Uradna razvojna pomoč bo imela še naprej pomembno vlogo, maja 2015 pa je EU sprejela ambiciozno skupno zavezo, da bo v časovnem okviru iz Agende 2030 dosegla cilj ZN glede uradne razvojne pomoči v višini 0,7 % bruto nacionalnega dohodka (v nadaljnjem besedilu: BND). To vključuje posebno zavezo, da bo najmanj razvitim državam kratkoročno zagotovila 0,15–0,20 % BND v obliki uradne razvojne pomoči in da bo ta delež v časovnem okviru iz Agende 2030 dosegel 0,20 %. Vendar je uradna razvojna pomoč samo majhen del financiranja za razvoj. V skladu z agendo za ukrepanje iz Adis Abebe ukrepi EU presegajo uradno razvojno pomoč in prispevajo k povezovanju pomoči, naložb, trgovine, mobilizacije domačih sredstev in dobrih politik.

Pred navedenim vrhom je bil na tretji konferenci ZN o financiranju razvoja v Adis Abebi julija 2015 sprejet dogovor o celovitem svežnju načini izvajanja za Agendo 2030. Z agendo za ukrepanje iz Adis Abebe je bil uveden nov model trajnostnega razvoja, ki temelji na dobrem upravljanju in poudarja odgovornost vseh, prednost notranjih ukrepov, vključno z mobilizacijo virov, pomembnost spodbudnih politik, vlogo zasebnega sektorja in zavezanost usklajenosti politik.

Septembrski vrh ZN je bil vrhunec dolgotrajnega vključujočega medvladnega pogajalskega procesa, v katerem je imela EU vodilno vlogo. Sporočilo Komisije o svetovnem partnerstvu in poznejši sklepi Sveta so pokazali konstruktivno vlogo EU.

Mednarodna skupnost se je od 25. do 27. septembra 2015 zbrala na vrhu Združenih narodov (v nadaljnjem besedilu: ZN) v New Yorku, da bi sprejela drzno in preoblikovalno novo vizijo za trajnostni razvoj in izkoreninjenje revščine z naslovom „Spreminjamo naš svet: agenda za trajnostni razvoj do leta 2030“ , ki vključuje nabor 17 novih ciljev trajnostnega razvoja.

EU je imela vodilno vlogo pri vrsti prelomnih mednarodnih sporazumov, ki so skupaj na novo določili nadaljnjo pot za mednarodni razvoj in sodelovanje za naslednjih 15 let.

V letu 2015 so se zgodile pomembne spremembe v zvezi z mednarodnim sodelovanjem na področju zmanjševanja revščine in trajnostnega razvoja ter zmanjševanja tveganja nesreč. Iztekel se je rok za razvojne cilje tisočletja, poleg tega pa se je ponudila priložnost za razmislek o doseženem napredku in preostalih izzivih.

EU z usklajenostjo politik za razvoj upošteva razvojne cilje v vseh svojih politikah, ki bi lahko vplivale na države v razvoju. Komisija je leta 2015 objavila peto poročilo EU o usklajenosti politik za razvoj ter v njem poudarila dosežke in še nerešene izzive na področju usklajenosti politik za razvoj na ravni EU in v državah članicah.

Svetovni trend nesreč, ki jih povzroči človek, in naravnih nesreč se je leta 2015 še naprej stopnjeval. Evropska komisija je več kot 120 milijonom ljudi v več kot 80 državah zagotovila za več kot 1,4 milijarde EUR nujne pomoči, vključno s hrano, zatočišči, zaščito, zdravstvenim varstvom in pitno vodo.

EU in njene države članice so bile tudi v letu 2015 največje donatorke sredstev za razvoj na svetu, pri čemer so po vsem svetu spodbujale temeljne evropske vrednote – mir, varnost, trajnostni razvoj, zmanjševanje revščine in človekove pravice – ter tako obravnavale temeljne vzroke za številne krize. Samo Evropska komisija je leta 2015 izplačala več kot 10,3 milijarde EUR uradne razvojne pomoči (URP). Istega leta je začel v celoti delovati 11. Evropski razvojni sklad za obdobje 2014–2020, ki je vreden 30,5 milijarde EUR.

