SL Uradni list Evropske unije CE 71/1

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 3/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 20. decembra 2007

z namenom sprejetja Direktive 2008/…/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o okoljskih standardih kakovosti na področju vodne politike in spremembi direktiv 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS, 86/280/EGS in 2000/60/ES

(2008/C 71 E/01)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Kemijsko onesnaževanje površinskih voda predstavlja grožnjo za vodno okolje z učinki, kot so akutna in kronična strupenost za vodne organizme, kopičenje v ekosistemih ter izguba habitatov in biotske raznovrstnosti, ogroža pa tudi zdravje ljudi. Prednostno bi bilo treba ugotoviti vzroke onesnaženosti ter se pri viru spopasti z emisijami na najbolj ekonomičen in okoljsko učinkovit način.

(2) Sklep št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti (3) določa, da so okolje, zdravje in kakovost življenja ključne okoljske prednostne naloge navedenega programa, pri čemer je izpostavljena zlasti potreba po bolj specifični zakonodaji na področju vodne politike.

(3) Direktiva 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (4) določa strategijo proti onesnaževanju vode in zahteva dodatne specifične ukrepe za nadzor nad onesnaževanjem in okoljske standarde kakovosti (OSK). Direktiva določa OSK v skladu z določbami in cilji Direktive 2000/60/ES.

(4) V skladu s členom 4 Direktive 2000/60/ES bi morale države članice izvajati potrebne ukrepe v skladu s členom 16(1) in (8) navedene direktive, z namenom, da postopno zmanjšajo onesnaževanje s prednostnimi snovmi in ustavijo ali postopno odpravijo emisije, odvajanje in uhajanje prednostnih nevarnih snovi.

(5) Od leta 2000 so bili sprejeti številni akti Skupnosti, ki določajo ukrepe za nadzor nad emisijami v skladu s členom 16 Direktive 2000/60/ES za posamezne prednostne snovi. Poleg tega mnogo ukrepov za varstvo okolja spada na področje druge obstoječe zakonodaje Skupnosti. Prednost bi bilo zato treba nameniti izvajanju in reviziji obstoječih instrumentov in ne uvedbi novega nadzora.

(6) V zvezi z nadzorom nad emisijami prednostnih snovi iz točkovnih in razpršenih virov iz člena 16 Direktive 2000/60/ES se zdi bolj stroškovno-učinkovito in sorazmerno za države članice, da poleg izvajanja druge veljavne zakonodaje Skupnosti, po potrebi vključijo v program ukrepov, ki jih je treba v skladu s členom 10 Direktive 2000/60/ES pripraviti za vsako vodno območje, druge ustrezne ukrepe nadzora v skladu s členom 11 navedene direktive.

(7) Odločba št. 2455/2001/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2001 o določitvi seznama prednostnih snovi na področju vodne politike in o spremembi Direktive 2000/60/ES (5) določa prvi seznam 33 snovi ali skupin snovi, glede katerih je treba na ravni Skupnosti prednostno ukrepati. Med temi prednostnimi snovmi so bile nekatere opredeljene kot prednostne nevarne snovi, v zvezi s katerimi bi morale države članice izvajati potrebne ukrepe, da se ustavijo ali postopno odpravijo emisije, izpusti in uhajanje. Nekatere snovi so bile pregledane in bi jih bilo treba razvrstiti. Komisija bi morala v skladu s časovnim razporedom iz člena 16 Direktive 2000/60/ES nadaljevati s pregledom seznama prednostnih snovi in na podlagi dogovorjenih meril, ki prikazujejo tveganje za vodno okolje ali tveganje preko vodnega okolja, določiti snovi, glede katerih bi bilo treba prednostno ukrepati, ter po potrebi predstaviti ustrezne predloge.

(8) Glede na interese Skupnosti in za učinkovitejše urejanje varstva površinskih voda je primerno določiti OSK za onesnaževala, opredeljena kot prednostne snovi, na ravni Skupnosti, in prepustiti državam članicam, da po potrebi določijo pravila za preostala onesnaževala na nacionalni ravni, ob upoštevanju ustreznih predpisov Skupnosti. Vendar pa osem onesnaževal, ki spadajo v področje uporabe Direktive Sveta 86/280/EGS z dne 12. junija 1986 o mejnih vrednostih in ciljih kakovosti pri odvajanju določenih nevarnih snovi, vključenih v seznam I Priloge k Direktivi 76/464/EGS (6), in so del skupine snovi, v zvezi s katerimi bi morale države članice izvajati ukrepe z namenom, da se doseže dobro kemijsko stanje do leta 2015, ob upoštevanju členov 2 in 4 Direktive 2000/60/ES, ni bilo vključenih na seznam prednostih snovi. Vendar so se skupni standardi, določeni za ta onesnaževala, izkazali kot koristni, zato je primerno, da se njihovo urejanje ohrani na ravni Skupnosti.

