POTREBNI UKREPI: Komisija v prvem četrtletju leta 2012 pripravi predlog, ki ga Svet in Evropski parlament sprejmeta do konca leta 2012

POTREBNI UKREPI: Komisija do konca leta 2011 pripravi predlog, ki ga Svet in Evropski parlament sprejmeta do junija leta 2012.

Pobuda za priložnosti za mlade za spodbujanje zaposlovanja mladih, zlasti dostopa do prve zaposlitve, vajeništva in pripravništva

POTREBNI UKREPI: Svet in Evropski parlament sprejmeta zakonodajne akte do konca leta 2012.

pregled okvira javnih naročil za zagotovitev enostavnejšega pravil in učinkovitejših postopkov – Komisija 13. decembra 2011 pripravi predlog, ki ga Svet in Evropski parlament sprejmeta do konca leta 2012;

zagotovitev skupne pravne podlage za vzajemno priznavanje elektronskega potrjevanja pristnosti in elektronskega podpisa v mednarodnem prostoru – Komisija v drugem četrtletju leta 2012 pripravi predlog, ki ga Svet in Evropski parlament sprejmeta do konca leta 2012;

poenostavitev dostopa do tveganega kapitala v celotni Evropi s potnim listom EU – predlog Komisije z dne 30. novembra 2011, ki ga Svet in Evropski parlament sprejmeta do konca leta 2012;

POTREBNI UKREPI: Svet in Evropski parlament do konca leta 2012 sprejmeta predlog Komisije (COM(2011) 636).

POTREBNI UKREPI: Do konca leta 2011 se zaključijo razprave v Svetu o predlogu za obdavčitev prihrankov (COM(2008) 727), ki so že zelo napredovale.

POTREBNI UKREPI: Svet in Evropski parlament sprejmeta predlog Komisije (COM(2011) 315) do konca leta 2012.

Na začetku leta 2012 se formalno skleneta sporazuma s Perujem in Kolumbijo, o katerih so pogajanja že končana.

Ob upoštevanju stališča partnerjev se do naslednjih srečanj na vrhu z Indijo in Ukrajino končajo pogajanja s tema državama.

Vse države članice določijo cilje za energetsko učinkovitost in predložijo prva poročila do konca 2012 (po sprejetju direktive).

Komisija spremlja izvajanje izboljšanega dostopa do trga in do konca leta 2012 pripravi poročilo.

Komisija v letu 2012 predlaga prvi sklop izvedbenih smernic in kodekse omrežja (kot je bilo napovedano v tretjem sklopu), da se delo na tem področju zaključi do leta 2014.

Vse države članice do konca leta 2011 prenesejo direktivo v svojo zakonodajo (poročilo o izvajanju do konca leta 2011 / na začetku leta 2012).

Evropski parlament in Evropski svet, naj potrdita hitro sprejetje predlogov s seznama, priloženega temu sporočilu, da jih bo mogoče sprejeti do konca leta 2012.

države članice, naj pospešijo izvajanje svojih programov stabilnosti in konvergence, nacionalnih programov reform, in priporočila po posameznih državah iz leta 2011;

Evropski svet, naj upošteva ta letni pregled rasti in naj različnim sestavam Sveta da nalogo, da ga proučijo in o njem poročajo na spomladanskem zasedanju Evropskega sveta, da bo lahko Evropski svet marca sprejel ustrezne smernice za evropski semester 2012;

Gospodarstvo EU se spopada z najtežjimi izzivi doslej. Letni pregled rasti 2012 se osredotoča na izvajanje prednostnih nalog, dogovorjenih v okviru novega gospodarskega upravljanja in strategije Evropa 2020. V njem je upoštevana potreba po prilagoditvi ravni ciljev in prednostnih nalog vse slabšim gospodarskim razmeram. Komisija poziva:

če je stopnja črpanja sredstev iz strukturnih skladov EU nizka, je treba okrepiti upravno zmogljivost, vključno s potrebnim znanjem in izkušnjami ter kontinuiteto upravljanja, da se zagotovita hitrejše izplačevanje neporabljenih sredstev za projekte za spodbujanje rasti in uporaba ustrezne razpoložljive tehnične pomoči.

zagotovitev, da lahko izmenjave informacij med upravami in podjetij ter državljani potekajo digitalno, s čimer se izboljšajo upravna učinkovitost, preglednost in kakovost storitev. Spletne javne storitve so lahko še posebno koristne za MSP in bi morale biti prilagojene njihovim potrebam;

izboljšanje poslovnega okolja z zmanjšanjem upravnih obremenitev, med drugim z izogibanjem prekomernemu izvajanju postopkov („gold plating“) pri prenosu zakonodaje EU ter z zmanjšanjem obsega nepotrebnih predpisov in dovoljenj, ter z uvedbo enostavnejših in hitrejših postopkov, zlasti v pravosodnih sistemih. Komisija je v svojem predlogu o izvzetju mikro podjetij iz novih predpisov napovedala, da bo obdržala pregled stanja svojih predlogov za zmanjšanje upravnih obremenitev med postopkom soodločanja in prenosa v nacionalno zakonodajo, da bo lahko odkrila primere, ko zakonodajalec med postopkom dodaja obremenitev;

Komisija spodbuja program za oblikovanje pametnih predpisov, katerega namen je zagotoviti, da ima EU, kadar je potrebno, predpise visoke kakovosti in da ukrepa samo, če ukrepi, sprejeti na ravni EU, zagotavljajo boljše rezultate kot ukrepi na nacionalni ravni, pri čemer se v celoti spoštuje načelo subsidiarnosti. Sestavni del tega programa so prizadevanja za poenostavitev in nenehno pregledovanje veljavne zakonodaje EU, tako da je ta vedno posodobljena in primerna za uporabo. Prav tako pomemben je program Komisije za zmanjšanje upravnih obremenitev in birokracije. Komisija je s predložitvijo predlogov že presegla cilj 25-odstotnega zmanjšanja; če sozakonodajalec sprejme njene predloge, bo zmanjšanje upravnih obremenitev znašalo kar 31 %. Komisija je pravkar predlagala novo ureditev za mikro in mala podjetja, na podlagi katere so ta brez prepričljive utemeljitve za njihovo vključenost izvzeta iz novih predpisov EU. Tudi kadar bodo MSP zajeta v nov predpis, se bodo proučile možnosti za manj strogo ureditev. Nenehne izboljšave glede posvetovanj z zainteresiranimi stranmi, z dokazi podprte ocene učinka in poudarek na izvajanju zakonodaje EU na kraju samem bodo še naprej osrednji elementi agende Komisije.

V številnih državah članicah obstajajo možnosti za povečanje učinkovitosti pri zagotavljanju javnih storitev ter preglednost in kakovost javne uprave in sodstva. Zlasti je treba izboljšati uspešnost sistema civilnega sodstva, da se lahko zahtevki rešijo v razumnem roku, saj so nepotrebna odlašanja draga za podjetja, ki zaradi njih pogosto ne morejo izkoristiti novih poslovnih priložnosti. V tem okviru je Komisija napovedala, da bo predlagala izboljšanje učinkovitosti čezmejnih pravil o nesolventnosti. Drugo področje, na katerem je treba uskladiti različne cilje politik, je izdaja gradbenih dovoljenj. V zvezi s tem je Komisija pred kratkim predlagala novo uredbo o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo. To je samo nekaj primerov. Jasno je, da bi obravnavanje teh in drugih obstoječih težav omogočilo uskladitev ciljev fiskalne konsolidacije ter izboljšanje konkurenčnosti in obetov za rast.

Soodvisnosti in zapletenosti struktur upravljanja EU na več ravneh zlasti pod pritiskom krize kažeta, da obstajajo možnosti za izboljšave. Države članice potrebujejo uspešne uprave, da lahko v celoti odigrajo svojo vlogo v EU, izpolnjujejo svoje obveznosti in zagotovijo, da lahko njihovi državljani v celoti izkoristijo prednosti članstva v EU. Uspešno izvajanje politik EU na pomembnih področjih, kot sta carinski nadzor in kakovost statističnih podatkov, je odvisno od zmogljivosti posamezne države članice za doseganje dogovorjenih rezultatov. Nenehna vrzel pri izvajanju zakonodaje EU ali pri uporabi strukturnih skladov je v številnih primerih posledica slabe upravne zmogljivosti.

Kakovost javne uprave na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni je odločilni element konkurenčnosti in pomemben dejavnik produktivnosti. Nenehen pritisk na javne finance povzroča velike spremembe in prestrukturiranje javnega sektorja. Ta izziv je treba spremeniti v priložnost. Čeprav reforme javnega sektorja ni mogoče doseči čez noč, ji je treba v sedanjih razmerah dati nov zagon.

zagotavljanje dostopa do storitev v podporo vključevanju v trg dela in družbo, med drugim tudi z zagotavljanjem dostopa do osnovnega plačilnega računa, oskrbe z električno energijo za ranljive odjemalce ter dostopa do cenovno dostopnih stanovanj.

nadaljnje izboljšanje učinkovitosti sistemov socialnega varstva in zagotovitev delovanja samodejnih socialnih stabilizatorjev, da se prepreči predčasna ukinitev preteklih razširitev pokritosti in upravičenosti, dokler se ne začne rast v smislu delovnih mest vztrajno krepiti;

Poleg gospodarske stvarnosti je na preizkušnji tudi socialna struktura EU. Kriza je nesorazmerno prizadela tiste, ki so že bili ranljivi, in ustvarila nove skupine ljudi, ki jim grozi revščina. Obstajajo jasni znaki, da se je povečalo tudi število ljudi, ki jim grozi revščina zaradi prenizkih dohodkov, zlasti otrok, in zaradi socialne izključenosti, z akutnimi zdravstvenimi težavami in brezdomstvom v najbolj skrajnih primerih. Spremembam, ki vplivajo na izračun virov dohodka in upravičenost do njega, so izpostavljeni tudi ljudje, ki s trgom dela niso ali so slabo povezani, kot so upokojenci ali ranljive skupine ljudi, ki so odvisni od socialnih prejemkov, na primer samohranilci.

pregledu kakovosti in financiranja univerz in proučitev ukrepov, kot je uvedba šolnine za terciarno izobraževanje v povezavi s shemami za posojila za študente in štipendije ali z alternativnimi viri financiranja, vključno z uporabo javnih sredstev za vzvod za zasebne naložbe.

nadaljnje prilagajanje sistemov izobraževanja in usposabljanja, da bodo odražali razmere na trgu dela in povpraševanje po znanju in spretnostih, s poudarkom na sektorjih in poklicih z najbolj izrazitim pomanjkanjem znanj in spretnosti ali delovne sile – število diplomantov s področja informacijske tehnologije na primer se od leta 2008 ni povečalo in če bo ostalo tako, se lahko zgodi, da bo do leta 2015 v EU primanjkovalo 700 000 strokovnjakov za informacijske tehnologije;

reformo zakonodaje o varstvu zaposlitve ob posvetovanju s socialnimi partnerji, zmanjšanje prevelike togosti pogodb za nedoločen čas ter zagotovitev zaščite in lažjega dostopa do trga dela za tiste, ki so zunaj njega, zlasti mlade;

sodelovanje s socialnimi partnerji za izvajanje zavez za spodbujanje kakovostnega vajeništva in pripravništva, zlasti v sektorjih z ozkimi grli pri zapolnjevanju prostih delovnih mest, da si lahko mladi pridobijo dejanske delovne izkušnje in hitro vstopijo na trg dela;

opredelitev najnujnejših potreb in predlaganje konkretnih ukrepov, namenjenih zlasti mladim, ki niso zaposleni ali vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, pa tudi zavezanost spodbujanju kakovostnega vajeništva in pripravništva ter podjetniških znanj in spretnosti. Posebno pozornost je treba nameniti razsežnosti poklicnega usposabljanja v terciarnih izobraževalnih sistemih in pridobivanju delovnih izkušenj;

Mladim je treba nameniti posebno pozornost. Med letoma 2008 in 2010 se je skupno število mladih (do 25 let) brezposelnih v EU povečalo za milijon, kar pomeni, da so mladi ena od skupin, ki jih je kriza najbolj prizadela. Stopnja brezposelnosti v celotni EU se je povečala na več kot 20 %, v nekaterih državah članicah pa znaša celo več kot 40 %. Ta skupina se spopada tudi z drugimi strukturnimi izzivi, ki ovirajo njeno vključevanje na trg dela. Na primer 40 % mladih, ki so zaposleni, ima pogodbe za določen čas. Poleg tega danes ena od sedmih oseb (14,4 %) konča šolanje z nižjo srednješolsko izobrazbo in ne sodeluje v nobenem nadaljnjem izobraževanju in usposabljanju.

razvoj pobud, ki omogočajo razvoj sektorjev z najvišjim potencialom za zaposlovanje, kot so nizkoogljično gospodarstvo z učinkovito rabo virov („zelena delovna mesta“), zdravstveni in socialni sektor („bela delovna mesta“) ter digitalno gospodarstvo.

spodbujanje podjetništva in samozaposlitve, vključno s socialnim podjetništvom, z izboljšanjem kakovosti podpornih sistemov in spodbujanje podjetniških znanj in spretnosti;

omejevanje dostopa do shem predčasnega upokojevanja in drugih možnosti za predčasni umik s trga dela, obenem pa podpiranje daljše delovne dobe z zagotavljanjem boljšega dostopa do vseživljenjskega učenja, prilagoditvijo delovnih mestih bolj raznoliki delovni sili in razvojem možnosti za zaposlitev starejših delavcev, med drugim tudi s pomočjo spodbud;

okrepitev mobilnosti delavcev z odpravo preostalih pravnih ovir, olajšanjem priznavanja poklicnih kvalifikacij in izkušenj, krepitvijo sodelovanja med javnimi zavodi za zaposlovanje ter s pregledom delovanja stanovanjskih trgov in zagotavljanja prometne infrastrukture;

upoštevanje dogovorjenih priporočil o pregledu mehanizmov določanja plač skladno z nacionalnimi praksami na področju socialnega dialoga, da se bolje upoštevajo gibanja na področju produktivnosti, in prilagoditev nadomestil za brezposelnost v povezavi z učinkovitejšimi aktivacijskimi ukrepi ter ustreznimi programi usposabljanja in podpore, da se olajša ponovna zaposlitev;

Že pred krizo je bila uspešnosti držav članic pri udeležbi vseh starostnih skupin v zaposlovanju, pa tudi izobraževanju, usposabljanju in vseživljenjskem učenju zelo različna in skupno povprečje EU je v mednarodni primerjavi zaostajalo.

