EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 6.10.2020 COM(2020) 660 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Sporočilo o širitveni politiki EU za leto 2020 {SWD(2020) 350 final} - {SWD(2020) 351 final} - {SWD(2020) 352 final} - {SWD(2020) 353 final} - {SWD(2020) 354 final} - {SWD(2020) 355 final} - {SWD(2020) 356 final}



Sporočilo o širitveni politiki EU za leto 2020 I.UVOD Od nastopa mandata nove Komisije konec leta 2019 je prišlo v programu širitve EU do pomembnih sprememb. Komisija je februarja 2020 sprejela predloge za izboljšanje pristopnega procesa, člani Evropskega sveta pa so marca podprli odločitev Sveta za splošne zadeve o začetku pristopnih pogajanj z Republiko Albanijo in Republiko Severno Makedonijo. Na vrhu EU-Zahodni Balkan 6. maja 2020 so voditelji EU ponovno potrdili odločenost Unije, da bo nadalje krepila sodelovanje z regijo, in pozdravili zavezo partneric Zahodnega Balkana, da bodo temeljito in odločno izvedle potrebne reforme. Leto 2020 še vedno zaznamujejo uničujoče posledice pandemije COVID‑19. EU kljub temu, da je kriza močno prizadela tudi njo, obsežno podpira prizadevanje vlad, zlasti Zahodnega Balkana, pri obravnavanju navedenih izzivov. EU je zaradi izrednih razmer, s katerimi se zaradi krize sooča regija, tako z vidika zdravja kot socialno‑ekonomskih potreb, začela tudi prerazporejati finančno pomoč EU. EU je mobilizirala sveženj v višini več kot 3,3 milijarde EUR v korist prebivalcev in podjetij Zahodnega Balkana . To vključuje prerazporeditve iz instrumenta za predpristopno pomoč v višini 38 milijonov EUR za takojšnjo podporo zdravstvenemu sektorju, zlasti z zagotavljanjem osnovnih dobrin za reševanje življenj, kot so osebna varovalna oprema, testi in ventilatorji, 389 milijonov EUR za potrebe, povezane z gospodarskim in socialnim okrevanjem, dodatni sveženj za ponovni zagon gospodarstva v višini 455 milijonov EUR za regijo v tesnem sodelovanju z mednarodnimi finančnimi institucijami, 8 milijonov EUR iz instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru za podpiranje ukrepov v odziv na pandemijo COVID-19 za migrante, begunce in prosilce za azil na Zahodnem Balkanu ter predlog za 750 milijonov EUR makrofinančne pomoči in sveženj pomoči Evropske investicijske banke v višini 1,7 milijarde EUR. Trenutna pandemija jasno kaže, kako EU in Zahodni Balkan skupaj rešujeta skupne izzive. To vključuje skupno javno naročanje medicinske opreme, povezovanje regije z delom Odbora EU za zdravstveno varnost, izvzetje regije iz programa izvoznih dovoljenj EU za osebno varovalno opremo in dobavo materiala za testiranje, ki ga je razvilo Skupno raziskovalno središče Evropske komisije, s strani EU, da se zagotovi pravilno delovanje koronavirusnih testov na Zahodnem Balkanu. Sodelovanje med EU in Zahodnim Balkanom ter podpora EU močno presegata vse, kar je katera koli druga partnerica zagotovila Zahodnemu Balkanu, v tem pa se odraža strateški pomen regije. Ti in drugi ukrepi so bili določeni v Sporočilu Komisije o podpori Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji , sprejetem 29. aprila. V navedenem sporočilu je bila opredeljena takojšnja podpora Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19. Kmalu zatem so se voditelji EU in držav Zahodnega Balkana 6. maja prek videokonference sestali na vrhu v Zagrebu, kjer so ponovno poudarili močno solidarnost EU z Zahodnim Balkanom in ponovno potrdili evropsko perspektivo za regijo. Sporočilo iz aprila je bilo tudi podlaga za gospodarski in naložbeni načrt za regijo, ki je bil sprejet hkrati s tem sporočilom. Namen tega gospodarskega in naložbenega načrta je spodbuditi dolgoročno okrevanje in gospodarsko rast ter podpirati reforme, potrebne za napredovanje na poti v EU, vključno s približevanjem Zahodnega Balkana enotnemu trgu EU. Njegov cilj je sprostiti neizkoriščen potencial regije in izkoristiti velike možnosti za večje gospodarsko sodelovanje in trgovino v regiji. Kar zadeva Turčijo, je EU doslej preusmerila 83 milijonov EUR, da bi podprla boj proti COVID-19 in najbolj prizadete. V okviru instrumenta za begunce v Turčiji je Komisija takoj začela izvajati dejavnosti ozaveščanja o potrebah beguncev, ki spadajo med najbolj ranljive ljudi. S turško vlado je bil sklenjen sporazum o mobilizaciji prihrankov in nepredvidenih izdatkov v okviru instrumenta za podporo nacionalnemu odzivu na COVID-19. Ta podpora se bo nadaljevala. Turčija je na vrhu za globalni odziv na COVID-19, ki je potekal 4. maja, namenila 75 milijonov EUR kot prispevek za podporo iskanju cepiva. Pregled ključnih dogodkov Evropska komisija je 5. februarja sprejela sporočilo z naslovom „Okrepitev pristopnega procesa – verodostojna perspektiva EU za Zahodni Balkan“ . V sporočilu, ki ga je Svet potrdil marca, so predstavljeni konkretni predlogi za okrepitev pristopnega procesa, da bi postal bolj predvidljiv, verodostojen, dinamičen in politično usmerjen. V njem je poudarjeno, da pristopni proces temelji na objektivnih in jasnih merilih ter strogih pogojih in da krepi reverzibilnost, s čimer EU omogoča, da učinkoviteje in bolj sorazmerno sankcionira vsakršne resne stagnacije ali nazadovanja pri izvajanju reform. V predlogih Komisije je poudarjen pomen na dosežkih temelječega pristopnega procesa, ki temelji na medsebojnem zaupanju ter jasnih zavezah Evropske unije in držav Zahodnega Balkana, pri čemer je še večji poudarek na temeljnih reformah. Komisija je 2. marca predstavila posodobljene informacije o izvajanju reform v Albaniji in Severni Makedoniji . Posodobljene informacije kažejo, da sta obe državi okrepili prizadevanja ter dosegli nadaljnje konkretne in trajnostne rezultate na ključnih področjih, opredeljenih v sklepih Sveta iz junija 2018. Pozneje je Svet za splošne zadeve na zasedanju marca 2020 podprl sporočilo Komisije in se odločil, da bo začel pristopna pogajanja z Albanijo in Severno Makedonijo, Komisijo pa je pozval, naj predloži predloge za pogajalska okvira z državama. Komisija je julija 2020 predstavila svoje predloge za pogajalska okvira. Ti predlogi vključujejo in nadalje razvijajo izboljšani pristop k pristopnemu procesu. Komisija je poročala tudi o nadaljnjem izvajanju reform v Albaniji in Severni Makedoniji. Komisija se veseli prvih medvladnih konferenc, ki bosta sklicani, čim bo to po sprejetju pogajalskih okvirov s strani Sveta mogoče. Za Albanijo je Svet navedel številne pogoje, ki jih mora izpolniti pred njeno prvo medvladno konferenco . Država je že dosegla odločilen napredek pri izpolnjevanju pogojev, ki jih je Svet določil v luči prve medvladne konference. Poročanje v letošnjem širitvenem svežnju odraža tudi predloge izboljšanega pristopa k pristopnemu procesu. Ocene in priporočila za države, zlasti v prihodnost usmerjene smernice o posameznih prednostnih nalogah reform, so še jasnejši in natančnejši. Poročila zagotavljajo večjo preglednost, tudi o stanju pristopnih pogajanj in obsegu izvajanja temeljnih reform. Vključujejo primerjalne preglede učinkovitosti temeljnih prvin in zunanje kazalnike, ki dopolnjujejo ocene Komisije. Večji so bili prispevki držav članic, s katerimi so potekala posvetovanja med procesom ter ki so zagotovile informacije in strokovno znanje, tudi prek veleposlaništev na kraju samem. Poročila vključujejo tudi ocene javne politične zavezanosti organov strateškemu cilju pristopa k EU. Komisija prvič ocenjuje splošno uravnoteženost pristopnih pogajanj s Črno goro in Srbijo ter predlaga nadaljnje ukrepe. S tem bi lahko medvladne konference, ki bi morale potekati po objavi letnega svežnja Komisije, postale forum za politični dialog o reformah, pregledale celoten pristopni proces in določile načrtovanje za leto vnaprej, vključno z odpiranjem in zapiranjem poglavij ter možnimi popravnimi ukrepi. Svet je od zadnjega širitvenega svežnja sprejel tudi sklepe o sprejetju 14 ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije o prošnji Bosne in Hercegovine za članstvo v Evropski uniji . Mnenje Komisije, izdano maja 2019, zagotavlja celovit časovni načrt za reforme za usmerjanje in podpiranje države na njeni pot povezovanja z EU. Kar zadeva Kosovo *, je bil dosežen omejen napredek na področju reform, povezanih z EU, zlasti zaradi podaljšanega volilnega obdobja in dveh zamenjav vlade. Pomembno bo, da organi Kosova podvojijo svoja prizadevanja za napredovanje na evropski poti, tudi z izvajanjem stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. V preteklem letu se je nadaljevalo izvajanje akcijskega načrta, priloženega strategiji za Zahodni Balkan iz leta 2018. Strategija se je osredotočala na področja, na katerih morajo partnerice z Zahodnega Balkana nadaljevati reforme in prizadevanja, ter na okrepljeno podporo EU tej regiji. Velik del teh ukrepov so države članice EU in partnerice z Zahodnega Balkana pozneje potrdile v okviru sofijske agende prednostnih nalog, ki je bila sprejeta na vrhu v Sofiji maja 2018. Najnovejše informacije o napredku pri izvajanju različnih ukrepov so vključene v prilogo k temu sporočilu.

