SL Uradni list Evropske unije C 147/1

Pobuda Zvezne republike Nemčije in Francoske republike z namenom sprejetja Okvirnega sklepa Sveta (2007/…/PNZ) z dne … o priznavanju pogojnih kazni, alternativnih sankcij in pogojnih odložitev izreka kazni ter zagotavljanju nadzorstva nad njimi

(2007/C 147/01)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 31(1)(a) in (c) ter člena 34(2)(b) Pogodbe,

ob upoštevanju pobude Zvezne republike Nemčije in Francoske republike,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropska unija si je zadala cilj razvijati območje svobode, varnosti in pravice. Predpogoj za to je enako razumevanje osnovnih elementov svobode, varnosti in pravice v vseh državah članicah, ki temelji na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter pravne države.

(2) Cilj policijskega in pravosodnega sodelovanja v Evropski uniji bi moral biti zagotavljanje visoke stopnje varnosti za vse državljane. Eden od temeljev za to je načelo vzajemnega priznavanja sodnih odločb, vzpostavljeno s sklepi Evropskega sveta iz Tampereja z dne 15. in 16. oktobra 1999 in potrjeno v Haaškem programu z dne 4. in 5. novembra 2004 za krepitev svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji (2). V programu ukrepov z dne 29. novembra 2000, sprejetem za izvajanje načela vzajemnega priznavanja sodnih odločb v kazenskih zadevah, se je Svet zavzel za sodelovanje na področju pogojnih obsodb in pogojnega odpusta.

(3) Vse države članice so ratificirale Konvencijo Sveta Evrope z dne 21. marca 1983 o transferju obsojenih oseb. Konvencija omogoča premestitev obsojenih oseb v državo, katere državljani so, če zadevni državi in obsojena oseba s tem soglašajo. Dodatnega protokola z dne 18. decembra 1997 k navedeni konvenciji, ki predvideva premestitev tudi brez soglasja zadevne osebe, zaenkrat še niso ratificirale vse države članice. Z Okvirnim sklepom Sveta 2007/…/PNZ z dne … o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (3) je bilo načelo vzajemnega priznavanja razširjeno na izvrševanje kazni zapora.

(4) Odnosi med državami članicami, za katere je značilno vzajemno priznavanje nacionalnih pravnih sistemov, omogočajo tudi priznavanje odločb, ki jih izreče druga država članica v okviru kazenskih postopkov ali izvrševanja kazni. Konvencijo Sveta Evrope z dne 30. novembra 1964 o nadzorstvu nad pogojno obsojenimi ali pogojno oproščenimi osebami je ratificiralo le 12 držav članic, v nekaterih primerih s številnimi pridržki. Okvirni sklep Sveta 2007/…/PNZ je namenoma omejen na premestitev obsojenih oseb, ki že prestajajo kazen zapora. Širše sodelovanje med državami članicami pa je potrebno predvsem takrat, ko je zoper osebo potekal kazenski postopek in je bila izrečena pogojna kazen ali alternativna sankcija v eni državi članici, pri čemer pa ima ta oseba zakonito običajno prebivališče v neki drugi državi članici.

(5) Ta okvirni sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji in izražena v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti v Poglavju VI Listine. Ničesar v tem okvirnem sklepu se ne bi smelo razlagati kot prepoved zavrnitve priznanja sodbe in/ali nadzorstva nad odložilnim ukrepom ali alternativno sankcijo, kadar obstajajo objektivni razlogi za domnevo, da je bila pogojna kazen ali alternativna sankcija naložena z namenom kaznovanja osebe zaradi njenega spola, rase, vere, etničnega izvora, državljanstva, jezika, političnega prepričanja ali spolne usmerjenosti ali da bi lahko bila oseba zaradi katerega od teh razlogov v slabšem položaju.

(6) Ta okvirni sklep državam članicam ne bi smel preprečevati, da uporabljajo svoja ustavna pravila o pravici do sodnega varstva, svobodi združevanja, svobodi tiska in svobodi izražanja v drugih medijih.

