Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij

„Sprostitev potenciala množičnega financiranja v Evropski uniji“

1. Uvod

Množično financiranje se na splošno nanaša na odprt poziv javnosti za zbiranje sredstev za posamezen projekt. V letu 2012 je bilo v okviru vseh oblik množičnega financiranja v Evropi zbranih približno 735 milijonov EUR[1], v letu 2013 pa naj bi zbrana sredstva znašala približno 1 milijardo EUR. Ta znesek je razmeroma majhen v primerjavi z bančnimi posojili na drobno za nefinančne institucije (6 bilijonov EUR v letu 2011), vendar je spodbuden glede na financiranje, ki ga zagotavljajo poslovni angeli (pomemben segment trga, ocenjen na 660 milijonov EUR v letu 2010) ali vlagatelji tveganega kapitala v fazah ustanovitve in zagona, poznejši fazi ter fazi rasti (7 milijard EUR v letu 2012).[2] Množično financiranje je vsako leto pomemben vir financiranja za približno pol milijona evropskih projektov[3], za izvedbo katerih sicer morda ne bi bilo mogoče zbrati potrebnih sredstev.

Množično financiranje predstavlja zelo dobre možnosti za dopolnitev klasičnih virov financiranja in prispevek k financiranju realnega gospodarstva. Na podlagi zelene knjige z naslovom Dolgoročno financiranje evropskega gospodarstva[4] se je začela široka razprava o različnih dejavnikih, ki evropskemu gospodarstvu omogočajo usmerjanje sredstev v dolgoročne naložbe, potrebne za zagotovitev gospodarske rasti. V naknadnem sporočilu je določenih več prednostnih področij, na katerih namerava Komisija sprejeti pobude, ki bi MSP pomagale pri pridobivanju sredstev.

Množično financiranje je del tega delovnega načrta. Je eden novih finančnih modelov, ki vse bolj prispevajo k napredovanju zagonskih podjetij po lestvici financiranja[5] ter k vzpostavljanju pluralističnega in odpornega socialnega tržnega gospodarstva. Množično financiranje predstavlja dobre možnosti za financiranje različnih vrst projektov, kot so inovativni, ustvarjalni in kulturni projekti, ali dejavnosti socialnih podjetnikov, ki imajo težave pri dostopu do drugih oblik financiranja.

Čeprav je množično financiranje obetavna nova oblika zbiranja sredstev, je bilo v okviru javnega posvetovanja o množičnem financiranju[6], ki ga je organizirala Komisija, in študije mreže za množično financiranje v okviru pobude Startup Europe[7] izpostavljenih več vprašanj, ki bodo odločilna za zagotovitev vseh njegovih koristi. Ta vprašanja zajemajo premajhno ozaveščenost in razumevanje, izzive na področju zaščite intelektualne lastnine, goljufije in zaščito potrošnikov ter tudi pomanjkanje pravne varnosti in obremenjujoče regulativne zahteve. Številna od teh vprašanj se nanašajo tudi na druge oblike financiranja. V nadaljevanju se Komisija osredotoča na vprašanja, ki zadevajo zlasti množično financiranje.

Kaj je množično financiranje?

Gre za pojem, ki izhaja iz prakse in se običajno nanaša na odprte razpisne postopke, namenjene širši javnosti, da bi se zbrala sredstva za določen projekt. Ti razpisi se pogosto objavljajo in promovirajo prek interneta ter s pomočjo družbenih medijev ter so odprti samo določeno časovno obdobje. Sredstva se običajno zbirajo od večjega števila donatorjev v obliki razmeroma majhnih prispevkov, vendar obstajajo izjeme.

Izraz „množično financiranje“ se nanaša le na program financiranja, ki ga je mogoče uporabiti na veliko različnih načinov. Donacije se lahko zbirajo od ljudi, kar bi se lahko štelo kot množično financiranje na podlagi donacij, če se zbirajo za določen projekt v določenem časovnem obdobju ter promovirajo prek interneta in družbenih medijev.[8] Vendar lahko akcije množičnega financiranja ponudijo donatorjem tudi kaj v zameno. Govorimo lahko o množičnem financiranju, ki temelji na nagradah ali predprodaji, ko donatorji dobijo v zameno nekaj simboličnega, kot je možnost sodelovanja v kulturni izkušnji, ki jo financirajo (npr. se pojavijo v filmu kot statisti), ali proizvod, ki je bil razvit in proizveden z zbranimi sredstvi. Vse zgoraj navedene oblike množičnega financiranja je mogoče opisati kot „množično sponzoriranje“.

