[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.2.2006

COM(2006) 45 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Interoperabilnost za vseevropske e-vladne storitve

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Interoperabilnost za vseevropske e-vladne storitve

Dandanes tvori e-vlada jedro prizadevanj EU za gospodarsko, socialno in okoljsko prenovo. Dejstvo je, da e-vlada veliko prispeva k izboljšanju razvoja in izvajanja javnih politik, v zadnjem času pa se namenja pozornost zlasti vlogi, ki jo igra pri povečanju konkurenčnosti in inovacij evropskih gospodarstev.

Z e-vlado je bil na področju javne uprave v Evropi dosežen velik napredek. Ta zagon je treba ohraniti, več pozornosti pa je treba sedaj nameniti razvoju čezmejne razsežnosti e-vlade, pri čemer postaja interoperabilnost vedno bolj pomembna. S tesnejšim sodelovanjem med upravami različnih držav članic bodo evropskim državljanom in podjetjem omogočene boljše storitve ter učinkovitejše izvajanje politik EU.

Za večje sodelovanje je potrebna boljša komunikacija med naraščajočim številom uprav v javnem sektorju; to je izziv, ki zahteva skupna prizadevanja držav članic in Skupnosti. Zato je cilj tega sporočila usmeriti pozornost držav članic na dejavnosti, ki so potrebne, da dosežemo vseevropsko interoperabilnost e-vladnih storitev. Glede na obseg vprašanj, ki jih je treba obravnavati, so v sporočilu predlagane prednostne naloge in prvi sklop ukrepov. To sporočilo poziva Svet, da začne obravnavati določene zahteve in sprejme za to potrebne ukrepe.

Uvod

Ozadje

Za povečanje konkurenčnosti evropskih gospodarstev je potrebna posodobitev javnega sektorja v Evropi in boljše medsebojno sodelovanje med udeleženimi organizacijami:

- Enotni trg se opira na moderne in učinkovite javne uprave, ki omogočajo mobilnost in brezhibno medsebojno sodelovanje državljanov in podjetij.

- Moderna javna uprava mora temeljiti na visoko razviti infrastrukturi IKT in poenostavljenih postopkih e-vlade. Le tako bodo lahko zagotovljene stroškovno učinkovite, transparentne in ustrezne storitve, potrebne, da izkoristimo možnosti, ki jih ponuja informacijska družba.

Nesporne so prednosti e-vlade in zlasti čezmejnih e-vladnih storitev[1]. Glede na to predlagana direktiva o storitvah na notranjem trgu[2] izrecno poudarja odnos med infrastrukturo e-vlade in mobilnostjo podjetij. Od držav članic zahteva, da vzpostavijo interoperabilno infrastrukturo, potrebno za zagotovitev enotno dostopnih kontaktnih točk za mobilna podjetja, preko katerih se bodo lahko izvajali z mobilnostjo povezani upravni postopki.

S pospešeno izmenjavo informacij med upravami je treba podpreti tudi druga področja politike EU. Tako na področju pravosodja in notranjih zadev kot na področju zunanjih odnosov in varnostne politike se ciljev politike ne da doseči brez povečanega sodelovanja med upravami, podprtimi z informacijskimi tehnologijami.

Interoperabilnost e-vladnih storitev[3], ki temelji na standardih, odprtih specifikacijah in odprtih vmesnikih, postala bistvena naloga, ki zajema celotno področje. V akcijskem načrtu e-Europe[4] je bila izrecno imenovana kot predpogoj za izvajanje evropskih e-vladnih storitev, države članice pa so njen pomen ponovno poudarile na ministrski konferenci, ki se je odvijala v Comu julija leta 2003 pod naslovom „Sodelovanje, potrebno za razvoj vseevropskih storitev, je delno odvisno od interoperabilnosti informacijskih in komunikacijskih sistemov, ki se uporabljajo na vseh državnih ravneh.“

