[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 4.3.2009

COM(2009)102 konč.

2009/0033 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

- Razlogi za predlog in njegovi cilji

Glavni cilj predlagane uredbe je vzpostaviti pravni okvir za ocenjevanje pravilne uporabe tistih elementov schengenskega pravnega reda, ki so del prava Skupnosti. Spremlja jo predlog Odločbe o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za spremljanje uporabe tistih elementov schengenskega pravnega reda, ki so del prava EU. Ta dvojni ocenjevalni mehanizem je namenjen ohranjanju medsebojnega zaupanja med državami članicami v njihove sposobnosti, da bodo uspešno in učinkovito uporabljale spremljevalne ukrepe, ki omogočajo vzpostavitev območja brez notranjih meja.

Splošni cilj novega mehanizma bi moral biti zagotovitev preglednega, učinkovitega in skladnega izvajanja schengenskega pravnega reda, pri čemer bi bile upoštevane tudi spremembe v pravnem položaju po vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije.

- Splošno ozadje

Območje brez notranjih meja, kakor je vzpostavljeno s schengenskim pravnim redom (schengensko območje), so konec 80-ih in v začetku 90-ih let v medvladnem okviru razvile države članice, ki so želele ukiniti nadzor na notranjih mejah in v ta namen izvajati spremljevalne ukrepe, kot so skupna pravila glede nadzora na zunanjih mejah, skupna vizumska politika, policijsko in pravosodno sodelovanje ter vzpostavitev schengenskega informacijskega sistema (SIS). Nadzora na notranjih mejah ni bilo mogoče odpraviti v okviru Skupnosti, saj se države članice niso mogle zediniti glede tega, ali je odprava tega nadzora potrebna za dosego cilja prostega pretoka oseb (člen 14 Pogodbe ES). Vseeno pa so se vse takratne države članice razen Združenega kraljestva in Irske sčasoma pridružile schengenskemu območju.

Schengenski pravni red je postal del okvira Evropske unije z začetkom veljavnosti Amsterdamske pogodbe leta 1999[1].

Schengensko območje temelji na popolnem medsebojnem zaupanju držav članic v njihove sposobnosti, da v celoti izvajajo spremljevalne ukrepe, ki omogočajo odpravo nadzora na notranjih mejah: npr. države članice izvajajo kontrole na zunanjih mejah ne le zaradi varovanja lastnih interesov, temveč tudi v imenu vseh drugih držav članic, v katere bi posamezniki lahko potovali po prečkanju zunanjih meja schengenskega območja.

Za pridobitev in ohranjanje tega medsebojnega zaupanja so schengenske države članice leta 1998 ustanovile Stalni odbor. Njegov mandat je določen v Sklepu Izvršnega odbora (SCH/Com-ex (98) 26 def), sestavljen pa je iz dveh ločenih nalog:

1. preverjanja, ali država članica, ki se želi priključiti schengenskemu območju, izpolnjuje vse pogoje za uporabo schengenskega pravnega reda (tj. odprava mejnega nadzora) („začetek učinkovanja / uporaba“);

2. preverjanja pravilne uporabe schengenskega pravnega reda v državah članicah, ki ta pravni red že izvajajo („izvajanje“).

V schengenskem pravnem redu torej obstaja razlika med „začetkom učinkovanja“ in „izvajanjem“. Zato je v prvi vrsti treba preveriti, ali so izpolnjeni pogoji za medsebojno zaupanje, preden pravni red lahko začne učinkovati. Kot drugo je medsebojno zaupanje nato treba ohranjati s preverjanjem pravilnega izvajanja pravnega reda. V medvladni fazi schengena so bile potrebne posebne določbe za preverjanje pravilnega izvajanja.

Schengenski pravni red je bil vključen v okvir Evropske unije brez ponovnih pogajanj. Stalni odbor in njegov mandat iz leta 1998 sta bila torej prevzeta brez sprememb, pri čemer je Stalni odbor postal delovna skupina Sveta za schengensko evalvacijo (SCH-EVAL). Pravna podlaga za ta odbor so bili člen 66 Pogodbe ES ter člena 30 in 31 Pogodbe EU, saj schengenski pravni red zajema ukrepe iz prvega in tudi tretjega stebra.

Zaradi medvladne osnove je schengenska evalvacija že od nekdaj v celoti v rokah držav članic, pri čemer Komisija sodeluje kot opazovalka. To je še naprej logika pristopa za prvi del mandata, saj v pravnem redu EU na področju pravosodja in notranjih zadev ni nobenega podobnega razlikovanja med „začetkom učinkovanja“ in „izvajanjem“. Poleg tega je treba omeniti, da je bil postopek odločanja za odpravo nadzora na notranjih mejah in polno uporabo schengenskega pravnega reda za namen širitev leta 2004 in 2007 določen v pristopnih pogodbah, torej v primarni zakonodaji. Akti o pristopu so predvideli sklep Sveta po posvetovanju z Evropskim parlamentom. Za Komisijo ni predvidena pravica do pobude.

Vendar pa je pristop manj logičen za drugi del mandata, zlasti v zvezi z zadevami iz prvega stebra. Zato je Komisija že ob vključitvi schengenskega pravnega reda izdala izjavo, v kateri je navedla, da po njenem mnenju „vključitev Sklepa Izvršnega odbora o ustanovitvi Stalnega odbora Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (SCH/Com-ex (98) 26 Def z dne 16. 9. 1998) v okvir Unije v ničemer ne vpliva na pooblastila, ki jih nanjo prenašajo pogodbe, in zlasti na njeno odgovornost, ki jo ima kot varuhinja pogodb“.

Ker je ocenjevanje pred začetkom učinkovanja bistvenega pomena za pridobitev medsebojnega zaupanja držav članic, se zdi smiselno, da ostane odgovornost držav članic. Poleg tega v primeru, da država članica ne upošteva danih priporočil, ni mogoče sprejeti odločitve o odpravi nadzora na notranjih mejah, kar je torej učinkovita „spodbuda“ za polno in pravilno uporabo schengenskega pravnega reda. Komisija bo pri teh ocenjevanjih še naprej polno sodelovala kot opazovalka.

- Potreba po izboljšanju ocenjevanja pravilne uporabe pravnega reda

V Haaškem programu iz leta 2004 je Komisija pozvana, „ naj takoj, ko bo dosežena odprava kontrol na notranjih mejah, predloži predlog za dopolnitev obstoječega schengenskega ocenjevalnega mehanizma z nadzornim mehanizmom, ki bo zagotavljal tesno sodelovanje strokovnjakov držav članic, vključno z nenapovedanimi inšpekcijskimi pregledi “.

Od leta 1999 se je med državami članicami in Komisijo zvrstilo več razprav glede izboljšanja učinkovitosti schengenskega ocenjevalnega mehanizma, zlasti glede drugega dela mandata, namreč preverjanja pravilne uporabe pravnega reda po odpravi nadzora na notranjih mejah. Opredeljene so bile naslednje glavne pomanjkljivosti:

1. sedanja metodologija za ocenjevalni mehanizem ni ustrezna. Pravila o skladnosti in pogostosti ocenjevanj niso jasna. Obiski na kraju samem se ne izvajajo;

2. obstaja potreba po razvoju metodologije za določanje prednostnih nalog na podlagi analize tveganja;

3. zagotoviti je treba dosledno visoko raven strokovnega znanja med ocenjevanjem. Strokovnjaki, ki sodelujejo pri ocenjevanju, bi morali imeti ustrezno raven pravnega znanja in praktičnih izkušenj. Pošiljanje strokovnjaka iz vsake države članice na vsak obisk na kraju samem bi lahko negativno vplivalo na učinkovitost izvedbe ocenjevanja. Določiti je treba primerno število strokovnjakov, ki se udeležijo obiskov;

4. mehanizem naknadnega ocenjevanja za oceno ukrepov, sprejetih na podlagi priporočil, ki so bila dana po obiskih na kraju samem, je treba izboljšati, saj se ukrepi, sprejeti za odpravo pomanjkljivosti, ter časovni okvir, v katerem naj bi se te pomanjkljivosti odpravile, razlikujejo med državami članicami;

5. institucionalna odgovornost Komisije kot varuhinje Pogodbe glede zadev iz prvega stebra ni upoštevana v sedanjem ocenjevalnem sistemu.

