[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 3.8.2007

COM(2007) 475 konč.

2005/0191 (COD)

MNENJE KOMISIJE v skladu s točko (c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES o spremembah skupnega stališča Sveta, ki jih predlaga Evropski parlament v zvezi s predlogom

UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o skupnih pravilih na področju varnosti civilnega letalstva

2005/0191 (COD)

MNENJE KOMISIJEv skladu s točko (c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES o spremembah skupnega stališča Sveta, ki jih predlaga Evropski parlament v zvezi s predlogom

UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o skupnih pravilih na področju varnosti civilnega letalstva

o spremembah predloga Komisije v skladu s členom 250(2) Pogodbe ES

1. Uvod

Točka (c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES določa, da Komisija poda mnenje o spremembah, ki jih predlaga Evropski parlament na drugi obravnavi. Komisija v nadaljnjem besedilu predstavlja svoje mnenje o spremembah, ki jih predlaga Parlament.

2. Ozadje

Datum predložitve predloga EP in Svetu (dokument COM(2005) 429 konč. – C6-0290/2005 – 2005/0191 (COD)): | 22. 9. 2005 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: | 20. 4. 2006 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta, prva obravnava: | 15. 6. 2006 |

Datum sprejetja skupnega stališča: | 11. 12. 2006 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta, druga obravnava: | 25. 4. 2007 |

3. Namen predloga Komisije

Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2320/2002 o določitvi skupnih pravil na področju varnosti civilnega letalstva velja od januarja 2003. Izkušnje, pridobljene z inšpekcijami Komisije in vsakodnevno uporabo Uredbe s strani držav članic kažejo, da je naglo uzakonjenje vrste nezavezujočih priporočil, ki so jih izdelale države članice, zaradi hitre priprave osnutka in sprejetja Uredbe kot odziva na dogodke 11. septembra 2001 povzročilo številne težave, ki vplivajo na njihovo učinkovitejše izvajanje.

Komisija zato predlaga ponovni pregled te uredbe, s katerim bo nadalje pojasnila, poenostavila in uskladila pravne zahteve ter tako povečala splošno varnost v civilnem letalstvu. Nova okvirna uredba mora določati le osnovna načela o tem, kaj je potrebno storiti za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja, tehnične in postopkovne odločitve o tem, kako se to doseže, pa morajo biti določene v izvedbenih aktih.

4. Mnenje Komisije o spremembah, ki jih predlaga Evropski parlament

Komisija lahko v celoti, delno ali načeloma sprejme večino sprememb, ki jih je predlagal Evropski parlament na drugi obravnavi. Spremembe, s katerimi se Komisija strinja, potrjujejo prvotni predlog Komisije, uvajajo manjše spremembe osnutka, ne da bi pri tem negativno vplivale na predlog, dodajajo zahteve o poročanju in uvajajo zelo dobrodošlo določbo o sodelovanju z Mednarodno organizacijo za civilno letalstvo (ICAO).

Komisija lahko sprejme v celoti (in ponovno pripravi osnutek, če je potrebno) spremembe 1, 4, 5, 9, 11, 14, 16, 18, 19, 24, 27, 28, 30, 35, 40, 41, 42, 43, 45, 48, 50, 52, 53, 55, 58, 59, 61, 64, 65, 69, 71, 76, 80, 83, 91 in 93. Načeloma lahko sprejme spremembe 12, 17, 20, 23, 25, 26, 38, 46, 49, 56, 68, 92, 94 in 96 ter deloma spremembe 6, 7, 13, 15, 29, 34, 51, 54, 70 in 72. Preostale spremembe 2, 3, 8, 10, 21, 22, 31, 32, 33, 36, 37, 39, 44, 47, 57, 60, 62, 63, 66, 67, 73, 74, 75, 77, 78, 79, 81, 82, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 95 in 97 zavrača.

Načeloma sprejete spremembe:

Sprememba 12 o ustanovitvi solidarnostnega mehanizma za pomoč po hujših terorističnih dejanjih je novost, ki je omenjena samo v preambuli. Komisija priznava pomembnost te problematike ter se hkrati zaveda, da posledice presegajo prometni sektor.

Sprememba 17 , ki vključuje opredelitev „letališča“, v tej uredbi ni nujno potrebna, vendar jo Komisija lahko načeloma sprejme.

Sprememba 20 , ki spreminja opredelitev „razmejenega območja“ ni potrebna, saj območja nadzorovanega dela letališča širši javnosti niso dostopni. Zaradi razumljivosti bi bilo pojem „nadzorovani del“ bolje dodati pred „območje“.

Sprememba 23 , ki spreminja opredelitev „pošte“, je sprejemljiva, vendar je treba pojasniti, da ne vključuje „pošte letalskega prevoznika“.