To pomeni, da kljub odgovornosti držav članic za interoperabilnost svojih sistemov, interoperabilnost na evropski ravni, ki je potrebna za izvajanje skupnih politik in prednostnih nalog EU, zahteva tudi sodelovanje in koordinacijo na evropski ravni. Zato mora vprašanje take interoperabilnosti ohraniti pomembno mesto pri načrtovanju elektronskih storitev v javnem interesu (na področju e-vlade kakor tudi na drugih področjih, kot so zdravje in izobraževanje), predvsem kot del novega strateškega okvira „i2010[5] – Evropska informacijska družba za rast in zaposlovanje“ in številne s tem povezane pobude in programi. i2010 obravnava interoperabilnost izrecno kot enega od štirih glavnih izzivov za ustvarjanje enotnega evropskega informacijskega prostora in kot nujno potreben pogoj za javne storitve, podprte z IKT.

Izzivi: Vseevropske storitve za državljane in podjetja

Vzpostavitev interoperabilnosti za e-vladne storitve je trajen proces, v katerega je treba nenehno vključevati nove partnerje in nove tehnologije:

- E-vladne storitve so zagotovljene na vseh državnih ravneh. Interoperabilnost mora biti zagotovljena med lokalnimi, regionalnimi, nacionalnimi in evropskimi upravami, da se lahko zagotovijo brezhibne storitve.

- Vključevanje novih držav članic je pomembna naloga, ki smo jo že začeli izpolnjevati.

- Vedno več državljanov, ki uporabljajo internet, bo pričakovalo in zahtevalo učinkovit in poenostavljen elektronski dostop do informacij in storitev.

- Tehnologije in na trgu ponujeni izdelki se spreminjajo. Medtem ko se pojavljajo novi načini zagotavljanja interoperabilnosti, vedno večje možnosti za širitev e-vladnih storitev pomenijo, da postaja vprašanje interoperabilnosti vse pomembnejše.

- Napredek, ki so ga dosegle države članice pri vzpostavitvi svojih programov in strategij e-vlade, pomeni, da so bile sprejete številne odločitve glede izvajanja. Vključevanje raznovrstnih elementov in procesov postaja pomembna naloga.

- Le malo je vseevropskih tehničnih zahtev, prav tako še ni sistematične izmenjave znanja in izkušenj ter najboljših praks.

Naraščajoče število akterjev, vedno bolj zapleteni odnosi in s tem povezani informacijski sistemi zahtevajo stalno strukturo, skupne politike in standarde, kakor tudi trajna in obsežna prizadevanja za usklajevanje med institucijami EU in državami članicami. Z razširitvijo vseevropskih storitev se bo ta zapletenost še povečala.

Področje uporabe sporočila

Zasnovan je bil osnovni pristop k evropski interoperabilnosti in postavljeni so naslednji temelji:

- Prva različica evropskega okvira interoperabilnosti za vseevropske e-vladne storitve[6] in njegove strukturne smernice so predlagale politike, standarde in tehnične zahteve v podporo partnerjem evropske e-vlade, ki poslujejo med seboj.

- V okviru programov raziskav in razvoja na področju e-vlade so bile izdelane tozadevne študije ter začeti pilotni projekti.

- V okviru posvetovanj o nacionalnih pobudah e-vlade za e-Europe 2005 so bili predlagani pristopi k interoperabilnosti[7].

- Program za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti tehnologij informacijske družbe (IST RTD), program za vzpostavitev omrežja vseevropskih e-storitev (eTEN) in program za interoperabilno zagotavljanje vseevropskih e-vladnih storitev javnim upravam, podjetjem in državljanom (IDABC) prispevajo k opredeljevanju, potrjevanju in izvajanju vseevropskih storitev[8]. V okviru IDABC je bila izvedena raziskava vseevropskih storitvah[9] s pomembnimi zainteresiranimi strankami.

