S Sklepom Sveta 2009/316/PNZ je bila določena standardizirana oblika za elektronsko izmenjavo informacij iz nacionalnih kazenskih evidenc med državami članicami, zlasti kar zadeva informacije o kaznivem dejanju, na podlagi katerega je bila izrečena obsodba, in informacije o vsebini obsodbe. Določeni so bili tudi drugi splošni in tehnični načini izvajanja, povezani z organiziranjem in olajšanjem izmenjave informacij.

V skladu z okvirnim sklepom so morale države članice do 27. aprila 2012 uvesti sistem v pravnem in tehničnem smislu, se elektronsko povezati med seboj in začeti izmenjave v skladu s splošnimi načeli, opisanimi zgoraj.

Število zahtevkov za informacije in odgovorov na te zahtevke se je v zadnjih petih letih hitro povečevalo ter leta 2016 doseglo 364 000 zahtevkov in 350 000 odgovorov. To je pozitivni znak vse večje ozaveščenosti v državah članicah, kar zadeva potrebo po uporabi sistema ECRIS za pridobivanje informacij za namene kazenskega postopka in tudi druge namene, kot je zaposlovanje, zlasti na delovnih mestih, ki vključujejo neposredne in redne stike z otroki, v skladu z Direktivo 2011/93/EU .

Od leta 2014 se je število obvestil o novih obsodbah s 25 medsebojno povezanimi državami članicami postopno ustalilo in leta 2016 doseglo 330 000 obvestil. Ustalitev je sledila obdobju začetne znatne rasti, ko so se mreži pridružile nove države članice in ustvarile več medsebojnih povezav. Pričakuje se, da se bo število ne glede na delež obsodb še povečalo, saj se delež medsebojne povezanosti približuje 100 %.

Od 300 000 sporočil, ki so si jih do konca leta 2012 izmenjale vse medsebojno povezane države članice, je številka v letu 2016 narasla na skoraj 2 milijona, pri čemer je bilo v povprečju na mesec poslanih 165 000 sporočil. Zdaj je vsako leto obvestil o novih obsodbah, zahtevkov in odgovorov na zahtevke v posamezni kategoriji približno 350 000. Leta 2016 so bile glede na skupno število poslanih teh treh vrst sporočil najdejavnejše države članice DE (24,9 %), UK (13,7 %), IT (7,7 %), PL (6,6 %) in RO (5,5 %).

Medtem ko statistike, ki predstavljajo splošni pregled, zajemajo celotno petletno obdobje delovanja sistema ECRIS, primerjalni statistični podatki o vseh državah članicah in statistične preglednice za posamezne države članice iz oddelka 2 Priloge zajemajo le izmenjave prek sistema ECRIS v obdobju 2014–2016. Zadnja tri leta delovanja sistema ECRIS so bila za analizo izbrana, ker je bilo leta 2014 doseženo veliko število medsebojno povezanih držav članic, in sicer 25, zato se lahko torej od takrat naprej šteje, da statistike zagotavljajo reprezentativen pregled dejanskega stanja.

To poročilo vsebuje pregled uporabe in praktičnega izvajanja sistema ECRIS od začetka njegovega dejanskega delovanja aprila 2012 do 31. decembra 2016, poudarek pa je na letu 2016. Njegov namen je predstaviti skladnost izmenjav držav članic s pravnim okvirom sistema ECRIS in opredeliti morebitne težave glede učinkovitosti sistema, da bi se stanje izboljšalo.

Nekatere države članice pošljejo precej več zahtevkov za informacije, kot jih prejmejo. Leta 2016 so bili to DE, UK, AT in CZ. Druge države članice se srečujejo z veliko delovno obremenitvijo pri odgovarjanju na zahtevke, medtem ko same pošljejo manj zahtevkov: PL, RO, SK, LT, IT, BG, LV, HU, HR, IE, EL in EE. Delovna obremenitev nekaterih drugih držav članic je zlasti posledica pošiljanja velikega števila obvestil o novih obsodbah državam članicam, katerih državljani so storilci kaznivih dejanj, medtem ko same pošljejo manj zahtevkov: IT, BE, ES, FR in CY.

·Vse obsodbe in posodobitve se ne sporočijo

Najdejavnejše države članice glede na število poslanih obvestil o novih obsodbah leta 2016 so bile DE (29,7 % vseh takšnih poslanih obvestil), IT (19,0 %), BE (13,6 %), UK (9,9 %), ES (9,0 %) in FR (5,2 %).

Nasprotno pa nekatere države članice sploh ne pošiljajo obvestil o novih obsodbah (EL) ali pošljejo le malo obvestil v zvezi z njihovimi prebivalci, ki so državljani druge države članice EU (leta 2016 BG, EE, HR, LT, LV, MT in RO, leta 2015 BG, EE, LV, HR in LT ter leta 2014 BG, EE, HR, LT, LV, RO in SK). Če se o obsodbah ne poroča sistematično in zanesljivo, se lahko storilcem kaznivih dejanj omogoči, da ne bi bili kaznovani za svoja pretekla kazniva dejanja ali da ponovno storijo enako kaznivo dejanje.

