SL Uradni list Evropske unije C 81/28

Mnenje Odbora regij o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu Pregled 2005 — Strategije trajnostnega razvoja EU: začetne ocene in prihodnje usmeritve

(2006/C 81/08)

ODBOR REGIJ je —

ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu Pregled 2005 — Strategije trajnostnega razvoja EU: začetne ocene in prihodnje usmeritve, KOM (2005) 37 končno;

ob upoštevanju sklepa Evropske komisije z dne 9. februarja 2005, da se v skladu s členom 265(1) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti o tej temi posvetuje z Odborom;

ob upoštevanju sklepa predsedstva Odbora regij z dne 12. aprila 2005, da komisijo za trajnostni razvoj zadolži za oblikovanje mnenja na to temo;

ob upoštevanju sporočila Komisije Trajnostna Evropa za boljši svet: Strategija trajnostnega razvoja Evropske unije (predlog Komisije Evropskemu svetu v Göteburgu) KOM(2001)264 končno;

ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij K globalnemu partnerstvu za trajnostni razvoj, KOM(2002) 82 končno;

ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 15. januarja 2002 o spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta v Barceloni 15. in 16. marca 2002, ki je dal nov zagon strategiji, sprejeti dve leti pred tem na vrhu v Lizboni (KOM(2002) 14) z namenom, da postane Evropa najbolj dinamično, konkurenčno in na znanju temelječe trajnostno gospodarstvo na svetu;

ob upoštevanju raziskovalnega mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, sprejetega 28. aprila 2004, NAT/229-CESE 661/2004;

ob upoštevanju Deklaracije o vodilnih načelih trajnostnega razvoja, ki je bila sprejeta na zasedanju Evropskega sveta 16. in 17. junija 2005;

ob upoštevanju svojega mnenja o sporočilu K tematski strategiji o trajnostni rabi naravnih virov KOM(2003) 572 končno -CdR 11/2004 fin (1));

ob upoštevanju svojega mnenja z dne 14. novembra 2001 o sporočilu Komisije Deset let po Riu: Priprave na svetovni vrh o trajnostnem razvoju leta 2002 (COM(2001) 53)-CdR 37/2001 fin (2);

ob upoštevanju svojega mnenja z dne 15. junija 2000 o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o okviru Skupnosti za sodelovanje na področju trajnostnega razvoja urbanih območij (KOM(1999) 557 končno — 1999/0233 (COD))- CdR 134/2000 fin (3);

ob upoštevanju svojega mnenja z dne 17. februarja o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o usmeritvah k trajnostnemu kmetijstvu (KOM(1999) 22 končno)- CdR 183/1999 fin (4);

ob upoštevanju svojega mnenja o sporočilu Komisije o trgovini in razvoju — podpora državam v razvoju pri uživanju ugodnosti trgovine (KOM(2002) 513 končno) CdR 100/2003 fin (5);

ob upoštevanju svojega mnenja o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu KOM (2004) 2 končno-2004/0001 (COD) — CdR 154/2004) fin (6);

ob upoštevanju svojega osnutka mnenja (CdR 66/2005 rev.1), ki ga je komisija za trajnostni razvoj sprejela 28. junija 2005 (poročevalka: ga. Mona-Lisa Norrman, članica okrožnega sveta Jämtland (SV/PES)),

ker:

1) lokalni in regionalni organi predstavljajo raven odločanja in izvrševanja, ki je najbližja državljanom EU. Ukrepe, potrebne za doseganje trajnostnega razvoja, je treba načrtovati, sprejemati, izvajati in spremljati v dialogu z državljani EU;

2) mora v EU 25 držav članic praktično usklajevanje med različnimi sektorji politike potekati na lokalni in regionalni ravni. Prav tako se na lokalni in regionalni ravni izvaja kohezijska politika EU;

