P9_TA(2021)0472

Politika in zakonodaja na področju zakonitega priseljevanja

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. novembra 2021 s priporočili Komisiji o politiki in zakonodaji na področju zakonitega priseljevanja (2020/2255(INL))

(2022/C 224/06)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju člena 225 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

— ob upoštevanju člena 3(2) Pogodbe o Evropski uniji,

— ob upoštevanju člena 79 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

— ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in zlasti člena 45,

— ob upoštevanju evropskega stebra socialnih pravic, zlasti načel 5, 10, 12 in 16,

— ob upoštevanju Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti člena 2 Protokola št. 4,

— ob upoštevanju pravnega reda Unije na področju zakonitih migracij, razvitega v obdobju 2003–2021, ki ureja pogoje za vstop in prebivanje ter pravice državljanov tretjih držav, ki delajo v Uniji, ter vključuje:

— Direktivo (EU) 2021/1883 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2021 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene visokokvalificirane zaposlitve ter razveljavitvi Direktive Sveta 2009/50/ES (1),

— Direktivo (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair (2),

— Direktivo 2014/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o pogojih za vstop in bivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve sezonskih delavcev (3),

— Direktivo 2014/66/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v okviru premestitev znotraj podjetja (4),

— Direktivo 2011/98/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici (5),

— Direktivo 2009/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o minimalnih standardih glede sankcij in ukrepov zoper delodajalce nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (6),

— Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (7),

— Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (8),

— ob upoštevanju Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (9),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/589 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. aprila 2016 o evropski mreži služb za zaposlovanje (EURES), dostopu delavcev do storitev na področju mobilnosti in nadaljnjem povezovanju trgov dela ter o spremembi uredb (EU) št. 492/2011 in (EU) št. 1296/2013 (10),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2019/1149 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o ustanovitvi Evropskega organa za delo, spremembi uredb (ES) št. 883/2004, (EU) št. 492/2011 in (EU) 2016/589 ter razveljavitvi Odločbe (EU) 2016/344 (11),

— ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta o COVID-19 in migracijah z dne 24. junija 2021, zlasti št. 12,

— ob upoštevanju nujnega skrbniškega sklada EU za Afriko,

— ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije z dne 29. marca 2019 z naslovom „Preverjanje ustreznosti zakonodaje EU o zakonitih migracijah“ (preverjanje ustreznosti),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 13. maja 2015 z naslovom „Evropska agenda o migracijah“,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 24. novembra 2020 z naslovom „Akcijski načrt za integracijo in vključevanje za obdobje 2021–2027“,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 6. aprila 2016 z naslovom „K reformi skupnega evropskega azilnega sistema in krepitvi zakonitih poti v Evropo“,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 12. septembra 2018 z naslovom „Izboljšanje zakonitih poti v Evropo: nepogrešljiv del uravnotežene in celovite migracijske politike“,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 23. septembra 2020 o novem paktu o migracijah in azilu,

— ob upoštevanju akcijskega načrta in politične izjave, sprejetih na vrhu med EU in Afriko o migracijah, ki je potekal 11. in 12. novembra 2015 v Valletti, zlasti njegovih ustreznih delov o zakonitih migracijah in mobilnosti,

— ob upoštevanju sporočila za javnost Komisije z dne 11. junija 2021 z naslovom „Partnerstvo za privabljanje nadarjenih: Komisija je sprožila novo pobudo za odpravo pomanjkanja znanj in spretnosti v EU ter izboljšanje sodelovanja na področju migracij s partnerskimi državami“,

— ob upoštevanju študije Skupnega raziskovalnega središča Komisije z dne 23. aprila 2020 z naslovom „Ključni delavci priseljenci: njihov prispevek k odzivu Evrope na pandemijo COVID-19“ in njegovega tehničnega poročila z dne 19. maja 2020 z naslovom „Ranljiva delovna sila: delavci migranti med pandemijo COVID-19“,