EU je skozi vse leto še naprej igrala vodilno vlogo pri mednarodnih prizadevanjih za premagovanje kriz in zagotavljanje podpore, zlasti v Ukrajini, Siriji, Iraku in Libiji. S svojimi mednarodnimi partnerji si je tudi neumorno prizadevala v boju proti dejavnostim organizacije Daiš.

Evropa se je leta 2015 soočala z novimi in razvijajočimi se svetovnimi izzivi. Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: EU) se je odzvala s celotnim portfeljem politik in orodji, ki obsegajo diplomatsko, varnostno, finančno, trgovinsko, razvojno in humanitarno sodelovanje ter pomoč na podlagi celovitega in časovno občutljivega pristopa.

Močna povezava med razvojem in migracijami je bila potrjena z vključitvijo migracij v agendo za trajnostni razvoj do leta 2030. Poleg tega je prisilno razseljevanje v Agendi 2030 opredeljeno kot ključni dejavnik, ki bi lahko izničil nedavni napredek na področju razvoja.

EU je julija 2015 ponovno potrdila svojo politično zavezanost strateškemu okviru za človekove pravice in demokracijo iz leta 2012 ter sprejela novi akcijski načrt za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2015–2019. Z akcijskim načrtom so bili široki cilji varstva in spodbujanja človekovih pravic ter podpore demokratičnim procesom po vsem svetu pretvorjeni v konkretne cilje in ciljno usmerjene ukrepe.

Energija je ključno gonilo vključujoče in trajnostne rasti. Med letoma 2014 in 2020 bo 3,5 milijarde EUR nepovratnih sredstev EU združenih z drugimi viri financiranja, da se bodo v partnerskih državah spodbudile naložbe v trajnostno energijo v višini do 30 milijard EUR.

Na konferenci o podnebnih spremembah v Parizu (COP21) decembra 2015 je 195 držav sprejelo prvi univerzalen in pravno zavezujoč svetovni dogovor o podnebnih spremembah, ki vključuje vse države. Pariški sporazum določa globalni akcijski načrt za preprečevanje nevarnih podnebnih sprememb z omejitvijo globalnega segrevanja na manj kot 2 °C. EU je bila pri teh mednarodnih prizadevanjih v ospredju in je bila prvo veliko gospodarstvo, ki je marca 2015 predložilo svoj predvideni prispevek k novemu sporazumu.

V ambiciozni agendi ZN za trajnostni razvoj je priznano, da so podnebne spremembe „eden od največjih izzivov našega časa“, in poudarjeno, da „negativni učinki podnebnih sprememb ogrožajo zmožnost vseh držav, da dosežejo trajnostni razvoj“ . Agenda 2030 vključuje poseben cilj trajnostnega razvoja glede nujnih ukrepov za boj proti podnebnim spremembam in njihovim posledicam.

Približno 6,5 milijarde EUR letnega proračuna EU, na katerega se nanaša to poročilo, je namenjene enakosti spolov kot pomembnemu ali glavnemu cilju. Komisija podpira številne ukrepe po vsem svetu, ki neposredno obravnavajo vprašanja razlik med spoloma, vključno s programi za odpravo pohabljanja ženskih spolovil, zmanjšanje nasilja nad ženskami in dekleti, izboljšanje dostopa žensk do proizvodnih virov, kot je zemlja, in preprečevanje porok otrok.

Svet je oktobra 2015 potrdil novi akcijski načrt EU za enakost spolov z naslovom „Spreminjanje življenj deklet in žensk prek zunanjih odnosov EU v obdobju 2016–2020“. Cilj te ambiciozne pobude je zagotoviti močnejše vodstvo v Komisiji in spodbuditi strateški pristop, ki združuje več naložb, boljše usklajevanje in skupno odgovornost.

Komisija in visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko sta leta 2015 objavili skupni posvetovalni dokument o uspešnosti sedanjega sporazuma in možnih poteh naprej po letu 2020. Javno posvetovanje se je končalo decembra 2015, rezultati pa bodo pomagali oblikovati prihodnost tega pomembnega partnerstva.