Druge akcije množičnega financiranja ponujajo neke vrste finančni donos. Sheme udeležbe pri dobičku bi obljubile del prihodnjih dobičkov, ki jih ustvari projekt, ki se financira.[9] Množično financiranje na podlagi vrednostnih papirjev zajema izdajo lastniških ali dolžniških vrednostnih papirjev donatorjem.[10] Razlika v primerjavi s prvo javno ponudbo je na primer, da se z izdanimi delnicami običajno ne trguje na sekundarnem trgu in da ni jamstva za izdane vrednostne papirje. Udeležbo pri dobičku in množično financiranje na podlagi vrednostnih papirjev je mogoče opisati kot „množično vlaganje“. Pri „množičnem posojanju“ pa si voditelji akcij sposodijo denar od ljudi in obljubijo, da bodo vrnili kapitala pod določenimi pogoji z obrestmi (ali v določenih primerih brez njih). Primeri vključujejo potrošnike, ki si sposojajo nižje vsote denarja od javnosti za obnovo svojih domov, financiranje študija itd., ali podjetja, ki si sposojajo denar za financiranje nekaterih novih dejavnosti.

To so glavni modeli, ki jih danes uporabljajo akcije množičnega financiranja. Vendar je množično financiranje še vedno v zgodnji fazi razvoja, zato se lahko ti modeli v prihodnosti še dodatno razvijejo.

Cilj tega sporočila je prispevati k podpori razvoja dejavnosti množičnega financiranja, pri čemer so prednostne naloge naslednje:

· ustanovitev strokovne skupine za množično financiranje, ki bo Komisiji zagotavljala nasvete ter strokovno znanje in izkušnje na tem področju. Strokovna skupina bi morala zlasti svetovati Komisiji pri raziskavi potenciala za uvedbo „oznake kakovosti“, da bi se povečalo zaupanje uporabnikov, in zagotoviti strokovno znanje Komisiji pri spodbujanju preglednosti, najboljših praks in certificiranja;

· ozaveščanje v zvezi z množičnim financiranjem, spodbujanje obveščanja in usposabljanja ter dvigovanje standardov; ter

· spremljanje razvoja ureditev na nacionalni ravni in izvajanje delavnic o pravni ureditvi za zagotovitev čim boljšega delovanja notranjega trga in za oceno, ali so na ravni EU potrebni regulativni ukrepi.

2. Prednosti množičnega financiranja

Množično financiranje lahko zagotavlja različne koristi zelo različnim uporabnikom. Razlogi za to so med drugim njegova prilagodljivost, vključenost skupnosti in možnost različnih oblik financiranja. Medtem ko modeli donacij, nagrad in predprodaje donatorjem ne zagotavljajo finančnega donosa, modeli udeležbe pri dobičku, posojil in naložb v vrednostne papirje vključujejo možnost finančnega donosa. Prvo kategorijo lahko na splošno imenujemo množično sponzoriranje, drugo pa lahko opišemo kot množično posojanje ali množično vlaganje (vključno z udeležbo pri dobičku). Subjekti, ki zbirajo sredstva, lahko vključujejo MSP, zagonska podjetja, mikro podjetnike, socialne podjetnike, samozaposlene, kulturni in ustvarjalni sektor, javne organe, inovativne ali okoljske projekte, organe javnega interesa, raziskovalce, potrošnike ali brezposelne.

Dostop do financiranja je eden najbolj perečih problemov za MSP, ki poročajo o poslabšanju razmer na področju javne finančne podpre (–13 %), dostopa do posojil (–11 %), komercialnih kreditov (–4 %) in pripravljenosti vlagateljev, da vlagajo v lastniški kapital (–1 %).[11] Pri številnih projektih obstoječi viri financiranja ne morejo zagotoviti potrebnih finančnih sredstev, kar se na splošno imenuje vrzel v financiranju. Za nekatere segmente gospodarstva, kot so socialna podjetja ali kulturni in ustvarjalni sektor, zaradi njihovih posebnih značilnosti, vključno s socialnimi cilji ali odvisnostjo od neopredmetenih sredstev in veliko negotovostjo v zvezi s povpraševanjem na trgu, ni na voljo veliko ukrepov, ki bi bili prilagojeni njihovim potrebam.[12] V okviru množičnega financiranja so majhni – ali celo večji – donatorji in vlagatelji neposredno povezani s projekti, ki potrebujejo sredstva, zlasti v začetnih fazah.

Množično financiranje lahko spodbuja podjetništvo ne samo v smislu boljšega dostopa do finančnih sredstev, ampak tudi v smislu dodatnega orodja za preverjanje trga in trženje, s katerim lahko podjetniki pridobijo ustrezne informacije o strankah in medijsko izpostavljenost. Z izkušnjami s takšnimi akcijami se pridobivajo tudi spretnosti za zaposljivost[13], pri čemer so uspešne akcije pomemben vzor za bodoče podjetnike.

