ter drugih omejenih kategorij. Člen 3 V tem členu so navedene opredelitve, uporabljene v predlogu, ki so v veliki meri enake kot v drugih veljavnih direktivah o migracijah (zlasti direktivah 2004/114/ES in 2005/71/ES). Opredelitev varušk au pair se zgleduje po evropskem sporazumu iz leta 1969 o zaposlitvi „au pair“. Opredelitev plačanega pripravnika temelji na opredelitvi neplačanega pripravnika, poudarja pa element plačila. Izraz „dovoljenje“ zajema dovoljenja za prebivanje in vizume za dolgoročno bivanje. Člen 4 V tem členu je navedeno, da lahko države članice osebam, za katere se uporablja predlog direktive, omogočijo ugodnejše pogoje, vendar samo v zvezi z nekaterimi posameznimi določbami, ki zadevajo družinske člane raziskovalcev, pravice do enake obravnave, ekonomske dejavnosti in postopkovna jamstva, da se ne zoži področje uporabe Direktive. POGLAVJE II – SPREJEM Člen 5 V tem členu je navedeno splošno načelo, da država članica, v kateri je bila vložena vloga, prosilcu, ki izpolnjuje vse splošne in posebne pogoje za sprejem, izda dovoljenje za prebivanje ali vizum za dolgoročno bivanje. Razlog za to je, da bi se izognili primerom, v katerih se prosilcu lahko zavrne sprejem, čeprav izpolnjuje vse pogoje, vendar se mu ne izda potrebni vizum. Člen 6 V tem členu so določeni splošni pogoji, ki jih morajo izpolnjevati vsi prosilci, da bi bili sprejeti v državo članico, in sicer poleg posebnih pogojev, ki se uporabljajo za različne kategorije državljanov tretjih držav, določenih v naslednjih členih. Splošni pogoji so v skladu s pogoji iz veljavnega pravnega reda EU o zakonitih migracijah ter vključujejo veljavne dokumente, zdravstveno zavarovanje in minimalne vire. Ko so izpolnjeni vsi splošni in posebni pogoji za sprejem, so prosilci upravičeni do dovoljenja, tj. vizuma za dolgoročno bivanje in/ali dovoljenja za prebivanje. Členi 7, 8 in 9 V teh členih so določeni posebni pogoji za sprejem raziskovalcev z državljanstvom tretjih držav, ki jih že vsebuje direktiva o raziskovalcih, in sicer zlasti zahteva, da mora raziskovalno organizacijo odobriti država članica in da morata sporazum o gostovanju podpisati odobrena raziskovalna organizacija in raziskovalec. V tem predlogu so izrecno navedeni elementi, ki bi morali biti zajeti v sporazumu o gostovanju. To so naslov in namen raziskovalnega projekta, zaveza raziskovalca, da bo dokončal raziskovalni projekt, izjava organizacije, da bo gostila raziskovalca, tako da bo ta lahko dokončal raziskovalni projekt, datum začetka in konca raziskovalnega projekta, informacije o pravnem razmerju med raziskovalno organizacijo in raziskovalcem ter informacije o delovnih pogojih raziskovalca. Da bi bili raziskovalci, ki so državljani tretjih držav, obveščeni o raziskovalnih organizacijah, ki lahko sklenejo sporazume o gostovanju, je poudarjena potreba po seznamu odobrenih organizacij, ki bi moral biti javno dostopen in posodobljen v primeru sprememb. Člen 10 Ta določba člena 10 za sprejem študentov z državljanstvom tretjih držav določa posebne pogoje, ki so podobni sedanjim pogojem iz direktive o študentih. Členi 11, 12, 13 in 14 V teh določbah so navedeni posebni pogoji za sprejem učencev, plačanih in neplačanih pripravnikov, prostovoljcev in varušk au pair z državljanstvom tretjih držav, ki morajo predložiti dokaz o organizaciji, odgovorni za njihovo izmenjavo, usposabljanje ali prostovoljno delo. Medtem ko je Direktiva 2004/114/ES že vsebovala dispozitivne določbe o učencih, neplačanih pripravnikih in prostovoljcih, pa so plačani pripravniki popolnoma nova skupina državljanov tretjih držav, ki jo je treba zajeti. Enako velja za varuške au pair. Ti dve skupini oseb imata podobne značilnosti kot skupine oseb, ki jih že obravnava pravo EU. Obe skupini oseb imata koristi zaradi višjih ravni zaščite. Da bi bila varuška au pair sprejeta na ozemlje EU, je treba predložiti dokaz, da družina gostiteljica sprejema odgovornost, na primer za življenjske stroške med bivanjem in nastanitev. Bivanje varuške au-pair mora tudi temeljiti na pogodbi med varuško au-pair in družino gostiteljico, v kateri so opredeljene njene pravice in obveznosti. Za plačane pripravnike je treba določiti program usposabljanja, njegovo trajanje, pogoje nadzora in delovne pogoje. Da bi se izognili situacijam, v katerih se pripravniki uporabljajo kot „poceni delovna sila“, se od subjekta gostitelja lahko zahteva predložitev izjave, da državljan tretje države ne zaseda delovnega mesta. POGLAVJE III – DOVOLJENJA IN TRAJANJE PREBIVANJA Členi 15, 16 in 17 S temi določbami so opredeljene informacije, ki bi jih bilo treba vključiti v dovoljenje za prebivanje ali vizum za dolgoročno bivanje državljana tretje države. Člen 16 določa, da bi bilo treba za raziskovalce in študente izdati dovoljenje za vsaj eno leto. Za vse druge skupine oseb je veljavnost dovoljenja praviloma omejena na eno leto z možnostjo izjem. To je v skladu z obdobji veljavnosti, ki se uporabljajo v okviru direktiv 2005/71/ES in 2004/114. Poleg tega člen 17 omogoča državam članicam, da zagotovijo dodatne informacije o celotnih seznamih držav članic, kamor nameravajo iti študentje in raziskovalci, ki so državljani tretjih držav. POGLAVJE IV – RAZLOGI ZA ZAVRNITEV IZDAJE, ODVZEM ALI NEPODALJŠANJE DOVOLJENJ Členi 18, 19 in 20 V teh določbah so opredeljeni obvezni in mogoči razlogi za zavrnitev izdaje, odvzem ali nepodaljšanje dovoljenja, kot na primer, da niso več izpolnjeni splošni in posebni pogoji za sprejem, da so predloženi napačni dokumenti itd., tj. razlogi, ki so standardni pogoji v okviru veljavnih direktiv o migracijah. POGLAVJE V – PRAVICE Ta predlog uvaja posebno poglavje o pravicah za vse skupine oseb, ki jih zajema predlog. Člen 21 Da bi zagotovili pravično obravnavo državljanov tretjih držav, ki spadajo na področje uporabe direktive, so ti na podlagi te določbe upravičeni do enake obravnave v skladu z direktivo o enotnem dovoljenju[13]. Za raziskovalce iz tretjih držav so ohranjene bolj ugodne pravice do enakega obravnavanja, kot so ga deležni državljani države članice gostiteljice, kar zadeva področja socialne varnosti, kakor so opredeljena v Uredbi št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, brez možnosti za omejitve, določene v direktivi o enotnem dovoljenju. Poleg tega bodo učenci, prostovoljci, neplačani pripravniki in varuške otrok v tujini (au pair) iz tretjih držav upravičeni do enakega obravnavanja kot državljani države članice gostiteljice, kar zadeva dostop do blaga in storitev ter dobavo blaga in storitev, ki je na voljo javnosti, ne glede na to, ali jim pravo Unije ali nacionalno pravo države članice gostiteljice omogoča dostop do trga dela. Člena 22 in 23 V skladu s temi določbami dobijo raziskovalci in študenti, ki so državljani tretjih držav, pravico do dela, države članice pa lahko določijo nekatere omejitve. Raziskovalci lahko poučujejo v skladu z nacionalno zakonodajo, kar je bilo mogoče že v skladu z Direktivo 2005/71/ES. Študenti so v skladu z Direktivo 2004/114/ES lahko delali najmanj 10 ur na teden, zdaj pa se je ta čas podaljšal na 20 ur. Države članice lahko glede dostopa študentov do gospodarskih dejavnosti še naprej upoštevajo njihov položaj na trgu dela, vendar bi ga morale upoštevati sorazmerno, da se ne bi sistematično ogrozila pravica do dela[14]. Člen 24 Člen 24 uvaja možnost za študente in raziskovalce, če izpolnjujejo splošne pogoje za sprejem iz predloga (razen pogoja o mladoletnosti), da ostanejo v državi članici v obdobju 12 mesecev po dokončanju študija/raziskovanja, da bi iskali delo ali ustanovili podjetje. Številne države članice že uporabljajo to možnost, vendar se trajanje obdobja lahko razlikuje. Možnost ostati v zadevni državi članici se zdi pomemben dejavnik, ko študenti/raziskovalci, ki so državljani tretje države, izbirajo svojo namembno državo. Zaradi te določbe bi bile države članice tako lahko bolj konkurenčne pri iskanju nadarjenih kadrov na svetovni ravni. To je vprašanje skupnega interesa v okviru upadanja števila delovno aktivnega prebivalstva in prihodnjih potreb po znanju in spretnostih ter bi bilo v skladu z Akcijskim načrt za podjetništvo 2020[15]. To pa ne bi pomenilo samodejne pridobitve delovnega dovoljenja, ampak bi lahko države članice še vedno uporabljale ustrezne postopke za izdajo dovoljenja. Države članice bi lahko v obdobju, daljšem od 3 mesecev in krajšem od 6 mesecev, še vedno zahtevale od državljanov tretjih držav predložitev dokumentacije, da zares iščejo delo (npr. kopije dopisov in življenjepisov, ki so bili poslani delodajalcem) ali so v postopku ustanovitve podjetja. Po šestih mesecih bi lahko od državljanov tretjih držav zahtevale tudi predložitev dokaza, da imajo dejansko možnost zaposlitve ali ustanovitve podjetja. Člen 25 Ta člen vsebuje posebne določbe o sprejemu in dostopu do trga dela za družinske člane raziskovalcev z