SL Uradni list Evropske unije C 225/6

Objava zahtevka za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2016/C 225/07)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„KARP ZATORSKI“

EU št.: PL-PDO-0105-01357 – 30.7.2015

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Lokalna Grupa Producencka Karpia Zatorskiego Plac Kościuszki 5 32-640 Zator POLJSKA Tel. +48 338412128, +48 602464243 Telefaks +48 338410585 E-naslov: fishrzd@man.pl

Skupina vložnikov ima pravni interes za vložitev zahtevka za odobritev spremembe te specifikacije proizvoda kot skupina, ki ima vodilno vlogo pri zadevnem proizvodu. Ta skupina je zaprosila za registracijo imena „karp zatorski“ kot ZOP.

2. Država članica ali tretja država

Poljska

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

— ☐ Ime proizvoda — ☒ Opis proizvoda — ☐ Geografsko območje — ☐ Dokazilo o poreklu — ☐ Metoda proizvodnje — ☐ Povezava — ☐ Označevanje — ☐ Drugo [Navedite.]

4. Vrsta sprememb

— ☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. — ☐ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

Sprememba se nanaša na preoblikovanje podatkov o kemijski sestavi mesa krapa „karp zatorski“, navedeni v točki 3.2 enotnega dokumenta. Ta sprememba vključuje črtanje podatkov o vsebnosti suhe snovi in surovega pepela ter navedbo deleža beljakovin in surovih maščob v kemijski sestavi mesa krapa „karp zatorski“ v vrednostnih razponih:

— beljakovine: 17,0–19,3 %,

— surove maščobe: 3,2–5,9 %.

Podatki o deležu suhe snovi in surovega pepela v kemijski sestavi so le pomožni in ne vplivajo na posebne značilnosti krapa „karp zatorski“. Te izhajajo zlasti iz vsebnosti beljakovin in surovih maščob. Upoštevanje podrobnih zahtev glede različnih faz proizvodnje krapa „karp zatorski“, ki vključuje krmljenje z naravnimi žiti, vpliva na kemijsko sestavo. Kemijska sestava krapa „karp zatorski“ izhaja tudi iz posebnih značilnosti geografskega območja, na katerem poteka proizvodnja krapov, zlasti gostega omrežja površinskih voda, dobre kakovosti podzemnih voda, zmernega podnebja in raznolike talne odeje. Izjemnost navedenega geografskega območja potrjuje tudi dejstvo, da je to vključeno v program za varstvo narave Natura 2000. Vrednosti kemijske sestave mesa krapa „karp zatorski“ v prvotni različici dokumenta ustrezajo rezultatom analiz, opravljenih v določeni fazi proizvodnega ciklusa. Te vrednosti niso ponovljive z natančnostjo dveh decimalk. Zato se predlaga, da se kemijska sestava mesa krapa „karp zatorski“ navede z vrednostnimi razponi za beljakovine in surove maščobe. Predlagana sprememba je potrebna tudi zaradi ugotovljenega spreminjanja kemijske sestave mesa krapa „karp zatorski“ glede na intenzivnost krmljenja, vrsto krmne mešanice iz žit (delež pšenice, ječmena, tritikale in koruze), pri čemer je treba upoštevati zahteve, opredeljene v zvezi s tem v specifikaciji proizvoda, ter glede na kakovost naravne krme, ki jo zaužijejo ribe, ta pa je odvisna od prevladujočih naravnih razmer skozi leto.

Črtanje deleža suhe snovi in surovega pepela v navedbi kemijske sestave mesa krapa „karp zatorski“ ter uvedba vrednostnih razponov za beljakovine in surove maščobe ne bodo vplivali na posebne značilnosti krapa „karp zatorski“ niti na njegov okus.

Poleg tega so bili podatki o posebnih značilnostih krapa „karp zatorski“, ki so bili navedeni v točki 5.2, preneseni v točko 3.2, pri čemer se številčni podatki niso spremenili.

ENOTNI DOKUMENT

„KARP ZATORSKI“

EU št.: PL-PDO-0105-01357 – 30.7.2015

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Ime

„Karp zatorski“

2. Država članica ali tretja država

Poljska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.7 Sveže ribe, mehkužci in raki ter iz njih pridobljeni proizvodi

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Karp zatorski“ (Cyprinus carpio) je križanec, pridobljen s križanjem linijskega krapa „karp zatorski“ z naslednjimi čistimi linijami: madžarsko, jugoslovansko, izraelsko (dor-70) in gołiško (Gołysz). „Karp zatorski“ je živa riba, ki se prodaja sveža in nepredelana. Goji se izključno v zimskih ribnikih za krape v skladu z metodo gojenja iz občine Zator, ki temelji na dveletnem vzrejnem ciklusu.