Donatorjem ta nova oblika financiranja omogoča neposredno izbiro projektov, v katere bodo vložili svoj denar, in občutek vključenosti v projekt. Prav tako lahko osebe, ki donirajo, podjetnike vidijo z drugega zornega kota in imajo več stika z njimi, kar dodatno spodbuja podjetniško kulturo. Donatorji pogosto tudi oblikujejo skupnost, ki podpira financiran projekt, ali pa lahko zagotavljajo nefinančna sredstva v obliki črpanja podatkov iz množic.[14]

Množično financiranje bi lahko s financiranjem inovativnih projektov, ki ne dosegajo stopnje razvoja, ki jo zahtevajo tradicionalni viri finančnega trga, imelo tudi velike koristi za inovacije, raziskave in razvoj ter bi lahko prispevalo k rasti, razvoju skupnosti in ustvarjanju novih delovnih mest[15]. V primerjavi z drugimi vrstami financiranja se lahko z množičnim financiranjem zagotovi tudi zmanjšanje stroškov in upravnega bremena za podjetja, zlasti za MSP.

3. Ključni izzivi za množično financiranje v EU 3.1. Pomanjkanje preglednosti na področju veljavnih predpisov 3.1.1. Vse vrste množičnega financiranja

Razlike v skupinah uporabnikov, tveganjih, zapletenosti in namenu utemeljujejo ločevanje med zgoraj navedenimi različnimi oblikami množičnega financiranja ter, še pomembneje, razlikovanje med modeli s finančnim donosom in modeli z nefinančnim donosom. Množično financiranje s finančnim donosom je nekoliko slabše poznano in naj bi vključevalo večja tveganja za donatorje, ki delujejo kot vlagatelji. Glavna vprašanja, ki jih ureja zakonodaja EU in zadevajo vse vrste množičnega financiranja, vključujejo preprečevanje pranja denarja, oglaševanje, varstvo potrošnikov in, kadar je ustrezno, varstvo intelektualne lastnine.

Več deležnikov je omenilo možne neenake konkurenčne pogoje zaradi trenutnih razlik v pravilih o preprečevanju pranja denarja. Glede na lokacijo ponudnika plačilnih storitev mora platforma včasih preverjati tok sredstev pri različnih pragovih za transakcije. Sozakonodajalca zdaj obravnavata predlagane spremembe direktive o preprečevanju pranja denarja in Uredbe št. 1781/2006.[16] S temi spremembami naj bi se odpravila zgoraj navedena težava, in sicer z enotnim pragom za transakcije v vseh državah članicah, o katerem se trenutno še razpravlja, za ukrepe skrbnega preverjanja strank v primeru prenosov sredstev.

Dvajset odstotkov lastnikov projektov, ki so izpolnili vprašalnik, je navedlo, da so tveganja nezadostnega varstva intelektualne lastnine prevelika. Pri inovativnih projektih morajo svoje zamisli razkriti, da pritegnejo donatorje. Vendar z razkritjem izuma brez zadostnega patentnega varstva tvegajo, da bo nekdo uporabil njihove zamisli. Ena od večjih težav, s katerimi so se srečali, je trenuten razdrobljen patentni sistem v Evropi. Ko bo trenutna reforma patentnega sistema[17] izvedena, bo mogoče na enem mestu pridobiti evropski patent z enotnim učinkom, s čimer se bodo znižali stroški in zmanjšale upravne obremenitve.

Za množično financiranje lahko velja tudi druga zakonodaja EU, odvisno od dejansko uporabljenega poslovnega modela. Na primer platforme, ki uspešno financiranim projektom zaračunavajo plačila, lahko uporabljajo elektronsko poslovanje in tako spadajo na področje uporabe direktive o e-poslovanju[18]. Direktiva o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju[19] zagotavlja minimalno usklajenost na področju praks zavajajočega trženja v okviru poslovanja med podjetji. Zaščito potrošnikov pred zavajajočimi in agresivnimi praksami množičnega financiranja zagotavlja direktiva o nepoštenih poslovnih praksah[20], v skladu s katero so nekatere prakse trženja prepovedane. Če standardna določila in pogoji, ki jih uporabljajo izvajalci množičnega financiranja, vsebujejo nedovoljene klavzule, te v skladu z direktivo o nedovoljenih pogojih[21] v pogodbah za sodelujoče potrošnike niso zavezujoče. Poleg tega za dejavnost množičnega financiranja veljajo tudi pravila EU o državni pomoči in konkurenci.

Tudi kadar zakonodaja EU ne velja, lahko veljajo različna nacionalna pravila. To se nanaša zlasti na dobrodelne prispevke in donacije ter modela množičnega financiranja, ki temeljita na nagradah in predprodaji.

3.1.2. Množično financiranje s finančnim donosom (množično posojanje in množično vlaganje)

Za akcije in platforme, ki vključujejo finančni donos, lahko veljajo dodatna pravila na ravni EU in tudi na nacionalni ravni, kar je spet odvisno od posameznega uporabljenega poslovnega modela.

Zadevni regulativni okvir EU vključuje: direktive o prospektu[22], o plačilnih storitvah[23], o trgih finančnih instrumentov[24], o kapitalskih zahtevah (CRD IV)[25], o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov[26], o potrošniških kreditih[27] in trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo[28] ter uredbe o kapitalskih zahtevah[29], o evropskih skladih tveganega kapitala in evropskih skladih za socialno podjetništvo[30].