(9) Zaradi tega določbe v zvezi s sedanjimi cilji kakovosti okolja iz Direktive Sveta 82/176/EGS z dne 22. marca 1982 o mejnih vrednostih in ciljih kakovosti pri odvajanju živega srebra v industriji, ki uporablja kloralkalno elektrolizo (7), Direktive Sveta 83/513/EGS z dne 26. septembra 1983 o mejnih vrednostih in ciljih kakovosti v zvezi z izpustom kadmija (8), Direktive Sveta 84/156/EGS z dne 8. marca 1984 o mejnih vrednostih in zahtevah glede kakovosti pri odvajanju živega srebra v industriji, ki ne uporablja kloralkalne elektrolize (9), Direktive Sveta 84/491/EGS z dne 9. oktobra 1984 o mejnih vrednostih in ciljih kakovosti pri odvajanju heksaklorocikloheksana (10) in Direktive 86/280/EGS ne bodo več potrebne in bi jih bilo treba črtati.

(10) Kemijsko onesnaženje lahko vpliva na vodno okolje tako kratkotrajno kot dolgotrajno, zato bi bilo treba OSK določati na podlagi podatkov o akutnih, pa tudi kroničnih posledicah. Za zagotovitev ustrezne zaščite vodnega okolja in zdravja ljudi bi bilo treba določiti OSK kot letne povprečne vrednosti na ravni, ki zagotavlja zaščito pred dolgoročno izpostavljenostjo, in največje dovoljene koncentracije za zaščito pred kratkoročno izpostavljenostjo.

(11) Države članice lahko v skladu s pravili iz oddelka 1.3.4 Priloge V k Direktivi 2000/60/ES v zvezi s spremljanjem izpolnjevanja OSK, vključno tistih, ki so izraženi z največjo dovoljeno koncentracijo, za obravnavo ubežnikov (skrajna odstopanja od povprečja) in napačnih odčitavanj uvedejo statistične metode, kot je izračun percentilov, da se zagotovi sprejemljiva raven zaupanja in natančnosti. Za zagotovitev primerljivosti spremljanja stanja med državami članicami je primerno, da se s pomočjo postopka komitologije določijo podrobna pravila za takšne statistične metode.

(12) Na tej stopnji bi bilo treba vrednosti OSK na ravni Skupnosti za večino snovi uvesti zgolj za površinske vode. Vendar pri heksaklorobenzenu, heksaklorobutadienu in živem srebru z določitvijo OSK zgolj za površinske vode ni mogoče zagotoviti varstva pred posrednimi učinki in sekundarnim zastrupljanjem na ravni Skupnosti. Za te tri snovi bi bilo zato primerno na ravni Skupnosti določiti OSK za žive organizme. Da bi se državam članicam omogočila prilagodljivost glede na njihovo strategijo spremljanja stanja, bi morale imeti možnost, da bodisi spremljajo in uporabljajo te OSK za žive organizme ali določijo strožje OSK za površinske vode, ki zagotavljajo enako raven varstva.

(13) Države članice bi poleg tega morale imeti možnost, da na nacionalni ravni določijo OSK za usedline in/ali žive organizme in jih uporabljajo namesto OSK za vodo, določenih v tej direktivi. Te OSK bi bilo treba določiti s preglednim postopkom, ki vključuje obveščanje Komisije in drugih držav članic, da se zagotovi enaka raven varstva, kot jo zagotavljajo OSK za vodo, vzpostavljeni na ravni Skupnosti. Komisija bi morala povzeti ta obvestila v svojem poročilu o izvajanju Direktive 2000/60/ES. Ker usedline in živi organizmi ostajajo pomemben medij za spremljanje nekaterih snovi, bi morale države članice, zato da bi ocenile trende in dolgoročne vplive antropogene dejavnosti, sprejeti ukrepe v skladu s členom 4 Direktive 2000/60/ES s ciljem zagotoviti, da se sedanje ravni onesnaženja v živih organizmih in usedlinah ne bodo znatno povečale.

(14) Države članice morajo ravnati v skladu z Direktivo Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (11), in upravljati vodna telesa površinske vode, namenjena za odvzem pitne vode, v skladu s členom 7 Direktive 2000/60/ES. To direktivo bi bilo torej treba izvajati brez poseganja v zahteve, ki morebiti zahtevajo strožje standarde.

(15) V bližini izpustov iz točkovnih virov so koncentracije onesnaževal ponavadi večje kot okoliške koncentracije v vodi. Zato bi bilo treba državam članicam omogočiti uporabo območij mešanja, v kolikor ne vplivajo na skladnost preostalega telesa površinske vode z ustreznimi OSK. Obseg območij mešanja bi moral biti omejen na bližino mesta izpustov in sorazmeren.

(16) Treba je preverjati doseganje ciljev za ustavitev ali postopno odpravo in zmanjšanje iz člena 4(1)(a) Direktive 2000/60/ES, ter zagotoviti preglednost presoje doseganja teh obveznosti, zlasti glede obravnave pomembnih emisij, izpustov in uhajanj kot rezultat človekove dejavnosti. Nadalje je časovni načrt za ustavitev ali postopno odpravo in zmanjšanje lahko povezan le s popisom. Omogočiti bi bilo treba tudi oceno uporabe člena 4(4) do (7) Direktive 2000/60/ES. Prav tako je potrebno tudi ustrezno sredstvo za merjenje uhajanj snovi, ki so že v naravi ali so posledica naravnih procesov, kjer popolna ustavitev ali postopna odprava iz vseh morebitnih virov ni možna. Za izpolnitev teh zahtev bi morala vsaka država članica pripraviti popis emisij, izpustov in uhajanj za vsako vodno območje ali del vodnega območja na svojem ozemlju.