Vendar je zaradi omejenih sredstev treba dati prednost razvoju čezmejnih e-vladnih storitev. Poleg tega je treba zagotoviti dolgoročno trajnost ukrepov za podporo interoperabilnosti, ki jih te storitve potrebujejo.

Zato sporočilo:

- določa osnovne zahteve za izvajanje vseevropske interoperabilnosti e-vladnih storitev;

- očrta prednostne naloge v strukturiranem nizu politik in ukrepov za doseganje interoperabilnosti e-vladnih storitev na vseevropski ravni;

- predlaga nadaljnje ukrepe kot prvi korak pri izpolnjevanju tega okvira.proposes further action as first steps to fill in this framework.

Izvajanje vseevropske interoperabilnosti e-vladnih storitev

Prednosti interoperabilnosti e-vladnih storitev

Interoperabilnost je predpogoj za zagotavljanje e-vladnih storitev preko državnih in organizacijskih meja. Interoperabilnost omogoča lažjo komunikacijo, medsebojno sodelovanje in poslovanje med različnimi gospodarskimi subjekti ali partnerji. Organizacijam omogoča, da ohranijo svojo neodvisnost in kljub temu prenašajo informacije in opravljajo transakcije preko meja.

Vidiki in zahteve v zvezi z interoperabilnostjo e-vladnih storitev

Pri izvajanju e-vladnih storitev je treba upoštevati tri ključna področja interoperabilnosti ( organizacijsko, tehnično in semantično:

- Organizacijska interoperabilnost pomeni sposobnost opredelitve akterjev in organizacijskih postopkov, vključenih v zagotavljanje posebnih e-vladnih storitev in doseganje dogovora o strukturiranju njihovega sodelovanja, t.j. opredelitev njihovih „poslovnih vmesnikov“[10]med njimi.

- Tehnična interoperabilnost pomeni združevanje informacijskih sistemov in programske opreme, opredeljevanje in uporabo odprtih vmesnikov, standardov in protokolov za izgradnjo zanesljivih, učinkovitih in zmogljivih informacijskih sistemov.

- Semantična interoperabilnost zagotavlja, da pomen izmenjanih informacij med postopkom ni izgubljen, da se ohrani in ga ljudje, aplikacije ter institucije razumejo.

Potrebna so prizadevanja za usklajevanje tako znotraj teh treh področij kakor tudi med njimi.

Upravljanje interoperabilnosti e-vladnih storitev

Pristopi in rešitve za interoperabilnost se bodo razlikovali, odvisno od zadevnih e-vladnih storitev in okolja, v katerem se storitve izvajajo. Doseganje interoperabilnosti na danih področjih na evropski ravni je treba obravnavati kot postopni proces in jo je treba kot tako podpreti.

Uprave bodo morale tozadevna prizadevanja za koordinacijo podpreti na vseh ravneh. Razporeditve pristojnosti bodo določene glede na politične in tehnološke premisleke.

Načelo subsidiarnosti zahteva javno intervencijo na ravni, ki bo za pričakovane cilje najbolj učinkovita: to bo pogosto na ravni držav članic. Vendar je treba na ravni EU sprejeti številne ukrepe in pri tem upoštevati razpon in obseg storitev ter uskladitev ukrepov, ki podpirajo vseevropsko interoperabilnost.

V tem smislu spada usklajevanje sporazumov o interoperabilnosti e-vladnih storitev znotraj določenega političnega področja pod pristojnost tega področja, medtem ko je treba splošno veljavna pravila in elemente politike opredeliti na vseh področjih. Zato bodo morale zdravstvene in davčne uprave opredeliti semantične sheme za izmenjavo davčnih podatkov ali zdravstvene statistike. Vendar bodo morali biti splošno veljavni elementi, kot so poimenovanje blaga, institucije oziroma fizične osebe na splošno ali tehnična pravila, kot so uporaba protokolov varnega prevoza in vmesnikov, organizirani horizontalno po vseh področjih in po potrebi usklajeni z dejavnostmi, ki obravnavajo podobne izzive glede interoperabilnosti pri poslovanju podjetij.