Naslednje točke so namenjene odpravljanju teh pomanjkljivosti:

Metodologija ocenjevanja

Ta predlog uvaja jasno programiranje, ki omogoča večletne in letne programe napovedanih in nenapovedanih obiskov na kraju samem. Države članice bodo še naprej predmet rednega ocenjevanja, da bi se zagotovila splošna pravilna uporaba pravnega reda. Vsi deli schengenskega pravnega reda, ki imajo pravno podlago v Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, so lahko predmet ocenjevanja.

To ocenjevanje lahko temelji na odgovorih na vprašalnike, obiskih na kraju samem ali kombinaciji obojega. V slednjem primeru se obiski lahko opravijo kmalu po prejemu odgovorov na vprašalnike.

Države članice v zadnjih letih niso občutile potrebe po izvajanju ocenjevanja na kraju samem glede pravosodnega sodelovanja na področju kazenskih zadev, orožja in prepovedanih drog. Varstvo podatkov prav tako ni bilo vedno predmet ocenjevanja na kraju samem.

Kljub temu pa obiski na kraju samem niso omejeni na zunanje meje in vizume ter lahko zajemajo vse dele schengenskega pravnega reda, vključno z določbami za odpravo nadzora na notranjih mejah. Vendar je, v kolikor to zadeva orožje, treba poudariti, da so bile v času, ko je bil schengenski pravni red vključen v okvir EU, ustrezne določbe schengenskega pravnega reda nadomeščene z Direktivo Sveta 91/477/EGS z dne 18. junija 1991 o nadzoru nabave in posedovanja orožja[2]. Preverjanje pravilnega prenosa te direktive je bilo zaupano Komisiji v skladu s Pogodbo ES. Ker države članice nikoli niso imele potrebe po izvajanju ocenjevanj na kraju samem, ni nobene potrebe, da bi preverjanje pravilnega prenosa te direktive vključili v ta predlog.

Konkretno potrebo po obiskih na kraju samem bo določila Komisija, po tem ko bo pridobila nasvet od držav članic, pri tem pa bo upoštevala spremembe v zakonodaji, postopke ali organizacijo zadevne države članice ter analizo tveganja glede zunanjih mej in vizumov, ki jo bo opravil Frontex.

Poleg tega se v letni program po potrebi lahko vključijo tematska ali regionalna ocenjevanja.

Poleg teh rednih ocenjevanj se lahko izvedejo nenapovedani obiski na kraju samem na podlagi analize tveganja, ki jo opravi Frontex, ali katerega koli drugega vira, ki navaja potrebo po izvedbi nenapovedanega obiska.

Večletni in letni programi se po potrebi vedno lahko prilagodijo.

Strokovno znanje držav članic

Strokovnjaki države članice so vključeni tudi v preverjanje pravilne uporabe na drugih področjih zakonodaje Skupnosti, npr. letalstva in pomorske varnosti. Ker je pravilno izvajanje spremljevalnih ukrepov, ki omogočajo odpravo nadzora na notranjih mejah, bistvenega pomena za notranjo varnost držav članic, bodo imeli strokovnjaki držav članic še naprej pomembno vlogo v procesu ocenjevanja. Sodelovali bodo pri napovedanih in nenapovedanih obiskih in svetovali Komisiji pri pripravi večletnih in letnih ocenjevalnih programov.

Za zagotovitev visoke ravni strokovnega znanja morajo države članice poskrbeti, da so strokovnjaki ustrezno usposobljeni ter imajo dobro teoretično znanje in praktične izkušnje na področjih, zajetih z ocenjevanjem, ter da dobro poznajo načela, postopke in tehnike obiskov na kraju samem.

Primerni organi bi morali zagotoviti ustrezna usposabljanja (npr. Frontex), poleg tega pa bi bilo treba državam članicam dati na voljo sredstva za pobude, usmerjene v posebna usposabljanja na področju ocenjevanja schengenskega pravnega reda (npr. z vključitvijo usposabljanja med prednostne naloge za ukrepe Skupnosti, sprejete v skladu s pravili, ki jih določa Sklad za zunanje meje)[3].

Glede na to, da je za zagotovitev učinkovitega ocenjevanja na kraju samem treba zmanjšati število udeleženih strokovnjakov, bi bilo treba število strokovnjakov, ki sodelujejo pri napovedanih obiskih, omejiti na osem. Ker je morda še težje v zelo kratkem času dati na voljo strokovnjake za nenapovedane obiske, bi moralo biti število strokovnjakov, ki sodelujejo pri takih obiskih, omejeno na šest.

Pravilno izvajanje ukrepov za zagotovitev prostega pretoka oseb v skladu s členom 14 Pogodbe ES ne vpliva na notranjo varnost ostalih držav članic, zato se lahko ocenjevanje odprave nadzora na notranjih mejah v celoti zaupa Komisiji. Treba je omeniti, da preverjanje odprave nadzora na notranjih mejah ni vključeno v medvladni mandat.

Nadaljnje spremljanje ocenjevanja

Za učinkovito obravnavo ugotovljenih šibkih točk in pomanjkljivosti bi bilo treba vsak izsledek poročila pripisati eni od treh kategorij. Zadevna država članica bi morala v dveh tednih dati pripombe glede poročila in v šestih tednih akcijski načrt za odpravo pomanjkljivosti. Država članica bo zavezana, da v šestih mesecih poroča o izvajanju svojega akcijskega načrta. Komisija lahko glede na ugotovljene pomanjkljivosti organizira in izvede napovedane ali nenapovedane obiske na kraju samem, da bi preverila pravilno izvajanje akcijskega načrta. V primeru resnih pomanjkljivosti mora Komisija nemudoma obvestiti Svet.

To ne vpliva na pristojnost Komisije, da v kateri koli fazi ocenjevanja sproži postopek za ugotavljanje kršitev. Država članica lahko krši schengenski pravni red, npr. kadar zavrne vstop osebam, ki imajo veljavni schengenski vizum, ki ga izda druga država članica. V takih primerih ni ogrožena notranja varnost države članice, vendar pa država kljub temu krši pravo Skupnosti.

Vključitev schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije

Glede na odgovornosti Komisije v okviru Pogodbe ES je zanjo ključno, da prevzame odgovornost za schengenski ocenjevalni proces, da bi ocenila pravilno uporabo pravnega reda po odpravi nadzora na notranjih mejah. Kljub temu so prav tako pomembni strokovno znanje in izkušnje držav članic, da se lahko preveri izvajanje na kraju samem ter ohrani medsebojno zaupanje med državami članicami.

Stroški udeležbe strokovnjakov držav članic se bodo krili iz proračuna EU.

Prav tako je treba opozoriti, da pri določbah, ki jih morajo države članice uporabljati po pridružitvi, Komisija ohranja svoja pooblastila „varuhinje pogodb“. Novi ocenjevalni mehanizem ne zajema pravilne uporabe teh določb, saj mora slednjo najprej oceniti Svet, da bi določil, ali se lahko odpravi nadzor na notranjih mejah.

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Sklep Izvršnega odbora o ustanovitvi Stalnega odbora Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (SCH/Com-ex (98) 26 Def z dne 16. septembra 1998)

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Predlog je skladen z obstoječimi politikami in cilji Evropske unije, zlasti s ciljem vzpostavitve in ohranjanja območja svobode, varnosti in pravice.

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI

Od leta 1999 je potekalo več razprav v okviru delovne skupine Sveta za schengensko evalvacijo, da bi se izboljšala učinkovitost schengenskega ocenjevalnega mehanizma. Skupina se je na primer dogovorila glede omejitve števila strokovnjakov, ki sodelujejo pri ocenjevanjih. Vendar pa ta dogovor ni pravno zavezujoč in vsaka država članica ima pravico poslati strokovnjaka na ocenjevalne obiske, zaradi česar je včasih težko zagotoviti nemoten poteh teh obiskov. Poleg tega se je razpravljalo tudi o pogostosti in metodologiji ocenjevanja.