Turčija je ključna partnerica EU in država kandidatka. Dialog in sodelovanje s Turčijo se kljub pomislekom zaradi dogodkov na grško-turški meji marca 2020 nadaljujeta, zlasti kar zadeva obravnavanje izzivov, povezanih z migracijo. Turčija je nadaljevala svoja pohvalna prizadevanja za sprejem približno 4 milijonov beguncev iz Sirije in drugih držav v največji begunski skupnosti na svetu. EU je še naprej pomembno podpirala begunce in gostiteljske skupnosti v Turčiji, s čimer je konkretno izkazala solidarnost. Instrument za begunce v Turčiji je mobiliziral 6 milijard EUR. Podpisane so bile pogodbe v vrednosti 5,1 milijarde EUR, od česar je bilo izplačanih 3,8 milijonov EUR. Julija 2020 se je EU dogovorila, da bo mobilizirala dodatnih 485 milijonov EUR za zagotovitev nadaljnje ključne humanitarne podpore v okviru instrumenta do konca leta 2021. Izplačila v okviru instrumenta so v referenčnem obdobju v povprečju znašala 60 milijonov EUR na mesec, kar kaže na hitrejše izvajanje. Nepodpisanih ostaja sedem od skupaj približno 115 pogodb. Še naprej bo potrebna pomoč beguncem, ki jih je prizadela sirska kriza, in njihovim državam gostiteljicam, v nedavnem sporočilu o novem paktu o migracijah in azilu pa je bilo ugotovljeno, da bo nadaljnje in trajno financiranje EU v takšni ali drugačni obliki ključnega pomena . Vendar se Turčija še naprej oddaljuje od Evropske unije z resnim nazadovanjem na področju demokracije, pravne države, temeljnih pravic in neodvisnosti sodstva. Nadaljnje aretacije in preiskovalni pripori vodij opozicije, aktivistov za človekove pravice, novinarjev, civilne družbe in akademikov na podlagi obsežne protiteroristične zakonodaje so zelo zaskrbljujoči. Svet je junija 2019 opozoril na svoje sklepe z dne 26. junija 2018, pri čemer je navedel, da so se pristopna pogajanja s Turčijo zato dejansko ustavila ter da ni mogoče razmišljati o odprtju ali zaprtju novih poglavij. Zunanja politika Turčije je bila vse bolj v nasprotju s prednostnimi nalogami EU v okviru skupne zunanje in varnostne politike, zlasti zaradi vojaških operacij Turčije v severovzhodni Siriji in dveh memorandumov o soglasju, podpisanih z libijsko vlado narodne enotnosti, enega o sodelovanju na področju varnosti, ki je privedel do večjega vmešavanja Turčije v libijski konflikt, in enega o razmejitvi območij pristojnosti na morju, ki ne upošteva suverenih pravic grških otokov. Glede nedovoljenega vrtanja, ki ga Turčija izvaja v vzhodnem Sredozemlju, je EU julija 2019 sprejela več ukrepov, med drugim odločitev, da Pridružitveni svet EU-Turčija zaenkrat ne bo potekal, odpovedana pa so tudi nadaljnja srečanja v okviru dialogov na visoki ravni med EU in Turčijo. EU je novembra 2019 sprejela tudi okvir za ciljno usmerjene ukrepe proti Turčiji in se februarja 2020 odločila, da na seznam imen v okviru sankcij uvrsti dva nova posameznika. Evropski svet je 1. oktobra 2020 navedel, da ima EU strateški interes za stabilno in varno okolje v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja s Turčijo. Evropski svet se je dogovoril, da bo, če se bodo konstruktivna prizadevanja za zaustavitev nezakonitih dejavnosti v zvezi z Grčijo in Ciprom nadaljevala, začel izvajati pozitivno politično agendo EU in Turčije s posebnim poudarkom na posodobitvi carinske unije in olajševanju trgovine, medosebnih stikih, dialogih na visoki ravni in nadaljnjem sodelovanju pri migracijskih vprašanjih v skladu z izjavo EU in Turčije iz leta 2016. Evropski svet je tudi poudaril, da bo EU v primeru obnovljenih enostranskih ukrepov ali provokacij, ki kršijo mednarodno pravo, uporabila vse instrumente in možnosti, ki jih ima na voljo, tudi v skladu s členom 29 PEU in členom 215 PDEU, da bi zaščitila svoje interese in interese svojih držav članic. Za zagotovitev sodelovanja in solidarnosti v zvezi s pandemijo COVID-19 so se prvi odzivni ukrepi, ki jih financira EU, začeli izvajati takoj po izbruhu. Preusmerjenih je bilo približno 83 milijonov EUR podpore EU, od tega je bilo za najbolj ranljive begunce hitro mobiliziranih 52 milijonov EUR iz instrumenta za begunce v Turčiji. Konec maja 2020 je bil aktiviran mehanizem Unije na področju civilne zaščite za zagotovitev podpore Turčiji pri repatriaciji turških državljanov, ki so obtičali v Peruju in Kolumbiji. II.TEMELJI ZA ČLANSTVO V EU Priprava držav kandidatk in potencialnih kandidatk na izpolnjevanje zahtev za članstvo zahteva močno osredotočenost na temeljne reforme na področju pravne države, gospodarstva ter delovanja demokratičnih institucij in javne uprave. Prizadevanja na teh področjih so nedeljiva in se vzajemno krepijo ter jih je treba izvajati odločneje in z jasnejšo politično zavezo. Potem ko bo Svet potrdil predloge Komisije za okrepitev pristopnega procesa, bo poudarek na teh reformah še večji. Pravna država je bistveni vidik demokratične preobrazbe in ključno merilo, s katerim EU ocenjuje napredek držav, ki se pripravljajo na pristop, na poti k članstvu. Napredek je v zadnjem letu zelo različen. Pozitiven element je, da se še naprej izboljšuje in krepi operativno sodelovanje med Zahodnim Balkanom ter državami članicami EU in agencijami EU na področju boja proti terorizmu in radikalizaciji, ki vodi v nasilni ekstremizem, ter migracij in upravljanja meja. Vendar verodostojen napredek na področju pravne države ostaja velik izziv, ki je pogosto povezan s pomanjkanjem politične volje, nadaljnjim obstojem nekaterih elementov ujetja države, omejenim napredkom na področju neodvisnosti sodstva, institucionalnim odporom in vse bolj težavnim okoljem za civilno družbo. Evropska komisija je priporočila, naj nujni ukrepi, sprejeti v okviru pandemije COVID-19, spoštujejo temeljna načela in vrednote, naj bodo sorazmerni, omejeni na tisto, kar je potrebno, in časovno omejeni, naj se izvajajo na nediskriminatoren način, naj bodo predmet sodnega in demokratičnega nadzora ter na splošno skladni z evropskimi standardi. Pravosodje in temeljne pravice Neodvisno in učinkovito sodstvo, v katerem se odločitve uspešno izvajajo, je ključnega pomena za pravno državo. Pravosodna kultura v celotni regiji Zahodnega Balkana se še naprej le počasi spreminja, brez zadostne zavezanosti načelu neodvisnosti sodstva in spoštovanja odločitev sodišč. Javni organi bi se morali zlasti vzdržati vsakršnega vmešavanja v tekoče zadeve in javnega komentiranja, ki lahko spodkopavata odločitve sodišč. Albanija še naprej dobro napreduje pri svoji reformi pravosodnega sistema z neprekinjenim izvajanjem celovite reforme pravosodja in oprijemljivimi rezultati, doseženimi s postopkom preverjanja. Skupaj je bilo sprejetih več kot 286 odločitev in vse prednostne zadeve so bile zaključene na prvi stopnji, pri čemer je bilo 62 % ocenjenih sodnikov razrešenih ali pa so se funkciji odpovedali prostovoljno. Ustanovljeni so bili novi neodvisni pravosodni organi, ki v celoti delujejo. Severna Makedonija je dobro napredovala, tudi z začetkom veljavnosti zakona o javnem tožilstvu, ki je ključni mejnik in med drugim zagotavlja trajnostno rešitev za zadeve posebnega tožilstva. Po tako imenovani zadevi „reket“, ki se je nanašala na domnevno izsiljevanje in zlorabo položaja v zvezi z zadevo posebnega tožilstva, je bila nekdanja vodja posebnega tožilstva obsojena na zaporno kazen zaradi sprejemanja podkupnin in zlorabe položaja. Bosna in Hercegovina na področju pravosodja ni dosegla napredka. Oviranje reform pravosodja s strani političnih akterjev in sodstva ter slabo delovanje pravosodnega sistema sta še naprej ogrožala uživanje pravic državljanov ter boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Kosovo je doseglo določen napredek. Vzpostavljeni so nov etični kodeks in okrepljeni disciplinski postopki. V Črni gori je bil dosežen omejen napredek ter še vedno obstajajo izzivi, povezani z neodvisnostjo, strokovnostjo, učinkovitostjo in odgovornostjo sodstva. V Srbiji v obdobju poročanja ni bilo napredka, saj Srbija ni izvedla priporočil iz prejšnjega poročila Komisije. Ustavne spremembe, namenjene uskladitvi ustave z evropskimi standardi, so bile ustavljene do konca parlamentarnih volitev. Ta zamuda vpliva na sprejetje s tem povezane pravosodne zakonodaje, ki je potrebna za povečanje zaščitnih ukrepov za neodvisnost sodstva. Turčija je še naprej resno nazadovala, kar je opazno od poskusa državnega udara leta 2016. Še naprej so se izvajali politični pritiski in premestitve velikega števila sodnikov in tožilcev proti njihovi volji, kar je še dodatno ogrožalo neodvisnost turškega sodstva, poleg tega pa so še vedno obstajali pomisleki, zlasti zaradi sistemskega pomanjkanja neodvisnosti sodstva, vključno z določitvijo vzporednega sistema mirovnih sodnikov. Obstajali so pomisleki, da so ti postopki povzročili samocenzuro in ustrahovanje v sodstvu. Sprejetje strategije za reformo pravosodja je bilo zamujena priložnost za obravnavanje številnih potrebnih temeljnih reform. Na Zahodnem Balkanu in v Turčiji je korupcija še vedno močno razširjena. Potrebni so zanesljivi rezultati v boju proti korupciji za blažitev dejanskih groženj demokratičnim strukturam ter stabilno in pregledno poslovno okolje. Napredek pri uspešnem boju proti korupciji na visoki in srednji ravni se med regijami razlikuje, čeprav se je na splošno upočasnil, rezultati v večini držav pa še zdaleč ne izpolnjujejo zahtev za članstvo. Korupcijo na visoki ravni in politično korupcijo je treba obravnavati jasneje in bolj dosledno. Pozitiven znak prizadevanj je dogovor z Albanijo, Bosno in Hercegovino, Kosovom, Črno goro in Severno Makedonijo, da bodo sodelovale pri prednostnih ukrepih iz Sofije na področju spremljanja sojenj v zadevah v zvezi s korupcijo na visoki ravni in organiziranim kriminalom; v zvezi s tem so potrebne nadaljnje razprave s Srbijo. Na področju javnih naročil je korupcija še vedno zelo razširjena. S trdnimi in ambicioznimi ukrepi je treba okrepiti nadzorne mehanizme v celotnem postopku javnega naročanja in znatno povečati preglednost. Albanija dobro napreduje v boju proti korupciji. Postopek preverjanja ima določen učinek in prišlo je do nekaj obsodb uradnikov na visoki ravni. Severna Makedonija dobro napreduje v boju proti korupciji. Utrjujejo se rezultati na področju preiskovanja, pregona in sojenja v primerih korupcije na visoki ravni, državna komisija za preprečevanje korupcije pa je vse bolj dejavna.

V Bosni in Hercegovini ni bilo napredka. Neusklajenost zakonodaje v državi ter šibko institucionalno sodelovanje in usklajevanje so še naprej ovirali boj proti korupciji. Na Kosovu se opaža omejen napredek. Zaplemba premoženja se še vedno obravnava le kot pomožni vidik kazenskih postopkov, ki se mu namenjajo majhna pozornost in malo sredstev. V Črni gori je bil dosežen omejen napredek. Rezultate pri zaplembi premoženja je treba še izboljšati. Kljub nekaterim pozitivnim spremembam se izzivi v zvezi z neodvisnostjo, verodostojnostjo in določanjem prednostnih nalog agencije za preprečevanje korupcije večinoma še vedno ne obravnavajo. V Srbiji je bil dosežen omejen napredek. Neodvisnost agencije za preprečevanje korupcije je bila okrepljena z operativnimi ukrepi, vendar je potrebno konkretno izboljšanje, kar zadeva preglednost in ocene tveganja korupcije ter blažitvene ukrepe v sektorjih, ki so še posebej dovzetni za korupcijo na teh področjih. V Turčiji ni bilo doseženega napredka. Še vedno je treba izboljšati pravni okvir in institucionalno strukturo za preprečevanje morebitnega neprimernega političnega vpliva v fazah preiskav in pregona primerov korupcije. Temeljne pravice so na Zahodnem Balkanu v veliki meri zapisane v zakonodaji in v preteklem letu je bil dosežen določen napredek, vendar v praksi izvajanje še vedno ostaja izziv na številnih področjih v regiji. V Turčiji so se kršitve človekovih pravic nadaljevale v enakem obsegu, tisti, ki so si prizadevali za spoštovanje človekovih pravic, pa so bili pogosto aretirani in pridržani. Svoboda izražanja ter svoboda medijev in pluralizem so stebri demokracije, saj so bistveni elementi odprte in svobodne razprave. Čeprav so bile sprejete osnovne določbe, si je treba nujno prizadevati za zagotovitev svobode izražanja in neodvisnosti medijev v celotni regiji. Na tem področju je bil v zadnjem letu dosežen najmanjši napredek. Grožnje, ustrahovanje in nasilje nad novinarji so še vedno razlog za resno zaskrbljenost, preiskave in pregon takih napadov pa so počasni v celotni regiji. Potrebna so večja prizadevanja za zagotovitev neodvisnosti javnih radiotelevizijskih hiš, spodbujanje preglednosti javnega in zasebnega financiranja medijev ter obravnavanje izkrivljenega trga oglaševanja v vseh državah regije. V Albaniji ni bilo doseženega napredka. Albanski organi so se zavezali, da bodo ponovno razmislili o spremembah zakonodaje o medijih in pred parlamentarnim sprejetjem sprejeli nadaljnje ukrepe v skladu s priporočili Beneške komisije. V Severni Makedoniji je bil v obdobju poročanja dosežen omejen napredek. Splošni položaj in razmere, v katerih delujejo mediji, na splošno še naprej spodbujajo svobodo medijev, svobodo izražanja in kritično poročanje medijev. Bosna in Hercegovina ni dosegla napredka. Organi se le medlo odzivajo na zaskrbljenost zaradi političnih pritiskov, ustrahovanja in groženj novinarjem. Na Kosovu je bil dosežen omejen napredek. Čeprav sta še naprej obstajala živahno medijsko okolje in pluralnost mnenj, so se mediji borili za finančno preživetje s tržnimi sredstvi, javne radiotelevizijske hiše pa so bile še vedno izpostavljene političnim pritiskom in vplivom. Zaradi pomanjkanja finančne vzdržnosti so mediji dovzetni za politične in poslovne interese. V Črni gori na splošno ni bilo doseženega napredka. Čeprav je bil dosežen napredek zaradi revidirane zakonodaje o medijih, so ta napredek zasenčile aretacije in postopki proti urednikom spletnih portalov in državljanom zaradi vsebine, ki so jo v letu 2020 objavili ali delili prek spleta. Ukrepi, sprejeti za omejitev posledic dezinformiranja in spletnega nadlegovanja ali sovražnega govora, ne bi smeli nesorazmerno omejevati svobode izražanja in medijev. V Srbiji je bila pregledno in vključujoče pripravljena nova medijska strategija, v kateri so opredeljeni glavni izzivi. Vendar se izvajanje nove strategije še ni začelo in na terenu še ni bil dosežen napredek pri izboljšanju splošnega okolja za svobodo izražanja. Primeri groženj, ustrahovanja in nasilja nad novinarji so še vedno razlog za resno zaskrbljenost v državi. Kljub odpravi izrednih razmer se je v Turčiji nadaljevalo resno nazadovanje, saj sta uveljavljanje svobode izražanja in razširjanje stališč opozicije še vedno močno omejena zaradi nesorazmernega izvajanja omejevalnih ukrepov. Močan pritisk na svobodo izražanja in ustrahovanje medijev sta se nadaljevala kot v prejšnjih letih, z aretacijami, pridržanji, kazenskim pregonom, obsodbami in odpuščanjem medijskega osebja, ki so vodili do cenzure in samocenzure med zaposlenimi v medijih. Turčija mora sprejeti akcijski načrt za človekove pravice, ki bo nadomestil akcijski načrt za preprečevanje kršitev, ki ji obravnava Evropsko sodišče za človekove pravice, da bi zagotovila polno spoštovanje človekovih pravic. Potrebna so večja prizadevanja za zagotovitev enakosti spolov ter preprečevanje in odpravo diskriminacije, nadlegovanja in nasilja na podlagi spola. V obdobju omejitve gibanja zaradi COVID-19 se je v celotni regiji povečalo število poročil o nasilju v družini. Ženske so še vedno premalo zastopane v postopkih odločanja in na trgu dela. Potrebna so večja prizadevanja za spodbujanje in zaščito otrokovih pravic v državah širitve, kjer so potrebni nujni ukrepi za okrepitev zaščite otrok in sistemov otroškega varstva. Nujno je treba izboljšati tudi storitve varovanja in svetovalne storitve za otroke, zlasti kadar so povezane s pravosodnim sistemom in kadar gre za vprašanja pridržanja mladoletnikov, vključno s preveč omejeno uporabo restorativne pravičnosti. Vlade morajo tudi nadalje spodbujati in ščititi pravice invalidov v skladu s Konvencijo ZN o pravicah invalidov in obravnavati diskriminacijo manjšin. Omejen napredek je bil dosežen pri izboljševanju socialno-ekonomskega položaja ranljivih Romov . Zaradi obstoječih strukturnih težav so kriza zaradi COVID-19 in z njo povezani omejevalni ukrepi nesorazmerno negativno vplivali na ranljive Rome. Na vrhu Zahodnega Balkana v Poznanju julija 2019 so se voditelji držav Zahodnega Balkana zavezali, da bodo do pristopa izpolnili konkretne cilje v zvezi z vključevanjem Romov na področjih izobraževanja, zaposlovanja, zdravstva, stanovanj, osebne dokumentacije in boja proti anticiganizmu. Vlade v regiji bi morale tudi še naprej zagotavljati ustrezne razmere v zaporih in preprečevanje trpinčenja v skladu s standardi človekovih pravic. Pravica, svoboda in varnost Organizirani kriminal je še vedno pereč problem na Zahodnem Balkanu in v Turčiji. Močne kriminalne mreže z mednarodnim dosegom še naprej delujejo iz teh držav in prek njih, skoznje pa potekajo pomembne tihotapske poti. Balkanska pot je še vedno ključni koridor za vnos heroina in nezakonitega strelnega orožja v EU. Države so obravnavale nekatere vidike tega pojava in v letih 2019 in 2020 se je ponovno poročalo o pomembnih aretacijah in zasegih. Poteka vse bolj intenzivno operativno sodelovanje, tudi z agencijami EU, z opaznimi rezultati na terenu. Vendar so na splošno dosežki glede pravnomočnih obsodb v primerih organiziranega kriminala pogosto še vedno neprepričljivi. Nekatere države lahko navedejo le peščico pravnomočnih obsodb za organizirani kriminal ali pranje denarja v zadnjih letih, ali pa še to ne, kar je pogosto rezultat pogajanja o priznanju krivde in prizanesljivih kazni. Takšni slabi rezultati kažejo na neučinkovitost kazenskih postopkov, dajejo močne signale o nekaznovanju in povečujejo tveganje za vdor kriminala v politične in gospodarske sisteme. Države morajo odločneje obravnavati kriminalne združbe, zagotoviti, da se ne tolerirajo nikakršne povezave med kriminalom in politiko, ter znatno povečati zaseg in zaplembo premoženja v primerih organiziranega kriminala in korupcije.

