Priporočilo za

PRIPOROČILO SVETA

v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2012 ter mnenjem Sveta o francoskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2) Uredbe,

ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[3],

ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],

ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)(1) Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

(2)(2) Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic[5], ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

(3)(3) Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2011 ter dal mnenje o dopolnitvi francoskega programa stabilnosti za obdobje 2011–2014.

(4)(4) Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6], v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

(5)(5) Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.

(6)(6) Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.

(7)(7) Francija je 4. maja 2012 predložila dopolnitev programa stabilnosti za obdobje 2012–2016, 13. aprila 2012 pa nacionalni reformni program za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave. Komisija je v poglobljenem pregledu[7] iz člena 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 proučila tudi, ali so Francijo prizadela makroekonomska neravnotežja. Ugotovila je, da ima Francija težave z neravnotežjem, ki pa ni čezmerno.

(8)(8) Na podlagi ocene programa stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, optimističen. Komisija je v svoji napovedi iz pomladi 2012 napovedala, da bo rast BDP v letu 2012 dosegla 0,5 %, leta 2013 pa 1,3 %, medtem ko program napoveduje 0,7 oziroma 1,75‑odstotno rast. Po primanjkljaju, ki je bil s 5,2% BDP v letu 2011 boljši od pričakovanega, program načrtuje njegovo znižanje na 3 % v letu 2013, tj. do roka, ki ga je Svet določil za odpravo čezmernega primanjkljaja, in nato nadaljevanje konsolidacije, leta 2016 pa naj bi bil proračun uravnotežen. Srednjeročni proračunski cilj uravnoteženega proračuna v strukturnem smislu naj bi bil dosežen v programskem obdobju. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi (preračunanega) strukturnega salda[8] je načrtovani povprečni letni fiskalni napor v obdobju 2010–2013 skladen s priporočilom Sveta z dne 2. decembra 2009. V obdobju 2014–2016 naj bi bil v strukturnem smislu dosežen letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja, enakovreden nadaljnjim 0,7 % BDP. V skladu s programom naj bi bila stopnja rasti javnofinančnih odhodkov ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov glede prihodkov skladna z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast. Potek prilagoditve, predstavljen v programu, je izpostavljen tveganjem. Makroekonomski scenarij bi se lahko izkazal za manj ugodnega kot je napovedala Komisija v svoji napovedi iz pomladi 2012. Ukrepi niso dovolj podrobno opredeljeni, da bi dosegli cilje za leto 2013 in pozneje ter priporočeni povprečni letni fiskalni napor. Poleg tega so dosedanji rezultati Francije pri doseganju ciljev glede izdatkov mešani. Zato ni mogoče zagotoviti, da bo čezmerni primanjkljaj do leta 2013 odpravljen, če načrtovani ukrepi ne bodo dovolj podrobno določeni in po potrebi sprejeti dodatni ukrepi. Delež dolga je leta 2011 znašal 85,8 % BDP, leta 2013 naj bi dosegel 89,2 %, leta 2016 pa naj bi padel na 83,2 %. V skladu s programom bo cilj glede zmanjšanja dolga dosežen konec prehodnega obdobja (leta 2016).

(9)(9) Čeprav so bili v drugi polovici leta 2011 in februarja 2012 sprejeti dodatni ukrepi za konsolidacijo, je izvajanje fiskalne konsolidacije še vedno velik izziv. Za ponovno vzpostavitev vzdržnega fiskalnega položaja se je treba izogibati odstopanjem pri odhodkih z okrepljenim fiskalnim naporom na podlagi v celoti opredeljenih ukrepov. Poleg tega bi morala Francija izkoristiti priložnosti za pospešitev zmanjševanja primanjkljaja, da se v skladu z načrti olajša odpravljanje čezmernega primanjkljaja. Kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ in primernost prihodnjih pokojnin, se postopoma uvaja pokojninska reforma iz leta 2010. Vendar pa ni gotovo, ali bo sistem do leta 2018 uravnotežen, če bosta zaposlovanje in rast manjša od pričakovanih, po letu 2020 pa naj bi bil v primanjkljaju. Poleg tega novi usmerjevalni odbor, ki je bil ustanovljen za izdajanje letnih mnenj o finančnih razmerah v okviru različnih pokojninskih shem in pogojih, potrebnih za zagotovitev uravnoteženih računov do leta 2018, v letu 2011 ni izdal mnenja, zaradi česar je težko oceniti vzdržnost pokojninskega sistema.

