ØNapredek pri večletnih načrtih. Potem ko je začel veljati večletni načrt za Baltsko morje in je bil dogovorjen večletni načrt za Severno morje, je Komisija predlagala dva nova večletna načrta: enega za pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju in enega za pridnene staleže v zahodnih vodah. Nadaljuje se tudi delo v zvezi z večletnim načrtom za Jadransko morje, predlaganim lansko leto.

ØBoljše usklajevanje ribolovne zmogljivosti in ribolovnih možnosti. Zmogljivost flote EU se še naprej zmanjšuje. Zdaj je skoraj 20 % manjša od zgornjih meja zmogljivosti za tonažo in več kot 13 % manjša od zgornjih meja zmogljivosti za moč motorjev.

ØIzboljšanje stanja staležev v Sredozemskem in Črnem morju. Čeprav je stanje v Sredozemskem in Črnem morju še naprej zelo skrb vzbujajoče, se sprejemajo pomembni ukrepi za boj proti prelovu na vseh ravneh.

V skladu s SRP naj bi se ribolovni pritisk na zadevne staleže čim prej, najpozneje pa do leta 2020, uskladil s ciljem obnovitve staležev na ravni, ki omogočajo največji trajnostni donos (MSY), ter njihove ohranitve na teh ravneh. Doseganje tega cilja bo prispevalo tudi k doseganju dobrega okoljskega stanja v evropskih morjih do leta 2020 in zmanjševanju negativnih vplivov ribolovne dejavnosti na morski ekosistem.

To sporočilo vsebuje pregled stanja skupne ribiške politike (SRP). Predstavlja napredek k ravni Fmsy (tj. ribolovna umrljivost, ki zagotavlja največji trajnostni donos), spremembe stanja staleža, prizadevanja, da se popravi stanje v Sredozemskem in Črnem morju, stanje flote EU, napredek z vidika upravljanja, postopno uvajanje obveznosti iztovarjanja in zunanjo razsežnost SRP. Poleg tega določa načela, ki naj bi bila podlaga za predloge Komisije o ribolovnih možnostih za leto 2019. Države članice, svetovalni sveti, druge zainteresirane strani in javnost lahko predložijo predloge o teh usmeritvah politike.

V Sredozemskem morju le približno 13 % staležev (6 od 47 staležev) ni prelovljenih: progasti bradač na geografskih podobmočjih GSA 10 (južno Tirensko morje), GSA 17–18 (Jadransko morje) in GSA 22 (Egejsko morje); sardon na geografskem podobmočju GSA 22 (Egejsko morje); dolgoostna rdeča kozica na geografskem podobmočju GSA 9 (Ligursko in severno Tirensko morje); in sipa na geografskem podobmočju GSA 17 (severno Jadransko morje). V Črnem morju je 5 od 6 ocenjenih staležev še vedno prelovljenih, razen papalin. Jasno je, da so za dosego cilja glede Fmsy do leta 2020 v teh morskih bazenih potrebna nadaljnja prizadevanja, kakor je predstavljeno v točki 2.3 v nadaljevanju.

Glede globokomorskih staležev so bile ribolovne možnosti za leti 2017 in 2018 določene novembra 2016, predstavljajo pa manj kot 1 % vseh iztovarjanj v EU. Podatki o globokomorskih staležih in njihove ocene so omejeni, razen pri okroglonosem repaku v severozahodnih vodah, za katerega je bil TAC določen na ravni Fmsy.

Svet se je tudi prvič dogovoril o trimesečnem zaprtju ribolova jegulj, da se zavarujejo drstnice. Poleg tega so se Komisija in države članice politično zavezale, da bodo okrepile izvajanje uredbe o jegulji in ocenile njeno uspešnost.

-V severozahodnih in jugozahodnih vodah je pri staležih z oceno Fmsy, ki jih upravlja le EU, ta številka 94 % za severozahodne in 90 % za jugovzhodne vode.

Na območju ICES je Komisija za leto 2018 predlagala TAC v skladu z ravnjo Fmsy ali rahlo pod njo za vseh 76 TAC z mnenjem o Fmsy. Svet je določil 53 TAC v skladu s Fmsy: 29 v zahodnih vodah (in še enega za globokomorski stalež), 17 v Severnem morju in 7 v Baltskem morju.