Albanija dobro napreduje v boju proti organiziranemu kriminalu. Okrepljeno je bilo operativno sodelovanje, zlasti z državami članicami in agencijami EU. Severna Makedonija je dosegla določen napredek, vključno z ustanovitvijo urada za odvzem premoženjske koristi v skladu s pravnim redom EU. V Bosni in Hercegovini ni bilo doseženega napredka. Organi in sodstvo niso sprejeli ustreznih ukrepov za obravnavanje ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije in ugotovitev strokovnega poročila o stanju pravne države („Priebejevo poročilo“). Kosovo je doseglo omejen napredek. Splošni rezultati, ki so jih dosegli tožilstvo in sodišča, so še vedno omejeni, število pravnomočnih zaplemb pa je še vedno majhno. V Črni gori je bil dosežen določen napredek. Črna gora je dobro napredovala v boju proti trgovini z ljudmi. Zmogljivost in strokovnost policije sta bili okrepljeni, povečalo pa se je tudi število tekočih postopkov za zaplembo premoženja. V Srbiji je bil dosežen omejen napredek. Uspeh pri razbijanju kriminalnih mrež ter doseganju rezultatov proaktivnih preiskav, pregona in obsodb je omejen. Turčija je dosegla omejen napredek. Okrepiti je treba pravni okvir, ki ureja boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. Zahodni Balkan še naprej sprejema pomembne ukrepe za posodobitev pravnega in institucionalnega okvira v zvezi z bojem proti terorizmu in nasilnemu ekstremizmu. Operativno sodelovanje z državami članicami EU in agencijami EU se je dodatno izboljšalo in okrepilo. Leta 2018 je bil sprejet skupni akcijski načrt za boj proti terorizmu in vse partnerice z Zahodnega Balkana so s Komisijo leta 2019 podpisale ustrezne dvostranske izvedbene dogovore. Zahodni Balkan mora nadaljevati svoja prizadevanja za preprečevanje radikalizacije, ki vodi v nasilni ekstremizem, tudi v zaporih, in obravnavati vprašanje tujih bojevnikov povratnikov. Okrepiti je treba zmogljivosti za izmenjavo informacij, spremljanje in odzivanje. Zahodni Balkan mora okrepiti prizadevanja na terenu za boj proti pranju denarja, financiranju terorizma in neprimernemu zunanjemu vplivanju ter nezakonitemu financiranju, ki prispeva k širjenju nasilnega ekstremizma. Turčija mora revidirati svojo protiteroristično zakonodajo. Čeprav se Turčija še vedno sooča z grožnjami terorističnih skupin, so turška prizadevanja za boj proti terorizmu zagotovila izboljšano varnostno okolje. Turčija je nadaljevala s prizadevanji za boj proti celicam domačih in tujih teroristični borcev. Nadaljevalo se je sodelovanje z državami članicami EU na področju odkrivanja in repatriacije tujih terorističnih borcev. Turčija je pri zaznavanju ogroženosti dajala prednost boju proti Kurdski delavski stranki (PKK), ki ostaja na seznamu terorističnih organizacij EU, in zatiranju gibanja Gülen. Čeprav ima Turčija legitimno pravico do boja proti terorizmu, pa mora zagotoviti, da se to izvaja v skladu z načelom pravne države, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Vendar trenutno to ne velja. Protiteroristični ukrepi morajo biti sorazmerni ter sprejeti v skladu z načelom pravne države, človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami. Na Zahodnem Balkanu in v Turčiji vse bolj prevladujejo tako imenovane hibridne dejavnosti, ki jih izvajajo zlasti akterji iz tretjih držav, vključno z dezinformiranjem v zvezi s COVID-19. Taki dogodki razkrivajo ranljivost družb in infrastrukture na kibernetske napade, kibernetski kriminal in hibridne grožnje. Kot je navedeno v Zagrebški izjavi, bi bilo treba sodelovanje okrepiti, da bi se obravnavali dezinformiranje in druge hibridne dejavnosti. Potrebno je tesnejše sodelovanje na področju krepitve odpornosti, kibernetske varnosti in strateškega komuniciranja. Obvladovanje begunske krize in obravnavanje nedovoljenih migracij sta ključna izziva za EU, Zahodni Balkan in zlasti Turčijo, ki gosti največje število beguncev na svetu. Sodelovanje se je nadaljevalo s skupnim delom na vzhodnosredozemski in zahodnobalkanski migracijski poti. Tihotapljenje migrantov, mladoletniki brez spremstva in trgovina z ljudmi, ki prizadenejo zlasti ženske in otroke, še vedno zbujajo skrb. V letu 2019 se je izrazito povečalo število migrantov, ki so prehajali skozi regijo, pri čemer je bilo na zahodnobalkanski poti odkritih več kot 15 000 nedovoljenih prihodov v države članice EU, kar pomeni 159-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2018. Leta 2019 je v Bosno in Hercegovino nezakonito vstopilo več kot 29 000 beguncev in migrantov. Čeprav trenutno stanje ni primerljivo s številom migrantov brez urejenega statusa na vrhuncu krize (750 000 samo v letu 2015), je potrebna večja podpora EU, ki se bo usklajevala z državami članicami in agencijami EU, da bi se okrepila zmogljivost partneric za upravljanje migracij. Potrebna je dodatna podpora za okrepitev prostovoljnih vrnitev in sodelovanja z državami izvora pri ponovnem sprejemu. EU in države članice bi morale še naprej spodbujati in podpirati regionalno izmenjavo informacij. V nedavno predlaganem novem evropskem paktu za migracije in azil je poudarjeno, da bi morale biti migracije na podlagi ocene interesov EU in njenih držav partneric vključene v celovita partnerstva kot ključno vprašanje. Za države Zahodnega Balkana je potreben prilagojen pristop, in sicer zaradi njihove geografske lokacije in dejstva, da bodo v prihodnosti sestavni del EU; usklajevanje lahko pomaga zagotoviti, da bodo kot prihodnje države članice z razvijanjem svojih zmogljivosti in postopkov na meji, kar jih bo z vidika širitve bolj približalo EU, dobro opremljene za konstruktivno odzivanje na skupne izzive. Glede Turčije pakt priznava prispevek instrumenta za begunce v Turčiji ter da bo nadaljnje in trajno financiranje EU v takšni ali drugačni obliki ključnega pomena. EU je na Zahodnem Balkanu podpirala oblikovanje novih in trdnejših institucij, zakonov in postopkov na področju azila, zaščite in upravljanja meja ter prenos zapletenega in zahtevnega pravnega reda EU v vsaki partnerici z Zahodnega Balkana. Partnerice z Zahodnega Balkana bi morale tudi prevzeti odgovornost za vse vidike migracij. Zaključena so bila tudi pogajanja o sporazumih o statusu s petimi državami v regiji, ki bodo omogočili namestitev skupin evropske mejne in obalne straže (Frontex) z izvršilnimi pooblastili na območjih, ki mejijo na zunanjo mejo EU, za podporo nacionalnim mejnim organom. Za okrepitev upravljanja meja in varovanja meja sta začetek veljavnosti in učinkovito izvajanje vseh sporazumov o statusu evropske mejne in obalne straže ključna prednostna naloga. Sporazum z Albanijo je že začel veljati in napoteni so bili prvi mejni policisti. 1. julija je začel veljati tudi sporazum s Črno goro. Države partnerice bi morale sprejeti nadaljnje ukrepe za zagotovitev popolne usklajenosti z vizumsko politiko EU. EU in Turčija sta se zavezali, da bosta izjavo EU in Turčije izvajali do marca 2016. Od takrat ima Turčija ključno vlogo pri zagotavljanju učinkovitega upravljanja migracijskih tokov na vzhodnosredozemski poti. Nedovoljene migracije iz Turčije v EU so se v letu 2019 povečale, čeprav so številke še vedno precej nižje od tistih, ki so bile zabeležene pred izjavo. To je delno tudi posledica povečanja nedovoljenih migracij v Turčijo v letu 2019 v primerjavi s prejšnjimi leti. Vendar je Turčija v začetku marca 2020 migrante in begunce dejavno spodbujala, naj vstopijo na kopensko pot v Evropo prek Grčije. Čeprav je EU priznala, da se Turčija na svojem ozemlju srečuje s povečanim bremenom migracijskih tokov in tveganji ter da si je močno prizadevala za sprejem beguncev, je odločno zavrnila izkoriščanje migracijskega pritiska v politične namene s strani Turčije. Pozneje marca so turški organi zaradi izbruha pandemije COVID-19 organizirali prevoz migrantov in beguncev z obmejnega območja z Grčijo ter zaprli meje z Grčijo in Bolgarijo, razen za komercialni promet. V tem obdobju so bila evidentirana tudi znatna povečanja migracijskih rokov iz Turčije na Ciper. Nadaljevala so se izjemna prizadevanja Turčije, ki je gostila 3,6 milijona registriranih beguncev iz Sirije in približno 370 000 beguncev iz drugih držav. EU je še naprej podpirala Turčijo pri zagotavljanju pomoči beguncem. Ob koncu leta 2019 so bila dodeljena celotna operativna proračunska sredstva v višini 6 milijard EUR iz instrumenta EU za begunce v Turčiji , od tega 5,1 milijarde EUR za podpisane pogodbe, od katerih je bilo doslej izplačanih 3,8 milijarde EUR. Izplačila so še naprej sledila napredku pri sklepanju pogodb in izvajanju projektov ter v obdobju poročanja v povprečju dosegla 60 milijonov EUR na mesec. Doslej so bile podpisane pogodbe za več kot 100 projektov, pri čemer se bodo največji projekti zaključili najpozneje sredi leta 2025. Instrument še naprej obravnava humanitarne in razvojne potrebe beguncev in gostiteljskih skupnosti v Turčiji, s konkretnimi in opaznimi rezultati . Instrument je še naprej vodilni mehanizem usklajevanja, ki omogoča hitro, učinkovito in uspešno zagotavljanje pomoči EU. Poleg 6 milijard EUR, ki so že bile mobilizirane v okviru instrumenta za begunce v Turčiji, je EU julija 2020 zagotovila nadaljnjo pomoč najranljivejšim beguncem, s svežnjem v vrednosti 485 milijonov EUR za nadaljevanje dveh vodilnih humanitarnih projektov EU do konca leta 2021 . Delovanje demokratičnih institucij

Krepitev demokratičnih institucij in zagotavljanje vključujočega demokratičnega procesa ostajata ključni prednostni nalogi za države širitve. Pravilno delovanje parlamentov, tudi na področju nadzora izvedbene in učinkovite zakonodajne prakse, je glavni pogoj za pristop k EU. Demokratični sistemi na Zahodnem Balkanu še vedno ne delujejo pravilno zaradi močne politične polarizacije, v nekaterih primerih omejenih možnosti za demokratičen nadzor s strani opozicije ter bojkotov volitev in parlamentarnega dela s strani opozicije. Svobodne in poštene volitve so ključne za demokratično upravljanje. Treba je ustrezno izvajati priporočila misij za opazovanje volitev in obravnavati strukturne pomanjkljivosti. V Albaniji so politične stranke dosegle dogovor o volilni reformi, ki bi morala Albaniji zagotoviti volilni proces z višjimi standardi celovitosti in preglednosti ter bi temeljila na priporočilih OVSE/ODIHR. Opozicijske skupine so bojkotirale volitve v državi. V Bosni in Hercegovini bi morale zakonodajne spremembe, sprejete julija 2020, omogočiti izvedbo lokalnih volitev decembra v Mostarju, prvič po letu 2008. Politični voditelji so se sporazumeli tudi glede nadaljnje volilne reforme. Na Kosovu so bile parlamentarne volitve oktobra 2019 večinoma konkurenčne, vendar so opozorile tudi na pomen obravnavanja ponavljajočih se pomanjkljivosti v skladu s priporočili misije EU za spremljanje volitev. V Severni Makedoniji in Srbiji so bile volitve, ki so bile prvotno predvidene za april 2020, preložene zaradi izbruha pandemije COVID-19. Parlamentarne volitve so v Srbiji potekale 21. junija, v Severni Makedoniji 15. julija, v Črni gori pa 30. avgusta. V Severni Makedoniji je OVSE/ODIHR ocenil, da so bile volitve julija 2020 kljub pandemiji dobro vodene. Obravnavana so bila nekatera njegova prejšnja priporočila, vendar je bila pravna stabilnost ogrožena zaradi bistvenih sprememb volilnega zakonika in poznejših ad hoc predpisov, uzakonjenih v izrednih razmerah. V Črni gori je pred volitvami obstajala visoka stopnja napetosti in nezaupanja med političnimi akterji. Začasni parlamentarni odbor ni mogel zaključiti svojega dela zaradi nesklepčnosti, zato so splošne volitve 30. avgusta 2020 potekale v večinoma nespremenjenem volilnem okviru. Volitev ni bojkotirala nobena politična stranka. Glede na predhodno oceno OVSE/ODIHR so bile volitve v Črni gori konkurenčne in so potekale v okolju, ki je bilo močno