ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Neposredni in posredni učinki izbruha COVID-19 se v vseh državah članicah še naprej povečujejo. Trenutne razmere so brez primere in zahtevajo izredne ukrepe, prilagojene tem okoliščinam.

V sektorjih kmetijstva in prehrane so bile ugotovljene številne težave, ki izhajajo iz obsežnih omejitev gibanja, uvedenih v državah članicah, ter obveznega zaprtja trgovin, tržnic na prostem, restavracij in drugih gostinskih obratov. Gospodarske motnje v kmetijskem sektorju in podeželskih skupnostih so kmetom in malim podeželskim podjetjem, ki predelujejo kmetijske proizvode, povzročile likvidnostne težave in težave z denarnim tokom.

Zato nekatera mala podjetja in kmetje potrebujejo nujno pomoč, da lahko ohranijo svoje dejavnosti.

Zaradi vzporednih težav uprav bi bilo neprimerno, da so svetovalci osebno prisotni za podporo morebitnim upravičencem ali da kontrolorji izvajajo kontrole na kraju samem ali predhodne kontrole, zato je nujno treba ponuditi enostavne in upravičencem zlahka dostopne rešitve, ki jih lahko uvedejo države članice za podporo različnih razmer na terenu.

V teh okoliščinah brez primere se bo morala podpora zagotoviti v obliki začasne pomoči in za ciljno usmerjen namen. Za uresničevanje teh ciljev se bo podpora zagotovila v obliki enkratnega pavšalnega zneska za kmete in MSP, ki se ukvarjajo s predelavo, trženjem in/ali razvojem kmetijskih proizvodov. Komisija bo plačila izvršila v skladu s proračunskimi odobritvami in glede na razpoložljiva sredstva.

Da bi se zagotovila kar najučinkovitejša uporaba razpoložljivih virov v okviru obstoječih programov za razvoj podeželja, bodo morale države članice utemeljiti ciljno usmerjenost podpore najbolj prizadetim na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril. Države članice bodo morale ukrep vključiti tako, da spremenijo svoje programe za razvoj podeželja, čeprav bodo odhodki upravičeni od trenutka začetka katastrofičnega dogodka (izbruh COVID-19).
o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru za carinsko sodelovanje, ustanovljenem na podlagi Sporazuma med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o sodelovanju in medsebojni upravni pomoči v carinskih zadevah, glede sprejetja poslovnika Skupnega odbora za carinsko sodelovanje

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru za carinsko sodelovanje Evropska unija-Nova Zelandija v zvezi s predvidenim sklepom o sprejetju poslovnika Skupnega odbora.

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o sodelovanju in medsebojni upravni pomoči v carinskih zadevah

Namen Sporazuma med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o sodelovanju in medsebojni upravni pomoči v carinskih zadevah (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je olajšati zakonito trgovino med pogodbenicama z oblikovanjem varnejšega in trgovini prijaznejšega okolja, saj si bodo carinski organi pogodbenic izmenjali več informacij za zagotovitev pravilne uporabe carinske zakonodaje v okviru Sporazuma. Sporazum je začel veljati 1. maja 2018.

2.2.Skupni odbor za carinsko sodelovanje

Skupni odbor za carinsko sodelovanje (v nadaljnjem besedilu: Skupni odbor), ustanovljen na podlagi člena 20(1) Sporazuma, zagotavlja pravilno delovanje in izvajanje Sporazuma. V ta namen lahko sprejema ukrepe in sklepe o zadevah, opredeljenih v členu 20 Sporazuma. Skupni odbor v skladu s členom 20(2)(e) Sporazuma sprejme svoj poslovnik.

2.3.Predvideni akt Skupnega odbora za carinsko sodelovanje

Skupni odbor naj bi na drugi seji v prvem tednu marca 2020 in v skladu s postopkom odločanja EU sprejel sklep o svojem poslovniku (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Namen predvidenega akta je določiti delovne ureditve Skupnega odbora, da bi se podprlo njegovo delo za izvajanje Sporazuma v skladu s členom 20 Sporazuma. Vsebina poslovnika Skupnega odbora v Prilogi k temu sklepu je zelo podobna vsebini poslovnikov, ki so jih sprejeli skupni odbori, ustanovljeni na podlagi drugih sporazumov o carinskem sodelovanju in trgovinskih sporazumov. Sprejetje tega dokumenta je bistveno za nemoteno delovanje in izvajanje Sporazuma.