Na nacionalni ravni lahko veljajo različna dodatna pravila. Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) ter Evropski bančni organ (EBA) sta leta 2013 zbrala podatke za boljše razumevanje, kako se trenutni regulativni okvir uporablja za množično financiranje v posameznih državah članicah.

Več držav članic je poskušalo vprašanja v zvezi z množičnim financiranjem s finančnim donosom obravnavati v okviru smernic (npr. v Nemčiji, na Nizozemskem, v Belgiji). Druge države članice (Italija, Združeno kraljestvo, Francija in Španija) preučujejo ali pa so že sprejele regulativne ukrepe za omogočanje te nove oblike financiranja[31], pri čemer želijo hkrati ustrezno zaščititi vlagatelje. Preobremenjujoči in prezgodnji regulativni ukrepi bi lahko onemogočili razvoj množičnega financiranja, medtem ko bi lahko zaradi premalo strogih politik vlagatelji imeli izgube, zaupanje potrošnikov v množično financiranje pa bi bilo ogroženo. To vključuje tudi vprašanje, ali je obstoječa nacionalna zakonodaja ali zakonodaja EU ustrezno prilagojena potrebam množičnega financiranja oziroma ali so nekatera pravila po nepotrebnem obremenjujoča za množično financiranje in bi jih bilo zato treba prilagoditi potrebam uporabnikov, da bi se v celoti izkoristil potencial množičnega financiranja, zlasti za MSP. Zdaj države članice z zakonodajnimi pobudami predlagajo različne rešitve za navedene izzive. Brez poseganja v to, kako najbolje doseči pravo ravnovesje, lahko različni pristopi zmanjšujejo pravno varnost v zvezi s tem, katera pravila veljajo za katere oblike, kljub nedavnim pobudam s ciljem zbiranja pravnih informacij.[32] Javno posvetovanje je potrdilo, da je pravna jasnost pomembna za vse deležnike. Poleg tega bi lahko različni pristopi v nacionalnih okvirih povzročili tudi razdrobljenost notranjega trga z omejevanjem zagotavljanja storitev platform za množično financiranje v državah članicah in negativno vplivali na možno rast množičnega financiranja v Evropi.

Komisija bo še naprej spremljala trg in na podlagi različnih izkušenj ocenila potrebo po regulativnih ukrepih kot odzivu na spreminjajoče se okoliščine. Izmenjava informacij o nacionalnih zakonodajnih praksah bi lahko prispevala k širjenju najboljših praks in morebitni opredelitvi neskladnosti med nacionalnimi pristopi, ki bi lahko povzročale ovire.

3.2. Kako množično financiranje deluje na notranjem trgu? 3.2.1. Množično financiranje z nefinančnim donosom (množično sponzoriranje)

Rezultati posvetovanja so pokazali, da notranji trg za množično financiranje z nefinančnim donosom deluje razmeroma dobro. Enainosemdeset odstotkov platform z nefinančnim donosom že deluje čezmejno, 14 % pa jih bi želelo čezmejno delovati v prihodnosti. Samo približno ena tretjina deležnikov je izrazila podporo ukrepom na ravni EU za množično financiranje z nefinančnim donosom, ki bi olajšali dostop do trga (približno 35 %) ali bolje zaščitili donatorje (manj kot 30 %). Deležniki, ki so izrazili podporo ukrepom na ravni EU za lažje čezmejno delovanje za modele z nefinančnim donosom, so kot glavno oviro pogosto navedli pomanjkanje pravne varnosti.

3.2.2. Množično financiranje za finančni donos (množično posojanje in množično vlaganje) – dostop do trga z visoko ravnjo zaščite vlagateljev

Glede na javno posvetovanje se zdi, da notranji trg morda deluje slabše, kar zadeva platforme s finančnim donosom. Le 38 % platform s finančnim donosom, ki so sodelovale v posvetovanju, deluje čezmejno, medtem ko bi jih skoraj polovica v prihodnosti želela razširiti svoje poslovanje v druge države članice EU.

Štiriinštirideset odstotkov vseh platform s finančnim donosom navaja, da zaradi pomanjkanja informacij o veljavnih pravilih ne morejo delovati v več kot eni državi EU. Sedemindvajset odstotkov jih je kot razlog za omejevanje poslovanja na svojo državo navedlo tudi visoke stroške pridobitve dovoljenja v drugi državi članici.