polarizirano glede cerkvenih vprašanj in nacionalne identitete. Kampanja je bila kljub pogostemu napadalnemu tonu mirna. Kandidati so lahko posredovali svoja sporočila, vendar je vladajoča stranka pridobila neupravičeno prednost z zlorabo položaja in državnih sredstev ter večjo medijsko izpostavljenostjo. Več opozicijskih strank v Srbiji je nadaljevalo z bojkotiranjem parlamenta kljub temu, da je Evropski parlament v letu 2019 vodil medstrankarski dialog med vladajočo večino ter nekaterimi parlamentarnimi in zunajparlamentarnimi opozicijskimi strankami. Več opozicijskih strank je bojkotiralo tudi parlamentarne volitve junija 2020. Novi srbski parlament zaznamujeta velika večina vladajoče koalicije in odsotnost uspešne opozicijske stranke. Čeprav so kandidati na srbskih parlamentarnih volitvah 21. junija lahko vodili svoje volilne kampanje in so se spoštovale temeljne svoboščine, je bila po navedbah mednarodnih opazovalcev iz Urada za demokratične institucije in človekove pravice pri Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE/ODIHR) izbira volivcev omejena z veliko prednostjo vladajoče stranke in spodbujanjem vladnih politik s strani večine glavnih medijskih hiš. Volitve je bojkotiralo več opozicijskih strank. Potrebne so nadaljnje reforme pravila za javno in zasebno financiranje političnih strank. V Srbiji je vlada sprejela odločitve, namenjene zakonski ureditvi uporabe javnih storitev za namene volitev. V Črni gori še vedno obstajajo pomanjkljivosti v pravnem okviru, ki ureja politične stranke in njihovo financiranje, tudi po sprejetju nove zakonodaje decembra 2019 in njenih poznejših sprememb aprila 2020. Še vedno so potrebna velika prizadevanja za večjo preglednost in odgovornost pri financiranju političnih strank in volilnih kampanj v regiji. V Turčiji je predsedniški sistem še naprej pretirano centraliziral pooblastila na ravni predsedstva, ne da bi zagotovil učinkovit mehanizem nadzora in ravnotežja. Zakonodajna in nadzorna funkcija parlamenta sta še vedno močno okrnjeni. Veliko poslancev parlamenta iz opozicijske prokurdske Demokratične ljudske stranke (HDP) je še vedno priprtih. Trem poslancem parlamenta je bil junija 2020 odvzet mandat. Na lokalnih in županskih volitvah v Istanbulu marca 2019, ki so bile ponovljene junija 2019, je primanjkovalo pluralnosti medijev ter niso zagotavljale pogojev, ki bi bili objektivno pravični za vse politične stranke in kandidate z vseh vidikov. Turčija mora izboljšati širše okolje za volitve in zaščititi integriteto volilnega postopka. Nadaljevale so se prisilne razrešitve izvoljenih županov na jugovzhodu in njihova nadomestitev s skrbniki, ki jih je imenovala vlada, ter aretacije lokalnih predstavnikov, ki ostajajo vir velike zaskrbljenosti, saj spodkopavajo lokalno demokracijo. Vlade morajo zagotoviti, da ima opozicija ustrezne pogoje za izvajanje njihove funkcije demokratičnega nadzora. Hkrati se mora opozicija vključiti v demokratične procese. Prekomerna uporaba skrajšanih parlamentarnih postopkov ovira to vlogo opozicije ter vpliva na nadzor in ravnotežje, ki sta značilna za dobro delujočo demokracijo. Uporaba nujnih postopkov se je med državami razlikovala, vendar na splošno ostaja prekomerna in še vedno dopušča zlorabe. Tudi v okviru nujnih ukrepov, sprejetih med krizo zaradi COVID-19, bi morali parlamenti ohraniti pooblastila za nadzor nad izvršilnimi ukrepi in imeti pomembno vlogo pri nadzoru izrednih razmer, vključno z odločitvijo, ali bi bilo treba izredne razmere podaljšati. Razpustitev ali začasna ukinitev parlamenta lahko negativno vpliva na to pooblastilo. V Albaniji je vlada izdala več odlokov, s katerimi je izredne razmere, ki so veljale od potresa novembra 2019, podaljšala do junija 2020. Parlamentarni odbori so nadaljevali svoje dejavnosti z delom na daljavo, medtem ko so se tedenska plenarna zasedanja znova začela 16. aprila. Parlament je sprejel spremembe kazenskega zakonika, povezane s širjenjem nalezljivih bolezni. Odloženi so bili vsi sodni primeri, razen nujnih. Obravnave na sodiščih so se nadaljevale konec maja. V Bosni in Hercegovini državni parlament ni sklical sej od sredine marca do sredine maja 2020. Skupščina Republike Srpske je razglasila izredne razmere za obdobje od 3. aprila do 20. maja in predsednici entitete podelila polna zakonodajna pooblastila; zvezna vlada je uvedla spletne parlamentarne seje. Zvezna vlada Kosova je marca 2020 razglasila izredne razmere na področju javnega zdravja. Sprejeti so bili ukrepi za zaščito državljanov, vključno z začasnimi omejitvami nenujnih premikov, uvedbo karantene za posamezna območja, prepovedmi zbiranj, zamrznitvijo večine zračnega prometa in zaprtjem meja. Sprejeti so bili ukrepi za obravnavanje nujnih potreb ter ublažitev socialno-ekonomskih posledic krize. Skupščina je med krizo še vedno delovala. V Črni gori niso bile razglašene izredne razmere. Organi so sprejeli ukrepe za boj proti pandemiji, zaščito državljanov in blaženje socialno-ekonomskih posledic krize, z omejitvami svobode zbiranja in svobode gibanja državljanov. Zakonodajni postopek parlamenta je bil začasno ustavljen za skoraj 50 dni, vloga parlamenta pri nadzorovanju odziva vlade na krizo pa je bila omejena. Od organov se pričakuje, da bodo zagotovili ustrezno ravnotežje med varovanjem zdravja in spoštovanjem zaupnosti osebnih zdravstvenih podatkov ter pravico do zasebnega življenja državljanov. Predsednik Severne Makedonije je marca razglasil izredne razmere, ki so bile večkrat podaljšane do junija 2020. Politični voditelji so se soglasno odločili, da bodo predčasne volitve, ki so bile prvotno predvidene 12. aprila, preložili na 15. julija 2020. V tem obdobju je parlament ostal razpuščen, odloke pa je izdajala tehnična vlada, z udeležbo glavne opozicijske stranke. Organi so sprejeli ukrepe brez primere za zaščito državljanov, kot so omejitev nenujnih premikov in zbiranja, samokarantena, zamrznitev zračnega prometa in zaprtje meja. Sprejeti so bili ukrepi za obravnavanje nujnih potreb ter ublažitev socialno-ekonomskih posledic krize. Izredne razmere so bile v Srbiji razglašene 15. marca s podpisom predsednika, predsednika vlade in predsednika parlamenta. Parlament je zasedal šele več kot šest tednov pozneje ter 28.–29. aprila odobril izredne razmere in ji teden dni pozneje preklical. Parlamentarne, deželne in lokalne volitve, ki so bile prvotno predvidene za april, so bile preložene. Organi so sprejeli vrsto začasnih ukrepov, vključno s strogo policijsko uro, zaprtjem šol in univerz, prepovedmi javnega zbiranja, zamrznitvijo zračnega prometa in zaprtjem meja.

Turški parlament je z večino sprejel sporni zakonodajni sveženj. Med drugimi ukrepi je bil namenjen zmanjšanju zaporske populacije in je določal pogojno izpustitev do 90 000 zaprtih oseb. Vendar ni vključeval oseb, ki so bile v preiskovalnem priporu zaradi domnevnih kaznivih dejanj, povezanih s terorizmom, vključno z odvetniki, novinarji, politiki in zagovorniki človekovih pravic. Parlament se je odločil, da deset dni ne bo zasedal, temu pa je sledila redna enomesečna prekinitev zasedanj med ramadanom. Reforma javne uprave Reforma javne uprave je ključna za izboljšanje upravljanja na vseh ravneh. To vključuje večjo preglednost in odgovornost, dobro javnofinančno upravljanje in bolj profesionalne uprave. Albanija, Severna Makedonija, Črna gora in Srbija so zmerno pripravljene, kar zadeva reformo javne uprave, in na splošno je bil v regiji dosežen napredek. Vendar pa napredek ni bil dosežen v Srbiji, ker se prekomerno število vršilnih vodstvenih položajev ni znatno zmanjšalo. Kosovo je doseglo določeno stopnjo pripravljenosti, medtem ko je Bosna in Hercegovina v zgodnji fazi. Turčija nazaduje na področju razvoja politike, odgovornosti uprave in upravljanja človeških virov, kar negativno vpliva na splošno stanje pripravljenosti. Določen napredek je bil dosežen z izboljšanjem načrtovanja politike, vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja za zagotovitev močnega nadzora kakovosti na centralni ravni države. Črna gora je okrepila in racionalizirala načrtovanje politike ter dosegla zmanjšanje števila strateških dokumentov. Politike, zakonodaja in javne naložbe se še vedno pogosto pripravljajo brez ocene učinka. V večini držav je treba še vedno zagotoviti odgovornost pri odločanju in profesionalizacijo javne uprave in odpraviti čezmerno politizacijo. Pregledni in na dosežkih temelječi postopki za zaposlitev, napredovanje, premestitev in razrešitev morajo biti vključeni v zakonodajne okvire in se dosledno izvajati v javnih službah. Struktura državne uprave bi morala zagotavljati učinkovito porazdelitev odgovornosti. Večina držav si je prizadevala izboljšati storitve za državljane in podjetja, zlasti e-storitve. Potrebno je medinstitucionalno usklajevanje za izvajanje reform javne uprave. Upoštevati je treba vlogo regionalnih in lokalnih organov v procesu zakonodajnega prilagajanja EU in nazadnje pri uporabi predpisov EU. Zagotoviti je treba ustrezno ravnovesje med centralno, regionalno in lokalno upravo. Odločitve in ukrepi turških organov proti občinam z župani iz opozicijskih strank še vedno zbujajo veliko zaskrbljenost, zlasti če se zdijo politično motivirani. Treba je okrepiti upravno zmogljivost in strokovne standarde organov, pristojnih za izvajanje pravnega reda EU, ter zaščititi neodvisnost regulativnih organov. Povečanje preglednosti in odgovornosti, zlasti zagotavljanje uspešnega, učinkovitega in preglednega delovanja sistema javnih naročil ter upravljanja javnih financ, ostaja ključnega pomena. Čeprav je Srbija pomembne dele svoje zakonodaje o javnih naročilih uskladila s pravnim redom EU, zakon o posebnih postopkih za linearno infrastrukturno, sprejet februarja 2020, omogoča izvzetje infrastrukturnih projektov, ki so „zlasti pomembni“ za Srbijo, iz uporabe pravil o javnem naročanju ter s tem omogoča izogibanje pravilom in standardom EU. V Črni gori je vlada oktobra 2019 objavila zelo odmeven razpis za koncesijo za upravljanje črnogorskih letališč. Postopek predstavlja preskus za odločenost vlade, da bo upoštevala standarde pravičnih in preglednih javnih naročil. Turčija ugotavlja, da pri njenem usklajevanju s pravnim redom EU na tem področju obstajajo velike vrzeli, saj obseg pravil o javnem naročanju močno zmanjšujejo različne izjeme ter diskriminatorne domače cenovne ugodnosti in prakse pobota. Za ublažitev tveganj goljufije med pandemijo COVID-19 je zlasti pomembno ohranjati revizijske sledi. K večji preglednosti in zaupanju bo prispevala tudi objava vseh informacij o javnih naročilih, povezanih s COVID-19, na vladnih portalih. Reforme nacionalnih sistemov upravljanja za povečanje odgovornosti pri odločanju, dobro finančno poslovodenje in zunanje revizije javnih sredstev so ključnega pomena. V Severni Makedoniji je bil dosežen določen napredek pri izvajanju novega dokumenta o politiki o javnem notranjem finančnem nadzoru in nacionalne strategije za boj proti goljufijam, vendar je treba začeti izvajati izboljšan notranji nadzor in učinkovito spremljanje priporočil glede zunanjih revizij, finančni inšpekcijski pregledi pa so še vedno neučinkoviti. V Črni gori so potrebna nadaljnja prizadevanja za obravnavanje odgovornosti pri odločanju ter okrepitev notranjega nadzora in notranjih revizij na vseh ravneh. Med krizo bi morali organi ohranjati različne vrste nadzora za zagotovitev, da se proračunske odločitve izvršijo ob odobritvi in da se sredstva uporabljajo po načrtih, da se preprečijo nepotrebne porabe sredstev, goljufije in slabo upravljanje. Zagotoviti bi bilo treba preglednost navedenih ukrepov, zunanji nadzorni organi pa bi morali biti vključeni v zagotavljanje odgovornosti za vladne ukrepe. Potrebna bi bila nadaljnja prizadevanja v boju proti goljufijam, državam