Komisija je aprila 2008 organizirala srečanje strokovnjakov. Države članice so se strinjale z oceno pomanjkljivosti, ki jih je ugotovila Komisija. Čeprav so države članice priznale potrebo po spremembi sedanjega mehanizma, so nekatere od njih izrazile dvome glede institucionalne vloge Komisije v novem schengenskem ocenjevalnem mehanizmu.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

- Povzetek predlaganih ukrepov

Instrument predvideva nov schengenski ocenjevalni mehanizem, da bi se zagotovilo pregledno, učinkovito in skladno izvajanje schengenskega pravnega reda. Prav tako upošteva spremembe v pravnem položaju po vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije.

- Pravna podlaga

Člen 66 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Pravna podlaga medvladnega mandata je člen 66 Pogodbe ES (pa tudi člena 30 in 31 Pogodbe EU za del v zvezi s tretjim stebrom), saj pravna podlaga in področja ocenjevanja ostajajo ista.

- Subsidiarnost in sorazmernost

V skladu z načelom subsidiarnosti se lahko cilj predlaganega instrumenta, to je izboljšanje učinkovitosti obstoječega schengenskega ocenjevalnega mehanizma, za katerega je trenutno odgovoren Svet, doseže le na ravni Skupnosti.

Ta predlog ne presega obstoječih pravnih okvirov, pri čemer omejuje število sodelujočih strokovnjakov in povečuje učinkovitost. Ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.

- Izbira pravnega instrumenta

Zaradi narave ocenjevalnega mehanizma, namenjenega zagotavljanju pravilne uporabe prava Skupnosti, ni mogoče zahtevati, da ga države članice z ukrepi prenesejo v svojo nacionalno zakonodajo, zato je izbrani instrument uredba.

4. PRORAčUNSKE POSLEDICE

Komisija je pripravila skupno oceno finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki se uporablja tudi za odločbo, predlagano v okviru naslova VI Pogodbe EU. Ta ocena je priložena k tej uredbi. Komisija bo odgovorna za novi schengenski ocenjevalni mehanizem, zato ji bodo morali biti dodeljeni ustrezni človeški in finančni viri. Prav tako bodo povrnjeni stroški strokovnjakov držav članic.

5. DODATNE INFORMACIJE

Posledice različnih protokolov, priloženih k Pogodbama, in pridružitvenih sporazumov, sklenjenih s tretjimi državami

Pravna podlaga tega predloga je naslov IV Pogodbe ES, zato se uporablja sistem „spremenljive geometrije“ iz protokolov o stališču Združenega kraljestva, Irske in Danske ter iz schengenskega protokola.

Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red. Zato je treba upoštevati naslednje posledice v zvezi z različnimi protokoli:

Združeno kraljestvo in Irska : Ta predlog predvideva ocenjevalni mehanizem, ki zajema dele schengenskega pravnega reda, pri izvajanju katerih Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda ter Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. Zato Združeno kraljestvo in Irska sodelujeta pri sprejetju te uredbe in je ta zanju zavezujoča ali se zanju uporablja samo v obsegu, v katerem ocenjevalni mehanizem zajema tiste dele schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo in Irska sodelujeta, kakor sta na primer prevozniška odgovornosti in prepovedane droge.

Danska : V skladu s Protokolom o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi EU in Pogodbi ES, Danska ne sodeluje pri sprejetju ukrepov s strani Sveta v okviru naslova IV Pogodbe ES, razen za „ukrepe, ki določajo tretje države, katerih državljani morajo imeti ob prehodu zunanjih meja držav članic vizum, ali za ukrepe glede enotne oblike vizumov“.

Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red in v skladu s členom 5 Protokola „se Danska v šestih mesecih po tem, ko je Svet sprejel sklep glede predloga ali pobude za nadgraditev schengenskega pravnega reda v skladu z določbami naslova IV Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, odloči, ali bo ta sklep prenesla v svoje notranje pravo“.

Posledice dvostopenjskega postopka za izvedbene instrumente, ki nadgrajujejo schengenski pravni red, za nove države članice (Bolgarija, Ciper in Romunija):

Člen 3(1) Akta o pristopu iz leta 2003[4] in člen 4(1) Akta o pristopu iz leta 2005[5] navajata, da so določbe schengenskega pravnega reda in akti, ki ga nadgrajujejo ali so z njim drugače povezani, navedeni v Prilogi I in Prilogi II teh dveh aktov, zavezujoči za nove države članice in se v njih uporabljajo od dne pristopa. Določbe in akti, na katere prilogi ne napotujeta, so zavezujoči za nove države članice od dne pristopa, vendar se v novih državah članicah uporabljajo šele na podlagi sklepa Sveta, ki se v ta namen sprejme v skladu z navedenima členoma.

To je izvedbeni postopek, ki poteka v dveh fazah, po katerem so nekatere določbe schengenskega pravnega reda zavezujoče in se uporabljajo od dne pristopa k Uniji, medtem ko so druge, posebno tiste, ki so bistveno povezane z odpravo nadzora na notranjih mejah, zavezujoče od dne pristopa, vendar se v novih državah članicah uporabljajo samo na podlagi sklepa Sveta, ki se sprejme v ta namen.

Ta instrument podrobneje določa, kako bi se morala zagotoviti pravilna uporaba schengenskega pravnega reda po odpravi nadzora na notranjih mejah.

Treba je poudariti, da za tiste določbe, ki se uporabljajo od dne pristopa, Komisija ohranja svoja pooblastila kot varuhinja pogodb. Ne glede na to pa se bo ocenjevalni mehanizem, ki ga uvaja ta instrument, uporabljal za navedene določbe le po tem, ko bo Svet opravil schengensko evalvacijo, da bi ugotovil, ali se lahko odpravi nadzor na notranjih mejah.

Norveška in Islandija: Kar zadeva Norveško in Islandijo, ta predlog pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[6].

Švica: Kar zadeva Švico, ta predlog pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[7].

Lihtenštajn: Kar zadeva Lihtenštajn, ta predlog pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola, podpisanega med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo na področja iz točk A do G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/261/ES[8].

Treba je poudariti, da je treba o kršitvah, ugotovljenih pri uporabi schengenskega pravnega reda s strani Islandije, Norveške, Švice in Lihtenštajna, obvestiti mešane odbore, ustanovljene v skladu z zgoraj omenjenimi sporazumi, uporabljajo pa se ustrezne določbe o reševanju sporov.

Sodelovanje strokovnjakov iz držav članic, ki pravnega reda še ne uporabljajo v celoti ali ki lahko uporabljajo le dele pravnega reda:

Strokovnjaki iz Cipra, Bolgarije in Romunije lahko sodelujejo pri ocenjevanju tistih delov pravnega reda, ki jih te države že uporabljajo v skladu z zadevnimi akti o pristopu (npr. zunanje meje razen SIS).

Strokovnjaki iz Združenega kraljestva in Irske lahko sodelujejo le pri ocenjevanju tistih delov pravnega reda, ki so v teh državah že začeli učinkovati.

2009/0033 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, in zlasti člena 66 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V Haaškem programu[9] je Evropski svet pozval Komisijo, „naj takoj, ko bo dosežena odprava kontrol na notranjih mejah, predloži predlog za dopolnitev obstoječega schengenskega ocenjevalnega mehanizma z nadzornim mehanizmom, ki bo zagotavljal tesno sodelovanje strokovnjakov držav članic, vključno z nenapovedanimi inšpekcijskimi pregledi“.

(2) S Sklepom Izvršnega odbora z dne 16. septembra 1998[10] je bil ustanovljen Stalni odbor Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma. Stalni odbor je dobil mandat za ugotavljanje, ali so izpolnjeni vsi pogoji za odpravo nadzora na notranjih mejah z državo kandidatko, in za zagotavljanje, da države, ki že v celoti izvajajo schengenski pravni red, ta red pravilno uporabljajo.