Komisija se je med 17. decembrom 2019 in 8. januarjem 2020 o predvidenem aktu neformalno posvetovala z oddelkom za mednarodne carinske zadeve znotraj skupine strokovnjakov za carino. Komisija je upoštevala prejete pripombe.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Ta predlog sklepa Sveta določa stališče, ki naj se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru za carinsko sodelovanje, ustanovljenem s Sporazumom, v zvezi s sprejetjem poslovnika Skupnega odbora.

Pogodbenici Sporazuma sta se dogovorili, da bosta sprejeli osnutek dokumenta, ki je v Prilogi k Sklepu.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.
EVROPSKA KOMISIJA

Bruselj, 9.4.2020

COM(2020) 140 final/2

This document corrects document COM(2020)140 final of 27 mars 2020. It concerns all language version. The first version was sent with acronym BUD. Since this acronym is not currently applicable to this type of documents, it is therefore deleted.

The text should read as follows:

Predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Sklepa (EU) 2020/265 glede prilagoditev zneskov sredstev, sproščenih iz instrumenta prilagodljivosti v letu 2020 za obvladovanje migracij, pritoka beguncev in varnostnih groženj, za takojšnje ukrepe v zvezi z izbruhom COVID-19 in povečanje sredstev Evropskega javnega tožilstva
2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Namen predloga je razširiti področje uporabe Solidarnostnega sklada EU, da bi se izkazala evropska solidarnost do najbolj prizadetih držav članic, in sicer z zagotavljanjem pomoči iz sklada, da bi lažje krile finančno bremene zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Unije brez dogovora. V skladu z načelom subsidiarnosti predlog opredeljuje jasna merila za upravičenost do uporabe sredstev Solidarnostnega sklada EU. Pomoč v okviru tega instrumenta bo zato omejena na stroške, ki imajo resne posledice za gospodarske in finančne razmere v določeni državi članici.

Solidarnostni sklad EU temelji na načelu subsidiarnosti. To pomeni, da bi morala EU posredovati le v primerih, ko se država članica ni več sposobna sama spopadati s krizo in potrebuje pomoč. Kar zadeva naravne nesreče, je zakonodajalec menil, da take razmere obstajajo, kadar skupna neposredna škoda presega določen prag. Nadaljnja gospodarska škoda ni vključena, saj je preveč zapletena, da bi jo bilo mogoče hitro, zanesljivo in primerljivo določiti. Prag za naravne nesreče je bil tako določen pri neposredni škodi, ki presega 0,6 % bruto nacionalnega dohodka (BND) oziroma 3 milijarde EUR (v cenah iz leta 2011), pri čemer se uporablja nižji znesek. To dvojno merilo je bilo izbrano, ker enoten fiksni znesek ne bi odražal velikih razlik v gospodarski moči (in posledično v zmogljivostih proračunskega odziva) držav članic ter bi privedel do velike nepravičnosti in neenakega obravnavanja držav članic. Enoten odstotek bi privedel do izjemno nizkih zneskov za manjše države članice ali previsokih pragov za države z največjimi gospodarstvi.

V primeru neurejenega izstopa Združenega kraljestva iz EU se pričakujejo resne posledice za gospodarstva držav članic. Vendar je neposredno škodo skorajda nemogoče oceniti. Enak pristop kot pri naravnih nesrečah torej ni mogoč. Namesto tega Komisija predlaga, da se za referenčno merilo za določitev upravičenosti uporabi finančno breme za proračune držav članic, da bi se izpolnile dodatne potrebe, ki izhajajo iz izstopa brez dogovora in so neposredno povezane z njim. To v veliki meri ustreza javnemu deležu neposredne škode, upravičene do financiranja (kot so stroški izterjave javne infrastrukture, pomoč prebivalstvu, storitve reševanja itd.), v primeru naravnih nesreč. Ta upravičeni javni delež skupne škode se zelo razlikuje glede na nesrečo in prizadeto državo. V povprečju znaša približno 50 % skupne škode.

