EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 16.5.2018 COM(2018) 302 final 2018/0152(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (ES) št. 767/2008, Uredbe (ES) št. 810/2009, Uredbe (EU) 2017/2226, Uredbe (EU) 2016/399, Uredbe XX/2018 [uredba o interoperabilnosti] in Odločbe Sveta 2004/512/ES ter o razveljavitvi Sklepa Sveta 2008/633/PNZ



{SEC(2018) 236 final}

{SWD(2018) 195 final}

{SWD(2018) 196 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA ·Okoliščine predloga Od leta 2011 je vizumski informacijski sistem (VIS) tehnološka rešitev, ki lajša postopek za vizum za kratkoročno bivanje ter organom, pristojnim za izdajo vizumov, mejnim organom, organom, pristojnim za odločanje o azilu, in migracijskim organom omogoča hitro in učinkovito preverjanje potrebnih informacij o državljanih tretjih držav, ki za potovanje v EU potrebujejo vizum. VIS povezuje konzulate držav članic po vsem svetu in vse njihove mejne prehode na zunanjih mejah. Sistem ugotavlja ujemanje biometričnih podatkov, predvsem o prstnih odtisih, za ugotavljanje istovetnosti in preverjanje. Skupna vizumska politika EU je bistveni del schengenskega pravnega reda, kot je navedeno v sporočilu o prilagajanju skupne vizumske politike novim izzivom. Vizumska politika bi morala biti tudi v prihodnje orodje za spodbujanje turizma in podjetništva, hkrati pa preprečevati varnostna tveganja in tveganja za nedovoljene migracije v EU. Čeprav temeljna načela obravnave vlog za izdajo vizumov niso bila revidirana od začetka veljavnosti vizumskega zakonika leta 2010 in sistema VIS leta 2011, se je okolje, v katerem deluje vizumska politika, bistveno spremenilo. Zaradi migracijskih in varnostnih izzivov, ki so zaznamovali zadnja leta, se je politična razprava o območju brez nadzora na notranjih mejah na splošno, zlasti pa o vizumski politiki, preusmerila na ponovno oceno ravnotežja med migracijskimi in varnostnimi vprašanji, gospodarskimi vidiki in splošnimi zunanjimi odnosi. Komisija je v sporočilu o ohranitvi in okrepitvi schengenskega območja že navedla, da so na območju brez nadzora na notranjih mejah čezmejne grožnje, ki vplivajo na javni red ali notranjo varnost, zadeve skupnega interesa. Neizvajanje nadzora na notranjih mejah spremljajo ukrepi na zunanjih mejah, vizumska politika, schengenski informacijski sistem, varstvo podatkov, policijsko sodelovanje, pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah in politike boja proti prepovedanim drogam. Hkrati pa pomemben tehnološki razvoj prinaša nove priložnosti za lažjo obravnavo vlog za izdajo vizumov za prosilce in konzulate. Ker je VIS pomemben element okvira, ki je podlaga vizumski politiki, ta predlog dopolnjuje nedavni predlog o spremembi vizumskega zakonika, ki ga je Komisija predložila 14. marca 2018. VIS je bistveni sestavni del pristopa Komisije k upravljanju podatkov za meje, migracije in varnost. Cilj je zagotoviti, da bodo mejni policisti, uradniki organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, uradniki za priseljevanje in pravosodni organi imeli na voljo potrebne informacije, da bodo lahko bolje varovali zunanje meje EU, upravljali migracije in izboljšali notranjo varnost v korist vseh državljanov. Komisija je decembra 2017 predlagala pravila o interoperabilnosti informacijskih sistemov EU, da bodo lahko bolje in učinkoviteje medsebojno delovali. Leta 2016 je bilo v uredbi o vzpostavitvi sistema vstopa/izstopa (SVI) določeno, da sta lahko sistema SVI in VIS v celoti interoperabilna, da se zagotovi popoln pregled zgodovine vlog državljanov tretjih držav za izdajo vizumov z dodajanjem informacij o tem, kako so vizum uporabili. Predlog o vzpostavitvi okvira interoperabilnosti informacijskih sistemov EU za meje in vizume spreminja Uredbo VIS, tako da se navedeni sistem vzpostavi kot del enotne platforme s SVI in sistem EU za potovalne informacije in odobritve (ETIAS), na kateri bo temeljila interoperabilnost. Detektor več identitet, ki je vključen v predlog o interoperabilnosti, bo olajšal odkrivanje takih posameznikov in preprečeval zlorabe identitete. Detektor bo samodejno obveščal organ, pristojen za izdajo vizumov, ki obravnava vlogo, če je prosilec znan pod različnimi identitetami, da lahko tak organ ustrezno ukrepa. Ko bodo novi informacijski sistemi začeli delovati in bo zagotovljena njihova interoperabilnost, bodo imeli uradniki pri obravnavi vlog za izdajo vizumov veliko več možnosti za hitro preverjanje prosilčeve preteklosti. Evropski iskalni portal bo omogočal enotno iskanje za pridobitev rezultatov iz različnih sistemov. To bo pripomoglo k večji varnosti območja brez nadzora na notranjih mejah. Za dosego tega cilja je treba spremeniti zakonodajo v zvezi z obravnavo vlog za izdajo vizumov. Spremembe bi morale zlasti zajemati obveznost organov, pristojnih za izdajo vizumov, da samodejno uporabijo detektor več identitet in druge podatkovne zbirke, kadar opravljajo varnostne in migracijske ocene državljanov tretjih držav, ki vložijo vlogo za vizum za kratkoročno bivanje. Na ravni EU je bila zaznana informacijska vrzel glede listin, ki državljanom tretjih držav omogočajo bivanje na schengenskem območju za obdobje, ki presega 90 oziroma 180 dni: vizumi za dolgoročno bivanje, dovoljenja za prebivanje in dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije (končno poročilo strokovne skupine na visoki ravni o informacijskih sistemih in interoperabilnosti iz maja 2017). Svet je Komisijo pozval k izvedbi študije izvedljivosti vzpostavitve centralnega registra EU z informacijami o vizumih za dolgoročno bivanje, dovoljenjih za prebivanje in dovoljenjih za prebivanje družinskega člana državljana Unije. Študija je bila končana septembra 2017, iz nje pa izhaja, da bi bil register v okviru VIS najbolj izvedljiva rešitev v smislu varnosti informacijskih sistemov, preprostosti izvedbe in stroškovne učinkovitosti. Izvedena je bila tudi nadaljnja študija o nujnosti in sorazmernosti razširitve VIS, tako da bi zajemal tudi podatke o vizumih za dolgoročno bivanje in dokumentih za prebivanje. Leta 2016 je bila poleg prizadevanj na področju interoperabilnosti, ki so se začela aprila 2016, za vzpostavitev trdnejših in pametnejših informacijskih sistemov glede meja in varnosti izvedena splošna ocena VIS. V oceni so bile obravnavane predvsem ustreznost sistema glede na namen, njegova učinkovitost, uspešnost in dodana vrednost za EU. Iz rezultatov izhaja, da VIS izpolnjuje cilje in funkcije ter ostaja eden od najnaprednejših sistemov te vrste, vendar je zaradi novih izzivov na področju upravljanja vizumov, meja in migracij potreben nadaljnji razvoj na več posebnih področjih. Komisija je 17. aprila 2018 predložila predlog o krepitvi varnosti dovoljenj za prebivanje državljanov tretjih držav, ki so družinski člani državljanov EU. Iz predloga izhaja, da vključitev navedenih dovoljenj za prebivanje v VIS ni potrebna. ·Veljavni predpisi na področju, na katerega se nanaša predlog VIS je bil vzpostavljen z Odločbo Sveta 2004/512/ES, njegov namen, funkcije in odgovornosti pa so določeni v Uredbi (ES) št. 767/2008 (Uredba VIS). Uredba (ES) št. 810/2009 z dne 13. julija 2009 (Vizumski zakonik) določa pravila o registraciji biometričnih podatkov v sistemu VIS. Sklep Sveta 2008/633/PNZ z dne 23. junija 2008 določa pogoje, na podlagi katerih imajo imenovani organi držav članic in Europol dostop do VIS za iskanje podatkov za preprečevanje, zaznavanje in preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj. Ta predlog ne posega v Direktivo 2004/38/ES. Predlog nikakor ne spreminja Direktive 2004/38/ES. ·Cilji predloga Splošni cilji te pobude so v skladu s cilji iz Pogodbe o izboljšanju varnosti v EU in na njenih mejah, olajšanju izvajanja pravice zakonitih potnikov do prečkanja zunanjih meja, svobodnega gibanja in bivanja na območju brez nadzora na notranjih mejah ter olajšanju upravljanja zunanjih schengenskih meja. Ti cilji so podrobneje obravnavani v evropski agendi o migracijah in nadaljnjih sporočilih, vključno s sporočilom o ohranitvi in okrepitvi schengenskega območja, sporočilom o evropski agendi za varnost, poročilih Komisije o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije ter sporočilom o prilagajanju skupne vizumske politike novim izzivom. Posebni cilji tega predloga so: (1)olajšati postopek za izdajo vizuma; (2)olajšati in okrepiti preverjanja na mejnih prehodih na zunanjih mejah in znotraj ozemelj držav članic;

(3)izboljšati notranjo varnost schengenskega območja z olajšanjem izmenjave informacij med državami članicami o državljanih tretjih držav, ki imajo vizum za dolgoročno bivanje in dovoljenje za prebivanje. Med več stranskimi cilji pa so: (4)migracijskim organom in organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj olajšati preverjanje istovetnosti državljanov tretjih držav na ozemlju države članice; (5)olajšati ugotavljanje istovetnosti pogrešanih oseb; (6)pomagati pri postopku ugotavljanja istovetnosti in vračanja vseh oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, bivanje ali prebivanje v državah članicah; (7)pomagati organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj pri dostopu do podatkov o prosilcih in imetnikih vizumov za kratkoročno bivanje (kar je mogoče že na podlagi sedanjih pravil) in razširiti ta dostop na imetnike vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje, kadar je to potrebno za preprečevanje, preiskovanje, zaznavanje ali pregon hudih kaznivih dejanj in terorizma, pri tem pa zagotavljati visoke standarde varstva podatkov in zasebnosti; (8)zbirati statistične podatke v podporo pripravi migracijske politike Evropske unije, ki temelji na dokazih. 2.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA ·Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti veljavne zakonodaje Leta 2016 je bila opravljena ocena REFIT sistema VIS, na podlagi katere je bilo pripravljenih več priporočil za izboljšanje delovanja sistema. Navedena priporočila so podlaga tega predloga. Iz ocene VIS na splošno izhaja, da je sistem učinkovit in da izpolnjuje cilje. Pokazala pa se je potreba po nadaljnjem razvoju VIS, da se omogoči boljši odziv na nove izzive na področju vizumske, mejne in varnostne politike. To je mogoče doseči s povezavo s sedanjimi in prihodnjimi informacijskimi sistemi ter s proučevanjem načinov vnosa informacij o vizumih za dolgoročno bivanje, vključno z biometričnimi podatki, v VIS. Iz ocene izhaja tudi potreba po izboljšavah, zlasti v zvezi s spremljanjem kakovosti podatkov in pripravo statističnih podatkov. Večina vprašanj iz ocene je tehničnih, njihov namen pa je nadaljnja uskladitev sistema z novimi zakonodajnimi predlogi na tem področju. Nanašajo se predvsem na: (1) izboljšanje kakovosti podatkov; (2) vključitev funkcije VISMail v VIS; (3) centralizacijo funkcij vpogleda in zastopanja; (4) zagotavljanje podpore prepoznavanju podobe obraza ali uporabi sledi prstnih odtisov in (5) vzpostavitev orodja za poročanje in pripravo statističnih podatkov na podlagi podatkov iz VIS. Agencija eu-LISA je med oktobrom 2016 in julijem 2017 opravila študijo vseh predvidenih tehničnih učinkov ocene VIS. Podrobna ocena učinkov teh tehničnih izboljšav zato ni bila potrebna. V zvezi z več vprašanji iz ocene pa ni bila potrebna samo tehnična analiza, ampak tudi nadaljnja analiza možnih rešitev za njihovo obravnavo in obravnavo njihovih učinkov: ·težave pri dokončanju postopkov vračanja migrantov brez urejenega statusa v njihove države izvora, če nimajo potnih listin;