partnericam pa se priporoča, naj še naprej krepijo sodelovanje na tem področju in izkoristijo podporo Evropskega urada za boj proti goljufijam, da bi ublažile tveganja goljufije. Gospodarstvo Pristop k EU zahteva obstoj delujočega tržnega gospodarstva ter sposobnost obvladovanja pritiskov konkurence in tržnih sil v Uniji. Gospodarsko upravljanje v zadnjih letih postaja še bolj osrednjega pomena v pristopnem procesu. Spremljanje s strani Komisije na tem področju se izvaja na podlagi programa gospodarskih reform in ocene skladnosti z ekonomskimi merili za pristop iz širitvenega svežnja. Albanija, Črna gora in Srbija so v obdobju poročanja dosegle določen napredek, kar zadeva obstoj delujočega tržnega gospodarstva in sposobnost obvladovanja pritiskov konkurence. Turčija ni dosegla napredka, medtem ko so Bosna in Hercegovina, Kosovo in Severna Makedonija dosegli omejen napredek, kar zadeva obstoj delujočega tržnega gospodarstva. Severna Makedonija je dosegla določen napredek tudi, kar zadeva sposobnost obvladovanja konkurenčnih pritiskov, medtem ko Turčija na tem področju ni dosegla napredka, Bosna in Hercegovina ter Kosovo pa sta dosegla omejen napredek. Samo Turčija je, kljub resnim pomislekom v zvezi s tem, delujoče tržno gospodarstvo in je dobro pripravljena, kar zadeva sposobnost obvladovanja konkurenčnih pritiskov. Zahodni Balkan ima pomemben neizkoriščen gospodarski potencial in velike možnosti za večje gospodarsko sodelovanje in trgovino v regiji. Regija je s skoraj 18 milijoni prebivalcev pomemben trg za blago EU. Pred pandemijo COVID-19 so bile povprečne stopnje rasti v regiji nad povprečjem EU, vendar še vedno ne zadostne, da bi podpirale dejansko konvergenco s ravnmi prihodkov EU. Pandemija COVID-19 je privedla do velikih pretresov na področju povpraševanja in ponudbe, saj se je proizvodnja zmanjšala in brezposelnost povečala. Trajanje in resnost recesije se bosta med državami razlikovala glede na gospodarske strukture ter pomen svetovnih dobavnih verig, turizma, nakazil ali, v nekaterih primerih, izvoza blaga. Partnerice v regiji so sprejele takojšnje in naknadne fiskalne ukrepe za ublažitev posledic krize, kar je neizogibno privedlo do višjih ravni javnega dolga in primanjkljaja. Ključni izziv bo zagotoviti ciljno usmerjen, učinkovit in pregleden odziv na krizo ter hkrati srednjeročno zaščititi proračunsko vzdržnost. Pandemija COVID-19 je postavila v ospredje visoko raven povezovanja trga ter medsebojno odvisnost med EU in gospodarstvi Zahodnega Balkana, pa tudi med samimi gospodarstvi Zahodnega Balkana. Regija Zahodnega Balkana je vključena v proces regulativnega zbliževanja z EU. Uskladitev bo omogočila poglobitev regionalnega gospodarskega prostora, ki ga bo spremenila v skupni regionalni trg, temelječ na pravilih in standardih EU. Obe spremembi se medsebojno krepita in spreminjata regijo v privlačno naložbeno območje. Vendar se države Zahodnega Balkana še vedno soočajo z velikimi izzivi, ki jim onemogočajo, da bi v celoti izkoristile svoj gospodarski potencial in odpravile vrzel v zbliževanju z EU. Kljub nekoliko pospešeni rasti, ustvarjanju delovnih mest in povečanju dohodka v zadnjih letih države še vedno zaostajajo pri reformi svojih gospodarskih struktur in izboljšanju konkurenčnosti. Še vedno se soočajo z visokimi stopnjami brezposelnosti, zlasti med mladimi, širokim neskladjem v znanju in spretnostih, trdovratno neformalno ekonomijo, begom možganov, nizko udeležbo žensk na trgu dela in nizko ravnjo inovacij. Izboljševanje kakovosti in ustreznosti izobraževanja in usposabljanja v regiji ter krepitev povezav med delodajalci in izobraževalnimi ustanovami sta ključnega pomena. Naložbeno okolje je ostalo pretežno nespremenjeno, zanj pa so značilni šibka pravna država, pomanjkanje ustreznega izvajanja nadzora državnih pomoči, zakoreninjena siva ekonomija, slab dostop do financiranja za podjetja ter nizka stopnja regionalnega povezovanja in povezljivosti. Vmešavanje države v gospodarstvo se nadaljuje. Obstaja močna potreba po nadgradnji infrastrukture, naložbe pa bi se morale izvajati prek enotnih projektnih struktur in bi morale biti skladne s prednostnimi nalogami, dogovorjenimi z EU. Odločitve o velikih naložbah bi morale temeljiti na preglednosti in skrbnem pregledu, kot velja za projekte na področju povezljivosti, ki se financirajo prek naložbenega okvira za Zahodni Balkan. Med krizo COVID-19 je ključni poudarek na zagotavljanju nemotenega pretoka blaga (zlasti osnovnih živil in medicinske opreme). V ta namen so EU in države Zahodnega Balkana vzpostavile zelene koridorje na kritičnih mejnih prehodih, kot so države Zahodnega Balkana zelo usklajeno in hitro storile za trgovino znotraj regije. EU ostaja daleč največja trgovinska partnerica držav Zahodnega Balkana, saj je leta 2019 predstavlja 69,4 % celotne trgovine z blagom (82,9 % celotnega izvoza in 61,8 % celotnega uvoza). Od leta 2009 se je trgovina povečala za 129,6 %. Podjetja EU so največji vlagatelji v regiji, ki zagotavljajo 73 % neposrednih tujih naložb. So torej glavna zunanja gonilna sila rasti in delovnih mest v regiji. Ključno je okrepiti odpornost regije in zagotoviti, da bodo vse gospodarske dejavnosti, ki se financirajo s tujim kapitalom, popolnoma skladne z vrednotami, normami in standardi EU, zlasti na ključnih področjih, kot so pravna država, javna naročila, okolje, energetika, infrastruktura in konkurenca. Tretje države na Zahodnem Balkanu pri povečevanju poslovnih in naložbenih dejavnosti pogosto zanemarjajo socialno-ekonomsko in finančno vzdržnost ter pravila EU o javnem naročanju, kar lahko povzroči visoke stopnje zadolženosti, izključitev podjetij EU, ki ne morejo konkurirati, s trga, neoptimalno uporabo javnih sredstev in prenos nadzora nad strateškimi sredstvi in viri. Gospodarski in naložbeni načrt za regijo, ki je bil sprejet hkrati s tem sporočilom, bo imel pomembno vlogo pri obravnavanju zgoraj navedenih izzivov ter spodbujanju vzajemno koristnih, trajnostnih rasti in naložb. V Turčiji še vedno obstajajo resni pomisleki glede delovanja tržnega gospodarstva države. Recesija in hiter upad domačega povpraševanja sta privedla do velikega preobrata in odprave primanjkljaja tekočega računa, vendar mora zunanje financiranje Turčije še vedno ostati na visoki ravni, z izpostavitvijo gospodarstva spremembam v razpoloženju vlagateljev in tveganjem sankcij. Inflacija se je znižala z zelo visoke ravni, vendar je ostala precej nad ciljno vrednostjo. Gospodarstvo je okrevalo v drugi polovici leta 2019, k čemur so pripomogli ekspanzivne politike javnega sektorja in velik prispevek neto izvoza. Vendar to okrevanje ostaja šibko zaradi šibkega trga dela, potrebe po izboljšanju bilanc stanja podjetij in nenehne geopolitične negotovosti. Neformalni sektor v Turčiji je še vedno velik. Državni posegi v mehanizme določanja cen so se nadaljevali, še vedno pa primanjkuje pravil za izvajanje državne pomoči, izvrševanje in preglednost, institucionalna ureditev pa ostaja nepopolna. Gospodarsko upravljanje v Turčiji se je dodatno poslabšalo zaradi ponavljajočih se političnih pritiskov, ki so ogrožali verodostojnost in delovanje neodvisnih institucij. Turčija mora obrniti trend nazadovanja pri tržnih reformah. Turčija ostaja dobro povezana s trgom EU v smislu trgovinskih in naložbenih povezav, vendar pa se je relativni delež EU v zunanji trgovini Turčije zmanjšal (delež EU turškem izvozu se je zmanjšal s 50 % leta 2018 na 48,5 % leta 2019, v izvozu pa 36,25 % na 34,2 %) zaradi vse večjega števila odstopanj od obveznosti Turčije v okviru carinske unije med EU in Turčijo. V izobraževanju so še vedno velike težave v zvezi s kakovostjo in dostopom. Ženske se srečujejo s težavami pri dostopu do kakovostnega izobraževanja in trga dela. III.SPOSOBNOST PREVZEMANJA OBVEZNOSTI ČLANSTVA

Države Zahodnega Balkana še naprej usklajujejo svojo zakonodajo z zahtevami EU na številnih področjih, čeprav različno hitro. Večina držav na Zahodnem Balkanu je že zmerno pripravljenih na več področjih notranjega trga: prosti pretok blaga, storitev in kapitala, politika varstva konkurence, finančne storitve ter varstvo potrošnikov in varovanje zdravja. Črna gora in Srbija sta dobro pripravljeni na področju prava gospodarskih družb in prava intelektualne lastnine. Srbija je dobro napredovala na področjih pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev, prava gospodarskih družb, prava intelektualne lastnine, politike varstva konkurence in finančnih storitev. Zmerna stopnja pripravljenosti je v večini držav Zahodnega Balkana dosežena tudi na področjih, ki so povezana s konkurenčnostjo in vključujočo rastjo, tj. informacijska družba in mediji, obdavčenje, gospodarska in monetarna politika ter podjetniška in industrijska politika. Albanija, Črna gora, Severna Makedonija in Srbija so zmerno pripravljene na področju informacijske družbe in avdiovizualnih medijev, vključno z napredkom, ki so ga dosegle pri strategijah za digitalno agendo in storitvah e-uprave. Kosovo je doseglo določeno stopnjo pripravljenosti na teh področjih, medtem ko je Bosna in Hercegovina v zgodnji fazi priprav. Črna gora je dobro napredovala na področjih obdavčenja ter znanosti in raziskav. Črna gora in Srbija sta dobro pripravljeni na področju znanosti in raziskav ter izobraževanja in kulture. Na področju carinske unije sta Severna Makedonija, ki je dobro napredovala, in Srbija dobro pripravljeni, medtem ko so Albanija, Kosovo in Črna gora zmerno pripravljeni. Bosna in Hercegovina je dosegla določeno stopnjo pripravljenosti. Vendar si je treba na vseh področjih prizadevati za socialno-ekonomske reforme, ki bodo prispevale k obravnavanju obstoječih strukturnih pomanjkljivosti, nizke konkurenčnosti, visoke stopnje brezposelnosti in posledic pandemije COVID‑19. Zeleni prehod in trajnostna povezljivost sta ključna za gospodarsko povezovanje v regiji in z Evropsko unijo, saj olajšujeta čezmejno trgovino v regiji ter ustvarjata dejanske koristi za podjetja in državljane. Srbija in delno Črna gora sta dobro pripravljeni na področju prometne politike. Severna Makedonija dobro napreduje na področju energetike in je dobro pripravljena na področju vseevropskih omrežij, na katerem Črna gora in Srbija dokazujeta zmerno stopnjo pripravljenosti. Albanija, Severna Makedonija, Črna gora in Srbija kažejo določeno stopnjo pripravljenosti, kar zadeva okolje in podnebne spremembe, Kosovo je v zgodnji fazi priprav, Bosna in Hercegovina pa je v zgodnji fazi oziroma je dosegla določeno stopnjo pripravljenosti. Vse države morajo znatno okrepiti svoja prizadevanja na tem področju. Kar zadeva vire, kmetijstvo in kohezijo, sta Severna Makedonija in Črna gora zmerno pripravljeni na področju kmetijstva in razvoja podeželja, medtem ko so Albanija, Kosovo in Srbija dosegli določeno stopnjo pripravljenosti, Bosna in Hercegovina pa je v zgodnji fazi. Severna Makedonija in Črna gora sta dobro napredovali tudi na področju varnosti hrane ter veterinarske in fitosanitarne politike. Poleg tega so pogodbenice v okviru Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini (CEFTA) sprejele odločitev, da se olajšanja trgovina s sadjem in zelenjavo. Kar zadeva regionalno politiko in usklajevanje strukturnih instrumentov, so države Zahodnega Balkana zmerno pripravljene, z izjemo Bosne in Hercegovine, ki je v zgodnji fazi. Države širitve morajo tudi pospešiti in ohranjati usklajevanje s skupno zunanjo in varnostno politiko EU (SZVP), vključno z omejevalnimi ukrepi. Na Zahodnem Balkanu se Albanija in Črna gora še naprej v celoti usklajujeta s stališči SZVP (izjave VP/PP v imenu EU in sklepi Sveta o omejevalnih ukrepih). Srbija je še naprej razvijala intenzivne odnose in strateška partnerstva s številnimi državami po vsem svetu, vključno z Rusijo, Kitajsko