1.Uvod

To poročilo zajema dolgoročno napoved prihodnjih prilivov in odlivov za naslednjih pet let (2019–2023), kot to zahteva člen 247(1)(c) finančne uredbe. V analizi se upoštevajo načela in pogoji, določeni v osnutku sporazuma o izstopu med EU in Združenim kraljestvom. Ne ocenjuje se vpliv na dolgoročno napoved, če sporazum o izstopu ne bo sklenjen ali ratificiran.

Napoved zajema elemente sedanjega finančnega okvira in naslednjih okvirov. Temelji na ravni odobritev za prevzem obveznosti za leti 2019 in 2020, kot so bile vključene v predlog proračuna za leto 2019, in na priloženemu finančnemu načrtovanju za leto 2020. Za leta 2021–2023 se upoštevajo prevzete obveznosti iz predloga Komisije za naslednji večletni finančni okvir.

Nove informacije po predlogu večletnega finančnega okvira z dne 2. maja 2018 se odražajo tudi v: posodobljenih napovedih držav članic za izvajanje evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI) za obdobje 2014–2020, ki so bile zagotovljene do 31. julija 2018, spremembah proračuna za leto 2018 (tj. predlogu spremembe proračuna št. 5 in rezultatih globalne prerazporeditve) in dopolnilnem pismu št. 1 k predlogu proračuna za leto 2019. Upoštevane so bile tudi pobude, napovedane 12. septembra 2018 za nadaljnjo krepitev Evropske agencije za mejno in obalno stražo ter Evropske agencije za azil.

2.Rezultati napovedi

2.1. Plačila

2.1.1.Plačila do konca sedanjega večletnega finančnega okvira (2019–2020)

Za leto 2019 napoved plačil sledi stopnjam, predlaganim v predlogu proračuna za leto 2019 (vključno z dopolnilnim pismom št. 1). Plačila za leto 2020 so bila ocenjena ob upoštevanju izvajanja v letih 2014–2017 in prvi polovici leta 2018, informacij, ki so bile na voljo v času priprave predloga proračuna za leto 2019, ter posodobljenih napovedi držav članic za izvajanje skladov ESI za obdobje 2014–2020. Pričakuje se, da bodo v zadnjem letu sedanjega večletnega finančnega okvira vsi programi porabe v polnem teku. Večina programov v okviru kohezijske politike za obdobje 2007–2013 naj bi se zaključila do konca leta 2019.

2.1.2.Plačila v naslednjem večletnem finančnem okviru (2021–2023)

Napovedana plačila v obdobju 2021–2022 zagotavljajo združljivost z zgornjo mejo lastnih sredstev, ki znaša 1,20 % BND v EU. Čeprav je Komisija predlagala povečanje zgornje meje lastnih sredstev, da bi se upoštevala osnova BND za 27 držav članic, se sedanja raven še vedno lahko uporablja zaradi dolgotrajnega postopka ratifikacije novega sklepa o virih lastnih sredstev.

Na začetku naslednjega programskega obdobja (2021–2022) bi polovica vseh plačil (51 %) krila neporavnane obveznosti iz prejšnjih finančnih okvirov (RAL za Reste à liquider). Nadaljnjih 35 % plačil bi krilo nediferencirana sredstva, pri katerih se plačila izvedejo neposredno po prevzemu obveznosti (tj. 1. steber skupne kmetijske politike, odhodki v okviru razdelka 7 „Evropska javna uprava“, subvencija za decentralizirane agencije). Preostalih 14 % bi bilo posledica uvedbe nove generacije programov porabe.

Leta 2023 bo izplačanih več kot polovica neporavnanih obveznosti iz obdobja pred letom 2021 in tako se bo delež plačil za obveznosti pred letom 2021 zmanjšal. Hkrati se pričakuje, da se bodo programi za obdobje 2021–2027 z znatnim povečanjem ravni plačil v letu 2023 v primerjavi s prvima začetnima letoma (68 % vseh plačil v primerjavi s 45 % leta 2021) začeli izvajati v polnem obsegu.

2.1.3.Sprostitve obveznosti

Skupni znesek napovedanih sprostitev obveznosti za obdobje 2019–2023 je 6,4 milijarde EUR. Približno dve tretjini sprostitev obveznosti se nanašata na programe iz obdobja 2014–2020 (4,3 milijarde EUR), medtem ko se sprostitve obveznosti RAL iz obdobja pred letom 2014 postopoma ukinjajo, kot to velja za plačila za navedeni RAL. Za obveznosti iz predloga večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 se sprostitve obveznosti ne pričakujejo.

Ravni sprostitev obveznosti se po razdelkih razlikujejo, saj se pri napovedi upoštevajo že izvedene sprostitve obveznosti in sprostitve obveznosti, ki so bile opredeljene v času priprave predloga proračuna za leto 2019. Sprostitve obveznosti se načeloma napovejo za celotno trajanje programskega obdobja. Glede na to, da za večino programov in ukrepov ni pravil o samodejni sprostitvi obveznosti, bi bila vsaka letna razčlenitev sprostitev obveznosti zelo približna. Za oceno obsega sprostitev obveznosti samo do leta 2023 so se sprostitve obveznosti za RAL konec leta 2018 sorazmerno zmanjšale glede na povezana letna plačila. Možne sprostitve obveznosti za obveznosti iz let 2019 in 2020 bi se večinoma izvedle po letu 2023, kar je v skladu s splošnim ciklom zaključevanja programov.

Posebna napoved se pripravi za sklade ESI za obdobje 2014–2020, pri čemer se upoštevajo izkušnje z zaključevanjem programov za obdobje 2007–2013 in tudi predviden čas za sprostitve obveznosti. Ker je dejansko leto sprostitve obveznosti odvisno od posebnih datumov za zaključek za vsako državo članico in ob upoštevanju veljavnih pravil o sprostitvi obveznosti n+3, bodo sprostitve obveznosti verjetno razporejene v obdobju 2024–2026. Zato ni učinka na obdobje napovedi tega poročila.

2.1.4.Razvoj ravni neporavnanih obveznosti (RAL )

Pričakuje se, da bo RAL na začetku obdobja poročanja znašal približno 276 milijard EUR ter do konca sedanjega finančnega okvira dosegel 295 milijard EUR. Do konca leta 2023 naj bi znašal približno 314 milijard EUR, kar pomeni povečanje nominalne vrednosti za 14 % v 5 letih, ki so bila analizirana. Vendar letni razvoj obsega RAL ni enakomeren, saj se RAL razvija glede na razmerje med letnim plačilom in letnimi obveznostmi. To razmerje je 90 % za leto 2019 in 99 % v letu 2023. Plačila se bodo približala obveznostim v letu 2023 predvsem zaradi kombinacije prvega cilja glede samodejnih sprostitev obveznosti za nove programe v skladu z uredbo o skupnih določbah in cilja za sprostitve obveznosti n +3 za zadnjo tranšo skladov ESI za obdobje 2014–2020 in zaključek teh programov. Zaradi tega bi bila rast obsega RAL v letu 2023 v primerjavi s prejšnjim letom omejena na manj kot 1 %.

2.2. Prihodki