Komisija zato predlaga ohranitev načel, na katerih temelji dostop do Solidarnostnega sklada EU. V skladu s tem je znesek v višini 0,3 % BND oziroma 1,5 milijarde EUR v cenah iz leta 2011, tj. polovica zneska, ki se uporablja za naravne nesreče, pri čemer se uporablja nižji znesek, opredeljen kot minimalna raven javnih odhodkov, povezanih z izstopom brez dogovora, za dostop do Solidarnostnega sklada EU. Država članica mora predložiti dokaze za te odhodke in dokazati, da jih je mogoče neposredno pripisati izstopu brez dogovora.
o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru SGP, ustanovljenem z Vmesnim sporazumom, ki vodi k sporazumu o gospodarskem partnerstvu, med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in pogodbenico Srednjo Afriko na drugi strani, v povezavi s sprejetjem seznama razsodnikov

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o stališču, ki se v imenu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Unija) zastopa v Odboru SGP, ustanovljenem z Vmesnim sporazumom, ki vodi k sporazumu o gospodarskem partnerstvu, med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in pogodbenico Srednjo Afriko na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), v povezavi s predvidenim sprejetjem seznama posameznikov, ki so pripravljeni in usposobljeni za opravljanje funkcije razsodnika.

2.Ozadje predloga

2.1Vmesni sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Srednjo Afriko

Cilj Sporazuma je vzpostaviti začetni okvir za celovit regionalni sporazum o gospodarskem partnerstvu, skladen s Sporazumom iz Cotonouja. Pogodbenico Srednjo Afriko do zdaj sestavlja Republika Kamerun. Sporazum se začasno uporablja od 4. avgusta 2014.

2.2Odbor SGP

Odbor SGP je skupni institucionalni organ Sporazuma. V členu 92 Sporazuma je določeno, da je Odbor SGP odgovoren za upravljanje vseh področij, zajetih v Sporazumu, in izvajanje vseh nalog, navedenih v njem. Odbor SGP sprejema odločitve s soglasjem. Delovanje Odbora SGP je opisano v poslovniku.

2.3Predvideni akt Odbora SGP

Odbor SGP mora na svoji peti seji dne [datum] sprejeti odločitev o sprejetju seznama razsodnikov (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt) v skladu s členom 85 Sporazuma. Člen 85(1) Sporazuma določa, da „Odbor SGP izdela seznam 15 posameznikov, ki so pripravljeni in usposobljeni za opravljanje funkcije razsodnika. “ S predvidenim aktom naj bi se pripravil seznam petnajstih posameznikov, ki bi lahko opravljali funkcijo razsodnika v okviru postopka za reševanje sporov v skladu z naslovom VI Sporazuma. Sprejetje tega seznama je ključno za dokončanje operativnega okvira za določbe Sporazuma, povezane s preprečevanjem in reševanjem sporov.

3.Stališče, ki se zavzame v imenu Unije

Ta predlog sklepa Sveta določa stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru SGP, ustanovljenem z Vmesnim sporazumom, ki vodi k sporazumu o gospodarskem partnerstvu, med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in pogodbenico Srednjo Afriko na drugi strani, v povezavi s predvidenim sprejetjem seznama posameznikov, ki so pripravljeni in usposobljeni za opravljanje funkcije razsodnika v skladu s členom 85 Sporazuma. Pogodbenici Sporazuma sta se dogovorili o tem osnutku sklepa, ga parafirali na četrtem zasedanju Odbora SGP dne 18. in 19. februarja 2019 ter bi ga morali ob upoštevanju postopkov odločanja Evropske unije sprejeti na naslednji seji Odbora SGP, ki naj bi potekala konec leta 2019. Ta sklep je bistven za uveljavljanje določb iz naslova VI o preprečevanju in reševanju sporov ter posledično za zagotavljanje nemotenega izvajanja Sporazuma.

4.Postopkovna pravna podlaga

4.1Postopkovna pravna podlaga

4.1.1Načela
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sporazum o pridružitvi med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o pridružitvi), ki vključuje poglobljeno in celovito območje proste trgovine, je začel veljati 1. septembra 2017. Sporazum o pridružitvi med drugim določa preferencialne pogoje za dvostransko blagovno menjavo.