·tveganje nedovoljenih migracij in zlorab vizumov, zlasti trgovine z ljudmi in drugih zlorab, v katere so vključeni otroci, mlajši od 12 let, ob predložitvi vloge za vizum; ·težave mejnih in migracijskih organov pri preverjanju vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje ter njihovih imetnikov; ·informacijska vrzel pri preverjanju nedovoljenih migracij in varnostnih tveganj med obravnavo vlog za izdajo vizuma; ·potreba po obravnavi možnosti samodejnega preverjanja v drugih podatkovnih zbirkah na področju varnosti in meja med obravnavo vizumov. Pri tem bi bilo treba upoštevati razvoj od ocene informacijskih sistemov EU za upravljanje meja in varnosti iz leta 2016 ter zagotoviti skladnost z nedavno sprejetimi predlogi Komisije (SVI) in predlaganim novim razvojem in sistemi (predlog prenovitve sistema Eurodac, ETIAS, ECRIS-TCN, interoperabilnost). ·Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Priloga 2 priložene ocene učinka vsebuje podroben opis posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. Komisija je naročila tri neodvisne študije: eno o izvedljivosti, nujnosti in sorazmernosti znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov v vizumskem postopku ter o shranjevanju kopije potne listine prosilcev za izdajo vizuma v VIS ter dve študiji o izvedljivosti, nujnosti in sorazmernosti razširitve VIS, tako da bi zajemal tudi vizume za dolgoročno bivanje in dokumente za prebivanje (tj. dovoljenja za prebivanje in dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije). Navedene študije so zajemale tudi ciljno usmerjena posvetovanja z vsemi zadevnimi zainteresiranimi stranmi, vključno z nacionalnimi organi, ki lahko vnašajo, spreminjajo ali brišejo podatke v VIS oziroma imajo vanje vpogled, nacionalnimi organi, odgovornimi za migracije in vračanje, organi za varstvo mladoletnih oseb, policijo in organi za preprečevanje trgovine z ljudmi, organi, odgovornimi za konzularne zadeve, in nacionalnimi organi, odgovornimi za preverjanje na mejnih prehodih na zunanjih mejah. Posvetovanje je bilo opravljeno tudi z več organi iz držav zunaj EU in nevladnimi organizacijami, ki se ukvarjajo z zaščito otrokovih pravic. V letih 2017 in 2018 je Komisija izvedla dve odprti javni posvetovanji, prvo med 17. avgustom 2017 in 9. novembrom 2017 o vprašanju znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov v vizumskem postopku in drugo med 17. novembrom 2017 in 9. decembrom 2018 o razširitvi VIS, tako da bi zajemal tudi podatke o vizumih za dolgoročno bivanje in dokumentih za prebivanje. Evropski nadzornik za varstvo podatkov je svoje mnenje o vprašanju znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov izdal 9. novembra 2017, o vprašanju razširitve VIS, tako da bi zajemal tudi podatke o vizumih za dolgoročno bivanje in dokumentih za prebivanje, pa 9. februarja 2018. Evropski nadzornik za varstvo podatkov in Agencija Evropske unije za temeljne pravice sta svoje mnenje o različnih vidikih predloga izdala med ciljno usmerjenimi razgovori, ki so v okviru priprav na izdajo ocene učinka potekali kot del posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. ·Ocena učinka Ocena učinka je bila opravljena leta 2018, osredotočena pa je bila na tista vprašanja, ki so pri pripravi tega predloga zahtevala nadaljnjo oceno. Temeljila je na treh neodvisnih študijah, ki jih je naročila Komisija in so bile izvedene v letih 2017 in 2018. Upoštevane so bile tudi ugotovitve študije agencije eu-LISA o tehnični izvedljivosti vseh možnih razvojnih poti VIS, ki je bila izvedena novembra 2016 in februarja 2017, in študije izvedljivosti celovitega upravljanja meja glede oseb, ki niso vnesene v SVI (študija ETIAS). V oceni učinka so bile obravnavane alternativne možnosti glede naslednjega: ·vključitve digitalne kopije potne listine v VIS (na centraliziran ali decentraliziran način), pri čemer sta se obravnavali dve možnosti: hramba le biografske strani ali hramba vseh uporabljenih strani potne listine prosilca; ·znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov, pri čemer sta se obravnavali dve možnosti: znižanje starostne meje na šest let ali znižanje starostne meje, tako da so zajeti otroci vseh starosti; ·vključitve podatkov o vizumih za dolgoročno bivanje in dokumentih za prebivanje v VIS, pri čemer so zakonodajne možnosti zajemale nadaljnje usklajevanje in zaščito dokumentov za dolgoročno bivanje in dokumentov za prebivanje; vzpostavitev povezave med nacionalnimi podatkovnimi zbirkami, ki bi vsem državam članicam omogočila iskanje po ustreznih nacionalnih podatkovnih zbirkah drugih držav članic; povezovanje dokumentov v VIS s podatki o zavrnjenih vlogah ali brez njih; ·zagotavljanja samodejnega preverjanja na področju migracij in varnostnih pregledov v razpoložljivih podatkovnih zbirkah. Ta predlog upošteva prednostne možnosti ocene učinka glede prvega (hramba kopije biografske strani potne listine), drugega (znižanje starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov na šest let) in četrtega zgoraj navedenega ukrepa. Glede vključitve vizumov za dolgoročno bivanje in dokumentov za prebivanje v VIS informacije o dovoljenjih za prebivanje, ki se izdajo družinskim članom državljanov EU s pravico do prostega gibanja na podlagi prava Unije, niso zajete v tem predlogu zaradi pravic navedenih državljanov tretjih držav, ki izhajajo iz njihovih družinskih razmerij z državljanom EU. Poleg tega se je s predlogom, ki ga je Komisija predložila 17. aprila 2018, okrepila varnost takih dovoljenj za prebivanje. Odbor za regulativni nadzor je pregledal osnutek ocene učinka in 23. aprila 2018 izdal pozitivno mnenje. 3.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST ·Povzetek predlaganih ukrepov

Namen, funkcije in odgovornosti VIS morajo biti nadalje opredeljene, da se upošteva razširitev sistema, tako da zajema podatke o imetnikih vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje. Prav tako je treba VIS razširiti, tako da kategorije podatkov o vlogah za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje zajemajo tudi hrambo kopij potnih listin, v sistem pa je treba vključiti tudi nove funkcije, kot sta register za poročanje in statistične podatke ali funkcija VISMail. To pomeni, da je treba spremeniti pravila, ki določajo postopek obravnave vlog za izdajo vizumov iz vizumskega zakonika. Dostop organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj držav članic in Europola do VIS je bil določen s Sklepom Sveta 2008/633/PNZ. Navedeni sklep, ki je bil izdan še pred Lizbonsko pogodbo, ureja dostop organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj v okviru nekdanjega tako imenovanega tretjega stebra Pogodbe o Evropski uniji. Ker navedeni tretji steber kot tak v sedanjih Pogodbah ne obstaja več, Komisija meni, da je ta predlog priložnost za vključitev vsebine navedenega sklepa v Uredbo VIS. Zahtevani nadaljnji razvoj in operativno upravljanje sistema bosta zaupana Evropski agenciji za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA), saj bo VIS razširjen, tako da bo vseboval tudi informacije o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje. Posledično bodo potrebne spremembe Uredbe (ES) št. 810/2009 (Vizumski zakonik), Uredbe (ES) št. 767/2008, Uredbe (EU) 2017/2226 (uredba o sistemu vstopa/izstopa SVI), Uredbe (EU) XX [uredba o interoperabilnosti] in Uredbe (EU) 2016/399 (Zakonik o schengenskih mejah). Glavne cilje predloga je mogoče povzeti na naslednji način: Odprava preostalih informacijskih vrzeli pri upravljanju meja in varnosti: v VIS vključiti vizume za dolgoročno bivanje in dokumente za prebivanje V končnem poročilu strokovne skupine na visoki ravni je bila na ravni EU opredeljena informacijska vrzel v zvezi z listinami, ki državljanom tretjih držav omogočajo, da na ozemlju države članice EU bivajo več kot 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju. Podatki o teh listinah in njihovih imetnikih se trenutno ne zbirajo in jih ni mogoče preveriti v nobenem od obsežnih informacijskih sistemov EU s področja meja in varnosti (razen v omejenem obsegu v sistemu SIS). Države članice menijo, da lahko sedanji način upravljanja teh listin ovira prehod meje državljanom tretjih držav in s tem njihovo prosto gibanje na območju brez nadzora na notranjih mejah. Državljani tretjih držav, ki prihajajo v EU za dlje časa, so edina kategorija državljanov tretjih držav, ki ni zajeta v nobenem obsežnem informacijskem sistemu EU (kot izhaja iz slike v nadaljevanju). Z vključitvijo vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje v VIS bi se zagotovila vključitev informacij o teh listinah in njihovih imetnikih v enega od obsežnih informacijskih sistemov EU, in sicer na podlagi enakih pravil, kot veljajo za listine, ki so jim izdane na podlagi izvzetja iz vizumske obveznosti (podatki, ki so že v ETIAS in SVI) in na podlagi vizumske obveznosti (državljani tretjih držav, ki prihajajo za kratek čas in katerih podatki so že v VIS in SVI). To bo tudi drugim organom držav članic in ne samo organu izdajatelju omogočilo, da preveri navedeno listino in njenega imetnika na meji ali znotraj ozemlja države članice. VIS bi z olajšanjem sistematične in boljše izmenjave informacij med državami članicami o državljanih tretjih držav, ki so imetniki vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje, pripomogel k izboljšanju notranje varnosti schengenskega območja. Če bodo evidence vizumov za dolgoročno bivanje ali dovoljenj za prebivanje vključene v centralni sistem in dostopne vsem zadevnim organom držav članic, bo lahko vsaka država članica ob preverjanju imetnikov listin na mejnih prehodih in znotraj ozemlja držav članic na podlagi evidenc iz sistema natančneje in neodvisno ocenila varnostno tveganje. Poleg tega bo vključitev teh listin v centralizirani sistem pripomogla k zaznavanju zlorab, povezanih s pridobitvijo verodostojnih listin na podlagi lažnih izpiskov iz matičnega registra. Spodbujanje boljše in sistematične izmenjave informacij med državami članicami bi tudi zmanjšalo upravno breme in premostilo jezikovno oviro ob stiku z drugo državo članico za preverjanje verodostojnosti listine, ki jo predloži državljan tretje države. Pri odločanju o izdaji ali podaljšanju veljavnosti vizuma za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje bo izvedenih več samodejnih preverjanj z uporabo elementov interoperabilnosti (evropski iskalni portal) za zaznavanje, ali je v podatkovni zbirki EU oziroma Interpola kakšen dokaz, da bi oseba lahko pomenila grožnjo varnosti ene od držav članic. Država članica, ki izdaja listino, bo morala v zvezi z vsakim zadetkom ukrepati v skladu z veljavnim pravom EU in nacionalnim pravom. Boljše preverjanje v okviru obravnave vlog za izdajo vizumov z uporabo interoperabilnosti Na podlagi obstoječih pravil morajo konzulati v zvezi s prosilcem za vizum, za katerega velja vizumska obveznost, v schengenskem informacijskem sistemu (SIS) zgolj preveriti, ali zanj velja prepoved vstopa. Trenutno jim ni treba prosilcev preverjati v nobeni drugi razpoložljivi podatkovni zbirki EU (npr. EURODAC) ali v Interpolovi podatkovni zbirki o ukradenih in izgubljenih potovalnih dokumentih oz. v Interpolovi zbirki potovalnih dokumentov, povezanih z razpisi ukrepov. Ko bo evropski iskalni portal začel delovati, bo pristojnim organom – vključno z organi za obravnavo vlog za izdajo vizumov – omogočil, da z eno samo poizvedbo prejmejo rezultate iz vseh sistemov, do katerih imajo pooblaščen dostop (vključno z EURODAC, SVI in evropskim informacijskim sistemom kazenskih evidenc glede državljanov tretjih držav), namesto da bi morali opravljati poizvedbe v vsakem sistemu posebej. Evropski iskalni portal bo prispeval k zaznavanju tveganj za varnost in za nedovoljene migracije v vizumskem postopku, saj bo vizumskim uradnikom omogočal hitro in učinkovito preverjanje preteklosti prosilcev za vizum. Predlog o interoperabilnosti naj bi poleg tega olajšal odkrivanje posameznikov z več identitetami in prispeval k boju proti zlorabam identitete. Z uporabo interoperabilnosti bo organ, pristojen za izdajo vizumov, ki obravnava posamezno vlogo, prejel samodejno obvestilo, če je prosilec znan pod različnimi identitetami, in bo lahko ustrezno ukrepal. Ker je VIS tudi del pravnega okvira za vzpostavitev interoperabilnosti, obstajajo tehnične možnosti za hitro, nemoteno in sistematično zagotovitev praktične komunikacije pooblaščenih uporabnikov med različnimi podatkovnimi zbirkami. Omogočanje izvajanja samodejnega preverjanja v drugih podatkovnih zbirkah z uporabo evropskega portala za iskanje organom, pristojnim za izdajo vizumov, je prvi primer uporabe okvira interoperabilnosti v praksi. VIS bo ob preverjanju in ocenjevanju informacij, ki jih predložijo prosilci, samodejno preveril vsako vlogo v vsakem od zgoraj navedenih sistemov. Pri obravnavi vlog za izdajo vizumov bo mogoče poleg samodejnih poizvedb v drugih podatkovnih zbirkah izkoristiti tudi kazalnike posebnih tveganj. Kazalniki bodo vsebovali pravila o podatkovni analitiki ter posebne vrednosti, ki jih bodo predložile države članice, in statistične podatke iz drugih zadevnih podatkovnih zbirk s področja upravljanja meja in varnosti. To bo izboljšalo ocene tveganja in omogočilo uporabo metode podatkovne analitike. Kazalniki tveganja ne bi vsebovali nobenih osebnih podatkov ter bi temeljili na statističnih podatkih in informacijah, ki bi jih države članice predložile o grožnjah, neobičajni stopnji zavrnitev ali prekoračitvi obdobja dovoljenega bivanja nekaterih kategorij državljanov tretjih držav in tveganju za javno zdravje. Uvedba sistematičnega preverjanja varnosti in migracij v povezavi s podatki iz VIS temelji na prednostih, ki jih omogoča okvir interoperabilnosti.