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. aprila 2016 o razmerah v Sredozemlju in potrebi po celostnem pristopu EU k migraciji (12),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. junija 2020 o evropskem varstvu čezmejnih in sezonskih delavcev v času krize zaradi COVID-19 (13),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. maja 2021 o novih poteh za zakonite delovne migracije na podlagi samoiniciativnega poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (14),

— ob upoštevanju študije tematskega sektorja za pravice državljanov in ustavne zadeve GD za notranjo politiko iz septembra 2015 o novih zakonodajnih možnostih na področju migracije delavcev v Evropsko unijo,

— ob upoštevanju študije tematskega sektorja za pravice državljanov in ustavne zadeve GD za notranjo politiko iz oktobra 2015 o sodelovanju EU s tretjimi državami na področju migracije,

— ob upoštevanju študije službe Evropskega parlamenta za raziskave iz marca 2019 o stroških neukrepanja na področju zakonite migracije,

— ob upoštevanju študije službe Evropskega parlamenta za raziskave, objavljene septembra 2021, o politiki in zakonodaji na področju zakonitih migracij – ocena evropske dodane vrednosti ,

— ob upoštevanju študij Evropske migracijske mreže,

— ob upoštevanju Splošne deklaracije človekovih pravic in zlasti člena 13,

— ob upoštevanju globalnega dogovora o varnih, urejenih in zakonitih migracijah z dne 19. decembra 2018,

— ob upoštevanju mednarodnih delovnih standardov o delovnih migracijah, ki jih je sprejela Mednarodna konferenca dela Mednarodne organizacije dela,

— ob upoštevanju Mednarodne konvencijo o varstvu pravic delavcev migrantov in njihovih družinskih članov, ki jo je dne 18. decembra 1990 sprejela Generalna skupščina Združenih narodov,

— ob upoštevanju študij o zakonitih migracijah Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj,

— ob upoštevanju dejavnosti in poročil posebnega poročevalca Združenih narodov o človekovih pravicah migrantov,

— ob upoštevanju študije Centra za globalni razvoj z dne 15. julija 2019 o povečanju skupnih koristi zakonitih migracijskih poti: izkušnje iz nemških partnerstev za znanja in spretnosti (Maximizing the Shared Benefits of Legal Migration Pathways: Lessons from Germany’s Skills Partnerships),

— ob upoštevanju poročila Mednarodne organizacije za migracije iz oktobra 2020 o migracijah v Afriki: preizpraševanje ustaljenih predstav (Africa Migration Report: Challenging the narrative),

— ob upoštevanju študije službe Evropskega parlamenta za raziskave iz avgusta 2021 o novem paktu Evropske komisije o migracijah in azilu – horizontalna nadomestna ocena učinka (The European Commission’s New Pact on Migration and Asylum – Horizontal substitute impact assessment),

— ob upoštevanju členov 47 in 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju mnenja Odbora za razvoj,

— ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A9-0314/2021),

A. ker je ustrezno izvajanje obstoječih pravnih aktov o delovnih migracijah enako pomembno kot predlaganje novih;

B. ker člen 79(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da „Unija oblikuje skupno politiko priseljevanja, s katero v vseh fazah zagotovi učinkovito upravljanje migracijskih tokov, pravično obravnavo državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državah članicah, in preprečevanje nezakonitega priseljevanja in trgovine z ljudmi ter okrepljene ukrepe za boj proti temu“;

C. ker je Unija ena od glavnih vlagateljic v razvoj človeškega kapitala v sosednjih državah;

D. ker bi lahko z oblikovanjem dodatnih zakonitih poti na ravni Unije zagotovili orodje, s katerim bi se države članice uspešno spoprijele s prihodnjimi demografskimi izzivi, zadostile zahtevam na trgih dela, ki jih domača delovna sila ne more izpolniti, ter izboljšale usklajevanje znanj in spretnosti na trgih dela;

E. ker je leta 2020 v državah članicah zakonito prebivalo 23 milijonov državljanov tretjih držav, kar je približno 5,1 % vsega prebivalstva Unije (15);

