SL Uradni list Evropske unije C 299/7

Objava zahtevka za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2017/C 299/08)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„SAINT-NECTAIRE“

EU št.: PDO-FR-02299 – 8.3.2017

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Interprofession du „Saint-Nectaire“ (krajše ISN)

Naslov: 2 route des Fraux 63610 Besse-et-Saint-Anastaise FRANCIJA Telefon: +33 473795257 Telefaks: +33 473795172 E-naslov: contact@syndicatstnectaire.com

Skupino sestavljajo proizvajalci, zbiralci mleka, predelovalci in zorilci sira „Saint-Nectaire“ ter je zato upravičena za vložitev zahtevka za spremembo.

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

— ☐ Ime proizvoda — ☒ Opis proizvoda — ☐ Geografsko območje — ☒ Dokazilo o poreklu — ☒ Metoda proizvodnje — ☐ Povezava — ☒ Označevanje — ☒ Drugo: nadzor, nacionalne zahteve, povezava

4. Vrsta sprememb

— ☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012. — ☐ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

Postavka „Opis proizvoda“

Ob prejšnji spremembi specifikacije je bila povprečna teža sira nadomeščena z največjo težo (1,850 kg za veliki sir in 0,650 kg za mali sir). Izvajanje te določbe je bilo povod za dopolnitev tega merila. Da bi se upoštevale različne teže sira in da bi bil proizvod natančno opredeljen, se največja teža sira poveča in dopolni z najmanjšo težo. Tako veliki sir „Saint-Nectaire“ tehta „med 1,450 kg in 1,950 kg“ namesto „največ 1,850 kg“. Mali sir „Saint-Nectaire“ tehta „med 0,500 kg in 0,700 kg“ namesto „največ 0,650 kg“.

Opis testa je natančnejši zaradi nabranih izkušenj skupin preskuševalcev. Tako se stavek „Kremasto in prožno testo, ki se ob pritisku s prstom upogne, je slonokoščene barve in ima lahko nekaj skladno razporejenih drobnih luknjic“ uporabi namesto stavka „Prožno in kremasto testo se ob pritisku s prstom upogne“. Novi opis omogoča natančnejšo opredelitev proizvoda.

Opis okusa proizvoda je dopolnjen, da bolje odraža kompleksnost okusa sira „Saint-Nectaire“. Deskriptorja „blag“ in „ne pretirano kisel“ se dodata stavku, ki se tako glasi: „Okus je pristen, blag, rahlo slankast, ne pretirano kisel, pridružujejo pa se mu različni mlečni okusi (svež, mlečen, smetanast, po maslu) in arome, privzete iz okolja zorenja (klet, slama, na kateri zori sir, zemlja ali podrast), pri čemer je vse skupaj pogosto poudarjeno s prefinjeno noto po lešnikih.“

Vse te spremembe, katerih namen je izboljšati opis proizvoda, se vnesejo tudi v enotni dokument.

Postavka „Dokazilo o poreklu“

Identifikacijski izjavi, ki se predloži pred izdajo dovoljenj gospodarskim subjektom, s katerimi se prizna njihovo izpolnjevanje zahtev iz specifikacije, sta dodani še predhodni izjavi o neobstoju namere o proizvodnji in ponovnem začetku proizvodnje, da lahko gospodarski subjekti, če želijo, začasno prekinejo proizvodnjo sira „Saint-Nectaire“.

Pojasnjeno je, da mesečno sporočanje statističnih podatkov o proizvodnji in zorenju zadeva tudi proizvajalce, ki sir zorijo na kmetiji, tako da je besedilo razumljivejše.

Za nekatere kategorije gospodarskih subjektov (zbiralci mleka, proizvajalci in zorilci) je dodana obveznost, da morajo poleg podatkov, ki se od nekaterih že zahtevajo vsak mesec, skupini vsako leto do 25. februarja leta n+1 za leto n sporočiti statistične podatke o svoji dejavnosti v preteklem letu, da ima skupina letne zbirne podatke gospodarskih subjektov.

Najkrajši čas hranjenja napovedi, ki jih prejme skupina, je dve leti po tekočem letu, namesto treh let od zadevnega datuma, tako da se arhivi lažje upravljajo po koledarskih letih.

V zvezi z uvedenimi spremembami, ki se nanašajo na krmo, je pojasnjeno, da zbirno poročilo o pridelani in kupljeni travi, ki ga pripravi proizvajalec mleka, zadeva vso pridelano in kupljeno travo ne glede na njen izvor, tako da se upošteva vsa pridelana in kupljena trava.

Poleg tega se vodenje evidenc krme zaradi ocenjevanja kakovosti pridelka in obvladovanja njenega razdeljevanja dopolni s stavkom: „Za fermentirano krmo za razdeljevanje kravam molznicam proizvajalec mleka vsako leto pred 1. novembrom naroči izvedbo:

— analize vrednosti pH ali vsebnosti suhe snovi za vsak silos silirane krme (vključno s siliranjem v dolge podolgovate bale oz. „klobase“),

— analizo vsebnosti suhe snovi v drugi fermentirani krmi na vsakih 100 bal.“

Dodano je pojasnilo o vpisih v popis zalog krme. Tako mora biti v popisu navedeno tudi, katerim živalim so namenjene različne zaloge krme, odvisno od načina shranjevanja in pakiranja ter izvora krme, da se olajša nadzor.