Obseg in hitrost teh sprememb ustvarjata tveganje za strukturno neskladje med ponudbo in povpraševanjem po delovni sili, ki bo oviralo okrevanje gospodarstva in dolgoročno rast. Medtem ko je stopnja brezposelnosti dosegla visoko raven, pa se od sredine leta 2009 povečuje tudi število prostih delovnih mest. To je posledica neustreznih plačilnih pogojev, pomanjkanja ustreznega znanja in spretnosti ali omejene geografske mobilnosti.

Kriza je v gospodarstvu povzročila velike premike: podjetja se morajo na hitro prestrukturirati, številni poslovni odnosi se prekinjajo ali nastajajo novi, delovni pogoji se prilagajajo spreminjajočemu se okolju. Ker so obeti za zaposlitev vse slabši, znaten delež prebivalstva temu prehodu morda ne bo kos. Povečal se je delež dolgoročno brezposelnih, za katere obstaja tveganje, da bodo za vedno ostali brez dela. Izvajanje uravnoteženih politik prožne varnosti lahko pomaga delavcem pri menjavi delovnega mesta in prilagajanju razmeram na trgu dela. Hkrati se zdaj z umikom izkušenih delavcev s trga dela krepi učinek staranja prebivalstva in mirovanje/upadanje števila delovno sposobnega prebivalstva je v več državah članicah neizogibno.

Socialni vpliv krize sega zelo daleč. EU je od sredine devetdesetih let prejšnjega stoletja ustvarila na milijone delovnih mest in povečala število zaposlenih, vendar se je po letu 2008 napredek ustavil. Brezposelnost se je zato znatno povečala in tako je danes v EU 23 milijonov brezposelnih.

Podrobnosti so opisane v prilogi. Komisija z zanimanjem pričakuje razprave o svežnju za pospešeno rast z Evropskim parlamentom in Svetom v bližnji prihodnosti.

–V zvezi s pomočjo pri izgradnji potrebne prometne, energetske in informacijsko-komunikacijske infrastrukture je Komisija predlagala uporabo projektnih obveznic, da se spodbudi zasebno financiranje ključnih infrastrukturnih projektov, ki lahko ustvarijo tokove dohodka. Predstavljena je bila pilotna faza projektnih obveznic, ki naj bi povezovala sedanji in prihodnji proračun EU ter omogočila pravočasno financiranje nekaterih izmed teh ključnih projektov.

–Komisija je za države članice, ki prejemajo finančno pomoč v okviru programov, predlagala povečanje stopnje sofinanciranja za zagotovitev, da se potrebne investicije kljub zelo omejenim nacionalnim proračunom izvedejo zdaj. Komisija poziva Evropski parlament in Svet, da sprejmeta te predloge do konca leta 2011.

–Še vedno je precej možnosti za uporabo ali reprogramiranje razpoložljivih sredstev za spodbujanje rasti in konkurenčnosti ter za izvajanje priporočil po posameznih državah iz prvega evropskega semestra. Obstaja veliko primerov uspešnih programov (na primer programi za spodbujanje vajeništva za mlade, ki jih podpira Evropski socialni sklad, ali programi za naložbe v energetsko učinkovitost za gospodinjstva in podjetja), ki imajo takojšen učinek. Taki programi so zelo učinkovit in pameten način ustvarjanja delovnih mest na lokalni ravni, zlasti v sedanjih težkih časih za gradbeni sektor.

V sedanjih okoliščinah fiskalnih omejitev so možnosti za fiskalne spodbude izredno omejene. Vendar pa se lahko z uporabo obstoječih virov zagotovi večji vpliv na rast in konkurenčnost. Za obdobje 2007–2013 je v okviru kohezijske politike na voljo 347 milijard EUR za naložbe v državah članicah. V nekaterih državah lahko skladi EU predstavljajo do 4 % BDP. Po počasnem zagonu tako prevzete obveznosti kot tudi plačila zdaj rastejo, vendar neenakomerno po vsej EU. Uporaba potenciala strukturnih skladov EU je lahko in mora biti del nove usmeritve rasti:

–Odprava tehničnih, upravnih in družbenih ovir za inovativne tehnologije in proizvodne procese, med drugim tudi pri razvoju ključnih osnovnih tehnologij.

–Spodbujanje konkurence in konkurenčnosti v maloprodajnem sektorju, zmanjšanje ovir za vstop na trg in izstop z njega za podjetja ter odprava nepotrebnih omejitev za podjetja in strokovne storitve, pravne poklice, računovodska ali tehnična svetovanja ter za zdravstveni in socialni sektor.

–V številnih državah članicah je osveščenost gospodarskih subjektov o možnostih, ki jih nudi direktiva o storitvah, omejena. „Enotne kontaktne točke“, ki podjetjem pomagajo pridobiti ustrezne informacije in urediti formalnosti, v nekaterih še ne obstajajo. Komisija sprejema ukrepe za zagotovitev izvajanja v državah članicah, ki direktive še niso prenesle v svojo zakonodajo. Opravili se bodo sektorski preskusi uspešnosti, do konca leta 2012 pa bodo sprejeti nadaljnji ukrepi za zagotovitev izvajanja v celoti.

–uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij za zagotovitev pametnih energetskih in prometnih sistemov, ki povezujejo vse kotičke EU. Pametna elektroenergetska omrežja, visoka raven energetske učinkovitosti in široka uporaba energije iz obnovljivih virov, ki jih omogoča dovršena uporaba informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter vrhunske logistike, ki služijo notranjemu trgu, so bistveni elementi sodobnega in konkurenčnega gospodarstva in ključnega pomena za razvoj EU v prihodnjih letih.

–razvojem spletnih sistemov za reševanje sporov, da se v primeru spora potrošnikom in podjetjem zagotovi hitra in zanesljiva arbitraža;

–zmanjšanjem stroškov in izboljšanjem kakovosti dobave blaga in zagotavljanja storitev, kupljenih prek spleta, vključno z dosego zadostne ravni varstva potrošnikov;

–razvojem trga EU za mobilne in spletne plačilne sisteme, pri čemer se hkrati izboljšajo pravila o varstvu podatkov in spodbuja uporaba informacij javnega sektorja,

Srednjeročne napovedi kažejo, da bo EU brez potrebnih strukturnih reform še naprej beležila počasno rast. Posebna prednostna področja za reforme v posameznih državah članicah so opredeljena v priporočilih EU po posameznih državah. Na ravni EU se lahko zagotovita podpora in dopolnjevanje nacionalnih ukrepov, na primer v okviru Akta za enotni trg, ki ga je predlagala Komisija, podprla pa sta ga Evropski parlament in Evropski svet. Številni vzvodi za spodbujanje rasti bi lahko v letu 2012 prinesli hitre rezultate, če bi se izvajali v vseh državah članicah in v okviru ukrepanja na ravni EU.

Že dolgo pred sedanjo krizo je bila splošna uspešnost EU manjša kot uspešnost naših glavnih tekmecev. EU je kljub določenemu napredku na področju zaposlovanja zaostala zlasti v smislu produktivnosti in ta vrzel je vse večja. Nanjo vplivajo številni dejavniki. Vendar sta v EU v primerjavi s številnimi drugimi večjimi tekmeci dve posebni oviri: prvič, vseevropski trg je še vedno preveč razdrobljen in podjetjem ne omogoča rasti in enakih ekonomij obsega, in drugič, številni okvirni pogoji – na primer dostop do financiranja, inovacijske zmogljivosti ali regulativne ovire – ovirajo pripravljenost podjetij za kreativnost in naložbe.

Večina vzvodov za spodbujanje rasti je v rokah držav članic, kot je poudarjeno v priporočilih v okviru evropskega semestra. Nacionalne reforme na področjih storitev, mrežnih panog in javnega sektorja bi bilo treba na primer pospešiti, da se poveča potencial za rast v EU. Poudarek na učinkovitosti virov, na primer na področjih, kot sta energetska učinkovitost in zmanjšanje odpadkov, lahko izboljša konkurenčnost, ustvari nova delovna mesta in koristi okolju. Prednostna naloga morajo biti tudi reforme, ki izboljšujejo poslovno okolje in konkurenčnost.

Fiskalna konsolidacija in sanacija finančnega sektorja sta potrebni, vendar sami ne zadostujeta za zagotovitev rasti. Glede na potrebo po fiskalni konsolidaciji morajo imeti strukturne reforme pomembno vlogo pri izboljšanju splošne učinkovitosti in sposobnosti gospodarstva EU za prilagajanje. Medtem ko učinki strukturnih reform, ki spodbujajo rast, zagotavljajo rezultate postopoma, pa lahko ustvarjanje obetov za izboljšano rast pozitivno kratkoročno vpliva na rast, saj izboljša zaupanje, ter pomaga vsem državam članicam, zlasti tistim, ki se soočajo s tržnimi pritiski.

3.spodbujanje rasti in konkurenčnosti za danes in jutri

razvoj nove evropske ureditve za tvegani kapital, ki bo evropskim skladom tveganega kapitala omogočala, da tržijo svoje sklade in zbirajo kapital na vseevropski ravni po celotnem enotnem trgu. Enotne licence se bodo dodeljevale na podlagi ene registracije v matični državi članici, odvisne pa bodo od izpolnjevanja poenostavljenih obveznosti poročanja, prilagojene organizacije in upoštevanja poslovnih pravil;

vzpostavitev posebne ureditve, prilagojene trgom rasti MSP, ki bi jim omogočala večjo prepoznavnost med naložbeniki in v okviru katere bi za MSP veljala sorazmerna merila za kotacijo na borzi. Pregledati bi bilo treba tudi pravila varnega in skrbnega poslovanja za zagotovitev, da dodeljevanje posojil MSP ni neupravičeno kaznovano;

olajšanje dostopa bank do trajnejšega financiranja z izvajanjem začasnih ukrepov (npr. državnih jamstev), da se omeji vpliv reforme bančnega sektorja na tok posojil realnemu gospodarstvu, pri čemer bi se izognili tveganju dodatne zaostritve kreditnih pogojev. Tako kapitalizacijo (v primerih, kadar se to lahko doseže le v okviru javnih sredstev) kot zagotovitev državnih jamstev bi bilo treba izvesti popolnoma v skladu s pravili o državni pomoči;

okrepitev kapitalskih položajev sistemskih bank, kadar je to potrebno, da se upoštevajo povečana tveganja na trgih državnih dolgov. Zadevni ukrepi bodo temeljili na predlogih Evropskega bančnega organa. Pomembno bo zagotoviti, da banke svoje deleže kapitala okrepijo predvsem z izboljšanjem svojih kapitalskih položajev in ne z neustreznim omejevanjem dodeljevanja posojil realnemu gospodarstvu. Poleg tega bi morale banke upoštevati dogovorjena pravila o dodatkih in plačilih za delo;

V teku je velika prenova predpisov in nadzora finančnega sektorja, številne nove odločitve pa se že izvajajo. S tem naj bi se obravnavale pomanjkljivosti sedanjega regulativnega in nadzornega okvira ter omogočili bolj običajni vzorci dodeljevanja posojil podjetjem in zasebnim gospodinjstvom brez prekomernega tveganja, značilnega za obdobje pred krizo.

Zdrav finančni sistem in zlasti trden bančni sektor spodbujata rast. Bančni presežki, ki so pripeljali do krize, so povzročili šibkost sektorja, zdaj pa obstaja tveganje, da bodo zavirali okrevanje gospodarstva. Ponovna vzpostavitev zaupanja vlagateljev bo zahtevala izboljšanje kapitalskih položajev bank in okrepitev ukrepov za olajšanje dostopa bank do financiranja, pripomogla pa bo tudi k prekinitvi povezave med krizo zaradi kopičenja državnega dolga in finančnim sektorjem.

Za čim večji učinek davčnih reform bi morale države članice uskladiti svoja prizadevanja z okrepljenim dialogom na ravni EU. Treba bi bilo doseči napredek v zvezi s predlogi, ki jih je Komisija napovedala v svojem zadnjem letnem pregledu rasti – za skupno konsolidirano davčno osnovo za pravne osebe, za obdavčitev finančnih transakcij in za obdavčitev energije – ki so trenutno v obravnavi evropskega zakonodajalca.

Potrebna so večja prizadevanja za preusmeritev obdavčenja z dela na obdavčenje, ki manj škoduje rasti: obdavčitev povečane porabe, okoljska obdavčitev in obdavčitev premoženja (na primer obdavčitev lastnine visoke vrednosti) na primer lahko pripomorejo k zmanjšanju davčne obremenitve na delo in s tem k povečanju privlačnosti zaposlovanja. Pri vsakršni preusmeritvi obdavčenja pa je treba nameniti posebno pozornost potrebam najbolj ranljivih skupin.

Obstajajo možnosti za razširitev davčne osnove nekaterih davkov, s čimer bi se povečali prihodki ali znižale izkrivljajoče visoke davčne stopnje. Odbitki in izjeme pri standardnih davčnih osnovah na primer pogosto ustvarjajo ekonomska izkrivljanja in zmanjšujejo učinkovitost davčnega sistema. To velja zlasti za izjeme pri DDV in znižane stopnje, pa tudi za davek na dohodek pravnih in fizičnih oseb. Postopna ukinitev nekaterih skritih davčnih subvencij bi lahko pripomogla k razširitvi davčne osnove. Ukinile bi se lahko zlasti okolju škodljive subvencije.