(3) Treba je vzpostaviti posebni ocenjevalni mehanizem za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda zaradi potrebe, da se ohrani visoka raven medsebojnega zaupanja med tistimi državami članicami, ki so del območja brez nadzora na notranjih mejah, in potrebe, da se zagotovijo visoki enotni standardi pri uporabi schengenskega pravnega reda v praksi. Mehanizem bi moral temeljiti na tesnem sodelovanju med Komisijo in zadevnimi državami članicami brez poseganja v pooblastila Komisije na podlagi člena 226 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

(4) Ocenjevalni mehanizem, vzpostavljen leta 1998, bi bilo zato treba revidirati v tistem delu, ki zadeva drugi del mandata Stalnega odbora. Prvi del mandata Stalnega odbora bi se moral še naprej uporabljati, kakor je določeno v delu I Sklepa z dne 16. septembra 1998.

(5) Schengenski pravni red zajema določbe iz Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in določbe iz Pogodbe o Evropski uniji. Na podlagi izkušenj iz prejšnjih ocenjevanj se je pokazala potreba po ohranjanju skladnega ocenjevalnega mehanizma, ki bi zajemal oba stebra.

(6) Ta uredba je potrebna pravna podlaga za izvajanje ocenjevalnega mehanizma glede zadev, ki spadajo v področje uporabe Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. Odločba Sveta XXXX/XXX/PNZ z dne … o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda je potrebna pravna podlaga za izvajanje ocenjevalnega mehanizma glede zadev, ki spadajo v področje uporabe Pogodbe o Evropski uniji.

(7) Dejstvo, da potrebno pravno podlago za vzpostavitev ocenjevalnega mehanizma sestavljata ločena instrumenta, ne vpliva na načelo, da bi bilo treba vsa ocenjevanja izvajati v okviru enega samega mehanizma. Zato bi morale biti nekatere določbe teh instrumentov enake.

(8) Ocenjevalni mehanizem bi moral vzpostaviti pregledna, učinkovita in jasna pravila o metodologiji, ki bi jo bilo treba uporabljati za ocenjevanje, opredeliti uporabo visoko usposobljenih strokovnjakov za obiske na kraju samem in določiti nadaljnje ukrepe, ki bi jih bilo treba sprejeti v zvezi z ugotovitvami ocenjevanj. Metodologija bi morala predvsem predvideti nenapovedane obiske na kraju samem, ki bi dopolnjevali napovedane obiske na kraju samem, zlasti na področju mejnega nadzora in vizumov.

(9) Področje uporabe ocenjevalnega mehanizma bi moralo vključevati tudi preverjanje ustrezne zakonodaje o odpravi nadzora na notranjih mejah in kontrol na nacionalnem ozemlju. Zaradi posebne narave teh določb, ki ne vplivajo na notranjo varnost držav članic, bi morala biti za zadevne obiske na kraju samem izključno pristojna Komisija.

(10) Evropska agencija za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije[11] (v nadaljnjem besedilu: Frontex) bi morala podpirati izvajanje mehanizma, predvsem na področju analize tveganja v zvezi z zunanjimi mejami. Pri izvajanju mehanizma bi morala biti na ad hoc podlagi omogočena tudi uporaba strokovnega znanja in izkušenj agencije glede organizacije obiskov na kraju samem na zunanjih mejah.

(11) Države članice bi morale zagotoviti, da imajo strokovnjaki, dani na voljo za obiske na kraju samem, potrebne izkušnje in so se v ta namen udeležili posebnih usposabljanj. Ustrezna usposabljanja bi morali zagotoviti zadevni organi (npr. Frontex), poleg tega pa bi bilo treba državam članicam v okviru obstoječih instrumentov financiranja in njihovega razvoja dati na voljo sredstva za pobude, usmerjene v posebna usposabljanja na področju ocenjevanja schengenskega pravnega reda.

(12) Ta uredba in Sklep Izvršnega odbora z dne 16. septembra 1998, v kolikor ga ta uredba ne razveljavlja, ne posegata v pooblastila Komisije na podlagi Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti v zvezi z uporabo določb schengenskega pravnega reda, navedenih v členu 3(1) Akta o pristopu iz leta 2003 glede Cipra in členu 4(1) Akta o pristopu iz leta 2005 glede Republike Bolgarije in Romunije.

(13) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe in je ta zato ne zavezuje niti se zanjo ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red v skladu z določbami naslova IV tretjega dela Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, bi se morala Danska v skladu s členom 5 navedenega protokola v šestih mesecih od sprejetja te uredbe odločiti, ali bo to uredbo prenesla v svoje notranje pravo.

(14) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri izvajanju katerega Združeno kraljestvo sodeluje v obsegu, v kakršnem je schengenski pravni red, ki je predmet ocenjevanja, vključen v Sklep Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[12] in poznejšim Sklepom Sveta 2004/926/ES z dne 22. decembra 2004 o izvajanju delov schengenskega pravnega reda s strani Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske[13]. Združeno kraljestvo zato sodeluje pri sprejetju te uredbe samo v tem obsegu, obenem pa je samo v tem obsegu zanj zavezujoča ali se zanj uporablja.

(15) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Irska sodeluje v obsegu, v kakršnem je schengenski pravni red, ki je predmet ocenjevanja, vključen v Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[14]. Irska zato sodeluje pri sprejetju te uredbe samo v tem obsegu, obenem pa je samo v tem obsegu zanjo zavezujoča ali se zanjo uporablja.

(16) Kar zadeva Islandijo in Norveško, ta uredba razen člena 13(7) in tretje alinee člena 16 pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[15], ki sodijo na področja iz točk A do G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES[16] z dne 17. maja 1999 o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega Sporazuma.

(17) Kar zadeva Švico, ta uredba razen člena 13(7) in tretje alinee člena 16 pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[17], ki sodijo na področja iz točk A do G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES[18] z dne 27. februarja.

(18) Kar zadeva Lihtenštajn, ta uredba razen člena 13(7) in tretje alinee člena 16 pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo na področja iz točk A do G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/261/ES[19] z dne 26. marca 2008.

(19) Kar zadeva Ciper, ta uredba pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003.

(20) Kar zadeva Bolgarijo in Romunijo, ta uredba pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Namen in področje uporabe

Ta uredba vzpostavlja ocenjevalni mehanizem za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda v državah članicah, za katere se schengenski pravni red uporablja v celoti, in v državah članicah, ki jim je Svet odobril sodelovanje pri nekaterih določbah schengenskega pravnega reda.

Države članice, ki jim je bilo odobreno sodelovanje pri nekaterih določbah schengenskega pravnega reda, sodelujejo samo pri ocenjevanju določb, ki so zajete v odobritvi in ki jih že uporabljajo.

Države članice, ki schengenskega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti, sodelujejo samo pri ocenjevanju tistih delov schengenskega pravnega reda, ki jih že uporabljajo.

Člen 2

Opredelitev pojmov

V tej uredbi se uporablja naslednja opredelitev pojmov:

„Schengenski pravni red“ pomeni določbe schengenskega pravnega reda, kakor so vključene v okvir Evropske unije s Protokolom, priloženim k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, ter akte, ki ga nadgrajujejo oziroma so z njim kako drugače povezani, v kolikor je pravna podlaga teh določb in aktov Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti.

Člen 3

Pristojnosti

1. Za izvajanje tega ocenjevalnega mehanizma je pristojna Komisija. Mehanizem usklajuje skupina (v nadaljnjem besedilu: usklajevalna skupina), ki jo sestavljajo predstavniki držav članic in Komisije. Skupini predseduje predstavnik Komisije. Komisija lahko povabi Frontex, da sodeluje pri delu usklajevalne skupine.

2. Države članice sodelujejo s Komisijo v okviru usklajevalne skupine, da se Komisiji omogoči izvajanje nalog, za katere ji daje pooblastila ta uredba. Države članice poleg tega sodelujejo s Komisijo v fazah pripravljanja, obiskov na kraju samem, poročanja in nadaljnjega ukrepanja v okviru ocenjevanj.

