P6_TA(2007)0063

Načrt za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 13. marca 2007 o načrtu za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010 (2006/2132(INI))

Evropski parlament,

- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Načrt za enakost med ženskami in moškimi 2006-2010" (KOM(2006)0092),

- ob upoštevanju Odločbe Sveta 2001/51/ES z dne 20. decembra 2000 o določitvi programa v zvezi z okvirno strategijo Skupnosti za enakost spolov (2001-2005) [1] in stališča Parlamenta z dne 15. novembra 2000 o tej zadevi [2],

- ob upoštevanju pravnih instrumentov Združenih narodov na področju človekovih pravic in zlasti pravic žensk, predvsem Konvencije o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk (CEDAW), ter drugih instrumentov Združenih narodov na področju nasilja nad ženskami, kot so Dunajska deklaracija in akcijski program, ki ju je sprejela svetovna konferenca o človekovih pravicah dne 14.- 25. junija 1993 na Dunaju, ter resolucije o odpravi nasilja nad ženskami z dne 20. decembra 1993 [3], resolucije o odpravi hišnega nasilja nad ženskami z dne 19. februarja 2004 [4], resolucije o odpravi umora v imenu časti z dne 20. decembra 2004 [5] in resolucije o ukrepih za preprečevanje kaznivih dejanj in kazenskem sodstvu za odpravo nasilja nad ženskami z dne 2. februarja 1998 [6],

- ob upoštevanju Pekinške deklaracije in izhodišč za ukrepanje, sprejetih na četrti svetovni konferenci o ženskah, ki je potekala 15. septembra 1995 v Pekingu, ter resolucij Parlamenta z dne 18. maja 2000 o ukrepih po pekinških izhodiščih za ukrepanje [7] in z dne 10. marca 2005 o ukrepih po 4. svetovni konferenci o ženskah - Izhodišča za ukrepanje (Peking +10) [8],

- ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja Združenih narodov z dne 6. julija 2006 z naslovom "Poglobljena študija o vseh oblikah nasilja nad ženskami" [9],

- ob upoštevanju končnega poročila 49. seje komisije za status žensk pri Generalni skupščini Združenih narodov, objavljenega v marcu 2005,

- ob upoštevanju Protokola k Afriški listini človekovih pravic in pravic ljudstev o pravicah žensk v Afriki, znanega tudi pod imenom "Maputski protokol", ki je začel veljati 25. novembra 2005 in med drugim prepoveduje vse oblike pohabljanja spolnih organov,

- ob upoštevanju resolucije 1325 Varnostnega sveta Združenih narodov z dne 31. oktobra 2000 o ženskah, miru in varnosti [10], ki predvideva večjo udeležbo žensk pri preprečevanju oboroženih sporov in graditvi miru,

- ob upoštevanju poročila posvetovalnega odbora Komisije za enakost med spoloma iz maja 2003 o upoštevanju načela enakosti med spoloma pri pripravi nacionalnih proračunov,

- ob upoštevanju sklepov predsedstva izrednega Evropskega sveta v Lizboni dne 23. in 24. marca 2000, v Stockholmu dne 23. in 24. marca 2001, v Barceloni dne 15. in 16. marec 2002, v Bruslju dne 20. in 21. marca 2003 ter v Bruslju dne 25. in 26. marca 2004,

- ob upoštevanju Sklepa Sveta 2005/600/ES z dne 12. julija 2005 o smernicah za politike zaposlovanja v državah članicah [11],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. januarja 2006 o prihodnosti Lizbonske strategije z vidika enakosti spolov [12],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. marca 2004 o uskladitvi poklicnega, družinskega in zasebnega življenja [13],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. februarja 2004 o določenih vidikih organizacije delovnega časa (sprememba Direktive 93/104/ES) [14],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 2. februarja 2006 o trenutnih razmerah v boju proti nasilju nad ženskami in možnih prihodnjih ukrepih [15],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 17. januarja 2006 o strategijah za preprečevanje trgovanja z ženskami in otroki, ki so žrtve spolnega izkoriščanja [16],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. oktobra 2006 o priseljevanju žensk: vloga in mesto priseljenk v Evropski uniji [17],