Da se lahko bolje upošteva potreba po povezovanju davčne politike, letošnji pregled rasti vsebuje novo prilogo o rasti prijaznih davčnih politikah držav članic in boljši davčni usklajenosti v EU, ki sta zelo pomembni tudi za pakt „evro plus“. Za izboljšanje prispevka na prihodkovni strani fiskalne konsolidacije je treba več pozornosti nameniti zgradbi in strukturi davčnih sistemov, da bodo bolj učinkoviti, uspešni in pošteni, ter ob tem upoštevati tudi to, da bodo države članice morda morale povišati davke. V številnih državah članicah se davčne reforme že izvajajo. Pri njih je treba upoštevati naslednje:

prizadevanja za reformo in posodobitev pokojninskih sistemov ob upoštevanju nacionalnih tradicij socialnega dialoga, da se zagotovita finančna stabilnost in primernost pokojnin, z uskladitvijo upokojitvene starosti z vse večjo pričakovano življenjsko dobo, omejenimi možnostmi za predčasno upokojitev, podpiranjem daljše delovne dobe, izenačitvijo upokojitvene starosti za moške in ženske ter podpiranjem razvoja dopolnilnih možnosti zasebnega varčevanja za povečanje pokojninskih prihodkov. To posodobitev bi morala dopolnjevati reforma zdravstvenih sistemov, katere cilja bi bila stroškovna učinkovitost in trajnost.

prednostna obravnava rasti prijaznih odhodkov, kot so izobraževanje, raziskave, inovacije in energetika, ki so naložbe v prihodnjo rast, ter zagotovitev učinkovitosti te porabe. Prvi rezultati kažejo, da se vzorci različnih držav članic zelo razlikujejo. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi ohranitvi ali okrepitvi pokritosti in učinkovitosti storitev zaposlovanja ter aktivnim politikam trga dela, kot so programi usposabljanja za brezposelne;

V državah članicah, ki nimajo presežnega primanjkljaja in so na pravi poti, da v zvezi s prilagoditvijo dosežejo srednjeročne cilje, lahko proračunska politika v celoti odigra svojo proticiklično in stabilizirajočo vlogo, če ni ogrožena srednjeročna fiskalna vzdržnost.

Ker se razmere po državah članicah razlikujejo, bi bilo treba upoštevati različne strategije iz skupnega okvira, obenem pa tudi fiskalna in makroekonomska tveganja posameznih držav, in sicer:

Skladno z dogovorjenim pristopom EU so bili sprejeti znatni ukrepi za konsolidacijo javnih financ in če bodo politike ostale nespremenjene, naj bi se leta 2013 javni primanjkljaji v EU v povprečju znižali na rahlo čez 3 % BDP. Če se bodo zaveze upoštevale, bo hitrost konsolidacije tako v celoti sorazmerna s potrebnimi prizadevanji.

Odločna fiskalna konsolidacija je pomemben ukrep, saj je bistvena za ponovno vzpostavitev makrofinančne stabilnosti kot osnove za rast in za zagotovitev prihodnosti evropskega socialnega modela. Stopnje javnih dolgov so se občutno povečale – v obdobju 2007–2010 v povprečju za 20 odstotnih točk zaradi krize – in naj bi do leta 2012 v EU dosegle 85 % BDP, v euroobmočju pa 90 % BDP.

▪ spodbujanje rasti in konkurenčnosti za danes in jutri,

Obenem se je treba osredotočati na reformne ukrepe s kratkoročnim učinkom rasti in na pravi model srednjeročne rasti. Finančni trgi ocenjujejo vzdržnost javnega dolga držav članic na podlagi dolgoročnih obetov za rast, njihove zmožnosti sprejemanja daljnosežnih odločitev o strukturnih reformah in njihove zavezanosti izboljšanju konkurenčnosti.

Kljub resnosti položaja je napredek držav članic pri izvajanju smernic letnega pregleda rasti 2011 pod pričakovanji. Na nacionalni ravni se odgovornosti za korenite spremembe, o katerih je bilo odločeno v okviru prihodnjega gospodarskega upravljanja, še ne sprejemajo v celoti. Včasih obstaja velik razkorak med odločitvami, sprejetimi na ravni EU, in časom, ko se te sprejmejo v okviru nacionalnih politik. Da se to popravi, mora evropski semester vključevati občutek nujnosti, tako da bodo države članice hitro izvedle smernice, sprejete na ravni EU, ter to lahko tudi dokazale. Izvedbena vrzel obstaja tudi na ravni EU, saj države članice že sprejetih odločitev ne izvajajo v celoti ali dobro niti na področjih, ki so ključnega pomena, kot je notranji trg, pa tudi predlogi z velikim vplivom na rast, ki so v procesu soodločanja, še vedno niso sprejeti, sredstva iz strukturnih skladov, ki so na voljo državam članicam, pa še niso porabljena.

V letošnjem letnem pregledu rasti je močno poudarjena potreba po izvajanju. Zdaj ko je dosežen sporazum o novem načinu gospodarskega upravljanja, v katerem je dodatno potrjena medsebojna odvisnost gospodarstev držav članic, je treba nujno izvesti, kar je že bilo dogovorjeno, z jasnim poudarkom na ukrepih za spodbujanje rasti. Za uspeh sta bistvena zaporedje in skladnost ukrepov (tudi po celotni EU), pa tudi zmogljivost za uveljavljanje vodilne vloge pri izvajanju sprememb in za dokazovanje upravičenosti tega, kar je že bilo storjeno.

Prihodnji evropski semester bo prvi, ki bo izveden v okviru nedavno okrepljenega gospodarskega upravljanja euroobmočja in širše EU. Zakonodajni „šesterček“ bo znatno okrepil Pakt stabilnosti in rasti ter razširil fiskalni nadzor. Prvič bo uveden postopek za spremljanje in odpravo makroekonomskih neravnovesij (postopek čezmernega primanjkljaja). Komisija je pravkar predstavila nove predloge, ki naj bi dodatno okrepili nadzor nad proračunskimi politikami držav članic euroobmočja, zlasti tistih, ki imajo velike težave pri ohranjanju finančne stabilnosti ali so v postopku čezmernega primanjkljaja. Novi okvir upravljanja bo prinesel večje povezovanje in večjo disciplino.

Z letnim pregledom rasti 2012 se je začel evropski semester gospodarskega upravljanja za leto 2012. Ta je osnova za potrebno skupno razumevanje prednostnih ukrepov na nacionalni in evropski ravni za naslednjih dvanajst mesecev, ki naj bi se nato vključili v nacionalne proračunske odločitve ob upoštevanju priporočil EU po posameznih državah in po potrebi zavez, sprejetih v okviru pakta „evro plus“. Pri izvajanju teh priporočil bodo imeli pomembno vlogo socialni partnerji. Komisija bo v analizi po posameznih državah, ki jo bo junija predstavila Evropskemu svetu, pripravila natančno oceno izvajanja priporočil s strani držav članic.

Za splošno oceno je sicer še prezgodaj, vendar pa je na področju fiskalne konsolidacije dosežen napredek. Vse slabši ciklični pogoji bodo poglobili težave na tem področju. Kar zadeva reforme trga dela, lahko opazimo napredek na področju aktivnih politik trga dela, znanj in spretnosti, vseživljenjskega učenja in izobraževanja. Reforme sistemov za določanje plač so še vedno sporne in napredek na tem področju je doseglo le nekaj držav. Nekaj strukturnih reform za spodbujanje rasti se je začelo izvajati na področjih raziskav, razvoja in inovacij, prometa in energetike. Vendar pa večina ozkih grl s področij konkurence, storitev in mrežnih panog še ni odpravljena.

Države članice euroobmočja in šest držav članic zunaj euroobmočja se je marca 2011 dogovorilo o paktu „evro plus“, na podlagi katerega so te države zavezane prostovoljnim prispevkom na področjih konkurence, zaposlovanja, vzdržnih javnih financ in finančne stabilnosti, ki presegajo dogovore na ravni EU. Njihove nacionalne zaveze so vključene v nacionalne programe reform in programe stabilnosti ali konvergence, ocenjujejo pa se v okviru evropskega semestra.

Prvi letni pregled rasti se je osredotočal na prednostne ukrepe treh glavnih področij: fiskalne konsolidacije in spodbujanja makroekonomske stabilnosti, reform trga dela za večjo zaposlenost ter ukrepov za spodbujanje rasti. Države članice so te prednostne naloge upoštevale pri svojih nacionalnih programih reform v okviru strategije Evropa 2020 in pri svojih programih stabilnosti ali konvergence, vsebovala pa so jih tudi priporočila po posameznih državah, ki jih je junija potrdil Evropski svet.

Brez prepričljivega odziva na krizo v euroobmočju se bodo gospodarski obeti za celotno EU hitro slabšali. Obeti za rast vseh držav članic, tako tistih iz euroobmočja kot zunaj njega, so odvisni od odločnega reševanja krize zaradi kopičenja državnega dolga in od dokazovanja, da je euro stabilna in močna valuta ter da so države euroobmočja odločene in sposobne izvajati dobre gospodarske politike. Glede na strah pred tveganjem, ki še vedno obstaja na finančnih trgih, ta vprašanja še niso rešena. To dolgotrajno obdobje negotovosti se mora končati. Kot se je že večkrat pokazalo v odločitvah Sveta in na srečanjih držav članic euroobmočja ter nazadnje na srečanju 26. in 27. oktobra 2011, so voditelji držav EU za izhod iz sedanje krize pripravljeni narediti vse – če je treba, tudi razmisliti o nadaljnjih spremembah Pogodbe. Ukrepi so razumljivi in nujni, vendar se preveč političnega časa in energije porabi za nujne ukrepe in premalo za izvajanje sprememb politik, s katerimi bodo naša gospodarstva ponovno dosegla višjo gospodarsko rast.

Jesenske napovedi za obdobje 2011–2013, ki jih je Komisija objavila 10. novembra 2011, kažejo, da gospodarsko okrevanje stagnira ter da nizka stopnja zaupanja negativno vpliva na naložbe in porabo. Pomanjkanje zaupanja izvira iz negativnih povratnih informacij med krizo zaradi kopičenja državnega dolga in razmer v finančnem sektorju skupaj z upočasnitvijo rasti svetovnega gospodarstva. Vpliv se še posebej kaže v euroobmočju. Zato bo BDP naslednje leto verjetno stagniral, splošna rast v EU pa naj bi leta 2012 po napovedih znašala 0,6 %. Brezposelnost bo verjetno ostala na visoki stopnji ter v letih 2012 in 2013 znašala približno 10 %, kar bo še povečalo socialni vpliv krize.

EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 23.11.2011 COM(2011) 815 konč. DEL 2/5 – PRILOGA I PRILOGA POROČILO O NAPREDKU PRI URESNIČEVANJU STRATEGIJE EVROPA 2020