Pojasnjeno je, da se računi za nakup krme nanašajo na nakup krme in nakup dopolnilne krmne mešanice, da se odpravi kakršna koli dvoumnost.

Dodana je določba, ki proizvajalcem mleka, katerih telice za obnovo črede niso neprekinjeno od skotitve do prve telitve prisotne na območju, opredeljenem v točki 4 enotnega dokumenta, nalaga obveznost, da za vsako telico vodijo evidenco, v kateri so zlasti navedeni datumi, ko je zapustila območje in se nanj vrnila, ter vrsta in izvor krme, ki jo je dobila, da se lahko nadzorujeta gibanje in krmljenje telic za obnovo črede.

V zvezi s spremembo v postavki specifikacije „Metoda pridobivanja“ se dokaz o letni zamenjavi obojk in cevi molzne naprave ne zahteva več, ker se stanje obojk in cevi nadzoruje in preverja ob nadzoru delovanja molzne naprave (redni nadzor namestitve, stanja in delovanja molzne naprave, ki se opravi v okviru nadzora spoštovanja dobre higienske prakse pri molži).

V evidenci o zamrzovanju in odmrzovanju nezorjenih sirov je dodana navedba datuma odstranitve sira iz oblikovala, da se omogoči boljši nadzor nad starostjo nezorjenih sirov, ki se zamrznejo.

Zaradi zagotavljanja podatkov, potrebnih za nadzor, je dodano, kako dolgo upravljavci zorilnic hranijo evidence o razmerah med zorenjem: „najmanj 2 leti po tekočem letu“.

S seznama kod, sestavljenih iz ene ali več črk, pripisanih identifikacijski oznaki, za označevanje občine, v kateri je bil sir proizveden, se črta navedba imen kantonov. Po nacionalni reformi so bile administrativne meje kantonov spremenjene, zato je ta nepotrebna navedba zastarela.

Barva kazeinske nalepke sira „Saint-Nectaire“, proizvedenega v mlekarni, je spremenjena: „bež barva“ je nadomestila „zeleno“. Zaradi koščka zelene kazeinske nalepke na predpakiranih kosih sira se namreč lahko zgodi, da se proizvod zavrne ali reklamira. Poleg tega se navedbe na bež kazeinskih nalepkah med zorjenjem bolje ohranijo in ostanejo bolj čitljive.

Določba, ki se nanaša na sledljivost sirov, ki se proizvajajo na kmetijah, v hladilnici, je preoblikovana, da je razumljivejša za vse gospodarske subjekte: stavek „siri iz vsake proizvodnje so v hladilnici označeni in ločeno zloženi na mreže“ je nadomeščen s stavkom „v hladilnici je vsaka proizvodnja sira označena in razporejena ločeno od ostalih“, tako da podlaga ni natančno opredeljena, ker se poleg mrež lahko uporabljajo tudi druge podlage, ne da bi to vplivalo na posebnosti proizvoda.

Nazadnje se pri prireji mleka črta pojasnilo, da so siri zloženi „na kup“, ker se sledljivost sirov lahko zagotovi brez zlaganja na kup.

Postavka „Dokazilo o poreklu“ je spremenjena z namenom, da se zagotovi ustreznejše spremljanje dejavnosti gospodarskih subjektov, ki sodelujejo pri proizvodnji sira „Saint-Nectaire“.

Postavka „Metoda pridobivanja“

Prireja mleka – Mlečna čreda

Ker je 1. januar 2015 že minil, se ta datum črta iz določbe, da morajo biti krave molznice skotene in vzrejene na območju, opredeljenem v točki 4 enotnega dokumenta.

Dodana je določba, da morajo biti telice za obnovo črede na tem območju prisotne vsaj polovico vsakega leta. Gre za to, da se za omejen čas, krajši od polovice obdobja reje, za telice za obnovo črede dovoli najeta paša in/ali paša zunaj območja. Ta določba omogoča, da se na območju zagotovi dovolj krmnih površin za krave molznice, tako da se lažje nadoknadi začasno pomanjkanje krme, povezano s podnebnimi in drugimi tveganji. Ta določba ne vpliva na kakovost sira, kajti telice po začetku laktacije postanejo krave molznice in zanje veljajo pogoji vzreje, vključno s pogoji krmljenja krav molznic.

Namen teh sprememb je rejcem omogočiti, da vzrejo mlečne črede bolje prilagodijo tveganjem.

V točki 3.3 enotnega dokumenta se črtata datum 1. januar 2015 in zgoraj navedena določba v zvezi s telicami za obnovo črede.

Prireja mleka – Krmne površine

Gostota živali na hektar glavne krmne površine se z 1,4 glave velike živine (GVŽ) zmanjša na 1,3 GVŽ, da se poveča samozadostnost kmetij glede preskrbe s krmo.

Nekateri gospodarski subjekti, ki so v zvezi s to določbo v nacionalnem roku za ugovor vložili ugovor in izpolnjujejo pogoje iz člena 15(4) Uredbe (EU) št. 1151/2012, lahko izkoristijo prehodno obdobje, ki se izteče 31. decembra 2021.