(10)(10) Delovanje francoskega trga dela bi se izboljšalo z nadaljnjim zmanjšanjem njegove razdrobljenosti. Pogodba o varnosti zaposlitve (contrat de sécurisation professionnelle: CSP), ki je bila uvedena z zakonom iz julija 2011 in združuje dve obstoječi pogodbi, prenaša breme svetovanja v primeru odpuščanja zaradi presežkov z delodajalcev na javne zavode za zaposlovanje (Pôle emploi). To je pozitiven, ampak omejen ukrep. Sprejetih je bilo tudi več ukrepov za zagotovitev prožnega delovnega režima za družbe, ki so začasno v težavah, oziroma so taki ukrepi v obravnavi. Ti ukrepi pa se ne nanašajo posebej na razdrobljenost trga dela. Poleg tega je iz pregleda zakonodaje o varnosti zaposlitve razvidno, da upravni postopek za posamezne odpustitve še vedno vsebuje negotovosti in morebitne visoke stroške za delodajalce. Zagotoviti je treba, da kakršne koli spremembe minimalne plače spodbujajo zaposlovanje, zlasti mlajših in nizko kvalificiranih.

(11)(11) Po pokojninski reformi so korak v pravo smer ukrepi za spodbujanje zaposlovanja starejših, vključno z zahtevo, da morajo družbe izvajati aktivno upravljanje starosti zaposlenih. Vendar pa so povezani akcijski načrti na splošno premalo ambiciozni in ne vključujejo ukrepov v zvezi z, na primer, skrajševanjem delovnega časa ali ponudbo delovnih mest, posebej prilagojenih starejšim. Poleg tega lahko nekateri vidiki sistema nadomestil za brezposelnost za starejše (trajanje, neobstoj degresivne lestvice) pomenijo le omejeno spodbudo za delo. Potrebna je ambicioznejša strategija na področju izobraževanja odraslih, da se poveča njihova zaposljivost.

(12)(12) Za odpravljanje brezposelnosti mladih so se francoski organi zavezali, da bodo do leta 2015 povečali število vajeništev s 600 000 na 800 000. V letih 2011 in 2012 je bilo uvedenih več ukrepov za povečanje števila vajeništev v družbah, zvišale pa so se tudi kazni za družbe, ki se tega ne držijo. Kljub tem ukrepom je skupno število vajeništev še vedno veliko manjše od ciljnega. Poleg tega je iz poročila, ki so ga nedavno naročili francoski organi, razvidno, da 40 % MSP meni, da znanja in veščine vajencev ne ustrezajo njihovim potrebam. Za politike, ki obravnavajo brezposelnost mladih, bi bila tako bolj koristna večja skladnost med znanji in veščinami, pridobljenimi v izobraževalnem sistemu, in potrebami trga dela.

(13)(13) Združitev agencije za zaposlovanje (ANPE) in agencije, ki ureja nadomestila za brezposelnost (UNEDIC), v eno telo (Pôle emploi) še ne dosega pričakovanih rezultatov, kar zadeva učinkovitost in kakovost storitev. Novi večletni tristranski sporazum o delovanju in storitvah Pôle emploi za obdobje 2012–2014, podpisan januarja 2012 (med vlado, socialnimi partnerji in Pôle emploi), je korak v pravo smer. Vendar je še vedno treba določiti številne cilje, zaradi česar je na tej stopnji težko oceniti, kako ambiciozna je reforma. Verodostojnost reforme zmanjšujejo tudi proračunske omejitve in omejitve na področju človeških virov, s katerimi se soočajo javni zavodi za zaposlovanje.