Po ugotovitvah STECF se ribolovna umrljivost na območju ICES vztrajno zmanjšuje, vrednost kazalnika za leto 2016 pa je bila blizu 1 (v primerjavi z 1,5 leta 2003), kar pomeni, da so ravni izkoriščanja pri vseh staležih v povprečju blizu ravni FMSY. V Sredozemskem in Črnem morju trendi pri kazalniku F/FMSY kažejo mediano, ki se rahlo spreminja, od leta 2003 do leta 2015 pa se je gibala okoli 2,3, pri čemer ni bilo zaznati trenda zmanjševanja.

Prav tako sta prednostni nalogi tudi boljše izvrševanje in nadzor. Leta 2017 je Komisija področje uporabe posebnega programa nadzora in inšpekcijskih pregledov za Sredozemsko morje razširila na osliča in dolgoostno rdečo kozico v Sicilski ožini. Precej se je povečalo tudi število skupnih kampanj, ki jih usklajuje Evropska agencija za nadzor ribištva.

Na ravni EU je ena od prednostnih nalog Komisije nadaljnje usklajevanje nacionalnih načrtov upravljanja, sprejetih v okviru uredbe o Sredozemskem morju, s SRP. Leta 2017 je bilo pregledanih in v skladu z mnenjem STECF posodobljenih pet nacionalnih načrtov upravljanja. Gre za načrte glede ribištva s potegalkami odprtega morja, obalnimi potegalkami, vlečnimi mrežami, upravljanimi z dveh plovil, in malimi zapornimi plavaricami na Hrvaškem, v Franciji, Grčiji in Španiji. Ta proces bo leta 2018 pospešen.

Evropska komisija je sprejela pomembne ukrepe za odpravo prelova v Sredozemskem in Črnem morju, in sicer na ravni EU ter z mednarodnimi partnerji.

Velik napredek pri izboljšanju delovnih razmer v floti EU je bil dosežen z uspešnim prenosom Konvencije Mednarodne organizacije dela (MOD) o delu na področju ribolova C188 v zakonodajo EU, kakor je bilo dogovorjeno med socialnimi partnerji EU. Ta konvencija vzpostavlja enoten in skladen instrument za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer na ribiških plovilih. Kljub temu je le nekaj držav članic ratificiralo mednarodne konvencije, pomembne za ribištvo, prenos teh standardov v zakonodajo EU pa še vedno ni končan. Zagotavljanje dostojnega dela, zdravstvenih in varnostnih pogojev na ribiških plovilih je med pomembnejšimi nalogami Komisije.

Gospodarska uspešnost flote EU se je znova izboljšala, leta 2016 je čisti dobiček znašal 1,3 milijarde EUR. Flota EU je iztovorila približno 5 milijonov ton morske hrane, poročana vrednost ob iztovarjanju pa je znašala 7,7 milijarde EUR. Bruto dodana vrednost in bruto dobiček (oba brez subvencij), ki ju je ustvarila flota EU (brez Grčije), sta znašala 4,5 milijarde EUR (bruto dodana vrednost) oziroma 2,1 milijarde EUR (bruto dobiček). Čista dobičkonosnost prihodkov je znašala 17 %, kar je precej več kot leta 2015 (11 %). Projekcije za leti 2017 in 2018 kažejo na pozitivne gospodarske rezultate.

Zmogljivost flote EU se še naprej zmanjšuje. Decembra 2017 je bilo v registru flote EU 82 912 plovil s skupno zmogljivostjo 1 487,983 bruto tonaže in 5 763,933 kilovata (KW). Gre za 1,45-odstotno zmanjšanje glede na prejšnje leto z vidika števila plovil, 6,54-odstotno zmanjšanje z vidika KW in 9,59-odstotno zmanjšanje z vidika bruto tonaže. Kljub temu številni segmenti flote niso v ravnovesju s svojimi ribolovnimi možnostmi.

Tudi sodelovanje EU v okviru Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT) že kaže rezultate: zaradi poročane visoke ravni biomase modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju je bilo mogoče v skladu z znanstvenim mnenjem povečati TAC za obdobje 2018–2020. To je utrlo pot tudi za nov okvir upravljanja s premikom z obnovitvenega načrta na načrt upravljanja, kar omogoča ponoven razvoj malega ribolova ob hkratnem ohranjanju strogih pravil nadzora. Za mečarice v Sredozemskem morju sta bila s pred kratkim sprejetim načrtom obnovitve določena TAC v višini 10 500 ton od leta 2017 in linearno 3-odstotno letno zmanjšanje do leta 2022. Leta 2017 je ICCAT sprejel zamrznitev ribolovne zmogljivosti za plovila, ki izkoriščajo dolgoplavute tune v Sredozemskem morju.