Polovica udeležencev javnega posvetovanja je priznala potrebo po ukrepih na ravni EU za množično financiranje s finančnim donosom. Dostop do trga in zaščita vlagateljev se zdita enako pomembna vidika: 49 % jih je EU pozvalo k spodbujanju enotnega trga za množično financiranje s finančnim donosom, 51 % pa jih je navedlo, da je treba sprejeti ukrepe na ravni EU za zagotovitev ustrezne zaščite vlagateljev pri posojilnem množičnem financiranju in množičnem financiranju na podlagi vrednostnih papirjev. Udeleženci javnega posvetovanja so izpostavili tudi tveganja donatorjev pri modelih množičnega posojanja in množičnega vlaganja (npr. izguba vloženega kapitala, tveganje goljufije) ter potrebo po preglednosti stroškov platform, obrestnih mer in pričakovanih donosov.

Velika večina deležnikov se je strinjala, da bi se moralo od upraviteljev platform, vključenih v modela posojanja in vlaganja, zahtevati, da donatorje obveščajo o naložbenih in kreditnih tveganjih ter da jim svetujejo o razpršenosti naložb. Potencialni donatorji se morda ne bodo vključili v dejavnost množičnega financiranja zaradi zaskrbljenosti glede tveganj. Glavne težave v zvezi s tem vključujejo različne omejitve posameznih naložb v različnih državah, uveljavljanje glasovalnih pravic delničarjev, prag za zahteve glede prospekta, pravila v zvezi s preglednostjo, preskuse primernosti naložb, zaščito denarja strank in investicijsko svetovanje.

3.3. Kako množično financiranje deluje v okviru finančnega ekosistema?

Množično financiranje je še vedno razmeroma nova oblika financiranja, ki se še razvija in bi jo bilo treba dodatno preučiti v okviru finančnega ekosistema. Čeprav je množično financiranje z nefinančnim donosom pomembno z vidika njegovega obsega in učinka (večina akcij množičnega financiranja poteka v tej obliki in ima številne socialne cilje), se vse pogosteje uporablja tudi množično financiranje s finančnim donosom, pri čemer izpolnjuje posebne potrebe številnih podjetniških projektov ali zasebnih potrošnikov po financiranju.

Množično financiranje je alternativna oblika financiranja, ki lahko dopolnjuje druge oblike klasičnega financiranja. Kot je navedeno zgoraj, lahko prispeva k odpravi težav v zvezi z dostopom do financiranja in pomaga zagonskim podjetjem pri napredovanju po lestvici financiranja. Četrtina uveljavljenih bank, ki so bile vključene v posvetovanje, je navedla, da bi jih zanimalo sodelovanje pri množičnem financiranju v prihodnosti, kar pomeni, da bi lahko regulirana finančna institucija platformi in vključenim projektom zagotovila večjo verodostojnost ter s tem večje zaupanje. Vendar to tudi odpira vprašanja glede višjih stroškov ter manjše konkurence med tradicionalnimi in novimi akterji na finančnem področju.

Deležniki, ki so sodelovali v javnem posvetovanju, so navedli, da bi se lahko z množičnim financiranjem zagotovile pomembne koristi za inovacije. Trenutno je na voljo malo informacij o vlogi, ki bi jo lahko imelo množično financiranje na področju financiranja raziskav in inovacij.[33]

V zvezi s tem se veliko razpravlja o vprašanjih različne davčne obravnave prispevkov po državah članicah in njenega morebitnega vpliva na izbiro posameznikov in družb glede tega, kam bodo dali, vložili ali donirali denarna sredstva. Donacije in nekatere oblike finančnih naložb (zagonska podjetja, dejavnosti raziskav in razvoja itd.) se v nekaterih državah priznajo kot odbitek davka, v drugih pa ne. Učinkovitost in uporabo davčnih spodbud v EU bi bilo treba bolje razumeti.

Evropska komisija je naročila študijo o izmenjavi dobrih praks o učinkovitosti davčnih spodbud na področju raziskav in razvoja ter o pripravi davčnih spodbud, ki naj bi se izvedla v letu 2014. S to študijo se bo zagotovil pregled programov davčnih spodbud na področju raziskav in razvoja za države članice EU in izbrane članice OECD, ocenila se bo učinkovitost davčnih spodbud na področju raziskav in razvoja na podlagi pregleda obstoječih empiričnih dokazov ter spodbudila izmenjava znanja o dobrih praksah. To bi lahko bilo zlasti pomembno za množično financiranje ter spodbujanje raziskav, razvoja in inovacij prek platform za množično financiranje.

3.4. Spodbujanje množičnega financiranja z ozaveščanjem in krepitvijo zaupanja

Ozaveščenost o množičnem financiranju je v Evropi na splošno še vedno premajhna. Skoraj polovica udeležencev javnega posvetovanja podpira neko obliko ozaveščanja na ravni EU. Deležniki so izrazili tudi zanimanje za enotni vir informacij o priložnostih množičnega financiranja, da se poveča njegova prepoznavnost.