Zunanji videz:

— teža rib za prodajo: 1 100–1 800 g,

— barva: olivna ali olivno modra,

— luske: zrcalne luske, razvrščene v puščičnem, progastem ali sedlastem vzorcu,

— kompaktna oblika,

— faktor globine telesa: 2,2–2,4,

— hitra rast,

— delež mesa: 61–64 %,

— koeficient kondicije (Fultonov koeficient): 3,9–5,0,

— meso nima vonja po blatu, ima svež ribji vonj in je nežnega okusa,

— prehranski koeficient pri žitih: 5,

— stopnja preživetja: 86 %,

— nadpovprečna odpornost proti boleznim.

Kemijska sestava mesa krapa:

— beljakovine: 17,0–19,3 %,

— surove maščobe: 3,2–5,9 %.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Ribe se prehranjujejo pretežno z naravno hrano, ki je na voljo v ribnikih. Zaradi visoke produktivnosti ribnikov za krape na zadevnem območju je prehrana rib sestavljena pretežno iz hrane, ki je naravno prisotna v ribnikih. V vseh fazah proizvodnje se navedeni prehrani dodaja samo naravna krma iz žit (pšenice, ječmena, tritikale in koruze), pri čemer najmanj 70 % te krme izhaja z območja, opredeljenega v točki 4, zaradi posebnih značilnosti prsti in podnebja pa je visokokakovostna ter izpolnjuje visoke sanitarne standarde. Pri nabavi žit se upoštevata njihova kakovost in vsebnost vlage, ki ne sme presegati 11 %. Krma, kupljena zunaj območja proizvodnje krapov „karp zatorski“, se uporablja samo, če ponudba krme na območju iz točke 4 ni zadostna. Pri proizvodnji krapov „karp zatorski“ se ne uporabljajo hrana umetnega izvora ali krmni dodatki.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Celoten proizvodni ciklus krapov „karp zatorski“ mora potekati na geografskem območju, opredeljenem v točki 4. Proizvodni ciklus krapov „karp zatorski“ zajema naslednjih pet faz:

1. drstenje;

2. gojenje mladic;

3. gojenje in prezimovanje jesenskih mladic;

4. nameščanje v ribnike za prodajo;

5. odstranjevanje iz ribnikov za shranjevanje.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Ime „karp zatorski“ se uporablja za namene trženja živih rib, zato je v primeru dobave na debelo v transportnih posodah z motornimi vozili to ime navedeno na računih, dobavnicah in prevoznih listinah, lahko pa tudi na posodi ali motornemu vozilu. Na maloprodajnih mestih se dajo ribe v posebne posode, v katere se dovaja kisik. Na teh posodah je jasno viden napis „karp zatorski“.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

„Karp zatorski“ se proizvaja v treh občinah v zahodnem delu Malopoljskega vojvodstva. To so občine Zator in Przeciszów v okrožju Oświęcimski ter Spytkowice v okrožju Wadowicki. Območje ima površino 134 km2, vendar večina proizvodnje poteka v občini Zator.

5. Povezava z geografskim območjem

Ribolov in gojenje krapov v občini Zator segata v konec 11. in začetek 12. stoletja. Od takrat sta se na tem območju razvijala najprej ribiški in pozneje ribogojski sektor. Gre za najstarejše tovrstno središče v regiji. Razvoj ribogojstva so spodbujali gosto omrežje vodnih poti (reke Soła, Skawa in zgornja Visla), ugodna tla za pridelovanje štirih glavnih vrst žit, s katerimi se krmijo krapi, zmerno podnebje ter možnost prevoza rib po reki do Krakova in okoliških območij. Ribnike so postavili ob rekah in jih zasnovali kot koralde, nanizane na vrvice. To je poenostavilo gravitacijski pritok in odtok vode ter izsuševanje dna ribnikov. Ribogojstvo se je precej razvilo po koncu prve svetovne vojne. Ljudje so začeli obnavljati ribnike, ki so bili uničeni med vojno, uvedene so bile nove tehnologije, trgovanje malih trgovcev z ribami je bilo zakonsko urejeno in v Krakovu so odprli prvo ribarnico. Leta 1946 je državno posestvo v občini Zator prevzela Jagiellonska univerza in ustanovljen je bil zootehnični inštitut, kjer so se nadaljevala dela za izboljšanje značilnosti krapov.