(14)(14) Februarja 2012 je Francija sprejela povečanje DDV na 21,2 %, tj. za 1,6 odstotne točke, ter povečanje socialnih dajatev na kapitalske dohodke in kapitalski dobiček na 15,5 %, tj. za 2 odstotni točki, da se nadomestijo nižji prispevki delodajalcev za socialno varnost. To je ustrezen ukrep za uvedbo bolj uravnoteženega davčnega sistema, ki davčno breme preusmerja z dela. Kot ugotavlja Komisija v svojem poglobljenem pregledu o makroekonomskih neravnovesjih, bi lahko prispeval k izboljšanju stroškovne konkurenčnosti francoskega izvoza, kar bi lahko imelo pozitiven učinek na dobičkonosnost podjetij, dolgoročno pa tudi na naložbe in necenovno konkurenčnost. Vendar je reforma osredotočena preveč ozko. Kljub prizadevanjem za zmanjšanje davčnih izdatkov te spremljajo povišanja davčnih stopenj, zaradi česar se že tako visoko davčno breme za delo še povečuje. Kar zadeva davčne prilive iz okoljskega davka, ima Francija drugo najnižjo stopnjo v EU, kar pomeni, da obstajajo možnosti za povečanje tega davka. In končno, sprejeti niso bili nobeni posebni ukrepi za ocenjevanje učinkovitosti nekaterih nižjih stopenj pri doseganju ciljev glede zaposlovanja ali socialnih ciljev (zlasti nižjih stopenj DDV).

(15)(15) Sprejetih je bilo več reform za poenostavitev poslovnega okolja in odpravo omejitev za nekatere regulirane stroke in poklice, vendar pa ne odpravljajo ovir za vstop in omejevalnega ravnanja pri mnogih drugih (npr. v veterini, taksi službah, zdravstvu, pravniških poklicih, vključno z notarji). Zato je potreben bolj horizontalen in sistematičen pregled preostalih omejevalnih ravnanj v reguliranih poklicih, da se ocenita njihova potrebnost in sorazmernost. Kar zadeva maloprodajni sektor, je treba distributerjem dovoliti, da sami določajo cene in druge poslovne pogoje, tako da so potrošnikom na voljo nižje cene. Potrošniki bi imeli koristi tudi od drugih ukrepov za spodbujanje konkurence v tem visoko koncentriranem sektorju, na primer od odprave ali pregleda omejitev prostorskega načrtovanja in racionalizacije postopkov za vzpostavitev novih prodajnih točk.

(16)(16) V nekaterih omrežnih panogah (grosistična dobava električne energije, železniški sektor) je treba povečati intenzivnost konkurence, saj so imele dosedanje reforme teh sektorjev le delne rezultate. Trg električne energije ostaja eden najbolj koncentriranih v EU. Čeprav ima zakon NOME pozitiven učinek na konkurenco, so potrebni nadaljnji ukrepi za izboljšanje dostopa alternativnih operaterjev do zmogljivosti za proizvodnjo energije v Franciji, na primer hidroelektrarn. V železniškem prometu obstajajo ovire za vstop novih družb na trg tako v tovornem prometu kot tudi mednarodnem potniškem prometu; v tovornem prometu ostajajo tudi tehnične ovire za nediskriminatoren dostop.

(17)(17) Francoski delež na izvoznih trgih se je med letoma 2005 in 2010 zmanjšal za 19,4 %, kar pomeni eno največjih zmanjšanj pri državah članicah in je močno nad pragom iz poročila o mehanizmu opozarjanja, ki ga je Komisija objavila 14. februarja 2012. V poglobljenem pregledu za Francijo so službe Komisije ugotovile, da so izgube deležev na izvoznih trgih posledica zmanjšanja stroškovne in necenovne konkurenčnosti, zlasti slednje. Zlasti naraščajoči stroški dela na enoto postavljajo dobičkonosnost francoskih družb pod pritisk in omejujejo njihove zmožnosti za rast, izvajanje ustreznih naložb za izboljšanje uspešnosti in za inovacije. Politike, sprejete za spodbujanje inovacij v zasebnem sektorju, je treba spremljati in dopolnjevati z ukrepi za ponovno vzpostavitev dobičkonosnosti francoskih družb.