Večja ozaveščenost ni edini dejavnik, potreben za uspeh množičnega financiranja. Za vzpostavitev zaupanja pri donatorjih in voditeljih akcij je ključno tudi dobro razumevanje delovanja, možnih rezultatov in tveganj množičnega financiranja. Trajnostna rast na področju množičnega financiranja je možna le, če bodo uporabniki vanj zaupali. Uspešnost akcij množičnega financiranja je odvisna tudi od tega, ali imajo voditelji akcij potrebna znanja in spretnosti ter so deležni potrebnega usposabljanja in podpore, ki jo zagotovijo platforme in drugi akterji.[34] Lastniki projektov bodo morda potrebovali usposabljanje o uporabi množičnega financiranja in njegovih možnih tveganjih, morda pa tudi o načrtovanju ali vodenju projektov.

Glede na to, da v tej začetni fazi razvoja obstajajo nekatera tveganja pri množičnem financiranju, je treba okrepiti tudi priznavanje platform. Uvedba oznake kakovosti bi prispevala k temu priznavanju in krepitvi zaupanja. Oznaka bi izražala skladnost z nekaterimi standardi, na primer za zmanjševanje tveganja goljufije, in bi povečevala zaupanje uporabnikov. V nekaterih državah, kot je Združeno kraljestvo, so samoregulativni organi že sprejeli pravila, ki jih lahko spoštujejo platforme, da pridobijo oznako kakovosti združenja.

3.5. Možnosti za kombinirano (javno in zasebno) financiranje

Ker je obseg množičnega financiranja omejen, ni mogoče pričakovati, da bi se vse težave v zvezi z različnimi oblikami dostopa do financiranja odpravile samo z množičnim financiranjem. Zato bi se lahko v ustrezno utemeljenih primerih, ko je mogoče dokazati nedelovanje trga, podrobneje preučile možnosti javnega financiranja skupaj z množičnim financiranjem na nacionalni ravni in na ravni EU. Kombinirano financiranje bi se lahko zagotovilo v obliki sovlaganja v projekte skupaj z zasebnimi donatorji[35], prek jamstev za posojila za posle množičnega posojanja ali neposredno platformam za množično financiranje. Z novimi sprejetimi pravili o državni pomoči za tvegano financiranje[36] so bila med upravičena podjetja vključena MSP, manjša podjetja s srednjo tržno kapitalizacijo in inovativna podjetja s srednjo tržno kapitalizacijo, da se izboljša dostop do financiranja za družbe, ki so sicer uspešne, vendar pa se pri dostopu do potrebnih finančnih sredstev soočajo z nedelovanjem trga. Pravila za tvegano financiranje, ki se uporabljajo za alternativne platforme za trgovanje, se lahko smiselno uporabljajo tudi za nekatere vrste platform za množično financiranje. Vsaka podpora z državnimi sredstvi je v skladu s pravili konkurence in zlasti s pravili o državni pomoči, ki veljajo za tvegano financiranje.

4. Nadaljnji ukrepi

Množično financiranje ponuja številne prednosti za različne skupine uporabnikov in je obetaven vir financiranja za veliko vrst akterjev, ki ne najdejo primernih rešitev za svoje finančne potrebe.

Glede na potencial in ključne izzive tega novega pojava si Evropska komisija prizadeva, da bi v sodelovanju z deležniki vzpostavila enotno razumevanje na ravni EU in pripravila podlago za možne prihodnje ukrepe.

Evropska komisija bo za boljši pregled, kako se množično financiranje vključuje v širši finančni ekosistem in kateri projekti uporabljajo katero vrsto množičnega financiranja, leta 2104 izvedla študijo. V ločeni študiji bo Komisija obravnavala možnosti uporabe množičnega financiranja za podporo raziskav in inovacij, pri čemer bo v okviru te študije preučila, kakšno vlogo bi lahko imele davčne spodbude v povezavi z množičnim financiranjem za raziskave in razvoj ter inovacije.

Komisija bo v podporo oblikovanju politike na tem področju ustanovila evropski forum za deležnike na področju množičnega financiranja kot strokovno skupino, ki jo bodo sestavljali predstavniki združenj zadevnih interesnih skupin in nacionalnih organov na visoki ravni ter ki ji bo pomagala pri ozaveščanju z zagotavljanjem informacij in modulov usposabljanja za lastnike projektov, pri spodbujanju preglednosti in izmenjavi najboljših praks ter pri opredelitvi vprašanj, ki bi jih bilo morda treba obravnavati za zagotovitev uspeha množičnega financiranja ob istočasnem upoštevanju interesa donatorjev.

Komisija bo pozorno spremljala prizadevanja združenj sektorja, da na nacionalni in evropski ravni razvijejo standarde o preglednosti in najboljših praksah, s ciljem obveščati uporabnike (lastnike projektov in donatorje), da se zaščiti donatorje pred goljufijami in zagotovi ustrezen mehanizem obravnave pritožb. Evropska komisija bo izvedla študijo za preučitev obstoječih nacionalnih samoregulativnih organov, njihovih pravil, učinkovitosti in omejitev ter raziskala potencial za uvedbo evropske oznake kakovosti.

