1. Uvod

Finančno povezovanje je v središču enotnega trga ter ekonomske in monetarne unije in prinaša pomembne ekonomske koristi za euroobmočje in celotno EU. Po težavah zaradi finančne krize se finančno povezovanje v Evropski uniji od leta 2011 znova krepi. Vlagatelji EU so povečali obseg sredstev, ki jih posedujejo v drugih državah. Naložbe v portfelje dolžniških in lastniških instrumentov znotraj EU so se med letoma 2006 in 2015 povečale za 2 bilijona EUR. Kazalniki finančnega povezovanja, ki temeljijo na cenah, kažejo, da se je splošna konvergenca v navedenem obdobju skoraj podvojila. Glede na navedeno in na to, da gospodarstvo EU še naprej okreva, je pomembno, da se ta zagon izkoristi in sprejmejo potrebni ukrepi za poglobitev finančnega povezovanja v EU.

Pomen unije kapitalskih trgov in močnejšega notranjega trga je predsednik Juncker poudaril v svojem govoru o stanju v Uniji 13. septembra 2017. Tudi Evropski svet in Evropski parlament sta večkrat pozvala k dokončanju unije kapitalskih trgov.

Enotni trg finančnih storitev z učinkovitejšim usmerjanjem prihrankov v njihovo najproduktivnejšo uporabo spodbuja delovna mesta, rast in naložbe v vseh državah članicah EU. Če so trgi resnično povezani, lahko varčevalci in vlagatelji pridobijo višje donose, potrošniki in podjetja pa boljše finančne pogoje, ki temeljijo na celovitejši in konkurenčnejši ponudbi finančnih instrumentov. Zlasti se lahko s finančnim povezovanjem dodatno izkoristi uspeh naložbenega načrta za Evropo pri zapolnjevanju vrzeli EU v naložbah, hkrati pa olajša prehod na nizkoogljično gospodarstvo, ki je bolj gospodarno z viri.

Nadaljnje finančno povezovanje je ključno tudi za krepitev ekonomske in monetarne unije. Globoki in likvidni trgi večajo odpornost na škodljive pretrese in znatno lajšajo čezmejno delitev tveganja v zasebnem sektorju, hkrati pa manjšajo potrebo po javni delitvi tveganja. V ta namen poročilo petih predsednikov o dokončanju evropske ekonomske in monetarne unije ter novejši razmislek Komisije o poglobitvi ekonomske in monetarne unije vsebujeta poziv k dokončanju finančne unije, ki vključuje bančno unijo in unijo kapitalskih trgov, do leta 2019, da bi se zagotovila celovitost eura ter izboljšalo delovanje euroobmočja in celotne EU. Vse te koristi povezovanja povečujejo nove priložnosti, ki jih zagotavlja tehnološki razvoj v finančnem sektorju (finančna tehnologija). Finančna tehnologija bo z olajšanjem dostopa do finančnih storitev, izboljšanjem operativne učinkovitosti in širitvijo izbire dejansko imela ključno vlogo pri oblikovanju prihodnosti finančnega sektorja EU. Hkrati pa se s tehnološkim razvojem pojavljajo vprašanja v zvezi s kibernetsko varnostjo in varnostjo plačil, ki jih je treba ustrezno obravnavati.

V okviru tega je prednostna naloga Junckerjeve Komisije hitro dokončati bančno unijo in vzpostaviti vse ostale temeljne elemente za unijo kapitalskih trgov do leta 2019.

V ta namen mora EU prednostno sprejeti ukrepe za okrepitev in povezovanje svojega nadzornega okvira. Strog in čedalje bolj povezan finančni nadzor bo imel ključno vlogo pri zagotavljanju koristi in obravnavanju izzivov, povezanih z nadaljnjim povezovanjem finančnih trgov EU, razvojem finančnih tehnologij in vlogo finančnega sektorja pri podpiranju trajnostnega gospodarskega razvoja. Zato je Komisija v vmesnem pregledu akcijskega načrta za unijo kapitalskih trgov napovedala predloge za okrepljen nadzor kot prvo novo prednostno nalogo za pospešitev povezovanja trgov. Zakonodajni predlogi, priloženi temu sporočilu, vsebujejo te naslednje korake, ki jih mora EU zdaj hitro izvesti, da bo okrepila svoj nadzorni okvir.

2. Bolj povezan nadzor za spodbujanje unije kapitalskih trgov in finančnega povezovanja

Za napredek pri finančnem povezovanju bo potreben bolj povezan nadzorni okvir EU, in sicer iz dveh glavnih razlogov.

-Prvič, čezmejno izvajanje finančnih dejavnosti je lažje, če so te dejavnosti v vseh državah članicah regulirane in se dosledno nadzorujejo. Ponudnikom finančnih produktov koristijo enaki konkurenčni pogoji na celotnem enotnem trgu, medtem ko lahko ponudniki storitev razširijo svojo ponudbo in izkoristijo ekonomije obsega. Uporabnikom finančnih produktov in storitev, tj. potrošnikom in podjetjem, lahko koristi večja izbira, pri čemer jim ni treba skrbeti zaradi varstva potrošnikov ali celovitosti trga.

-Drugič, kljub vsem koristim finančnega povezovanja se z njim tudi razširijo kanali za širjenje negativnih učinkov med državami članicami v primeru škodljivih pretresov, kot smo doživeli med finančno krizo. Zato lahko neustrezen nadzor v eni državi članici povzroča tveganje za udeležence in potrošnike na finančnih trgih v drugih državah članicah. Poleg tega obstaja tveganje, da bodo udeleženci na trgu take razlike v nadzoru dejavno izkoriščali za povečanje kratkoročnih dobičkov.