- ob upoštevanju ministrske izjave konference ministrov za enakost med spoloma, sprejete dne 4. februarja 2005 v Luxembourgu,

- ob upoštevanju Evropskega pakta za enakost med spoloma, ki ga je Evropski svet v Bruslju sprejel dne 23.- 24. marca 2006,

- ob upoštevanju akcijskega načrta Commonwealtha za enakost med spoloma 2005-2015,

- ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,

- ob upoštevanju poročila Odbora za pravice žensk in enakost spolov in mnenj Odbora za razvoj, Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, Odbora za industrijo, raziskave in energetiko ter Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0033/2007),

A. ker Dunajska deklaracija, sprejeta na Svetovni konferenci ZN o človekovih pravicah z dne 25. junija 1993 določa, da "so človekove pravice žensk in deklet neodtujljiv, sestavni in neločljiv del splošnih človekovih pravic", in ker je enakost med ženskami in moškimi temeljna pravica in načelo Evropske unije, priznana v Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti in v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije; ker je neenakost med spoloma kljub občutnemu napredku na tem področju še vedno izrazita,

B. ker je nasilje nad ženskami najpogostejša kršitev človekovih pravic, ki ne pozna zemljepisnih, gospodarskih in družbenih omejitev, in ker je število žensk, ki so žrtve nasilja, skrb vzbujajoče [18] kljub naporom na nacionalni in mednarodni ravni ter na ravni Skupnosti,

C. ker izraz "nasilje nad ženskami" pomeni vsako dejanje nasilja na podlagi spola, zaradi katerega ženske utrpijo oziroma lahko utrpijo izgubo ali so žrtve fizičnega, spolnega ali psihičnega trpljenja, vključno z grožnjo s tovrstnimi dejanji, prisilo ali samovoljnim odvzemom prostosti, bodisi v javnem ali v zasebnem življenju,

D. ker so ženske bolj izpostavljene nevarnosti revščine, vključno z zaposlenimi ženskami [19], še zlasti starejše ženske ter ženske, ki preživljajo enostarševske družine, najstniške matere in ženske, ki delajo v družinskih podjetjih, ker so nenehno žrtve diskriminacije na podlagi spola in neenakosti na področju usposabljanja in osebnih storitev, pri dostopu do zaposlitve, družinskih odgovornostih, pokojninskih pravicah ter pri pravni zaščiti v primeru prenehanja življenjske skupnosti ali razveze, zlasti ekonomsko odvisne ženske,

E. ker so kulturna in družbena načela ter vrednote, na katerih temelji Evropska unija in njene države članice, kot so spoštovanje človekovih pravic, človekovo dostojanstvo, enakost, dialog, solidarnost in udeležba dediščina vseh državljanov in prebivalcev Evropske unije, katerih asimilacija je prednostna naloga EU in dejavnik emancipacije in vključevanja, zlasti žensk in deklet, ki živijo v osami zaradi jezikovnih, kulturnih ali verskih ovir,

F. ker je treba pri pripravi proračuna bolj upoštevati načelo enakosti med spoloma, da bo izvajanje politike enakosti med spoloma učinkovitejše, in ker bi ustrezno znanje in izkušnje na tem področju na evropski, nacionalni ali regionalni ravni omogočile, da se jo brez nadaljnjega odlašanja vključi v proračun in v programe Skupnosti na stopnji njihove izdelave, izvajanja in ocene [20],

G. ker členi 3(2), 13 in 152 Pogodbe določajo vlogo Skupnosti pri zagotavljanju enakosti med spoloma v politiki za varovanje človekovega zdravja,

H. ker je za dosego lizbonskih ciljev na področju zaposlovanja žensk treba sprejeti nadaljnje ukrepe v okviru odprte usklajevalne metode, ki bodo temeljili na obstoječih dobrih praksah na nacionalni ali regionalni ravni in ki bodo dopuščali zlasti medsebojno odvisnost med izobraževalno politiko in dostopom do dela, politikami usklajevanja, storitvami in spodbujanjem udeležbe žensk v postopkih odločanja; in ker si je treba zato posebno prizadevati za zagotovitev socialno-ekonomske kohezije, da se odpravi digitalni razkorak med spoloma in spodbuja vloga žensk na področju znanosti,