Komisija bo pozorno spremljala razvoj dogodkov na področju množičnega financiranja v okviru dobrega delovanja notranjega trga. Izvajala bo delavnice o pravni ureditvi za razpravo o ovirah za čezmejne dejavnosti. Kadar bo to ustrezno, bo Komisija preučila potrebo po izdaji priporočil v okviru poročila o enotnem trgu, mreže odposlancev MSP[37], ki spremlja izvajanje akta za mala podjetja, ali Evropske digitalne agende, v katerih bo države članice pozvala, naj se izogibajo neskladnostim med nacionalnimi pristopi, ki bi lahko ogrožale notranji trg.

Ni mogoče pričakovati, da bi množično financiranje kot nov, a še vedno razmeroma majhen vir zasebnega financiranja nadomestilo javno financiranje za projekte, ki imajo težave pri dostopu do financiranja. Nova evropska pravila o državni pomoči podjetjem omogočajo kombiniranje javnega financiranja z zasebnimi viri. Zato bi se lahko preučila možnost sovlaganja javnih sredstev in zasebnih sredstev, pridobljenih prek množičnega financiranja, pod pogojem, da so izpolnjena pravila o državni pomoči, zlasti Smernice o državni pomoči za spodbujanje naložb tveganega financiranja, ter pravni pogoji preglednosti in odgovornosti za uporabo javnih sredstev ob upoštevanju, kjer je primerno, zahtev iz finančne uredbe.

Komisija bo ob podpori foruma ta novi sektor pozorno spremljala, pri čemer bo na podlagi rezultatov študij, dela različnih deležnikov in delavnic o pravni ureditvi ocenila stanje veljavnih regulativnih okvirov na ravni EU in nacionalnih regulativnih okvirov za množično financiranje ter preučila, ali so potrebni dodatni ukrepi na ravni EU. Komisija bo zlasti ob načrtovanih pregledih obstoječe zakonodaje preučila, ali bi bilo morda ustrezno, da se zahteve prilagodijo posebnim značilnostim množičnega financiranja s finančnim donosom. Za vsak prihodnji zakonodajni ukrep na ravni EU ali drugo vrsto ukrepa s pomembnim učinkom bi se izvedla predhodno javno posvetovanje in ocena učinka.

Ker je množično financiranje svetovna dejavnost in so ga začele urejati tudi druge jurisdikcije, kot so ZDA, bo Komisija pozorno spremljala tudi razvoj na mednarodni ravni in podpirala prizadevanja za spodbujanje regulativnega zbliževanja pristopov na mednarodni ravni.[38]

Komisija bo o napredku poročala v letu 2015.

[1] Na podlagi ocene v sektorju: poročilo o sektorju množičnega financiranja, ki ga je izvedla družba Massolution (2013) in je na voljo na: http://www.crowdsourcing.org/research.

[2] Dokument Združenja evropskih bank z naslovom Facts and Figures (2012), ki je na voljo na: http://www.ebf-fbe.eu/uploads/FF2012.pdf; CSES (Center za strateške storitve in storitve vrednotenja) (2012), Evaluation of EU Member States’ Business Angel Markets and Policies Final report; letopis družbe EVCA, 2012, ki je na voljo na: http://www.evca.eu/uploadedfiles/home/press_room/Yearbook_2012_Presentation_all.pdf.

[3] Po ocenah v sektorju je bilo leta 2012 prek množičnega financiranja uspešno financiranih približno 470 000 evropskih projektov. Massolution (2013).

[4] COM(2013) 150 final z dne 25. marca 2013.

[5] Množičnemu financiranju lahko sledijo druge oblike financiranja, kot so bančni krediti, poslovni angeli ali tvegani kapital ali prva javna ponudba.

[6] Potekalo je od 3. oktobra do 31. decembra 2013.

[7] http://www.crowdfundingnetwork.eu/.

[8] Takšne donacije so denarni prispevki, ki so običajno – vendar ne izključno – namenjeni za dobrodelne namene.

[9] Na primer prihodnji dobički od prodaje nove mobilne aplikacije, katere razvoj je bil financiran z množičnim financiranjem.

[10] Na primer, pri okoljskem projektu se lahko izdajajo dolžniški instrumenti za izgradnjo generatorjev obnovljive energije, inovativno zagonsko podjetje pa lahko izda delnice za zbiranje potrebnih sredstev za zagon podjetja

.

[11] Raziskava ECB in Evropske komisije o dostopu MSP do finančnih sredstev za leto 2013 (SMEs’ Access to Finance survey 2013), http://ec.europa.eu/enterprise/policies/finance/files/2013-safe-analytical-report_en.pdf.

[12] COM(2012)537, sporočilo z naslovom Spodbujanje kulturnih in ustvarjalnih sektorjev za rast in delovna mesta v EU. Glej tudi raziskavo o virih financiranja za kulturni in ustvarjalni sektor (Survey on access to finance for cultural and creative sectors) (2014), http://ec.europa.eu/culture/key-documents/documents/access-to-finance-culture-and-creative-sector_en.pdf. Nov program EU za zaposlovanje in socialne inovacije bo zagotavljal podporo socialnim podjetjem, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1084&langId=sl.