Od sredine leta 2016 se iz Ukrajine v EU v vse večjih količinah uvažajo drugače razrezani kosi perutnine. Ta nova vrsta kosov obsega tradicionalne kose prsi s pritrjenim zgornjim delom peruti, pri čemer slednji tvori zelo majhen del skupne teže kosa. Po minimalni obdelavi se lahko ti kosi v EU tržijo kot perutninske prsi. Hitro povečanje dajatev prostega uvoza takih kosov perutnine, ki jih med pogajanji o Sporazumu o pridružitvi ni bilo niti jih ni bilo mogoče predvideti, spodkopava zaščito, ki jo Sporazum o pridružitvi zagotavlja za perutninske prsi, in bi lahko porušilo občutljivo ravnovesje na trgu perutnine v EU. Svet je 20. decembra 2018 pooblastil Komisijo za začetek pogajanj z Ukrajino, da bi se našla rešitev s spremembo trgovinskih preferencialov za perutnino in pripravljene proizvode iz perutnine, določenih s Sporazumom o pridružitvi.

Pogajanja so potekala od 29. januarja do 22. februarja 2019 in so bila zaključena 19. marca 2019. Sporazum obsega vključitev tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 v obstoječo tarifno kvoto, ki trenutno znaša 18 400 ton, do leta 2021 pa naj bi se povečala na 20 000 ton (zaporedna številka 09.4273), medtem ko se bo obseg obstoječe tarifne kvote povečal za 50 000 ton. Za uvoz v okviru tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70, ki presega obstoječo tarifno kvoto, bi se nato uporabljala stopnja dajatve za države z največjimi ugodnostmi v višini 100,8 EUR/100 kg neto teže.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Da se zagotovi potrebna pravna varnost in homogenost notranjega trga, mora Skupni odbor EGP vso ustrezno zakonodajo EU čim prej po njenem sprejetju vključiti v Sporazum EGP ter zagotoviti sodelovanje držav Efte, ki so del EGP, pri ustreznih ukrepih ali programih EU.

Osnutek sklepa Skupnega odbora EGP (priložen predlogu sklepa Sveta) je namenjen spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svoboščine. To je potrebno, da se državam Efte, ki so del EGP, omogoči sodelovanje v programih in ukrepih Unije, ki se financirajo iz proračunskih vrstic splošnega proračuna Evropske unije. V tem primeru je namen te spremembe državam Efte, ki so del EGP (Norveška, Islandija in Lihtenštajn), omogočiti sodelovanje pri ukrepih Unije v zvezi s proračunsko vrstico 33 02 03 01: „Pravo družb“, vključeno v splošnem proračunu Evropske unije za proračunsko leto 2019.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.PREDMET UREJANJA PREDLOGA

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom o strateškem partnerstvu med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Japonsko na drugi strani, v zvezi s predvidenim sprejetjem sklepa o poslovniku Skupnega odbora.

2.OZADJE PREDLOGA

2.1.Sporazum o strateškem partnerstvu med EU in Japonsko

Namen Sporazuma o strateškem partnerstvu med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Japonsko na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je okrepiti partnerstvo med EU in njenimi državami članicami ter Japonsko ter poglobiti in okrepiti dvostransko sodelovanje pri vprašanjih skupnega interesa, ki odražajo skupne vrednote in načela. To bo doseženo z ukrepi, kot je okrepitev dialoga na visoki ravni. Sporazum bo vzpostavil skladen pravno zavezujoč okvir za odnose med EU in Japonsko. Sporazum je bil podpisan v Tokiu 17. julija 2018 in se začasno uporablja od 1. februarja 2019.

2.2.Skupni odbor

Skupni odbor se ustanovi v skladu s členom 42 Sporazuma. Njegova glavna naloga je usklajevanje celotnega partnerstva, ki temelji na Sporazumu, ter zagotavljanje pravilnega delovanja in učinkovitega izvajanja Sporazuma. Poleg tega skupni odbor med drugim: deluje kot forum, ki pojasni vse ustrezne spremembe politik, programov ali pristojnosti, pomembnih za ta sporazum, določi dodatna področja sodelovanja, ki v Sporazumu niso navedena, če so skladna s cilji Sporazuma, ter si prizadeva za reševanje sporov, ki bi lahko nastali zaradi razlage, uporabe ali izvajanja tega sporazuma.

Skupni odbor daje priporočila in po potrebi sprejema sklepe ter olajšuje posebne vidike sodelovanja na podlagi Sporazuma. Skupni odbor deluje s soglasjem in se običajno sestane enkrat letno, izmenično v Tokiu in Bruslju. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik.