Poslane posodobitve informacij o obsodbah so leta 2016 v povprečju predstavljale 27 % vseh obvestil. Nekatere države članice sploh niso pošiljale posodobitev predhodno poslanih obvestil (leta 2016 BG, DK, EE, EL, LV in RO, leta 2015 BG, DK, FI in EL ter leta 2014 DK, EE, FI, EL, HR in RO) ali so poslale malo takih sporočil (leta 2016 HR, LT in LU, leta 2015 EE, HR, LT, LU, LV in RO ter leta 2014 BG, HU, IE, LT, LU, LV in SK). Če se informacije o obsodbah ne posodobijo, države članice državljanstva obdelujejo in razširjajo zastarele in nezanesljive informacije o obsodbah.

·Za zahtevke za informacije o predhodnih obsodbah se sistem ECRIS ne uporablja vedno

Država članica, ki je leta 2016 poslala največ zahtevkov, je bila DE (38,6 %), sledili so ji UK (26,7 %), CZ (10,1 %), AT (6,9 %), ES (3,7 %) in FR (3,5 %). Vendar nekatere države članice sploh niso pošiljale zahtevkov za informacije (EL) ali so jih poslale malo (leta 2016 BG, CY, HU, IT, MT in SK, leta 2015 BG, HU, IT in SK ter leta 2014 BG, EE, HR, HU, IT in SK). Posledica tega so lahko primeri, ko bi lahko kazenska sodišča izrekla sodbe, ne da bi bila seznanjena s predhodnimi obsodbami v drugih državah članicah, kar je v nasprotju z zahtevami iz Okvirnega sklepa 2008/675/PNZ. Nezadostne informacije o predhodnih obsodbah bodo onemogočile tudi uporabo zanesljivih informacij o obsodbah za druge namene, ne za namene kazenskega postopka (na primer predzaposlitvena preverjanja), in torej vodile do slabšega preprečevanja kaznivih dejanj.

·Leta 2016 ni bilo odgovora na približno 14 000 zahtevkov za informacije (3,9 %)

V večini držav članic je bilo prejetih odgovorov nekoliko manj kot poslanih zahtevkov za informacije, pri čemer je bila leta 2016 povprečna razlika približno 3,9 %. Države članice, ki niso odgovorile na največji delež prejetih zahtevkov, so bile CY (66,1 %), EL (34,9 %), IT (20 %) in LV (17,8 %).

·Leta 2016 ni bilo v zakonskem roku odziva na skoraj 13 000 zahtevkov (3,6 %)

Leta 2016 ni bilo v zakonskem roku odgovora na skoraj 13 000 zahtevkov. To je 3,6 % vseh zahtevkov. Države članice, ki imajo največ težav pri upoštevanju rokov, so EL (EL ni v roku odgovorila na 28,1 % prejetih zahtevkov), FI (21,5 %), EE (20,5 %), RO (9,3 %) in IT (5,28 %).

·ECRIS se vse bolj uporablja za druge namene, ne za namene kazenskega postopka

V obdobju delovanja sistema ECRIS je bilo v povprečju 81 % vseh zahtevkov poslanih za namene kazenskega postopka, 19 % pa za druge namene, ne za namene kazenskega postopka. Delež zahtevkov za druge namene se je leta 2016 povečal na 22 %, tako da jih je bilo skupno 79 000. Zahtevki posameznikov za informacije o njihovi kazenski evidenci predstavljajo največ zahtevkov za druge namene, ne za namene kazenskega postopka, tj. 68 % vseh zahtevkov za druge namene in 15 % vseh zahtevkov.

·Sedanji sistem ECRIS se za državljane tretjih držav redko uporablja

V povprečju se 90 % vseh zahtevkov nanaša na državljane EU, približno 10 % pa na državljane tretjih držav in osebe brez državljanstva. Leta 2016 je bilo zahtevkov za informacije o državljanih tretjih držav več kot 33 000. Pričakuje se, da se bo z dopolnitvijo sistema ECRIS z namenskim centraliziranim sistemom za državljane tretjih držav, kot ga je Komisija predlagala v okviru svežnja, ki vključuje to poročilo, število zahtevkov v zvezi z državljani tretjih držav znatno povečalo.

3. Izmenjave prek sistema ECRIS v številkah

3.1 Povezane države članice

Država članica se šteje za povezano s sistemom ECRIS, če si informacije iz kazenske evidence izmenjuje z vsaj enim povezanim partnerjem. Zdaj je vseh 28 držav članic povezanih s sistemom ECRIS in si izmenjuje informacije iz kazenske evidence z vsaj eno drugo državo članico, pri čemer sta se zadnji državi članici (SI in PT) pridružili januarja 2017. Za zgodovino povezav z mrežo ECRIS glej oddelek 1.1 Priloge.

ECRIS je decentralizirani sistem, v katerem bi morale biti vse države članice medsebojno povezane. Skupno možno število medsebojnih povezav v takšni konfiguraciji je 756 (27 * 28). Čeprav so zdaj s sistemom ECRIS povezane vse države članice, si nobena od njih informacij prek sistema ECRIS ne izmenjuje z vsemi drugimi 27 državami članicami.