I. ker kljub zakonodaji Skupnosti in nacionalnim določbam o enakem plačilu še vedno ostaja velika razlika v plačilu žensk in moških, saj ženske v EU v povprečju zaslužijo 15 % manj kot moški, in ker se ta razlika zmanjšuje veliko počasneje v primerjavi z razliko v stopnji zaposlenosti žensk in moških,

J. ker imajo ženske v primerjavi z moškimi pogosto manjše pokojninske pravice, bodisi zaradi nižjih prejetih plač bodisi zaradi tega, ker je bila njihova poklicna kariera krajša in so jo prekinile zaradi večjih družinskih odgovornosti, ki so jih sprejele,

K. ker mora biti politika usklajevanja družinskega in poklicnega življenja namenjena tako ženskam kot moškim, zato je potreben celovit pristop, ki bo upošteval diskriminacijo žensk in nove generacije kot pridobitev za celotno družbo,

L. ker predstavljajo ženske 52 % evropskega prebivalstva, vendar se ta odstotek ne odraža v centrih moči, niti na ravni dostopa niti na ravni sodelovanja; ker reprezentativnost celotne družbe omogoča boljše vodenje in krepi skladnost politike s pričakovanji državljanov; ker obstaja več možnih rešitev na nacionalni ravni (zakoni, sporazumi ali zasebne pobude) za uresničevanje sodelovanja žensk odločilnih mestih,

M. ker je eden izmed ciljev strateškega okvira "i2010" (Evropska informacijska družba za rast in zaposlovanje 2010), ki ga je predlagala Komisija v sporočilu KOM(2005)0229, izboljšati kakovost življenja s sodelovanjem vseh v informacijski družbi,

1. ugotavlja, da želi Komisija nadaljevati s strategijo na področju enakosti med spoloma v okviru večletne perspektive, saj je s tem omogočena dolgotrajna strategija za spodbujanje enakosti na ravni EU, vendar opozarja, da ta načrt ne opredeljuje natančno obveznosti Komisije in držav članic glede obveščanja državljanov ali sredstev, ki bodo dodeljena za izvajanje njenih priporočil;

2. priznava, da je spodbujanje enakosti med spoloma usmerjeno v dve smeri, saj je treba načelo enakosti med spoloma vključiti v vsa področja politike, poleg tega pa se enakost med spoloma spodbuja v sklopu specifičnih ukrepov;

3. poziva Komisijo, naj izdela celostno oceno politike in programov za podporo enakosti med spoloma, vključno z izhajajočo nacionalno politiko držav članic; zlasti zahteva natančno oceno okvirne strategije Skupnosti za enakost med spoloma (2001-2005) [21] ter analizo izvajanja direktiv o enakosti med spoloma, zlasti direktiv 86/613/EGS [22], 89/391/EGS [23], 92/85/EGS [24] in 2003/41/ES [25], da se na podlagi zanesljivih podatkov in statistike določi dosledno planiranje, izvajanje, nadzorovanje in ocenjevanje načrta; zato meni, da je treba za stalni nadzor nad napredkom izvajanja tega načrta nemudoma ustanoviti evropski inštitut za enakost med spoloma;

4. poziva Komisijo, da pristopi k politiki enakosti med spoloma ne samo zato, ker je to prednostna naloga Evropske unije, ampak zlasti zato, ker je neizogiben sestavni del spoštovanja pravic posameznika; meni, da se mora tak pristop odražati v prizadevanjih za uskladitev in okrepitev evropskih in nacionalnih ukrepov za zagotavljanje pravne varnosti žensk in otrok, zlasti:

- v primeru suženjskih odnosov in zločinov zaradi časti ali običajev, nasilja, trgovanja z ljudmi, pohabljanja ženskih spolnih organov, prisilnih porok, poligamije ali odvzema identitete (npr. obvezno nošenje burke, nikaba ali maske), kjer naj ne bo nikakršne tolerance;

in poziva Komisijo, naj:

- razišče vzroke za nasilje na osnovi spola in pri tem izoblikuje pokazatelje o številu žrtev ter, če je določena pravna podlaga, predloži predlog direktive o preprečevanju nasilja nad ženskami;