(18)(18) Francija je sprejela številne zaveze v okviru pakta „euro plus“. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti in krepitev vzdržnosti javnih financ. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih.

(19)(19) V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo francoske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in nacionalni reformni program ter predstavila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih v točkah 1 do 5 spodaj.

(20)(20) Svet je ob upoštevanju te ocene preučil francoski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 spodaj.

(21)(21) Svet je ob upoštevanju rezultatov temeljitega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program Francije za leto 2012 in njen program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena zlasti v priporočilih v točkah 2, 4 in 5 spodaj –

PRIPOROČA, naj Francija v obdobju 2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:

1. Okrepi in izvaja naj proračunsko strategijo za leto 2012 in pozneje ob podpori dovolj podrobno opredeljenih ukrepov, da se zagotovi pravočasna odprava čezmernega primanjkljaja in doseganje strukturnega fiskalnega napora, določenega v priporočilih Sveta v skladu s postopkom o čezmernem primanjkljaju. Nato naj zagotovi ustrezni strukturni fiskalni napor, da se lahko dovolj približa uresničitvi srednjeročnega proračunskega cilja, med drugim z dosego referenčne vrednosti za odhodke, ter zagotovi zadosten napredek pri doseganju skladnosti s ciljem glede zmanjšanja dolga. Nadaljuje naj pregled vzdržnosti in ustreznosti pokojninskega sistema in po potrebi sprejme dodatne ukrepe.

2. V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami naj uvede nadaljnje reforme za odpravljanje razdrobljenosti trga dela s pregledom nekaterih vidikov zakonodaje o varnosti zaposlitve, zlasti v zvezi z upravnim postopkom za posamezne odpustitve; še naprej naj zagotavlja, da gibanje minimalne plače podpira ustvarjanje novih delovnih mest in konkurenčnost; sprejme naj ukrepe za povečanje vključenosti odraslih v vseživljenjsko učenje.

3. Sprejme naj ukrepe v zvezi s trgom dela, da zagotovi daljšo zaposlenost starejših; izboljša naj zaposljivost mladih, zlasti tistih, pri katerih je tveganje za brezposelnost največje, z zagotavljanjem številnejših in boljših programov vajeništva, ki bodo učinkovito zadovoljili njihove potrebe; pospeši naj programe aktivne politike zaposlovanja in zagotovi večjo učinkovitost javnih zavodov za zaposlovanje pri individualnem svetovanju.

4. Sprejme naj nadaljnje ukrepe za uvedbo enostavnejšega in bolj uravnoteženega davčnega sistema, pri čemer naj davčno breme prenese z dela na druge oblike obdavčitve, ki manj ovirajo rast in zunanjo konkurenčnost, zlasti okoljski davek in davek na potrošnjo; nadaljuje naj prizadevanja za zmanjšanje in racionalizacijo davčnih izdatkov (zlasti tistih, ki spodbujajo zadolženost); pregleda naj učinkovitost sedanjih nižjih stopenj DDV pri podpori ustvarjanju novih delovnih mest.

5. Prizadeva naj si za odpravo neupravičenih omejitev za regulirane stroke in poklice, zlasti v storitvenem in maloprodajnem sektorju; sprejme naj nadaljnje korake za liberalizacijo omrežnih panog, zlasti grosističnega trga električne energije, razvije zmogljivosti za medsebojno povezovanje na področju energije ter olajša vstop novih operaterjev na trg v sektorjih tovornega prometa in mednarodnega potniškega prometa.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

[2] UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

[3] COM(2012) 313 final.

[4] P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.

[5] Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.

[6] COM(2012) 68 final.

[7] SWD(2012) 155 final.

[8] Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi informacij, predloženih v programu z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

[9] V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.