[13] Green idr. (2014), Explanatory Research on Internet Work Exchanges and Employability, Analysis and synthesis of quantitative evidence on crowdsourcing for work, funding and volunteers. Stewart, J. (ur.), Serija strokovnih in političnih poročil Skupnega raziskovalnega središča, EUR 26423 EN, Inštitut za tehnološka predvidevanja Skupnega raziskovalnega središča Evropske komisije. Na voljo na: http://ftp.jrc.es/EURdoc/JRC85646.pdf.

[14] Pozivi javnosti za zagotovitev nedenarnih prispevkov k izvedbi projekta (kot so spretnosti in znanja, poslovne mreže itd.).

[15] Ocenjuje se, da je bilo v Španiji leta 2012 v okviru približno 2 800 uspešnih projektov množičnega financiranja neposredno ustvarjenih 7 500 novih delovnih mest. Ramos in Gonzalez (2013), Crowd-Funding as a new economic instrument for economic growth and employment. Dokument, ki je bil predstavljen na seminarju o alternativnih načinih financiranja v digitalni dobi z naslovom „Alternative ways of finance in the digital era“, Ateneu Barcelonès, maj 2013.

[16] Na podlagi predlogov Komisije za COM(2013) 44 in COM(2013) 45.

[17] Dne 17. decembra 2012 so bile v okviru tesnega sodelovanja med 25 državami članicami sprejete uredbe o vzpostavitvi enotnega patentnega varstva v EU. Trenutno poteka postopek ratifikacije mednarodnega sporazuma med državami članicami o vzpostavitvi Enotnega sodišča za patente.

[18] Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (UL L 178, 17.7.2000, str. 1).

[19] Direktiva 2006/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o zavajajočem in primerjalnem oglaševanju (UL L 376, 27.12.2006, str. 21).

[20] Direktiva 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

[21] Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, 21.4.1993, str. 29).

[22] Direktiva 2003/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o prospektu, ki se objavi ob javni ponudbi ali sprejemu vrednostnih papirjev v trgovanje in o spremembi Direktive 2001/34/ES (UL L 345, 31.12.2003, str. 64).

[23] Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. Novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007, str. 1). Direktiva o plačilnih storitvah lahko velja tudi za množično sponzoriranje, če je uporabljen poslovni model takšen, da spada na področje uporabe tega instrumenta.

[24] Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL L 145, 30.4.2004, str. 1).

[25] Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

[26] Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010 (UL L 174, 1.7.2011, str. 1).

[27] Direktiva 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL L 133, 22.5.2008, str. 66).

[28] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/65/ES z dne 23. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in o spremembi Direktive Sveta 90/619/EGS ter direktiv 97/7/ES in 98/27/ES (UL L 271, 9.10.2002, str. 16).

[29] Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).

[30] Uredba (EU) št. 345/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o evropskih skladih tveganega kapitala (UL L 115, 25.4.2013, str. 1); Uredba (EU) št. 346/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2013 o evropskih skladih za socialno podjetništvo (UL L 115, 25.4.2013, str. 18).

[31] V skladu z Akcijskim načrtom EU za podjetništvo 2020, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0795:FIN:SL:PDF.

[32] Evropska mreža za konkurenco (2013), Review of Crowdfunding Regulation, ki je na voljo na: http://www.europecrowdfunding.org/2013/10/review-crowdfunding-regulation-2013.

[33] Poročilo Mreže evropskih strokovnjakov v kulturi z naslovom Crowdfunding schemes in Europe (2011), http://www.eenc.info/wp-content/uploads/2012/11/DR%C3%B6thler-KWenzlaff-Crowdfunding-Schemes-in-Europe.pdf.

[34] Ramos, J. (2014), Crowdfunding and the Role of Managers in Ensuring the Sustainability of Crowdfunding Platforms. Stewart, J. (ur.), Serija strokovnih poročil Skupnega raziskovalnega središča, Inštitut za tehnološka predvidevanja Skupnega raziskovalnega središča Evropske komisije, http://is.jrc.ec.europa.eu/pages/EAP/eInclusion/employability.html.

[35] V takšnih primerih je treba upoštevati, da priljubljenost projekta, ocenjena na podlagi njegovega uspeha pri množičnem financiranju, morda ni najboljši pogoj za izbiro za javne izdatke.

[36] Sporočilo Komisije „Smernice o državni pomoči za spodbujanje naložb tveganega financiranja“, C(2014) 34/2, Bruselj, 15.1.2014.

[37] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/sme-envoy/index_en.htm.

[38] Dejavnosti izvaja tudi Mednarodno združenje nadzornikov trga vrednostnih papirjev – glej: IOSCO (2014), Crowd-funding: An Infant Industry Growing Fast, SWP3/2014.