in ZDA. Njeno sodelovanje s Kitajsko se je med krizo zaradi COVID-19 okrepilo, zaznamovala pa ga je retorika visokih uradnikov, ki je naklonjena Kitajski in skeptična do EU. Zunanja politika Turčije je bila vse bolj v nasprotju s prednostnimi nalogami EU v okviru skupne zunanje in varnostne politike, zlasti zaradi vojaških operacij Turčije v severovzhodni Siriji in dveh memorandumov o soglasju, podpisanih z libijsko vlado narodne enotnosti, enega o sodelovanju na področju varnosti, ki je privedel do večje turške podpore vladi narodni enotnosti, in drugega o razmejitvi območij pristojnosti na morju, ki ne upošteva suverenih pravic grških otokov. Turčija se še naprej usklajuje s pravnim redom EU, čeprav zelo počasi in razdrobljeno, kar kaže, da nima splošne strategije usklajevanja. Še naprej so se pojavljali primeri nazadovanja pri številnih ključnih vidikih na področjih konkurence, informacijske družbe in medijev, ekonomske in monetarne politike, carinske unije, zunanjih odnosov ter zunanje, varnostne in obrambne politike. Turčija je zelo dobro pripravljena na področjih prava gospodarskih družb, vseevropskih omrežij ter znanosti in raziskav ter dobro pripravljena na področjih prostega pretoka blaga, prava intelektualne lastnine, finančnih storitev, podjetniške in industrijske politike, varstva potrošnikov in varovanja zdravja, carinske unije ter finančnega nadzora. IV.REGIONALNO SODELOVANJE IN DOBRI SOSEDSKI ODNOSI Dobri sosedski odnosi in regionalno sodelovanje sta bistveni prvini stabilizacijsko-pridružitvenega in širitvenega procesa. Redni medvladni stiki ter tehnični dialog in sodelovanje na dvostranski in regionalni ravni so se nadaljevali. Vključujoče regionalne organizacije – Svet za regionalno sodelovanje, prometna skupnost in CEFTA – so imele ključno vlogo pri uresničitvi odziva regije med krizo zaradi COVID-19. Učinkovito so se usklajevale z vsemi partnericami z Zahodnega Balkana, med sabo in s Komisijo. Regionalno sodelovanje je še naprej prinašalo rezultate. Agenda na področju povezljivosti je prispevala k razvoju prometnih in energetskih omrežij. Vendar so potrebna nadaljnja znatna prizadevanja, da se izpolnijo neizpolnjene obveznosti iz regionalnih sporazumov in zavez, vključno z izvajanjem reformnih ukrepov na področju povezljivosti, dogovorjenih leta 2015. Države v regiji morajo prevzeti polno odgovornost. Za polno in vključujočo udeležbo vseh partneric z Zahodnega Balkana v pobudah in dogodkih regionalnega sodelovanja ne bi smelo biti ovir. Program Erasmus+ še naprej spodbuja medkulturni dialog med mladimi. Vrh Zahodnega Balkana v Poznanju leta 2019 in vrh med EU in Zahodnim Balkanom v Zagrebu maja 2020 sta bila priložnost za voditelje regije, da se dogovorijo o izvajanju ambiciozne zelene in digitalne preobrazbe ter da še naprej razvijajo povezljivost v vseh njenih razsežnostih: prometu, energetiki ter digitalnem in medosebnem komuniciranju. Voditelji so pozvali k zeleni agendi za regijo, ki ne bi le neposredno koristila zdravju in dobremu počutju njenih državljanov, temveč bi tudi povečala privlačnost regije za naložbe in turizem ter omogočila izkoriščanje velikega gospodarskega potenciala zelene rasti in krožnega gospodarstva. Ta zelena agenda spremlja gospodarski in naložbeni načrt za regijo. Regionalno povezovanje je ključni dejavnik za dvig življenjskega standarda na Zahodnem Balkanu. Vzpostavitev regionalnega gospodarskega prostora zagotavlja večjo konkurenco ter omogoča ekonomijo obsega in povečanje produktivnosti. Regionalni trg bo sprostil trgovino znotraj regije in z njim bo Zahodni Balkan postal bolj privlačen za naložbe. Povezovanje trgov bo prispevalo k razvoju novih vrednostnih verig in povečalo privlačnost regija za neposredne tuje naložbe. Večja povezljivost na področju prometa in energetike bo pospešila vključevanje v vseevropska omrežja. Prometna skupnost bo podprla in okrepila izvajanje agende na področju povezljivosti. Hitra in varna digitalna povezljivost je ključni element reform, ki so potrebne za oblikovanje trgu in naložbam prijaznega okolja na Zahodnem Balkanu. V okviru regionalnega gospodarskega prostora je novi regionalni sporazum o gostovanju, podpisan aprila 2019, povzročil postopno zniževanje cen gostovanja od julija 2019, do julija 2021 pa bo povzročil odpravo stroškov gostovanja. Sporazum tudi utira pot za pripravo načrta za zmanjšanje stroškov gostovanja med Zahodnim Balkanom in EU, kot je določeno v digitalni agendi za Zahodni Balkan. Kar zadeva trgovino, sprejetje zapoznelih odločitev na podlagi sporazuma CEFTA vključuje sprejetje dodatnega protokola št. 6 za liberalizacijo trgovine s storitvami, vzajemno priznavanje programov pooblaščenih gospodarskih subjektov ter sprejetje sporazuma za olajšanje trgovine s sadjem in zelenjavo. Na vrhu Zahodnega Balkana julija 2019 v Poznanju je bila potrjena deklaracija o priznavanju visokošolskih kvalifikacij. Deklaracija določa model samodejnega priznavanja visokošolskih kvalifikacij in študijskih obdobij v tujini ter je pomemben del prizadevanj za tesnejše regionalno gospodarsko povezovanje. Potrebna so večja prizadevanja za doseganje napredka na področju vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij za oblikovanje bolj povezanega trga dela in zagotavljanje prepotrebnih možnosti za mlade v regiji. Preseganje zapuščine preteklosti in reševanje sporov, ki izhajajo iz konfliktov v 90-tih letih prejšnjega stoletja, ostajata ključnega pomena. Še vedno je treba rešiti nerešena dvostranska vprašanja, vključno z vprašanji meja in zagotavljanjem pravice žrtvam vojnih zločinov, z identifikacijo preostalih pogrešanih oseb in vzpostavitvijo natančne evidence grozot preteklosti na regionalni ravni. V EU ni prostora za podžigajočo retoriko ali poveličevanje vojnih zločincev na kateri koli strani. Eno od najbolj perečih vprašanj v regiji je še vedno potreba po normalizaciji odnosov med Srbijo in Kosovom. Odnosi med Prištino in Beogradom so še vedno težavni. 1. aprila 2020 je začasna vlada na Kosovu v celoti odpravila 100-odstotno carino na uvoz iz Srbije ter Bosne in Hercegovine, ki se je uporabljala od novembra 2018, 6. junija pa so bili odpravljeni vsi vzajemni ukrepi. Obnovitev dialoga ob posredovanju EU julija 2020 in zaveza obeh strani, da se bosta vanj ponovno vključili, je prvi pozitiven korak. Temu bo moral slediti nadaljnji, vidni napredek pri pripravah na sklenitev pravno zavezujočega sporazuma o normalizaciji.

Vse strani morajo še naprej v dobri veri izvajati obstoječe sporazume, vključno s Prespanskim sporazumom med Severno Makedonijo in Grčijo ter Pogodbo o dobrih sosedskih odnosih z Bolgarijo. Napetosti v vzhodnem Sredozemlju in Egejskem morju še naprej ogrožajo regionalno stabilnost in varnost. Zaradi nadaljnjega izvajanja nedovoljenih dejavnosti raziskovanja ogljikovodikov s strani Turčije na ciprskih pomorskih območjih, podpisa memoranduma o soglasju z libijsko vlado narodne enotnosti in močnega povečanja števila provokativnih dejanj proti Grčiji je Komisija večkrat pozvala Turčijo, naj se izogiba vsakršnim grožnjam, virom trenj ali dejanjem, ki bi škodili dobrim sosedskim odnosom in mirnemu reševanju sporov. Komisija je tudi večkrat poudarila vse suverene pravice držav članic EU. Te med drugim vključujejo pravico do sklepanja dvostranskih sporazumov ter raziskovanja in izkoriščanja naravnih virov v skladu s pravnim redom EU in mednarodnim pravom, vključno s Konvencijo ZN o pomorskem mednarodnem pravu. Spoštovati je treba suverenost in suverene pravice do pomorskih območij vseh sosednjih obalnih držav, vključno s tistimi, do katerih so upravičeni njihovi otoki, razmejitev izključnih ekonomskih con in epikontinentalnega pasu pa bi bilo treba v skladu z mednarodnim pravom obravnavati v dobri veri in s prizadevanjem za dobre sosedske odnose. EU je v odziv na nedovoljene dejavnosti vrtanja, ki jih izvaja Turčija, novembra 2019 sprejela okvir za ciljno usmerjene ukrepe proti Turčiji in se februarja 2020 odločila, da na seznam imen v okviru sankcij uvrsti dva nova posameznika. Zaradi umika turške raziskovalne ladje 12. septembra 2020 se lahko predhodni pogovori z Grčijo nadaljujejo. Evropski svet je v svojih sklepih z dne 1. oktobra 2020 odločno obsodil kršitve suverenih pravic Republike Ciper, ki jih je treba ustaviti. Poudaril je, da ima EU strateški interes za stabilno in varno okolje v vzhodnem Sredozemlju ter za razvoj obojestransko koristnega sodelovanja s Turčijo. Nadaljevanje dialoga v dobri veri in prenehanje izvajanja enostranskih ukrepov, ki so v nasprotju z interesi EU ter kršijo mednarodno pravo in suverene pravice držav članic EU, sta absolutna zahteva v zvezi s tem. Vse razlike je treba rešiti z mirnim dialogom in v skladu z mednarodnim pravom. EU je pozdravila ukrepe Grčije in Turčije za krepitev zaupanja ter njuno napoved, da bosta nadaljevali svoje neposredne predhodne pogovore, namenjene razmejitvi epikontinentalnega pasu in izključne ekonomske cone obeh držav. Ta prizadevanja je treba ohraniti in jih razširiti. Nadaljnja zavezanost Turčije in njen konkretni prispevek k pogajanjem o pravični, celoviti in izvedljivi rešitvi ciprskega vprašanja v okviru ZN v skladu z ustreznimi resolucijami Varnostnega sveta ZN bo bistvenega pomena. Pomembno je ohraniti dosedanji napredek pri pogovorih za rešitev ciprskega vprašanja pod vodstvom Združenih narodov in nadaljevati priprave za pravičen, celovit in izvedljiv dogovor, vključno z njegovimi zunanjimi vidiki. Turčija mora nemudoma izpolniti svojo obveznost popolnega izvajanja dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu EU in Turčije in doseči napredek pri normalizaciji odnosov z Republiko Ciper. V.SKLEPI IN PRIPOROČILA Komisija na podlagi zgornje analize in ocen iz povzetkov po državah v prilogi predlaga naslednje sklepe in priporočila: I 1.Verodostojna širitvena politika je geostrateška naložba v mir, stabilnost, varnost in gospodarsko rast po vsej Evropi. Temelji na strogih, vendar poštenih pogojih, in načelu lastnih zaslug ter še naprej spodbuja preoblikovanje in modernizacijo v partnerskih državah v na splošno zahtevnem okolju. Politična volja in odločenost držav partneric ostajata ključ do uspeha. 2.Pri programu širitve EU prihaja do pomembnih sprememb, pri čemer okrepljeni pristop Komisije temelji na treh ključnih stebrih: predlogu za okrepitev pristopnega procesa, odločitvi Sveta o začetku pristopnih pogovorov z Albanijo in Severno Makedonijo ter predlogu za gospodarski in naložbeni načrt za Zahodni Balkan, ki je bil sprejet hkrati s tem sporočilom. 3.Predlog, ki ga je Evropska komisija podala februarja 2020 in Svet potrdil marca, bo dodatno okrepil pristopni proces, tako da bo ta postal bolj predvidljiv, bolj verodostojen, bolj dinamičen in predmet močnejšega političnega usmerjanja. V predlogu Komisije je poudarjen pomen na dosežkih temelječega pristopnega procesa, ki temelji na medsebojnem zaupanju ter jasnih zavezah Evropske unije in držav Zahodnega Balkana. Še večji poudarek bo na reformah na temeljnih področjih pravne države, delovanja demokratičnih institucij, javne uprave in gospodarstva. Zahodni Balkan mora doseči napredek tudi pri spravi, dobrih sosedskih odnosih ter regionalnem sodelovanju. 4.Svet za splošne zadeve se je na zasedanju marca 2020 tudi odločil, da bo začel pristopna pogajanja z Albanijo in Severno Makedonijo, s čimer je priznal pomemben napredek reform v obeh državah. 5.Imenovanje novega posebnega predstavnika EU za dialog med Beogradom in Prištino ter druga regionalna vprašanja Zahodnega Balkana aprila 2020 je še dodatno odražalo prednostno nalogo za regijo ter normalizacijo odnosov med Srbiji in Kosovom. Dialog, ki ga podpira EU, se je nadaljeval julija in doslej je bilo organiziranih več sestankov na visoki in delovni ravni.