- čim prej zbere primerljive in zanesljive podatke o trgovini z ljudmi za zmanjšanje števila žrtev, izvedbo študije o vzročni povezavi med zakonodajo na področju prostitucije in trgovino z ljudmi za namene spolnega izkoriščanja ter za razširjanje najboljše prakse, vključno s sprejemom ukrepov proti povpraševalcem takšnih dejavnosti;

in poziva države članice, naj:

- uvedejo obvezno prijavo pohabljanja ženskih spolnih organov, ki ga izvaja zdravstveno osebje, in zdravnikom, ki ga izvajajo, odvzamejo zdravniško licenco;

5. poziva države članice, ki še niso ratificirale Protokola za preprečevanje, zatiranje in kaznovanje trgovine z ljudmi, zlasti ženskami in otroci, ki dopolnjuje Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu (eden izmed "protokolov iz Palerma"), in Konvencije Sveta Evrope o ukrepih proti trgovini z ljudmi, naj to storijo brez nadaljnjega odlašanja, ter izvajajo Direktivo Sveta 2004/81/ES z dne 29. aprila 2004 o dovoljenju za prebivanje, izdanem prebivalcem tretjih držav, ki so žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi ali so bili predmet dejanj omogočanja nezakonitega priseljevanja, ki sodelujejo s pristojnimi organi [26],

6. meni, da je spoštovanje pravic žensk tako kot spoštovanje drugih človekovih pravic temeljna zahteva pri pogajanjih za pristop držav kandidatk; zato poziva Komisijo, naj spremlja in Evropskemu parlamentu in Svetu posreduje podatke o diskriminaciji in nasilju nad ženskami v teh državah ter dejavno spodbuja sodelovanje držav pristopnic pri programih Skupnosti PROGRESS in DAPHNE;

7. poudarja, da mora biti spoštovanje pravic žensk temeljni pogoj za sosedsko, zunanjo in razvojno politiko EU; v zvezi s tem:

- predlaga, da si EU v sklopu teh politik bolj prizadeva za politični dialog s tretjimi državami in finančno podpira razvoj, s čimer se spodbuja enakost med spoloma;

- poudarja, da je revščina označena kot problem žensk, in vztrajno poudarja, da se bodo razvojni cilji tisočletja zagotovo uresničili s spodbujanjem enakosti med spoloma pri vseh starostnih skupinah;

- zahteva, da se posebna pozornost nameni drugemu in tretjemu cilju tisočletja ter da se spodbuja izobraževanje deklet na vseh ravneh kot tudi zagotavlja enak dostop do programov usposabljanja za spodbujanje žensk k podjetništvu, zlasti v malih in srednje velikih podjetjih, kar prispeva k zmanjševanju revščine, izboljšanju zdravja in dobrega počutja ter spodbuja resnični trajnostni razvoj;

- poziva k sprejetju ukrepov za zagotovitev, da ženske pri razvojnih programih ne bodo zapostavljene in da bodo imele zagotovljen enak dostop do trgov dela, stalnih in kakovostnejših delovnih mest ter do produkcijskih sredstev, vključno z zemljiščem, posojilom in tehnologijo;

- poziva Komisijo in države članice, naj v okviru svoje politike razvojnega sodelovanja sprejmejo ustrezne ukrepe za spodbujanje večje zastopanosti žensk z zagotovitvijo enakih možnosti za ženske in moške ter s spodbujanjem njihovega sodelovanja v strokovnih združenjih in organih za politično načrtovanje in odločanje;

- poziva Komisijo in države članice, naj v okviru svojih razvojnih programov določijo preventivne metode za boj proti spolnemu nasilju in trgovini z ljudmi z namenom spolnega izkoriščanja, odvračajo od nasilja nad ženskami in zagotovijo zdravstveno, socialno, pravno in psihološko pomoč ženskam, ki so bile razseljene zaradi sporov, in drugim priseljenkam;

- poziva Komisijo, naj pripravi kvantitativno in kvalitativno oceno stroškov in programov razvojne pomoč v tretjih državah;

8. poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, ki bodo ženskam zagotovili zdravstvene pravice, med drugim tudi na področju spolnega in reproduktivnega zdravja; ponovno poudarja, da se je treba zlasti boriti proti virusu HIV/aids, razširiti dostop do informacij o spolnem in reproduktivnem zdravju ter do zdravstvenih storitev;

9. priznava, da so nasilju in diskriminaciji izpostavljena zlasti dekleta, ter poziva k večjem prizadevanju za zaščito deklet pred vsemi oblikami nasilja, vključno z zlorabo, spolnim izkoriščanjem in prisilnim rekrutiranjem v oborožene sile, ter za spodbujanje oblikovanja politike in programov, katerih cilj je zaščititi njihove pravice v spornih situacijah in o njih;

10. poziva Komisijo, naj spoštuje svojo zavezo, da bo predstavila sporočilo o evropski viziji o enakosti med spoloma v razvojnem sodelovanju;

11. poziva Komisijo, naj zagotovi usklajevanje med Evropsko unijo in Združenimi narodi na področju politike enakih možnosti in pravic deklic; potrjuje, da je pomembno spodbujati tesno sodelovanje z evropskimi in mednarodnimi ter regionalnimi in/ali dvostranskimi institucijami, vključno z organi Združenih narodov, da se uskladijo pristopi v zvezi z enakostjo med spoloma na področjih razvojnega sodelovanja in humanitarne pomoči, zlasti z okrepitvijo povezave med pekinškimi izhodišči za ukrepanje in akcijskim programom iz Kaira, Konvencijo o odpravljanju vseh oblik diskriminacije žensk (CEDAW) in njenim izbirnim protokolom ter razvojnimi cilji tisočletja.

12. poziva Komisijo, naj se v sklopu politike za Afriko in nacionalnih razvojnih strategij afriških držav spodbuja ratifikacija ter izvajanje Maputskega protokola v vseh afriških državah, s posebnim poudarkom na členu 5, v katerem se obsojajo in so prepovedane vse oblike pohabljanja spolnih organov;

13. pozdravlja zavezo Komisije, da bo spodbujala izvajanje omenjene resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 1325 in oblikovala smernice o vključitvi načela enakosti med spoloma v usposabljanje za krizno upravljanje;

14. poziva države članice in Komisijo, naj sprejmejo konkretne ukrepe za spodbujanje ekonomske in družbene emancipacije in vključevanja priseljenk, zlasti v sklopu skupnega okvirnega programa za družbeno vključevanje državljanov tretjih držav, ter ukrepe za spodbujanje učenja jezikov ter razumevanja pravic in dolžnosti, ki izhajajo iz zakonodaje Skupnosti, mednarodnih konvencij, načel in veljavnih zakonov v državah gostiteljicah (na primer prepoved poligamije v okviru združitve družine), ter temeljnih vrednot Evropske unije z oblikovanjem politike posebnega usposabljanja na področju enakih možnosti, nediskriminacije na podlagi spola in upoštevanja enakosti med spoloma pri sprejemanju ukrepov, s programi za boj proti diskriminaciji ri dostopanju do dela in na delovnem mestu, s podpiranjem poslovnih projektov priseljenk, ki podbujajo ohranjanje in razširjanje kulturnega bogastva njihovih držav izvora in z podpiranjem javnih mest za udeležbo priseljenk, v katerih so dejavno zastopane;

15. priporoča državam članicam in Komisiji, naj namenijo finančna sredstva za programe, katerih cilj je v ržavah izvora razširjati informacije o zahtevah, ki jih morajo priseljenci izpolniti pred prihodom v Evropsko nijo in med bivanjem v njej, ter o nevarnostih nezakonitega priseljevanja;

16. poziva Komisijo, naj prične s prvimi poskusnimi projekti za vključitev načela enakosti med spoloma splošni proračun Evropske unije in v programe Skupnosti, zlasti v strukturne sklade, sedmi okvirni program na raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013), akcijski program na področju zdravja in varstva potrošnikov (2007-2013) in v akcijski program na področju javnega zdravja (2003-2008); meni, da bi morali ti poskusni projekti upoštevati vpliv splošnega proračuna na enakost med spoloma (horizontalen pristop) ter učinkovitost rezerv za ženske ali projektov, ki jih predlagajo ženske, ter vsebovati analizo težav žensk, ki so želele sodelovati v teh programih (specifičen pristop);