F. ker nizka stopnja izdajanja dovoljenj za prebivanje za daljši čas kaže, da bi bilo morda treba izboljšati njihovo privlačnost, kar bi bilo mogoče doseči s spremembo Direktive 2003/109/ES, s katero bi se pojasnile prednosti pridobitve dovoljenja EU za prebivanje za daljši čas in zbližali nacionalni zakonodajni sistemi;

G. ker je Komisija v poročilu o vplivu demografskih sprememb, ki ga je sprejela 17. junija 2020 (16), navedla podatek, da je mediana starosti prebivalcev Unije danes 44 let, se že več let povečuje in bo naraščala še najmanj dve desetletji;

H. ker to pomeni, da Unijo v prihodnjih desetletjih čaka naraščanje deleža prebivalstva v skupini državljanov, starih 65 let ali več, delež delovno sposobnega prebivalstva pa naj bi se v istem obdobju znižal;

I. ker je v preverjanju ustreznosti jasno navedeno, da imajo veljavna pravila Unije o zakonitih migracijah omejen učinek na privabljanje znanj in spretnosti ter talentov, potrebnih za trg dela in gospodarstvo EU, ter da je sedanji pravni okvir razdrobljen s številnimi vrzelmi in težavami pri izvajanju;

J. ker je ena od glavnih ugotovitev preverjanja ustreznosti, da je učinkovita politika zakonitih migracij ključnega pomena za upravljanje migracijskih tokov;

K. ker je komisarka Ylva Johansson ob uvodnem dogodku partnerstva za privabljanje talentov 11. junija 2021 izjavila, da je strateški cilj Komisije nadomestiti nedovoljene migracije z zakonitimi potmi (17);

L. ker lahko vizumski ukrepi pozitivno spodbudijo sodelovanje s tretjimi državami; ker so polno izvajanje nedavno pregledanega vizumskega zakonika (18) in dodatna prizadevanja za poenostavitev vizumskih postopkov s tretjimi državami del celovitega pristopa k migracijski politiki, opisanega v novem paktu o migracijah in azilu; ker bi bilo z okrepljenim sodelovanjem in izmenjavo informacij lažje odkrivati zlorabe vizumov;

M. ker so lahko partnerski okviri med državami članicami in tretjimi državami ključno orodje za pospeševanje vzajemnega priznavanja znanj in spretnosti ter kvalifikacij zakonitih delovnih migrantov;

N. ker je več držav članic že vzpostavilo uspešna partnerstva s tretjimi državami, da bi ustvarile zakonite poti za delovno migracijo in v manjšem obsegu uskladile potrebe trga dela s pilotnimi projekti; ker bi morala partnerstva za privabljanje talentov temeljiti na pozitivnih izkušnjah iz teh projektov;

O. ker si obnovljeno evropsko partnerstvo za vključevanje s socialnimi in gospodarskimi partnerji želi razširiti prihodnje sodelovanje na področje delovne migracije;

P. ker se neskladje med znanji in spretnostmi na trgih dela držav članic izkazuje za zelo drago za Unijo, zaradi česar njeno gospodarstvo po podatkih študije Evropskega ekonomsko-socialnega odbora iz leta 2018 vsako leto izgubi več kot 2 % produktivnosti (19); ker je v isti študiji navedeno, da je neskladje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem prisotno na vseh ravneh in se razteza od kuharjev in voznikov tovornjaka do zdravnikov in učiteljev; ker se v študiji zatrjuje, da sedanji zakonodajni sistemi niso zadostna podlaga za ohranitev kratko-, srednje- in dolgoročne gospodarske konkurenčnosti Unije ter za izpolnitev zahtev trgov dela držav članic;

Q. ker je imelo leta 2017 približno 3,1 milijona državljanov tretjih držav dovoljenje EU za prebivanje za daljši čas, še približno 7,1 milijona državljanov tretjih držav pa je imelo nacionalno dovoljenje za prebivanje za daljši čas (20);