odstopanjem od Direktive 2003/86/ES, da bi se povečala privlačnost EU za raziskovalce, ki so državljani tretjih držav. Pri odločitvi raziskovalca glede mobilnosti lahko igra pomembno vlogo dejstvo, ali se lahko družinskim članom raziskovalca takoj dovoli vstop v zadevno državo članico. POGLAVJE VI – MOBILNOST MED DRŽAVAMI ČLANICAMI Člena 26 in 27 Ta člena določata pogoje, pod katerimi se lahko raziskovalci, študenti in pripravniki selijo med državami članicami, ki naj bi olajšali takšno mobilnost. Za raziskovalce se je v skladu z Direktivo 2005/71/ES obdobje, v katerem se lahko preselijo v drugo državo članico na podlagi sporazuma o gostovanju, sklenjenega v prvi državi članici, podaljšalo s 3 na 6 mesecev. Za študente so bile v novem predlogu uvedene določbe, ki jim tudi omogočajo, da se preselijo v drugo državo članico za obdobje do 6 mesecev na podlagi dovoljenja prve države članice. Za državljane tretjih držav, ki pridejo v EU v okviru programov mobilnosti EU, na primer sedanjega programa Erasmus Mundus ali Marie Curie, se uporabljajo posebna pravila, da bi se poenostavilo izvajanje mobilnosti. To bo omejilo primere, v katerih državljani tretjih držav, ki izpolnjujejo pogoje za pridobitev štipendije v okviru programov mobilnosti EU, te ne morejo izkoristiti, saj ne morejo vstopiti na ozemlje zadevne države članice. Člen 28 V skladu z določbami direktive o modri karti se lahko družinski člani raziskovalca selijo med državami članicami skupaj z raziskovalcem. POGLAVJE VII – POSTOPEK IN PREGLEDNOST Člen 29 Ta določba uvaja rok, ki zavezuje države članice, da sprejmejo odločitev o popolni vlogi za izdajo dovoljenja in o tem uradno pisno obvestijo prosilca v 60 dneh (velja za vse skupine oseb) oziroma v 30 dneh za programe Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, kot so študenti Erasmus Mundus in Marie Curie. Sedanji pravni okvir ne določa nobenega roka. Postopkovna jamstva vključujejo možnost ugovora zoper odločitev o zavrnitvi vloge in zahtevo, da organi takšne odločitve pisno obrazložijo, zagotavljajo pa tudi spoštovanje pravice do pravnega sredstva. Člena 30 in 31 V teh členih se priznava, da je razpoložljivost informacij bistvenega pomena za doseganje ciljev tega predloga. Člen 30 zahteva od držav članic, da dajo v skladu s tem predlogom na voljo informacije o pogojih vstopa in prebivanja, vključno z informacijami o odobrenih raziskovalnih organizacijah in o pristojbinah. V skladu z veljavnimi direktivami o migracijah člen 31 izrecno navaja, da lahko države članice zaračunajo pristojbine za obravnavo vlog. Člen 31 poleg tega v skladu z nedavno sodno prakso Sodišča Evropske unije[16] uvaja določbo, ki navaja, da znesek takšnih pristojbin ne bi smel ogroziti izpolnjevanja ciljev Direktive. POGLAVJE VIII – KONČNE DOLOČBE Členi 32 do 38 Člen 32 zahteva od držav članic, da imenujejo nacionalne kontaktne točke za izmenjavo informacij o državljanih tretjih držav iz tega predloga, ki se selijo med državami članicami. Takšne nacionalne kontaktne točke že obstajajo v zvezi z nekaterimi veljavnimi direktivami o migracijah, kot je direktiva o modri karti, in so se izkazale za učinkovit mehanizem, ki omogoča tehnično komunikacijo med državami članicami. Člen 33 V skladu s to določbo morajo države članice Komisiji sporočiti statistične podatke o številu državljanov tretjih držav, ki so dobili dovoljenja v okviru tega predloga v skladu z Uredbo št. 862/2007, Komisija pa lahko zahteva dodatne statistične podatke. Člen 36 V skladu s to določbo predlog uradno razveljavlja veljavni direktivi 2005/71/ES in 2004/114/ES o raziskovalcih in študentih, ki so državljani tretjih držav. Preostale določbe (členi 34, 35, 37 in 38) so standardne končne določbe o poročanju, prenosu, začetku veljavnosti in naslovnikih direktive. ê 2004/114/ES, 2005/71/ES (prilagojeno) ð novo 2013/0081 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pogojih za sprejem ð vstop in prebivanje ï državljanov tretjih držav za namene Ö raziskovanja, Õ študija, izmenjav učencev, ð plačanega in ï neplačanega usposabljanja ali, prostovoljnega dela ð in dela varušk au pair ï o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja [PRENOVITEV] EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o Ö delovanju Evropske unije Õ ustanovitvi Evropske skupnosti in, zlasti točk 3(a) in Ö (b) Õ 4 prvega pododstavka člena 63 Ö 79(2) Õ Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske kKomisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: ò novo (1) Direktivo Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela[17] in Direktivo Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja[18] je treba znatno spremeniti. Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeni direktivi prenoviti. (2) Ta direktiva bi morala ustrezati potrebi, opredeljeni v poročilih o izvajanju navedenih dveh direktiv[19], da bi se odpravile ugotovljene pomanjkljivosti in ponudil skladen pravni okvir za različne skupine oseb, ki prihajajo v Unijo iz tretjih držav. Zato bi bilo treba poenostaviti in posodobiti veljavne določbe v zvezi z različnimi skupinami oseb v enotnem pravnem aktu. Te skupine oseb imajo kljub razlikam tudi številne skupne značilnosti, zaradi katerih jih je mogoče obravnavati v skupnem pravnem okviru na ravni Unije. (3) Ta direktiva bi morala prispevati k cilju Stockholmskega programa, da se uskladi nacionalna zakonodaja o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav. Priseljevanje iz držav zunaj Unije je eden od virov visoko usposobljene delovne sile, čedalje več pa je povpraševanja zlasti po študentih in raziskovalcih. Ti imajo pomembno vlogo pri oblikovanju človeškega kapitala, ključnega za Unijo, saj zagotavljajo pametno, trajnostno in vključujočo rast ter tako prispevajo k doseganju ciljev strategije Evropa 2020. (4) Pomanjkljivosti, na katere je bilo opozorjeno v poročilih o izvajanju zadevnih dveh direktiv, se v glavnem nanašajo na pogoje za sprejem, pravice, postopkovna jamstva, dostop študentov do trga dela med študijem, določbe o mobilnosti znotraj Unije in na neusklajenost, saj je bila izbira o vključitvi nekaterih skupin oseb, kot so prostovoljci, učenci in neplačani pripravniki, prepuščena državam članicam. Nadaljnja obširnejša posvetovanja so tudi izpostavila potrebo po boljših zaposlitvenih možnostih za raziskovalce in študente ter boljši zaščiti varušk au pair in plačanih pripravnikov, ki niso zajeti v veljavnih pravnih aktih. ê 2004/114/ES uvodna izjava 1 (5) Za postopno vzpostavitev področja svobode, varnosti in pravice Pogodba predvideva ukrepe, ki jih je treba sprejeti na področju azila, priseljevanja in varstva pravic državljanov tretjih držav. ê 2004/114/ES uvodna izjava 2 (prilagojeno) Pogodba predvideva, da mora Svet sprejeti ukrepe o politiki priseljevanja v zvezi s pogoji vstopa in bivanja in ustaljenimi postopki za izdajo vizumov za bivanje za daljši čas in dovoljenj za bivanje. ê 2004/114/ES uvodna izjava 3 (prilagojeno) Na posebnem sestanku v Tamperi 15. in 16. oktobra 1999 je Evropski svet priznal potrebo po uskladitvi nacionalnih zakonodaj na področju pogojev za dovolitev vstopa in bivanja državljanom tretjih držav in je prosil Svet, da po hitrem postopku sprejme odločitve na osnovi predlogov Komisije. ò novo (6) Cilj te direktive bi moral biti tudi spodbujanje medsebojnih človeških stikov in mobilnosti kot pomembnih elementov zunanje politike Unije, zlasti kar zadeva države evropske sosedske politike ali strateške partnerje Unije. Direktiva bi morala omogočiti boljši prispevek h globalnemu pristopu k vprašanju migracij in mobilnosti ter njegovim partnerstvom za mobilnost, ki nudijo oprijemljiv okvir za dialog in sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami, vključno z omogočanjem zakonitih migracij in njihovo organizacijo. ê 2004/114/ES uvodna izjava 6 (prilagojeno) Eden ciljev dejavnosti Skupnosti na področju izobraževanja je, da se Evropa kot celota uveljavi kot svetovno središče odličnosti za študij in poklicno usposabljanje. Pospeševanje pretoka državljanov tretjih držav v Skupnost za namene študija je ključni dejavnik te strategije. Usklajevanje nacionalnih zakonodaj držav članic na področju pogojev za vstop in bivanje pa je del tega. ê 2004/114/ES uvodna izjava 7 (prilagojeno) ð novo (7) Za namene te direktive bi moralo je priseljevanje po definiciji začasno in ne zavisi od pogojev na trgu delovne sile v državi gostiteljici ðpodpirati ustvarjanje in pridobivanje znanja in spretnosti. ï Predstavlja pa obliko vzajemnega bogatenja za zadevne migrante, njihovo državo izvora in državo članico gostiteljico ter spodbuja boljše razumevanje med kulturami. ò novo (8) Ta direktiva bi morala promovirati Unijo kot privlačen kraj za raziskovanje in inovacije ter omogočiti njen napredek v okviru tekmovanja za privabljanje nadarjenih kadrov na svetovni ravni. Odprtje Unije za