SL Uradni list Evropske unije C 432/27

Utemeljitev Sveta: Stališče Sveta (EU) št. 16/2015 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (prenovitev)

(2015/C 432/02)

I. UVOD

Komisija je 2. aprila 2013 (1) Svetu in Evropskemu parlamentu predložila navedeni predlog.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel 11. julija 2013.

Istega dne je mnenje sprejel tudi Evropski nadzornik za varstvo podatkov.

Evropski parlament je stališče v prvi obravnavi sprejel 25. februarja 2014 (2).

Odbor stalnih predstavnikov (1. del) je 23. julija 2014 pooblastil predsedstvo, da skupaj z Evropskim parlamentom preuči možnost, da bi na podlagi besedila iz dokumenta 11827/14 čim hitreje dosegli dogovor v drugi obravnavi.

Po več neformalnih trialogih je bil z Evropskim parlamentom dosežen dogovor o besedilu direktive. Ta dogovor je bil potrjen na seji Odbora stalnih predstavnikov 10. junija.

Predsednik Odbora za pravne zadeve je 16. junija 2015 predsednika Odbora stalnih predstavnikov (1. del) pisno obvestil, da bo – če bo Svet Evropskemu parlamentu v skladu z navedenim dogovorom uradno poslal svoje stališče v prvi obravnavi – priporočil, naj Evropski parlament na plenarnem zasedanju v drugi obravnavi brez sprememb sprejme stališče Sveta, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti.

Svet je nato 13. julija 2015 sprejel politični dogovor (3) in s tem potrdil dogovorjeno besedilo.

II. CILJ

Glavni cilj zadevnega predloga Komisije in vzporednega predloga za spremembo uredbe o blagovni znamki Skupnosti (4) je spodbuditi inovacije in gospodarsko rast tako, da bi bili sistemi registracije blagovnih znamk po vsej EU dostopnejši in učinkovitejši za podjetja, in sicer z nižjimi stroški in manj zapletenimi postopki, skrajšanim časom, večjo predvidljivostjo in pravno varnostjo. Te spremembe se ujemajo s prizadevanji za zagotovitev hkratnega obstoja in komplementarnosti med sistemom blagovne znamke Unije in nacionalnimi sistemi.

Cilji predloga za prenovitev direktive so zlasti naslednji:

— spremeniti zastarele določbe, povečati pravno varnost in podrobno pojasniti pravice blagovnih znamk glede njihovega obsega in omejitev ter tako posodobiti in izboljšati obstoječe določbe direktive;

— (a) dodati nadaljnje določbe materialnega prava in (b) v direktivo uvesti glavna postopkovna pravila v skladu z določbami iz uredbe ter tako doseči večje približevanje nacionalnih zakonodaj in postopkov v zvezi z blagovnimi znamkami, da bi bile bolj usklajene s sistemom blagovne znamke Skupnosti;

— vzpostaviti pravno podlago za sodelovanje med uradi držav članic in Uradom za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (v nadaljnjem besedilu: UUNT), da se olajša sodelovanje ter spodbudi približevanje praks in razvoj skupnih orodij.

III. ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

Zelo veliko sprememb, ki jih je v prvi obravnavi predlagal Evropski parlament, je bilo prevzetih bodisi brez sprememb ali le nekoliko preoblikovanih. Svet ni potrdil le nekaj sprememb, ki jih je predlagal Evropski parlament.

Glavne točke dogovora med Svetom in Evropskim parlamentom:

— poudarek na komplementarnosti nacionalnih sistemov zaščite blagovnih znamk in sistema Unije;

— odprava zahteve po „grafični predstavitvi“ znaka, da bi se ta lahko registriral kot blagovna znamka;

— nacionalni uradi niso dolžni preveriti absolutnih razlogov za zavrnitev v okviru vseh nacionalnih jurisdikcij in v vseh jezikih Unije;

— ohranitev pravice držav članic, da odločijo, ali želijo po uradni dolžnosti preverjati relativne razloge za zavrnitev;

— izrecna določba za zagotovitev, da pravic blagovne znamke ni mogoče uveljavljati zoper predhodne pravice v zvezi z blagovno znamko;