Prireja mleka – Prehrana živali

V zvezi s krmo krav molznic se spremenijo sedanje določbe, v skladu s katerimi je osnovni obrok krav molznic sestavljen izključno iz trave z geografskega območja, opredeljenega v točki 4 enotnega dokumenta, in je lahko dopolnilne krmne mešanice v celotnem obroku, izraženem v suhi snovi, za vse krave molznice na leto največ 30 %. Osnovni obrok krav molznic ostaja sestavljen izključno iz trave, sestava celotnega letnega obroka krav molznic je natančneje določena: vsebuje najmanj 70 % trave, izraženih v suhi snovi, ki izvira z območja, opredeljenega v točki 4 enotnega dokumenta, preostali del pa je sestavljen iz največ 1 800 kg dopolnilne krmne mešanice na kravo molznico na leto (izražene v masi surovin, razen sirotke, koruznih storžev in koruze v zrnju, ki so izraženi v suhi snovi) in po potrebi iz trave, ki se razdeljuje v obliki suhe krme z vsebnostjo suhe snovi nad 80 %, od katere lahko seno lucerne in posušena dolgostebelna lucerna izvirata z območij zunaj geografskega območja. V novem besedilu je bolje opredeljen delež krme, pridelane na območju, opredeljenem v točki 4 enotnega dokumenta, ki temelji na izkoriščanju travnih virov in hkrati omogoča, da se osnovni obrok krav molznic dopolni s suho krmo in posušeno dolgostebelno lucerno, ki lahko izvirata z območij zunaj geografskega območja. Tako seno lucerne in posušena dolgostebelna lucerna nista več uvrščena na seznam dopolnilih krmnih mešanic. Formalno gledano je to namreč krma. Zato je predlagano, da se ju upošteva v osnovnem obroku krav mlekaric, tako da se vsem gospodarskim subjektom zagotovita večja preglednost in boljše razumevanje osnovnega obroka krav molznic. Poleg tega je največja dovoljena količina dopolnilne krmne mešanice izražena v kilogramih namesto v deležu celotnega obroka, da je nadzor lažji.

Tako je v enotnem dokumentu določba „Osnovni obrok krav molznic je sestavljen izključno iz trave z območja, opredeljenega v točki 4“ nadomeščena z „Osnovni obrok krav molznic je sestavljen izključno iz trave. Celotni letni obrok (osnovni obrok in dopolnilne krmne mešanice) krav molznic, izražen v suhi snovi, vsebuje najmanj 70 % trave z območja, opredeljenega v točki 4.“ Dodano je tudi, da je uporaba surovin in dodatkov „omejena na 1 800 kg, izraženih v masi surovin, na kravo molznico na leto, razen sirotke, koruznih storžev in koruze v zrnju, ki so izraženi v suhi snovi“, s čimer je nadomeščen stavek „V vsakem primeru je lahko dopolnilne krmne mešanice v celotnem obroku, izraženem v suhi snovi, za vse krave molznice na leto največ 30 %“.

Poleg tega se je izkazalo, da nekateri proizvajalci svojega sistema gospodarjenja ne bodo mogli prilagoditi prepovedi fermentirane krme v prehrani krav molznic, ki velja od 1. maja 2017, ker ta prilagoditev zahteva naložbe, ki jih ne bodo mogli izvesti. Poleg tega se lahko proizvajalec, s tem ko lahko izbere metodo shranjevanja trave za zimsko zalogo krme, lažje prilagodi vremenskim razmeram in optimalno izkoristi kakovostne travne vire, ki so na voljo na geografskem območju. Podnebne razmere (velika količina padavin, malo sonca) in visoka nadmorska višina (gorsko območje) včasih namreč otežujejo pripravo zaloge trave samo v obliki suhe krme. Določba „Od 1. maja 2017 je krave molznice prepovedano hraniti s fermentirano krmo. Edina dovoljena konzervirana krma bo trava, ki se razdeljuje kot suha krma z vsebnostjo suhe snovi nad 80 %“ se zato črta, enako kot v točki 3.3 enotnega dokumenta. Dodana je določba o omejitvi deleža fermentirane krme, ki se razdeljuje kravam molznicam, na največ 15 % celotnega letnega obroka, izraženega v suhi snovi, da se odrazi dejstvo, da fermentirana krma predstavlja majhen delež celotne krme krav molznic v celem letu. Poleg tega je dnevni delež suhe krme v osnovnem obroku krav molznic zunaj pašnega obdobja, izražen v suhi snovi, povečan s 50 % na 60 % v skladu z omejitvijo fermentirane krme na največ 15 % celotnega letnega obroka. Sprememba dnevnega deleža suhe krme v osnovnem obroku krav molznic zunaj pašnega obdobja je vnesena tudi v točko 3.3 enotnega dokumenta.

Najkrajše trajanje paše je spremenjeno s 140 dni na 160 dni na leto, da se bolje izkoristi razpoložljiva nepokošena trava. Pojasnjeno je, da je krmljenje s svežo krmo prepovedano „med pašo“ namesto „v tem obdobju“, tako da je določba razumljivejša. Te spremembe so vnesene tudi v točko 3.3 enotnega dokumenta.

Zaradi zagotavljanja kakovosti so določeni pogoji skladiščenja in shranjevanja fermentirane krme: „Silirana krma se skladišči v betoniranem ali asfaltiranem prostoru, razen če gre za siliranje v dolge podolgovate bale oz. „klobase““. Druga fermentirana krma (vključno s siliranjem v dolge podolgovate bale oz. „klobase“) se pred 1. novembrom vsakega leta uskladišči v betoniranem ali utrjenem prostoru. „Silirana krma ima vrednost pH, nižjo od 4,4, ali vsebnost suhe snovi 30 % ali več. Druga fermentirana krma ima vsebnost suhe snovi 50 % ali več.“

V skladu s prejšnjimi spremembami se v stavku „Kot dodatki za siliranje so dovoljeni samo encimi in bakterijska cepiva“ črtajo besede „do 30. aprila 2017“.