k



SPOROČILU KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ



Letni pregled rasti 2012



1.Uvod Evropski svet se je leta 2010 zavezal k celovitemu odzivu na izzive, s katerimi se trenutno sooča Evropa, in ga predstavil v strategiji Evropa 2020. V trenutnih razmerah je postala ta strategija pomembnejša kot kdaj koli. BDP v EU je v prvem četrtletju leta 2011 narasel, vendar se je od takrat njegova rast močno upočasnila. Po pričakovanjih se bo gospodarska rast do konca leta skoraj popolnoma ustavila. V euroobmočju se to kaže v nadaljevanju krize zaradi kopičenja državnega dolga in vztrajne krhkosti bančnega sektorja. V takšnem položaju so zaradi pomanjkanja zaupanja potrošnja in naložbe gospodinjstev in podjetij zadržane. Poleg tega je zaradi obremenjenih javnih financ le malo prostora za nadaljnjo ekspanzivno fiskalno politiko za spodbujanje rasti. Vse to močno omejuje obete prihodnje rasti ter vsesplošno negativno učinkuje na poslovanje podjetij, na trg dela – zlasti lahko to občutijo mlade in nižje kvalificirane osebe – ter na javne finance tako na strani prihodkov kot odhodkov. Istočasno se veča konkurenčnost v globalnem poslovnem okolju, gospodarstva v vzponu pa vztrajno napredujejo po tehnološki lestvici. EU se je znašla v najgloblji gospodarski krizi od svoje ustanovitve, zato mora podvojiti svoja prizadevanja, da bi pospešila rast, produktivnost in ustvarjanje novih delovnih mest. Razlikovanje med kratkoročnim in dolgoročnim ni več relevantno, saj imajo dolgoročni gospodarski obeti neposreden kratkoročen vpliv na stroške zadolževanja držav. Dolgoročne reforme je treba izvajati vzporedno s kratkoročnejšimi ukrepi. V strategiji Evropa 2020 je upravičeno poudarjena potreba po utiranju novih poti za rast, ki lahko privedejo do pametnega, trajnostnega in vključujočega gospodarstva, poti, ki lahko premostijo strukturne pomanjkljivosti evropskega gospodarstva, izboljšajo njegovo konkurenčnost in produktivnost ter podprejo zdržno socialno tržno gospodarstvo. V strategiji je opredeljeno, koliko želi EU do leta 2020 napredovati pri izpolnjevanju petih krovnih ciljev: 75 % prebivalstva v starosti od 20 do 64 let mora imeti zaposlitev; 3 % BDP EU je treba nameniti raziskavam in razvoju; doseči je treba cilje 20/20/20 na področju podnebja in energetike. Delež mladih, ki se odločijo za zgodnjo opustitev šolanja, mora biti pod 10 % in vsaj 40 % mladih mora uspešno zaključiti terciarno ali enakovredno izobraževanje. Revščina in socialna izključenost naj bi ogrožali vsaj 20 milijonov ljudi manj. Ti cilji se med seboj navezujejo. Nujno so potrebni za našo splošno uspešnost in dosegli jih bomo lahko le z usklajenimi prizadevanji vseh držav članic ob podpori ukrepov na ravni EU. Strategija Evropa 2020 je del evropskega semestra. Ta proces okrepljenega usklajevanja gospodarskih politik se je začel v začetku leta 2011. Na podlagi nacionalnih reformnih programov ter programov stabilnosti in konvergence je Svet julija zaključil prvi semester, in sicer z dogovorom o sklopu priporočil po posameznih državah, v katerih je poudaril področja, na katerih morajo države članice nadalje ukrepati. Priporočila so odražala potrebo po povečanju intenzivnosti strukturnih reform na številnih področjih, da bi se sprostil potencial rasti v Evropi, pri čemer je bilo posebej poudarjeno odpiranje trgov storitev, izboljšanje regulativnega okolja, zagotavljanje dostopa do financiranja in spodbujanje energetske učinkovitosti. Zdaj bi moralo biti izvajanje teh priporočil po posameznih državah na prvem mestu. 2.Napredek pri uresničevanju krovnih ciljev strategije Evropa 2020 Z izpolnitvijo ciljev, zastavljenih v strategiji Evropa 2020, bi bilo mogoče precej povečati potencial rasti držav članic. Vendar trenutno načrtovane zaveze držav članic iz njihovih nacionalnih reformnih programov iz spomladi 2011 ne zadoščajo za izpolnitev večine ciljev na ravni EU, zlasti glede energetske učinkovitosti. Iz zadnjih statistik je razvidno, da je bil do zdaj na ravni EU nekaj napredka pri izpolnjevanju zastavljenih ciljev doseženega le na področju izobraževanja. Cilj glede izobraževanja: Skupnega cilja EU glede predčasnega opuščanja šolanja na podlagi trenutnih nacionalnih zavez ne bomo dosegli. Na podlagi nacionalnih ciljev je pričakovati, da bo do leta 2020 dosežena 10,5-odstotna stopnja predčasnega opuščanja šolanja, ne pa tudi skupni evropski cilj 10 %. Po EU je bila leta 2010 v povprečju 14,1-odstotna stopnja osipa v primerjavi s 14,4-odstotno stopnjo leta 2009. Vendar iz tega podatka niso razvidne precejšnje razlike med državami članicami in znotraj njih. Na področju terciarnega izobraževanja (med osebami starimi med 30 in 34 let) bi skupni učinek izpolnitve obstoječih nacionalnih ciljev držav članic pomenil zgolj 37-odstotno raven doseganja terciarne izobrazbe v letu 2020. Kljub temu pa se je stopnja doseganja terciarne izobrazbe v EU povečala iz 32,3 % v letu 2009 na 33,6 % v letu 2010, sedanji trend pa nakazuje, da bi bilo dejansko mogoče izpolniti krovni cilj 40 % za starostno skupino od 30 do 34 let. Cilj glede zaposlovanja: Če bi vse države članice dosegle svoje nacionalne cilje, bi bila EU kot celota še vedno 1,0–1,3 odstotne točke pod zastavljenim ciljem 75 %. V letu 2011 se položaj na tem področju ni bistveno izboljšal. Ker se je okrevanje zaustavilo in je bila v prvi polovici leta zabeležena le mejna splošna rast zaposlenosti, bo stopnja zaposlovanja v EU-27 za leto 2011 najverjetneje zgolj neznatno nad 68,6-odstotno ravnjo iz leta 2010 ter bo ostala precej pod najvišjo stopnjo pred krizo, ko je bila 70,3-odstotna. Od zdaj pa do leta 2020 pred nami ostaja izziv zaposlitve dodatnih 17,6 milijona ljudi. Cilj glede raziskav in razvoja: Na podlagi nacionalnih ciljev bi EU za približno 0,3 odstotne točke zgrešila zastavljeni cilj 3 %. Leta 2009 je stopnja naložb v raziskave in razvoj znašala 2,01 %, v letu 2011 pa ni pričakovati dosti napredka. Cilj glede zmanjšanja revščine: Cilja EU, s katerim bi iz primeža revščine in socialne izključenosti rešili vsaj 20 milijonov ljudi, na podlagi sedanjih nacionalnih ciljev do leta 2020 ne bo mogoče doseči. Po prvi predhodni oceni skupnih ambicij bi bilo mogoče do leta 2020 iz revščine in socialne izključenosti izvleči 12 milijonov ljudi. Če se upoštevajo tudi posredni učinki na primer strategij za boj proti revščini otrok ali za zmanjševanje dolgotrajne brezposelnosti, bi se to število lahko povečalo za 25 %. Vendar to še vedno ne bi zadoščalo za izpolnitev zastavljenega krovnega cilja EU, in sicer bi rešili za 5 milijonov oziroma 25 % manj ljudi. Cilj 20/20/20: Glede ciljev 20/20/20 je mogoče iz zadnjih napovedi zmanjšanja emisij sklepati, da bi EU kot celota lahko izpolnila svoj cilj 20-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, medtem ko bi številne države članice svoje zavezujoče nacionalne cilje lahko izpolnile le z oblikovanjem dodatnih politik. Kar zadeva učinkovito porabo energije, je v pripravi celovita analiza nacionalnih ciljev držav članic. Poročilo naj bi bilo pripravljeno v začetku leta 2012. Načeloma naj bi bilo mogoče na podlagi pravno zavezujočih nacionalnih ciljev držav članic doseči cilj 20 % energije iz obnovljivih virov do leta 2020, če bi države članice v celoti izvedle svoje akcijske načrte glede obnovljivih virov energije. Delež tovrstne energije se je na ravni EU z 10,34 % v letu 2008 povečal na 11,6 % v letu 2009. Namen zastavljenih ciljev je ustvariti zagon, na podlagi katerega bi se vsaka država članica zavezala, da si bo kar najbolj prizadevala za dosego merljivega napredka na ključnih področjih, ki jih povzema pet krovnih ciljev. Ker trenutne težke gospodarske razmere in tekoča fiskalna konsolidacija omejujeta raven ambicij, bodo v naslednjih letih potrebna dodatna prizadevanja, da bi se do leta 2020 dosegli na evropski ravni zastavljeni cilji. 3.Sprostitev evropskega potenciala rasti Vodilne pobude strategije Evropa 2020 in finančni vzvodi EU morajo biti za spodbuditev rasti v celoti mobilizirani. Zdaj, ko je bilo oblikovanih vseh sedem vodilnih pobud, je treba v ospredje postaviti njihovo izvajanje. Splošni napredek je zadovoljiv. V letih 2010 in 2011 je bilo za vsako vodilno pobudo dokončanih več ključnih ukrepov. Vendar pa so številni ukrepi še v fazi oblikovanja predlogov in jih bosta morala Svet in Evropski parlament še sprejeti. Glede na resnost položaja je Komisija med prednostne uvrstila številne predloge, ki imajo velik potencial rasti in ki bi jih bilo za zagon rasti treba čim prej sprejeti. 3.1.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Unija inovacij Dosežki Evrope na področju raziskav in inovacij v zadnjih letih niso bili zadovoljivi, že tako široka vrzel v inovacijah med Evropo ter ZDA in Japonsko pa se je še povečala. Zdaj številni drugi pomembni konkurenti, med drugim Kitajska in Brazilija, dohitevajo dosežke EU na področju inovacij. Skupni pregled po vsej EU ne razkriva širokega razpona inovativne uspešnosti med državami članicami, med katerimi so nekatere (zlasti Švedska, Danska, Finska in Nemčija) zelo uspešne tudi v svetovnem merilu.