2.3.Predvideni akt Skupnega odbora

Namen predvidenega akta je v skladu s členom 42(5) Sporazuma sprejeti poslovnik, ki ureja organizacijo Skupnega odbora, da se omogoči izvajanje Sporazuma.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Cilj stališča, ki se zastopa v imenu Unije, bi moralo biti sprejetje poslovnika Skupnega odbora. Stališče bi moralo temeljiti na osnutkih sklepov Skupnega odbora.

4.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

V členu 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije so predvideni sklepi o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma.“

Pojem „akti s pravnim učinkom“ vključuje tudi akte, ki imajo pravni učinek zato, ker predstavljajo pravila mednarodnega prava, ki velja za zadevni organ. Vključuje tudi instrumente, ki nimajo zavezujočega učinka v mednarodnem pravu, a lahko „odločilno vplivajo na vsebino ureditve, ki jo sprejme zakonodajalec Unije“.

4.1.2.Uporaba v obravnavanem primeru
o stališču, ki se v imenu Evropske unije zavzame v Skupnem odboru EGP glede spremembe Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) in Priloge XI (Elektronske komunikacije, avdiovizualne storitve in informacijska družba) k Sporazumu EGP

PRILOGA

SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP

št.

z dne

o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) in Priloge XI (Elektronske komunikacije, avdiovizualne storitve in informacijska družba) k Sporazumu EGP

SKUPNI ODBOR EGP JE –

ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 Sporazuma EGP,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Direktivo (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe je treba vključiti v Sporazum EGP.

(2)Direktiva (EU) 2015/1535 razveljavlja Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki je vključena v Sporazum EGP in jo je zato treba v okviru Sporazuma EGP razveljaviti.

(3)Države Efte lahko izdajo pripombe in podrobna mnenja v zvezi z osnutkom tehničnega predpisa, ki so ga priglasile druge države Efte, vendar lahko predložijo le pripombe v zvezi z osnutkom tehničnega predpisa, ki ga priglasijo države članice Unije, in obratno.

(4)Prilogi II in XI k Sporazumu EGP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Besedilo točke 1 (Direktiva 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta) v poglavju XIX Priloge II k Sporazumu EGP se nadomesti z naslednjim:

„32015 L 1535: Direktiva (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. septembra 2015 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih predpisov in pravil za storitve informacijske družbe (UL L 241, 17.9.2015, str. 1).

Za namene tega sporazuma se določbe Direktive uporabljajo z naslednjimi prilagoditvami:

(a)drugi pododstavek člena 1(1)(c) se nadomesti z naslednjim:

,Izraz ,tehnična specifikacija‘ zajema tudi proizvodne metode in postopke, ki se uporabljajo za proizvode, namenjene za prehrano ljudi in živali ter medicinske proizvode, kakor so opredeljeni v členu 1 Direktive 2001/83/ES (kakor je vključena v točko 15q poglavja XIII Priloge II k Sporazumu s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 82/2002 z dne 25. junija 2002), kot tudi proizvodne metode in postopke v zvezi z drugimi proizvodi, kadar ti vplivajo na njihove značilnosti.‘;
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog obsega:

– zgornjo mejo letnega zneska prispevkov za leto 2020;

– letni znesek prispevkov za leto 2019;

– znesek prvega obroka prispevkov za leto 2019;

– nezavezujočo napoved pričakovanih letnih zneskov za leti 2021 in 2022.

11. Evropski razvojni sklad (ERS) in drugi še vedno odprti skladi ERS (to so 8., 9. in 10. ERS) se upravljajo v skladu z naslednjimi pravili:

– sedanjim Sporazumom o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kakor je bil nazadnje spremenjen,

– Notranjim sporazumom med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum za 11. ERS),

– Uredbo Sveta (EU) 2015/323 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba za 11. ERS).

Zgoraj navedeni dokumenti vsebujejo večletne obveznosti držav članic za finančno podporo zakladnice ERS. Finančna uredba za 11. ERS določa redne prispevke držav članic v zakladnico ERS glede na vnaprej določene finančne obveznosti. Redni prispevki se vpokličejo s tehničnimi sklepi Sveta, ki odražajo izvrševanje prej določenih finančnih obveznosti.

Nekateri naslovi obrazložitvenega memoranduma zato niso relevantni za redne zahtevke za prispevke, kot je ta.