Za namene nadzora je pojasnjeno, da se določba o osnovnem obroku telic nanaša na letno raven. Dodana je možnost, da se v osnovni obrok telic vključi slama, da se lahko v sušnih letih nadomesti izguba krme, ki temelji na travi. Poleg tega je s tehničnega vidika koristno, da se v osnovni obrok telic vključi slama, da razvijejo vamp in sposobnost zaužitja krme. Te spremembe so vnesene tudi v točko 3.3 enotnega dokumenta.

Določba, ki se glasi: „Na kmetijskem gospodarstvu so tudi telice, namenjene razmnoževanju krav molznic na kmetijskem gospodarstvu z dovoljenjem za zaščito porekla ‚Saint-Nectaire‘, pri čemer zanje veljajo isti pogoji krmljenja kot za krave molznice, najpozneje od trajanja treh mesecev pred njihovo prvo laktacijo“, se črta, ker povzroča težave pri organizaciji vzreje črede, njeno črtanje pa nima negativnih posledic za kakovost sira. Ta določba se črta tudi v točki 3.3 enotnega dokumenta.

V določbi, ki ureja krmljenje s svežo krmo, je izraz „pašna obdobja“ nadomeščen z izrazom „dnevi paše“, da je besedilo razumljivejše.

Med krmili, ki se lahko razdeljujejo posušena ali namočena s sirotko, pridelano na kmetiji, so poleg pulpe sladkorne pese in koruznih tropin dodane še žitne tropine, ker so tudi te lahko posušene. Gre za popravek redakcijske napake v specifikaciji.

Surovine in dodatki, dovoljeni v dopolnilni krmni mešanici, so razdeljeni na dva ločena pozitivna seznama. Ta seznama sta posodobljena,

— da sta preglednejša,

— da se vključijo nekatere surovine, ki jih uporabljajo proizvajalci krme ali se uporabljajo v ekološkem kmetijstvu: dodani so pira, proso in sirek; dodani so moka, krmna moka in otrobi vseh dovoljenih žit; dodani so žitni gluten ter žitni in koruzni škrob; dodani so semena in oljne pogače buč, rumenika in sezama; dodani sta leča in grašica,

— da se med dodatke vključijo aromatične snovi, ki se uporabljajo v mineralnih krmnih mešanicah, da so okusnejše in jih živali lažje zaužijejo, in stabilizatorji črevesne flore, ki se uporabljajo za izboljšanje ekosistema vampa in razvijanje njegove flore,

— da se upošteva pridobljeno znanje o vplivu nekaterih surovin na kakovost sira (ukinitev olja iz soje, ogrščice in sončnice, ki lahko škodljivo vpliva na okus nekaterih vrst sirov).

Poleg tega seno lucerne in posušena dolgostebelna lucerna nista več uvrščena na seznam surovin in dodatkov, dovoljenih v dopolnilnih krmnih mešanicah, ker sta voluminozna krma, ki je sestavni del osnovnega obroka. Poleg tega je pojasnjeno, da se lahko uporabljajo tudi eterična olja iz naravnih izvlečkov rastlin, ker so lahko koristna za zdravje črede.

V točki 3.3 enotnega dokumenta je dodan stavek „Surovine in dodatki, ki se uporabljajo v dopolnilnih krmnih mešanicah za mlečne črede, so navedeni na pozitivnem seznamu“.

Dodan je stavek „Dovoljena je samo mehanska in/ali toplotna obdelava surovin za krmo“, da se omejijo postopki obdelave surovin.

Namesto dovoljenja, da se za celotni stalež prežvekovalcev na kmetijskem gospodarstvu, ki proizvaja mleko, uporablja samo tekoča sirotka s tega kmetijskega gospodarstva, se ta določba omeji samo na krave in telice molznice, tako da preostali stalež prežvekovalcev na tem gospodarstvu lahko uživa sirotko ne glede na njen izvor.

Dodan je stavek „Dopolnilne krmne mešanice imajo več kot 85-odstotno vsebnost suhe snovi, razen tekoče sirotke in koruznih storžev ali koruze v zrnju“, da se zagotavljata kakovost in dobra ohranjenost dopolnilnih krmnih mešanic, ki se razdeljujejo.

V stavku „Krmne mešanice so pripravljene izključno iz dovoljenih surovin z zgornjega seznama“ je poleg surovin dodana beseda „dodatki“. Gre za popravek besedila iz veljavne specifikacije, kajti krmne mešanice lahko poleg surovin vsebujejo tudi dodatke.

Dodan je stavek „krma za živali na kmetijskem gospodarstvu ne sme biti pripravljena iz krmil z oznako ‚vsebuje‘ ali ‚lahko vsebuje‘ gensko spremenjene organizme“, da se dodajo pojasnila, pomembna za nadzor.