(17) Da bi se pri pripravi teh popisov izognile podvajanju dela in zagotovile njihovo skladnost z drugimi obstoječimi instrumenti na področju varstva površinskih voda, bi morale države članice uporabiti podatke, zbrane na podlagi Direktive 2000/60/ES in Uredbi (ES) št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. januarja 2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal (12).

(18) Da bi bolje odražale svoje potrebe, bi morale imeti države članice za merjenje osnovnih vnosov popisa možnost izbire ustreznega enoletnega referenčnega obdobja. Treba pa bi bilo upoštevati dejstvo, da se lahko uhajanja ob uporabi pesticidov iz leta v leto močno razlikujejo zaradi različnih stopenj uporabe, na primer zaradi različnih podnebnih razmer. Zato bi moralo biti državam članicam omogočeno, da se pri nekaterih snoveh, ki jih zajema Direktiva Sveta 91/414/EGS z dne 15. julija 1991 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (13), odločijo za triletno referenčno obdobje.

(19) Da bi optimizirali uporabo popisa, je primerno določiti rok, v katerem Komisija preveri, ali se emisije, izpusti in uhajanje približujejo doseganju ciljev iz člena 4(1)(a) Direktive 2000/60/ES.

(20) Več držav članic je prizadetih zaradi onesnaževanja iz vira, ki leži izven njihove nacionalne pristojnosti. Zato je primerno izrecno navesti, da država članica zaradi prekoračitve OSK kot posledice čezmejnega onesnaževanja ne krši obveznosti iz te direktive, če so bili izpolnjeni določeni pogoji in če je, kjer je to primerno, uporabila ustrezne določbe Direktive 2000/60/ES.

(21) Na podlagi poročil držav članic bi morala Komisija preveriti, ali obstaja potreba po dodatnih specifičnih ukrepih na ravni Skupnosti, in po potrebi predložiti ustrezne predloge.

(22) Merila za opredelitev snovi, ki so obstojne, bioakumulativne in strupene, kakor tudi za druge enako zaskrbljujoče snovi, zlasti zelo obstojne in močno bioakumulativne, kakor so navedene v Direktivi 2000/60/ES, so določena v Tehničnem navodilu za presojo tveganja v podporo Direktivi Komisije 93/67/EGS z dne 20. julija 1993 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja za človeka in okolje v zvezi s snovmi, prijavljenimi v skladu z Direktivo Sveta 67/548/EGS (14), Uredbo Komisije (ES) št. 1488/94 z dne 28. junija 1994 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja, ki ga obstoječe snovi predstavljajo za ljudi in okolje v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (15) in Direktivo 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (16). Za zagotovitev skladnosti med zakonodajo Skupnosti bi bilo treba uporabiti samo ta merila za snovi, ki so v pregledu v skladu z Odločbo št. 2455/2001/ES, Prilogo X k Direktivi 2000/60/ES pa bi bilo treba v skladu s tem zamenjati.

(23) Obveznosti, določene v direktivah, navedenih v Prilogi IX k Direktivi 2000/60/ES, so že vključene v Direktivo Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (17) ter v Direktivo 2000/60/ES, ob tem pa je zagotovljena najmanj enaka raven zaščite, če se OSK ohranijo ali pregledajo. Da bi zagotovili skladen pristop h kemijskem onesnaževanju površinskih voda ter poenostavili in razjasnili obstoječo zakonodajo Skupnosti na tem področju, je primerno v skladu z Direktivo 2000/60/ES z učinkom od 22. decembra 2012 razveljaviti direktive 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS in 86/280/EGS.

(24) Obravnavana so bila priporočila iz Direktive 2000/60/ES, zlasti priporočila Znanstvenega odbora za strupenost, strupenost za ekosisteme in okolje.

(25) V skladu z odstavkom 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (18) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno zakonodajo.

(26) Ker cilja te direktive, in sicer doseganja dobrega kemijskega stanja površinskih voda z določitvijo OSK za prednostne snovi in nekatera druga onesnaževala, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, in ker se ta cilj zaradi ohranjanja enake ravni varstva površinskih voda v vsej Skupnosti lažje doseže na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben za dosego tega cilja.

(27) Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (19).

(28) Zlasti bi morala biti Komisija pooblaščena za spreminjanje točke 3 dela B Priloge I. Ker je ta ukrep splošnega obsega in je namenjen spreminjanju nebistvenih določb te direktive ali dopolnjevanju te direktive z dodajanjem novih nebistvenih določb, ga je zato treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5(a) Sklepa 1999/468/ES –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Področje uporabe

S ciljem doseganja dobrega kemijskega stanja površinskih voda ter v skladu z določbami in cilji člena 4 Direktive 2000/60/ES ta direktiva predpisuje okoljske standarde kakovosti (OSK) za prednostne snovi in nekatera druga onesnaževala, kot je določeno v členu 16 Direktive 2000/60/ES.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo opredelitve pojmov iz Direktive 2000/60/ES.