3) današnje trende, ki ne potekajo v smeri trajnostnega razvoja, lahko preusmerimo le s pomočjo ukrepov, ki se izvajajo na lokalni in regionalni ravni, znotraj EU in globalno. Temu primerno se slogan glasi: misli globalno, deluj lokalno

na 61. plenarnem zasedanju 12. in 13. oktobra 2005 (seja z dne 12. oktobra) soglasno sprejel naslednje mnenje:

1. Stališča Odbora regij

Splošne pripombe

Odbor regij

1.1 pozdravlja sporočilo Komisije o pregledu strategije trajnostnega razvoja EU, ki predstavlja začetno oceno napredka in začrtuje številne prihodnje usmeritve;

1.2 poudarja, da je bil napredek od sprejetja strategije trajnostnega razvoja leta 2001 v Göteborgu premajhen; se strinja s Komisijo, da se je sedaj treba osredotočiti na dejaven pristop k trajnostnem razvoju in na konkretna dejanja na tem področju;

1.3 poudarja, da je tridimenzionalni pristop k trajnostnem razvoju, ki zajema gospodarske, ekološke in družbene vidike, predpogoj za rast, večje število in boljšo kakovost delovnih mest, večjo blaginjo ter čistejše in bolj zdravo okolje;

1.4 poudarja pomen vključevanja in spodbujanja trajnostnega razvoja na vseh področjih politike EU. Pomembno je, da kohezijska politika podpira tako gospodarske kot tudi ekološke in družbene razsežnosti in da se upoštevajo dolgoročni učinki politike. Enako bi morali prihodnja evropska politika razvoja in politika o Afriki zagotoviti trdno podporo za trajnostni razvoj pri mednarodnih dejavnostih;

Mednarodna trgovina

1.5 poudarja, da je Lizbonska strategija osnova za odgovor EU na vpliv globalizacije na konkurenco, gospodarstvo in delovno silo v Evropi, toda odražati mora tudi vplive na trajnostni razvoj v Evropi in zunaj nje. Glede na različne mednarodne sporazume je treba razviti metodo za dostop do trajnostnega razvoja, ki je trenutno v uporabi, da bi bolje odražala posledice globalizacije za javne storitve in trajnostni razvoj na lokalni in regionalni ravni;

Dialog in sodelovanje

1.6 poudarja pomen učinkovitega dialoga s civilno družbo. Sporočila Komisije morajo biti zato dosledna in dobro usklajena, strategijo pa je treba spremljati in pretvoriti v konkretna dejanja;

Lokalni in regionalni vidik

1.7 želi posebej poudariti vlogo in odgovornost lokalnih in regionalnih organov pri doseganju trajnostnega razvoja. Oblasti na vseh ravneh bi morale sodelovati pri snovanju in izvajanju sprememb, da bi z odločnim vodenjem dosegli trajnostni razvoj družbe;

Državljani v središču

1.8 poudarja, kako pomembno je zagotoviti, da so prizadevanja za spodbujanje trajnostnega razvoja usklajena s potrebami in položajem državljanov EU, da bi zagotovili njihovo podporo. Lokalni in regionalni organi igrajo pomembno vlogo v tem dialogu, Komisija pa bi morala ta prizadevanja upravno in finančno podpreti: — z načrtovanjem posvetovanj in ustvarjanjem naravnih forumov za dialog in izmenjavo izkušenj; — s podporo lokalnih in regionalnih razvojnih projektov v EU in po svetu; — z izboljšanjem znanja in osveščenosti v EU o potrebi po skupnem ukrepanju za doseganje trajnostnega razvoja v družbi;

Javno zdravje, varnost in enakost

1.9 poudarja, da je javno zdravje v širšem pomenu ključni pogoj za doseganje trajnostnega razvoja;

1.10 poudarja, da je varnost predpogoj za kakovostno življenje in skupaj s široko perspektivo javnega zdravja tvori jedro prizadevanj za spodbujanje trajnostnega razvoja;

1.11 poudarja potrebo po vključitvi načela enakih možnosti v pobude za spodbujanje trajnostnega razvoja;

