OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

1.1.Razlogi za predlog in njegovi cilji

1.1.1.Splošno ozadje

EU od leta 2003 ureja ribolov globokomorskih vrst v smislu celotnega dovoljenega ulova (TAC) glede na vrsto in območje in v smislu največje ribolovne zmogljivosti v severovzhodnem Atlantiku. Celotni dovoljeni ulov nekaterih globokomorskih vrst za leti 2019 in 2020 je bil določen z Uredbo Sveta (EU) 2018/2025 o določitvi ribolovnih možnosti za ribiška plovila Unije za nekatere staleže globokomorskih rib za leti 2019 in 2020.

Določitev in delitev ribolovnih možnosti sta izključno v pristojnosti Unije. Obveznosti v zvezi s trajnostnim izkoriščanjem živih vodnih virov so določene v členu 2 Uredbe (EU) št. 1380/2013. Zlasti člen 2(2) navedene uredbe vzpostavlja previdnostni pristop k upravljanju ribištva (kakor je opredeljen v členu 4(1)(8) Uredbe) in določa, da sta cilja skupne ribiške politike (SRP) obnavljanje in ohranjanje največjega trajnostnega donosa. Poleg tega je treba v skladu s členom 16(4) navedene uredbe ribolovne možnosti dodeliti v skladu s cilji iz člena 2(2).

Vsebuje tudi ribolovne možnosti na podlagi dvo- ali večstranskih posvetovanj o ribištvu. Rezultat se izvaja tako, da se na podlagi načela relativne stabilnosti določi notranja dodelitev med države članice.

Prehodno obdobje, določeno v sporazumu o izstopu Združenega kraljestva iz EU, se izteče konec leta 2020, potem ko je Združeno kraljestvo navedlo, da nima interesa za njegovo nadaljnje podaljšanje. Staleži, za katere se bo Komisija morala posvetovati z Združenim kraljestvom glede deležev kvot za ribolovne možnosti za leti 2021 in 2022, so zato predstavljeni kot pro memoria, dokler ne bodo znani rezultati potekajočih pogajanj o sodelovanju v zvezi s temi staleži, vključno z ribolovnimi možnostmi, deleži kvot in dostopom do voda Združenega kraljestva.

Za druge skupne staleže ali ribolovne možnosti, izmenjane s tretjimi državami, številke še niso na voljo, saj posvetovanja s temi tretjimi državami še niso zaključena. Po zaključku teh posvetovanj bo predlog dopolnjen z delovnimi dokumenti.

Globokomorske ribolovne možnosti bi morale biti določene tudi v skladu z mednarodnimi sporazumi, med drugim s Sporazumom Združenih narodov glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib iz leta 1995 (v nadaljnjem besedilu: Sporazum ZN o staležih rib iz leta 1995). Previdnost je potrebna zlasti, če so informacije negotove, nezanesljive ali neustrezne. V skladu s členom 6(2) Sporazuma ZN o staležih rib iz leta 1995 pomanjkanje ustreznih znanstvenih informacij ne sme biti razlog za odlaganje ali nesprejetje ukrepov ohranjanja in upravljanja. Predlagani TAC so skladni tudi z mednarodnimi smernicami Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo v zvezi z upravljanjem globokomorskega ribolova na odprtih morjih iz leta 2008, ki so bile potrjene z zaporednimi resolucijami Generalne skupščine Združenih narodov (resolucije 61/105 iz leta 2007, 64/72 iz leta 2009 ter, nedavno, 70/235 iz leta 2015).

1.1.2.Obveznost iztovarjanja, uvedena z Uredbo (EU) št. 1380/2013

Obveznost iztovarjanja, določena z osnovno uredbo o SRP, je bila uvedena postopoma med letoma 2015 in 2019. Od 1. januarja 2019 se obveznost iztovarjanja uporablja za vse staleže, za katere veljajo omejitve ulova. Uporabljajo se lahko nekatere izjeme od obveznosti iztovarjanja iz osnovne uredbe. Na podlagi skupnih priporočil, ki so jih predložile države članice, je Komisija sprejela delegirane uredbe o posebnih načrtih zavržkov, ki dovoljujejo omejene količine zavržkov na podlagi izjeme de minimis ali izjeme zaradi visoke stopnje preživetja.

Z uvedbo obveznosti iztovarjanja in v skladu s členom 16(2) Uredbe (EU) št. 1380/2013 morajo predlagane ribolovne možnosti odražati razliko med iztovorjenimi in ulovljenimi količinami, pri tem pa upoštevati, da zavržki niso več dovoljeni. To se izvede na podlagi prejetega znanstvenega mnenja za staleže rib v okviru ribištva iz člena 15(1) osnovne uredbe o SRP. Ribolovne možnosti bi bilo treba določiti tudi v skladu z ostalimi zadevnimi določbami, in sicer s členom 16(1) (v zvezi z načelom relativne stabilnosti) in členom 16(4) (v zvezi s cilji SRP in pravili iz večletnih načrtov).

Da bi se upoštevala polna uporaba obveznosti iztovarjanja, Komisija predlaga TAC na podlagi mnenja o ulovu namesto na podlagi mnenja o iztovarjanjih, ki se je uporabljalo v preteklosti. Pri predlaganih kvotah Unije se upošteva dejstvo, da bo na podlagi določenih izjem prišlo do nekaterih omejenih zavržkov, ki pa se ne bodo iztovarjali in vštevali v kvote. Zato se te količine odštejejo od kvot Unije.

1.1.3.Veljavni predpisi na področju, na katero se nanaša predlog

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog, so določene v Uredbi Sveta (EU) 2018/2025 in veljajo do 31. decembra 2020. Poleg tega so posebni pogoji za ribolov globokomorskih staležev v severovzhodnem Atlantiku določeni v Uredbi (EU) 2016/2336 Evropskega parlamenta in Sveta.

Načrt upravljanja zahodnih voda (Uredba (EU) 2019/472), ki zajema nekatere staleže, za katere velja ta uredba, se uporablja za:

–okroglonosega repaka na podobmočjih ICES 6, 7 in 5b;

–črnega morskega meča na podobmočjih ICES 1, 2, 4, 6–8, 10 in 14 ter v razdelkih 3a, 5a, 5b, 9a in 12b; ter