Člen 3

Okoljski standardi kakovosti

1. Države članice v skladu s členom 1 te direktive in členom 4 Direktive 2000/60/ES uporabljajo za vodna telesa površinske vode OSK iz dela A Priloge I k tej direktivi.

Države članice za vodna telesa površinske vode uporabljajo OSK v skladu z zahtevami iz dela B Priloge I.

2. Države članice se lahko pri nekaterih vrstah površinskih voda odločijo za uporabo OSK za usedline in/ali žive organizme namesto standardov iz dela A Priloge I. Države članice, ki se odločijo za to možnost:

(a) za živo srebro in njegove spojine uporabljajo OSK v vrednosti 20 μg/kg, in/ali za heksaklorobenzen OSK v vrednosti 10 μg/kg in/ali za heksaklorobutadien OSK v vrednosti 55 μg/kg, pri čemer ti OSK veljajo za tkivo (mokra teža), države članice pa izberejo najprimernejši indikator med ribami, mehkužci, raki in drugimi živimi organizmi;

(b) za določene snovi določijo in uporabljajo OSK, ki niso omenjeni v točki (a) za usedline in/ali žive organizme. Ti OSK nudijo raven varstva, ki bo vsaj takšna, kot jo nudijo OSK za vodo iz dela A Priloge I;

(c) za snovi iz točk (a) in (b) določijo pogostost spremljanja stanja v živih organizmih in/ali usedlinah. Spremljanje stanja se izvede vsaj enkrat letno, razen če je na podlagi tehničnega znanja in strokovne presoje upravičeno spremljanje v drugačnih časovnih presledkih; in

(d) Komisijo in druge države članice prek odbora iz člena 21 Direktive 2000/60/ES obvestijo o snoveh za katere so bili v skladu s točko (b) določeni OSK, razlogih in utemeljitvah za uporabo tega pristopa, določenih alternativnih OSK, vključno s podatki in metodologijo, na podlagi katerih so bili oblikovani, vrstah površinskih voda, za katere bi se uporabljali, ter o pogostosti načrtovanega spremljanja stanja in utemeljitvi te pogostosti.

Komisija v poročila, objavljena v skladu s členom 18 Direktive 2000/60/ES, vključi povzetek obvestil v skladu s točko (d) zgoraj in opombo (viii) k delu A Priloge I.

3. Države članice na podlagi spremljanja stanja vode, ki se izvede v skladu s členom 8 Direktive 2000/60/ES, zagotovijo dolgoročno analizo trenda koncentracij prednostnih snovi iz dela A Priloge I, ki so nagnjeni h kopičenju v usedlinah in/ali živih organizmih (pri čemer se posebna pozornost nameni snovem pod številko 2, 5, 6, 7, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 26, 28 in 30). Ob upoštevanju člena 4 Direktive 2000/60/ES sprejmejo ukrepe, katerih namen je zagotoviti, da se te koncentracije v usedlinah in/ali ustreznih živih organizmih znatno ne povečajo.

Države članice določijo pogostost spremljanja stanja v usedlinah in/ali živih organizmih tako, da se zagotovi dovolj podatkov za zanesljivo dolgoročno analizo trenda koncentracij. Spremljanje stanja bi se moralo načeloma izvesti vsaka tri leta, razen če je na podlagi tehničnega znanja in strokovne presoje upravičeno spremljanje stanja v drugačnih časovnih presledkih.

4. Komisija preuči tehnični in znanstveni napredek, vključno z ugotovitvami iz presoje tveganja člena 16(2)(a) in (b) Direktive 2000/60/ES in informacijami iz registracije snovi, ki so v skladu s členom 119 Uredbe (ES) št. 1907/2006 dostopne javnosti, ter po potrebi predlaga revizijo OSK iz dela A Priloge I k tej direktivi v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe in časovnim načrtom iz člena 16(4) Direktive 2000/60/ES.

5. Točka 3 dela B Priloge I k tej direktivi se lahko spremeni v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5(a) Sklepa 1999/468/ES.

Člen 4

Območja mešanja

1. Države članice lahko določijo območja mešanja v bližini mest izpustov. Koncentracije enega ali več onesnaževal na teh območjih mešanja lahko presežejo ustrezne OSK, če ne vplivajo na doseganje teh standardov na preostalem vodnem telesu površinske vode.

2. Države članice, ki določijo območja mešanja, vključijo opis uporabljenih pristopov in metodologij za določitev teh območij v načrte upravljanja voda, izdelane v skladu s členom 13 Direktive 2000/60/ES.

3. Države članice, ki določijo območja mešanja, zagotovijo, da je obseg vsakega takega območja:

(a) omejen na bližino mesta izpustov;

(b) sorazmeren glede na koncentracije onesnaževal na mestih izpustov in pogoje o emisijah onesnaževal iz predhodnih pravnih ureditev, kot so dovoljenja in/ali odobritve, iz člena 11(3)(g) Direktive 2000/60/ES in katere koli druge ustrezne zakonodaje Skupnosti v skladu z uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij in členom 10 Direktive 2000/60/ES, zlasti po pregledu teh predhodnih ureditev.