Leta 2018 bo najpomembnejši mejnik to, da bodo države ob obalah Črnega morja sprejele izjavo iz Sofije kot nadaljevanje izjave iz Bukarešte, potrjene leta 2016. Komisija si bo tudi prizadevala doseči dogovor o regionalnem načrtu upravljanja jegulj in ohranitvenih ukrepih pri ribolovu pridnenih vrst v osrednjem in vzhodnem Sredozemskem morju, ključnih komercialnih vrstah, kot je priseljena rapana, ter malih pelagičnih vrstah v Jadranskem morju, saj v zvezi s tem ni nobenega večletnega načrta EU.

Postopno uvajanje obveznosti iztovarjanja se je leta 2018 nadaljevalo. Za ribolov pelagičnih vrst in ribištvo v Baltskem ter Črnem morju že v celoti velja obveznost iztovarjanja. Pri ribolovu pridnenih vrst je po količini glede na prejšnje leto prišlo do splošnega povečanja področja uporabe obveznosti iztovarjanja s 35 na 44 %: to ustreza 34 % v Severnem morju, 51 % v severozahodnih vodah in 65 % v jugozahodnih vodah. V Sredozemskem morju obveznost iztovarjanja trenutno velja za približno 66 % vseh iztovarjanj. Navedena številka znaša približno 94 % za male pelagične vrste, 24 % za pridnene vrste in 71 % za školjke. V Črnem morju obveznost iztovarjanja od leta 2017 zajema vse ulove vrst, za katere velja TAC, tj. papaline in rombe.

Strokovno znanje svetovalnih svetov je ključno za uspešno izvajanje SRP. Komisija in države članice se opirajo na svojo analizo, da bi preprečile ali vsaj omilile primere zaprtja ribolova v okviru veljavnih pravil EU. Svetovalni sveti lahko oblikujejo tudi strategije trajnostnega upravljanja, kot sta strategiji upravljanja morskih listov v Biskajskem zalivu in vzhodnem Rokavskem prelivu, ki sta prispevali k ribištvu v skladu z ravnjo Fmsy, zaradi česar so se kvote za ribiče povečale.

Regionalizacija ima pomembno vlogo pri postopnem uvajanju obveznosti iztovarjanja. Po drugi strani je bilo skupnih priporočil o ohranitvenih ukrepih za območja Natura 2000 in druga zavarovana območja iz člena 11 SRP manj, poleg tega pa so zajela le nekatera območja Severnega in Baltskega morja. V Zadru je oktobra 2017 na to temo potekala namenska delavnica, ki naj bi sredozemskim državam članicam pomagala bolje razumeti prednosti vzpostavitve ohranitvenih ukrepov v skladu s SRP. Države članice in zainteresirane strani bi morale v zvezi s tem narediti več. Komisija bo, da bi olajšala njihove naloge, izdala smernice o oblikovanju delegiranih aktov v skladu s členom 11 SRP. Poleg tega je na začetku tega leta Komisija poročala o izvajanju prenesenih pooblastil v skladu s SRP.

Marca 2018 je Komisija predlagala dva nova večletna načrta: enega za ribištvo, ki izkorišča pridnene staleže v zahodnem Sredozemskem morju, in enega za pridnene vrste v zahodnih vodah. Dogovor glede teh predlogov je pomemben za dosego ravni Fmsy in izvajanje obveznosti iztovarjanja v celoti.

Nedavno sprejetje večletnega načrta za pridnene vrste v Severnem morju prinaša pomemben napredek in bo dolgoročno pomagalo zagotoviti trajnostno ribištvo. To je drugi večletni načrt, ki je bil dogovorjen po večletnem načrtu za Baltsko morje leta 2016. Po drugi strani se Evropski parlament in Svet še nista dogovorila glede večletnega načrta za sardele in sardone v Jadranskem morju, ki ga je Komisija predlagala leta 2017, možnosti za hitro sprejetje pa so slabe. Komisija tesno sodeluje z vsemi zadevnimi stranmi, da olajša razprave, ki bodo omogočile čimprejšnjo vzpostavitev ukrepov za zaščito teh staležev, ki so v kritičnem stanju.

V skladu z določbami osnovne uredbe bo s 1. januarjem 2019 obveznost iztovarjanja začela veljati za vse ulove vrst, za katere veljajo omejitve ulova, v Sredozemskem morju pa tudi za ulove vrst, za katere veljajo najmanjše referenčne velikosti ohranjanja. Za lažje popolno in pravočasno izvajanje obveznosti iztovarjanja bi bilo treba v celoti uporabiti vso obstoječo prožnost v skladu s SRP.