Spremembi 25 in 26 , ki spreminjata opredelitev „znanega pošiljatelja“ in „stalnega pošiljatelja“, sta v skladu s prvotnim predlogom Komisije. Vendar bi bilo primerno dodati „za lasten račun“, saj bi bilo besedilo jasnejše. Poleg tega bi bilo v spremembi 26 smiselno uporabiti „ali pošte na zrakoplovu, ki prevaža le pošto“, saj bi bilo to bolj skladno z ostalo uredbo.

Sprememba 38 o preglednosti pri zaračunavanju navaja, da se potniku prikažejo stroški za varnost. Čeprav ni bistvenega pomena za Uredbo, se to lahko razume kot način za zagotavljanje večje preglednosti državljanom.

Sprememba 46 o sodelovanju z Mednarodno organizacijo za civilno letalstvo je dobrodošla, vendar jo je treba vnesti v ločen člen, saj se člen 6 nanaša samo na tretje države, kar pa Mednarodna organizacija za civilno letalstvo ni.

Sprememba 49 o programih varovanja se lahko sprejme, čeprav je nepotrebna.

Sprememba 56 o priznavanju programov varovanja letalskega prevoznika je sprejemljiva, vendar je treba osnutek spremeniti in vanj vključiti lokalne zahteve.

Sprememba 68 o datumu uporabe bo odvisna od tega, kdaj bo Uredba sprejeta.

Sprememba 92 o načelu, da je orožje v prtljažnih prostorih varno, je sprejemljiva, vendar bi lahko izboljšali besedilo.

Sprememba 94 o jasni opredelitvi odgovornosti v primeru dejanja nezakonitega vmešavanja se sprejme.

Sprememba 96 o varnostni opremi je sprejemljiva le, če se besedo „odobrene “nadomesti z „opredeljene“, ker v EU ni sistema odobritev.

Delno sprejete spremembe:

Sprememba 6 , ki vključuje manjše spremembe osnutka, se sprejme, vendar ne sprememba „s to uredbo“ v „z novim aktom“.

Sprememba 7 je sprejemljiva, vendar ne sprememba „s to uredbo“ v „z novim aktom“.

Sprememba 13 omejuje različico Priloge 17 na obstoječo prilogo. Čeprav je bilo to zajeto v prvotnem predlogu Komisije, je Komisija sprejela argument Sveta, da bi obdržala to pristojnost v primeru novih različic. Isti argument velja za spremembo 15 , kar zadeva sklicevanje na Čikaško konvencijo.

Sprememba 29 o „častnikih za varovanje med letom“ mora vključevati častnike držav članic kot tudi častnike tretjih držav, zato je treba „članica“ črtati.

Sprememb 34 in 51 , ki ob sprejetju izvedbenih ukrepov s postopkom komitologije črtata možnost uporabe nujnih postopkov, ni mogoče sprejeti.

Sprememba 54 o programih varovanja letalskih prevoznikov se mora nanašati tako na pravne obveze EU kot tudi na obveze iz programov varovanja letalskih prevoznikov in ne samo na slednje. Poleg tega prvotni predlog prevoznikom, letališčem in drugim subjektom nalaga obveze, kar bi se s to spremembo spremenilo.

Sprememba 70 , ki „osebe“ spreminja v „vse osebje“, se zavrne, saj ne sme biti mogoče, da se osebi, ki ne spada k osebju, izda identifikacijsko priponko, ki dovoljuje dostop do varnostnih območij omejenega gibanja brez spremstva, ne da bi pri tem uspešno prestala preverjanje preteklosti.

Sprememba 72 , ki črta besedo „pošta“, predstavlja neskladnost z delom besedila, ki se nanaša na tovor in pošto.

Spremembe, ki jih Komisija zavrača:

Sprememba 2 , ki „ta uredba“ spreminja v „ta novi akt“, ni sprejemljiva, ker ta akt čez nekaj let ne bo več nov.

Spremembe 3, 31, 39 in 44 o financiranju varnostnih ukrepov skušajo države članice zavezati, da bi plačale del stroškov za letalsko varnost − to so tisti ukrepi, ki jih države članice zahtevajo poleg uredbe EU („strožji ukrepi“, kakor to dovoljuje člen 5 Uredbe). Čeprav bi bila Komisija lahko tej tematiki bolj naklonjena, se je ne sme obravnavati v tej predlagani uredbi, saj se ta nanaša na tehnične standarde.

Spremembi 8 in 60 o Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA) od agencije zahteva, da izvaja inšpekcije. Neprimerno je, da se v okviru take spremembe bistveno spreminja področje agencije, tako da se ji dodeli pristojnosti na področju varnosti.