R. ker sta glavna cilja Direktive 2011/98/EU poenostavitev postopkov obravnavanja vlog za kombinirano dovoljenje za delo in prebivanje ter enaka obravnava; ker so bile pri oceni direktive v okviru preverjanja ustreznosti in v poročilu o njenem izvajanju ugotovljene številne pomanjkljivosti pri doseganju teh ciljev; ker je Komisija v novem paktu o migracijah in azilu za odpravo teh pomanjkljivosti napovedala številne nove pobude, vključno z revizijo navedene direktive,

S. ker je tehnološki razvoj spremenil način delovanja sveta in privedel do tega, da številni delavci in samozaposleni v Uniji delajo na daljavo; ker so delavci na daljavo trenutno ujeti v pravnem sivem območju, saj ne morejo zaprositi za običajno delovno dovoljenje v državi članici (21);

T. ker je več držav članic uvedlo vizume za digitalne nomade, katerih cilj je delavcem ali samozaposlenim, ki delajo na daljavo, olajšati bivanje v državi članici in jim omogočiti, da lahko delajo (22);

U. ker je Unija v procesu okrevanja gospodarstva po pandemiji; ker so izboljšani zakonodajni sistemi za zakonite delovne migracije odločilni dejavnik pri okrevanju gospodarstva Unije;

V. ker je v študiji Skupnega raziskovalnega središča Komisije z dne 23. aprila 2020 o ključnih delavcih priseljencih in njihovem prispevku k odzivu Evrope na pandemijo COVID-19 (Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe’s COVID-19 Response) naveden podatek, da je med ključnimi delavci v družbi v povprečju 13 % priseljencev v Unijo, kar kaže, da so bistveno pripomogli k obvladovanju pandemije COVID-19 v Uniji;

W. ker je pravica državljanov tretjih držav do zakonitega prebivanja neposredno vezana na njihovega delodajalca, zaradi česar so izpostavljeni tveganju izkoriščanja delovne sile; ker nekateri pozivajo, naj se tovrstna dovoljenja postopoma odpravijo, namesto tega pa naj se državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo v EU, omogoči, da zamenjajo delodajalca, ne da bi izgubili delovno dovoljenje (23);

X. ker Direktiva 2009/52/ES predvideva izrekanje sankcij in ukrepov delodajalcem, ki izkoriščajo nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki delajo; ker se lahko tudi državljani tretjih držav, ki so zakonito vstopili v Unijo, izkoriščajo in bi morali uživati enako raven zaščite;

Y. ker je Evropski organ za delo povečal svoje čezmejne operativne zmogljivosti za podporo in okrepitev nacionalnih inšpektoratov in organov za delo ter socialnih partnerjev, da bi spodbudil pravično mobilnost delovne sile ter se spoprijel s čezmejnimi goljufijami in zlorabami;

1. je seznanjen z napovedjo, da bo delež prebivalcev, starih 65 let ali več, do leta 2050 znašal približno tretjino prebivalstva Unije ( 24 ) , zaradi česar bo prišlo do velikega pomanjkanje delovne sile na vseh ravneh usposobljenosti ( 25 ) , in zato meni, da mora Unija, da se bo lahko soočila s prihodnjimi demografskimi izzivi v državah članicah, predstaviti nove možnosti za zakonite migracije delovne sile v Unijo, pri tem pa upoštevati dejstvo, da so trgi dela v državah članicah različni ter da se soočajo z različnimi vrstami pomanjkanja delovne sile in izzivi; meni, da se bodo takšne nove možnosti izkazale za nujne za povečanje gospodarske konkurenčnosti Unije in njenega globalnega vpliva kot zagovornice demokracije, pravne države, človekovih pravic in proste trgovine z blagom in storitvami ter kot vodilne sile v boju proti podnebnim spremembam; ugotavlja, da bi te nove možnosti morale zagotavljati dostojne delovne pogoje in zmanjšati izkoriščanje delavcev iz tretjih držav; je poleg tega seznanjen z oceno, da bi lahko z zmanjšanjem ovir za zakonite delovne migracije in zmanjšanjem diskriminacije delavcev iz tretjih držav na trgu dela v Uniji dosegli dolgoročno povečanje njenega BDP za 74 milijard EUR letno ( 26 ) ; je zaskrbljen, ker velike ovire za zakonite delovne migracije pomenijo manjšo privlačnost Unije v svetovni konkurenci delavcev vseh ravni usposobljenosti; poudarja, da bi bilo mogoče z uvedbo novih zakonitih poti za vstop migrantov na trg dela v Uniji povečati BDP za 37,6 milijarde EUR letno ( 27 )