Avtohtona linija krapa, ki se od leta 1955 ohranja kot samooplodna linija in ni bila nikoli tržena, je bila vzgojena na geografskem območju, opisanem v točki 4. Lokalni ribogojci in znanstveniki so na podlagi svojih opažanj, raziskav in izkušenj vzgojili križanca med linijskim krapom „karp zatorski“ in drugimi linijami krapa, ki je bil najbolje prilagojen razmeram na območju. Metoda gojenja iz Zatorja, ki temelji na dveletnem sistemu, se je postopoma uvajala od leta 1946, zaradi česar se je teža rib v prvem letu povečala s 60 na 150 g, stopnja preživetja pa je dosegla 86 %. Ta metoda je v povezavi z bogato naravno preskrbo s hrano iz območnih voda omogočila skrajšanje ciklusa gojenja krapov na dve leti. Z njo se vzgajajo krapi, ki tehtajo od 1 100 do 1 800 g, pri čemer se izkorišča potencial za rast rib v drugem letu proizvodnega ciklusa. Večina dela v zvezi s proizvodnjo krapa „karp zatorski“ se opravlja ročno, pri čemer imata pomembno vlogo človeško znanje in izkušnje. Rejci so se na podlagi dolgoletnih izkušenj naučili opravljati različne dejavnosti, ki sestavljajo postopek proizvodnje, kot je izbira začetne gostote populacije 200 000 ličink na hektar v ribniku, s čimer se zmanjša tveganje za prenašanje bolezni, omejijo izgube in najučinkoviteje izkoriščajo naravni viri hrane. Zelo pomembna je tudi veščina prilagajanja grobosti in doziranja krme iz žit glede na težo rib.

V nadaljevanju opisane značilnosti geografskega območja, opredeljenega v točki 4, odločilno vplivajo, po eni strani, na dosego ugodnih pogojev za ribogojstvo in, po drugi strani, na pridobitev posebnih značilnosti krapa „karp zatorski“.

Posebnost območja proizvodnje krapov „karp zatorski“ je gosto omrežje vodnih poti: rečno omrežje dopolnjujejo številni odtočni jarki in kanali, ki z vodo oskrbujejo posamezne ribnike. Ribniki pokrivajo približno 22 % površine občine Zator. Ti ribniki imajo visoko naravno produktivnost, tj. hitro rast biomase. Ribniki za krape na tem območju zagotavljajo ribam veliko količino naravne hrane: zooplanktona, fitoplanktona in bentosa. Zaradi številnih sistemov jezer, ribnikov in bazenov na geografskem območju, opredeljenem v točki 4, je to območje splošno znano kot „Dolina Karpia“ (dolina krapov).

Območje proizvodnje krapov „karp zatorski“ je del podkarpatske hidrogeološke regije. Gladina podtalnice je od 5 do 10 m pod površjem. Povprečna globina vodonosnika je ocenjena na 4,8 m, njegov koeficient infiltracije pa znaša 244/24 ur. Kakovost vode je dobra (razred Ib).

Območje proizvodnje krapov „karp zatorski“ ima srednjeevropsko podnebje in je del karpatskega podnebnega območja, ki je v spodnjem delu razpona zmerno toplega podnebja, za katerega so značilne višje temperature. Podnebje območja proizvodnje je podvrženo celinskim in morskim vplivom. Na podnebje vpliva tudi bližina gora. Vegetacijsko obdobje (povprečna dnevna temperatura nad 5 °C) traja 224 dni, obdobje intenzivne rasti (povprečna dnevna temperatura nad 10 °C) pa od konca aprila do sredine oktobra; obdobje brez zmrzali traja 172 dni na leto.

Za območje proizvodnje krapov „karp zatorski“ je značilna zelo raznolika talna odeja: rjava prst, psevdopodzol, rečno blato, oglejena prst, črnica ter šotna in močvirska prst.

Za območje, na katerem gojijo krape „karp zatorski“, so značilni zlasti čist zrak ter številne in redke rastlinske in živalske vrste. Ker je na tem območju zelo veliko prostoživečih rastlin in živali, ga je Ogólnopolskie Towarzystwo Ochrony Ptaków (poljsko društvo za zaščito ptic) na podlagi meril organizacije Birdlife International opredelilo za posebno varstveno območje v okviru omrežja Natura 2000 – Dolina Dolnej Skawy (PL 125). To omrežje ima pomembno vlogo pri varstvu naravnih virov v Evropski uniji.