(7) Določbe tega okvirnega sklepa bi bilo treba uporabljati v skladu s pravico državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki je določena v členu 18 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

(8) Namen vzajemnega priznavanja in nadzorstva nad pogojnimi kaznimi, alternativnimi sankcijami in pogojnimi odložitvami izreka je povečati možnosti za ponovno vključitev obsojene osebe v družbo, tako da se ji omogoči vzdrževanje družinskih, jezikovnih, kulturnih in drugih vezi, ter tudi izboljšati spremljanje spoštovanja odložilnih ukrepov in alternativnih sankcij, s čimer se preprečuje povratništvo in se ustrezno upošteva zaščito žrtev.

(9) Da bi zagotovili učinkovito izmenjavo informacij o vseh okoliščinah, povezanih z vprašanjem pogojne kazni, se države članice poziva, da v svojo nacionalno zakonodajo vključijo določbe, ki jim omogočijo, da se prevzem nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami vpiše v nacionalne evidence.

(10) Ker so vse države članice ratificirale Konvencijo Sveta Evrope z dne 28. januarja 1981 o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov, bi morali biti osebni podatki, ki se obdelujejo pri izvajanju tega okvirnega sklepa, varovani v skladu z načeli iz te konvencije.

(11) Ker cilja tega okvirnega sklepa, in sicer določitve pravil, po katerih naj država članica izvaja nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi ali alternativnimi sankcijami iz sodbe, izdane v drugi državi članici, države članice zaradi čezmejne narave zadevnih situacij ne morejo zadovoljivo doseči in ker te cilje zaradi obsega ukrepov lažje doseže Unija, Unija lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, kot se uporablja v skladu z drugim odstavkom člena 2 Pogodbe o Evropski uniji. Skladno z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ta okvirni sklep ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja –

SPREJEL NASLEDNJI OKVIRNI SKLEP:

Člen 1

Cilj in področje uporabe

1. Da bi olajšali ponovno vključitev obsojene osebe v družbo in izboljšali zaščito žrtev, je cilj tega okvirnega sklepa določiti pravila, po katerih država članica izvaja nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi, naloženimi na podlagi sodbe, ki je bila izdana v drugi državi članici, ali nad alternativnimi sankcijami iz take sodbe ter, kolikor je za to pristojna, sprejema vse druge odločitve v zvezi z izvršitvijo te sodbe.

2. Ta okvirni sklep se uporablja le za priznavanje sodb in prevzem nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami ter za priznavanje vseh ostalih odločb iz tega okvirnega sklepa. Ta okvirni sklep se ne uporablja za izvršitev sodb v kazenskih zadevah, s katerimi je bila izrečena kazen zapora ali ukrep, ki vključuje odvzem prostosti, ki sodi na področje uporabe Okvirnega sklepa Sveta 2007/…/PNZ. Priznavanje in izvrševanje denarnih kazni ter odredb o zaplembi urejajo pravni instrumenti, ki se uporabljajo med državami članicami, zlasti Okvirni sklep Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (4) in Okvirni sklep Sveta 2006/783/PNZ z dne 6. oktobra 2006 o uporabi načela vzajemnega priznavanja odredb o zaplembi (5).

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tem okvirnem sklepu:

(a) „sodba“ pomeni pravnomočno odločbo sodišča države izdaje sodbe, s katero je bila v zvezi s fizično osebo izrečena: (i) pogojna kazen; (ii) alternativna sankcija; ali (iii) pogojna odložitev izreka kazni;

(b) „pogojna kazen“ pomeni izrek kazni zapora ali vsak ukrep, ki vključuje odvzem prostosti, katerih izvršitev je bila delno ali v celoti pogojno odložena: (i) bodisi ob izreku sodbe (ii) bodisi po delno prestani kazni zapora ali po delno prestanem ukrepu, ki vključuje odvzem prostosti (pogojni odpust);

(c) „alternativna sankcija“ pomeni obveznost ali navodilo, izrečeno kot samostojna sankcija, ki ni kazen zapora, ukrep, ki vključuje odvzem prostosti, ali denarna kazen;

(d) „pogojna odložitev izreka kazni“ pomeni sodno odločbo, s katero je bil izrek kazni pogojno odložen z določitvijo enega ali več odložilnih ukrepov;

(e) „odložilni ukrepi“ pomenijo obveznosti in navodila, izrečena fizični osebi v skladu z nacionalno zakonodajo države izdaje sodbe v zvezi s pogojno kaznijo ali pogojno odložitvijo izreka kazni;

(f) „država izdaje sodbe“ pomeni državo članico, v kateri je bila izdana sodba, kot je opredeljena v točki (a);

(g) „država izvršiteljica“ pomeni državo članico, v kateri se izvaja nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami in v kateri se sprejemajo vse ostale odločitve v zvezi z izvrševanjem sodbe, kolikor je ta država članica za to prevzela pristojnost.