Lažje ugotavljanje istovetnosti pogrešanih oseb Obstajajo okoliščine, v katerih je treba istovetnost oseb ugotoviti v njihovo korist – ker so se izgubile, so pogrešane ali so opredeljene kot žrtev trgovine z ljudmi. V okviru interoperabilnosti je zagotovljena možnost, da policijski organ ugotovi istovetnost osebe na podlagi biometričnih podatkov navedene osebe, pridobljenih med preverjanjem istovetnosti, kadar to omogoča nacionalna zakonodaja. Vendar ta dostop ne bi bil dovolj učinkovit v posebnih okoliščinah, kot so opisane zgoraj. Zato bi bilo treba organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj zagotoviti hiter dostop do podatkov v VIS, da se omogoči hitro in zanesljivo ugotavljanje istovetnosti osebe, brez izpolnjevanja vseh temeljnih pogojev in izvedbe dodatnih zaščitnih ukrepov glede dostopa organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Obravnava preostalih informacijskih vrzeli pri obravnavi vlog za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje: znižanje starostne meje za odvzem prstnih odtisov prosilcev in shranjevanje kopij potnih listin v VIS, v podporo postopkom vračanja ·Znižanje starostne meje za odvzem prstnih odtisov otrok prosilcev z dvanajst na šest let Ta ukrep bo uradnikom omogočil preverjanje istovetnosti otroka v postopku za izdajo vizuma in preverjanje ob prehodu zunanje meje. Poleg tega bo ukrep s tem, ko bo omogočal nedvoumno ugotavljanje istovetnosti otrok, bolje ščitil otroke in prispeval k boju proti trgovini z ljudmi in nedovoljenim migracijam, ob tem pa dajal prednost največji koristi otroka. V pravu so zagotovljeni dodatni zaščitni ukrepi, da se zagotovi, da je največja korist otroka upoštevana ves čas med postopkom obravnave vlog za izdajo vizumov ter ob kakršni koli nadaljnji uporabi podatkov o otroku. Prstni odtisi se bodo odvzeli vsakemu prosilcu za izdajo vizuma, staremu šest let ali več, s čimer se bo povečala skupina prosilcev za vizume za kratkoročno bivanje, saj bo dodana starostna skupina od šest do enajst let. Ob sprejetju Uredbe (ES) št. 810/2009 je bilo navedeno, da bo vprašanje zadostne zanesljivosti prstnih odtisov otrok, mlajših od 12 let, za ugotavljanje istovetnosti in preverjanje, zlasti vprašanje, kako se prstni odtisi razvijajo s starostjo, obravnavano pozneje. Skupno raziskovalno središče Evropske komisije (JRC) je leta 2013 torej izvedlo študijo, ali lahko samodejno prepoznavanje prstnih odtisov pri otrocih zagotovi stopnje prepoznavanja, podobne tistim pri odraslih. Iz študije JRC izhaja, da je mogoče prepoznavanje prstnih odtisov pri otrocih, starih med šest in dvanajst let, pod določenimi pogoji izvesti z zadovoljivo stopnjo natančnosti. Eden od takih pogojev bi bil na primer zagotoviti ustrezno raven usposobljenosti izvajalcev, da se zagotovijo visokokakovostne slike. Druga študija je te ugotovitve potrdila in omogočila nadaljnji vpogled v učinek staranja na kakovost prstnih odtisov. Komisija je opravila nadaljnjo študijo o nujnosti in sorazmernosti znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov v vizumskem postopku. Iz rezultatov študije izhaja, da bi znižanje starostne meje za odvzem prstnih odtisov pripomoglo k boljšemu doseganju ciljev VIS, zlasti glede olajšanja boja proti zlorabam identitete in racionalizacije preverjanj na mejnih prehodih na zunanjih mejah. Iz rezultatov izhaja tudi, da bi lahko znižanje starostne meje za odvzem prstnih odtisov imelo dodatne prednosti zaradi krepitve preprečevanja zlorab pravic otrok in boja proti takim zlorabam, zlasti z omogočanjem ugotavljanja ali preverjanja istovetnosti otrok, državljanov tretjih držav, ki se znajdejo na ozemlju države članice v okoliščinah, v katerih bi njihove pravice lahko bile ali so bile kršene (npr. otroci, ki so žrtve trgovine z ljudmi, pogrešani otroci in mladoletniki brez spremstva, ki zaprosijo za azil). ·Shranjevanje kopije biometrične strani potne listine prosilca v VIS, v podporo postopkom vračanja S predlogom se uvaja nova kategorija podatkov, ki se shranjujejo v VIS ob predložitvi vloge za izdajo vizuma. Države članice trenutno naredijo kopijo potne listine prosilca. Vendar ne obstajajo pravila EU, ki bi določala enotna pravila glede hrambe ali izmenjave teh informacij med državami članicami. Hramba kopije potne listine bo omogočila boljše preverjanje teh listin in izboljšala učinkovitost postopkov vračanja. Uporaba VIS za izvajanje tega ukrepa bi podprla politiko EU glede vračanja. Pristojni organi za ugotavljanje istovetnosti (in/ali preverjanje znotraj ozemlja) in vračanje (tj. organi na področju migracij in vračanja), ki že imajo dostop do opravljanja poizvedb v sistemu na podlagi prstnih odtisov državljanov tretjih držav, bi lahko imeli dostop do navedene kopije na podlagi strogih pravil glede dostopa. V skladu s členom 2(e) Uredbe VIS je eden od ciljev sistema VIS „pomoč pri ugotavljanju istovetnosti vseh oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop na ozemlje držav članic, začasno ali stalno prebivanje na tem ozemlju“. Člen 31(2) državam članicam omogoča prenesti ali dati na voljo omejen nabor teh podatkov tretjim državam za dokazovanje istovetnosti državljanov tretjih držav v zvezi z vračanjem. VIS je bil še izboljšan s tem ukrepom, ki pripomore k ugotavljanju istovetnosti in vračanju migrantov brez urejenega statusa. Posodobitev drugih tehničnih elementov sistema VIS Mehanizem VISMail za posvetovanja je vključen v VIS, da se racionalizira izmenjava med centralnim sistemom VIS in nacionalnimi sistemi. Konfiguracija centralnega sistema je prilagojena tako, da se je mogoče bolje odzvati na potrebo po hitrem in učinkovitem zagotavljanju dostopnosti v obdobjih motenj (tj. rezervni sistem deluje kot konfiguracija aktiven/aktiven). Na ravni aplikacije so bili uvedeni kazalniki napak v kakovosti podatkov, da se izboljša kakovost podatkov, zapisanih v VIS. Vloga upravljanja preverjanja kakovosti podatkov v VIS je bila zaupana agenciji eu-LISA. Uvedena je bila funkcija, ki zagotavlja, da VIS zavrne zahtevo za predhodno posvetovanje, dokler niso ustrezno izpolnjene vse zadevne informacije. Druga funkcija pa omogoča razlikovanje med primeri, ko prstni odtisi niso potrebni iz pravnih razlogov, in primeri, ko teh ni mogoče zagotoviti. Vzpostavljeni bodo alternativni standardi, kot je neposredno zbiranje fotografij (tj. podoba obraza, posneta v živo), da se obravnavajo težave pri zbiranju biometričnih podatkov, zlasti tistih, ki vplivajo na kakovost podob obraza. Za predhodno posvetovanje, zastopanje in naknadno obveščanje se predvideva centralizirana tehnična rešitev, ki državam članicam omogoča upravljanje in posodabljanje svojih informacij v zvezi s temi funkcijami. ·Pravna podlaga Pravna podlaga te uredbe so naslednji členi Pogodbe o delovanju Evropske unije: člen 16(2), člen 77(2)(a), (b), (d) in (e), člen 78(2)(d), (e) in (g), člen 79(2)(c) in (d), člen 87(2)(a) in člen 88(2)(a). V skladu s členom 77(2)(a), (b), (d) in (e) PDEU lahko Evropski parlament in Svet sprejmeta ukrepe glede skupne politike vizumov in drugih dovoljenj za kratkotrajno bivanje, kontrole oseb pri prehodu zunanjih meja, vseh ukrepov, potrebnih za postopno uvedbo integriranega sistema upravljanja zunanjih meja, ter odprave kontrole oseb pri prehodu notranjih meja ne glede na njihovo državljanstvo. To je glavna pravna podlaga te predlagane uredbe. V skladu s členom 16(2) PDEU lahko Unija sprejme ukrepe glede varstva fizičnih oseb pri obdelavi osebnih podatkov s strani institucij, organov, uradov in agencij Unije ter držav članic pri izvajanju dejavnosti s področja uporabe prava Unije ter glede pravil, ki se nanašajo na prosti pretok takih podatkov. Ta določba Pogodbe je prav tako pomembna pravna podlaga tega predloga. Dodatni cilj tega predloga je nacionalnim organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj in Europolu pod strogimi pogoji omogočiti dostop do podatkov iz VIS zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Predlog se torej nanaša tudi na člen 87(2)(a) oziroma člen 88(2)(a) PDEU. Vendar navedeni dodatni pravni podlagi zahtevata isti redni zakonodajni postopek, kot se uporablja v skladu s členom 77(2).