2. poziva Komisijo, naj do 31. januarja 2022 na podlagi člena 79(2) PDEU, zlasti točk (a) in (b), predloži predlog akta, ki bo vseboval sveženj predlogov za olajšanje in spodbujanje vstopa v Unijo in mobilnosti znotraj nje za zakonito priseljene državljane tretjih držav, ki se prijavijo za delo ali že imajo delovno dovoljenje, ter naj v tem aktu uskladi določbe obstoječih direktiv o zakonitih migracijah, kar bi pripomoglo k zmanjšanju birokracije, večji harmonizaciji, spodbujanju temeljnih pravic, kot je enako obravnavanje, in preprečevanju izkoriščanja delovne sile, in sicer v skladu s priporočili iz priloge k temu poročilu; ugotavlja, da je tak nov akt, ki bi podpiral zakonite delovne migracije iz tretjih držav in večjo stopnjo mobilnosti, še vedno ena glavnih rešitev za sedanje neskladje med ponudbo delovne sile in povpraševanjem po njej;

3. meni, da bi bilo oblikovanje nabora talentov na ravni Unije za državljane tretjih držav, ki se želijo prijaviti za delo, da bi se zakonito preselili v državo članico, pa tudi za delodajalce v Uniji, ki iščejo potencialne delavce v tretjih državah, bistveno orodje za doseganje namena predlaganega akta, in poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi ustanovitev takega nabora talentov; predlaga, naj Komisija v nabor talentov vključi mrežo talentov Unije na daljavo, ki bi državljanom tretjih držav omogočila, da delajo na daljavo v državi članici, ki ni država, v kateri prebivajo, Komisija in države članice pa naj sodelujejo, da bi bolje razumele koristi in izzive zaposlovanja talentov iz tretjih držav na daljavo, ter naj spodbujajo pravično zaposlovanje mednarodnih talentov na daljavo; poudarja, da bi bila takšna mreža za države članice neobvezna;

4. podpira izjavo Komisije iz njenega sporočila z dne 23. septembra 2020 o novem paktu o migracijah in azilu glede povečanja kratkoročne mobilnosti v dobri veri kot dopolnila zakonitim potem, zlasti za namene raziskav ali študij, da bi izboljšali predhodno sodelovanje s tretjimi državami, in poziva Komisijo, naj dodatno preuči to usmeritev;

5. poziva Komisijo, naj upošteva člen 15(1) delnega začasnega dogovora Parlamenta in Sveta o prenovljeni direktivi o pogojih za sprejem, da bi zmanjšali negativne posledice prisilne nedejavnosti do zaključka azilnega postopka;