17. poziva države članice, naj okrepijo nacionalne akcijske načrte za zaposlovanje in vključevanje v družbo ali naj vanje vključijo ukrepe za zagotavljanje enakovrednega dostopa žensk do trga dela in enakega plačila za enako delo in ukrepe za spodbujanje žensk k podjetništvu, ter opredelijo in podpirajo nove zaposlitvene možnosti, zlasti na socialnem in zdravstvenem področju ter na področju osebnih in družinskih storitev, kjer prevladuje ženska delovna sila, s poudarkom na ekonomski in družbeni vrednosti takega dela in z oblikovanjem potrebnih predpisov, na podlagi katerih bo zagotovljena kakovost storitev, ob priznavanju socialnih pravic in dostojanstva delavcev ter s podpiranjem zmanjševanja nevarnosti revščine; meni, da so ženske zaradi neugodnega položaja na družbenem in gospodarskem področju z višjo stopnjo brezposelnosti in nižjimi plačami v primerjavi z moškimi bolj izpostavljene izkoriščanju;

18. poziva države članice k izvajanju konkretnih strategij za okrepitev podjetništva žensk, na primer z izkoriščanjem možnosti, ki jih ponujajo informacijske in komunikacijske tehnologije (ICT), in ukrepov, ki bodo podjetnicam olajšali dostop do bančnih posojil in storitev, zlasti kar zadeva mikrofinanciranje in ukrepe za podpiranje ženskih podjetniških mrež;

19. ugotavlja, da so težave držav članic in Evropske unije na področju enakosti med spoloma čedalje večje, ker večja globalna gospodarska konkurenca zahteva bolj prilagodljivo in mobilno delovno silo; poudarja,da so ženske še vedno žrtve diskriminacije v družbenem, poklicnem in drugem življenju ter da omenjene zahteve ponavadi veliko bolj vplivajo na ženske kot na moške; meni, da se ne sme dopustiti, da bi ta situacija ogrozila enakost med spoloma in reproduktivne pravice žensk;

20. poziva države članice, naj imenujejo nacionalnega predstavnika, ki bo pristojen za vprašanja enakosti med spoloma v sklopu izvajanja Lizbonske strategije in ki bo sodeloval pri pripravi in pregledu nacionalnih načrtov ter nadzoroval njihovo izvajanje, ter tako spodbujajo vključevanje načela enakosti med spoloma, zlasti v proračun, v zvezi s politiko in cilji, ki so določeni v teh načrtih;

21. obžaluje, da razlika med plačilom žensk in moških še vedno dosega 15 %; poziva Komisijo, naj čim prej opravi revizijo Direktive Sveta 75/117/EGS [27], zlasti tistih elementov, ki zadevajo delovne inšpekcije in možnosti za pritožbo v primeru diskriminacije; poziva Komisijo, naj tudi zagotovi, da na podlagi omenjene direktive ženske ne bodo diskriminirane, ker imajo manj delovnih izkušenj zaradi vzgajanja otrok;

22. poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami in svojimi socialnimi partnerji spodbudi oblikovanje politike za usklajevanje družinskega in poklicnega življenja:

- z zagotovitvijo, da stroške porodniškega dopusta nosi celotna družba, s čimer bi se odpravila diskriminacija v podjetjih, spodbudila demografska rast in olajšalo zaposlovanje žensk;

- z izvajanjem kampanje ozaveščanja in uvedbo pilotnih projektov za bolj uravnoteženo udeležbo žensk in moških v poklicnem in družinskem življenju;

- v okviru uresničevanja barcelonskih ciljev z izboljšanjem dostopa in fleksibilnosti storitev oskrbe in pomoči za nesamostojne osebe (otroci, invalidi ali osebe s kronično boleznijo in starejše osebe) ter z določitvijo minimalnih obveznosti za oskrbo in pomoč, vključno z ustanovami, ki so odprte tudi ponoči, da bi se lahko zadostilo potrebam, ki izhajajo iz poklicnega in družinskega življenja;