Člen 3

Temeljne pravice

Ta okvirni sklep ne spreminja obveznosti glede spoštovanja temeljnih pravic in temeljnih pravnih načel iz člena 6 Pogodbe o Evropski uniji.

Člen 4

Imenovanje pristojnih organov

1. Vsaka država članica obvesti generalni sekretariat Sveta o tem, kateri pravosodni organ ali pravosodni organi so po njeni nacionalni zakonodaji v skladu s tem okvirnim sklepom pristojni, kadar je ta država članica država izdaje sodbe ali država izvršiteljica.

2. Generalni sekretariat Sveta omogoči vsem državam članicam in Komisiji dostop do prejetih informacij.

Člen 5

Vrste odložilnih ukrepov in alternativnih sankcij

1. Sodba, ki vsebuje enega ali več naslednjih odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij, se lahko posreduje drugi državi članici, v kateri ima obsojena oseba zakonito običajno prebivališče, zaradi priznanja in nadzorstva nad temi odložilnimi ukrepi in sankcijami:

(a) obveznost obsojene osebe, da pristojni organ države izvršiteljice obvesti o vsaki spremembi prebivališča;

(b) obveznost, da se nekaterih krajev v državi izdaje sodbe ali državi izvršiteljici brez dovoljenja ne sme zapustiti ali se vanje ne sme vstopiti ter druge obveznosti, ki zadevajo način življenja, prebivališče, izobraževanje in poklicno usposabljanje, poklicno dejavnost ali preživljanje prostega časa;

(c) obveznost javljanja pri pristojnem organu ali drugem organu v državi izvršiteljici;,

(d) obveznost izogibati se osebam ali predmetom, ki bi lahko napeljevali k storitvi novih kaznivih dejanj;

(e) obveznost povrniti škodo, povzročeno s kaznivim dejanjem;

(f) obveznost opravljanja dela v korist skupnosti;

(g) obveznost sodelovanja s svetovalcem;

(h) obveznost terapevtskega zdravljenja ali zdravljenja zasvojenosti.

2. Pri prenosu tega okvirnega sklepa vsaka država članica generalni sekretariat Sveta uradno obvesti, nad katerimi odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami, poleg tistih iz odstavka 1, je pripravljena izvajati nadzorstvo. Generalni sekretariat Sveta omogoči vsem državam članicam in Komisiji dostop do prejetih informacij.

3. Poleg ukrepov in sankcij iz odstavka 1 potrdilo iz člena 6 vsebuje le ukrepe in sankcije, o katerih je zadevna država izvršiteljica v skladu z odstavkom 2 obvestila generalni sekretariat Sveta.

Člen 6

Postopek za posredovanje sodbe in potrdila

1. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe posreduje sodbo ali overjeno kopijo sodbe, skupaj s potrdilom, za katero se uporabi standardni obrazec iz Priloge I, neposredno pristojnemu pravosodnemu organu države izvršiteljice, in sicer na kakršenkoli način, ki omogoča pisni zapis, in pod pogoji, ki državi izvršiteljici omogočajo, da ugotovi verodostojnost teh pisanj. Izvirnik sodbe ali overjena kopija in izvirnik potrdila se na zahtevo pošljejo državi izvršiteljici. Tudi vsa uradna obvestila se izmenjujejo neposredno med omenjenima pristojnima pravosodnima organoma.

2. Potrdilo mora pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe podpisati in potrditi pravilnost njegove vsebine.

3. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe sodbo skupaj s potrdilom posreduje istočasno le eni državi izvršiteljici.

4. Če pristojni pravosodni organ države izvršiteljice ni znan pristojnemu pravosodnemu organu države izdaje sodbe, slednji z ustreznim poizvedovanjem, tudi prek kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže, vzpostavljene s Skupnim ukrepom Sveta 98/428/PNZ z dne 29. junija 1998 o vzpostavitvi Evropske pravosodne mreže (6), pridobi te informacije od države izvršiteljice.