6. pozdravlja Direktivo (EU) 2021/1883 (v nadaljnjem besedilu: revidirana direktiva o modri karti), vendar meni, da ni zadostna, saj trgi dela v Uniji potrebujejo tudi nizko in srednje usposobljene delavce, čeprav je res, da so te potrebe drugačne; ugotavlja, da je Unija že zdaj odvisna od njih v ključnih sektorjih, kot sta kmetijstvo in zdravstvo ( 28 ) ; zato poziva Komisijo, naj v svoj predlog prednostno vključi ambiciozen sistem sprejema nizko in srednje usposobljenih delavcev iz tretjih držav, ki bo temeljil na posvetovanju s socialnimi partnerji in civilno družbo ter bo v sozvočju s potrebami držav članic; poziva Komisijo, naj vključi oblikovanje okvira za potrjevanje in priznavanje znanj in spretnosti ter kvalifikacij državljanov tretjih držav, vključno s poklicnim usposabljanjem, na podlagi objektivnih in enotnih meril, da bi pospešili njihovo zgodnjo vključitev na trg dela; poziva, naj okvir za potrjevanje in priznavanje znanj in spretnosti ter kvalifikacij zagotavlja, da bodo državljani tretjih držav med postopkom potrjevanja in priznavanja dosledno obravnavani pošteno, omogoča učinkovite sheme in postopke ter spodbuja učinkovito in enostavno pridobivanje informacij; spodbuja Komisijo, naj vztraja, da si nacionalni organi še naprej izmenjujejo informacije in primere najboljših praks; poleg tega poziva Komisijo, naj z vsemi možnimi sredstvi, tudi s ciljno usmerjenimi kampanjami, spodbuja revidirano direktivo o modri karti, tudi v zagonskih podjetjih in v sektorju informacijskih tehnologij, kjer so znanja in spretnosti priznani enakovredno kvalifikacijam iz člena 26 navedene direktive v povezavi s Prilogo I; želi pa spomniti na člen 79(5) PDEU, ki določa, da „[T]a člen ne vpliva na pravice držav članic, da določijo število državljanov tretjih držav, ki lahko iz tretjih držav prihajajo na njeno ozemlje, da bi si poiskali delo, bodisi kot zaposleni ali samozaposleni“;

7. meni, da mora Unija pritegniti več samozaposlenih oseb in podjetnikov ter da mora okrepiti inovacije, na primer z mobilnostjo mladih in shemami za nomade; da bi Unija ostala relevantna in konkurenčna na svetovnem trgu ter povečala prožnost, odpornost, stabilnost in rast svojega gospodarstva, obenem pa ustvarila pogoje za nove gospodarske dejavnosti in zaposlitvene možnosti, poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi sistem sprejema na ravni Unije za vstop in prebivanje samozaposlenih oseb in podjetnikov na podlagi objektivnih in enotnih meril, zlasti za tiste, ki si prizadevajo za ustanovitev malih in srednjih podjetij in zagonskih podjetij, ter za visoko mobilne samozaposlene državljane tretjih držav, kot so umetniki in kulturniki; vztraja, da morajo predlagane sheme vključevati ukrepe, ki krepijo temeljne pravice in spodbujajo enako obravnavo delavcev iz tretjih držav; meni, da bi morala Komisija uvesti petletni vizum za večkratni vstop, ki bi tej kategoriji državljanov tretjih držav omogočal vstop v Unijo za največ 90 dni na leto;

8. poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi okvir za partnerstva za privabljanje talentov s tretjimi državami, za katerega bi se države članice lahko odločile prostovoljno, ki bi bil prilagojen razmeram tako v tretji državi kot državi članici, ki sodelujeta pri partnerstvu, in bi obema koristil, vključevati pa bi moral programe poklicnega usposabljanja, ki temeljijo na znanjih in spretnostih, zlasti preizkuse usposobljenosti, opazovanje na delovnem mestu in simulacije; poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo ta okvir Parlamentu omogočal, da v celoti izvaja svojo nadzorno in ocenjevalno vlogo, ter da bo predlog vključeval ustrezne mehanizme za preprečevanje izkoriščanja delovne sile in zagotavljanje enake obravnave; poudarja, da je mogoče navdih za partnerstva za privabljanje talentov najti v obstoječih sporazumih v državah članicah, ki temeljijo na znanju in spretnostih, in da bi bilo treba partnerstva oblikovati v posvetovanju z ustreznimi organizacijami v državah članicah in tretjih državah;

9. vztraja, da je treba pri odnosih med Unijo in tretjimi državami na področju migracij nujno uporabiti drugačen in uravnotežen pristop; poziva Unijo, naj si prizadeva za uradne sporazume s partnerskimi državami o migracijski mobilnosti;

