V trenutnih razmerah so ključni dodatni dejavnik, ki ga je treba upoštevati, gospodarski učinki pandemije COVID-19, ki zelo močno vplivajo na proračunsko stanje in pomenijo veliko negotovost glede prihodnjih obetov. Pandemija je povzročila tudi uporabo splošne odstopne klavzule.

Ti dejavniki so nadalje pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97, ki določa tudi, da je treba ustrezno upoštevati „vse druge dejavnike, ki so po mnenju zadevne države članice pomembni za izčrpno oceno izpolnjevanja meril primanjkljaja in dolga ter jih je država članica predložila Svetu in Komisiji“.

V skladu s členom 126(3) Pogodbe mora Komisija pripraviti poročilo, če država članica ne izpolnjuje zahtev enega ali obeh navedenih meril. V tem poročilu je treba upoštevati „tudi, ali javnofinančni primanjkljaj presega javne investicijske odhodke, in vse druge pomembne dejavnike, tudi srednjeročno gospodarsko in proračunsko stanje države članice“.

Če povzamemo, načrtovani primanjkljaj za leto 2020 presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe in ni blizu nje. Načrtovano preseganje, kot je opredeljeno v Pogodbi ter Paktu za stabilnost in rast, se šteje za izjemno, narava tega preseganja pa se trenutno šteje za začasno. Zato analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kot je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, prima facie ni izpolnjeno.

Podatki, ki so jih litovski organi sporočili 31. marca 2020 in jih je nato potrdil Eurostat, kažejo, da je presežek sektorja država v Litvi leta 2019 dosegel 0,3 % BDP, bruto dolg sektorja država pa je znašal 36,3 % BDP. V skladu s programom stabilnosti za leto 2020 Litva v letu 2020 načrtuje primanjkljaj v višini 11,4 % BDP, dolg pa naj bi znašal 50,6 % BDP.

Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast. Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politike v okviru Pakta.

3.1 Pandemija COVID-19

Pandemija COVID-19 je povzročila velik gospodarski šok, ki ima izrazito negativen vpliv po vsej Evropski uniji. Posledice za rast BDP bodo odvisne od trajanja pandemije in ukrepov, ki so bili sprejeti s strani nacionalnih organov ter na evropski in svetovni ravni za upočasnitev njenega širjenja, zaščito proizvodnih zmogljivosti in podporo skupnemu povpraševanju. Države članice so že sprejele ali sprejemajo proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti zdravstvenih sistemov in zagotavljanje pomoči posameznikom in sektorjem, ki jih je kriza še posebej prizadela. Sprejeti so bili tudi znatni ukrepi likvidnostne podpore in druga jamstva. Ko bodo na voljo podrobnejše informacije, bi morali pristojni statistični organi preučiti, ali imajo navedeni ukrepi neposreden učinek na saldo sektorja država ali ne. Skupaj z upadom gospodarske aktivnosti bodo ti ukrepi prispevali k znatno višjim stanjem javnofinančnega primanjkljaja in dolga.

3.2 Srednjeročni gospodarski položaj

V letu 2019 je gospodarska rast dosegla 3,9 % in bila široko osnovana. Komisija v pomladanski napovedi za leto 2020 predvideva, da bo litovsko gospodarstvo v letu 2020 zaradi pandemije COVID-19 doživelo močen šok. To je olajševalna okoliščina pri oceni, kako Litva v letu 2020 izpolnjuje merilo glede primanjkljaja. Največji negativni prispevek k rasti naj bi bil po napovedih posledica upada domačega povpraševanja in veliko manj posledica neto izvoza. Kljub napovedanemu močnemu okrevanju v letu 2021 bo BDP ostal pod ravnjo iz leta 2019.

Upad gospodarske aktivnosti bo po napovedih negativno vplival na zaposlenost. Stopnja brezposelnosti naj bi se po pričakovanjih v letu 2020 povzpela nad 9 % in se nato znižala pod 8 % v letu 2021. Po zaslugi zmanjšanega pritiska na trgu dela in nižjih cen energije bo inflacija kratkoročno nižja od 2 %. Vendar je napoved Komisije povezana z izjemno visoko stopnjo negotovosti glede trajanja pandemije in njenih gospodarskih učinkov.

3.3 Srednjeročni proračunski položaj

Na podlagi podatkov o realizaciji in izračunov Komisije je strukturni primanjkljaj Litve v letu 2019 znašal 1,6 % BDP in je bil blizu srednjeročnega cilja v višini –1,0 % BDP ob upoštevanju dovoljenega odstopanja, povezanega s strukturnimi reformami, v višini 0,5 % BDP v letu 2019 (vrzel v višini 0,1 % BDP). Celovita ocena kaže, da je bila Litva v letu 2019 skladna z zahtevami Pakta za stabilnost in rast, saj je njen strukturni saldo po ocenah blizu srednjeročnega proračunskega cilja ob upoštevanju dovoljenega odstopanja, povezanega s strukturnimi reformami.

Program stabilnosti Litve za leto 2020 predvideva primanjkljaj v višini 11,4 % BPD v letu 2020, ki pa naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,9 % BDP. Pričakovane ravni primanjkljaja so višje od napovedi Komisije za leto 2020. Razlika izvira iz dejstva, da so litovski organi vračunali večje zneske državne porabe za ukrepe, namenjene spodbuditvi gospodarstva in blažitvi posledic pandemije COVID-19. Na splošno so vladni ukrepi namenjeni zagotovitvi zadostnih sredstev za sektor zdravstvenega varstva, zavarovanju razpoložljivega dohodka, podpiranju likvidnosti podjetij in spodbuditvi gospodarstva.

V skladu s pomladansko napovedjo Komisije naj bi nominalni primanjkljaj Litve v letu 2020 znašal –6,9 % BDP. Po napovedih naj bi pandemija COVID-19 povzročila znatno zmanjšanje prihodkov sektorja država, ki naj bi se v letu 2021 ponovno povečali v skladu s pričakovanim močnim okrevanjem gospodarstva. Hkrati naj bi poraba v zdravstvu, ki presega načrtovano, ter vladni ukrepi za podporo razpoložljivemu dohodku gospodinjstev in pomoč podjetjem pri ohranjanju likvidnosti po napovedih spodbudili javnofinančne odhodke. Za leto 2021 je napovedano zmanjšanje odhodkov, saj naj bi se večina ukrepov v zvezi s COVID-19 iztekla v letu 2020. Poleg tega so posodobljene napovedi porabe nižje od predhodno predvidenih, saj je financiranje na nekaterih področjih vezano na BDP in splošne gospodarske razmere. Zato naj bi primanjkljaj sektorja država v Litvi v letu 2021 padel na 2,7 %.

3.4 Drugi dejavniki, ki jih je izpostavila država članica

Litovski organi so 11. maja 2020 poslali dopis, v katerem so navedli pomembne dejavnike v skladu s členom 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97. Analiza, predstavljena v predhodnih oddelkih tega poročila, že širše obravnava ključne dejavnike, ki so jih navedli nacionalni organi.

4. Zaključek

V skladu z načrti iz programa stabilnosti naj bi primanjkljaj sektorja država v Litvi v letu 2020 dosegel 11,4 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 3 % BDP, in ni blizu nje. Načrtovano preseganje referenčne vrednosti se šteje za izjemno in trenutno za začasno.

V skladu s Pogodbo ter Paktom za stabilnost in rast so v tem poročilu obravnavani tudi pomembni dejavniki.

Ker je načrtovani primanjkljaj precej nad 3 % BDP in ob upoštevanju vseh pomembnih dejavnikov, v celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kot je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.