Ta predlog ima tudi več drugih dodatnih ciljev, kot so prispevek k postopkoma pregleda dublinskih in azilnih postopkov, ki sta ukrepa, razvita na podlagi člena 78(2)(d), (e) in (g) PDEU; pomoč pri ugotavljanju istovetnosti in vračanju državljanov tretjih držav kot del ukrepov, razvitih na podlagi člena 79(2)(c) PDEU, ter podpora ugotavljanju istovetnosti žrtev in boju proti trgovini z ljudmi kot del ukrepa, razvitega na podlagi člena 79(2)(d) PDEU. Navedene dodatne pravne podlage so prav tako v skladu z glavnimi. ·Načelo subsidiarnosti V skladu s členom 77(2)(a) PDEU lahko Unija razvije ukrepe glede „skupne politike vizumov in drugih dovoljenj za kratkotrajno prebivanje“. Ta predlog je v okviru omejitev navedene določbe. Cilj je nadaljnji razvoj in izboljšanje pravil o elektronski obdelavi vlog za nameravano bivanje na ozemlju držav članic, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju. Tega cilja države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, saj lahko spremembo veljavnega akta Unije (Uredbe VIS) opravi le Unija. Prosto gibanje na območju brez nadzora na notranjih mejah zahteva učinkovito upravljanje zunanjih meja Unije, da se zagotovi varnost. Države članice so se zato dogovorile, da bodo skupaj obravnavale te izzive, zlasti z izmenjavo informacij prek centraliziranih sistemov EU na področju pravosodja in notranjih zadev. To potrjujejo tudi različni sklepi, ki sta jih sprejela Evropski svet in Svet, zlasti od leta 2015. Zaradi odsotnosti nadzora na notranjih mejah je potrebno dobro upravljanje zunanjih meja, pri čemer mora vsaka država članica ali pridružena država nadzorovati zunanjo mejo v imenu drugih. Nobena država članica ni zmožna sama obravnavati nedovoljenih migracij in čezmejnega kriminala. Državljani tretjih držav, ki vstopijo na območje brez nadzora na notranjih mejah, se lahko na tem območju prosto gibajo. Na takem območju bi bilo treba sprejeti skupne ukrepe proti nedovoljenemu priseljevanju ter mednarodnemu kriminalu in terorizmu, vključno z odkrivanjem zlorab identitete, kar se lahko uspešno obravnava le na ravni EU. Unija je na podlagi člena 77(2)(b) Pogodbe o delovanju Evropske unije pristojna za sprejetje ukrepov v zvezi s kontrolo oseb in učinkovitim nadzor pri prehajanju zunanjih meja držav članic. Sedanje pravo EU o vizumskem postopku je treba spremeniti, da se upošteva gibanje državljanov tretjih držav, ki predložijo vlogo za vizum za kratkoročno bivanje, zlasti nedavne določbe uredbe o sistemu vstopa/izstopa, ki odpravljajo obveznost žigosanja ter vzpostavljajo evidenco vstopov in izstopov državljanov tretjih držav, ki jim je odobreno kratkoročno bivanje, s čimer se organom držav članic omogoči ocena zakonitosti izvajanja predhodnih kratkoročnih bivanj na območju brez nadzora na notranjih mejah. Glede vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje člen 21 Schengenske konvencije določa vzajemno priznavanje navedenih listin kot tistih, ki imetnikom omogočajo prosto gibanje znotraj schengenskega območja za 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju (tj. podobno kot pri vizumih za kratkoročno bivanje), če izpolnjujejo pogoje iz člena 6(1)(a), (c) in (e) Uredbe (EU) 2016/399 (Zakonik o schengenskih mejah). Svet je v več sklepih pozval k novim ukrepom za zapolnitev informacijskih vrzeli pri upravljanju meja ter preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj v zvezi z imetniki vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje, ki prečkajo meje, po možnosti z vzpostavitvijo registra EU za take podatke. Vključitev podatkov o teh listinah, zato da se lahko podatki izmenjujejo med državami članicami in da lahko listine imetnikov na zunanjih mejah ali znotraj EU preveri tudi država članica, ki jih ni izdala, ter da se preveri, ali lahko oseba pomeni grožnjo varnosti ene od držav članic, je skladna s cilji iz člena 77 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Države članice zato same ne morejo zadovoljivo doseči tega cilja predloga, doseže pa se lahko na ravni Unije. ·Načelo sorazmernosti Kot je pojasnjeno v oceni učinka, ki je priložena temu predlogu revidirane uredbe, se politične odločitve iz tega predloga štejejo za sorazmerne. Ne presegajo tistega, kar je potrebno za dosego dogovorjenih ciljev. Člen 5 Pogodbe o Evropski uniji določa, da ukrepi EU ne smejo presegati tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev Pogodbe. Izbrana oblika tega ukrepa EU mora omogočiti, da predlog doseže svoj cilj in se čim učinkoviteje izvaja. Predlagana pobuda pomeni nadaljnji razvoj pravil o potovanju brez meja za zagotovitev, da se skupna pravila na zunanjih mejah enako uporabljajo v vseh državah članicah, ki so odpravile nadzor na svojih notranjih mejah. Nadgrajuje tudi instrument, ki Evropski uniji zagotavlja informacije o državljanih tretjih držav. Pobuda kodificira in izboljšuje sedanji dostop organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj do informacij v VIS o teh kategorijah državljanov tretjih držav, kar je pravočasen, natančen, varen in stroškovno učinkovit način za ugotavljanje istovetnosti državljanov tretjih držav, ki so osumljeni (ali žrtve) terorizma ali hudega kaznivega dejanja, in omogočanje organom, da preverijo zgodovino vlog državljanov tretjih držav, ki so osumljeni (ali žrtve) takih kaznivih dejanj. Predlog je zasnovan na podlagi načel „vgrajenega varstva podatkov“ in je sorazmeren v smislu pravice do varstva osebnih podatkov, saj ne zahteva zbiranja in shranjevanja več podatkov za daljše obdobje, kot je nujno potrebno za delovanje sistema in izpolnjevanje njegovih ciljev. Poleg tega bo predlog določal vse zaščitne ukrepe in mehanizme, potrebne za učinkovito zaščito temeljnih pravic potnikov, zlasti njihovega zasebnega življenja in osebnih podatkov, ter zagotovil njihovo izvedbo. Za delovanje sistema ne bodo potrebni nobeni nadaljnji postopki ali usklajevanje na ravni EU. Predvideni ukrep je torej sorazmeren, saj ne presega tistega, kar je v smislu ukrepanja na ravni EU potrebno za dosego njegovih ciljev. Prednostna možnost je sorazmerna tudi v smislu stroškov glede na koristi, ki jih bo sistem prinesel vsem državam članicam pri upravljanju skupne zunanje meje in oblikovanju skupne migracijske politike EU. Predlog je zato usklajen z načelom sorazmernosti. ·Izbira instrumenta Ta predlog temelji na sedanjem centraliziranem sistemu, prek katerega države članice medsebojno sodelujejo ter ki zahteva skupno zasnovo in pravila delovanja. Poleg tega določa pravila o mejnih kontrolah na zunanjih mejah in o dostopu do sistema tudi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj, ki so enaka za vse države članice. Zato se lahko kot pravni instrument izbere samo uredba. ·Temeljne pravice Predlagana uredba vpliva na temeljne pravice, predvsem na pravico do dostojanstva (člen 1 Listine EU o temeljnih pravicah), pravico do svobode in varnosti (člen 6 Listine), spoštovanje zasebnega in družinskega življenja (člen 7 Listine), varstvo osebnih podatkov (člen 8 Listine), pravico do azila in zaščito načela nevračanja (člena 18 in 19 Listine) ter varstvo v primeru odstranitve, izgona ali izročitve (člen 19 Listine), prepoved diskriminacije (člen 21 Listine), pravice otroka (člen 24 Listine) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). Uredba VIS iz leta 2008 vzpostavlja stroga pravila o dostopu do VIS in potrebnih zaščitnih ukrepih. Določa tudi pravice posameznikov do dostopa, popravkov, izbrisa in pravnega varstva (tj. popravek, izbris in pravna sredstva v smislu Splošne uredbe o varstvu podatkov), zlasti pravico do sodnega varstva in nadzora postopkov obdelave podatkov, ki ga izvajajo neodvisni javni organi. Ta predlog uvaja tudi dodatne zaščitne ukrepe, ki pokrivajo posebne potrebe novih kategorij podatkov, obdelave podatkov in posameznikov, na katere se podatki nanašajo in ki bodo zajeti v VIS. Zato je predlog v celoti skladen z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti kar zadeva pravico do varstva osebnih podatkov, skladen pa je tudi s členom 16 PDEU, ki vsakomur zagotavlja pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanj.

4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Na podlagi tehnične študije, ki jo je agencija eu-LISA leta 2016 izvedla o tehničnih spremembah VIS, ki izhajajo iz programa ustreznosti in uspešnosti predpisov REFIT in ocene učinka, ta predlog upošteva možnost razširitve VIS, tako da se vključijo podatki o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje, da se zaradi varnosti izvede samodejno preverjanje v podatkovnih zbirkah EU in Interpola in, če je ustrezno, preverjanje nedovoljenih migracij ter da se zniža starostna meja otrok za odvzem prstnih odtisov in da se kopija biometrične strani potne listine prosilca shrani v VIS. Iz študije izhaja ocena, da bi bilo za to potrebnih 182 milijonov EUR. Razvojna faza se pričakuje med letoma 2021 in 2023, zato bo potrebna sredstva pokril znesek, dodeljen na podlagi naslednjega proračuna EU. Če se predlog sprejme še pred naslednjim finančnim okvirom, se bodo potrebna sredstva (približno 1,5 milijona EUR) financirala iz proračunske vrstice Sklada za notranjo varnost za meje in vizume, sredstva pa se bodo odštela od sredstev, namenjenih za obdobje 2021–2023. Teh 1,5 milijona EUR bi se uporabilo za začetek pripravljalnih del za izvajanje ukrepov iz tega predloga, kot so dela, ki se nanašajo na pripravo izvedbenih aktov in sklenitev pogodb o izvedbi javnega naročila. Če bo politični dogovor o tem predlogu dosežen do marca 2019 (tj. v mandatu trenutnega zakonodajnega organa), je cilj izvesti predlog do konca leta 2021. Viri, potrebni za ta predlog (za sklad za upravljanje meja in za vsako zadevno agencijo), so skladni s predlogom Komisije z dne 2. maja 2018 glede večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027. Stroški, povezani z izvajanjem tega predloga, so dodeljeni, kot je navedeno v nadaljevanju: –105 milijonov EUR agenciji eu-LISA (posredno upravljanje); –45 milijonov EUR državam članicam, kot so namenjeni v njihovih nacionalnih programih (deljeno upravljanje); –2 milijona EUR agenciji Frontex (posredno upravljanje); –30 milijonov EUR Europolu (posredno upravljanje). Uporabljeni stroškovni model je pojasnjen v Prilogi 3 (Na koga vpliva in kako), v oddelku 2 o povzetku stroškov in koristi ter v Prilogi 4 (Program ustreznosti in uspešnosti predpisov REFIT ocene učinka), podrobneje pa je analiziran v študiji o izvedljivosti in posledicah znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov, študiji o hrambi optičnih preslikav potnih listin prosilcev za vizum v vizumskem informacijskem sistemu, študiji izvedljivosti vključitve dokumentov glede vizumov za dolgoročno bivanje, dovoljenj za prebivanje in dovoljenj za obmejni promet v register ter v pravni analizi o nujnosti in sorazmernosti razširitve področja uporabe vizumskega informacijskega sistema (VIS), tako da se vključijo tudi podatki o vizumih za dolgoročno bivanje in dokumentih za prebivanje, ki so podlaga za oceno učinka. 5.DODATNE INFORMACIJE ·Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Komisija bo zagotovila spremljanje delovanja VIS in ocenila njegove glavne cilje politike. Komisija bo štiri leta po začetku uporabe revidirane Uredbe VIS in nato vsaka štiri leta predložila poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu. Poročilo bo vsebovalo splošno oceno delovanja sistema, vključno z njegovimi neposrednimi in posrednimi učinki ter praktičnim izvajanjem temeljnih pravic. V poročilu bi bilo treba proučiti dosežene rezultate glede na cilje, oceniti napredek v zvezi s štirimi glavnimi področji težav ter oceniti nadaljnjo veljavnost temeljnih razlogov in morebitne posledice za prihodnje možnosti. Izvajanje VIS se ocenjuje tudi v okviru schengenskega ocenjevalnega mehanizma v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1053/2013 brez poseganja v vlogo Komisije kot varuha Pogodb (člen 17(1) PEU). ·Načelo neobveznega sodelovanja Ta predlog nadgrajuje in razvija schengenski pravni red glede zunanjih meja in vizumov, saj se nanaša na prehajanje zunanjih meja in izdajo vizumov za kratkoročno bivanje. To ima naslednje posledice glede protokolov k Pogodbi in sporazumov o pridružitvi pri razvoju schengenskega pravnega reda: Danska: v skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), Danska ne sodeluje pri sprejetju ukrepov Sveta v skladu z naslovom V tretjega dela PDEU. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se mora Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odločiti, ali jo bo prenesla v svoje nacionalno pravo. Združeno kraljestvo in Irska: v skladu s členoma 4 in 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije in v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske ter Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri Uredbi (ES) št. 767/2008 (Uredba VIS) ali katerih koli drugih pravnih instrumentih, ki so skupaj znani kot „schengenski pravni red“, tj. pravnih instrumentih, s katerimi se organizira in podpira odprava nadzora na notranjih mejah, in spremljajočih ukrepih v zvezi z nadzorom na zunanjih mejah. Ta uredba pomeni razvoj tega pravnega reda, zato Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju te uredbe, ki zanju ni zavezujoča in se in se v njiju ne uporablja. Dejstvo, da sta poleg člena 77(2)(b) in (d) PDEU pravni podlagi te uredbe tudi člena 87(2)(a) in 88(2)(a), v skladu s sodbo Sodišča v zadevi C-482/08, Združeno kraljestvo proti Svetu, ne vpliva na navedeno sklepno ugotovitev, saj dostop zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj le dopolnjuje vzpostavitev vizumskega informacijskega sistema. Islandija in Norveška: uporabljajo se postopki iz pridružitvenega sporazuma, sklenjenega med Svetom ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi slednjih k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, saj ta predlog temelji na schengenskem pravnem redu, kot je opredeljeno v Prilogi A k navedenemu sporazumu.