Pojasnjeni so pogoji za uporabo navedbe na etiketi „Krmo živali, ki jih redimo, sestavljata izključno paša in seno.“: ta navedba je pridržana za sire, proizvedene iz mleka s kmetijskih gospodarstev, ki za osnovni obrok črede uporabljajo izključno svežo travo ali travo, shranjeno v obliki suhe krme (z vsebnostjo suhe snovi nad 80 %) in skladiščeno v zgradbi, za celotni stalež prežvekovalcev na tem gospodarstvu.“ Te določbe podrobneje pojasnjujejo pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za uporabo te navedbe, in tako olajšajo nadzor.

Molža, skladiščenje in zbiranje mleka

Stavek „obojke in cevi se zamenjajo najmanj enkrat letno“ se črta, ker so različni materiali, ki se uporabljajo (guma, silikon…), različno odporni na obrabo in ker na podlagi pogostosti uporabe v specifikaciji ni mogoče natančno določiti samo enega intervala za zamenjavo. Dobro stanje obojk in cevi se preveri ob nadzoru delovanja molzne naprave.

Proizvodnja

V zvezi s standardizacijo mleka za proizvodnjo v mlekarni je v stavku „mleko je lahko standardizirano glede maščob, ne pa glede beljakovin“ del stavka „ne pa glede beljakovin“ spremenjen v „standardizacija glede beljakovin je prepovedana“, tako da je bolj razumljiv. Ker zaradi zniževanja stroškov zbiranje mleka na 48 ur postaja pravilo, bo toplotna obdelava mleka postala nujna, da se bo mleko posnelo in da bo pridobljeno mleko, primerno za proizvodnjo sira „Saint-Nectaire“. Podrobna pravila za toplotno obdelavo so spremenjena, da se med posnemanjem dovoli morebitna toplotna obdelava, ki dopolnjuje pasterizacijo: stavek „Če je mleko pasterizirano, se lahko samo enkrat pasterizira“ nadomesti stavek „Mleko se lahko samo enkrat pasterizira ali toplotno obdela“. Stavek „Če je toplotno obdelano, mora biti toplotna obdelava opravljena največ 24 ur po dostavi v mlekarno“ se črta, da podjetja lahko prilagodijo svojo organizacijo. Te spremembe podjetjem omogočajo, da svojo dejavnost prilagodijo sedanjim omejitvam.

Ob upoštevanju pripomb, ki so jih proizvajalci oblikovali na podlagi izkušenj, je najvišja temperatura usirjenja mleka 34 °C namesto 33 °C, da se izboljša tekstura sira, zlasti kadar je vsebnost beljakovin v mleku, uporabljenem za proizvodnjo, nizka in/ali vsebnost maščob visoka.

Faze proizvodnje sira „Saint-Nectaire“, ki so natančno opisane v veljavni specifikaciji, so posodobljene, tako da so nekatere ciljne vrednosti ponovno določene in se upoštevajo pripombe proizvajalcev, ne da bi to vplivalo na posebnosti proizvoda.

Proizvodnja v mlekarnah:

— Postopki odstranjevanja mlečnega sladkorja (laktoze) so natančneje urejeni, da se ohranjajo kakovost sirov ter znanje in spretnosti sirarjev. Tako se stavek „lahko se odcedi del sirotke in doda voda s temperaturo med 30 in 33 °C“ črta in nadomesti s stavkom „Količina odcejene sirotke ne presega 30 % količine mleka, uporabljenega za proizvodnjo. Lahko se doda pitna voda s temperaturo med 30 in 34 °C, katere količina ne presega 30 % količine mleka, uporabljenega za proizvodnjo“.

— Najvišja vrednost pH slanice je višja (5,50 namesto 5,20), da se bolje prilagodi ciljni vrednosti pH sira ob odstranitvi iz oblikovala.

— Popravljena je najvišja temperatura sušenja (14 °C namesto 10 °C) ob upoštevanju ugotovljenih povprečnih temperatur v slanici, da se prepreči prevelika razlika med temperaturo sira, ko se vzame iz slanice, in temperaturo sušilnice. Poleg tega ta temperatura omogoča boljši razvoj površinske flore in arome proizvoda.

Proizvodnja na kmetijah:

— Čas trajanja koagualcije je krajši („med 25 in 45 min“ namesto „med 25 in 50 min“), da se postopek sesirjenja ustavi, ko je sirnina ravno prav čvrsta in je testo sira, ki se proizvede, prožno.

— Najkrajši čas stiskanja se z 10 ur zmanjša na 8 ur, da se omogočita boljše prilagajanje razlikam v sestavi surovine med laktacijo in večja prožnost pri organizaciji dela (oblikovala in stiskalnica se lahko uporabijo za naslednjo proizvodnjo). Temperaturni razpon v prostoru, kjer poteka stiskanje, je med 20 in 25 °C namesto od 18 do 22 °C, ker je primernejši za termofilne fermente, ki se uporabljajo.

— Da se za določene sire časovni presledek med usirjenjem in vnosom v klet (najmanj 48 ur) uskladi s trajanjem sušenja sirov (od najmanj 24 ur do največ 8 dni), pri čemer se upošteva praksa zbiranja nezorjenih sirov, proizvedenih na kmetijah, ki jih zorilci pobirajo na 7 dni, je možno, če se sir proizvaja enkrat na teden, da je časovni presledek med usirjenjem in vnosom v klet krajši od 48 ur. Tako je stavek „najkrajši čas med datumom usirjenja in datumom vnosa v zorilnico je 48 ur“ dopolnjen z „razen če se sir proizvaja enkrat na teden, v tem primeru je najkrajši čas med datumom usirjenja in datumom vnosa v zorilnico zaradi organizacije zbiranja nezorjenih sirov lahko krajši od 48 ur“.