državljane tretjih držav, ki se lahko sprejmejo za namene raziskovanja, je tudi del vodilne pobude „Unija inovacij“. Poleg tega je bila vzpostavitev odprtega trga dela za raziskovalce Unije in za raziskovalce iz tretjih držav potrjena kot ključni cilj evropskega raziskovalnega prostora (European Research Area – ERA), tj. enotnega območja, v katerem prosto krožijo raziskovalci, znanost in tehnologija. ê 2005/71/ES uvodna izjava 5 (prilagojeno) Namen te direktive je prispevati k doseganju omenjenih ciljev, saj spodbuja dovolitev vstopa in mobilnost državljanov tretjih držav v raziskovalne namene, za prebivanje, daljše od treh mesecev, s čimer naj bi Skupnost postala privlačnejša za raziskovalce s celega sveta ter si tako utrdila položaj mednarodnega centra za raziskovanje. ê 2004/114/ES uvodna izjava 9 (prilagojeno) Nova pravila Skupnosti so osnovana na definicijah študenta, pripravnika, izobraževalne ustanove in prostovoljca, ki so že v rabi v pravu Skupnosti zlasti v raznih programih Skupnosti za pospeševanje pretoka zadevnih oseb (Socrates, Evropska prostovoljna služba, itd.). ê 2004/114/ES uvodna izjava 11 Ta direktiva ne velja za državljane tretjih držav, ki sicer spadajo v razred neplačanih pripravnikov in prostovoljcev, po nacionalni zakonodaji pa so glede na njihove dejavnosti ali vrsto prejetega povračila ali plačila uvrščeni med delavce. Sprejem državljanov tretjih držav, ki nameravajo opravljati študij specializacije na področju medicine, morajo opredeliti države članice. ê 2005/71/ES uvodne izjave 11, 13 in 14 (prilagojeno) ð novo (9) Primerno je, da se raziskovalcem olajša sprejemvstop z vzpostavitvijo ð s ï postopkoma sprejemadovolitve vstopa, ki ni odvisen od pravnega razmerja med njimi in gostujočo raziskovalno organizacijo gostiteljico, ter z ukinitvijo zahteve, da morajo imeti poleg dovoljenja za prebivanje ð ali vizuma za dolgoročno bivanje ï tudi delovno dovoljenje. Države članice bi lahko podobna pravila uporabljale tudi za državljane tretjih držav, ki v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso v kontekstu kakega raziskovalnega projekta zaprosijo za vstop za namene poučevanja na visokošolskih zavodih. Ö Ta Õ Posebni postopek za raziskovalce bi moral temeljiti na sodelovanju med raziskovalnimi organizacijami in organi za priseljevanje v državah članicah.; rRaziskovalne organizacije bi tako imeleajo tako glavno vlogo pri postopku sprejemadovolitve vstopa, kar naj bi olajšalo in pospešilo vstop in prebivanje raziskovalcev iz tretjih držav v Skupnosti Ö Uniji Õ , hkrati pa bi države članicese ohranilejajo pristojnosti v zvezi s politiko priseljevanja. Za raziskovalne organizacije, ki jih države članice vnaprej odobrijo, je nujno, da lahko z državljani tretjih držav sklenejo sporazum o gostovanju za namene izvajanja raziskovalnega projekta. Države članice bi morale bodo na podlagi sporazuma o gostovanju izdatile dovoljenje za prebivanje ð dovoljenje ï , če so izpolnjeni pogoji za vstop in prebivanje. ê 2005/71/ES uvodna izjava 9 (prilagojeno) (10) Prizadevanja, da bi dosegli cilj 3 % BDP, ki naj se namenijo za raziskovanje Ö investiranja 3 % BDP v raziskovanje Õ , zadevajo predvsem zasebni sektor, ki mora v ta namen v naslednjih letih zaposliti večje število raziskovalcev, zato bi morale raziskovalne organizacije, za katere bi lahko veljala Ö ki jih je mogoče odobriti Õ v skladu s to ta direktivoa, pripadatijo tako javnemu kot zasebnemu sektorju. ê 2005/71/ES uvodna izjava 15 (prilagojeno) ð novo (11) Da bi Skupnost Ö Unija Õ postala privlačnejša za raziskovalce, ki so državljani tretjih držav, ð bi bilo treba skupaj z njimi sprejeti njihove družinske člane, kakor so opredeljeni v Direktivi Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine[20] ï jim je treba med njihovim prebivanjem na več področjih zagotoviti enake socialne in ekonomske pravice, kot jih imajo državljani gostujoče države članice, in možnost poučevanja na visokošolskih zavodih. ð Morali bi imeti koristi od določb o mobilnosti znotraj Unije in tudi dostop do trga dela ï. ò novo (12) Kadar je to primerno, bi bilo treba države članice spodbujati, da obravnavajo kandidate za doktorski študij kot raziskovalce. ê 2005/71/ES uvodna izjava 6 (prilagojeno) (13) Izvajanje določb te direktive ne sme spodbujati bega možganov iz nastajajočih držav in držav v razvoju. Podporne uUkrepe za pomoč raziskovalcem pri ponovni integraciji v njihovih državah izvora in za mobilnost raziskovalcev bi bilo je treba sprejemati v sodelovanju z državami izvora, da bi tako oblikovali celovito migracijsko politiko. ò novo (14) Za promoviranje celotne Evrope kot svetovnega centra odličnosti za študij in usposabljanje bi bilo treba izboljšati pogoje za vstop in prebivanje tistih, ki želijo priti v Unijo za te namene. To je v skladu s cilji programa za posodobitev evropskih visokošolskih sistemov[21], zlasti v okviru internacionalizacije evropskega visokošolskega izobraževanja. Del tega je usklajevanje zadevnih nacionalnih zakonodaj držav članic. ò novo (15) Razširitev in poglobitev bolonjskega procesa, ki se je začel z bolonjsko deklaracijo[22], sta povzročili postopno zbliževanje sistemov visokošolskega izobraževanja ne samo v sodelujočih državah članicah, ampak tudi v drugih državah. Nacionalni organi so spodbudili mobilnost študentov in akademskega osebja, visokošolski zavodi pa so jo vključili v svoje učne načrte. To morajo odražati primernejše določbe o mobilnosti študentov znotraj Unije. Oblikovanje privlačnega in konkurenčnega evropskega visokošolskega izobraževanja je eden od ciljev bolonjske deklaracije. Bolonjski proces je privedel do vzpostavitve evropskega visokošolskega prostora. Zaradi posodobitve evropskega sektorja visokošolskega izobraževanja se je več študentov, ki so državljani tretjih držav, začelo odločati za študij v Evropi. ê 2004/114/ES uvodna izjava 10 (16) Trajanje in druge pogoje pripravljalnih tečajev za študente, ki jih pokriva ta direktiva bi moralejo določiti države članice v skladu s svojimi nacionalnimi zakonodajami. ê 2004/114/ES uvodna izjava 12 (17) Dokazilo, da je bil študent sprejet vna visokošolskio ustanovozavod, je lahko, med drugim, tudi v obliki pisma ali potrdila, ki potrjuje njegov/njen vpis. ê 2004/114/ES uvodna izjava 13 ð novo (18) Pri oceniugotavljanju zadostnih razpoložljivostih zadostnih sredstev se lahko ð bi bilo treba ï upoštevati tudi štipendije. ò novo (19) Čeprav so imele države članice diskrecijsko pravico glede uporabe Direktive 2004/114/ES za učence, prostovoljce in neplačane pripravnike, pa bi morale zdaj te skupine oseb spadati na področje uporabe te direktive, da se olajšata njihov vstop in prebivanje ter zagotovi spoštovanje njihovih pravic. Ta direktiva bi morala veljati tudi za varuške au pair in plačane pripravnike, da se zagotovita spoštovanje njihovih zakonitih pravic in njihova varnost. (20) Plačani pripravniki, ki pridejo na delo v Unijo v okviru premestitve znotraj podjetja, ne bi smeli biti zajeti v tej direktivi, saj spadajo na področje uporabe [Direktive 2013/XX/EU o premestitvah znotraj podjetja]. (21) Ker trenutno na ravni Unije ni pravnega okvira, ki bi zagotavljal pravično obravnavo varušk au pair z državljanstvom tretjih držav, bi bilo treba uvesti določbe za obravnavanje njihovih posebnih potreb kot posebej ranljive skupine oseb. Ta direktiva bi morala določiti pogoje, ki bi jih morali izpolnjevati varuška au pair in družina gostiteljica, zlasti glede pogodbe, ki bi morala vsebovati elemente, kot je prejemanje žepnine[23]. (22) Ko so izpolnjeni vsi splošni in posebni pogoji za sprejem, bi morale države članice v določenih rokih izdati dovoljenje, tj. vizum za dolgoročno bivanje in/ali dovoljenje za prebivanje. Če država članica izda dovoljenje za prebivanje samo za svoje ozemlje in so izpolnjeni vsi pogoji iz te direktive, ki se nanašajo na sprejem, bi morala država članica zadevnemu državljanu tretje države zagotoviti potrebne vizume. (23) V dovoljenjih bi morali biti navedeni status zadevnega državljana tretje države in ustrezni programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti. Države članice lahko navedejo dodatne informacije v papirni ali elektronski obliki, če to ne pomeni dodatnih pogojev. (24) Različna obdobja veljavnosti dovoljenj v skladu s to direktivo bi morala odražati posebno naravo bivanja posamezne skupine oseb. (25) Države članice lahko prosilcem za obravnavo vlog za izdajo dovoljenja zaračunajo pristojbino. Pristojbine bi morale biti sorazmerne z namenom bivanja. (26) Pravice, podeljene državljanom tretjih držav v skladu s to direktivo, ne bi smele biti odvisne od tega, ali je dovoljenje izdano v obliki vizuma za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje. ê 2004/114/ES uvodna izjava 8 ð novo (27) Izraz sprejem pokriva vstop in prebivanje državljanov tretjih držav ð v državi članici ï za