Švica: ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno v Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. Lihtenštajn:ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno v Protokolu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. Hrvaška, Ciper, Bolgarija in Romunija: vizumska politika, vključno z VIS, je del schengenskega pravnega reda, ki se še ne uporablja v državah članicah, ki na podlagi svojih aktov o pristopu navedenega pravnega reda še ne uporabljajo v celoti. S Sklepom št. 565/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta je bil uveden poenostavljen režim nadzora oseb na zunanjih mejah. Navedeni režim temelji na tem, da Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija enostransko priznajo nekatere listine, predvsem schengenske vizume, ki jih izdajo države članice, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red, kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju.Sklep Sveta (EU) 2017/1908 Bolgariji in Romuniji tudi omogoča dostop do podatkov iz sistema VIS, sicer zgolj v načinu branja, brez pravice do vnašanja, spreminjanja ali brisanja podatkov v VIS, da se olajša njihov nacionalni postopek za izdajo vizuma ter preprečijo goljufije in kakršne koli zlorabe schengenskih vizumov, tako da se preveri njihova veljavnost in verodostojnost na podlagi podatkov v VIS; da se glede državljanov tretjih držav, ki imajo vizum za kratkoročno bivanje, olajša preverjanje na mejnih prehodih na zunanjih mejah in znotraj ozemlja držav članic; da se olajša določitev države članice, odgovorne za vloge za mednarodno zaščito; da se olajša obravnava takih vlog in da se poveča raven notranje varnosti na ozemlju držav članic s spodbujanjem boja proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu. Ker ta uredba pomeni razvoj tega pravnega reda v smislu razširitve iskanja v VIS in izmenjave informacij na vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, ki jih navedene države članice priznavajo kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali predvideno bivanje na svojem ozemlju, bi morali imeti Bolgarija in Romunija dostop do podatkov o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje za enake namene, kot je opredeljeno v Sklepu Sveta (EU) 2017/1908. 2018/0152 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Uredbe (ES) št. 767/2008, Uredbe (ES) št. 810/2009, Uredbe (EU) 2017/2226, Uredbe (EU) 2016/399, Uredbe XX/2018 [uredba o interoperabilnosti] in Odločbe Sveta 2004/512/ES ter o razveljavitvi Sklepa Sveta 2008/633/PNZ



EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 16(2), člena 77(2)(a) (b), (d) in (e), člena 78(2)(d), (e) in (g), člena 79(2)(c) in (d), člena 87(2)(a) in člena 88(2)(a), ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Vizumski informacijski sistem (VIS) je bil vzpostavljen z Odločbo Sveta 2004/512/ES kot tehnološka rešitev za izmenjavo podatkov o vizumih med državami članicami. Uredba (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta opredeljuje namen, funkcije in odgovornosti VIS ter določa pogoje in postopke za izmenjavo podatkov o vizumih za kratkoročno bivanje med državami članicami, da se olajšajo obravnava vlog za izdajo vizumov za kratkoročno bivanje in s tem povezane odločitve. Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta določa pravila o registraciji biometričnih podatkov v VIS. Sklep Sveta 2008/633/PNZ določa pogoje, na podlagi katerih lahko imenovani organi držav članic in Europol pridobijo dostop do iskanja po VIS za preprečevanje, zaznavanje in preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj. (2)Splošni cilji VIS so izboljšati izvajanje skupne vizumske politike, konzularnega sodelovanja in posvetovanja med osrednjimi organi, pristojnimi za izdajo vizumov, z olajšanjem izmenjave podatkov med državami članicami o vlogah za izdajo vizumov in o odločitvah, povezanih z njimi, da se olajša postopek za izdajo vizuma, prepreči trgovanje z vizumi, olajša boj proti zlorabam identitete, olajša preverjanje na mejnih prehodih na zunanjih mejah in znotraj ozemlja držav članic, zagotovi pomoč pri ugotavljanju istovetnosti katere koli osebe, ki morda ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za vstop na ozemlje držav članic, bivanje ali prebivanje na njem, olajša uporaba Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter prispeva k preprečevanju groženj notranji varnosti katere koli države članice. (3)Komisija je v svojem sporočilu z dne 6. aprila 2016 z naslovom „Trdnejši in pametnejši informacijski sistemi za meje in varnost“ navedla, da bi morala EU okrepiti in izboljšati svoje informacijske sisteme, podatkovno arhitekturo in izmenjavo informacij na področju upravljanja meja, preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter boja proti terorizmu, poudarila pa je tudi, da bi bilo treba izboljšati interoperabilnost informacijskih sistemov. V njem je navedla tudi, da bi bilo treba obravnavati informacijske vrzeli, vključno s tistimi o državljanih tretjih držav, ki imajo vizum za dolgoročno bivanje. (4)Svet je 10. junija 2016 potrdil načrt za boljšo izmenjavo in upravljanje informacij. Svet je Komisijo pozval, naj oceni vzpostavitev centralnega registra dovoljenj za prebivanje in vizumov za dolgoročno bivanje, ki jih izdajajo države članice, za shranjevanje informacij o teh listinah, vključno z datumi izteka veljavnosti in njihovim morebitnim odvzemom, da se obravnava sedanja informacijska vrzel glede izdanih listin državljanom tretjih držav. Člen 21 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma določa pravico do prostega gibanja na ozemlju pogodbenic Sporazuma za največ 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, in sicer z uvedbo vzajemnega priznavanja dovoljenj za prebivanje in vizumov za dolgoročno bivanje, ki jih izdajo te države.