Člen 5

Popis emisij, izpustov in uhajanja

1. Z uporabo podatkov, zbranih v skladu s členoma 5 in 8 Direktive 2000/60/ES in po Uredbi (ES) št. 166/2006, države članice pripravijo popis emisij, izpustov in uhajanja vseh prednostnih snovi in onesnaževal, navedenih v delu A Priloge I k tej direktivi, za vsako povodno območje ali njegov del znotraj njihovega ozemlja.

2. Referenčno obdobje za oceno vrednosti onesnaževal, ki se vnesejo v popise iz prvega odstavka, je eno leto med letoma 2008 in 2010.

Za prednostne snovi ali onesnaževala, ki jih zajema Direktiva 91/414/EGS, se vnosi lahko izračunajo kot povprečje let 2008, 2009 in 2010.

3. Države članice predložijo Komisiji popise, pripravljene v skladu z odstavkom 1, vključno z zadevnimi referenčnimi obdobji, v skladu z obveznostmi poročanja po členu 15(1) Direktive 2000/60/ES.

4. Države članice posodobijo svoje popise v okviru pregledov analiz, določenih v členu 5(2) Direktive 2000/60/ES.

Referenčno obdobje za določitev vrednosti v posodobljenih popisih je eno leto pred zaključkom navedene analize. Za prednostne snovi ali onesnaževala, ki jih zajema Direktiva 91/414/EGS, se vnosi lahko izračunajo kot povprečje treh let pred zaključkom analize.

Države članice objavijo posodobljene popise v posodobljenih načrtih upravljanja voda iz člena 13(7) Direktive 2000/60/ES.

5. Komisija do leta 2025 preveri, ali se emisije, izpusti in uhajanje, razvidni iz popisa, približujejo ciljem zmanjšanja ali ustavitve iz člena 4(1)(a)(iv) Direktive 2000/60/ES, ob upoštevanju člena 4(4) in (5) navedene direktive.

Člen 6

Čezmejno onesnaževanje

1. Država članica ob prekoračitvi OSK ne krši obveznosti iz te direktive, če lahko dokaže, da:

(a) prekoračitev izvira iz vira onesnaževanja izven njene nacionalne pristojnosti, in

(b) zaradi takšnega čezmejnega onesnaževanja ni mogla izvesti učinkovitih ukrepov, da bi dosegla ustrezne OSK, in

(c) je uporabila mehanizme usklajevanja iz člena 3 Direktive 2000/60/ES in, kjer je primerno, določbe člena 4(4), (5) in (6) navedene direktive za vodna telesa, prizadeta zaradi čezmejnega onesnaževanja.

2. Države članice uporabijo mehanizem iz člena 12 Direktive 2000/60/ES, da Komisiji v okoliščinah iz odstavka 1 tega člena predložijo potrebne informacije in povzetek ukrepov, sprejetih v zvezi s čezmejnim onesnaževanjem, v zadevnih načrtih upravljanja voda, v skladu z obveznostmi poročanja po členu 15(1) Direktive 2000/60/ES.

Člen 7

Pregled

Komisija na podlagi poročil držav članic, vključno s poročili v skladu s členom 12 Direktive 2000/60/ES in zlasti poročili o čezmejnem onesnaževanju, preveri, če so potrebni določeni dodatni ukrepi za celotno Skupnost, kot npr. nadzor nad emisijami. Svoje ugotovitve sporoči Evropskemu parlamentu in Svetu v okviru poročila, pripravljenega v skladu s členom 18(1) Direktive 2000/60/ES, ki ga po potrebi spremljajo ustrezni predlogi.

Člen 8

Sprememba Direktive 2000/60/ES

Priloga X k Direktivi 2000/60/ES se nadomesti z besedilom iz Priloge II k tej direktivi.

Člen 9

Spremembe direktiv 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS in 86/280/EGS

1. Priloga II k direktivam 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS in 84/491/EGS se črta.

2. Naslovi B v delih I do XI Priloge II k Direktivi 86/280/EGS se črtajo.

Člen 10

Razveljavitve 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS in 86/280/EGS

1. Direktive 82/176/EGS, 83/513/EGS, 84/156/EGS, 84/491/EGS in 86/280/EGS se z 22. decembrom 2012 razveljavijo.

2. Države članice lahko izvedejo spremljanje stanja in poročanje v skladu s členi 5, 8 in 15 Direktive 2000/60/ES pred 22. decembrom 2012, namesto da bi ju izvedle v skladu z direktivami iz odstavka 1 tega člena.

Člen 11

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo najpozneje do … (20).

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 12

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 13

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V … Za Evropski parlament Predsednik Za Svet Predsednik

(1) UL C 97, 28.4.2007, str. 3.

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 22. maja 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 20. decembra 2007 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(3) UL L 242, 10.9.2002, str. 1.

(4) UL L 327, 22.12.2000, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena s Sklepom št. 2455/2001/ES (UL L 331, 15.12.2001, str. 1).

(5) UL L 331, 15.12.2001, str. 1.

(6) UL L 181, 4.7.1986, str. 16. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 91/692/EGS (UL L 377, 31.12.1991, str. 48).

(7) UL L 81, 27.3.1982, str. 29. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/692/EGS.