6.Zagrebška izjava z dne 6. maja 2020 je ponovno poudarila odločno zavezanost evropski perspektivi Zahodnega Balkana. Voditelji držav Zahodnega Balkana so potrdili svojo zavezanost tej evropski perspektivi in potrebnim ključnim reformam, ki je njihova trdna strateška izbira. Verodostojnost te zavezanosti je odvisna tudi od jasnega obveščanja javnosti in izvajanja potrebnih reform. V Zagrebški izjavi je bila Evropska komisija pozvana, naj pripravi trden gospodarski in naložbeni načrt za regijo, ki bo namenjen spodbujanju njihovih gospodarstev. 7.Turčija ostaja ključna partnerica Evropske unije na bistvenih področjih skupnega interesa, kot so migracije, boj proti terorizmu, gospodarstvo, trgovina, energetika in promet. Svet je junija 2019 ponovil, da se Turčija še naprej oddaljuje od Evropske unije in da so se pristopna pogajanja z njo dejansko ustavila ter ni mogoče razmišljati o odprtju ali zaprtju novih poglavij. Dejstva, ki so podlaga za to oceno, še vedno držijo. 8.Leto 2020 zaznamujejo tudi uničujoče posledice pandemije COVID‑19. Organi v vseh državah širitve so sprejeli stroge ukrepe za omejitev širjenja pandemije in njenih posledic za zdravje ter za ublažitev socialno-ekonomskih posledic. Kljub temu pa so gospodarske posledice pandemije precejšnje, zaradi česar imajo vlade malo fiskalnega manevrskega prostora za posredovanje. Vsi nujni ukrepi morajo biti sorazmerni in časovno omejeni ter morajo spoštovati temeljne svoboščine, vključno s svobodo izražanja. 9.Čeprav je tudi njo ta kriza močno prizadela, je EU mobilizirala sveženj v višini več kot 3,3 milijarde EUR, vključno s takojšnjo podporo za obravnavanje izzivov na področju zdravja in znatnimi sredstvi za okrevanje gospodarstva regije. Poleg tega EU obravnava države Zahodnega Balkana kot privilegirane partnerice, saj jim zagotavlja dostop do številnih pobud in instrumentov, ki so običajno rezervirani za države članice EU. Ta podpora EU močno presega vse, kar je tej regiji zagotovila katera koli druga partnerica, in jasno odraža strateški pomen regije za EU. II 10.V Črni gori se javna politična zavezanost organov strateškemu cilju evropskega povezovanja redno in dosledno navaja kot ključna prednostna naloga za državo in se na splošno odraža v ustreznih političnih odločitvah. To je med drugim vključevalo nadaljnje polno usklajevanje z zunanjo in varnostno politiko EU. Po ocenah Komisije je v skladu s pogajalskim okvirom zagotovljena splošna uravnoteženost med napredkom pri poglavjih o pravni državi na eni strani in napredkom v pristopnih pogajanjih o vseh poglavjih na drugi strani. Črna gora je v obdobju poročanja dosegla omejen napredek na področju pravosodja in temeljnih pravic (poglavje 23) in določen napredek na področju pravice, svobode in varnosti (poglavje 24). Po odprtju zadnjega poglavja junija 2020, tj. prednostne naloge za nadaljnji splošni napredek v pristopnih pogajanjih, in pred začasnim zaprtjem drugih poglavij, je treba izpolniti vmesna merila v zvezi s pravno državo, določena v poglavjih 23 in 24. Črna gora je precej napredovala pri reformiranju svojega pravnega in institucionalnega okvira na področju pravne države, z nadaljnjimi rezultati na drugih področjih. Določitev meril za zaprtje poglavja bo EU omogočilo, da bo jasno določila zahteve, ki jih bo morala Črna gora izpolniti pred zaprtjem teh dveh poglavij. Črna gora bo dosegla to fazo pristopnega procesa le, če bo odpravila preostale vrzeli na kritičnih področjih svobode izražanja in medijev ter boja proti korupciji in pomisleke glede političnega vmešavanja ter neimenovanj v ključnih neodvisnih institucijah in pravosodju, ne da bi izničila predhodne dosežke na področju reforme pravosodja. Črna gora vztrajno napreduje pri pogajalskih poglavjih na vseh področjih, vendar trenutno nobeno poglavje ne izpolnjuje vseh zahtev za zaprtje. Črna gora je pri spopadanju s pandemijo COVID-19 sprejela številne različne ukrepe, vključno s strogo policijsko uro in omejitvami gibanja. Parlament ni sodeloval v postopku odločanja za prvi sklop ukrepov, sprejetih za obvladovanje pandemije COVID-19, vendar je bil naknadno obveščen o sprejetih ukrepih in je odobril več svežnjev za gospodarski odziv. Pred volitvami je obstajala visoka stopnja napetosti in nezaupanja med političnimi akterji. Začasni parlamentarni odbor ni mogel zaključiti svojega dela zaradi nesklepčnosti, zato so splošne volitve 30. avgusta 2020 potekale v večinoma nespremenjenem volilnem okviru. Volitev ni bojkotirala nobena politična stranka. Glede na predhodno oceno OVSE/ODIHR so bile volitve v Črni gori konkurenčne in so potekale v okolju, ki je bilo močno polarizirano glede cerkvenih vprašanj in nacionalne identitete. Kampanja je bila kljub pogostemu napadalnemu tonu mirna. Kandidati so lahko prenesli svoja sporočila, vendar je vladajoča stranka pridobila neupravičeno prednost z zlorabo položaja in poročanjem s strani prevladujočih medijev. Težke razmere zaradi pandemije COVID-19 volivcem niso preprečile udeležbe; volitev se je udeležilo rekordnih 76,6 % volivcev. Da bi lahko napredovala na poti k pristopu k EU, morata na novo oblikovana parlament in vlada ohranjati splošno soglasje o političnih in gospodarskih reformah, povezanih z EU, s posebnim poudarkom na doseganju vmesnih meril v zvezi s pravno državo. Dober napredek se je nadaljeval na področju politike, načrtovanja in spremljanja kakovosti strateških političnih dokumentov. Vladna politika glede državnih stanovanj ali posojil pod ugodnimi pogoji za člane pravosodja in neodvisnih institucij je sprožila pomisleke glede učinkovitosti nacionalnega sistema nadzora in ravnotežja. Več bi bilo treba storiti za omogočanje smiselnega vključevanja civilne družbe v pristopne in zakonodajne procese. V letu 2019 je gospodarstvo doseglo stabilno 3,6-odstotno rast, pri čemer je rast BDP temeljila na rekordni turistični sezoni, povečanju zasebne potrošnje in izvozu storitev. Vendar naj bi se gospodarska uspešnost v letu 2020 zmanjšala zaradi negativnih učinkov izbruha COVID-19, saj je gospodarstvo Črne gore močno odvisno od turizma. COVID-19 je še povečal strukturne pomanjkljivosti in opozoril na potrebo po reformah, zlasti na področjih javnega zdravja, zaposlovanja, socialne zaščite in poslovnega okolja. 11.Srbska vlada je še naprej navajala, da je članstvo v EU njen strateški cilj. Vendar je treba dati večji poudarek objektivnemu in pozitivnemu nedvoumnemu obveščanju o EU, ki je glavna politična in gospodarska partnerica Srbije. Napredek Srbije na področju pravne države in normalizacije odnosov s Kosovom je bistven in bo še naprej določal splošno hitrost pristopnih pogajanj. Srbija je v obdobju poročanja dosegla omejen napredek na področju pravosodja in temeljnih pravic (poglavje 23) in določen napredek na področju pravice, svobode in varnosti (poglavje 24). Odnosi med Prištino in Beogradom so še vedno težavni, čeprav je julijska obnovitev dialoga ob posredovanju EU zelo pozitiven korak. Skratka, Komisija je ocenila, da je trenutno zagotovljena splošna uravnoteženost med napredkom na področju pravne države in normalizacije na eni strani ter napredkom pri pogajanjih o vseh poglavjih na drugi strani. Vendar napredek na področju pravne države ni tako hiter in učinkovit kot bi se od države pogajalke lahko pričakovalo. Srbija mora nujno pospešiti in poglobiti reforme, zlasti na področju neodvisnosti sodstva, boja proti korupciji, svobode medijev, notranje obravnave vojnih zločinov in boja proti organiziranemu kriminalu. Srbija bi si morala prizadevati tudi za doseganje vmesnih meril za poglavji 23 in 24, vključno z izvajanjem v rezultate usmerjenih revidiranih akcijskih načrtov za poglavji 23 in 24. Na področju normalizacije odnosov s Kosovom je Srbija pokazala zavezanost in prizadevanje za ponovno vzpostavitev procesa dialoga. Srbija si mora še naprej močno prizadevati za vzpostavitev ugodnega okolja, ki bo omogočalo sklenitev celovitega pravno zavezujočega sporazuma s Kosovom, in prispevati k njej. Tak sporazum je nujen in ključen, da bosta Kosovo in Srbija lahko napredovala na svoji evropski poti. Srbija bi morala tudi še naprej spoštovati in izvajati vse pretekle sporazume, sklenjene z dialogom.

Politično prizorišče v Srbiji zaznamuje nenehna polarizacija. Vlada je v odziv na COVID-19 marca 2020 razglasila izredne razmere in sprejela vrsto začasnih ukrepov. Parlament je zasedal šele čez nekaj več kot šest tednov po razglasitvi izrednih razmer, zaradi česar je bila v tem obdobju njegova sposobnost nadzora nad izvršno oblastjo omejena. Parlamentarne, pokrajinske in občinske volitve v Srbiji (prvotno predvidene za april 2020) so bile preložene na 21. junij. Čeprav so bile volitve učinkovito vodene, so imele vladajoče stranke prevladujoč položaj, tudi v medijih. Volitve je bojkotiralo več opozicijskih strank, kljub prizadevanjem Evropskega parlamenta, da bi dosegel medstrankarsko soglasje glede volilnih reform, pri čemer so navedle pomisleke glede demokratičnosti in neenake konkurenčne pogoje. Novoustanovljeni srbski parlament zaznamujeta velika večina vladajoče koalicije in neobstoj uspešne učinkovite opozicije. Srbija ostaja pomembna partnerica v misijah in operacijah EU v okviru SVOP, vendar je njena stopnja usklajenosti z zunanjo politiko EU še vedno nizka. Srbija mora še vedno znatno zmanjšati število vršilnih vodstvenih položajev v svoji javni upravi. Nepreglednost in nespoštovanje postopkov zaposlovanja na visokih položajih v javni upravi, ki temeljijo na dosežkih, sta vse bolj zaskrbljujoča. Srbija je okrepila prizadevanja za uskladitev zakonodaje s pravnim redom EU v poglavjih o gospodarstvu in notranjem trgu. Gospodarske reforme so še naprej prinašale rezultate, zlasti na področju makroekonomske stabilizacije. Uspešnost trga dela se je dodatno izboljšala. Pri reformah davčne uprave in privatizacije bank v državni lasti je bil dosežen napredek, medtem ko so nekatere druge ključne reforme, zlasti javne uprave in podjetij v državni lasti, še naprej le počasi napredovale. Država ohranja močan odtis v gospodarstvu. Kriza zaradi COVID-19 naj bi v letu 2020 močno poslabšala gospodarske obete, zlasti kar zadeva rast BDP, javne finance in zaposlovanje. 12.Severna Makedonija je napredovala pri doseganju svojih strateških ciljev z odločitvijo o začetku pristopnih pogajanj za članstvo v EU in Natu marca 2020. Organi so še naprej javno izkazovali svojo zavezanost napredku na poti v EU. Od marca do junija 2020 so bile razglašene izredne razmere zaradi izbruha COVID-19, kar je tehnični vladi omogočilo, da je z udeležbo ministrov in namestnikov ministrov iz glavne opozicijske stranke ukrepala z odloki. Severna Makedonija je sprejela ukrepe za obvladovanje pandemije, zaščito zdravja svojih državljanov in ublažitev socialno-ekonomskih posledic krize, vključno z obsežno podporo EU. Zaradi negotovosti, ki jih je povzročila pandemija, so se politične stranke odločile, da bodo predčasne volitve preložile z aprila na julij 2020. Po navedbah OVSE/ODIHR so bile parlamentarne volitve 15. julija na splošno dobro vodene in kandidati so lahko nemoteno vodili svoje volilne kampanje, vendar pa je bila pravna stabilnost ogrožena zaradi bistvenih sprememb pravnega okvira in poznejših vladnih odlokov. V obdobju poročanja je Severna Makedonija še naprej napredovala pri izvajanju programa reform EU na vključujoč način, vključeni pa so bili tudi opozicija v parlamentu, civilna družba in mednarodni partnerji. Severna Makedonija je okrepila svoja prizadevanja ter dosegla nadaljnje konkretne in trajnostne rezultate, tudi na ključnih področjih, opredeljenih v sklepih Sveta iz junija 2018. Trajnost teh strukturnih reform je dolgoročen proces, ki zahteva stalno sodelovanje vlade in opozicije. Po volitvah julija 2020 se je nova vlada zavezala, da bo podpirala in pospešila izvajanje reform, povezanih z EU, zlasti na področju pravne države, vključno z bojem proti organiziranemu kriminalu in korupciji. Poudarek mora biti na izvajanju obstoječih strategij in zakonov ter uporabi orodij, ki so že vzpostavljena, v skladu s standardi EU. Pomembni rezultati so bili doseženi pri krepitvi neodvisnosti sodstva. Sprejetje zakona o javnem tožilstvu je bilo ključni mejnik. Uspešnost pri preiskavah, pregonu in pravnomočnih obsodbah v primerih korupcije in organiziranega kriminala, tudi na visoki ravni, se je nadalje povečala. Nekdanja vodja posebnega tožilstva je bila obsojena na zaporno kazen, potem ko je bila spoznana za krivo zlorabe uradnih dolžnosti in pristojnosti v tako imenovani zadevi „reket“. Prizadevanja za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu je treba nadaljevati v nezmanjšanem obsegu in na pregleden način, ne glede na položaj ali politično pripadnost osumljencev. Državna komisija za preprečevanje korupcije je bila še posebej dejavna pri preprečevanju korupcije in je obravnavala obtožbe o nepotizmu in imenovanja, ki niso temeljila na dosežkih. Pomembno je zagotoviti, da ima državna komisija za preprečevanje korupcije potrebna sredstva in zmogljivost za izvajanje svojih pooblastil. Vse