(5)Svet je v sklepih z dne 8. junija 2017 o nadaljnjih ukrepih za boljšo izmenjavo informacij in zagotavljanje interoperabilnosti informacijskih sistemov EU navedel, da bodo morda potrebni novi ukrepi za zapolnitev sedanjih informacijskih vrzeli pri upravljanju meja ter preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj v zvezi z imetniki vizumov za dolgoročno bivanje in dovoljenj za prebivanje, ki prečkajo meje. Svet je Komisijo pozval k prednostni izvedbi študije izvedljivosti vzpostavitve centralnega registra EU z informacijami o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje. Komisija je na podlagi tega izvedla dve študiji: iz prve študije izvedljivosti izhaja, da bi bil razvoj registra tehnično izvedljiv in da bi bila najboljša tehnična možnost ponovna uporaba strukture VIS; v okviru druge študije pa je bila opravljena analiza nujnosti in sorazmernosti, iz katere izhaja, da bi bilo nujno in sorazmerno razširiti področje uporabe VIS, tako da bi zajemal zgoraj navedene listine. (6)Komisija je v sporočilu z dne 27. septembra 2017 o uresničevanju evropske agende o migracijah navedla, da skupna vizumska politika EU ni samo bistveni element za spodbujanje turizma in poslovanja, ampak tudi ključno orodje za preprečevanje varnostnih tveganj in tveganj nedovoljenih migracij v EU. V sporočilu je navedeno, da je treba skupno vizumsko politiko nadalje prilagoditi sedanjim izzivom, pri čemer je treba upoštevati nove rešitve informacijske tehnologije in uravnotežiti koristi lažjega potovanja na podlagi vizuma z izboljšanim upravljanjem migracij, varnosti in meja. Prav tako je navedeno, da bo pravni okvir VIS revidiran za nadaljnje izboljšanje vizumskih postopkov, vključno z vidiki, povezanimi z varstvom podatkov, in dostopom za organe preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, da bi se tako nadalje razširila uporaba VIS na nove kategorije in uporabe podatkov ter v celoti izkoristili instrumenti za interoperabilnost. (7)Komisija je v sporočilu z dne 14. marca 2018 o prilagajanju skupne vizumske politike novim izzivom ponovno potrdila, da bo pravni okvir VIS revidiran v okviru širšega postopka proučitve interoperabilnosti informacijskih sistemov. (8)Pri sprejemanju Uredbe (ES) št. 810/2009 je bilo navedeno, da bo treba vprašanje zadostne zanesljivosti prstnih odtisov otrok, mlajših od 12 let, zlasti vprašanje, kako se prstni odtisi razvijajo s starostjo, za ugotavljanje istovetnosti in preverjanje obravnavati pozneje na podlagi rezultatov študije, izvedene v okviru odgovornosti Komisije. Iz študije, ki jo je leta 2013 opravilo Skupno raziskovalno središče, izhaja, da je mogoče prepoznavanje prstnih odtisov pri otrocih, starih med šest in dvanajst let, pod določenimi pogoji izvesti z zadovoljivo stopnjo natančnosti. Druga študija je te ugotovitve potrdila decembra 2017 in omogočila nadaljnji vpogled v učinek staranja na kakovost prstnih odtisov. Komisija je na podlagi navedenega leta 2017 opravila nadaljnjo študijo o nujnosti in sorazmernosti znižanja starostne meje otrok za odvzem prstnih odtisov v vizumskem postopku na šest let. V navedeni študiji je bilo ugotovljeno, da bi znižanje starostne meje za odvzem prstnih odtisov prispevalo k boljšemu doseganju ciljev VIS, zlasti glede spodbujanja boja proti zlorabam identitete in olajšanja preverjanj na mejnih prehodih na zunanjih mejah ter bi lahko imelo dodatne koristi z okrepitvijo preprečevanja in boja proti zlorabam pravic otrok, zlasti z omogočanjem ugotavljanja/preverjanja istovetnosti otrok, državljanov tretjih držav, ki se znajdejo na schengenskem ozemlju v okoliščinah, v katerih so njihove pravice morda bile ali so bile kršene (npr. otroci, žrtve trgovanja z ljudmi, pogrešani otroci in mladoletniki brez spremstva, ki zaprosijo za azil). (9)Pri izvajanju vseh postopkov iz te uredbe je primarna skrb držav članic največja korist otroka. V skladu s starostjo in zrelostjo otroka se upoštevajo njegovo dobro počutje, varnost in zaščita ter njegovo mnenje, ki se jim nameni tudi ustrezna teža. VIS je zlasti pomemben, kadar obstaja tveganje, da je otrok žrtev trgovine z ljudmi. (10)V VIS bi se morali obdelati osebni podatki, ki jih navede prosilec za vizum za kratkoročno bivanje, da se oceni, ali bi lahko vstop prosilca v Unijo pomenil grožnjo javni varnosti ali javnemu zdravju v Uniji, ter da se oceni tveganje nedovoljene migracije prosilca. Glede državljanov tretjih držav, ki jim je bil izdan vizum za dolgoročno bivanje ali dovoljenje za prebivanje, bi moralo biti navedeno preverjanje omejeno na pomoč pri oceni istovetnosti imetnika listine, verodostojnosti in veljavnosti vizuma za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje ter oceni, ali bi lahko vstop državljana tretje države v Unijo pomenil grožnjo javni varnosti ali javnemu zdravju v Uniji. Pri tem se ne bi smelo posegati v nobeno odločitev o vizumih za dolgoročno bivanje ali dovoljenjih za prebivanje. (11)Ocene navedenih tveganj ni mogoče opraviti brez obdelave osebnih podatkov, povezanih z istovetnostjo osebe, njeno potno listino in, po potrebi, združevalcem družine oziroma, če je prosilec mladoletnik, istovetnostjo odgovorne osebe. Vse osebne podatke v vlogah bi bilo treba primerjati s podatki iz evidence, dosjeja ali razpisa ukrepa v informacijskem sistemu (schengenskem informacijskem sistemu (SIS), vizumskem informacijskem sistemu (VIS), podatkih Europola, Interpolovi podatkovni zbirki o ukradenih in izgubljenih potovalnih dokumentih (SLTD), sistemu vstopa/izstopa (SVI), sistemu Eurodac, sistemu ECRIS-TCN glede obsodb, povezanih s terorističnimi kaznivimi dejanji ali drugimi oblikami hudih kaznivih dejanj, in/ali Interpolovi zbirki potovalnih dokumentov, povezanih z razpisi ukrepov) ali z nadzornimi seznami ali kazalniki posebnih tveganj. Kategorije osebnih podatkov, ki bi jih bilo treba uporabiti za primerjavo, bi morale biti omejene na kategorije podatkov, ki jih vsebujejo informacijski sistemi, nadzorni seznami ali kazalniki posebnih tveganj, po katerih poteka poizvedovanje. (12)Interoperabilnost med informacijskimi sistemi EU je bila vzpostavljena z [Uredbo (EU) XX o interoperabilnosti], s ciljem dopolnjevanja informacijskih sistemov EU in njihovih podatkov, da se izboljša upravljanje zunanjih meja, prispeva k preprečevanju nedovoljenih migracij in boju proti njim ter zagotavlja visoka stopnja varnosti na območju svobode, varnosti in pravice Unije, vključno z vzdrževanjem javnega reda in varnosti ter varovanjem varnosti na ozemljih držav članic. (13)Interoperabilnost informacijskih sistemov EU omogoča, da se ti sistemi med seboj dopolnjujejo, da se olajša pravilno ugotavljanje istovetnosti oseb, prispeva k boju proti zlorabam identitete, izboljšajo in uskladijo zahteve glede kakovosti podatkov zadevnih informacijskih sistemov EU, državam članicam olajša tehnično in operativno izvajanje obstoječih in prihodnjih informacijskih sistemov EU, okrepijo in poenostavijo zaščitni ukrepi za varnost in varstvo podatkov, ki urejajo zadevne informacijske sisteme EU, racionalizira dostop organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj do SVI, VIS, [ ETIAS] in Eurodac ter podprejo nameni SVI, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS in [ECRIS-TCN]. (14)Komponente interoperabilnosti zajemajo SVI, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS in [ ECRIS-TCN] ter podatke Europola, da je mogoče z navedenimi informacijskimi sistemi EU po njih iskati hkrati, zato je te ustrezno, če se te komponente uporabijo za izvajanje samodejnega preverjanja in ob dostopu do VIS zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. V te namene bi bilo treba uporabiti Evropski iskalni portal (ESP), da se omogoči hiter, nemoten, učinkovit, sistematičen in nadzorovan dostop do informacijskih sistemov EU, podatkov Europola in podatkovnih zbirk Interpola, ki jih ti organi potrebujejo za opravljanje svojih nalog, v skladu s pravicami do dostopa, ter da se podprejo cilji VIS. (15)Primerjava z drugimi podatkovnimi zbirkami bi morala biti samodejna. Kadar koli se na podlagi take primerjave najde ujemanje (zadetek) s katerimi koli osebnimi podatki ali njihovo kombinacijo v vlogi in evidenci, dosjeju ali razpisu ukrepa v zgoraj navedenih informacijskih sistemih ali z osebnimi podatki na nadzornem seznamu, bi moral izvajalec pri odgovornem organu vlogo obdelati ročno. Rezultat ocene odgovornega organa bi morala biti odločitev o izdaji vizuma za kratkoročno bivanje ali o njeni zavrnitvi. (16)Zavrnitev vloge za vizum za kratkoročno bivanje ne bi smela temeljiti na samodejni obdelavi osebnih podatkov v vlogah. (17)Prosilci, ki jim je bila izdaja vizuma za kratkoročno bivanje zavrnjena na podlagi informacij, pridobljenih z obdelavo v VIS, bi morali imeti pravico do pritožbe. Pritožbe bi bilo treba obravnavati v državi članici, ki je sprejela odločitev o vlogi, in v skladu z njenim nacionalnim pravom. Uporabljati bi se morali sedanji zaščitni ukrepi in pravila o pritožbah iz Uredbe (ES) št. 767/2008. (18)Za analizo dosjeja vloge za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje bi se morali uporabiti kazalniki posebnih tveganj, ki ustrezajo predhodno opredeljenim varnostnim tveganjem, tveganjem nedovoljenih migracij ali tveganjem za javno zdravje. Merila, ki se uporabijo za opredelitev kazalnikov posebnih tveganj, nikakor ne bi smela temeljiti samo na spolu ali starosti osebe. Nikakor ne bi smela temeljiti na informacijah, ki razkrivajo raso, barvo kože, narodnost ali družbeno poreklo, genetske značilnosti, jezik, politično ali kakršno koli drugo mnenje, versko ali filozofsko prepričanje osebe, njeno članstvo v sindikatu, pripadnost narodnostni manjšini, premoženje, rojstvo, invalidnost ali spolno usmerjenost. (19)Nenehno pojavljanje novih groženj za varnost, novih vzorcev nedovoljenih migracij in groženj za javno zdravje zahteva učinkovite odzive in sodobne protiukrepe. Ker taki protiukrepi vključujejo obdelavo pomembnih količin osebnih podatkov, bi bilo treba uvesti ustrezne zaščitne ukrepe, da se poseganje v pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja in pravico do varstva osebnih podatkov omeji na to, kar je nujno v demokratični družbi. (20)Zagotoviti bi bilo treba, da se glede prosilcev za vizum za kratkoročno bivanje ali državljanov tretjih držav, ki jim je bil izdan vizum za kratkoročno bivanje ali dovoljenje za prebivanje, uporabi vsaj podobna raven preverjanja kot glede državljanov tretjih držav, ki so oproščeni vizumske obveznosti. Za to je bil oblikovan nadzorni seznam z informacijami, ki se nanašajo na osebe, za katere obstaja sum, da so storile hudo kaznivo dejanje ali dejanje terorizma, ali glede katerih obstajajo dejanski indici ali utemeljeni razlogi za sum, da bodo storile hudo kaznivo dejanje ali dejanje terorizma, ki bi ga bilo treba uporabiti tudi za preverjanje navedenih kategorij državljanov tretjih držav. (21)Mednarodni prevozniki bi morali imeti možnost preveriti, ali imajo državljani tretjih držav, ki jim je bil izdan vizum za kratkoročno bivanje, vizum za dolgoročno bivanje ali dovoljenje za prebivanje, zahtevane veljavne potne listine, da lahko navedeni prevozniki izpolnijo svoje obveznosti na podlagi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma. Navedeno preverjanje bi moralo biti mogoče na podlagi dnevnega izpiska podatkov iz VIS v ločeno podatkovno zbirko, ki je namenjena samo za branje, kar bi omogočilo izpis najmanjšega dela podatkov za poizvedbo, ki bi dala odgovor OK/NOT OK. (22)V tej uredbi bi bilo treba opredeliti organe držav članic, ki se jim lahko odobri dostop do VIS za vnos, spremembo, izbris ali vpogleda v podatke o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje za posebne namene, določene v sistemu VIS za to kategorijo listin in njihovih imetnikov, v obsegu, ki je potreben za izvajanje njihovih nalog. (23)Vsakršna obdelava podatkov iz VIS o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenih za prebivanje bi morala biti sorazmerna z zastavljenimi cilji ter potrebna za izpolnjevanje nalog pristojnih organov. Pristojni organi bi morali pri uporabi VIS zagotoviti spoštovanje človekovega dostojanstva in integritete oseb, katerih podatki se zahtevajo, ter ne bi smeli diskriminirati oseb na podlagi spola, barve kože, narodnosti ali družbenega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. (24)V okviru boja proti terorističnim kaznivim dejanjem in drugim hudim kaznivim dejanjem je nujno, da imajo organi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj za opravljanje svojih nalog na voljo najnovejše informacije. Dostop organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj držav članic in Europola do VIS je bil določen s Sklepom Sveta 2008/633/PNZ. Vsebino navedenega sklepa bi bilo treba vključiti v Uredbo VIS, da se uskladi s sedanjim okvirom pogodb.