10. pozdravlja načrtovani pregled Direktive 2011/98/EU, ki ga je napovedala Komisija; ugotavlja, da so med cilji direktive poenostavitev in uskladitev pravil o dovoljenjih, ki se trenutno uporabljajo v državah članicah, in spodbujanje enake obravnave ter da ti cilji niso bili v celoti doseženi, saj se nekatere določbe direktive znotraj Unije izvajajo na različne načine; meni tudi, da bi morala Komisija storiti vse potrebno, najprej in predvsem za zagotovitev pravilnega izvajanja direktive v državah članicah, nato bi jo morala tudi spremeniti, da se omogoči vložitev vlog za enotno dovoljenje tako v državi članici kot v tretji državi, nazadnje pa bi bilo treba pravila še dodatno poenostaviti in harmonizirati ter jasno določiti postopek za pridobitev vstopnega vizuma, da se ne bi dogajalo, da morajo prosilci dvakrat predložiti dokumente, potrebne za pridobitev enotnega dovoljenja, ter da bi se zmanjšala njihova odvisnost in tveganje za izkoriščanje; poudarja, da bi morala biti vložitev prošnje v državi članici na voljo le, če ima državljan tretje države ob vložitvi prošnje dovoljenje za prebivanje; poziva Komisijo, naj te spremembe direktive vključi v svoj predlog;

11. zahteva, naj Komisija v svoj predlog vključi ustanovitev nadnacionalne svetovalne mreže za delavce iz tretjih držav, ki se zakonito priselijo, ki bi jo upravljala Komisija, vsaka država članica pa bi imenovala vodilni organ za obdelavo prijav ter usklajevanje svetovanja in informacij državljanom tretjih držav, ki se prijavijo za delo v Uniji ali že imajo delovno dovoljenje; vztraja, da bi morali biti vodilni organi odgovorni za izmenjavo informacij o delavcih iz tretjih držav med državami članicami, delovati kot kontaktne točke za delavce in delodajalce glede nabora talentov ter državljanom tretjih držav, ki želijo zakonito migrirati v Unijo zaradi dela, zagotavljati ustrezne informacije; poudarja, da bi se lahko takšne informacije posredovale virtualno ali prek ustreznih predstavništev v tretjih državah, kot so veleposlaništva držav članic ali delegacije Unije; zahteva, naj bodo vodilni organi odgovorni tudi za tesno medsebojno usklajevanje glede vlog za enotno dovoljenje za prebivanje in delo v Uniji v skladu z Direktivo 2011/98/EU, da bi preprečili podvojevanje vlog, delodajalce pa spodbudili k razmisleku o zaprositvi za to dovoljenje in jih pri tem podprli; poudarja, da je treba za večjo učinkovitost in uspešnost pravnega reda Unije na področju zakonitih migracij olajšati zbiranje podatkov, statistike in dokazov ter okrepiti izmenjavo informacij med državami članicami;

12. poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi spremembo Direktive 2014/36/EU, ki bo imetnikom delovnih dovoljenj v skladu z navedeno direktivo omogočila trimesečno iskanje nove zaposlitve, potem ko so zapustili prejšnjega delodajalca, ne da bi jim bilo odvzeto delovno dovoljenje, tako da bodo lahko v državi članici zakonito prebivali do konca obdobja, za katerega imajo dovoljenje, vendar ne več kot devet mesecev, kot je določeno v navedeni direktivi, pod pogojem, da v tem obdobju zaprosijo za delo pri drugem delodajalcu; poleg tega poziva Komisijo, naj zavoljo preprečevanja izkoriščanja delavcev države članice spodbuja k dosledni uporabi te določbe, tako da dovoljenje za prebivanje ne bo več vezano na delodajalca in delovno mesto; poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi spremembo navedene direktive, ki bo državam članicam omogočila obnovitev delovnih dovoljenj za namene sezonskega dela v obdobju največ pet let;

13. poziva Komisijo, naj v svoj predlog vključi spremembo Direktive 2009/52/ES, s katero bi njeno področje uporabe prilagodila tako, da bi zajemalo izkoriščane državljane tretjih držav, ki zakonito prebivajo v Uniji in so žrtve razmer, ki vplivajo na njihovo zdravje in varnost ter kršijo njihovo človekovo dostojanstvo, ter naj izboljša izvrševanje določb o enakem obravnavanju, kot so dostopni in učinkoviti pritožbeni mehanizmi ter dostop do pravnega varstva za vse delavce v primeru izkoriščanja in drugih kaznivih dejanj;