5. Če pravosodni organ države izvršiteljice, ki prejme sodbo skupaj s potrdilom, ni pristojen za njeno priznanje, sodbo skupaj s potrdilom po uradni dolžnosti posreduje pristojnemu pravosodnemu organu. Ta pristojni pravosodni organ države izvršiteljice na kakršen koli način, ki omogoča pisni zapis, nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe o posredovanju sodbe in potrdila pristojnemu organu.

Člen 7

Odločitev države izvršiteljice

1. Pristojni pravosodni organ države izvršiteljice prizna sodbo, posredovano na podlagi postopka iz člena 6, in nemudoma sprejme vse potrebne ukrepe za nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami, razen če se pristojni pravosodni organ ne odloči, da bo uveljavljal enega izmed razlogov za zavrnitev priznanja in prevzema nadzorstva iz člena 9.

2. Če narava ali trajanje odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij ni združljivo s predpisi države izvršiteljice, pristojni pravosodni organ te države lahko prilagodi odložilne ukrepe ali alternativne sankcije glede na odložilne ukrepe in alternativne sankcije, ki so v skladu s pravom države izvršiteljice določeni za kazniva dejanja iste vrste. Prilagojeni odložilni ukrep ali alternativna sankcija mora kar najbolj ustrezati odložilnemu ukrepu oziroma alternativni sankciji, ki jo je izrekla država izdaje sodbe.

3. Prilagojeni odložilni ukrep ali alternativna sankcija ne smeta biti strožja od odložilnega ukrepa ali alternativne sankcije, ki sta bila prvotno izrečena.

Člen 8

Dvojna kaznivost

1. Brez ugotavljanja dvojne kaznivosti se priznajo sodbe ter izvaja nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami, povezanimi z naslednjimi kaznivimi dejanji, če je sodba izrečena zaradi kaznivega dejanja, za katero je po pravu države izdaje sodbe kot najvišja mera kazni zagrožena kazen zapora ali ukrep, ki vključuje odvzem prostosti, najmanj treh let, kakor so ta kazniva dejanja opredeljena s pravom države izdaje sodbe:

— sodelovanje v hudodelski združbi,

— terorizem,

— trgovina z ljudmi,

— spolna zloraba otrok in otroška pornografija,

— nedovoljena trgovina s prepovedanimi drogami in psihotropnimi snovmi,

— nedovoljena trgovina z orožjem, strelivom in razstrelivi,

— korupcija,

— goljufija, vključno z goljufijo, ki škodi finančnim interesom Evropskih skupnosti v smislu Konvencije z dne 26. julija 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (7),

— pranje premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem,

— ponarejanje denarja, vključno z eurom,

— kibernetski kriminal,

— okoljski kriminal, vključno z nedovoljeno trgovino z ogroženimi živalskimi in rastlinskimi vrstami,

— omogočanje prepovedanega prehoda čez državno mejo in bivanja v državi,

— umor, huda telesna poškodba,

— nedovoljena trgovina s človeškimi organi in tkivi,

— ugrabitev, protipraven odvzem prostosti in jemanje talcev,

— rasizem in ksenofobija,

— organiziran ali oborožen rop,

— nedovoljena trgovina s kulturnimi dobrinami, vključno s starinami in umetniškimi deli,

— preslepitev,

— izsiljevanje in izsiljevanje, povezano z nudenjem zaščite („racketeering“),

— ponarejanje industrijskih izdelkov in prodaja takih izdelkov,

— ponarejanje in promet z uradnimi dokumenti,

— ponarejanje plačilnih sredstev,

— nedovoljena trgovina s hormonskimi snovmi in drugimi pospeševalci rasti,

— nedovoljena trgovina z jedrskimi in radioaktivnimi snovmi,

— trgovina z ukradenimi vozili,

— posilstvo,

— požig,

— kazniva dejanja, ki sodijo v pristojnost Mednarodnega kazenskega sodišča,

— ugrabitev letala ali ladje,

— sabotaža.