(25)Dostop do podatkov iz VIS zaradi preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj se je že izkazal za uporaben pri ugotavljanju istovetnosti oseb, ki so umrle nasilne smrti, ali kot pomoč preiskovalcem, da so znatno napredovali v zadevah, povezanih s trgovino z ljudmi, terorizmom ali nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami. Zato bi morali biti podatki iz VIS, ki se nanašajo na dolgoročno bivanje, pod pogoji iz te uredbe na voljo tudi imenovanim organom držav članic in Evropskemu policijskemu uradu (v nadaljnjem besedilu: Europol). (26)Glede na to ima Europol ključno vlogo pri sodelovanju med organi držav članic na področju preiskovanja čezmejnih kaznivih dejanj ter pri spodbujanju preprečevanja, analiziranja in preiskovanja kaznivih dejanj v vsej Uniji. Sedanji dostop Europola do VIS v okviru njegovih nalog bi bilo treba kodificirati in racionalizirati, ob tem pa upoštevati nedavni razvoj pravnega okvira, kot je Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta. (27)Dostop do VIS za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj pomeni poseganje v temeljno pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja in pravico do varstva osebnih podatkov oseb, katerih osebni podatki se obdelujejo v VIS. Vsako tako poseganje mora biti v skladu s pravom, ki mora biti dovolj natančno opredeljeno, da posameznikom omogoči, da prilagodijo svoje ravnanje, prav tako pa mora posameznike ščititi pred samovoljo ter mora dovolj jasno navesti obseg prostega preudarka, poverjenega pristojnim organom, in način njegovega izvajanja. Vsako poseganje mora biti v demokratični družbi nujno za zaščito upravičenega in sorazmernega interesa ter sorazmerno z upravičenim ciljem, ki ga poskuša doseči. (28)[Uredba 2018/XX o interoperabilnosti] policijskemu organu države članice, ki ima ustrezno pooblastilo na podlagi nacionalnih zakonodajnih ukrepov, omogoča ugotavljanje istovetnosti osebe na podlagi biometričnih podatkov navedene osebe, pridobljenih med preverjanjem istovetnosti. Možne pa so posebne okoliščine, ko je ugotavljanje istovetnosti osebe potrebno v interesu navedene osebe. Taki primeri zajemajo okoliščine, ko je oseba najdena po tem, ko je bila pogrešana ali ugrabljena, ali po tem, ko je bila opredeljena kot žrtev trgovine z ljudmi. V takih primerih bi bilo treba organom preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj zagotoviti hiter dostop do podatkov iz VIS, da se omogoči hitro in zanesljivo ugotavljanje istovetnosti osebe, brez izpolnjevanja vseh temeljnih pogojev in izvajanja dodatnih zaščitnih ukrepov glede dostopa organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. (29)Primerjava podatkov na podlagi sledi prstnih odtisov, tj. daktiloskopskih sledi, ki se lahko najdejo na kraju kaznivega dejanja, je bistvena na področju policijskega sodelovanja. Možnost primerjave sledi prstnih odtisov s podatki o prstnih odtisih, shranjenimi v VIS, kadar obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da je storilec kaznivega dejanja ali žrtev evidentirana v VIS, bi morala biti za organe preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj v državah članicah zelo dragoceno orodje za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, če so na primer sledi prstnih odtisov edini dokaz, ki je na voljo na kraju kaznivega dejanja. (30)Imenovati je treba pristojne organe držav članic in osrednjo točko dostopa, prek katere se zahteva dostop do podatkov iz VIS, ter voditi seznam operativnih enot, ki so v okviru imenovanih organov pooblaščene, da zahtevajo tak dostop za posebne namene preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (31)Zahteve za dostop do podatkov, shranjenih v centralnem sistemu, bi morale operativne enote vložiti v okviru imenovanih organov pri osrednji točki dostopa in bi morale biti upravičene. Operativne enote v okviru imenovanih organov, ki so pooblaščene, da zahtevajo dostop do podatkov iz VIS, ne bi smele opravljati funkcije organa, pristojnega za preverjanje. Osrednje točke dostopa bi morale biti neodvisne od imenovanih organov in odgovorne, da neodvisno zagotovijo strogo izpolnjevanje pogojev za dostop, kakor jih določa ta uredba. V izjemno nujnih primerih, kadar je predčasni dostop do podatkov potreben za odziv na posebno in dejansko grožnjo, povezano s terorističnimi kaznivimi dejanji ali drugimi hudimi kaznivimi dejanji, bi morala biti osrednja točka dostopa sposobna zahtevo takoj obdelati in šele naknadno opraviti preverjanje. (32)Obdelava podatkov iz VIS bi morala potekati le v določenih primerih in kadar je to potrebno za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj, da se zagotovi varstvo osebnih podatkov in preprečijo sistematične iskalne poizvedbe organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj. Imenovani organi in Europol bi morali dostop do VIS zahtevati le, če imajo utemeljene razloge za domnevo, da bo ta dostop zagotovil informacije, ki jim bodo znatno v pomoč pri preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj. (33)Osebni podatki imetnikov listin za dolgoročno bivanje, ki so shranjeni v VIS, bi morali biti shranjeni le toliko časa, kot je potrebno za namene VIS. Podatke v zvezi z državljani tretjih držav je ustrezno hraniti pet let, da se omogoči upoštevanje podatkov pri oceni vlog za izdajo vizuma za kratkoročno bivanje, da se omogoči odkrivanje prekoračitve obdobja dovoljenega bivanja po koncu veljavnosti obdobja in da se izvedejo varnostne ocene državljanov tretjih držav, ki so jim bile take listine izdane. Podatki o predhodni uporabi listine bi lahko olajšali izdajo vizumov za kratkoročno bivanje v prihodnje. Za navedene namene krajša hramba podatkov ne bi zadostovala. Po petih letih bi bilo treba podatke izbrisati, razen če obstajajo razlogi, da se to stori že prej. (34)Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta se uporablja glede obdelave osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice pri uporabi te uredbe. Obdelavo osebnih podatkov s strani organov preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj ali za izvrševanje kazenskih sankcij ureja Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta. (35)Člani skupin evropske mejne in obalne straže ter skupine osebja, ki se ukvarjajo z nalogami, povezanimi z vračanjem, so na podlagi Uredbe (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta upravičene do vpogleda v evropske podatkovne zbirke, kadar je to potrebno za izvajanje operativnih nalog iz operativnega načrta o mejni kontroli, varovanju meje in vračanju, pod vodstvom države članice gostiteljice. Da bi olajšali naveden vpogled in skupinam omogočili učinkovit dostop do podatkov, vnesenih v VIS, bi morali Agenciji Frontex zagotoviti dostop do VIS. Za ta dostop bi morali veljati enaki pogoji in omejitve, kot se uporabljajo za organe držav članic, ki so pristojni za vsak posamezen namen, za katerega je mogoče iskanje po podatkih iz VIS. (36)Vračanje državljanov tretjih držav, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop, bivanje ali prebivanje v državah članicah v skladu z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta, je bistveni element celovitih prizadevanj za reševanje nedovoljenih migracij in je pomemben razlog za znaten javni interes. (37)Sklepi o ustreznosti, ki jih je Komisija sprejela na podlagi člena 45 Uredbe (EU) 2016/679 ali ki so sprejeti na podlagi nacionalnih določb za prenos člena 36 Direktive (EU) 2016/680, za tretje države vračanja pogosto ne veljajo. Poleg tega z obsežnimi prizadevanji Unije glede sodelovanja z glavnimi državami izvora nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, za katere velja obveznost vračanja, ni bilo mogoče zagotoviti sistematičnega izpolnjevanja obveznosti takih tretjih držav, ki jo imajo na podlagi mednarodnega prava, da ponovno sprejmejo svoje državljane. Sporazumi o ponovnem sprejemu oseb, ki so jih sklenile Unija ali države članice oziroma o katerih se te pogajajo in ki zagotavljajo ustrezne zaščitne ukrepe za predajo podatkov tretjim državam v skladu s členom 46 Uredbe (EU) 2016/679 ali nacionalnimi določbami, sprejetimi za prenos člena 37 Direktive (EU) 2016/680, zajemajo omejeno število takih tretjih držav, sklenitev kakršnih koli novih sporazumov pa ostaja negotova. V takih primerih je mogoče osebne podatke obdelovati na podlagi te uredbe z organi tretjih držav zaradi izvajanja politike Unije glede vračanja, če so izpolnjeni pogoji iz člena 49(1)(d) Uredbe (EU) 2016/679 ali iz nacionalnih določb za prenos člena 38 ali 39 Direktive (EU) 2016/680. (38)Države članice bi morale [Agenciji Evropske unije za azil] in zadevnim mednarodnim organom, kot so visoki komisar ZN za begunce, Mednarodna organizacija za migracije in Mednarodni odbor rdečega križa, ki se ukvarjajo z begunci in preselitvami, dati na voljo ustrezne osebne podatke, ki se obdelujejo v VIS, v skladu s pravili o varstvu podatkov, ki se uporabljajo, in kadar je to v posameznem primeru potrebno za izvajanje nalog na podlagi Uredbe (EU) …/… Evropskega parlamenta in Sveta [uredba Unije o okviru preselitev], v zvezi z državljani tretjih držav ali osebami brez državljanstva, ki so jih navedene organizacije napotile v države članice na podlagi izvajanja Uredbe (EU) …/… [uredba Unije o okviru preselitev]. (39)Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta se uporablja za dejavnosti institucij ali organov Unije, kadar izvajajo naloge kot odgovorni subjekt za operativno upravljanje VIS. (40)Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je podal svoje mnenje dne [...]. (41)Kopije potnih listin prosilcev za vizum za kratkoročno bivanje bi se morale hraniti v VIS, da se izboljša sodelovanje tretjih držav glede ponovnega sprejema migrantov brez urejenega statusa in da se olajša vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, katerih podatki so morda shranjeni v VIS. Kopije potnih listin so v nasprotju z informacijami iz VIS širše sprejeto dokazilo o državljanstvu v tretjih državah. (42)Preverjanje seznama potnih listin, ki imetniku omogočajo prehod zunanjih meja in v katere je mogoče vpisati vizum, kot je določeno v Sklepu št. 1105/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta, je obvezen element postopka pregleda vizuma. Organi, pristojni za izdajo vizumov, bi morali to obveznost sistematično izvajati, zato bi moral biti navedeni seznam vključen v VIS, da se omogoči samodejno preverjanje priznavanja potne listine prosilca. (43)Brez poseganja v odgovornost držav članic za točnost podatkov, vnesenih v VIS, bi morala biti agencija eu-LISA odgovorna za izboljšanje kakovosti podatkov z uvedbo osrednjega orodja za spremljanje kakovosti podatkov in za redno pripravo poročil za države članice. (44)Agencija eu-LISA bi morala biti sposobna razviti zmogljivosti za statistično poročanje državam članicam, Komisiji in agenciji Frontex brez ogrožanja celovitosti podatkov, da se omogoči boljše spremljanje uporabe VIS za analizo trendov v zvezi z migracijskim pritiskom in upravljanjem meja. Zato bi bilo treba vzpostaviti centralni register statističnih podatkov. Statistični podatki ne bi smeli vsebovati osebnih podatkov.

(45)Ta uredba ne posega v uporabo Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES. (46)Ker države članice ciljev te uredbe ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi zagotavljanja izvajanja skupne vizumske politike, visoke stopnje varnosti na območju brez nadzora na notranjih mejah in postopnega vzpostavljanja sistema celovitega upravljanja zunanjih meja lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (47)S to uredbo se vzpostavljajo stroga pravila za dostop do VIS in potrebni zaščitni ukrepi. V njej so določene tudi pravice posameznikov do dostopa, popravka, izbrisa in pravnih sredstev, zlasti pravica do sodnega varstva, in nadzor obdelave podatkov s strani neodvisnih javnih organov. Ta uredba uvaja tudi dodatne zaščitne ukrepe, ki pokrivajo posebne potrebe novih kategorij podatkov, ki se bodo obdelovali v VIS. V tej uredbi so torej spoštovane temeljne pravice in upoštevana načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravica do človekovega dostojanstva, pravica do svobode in varnosti, spoštovanje zasebnega in družinskega življenja, varstvo osebnih podatkov, pravica do azila in zaščita načela nevračanja ter varstvo v primeru odstranitve, izgona ali izročitve, prepoved diskriminacije, pravice otroka in pravica do učinkovitega pravnega sredstva. (48)Posebne določbe bi se morale uporabljati za državljane tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost in ki so družinski člani državljanov Unije, za katere se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja na podlagi prava Unije in nimajo dovoljenja za prebivanje družinskega člana državljana Unije iz navedene direktive. Člen 21(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije določa, da ima vsak državljan Unije pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ob upoštevanju omejitev in pogojev, določenih s Pogodbama in ukrepi, ki so bili sprejeti za njuno uveljavitev. Zadevne omejitve in pogoji so navedeni v Direktivi 2004/38/ES. (49)Kot je potrdilo Sodišče Evropske unije, imajo taki družinski člani pravico vstopa na ozemlje države članice in pravico do pridobitve vizuma v ta namen. Države članice morajo takim osebam omogočiti pridobitev potrebnega vizuma, ki mora biti izdan čim prej in brezplačno ter po pospešenem postopku. (50)Pravica do pridobitve vizuma ni brezpogojna, saj se lahko zavrne tistim družinskim članom, ki pomenijo tveganje za javni red, javno varnost ali javno zdravje v skladu z Direktivo 2004/38/ES. V skladu s tem se lahko osebni podatki družinskih članov preverjajo le, kadar se nanašajo na ugotavljanje njihove istovetnosti in statusa, in sicer le, če so ti podatki upoštevni za oceno varnostnega tveganja, ki bi ga lahko predstavljali. Njihova vloga za izdajo vizuma se lahko obravnava izključno v zvezi z varnostnimi vprašanji in ne v zvezi z vprašanji glede migracijskih tveganj. (51)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali bo to uredbo prenesla v svoje nacionalno pravo. (52)Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Združeno kraljestvo v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES ne sodeluje; Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja. (53)Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje; Irska torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. (54)Za Islandijo in Norveško ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES. (55)Za Švico ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES in členom 3 Sklepa Sveta 2008/149/PNZ. (56)Za Lihtenštajn ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU in členom 3 Sklepa Sveta 2011/349/EU. (57)Ta uredba, razen člena 22r, pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003, člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 oziroma člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011, razen določb, ki se uporabljajo za Bolgarijo in Romunijo na podlagi Sklepa Sveta (EU) 2017/1908 – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Uredba (ES) št. 767/2008 se spremeni: (1)v členu 1 se dodata naslednja odstavka: „Ta uredba določa tudi postopke za izmenjavo informacij med državami članicami o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje, vključno z nekaterimi odločitvami o vizumih za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje. VIS s shranjevanjem podatkov o istovetnosti, podatkov iz potnih listin in biometričnih podatkov v skupno odložišče podatkov o identiteti (CIR), vzpostavljeno s členom 17 Uredbe 2018/XX Evropskega parlamenta in Sveta* [Uredba 2018/XX o interoperabilnosti], prispeva k olajšanju in podpiranju pravilnega ugotavljanja istovetnosti oseb, ki so evidentirane v VIS. _______

* Uredba 2018/XX Evropskega parlamenta in Sveta* [Uredba 2018/XX o interoperabilnosti] (UL L).“; (2)člen 2 se nadomesti z naslednjim: „Člen 2

Namen VIS 1. Namen VIS je z olajšanjem izmenjave podatkov med državami članicami o vlogah za izdajo vizumov in s tem povezanih odločitvah izboljšati izvajanje skupne vizumske politike, konzularno sodelovanje in posvetovanje med osrednjimi organi, pristojnimi za izdajo vizumov, da se: (a) olajša postopek za izdajo vizuma; (b) prepreči izkrivljanja meril za določanje države članice, ki je odgovorna za obravnavo vloge; (c) olajša boj proti goljufijam; (d) olajša preverjanje na mejnih prehodih na zunanjih mejah in znotraj ozemlja držav članic; (e) zagotovi pomoč pri ugotavljanju istovetnosti in vračanju vseh oseb, ki ne izpolnjujejo ali ne izpolnjujejo več pogojev za vstop na ozemlje držav članic, bivanje ali prebivanje na navedenem ozemlju; (f) zagotovi pomoč pri ugotavljanju istovetnosti pogrešanih oseb; (g) olajša uporaba Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta* in Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta**; (h) prispeva k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj; (i) prispeva k preprečevanju groženj notranji varnosti katere koli države članice; (j) zagotovi pravilno ugotavljanje istovetnosti oseb; (k) podprejo cilji schengenskega informacijskega sistema (SIS) v povezavi z razpisi ukrepov glede državljanov tretjih držav, ki jim je bil vstop zavrnjen, oseb, za katere se zahteva prijetje ali predaja ali izročitev, pogrešanih oseb, oseb, iskanih zaradi sodelovanja v sodnem postopku, in oseb, ki so predmet prikrite ali namenske kontrole. 2. Kar zadeva vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, je namen VIS olajšati izmenjavo podatkov med državami članicami o spremljajočih odločitvah, da se: (a) podpre visoka stopnja varnosti s prispevanjem k oceni, ali prosilec pomeni grožnjo javnemu redu, notranji varnosti ali javnemu zdravju, še preden prispe na mejne prehode na zunanjih mejah; (b) izboljša učinkovitost mejne kontrole in kontrole znotraj ozemlja; (c) prispeva k preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj; (d) zagotovi pravilno ugotavljanje istovetnosti oseb;