Zorenje

Najvišja temperatura v zorilnici se z 12 °C spremeni na 14 °C, ker je bilo ugotovljeno, da se z višjo temperaturo skorja sira bolje oblikuje in se spodbudi razvoj arom.

Zamrzovanje

V opredelitvi nezorjenega sira:

— je največja starost sira največ 10 dni izražena glede na datum odstranitve sira iz oblikovala in ne več glede na datum usirjenja, ker je odstranitev iz oblikovala tista faza, v kateri se proizvede nezorjen sir, in ker gre za časovni podatek, ki ga gospodarski subjekti zlahka določijo;

— najvišja temperatura za shranjevanje v hladilnici se z 10 °C spremeni na 14 °C, da je usklajena z najvišjo temperaturo pri sušenju, ki je za proizvodnjo v mlekarnah popravljena na 14 °C.

Za boljše razumevanje in da se prepreči, da bi se ime proizvoda uporabljalo za nezorjen sir, se stavek „na etiketi zamrznjenih nezorjenih sirov je navedeno ime proizvoda“ nadomesti s stavkom „na etiketi zamrznjenih nezorjenih sirov je navedba ‚nezorjen sir‘“.

Zaradi preglednosti se navedbe, pod katerimi se lahko dajo na trg nezorjeni siri, ki so bili zamrznjeni, „‚nezorjen domači sir iz surovega mleka‘ ali ‚nezorjen tovarniško izdelan sir iz surovega mleka‘ ali ‚nezorjen tovarniško izdelan sir iz toplotno obdelanega mleka‘ ali ‚nezorjen tovarniško izdelan sir iz pasteriziranega mleka‘, ki jim je dodana navedba o primernosti za označbo porekla“ nadomestijo z enotno navedbo „nezorjen sir, iz katerega se lahko proizvede sir ‚Saint-Nectaire‘“.

Postavka „Označevanje“

Dodana je možnost, da se na etiketi uporabljata navedbi:

— „Krmo živali, ki jih redimo, sestavljata izključno paša in seno.“, da se označijo siri iz mleka, prirejenega na kmetijskih gospodarstvih, ki fermentirane krme ne proizvajajo in ne uporabljajo;

— „proizveden iz mleka, ki v celoti izvira iz pasme ferrandaise“, da se označijo siri, proizvedeni izključno iz mleka krav pasme ferrandaise (maloštevilna lokalna pasma).

Te spremembe so vnesene tudi v točko 3.6 enotnega dokumenta.

Stavek iz točke 3.6 enotnega dokumenta „Simbol ZOP Evropske unije na etiketah je obvezen“ se črta.

Drugo

— V postavki „Napotitve v zvezi z nadzornimi organi“ so podatki o nadzornem organu nadomeščeni s podatki organa, pristojnega na področju nadzora, da v primeru spremembe nadzornega organa ni treba spreminjati specifikacije.

— V postavki „Nacionalne zahteve“ je posodobljena preglednica z glavnimi točkami, ki jih je treba preveriti, in metodo njihovega ocenjevanja, da se upoštevajo spremembe, vnesene v postavko „Metoda pridobivanja“.

— V postavki „Povezava“ so v opisu posebnosti proizvoda dodani isti elementi, ki se nanašajo na opis okusa sira „Saint-Nectaire“, kot v poglavju o opisu proizvoda (blag in ne pretirano kisel). Te spremembe so vnesene tudi v točko 5 enotnega dokumenta.

ENOTNI DOKUMENT

„SAINT-NECTAIRE“

EU št.: PDO-FR-02299 – 8.3.2017

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Ime

„Saint-Nectaire“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.3 Siri

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Sir „Saint-Nectaire“ se proizvaja izključno iz usirjenega kravjega mleka ter ima srednje čvrsto, stisnjeno, toplotno neobdelano, fermentirano in slano testo. Po končanem sušenju vsebuje najmanj 45 g maščobe na 100 g sira. Vsebnost suhe snovi ne sme biti manjša od 50 g na 100 g zorjenega sira.

Sir je v obliki rahlo prirezanega valja s premerom od 20 do 24 cm, višino od 3,5 do 5,5 cm in težo med 1,450 in 1,950 kg. Njegovo zorenje traja najmanj 28 dni po vnosu v klet.

Sir „Saint-Nectaire“ se lahko proizvaja tudi v manjši velikosti s premerom od 12 do 14 cm in višino od 3,5 do 4,5 cm, tehta pa med 0,500 in 0,700 kg. V tem primeru se njegovo zorenje skrajša na najmanj 21 dni po vnosu v klet.

Kremasto in prožno testo, ki se ob pritisku s prstom upogne, je slonokoščene barve in lahko ima nekaj skladno razporejenih drobnih luknjic.

Skorja sira je podobna na obeh straneh in jo prekrivajo tanke plesni. Glede na stopnjo zorenja so plesni bele, rjave ali sive ter lahko dajo barvno podlago smetanaste do oranžne barve, lahko pa so navzoče tudi rumene in/ali rdeče površinske plesni v obliki cvetov. Siri z enotno belo barvo ali enotno oranžasto ali enotno črno barvo so izločeni.