Člen 4

Ocenjevanja

1. Ocenjevanja lahko sestavljajo vprašalniki in obiski na kraju samem. Oboje lahko dopolnijo predstavitve ocenjevane države članice na področju, ki ga zajema ocenjevanje. Obiski na kraju samem in vprašalniki se lahko uporabljajo neodvisno ali v kombinaciji v zvezi s posameznimi državami članicami in posameznimi področji. Obiski na kraju samem so lahko napovedani ali nenapovedani.

2. Posamezna področja, ki jih lahko zajemajo ocenjevanja, so navedena v Prilogi k tej uredbi, v kolikor se ta področja nanašajo na akte ali določbe, katerih pravne podlage so v Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti. Priloga vsebuje nepopoln seznam takih področij.

Člen 5

Večletni program

1. Komisija v tesnem sodelovanju z usklajevalno skupino določi večletni ocenjevalni program, ki zajema obdobje petih let, najpozneje tri mesece pred začetkom naslednjega petletnega obdobja.

2. Večletni program vsebuje seznam držav članic, ki se vsako leto ocenijo. Vsaka država članica se oceni vsaj enkrat med vsakim petletnim obdobjem. Razpored držav članic, ki bodo ocenjene, bo temeljil na analizi tveganja ob upoštevanju migracijskega pritiska, časa, ki je minil od prejšnjega ocenjevanja, in uravnoteženosti med različnimi deli schengenskega pravnega reda, ki se ocenijo.

3. K večletnemu programu se priloži standardni vprašalnik.

4. Večletni program se po potrebi prilagodi v tesnem sodelovanju z usklajevalno skupino.

Člen 6

Analiza tveganja

1. Frontex najpozneje 30. septembra vsako leto Komisiji predloži analizo tveganja ob upoštevanju migracijskega pritiska in s priporočili za prednostne naloge pri ocenjevanjih v prihodnjem letu. Priporočila se nanašajo na posamezne odseke zunanjih mej in posamezne mejne prehode, ki se ocenijo v prihodnjem letu v okviru večletnega programa. Komisija da to analizo tveganja na voljo državam članicam.

2. Frontex do istega roka, kot je določen v odstavku 1, Komisiji predloži ločeno analizo tveganja s priporočili za prednostne naloge pri ocenjevanjih, ki se izvedejo v obliki nenapovedanih obiskov na kraju samem v prihodnjem letu. Ta priporočila lahko zadevajo vsako regijo ali vsako področje in vsebujejo seznam najmanj desetih posameznih odsekov zunanjih mej in desetih posameznih mejnih prehodov.

Člen 7

Letni program

1. Komisija vsako leto najpozneje 30. novembra opredeli letni ocenjevalni program ob upoštevanju analize tveganja, ki jo predloži Frontex v skladu s členom 6. Program lahko predvidi ocenjevanje:

- uporabe schengenskega pravnega reda posamezne države članice, kakor je določeno v večletnem programu,

in poleg tega, če je ustrezno:

- uporabe posameznih delov schengenskega pravnega reda več držav članic (tematska ocenjevanja),

- uporabe schengenskega pravnega reda skupine držav članic (regionalna ocenjevanja).

2. V prvem oddelku programa, ki ga opredeli Komisija v tesnem sodelovanju z usklajevalno skupino, bodo navedene države članice, ki se ocenijo v prihodnjem letu v skladu z večletnim programom. Ta oddelek vsebuje seznam področij, ki se ocenijo, in vprašalnik, ki se pošlje zadevnim državam članicam. Če je ocenjevanje v tej fazi mogoče, program vsebuje seznam načrtovanih obiskov na kraju samem.

Komisija po analizi odgovorov na vprašalnik odloči, ali se obiski na kraju samem opravijo ali ne.

Obisk na kraju samem se organizira najprej štiri mesece zatem, ko Komisija zadevni državi članici pošlje vprašalnik.

3. Komisija pripravi drugi oddelek programa, v katerem navede seznam nenapovedanih obiskov na kraju samem, ki se opravijo v prihodnjem letu. Ta oddelek se šteje za zaupnega in se državam članicam ne pošlje.

4. Letni program se lahko po potrebi prilagodi v skladu z odstavkoma 2 in 3.

Člen 8

Seznam strokovnjakov

1. Komisija določi seznam strokovnjakov, ki jih države članice imenujejo za sodelovanje pri obiskih na kraju samem. Seznam se pošlje usklajevalni skupini.

2. Države članice za vsakega strokovnjaka navedejo njegova ustrezna področja strokovnega znanja in izkušenj s sklicevanji na področja iz Priloge k tej uredbi. Države članice o vseh spremembah čim prej uradno obvestijo Komisijo.

3. Države članice navedejo, kateri strokovnjaki se lahko dajo na voljo za nenapovedane obiske na kraju samem v skladu z zahtevami iz člena 9(5).

4. Strokovnjaki imajo ustrezne kvalifikacije, vključno z dobrim teoretičnim znanjem in praktičnimi izkušnjami na področjih, ki jih zajema ocenjevalni mehanizem, dobro poznajo načela, postopke in tehnike ocenjevanja ter se lahko učinkovito sporazumevajo v skupnem jeziku.

5. Države članice zagotovijo, da strokovnjaki, ki jih imenujejo, izpolnjujejo zahteve iz prejšnjega odstavka, pri tem pa navedejo tudi usposabljanja, ki so se jih ti strokovnjaki udeležili. Države članice poleg tega zagotovijo, da ti strokovnjaki redno sodelujejo na usposabljanjih, da bodo še naprej izpolnjevali te zahteve.

Člen 9

Skupine, ki so odgovorne za obiske na kraju samem

1. Obiske na kraju samem opravijo skupine, ki jih imenuje Komisija. Skupine sestavljajo strokovnjaki, ki so izbrani na podlagi seznama strokovnjakov iz člena 8, in uradnik(-i) Komisije. Komisija zagotovi geografsko uravnoteženost in usposobljenost strokovnjakov, ki sodelujejo v vsaki skupini. Strokovnjaki držav članic ne smejo sodelovati pri obisku na kraju samem v državi članici, v kateri so zaposleni.

2. Komisija lahko povabi Frontex, naj imenuje predstavnika agencije, ki sodeluje pri obisku na zunanjih mejah kot opazovalec.

3. Število strokovnjakov, ki sodelujejo pri ocenjevalnih obiskih, ne sme preseči osem oseb za napovedane obiske na kraju samem in šest oseb za nenapovedane obiske na kraju samem.

4. Komisija pri napovedanih obiskih uradno obvesti države članice, katerih strokovnjaki so bili imenovani v skladu z odstavkom 1, najpozneje 4 tedne pred načrtovanim obiskom na kraju samem. Države članice v enem tednu potrdijo razpoložljivost strokovnjakov.

5. Komisija pri nenapovedanih obiskih uradno obvesti strokovnjake, ki so bili imenovani v skladu z odstavkom 1, najpozneje en teden pred načrtovanim obiskom na kraju samem. Države članice potrdijo razpoložljivost strokovnjakov v 48-ih urah.

6. Strokovnjak za usklajevanje pri obiskih na kraju samem je uradnik Komisije.

Člen 10

Potek obiskov na kraju samem

1. Skupine, imenovane za obiske na kraju samem, opravijo vse potrebne pripravljalne dejavnosti, da se zagotovijo učinkovitost, natančnost in usklajenost obiskov na kraju samem.

2. Države članice so uradno obveščene:

- najmanj 2 meseca pred izvedbo načrtovanega napovedanega obiska na kraju samem,

- najmanj 24 ur pred izvedbo nenapovedanega obiska na kraju samem.

3. Vsi člani skupine, imenovane za obisk na kraju samem, imajo pri sebi identifikacijski dokument, na podlagi katerega so v imenu Komisije pooblaščeni za opravljanje obiskov na kraju samem.

4. Zadevna država članica poskrbi, da se lahko skupina strokovnjakov obrne neposredno na ustrezne osebe. Skupini zagotovi dostop do vseh območij, prostorov in dokumentov, potrebnih za ocenjevanje. Zagotovi, da lahko skupina izpolni svoj mandat preverjanja dejavnosti, povezanih s področji, ki se ocenjujejo.