(8) UL L 291, 24.10.1983, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/692/EGS.

(9) UL L 74, 17.3.1984, str. 49. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/692/EGS.

(10) UL L 274, 17.10.1984, str. 11. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 91/692/EGS.

(11) UL L 330, 5.12.1998, str. 32. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2005.

(12) UL L 33, 4.2.2006, str. 1.

(13) UL L 230, 19.8.1991, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2007/50/ES (UL L 202, 3.8.2007, str. 15).

(14) UL L 227, 8.9.1993, str. 9.

(15) UL L 161, 29.6.1994, str. 3.

(16) UL L 123, 24.4.1998, str. 1.

(17) UL L 257, 10.10.1996, str. 26

(18) UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

(19) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

(20) 18 mesecev po datumu začetka veljavnosti te direktive.

PRILOGA I Okoljski standardi kakovosti za prednostne snovi in nekatera druga onesnaževala DEL A: OKOLJSKI STANDARDI KAKOVOSTI (OSK) LP: letno povprečje; NDK: najvišja dovoljena koncentracija. Enota: [μg/l] Št. Ime snovi Številka CAS (1) LP-OSK (2) Celinske površinske vode (3) LP-OSK (2) Druge površinske vode NDK-OSK (4) Celinske površinske vode (3) NDK-OSK (4) Druge površinske vode (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (1) Alaklor 15972-60-8 0,3 0,3 0,7 0,7 (2) Antracen 120-12-7 0,1 0,1 0,4 0,4 (3) Atrazin 1912-24-9 0,6 0,6 2,0 2,0 (4) Benzen 71-43-2 10 8 50 50 (5) Bromirani difenileter (5) 32534-81-9 0,0005 0,0002 se ne uporablja se ne uporablja (6) Kadmij in njegove spojine (glede na razrede trdote vode) (6) 7440-43-9 ≤ 0,08 (razred 1) 0,08 (razred 2) 0,09 (razred 3) 0,15 (razred 4) 0,25 (razred 5) 0,2 ≤ 0,45 (razred 1) 0,45 (razred 2) 0,6 (razred 3) 0,9 (razred 4) 1,5 (razred 5) (6a) Ogljikov tetraklorid (7) 56-23-5 12 12 se ne uporablja se ne uporablja (7) C10-13 kloroalkani 85535-84-8 0,4 0,4 1,4 1,4 (8) Klorofenvinfos 470-90-6 0,1 0,1 0,3 0,3 (9) Klorpirifos (klorpirifos etil) 2921-88-2 0,03 0,03 0,1 0,1 (9a) Ciklodienski pesticidi: Aldrin (7) Dieldrin (7) Endrin (7) Izodrin (7) 309-00-2 60-57-1 72-20-8 465-73-6 Σ = 0,01 Σ = 0,005 se ne uporablja se ne uporablja (9b) DDT vsota (8) (7) se ne uporablja 0,025 0,025 se ne uporablja se ne uporablja para-para-DDT (7) 50-29-3 0,01 0,01 se ne uporablja se ne uporablja (10) 1,2-dikloroetan 107-06-2 10 10 se ne uporablja se ne uporablja (11) Diklorometan 75-09-2 20 20 se ne uporablja se ne uporablja (12) Di(2-etilheksil) ftalat (DEHP) 117-81-7 1,3 1,3 se ne uporablja se ne uporablja (13) Diuron 330-54-1 0,2 0,2 1,8 1,8 (14) Endosulfan 115-29-7 0,005 0,0005 0,01 0,004 (15) Fluoranten 206-44-0 0,1 0,1 1 1 (16) Heksakloro-benzen 118-74-1 0,01 (9) 0,01 (9) 0,05 0,05 (17) Heksakloro-butadien 87-68-3 0,1 (9) 0,1 (9) 0,6 0,6 (18) Heksakloro-cikloheksan 608-73-1 0,02 0,002 0,04 0,02 (19) Izoproturon 34123-59-6 0,3 0,3 1,0 1,0 (20) Svinec in njegove spojine 7439-92-1 7,2 7,2 se ne uporablja se ne uporablja (21) Živo srebro in njegove spojine 7439-97-6 0,05 (9) 0,05 (9) 0,07 0,07 (22) Naftalen 91-20-3 2,4 1,2 se ne uporablja se ne uporablja (23) Nikelj in njegove spojine 7440-02-0 20 20 se ne uporablja se ne uporablja (24) Nonilfenol (4-nonilfenol) 104-40-5 0,3 0,3 2,0 2,0 (25) Oktilfenol (4-(1,1',3,3'-tetrametilbutil)fenol 140-66-9 0,1 0,01 se ne uporablja se ne uporablja (26) Pentaklorobenzen 608-93-5 0,007 0,0007 se ne uporablja se ne uporablja (27) Pentaklorofenol 87-86-5 0,4 0,4 1 1 (28) Poliaromatski ogljikovodiki (PAH) (10) se ne uporablja se ne uporablja se ne uporablja se ne uporablja se ne uporablja Benzo(a)piren 50-32-8 0,05 0,05 0,1 0,1 Benzo(b)fluor-anten 205-99-2 Σ = 0,03 Σ = 0,03 se ne uporablja se ne uporablja Benzo(k)fluor-anten 207-08-9 Benzo(g,h,i)-perilen 191-24-2 Σ = 0,002 Σ = 0,002 se ne uporablja se ne uporablja Indeno(1,2,3-cd)-piren 193-39-5 (29) Simazin 122-34-9 1 1 4 4 (29a) Tetrakloro-etilen (7) 127-18-4 10 10 se ne uporablja se ne uporablja (29b) Trikloro-etilen (7) 79-01-6 10 10 se ne uporablja se ne uporablja (30) Tributilkositrove spojine (Tributilkositrov kation) 36643-28-4 0,0002 0,0002 0,0015 0,0015 (31) Trikloro-benzeni 12002-48-1 0,4 0,4 se ne uporablja se ne uporablja (32) Trikloro-metan 67-66-3 2,5 2,5 se ne uporablja se ne uporablja (33) Trifluralin 1582-09-8 0,03 0,03 se ne uporablja se ne uporablja DEL B: UPORABA OSK IZ DELA A 1. Stolpca 4 in 5 tabele: Uporaba LP-OSK za katero koli vodno telo površinske vode pomeni, da za vsako reprezentativno merilno mesto v vodnem telesu aritmetična sredina koncentracij, izmerjenih v različnih časovnih obdobjih leta, ne presega standarda. Izračun aritmetične sredine in uporabljena analizna metoda morata biti v skladu s Sklepom Komisije …/… z dne … o sprejetju tehničnih specifikacij za spremljanje kemijskega stanja in kakovost analitskih rezultatov v skladu z Direktivo 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta (11), vključno z načinom uporabe OSK, če ni ustrezne analizne metode, ki bi izpolnjevala minimalna merila za izvedbo. 