Za pojasnitev deficita Evrope na področju inovacij je bilo danih že veliko razlogov. Med drugim je bilo navedeno, da so evropska podjetja večinoma prisotna v bolj tradicionalnih sektorjih z manjšo intenzivnostjo raziskav in razvoja („odvisnost od zastavljene poti“); da naložbe v bolj inovativno zaznamovane sektorje rasti (npr. biotehnologija, internet) zavira nepopolni enotni trg, zlasti na področju storitev, in sicer zaradi manjše tržne možnosti za inovativne proizvode in vse večjega pomanjkanja človeških virov s primerno kombinacijo znanj in spretnosti; da je dostop do financiranja težji ter se zakonodajni okvir in politike na strani povpraševanja v korist inovacijam zgolj malo uporabljajo; in da so povezave v „trikotniku znanja“ po EU sorazmerno šibke. Cilj vodilne pobude Unija inovacij je to problematiko obravnavati prek 34 specifičnih zavez z natančno določenimi časovnimi načrti. Na splošno je bil napredek dober in ukrepi za uresničitev 30 od 34 zavez se izvajajo kot načrtovano. Izvajati so se začele konkretne pobude in pilotne sheme. Komisija bo do konca leta 2011 na podlagi obsežnih razprav z zainteresiranimi stranmi predložila šest zakonodajnih predlogov, ki jih je napovedala v vodilni pobudi (enotna zaščita patentov, paket o standardizaciji, Obzorje 2020, nova kohezijska politika, posodobitev pravnega okvira za javno naročanje in evropski potni list za sklade tveganega kapitala). Evropa potrebuje hitrejše in sodobnejše določanje standardov, cenovno ugodnejše patente, več javnih naročil za inovativne proizvode in storitve, boljši dostop do kapitala in resnično evropski trg znanja. Komisija je že predložila predloge za oblikovanje enotne patentne zaščite, da bi se zmanjšali kompleksnost in stroški patentiranja. Komisija poziva k sprejetju političnega dogovora o teh predlogih in predloga o ustanovitvi enotnega sodišča za patente še pred koncem leta 2011. Prav tako je predstavila paket o standardizaciji, s katerim bi se posodobilo in za 50 % pospešilo določanje standardov. Med ključnimi ukrepi, sprejetimi v letu 2011, je začetek izvajanja pilotnega partnerstva za inovacije za aktivno in zdravo staranje, ki naj bi prispevalo k dvoletnemu podaljšanju zdravega življenja in posledično k povečanju zaposljivosti in zmanjšanju izgub na trgu dela z mobilizacijo akterjev v celotnem ciklusu inovacij in v vseh sektorjih, da se spodbudi iskanje inovativnih rešitev za družbene izzive. Evropsko partnerstvo za inovacije na področju kmetijstva in razvoja podeželja je bilo predlagano v okviru predlogov o reformi skupne kmetijske politike. Po pričakovanjih naj bi zapolnilo trenutno precejšnjo vrzel med raziskavami in izboljšanjem načinov kmetovanja. Napredek je bil dosežen tudi pri vzpostavitvi 48 prednostnih evropskih raziskovalnih infrastruktur, opredeljenih v načrtu Evropskega strateškega foruma za raziskovalne infrastrukture za leto 2010. 10 se jih že izvaja, nadaljnjih 16 pa naj bi se jih začelo pripravljati v letu 2012. Po ocenah je bilo v letu 2009 19,9% BDP EU namenjenih javnim naročilom, kar pomeni, da ima ta panoga ogromen potencial, da na trg povede inovacije EU. Komisija poizkuša v sodelovanju z državami članicami povečati izkoristek tega potenciala. Komisija bo še pred koncem leta 2011 predstavila predlog za poenostavitev okvira za javno naročanje ter za povečanje učinkovitosti in ekološkosti postopkov javnega naročanja. S predlogom bo uveden nov poseben postopek javnega naročanja za razvoj in naknadno nabavo novih inovativnih proizvodov, gradenj ali storitev. Poleg tega se proučujejo možnosti, ki bi podjetjem omogočile, da bi bolj izkoriščala pravice intelektualne lastnine. Komisija je raziskala sklop možnosti za povečanje vrednosti pravic intelektualne lastnine na evropski ravni. V letu 2012 namerava sprožiti razpravo z državami članicami, da bi skupaj oblikovale ukrepe na tem področju. Da bi se okrepile povezave med znanstvenimi raziskovalci in podjetji, je bil leta 2008 ustanovljen Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo. Namen inštituta je združiti visokošolske izobraževalne ustanove, raziskovalne organizacije in podjetja v novo obliko partnerstva – skupnosti znanja in inovacij. Tovrstne skupnosti so bile do zdaj vzpostavljene na treh področjih: trajnostna energija, podnebne spremembe in IKT ter so se izkazale za koristne. Komisija bo še naprej spremljala in ocenjevala uspešnost skupnosti znanja in inovacij v okviru inštituta za inovacije in tehnologijo, ki se izvajajo, ter predstavila predloge v okviru pobude Obzorje 2020 za razširitev tega inštituta od leta 2014 naprej. Komisija bo prav tako z oblikovanjem „koalicij znanja“ med izobraževalnimi ustanovami in podjetji podprla sodelovanje med podjetji in akademskimi krogi, da se razvijejo novi interdisciplinarni učni načrti, s katerimi se bodo zapolnile vrzeli v inovativnih znanjih ter spodbujalo podjetništvo. Za ta namen se je leta 2011 začel izvajati pilotni projekt. Leta 2012 bo Komisija predlagala okvir Evropskega raziskovalnega prostora in podporne ukrepe za odstranitev ovir za mobilnost in čezmejno sodelovanje ter si prizadevala za njihovo uveljavitev do konca leta 2014. V letu 2012 bo prav tako začela uvajati orodje „U-Multirank“: orodje za razvrščanje na podlagi uspešnosti in shranjevanje informacij o profilih visokošolskih ustanov. Prve rezultate pričakuje leta 2013. Dve državi članici sta prejeli priporočila za izboljšanje njunih sistemov za raziskave in inovacije, zlasti njuna okvira za zasebne raziskave in inovacije. Prvi znaki izvajanja kažejo, da je bilo na tem področju doseženega nekaj sicer omejenega napredka. 3.2.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Evropska digitalna agenda IKT so pomembno gonilo rasti in odgovorne za polovico povečanja produktivnosti sodobnih gospodarstev. Vendar Evropa v primerjavi s svojimi glavnimi konkurenti zaostaja pri naložbah v IKT in tudi pri vzpostavljanju hitrih širokopasovnih povezav, prav tako pa ne izkorišča v celoti potenciala za rast in nova delovna mesta v teh sektorjih, ki bi morali biti v razcvetu. Uresničevanje vodilne pobude digitalna agenda po meritvah kazalnika napredka digitalne agende napreduje, vendar je treba za izpolnitev z njo povezanih ciljev okrepiti prizadevanja. Od 101 načrtovanega ukrepa v okviru sedmih stebrov digitalne agende jih je bilo 14 dokončanih v letih 2010 in 2011, nadaljnjih 50 ukrepov se izvaja po načrtih in bodo dokončani v naslednjih 12 mesecih. Zmanjšanje ovir za uporabo hitrega interneta in krepitev zaupanja v spletno okolje bi lahko prispevalo k spodbuditvi rasti BDP, okrepilo konkurenčno prednost Evrope in ustvarilo nova delovna mesta ter podjetja. V okviru digitalne agende zajemajo najnujnejši ukrepi oblikovanje enotnega digitalnega trga, ki bi lahko zagotovil dodatne 4 % rasti BDP v naslednjih desetih letih. Svetovno povpraševanje po širokopasovnih storitvah se je na leto povečevalo za 50–60 %. Danes je več kot 50 % širokopasovnih priključkov na Japonskem in 40 % v Koreji izvedenih z optičnimi vlakni in zagotavljajo visoko zmogljive povezave, medtem ko je v Evropi le 5 % tovrstnih priključkov. Povečanje gostote širokopasovnih priključkov za 10 odstotnih točk naj bi po pričakovanjih povzročilo povečanje BDP za 0,9–1,5 odstotne točke. Zato naj bi naložbe v širokopasovna omrežja postale osrednji del strategije EU za rast, zlasti z uporabo nacionalnih in regionalnih sredstev, s sprejetjem ustreznih predpisov za načrtovanje mest, da bi se zmanjšali stroški uporabe teh omrežij, in z osredotočenjem na izkoriščanje sinergij z energetsko infrastrukturo, da bi se uporabnikom čim prej zagotovila pametna omrežja. Komisija je leta 2010 objavila sporočilo, v katerem je orisala skupna pravila, v okviru katerih naj bi se razvijale evropske in nacionalne politike, da bi se lahko dosegli cilji glede širokopasovnih omrežij. Namen tega ukrepa je pospešiti razvoj zelo hitrega interneta. Sporočilo je bilo sprejeto hkrati s priporočilom o dostopovnih omrežjih naslednje generacije, da bi se spodbudile naložbe prek jasnih in učinkovitih zakonodajnih ukrepov. Povečanje uporabe mobilnih internetnih storitev zahteva boljšo razpoložljivost pasov radiofrekvenčnega spektra. To ponazarja vsesplošna uporaba pametnih telefonov (ki bi lahko do leta 2020 po svetu dosegla 100 %) in razmah uporabe tabličnikov (po napovedi naj bi bilo leta 2011 v uporabi 62 milijonov enot). Povečana uporaba video posnetkov, ki predstavlja že dve tretjini vsega mobilnega prenosa, zahteva večje zmogljivosti. Storitve, ki se opirajo na radiofrekvenčni spekter, pomenijo 2–2,5 % BDP EU (okoli 250 milijard evrov), evropska panoga brezžičnih elektronskih komunikacij zagotavlja 3,5 milijona delovnih mest in letno ustvari približno 130 milijard evrov v davčnih prihodkih ter neposredno prispeva 140 milijard evrov v evropski BDP. Svet in Evropski parlament bi morala čim prej v začetku leta 2012 sprejeti 5-letni program za politiko radiofrekvenčnega spektra, o katerem so se institucije načeloma že dogovorile. Potencial rasti elektronskega trgovanja je v EU večinoma neizkoriščen. Pomembno vlogo ima pri medpodjetniškem poslovanju, saj 27 % podjetij opravlja spletne nakupe, 13 % pa jih prek spleta prodaja. Vseeno je trenutno omejeno na 3,4 % trgovine na drobno. Čeprav je v letu 2010 spletne nakupe opravljalo 40,4 % državljanov, pa je bilo le 9 % teh nakupov čezmejnih (Eurostat). Iz zadnjih podatkov je razvidno, da se trenutni gmotni prihranek potrošnikov od same e-trgovine z blagom v smislu nižjih spletnih cen in večje izbire ocenjuje na okoli 11,7 milijarde evrov, kar ustreza 0,12 % BDP EU. Če naj bi e-trgovina narasla na 15 % skupnega maloprodajnega sektorja in bi bile ovire za enotni trg odpravljene, bi skupni gmotni prihranek potrošnikov po ocenah znašal okoli 204 milijarde evrov, kar ustreza 1,7 % BDP EU. Razlika med Evropo iz ZDA v obsegu spletne nabave glasbe in knjig je osupljiva. V letu 2010 je prodaja digitalne glasbe predstavljala 19 % trga posnete glasbe v EU v primerjavi z 49 % v ZDA. V vseh 27 državah članicah sta prisotna dve ponudnika spletnih glasbenih storitev, vendar je večina spletnih glasbenih storitev na voljo le v eni ali le nekaj državah članicah. V ZDA je bila v prvem četrtletju leta 2011 prodaja e-knjig večja od prodaje na masovnem trgu knjig z mehkimi platnicami, medtem ko je trg EU za e-knjige zelo šibek. Komisija je leta 2011 predlagala zakonodajne akte za izboljšanje alternativnega reševanja sporov med potrošniki in podjetji v Uniji, med drugim poseben predlog o vseevropskem spletnem orodju za pravna sredstva za učinkovito reševanje sporov pri čezmejnem e-trgovanju. Komisija bo v letu 2012 napovedala predloge za omogočitev e-trgovanja, med drugim v zvezi z vzajemnim priznavanjem elektronskega potrjevanja pristnosti in elektronskega podpisa v mednarodnem prostoru ter v zvezi s pravili za spodbuditev trgovine z digitalnimi vsebinami, s čimer bo posodobljen evropski sistem avtorskih pravic. Komisija bo razmislila tudi o ukrepih v podporo povezovanju trga EU za plačila s karticami, spletna plačila in plačila prek mobilnih telefonov na podlagi posvetovanja v okviru zelene knjige. Predlagala bo tudi nove zakonodajne predloge za okrepljeno varstvo osebnih podatkov in ukrepe na področju izvrševanja in zagotavljanja informacij, da se poveča potrošniško zaupanje v e-trgovino. S popolnim izvajanjem postopkov elektronskega javnega naročanja v vsej EU je mogoče tudi precej povečati njihovo učinkovitost. Po nekaterih ocenah bi lahko ti neizkoriščeni prihranki znašali celo med 50 in 70 milijard evrov letno. Komisija ocenjuje, da je bilo v letu 2009 prek elektronskih sredstev izvedenih le 5 % postopkov. V predlogu za posodobitev direktiv o javnem naročanju, ki je načrtovan za decembra 2011, bodo zato predstavljeni ukrepi, po katerih bo uporaba elektronskih postopkov prej pravilo kot izjema. V podporo naprednim digitalnim napravam mora Evropa sprejeti pristop računalništva v oblaku, da bi se evropskim podjetjem in upravam zagotovila pravna varnost pri ponujanju in uporabi storitev prek oblakov, ki v današnjem digitalnem gospodarstvu hitro postajajo najpomembnejši vzvodi za učinkovitost in podjetništvo. Povprečni prispevek računalništva v oblaku k BDP se ocenjuje v obsegu od 0,1 % kratkoročno in 0,4 % dolgoročno, na začetku pa naj bi se v Evropi ustvarilo približno 300 000 dodatnih delovnih mest. Komisija bo do leta 2013 predlagala evropski pristop k računalništvu v oblaku, da bi evropski ponudniki in uporabniki uživali ustrezno pravno varnost. Za okrepitev varnosti interneta in izravnavo stroškov vse številnejših napadov na ključno infrastrukturo za enotni trg je potrebno odločno ukrepanje. Komisija namerava v letu 2012 predlagati ambiciozno strategijo EU za notranjo varnost. 3.3.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: z viri gospodarna Evropa Če se Evropa uspešno spopade s problematiko zanesljive preskrbe z energijo in odpravljanjem posledic podnebnih sprememb ter gospodarjenja z viri, ji lahko to prinese velike gospodarske koristi. Uresničitev cilja Unije, da do leta 2020 za 20 % poveča učinkovitost porabe energije, bi lahko potrošnikom prihranila do 1000 evrov na gospodinjstvo na leto in izboljšala industrijsko konkurenčnost Evrope z oblikovanjem do 2 milijonov novih delovnih mest do leta 2020. Iz širšega vidika gospodarne porabe virov in v skladu s predhodnimi rezultati priprave scenarijev za Komisijo, bi lahko zmanjšanje skupnih snovnih potreb gospodarstva za 15 % prispevalo k povečanju BDP za do 3,6 % in povečanju zaposlitev v EU za okoli 2,5 milijona. Vsako znižanje skupnih snovnih potreb za eno odstotno točko bi podjetjem prineslo okoli 25 milijard evrov in ustvarilo do 150 000 novih delovnih mest. Z ukrepi za gospodarnejšo porabo virov brez stroškov ali z zelo nizkimi stroški, in sicer s smotrnejšo porabo surovin in ustvarjanjem manjših količin odpadkov, bi se lahko podjetjem zagotovili precejšnji prihranki (okoli 25 milijard evrov letno samo v Združenem kraljestvu). Sektorji z največjim potencialom so sektorji kemikalij, rudnin, proizvodnje kovin, energetski sektor, sektor komunalnih storitev, gradbeni sektor in sektor ravnanja z odpadki. Kljub zmanjšanju emisij ogljikovega dioksida zaradi gospodarske krize bo treba glede na napovedi v več državah članicah oblikovati dodatne politike za izpolnitev njihovih nacionalnih ciljev za zmanjšanje emisij do leta 2020. Prav tako bo treba sprejeti učinkovite ukrepe za izpolnitev preostalih ciljev za obnovljive vire energije in energetsko učinkovitost. Pri tem bo treba znatno povečati naložbe v energetsko infrastrukturo, omrežja za prenos energije, energijo iz obnovljivih virov in energetsko učinkovitost objektov.