2. Svet lahko kadar koli po posvetovanju z Evropskim parlamentom v skladu s členom 39(1) Pogodbe o Evropski uniji soglasno odloči, da se seznamu iz odstavka 1 dodajo še druge vrste kaznivih dejanj. Svet glede na poročilo, ki mu je predloženo na podlagi člena 21(3) tega okvirnega sklepa, preuči, ali je treba seznam razširiti ali spremeniti.

3. Pri kaznivih dejanjih, ki jih odstavek 1 ne zajema, država izvršiteljica priznanje sodbe ter nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami lahko pogojuje s tem, da so dejanja iz sodbe kazniva tudi po pravu države izvršiteljice, ne glede na znake ali opis kaznivega dejanja.

Člen 9

Razlogi za zavrnitev priznanja in nadzorstva

1. Pristojni pravosodni organ države izvršiteljice lahko zavrne priznanje sodbe ter prevzem nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami, če:

(a) je potrdilo iz člena 6 nepopolno ali očitno ne ustreza sodbi ter ni dopolnjeno ali popravljeno v razumnem roku, ki ga določi pristojni pravosodni organ države izvršiteljice;

(b) niso izpolnjena merila iz člena 5;

(c) bi bila priznanje sodbe ter prevzem nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami v nasprotju z načelom ne bis in idem;

(d) se sodba v primerih iz člena 8(3) nanaša na dejanje, ki po pravu države izvršiteljice ni kaznivo; vendar se v davčnih, carinskih in deviznih zadevah izvršitev sodbe ne more zavrniti iz razloga, da pravo države izvršiteljice ne predpisuje iste vrste davka ali da ne vsebuje enakih davčnih, carinskih in deviznih predpisov kot pravo države izdaje sodbe;

(e) je kazenski pregon ali izvršitev kazni po pravu države izvršiteljice že zastarala in gre za dejanje, za katero je država izvršiteljica pristojna v skladu s svojim nacionalnim pravom;

(f) pravo države izvršiteljice podeljuje imuniteto, zaradi česar nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi ali alternativnimi sankcijami ni možno;

(g) obsojena oseba po pravu države izvršiteljice zaradi svoje starosti ne more biti kazensko odgovorna za dejanje, za katero je bila izdana sodba;

(h) je bila sodba izdana v nenavzočnosti, razen če je iz potrdila jasno razvidno, da je bila oseba osebno vabljena ali ji je bil čas in kraj postopka sporočen prek zastopnika, pooblaščenega v skladu z nacionalnim pravom države izdaje sodbe, zaradi česar je bila sodba izdana v nenavzočnosti, ali da je ta oseba pristojnemu organu izjavila, da ne izpodbija odločbe;

(i) je v sodbi predviden medicinsko-terapevtski ukrep, v zvezi s katerim država izvršiteljica ne glede na člen 7(2) v skladu s svojim pravnim ali zdravstvenim sistemom ne more izvajati nadzorstva; ali

(j) v primeru iz člena 13(1) ni mogoče doseči soglasja o prilagoditvi odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij.

2. Preden pristojni pravosodni organ države izvršiteljice v primerih iz odstavka 1 odloči, da bo zavrnil priznanje sodbe ter prevzem nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami, na ustrezen način vzpostavi stik s pristojnim pravosodnim organom v državi izdaje sodbe in ga po potrebi zaprosi, naj mu nemudoma posreduje vse potrebne dodatne informacije.

Člen 10

Roki

1. Pristojni pravosodni organ države izvršiteljice v roku desetih dni po prejemu sodbe in potrdila odloči, ali bo priznal sodbo ter prevzel nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami. O odločitvi nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe na kakršenkoli način, ki omogoča pisni zapis. Zavrnitev priznanja in prevzema nadzorstva mora biti obrazložena.

2. Če pristojni pravosodni organ države izvršiteljice v posameznem primeru roka iz odstavka 1 ne more spoštovati, o tem na poljuben način nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe ter navede razloge za zamudo in predvideni čas za sprejetje dokončne odločitve.

Člen 11

Pravo, ki ureja nadzorstvo

Za nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami se uporablja pravo države izvršiteljice.