(e) olajša uporaba Uredbe (EU) št. 604/2013 in Direktive 2013/32/EU; (f) podprejo cilji schengenskega informacijskega sistema (SIS) v povezavi z razpisi ukrepov glede državljanov tretjih držav, ki jim je bil vstop zavrnjen, oseb, za katere se zahteva prijetje ali predaja ali izročitev, pogrešanih oseb, oseb, iskanih zaradi sodelovanja v sodnem postopku, in oseb, ki so predmet prikrite ali namenske kontrole. * Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31). ** Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).“; (3)člen 3 se črta; (4)v členu 4 se dodajo naslednje točke: (12)„‚podatki iz VIS‘ pomenijo vse podatke, shranjene v centralnem sistemu VIS in skupnem odložišču podatkov o identiteti v skladu s členi od 9 do 14 in od 22c do 22f; (13)‚podatki o istovetnosti‘ pomenijo podatke iz člena 9(4)(a) in (aa); (14)‚podatki o prstnih odtisih‘ pomenijo podatke, ki se nanašajo na prstne odtise, shranjene v dosjeju VIS; (15)‚podoba obraza‘ pomeni digitalno podobo obraza; (16)‚podatki Europola‘ pomenijo osebne podatke, ki jih Europol obdeluje za namen iz člena 18(2)(a) Uredbe (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta*; (17)‚dovoljenje za prebivanje‘ pomeni vsa dovoljenja za prebivanje, ki jih države članice izdajo v skladu z enotno obliko, določeno v Uredbi Sveta (ES) št. 1030/2002**, in vse druge listine iz člena 2(16)(b) Uredbe (EU) 2016/399; (18)‚vizum za dolgoročno bivanje‘ pomeni dovoljenje, ki ga država članica izda v skladu s členom 18 Schengenske konvencije; (19)‚nacionalni nadzorni organ‘ v smislu preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj pomeni nadzorne organe, ustanovljene v skladu s členom 41 Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta***; (20)‚preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj‘ pomeni preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih kaznivih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj; (21)‚teroristična kazniva dejanja‘ pomenijo kazniva dejanja na podlagi nacionalnega prava, ki ustrezajo ali so enakovredna tistim iz Direktive (EU) 2017/541 Evropskega parlamenta in Sveta****; (22)‚huda kazniva dejanja‘ pomenijo kazniva dejanja, ki ustrezajo ali so enakovredna kaznivim dejanjem iz člena 2(2) Okvirnega Sklepa Sveta 2002/584/PNZ*****, če je zanje po nacionalnem pravu določena zgornja meja zagrožene zaporne kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti, vsaj tri leta. ________________ * Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ (UL L 135, 24.5.2016, str. 53). ** Uredba Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav (UL L 157, 15.6.2002, str. 1)

*** Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL L 119, 4.5.2016, str. 89). **** Direktiva (EU) 2017/541 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2017 o boju proti terorizmu in nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ ter o spremembi Sklepa Sveta 2005/671/PNZ (UL L 88, 31.3.2017, str. 6). ***** Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, 18.7.2002, str. 1).“; (5)člen 5 se nadomesti z naslednjim: „Člen 5

Kategorije podatkov 1. V VIS se zapišejo samo naslednje kategorije podatkov: (a) alfanumerični podatki o prosilcu za vizum za kratkoročno bivanje ter podatki o zahtevanih, izdanih, zavrnjenih, razveljavljenih, preklicanih ali podaljšanih vizumih iz člena 9(1) do (4) in členov od 10 do 14, alfanumerični podatki o prosilcu za vizum za dolgoročno bivanje in dovoljenjih za prebivanje ter podatki o izdanih, odvzetih, zavrnjenih, razveljavljenih, preklicanih ali podaljšanih vizumov iz členov 22c, 22d, 22e in 22f ter informacije o zadetkih iz členov 9a in 22b ter rezultati preverjanj iz člena 9c(6); (b) podobe obraza iz člena 9(5) in člena 22c(2)(f); (c) podatki o prstnih odtisih iz člena 9(6) in člena 22c(2)(g); (d) povezave z drugimi vlogami iz člena 8(3) in (4) ter člena 22a(3). 2. Sporočila, ki so poslana z VIS, kot so določena v členu 16, členu 24(2) in členu 25(2), ne bodo shranjena v VIS, vendar to ne posega v zapisovanje postopkov obdelave podatkov v skladu s členom 34. 3. Skupno odložišče podatkov o identiteti vsebuje podatke iz člena 9(4)(a) do (cc), člena 9(5) in (6), člena 22c(2)(a) do (cc), (f) in (g) ter člena 22d(a) do (cc), (f) in (g). Preostali podatki iz VIS se shranjujejo v centralnem sistemu VIS.“; (6)vstavi se naslednji člen 5a: „Člen 5a Seznam priznanih potnih listin (1)Seznam potnih listin, ki imetniku omogočajo prehod zunanjih meja in v katere je mogoče vpisati vizum, kot je določeno v Sklepu št. 1105/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta*, se vključi v VIS. (2)VIS omogoča funkcijo centraliziranega upravljanja seznama priznanih potnih listin in obveščanja o priznavanju ali nepriznavanju navedenih potnih listin v skladu s členom 4 Sklepa št. 1105/2011/EU. (3)Podrobna pravila o upravljanju funkcije iz odstavka 2 se določijo z izvedbenimi akti. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(2). _________________ * Sklep št. 1105/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o seznamu potnih listin, ki imetniku omogočajo prehod zunanjih meja in v katere se lahko vpiše vizum, ter o vzpostavitvi mehanizma za pripravo tega seznama (UL L 287, 4.11.2011, str. 9).“;

(7)člen 6 se spremeni: (a) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Dostop do VIS za iskanje podatkov je omejen izključno na ustrezno pooblaščeno osebje nacionalnih organov posamezne države članice in organov EU, ki so pristojni za namene iz členov od 15 do 22, členov od 22c do 22f in členov od 22g do 22j ter za namene iz členov 20 in 21 [Uredbe 2018/XX o interoperabilnosti]. Navedeni dostop je omejen na obseg, v katerem so podatki potrebni za izvajanje njihovih nalog v skladu z navedenimi nameni, in sorazmeren z zasledovanimi cilji.“; (b) doda se naslednji odstavek 4: „4. V VIS se zagotovi funkcija centraliziranega upravljanja tega seznama.“; (c) doda se naslednji odstavek 5: „5. Podrobna pravila o upravljanju funkcije centraliziranega upravljanja seznama iz odstavka 3 se določijo z izvedbenimi akti. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 49(2).“; (8)v členu 7 se doda nov odstavek 3: „3. Pri izvajanju vseh postopkov iz te uredbe je primarna skrb držav članic največja korist otroka. V skladu s starostjo in zrelostjo otroka se upoštevajo njegovo dobro počutje, varnost in zaščita, zlasti kadar obstaja tveganje, da je otrok žrtev trgovine z ljudmi, ter njegovo mnenje, ki se jim nameni tudi ustrezna teža.“; (9) naslov poglavja II se nadomesti z naslednjim: „VNOS IN UPORABA PODATKOV O VIZUMIH ZA KRATKOROČNO BIVANJE S STRANI ORGANOV, PRISTOJNIH ZA IZDAJO VIZUMOV“; (10)člen 8 se spremeni: (a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Če je vloga dopustna v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 810/2009, organ, pristojen za izdajo vizumov, ustvari dosje v dveh delovnih dneh, tako da podatke iz člena 9 vnese v VIS, če se zahteva, da jih prosilec predloži.“; (b) vstavi se naslednji odstavek 1a: „1a. Po tem, ko se ustvari dosje, se v VIS samodejno sproži poizvedba v skladu s členom 9a in navedejo rezultati.“; (c) odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Če se predložitev nekaterih podatkov ne zahteva iz pravnih razlogov ali če jih dejansko ni mogoče predložiti, se v zadevna podatkovna polja vnese ‚ni relevantno‘. Odsotnost prstnih odtisov se navede kot ‚VIS0‘; poleg tega sistem omogoča razlikovanje med primeri iz člena 13(7)(a) do (d) Uredbe (ES) št. 810/2009.“; (11)člen 9 se spremeni:

(a) v točki 4 se točke (a), (b) in (c) nadomestijo z naslednjimi: „(a)priimek; ime ali imena; datum rojstva; državljanstvo ali državljanstva; spol; (aa) priimek ob rojstvu (prejšnji priimek ali priimki); kraj in država rojstva; državljanstvo ob rojstvu; (b)vrsta in številka potne listine ali potnih listin ter tričrkovna oznaka države izdajateljice potne listine ali potnih listin; (c)datum izteka veljavnosti potne listine ali potnih listin; (cc)organ, ki je izdal potno listino, in datum njene izdaje;“; (b) točka 5 se nadomesti z naslednjo: „5. podoba obraza prosilca v skladu s členom 13(1) Uredbe (ES) št. 810/2009.“; (c) doda se naslednja točka 7: „7. optična preslikava strani z biografskimi podatki.“; (d) dodata se naslednji točki: „8. Podoba obraza državljanov tretjih držav iz točke 5 prvega odstavka mora biti v ustrezni ločljivosti in kakovosti slike, da jo je mogoče uporabiti pri samodejnem ugotavljanju ujemanja biometričnih podatkov. Z odstopanjem od drugega odstavka se lahko v izjemnih primerih, kadar ni mogoče izpolniti zahtev glede kakovosti in ločljivosti za vnos podobe obraza, posnete v živo, v VIS, podoba obraza pridobi elektronsko s čipa elektronske strojno berljive potne listine (eMRTD). V takšnih primerih se podoba obraza vnese v individualno dokumentacijo šele po tem, ko se z elektronskim postopkom preveri, ali se podoba obraza, evidentirana na čipu elektronske strojno berljive potne listine, ujema z v živo posneto podobo obraza zadevnega državljana tretje države.“; (12)vstavijo se naslednji novi členi od 9a do 9d: „Člen 9a Poizvedbe v drugih sistemih 1.VIS samodejno obdela dosjeje in preveri zadetke. VIS obravnava vsak dosje posebej. 2.Ko se ustvari dosje ali izda vizum, VIS preveri, ali se potna listina, povezana z navedeno vlogo, prizna v skladu s Sklepom št. 1105/2011/EU, tako da opravi samodejno iskanje v seznamu priznanih potnih listin iz člena 5a in navede rezultate. 3.VIS za preverjanja iz člena 21(1) in člena 21(3)(a), (c) in (d) Uredbe (ES) št. 810/2009 začne poizvedbo z uporabo evropskega portala za iskanje iz člena 6(1) [uredbe o interoperabilnosti] in tako primerja zadevne podatke iz člena 9(4) te uredbe s podatki iz evidence, dosjeja ali razpisa ukrepa, vpisanega v VIS, schengenski informacijski sistem (SIS), sistem vstopa/izstopa (SVI), evropski sistem za potovalne informacije in odobritve (ETIAS), vključno z nadzornim seznamom iz člena 29 [Uredbe (EU) 2018/XX za vzpostavitev evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve], sistem Eurodac, [sistem ECRIS-TCN v zvezi z obsodbami, povezanimi s terorističnimi kaznivimi dejanji in drugimi hudimi kaznivimi dejanji], podatkovne zbirke Europola, Interpolove podatkovne zbirke o ukradenih in izgubljenih potovalnih dokumentih (SLTD) in Interpolove zbirke potovalnih dokumentov, povezanih z razpisi ukrepov (TDAWN). 4.VIS doda v dosje sklic na vsak zadetek, najden v skladu z odstavkom 3. Poleg tega VIS, če je to ustrezno, opredeli državo članico ali države članice, ki so vnesle ali zagotovile podatke, na podlagi katerih je bil najden zadetek, ali Europol in to vnese v dosje.

5.Za namene člena 2(1)(k) se ob poizvedbah na podlagi odstavka 3 tega člena zadevni podatki iz člena 15(2) primerjajo s podatki iz sistema SIS, da se opredeli, ali za prosilca velja kateri od naslednjih razpisov ukrepov: (a)razpis ukrepa v zvezi z osebami, za katere se zahteva prijetje zaradi predaje ali izročitve; (b)razpis ukrepa v zvezi s pogrešanimi osebami; (c)razpis ukrepa v zvezi z osebami, iskanimi zaradi sodelovanja v sodnem postopku; (d)razpis ukrepa za osebe in stvari zaradi prikrite ali namenske kontrole. Člen 9b Posebne določbe, ki se uporabljajo za poizvedbe v drugih sistemih glede družinskih članov državljanov EU ali drugih državljanov tretjih držav, ki imajo pravico do prostega gibanja na podlagi prava Unije 1.Glede državljanov tretjih držav, ki so družinski člani državljana Unije, za katerega se uporablja Direktiva 2004/38/ES, ali državljana tretje države, ki na podlagi sporazuma med Unijo ter njenimi državami članicami na eni strani in tretjo državo na drugi strani uživa pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije, se