Komisija je izvedla 14 od 20 načrtovanih strateških pobud v okviru te vodilne pobude. Za nadaljnje vodenje izvajanja vodilne pobude Evropa, gospodarna z viri, je Komisija objavila načrt, v katerem so navedeni konkretni ukrepi, ki jih je treba izvesti, in določeni gospodarski sektorji, ki porabijo največ virov in imajo prevladujoč okoljski vpliv, ter predlagana orodja in kazalniki, ki naj bi vodili ukrepanje v Evropi in na mednarodnem prizorišču. Zlasti je predstavila zakonodajni predlog za direktivo o energetski učinkovitosti in v njem podrobno določila obseg ukrepov za energetsko učinkovitost, ki bi jih bilo treba izvesti, da bi ustvarili nadaljnje prihranke energije. Sprejeto je bilo tudi sporočilo o zanesljivi preskrbi z energijo in mednarodnem sodelovanju. V njem je bila predstavljena celovita strategija za zunanje odnose EU glede energije. Komisija je začela izvajati načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika in opredelila vmesne prelomnice za uveljavitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij v skladu s ciljem 80–95-odstotnega zmanjšanja do leta 2050. Postopni prehod na nizkoogljično gospodarstvo bi povečal zanesljivost preskrbe z energijo in zmanjšal povprečne stroške EU za gorivo za med 175 in 320 milijard evrov na leto. Druge prednosti so boljša kakovost zraka in boljše javno zdravje, kar bi stroške zmanjšalo za do 27 milijard evrov na leto v letu 2030. Komisija je predstavila tudi novo belo knjigo o prometu za konkurenčen in z viri gospodaren prometni sistem. V njej so zastavljeni daljnosežni cilji za dekarbonizacijo prometa, uveljavitev resničnega enotnega evropskega prometnega prostora in zmanjšanje odvisnosti od nafte. Komisija je v letu 2011 odobrila paket zakonodajnih predlogov za reformo skupne kmetijske politike, v katerih je izrazila močno zavezo k precejšnjemu izboljšanju gospodarnosti porabe naravnih virov. Predlagane spremembe, ki se nanašajo na prvi in drugi steber SKP, so namenjene boljši integraciji okoljskih izzivov in izzivov glede podnebnih sprememb na ravni kmetij ter spodbuditvi trajnostnega gospodarskega razvoja podeželskih območij. Izpopolnitev notranjega energetskega trga je predpogoj za uresničitev celotnega potenciala za prihranke, ki jih lahko resnično povezani vseevropski trg za zemeljski plin in elektriko zagotovi z okrepljeno likvidnostjo in konkurenco. Nadaljnje povezovanje trga bo prav tako povečalo zanesljivost preskrbe z energijo in omogočilo vključitev novih generacij energije iz obnovljivih virov zaradi večjih izravnalnih območij. Z obsežnejšim čezmejnim trgovanjem z elektriko in zemeljskim plinom je mogoče zgladiti cenovne viške in omogočiti vstop na trg novim akterjem, kar lahko spodbudi inovacije in konkurenco. Za pravilno delovanje notranjega energetskega trga je nujno treba povečati skladnost pristopa v nacionalnih politikah glede vprašanj, ki zadevajo sosednje države. Pri pripravi nacionalne zakonodaje in zagotavljanju spodbud za naložbe, vključno s cenovnimi in davčnimi spodbudami, je treba natančno oceniti soodvisnost različnih instrumentov, da se zagotovi stabilen naložbeni okvir za evropske industrijske panoge in ponudnike storitev. Na primer v sektorju energije iz obnovljivih virov bi se bilo treba izogniti drastičnim spremembam politike in tudi spremembam z retroaktivnim učinkom, da se preprečijo nepotrebna regulatorna tveganja, ki lahko ogrozijo uspešnost proizvodnje energije iz obnovljivih virov. Povečati bi morali stroškovno učinkovitost trenutnih shem v podporo proizvodnji energije iz obnovljivih virov. Zato je treba podpreti obsežno proizvodnjo, s čimer bi lahko tržni akterji znižali stroške, zmanjšali subvencije in povezali energije iz obnovljivih virov v resnično evropski trg. V morebitnem prihodnjem scenariju energetske politike bo imela energetska infrastruktura osrednjo vlogo pri izravnavanju ponudbe in povpraševanja po Uniji. Zato je treba nujno posodobiti in razširiti evropska omrežja za elektriko in zemeljski plin. Pred kratkim je bil predstavljen predlog Komisije za novo uredbo o energetski infrastrukturi, ki nadomešča sedanji okvir TEN-E. Cilj novega okvira je poskrbeti, da bodo strateška energetska omrežja in zmogljivosti za skladiščenje energije v različnih regijah Unije dokončani do leta 2020. Kar zadeva financiranje, ki ga zagotavlja EU, bo 9,1 milijarde evrov, predvidenih v Komisijinem predlogu za instrument za povezovanje Evrope, omogočilo celovito izvedbo naložb v vrednosti 200 milijard evrov v infrastrukturne projekte evropskega pomena od zdaj do leta 2020. Te naložbe bodo imele pomemben pozitiven učinek na BDP in zaposlovanje; skupno lahko v obdobju 2011–2020 omogočijo 0,4-odstotno povečanje BDP in oblikovanje 400 000 dodatnih delovnih mest. Glede na rezultate študij o energetski učinkovitosti in gospodarni porabi virov bi lahko boljša gradnja in uporaba zgradb v EU vplivala na 42 % končne porabe energije, okoli 35 % emisij toplogrednih plinov in več kot 50 % vseh pridobljenih materialov; prav tako bi lahko prispevalo k do 30-odstotnemu prihranku vode. V sektorju gradnje je zaposlenih 8 % evropske delovne sile. Okoli 230 000 ljudi je dejavnih v proizvodnji in nameščanju izolacije. Ker se naložbe v energetsko učinkovitost delno financirajo iz energijskih prihrankov, imajo lahko javni ukrepi za odpravljanje ovir, kot so dostop do kapitala in informacij, močen učinek vzvoda. Glede na navedeno bi hitro sprejetje predlagane direktive o energetski učinkovitosti prispevalo k zapolniti vrzeli do cilja iz strategije Evropa 2020, vzpostavilo potrebne okvirne pogoje in državam članicam omogočilo, da bi zastavile lastne cilje glede učinkovitosti ter prva poročila predložile do konca leta 2012. Izboljšati je mogoče tudi strukturno financiranje EU za povečanje energetske učinkovitosti in uporabo energije iz obnovljivih virov. Naložbe v trajnostno energijo je mogoče nadalje spodbuditi z evropskim podpornim mehanizmom ELENA (evropska pomoč, namenjena področju energije na lokalni ravni) in EEE-F (evropski instrument za spodbujanje energetske učinkovitosti). Vnaprejšnje stroške naložb za prenovo zgradb ali spodbujanje energetske učinkovitosti v javnem sektorju se lahko zagotovi ali poveča z vključitvijo ponudnikov energetskih storitev. S postopno ukinitvijo okolju škodljivih subvencij se krepi gospodarnost izkoriščanja virov in spodbuja gospodarska rast. Neučinkovite subvencije ustvarjajo vezanost na zastarele tehnologije in poslovne strukture ter ovirajo naložbe v čisto energijo in druge zelene tehnologije. Odprava neučinkovitih subvencij bi tudi lahko pomembno prispevala k fiskalni konsolidaciji. Na primer, neposredne izgube prihodkov bi lahko znašale približno 0,5 % BDP EU (60 milijard evrov), zmanjšanje blaginje zaradi izkrivljanja potrošniške izbire pa so precejšnje in po ocenah dosegajo med 0,1 in 0,3 % BDP (od 12 do 37 milijard evrov). Komisija je države članice pozvala, naj v letu 2012 opredelijo najpomembnejše okolju škodljive subvencije in pripravijo načrte za njihovo postopno ukinitev. Možnosti za napredovanje na področju zelenih davkov so precejšnje, s čimer bi se lahko lažje spopadali s sedanjimi in prihodnjimi težavami v zvezi s podnebnimi spremembami, pomanjkanjem vode, zanesljivostjo preskrbe z energijo in splošno omejenimi viri. Če se zeleni davki uvajajo na proračunsko nevtralen način, se lahko skupaj s preusmeritvijo davčnega bremena od dela izboljša dodeljevanje sredstev, pri tem pa spodbudi zaposlovanje. Sprejetje predloga Komisije iz leta 2011 za pregled direktive o obdavčitvi energije bo omogočilo ta prehod. Poleg tega bi bilo mogoče s pravilnim oblikovanjem cen spodbuditi nove panoge in naložbe v zelene tehnologije. V evropskem semestru leta 2011 se je več priporočil po posameznih državah nanašalo na vprašanja v zvezi s trajnostno rastjo, med drugim na primer delovanje energetskih trgov in konkurence, medsebojna povezanost omrežij in gospodarnost porabe virov. Doslej je iz prvih podatkov o izvajanju mogoče sklepati, da je večina držav članic nekoliko napredovala pri upoštevanju priporočil. 3.4.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Industrijska politika za dobo globalizacije Predelovalna industrija je vodila okrevanje po gospodarski krizi: njena storilnost se je povečala za skoraj 15 % prek njene povprečne storilnosti v začetku leta 2009. Ne glede na to pa se je gospodarsko okrevanje industrije EU v zadnjih mesecih zaustavilo, zaupanje med podjetji pa se je vrnilo na svoje zgodovinsko povprečje. Negotovosti glede obetov za evropsko gospodarstvo in nemir, povezan z dolžniško krizo v euroobmočju, sta okrnila zaupanje industrije. Visoke cene energije in nenehne težave na področju financ tudi škodujejo dinamiki okrevanja. Kljub temu je industrija EU zdaj bolje pripravljena na upočasnitev gospodarske rasti z manjšimi zalogami in višjo produktivnostjo kot leta 2008. Vodilna pobuda o industrijski politiki za dobo globalizacije vsebuje 70 ključnih ukrepov. Komisija jih veliko že izvaja. Komisija na primer zagotavlja podrobno ocenjevanje učinkov svojih novih predlogov politik na konkurenčnost in MSP, če so ti učinki veliki. Takšne ocene so bile pripravljene za predloge, kot sta predlog o pravicah iz sistema trgovanja z emisijami, da se obravnava tveganje selitve virov CO2 in predlog direktive o kapitalskih zahtevah IV. Komisija bo predlagala tudi konkretne ukrepe za čim večje zmanjšanje regulativnega bremena za MSP, zlasti za mikropodjetja. Med načrtovanimi ukrepi so tudi mogoče izjeme za mikropodjetja in mala podjetja iz obstoječega pravnega reda; izboljšana udeležba malih podjetij pri oblikovanju predlogov predpisov EU; uvedba razsežnosti mikrosubjektov v obstoječe besedilo o MSP; ter pregled izjem in manj strogih režimov za MSP in mikropodjetja v predlogih Komisije za nove predpise EU, njihovem sprejetju s strani zakonodajalca EU ter njihovem izvajanju v državah članicah. Pregled Akta za mala podjetja za Evropo je bil opravljen februarja leta 2011 in pri tem so bili poudarjeni izboljšan dostop do financiranja, ugodnejše regulativno okolje in pomoč MSP pri spopadanju z izzivi globalizacije. Slednje je bilo nadalje obravnavano v sorodnih nadaljnjih ukrepih, kot je nova strategija za podporo internacionalizaciji MSP, ki je bila sprejeta novembra 2011. V pregledu je bilo poudarjeno tudi, da morajo države članice dati prednost ureditvi poslovnega okolja z oblikovanjem pametnih predpisov, zmanjšanjem števila nepotrebnih predpisov in dovoljenj, uvedbo preprostejšega postopka prek e-uprave in skrajšanjem časa vzpostavitve novega poslovnega subjekta na tri delovne dni. Komisija bo pred koncem leta 2011 predstavila akcijski načrt za izboljšanje dostopa do financiranja za MSP. Spremljal ga bo predlog o omogočitvi dostopa do tveganega kapitala po vsej Evropi s pomočjo potnega lista EU, ki bo skladom tveganega kapitala dovoljeval, da na podlagi ene registracije zbirajo kapital v vseh 27 državah članicah. Če bo ta pobuda uspešna, je mogoče pričakovati, da bo ustvarila do 315 000 dodatnih delovnih mest in 100 milijard dodatnega BDP. Komisija si bo prizadevala za odstranitev kakršne koli davčne obravnave, ki bi v neenakovreden položaj postavila čezmejne naložbe tveganega kapitala, in za zmanjšanje upravnega bremena. Krepitev konkurence v vseh gospodarskih sektorjih je odvisna ne le od horizontalnih, za posamezen sektor značilnih reform trgov proizvodov in storitev, ter učinkovitega uveljavljanja pravil konkurence, temveč tudi od celovitega institucionalnega ustroja, ki omogoča konkurenco na vseh ravneh (evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni), z omejenimi stroški za države članice. Pri tem morajo imeti organi, pristojni za konkurenco, sektorski regulatorji in pravosodni organi, ki jim je poverjeno varstvo in spodbujanje konkurence, aktivno vlogo. Dobro delujoč sistem civilnega sodstva je bistven v vsakem institucionalnem okviru, ki omogoča konkurenco in rast. Kar zadeva industrijske inovacije, je skupina na visoki ravni o ključnih tehnologijah omogočanja junija 2011 predstavila končno poročilo s konkretnimi priporočili glede razvoja in uporabe teh tehnologij. Te tehnologije imajo ogromen tržni potencial z 5- do 16-odstotnimi letnimi stopnjami rasti do leta 2020 in lahko ustvarijo tudi pomembne neposredne učinke na inovacije in rast v ključnih proizvodnih industrijskih sektorjih. Komisija je junija predlagala tudi obsežno posodobitev evropskega sistema standardizacije, med drugim z vključitvijo standardov za storitve v evropski sistem in z večjim upoštevanjem industrijskih specifikacij za IKT. Komisija je predložila nekaj sektorskih pobud, kot so sprejetje strategije za vesoljsko politiko, katere namen je okrepitev evropskega vesoljskega sektorja ali ponovni zagon procesa CARS 21, ki bo del strategije EU za čista in energetsko učinkovita vozila. Uporaba električnih vozil ima pomemben tržni potencial in bo narasla s 100 000 hibridnih vozil danes na milijon takšnih vozil leta 2020, medtem ko naj bi trg vozil z izključno električnim pogonom do leta 2020 dosegel 750 000 vozil. Komisija si še naprej prizadeva tudi za odpravljanje pomislekov glede energetsko intenzivnih panog, zlasti z uvedbo sheme za trajnostno industrijo z nizkimi emisijami ogljika in spodbujanjem proizvodnih tehnologij z zelo nizkimi emisijami ogljika ter razvojem javno-zasebnega partnerstva za spodbuditev inovacij v energetsko intenzivnih predelovalnih panogah. Prvi kazalniki kažejo, da so bila prizadevanja držav članic za izvajanje priporočil po posameznih državah za to področje neenakomerna. Izvajanje priporočil glede dostopa do financiranja za MSP je razmeroma neuspešno. Malo uspešnejše je izvajanje ukrepov za izboljšanje poslovnega okolja, kot so zmanjšanje upravnega bremena, izboljšanje upravne zmogljivosti ali učinkovitosti pravosodnega sistema. Šest od desetih držav članic, ki so prejele priporočila za izboljšanje poslovnega okolja, je sprejelo nekatere ukrepe na tem področju, vendar to ukrepanje v večini držav ostaja nepopolno.