2. Stolpca 6 in 7 tabele: Uporaba NDK-OSK za katero koli vodno telo površinske vode pomeni, da koncentracije, izmerjene na katerem koli reprezentativnem merilnem mestu v vodnem telesu, ne presegajo standarda. Države članice lahko v skladu s točko 1.3.4 Priloge V k Direktivi 2000/60/ES uvedejo statistične metode, kot je izračun percentilov, da se zagotovi sprejemljiva raven zaupanja in natančnosti za preverjanje glede na NDK-OSK. Če to storijo, so takšne statistične metode skladne s podrobnimi pravili, ki so določena v skladu s postopkom iz člena 21(2) Direktive 2000/60/ES. 3. Z izjemo kadmija, svinca, živega srebra in niklja (v nadaljevanju „kovine“) so OSK, določeni v tej prilogi, izraženi kot skupne koncentracije v celotnem vzorcu vode. Pri kovinah se OSK nanašajo na raztopljene koncentracije, tj. raztopljena faza vzorca vode, pridobljena s filtriranjem skozi 0,45 μm filter ali drugo enakovredno predobdelavo. Države članice lahko pri presoji rezultatov spremljanja stanja glede na OSK upoštevajo: (a) koncentracije naravnega ozadja za kovine in njihove spojine, če te ovirajo skladnost z vrednostmi OSK, in (b) trdoto vode, pH ali druge parametre kakovosti vode, ki vplivajo na biološko razpoložljivost kovin. (1) CAS: Služba za izmenjavo kemijskih izvlečkov. (2) Ta vrednost je okoljski standard kakovosti, izražen kot letna povprečna vrednost (LP-OSK). Če ni drugače določeno, velja za celotno koncentracijo vseh izomerov. (3) Celinske površinske vode zajemajo reke in jezera ter sorodna umetna ali močno preoblikovana vodna telesa. (4) Ta vrednost je okoljski standard kakovosti, izražen kot največja dovoljena koncentracija (NDK-OSK). Kjer so NDK-OSK označene kot „se ne uporablja“, se šteje, da vrednosti LP-OSK zagotavljajo varstvo pred kratkotrajnimi konicami onesnaženja v stalnih izpustih, ker so znatno nižje od vrednosti, določenih na podlagi akutne strupenosti. (5) Za skupino prednostnih snovi, ki jih zajemajo bromirani difeniletri (št. 5), navedeni v Odločbi št. 2455/2001/ES, je OSK določen samo za sorodne snovi 28, 47, 99, 100, 153 in 154. (6) Za kadmij in njegove spojine (št. 6) se vrednosti OSK razlikujejo glede na trdoto vode, kot je določena v petih razredih (razred 1: < 40 mg CaCO3/l, razred 2: 40 do < 50 mg CaCO3/l, razred 3: 50 do < 100 mg CaCO3/l, razred 4: 100 do < 200 mg CaCO3/l in razred 5: ≥ 200 mg CaCO3/l). (7) Ta snov ni prednostna snov, temveč eno od drugih onesnaževal, za katera so OSK enaki OSK, določenim v zakonodaji, ki je veljala pred začetkom veljavnosti te direktive. (8) Celotni DDT obsega vsoto izomerov 1,1,1-trikloro-2,2 bis (p-klorofenil) etan (številka CAS 50-29-3; številka EU 200-024-3); 1,1,1-trikloro-2 (o-klorofenil)-2-(p-klorofenil) etan (številka CAS 789-02-6; številka EU 212-332-5); 1,1-dikloro-2,2 bis (p-klorofenil) etilen (številka CAS 72-55-9; številka EU 200-784-6); 1,1-dikloro-2,2 bis (p-klorofenil) etan (številka CAS 7254-8; številka EU 200-783-0). (9) Če države članice ne uporabljajo OSK za žive organizme, uvedejo strožje OSK za vodo, da s tem dosežejo enako raven varstva kot OSK za žive organizme, določeni v členu 3(2). Komisijo in druge države članice prek odbora iz člena 21 Direktive 2000/60/ES obvestijo o razlogih in utemeljitvah za uporabo tega pristopa, določenih alternativnih OSK za vodo, vključno s podatki in metodologijo, na podlagi katerih so bili oblikovani, ter o vrstah površinskih voda, za katere bi se uporabljali. (10) Za skupino prednostnih snovi poliaromatskih ogljikovodikov (PAH) (št. 28) velja vsak posamezen OSK, tj. treba je izpolnjevati OSK za benzo(a)piren, OSK za vsoto benzo(b)fluorantena in benzo(k)fluorantena ter OSK za vsoto benzo(g,h,i)perilena in indeno(1,2,3-cd)pirena. (11) UL L …

