SL Uradni list Evropske unije C 175/19

Mnenje Odbora regij – Pomoč kmetom na območjih z naravnimi omejitvami

(2010/C 175/05)

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

Ugotovitve v zvezi s kmetijstvom in razvojem podeželja

1. glede na to, da se to sporočilo Evropske komisije jasno osredotoča na območja z omejenimi možnostmi, močno podpira predlog Komisije, da se razjasni pojem „vmesna območja z omejenimi možnostmi“, in poudarja, da se to sporočilo ne nanaša neposredno na gorska območja in da njegov namen ni obravnava povezav med posameznimi kategorijami območij z naravnimi omejitvami;

2. pozdravlja metodo dela, ki jo predlaga Komisija in je v skladu s priporočili, ki jih je Odbor predstavil v mnenju z naslovom Bela knjiga o upravljanju na več ravneh (1);

3. poudarja, da je kmetijstvo zelo pomemben gospodarski sektor v EU, ki omogoča zaposlitev skoraj 30 milijonom ljudi. Kmetje so pomembni za ohranjanje socialne mreže na podeželskih območjih, pa tudi za varovanje okolja in ohranjanje krajine. V celotni EU je treba ohraniti kmetijske obrate, da bi v Evropi še naprej proizvajali visokokakovostno hrano, kar je vse bolj pomembno, saj podnebne spremembe v drugih delih sveta to vse bolj onemogočajo. Sistem pomoči za območja z omejenimi možnostmi je nujen, če želimo ublažiti prikrajšanost zaradi naravnih omejitev in ohraniti kmetijsko dejavnost na teh območjih;

4. poudarja, da se to sporočilo nanaša neposredno na lokalne in regionalne skupnosti, saj so v letu 2005 območja z naravnimi omejitvami predstavljala 31,2 % izkoriščanih kmetijskih površin v Evropi, kjer je kmetijstvo pomemben del gospodarstva;

5. opaža, da so se od začetka leta 1975 do zdaj potrebe po ukrepih za „območja z omejenimi možnostmi“ precej spremenile. Ustrezno gospodarjenje z zemljišči postaja ključnega pomena, če želimo premagati težave, povezane z naravnimi omejitvami. Kmetijstvo na območjih z omejenimi možnostmi ohranja tudi privlačnost regije, biotsko raznovrstnost in kulturno krajino;

6. poudarja, da morajo nadomestila ostati sredstvo za povrnitev stroškov zaradi naravnih omejitev ali slabih pogojev in da niso mišljena kot kmetijsko-okoljski ukrepi;

7. poudarja, da morajo biti simulacije mišljene kot preizkus in niso pravno zavezujoče. OR bo vsekakor ponovno preučil predloge, ki jih bo Komisija kmalu pripravila na podlagi obsežne in podrobne analize njihovih pričakovanih učinkov;

8. upošteva pripombe iz poročila Računskega sodišča, da Komisija ni dovolj obrazložila razlogov za nadaljnjo uporabo sedanje klasifikacije vmesnih območij z omejenimi možnostmi, kar ovira učinkovito izvajanje sistema pomoči (tč. 76).

Konkretni vidiki razmejitve območij z omejenimi možnostmi (merila, podrobna opredelitev itd.):

9. meni, da bi bila opredelitev biofizikalnih meril za boljšo identifikacijo območij z naravnimi omejitvami primeren način za uvedbo bolj objektivnega, koherentnega in primerljivega sistema, ki bi omogočal pravičnejšo in učinkovitejšo razdelitev pomoči tem območjem;

10. poziva k bolj enostavnim in obvladljivim skupnim merilom ter k jasnim merilom upravičenosti, da bi zagotovili transparentnost in primerljivost plačil. Na ta način bi lahko zagotovili učinkovit sistem nadomestil za kmetijsko dejavnost in proizvodne zmogljivosti na območjih z naravnimi omejitvami. Nujno pa je treba zagotoviti, da bo sprejeti sistem razumljiv za kmete, iztožljiv in za upravne organe obvladljiv;

11. predlaga, da se razvrščanje območij z eno samo naravno omejitvijo določa na podlagi geografskih meril in meril načrtovanja rabe zemljišč, ne samo na podlagi biofizikalnih meril, da bi pri tem upoštevali tudi dejavnike, kot so izoliranost, dostop do infrastrukture in občutljivost posameznih ekosistemov;

12. ugotavlja, da Komisija v tem sporočilu predlaga, da se določeno območje razglasi za območje z omejenimi možnostmi, če za vsaj 66 % izkoriščanih kmetijskih površin na tem območju velja vsaj eno od osmih meril. Namen celotnega opredeljevanja zemljišč je sicer podpora območjem, ki so bistvenega pomena za ohranitev kmetijstva, vendar predlagani prag ne sme biti previsok, da ne bi bila zaradi tega izključena območja s precejšnjimi naravnimi omejitvami. Zato bi bilo treba previdno določiti, kakšen naj bo dokončni delež (v odstotkih), da se območje lahko uvrsti med območja z omejenimi možnostmi, nadaljnja razprava o tem pa bo možna samo po opravljenih simulacijah in izdelanih zemljevidih;