EU in njene države članice imajo dolgoletne odnose z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (v nadaljnjem besedilu: AKP). Sedanji sporazum z našimi partnerskimi državami AKP, tj. Sporazum iz Cotonouja z veljavnostjo od leta 2000 do leta 2020, vključuje 78 partnerskih držav ter zajema politično, razvojno, gospodarsko in trgovinsko sodelovanje.

Resna možnost članstva v EU še naprej spodbuja preobrazbo ter utrjuje stabilnost in varnost v državah jugovzhodne Evrope. Evropska komisija je 10. novembra 2015 določila srednjeročno strategijo za širitveno politiko EU za obdobje mandata te Komisije. Strategija zagotavlja jasne smernice ter določa okvir in orodja za podporo zadevnim državam pri obravnavi ključnih vprašanj in zahtev pristopnega procesa.

Evropska komisija in visoka predstavnica Evropske unije za zunanje zadeve sta sprejeli skupno sporočilo z naslovom „Za novo evropsko sosedsko politiko“, v katerem sta predlagali, kako lahko EU in njene sosede ustvarjajo učinkovitejša partnerstva v sosedstvu, zagotovili strateški okvir in določili stabilizacijo za svojo glavno politično prednostno nalogo.

Na vrhu v Valletti novembra 2015 so se zbrali evropski in afriški voditelji držav in vlad, da bi na podlagi uravnoteženega pristopa in v tesnem partnerstvu med državami izvora in tranzita ter namembnimi državami okrepili sodelovanje ter obravnavali izzive in priložnosti v zvezi z migracijami in mobilnostjo.

Na navedenem vrhu je bil ustanovljen nujni skrbniški sklad EU (1,8 milijarde EUR) za stabilnost in odpravljanje temeljnih vzrokov za nedovoljene migracije in razseljevanje v Afriki . Skrbniški sklad je prožno dopolnilo k obstoječemu razvojnemu sodelovanju EU v tej regiji, njegov cilj pa je podpreti učinkovito izvajanje zavez iz Vallette v treh geografskih okvirih (Sahel/Čadsko jezero, Afriški rog in Severna Afrika).

Leta 2015 je bilo okrepljeno prizadevanje za podporo državam, ki so prevzele največje breme begunske krize zaradi nenehnega konflikta v Siriji, zlasti s povečanjem sredstev za regionalni skrbniški sklad EU v odziv na krizo v Siriji ter pripravo ciljno usmerjenih sporazumov o sodelovanju (dogovorov) z Libanonom in Jordanijo. Sklad je zdaj eden od glavnih instrumentov EU za obravnavo krize zaradi prisilnega razseljevanja v tej regiji.

V regionalni skrbniški sklad EU lahko prispevajo tudi vsi drugi mednarodni donatorji. V spremembi sklepa o vzpostavitvi je bilo pojasnjeno, da so notranje razseljene osebe v Iraku, ki bežijo pred regionalno krizo, skupina upravičencev sklada, zagotovljena pa je bila tudi večja prožnost pri podpori prizadetim državam, ki ne mejijo na Sirijo. Ta razširitev vključuje zagotavljanje podpore državam na Zahodnem Balkanu, ki niso članice EU.

Poleg tega sta EU in Turčija na vrhu EU-Turčija 29. novembra 2015 sprejeli skupno izjavo, vključno z načrtom za mobilizacijo precejšnjih finančnih sredstev za podporo Turčiji pri njenih obsežnih prizadevanjih, da bi gostila sirske begunce. V tem okviru je Evropska komisija vzpostavila instrument za begunce v Turčiji za usklajevanje mobilizacije 3 milijard EUR iz proračuna EU in prispevkov držav članic.

Ukrepanje EU: Sirija Med rezultati projekta „Utiranje poti do hitrega okrevanja prek izobraževanja v Siriji“ je na primer boljši dostop do izobraževanja v šolskih letih 2013/2014 in 2014/2015 za dva milijona otrok v približno 3 000 šolah v šestih sirskih provincah. V 180 šolah sta bila zagotovljena izobraževanje o zdravniški oskrbi in psihosocialna podpora, 100 šol je bilo obnovljenih, 200 000 otrok pa je imelo dostop do programa za samostojno učenje. Usposabljanje za delo z otroki s posebnimi potrebami je bilo zagotovljeno 1 500 učiteljem.