PRILOGA II Priloga X k Direktivi 2000/60/ES se nadomesti z naslednjo: „PRILOGA X Seznam prednostnih snovi na področju vodne politike Številka Številka CAS (1) Številka EU (2) Ime prednostne snovi (3) Opredeljena kot prednostna nevarna snov (1) 15972-60-8 240-110-8 Alaklor (2) 120-12-7 204-371-1 Antracen X (3) 1912-24-9 217-617-8 Atrazin (4) 71-43-2 200-753-7 Benzen (5) se ne uporablja se ne uporablja Bromirani difenileter (4) X (5) 32534-81-9 se ne uporablja Pentabromodifenileter (sorodne snovi 28, 47, 99, 100, 153 in 154) (3) (6) 7440-43-9 231-152-8 Kadmij in njegove spojine X (7) 85535-84-8 287-476-5 Kloroalkani, C10-13 (4) X (8) 470-90-6 207-432-0 Klorofenvinfos (9) 2921-88-2 220-864-4 Klorpirifos (klorpirifos-etil) (10) 107-06-2 203-458-1 1,2-dikloroetan (11) 75-09-2 200-838-9 Diklorometan (12) 117-81-7 204-211-0 Di(2-etilheksil)ftalat (DEHP) (13) 330-54-1 206-354-4 Diuron (14) 115-29-7 204-079-4 Endosulfan X (15) 206-44-0 205-912-4 Fluoranten (6) (16) 118-74-1 204-273-9 Heksaklorobenzen X (17) 87-68-3 201-765-5 Heksaklorobutadien X (18) 608-73-1 210-158-9 Heksaklorocikloheksan X (19) 34123-59-6 251-835-4 Izoproturon (20) 7439-92-1 231-100-4 Svinec in njegove spojine (21) 7439-97-6 231-106-7 Živo srebro in njegove spojine X (22) 91-20-3 202-049-5 Naftalen (23) 7440-02-0 231-111-14 Nikelj in njegove spojine (24) 25154-52-3 246-672-0 Nonilfenol X 104-40-5 203-199-4 (4-nonilfenol) (3) X (25) 1806-26-4 217-302-5 Oktilfenol 140-66-9 se ne uporablja (4-(1,1',3,3'-tetrametilbutil)fenol) (3) (26) 608-93-5 210-172-5 Pentaklorobenzen X (27) 87-86-5 231-152-8 Pentaklorofenol (28) se ne uporablja se ne uporablja Poliaromatski ogljikovodiki X 50-32-8 200-028-5 (benzo(a)piren) X 205-99-2 205-911-9 (benzo(b)fluoranten) X 191-24-2 205-883-8 (benzo(g,h,i)perilen) X 207-08-9 205-916-6 (benzo(b)fluoranten) X 193-39-5 205-893-2 (indeno(1,2,3-cd)piren) X (29) 122-34-9 204-535-2 Simazin (30) se ne uporablja se ne uporablja Tributilkositrove spojine X 36643-28-4 se ne uporablja Tributilkositrov kation X (31) 12002-48-1 234-413-4 Triklorobenzeni (32) 67-66-3 200-663-8 Triklorometan (kloroform) (33) 1582-09-8 216-428-8 Trifluralin (1) CAS: Služba za izmenjavo kemičnih izvlečkov. (2) Številka EU: Evropski seznam kemičnih snovi, ki so na trgu (EINECS) ali evropski seznam novih snovi (ELINCS). (3) Kjer so izbrane skupine snovi, so kot indikativni parametri našteti posamezni tipični predstavniki (v oklepajih in brez številke). Indikativni parameter za te skupine snovi mora biti opredeljen z analizno metodo. (4) Te skupine snovi običajno obsegajo veliko posameznih spojin. Trenutno ni mogoče dati primernih indikativnih parametrov. (5) Samo pentabromobifenileter (številka CAS 32534-81-9). (6) Fluoranten je na seznamu kot indikator drugih, nevarnejših poliaromatskih ogljikovodikov.“