- z dejavnim spodbujanjem očetov in moških v skupnem gospodinjstvu, da izkoristijo možnosti prilagodljivega delovnega časa in prevzamejo gospodinjska opravila in družinska dela, na primer z določitvijo očetovskega dopusta in z začetkom načrtovane revizije Direktive Sveta 96/34/ES [28];

- z določitvijo alternativnih metod, s pomočjo katerih bo zagotovljeno kritje pokojnin žensk, ko te niso zagotovljene zaradi prekratke poklicne kariere ali kariere, ki je bila prekinjena zaradi večje družinske odgovornosti;

23. poziva Komisijo, naj zagotovi, da se pri reviziji ali pripravi zakonodajnih dokumentov Skupnosti, kot je Direktiva 93/104/ES, ustrezno upošteva analiza vpliva na enakost med spoloma, in naj ustrezno ukrepa, ko se ugotovi možnost negativnega vpliva kot pri tej direktivi; poziva Svet, naj odpravi možnost odstopanja od omenjene direktive, saj bolj ogroža ženske kot moške in onemogoča usklajevanje poklicnega in družinskega življenja;

24. poziva Komisijo, naj upošteva sklepe konference o moških in enakosti med spoloma, ki jo je organiziralo finsko predsedstvo Unije, ter vlogo moških pri uresničevanju enakosti med spoloma;

25. poziva Komisijo, naj na podlagi dela evropskega inštituta za enakost med spoloma in napredka na področju sprejemanja odločitev, ki ga je zabeležila banka podatkov [29], oceni dobre prakse na mednarodni, nacionalni in regionalni ravni, ki ženskam omogočajo sodelovanje v postopkih odločanja, ter naj omogoči njihovo širjenje in sprejemanje, zlasti s podpiranjem žensk, ki sodelujejo v postopkih sprejemanja odločitev;

26. poziva države članice, naj določijo in uresničujejo jasne cilje in časovne roke za povečanje udeležbe žensk v vseh oblikah postopkov odločanja in njihove zastopanosti v političnem življenju;

27. meni, da je treba ženske spodbujati, naj izberejo znanstveno ali raziskovalno kariero; meni, da je treba v ta namen zagotoviti politiko in instrumente, ki bodo skupaj zagotovili uravnoteženo udeležbo žensk in moških ter odličnost v teh karierah;

28. meni, da je treba ženske spodbujati, naj izberejo znanstveno kariero, zlasti z zagotavljanjem pogodbenih rešitev, kot sta na primer študijska pomoč ali delo s polovičnim delovnim časom, s čimer bodo lažje usklajevale poklicno in družinsko življenje;

29. meni, da bi poročanje medijev o pozitivnih primerih vloge žensk v družbi in o njihovih dosežkih v vseh sektorjih, ki jih je treba poudariti, da se ustvari pozitivna podoba žensk ter da se druge ženske in moške spodbudi k sodelovanju pri zagotavljanju enakosti med spoloma ter pri usklajevanju družinskega in poklicnega življenja, veliko pripomoglo k boju proti negativnim stereotipom o ženskah; zato poziva Komisijo, naj spodbuja ukrepe, na primer v sklopu programa Media 2007, za ozaveščanje v medijih, med drugim prek posvetovalnih forumov s člani tega sektorja, o stereotipih, ki jih posredujejo, ter za spodbujanje enakih možnosti, zlasti z namenom obveščanja in ozaveščanja mladih moških in žensk;

30. poziva države članice, naj sprejmejo ukrepe za odpravo spolnih stereotipov, zlasti na trgu dela, ter spodbujajo prisotnost moških v sektorjih in na delovnih mestih, ki jih najpogosteje zasedajo ženske, na primer v osnovnih šolah in varstvenih ustanovah;

31. poziva Komisijo, naj v skladu z nedavnimi odločitvami Sodišča Evropskih skupnosti v načrt vključi pravice transseksualnih oseb in težave, s katerimi se soočajo;

32. poziva Komisijo, naj za komisarje in visoke javne uslužbence ter v okviru vodstvenega usposabljanja za evropske javne uslužbence uvede izobraževanje o vključevanju načela enakosti med spoloma ter osveščenosti o pomenu vidika spola;