5. Zadevna država članica z vsemi sredstvi v okviru svojih zakonitih pooblastil pomaga skupini pri izpolnjevanju njene naloge.

6. Komisija pri napovedanih obiskih na kraju samem zadevnim državam članicam vnaprej sporoči imena strokovnjakov v skupini. Zadevna država članica imenuje kontaktno točko za praktično organizacijo glede obiskov na kraju samem.

7. Države članice so odgovorne za potrebno organizacijo glede potovanja in nastanitve svojih strokovnjakov. Komisija povrne stroške potovanja in nastanitve strokovnjakov, ki sodelujejo pri obiskih.

Člen 11

Vprašalnik

1. Vprašalniki zajemajo zadevno zakonodajo, organizacijska in tehnična sredstva, ki so na voljo za izvajanje schengenskega pravnega reda, ter statistične podatke za vsako področje ocenjevanja.

2. Države članice Komisiji predložijo svoje odgovore na vprašalnik v šestih tednih od datuma, ko jim je bil poslan.

Člen 12

Preverjanje prostega pretoka oseb na notranjih mejah

Ne glede na člen 9 sestavljajo skupine, imenovane za nenapovedane obiske na kraju samem za preverjanje nenavzočnosti nadzora na notranjih mejah, samo uradniki Komisije.

Člen 13

Ocenjevalna poročila

1. Poročilo se pripravi po vsakem ocenjevanju. Poročilo temelji na ugotovitvah obiska na kraju samem in vprašalnika, kakor je ustrezno.

6. Če ocenjevanje temelji samo na vprašalniku ali nenapovedanem obisku, poročilo pripravi Komisija;

7. če ocenjevanje temelji na napovedanih obiskih na kraju samem, poročilo pripravi skupina med obiskom. Uradnik Komisije nosi skupno odgovornost za pripravo poročila ter za zagotavljanje njegove celovitosti in kakovosti.

2. V poročilu so po potrebi analizirani kvalitativni, kvantitativni, operativni, upravni in organizacijski vidiki ter navedene vse pomanjkljivosti ali slabosti, ugotovljene med ocenjevanjem. Poročilo vsebuje priporočila glede ukrepov za odpravljanje pomanjkljivosti in ustrezne roke za njihovo izvedbo.

3. Za vsako ugotovitev iz poročila se uporablja ena od naslednjih razvrstitev:

8. izpolnjuje zahteve;

9. izpolnjuje zahteve, ampak je potrebno izboljšanje;

10. ne izpolnjuje zahtev, vsebuje resne pomanjkljivosti.

4. Komisija pošlje poročilo zadevni državi članici v štirih tednih od obiska na kraju samem oziroma od prejema odgovorov na vprašalnik. Zadevna država članica predloži svoje pripombe glede poročila v dveh tednih.

Zadevna država članica v šestih tednih od prejema poročila predloži akcijski načrt za odpravo vseh pomanjkljivosti, ki jih ugotovi Komisija.

5. Strokovnjak Komisije usklajevalni skupini predstavi poročilo in odgovor zadevne države članice. Komisija predstavi svojo oceno ustreznosti akcijskega načrta. Države članice se pozove, naj podajo pripombe glede poročila in akcijskega načrta.

6. Zadevna država članica Komisiji poroča o izvajanju akcijskega načrta v šestih mesecih od prejema poročila, nato pa poročila še naprej pošilja vsake tri mesece, dokler akcijski načrt ni izveden v celoti. Odvisno od resnosti ugotovljenih pomanjkljivosti in ukrepov, sprejetih za odpravo teh pomanjkljivosti, lahko Komisija načrtuje napovedane ali nenapovedane obiske na kraju samem, da preveri izvajanje akcijskega načrta.

7. Odstavki 1 do 6 ne posegajo v pooblastila Komisije na podlagi člena 226 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

8. Če obisk na kraju samem razkrije resno pomanjkljivost, za katero se šteje, da ima bistveni učinek na splošno raven varnosti ene ali več držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red, Komisija o tem čim prej obvesti Svet.

Člen 14

Občutljive informacije

Skupine obravnavajo kot zaupne vse podatke, ki jih pridobijo med opravljanjem svojih dolžnosti. Poročila, pripravljena po obiskih na kraju samem, se razvrstijo kot „restreint“. Komisija se po posvetovanju z zadevno državo članico odloči, kateri del poročila se lahko objavi.

Člen 15

Prehodne določbe

1. Prvi večletni program v skladu s členom 5 in prvi letni program v skladu s členom 7 se pripravita šest mesecev po začetku veljavnosti te uredbe. Datum za začetek izvajanja obeh programov je eno leto po začetku veljavnosti te uredbe.

2. Prva analiza tveganja, ki jo pripravi Frontex v skladu s členom 6, se Komisiji predloži najpozneje tri mesece po začetku veljavnosti te uredbe.

3. Države članice imenujejo svoje strokovnjake v skladu s členom 8 najpozneje v treh mesecih po začetku veljavnosti te uredbe.

Člen 16

Poročanje Parlamentu in Svetu

Komisija Svetu in Evropskemu parlamentu predloži letno poročilo o ocenjevanjih, izvedenih v skladu s to uredbo. Poročilo se objavi in vključuje podatke o:

- ocenjevanjih, izvedenih prejšnje leto,

- sklepnih ugotovitvah v zvezi z vsakim ocenjevanjem in stanju na področju ukrepov za odpravljanje pomanjkljivosti ter

- vse postopke za ugotavljanje kršitev, ki jih je Komisija sprožila na podlagi ocenjevanj.

Člen 17

Razveljavitev

Kadar se to nanaša na schengenski pravni red, kakor je opredeljen v členu 2, se del II Sklepa Izvršnega Odbora z dne 16. septembra 1998 o ustanovitvi Stalnega odbora Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (SCH/Com-ex (98) 26 def.) z naslovom „Odbor za izvajanje za države, v katerih je Konvencija že uveljavljena“, razveljavi po enem letu od začetka veljavnosti te uredbe.

Člen 18

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA

- Notranje meje:

- odprava kontrol na notranjih mejah

- odprava ovir na notranjih mejah

- Zunanje meje:

- strategija ter organizacijska in funkcionalna struktura mejnih služb

- analiza tveganja, obveščevalni podatki in upravljanje toka podatkov

- ponovni sprejem, izgon in nezakonito priseljevanje, vključno s prevozniško odgovornostjo

- določbe za izvajanje kontrol na mejnih prehodih

- infrastruktura mejnih prehodov

- razpoložljiva tehnična sredstva na zunanjih mejah za mejni nadzor

- število in usposabljanje mejne straže

- nadzorni sistemi na mejah

- obstoječe oblike sodelovanja s sosednimi tretjimi državami

- Vizumi:

- določbe glede izdajanja vizumov

- poizvedba v schengenskem informacijskem sistemu in vizumskem informacijskem sistemu

- varnost konzularnih prostorov

- določbe in praktične ureditve za pridobivanje schengenskih vizumskih nalepk in pogoje shranjevanja

- število in usposabljanje konzularnega osebja

- oprema IT za odkrivanje lažnih in ponarejenih dokumentov

- konzularno sodelovanje

- Varstvo podatkov

- pravni, organizacijski in tehnični vidiki varstva osebnih podatkov

- ukrepi za preprečevanje dostopa do informacijskih sistemov in shranjenih podatkov

- pravice oseb, na katere se nanašajo podatki, in obravnavanje pritožb

- nadzorna vloga (obiski na kraju samem)

- varstvo podatkov v zvezi z izdajanjem vizumov

- sodelovanje z drugimi organi za varstvo podatkov

- Schengenski informacijski sistem (SIS) / Sirene

- varnost podatkov

- varnost sistemov IT in omrežij, na katerih se podatki obdelajo

- varnost prostorov

- zakonodajne in regulativne določbe v zvezi s SIS

- ravnanje s podatki, vnosi, spremembe, izbrisi razpisov ukrepov, ukrepi za kakovost podatkov