Okus je pristen, blag, rahlo slankast, ne pretirano kisel, pridružujejo pa se mu različni mlečni okusi (svež, mlečen, smetanast, po maslu) in arome, privzete iz okolja zorenja (klet, slama, na kateri zori sir, zemlja ali podrast), pri čemer je vse skupaj pogosto poudarjeno s prefinjeno noto po lešnikih.

Sir z zaščiteno označbo porekla „Saint-Nectaire“ se lahko ponudi tudi v pakiranih kosih, na katerih je treba obvezno pustiti del skorje, značilne za proizvode s to označbo.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Krave iz vsake črede, ki daje mleko za proizvodnjo sira „Saint-Nectaire“, se morajo skotiti in jih je treba vzrejati na območju, opredeljenem v točki 4.

Da se šteje, da se telice za obnovo črede „vzrejajo na območju, opredeljenem v točki 4“, morajo biti na tem območju prisotne vsaj polovico vsakega leta.

Vendar je iz sanitarnih razlogov ali za pasme salers, ferrandaise, abondance, francosko simentalko in rjavo pasmo, ki so na navedenem območju maloštevilne in pri katerih bi bilo povpraševanje po živalih višje od ponudbe, ki jo je priznal direktor nacionalnega inštituta za poreklo in kakovost (Institut national de l’origine et de la qualité), za ta ukrep mogoče odstopanje, ki ga odobri navedeni direktor.

Osnovni obrok krav molznic je sestavljen izključno iz trave.

Celotni letni obrok (osnovni obrok in dopolnilne krmne mešanice) krav molznic, izražen v suhi snovi, vsebuje najmanj 70 % trave z območja, opredeljenega v točki 4.

Krave molznice se morajo pasti najmanj 160 dni na leto. Med pašo je prepovedano vsakršno krmljenje s svežo krmo.

Zunaj pašnega obdobja trava, ki se razdeljuje kot suha krma z vsebnostjo suhe snovi nad 80 %, dnevno obsega najmanj 60 % osnovnega obroka krav molznic, izraženega v suhi snovi.

Surovine in dodatki, ki se uporabljajo v dopolnilnih krmnih mešanicah za mlečne črede, so navedeni na pozitivnem seznamu. Njihova uporaba je omejena na 1 800 kg, izraženih v masi surovin, na kravo molznico na leto, razen sirotke, koruznih storžev in koruze v zrnju, ki so izraženi v suhi snovi.

Ni nujno, da vsa krma izvira z območja, opredeljenega v točki 4, ker je zaradi nadmorske višine in podnebja tehnično ni mogoče proizvesti v zadostni količini.

Osnovni letni obrok telic je sestavljen iz trave, pri čemer najmanj 40 % izvira z območja, opredeljenega v točki 4, in po potrebi iz slame.

V prehrani živali so dovoljene samo rastlinske vrste, stranski proizvodi in dopolnilne krmne mešanice iz gensko nespremenjenih proizvodov. Sajenje gensko spremenjenih kultur je prepovedano na vseh površinah kmetijskega gospodarstva, na katerem se prireja mleko za predelavo v sir z zaščiteno označbo porekla „Saint-Nectaire“. Ta prepoved velja za vse rastlinske vrste, ki bi se lahko uporabile v krmi za živali na kmetijskem gospodarstvu, in kulture take vrste, ki bi jih lahko okužile.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Prireja mleka, proizvodnja sira in zorenje potekajo na opredeljenem geografskem območju.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Na etiketi sirov z označbo porekla „Saint-Nectaire“ mora biti navedeno ime označbe porekla, napisano s črkami, ki so najmanj enake velikosti dveh tretjin največjih črk na etiketi.

Ne glede na predpisane zahteve glede označevanja, ki veljajo za vse sire, je prepovedano dodajanje opisov ali drugih navedb k tej označbi porekla na etiketah, v oglasih, na računih ali v trgovskih dokumentih, razen:

— posebnih blagovnih ali tovarniških znamk,

— navedb „Krmo živali, ki jih redimo, sestavljata izključno paša in seno.“, „proizveden iz mleka, ki v celoti izvira iz pasme salers“, „proizveden iz mleka, ki v celoti izvira iz pasme ferrandaise“, „zorjen v naravni kleti“, trajanje posebnega zorenja, daljše od najkrajšega trajanja 28 dni, „zorjen na slami“, „zorjen na kmetiji“, „zorjen na lesu jelke“ in „zorjen na lesu smreke“. Njihove velikosti nikakor ne presegajo dveh tretjin velikosti označbe „Saint-Nectaire“;

— navedbe „proizveden v mlekarni“ ali katere koli druge navedbe, iz katere je razvidno mlekarsko poreklo sira.

Na etiketi sira je navedeno, ali je bil sir proizveden na kmetiji ali v mlekarni.

Velikost črk pri navedbah o tem, ali je bil sir proizveden v mlekarni ali na kmetiji, je enaka najmanj dvema tretjinama velikosti črk na označbi sira „Saint-Nectaire“.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje označbe porekla „Saint-Nectaire“ obsega ozemlje občin departmajev Cantal in Puy-de-Dôme.

Prireja mleka in proizvodnja sirov morata potekati na območju, ki spoštuje naravne in človeške dejavnike, navedene v točki 5.

5. Povezava z geografskim območjem

Posebnosti geografskega območja

Naravni dejavniki

Geografsko območje sira „Saint-Nectaire“ leži v osrednjem delu Francije, v Centralnem masivu.