— razširitev zaščite blagovne znamke na uporabo blagovne znamke v trgovskem imenu ali imenu podjetja;

— pojasnitev, da imetnik blagovne znamke lahko prepreči uporabo svoje blagovne znamke pri primerjalnem oglaševanju, če takšno oglaševanje ne izpolnjuje zahtev člena 4 Direktive 2006/114/ES;

— pravica imetnika blagovne znamke, da prepreči distribucijo in prodajo oznak in embalaže ter podobnih kosov, ki bi se nato lahko uporabili v zvezi z blagom ali storitvami, ki kršijo pravice;

— razširitev absolutnih razlogov za zavrnitev na označbe porekla, geografske označbe, tradicionalne izraze za vina, zajamčene tradicionalne posebnosti in žlahtniteljske pravice;

— razširitev relativnih razlogov za zavrnitev na označbe porekla in geografske označbe;

— uskladitev nacionalnega prava, ki ureja stopnjo zaščite blagovnih znamk, ki imajo ugled;

— uskladitev nacionalnega prava, ki ureja blagovne znamke kot predmet lastnine, kot so prenosi ali licence;

— uskladitev nacionalnega prava, ki ureja garancijske ali certifikacijske znamke in kolektivne znamke;

— uskladitev nacionalnega prava v zvezi z določitvijo in razvrstitvijo blaga in storitev, ki so zaščiteni z blagovno znamko v skladu s sodno prakso Sodišča;

— vzpostavitev učinkovitega in hitrega upravnega postopka za ugovarjanje registraciji prijave blagovne znamke na podlagi relativnih razlogov pri vsakem nacionalnem uradu;

— uskladitev nacionalnega prava v zvezi z „neuporabo“ kot načinom obrambe v postopku ugovora in postopku za razglasitev neveljavnosti;

— vzpostavitev učinkovitega in hitrega upravnega postopka za razveljavitev ali razglasitev ničnosti blagovne znamke pri vsakem nacionalnem uradu.

Glavne točke, v katerih se stališče Sveta v prvi obravnavi ne ujema s stališčem Evropskega parlamenta:

— vključitev določbe za preprečevanje vnosa ponarejenega blaga, zlasti v okviru internetne prodaje v obliki manjših pošiljk, kadar v komercialne namene trži le pošiljatelj ponarejenega blaga;

— Svet se sicer strinja, da bi moral imetnik blagovne znamke imeti tudi pravico, da tretjim osebam prepreči, da bi v državo članico, kjer je blagovna znamka registrirana, vnesle blago, ki brez dovoljenja nosi blagovno znamko, ki je praktično enaka blagovni znamki, registrirani za takšno blago, ne glede na to, ali je bilo to blago dano v prosti promet, vendar se zavzema za to, da bi taka pravica prenehala, če prijavitelj ali imetnik zadevnega blaga dokaže, da imetnik blagovne znamke nima pravice, da prepove dajanje blaga na trg v končni namembni državi;

— določitev obveznega sprejetja modela „ena pristojbina na razred“;

— vključitev splošne izjeme od pravic blagovne znamke, kadar tretja stran uporablja blagovno znamko v nekomercialne namene, ter vključitev drugih izjem od pravic blagovne znamke, npr. v primeru, kadar tretja oseba blagovno znamko uporablja, da bi potrošnika opozorila na ponovno prodajo originalnega blaga, ki ga je prvotno prodajal imetnik blagovne znamke ali se je prodajalo z njegovim soglasjem, ali da bi s tem predlagala legitimno alternativno možnost za blago ali storitve imetnika blagovne znamke, ali za namene parodiranja, umetniškega izražanja, kritike ali komentiranja.

IV. SKLEPNA UGOTOVITEV

Stališče Sveta v prvi obravnavi v celoti odraža dogovor, ki sta ga dosegla sozakonodajalca, kot je bilo potrjeno v pismu predsednika Odbora za pravne zadeve, naslovljenega na predsednika Odbora stalnih predstavnikov (1. del) z dne 16. junija 2015.

(1) 8066/13.

(2) 6743/14.

(3) 9957/15 + ADD 1 + ADD 2.

(4) 8065/13.