Skupni okvir spremljanja in vrednotenja zagotavlja ključne informacije o izvajanju SKP (spremljanje) ter njenih rezultatih in učinkih (vrednotenje) . Količinsko opredeljuje ukrepe v državah članicah (realizacije), opisuje dosežke in preverja, v kolikšni meri so bili doseženi cilji . Komisija je v okviru skupine strokovnjakov skupaj z državami članicami oblikovala skupni okvir spremljanja in vrednotenja ter pripravila seznam kazalnikov, ki so bili izbrani na podlagi intervencijske logike od splošnih do posebnih ciljev in intervencij ter določeni v več izvedbenih aktih.

Poleg tega uredba o skupnih določbah za drugi steber določa skupne elemente spremljanja in vrednotenja za evropske strukturne in investicijske sklade, medtem ko so v uredbi o razvoju podeželja4 obravnavane posebnosti za programe razvoja podeželja.

b.trajnostno upravljanje naravnih virov in ukrepanje na področju podnebnih sprememb, s poudarkom na emisijah toplogrednih plinov, biotski raznovrstnosti, tleh in vodah;

Z okvirom spremljanja in vrednotenja za SKP za obdobje 2014–2020 je bilo v horizontalni uredbi5 določeno, da se uspešnost SKP ocenjuje glede na tri splošne cilje SKP, ki so:

Zasnova in izvajanje skupnega okvira spremljanja in vrednotenja

V tem prvem poročilu sta opisana zasnova in izvajanje okvira, navedeni so tudi prvi rezultati glede uspešnosti SKP na podlagi dokazov, zbranih prek skupnega okvira spremljanja in vrednotenja ter drugih študij (npr. vrednotenj), pridobljene izkušnje pa so povezane z uspešnostjo ter okvirom spremljanja in vrednotenja iz predlogov SKP za obdobje po letu 2020.

SKP za obdobje 2014–2020 je določala, da mora Komisija do 31. decembra 2018 predložiti prvo poročilo o izvajanju skupnega okvira spremljanja in vrednotenja ter prvih rezultatih glede uspešnosti SKP, medtem ko se končna ocena izvajanja SKP za obdobje 2014–2020 pričakuje leta 2021. To poročilo je bilo pripravljeno pred navedenim datumom objave, da bi se uporabilo kot podlaga za razpravo o zakonodajnih predlogih SKP, sprejetih 1. junija 2018, njegova objava pa sovpada z objavo celotnega sklopa ustreznih kazalnikov .

Z reformo skupne kmetijske politike (SKP) iz leta 2013 je bil vzpostavljen skupni okvir spremljanja in vrednotenja, namenjen merjenju uspešnosti izvajanja SKP v obdobju 2014–2020, prikazu dosežkov SKP in izboljšanju njene učinkovitosti . Ta okvir je prvič zajemal prvi steber (neposredna plačila in tržni ukrepi ) in drugi steber (razvoj podeželja ), pa tudi horizontalne ukrepe (npr. navzkrižno skladnost) SKP.

·41 kazalnikov rezultata: 16 kazalnikov rezultata za prvi steber, s katerimi se merijo neposredni in takojšnji učinki intervencij, ter 25 kazalnikov rezultata za drugi steber (od katerih jih 19 ustreza kazalnikom ciljev);

·24 kazalnikov ciljev (od katerih jih 19 ustreza kazalnikom rezultata), ki so bili uporabljeni za določitev količinsko opredeljenih ciljev na začetku programskega obdobja;

·16 kazalnikov učinka, s katerimi se meri dolgoročnejši učinek intervencij politike, ki presega takojšnje učinke (13 teh kazalnikov je vključenih tudi v sklop kazalnikov okoliščin).

Za vsak kazalnik so bili pripravljeni informativni listi z opredelitvijo in viri podatkov, ravnjo geografske podrobnosti, pogostostjo poročanja in časovnim okvirom . Poleg tega so bili vključeni podkazalniki, kjer se je štelo, da je potrebna podrobnejša razčlenitev, npr. glede na sektor ali kategorijo. Sedanji okvir ima skupno več kot 900 podkazalnikov.

Viri podatkov

Kazalniki so, kolikor je mogoče, opredeljeni tako, da zbiranje podatkov temelji na obstoječih kanalih , da bi se preprečila dodatna upravna obremenitev upravičencev in držav članic. Širok nabor virov podatkov, ki se uporabljajo za celotni skupni okvir spremljanja in vrednotenja, vključuje obvestila držav članic, evropske statistične podatke, ki jih zagotavlja Eurostat, in podatke, ki jih zbira Evropska agencija za okolje.

Kar zadeva prvi steber, so kazalniki realizacij na voljo v informacijskem sistemu za upravljanje in spremljanje kmetijskih trgov (Information System for Agricultural Market Management and Monitoring – ISAMM), podatkovni zbirki Clearance Audit Trail System (CATS) in informacijskem sistemu za odhodke za nadomestila v kmetijstvu (Information System for Agriculture Refund Expenditure – AGREX). Podatki so na voljo za leti 2015 in 2016 ter delno za leto 2017.