3.5.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Program za nova znanja in spretnosti ter nova delovna mesta Povečanje ravni zaposlenosti in okrepitev produktivnosti dela sta poleg kapitalskih naložb in inovacij dva ključna vira rasti. Trenutno je v EU 23 milijonov brezposelnih oseb, kar je 10 % delovno sposobnega prebivalstva. Rahlo izboljšanje stopnje brezposelnosti EU od leta 2010 se je ustavilo. Delež dolgotrajno brezposelnih med vsemi iskalci službe presega 40 % in je za tretjino večji v primerjavi s 30 % zabeleženimi pred dvema letoma. V 12 od 15 držav članic, za katere so na voljo podatki, se je povečal delež ljudi, ki živijo v gospodinjstvih z zelo nizko delovno intenzivnostjo. Okrevanje brez novih zaposlitev ne povzroči le pomembnih gospodarskih in družbenih stroškov, ampak razkriva tudi strukturne pomanjkljivosti na trgu dela, ki srednje- in dolgoročno slabijo potencial rasti. Gospodarsko okrevanje ovirajo zlasti neujemanje in pomanjkanje ustreznih znanj in spretnosti. Število nezapolnjenih delovnih mest je začelo naraščati sredi leta 2009, medtem ko se stanje glede brezposelnosti ni očitno izboljšalo. To kaže na neujemanje povpraševanja in ponudbe na trgu dela, kot so neustrezna znanja in spretnosti ali omejena mobilnost, vsaj v nekaterih sektorjih in regijah. Politike za vseživljenjsko učenje so nujne, da ljudem zagotovijo primerna znanja in spretnosti za vstop na trg dela. Leta 2000 je bilo 22 % zaposlenih v EU visoko kvalificiranih, 29 % pa jih je bilo nizkokvalificiranih. Leta 2010 je bilo stanje ravno obratno. Do leta 2020 bo za 35 % delovnih mest potrebna visoka usposobljenost, povpraševanje po nizkokvalificiranih delovnih mestih pa bo upadlo za 12 milijonov. Vendar doseganje izobrazbe trenutno ne dohaja teh zahtev po vse višjih kvalifikacijah za razpoložljiva delovna mesta. Eden od sedmih (14,41 %) mladih med 18 in 24 letom starosti v EU trenutno zapusti izobraževalni sistem zgolj z nižjo srednješolsko izobrazbo in se ne udeleži nobenega nadaljnjega izobraževanja in usposabljanja (predčasna opustitev šolanja), mnogi pa pridobijo kvalifikacije, ki se ne ujemajo z zahtevami na trgu dela. Več kot petina vseh otrok ne izpolnjuje osnovnih standardov pismenosti in matematične pismenosti (merjeno pri 15 letih). Ukrepi politik za reševanje te problematike se pripravljajo v okviru vodilne pobude Program za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta. Izvajanje 13 ključnih ukrepov, kot je evropska panorama znanj in spretnosti, namenjenih izboljšanju preglednosti za iskalce službe, delavce, podjetja in/ali javne ustanove z zagotavljanjem posodobljenih napovedi ponudbe znanj in spretnosti ter potreb trgov dela do leta 2020, načrtovanih za oktober 2012, ter sektorskih pobud, predvidenih v vodilni pobudi, kot je akcijski načrt za zdravstvene delavce, dobro napreduje. Zakonodajni predlogi glede pregleda delovnega prava EU so v pripravi. Socialni partnerji so se strinjali s pogajanjem o spremembi direktive o delovnem času. Sprejetje paketa dveh zakonodajnih predlogov v zvezi z napotitvijo delavcev je predvideno v prihodnjih tednih. Priporočilo Sveta o spodbujanju potrjevanja neformalnega in priložnostnega učenja naj bi bilo izdano v prvi polovici leta 2012, praktično orodje, s katerim bodo državljani lahko beležili z delom pridobljena znanja in spretnosti ter druge izkušnje, pa bo na spletu na voljo do oktobra 2012. V drugi polovici leta 2012 bo Komisija objavila sporočilo v zvezi s širšim razmislekom o reševanju problema znanj in spretnosti v Evropi. 3.6.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Mladi in mobilnost Trenutni položaj na trgu dela je še posebej kritičen za mlade, med katerimi je kar 20 % brezposelnih, tj. dvakrat več kot med celotnim prebivalstvom. Poleg tega je mlade nesorazmerno prizadelo zmanjšanje v številu stalnih zaposlitev zaradi krize, in čeprav je delež mladih s pogodbo za določen delovni čas mnogo prevelik, pa nedavno neto povečanje slednjih ni dosti koristilo mladim. Vsi načrtovani ukrepi politik v okviru vodilne pobude Mladi in mobilnost so se že začeli izvajati. Začelo se je izvajati nekaj ključnih ukrepov za boj proti brezposelnosti med mladimi, kot je kampanja ozaveščanja Youth@work, katere namen je vzpostaviti stik med mladimi in malimi podjetji (MSP), ali pa evropski sistem za spremljanje ponudbe delovnih mest (European Vacancy Monitor), v okviru katerega se zbirajo posodobljene informacije o razpoložljivih delovnih mestih. Oboje se lahko uporablja kot orodje za zgodnje opozarjanje glede ozkih grl in neujemanj na trgu dela. Kar zadeva izobraževanje je bilo 7. junija 2010 sprejeto priporočilo Sveta o politikah proti predčasnemu opuščanju izobraževanja in usposabljanja, v katerem je določen okvir za države članice za skladne, celovite in na dejstva oprte politike proti predčasnemu opuščanju šolanja. Ta okvir bi bilo treba zdaj uveljaviti. Poleg tega je oktobra 2011 Komisija sprejela sporočilo o posodobitvi visokošolskih izobraževalnih sistemov, ki vključuje predlog za garancijsko shemo za posojila študentom magistrskega študija Erasmus, katere namen je izboljšati mobilnost študentov magistrskih študijev po Evropi. Cilj evropskega okvira za zaposlovanje mladih je zagotoviti trdno usklajevanje politik na evropski ravni ob upoštevanju skupnih načel prožne varnosti. Okvir sloni na štirih stebrih: 1) pomoč s prvo zaposlitvijo in začetkom poklicne poti; 2) pomoč ogroženim mladim; 3) zagotavljanje ustreznih mrež socialne varnostni za mlade; 4) spodbujanje podjetništva in samozaposlovanja pri mladih. Komisija je kot del okvira predlagala naslednja specifična področja, na katerih naj bi države članice ukrepale: garancije za mlade, s katerimi bi poskrbeli, da bi imeli vsi mladi službo, nadaljnje izobraževanje ali ukrepi za aktivacijo v štirih mesecih od končanja izobraževanja; „enkratne“ pogodbe za nedoločen čas, da bi se zmanjšala segmentacija trga dela; nadomestila za brezposelnost in socialna pomoč za mlade z uveljavitvijo medsebojnih obveznosti. V okviru prihodnje pobude za priložnosti za mlade, ki jo bo Komisija predstavila pred koncem leta, bodo za podporo prehoda na trg dela potrebni nadaljnji ukrepi, zagotoviti bo treba več pripravništev in spodbujati mobilnost. 3.7.Vodilna pobuda strategije Evropa 2020: Evropska platforma za boj proti revščini Razen tega, da je samo po sebi dragocen cilj, spodbujanje vključujočih trgov dela in družb vpliva na rast, saj izboljšuje rezultate trgov dela, povečuje skupno povpraševanje in krepi zaupanje. Na teh treh področjih se pojavljajo tudi pomembna ozka grla, ki ovirajo vztrajno okrevanje. V nekaj državah, v katerih so podatki o prihodku, ki odražajo gospodarsko krizo, že na voljo, je razpoložljivi prihodek gospodinjstev močno upadel. Poleg tega obstajajo dokazi, da se več držav članic vse težje spopada tako z dohodkovno revščino, zlasti revščino otrok, kot s hudim materialnim pomanjkanjem. Dokler bo delež dolgotrajno brezposelnih naraščal in bo primanjkovalo nadomestil za brezposelnost, bo ostajalo tveganje precejšnjega upada razpoložljivega prihodka, ki pesti zaposlene z nizkimi prihodki. Potrošniška usmerjenost oseb z nizkimi prihodki je navadno visoka, saj morajo večino prihodkov porabiti za osnovno blago in storitve. Zato ima lahko nadaljnje zmanjševanje na dnu porazdelitve prihodka trajni učinek na domače povpraševanje in posledično na rast. Zaradi tega je zelo pomembno potrošnike spodbujati in jim omogočati, da imajo pri potrošnji optimalno izbiro in tako v največji možni meri izkoristijo svoj gmotni položaj. Izvajanje 10 ključnih ukrepov vodilne pobude Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti napreduje. Nekateri ukrepi so se začeli izvajati letos, kot je nova evropska agenda za vključevanje v podporo prizadevanjem držav članic pri spodbujanju državljanov tretjih držav, da se aktivno udejstvujejo v naših družbah, ali pa Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov. Pobuda za socialno podjetništvo je bila sprejeta oktobra 2011, ključni ukrepi v njenem okviru pa bodo pripravljeni v prihodnjih mesecih. Najprej bo oblikovan nov okvir za sklade za solidarnostne naložbe, ki bo nova naložbena priložnost za socialna podjetja v predlaganih strukturnih skladih, ali prihodnji osnutek uredbe o statutu evropske ustanove. V prihodnjih mesecih je načrtovano sprejetje bele knjige o pokojninah, ki bo obravnavala vzdržnost in primernost pokojnin v obdobju po krizi.

Za (uspešen) boj proti revščini in socialni izključenost bi si bilo treba prizadevati za posodobitev sistemov socialne zaščite, in sicer v skladu s skupnimi načeli aktivnega vključevanja. Zlasti so pri tem bistvenega pomena javne službe, saj lahko pomagajo pri vključevanju na trg dela in v družbo. Dostop do učinkovitih in cenovno dostopnih storitev je ključen pri zmanjševanju zasebnih izdatkov in torej večanju razpoložljivega prihodka ter lajšanju dohodkovne revščine in neenakosti. Po ugotovitvah študije Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj o javnih storitvah, da naj bi pripisovanje javnih storitev v prihodek gospodinjstev precej zmanjševalo ocene revščine. Stopnje tveganja revščine znatno upadejo (skoraj za 40 %), če se uporabi spremenljiv prag revščine, s fiksnim pragom revščine pa skoraj za 80 %. Posledično bi imeli prejemki v naravi skupaj potencial za povprečno 80-odstotno zmanjšanje revščine. Med 30 milijoni Evropejcev nad 18 let, ki nimajo bančnega računa, jih po ocenah približno 6,4 milijona dejansko nima možnosti za odprtje bančnega računa ali pa se bojijo zaprositi zanj. Položaj v EU glede pomanjkanja dostopa do bančnega računa je zelo različen, v Romuniji in Bolgariji pa okoli polovica vprašanih nima bančnega računa. Potrošniki brez bančnega računa bodo verjetno imeli težave pri zaposlovanju, najemanju nepremičnin in prejemanju plač ali nadomestil, stroški transakcij pa bodo zanje višji. Priporočilo Komisije o dostopu do osnovnega plačilnega računa vsebuje podrobnosti o ukrepih, ki so potrebni za boj proti finančni izključenosti. Stroški in kakovost stanovanja sta ključna dejavnika pri določitvi življenjskega standarda in blaginje, zlasti za najranljivejše. To jasno ponazarjajo kazalniki EU za stroške za stanovanje in stanovanjske prikrajšanosti. V letu 2010 je 38 % ljudi, ki jih ogroža revščina, porabilo več kot 40 % svojega razpoložljivega prihodka za stanovanje – kar je več kot šestkrat toliko kot preostalo prebivalstvo (6 %). Hkrati so stroški za stanovanje v skupnem razpoložljivem prihodku dosegli 32 % in še več za polovico oseb, ki jim grozi revščina, v primerjavi s 16 % za preostalo prebivalstvo. Če se stroški za stanovanje analizirajo podrobneje, se pokaže, da najemnine in obresti na hipotekarno posojilo predstavljajo okoli 30 % skupnega bruto stroška za stanovanje, drugi elementi, kot so popravila, vzdrževanje, gorivo in razni drugi stroški, predstavljajo okoli 70 %. V skladu z raziskavo o porabi v gospodinjstvih, ki jo je izvedla Komisija, so stanovanje, voda, elektrika, plin in druga goriva najpomembnejše postavke v izdatkih gospodinjstev in ustrezajo 27,7 % potrošnje gospodinjstva. Posledice stroškov za stanovanje in zlasti komunalnih storitev za prag revščine so precejšnje: če se razpoložljivi prihodek opredeli po odbitku stroškov za stanovanje, se delež oseb s prihodki, nižjimi od 60 % (novega) povprečja v letu 2007 v celi EU poveča s 16 % na 22 %. To kaže na pomembnost popolnega izvajanja Direktive 2009/72/ES o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo, vključno s členom 3(8) o obravnavanju pomanjkanja energije. 3.8.Odpravljanje vrzeli in ovir 3.8.1.Kako čim bolje izkoristiti enotni trg V zadnjih dveh desetletjih sta bili oblikovanje notranjega trga in odprtje meja dve najpomembnejši gibali rasti v Evropi. Ocenjeni učinek povezovanja notranjega trga v EU v obdobju 1992–2006 je bilo oblikovanje 2,75 milijona dodatnih delovnih mest in dodatna 2,1-odstotna rast BDP. Znotrajevropska trgovina zajema danes 17 % svetovne trgovine z blagom in 28 % svetovne trgovine s storitvami. Vsakih 1 000 evrov ustvarjenega bogastva v eni državi članici po ocenah prek trgovine prinese koristi drugim državam članicam v vrednosti 200 evrov. V Aktu za enotni trg iz aprila 2011 je bilo predstavljenih dvanajst pobud za nadaljnjo dopolnitev in poglobitev notranjega trga na področjih dostopa do financiranja, mobilnosti državljanov, javnega naročanja, poklicnih kvalifikacij, pravic intelektualne lastnine, pravic potrošnikov, storitev, omrežij, enotnega digitalnega trga, obdavčitve, regulativnega okolja za podjetja ter socialnega podjetništva in kohezije. Komisija je predstavila že več od skupno 12 ključnih zakonodajnih predlogov iz Akta za enotni trg, preostale pa bo pripravila do konca leta (razen predlagane zakonodaje o e-podpisih, e-identiteti in e-avtentikaciji). Evropski parlament in Svet se morata o teh predlogih dogovoriti pred koncem leta 2012, da bo njihove praktične koristi čim prej čutiti po vsej EU. Izvajanje Akta za enotni trg je izredno pomembno pri ustvarjanju ugodnega okolja za evropska podjetja, zlasti MSP, in za obnovitev in okrepitev zaupanja potrošnikov in delavcev, da bodo z zaupanjem izkoriščali priložnosti, ki jim jih ponuja enotni trg. Letni pregled stanja potrošniških trgov, ki ga pripravi Komisija, spremlja trge v vseh gospodarskih sektorjih in prispeva k določitvi tistih, ki ne izpolnjujejo potreb potrošnikov. Trgovina s storitvami v EU je že precej obsežna. Predstavlja več kot polovico globalne trgovine s storitvami in več kot polovica menjav se izvede znotraj enotnega trga. Vendar enotni trg za storitve še ni v celoti izkoriščen. Čeprav storitveni sektor ustvari več kot dve tretjini BDP EU in zaposlitev, storitve še vedno predstavljajo le približno eno petino skupne trgovine v EU. Ovire na enotnem trgu za storitve so delno posledica nizke intenzivnosti konkurence, ki vpliva na produktivnost. Zato je mogoče še veliko izčrpati iz notranjega trga, da bi ustvarili dodatno rast in delovna mesta. V evropskem semestru leta 2011 se je največ priporočil po posameznih državah članicah za strukturne politike nanašalo na storitveni sektor. Med njimi so bili pozivi k okrepitvi popolnega izvajanja direktive o storitvah, da bi se odstranile neupravičene ovire za vstop na trg in bi se še bolj odprl trg za strokovne storitve. Direktiva o storitvah ureja širok izbor gospodarskih dejavnosti, ki predstavljajo približno 45 % gospodarstva EU, vključno z velikimi sektorji, kot so prodaja na drobno, gradnja, poslovne storitve, turizem in večina reguliranih poklicnih dejavnosti. Po previdnih ocenah bi lahko zagotovila do 1,5-odstotno rast BDP EU. Dosedanji napredek na tem področju na podlagi priporočil se med državami članicami razlikuje. Nekatere so uspele izvesti nekaj reform, druge pa niso nič napredovale. Če želimo izkoristiti polni potencial direktive, moramo preiti iz zgolj izpolnjevanja predpisov na njihovo resnično konkurenčno izvajanje. Komisija bo še naprej analizirala kakovost izvajanja in po potrebi sprejela formalne ukrepe za izvrševanje. Prav tako bo v letu 2012 predlagala dodatne ukrepe za izpopolnitev enotnega trga za storitve. Poleg trenutnega dometa direktive o storitvah imajo velik potencial rasti še drugi sektorji. Zdravstveni in socialni sektor je na primer v obdobju 2000–2009 ustvaril 4,2 milijona delovnih mest, kar je več kot četrtino vseh novih delovnih mest v navedenem obdobju. Na Danskem, Finskem, Nizozemskem in Švedskem je v tem sektorju 10 % vseh delovnih mest, ki skupaj zagotovijo 5 % skupne gospodarske proizvodnje. Zaradi staranja prebivalstva se bo povpraševanje po tovrstnih storitvah povečalo, zato bi morali omogočiti njihov razvoj. Težave, ki jih je treba rešiti, vključujejo zapolnitev pomanjkanja kvalificiranega osebja v tem sektorju v številnih državah članicah, omejeno svobodo ustanavljanja zaradi različnih neupravičenih ali nesorazmernih omejitev in težave s čezmejnim priznavanjem poklicnih kvalifikacij, kar slabo vpliva na ta sektor in na druge sektorje, vključno s sektorji izobraževanja, gradnje, proizvodnje in poslovnih storitev. Vse večja brezposelnost v državah članicah bo izobražence pripravila k iskanju zaposlitvenih možnosti v drugih državah članicah, kar bo spremenilo vzorce mobilnosti v Evropski uniji. Načrtovana posodobitev zakonodaje EU, ki omogoča priznavanje poklicnih kvalifikacij, bo zadostila potrebam držav članic, ki se spopadajo z vse hujšim pomanjkanjem kvalificirane delovne sile in omilila pritisk zaradi brezposelnosti. Zaupanje vseh zainteresiranih strani v enotni trg bodo okrepile politike, ki ščitijo pravni okvir za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena (državne pomoči in javno naročanje) ter jamčijo, da se pri konkurenčnosti in liberalizaciji upoštevajo socialne pravice delavcev in državljanov. Okvir 1: Izvajanje direktive o storitvah Izvajanje direktive o storitvah je bila ključna prelomnica pri izboljšanju delovanja enotnega trga za storitve. Z direktivo je bilo odstranjenih mnogo omejitev. Dve leti po preteku roka za izvedbo direktive je bilo doseženega veliko. Odpravljenih je bilo na stotine diskriminatornih, neupravičenih ali nesorazmernih zahtev (kot so dovoljenja, tarife ali preskusi ekonomskih potreb). V večini držav članic so bile vzpostavljene delujoče enotne kontaktne točke („vse na enem mestu“). Vendar bo mogoče celotni potencial direktive izkoristiti šele, ko bodo vse države članice dokončale vse potrebno za njeno popolno izvajanje. To se še ni zgodilo. Če želimo izkoristiti njen celotni potencial, se moramo namesto zgolj na izpolnjevanje predpisov bolj osredotočiti na konkurenčnost. Od 27 držav članic jih je 24 že sprejelo vso potrebno zakonodajo. V Avstriji, Nemčiji in Grčiji je sprejetje zakonodaje v zadnji fazi, vendar en ali več zakonov še čaka na sprejetje. Komisija se je 27. oktobra 2011 odločila, da bo zadevo v zvezi s temi državami članicami predložila Sodišču Evropske unije zaradi neizpolnjevanja obveznosti prava EU. Komisija je v letu 2011 pomagala tistim državam članicam, v katerih je bilo z veliko verjetnostjo ugotovljeno nepravilno ali nepopolno izvajanje direktive o storitvah, in je tudi veliko vložila v izboljšanje njenega izvajanja v teh državah. Komisija bo še naprej analizirala kakovost izvajanja v vseh državah članicah in po potrebi sprejela formalne ukrepe za izvrševanje. Zdaj so v 24 od 27 držav članic vzpostavljene delujoče enotne kontaktne točke. V treh državah članicah je prišlo do zamud: v Romuniji, na Slovaškem in v Sloveniji. Toda delovanje obstoječih enotnih kontaktnih točk je treba precej izboljšati. Najpomembnejša pomanjkljivost se nanaša na stopnjo razpoložljivosti elektronskih postopkov (tj. na možnost izpolnjevanja upravnih formalnosti prek spleta). Le v tretjini držav članic je mogoče precejšnje število postopkov izpolniti prek spleta pri enotnih kontaktnih točkah. V Bolgariji, na Irskem in Malti enotne kontaktne točke sploh še ne omogočajo spletnega izpolnjevanja postopkov. V devetih državah članicah je mogoče prek spleta izpolniti le majhno število postopkov. V večini držav članic je uporaba enotnih kontaktnih točk za uporabnike iz tujine še vedno zelo težka. Delno so razlogi za to jezikovne narave (v Avstriji, Franciji, na Madžarskem in v Italiji so na primer enotne kontaktne točke na voljo le v nacionalnem jeziku), delno pa tehnične narave. Večina držav članic še vedno sprejema le nacionalna sredstva za podpisovanje prijavnih obrazcev ali za elektronsko identifikacijo oseb. Na splošno je treba enotne kontaktne točke izpopolniti, da bodo uporabniku prijaznejše in bodo bolje zadoščale potrebam podjetnikov.