- tehnična razpoložljivost in operativna zmogljivost uradov Sirene

- dostop končnih uporabnikov do ustreznih podatkov v sistemu SIS

- usposabljanje

- Prepovedane droge

- izvajanje določb glede schengenskega zdravniškega potrdila in ovire pri tem

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA ZA PREDLOGE S PRORAČUNSKIM VPLIVOM, OMEJENIM IZKLJUČNO NA STRAN PRIHODKOV

1. NASLOV PREDLOGA:

Predlog Uredbe Sveta o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda in Odločbe Sveta o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za spremljanje uporabe schengenskega pravnega reda

2. OKVIR ABM/ABB (UPRAVLJANJE PRORAčUNA NA PODLAGI DEJAVNOSTI / OBLIKOVANJE PRORAčUNA NA PODLAGI DEJAVNOSTI)

Področje: Območje svobode, varnosti in pravice (naslov 18)

Dejavnosti: Solidarnost – zunanje meje, vizumska politika in prosto gibanje oseb (poglavje 18 02)

3. PRORAČUNSKE VRSTICE

3.1. Proračunske vrstice (vrstice za poslovanje in z njimi povezane vrstice za tehnično in upravno pomoč (nekdanje vrstice BA)) z navedbo imena postavke:

Oblikovanje člena 18 02 XX z naslovom „schengensko ocenjevanje“* v okviru poglavja 18 02 (Solidarnost – zunanje meje, vizumska politika in prosto gibanje oseb)

*Proračunska vrstica se uvede v PPP 2010

3.2. Trajanje ukrepa in finančnega vpliva:

Predvideva se, da se bo ukrep začel izvajati od leta 2010 ali leta 2011 naprej. Ukrep bo trajen.

3.3. Značilnosti proračuna:

Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Novo | Prispevki držav, pridruženih k schengenskemu pravnemu redu | Prispevki držav prosilk | Razdelek v finančni perspektivi |

glej 3.1 | neobvezni | dif.[20] | DA/ | DA | NE | št. [3A] |

4. POVZETEK SREDSTEV

4.1. Finančna sredstva

4.1.1. Povzetek odobritev za prevzem obveznosti (OPO) in odobritev plačil (OP)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta odhodkov | Oddelek | Leto 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | n+4 | n+5 in pozneje | Skupaj |

Odhodki iz poslovanja[21] |

Odobritve za prevzem obveznosti (OPO) | 8.1 | a | p.m. | 0,56 | 0,73 | 0,73 |

Odobritve plačil (OP) | b |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije[22] |

Tehnična in upravna pomoč (NS) | 8.2.4 | c |

REFERENČNI ZNESEK SKUPAJ |

Odobritve za prevzem obveznosti | a+c | p.m. | 0,56 | 0,73 | 0,73 |

Odobritve plačil | b+c | p.m. | 0.56 | 0,73 | 0,73 |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije[23] |

Človeški viri in z njimi povezani odhodki (NS) | 8.2.5 | d | 0,12 | 0,61 | 0,85 | 0,85 |

Upravni stroški, ki jih referenčni znesek ne krije, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (NS) | 8.2.6 | e | p.m. | 0,06 | 0,1 | 0,1 |

Predvideni stroški financiranja ukrepa skupaj |

OPO, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | a+c+d+e | 0,12 | 1,23 | 1,68 | 1,68 |

OP, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | b+c+d+e | 0,12 | 1,23 | 1,68 | 1,68 |

Podrobnosti o sofinanciranju

Če so države članice ali drugi organi (treba jih je navesti) vključeni v sofinanciranje, se v spodnjo razpredelnico vpiše predvidena raven tega sofinanciranja (lahko se dodajo vrstice, če ukrep sofinancirajo različni organi):

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Organ, ki sofinancira ukrep | Leto n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 in pozneje | Skupaj |

…………………… | f |

OPO, vključno s sofinanciranjem, SKUPAJ | a+c+d+e+f |

4.1.2. Skladnost s finančnim načrtovanjem

( Predlog je skladen s sedanjim finančnim načrtovanjem[24]. Po potrebi bodo proračunska sredstva za leto 2010 dana na voljo s prerazporeditvijo v okviru poglavja 18 02.

( Predlog bo zahteval ponovno načrtovanje ustreznega razdelka v finančni perspektivi.

( Predlog lahko zahteva uporabo določb Medinstitucionalnega sporazuma[25] (tj. instrumenta prilagodljivosti ali spremembe finančne perspektive).

4.1.3. Finančni vpliv na prihodke

( Predlog ima finančni vpliv – učinek na prihodke je naslednji:

Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red, kakor je opredeljen v Sklepu Sveta 1999/437/ES. Tretje države, pridružene k schengenskemu pravnemu redu, tj. Islandija in Norveška[26], Švica[27] in Lihtenštajn[28], torej prispevajo k stroškom.

v mio EUR (na eno decimalno mesto natančno)

Pred ukrepom [Leto n–1] | Stanje po ukrepu |

Število potrebnih človeških virov SKUPAJ | 1 | 5 | 7 | 7 |

5. ZNAČILNOSTI IN CILJI

5.1. Potreba, ki jo je treba kratkoročno ali dolgoročno kriti

Zaradi medvladne osnove schengenskega pravnega reda je sedanji schengenski ocenjevalni mehanizem v pristojnosti Sveta. Odhodke, ki nastanejo v okviru ocenjevanj, krijejo nacionalni proračuni držav članic, katerih strokovnjaki sodelujejo pri schengenskem pravnem redu. Po vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije je treba zagotoviti tudi pravni okvir, v katerem se izvajajo ta ocenjevanja. Zato stroške, ki nastanejo v okviru tega mehanizma, zlasti v zvezi s sodelovanjem strokovnjakov držav članic (povračilo potnih stroškov in stroškov nastanitve med obiskom na kraju samem), krije proračun EU. Dnevnice strokovnjakov držav članic se še naprej krijejo iz proračuna zadevne države članice.

5.2. Dodana vrednost zaradi vključitve Skupnosti, skladnost predloga z drugimi finančnimi instrumenti in možne sinergije

Ohranjanje schengenskega območja kot območja prostega pretoka brez nadzora na notranjih mejah je odvisno od uspešnega in učinkovitega ocenjevalnega mehanizma v zvezi s spremljevalnimi ukrepi, ki omogočajo ohranjanje takega območja brez nadzora na notranjih mejah. Nujno je prilagoditi okvir medvladne schengenske evalvacije okviru EU, da lahko Komisija kot varuhinja pogodb prevzame svojo odgovornost, pri čemer se v celoti zagotovi sodelovanje strokovnjakov držav članic, da se ohrani medsebojno zaupanje. Za ohranitev skladnosti med ocenjevanji Komisija usklajuje tudi ocenjevanja na podlagi tretjega stebra, pri katerih prav tako v celoti vključi strokovnjake držav članic.

Svet je Komisijo v Haaškem programu pozval, naj predloži predlog za dopolnitev obstoječega schengenskega ocenjevalnega mehanizma, ki vključuje strokovnjake držav članic.

5.3. Cilji in pričakovani rezultati predloga ter z njimi povezani kazalniki v okviru ABM

Splošni cilj je pravilna uporaba schengenskega pravnega reda na vseh področjih spremljevalnih ukrepov, ki omogoča ohranjanje območja brez nadzora na notranjih mejah.

Ukrep 1: Ocenjevanje na podlagi obiskov na kraju samem ali na podlagi vprašalnikov, ki zajemajo naslednja področja: zunanje meje, vizume, policijsko sodelovanje na notranjih mejah, schengenski informacijski sistem, varstvo podatkov, prepovedane droge, pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah.

Kazalnik: Ocenjevanje pravilne uporabe pravnega reda v poročilih (v celoti izpolnjuje zahteve, izpolnjuje zahteve, ampak je potrebno izboljšanje, ne izpolnjuje zahtev).

Ukrep 2: Ocenjevanje na podlagi nenapovedanih obiskov na kraju samem, ki zajema področja schengenskega pravnega reda, ki spadajo v prvi steber.