Migracije in mobilnost

Evropska komisija je 13. maja 2015 sprejela evropsko agendo o migracijah, v kateri je predlagala ključna načela in ukrepe na tem področju za obdobje 2015–2020. Ta agenda, ki je ena od desetih političnih prednostnih nalog Junckerjeve Komisije, ponuja ambiciozen in celovit načrt za boljše sedanje in dolgoročno upravljanje migracij. Njeni štirje stebri so močna skupna azilna politika, boj proti trgovini z ljudmi in preprečevanje nedovoljenih migracij, upravljanje zunanjih meja in nova politika na področju zakonitih migracij.

Migracije so bistveno vprašanje v odnosih EU z njenimi bližnjimi sosedami, zlasti tistimi na vzhodu in jugu, med katerimi je veliko virov migracij ali tranzitnih držav. V teh državah je precejšnja pomoč EU osredotočena na upravljanje migracij, spodbujanje stabilnosti in odpravljanje temeljnih vzrokov za migracije s krepitvijo odpornosti ranljivih skupin prebivalstva, gospodarskim razvojem in podpiranjem boljšega upravljanja.

Dialogi o migracijah z afriškimi partnerskimi državami so bili okrepljeni in poglobljeni, zlasti prek procesov iz Rabata in Kartuma o migracijah ter dialoga med Afriko in EU o migracijah in mobilnosti.

Razvoj, mir in varnost

Trajnostni razvoj ni mogoč brez miru in varnosti, trajnostnega miru pa ni mogoče doseči brez razvoja. Za obravnavo varnosti in razvoja, ki je ključni del celovitega pristopa EU, je treba uporabiti vse instrumente EU.

EU je v letu 2015 pripravljala skupno sporočilo o strateškem okviru na ravni EU za podporo reformi varnostnega sektorja, ki zagotavlja skladno politiko za sinergijski pristop h kratkoročnim in srednjeročnim dejavnostim, kot so misije skupne varnostne in obrambne politike (v nadaljnjem besedilu: SVOP) ter dolgoročni razvojni ukrepi EU na področju varnosti.

Leta 2015 je bilo sprejeto skupno sporočilo z naslovom „Krepitev zmogljivosti v podporo varnosti in razvoju“ . Kratkoročno imajo prednost konkretni pilotni projekti. Dolgoročno pa bodo razviti okviri politike in ureditve financiranja, usmerjeni v vse zadevne (civilne in vojaške) akterje.

Ob koncu leta 2015 je imela EU vzpostavljenih 18 civilnih in vojaških misij ter operacij SVOP, od katerih sta se dve vojaški operaciji začeli izvajati leta 2015: operacija EUNAVFOR MED SOPHIA pomaga uničevati poslovni model mrež za tihotapljenje ljudi in trgovino z njimi v državah v južnem delu osrednjega Sredozemlja, operacija EUMAM CAR pa je osredotočena na vojaško svetovanje in pomoč organom Srednjeafriške republike.

EU je leta 2015 nadalje razvijala zmogljivosti sistemov za preprečevanje konfliktov in zgodnje opozarjanje ter vlagala vanje, kar je precej stroškovno učinkovitejše kot posredovanje po krizi.

ELR 2015

Evropsko leto za razvoj 2015 (ELR 2015) z geslom „naš svet, naše dostojanstvo, naša prihodnost“ se je izkazalo za pravočasno in uspešno kampanjo. Bilo je prvo evropsko leto, posvečeno zunanjim odnosom, in se je izvajalo v času pomembnih svetovnih odločitev.

Kampanja ELR 2015 je evropskim državljanom pomagala bolje razumeti, kako pomoč EU preoblikuje življenja in skupnosti po vsem svetu. V EU je bilo v okviru kampanje ELR 2015 skupno organiziranih 3 828 dogodkov, pri katerih je sodelovalo več kot 1,9 milijona udeležencev.