Za drugi steber se podatki o spremljanju zbirajo prek letnih poročil o izvajanju, ki jih države članice vsako leto junija predložijo za predhodno leto. Ta poročila vključujejo vrednosti kazalnikov realizacij, rezultata in ciljev. Države članice so morale leta 2017 (in leta 2019) predložiti tudi razširjena letna poročila o izvajanju, ki vsebujejo dodatne informacije na podlagi dejavnosti vrednotenja. Poleg tega se na četrtletni ravni prek izjave o odhodkih za Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja zbirajo informacije o odhodkih. Za razvoj podeželja so podatki o kazalnikih na voljo za leto 2015 in do konca leta 2016 .

Uporaba obstoječih virov podatkov in raven podrobnosti, ki se zahteva za nekatere kazalnike, vplivata na to, kdaj in kako pogosto so podatki na voljo. Podatki, ki temeljijo na podatkih iz Eurostatove raziskave o strukturi kmetijskih gospodarstev, se na primer zbirajo vsaka tri leta ter so na voljo leto in pol po referenčnem letu. Podobno nekateri okoljski kazalniki temeljijo na rednih raziskavah, in sicer se informacije za kazalnike v zvezi s kakovostjo tal zbirajo vsakih pet let, najnovejše informacije pa se nanašajo na leto 2012.

Začetna ocena uspešnosti SKP

Uspešnost SKP pri doseganju skupnih ciljev se meri in ocenjuje na podlagi skupnih kazalnikov učinka, specifični cilji pa na podlagi kazalnikov rezultata.

V tem prvem poročilu so zato dosežki SKP opisani na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov v okviru skupnega okvira spremljanja in vrednotenja . Če so na voljo informacije o vrednotenju, se upoštevajo tudi te. Nadaljnja analiza je na voljo v oceni učinka za predloge reforme SKP za obdobje po letu 2020 in v različnih virih osnovnih informacij, zbranih za navedene namene .

Tu je potrebna previdnost. Za oceno te uspešnosti je treba učinek politike ločiti od drugih vplivnih dejavnikov (okoliščine, druge sorodne politike itd.). Izmeriti je treba tako imenovane „neto učinke“. To se običajno stori z vrednotenji. Trenutno so za ta vrednotenja na voljo le omejene informacije, saj je bila zadnja reforma SKP izvedena šele leta 2015. Kazalniki učinka (in okoliščin) so prav tako na voljo z zamudo. Pri več kazalnikih se najnovejši podatki nanašajo na leto 2012 ali 2013, torej na čas pred izvedbo reforme SKP iz leta 2013. Pri nekaterih kazalnikih učinka se učinki pokažejo šele veliko pozneje, kar povzroča težave pri izločitvi učinka SKP.

Trajnostna proizvodnja hrane

Tržna usmerjenost in stabilnost cen

SKP je doživela več reform za večjo tržno usmerjenost, pri čemer je bila podpora v zvezi s proizvodi (prek cen) zamenjana s podporo proizvajalcem (prek dohodkovne podpore, zlasti z nevezanimi plačili). S to zamenjavo so se zmanjšale razlike v cenah med trgom EU in svetovnim trgom ter sčasoma povečali konkurenčnost in trgovinska uspešnost EU: razmerje med cenami na trgu EU in cenami na svetovnem trgu za glavne kmetijske proizvode (tehtano povprečje) se je s 140 % leta 2007 zmanjšalo na 113 % leta 2017.

Agroživilski izvoz EU se je v zadnjih desetih letih skoraj podvojil in je leta 2017 znašal 138 milijard EUR ter prispeval k nadaljnjemu izboljšanju trgovinske bilance, ki je dosegla 20,5 milijarde EUR (kar pomeni povečanje za 28 milijard EUR v primerjavi z letom 2007). Izvoz EU predstavlja približno 17 % skupnega svetovnega agroživilskega izvoza, pri čemer je ta delež skozi čas ostajal precej stabilen.

Poleg tega je trg EU bolj odprt: vrednost uvoza agroživilskih proizvodov EU se je leta 2017 povečala na 117 milijard EUR (kar pomeni povečanje za 51 % v primerjavi z letom 2007), pri čemer se je uvoz EU iz najmanj razvitih držav od leta 2007 povečal za več kot 75 % in leta 2017 znašal 3,5 milijarde EUR. Vse druge največje svetovne trgovske sile, tj. Združene države Amerike, Kitajska, Japonska, Rusija in Kanada, so iz najmanj razvitih držav skupaj uvozile samo za 3 milijarde EUR agroživilskih proizvodov.

Čeprav so kmetje EU zdaj bolj izpostavljeni nestanovitnosti svetovnih cen, ta ostaja manjša kot pri glavnih konkurentih; za navadno pšenico je na primer v obdobju 2015–2017 znašala 6,8 %, na svetovnem trgu pa 10 %.

Ker so cene EU bolj usklajene s cenami na svetovnem trgu, se izvozna nadomestila EU ne uporabljajo več, sistemi intervencij pa se izvajajo manj pogosto kot pred 20 leti. V okviru SKP zdaj deluje varnostna mreža trga, ki podpira cene v sektorjih, ki se srečujejo s prevelikimi in izjemnimi padci cen. Cene v večini sektorjev so v zadnjih letih ostale precej nad intervencijskimi cenami, razen cen za posneto mleko v prahu, ki so padle pod raven intervencijskih cen iz let 2015 in 2016, zato je bilo z javno intervencijo odkupljene 2 % oziroma 23 % celotne proizvodnje EU.