Na podlagi dostopnih informacij doslej zaradi obveznosti iztovarjanja še ni bilo primerov zaprtja ribolova. Kljub temu cilj glede Fmsy do leta 2020 in popolna uporaba obveznosti iztovarjanja pomenita izziv, zato se države članice in svetovalni sveti spodbujajo, da nadaljujejo svoje delo in da zlasti določijo primere, ko je v sistemu dovolj rib in bi zamenjava lahko preprečila zaprtje ribolova. Države članice naj pravo tako premislijo, ali je mogoče izboljšati njihova notranja pravila. Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo se za podporo izvajanju obveznosti iztovarjanja še vedno uporablja v zelo majhnem obsegu, saj je le 49 milijonov EUR njegovih sredstev namenjenih za ukrepe, povezane z obveznostjo iztovarjanja.

Komisija se v celoti zavzema za sodelovanje z državami članicami in svetovalnimi sveti, da se olajša izvajanje obveznosti iztovarjanja. Nedavna sprememba člena 15(6) SRP, s katero se omogoča podaljšanje načrtov o zavržkih za dodatna tri leta, je dokaz tega zavzemanja. Evropski parlament in Svet bi to dodatno obdobje morala uporabiti za dosego dogovora o večletnih načrtih, ki jih je pred kratkim predlagala Komisija, saj so ti uporabno orodje za obravnavo morebitnih primerov zaprtja ribolova. Komisija bo še naprej pomagala pri nadaljnjem iskanju možnosti, zlasti glede primerov zaprtja ribolova, v okviru omejitev veljavnih pravil EU in na podlagi konkretnih primerov, ki jih predstavijo države članice.

Glede izvrševanja in nadzora postaja vse jasnejše, da so tradicionalni načini nadzora, kot so inšpekcijski pregledi na morju in zračni nadzor, manj učinkoviti kot tehnologije stalnega daljinskega elektronskega spremljanja (REM), kot so sistem televizije zaprtega kroga (CCTV) in tipala. Ob odsotnosti dogovora na regionalni ravni in da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji, se je Komisija pred kratkim vključila v razprave z državami članicami in agencijo EFCA, katerih namen je obravnavati to vprašanje v okviru posebnih programov nadzora in inšpekcijskih pregledov, sprejetih v skladu z uredbo o nadzoru.

1.7.Širši kontekst: upravljanje oceanov in konferenca Naš ocean 2017

EU je leta 2017 gostila četrto konferenco Naš ocean, ki je bila zelo uspešna, saj je bilo v njenem okviru danih 433 oprijemljivih zavez, in sicer za 7,2 milijarde EUR finančnih zavez ter za 2,5 milijona km2 dodatnih morskih zavarovanih območij.

V okviru skupnega sporočila o mednarodnem upravljanju oceanov je delo Komisije na mednarodni ravni še naprej osredotočeno na:

-aktivno spodbujanje trajnostnega upravljanja ribištva zunaj voda EU prek regionalnih organizacij za upravljanje ribištva;

-podpiranje boljšega usklajevanja med regionalnimi organizacijami za upravljanje ribištva in konvencijami o regionalnih morjih ter sodelovanje s svetovnimi organizacijami;

-boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter krepitev trajnostnega upravljanja oceanskih virov prek dvostranskih dialogov o boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter delovnih skupin na tem področju. Začetek veljavnosti Sporazuma o ukrepih države pristanišča (PSMA) junija 2016, sprejetje Prostovoljnih navodil Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO) za sisteme dokumentacije o ulovu julija 2017 ter izdaja prve delovne različice svetovne evidence ribiških plovil, plovil za prevoz zamrznjenih proizvodov in oskrbovalnih plovil, ki jo je aprila 2017 vzpostavila FAO, prinašajo pomemben napredek na tem področju;

-zapolnjevanje vrzeli v mednarodnem okviru. Sklenitev mednarodnega dogovora, ki preprečuje nereguliran komercialni ribolov v arktičnem odprtem morju, je ključni dosežek na tem področju;

-razvoj trajnostnega ribištva in akvakulture ter krepitev zmogljivosti v sektorju prek programov za podporo, ki jih financira EU, z regionalnimi enotami in državami v Tihem oceanu, zahodni Afriki in Indijskem oceanu. Leta 2017 sta bila sprejeta dva nova regionalna programa, in sicer PESCAO (zahodna Afrika) in PEUMP (Tihi ocean);