Komisija bo v letu 2012 v okviru prizadevanj za izboljšanje izvajanja direktive o storitvah obravnavala razne probleme, ki so se pokazali ob medsebojnem ocenjevanju direktive. Ponujanje čezmejnih storitev je še vedno močno ovirano, na primer zaradi specifičnih zahtev, ki jih države članice uvajajo glede lastniške udeležbe v podjetjih ali ki omejujejo izbiro pravne oblike storitvenih podjetij. Obstajajo pa tudi praktične težave, ki so posledica širokega zatekanja držav članic k možnosti rezervacije nekaterih storitvenih dejavnosti za nekatere operaterje s specifičnimi kvalifikacijami, zlasti kar zadeva čezmejno trgovino. Spodbujati bi bilo treba konkurenco med ponudniki storitev, ki uporabljajo širokopasovne, energetske in prometne infrastrukture. Nujno je zagotoviti pošten dostop do distribucijskih omrežij in omogočiti vstop na trg novim ponudnikom, da bi se znižali komunalni stroški za podjetja. Odstranitev nepotrebnih omejitev odpiralnega časa v maloprodaji lahko privabi nove naložbe in spodbudi potrošnjo. Popolno izvajanje tretje poštne direktive bi moralo dopolniti ta prizadevanja. 3.8.2.Zagotavljanje čim večjega učinka sredstev EU V trenutnih gospodarskih razmerah Komisija poudarja potrebo po čim smotrnejši uporabi obstoječih proračunskih sredstev EU in po vzpostavitvi preoblikovanega večletnega finančnega okvira, ki bo temeljiteje podpiral cilje strategije Evropa 2020. Obstoječe proračunske vrstice imajo velik potencial za precejšnje spodbujanje rasti v EU. Različne obsežne naložbe prek Kohezijskega sklada in Evropskega sklada za regionalni razvoj, zlasti namenjene izboljšanju okolja, prometne infrastrukture, preskrbe z energijo in širokopasovnih povezav, neposredno učinkujejo na rast in ustvarjanje novih delovnih mest. Vzporedno s temi neposrednimi naložbami se v okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj zagotavlja dragocena podpora podjetništvu, naložbam v podjetja, inovacijam in raziskavam ter IKT za podjetja. Evropski socialni sklad deluje na štirih prednostnih področjih: zaposlovanje s posebnim poudarkom na zaposlovanju zapostavljenih skupin in mladih, znanje in spretnosti ter vseživljenjsko učenje, izboljšanje prilagodljivosti trga dela in spodbujanje socialne vključenosti. V mnogih primerih je ta pomoč prilagojena glede na priporočila, ki jih je posamezna država članica prejela v okviru strategije Evropa 2020. Za izboljšanje potenciala za ustvarjanje rasti, ki ga ponujajo strukturni skladi, bi morale države članice poskrbeti za (ponovno) določitev prednostnega financiranja, da bi se pomoč usmerila k izpolnjevanju priporočil po posameznih državah ali k področjem z velikim potencialom za rast, in sicer z uporabo prožnosti, ki jim jo omogočajo njihovi programi. V nekaterih primerih bo morda potrebno spremeniti dosedanje programe, če bi intenzivnejša in vnaprejšnja uporaba sredstev EU lahko koristila podpori virom rasti. Ukrepi za podporo rasti so med drugim: –izboljšanje likvidnosti MSP v obremenjenem bančnem okolju z večjo uporabo finančnih instrumentov sheme JEREMIE (posojila, poroštva in tvegani kapital); –vlaganje več v energetsko učinkovitost zgradb (kot je storila Francija). To bi pomagalo zagotoviti zaposlitve v gradbeništvu, ki ga je močno prizadela kriza in ki ima znaten neizkoriščen potencial; –okrepitev gospodarnosti porabe virov z vlaganjem v ekološke inovacije, energije iz obnovljivih virov in okoljske tehnologije; –pospešitev izvajanja pomembnih projektov v regijah iz cilja „konvergenca“ (kot je storila Grčija); –priprava seznama prednostnih projektov za izvedbo po hitrem postopku, ki so že pripravljeni za izvajanje in lahko takoj prispevajo k rasti, da se nadomestijo programi, ki ne izpolnjujejo razpoložljivega potenciala. Komisija je pripravljena pri tem pomagati, kot je storila že v primeru Grčije in Romunije; –pospešitev uporabe razpoložljivih sredstev s prednostno razvrstitvijo programov glede manjšega števila prednostnih nalog, da se izboljšajo pogoji za rast in zmanjšajo regionalne razlike, kot je bilo nedavno dogovorjeno z Italijo v okviru akcijskega načrta za kohezijo. V vsakem primeru naj bi države članice do konca leta 2012 poročale o izidih in rezultatih ter napredku pri izpolnjevanju ciljev kohezijske politike ter prispevanju k uresničevanju strategije Evropa 2020. V podporo izplačilom neporabljenih sredstev v času fiskalnih omejitev je Komisija 1. avgusta 2011 predlagala povečanje stopenj sofinanciranja, da bi pomagala nekaterim gospodarstvom v EU, ki imajo največje težave, nazaj na pravo pot. Po tem predlogu bi bile Grčiji, Irski, Portugalski, Romuniji, Latviji in Madžarski na razpolago dane višje stopnje sofinanciranja EU, da bi se v vsaki od teh držav izvajali projekti za spodbujanje rasti in konkurenčnosti. Skupno bi največji pričakovani učinek znašal 2 884 milijonov evrov. Svet in Evropski parlament sta pozvana, da čim prej sprejmeta ta predlog še pred koncem leta. Komisija dobro napreduje pri določanju podrobnega načrta za prihodnji proračun EU, ki bo usmerjen k spodbujanju rasti in ustvarjanju delovnih mest v skladu s strategijo Evropa 2020. Sprejela je podrobne predloge v zvezi z Instrumentom za povezovanje Evrope in kohezijsko politiko, skupno kmetijsko politiko in razvojem podeželja, nadaljnji predlogi pa so tik pred sprejetjem, npr. predlog Obzorje 2020. To zakonodajno podlago bodo spremljali okviri politik, kot so revidirane smernice o vseevropskih omrežjih za promet in energijo, ter predloga v začetku leta 2012 za dva skupna strateška okvira – enega za sredstva v okviru deljenega upravljanja in drugega o raziskavah in inovacijah. V teh okvirih bodo imela prednost področja za podporo EU, zagotavljali pa bodo boljšo usklajevanje med različnimi programi financiranja EU. Eden ključnih elementov predlogov večletnega finančnega okvira je potreba po zagotovitvi učinkovitih naložb iz proračuna EU, ki bodo spodbujale rast. Ključni elementi predlogov kohezijske politike, ki so namenjeni izpolnjevanju teh ciljev, so mehanizmi za tematsko osredotočanje prednostnih nalog strategije Evropa 2020, koncentracija sredstev in nove določbe o pogojnosti, s katerimi se bo zagotovilo, da bo financiranje EU usmerjeno v rezultate in ustvarjalo močne spodbude za države članice, da učinkovito izpolnjujejo cilje strategije Evropa 2020 za rast in nova delovna mesta. S posameznimi državami članicami bodo sklenjene pogodbe o partnerstvu, kar bo omogočilo vzajemno krepitev nacionalnega financiranja in financiranja EU. Komisija je v pričakovanju vzpostavitve Instrumenta za povezovanje Evrope v okviru naslednjega večletnega finančnega okvira predlagala začetek pilotne faze izvajanja pobude za projektne obveznice Evropa 2020 v oktobru, ki bi bila vredna 230 milijonov evrov. Namen te pobude je mobilizirati naložbe na področjih, ki bodo spodbudila rast in ustvarjala nova delovna mesta. Zaradi potreb po obsežnih in nujnih naložbah v infrastrukturo in dolgega trajanja priprav projektov je treba takoj rešiti problem pomanjkanja financiranja. V času omejenih javnih proračunov je treba nujno uvesti inovativne rešitve, da bi se mobiliziral večji del zasebnih prihrankov in povečal razpon finančnih instrumentov, ki so na voljo za financiranje energetskih in prometnih projektov ter projektov ITK. Zaradi zmanjšanih možnosti dostopanja do financiranja za infrastrukturne projekte je treba poiskati alternativne vire financiranja posojil. Standardna obravnava infrastrukturnih projektov s komercialnih potencialom bi morala združevati sredstva EU v partnerstvu s trgom kapitala in bančnimi sektorji, zlasti prek Evropske investicijske banke kot finančnega organa EU, ki je bil ustanovljen s Pogodbo. 3.8.3.Izkoriščanje potenciala svetovnega trga Jedro gospodarstva EU ostaja enotni trg, vendar delež trgovine pri ustvarjanju gospodarske rasti ni bil nikoli doslej tako visok – v letu 2010 je bilo približno 25 % rasti v EU ustvarjene z mednarodno trgovino. Kratkoročno bo velika večina gospodarske rasti ustvarjene zunaj Evrope. Do leta 2015 je bo dejansko 90 % ustvarjene zunaj Evrope. Potencial za rast v EU bo odvisen od zmožnosti za unovčenje koristi tiste rasti. Toda trgi z najhitrejšo rastjo so manj odprti kot EU. Evropski zunanji gospodarski odnosi so dobro utečeni. EU bo te odnose še naprej vzdrževala z vsemi partnericami, zlasti z državami v razvoju,