13. predlaga, da se razmisli o kumulativnih merilih ali sistemu indeksiranja za heterogena območja, ki se istočasno soočajo z več omejitvami. Sestavljeni kazalnik bi omogočil kombinacijo več meril in na podlagi tega bi lahko določeno območje razglasili za območje z omejenimi možnostmi tudi takrat, kadar ob upoštevanju vsakega posameznega merila to ne bi bilo možno;

14. predlaga tudi, da se razmisli o uporabi dodatnih meril, kot je poljska kapaciteta tal za vodo, na podlagi katere se določa „uporabnost“ tal in ki meri razmerje med vlažnostjo tal in vremenom. Poleg tega bi bilo treba med merila vključiti tudi delež trajnega travinja, saj je na območjih, kjer se ukvarjajo predvsem s pašništvom, precej manj alternativnih možnosti rabe zemljišč kot na poljedelskih območjih;

15. predlaga, da se preveri, ali bi bila mogoča nova razmejitev po t. i. vmesnih območjih na podlagi enot, ki so manjše kot enote po sistemu LAU 2 (npr. katastrskih občin ali posameznih parcel), če so na voljo potrebni podatki. Tako bi bila namreč nadomestila ustreznejša, lažje razumljiva za kmete in lažje iztožljiva;

16. ugotavlja, da Evropska komisija državam članicam predlaga, naj podrobneje določijo razmejitev območij z uporabo biofizikalnih meril v kombinaciji z ustreznimi kazalniki, povezanimi s proizvodnjo., s čimer bi sistematično izločili območja, ki so z umetnimi posegi odpravila težave in kjer so relevantni s proizvodnjo povezani kazalniki primerljivi z nacionalnim povprečjem;

17. kljub vsemu priporoča, da bi zamisel Komisije o podrobnejši določitvi razmejitve območij nadomestili z regionalno prilagojenimi merili, z ustreznimi pragovi za razmejitev. Države članice in regije bodo bolje določile primerne pogoje in ustrezne pragove za razvrščanje območij z omejenimi možnostmi v posameznih regijah. Vsekakor pa mora biti odločitev za „podrobno določanje“ ali pa rešitev, prilagojena posamezni regiji, stvar izbire in ne sme biti obvezna.

Priprava na postopno ukinitev sistema

18. pozdravlja namen tega sporočila, da se uvede bolj transparentna, ustrezna in primerljiva metoda za določanje kmetijskih območij z naravnimi omejitvami, ki so zaradi teh upravičena do nadomestil, kar je odgovor na pripombe iz poročila Računskega sodišča v zvezi s tem;

19. zaskrbljeno ugotavlja, da bi lahko bile številne regije izključene, če se ukine socialno-ekonomsko merilo ali zanesljiv in preverjen sistem indeksiranja, ki se trenutno uporablja pri razvrščanju območij. Kljub temu bi bilo koristno, če bi razmislili o tem, da bi v prihodnji sistem za razvrščanje območij z naravnimi omejitvami dodali geografska merila in merila načrtovanja rabe zemljišč;

20. meni, da bi bilo treba uvesti postopno ukinitev sistema za regije in/ali občine, ki niso več upravičene do uvrstitve v ta razred. Določiti bi bilo treba primerno prehodno obdobje, v katerem bi se lahko kmetje prilagodili novemu sistemu pomoči za območja z omejenimi možnostmi. To bi lahko upoštevali tudi pri odločanju o usmeritvah prihodnje SKP.

Subsidiarnost

21. se strinja, da bi lahko z uporabo skupnih biofizikalnih meril resnično dobili bolj transparentno, poenostavljeno in primerljivo metodo razvrščanja, na podlagi katere bi bilo možno bolj učinkovito upravljanje sredstev. Glede na možne razlike bi bila raven EU – v skladu z načelom subsidiarnosti – najbolj primerna raven ukrepanja.

Boljša priprava zakonodaje

22. izraža veliko naklonjenost postopku, ki je bil uporabljen pri pripravi tega sporočila. V analizi učinkov so upoštevane in podrobno obravnavane različne možnosti. Upoštevati je treba, da bo z novim modelom zlasti v začetni fazi prišlo do dodatnih stroškov;

23. kljub vsemu poudarja, da bo imela sprememba sedanjega sistema in prehod na sistem na podlagi biofizikalnih meril socialno-ekonomske posledice, ki jih bo treba upoštevati pri izvajanju nove metode;

24. pričakuje, da se bo z opredelitvijo skupnih meril za razvrščanje območij z omejenimi možnostmi poenostavilo tudi izvajanje sistema pomoči za povračilo stroškov zaradi naravnih omejitev na ravni EU, s čimer bi dosegli večjo transparentnost in učinkovitost.

V Bruslju, 10. februarja 2010 Predsednica Odbora regij Mercedes BRESSO

(1) CdR 89/2009 fin.