Izjemna kakovost krapa „karp zatorski“ je tesno povezana z naravnim okoljem na geografskem območju proizvodnje in izhaja iz edinstvenih značilnosti ne le naravnega okolja, temveč tudi lokalne tradicije in postopkov ribogojstva. Krape s posebnimi značilnostmi je mogoče vzgojiti samo s kombinacijo zgoraj navedenih dejavnikov. Naravni dejavniki spodbujajo nastanek zadostnih količin visokokakovostne naravne hrane v ribnikih. Poleg tega na območju gojenja prevladujejo tla in podnebne razmere, ki so ugodni za pridelovanje štirih glavnih vrst žit. Zlasti zaradi zelo produktivne narave ribnikov temelji prehrana rib na naravni prehrani brez uporabe umetne krme in krmnih dodatkov. Velika produktivnost ribnikov in dejstvo, da se v njih ne uporablja umetna krma z veliko ogljikovimi hidrati, ki se hitro skisa, sta dejavnika, ki omejujeta prisotnost patogenov, ki lahko povzročijo bolezni. To vpliva na zdravje krapov „karp zatorski“ in njihove izjemne organoleptične značilnosti ter zlasti prispeva k svežemu ribjemu vonju in nežnemu okusu ribjega mesa. Značilnosti zgoraj opisanega geografskega območja so tudi razlog, da imajo gojene ribe dobro globino telesa in velik delež mesa, kar dokazuje visok koeficient kondicije. Proizvodnja krapa „karp zatorski“ je tesno povezana s krajem porekla, saj bližina naravnih vodotokov in vodnih teles, vključno z rekami in njihovimi pritoki, pomeni, da je območje preskrbljeno z obilnimi količinami vode, ki je bistvena za ribogojstvo. Tako velike in funkcionalne ribnike je bilo mogoče postaviti zaradi značilnosti zemljišč na tem območju. Tla, na katerih so bili postavljeni ribniki, podnebne razmere (zlasti dolgo vegetacijsko obdobje) ter obilnost in kakovost naravne krme neposredno vplivajo na visoko naravno produktivnost ribnikov (tj. količina dobljenih rib na hektar brez krme), ki se giblje med 150 in 300 kg/ha. Izjemne značilnosti krapov „karp zatorski“ izhajajo tudi iz tega, da so lokalni gojitelji in znanstveniki z opazovanji, raziskavami in izkušnjami ustvarili krapa, ki je najbolje prilagojen razmeram na tem območju. Tako je bila vzgojena čista linija krapa „karp zatorski“, križana s čisto madžarsko, jugoslovansko, gołiško (Gołysz) in izraelsko (dor-70) linijo. Potomstvo ima odlične proizvodne značilnosti, kot sta visoka stopnja preživetja in dober izkoristek krme, kar je razvidno iz nizkih razmerij pretvorbe hrane. Učinek heteroze pomeni, da ribe rastejo hitreje, so bolj odporne proti boleznim, imajo večji delež mesa in so zelo dobro prilagojene lokalnim naravnim razmeram. Proizvod z zelo posebnimi značilnostmi je mogoče pridobiti s proizvodno metodo iz Zatorja, prilagojeno okoljskim razmeram na območju, ki je opredeljeno v točki 4. S skrajšanjem obdobja gojenja na dve leti je bila omogočena proizvodnja mladih krapov odličnega okusa, ki imajo izjemne organoleptične značilnosti, njihovo meso pa ima manjšo vsebnost maščobe kot meso starejših trženih rib, pridobljenih z daljšim proizvodnim ciklom, ki se sicer uporablja. Ker so ribe mlade, je krap „karp zatorski“ nežnega okusa, po čemer se loči od drugih krapov, ki se proizvajajo na drugih geografskih območjih. To je odločilno tudi za kakovost mesa in njegove organoleptične značilnosti, ki jih potrošniki izredno cenijo. Potrošniki cenijo značilnosti krapa „karp zatorski“, kar kaže tudi podatek, da je cena tega krapa od 10 do 15 % višja od cene krapov z drugih geografskih območij.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

http://www.minrol.gov.pl/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Zlozone-wnioski-o-rejestracje-Produkty-regionalne-i-tradycyjne/OGLOSZENIE-MINISTRA-ROLNICTWA-I-ROZWOJU-WSI-z-dnia-3-czerwca-2015-roku

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.