OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Evropska unija temelji na solidarnosti med državljani in med državami članicami. Ta univerzalna in skupna vrednota usmerja njene ukrepe ter zagotavlja enotnost, potrebno za reševanje izzivov, s katerimi se družba srečuje danes in s katerimi se bo srečevala jutri – izzivov, ki se jih mladi Evropejci lotevajo z izražanjem solidarnosti v praksi.

Pandemija COVID-19 je bolj kot kar koli prej vplivala na izobraževanje, zaposlovanje, socialno vključevanje in duševno zdravje mladih. Prekinila je njihove priložnosti za izobraževanje in zaposlovanje in veliko mladih se spopada z osamljenostjo, tesnobo in depresijo. Hkrati so mladi izkazali medgeneracijsko solidarnost in podporo ter veliko odpornost in prizadevanja pri blaženju vpliva pandemije.

Predsednica Ursula von der Leyen je 15. septembra 2021 v svojem govoru o stanju v Uniji napovedala, da bo Evropska komisija predlagala, da se leto 2022 razglasi za evropsko leto mladih, za „leto, posvečeno hvaležnosti mladim, ki so toliko žrtvovali za druge“. Poudarila je, da „Evropa potrebuje vse svoje mlade“. Komisija je 14. oktobra 2021 predlagala osnutek predloga sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem letu mladih 2022. Eden od ciljev leta je spodbujati priložnosti, ki jih javne politike na EU, nacionalni, regionalni in lokalni ravni ponujajo mladim v podporo njihovemu osebnemu, socialnemu in poklicnemu razvoju.

Evropska solidarnostna enota je enotna vstopna točka Unije za priložnosti za prostovoljstvo mladih. Mladim ponuja številne priložnosti, da sodelujejo v solidarnostnih aktivnostih na številnih področjih ter podpirajo nacionalne, regionalne in lokalne akterje pri njihovih prizadevanjih za spopadanje z različnimi izzivi in krizami.

Prostovoljstvo znotraj in zunaj Unije pomeni bogato izkušnjo v okviru neformalnega in priložnostnega učenja, poleg tega pa krepi osebni, družbeno-izobraževalni in poklicni razvoj mladih ter njihovo aktivno državljanstvo, državljansko udeležbo in zaposljivost. Iniciativnost mladih je pomembna prednost za družbo in trg dela.

Transnacionalno prostovoljstvo po vsej EU vsebuje dodatno razsežnost, in sicer zajema pomoč skupnosti v drugi državi, izboljševanje medkulturnega razumevanja ter učenje in delo v tujem jeziku. Evropski trg dela ceni večjezičnost, večkulturnost in prilagodljivost.

Svet je 20. novembra 2008 sprejel Priporočilo o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: priporočilo Sveta iz leta 2008). Deset let pozneje je Svet v okviru resolucije, s katero je potrdil strategijo Evropske unije za mlade 2019–2027, Komisijo pozval, naj predlaga posodobitev priporočila Sveta iz leta 2008 o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji.

V sporočilu o uresničitvi evropskega izobraževalnega prostora do leta 2025 je poudarjeno, da „neformalno učenje, kot je prostovoljstvo, pomaga pri pridobivanju življenjskih in poklicnih spretnosti in kompetenc. Te spretnosti in kompetence je treba spodbujati, ceniti in v celoti priznati.“ V njem je poudarjeno tudi, da „za čezmejno mobilnost za prostovoljstvo še vedno obstajajo ovire, kot je priznavanje učnih izidov med delodajalci“. V sporočilu je napovedano, da bodo zagotovljene posodobljene smernice o politiki za odpravo pravnih, finančnih in upravnih ovir, ki še vedno otežujejo čezmejne prostovoljske in solidarnostne aktivnosti mladih. Te posodobljene smernice bodo pripomogle k nadaljnji krepitvi vključujoče narave, kakovosti in priznavanja čezmejnih izkušenj v okviru Evropske solidarnostne enote.

Svet je v svojem novem strateškem okviru za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju pri uresničevanju evropskega izobraževalnega prostora in širše (2021–2030) v prednostnem področju 1 potrdil, da je „spodbujanje, vrednotenje in priznavanje neformalnega učenja, vključno s prostovoljstvom, ter krepitev vključujoče narave, kakovosti in priznavanja čezmejnih solidarnostnih aktivnosti“ konkretna naloga za ukrepanje.

Komisija v poročilu z dne 14. oktobra 2021 o izvajanju strategije EU za mlade omenja pregled priporočila Sveta iz leta 2008 za nadaljnjo podporo priložnostim za mobilnost in prostovoljstvo. Poudarja, da je pregled ustrezen in pravočasen glede na pandemijo in prednostne naloge, ki jih ta prinaša (varnost in zdravje prostovoljcev, medgeneracijska solidarnost), ter da je treba proučiti tudi nove oblike prostovoljstva, vključno z digitalnim prostovoljstvom ter prostovoljstvom, ki je delno digitalno in delno terensko.

Cilj priporočila Sveta iz leta 2008 je bil odpraviti ovire za prostovoljstvo v Evropi z ozaveščanjem, povečanjem zmogljivosti za ponujanje priložnosti za prostovoljstvo, zmanjšanjem ovir za sodelovanje, zlasti za prikrajšane skupine, ter okrepitvijo priznavanja pridobljenih znanj in spretnosti. Svet je v priporočilu pozval Komisijo, naj države članice podpre z ukrepi, kot so vzajemno učenje, zagotavljanje spodbud s programi mobilnosti ter vzpostavitev spletnega portala za usklajevanje potreb po prostovoljstvu in ponudb prostovoljskih aktivnosti. Ukrepi so bili izvedeni in so zdaj pomemben del mladinskih aktivnosti EU. Večina vprašanj, izpostavljenih v priporočilu Sveta iz leta 2008, je še vedno pomembnih in bi jih bilo treba še naprej obravnavati. Vendar bi morala posodobljena različica izkazovati spremembe, ki so se zgodile od leta 2008, vključno z:

–razvojem prostovoljstva, zlasti od začetka izvajanja Evropske solidarnostne enote kot glavnega ponudnika transnacionalnih solidarnostnih aktivnosti za mlade na ravni EU, ter novimi nacionalnimi programi prostovoljstva in služb, ki imajo prav tako transnacionalne elemente;

–ovirami za mobilnost, povezanimi z nepredvidenimi okoliščinami (kot je pandemija COVID-19), ter potrebo po varovanju in ohranjanju zdravja, varnosti in zaščite prostovoljcev;

–večjim priznavanjem, da prostovoljska izkušnja razvija znanja in spretnosti ter kompetence, ki jih potrebuje trg dela. Na voljo so nova orodja za evidentiranje in potrjevanje učnih izidov, ki podpirajo osebni, izobraževalni, socialni, državljanski in poklicni razvoj prostovoljcev in s tem njihovo zaposljivost. O tem je treba ozavestiti tako skupnost prostovoljcev kot delodajalce;

–potrebo po vključitvi več mladih z manj priložnostmi v prostovoljsko izkušnjo;

–demografskimi spremembami, vključno s staranjem evropskega prebivalstva, kar zagotavlja priložnosti za več medgeneracijske solidarnosti;

–nastankom novih trendov v prostovoljstvu, kot sta digitalno prostovoljstvo in „komercialno“ prostovoljstvo;