Člen 12

Pristojnost za vse nadaljnje odločitve in merodajno pravo

1. Pristojni pravosodni organ države izvršiteljice je pristojen za vse nadaljnje odločitve, povezane s pogojno kaznijo, alternativno sankcijo ali pogojno odložitvijo izreka kazni, kot so na primer sprememba odložilnih ukrepov, preklic pogojne kazni, izrek kazni v primeru pogojne odložitve izreka kazni ali odpust. V zvezi z zgoraj navedenimi odločitvami in vsemi nadaljnjimi posledicami, ki izhajajo iz sodbe, se uporablja pravo države izvršiteljice.

2. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe si lahko pridrži pristojnost za vse nadaljnje odločitve v zvezi s pogojnimi odložitvami izreka kazni. V tem primeru se za vse nadaljnje posledice, ki izhajajo iz sodbe, uporablja pravo države izdaje sodbe.

3. Pri prenosu tega okvirnega sklepa lahko vsaka država članica navede, da lahko kot država izvršiteljica v posameznih primerih zavrne prevzem pristojnosti, predviden v odstavku 1. V tem primeru poteka odločanje in obveščanje v skladu s postopkom iz člena 10. To ne vpliva na obveznost iz člena 7(1).

Člen 13

Posvetovanje med pristojnimi pravosodnimi organi

1. Če namerava pristojni pravosodni organ države izvršiteljice opraviti prilagoditve, predvidene v členu 7(2) in (3), se pred tem posvetuje s pristojnim pravosodnim organom države izdaje sodbe o prilagojenih odložilnih ukrepih ali alternativnih sankcijah.

2. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe lahko pri posredovanju sodbe in potrdila iz člena 6 opusti posvetovanje iz odstavka 1. V tem primeru pristojni pravosodni organ države izvršiteljice naknadno obvesti pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe o vseh prilagoditvah v skladu s členom 7(2) in (3).

Člen 14

Obveznosti zadevnih organov, če so vse nadaljnje odločitve v pristojnosti države izvršiteljice

1. Pristojni pravosodni organ države izvršiteljice na kakršenkoli način, ki omogoča pisni zapis, nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe o vseh odločitvah s takojšnjim ali odložilnim učinkom v zvezi s:

(a) spremembo odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij;

(b) preklicem pogojne kazni;

(c) izrekom kazni v primeru pogojne odložitve izreka kazni;

(d) prenehanjem veljavnosti odložilnih ukrepov ali alternativne sankcije.

2. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe na kakršenkoli način, ki omogoča pisni zapis, nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izvršiteljice o vseh okoliščinah ali ugotovitvah, ki bi po njegovem mnenju lahko povzročile preklic pogojne kazni oziroma prilagoditev odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij.

Člen 15

Obveznosti zadevnih organov, če so vse nadaljnje odločitve v pristojnosti države izdaje sodbe

1. Če je pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe v skladu s členom 12(2) in (3) pristojen za vse nadaljnje odločitve, ga pristojni pravosodni organ države izvršiteljice nemudoma obvesti:

(a) o vsaki kršitvi odložilnega ukrepa ali alternativne sankcije; in

(b) o vsaki ugotovitvi, ki: (i) bi utegnila povzročiti spremembo odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij; ali (ii) je pomembna za izrek kazni v primeru pogojne odložitve izreka kazni; ali (iii) bi lahko imela za posledico preklic pogojne kazni.

2. Za obvestilo se uporabi standardni obrazec iz Priloge B.

3. Pred odločitvijo o izreku kazni v primeru pogojne odložitve izreka kazni ali o preklicu pogojne kazni se mora obsojencu omogočiti sodno zaslišanje. Po potrebi se lahko ta zahteva izpolni v skladu s postopkom iz člena 10 Konvencije z dne 29. maja 2000 o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije (8).

4. Pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe nemudoma obvesti pristojni pravosodni organ države izvršiteljice o vseh odločitvah s takojšnjim ali odložilnim učinkom v zvezi s:

(a) spremembo odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij;

(b) preklicem pogojne kazni;

(c) izrekom kazni v primeru pogojne odložitve izreka kazni;

(d) prenehanjem veljavnosti odložilnih ukrepov ali alternativne sankcije.