Kazalnik: Ocenjevanje pravilne uporabe pravnega reda, da se odpravijo specifične pomanjkljivosti. Po vsakem obisku bo pripravljeno poročilo, ki bo opredelilo stopnjo izpolnjevanja zahtev na podlagi prava Skupnosti.

5.4. Metoda izvedbe (okvirno)

( Centralizirano upravljanje

( neposredno Komisija

( posredno s prenosom na:

( izvajalske agencije

( organe, ki so jih ustanovile Skupnosti, kakor je navedeno v členu 185 finančne uredbe

( nacionalne javne organe / organe, ki opravljajo javne storitve

( Deljeno ali decentralizirano upravljanje

( z državami članicami

( s tretjimi državami

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (treba jih je navesti)

Opombe:

6. NADZOR IN VREDNOTENJE

6.1. Sistem nadzora

Predlagana zakonodajna instrumenta predvidevata vzpostavitev ocenjevalnega mehanizma za pravilno uporabo schengenskega pravnega reda. Pravilna uporaba pravnega reda se bo ocenila v ocenjevalnih poročilih, ki opredeljujejo stopnjo izpolnjevanja zahtev na podlagi prava Skupnosti. Komisija bo Evropskemu parlamentu in Svetu predložila letno poročilo o izvajanju teh instrumentov.

6.2. Vrednotenje

6.2.1. Predhodno vrednotenje

6.2.2. Ukrepi, sprejeti po vmesnem/naknadnem vrednotenju (na podlagi podobnih preteklih izkušenj)

6.2.3. Oblika in pogostnost prihodnjega vrednotenja

7. ukrepi proti goljufijam

Za boj proti goljufiji, korupciji in drugim nezakonitim dejavnostim se določbe Uredbe (ES) št. 1037/1999 uporabljajo brez omejitev za ta ukrep.

8. PODROBNOSTI O SREDSTVIH

8.1. Cilji predloga z vidika stroškov financiranja

odobritve za prevzem obveznosti v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Leto 2010 | Leto 2011 | Leto 2012 | Leto 2013 | Leto n+4 | Leto n+5 |

Uradniki ali začasno osebje[31] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 4 | 6 | 6 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 |

Osebje, financirano[32] iz člena XX 01 02 |

Drugo osebje[33], financirano iz člena XX 01 04/05 |

SKUPAJ | 1 | 5 | 7 | 7 |

8.2.2. Opis nalog, ki izhajajo iz ukrepa

8.2.3. Človeški viri – viri delovnih mest (po sistemizaciji)

( Delovna mesta, trenutno dodeljena za upravljanje programa, ki se nadomesti ali podaljša (1)

( Delovna mesta, ki so bila predhodno dodeljena pri izvajanju LSP/PPP za leto 2009

( Delovna mesta, potrebna v naslednjem postopku LSP/PPP (2 za leto 2011 in 1 za leto 2012)

( Delovna mesta, ki bodo zapolnjena s prerazporeditvijo obstoječih človeških virov znotraj službe (notranja prerazporeditev) (3)

( Delovna mesta, potrebna za leto n, ki niso predvidena pri izvajanju LSP/PPP za zadevno leto

8.2.4. Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije (XX 01 04/05 – Odhodki za upravno poslovodenje)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Proračunska vrstica (številka in ime postavke) | Leto n | Leto n+1 | Leto n+2 | Leto n+3 | Leto n+4 | Leto n+5 in pozneje | SKUPAJ |

Druga tehnična in upravna pomoč |

– notranja |

– zunanja |

Tehnična in upravna pomoč SKUPAJ |

8.2.5. Stroški financiranja človeških virov in z njimi povezani stroški, ki jih referenčni znesek ne krije

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta človeških virov | Leto 2010 | Leto 2011 | Leto 2012 | Leto 2013 | Leto n+4 | Leto n+5 in pozneje |

Uradniki in začasno osebje (XX 01 01) | 1 | 5 | 7 | 7 |

Osebje, financirano iz člena XX 01 02 (pomožno osebje, napoteni nacionalni izvedenci, pogodbeno osebje itd.) (navesti proračunsko vrstico) |

Stroški za človeške vire in z njimi povezani stroški (ki jih referenčni znesek NE krije) SKUPAJ | 0,37 | 0,73 | 0,85 | 0,85 |

Izračun – Uradniki in začasni uslužbenci |

Izračun – Osebje, financirano iz člena XX 01 02 |

8.2.6. Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno) |

Leto 2010 | Leto 2011 | Leto 2012 | Leto 2013 | Leto n+4 | Leto n+5 in pozneje | SKUPAJ |

XX 01 02 11 01 – Misije |

XX 01 02 11 02 – Sestanki in konference | p.m. | 0,06 | 0,1 | 0,1 |

XX 01 02 11 03 - Odbori[35] |

XX 01 02 11 04 – Študije in konzultacije |

XX 01 02 11 05 – Informacijski sistemi |

2 Drugi odhodki za poslovodenje skupaj (XX 01 02 11) | p.m. | 0,06 | 0,1 | 0,1 |

3 Drugi odhodki upravne narave (opredeliti, vključno s sklicem na proračunsko vrstico) |

Upravni odhodki, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (ki jih referenčni znesek NE krije), SKUPAJ | p.m. | 0,06 | 0,1 | 0,1 |

Izračun – Drugi upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije |

[1] V ta namen je bilo treba opredeliti schengenski pravni red (Sklep Sveta 1999/435/ES, UL L 176, 10.7.1999, str. 1) in določiti pravno podlago v pogodbah za vsako določbo ali sklep, ki sestavlja ta pravni red (Sklep Sveta 1999/436/ES, UL L 176, 10.7.1999, str. 17). Vsaka določba pravnega reda je dobila pravno podlago v okviru prvega ali tretjega stebra. Za tiste določbe schengenskega pravnega reda, za katere ni bilo mogoče določiti ene same pravne podlage (npr. določbe glede SIS), je veljalo, da so del tretjega stebra. Vse spremembe tega pravnega reda morajo imeti ustrezno pravno podlago v pogodbah.

[2] UL L 256, 13.9.1991, str. 51.

[3] UL L 144 , 6.6.2007, str. 22.

[4] UL L 236, 23.10.2003, str. 33.

[5] UL L 157, 21.6.2005, str. 29.

[6] UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

[7] UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

[8] UL L 83, 26.3.2008, str. 3.

[9] UL C 53, 3.3.2005, str. 1 (točka 1.7.1).

[10] UL L 239, 22.9.2000, str. 138.

[11] Uredba Sveta (ES) št. 2007/2004 z dne 26. oktobra 2004 (UL L 349, 25.11.2004, str. 1).

[12] UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

[13] UL L 395, 31.12.2004, str. 70.

[14] UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

[15] UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

[16] UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

[17] UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

[18] UL L 53, 27.2.2008, str. 1.

[19] UL L 83, 26.3.2008, str. 3.

[20] Diferencirana sredstva.

[21] Odhodki, ki ne spadajo v poglavje xx 01 zadevnega naslova xx.

[22] Odhodki iz člena xx 01 04 naslova xx.

[23] Odhodki iz poglavja xx 01, razen odhodkov iz člena xx 01 04 ali xx 01 05.

[24] Ocenjevalni mehanizem se bo še naprej izvajal po proračunskem letu 2013.

[25] Glej točki 19 in 24 Medinstitucionalnega sporazuma.

[26] Zadnji odstavek člena 12(1) Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (UL L 176, 10.7.1999, str. 36).

[27] Druga alinea člena 11(3) Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (UL L 53, 27.2.2008, str. 50).

[28] Člen 3 Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (UL L 83, 26.3.2008, str. 3).

[29] Po potrebi, tj. če ukrep traja več kot 6 let, se dodajo stolpci.

[30] Kakor je opisano v oddelku 5.3.

[31] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[32] Teh stroškov referenčni znesek NE krije.

[33] Te stroške referenčni znesek krije.

[34] S sklicevanjem na posebno oceno finančnih posledic zakonodajnega predloga za zadevno(-e) izvajalsko(-e) agencijo(-e).

[35] Opredeliti vrsto odbora in skupino, v katero spada.