namene, določene v tej direktivi. ê 2004/114/ES uvodna izjava 14 (prilagojeno) ð novo (28) Za namene te direktive se sprejem lahko zavrne na podlagi ustrezno utemeljenih razlogov. Sprejem je lahko zavrnjen predvsem, če država članica na osnovi ugotovljenih dejstev ð v posameznem primeru ï meni, da zadevni državljan tretje države predstavlja potencialno nevarnost za javni red ali, javno varnost ð ali javno zdravje ï . Pojem javnega reda lahko vključuje tudi obsodbo za storitev hudega kaznivega dejanja. V tem smislu je treba omeniti, da pojem javnega reda in javne varnosti vključuje tudi primere, ko državljan tretje države pripada ali je pripadal organizaciji, ki podpira terorizem, podpira ali je podpiral tako organizacijo ali pa je ali je bil usmerjen v ekstremizem. ê 2004/114/ES uvodna izjava 15 (prilagojeno) (29) Če obstaja dvom glede utemeljitve vlogeprošnje za sprejem, lahko države članice zahtevajo vse potrebne dokaze za ugotovitev verodostojnosti, zlasti na osnovi predlaganega Ö nameravanega Õ študija Ö ali usposabljanja Õ prosilca, da se tako preprečita zloraba in napačna uporaba postopkov, določenih s to direktivo. ò novo (30) Nacionalni organi bi morali obvestiti državljana tretje države, ki zaprosi za sprejem v državi članici v okviru te direktive, o odločitvi o njegovi vlogi. To bi morali storiti pisno takoj, ko je to mogoče, in najpozneje v 60 dneh od datuma vložitve vloge, v primeru raziskovalcev in študentov, zajetih v programih Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, pa najpozneje v 30 dneh od datuma vložitve vloge. ê 2004/114/ES uvodna izjava 16 (prilagojeno) ð novo (31) PretokMobilnost Ö nacionalnih raziskovalcev, študentov in plačanih pripravnikov, ki so državljani tretjih držav, znotraj Unije Õ študentov, državljanov tretjih držav, ki študirajo v več državah članicah, tako kot tudi sprejem državljanov tretjih držav, ki sodelujejo v programih Skupnosti, se morata bi bilo treba olajšati, da se tako pospeši pretok znotraj Skupnosti in v njej, kot je določeno v tej direktivi. ð Za raziskovalce bi bilo treba s to direktivo izboljšati pravila v zvezi z obdobjem, v katerem bi moralo dovoljenje, ki ga je izdala prva država članica, omogočati bivanje v drugi državi članici brez sklenitve novega sporazuma o gostovanju. Izboljšati bi bilo treba položaj študentov in nove skupine plačanih pripravnikov, tako da se jim dovoli bivanje v drugi državi članici za obdobja od tri do šest mesecev, če izpolnjujejo splošne pogoje iz te direktive. Za pripravnike, ki so državljani tretjih držav in pridejo v Unijo v okviru premestitev znotraj podjetja, bi bilo treba glede na naravo njihove premestitve uporabiti posebne določbe za mobilnost znotraj Unije v skladu z [Direktivo 2013/xx/EU o premestitvah znotraj podjetja]. ï ò novo (32) Pravila Unije o priseljevanju in programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti, bi se morala bolje dopolnjevati. Raziskovalci in študenti, ki so državljani tretjih držav in jih zajemajo takšni programi Unije, bi morali imeti pravico, da se preselijo v predvidene države članice na podlagi dovoljenja, ki ga izda prva država članica, če je pred vstopom v Unijo znan celoten seznam teh držav članic. Takšno dovoljenje bi jim moralo omogočiti mobilnost, ne da bi jim bilo treba predložiti kakršne koli dodatne informacije ali vložiti dodatne vloge. Države članice se spodbujajo, naj olajšajo mobilnost prostovoljcev, ki so državljani tretjih držav, znotraj Unije, če programi prostovoljstva zajemajo več kot eno državo članico. ê 2004/114/ES uvodna izjava 18 (prilagojeno) ð novo (33) Da bi študenti, državljani tretjih držav, lahko ð lažje ï krili delež svojih stroškov študija, bi moralijo imeti ð več možnosti ï dostopa na trg delovne sile v skladu s pogoji te direktive ð , kar pomeni pravico do dela najmanj 20 ur na teden ï Načelo dostopa študentov na trg delovne sile v skladu s pogoji te direktive bi moralo biti je splošno pravilo.; vV izrednih pogojih pa bi morale imetiajo države članice možnost upoštevati razmere na svojih nacionalnih trgih delovne sile ð , čeprav ne sme obstajati tveganje, da se pravica do dela v celoti ukine ï . ò novo (34) Države članice bi morale kot del prizadevanj za dobro usposobljeno delovno silo v prihodnosti dovoliti študentom, ki diplomirajo v Uniji, da ostanejo na njihovem ozemlju z namenom iskanja dela ali ustanovitve podjetja, v obdobju 12 mesecev po izteku veljavnosti prvotnega dovoljenja. To bi morale dovoliti tudi raziskovalcem po zaključku njihovega raziskovalnega projekta, kot je določen v sporazumu o gostovanju, kar pa ne bi smelo pomeniti samodejne pridobitve pravice dostopa do trga dela ali ustanovitve podjetja. Od njih se lahko zahteva, da predložijo dokazilo v skladu s členom 24. (35) Določbe te direktive ne posegajo v pristojnost držav članic, da urejajo število državljanov tretjih držav, ki se sprejmejo za namene dela. (36) Da bi Unija postala privlačnejša za raziskovalce, študente, učence, pripravnike, prostovoljce in varuške au pair, ki so državljani tretjih držav, je pomembno, da se zagotovi njihova pravična obravnava v skladu s členom 79 Pogodbe. Te skupine oseb imajo pravico do enake obravnave kot državljani države članice gostiteljice v skladu z Direktivo 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici[24]. Poleg pravic v okviru Direktive 2011/98/EU bi bilo treba za raziskovalce, ki so državljani tretjih držav, ohraniti ugodnejše pravice do enake obravnave, kot so je deležni državljani države članice gostiteljice na področjih socialne varnosti, kakor so opredeljena v Uredbi št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Trenutno navedena direktiva državam članicam omogoča omejevanje enake obravnave na področjih socialne varnosti, vključno z družinskimi prejemki, in ta možnost omejevanja bi lahko vplivala na raziskovalce. Poleg tega bi morali biti učenci, prostovoljci, neplačani pripravniki in varuške au pair upravičeni do enake obravnave kot državljani države članice gostiteljice, kar zadeva dostop do blaga in storitev ter zagotavljanje blaga in storitev, dostopnih javnosti, ne glede na to, ali jim pravo Unije ali nacionalno pravo države članice gostiteljice omogoča dostop do trga dela. ê 2004/114/ES uvodna izjava 23 (37) Ta direktiva v nobenem primeru ne bi smela vplivati na uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav[25]. ê 2005/71/ES uvodna izjava 22 (prilagojeno) Ta direktiva v nobenem primeru ne vpliva na uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav[26]. ê 2004/114/ES uvodna izjava 4 (prilagojeno) ð novo (38) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so bila sprejeta z Listino Evropske unije o temeljnih človekovih pravicah. ð, kakor je navedena v členu 6 Pogodbe o Eropski uniji ï. ê 2005/71/ES uvodna izjava 25 (prilagojeno) Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije. ê 2004/114/ES uvodna izjava 5 (39) Države članice bi moralejo uveljaviti določbe te direktive brez diskriminacije na podlagi spola, rase, barve kože, etničnega ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. ê 2005/71/ES uvodna izjava 24 (prilagojeno) Države članice uveljavijo določbe te direktive brez diskriminacije na podlagi spola, rase, barve, etničnega ali družbenega porekla, genskih lastnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnih ali drugih stališč, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. ò novo (40) V skladu s skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih z dne 28. septembra 2011 so se države članice zavezale, da bodo v upravičenih primerih uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos priložile enega ali več dokumentov, v katerih se pojasni razmerje med elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih pravnih aktov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičeno. ê 2004/114/ES uvodna izjava 24 (prilagojeno) ð novo (41) Ker cilja te direktive, in sicer pogojev za sprejem Ö vstop in prebivanje Õ državljanov tretjih držav za namene Ö raziskovanja, Õ študija, izmenjav učencev, neplačanega ð ali plačanega ï usposabljanja, ali prostovoljnega dela ð ali dela varušk au pair ï , države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega ali učinkov direktive, lažje doseže na ravni Skupnost Ö Unije Õ , Ö Unija Õ Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja. ê 2005/71/ES uvodna izjava 23 (prilagojeno) Ciljev te direktive, in sicer uvedbe posebnega postopka za dovolitev vstopa in sprejetja pogojev za vstop in prebivanje za državljane tretjih držav, za prebivanje, daljše od treh mesecev, v državah članicah za namene izvajanja raziskovalnega projekta v okviru sporazuma o gostovanju z raziskovalno organizacijo, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, zlasti ne v zvezi z mobilnostjo med državami članicami, in jih zato lažje doseže Skupnost. Zato lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena, ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje teh ciljev. ê 2004/114/ES uvodna izjava 22 (prilagojeno) (42) Vsaka država članica bi morala zagotoviti, da je splošni javnosti predvsem na svetovnem spletu dostopnih kar največ redno posodobljenih informacij, ki se redno dopolnjujejo, predvsem na svetovnem spletu, Ö o raziskovalnih organizacijah, odobrenih v skladu s to direktivo, s katerimi bi lahko raziskovalci sklenili sporazum o gostovanju, ter o pogojih in postopkih za vstop in prebivanje na njenem ozemlju za namene raziskovanja, kakor so sprejeti v skladu s to direktivo, ter Õ in sicer Ö informacij Õ o ustanovahzavodih, opredeljenih s to direktivo, o študijskih programih, katere lahko vpišejo državljani tretjih držav, terin o pogojih in postopkih za vstop in prebivanje na njenihovem ozemlju za te namene. ê 2005/71/ES uvodna izjava 10 (prilagojeno) Vse države članice morajo zagotoviti, da so javnosti, predvsem prek interneta, na voljo čim bolj celovite in redno posodobljene informacije o raziskovalnih organizacijah, odobrenih v skladu s to direktivo, s katerimi lahko raziskovalci sklenejo sporazum o gostovanju, in o pogojih in postopkih za vstop in prebivanje na njihovem ozemlju za namene raziskovanja, kakor so določeni v tej direktivi. ê 2005/71/ES uvodna izjava 28 (prilagojeno) (43) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola Ö št. 21 Õ o stališču Združenega kraljestva in Irske Ö v zvezi s področjem svobode, varnosti in pravice Õ, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o Ö delovanju Evropske unije, Õ ustanovitvi Evropske skupnosti in brez poseganja v člen 4 omenjenega protokola, Združeno kraljestvo ne sodeluje Ö ti državi članici ne sodelujeta Õ pri sprejemanju te direktive, ki zanj Ö zanju Õ ni zavezujoča niti se v razmerju do njega njiju ne uporablja. ê 2005/71/ES uvodna izjava 29 (prilagojeno) (44) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, priloženega k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o Ö delovanju Õ ustanovitvi Evropske Ö unije Õ skupnosti, Danska ne sodeluje pri sprejemanju te direktive, ki zanjo ni zavezujoča niti se v razmerju do nje ne uporablja. – ê 2004/114/ES uvodna izjava 17 (prilagojeno) Za začetni vstop na svoje ozemlje, lahko države članice pravočasno izdajo dovoljenje za bivanje ali pa vizum, če izdajajo dovoljenja za bivanje samo na svojem ozemlju. ê 2004/114/ES uvodna izjava 19 (prilagojeno) Pojem predhodnega dovoljenja vključuje tudi podelitev delovnih dovoljenj študentom, ki želijo opravljati gospodarsko dejavnost. ê 2004/114/ES uvodna izjava 20 (prilagojeno) Ta direktiva ne vpliva na nacionalno zakonodajo na področju dela s skrajšanim delovnim časom. ê 2004/114/ES uvodna izjava 21 (prilagojeno) Zagotoviti se mora skrajšane postopke za postopke sprejema za namene študija ali za programe izmenjav učencev, ki jih izvajajo priznane organizacije v državah članicah. ê 2004/114/ES uvodna izjava 25 (prilagojeno) V skladu s členi 1 in 2 Protokola o položaju Združenega kraljestva in Irske, priloženega Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, in ne da bi to posegalo v člen 4 omenjenega protokola, ti državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki za njiju ne velja niti nista zavezani k njeni uporabi. ê 2004/114/ES uvodna izjava 26 (prilagojeno) Skladno s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zanjo ne velja, niti ni zavezana k njeni uporabi – ê 2005/71/ES uvodna izjava 1 (prilagojeno) Da bi utrdili in bolje oblikovali evropsko raziskovalno politiko je Komisija januarja 2000 sklenila, da je treba vzpostaviti Evropski raziskovalni prostor, ki bo služil kot osnova za prihodnje delovanje Skupnosti na tem področju. ê 2005/71/ES uvodna izjava 2 (prilagojeno) Evropski svet iz Lizbone je v podporo Evropskemu raziskovalnemu prostoru določil cilj Skupnosti, da do leta 2010 postane najbolj konkurenčno in dinamično na znanju temelječe gospodarstvo na svetu. ê 2005/71/ES uvodna izjava 3 (prilagojeno) Globalizacija gospodarstva zahteva večjo mobilnost raziskovalcev, kar se je potrdilo tudi v Šestem okvirnem programu Evropske skupnosti[27] ko je ta dodatno odprl svoje programe za raziskovalce izven Evropske unije. ê 2005/71/ES uvodna izjava 4 (prilagojeno) Skupnost bo do leta 2010 predvidoma potrebovala 700000 raziskovalcev, da bi dosegla cilj Evropskega sveta iz Barcelone, naj se za raziskovanje nameni 3 % BDP. Ta cilj je treba doseči z vrsto med seboj povezanih ukrepov, kot so večja privlačnost znanstvenih poklicev med mladimi, spodbujanje sodelovanja žensk v znanstvenih raziskavah, večje možnosti za izobraževanje in mobilnost v raziskovanju, izboljšanje možnosti za poklicno napredovanje raziskovalcev v Skupnosti in odpiranje Skupnosti za državljane tretjih držav, ki se jim lahko dovoli vstop za namene raziskovanja. ê 2005/71/ES uvodna izjava 6 (prilagojeno) Izvajanje določb te direktive ne sme spodbujati bega možganov iz nastajajočih držav in držav v razvoju. Podporne ukrepe za pomoč raziskovalcem pri ponovni integraciji v njihovih državah izvora in za mobilnost raziskovalcev je treba sprejemati v sodelovanju z državami izvora, da bi tako oblikovali celovito migracijsko politiko. ê 2005/71/ES uvodna izjava 7 (prilagojeno) Za dosego ciljev Lizbonskega procesa je prav tako pomembno, da se spodbuja mobilnost znotraj Unije za raziskovalce, ki so državljani EU in zlasti za raziskovalce iz držav članic, ki so se pridružile leta 2004, za namene izvajanja znanstvenih raziskav. ê 2005/71/ES uvodna izjava 8 (prilagojeno) Zaradi odprtosti, ki je nujna z vidika sprememb v svetovnem gospodarstvu, in zahtev, ki bodo najverjetneje nastale v zvezi z doseganjem cilja 3 % BDP, ki naj se namenijo za raziskovanje, je treba raziskovalce iz tretjih držav, za katere bi lahko veljala ta direktiva, opredeliti širše v skladu z njihovimi kvalifikacijami in raziskovalnimi projekti, ki jih nameravajo izpeljati. ê 2005/71/ES uvodna izjava 12 (prilagojeno) Obenem pa je treba ohraniti tudi običajne načine vstopa (kot so zaposlitev in delovna praksa), predvsem za študente doktorskega študija, ki izvajajo raziskave kot študentje in jih je treba izvzeti iz področja uporabe te direktive, saj so zajeti v Direktivi Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene študija, poklicnega usposabljanja ali prostovoljnega dela[28]. ê 2005/71/ES uvodna izjava 16 (prilagojeno) Direktiva prinaša pomembno izboljšavo na področju socialne varnosti, saj načelo nediskriminacije velja tudi neposredno za osebe, ki pridejo v državo članico naravnost iz tretje države. Treba pa je poudariti, da ta direktiva ne sme dodeliti več pravic, kakor jih je že predvideno v obstoječi zakonodaji Skupnosti na področju socialne varnosti za državljane tretjih držav, katerih položaj ureja zakonodaja več kot ene države članice. Poleg tega Direktiva ne sme zagotavljati pravic za primere, ki ne sodijo v okvir zakonodaje Skupnosti, kot je denimo primer družinskih članov, ki prebivajo v tretji državi. ê 2005/71/ES uvodna izjava 17 (prilagojeno) Pomembno je, da se spodbuja mobilnost raziskovalcev kot sredstvo za razvoj in krepitev stikov in mrež med partnerji na svetovni ravni. Raziskovalcem je treba omogočiti mobilnost pod pogoji, določenimi v tej direktivi. Pogoji uresničevanja mobilnosti iz te direktive ne vplivajo na trenutno veljavna pravila, ki urejajo priznavanje veljavnosti potnih listin. ê 2005/71/ES uvodna izjava 18 (prilagojeno) Posebno pozornost je treba posvetiti lažjemu ohranjanju in podpori enotnosti družinskih članov raziskovalcev, in sicer v skladu s Priporočilom Sveta z dne 12. oktobra 2005 o olajšanju vstopa državljanom tretjih držav, zaradi znanstveno-raziskovalnega dela v Evropski skupnosti[29]. ê 2005/71/ES uvodna izjava 19 (prilagojeno) Zaradi ohranjanja enotnosti družine in omogočanja mobilnosti je treba družinskim članom dovoliti, da se pridružijo raziskovalcem v drugi državi članici pod pogoji, določenimi v nacionalni zakonodaji te države članice, vključno z njenimi dolžnostmi, ki izhajajo iz dvostranskih ali večstranskih sporazumov. ê 2005/71/ES uvodna izjava 20 (prilagojeno) Imetnikom dovoljenj za prebivanje bi načeloma morala biti dana možnost, da vlogo za odobritev vstopa predložijo, medtem ko prebivajo na ozemlju zadevne države članice. ê 2005/71/ES uvodna izjava 21 (prilagojeno) Države članice lahko prosilcu zaračunajo stroške postopka reševanja vloge za dovoljenje za prebivanje. ê 2005/71/ES uvodna izjava 26 (prilagojeno) V skladu z odstavkom 34 Med-institucionalnega sporazuma o boljšem pripravljanju zakonodaje naj države članice za svoje potrebe in za potrebe Skupnosti izdelajo in objavijo lastne preglednice, v katerih bo kar najbolje prikazano ujemanje med to direktivo in ukrepi za njen prenos. ê 2005/71/ES uvodna izjava 27 (prilagojeno) V skladu s členom 3 Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, je Irska v pismu z dne 1. julija 2004 izrazila željo o sodelovanju pri sprejetju in uporabi te direktive. ò novo (45) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi s predhodnima direktivama. Obveznost prenosa določb, ki so nespremenjene, izhaja iz predhodnih direktiv. (46) Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos direktiv v nacionalno pravo in začetka njune uporabe, določenih v delu B Priloge I – ê 2004/114/ES (prilagojeno) ð novo SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Področje urejanja Namen te direktive je določiti: (a) pogoje za sprejem ð vstop in prebivanje ï državljanov tretjih držav na ozemljue držav članic za obdobje, ki je daljše od treh mesecev ð 90 dni ï , za namene Ö raziskovanja, Õ študija, izmenjav učencev, ð plačanega in ï neplačanega usposabljanja, ali prostovoljnega dela ð in dela varušk au pair ï ; (b) pravila postopkov za sprejem državljanov tretjih držav na ozemlje držav članic za te namene. ò novo (b) pogoje za vstop in prebivanje študentov in plačanih pripravnikov, ki so državljani tretjih držav, v obdobju, daljšem od 90 dni, v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive; (c) pogoje za vstop in prebivanje raziskovalcev, ki so državljani tretjih držav, v državah članicah, ki niso država članica, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive. ê 2005/71/ES (prilagojeno) POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Namen Ta direktiva določa pogoje za dovolitev vstopa raziskovalcem iz tretjih držav v države članice za več kot tri mesece za namene izvajanja raziskovalnega projekta v okviru sporazuma o gostovanju z raziskovalno organizacijo. ê 2004/114/ES (prilagojeno) ð novo Člen 2 Področje uporabe 1. Ta direktiva se uporablja za državljane tretjih držav, ki so zaprosijoli za sprejem na ozemlje države članice zaradi Ö raziskovanja, Õ študija Ö , izmenjav učencev, Õ ð plačanega ali ï Ö neplačanega usposabljanja, prostovoljnega dela Õ ð ali dela varušk au pair ï . 2. Ta direktiva se ne uporablja za Ö državljane tretjih držav Õ : (a) državljane tretjih držav, ki prebivajo v državi članici kot prosilci za azil ali na podlagi subsidiarne oblike zaščite ali programov začasne zaščite; (b) državljane tretjih držav, katerih izgon je bil začasno preklican zaradi dejanskih ali pravnih razlogov; (c) državljane tretjih držav, ki so družinski člani državljanov Unije, ki so uveljavili svojo pravico do prostega gibanja v Uniji Skupnosti; (d) državljane tretjih držav, ki imajo v državi članici status rezidenta za daljši čas v skladu z Direktivo Sveta 2003/109/ES[30] z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas in uveljavljajo svojo pravico do bivanja v drugi državi članici za namene študija ali poklicnega usposabljanja; (e) državljane tretjih držav, ki so po nacionalni zakonodaji zadevne države članice delavci ali samozaposlene osebe;. ò novo (f) ki imajo skupaj s svojimi družinski člani in ne glede na svoje državljanstvo v skladu s sporazumi bodisi med Unijo in državami članicami bodisi med Unijo in tretjimi državami pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije; (g) pripravnike, ki pridejo v Unijo v okviru premestitve znotraj podjetja, v skladu z [Direktivo 2013/xx/EU o premestitvah znotraj podjetja]. ê 2004/114/ES (prilagojeno) Člen 3 Opredelitve pojmov Za namene te direktive: (a) „državljan tretje države“ pomeni katerokoli osebo, ki ni državljan Evropske unije v smislu člena 1720(1) Pogodbe; ê 2005/71/ES (prilagojeno) Člen 2 Opredelitve pojmov Za namene te direktive: (a) „državljan tretje države“ pomeni katero koli osebo, ki ni državljan Unije v smislu člena 17(1) Pogodbe; ê 2005/71/ES (d) (d) „raziskovalec“ pomeni državljana tretje države z ustreznimi visokošolskimi kvalifikacijami, ki omogočajo vpis v programe doktorskih študijev, ki ga raziskovalna organizacija izbere za izvajanje raziskovalnega projekta, za katerega se navadno zahtevajo zgoraj omenjene kvalifikacije; ê 2004/114/ES (c) (b) „študent“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet vna visokošolskio ustanovozavod in ki je sprejet na ozemlje države članice, da lahko opravlja svoj osnovni namen, ki je redni študij v visokošolskem izobraževalnem programu, ki ga priznava država članica, vključno z diplomami, spričevali ali doktorati, pridobljenimi vna visokošolskemi zavoduustanovi, to pa lahko vključuje pripravljalni tečaj pred omenjenim izobraževanjem v skladu z nacionalno zakonodajo; (d) (c) „učenec“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za namen obiskovanja srednješolskega izobraževalnega programa v okviru programa izmenjav, ki ga izvaja pooblaščena organizacija države članice v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso; ê 2004/114/ES (prilagojeno) (e) (d) „neplačan pripravnik“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za obdobje usposabljanja brez plačila v skladu z nacionalno zakonodajo Ö zadevne države članice Õ; ò novo (f) „plačan pripravnik“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice za obdobje usposabljanja, za kar prejme plačilo v skladu z nacionalno zakonodajo zadevne države članice; (g) „prostovoljec“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice, da bi sodeloval v priznanem programu prostovoljnega dela; ê 2004/114/ES (prilagojeno) (h)(f) „program prostovoljnega dela“ pomeni program dejavnosti praktične solidarnosti, ki je osnovan na programu Ö , ki ga prizna država članica Õ države članice ali Ö Unija Õ Skupnosti in uresničuje cilje splošnega interesa; ò novo (i) „varuška au pair“ pomeni državljana tretje države, ki ga začasno sprejme družina na ozemlju države članice v zameno za lažja gospodinjska dela in skrb za otroke, da bi izboljšal svoje jezikovne sposobnosti in poznavanje države gostiteljice; ê 2005/71/ES (j) (b) „raziskovanje“ pomeni sistematično ustvarjalno delo, katerega namen je povečati zalogo znanja, vključno z znanjem o ljudeh, kulturi in družbi, ter izkoriščanje tega znanja pri iskanju novih možnosti uporabe; (k) (c) „raziskovalna organizacija“ pomeni vsako javno ali zasebno organizacijo, ki izvaja raziskave in jo je za namene te direktive odobrila država članica v skladu s svojo zakonodajo ali upravno prakso; ê 2004/114/ES (prilagojeno) (l) (e) „ Ö izobraževalni Õ ustanovazavod“ pomeni javnio ali zasebnio ustanovozavod, ki joga priznava država članica in/ali katerega izobraževalni programi se Ö na podlagi preglednih meril Õ priznajo v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso za namene, določene v tej direktivi; ò novo (m) „plačilo“ pomeni nagrado v vseh oblikah, ki se prejme v zameno za opravljeno storitev in je po nacionalni zakonodaji ali ustaljeni praksi sestavni del delovnega razmerja; (n) „zaposlitev“ pomeni izvajanje dejavnosti, ki zajemajo opravljanje kakršne koli oblike dela, urejene z nacionalnim pravom ali ustaljeno prakso, za delodajalca, po njegovih navodilih in pod njegovim nadzorom; (o) „prva država članica“ pomeni državo članico, ki državljanu tretje države prva izda dovoljenje na podlagi te direktive; (p) „druga država članica“ pomeni vsako državo članico, ki ni prva država članica; (q) „programi Unije, ki vključujejo ukrepe za spodbujanje mobilnosti“ pomenijo programe, ki jih financira Unija in spodbujajo priseljevanje državljanov tretjih držav v Unijo; (r) „dovoljenje“ pomeni dovoljenje za prebivanje, ki ga izdajo organi države članice in na podlagi katerega lahko državljan tretje države zakonito biva na njenem ozemlju v skladu s členom 1(2)(a) Uredbe (ES) št. 1030/2002, ali vizum za dolgoročno bivanje; (s) „vizum za dolgoročno bivanje“ pomeni dovoljenje, ki ga izda država članica v skladu s členom 18 Schengenske konvencije ali se izda v skladu z nacionalno zakonodajo držav članic, ki ne izvajajo v celoti schengenskega pravnega reda. ê 2004/114/ES (g) „dovoljenje za bivanje“ pomeni katerokoli dovoljenje, ki ga izdajo organi države članice, s katerim lahko državljan tretje države zakonito prebiva na njenem ozemlju v skladu s členom 1(2)(a) Uredbe (ES) št. 1030/2002. ê 2005/71/ES (prilagojeno) (e) „dovoljenje za prebivanje“ pomeni vsako dovoljenje z zaznamkom „raziskovalec“, ki ga izdajo organi države članice, s katerim lahko državljan tretje države zakonito prebiva na njenem ozemlju v skladu z določbami člena 1(2)(a) Uredbe (ES) št. 1030/2002. Člen 3 Področje uporabe 1. Ta direktiva se uporablja za državljane tretjih držav, ki zaprosijo za vstop na ozemlje države članice zaradi izvajanja raziskovalnega projekta. 