Z vzpostavitvijo Evropskega sistema finančnega nadzora leta 2010–11 se je nadzorni okvir EU precej okrepil v odziv na finančno krizo. Evropski sistem finančnega nadzora vključuje mikrobonitetni nadzor, ki ga usklajujejo trije evropski nadzorni organi, in makrobonitetni nadzor, ki ga usklajuje Evropski odbor za sistemska tveganja. Novembra 2014 je začel delovati enotni mehanizem nadzora, s katerim se zdaj izvaja nadzor nad velikimi in sistemskimi bankami v državah, ki sodelujejo v bančni uniji. Za reševanje bank v bančni uniji je bil pooblaščen drug nov evropski organ, tj. Enotni odbor za reševanje. V desetih letih po izbruhu najhujše finančne krize po vojni je bil dosežen precejšen napredek. Vendar se nadzorni okvir EU še vedno razvija, zaradi izzivov, povezanih s postopkom, ki se izvaja za finančno povezovanje v EU in na svetovni ravni, pa je potrebna dodatna okrepitev. Natančneje, odločitev Združenega kraljestva o izstopu iz EU potrjuje, da je v EU-27 potreben bolj povezan nadzor in da je treba nadzorniške odnose s tretjimi državami znova oceniti, da se bo zagotovilo ustrezno obvladovanje vseh tveganj finančnega sektorja.

Dosleden nadzor na podlagi enotnega mehanizma nadzora v bančni uniji, v kateri sodeluje 19 držav članic, že zdaj koristi bančnemu sektorju. Geografsko območje enotnega mehanizma nadzora se bo razširilo s pridružitvijo dodatnih držav članic bančni uniji. Vendar je pomembno, da enotni mehanizem nadzora deluje v okviru usklajenega nadzornega okvira za širšo EU. Tako se bodo zagotovili enaki konkurenčni pogoji med državami članicami, ki sodelujejo v bančni uniji, in tistimi, ki ne sodelujejo v njej, ter olajšali prihodnji vstopi nesodelujočih držav članic v bančno unijo. Zato bi bilo treba okrepiti vlogo Evropskega bančnega organa pri spodbujanju nadzorniškega zbliževanja v bančnem sektorju EU.

Razen nekaterih izjem se nadzor nad kapitalskimi trgi EU izvaja na nacionalni ravni. V poročilu petih predsednikov je enoten evropski nadzornik kapitalskih trgov opredeljen kot dolgoročen cilj, v razmisleku o poglobitvi ekonomske in monetarne unije pa je navedeno, da bi bilo treba prve korake proti temu cilju narediti v okviru tega pregleda Evropskega sistema finančnega nadzora. Ker bo unija kapitalskih trgov omogočila nadaljnje finančno povezovanje, je ključno, da se okrepi zmogljivost evropskih nadzornih organov za zagotavljanje doslednega nadzora in enotnega izvrševanja enotnih pravil. To bo podprlo dobro delujoče kapitalske trge z zmanjšanjem ovir za čezmejne naložbe, poenostavitvijo poslovnega okolja in zmanjšanjem stroškov zagotavljanja skladnosti, ki so posledica različnega izvajanja pravil, za podjetja s čezmejnimi dejavnostmi. Z vidika vlagatelja dosleden nadzor in enotno izvrševanje pravil prispevata h krepitvi varstva vlagateljev in zaupanja v kapitalske trge.

Poleg tega bi lahko neposredni nadzor, ki ga izvaja Evropski organ za vrednostne papirje in trge, veliko prispeval k zagotavljanju doslednega nadzora in pomeni prve konkretne korake proti enotnemu evropskemu nadzorniku kapitalskih trgov. V zvezi s tem je Evropski parlament poudaril tudi, da bi morala imeti pravni in nadzorni okvir ključno vlogo pri izogibanju čezmernemu prevzemanju tveganj in nestabilnosti na finančnih trgih ter da mora močno unijo kapitalskih trgov spremljati strog nadzor na ravni EU in nacionalni ravni.

Trgi EU za zavarovanja in pokojnine državljanom EU omogočajo, da zmanjšajo tveganja, načrtujejo upokojitev in varčujejo za stara leta, lahko pa tudi spodbudijo čezmejne naložbe v uniji kapitalskih trgov. Čeprav se v sedanji fazi zdi ustrezno ohraniti nadzor, ki se izvaja na podlagi pred kratkim uvedenega okvira iz direktive Solventnost II, na nacionalni ravni, je treba zagotoviti in okrepiti nadaljnje zbliževanje nadzornih praks pod nadzorom Evropskega organa za zavarovanja in poklicne pokojnine, da bi se odpravili vsi morebitni pomisleki in praktične težave zaradi različne uporabe pravil s strani nacionalnih nadzornikov.

Pri nadaljnjem povezovanju finančnih trgov, za katero si prizadeva EU, bo makrobonitetni nadzor, tj. spremljanje tveganj za stabilnost celotnega finančnega sistema, še pomembnejši. V prihodnje bo moral Evropski odbor za sistemska tveganja na podlagi svojega širokega članstva, vključno z nacionalnimi centralnimi bankami, nadzorniki in evropskimi institucijami, imeti še večjo vlogo, pri tem pa ga mora podpirati boljša struktura upravljanja, da se zagotovijo hitrejši postopki.

Koraki proti okrepljenemu nadzornemu okviru morajo veljati za finančne trge v vseh državah članicah, da bodo bolj povezani finančni trgi koristili vsem državam članicam in da se bodo hkrati ohranili enaki konkurenčni pogoji v celotni EU.