Na višini nad 700 m so posebni pogoji za prirejo mleka in proizvodnjo sirov.

Prevladujoči zahodni vetrovi prinašajo veliko vlage na zahodna pobočja vulkanske gore, na vzhodnih pa je vlage manj. Zaradi zelo plodne vulkanske prsti trava raste povsod, pridružuje pa se ji zelo veliko raznovrstnega rastlinja, med drugim poljska materina dušica, košutnik, planinski štrbec, rman, alpska detelja itd. Proizvodnja krme pretežno temelji na izkoriščanju trajnih pašnikov, bogatih s cvetočimi rastlinami, ki poraščajo najmanj 90 % travnate površine na kmetijskih gospodarstvih.

Človeški dejavniki

Sir „Saint-Nectaire“ se na območju vulkanskega masiva Monts Dore proizvaja več stoletij. Njegovo ime se je v kulinariki pojavilo v 17. stoletju. Njegova proizvodnja, omenjena v številnih delih (zlasti v letih 1786 in 1787), se je razvila v 19. in nato 20. stoletju na majhnih gorskih kmetijah z majhnimi čredami, kjer je postala domena kmetic in kjer so se razvili znanje in spretnosti pri proizvodnji. Tradicionalno so proizvajalci le zelo redko zorili svoje sire in so jih običajno nezorjene prinašali na številne tržnice na navedenem območju. Specializirani zorilci iz departmajev Puy-de-Dôme in Cantal, ki so imeli ustrezne objekte ter spretnosti in veščine v zvezi s tem, so od njih kupovali proizvode in jih nato zorili blizu središč potrošnje. Ta tradicija se je ohranila vse do danes, pri čemer je zdaj zbiranje nezorjenih sirov organizirano neposredno na mestih proizvodnje.

Priznavanje sira „Saint-Nectaire“ v označbi porekla sega v leto 1955, ko je bila izdana sodba sodišča v Issoiru.

Krma krav molznic, ki zagotavljajo mleko za proizvodnjo sira „Saint-Nectaire“, temelji na virih, navedenih v točki „Naravni dejavniki“. Osnovni obrok je namreč sestavljen izključno iz trave, poleg tega pa je v delu leta obvezna paša. Uporaba dopolnilnih krmnih mešanic je omejena.

Faza zorenja je prav tako pomembna za pridobivanje sira „Saint-Nectaire“. Zorilci imajo namreč znanje in spretnosti, bistvene za nego sirov. Ti se večkrat sperejo, nato pa se drgnejo in redno obračajo, da bi se razvila skorja.

Posebnosti proizvoda

„Saint-Nectaire“ je sir iz kravjega mleka, ki ima stiskano toplotno neobdelano testo. Je v obliki rahlo prirezanega valja s premerom največ 24 cm in višino največ 5,5 cm, kar je majhna velikost glede na druge sire z gorskih območij. Skorja ima tanke bele, rjave ali sive plesni, zaradi katerih je lahko barvna podlaga med smetanasto in oranžno, lahko pa ima še rumene in/ali rdeče površinske plesni. Okus je pristen, blag, rahlo slankast, ne pretirano kisel, pridružujejo pa se mu različni mlečni okusi (svež, mlečen, smetanast, po maslu) in arome, privzete iz okolja zorenja (kleta, slama, na kateri zori sir, zemlja ali podrast), pri čemer je vse skupaj pogosto poudarjeno s prefinjeno noto po lešnikih.

Povezava

Navedeno geografsko območje ustreza ozemlju, na katerem so vedno potekale različne faze proizvodnje sira „Saint-Nectaire“. Za prirejo mleka in proizvodnjo sira „Saint-Nectaire“ se morajo združiti nekateri naravni dejavniki, kot sta nadmorska višina in flora pašnikov, in človeški dejavniki.

Območje z vulkansko prstjo je ugodno za rast trajnih pašnikov z obilnim in dišečim rastlinjem. Zaradi pogostega dežja, ki ga prinašajo zahodni vetrovi, prevladujoči na tem visokem območju, so pašniki skoraj nepretrgoma preskrbljeni z vodo in zato bogatejši. Zaradi botanične raznolikosti cvetlice vsebujejo številne aromatične spojine (na primer terpene), ki jih krave použijejo s krmo s teh pašnikov.

Ti dejavniki ter znanje in spretnosti pri proizvodnji ter nega sira „Saint-Nectaire“ med zorenjem dajejo siru različne mlečne okuse (svež, mlečen, smetanast, po maslu) in arome, privzete iz okolja zorenja (klet, slama, na kateri zori sir, zemlja ali podrast), pri čemer je vse skupaj pogosto poudarjeno s prefinjeno noto po lešnikih.

Poleg tega nega, ki jo zorilci zagotavljajo siru „Saint-Nectaire“, odločilno vpliva na razvoj skorje s površinsko plesnijo, katere barva prehaja med belo-sivo in oranžasto rjavo.

Velikost sira „Saint-Nectaire“ je povezana z njegovo zgodovino. Ustrezala je namreč kmetijam z majhnimi čredami (nekaj krav) pa tudi večjim kmetijskim gospodarstvom, ki so si prizadevala povečati izkoristek razmeroma omejene zimske mlečne proizvodnje, bogatejša poletna proizvodnja pa je bila usmerjena na sir „Fourme de Cantal“.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7737d188-1884-4b45-9c2e-9d468ca2a5e8/telechargement

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.