Okoljsko usmerjena podjetja in zelena delovna mesta

1.12 podpira mnenje Komisije, da bo kakovost življenja v prihodnje odvisna od trendov proizvodnje in porabe. Z izobraževanjem in zagotavljanjem informacij o vplivu blaga in storitev na zdravje ljudi in okolje moramo prekiniti povezavo med gospodarsko rastjo in propadanjem okolja. Okoljske zahteve v postopkih javnih naročil igrajo pomembno vlogo pri spreminjanju trendov v proizvodnji in porabi;

1.13 poudarja potrebo po ukrepih za podporo razvoja okoljsko usmerjenih podjetij, predvsem malih in srednje velikih podjetij. V luči najnovejšega predloga za Sedmi okvirni program za raziskave, tehnološki razvoj in demonstracije (FP7) bi bilo treba podporo iskati zlasti pri raziskovalno intenzivnih podjetjih v sektorju okoljske tehnologije;

Cilji, ukrepi in nadzor

1.14 podpira načrt Komisije za postavitev jasnih ciljev in rokov. To bo omogočilo spremljanje, ocenjevanje in poročanje o napredku;

1.15 poudarja potrebo po aktivnih ukrepih in konkretnih dejanjih za spodbujanje trajnostnega razvoja. Naslednji akcijski program mora vsebovati orodja za izvajanje različnih ukrepov in nadzor nad njimi, lokalne in regionalne oblasti pa morajo pri snovanju akcijskega programa sodelovati kot ključni partnerji;

Instrumenti za izvajanje trajnostnega razvoja

1.16 poudarja pomen razvoja novih instrumentov in izboljšanja obstoječih instrumentov. To bo omogočilo izvajanje, ocenjevanje in spremljanje ukrepov za spodbujanje trajnostnega razvoja. Za učinkovit prispevek k doseganju trajnostnega razvoja bi bilo treba razviti in prilagoditi naslednje instrumente:

— Sistemi okoljskega ravnanja

Sistem okoljskega ravnanja in presoje (EMAS) EU bi bilo treba izboljšati in prilagoditi vprašanjem in potrebam trajnostnega razvoja. Treba bi bilo razviti sistem okoljskega ravnanja, ki bi zajemal gospodarska, ekološka in družbena vprašanja.

— Javna naročila

Vključitev okoljskih zahtev v javna naročila je močno orodje za spodbujanje sprememb v trendih družbene proizvodnje in porabe. Treba bi ga bilo dodatno okrepiti, na primer s poudarjanjem okoljskih koristi lokalno proizvedenega blaga in lokalnih storitev. Javna naročila trenutno znašajo 15 % BDP EU, oziroma približno 1.000 milijard EUR.

— Nakup tehnologije

Razviti bi bilo treba postopke za nakup tehnologije, predvsem na področju odpadkov, energije, transporta, oskrbe z vodo in kanalizacije, cest in druge infrastrukture. To so področja, za katera je javni sektor odgovoren na lokalni in regionalni ravni.

Raziskave in razvoj

Nujno je treba razviti nove in okolju bolj prijazne tehnologije. Pobuda Komisije za oblikovanje tehnoloških platform, ki bodo temeljile na sodelovanju med raziskovalci in zasebnim poslovnim sektorjem je korak v to smer. Potekajo tudi razprave, na primer v Evropskem parlamentu, o ustanovitvi „socialno podprtih raziskovalnih platform“, ki so izrecno namenjene podpori ter spodbujanju takih raziskav in razvoja, ki upoštevajo trajnostni razvoj. Odbor regij podpira to pobudo in poudarja potrebo, da se vanjo vključijo tudi raziskave in razvoj na področju družbenih in vedenjskih ved. Potrebne so tudi posebne pobude, ki bodo zagotovile prenos rezultatov raziskav v konkretna dejanja in tako spodbudile trajnostni razvoj na lokalni in regionalni ravni.

— Informiranje in ozaveščanje javnosti

Pred odločanjem na področju varstva okolja je Komisija med drugim sprejela minimalne standarde za posvetovanja z interesnimi skupinami. Poleg tega so bile dane številne pobude za spodbujanje sodelovanja zasebnega sektorja v prizadevanjih za trajnostni razvoj. Komisija se pri tem ni vedno izkazala kot najboljši posrednik.