5. V primeru izreka kazni ali preklica pogojne kazni pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe pristojnemu pravosodnemu organu države izvršiteljice hkrati sporoči, ali namerava državi izvršiteljici poslati:

(a) sodbo in potrdilo, predvideno v Okvirnem sklepu 2007/…/PNZ, z namenom prevzema izvršitve ukrepa, ki vključuje odvzem prostosti; ali

(b) evropski nalog za prijetje zaradi predaje obsojene osebe v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (9).

6. Če je obveznost izvrševanja odložilnih ukrepov ali alternativnih sankcij prenehala, pristojni organ države izvršiteljice ustavi odrejene ukrepe, takoj ko ga o tem ustrezno obvesti pristojni organ države izdaje sodbe.

Člen 16

Amnestija in pomilostitev

Amnestijo ali pomilostitev lahko odobrita tako država izdaje sodbe kot država izvršiteljica.

Člen 17

Prenehanje pristojnosti države izvršiteljice

Če obsojena oseba zapusti državo izvršiteljico in pridobi zakonito običajno prebivališče v drugi državi članici, pristojni pravosodni organ države izvršiteljice pristojnost za nadzorstvo nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami ter za vse nadaljnje odločitve v zvezi z izvrševanjem sodbe prenese na pristojni pravosodni organ države izdaje sodbe.

Člen 18

Jeziki

Potrdila se prevedejo v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov države izvršiteljice. Vsaka država članica lahko ob sprejetju tega okvirnega sklepa ali pozneje v izjavi, deponirani pri generalnem sekretariatu Sveta, izjavi, da bo sprejemala prevode v enega ali več drugih uradnih jezikov institucij Evropske unije.

Člen 19

Stroški

Stroške, ki nastanejo pri uporabi tega okvirnega sklepa, nosi država izvršiteljica, razen stroškov, ki nastanejo izključno na ozemlju države izdaje sodbe.

Člen 20

Razmerje do drugih sporazumov in pogodb

1. Ta okvirni sklep na področju odnosov med državami članicami od … nadomesti ustrezne določbe Konvencije Sveta Evrope o nadzorstvu nad pogojno obsojenimi ali pogojno oproščenimi osebami.

2. Države članice lahko še naprej uporabljajo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore, veljavne ob sprejetju tega okvirnega sklepa, kolikor ti omogočajo razširitev ciljev tega okvirnega sklepa ter prispevajo k nadaljnji poenostavitvi in olajšanju postopkov nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami.

3. Države članice lahko po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa sklepajo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore, če ti omogočajo razširitev pravil tega okvirnega sklepa in prispevajo k poenostavitvi ali olajšanju postopkov nadzorstva nad odložilnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami.

4. Države članice v treh mesecih po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa Svet in Komisijo uradno obvestijo o obstoječih sporazumih ali dogovorih iz odstavka 1, ki jih želijo še naprej uporabljati. Države članice Svet in Komisijo tudi uradno obvestijo o vseh novih sporazumih ali dogovorih iz odstavka 2 v treh mesecih po njihovem podpisu.

Člen 21

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev z določbami tega okvirnega sklepa, do ….

2. Države članice sporočijo generalnemu sekretariatu Sveta in Komisiji besedila določb predpisov, ki v nacionalno zakonodajo prenašajo obveznosti iz tega okvirnega sklepa. Na osnovi poročila Komisije, pripravljenega na podlagi teh podatkov, Svet najpozneje do … preveri, v kakšnem obsegu so države članice upoštevale določbe tega okvirnega sklepa.

3. Pred … se izvede ocena uporabe določb tega okvirnega sklepa, zlasti uporabe v praksi.

Člen 22

Začetek veljavnosti

Ta okvirni sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

… Za Svet Predsednik …

(1) Mnenje z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) UL C 53, 3.3.2005, str. 1.

(3) UL L …

(4) UL L 76, 22.3.2005, str. 16.

(5) UL L 328, 24.11.2006, str. 59.

(6) UL L 191, 7.7.1998, str. 4.

(7) UL C 316, 27.11.1995, str. 49.

(8) UL C 197, 12.7.2000, str. 3.

(9) UL L 190, 18.7.2002, str. 1.

PRILOGA I POTRDILO iz člena 6 Okvirnega sklepa Sveta 2007/…/PNZ z dne … o priznavanju pogojnih kazni, alternativnih sankcij in pogojnih odložitev izreka kazni ter zagotavljanju nadzorstva nad njimi