Spremembe 10, 67, 77, 78, 79 in 81 o sporazumih s tretjimi državami skušajo pospešiti „enkratni varnostni pregled“ za lete med Skupnostjo in tretjimi državami. Čeprav so spremembe dobronamerne, nalogo otežujejo in je ne poenostavljajo, kakor je njihov namen. Ker se pravila o tranzitnih potnikih in tranzitni prtljagi uporabljajo na letališčih Skupnosti, kot taka ne vključujejo posebnih ozemeljskih elementov, zato sporazumi niso potrebni. Omogočeno mora biti, da se varnostne standarde v tretjih državah prepozna s postopkom komitologije.

Spremembi 21 in 32 o preverjanju preteklosti poskušata uskladiti pravila o preverjanju preteklosti letališkega osebja in letalske posadke. To presega področje uporabe te zakonodaje, saj vključuje delovanje nacionalnih obveščevalnih služb (subsidiarnost).

Sprememba 22 o tranzitnih potnikih ni sprejemljiva, ker potniki, ki odhajajo z istim zrakoplovom, pri katerem se številka leta spremeni, ne bi bili več vključeni v področje uporabe Uredbe.

Sprememba 33 predlaga „časovno omejitev veljavnosti“, ki zahteva ponovni pregled celotne izvedbene zakonodaje in njeno ponovno sprejetje po šestih mesecih. To bi ustvarilo pravno negotovost, saj ukrepi, ki bi jih bilo treba uporabljati, ne bi bili več stabilni, kar bi najbolj prizadelo industrijo.

Sprememba 36 predlaga oceno tveganja, učinkov in stroškov. Ker bo opredelitev standardov in splošne politike zajeta v oceni tveganja in učinkov, tega ne bi bilo primerno izvajati za posamezne ukrepe in postopke. Poleg tega bo interesna skupina (sprememba 65, ki je za Komisijo sprejemljiva) lahko pripravila forum za natančno oceno izvedbenih ukrepov in postopkov.

Sprememba 37 daje državam članicam možnost zavrnitve ukrepov, ki se jim zdijo nesorazmerni. To bi uničilo celotni koncept usklajenih osnovnih stopenj letalske varnosti v Skupnosti in vzpostavilo stari položaj, ko so se izvajale vrste neusklajenih nacionalnih ukrepov.

Sprememba 47 , ki od Komisije zahteva, da se posvetuje s tretjo državo, preden navedeni tretji državi pripravi ustrezen odgovor, v uredbi ES ni primerna.

Sprememba 57 , ki področje uporabe omejuje na regulirane agente, ni sprejemljiva, saj pravilo ne sme biti omejeno samo na regulirane agente.

Sprememba 62 , ki predvideva, da se na vseh evropskih letališčih, ki spadajo v področje uporabe te uredbe, inšpekcijski nadzor opravi vsaj enkrat v štirih letih po začetku veljavnosti te uredbe, je nerealna. To bi pomenilo, da Komisija opravi 200 inšpekcij letno ali pa da države članice zaveže, da inšpekcije na letališčih izvajajo v štiriletnem ciklusu, kar ni dovolj pogosto.

Sprememba 63 poskuša zmanjšati število določb, na katere se nanaša. Kljub temu mora biti omogočeno, da se vse ukrepe in postopke, ki vsebujejo občutljive podatke s področja varovanja, šteje za „tajne podatke EU“.

Sprememba 66 podvaja spremembo 64, ki jo je Komisija že sprejela.

Spremembe 73, 75, 86 in 90 so podrobnosti, ki bi jih bilo treba prepustiti izvedbeni zakonodaji.

Sprememba 74 podvaja pravila, saj je tematika že zajeta v odstavku 4.1.3b) Priloge. Sprememba 82 o označevanju oddane prtljage kot spremljane ali nespremljane predstavlja prvotni predlog Komisije, vendar ga je treba spremeniti, ker ni bil v skladu s Prilogo 17 ICAO (Varovanje).

Spremembe 84, 85, 87, 88 in 89 , ki črtajo besedo „pošta“, predstavljajo neskladnost z delom besedila, ki se nanaša na tovor in pošto. Poleg tega je besedilo spremembe 85, ki ga predlaga Svet, natančnejše.

Sprememba 95 o usposabljanju velja samo za osebje s priponko za letališče/člane posadke, ki se pri začasnem osebju ali obiskovalcem ne bi upoštevala.

Sprememba 97 o preverjanju preteklosti pred pridobitvijo licence presega področje uporabe te uredbe.

5. Sklepna ugotovitev

V skladu s členom 250(2) Pogodbe ES Komisija spremeni svoj predlog, kakor je navedeno zgoraj.