33. poziva Komisijo, naj v vseh uradnih dokumentih in pri tolmačenju v vseh uradnih jezikih Evropske unije spodbuja rabo jezika, ki upošteva enakost med spoloma in bo dosegla vse kulture, ki jih to zadeva;

34. poziva evropske ustanove in agencije, naj spodbujajo načelo enakosti med spoloma na ravni uprave in se zavzemajo za enakost dostopa žensk in moških do delovnih mest in funkcij, zlasti tistih na visoki ravni;

35. poziva Komisijo, naj posebno poglavje letnega poročila o enakih možnostih za ženske in moške v Evropski uniji nameni načrtu in naj v tem poglavju poroča o njegovem napredku;

36. poziva Komisijo, naj pristojni odbor oziroma pristojne odbore Evropskega parlamenta redno seznanja o spremljanju napredkov tega načrta, zlasti v obliki javnih poročil o njegovem napredku v posameznih državah;

37. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropskemu ekonomskosocialnemu odboru in Odboru regij ter izvršnim in volilnim organom, pristojnim za izvrševanje načela enakosti med spoloma na lokalni, regionalni in nacionalni ravni.

[1] UL L 17, 19.1.2001, str. 22.

[2] UL C 223, 8.8.2001, str. 149.

[3] Resolucija Generalne skupščine ZN A/RES/48/104.

[4] Resolucija Generalne skupščine ZN A/RES/58/147.

[5] Resolucija Generalne skupščine ZN A/RES/59/165.

[6] Resolucija Generalne skupščine ZN A/RES/52/86.

[7] UL C 59, 23.2.2001, str. 258.

[8] UL C 320 E, 15.12.2005, str. 247.

[9] A/61/122/Add.1.

[10] Resolucija Varnostnega sveta 1325(2000).

[11] UL L 205, 6.8.2005, str. 21.

[12] UL C 287 E, 24.11.2006, str. 323.

[13] UL C 102 E, 28.4.2004, str. 492.

[14] UL C 97 E, 22.4.2004, str. 566.

[15] UL C 288 E, 25.11.2006, str. 66.

[16] UL C 287 E, 24.11.2006, str. 75.

[17] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0437.

[18] Po podatkih Razvojnega sklada ZN za ženske(UNIFEM) je bila najmanj vsaka tretja ženska enkrat v življenju žrtev nasilja.

[19] Pri čemer se upošteva tudi dejstvo, da je v 85% primerih enostarševskih družin ženska tista, ki vzdržuje družino.

[20] Glej med drugim dela Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), UNIFEM, Svetovne banke, sekretariata Commonwealtha za enakost med spoloma ter študije in projekte Sveta Evrope, Nordijskega ministrskega sveta ali nizozemskega ministrstva za delo in socialne zadeve.

[21] Odločba Sveta 2001/51/ES z dne 20. decembra 2000 o določitvi programa v zvezi z okvirno strategijo Skupnosti za enakost spolov (2001-2005) (UL L 17, 19.1.2001, str. 22).

[22] Direktiva Sveta 86/613/EGS z dne 11. decembra 1986 o uporabi načela enakega obravnavanja moških in žensk, ki se ukvarjajo z dejavnostjo, vključno s kmetijstvom, ali pa so samozaposleni, ter o varstvu samozaposlenih žensk med nosečnostjo in materinstvom (UL L 359, 19.12.1986, str. 56).

[23] Direktiva Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvajanju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delavcev pri delu (UL L 183, 29.6.1989, str. 1).

[24] Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (UL L 348, 28.11.1992, str. 1).

[25] Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2003/41/ES z dne 3. junija 2003 o dejavnostih in nadzoru institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje (UL L 235, 23.9.2003, str. 10).

[26] UL L 261, 6.8.2004, str. 19.

[27] Direktiva 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske (UL L 45, 19.12.1975, str. 19).

[28] Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 145, 19.6.1996, str. 4).

[29] Projekt GD Komisije za zaposlovanje in socialne zadeve, ki zbira in analizira podatke o sodelovanju žensk v postopkih odločanja (politične ustanove, javna uprava, socialni partnerji in največje nevladne organizacije).Spletni naslov: http://ec.europa.eu/employment_social/women_men_stats/index_en.htm.

--------------------------------------------------