— Sodelovanje in izmenjava izkušenj

Možnost za izmenjavo izkušenj in nabiranje novega znanja pri sodelovanju in medsebojnem delovanju različnih akterjev je pomemben del prizadevanj za trajnostni razvoj. Za to si prizadeva mnogo organizacij in mrež v EU.

— Spremljanje in vrednotenje

Za zagotovitev učinkovitih in ciljno usmerjenih ukrepov, ki bodo spodbujala trajnostni razvoj, so potrebna orodja za spremljanje in vrednotenje, kot so presoje vplivov na zdravje in okolje, toda treba je storiti več za razvoj teh orodij.

— Tržno zasnovani instrumenti

V EU so trenutno v uporabi številni tržno zasnovani instrumenti, kot na primer okoljski davki, sheme za trgovanje z emisijami in subvencije. Te instrumente je treba razvijati še naprej, da bi zagotovili, da bodo cene vseh gospodarskih dejavnosti odražale dejanski strošek, ki ga predstavljajo za družbo.

— Prostorsko načrtovanje

Številni ukrepi, potrebni za spodbujanje trajnostnega razvoja, so povezani z rabo tal in vode na lokalni in regionalni ravni ter s trajnostnim razvojem, kot na primer izvajanje direktive EU o vodah ali tematskih strategij za urbano okolje in komunalne odpadke.

— Zakonodaja

Tudi zakonodaja je pomemben instrument za spodbujanje trajnostnega razvoja. Toda nekateri deli zakonodaje Skupnosti kot tudi nacionalnih zakonodaj ne podpirajo v celoti prizadevanj za spodbujanje trajnostnega razvoja. Izboljšanje in razvoj obstoječe zakonodaje bi morala biti prednostna naloga. Poleg tega bi bilo treba ponovno preveriti in izboljšati skladnost različnih zakonov, da bi med drugim ustvarili enostavnejše regulativno okolje. Zakonodajo bi morali podpreti novi instrumenti in metode, ki bi temeljile na sporazumih med socialnimi partnerji. Primeri takega pristopa so sporazumi, doseženi v postopku odprtega usklajevanja, Aalborška listina in tristranske pogodbe.

2. Priporočila Odbora regij

Odbor regij

2.1 poudarja, da bi bilo treba dati državljanom osrednjo vlogo v prizadevanjih za oblikovanje trajnostne družbe. Dialog o fizičnih in gospodarskih ukrepih ter o spremembah potrošniških in vedenjskih vzorcev mora upoštevati razmere na lokalni in regionalni ravni;

2.2 meni, da morajo cilji in ukrepi, potrebni za spodbujanje trajnostnega razvoja, upoštevati razmere na lokalni in regionalni ravni ter jim biti prilagojeni;

2.3 poudarja pomen razvoja novih instrumentov in izboljšanja obstoječih. To je potrebno za zagotavljanje izvajanja, vrednotenja in spremljanja ukrepov, ki so potrebni za doseganje trajnostnega razvoja;

2.4 upa, da bo Komisija s stalnim preverjanjem izvajanja strategije trajnostnega razvoja in pri pripravi akcijskega načrta razvila ter poglobila dialog z lokalno in regionalno ravnjo in namerava igrati dejavno vlogo v prizadevanjih za doseganje trajnostnega razvoja v družbi tako znotraj Evropske Unije kot tudi v svetu.

V Bruslju, 12. oktober 2005 Predsednik Odbora regij Peter STRAUB

(1) UL C 121, 30.4.2004, str. 47.

(2) UL C 107, 3.5.2002, str. 9.

(3) UL C 317, 6.11.2000, str.33.

(4) UL C 156, 6.6.2000, str. 40.

(5) UL C 23, 27.1.2004, str. 8.

(6) UL C 43, 18.2.2005, str. 18.