2. Ta direktiva se ne uporabljaja za: (a) državljane tretjih držav, ki v državi članici prebivajo kot prosilci za mednarodno zaščito ali v okviru programov začasne zaščite; (b) državljane tretjih držav, ki zaprosijo za prebivanje v državi članici kot študentje v smislu Direktive 2004/114/ES zaradi izvajanja raziskav, ki se zaključijo z doktoratom; (c) državljane tretjih držav, katerih izgon je bil začasno preklican zaradi dejanskih ali pravnih razlogov; (d) raziskovalce, ki jih raziskovalna organizacija premesti v drugo raziskovalno organizacijo v drugi državi članici. ê 2005/71/ES (prilagojeno) Člen 4 Ugodnejše določbe 1. Ta direktiva ne posega v bolj ugodne določbe: (a) dvostranskih ali večstranskih sporazumov, sklenjenih med Skupnostjo oziroma med Skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter eno ali več tretjimi državami na drugi strani; (b) dvostranskih ali večstranskih sporazumov, sklenjenih med eno ali več državami članicami in eno ali več tretjimi državami. 2. Direktiva ne vpliva na pravico držav članic, da sprejmejo ali ohranijo bolj ugodne določbe za osebe, za katere se uporablja ta direktiva. ê 2004/114/ES (prilagojeno) ð novo Člen 4 Bolj uUgodnejše določbe 1. Ta direktiva ne posega v bolj ugodnejše določbe: (a) dvostranskih ali večstranskih sporazumov Ö , sklenjenih Õ med Skupnostjo Ö Unijo Õ ali Skupnostjo Ö Unijo Õ in njenimi državami članicami terin eno ali več tretjimi državami; ali (b) dvostranskih ali večstranskih sporazumov Ö , sklenjenih Õ med eno ali več držav članic in eno ali več tretjimi državami. 2. Ta direktiva ne posega v pravico države članice, da sprejme ali ohrani določbe, ki so bolj ugodnejše za osebe, za katere se uporabljajo ð , kar zadeva člene 21, 22, 23, 24, 25 in 29, in sicer zlasti v okviru partnerstev za mobilnost ï . POGLAVJE II POGOJI ZA SPREJEM ê 2004/114/ES Člen 5 Načelo 1. Sprejem državljanov tretjih držav v skladu s to direktivo je pogojen s preverjanjem pisnih dokazil o izpolnjevanju splošnih pogojev iz člena 6 in posebnih pogojev iz enega od členov 7 do 11 14, ki se uporablja za ustrezno kategorijo. ò novo 2. Ko so izpolnjeni vsi splošni in posebni pogoji za sprejem, so prosilci upravičeni do vizuma za dolgoročno bivanje in/ali dovoljenja za prebivanje. Če država članica izdaja dovoljenja za prebivanje samo na svojem ozemlju in ne drugod in če so izpolnjeni vsi pogoji za sprejem iz te direktive, zadevna država članica državljanu tretje države izda potrebni vizum. ê 2004/114/ES Člen 6 Splošni pogoji 1. Državljan tretje države, ki zaprosi za vstop za namene, navedene v tej direktivi: (a) predložiti veljavno potno listino v skladu z nacionalno zakonodajo. Države članice lahko zahtevajo, da veljavnost potne listine pokriva najmanj obdobje načrtovanega bivanja; ê 2004/114/ES (prilagojeno) (b) za načrtovano bivanje predložiti dovoljenje staršev Ö ali enakovreden dokument Õ, če je po nacionalni zakonodaji države članice gostiteljice prosilec mladoleten; (c) imeti zdravstveno zavarovanje za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice; ê 2004/114/ES (d) veljati za nenevarnega za javni red, javno varnost ali javno zdravje; (e) predložiti dokazilo, če to zahteva država članica, da je prosilec poravnal pristojbino za obravnavo obdelavo vloge prošnje po členu 2031;. ò novo (f) na zahtevo države članice predložiti dokazilo o zadostnih sredstvih za kritje svojih življenjskih stroškov med bivanjem, stroškov usposabljanja in povratka, kar ne vpliva na preučitev vsakega posameznega primera. ê 2004/114/ES (prilagojeno) 2. Države članice olajšajo postopek za sprejem državljanov tretjih držav iz členov 7 do 11, ki sodelujejo v programih Skupnosti za pospešen pretok znotraj Skupnosti in v njo. ê 2005/71/ES (prilagojeno) POGLAVJE III DOVOLITEV VSTOPA RAZISKOVALCEM Člen 7 Pogoji za vstop 1. Državljan tretje države, ki zaprosi za vstop za namene, navedene v tej direktivi: (a) predloži veljavno potno listino, kot to določa nacionalna zakonodaja. Države članice lahko zahtevajo, da je potna listina veljavna najmanj za obdobje trajanja dovoljenja za prebivanje; (b) predloži sporazum o gostovanju, sklenjen z raziskovalno organizacijo v skladu s členom 6(2); in (c) kjer je to primerno, predloži izjavo o prevzemu finančne odgovornosti, ki jo je v skladu s členom 6(3) izdala raziskovalna organizacija; in (d) ne predstavlja nevarnosti za javni red, javno varnost ali javno zdravje. Države članice preverijo, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz točk (a), (b), (c) in (d). 2. Države članice lahko preverijo tudi pogoje, na katerih temelji in pod katerimi je bil sklenjen sporazum o gostovanju. 3. Če preverjanja iz odstavkov 1 in 2 privedejo do pozitivnih zaključkov, se raziskovalcem dovoli vstop na ozemlje držav članic zaradi izvajanja sporazuma o gostovanju. ò novo Člen 7 Posebni pogoji za raziskovalce 1. Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene raziskovanja, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: (a) predloži sporazum o gostovanju, sklenjen z raziskovalno organizacijo v skladu s členom 9(1) in 9(2); (b) če je to primerno, predloži izjavo o prevzemu finančne odgovornosti, ki jo je v skladu s členom 9(3) izdala raziskovalna organizacija. 2. Države članice lahko preverijo pogoje, na katerih temelji in pod katerimi je bil sklenjen sporazum o gostovanju. 3. Če se s preverjanji iz odstavkov 1 in 2 ugotovi, da so pogoji izpolnjeni, se raziskovalec sprejme na ozemlje države članice za izvajanje sporazuma o gostovanju. 4. Vloge državljanov tretjih držav, ki želijo raziskovati v Uniji, se obravnavajo in preučijo, ko zadevni državljan tretje države prebiva zunaj ozemlja države članice, v katero želi biti sprejet. 5. Države članice lahko v skladu s svojo nacionalno zakonodajo predloženo vlogo sprejmejo tudi, če je zadevni državljan tretje države že na njihovem ozemlju. 6. Države članice določijo, ali mora vlogo za izdajo dovoljenja vložiti zadevni raziskovalec ali zadevna raziskovalna organizacija. ê 2005/71/ES (prilagojeno) POGLAVJE II RAZISKOVALNE ORGANIZACIJE Člen 58 Odobritev Ö raziskovalnih organizacij Õ ê 2005/71/ES 1. Vsako raziskovalno organizacijo, ki želi gostiti raziskovalca v skladu s postopkom za sprejemdovolitve vstopa, določeniem v tej direktivi, v ta namen najprej odobri zadevna država članica. 2. Odobritev raziskovalnih organizacij mora biti skladna s postopki, določenimi v nacionalni zakonodaji ali upravni praksi držav članic. Tako javne kot zasebne organizacije podajo vloge za odobritev v skladu s temi postopki ter jih ustrezno utemeljijo z njihovimi statutarnimi nalogami ali poslovnimi nameni, kakor je primerno, ter z dokazili, da izvajajo raziskave. Odobritev se raziskovalnim organizacijam dodeli za obdobje najmanj petih let. Izjemoma lahko države članice dodelijo odobritev za krajše obdobje. 3. Države članice lahko v skladu z nacionalno zakonodajo od raziskovalne organizacije zahtevajo pisno zavezo, da je v primerih, ko raziskovalec nezakonito ostane prebiva na ozemlju zadevne države članice, ta organizacija dolžna poravnati stroške v zvezi zs prebivanjem in povratkom raziskovalca, ki so se krili iz javnih sredstev. Finančne obveznosti raziskovalne organizacije prenehajo veljati najkasneje 6 mesecev po prenehanju veljavnosti sporazuma o gostovanju. 4. Države članice lahko določijo, da odobrene organizacije v roku dveh mesecev od datuma prenehanja veljavnosti sporazuma o gostovanju pristojnim organom, ki jih v ta namen imenujejo države članice, predložijo potrdilo, da je bilo delo v zvezi z vsemi raziskovalnimi projekti, za katere je bil podpisan sporazum o gostovanju v skladu s členom 69 opravljeno. ê 2005/71/ES (prilagojeno) 5. Pristojni organi v vsaki državi članici redno objavljajo in obnavljajo sezname raziskovalnih organizacij, odobrenih za namene te direktive Ö, ko se ti seznami spremenijo Õ . ê 2005/71/ES 6. Država članica lahko, poleg drugih ukrepov, raziskovalni organizaciji zavrne podaljšanje ali odvzame odobritev, če ta ne izpolnjuje več pogojev iz odstavkov 2, 3 in 4, če je bila odobritev pridobljena na nepošten način ali če je raziskovalna organizacija z državljanom tretje države sklenila sporazum o gostovanju na nepošten ali malomaren način. Če je bila odobritev zavrnjena ali odvzeta, se lahko zadevni organizaciji prepove vpredložitev vloge za ponovno odobritev za obdobje največ petih let od datuma izdaje odločitve o odvzemu ali zavrnitvi podaljšanja. 