14. meni, da bi bilo treba Direktivo 2003/109/ES, ki se trenutno premalo uporablja in ne zagotavlja učinkovite pravice do mobilnosti znotraj Unije, spremeniti, da bi državljanom tretjih držav, ki so rezidenti države članice za daljši čas, omogočili stalno prebivanje v drugi državi članici od dneva izdaje dovoljenja pod pogoji, podobnimi pogojem, ki se uporabljajo za državljane Unije, in da bi se obdobje, potrebno za pridobitev statusa rezidenta EU za daljši čas, zmanjšalo s petih na tri leta, ter poziva Komisijo, naj te spremembe vključi v revizijo navedene direktive, ki jo namerava kmalu opraviti; priznava, da je nepretrgano prebivanje v eni državi članici eden od vidikov, ki spodbuja ustrezno vključevanje osebe v skupnost, preden se ta oseba odloči prebivati v drugi državi članici; poziva Komisijo, naj te spremembe vključi v svoj predlog;

15. meni, da je za predloge iz tega poročila potrebno zadostno financiranje in da bi bilo treba financiranje zahtevanega predloga kriti z ustreznimi proračunskimi sredstvi Unije;

16. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo in priložena priporočila posreduje Komisiji, Svetu in nacionalnim parlamentom.

(1) UL L 382, 28.10.2021, str. 1.

(2) UL L 132, 21.5.2016, str. 21.

(3) UL L 94, 28.3.2014, str. 375.

(4) UL L 157, 27.5.2014, str. 1.

(5) UL L 343, 23.12.2011, str. 1.

(6) UL L 168, 30.6.2009, str. 24.

(7) UL L 16, 23.1.2004, str. 44.

(8) UL L 251, 3.10.2003, str. 12.

(9) UL L 337, 20.12.2011, str. 9.

(10) UL L 107, 22.4.2016, str. 1.

(11) UL L 186, 11.7.2019, str. 21.

(12) UL C 58, 15.2.2018, str. 9.

(13) UL C 362, 8.9.2021, str. 82.

(14) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0260.

(15) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210325-2#:~:text=On%201%20January%202020%2C%2023,5.1%25%20of%20the%20EU%20population

(16) https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/demography_report_2020_n.pdf

(17) https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/ip_21_2921

(18) Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, 15.9.2009, str. 1).

(19) https://www.eesc.europa.eu/sl/news-media/press-releases/skills-mismatches-eu-businesses-are-losing-millions-and-will-be-losing-even-more

(20) https://ec.europa.eu/migrant-integration/librarydoc/report-on-the-implementation-of-directive-2003/109/ec-on-the-status-of-long-term-foreign-residents

(21) https://www.etiasvisa.com/etias-news/digital-nomad-visas-eu-countries#:~:text=The%20digital%20nomad%20visa%20allows,are%20reviewed%20within%2030%20days

(22) Prav tam.

(23) https://picum.org/wp-content/uploads/2021/03/Designing-labour-migration-policies-to-promote-decent-work-EN.pdf

(24) „Ageing Europe – Looking at the life of older people in the EU“ (Starajoča se Evropa – pogled na življenje starejših v EU), izdaja iz leta 2020.

(25) https://www.eesc.europa.eu/sl/news-media/press-releases/skills-mismatches-eu-businesses-are-losing-millions-and-will-be-losing-even-more

(26) Navarra C. in Fernandes M.: Politika in zakonodaja na področju zakonitega priseljevanja – ocena evropske dodane vrednosti, , Služba Evropskega parlamenta za raziskave , 2021, s prilogama I in II.

(27) Prav tam.

(28) https://knowledge4policy.ec.europa.eu/publication/immigrant-key-workers-their-contribution-europes-covid-19-response_en