državne institucije morajo storiti več za upoštevanje teh priporočil. Sprejeti so bili ukrepi za povečanje preglednosti javne uprave, s sprejetjem strategije preglednosti in večjo objavo vladnih podatkov. Država je tesno sodelovala z Natom in strateškimi partnericami pri reformi svojih obveščevalnih in varnostnih služb. Vendar je treba okrepiti zmogljivost za parlamentarni nadzor nad obveščevalnimi službami. Usklajenost z zunanjo politiko EU se je znatno povečala. Pred zunanjim pretresom leta 2020, ki ga je povzročila kriza zaradi COVID-19, se je gospodarska rast leta 2019 zaradi krepitve domačega povpraševanja povečala na 3,6 %, vključno z oživitvijo naložb ter ob podpori fiskalnih spodbud in spodbujevalne denarne politike. Stopnja brezposelnosti se je leta 2019 znižala na 17,3 %, medtem ko se je stopnja zaposlenosti zvišala. Delež neformalne zaposlitve se je nekoliko zmanjšal, vendar je ostal precejšen v smislu deleža BDP. V začetku pomladi je kriza zaradi COVID-19 začela puščati sledi na uspešnosti gospodarstva in javnih financah. Kriza zaradi COVID-19 je povzročila množično zapiranje podjetij, podobni ukrepi v glavnih trgovinskih partnericah pa so povzročili motnje v trgovini. Zaradi teh posledic bo gospodarstvo leta 2020 verjetno zašlo v recesijo, pozitivni trendi na področju trga dela pa se bodo verjetno obrnili. Organi so sprejeli vrsto ukrepov za podporo podjetjem in gospodinjstvom, da bi ublažili gospodarske in socialne posledice krize. Organi so sprejeli dodatne ukrepe za izboljšanje preglednosti. Vendar sta bili fiskalno pomembni reformi obdavčitve dohodkov in pokojninskega sistema razveljavljeni. Komisija se veseli in poudarja pomen nadaljnjega izvajanja Prespanskega sporazuma z Grčijo in Pogodbe o dobrih sosedskih odnosih z Bolgarijo. Marca 2020 so člani Evropskega sveta potrdili odločitev o začetku pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo. Komisija je v skladu s sklepi Sveta začela potrebno pripravljalno delo in se veseli prve medvladne konference, čim bo to po sprejetju pogajalskega okvira s strani Sveta mogoče. 13.Albanija je napredovala pri uresničevanju svojih strateških ciljev z odločitvijo Sveta o začetku pogajanj za pristop k EU. Organi so še naprej javno izkazovali svojo zavezanost napredku na poti v EU na podlagi močne javne podpore za pristop k EU. Albanija še naprej ohranja 100-odstotno stopnjo usklajenosti z zunanjo politiko EU. Pri spopadanju z izbruhom pandemije COVID-19 je Albanija izredne razmere, ki so bile razglašene po potresu novembra 2019, podaljšala do junija 2020. Kljub izrednim razmeram je Albanija dosegla odločilen napredek in se približuje izpolnitvi pogojev, ki jih je Svet določil v luči prve medvladne konference. Močna politična polarizacija se je zmanjšala januarja 2020, ko so se vladajoča večina ter parlamentarna in zunajparlamentarna opozicija dogovorile o nadaljevanju volilne reforme. Dogovor je bi končno sprejet 5. junija 2020. Spremembe volilnega zakonika je parlament sprejel 23. julija 2020, v skladu s sporazumom z dne 5. junija 2020, s čimer so bila izvedena priporočila OVSE/ODIHR. S temi spremembami so bili pred parlamentarnimi volitvami, napovedanimi za april 2021, v volilni proces uvedeni višji standardi celovitosti in preglednosti. Parlament je poleg tega 30. junija sprejel nekatere spremembe ustave v zvezi z volilnim sistemom. Izvajanje teh sprememb, ki niso povezane z izvajanjem priporočil OVSE/ODIHR, je zahtevalo nadaljnje spremembe volilnega zakonika, o katerih so strani razpravljale v političnem svetu, vendar do 5. oktobra, ko je parlament glasoval o njih, še niso dosegle kompromisa. Kljub pozitivnemu izidu dogovora, doseženega 5. junija 2020, je treba izboljšati politični dialog v državi, zlasti v zvezi z volilno reformo in njenim izvajanjem. Rezultati se še naprej dosegajo tudi pri izvajanju celovite reforme pravosodja, ki postopoma napreduje. Vse nove institucije za samoupravo sodstva so v celoti delujoče in učinkovite. Višje sodišče je začelo opravljati svoje funkcije. Pomemben napredek je bil dosežen tudi pri delovanju ustavnega sodišča. Posebna struktura za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu je v celoti vzpostavljena, vključno s posebnim tožilstvom, ki opravlja svoje pomembne preiskovalne funkcije. Imenovan je bil direktor nacionalnega preiskovalnega urada. Začasno ponovno ocenjevanje vseh sodnikov in tožilcev (postopek preverjanja) je postopoma napredovalo. Še naprej je prinašalo oprijemljive rezultate in privedlo do razrešitev ali odpovedi 62 % zadev, ki so večinoma zadevale vprašanja, povezana z neupravičenim premoženjem. Dokumentacija o preverjanju, v kateri je bil ugotovljen sum kaznivega dejanja, je bila predložena tožilstvu, vključno z dokumentacijo o desetih nekdanjih vrhovnih sodnikih višjega sodišča in ustavnega sodišča. Albanija je še naprej krepila boj proti korupciji, pri čemer je dobro napredovala z utrditvijo operativne, usklajevalne in nadzorne zmogljivosti za operativno usklajevanje in spremljanje. Še naprej si prizadeva za doseganje dobrih rezultatov na področju preiskovanja, pregona in sojenj v primerih korupcije. Čeprav število tekočih preiskav ostaja visoko, so pravnomočne obsodbe v zadevah, v katere so vpleteni visoki uradniki, še vedno omejene. Pričakuje se, da bodo novoustanovljeni specializirani protikorupcijski organi znatno okrepili splošno zmogljivost za preiskovanje in pregon korupcije. Prizadevanja so se nadaljevala tudi na področju boja proti organiziranemu kriminalu. Policijske operacije za uničenje kriminalnih organizacij so se okrepile in še naprej se je dosegal dober napredek, tudi na področju boja proti proizvodnji konoplje in trgovini z njo. Okrepilo se je tudi mednarodno policijsko sodelovanje, zlasti z državami članicami EU, kar je privedlo do več uspešnih obsežnih operacij na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Prizadevanja se morajo nadaljevati, zlasti z učinkovitejšim bojem proti pranju denarja in nadaljnjim izvajanjem akcijskega načrta projektne skupine za finančno ukrepanje. Na področju temeljnih pravic potekajo prizadevanja za izvedbo celovite reforme sektorja rabe zemljišč in utrditev lastninskih pravic. Sprejet je bil zakon o dokončanju postopkov prehodnega lastništva, pri katerem so bila upoštevana priporočila Beneške komisije. Nadaljujejo se postopki registracije in odškodninski postopki. Albanija mora hitro sprejeti preostalo izvedbeno zakonodajo, povezano z okvirnim zakonom o varstvu narodnih manjšin iz leta 2017. Parlament je decembra 2019 sprejel nov zakon o medijih, ki se revidira ob upoštevanju mnenja Beneške komisije. Albanija si je prizadevala za nadaljnje izvajanje reforme javne uprave in dosegla viden napredek pri ocenah regulativnega učinka z razvojem zakonodajnega svežnja, povezanega z načrtovanjem politik, povečanjem števila e-storitev ter izboljšanjem preglednosti na področju zbiranja podatkov in upravljanja človeških virov med centralno in lokalno ravnjo. Na tem področju so potrebna nadaljnja prizadevanja, tudi z namenom sprejetja plačne politike za javne uslužbence. Pred potresom novembra 2019 in zunanjim pretresom leta 2020, ki ga je povzročila pandemija COVID-19, se je brezposelnost še naprej zmanjševala in dosegla rekordno nizko raven, izvoz je zaznamovala trdna rast, delež javnega dolga v BDP pa se je še naprej zmanjševal, vendar je ostal visok. Banke so še naprej zmanjševale število slabih posojil, število posojil zasebnemu sektorju pa se je povečalo. Sprejeti so bili ukrepi za razvoj finančnega trga, vendar je finančno posredništvo ostalo na nizki ravni. Marca 2020 so člani Evropskega sveta potrdili odločitev o začetku pristopnih pogajanj z Albanijo. Komisija je v skladu s sklepi Sveta začela potrebno pripravljalno delo in se veseli prve medvladne konference, čim bo ta po sprejetju pogajalskega okvira s strani Sveta mogoča. 14.Bosna in Hercegovina mora obravnavati 14 ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije iz maja 2019 o njeni prošnji za članstvo v EU, v skladu z ustreznimi sklepi Sveta iz decembra 2019. Mnenje je celovit časovni načrt za temeljite reforme na področjih demokracije/funkcionalnosti, pravne države, temeljnih pravic in javne uprave. Bosna in Hercegovina mora temeljito izboljšati svoj zakonodajni in institucionalni okvir, tudi na ustavni ravni, kjer je to potrebno, da bi izpolnila zahteve za članstvo v EU. Z izpolnitvijo 14 prednostnih nalog bo država lahko začela pogajanja za pristop k EU.

Potem ko so se voditelji večji del obdobja poročanja ukvarjali s strankarsko politiko, se je to obdobje s skromnim napredkom in parlamentarnimi zaostanki končalo z imenovanjem nove vlade konec leta 2019, tj. 14 mesecev po splošnih volitvah. V preteklih nekaj mesecih je, kar zadeva politične razmere v Bosni in Hercegovini, opaziti nekaj pozitivnih sprememb in pozitivno dinamiko zaradi pandemije COVID-19. V zadnjih mesecih so bili sprejeti ukrepi za obravnavanje nekaterih ključnih prednostnih nalog iz mnenja: Svet ministrov je oktobra 2019 sprejel akcijski načrt za izvajanje priporočil iz analitičnega poročila Komisije za leto 2019, čeprav vsebina ni bila v celoti dogovorjena med vsemi ravnmi upravljanja. Ustavno sodišče je razveljavilo določbo o smrtni kazni v ustavi Republike Srbske in s tem izpolnila del ključne prednostne naloge št. 10. Zakonodajne spremembe na podlagi političnega dogovora iz junija 2020 bi morale omogočiti izvedbo lokalnih volitev v Mostarju decembra, tj. prvič od leta 2008, s čimer bi bila izpolnjena ključna prednostna naloga št. 1. Potrebne so nadaljnje reforme, da se zagotovi izvedba volitev v skladu z evropskimi standardi. Julija 2020 so vse ravni upravljanja sprejele strateški okvir za reformo javne uprave, kar je prispevalo h ključni prednostni nalogi št. 14. Vse ravni upravljanja morajo zdaj sprejeti s tem povezani akcijski načrt. Bosna in Hercegovina je septembra 2020 sprejela revidirano strategijo za vojne zločine, kar je prispevalo k prednostni nalogi št. 5. Potekajo tudi priprave na sejo skupnega parlamentarnega odbora. Bosna in Hercegovina mora napredovati tudi pri drugih prednostnih nalogah. Potreba po usklajenem odzivu na krizo COVID-19 je prispevala k temu, da je bila strankarska politika začasno postavljena na stranski tir, vendar so bile še naprej prisotne napetosti. Čeprav so se izvršitveni organi hitro odzvali na izbruh pandemije, so izredne razmere omejevale nadzorna pooblastila zakonodajnih skupščin. Država mora zagotoviti strokovno in depolitizirano javno upravo ter usklajen pristop k oblikovanju politike na ravni države. Zlasti je pomembno, da Bosna in Hercegovina na vseh ravneh zagotovi učinkovito usklajevanje upravljanja meja in migracij ter vzpostavi učinkovit azilni sistem. Bosna in Hercegovina je v zgodnji fazi pripravljenosti na področju preprečevanja ter boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Pri obravnavanju ključnih prednostnih nalog iz mnenja in ugotovitev iz strokovnega poročila o stanju pravne države priporočil ni bilo napredka. Politično oviranje reform integritete in odpor sodstva proti njim še naprej ogrožata uživanje pravic državljanov in zaupanje državljanov v institucije ter boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Potrebni so nujni ukrepi, začenši z verodostojnim in strogim sistemom preverjanja nosilcev sodne funkcije ter članov visokega sodnega in tožilskega sveta. Korupcija je še vedno zelo razširjena in vse ravni upravljanja kažejo znake politične polastitve, ki neposredno vpliva na vsakdanje življenje državljanov. Kriminalne organizacije izkoriščajo pravne in upravne vrzeli, policija pa je izpostavljena vmešavanju politike. Potrebna so znatna prizadevanja v zvezi s finančnimi preiskavami in zasegi premoženja. Sodelovanje z agencijami EU (Frontex, Europol in Eurojust) še ni vzpostavljeno. Potrebne so obsežne reforme, da se vsem državljanom omogoči učinkovito uveljavljanje njihovih volilnih pravic in da se preseže praksa „dveh šol pod eno streho“. Bosna in Hercegovina mora zagotoviti svobodo izražanja in medijev, zaščito novinarjev ter ugodno okolje za civilno družbo, zlasti s podpiranjem evropskih standardov za svobodo združevanja in svobodo zbiranja. Še vedno je treba zagotoviti smiselna in sistematična posvetovanja s civilno družbo. Politični voditelji morajo sprejeti tudi konkretne ukrepe za spodbujanje okolja, ki spodbuja spravo; revizionizem, zanikanje genocida in poveličevanje vojnih zločinov so v nasprotju z vrednotami EU. Kar zadeva gospodarska merila, je Bosna in Hercegovina v zgodnji fazi razvoja delujočega tržnega gospodarstva. Pred zunanjim pretresom, ki ga je povzročil COVID-19, so gospodarske razmere kazale makroekonomsko stabilnost. Naložbe v izobraževanje in infrastrukturo so neizogibno potrebne za spodbuditev gospodarstva države, saj je uskladitev z evropskimi standardi in poglavji pravnega reda EU izjemno pomembna. 15.Na Kosovu so obdobje poročanja zaznamovali predčasne volitve in spremembe vlade, pa tudi razmeroma dolga obdobja, v katerih je bila vzpostavljena le začasna