7. Države članice lahko v svoji nacionalni zakonodaji določijo, kakšne bodo posledice odvzema odobritve ali zavrnitve podaljšanja odobritve obstoječih sporazumov o gostovanju, sklenjenih v skladu s členom 69, kot tudi za dovoljenja za prebivanje zadevnih raziskovalcev. ê 2005/71/ES (prilagojeno) Člen 69 Sporazum o gostovanju 1. Raziskovalna organizacija, ki želi gostiti raziskovalca, z njim sklene sporazum o gostovanju, pri čemer se raziskovalec zaveže, da bo dokončal raziskovalni projekt, organizacija pa se zaveže, da bo v ta namen gostila raziskovalca, brez poseganja v člen Ö če so izpolnjeni pogoji iz členov 6 in Õ 7. ò novo Sporazum o gostovanju vsebuje vsaj naslednje elemente: (a) naslov in namen raziskovalnega projekta; (b) zavezo raziskovalca, da bo dokončal raziskovalni projekt; (c) izjavo organizacije o zavezi, da bo gostila raziskovalca, da bo lahko dokončal raziskovalni projekt; (d) datum začetka in konca raziskovalnega projekta; (e) informacije o pravnem razmerju med raziskovalno organizacijo in raziskovalcem; (f) informacije o delovnih pogojih raziskovalca. ê 2005/71/ES 2. Raziskovalne organizacije lahko sklenejo sporazume o gostovanju le, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) raziskovalni projekt so potrdili ustrezni organi v organizaciji, potem ko so preučili: (i) namen in trajanje raziskave ter razpoložljivost potrebnih finančnih sredstev za njeno izvedbo; (ii) raziskovalčeve kvalifikacije glede na cilje raziskave, kakor jih dokazuje overjena kopija potrdila o kvalifikacijah v skladu s členom 2(d)(b).; ê 2005/71/ES (prilagojeno) (b) med svojim prebivanjem ima raziskovalec zagotovljena zadostna mesečna sredstva za kritje svojih izdatkov in stroškov povratka skladno z minimalno vsoto, ki jo v ta namen objavi država članica, brez upoštevanja sistema socialne pomoči države članice; (c) med svojim prebivanjem je raziskovalec zdravstveno zavarovan za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice; (d) sporazumu o gostovanju opredeljuje pravno razmerje in delovni pogoje raziskovalcev. ê 2005/71/ES 3. Po sklenitvi sporazuma o gostovanju se lahko od raziskovalne organizacije lahko v skladu z nacionalno zakonodajo zahteva, da raziskovalcu predloži individualno izjavo o prevzemu finančne odgovornosti za stroške v smislu člena 58(3). 4. Sporazum o gostovanju samodejno preneha veljati, če se raziskovalecu ne sprejmedovoli vstop ali če se prekine pravno razmerje med raziskovalcem in raziskovalno organizacijo. 5. Raziskovalne organizacije nemudoma obvestijo organ, ki ga v ta namen imenujejo države članice, o vseh okoliščinah, ki bi lahko ovirale izvajanje sporazuma o gostovanju. ê 2004/114/ES (prilagojeno) Člen 710 Posebni pogoji za študente 1. Poleg splošnih pogojev iz člena 6 Ddržavljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene študija, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: (a) Ö predloži dokazilo, da Õ je s strani visokošolskega ustanovezavoda sprejet na študij v okviru izobraževalnega programa; (b) (d) predloži dokazila, če to zahteva država članica, da je študent poravnal pristojbine, ki jih zaračunava ustanovazavod. ; (b) predloži dokazila na zahtevo države članice o zadostnih sredstvih za kritje svojih življenjskih stroškov med bivanjem in za stroške študija in povratka. Države članice objavijo zahtevana najmanjša mesečna sredstva za namene te določbe, kar ne vpliva na posamezno proučitev vsakega primera posebej; (c) predloži dokazila, če to zahteva država članica, o zadostnem znanju jezika izobraževalnega programa, ki ga je študent vpisal;. 2. Za študente, ki so zaradi vpisa vna visokošolski zavodustanovo samodejno upravičeni do zdravstvenega zavarovanja za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice, se šteje, da izpolnjujejo pogoj iz člena 6(1)(c). Člen 8 Mobilnost študentov 1. Ne glede na člene 12(2), 16 in 18(2) državljana tretje države, ki je že sprejet kot študent in je zaprosil za nadaljevanje študija ali za dopolnilno izobraževanje v drugi državi članici, ta država članica sprejme za obdobje, ki ne ovira opravljanja ustreznega študija, s tem da imajo pristojni organi dovolj časa za obravnavo njegove prošnje, če: (a) izpolnjuje pogoje iz členov 6 in 7 v zvezi s to državo članico; in (b) je priložil svoji prošnji za sprejem vsa pisna dokazila o svoji akademski izobrazbi in dokazilo, da izobraževalni program, ki ga želi opravljati, resnično dopolnjuje tistega, ki ga je že zaključil; in (c) sodeluje v dvostranskem programu izmenjave ali programu izmenjave Skupnosti ali je sprejet v državi članici kot študent za najmanj dve leti. 2. Zahteve iz odstavka 1(c) se ne uporabljajo, če mora študent v okviru svojega izobraževalnega programa obvezno opraviti del programa pri ustanovi v drugi državi članici. 3. Pristojni organi prve države članice morajo na prošnjo pristojnih organov druge države članice predložiti ustrezne podatke v zvezi z bivanjem študenta na ozemlju prve države članice. ê 2004/114/ES (prilagojeno) Člen 911 Posebni pogoji za učence 1. Na podlagi člena 3, dDržavljan tretje države, ki zaprosi za sprejem v okviru programa izmenjave učencev, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: ê 2004/114/ES (a) star je najmanj toliko ali največ toliko, kot določa zadevna država članica; (b) predloži dokazila o sprejemu vna srednješolskio izobraževalnio zavodustanovo; (c) predloži dokazila o sodelovanju v priznanem programu izmenjave učencev, ki ga izvaja priznana organizacija v državi članici v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso; (d) predloži dokazila o tem, da organizacija programa izmenjave učencev za njega prevzame odgovornost za ves čas njegovega bivanja na ozemlju zadevne države članice zlasti glede življenjskih stroškov med bivanjaem, izobraževanja, zdravstvenega varstva in povratka; (e) ves čas bivanjaizobraževanja je nastanjen pri družini, ki izpolnjuje pogoje, katere določi zadevna država članica, in je izbrana na podlagi pravil programa izmenjave učencev, v katerem učenec sodeluje. 2. Države članice lahko omejijo sprejem učencev, ki sodelujejo v programu izmenjave na državljane tistih tretjih držav, ki nudijo isto možnost njihovim državljanom. ê 2004/114/ES (prilagojeno) ð novo Člen 1012 Posebni pogoji za neplačane pripravnike 1. Na podlagi člena 3 dDržavljan tretje države, ki zaprosi za sprejem kot neplačan ð ali plačan ï pripravnik, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: (a) je podpisal je pogodbo o usposabljanju, ki jo po potrebi potrdi ustrezni organ zadevne države članice v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso, za neplačano praktično usposabljanje v javnem ali zasebnem podjetju ali v poklicnemi izobraževalnemi zavoduustanovi, ki jih priznava država članica v skladu z nacionalno zakonodajo ali upravno prakso; ò novo (b) dokaže, če to zahteva država članica, da ima predhodno ustrezno izobrazbo, kvalifikacije ali poklicne izkušnje, da bi imel koristi od delovne izkušnje; ê 2004/114/ES (b) predloži dokazila na zahtevo države članice o zadostnih sredstvih za kritje svojih življenjskih stroškov med bivanjem in za stroške usposabljanja in povratka. Države članice objavijo zahtevana najmanjša mesečna sredstva za namene te določbe, kar ne vpliva na posamezno preučitev vsakega primera posebej; ê 2004/114/ES (c) če država članica to zahteva, se mora jezikovno usposabljati, da pridobi potrebno znanje za namene praktičnega usposabljanja. ò novo V pogodbi iz točke (a) je opisan program usposabljanja, določeni so trajanje programa, pogoji, pod katerimi se nadzoruje pripravnik pri izvajanju tega programa, njegove delovne ure, pravno razmerje s subjektom gostiteljem in če je pripravnik plačan, njegovo plačilo. 2. Države članice lahko od subjekta gostitelja zahtevajo izjavo, da državljan tretje države ne zaseda delovnega mesta. ê 2004/114/ES (prilagojeno) Člen 1113 Posebni pogoji za prostovoljce Na podlagi člena 3, dDržavljan tretje države, ki zaprosi za sprejem v okviru programa prostovoljnega dela, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: (a) star je najmanj toliko ali največ toliko, kot določa zadevna država članica; ê 2004/114/ES (a) (b) predloži pogodbo, sklenjeno z organizacijo v zadevni državi članici, ki je odgovorna za program prostovoljnega dela, v katerem sodeluje, s tem da navede opis nalog, pogoje nadzora izvedbe teh nalog, delovne ure, razpoložljiva sredstva za kritje potnih stroškov, življenjskih stroškov med bivanjem in stroškov nastanitve ter žepnino v obdobju njegovega bivanja in, če je to primerno, usposabljanje, ki ga bo opravil za potrebe prostovoljnega dela; ê 2004/114/ES (b) (c) predloži dokazila, da je organizacija, odgovorna za program prostovoljnega dela, v katerem sodeluje, pridobila polico obveznega zavarovanja; in prevzema polno odgovornost za njega v obdobju bivanja, zlasti v zvezi s kritjem njegovih stroškov bivanja, zdravstva in povratka; ê 2004/114/ES (d) (c) in, če država članica to posebej zahteva, je poučen prejme o osnovahno znanje jezika, zgodovine terein političnih in družbenih struktur države članice. ò (novo) Člen 14 Posebni pogoji za varuške au pair Državljan tretje države, ki zaprosi za sprejem za namene dela varuške au pair, poleg splošnih pogojev iz člena 6 izpolnjuje tudi naslednje pogoje: (a) star je vsaj 17 in največ 30 let, izjemoma v posameznih upravičenih primerih več kot 30 let; (b) predloži dokazila o tem, da je družina gostiteljica zanj prevzela odgovornost za ves čas njegovega prebivanja na ozemlju zadevne države članice, zlasti glede življenjskih stroškov med bivanjem, nastanitve, zdravstvenega varstva, materinstva ali tveganja nesreče; (c) predloži pogodbo med varu