Zakonodaja

Nacionalni e-vladni programi so pri poskusu prestrukturiranja in poenostavitve postopkov za bolj učinkovito sodelovanje s svojimi strankami naleteli na zakonodajne omejitve. Te težave se bodo na vseevropski ravni verjetno pogosteje pojavljale.

Da bi dosegli organizacijsko interoperabilnost za vseevropske e-vladne storitve, se bi lahko zahtevale spremembe nacionalne zakonodaje. Presoja vpliva za zakonodajne predloge – vključno s strani EU – bi lahko upoštevala omejitve za elektronske storitve.

Komisija je uvedla študijo (v okviru programa Modinis v smislu eEurope 2005) o zakonodajnih in organizacijskih ovirah e-vlade.

Obravnavanje zahtev interoperabilnosti

Dosežki

Politike in standardi za vseevropsko interoperabilnost

Novembra 2004 je bila objavljena prva različica Okvira evropske interoperabilnosti za vseevropske e-vladne storitve v obliki delovnega dokumenta IDA (Izmenjava podatkov med upravami), ki predlaga splošne smernice za zagotavljanje vseevropskih e-vladnih storitev. Izhajajoč iz dejstva, da vsaka država članica ima, ali je v procesu razvoja svojega državnega okvira interoperabilnosti (Government Interoperability Framework (GIF)), EIF tega ne poskuša zamenjati, temveč želi nacionalne okvire interoperabilnosti e-vladnih storitev dopolniti z vseevropsko razsežnostjo. EIF vsebuje priporočila, opredeljuje splošne zahteve standardizacije glede organizacijskih, semantičnih in tehničnih vidikov take interoperabilnosti in ponuja celovit sklop načel za evropsko sodelovanje na področju e-vlade.

Projekti in študije

V okviru programov raziskav in razvoja na področju e-vlade, IDA, eTEN, kakor tudi individualnih področij politike je bilo izvedeno večje število projektov za okrepitev in spodbujanje interoperabilnosti e-vladnih storitev. Med drugim so bile v okviru programa IDA pripravljene tehnične zahteve za e-javna naročila in e-povezavo ter vmesna oprema za varno izmenjavo podatkov med upravami in njihovimi komunikacijskimi partnerji. eTEN je vzpostavil vseevropski pilotni sistem za obdelavo standardiziranih registracijskih podatkov za uporabo v podjetjih. Davčne uprave, carinski organi, organi zdravstva, socialne varnosti in statistični organi so glede interoperabilnosti in standardizacije že veliko dosegli – delno tudi s podporo Komisije. Raziskovalni in razvojni program proučuje interoperabilnost na novih področjih, kot so na primer mobilne e-vladne storitve.

Potrebni ukrepi

Določitev prednostnih nalog

Prizadevanja za izpolnitev zahtev glede interoperabilnosti e-vladnih storitev se morajo osredotočiti na prednostna politična področja. Glede na gospodarsko klimo v EU in na dejstvo, da je treba državljanom zagotoviti oprijemljive prednosti, morajo med merila za izbor spadati tudi pričakovani vplivi na konkurenčnost in možnost zaposlovanja, inovacije in uresničevanje projekta evropskega državljanstva. Čezmejna registracija družb in interoperabilnost evropskih e-javnih naročil sta področji, ki sta še posebej pomembna. Potreba po zmanjšanju upravnih ovir za podjetja znotraj EU postaja vedno bolj pereča. Dosledno zbiranje vseevropske statistike pomeni korak v prihodnost. Na področju socialne varnosti in ponudb delovnih mest bodo čezmejne storitve olajšale mobilnost državljanov.

Dokumenti o politikah in smernice za politična področja

Odziv po objavi prve različice Okvira evropske interoperabilnosti za vseevropske e-vladne storitve (EIF) je pokazal, da je potrebno temeljitejše poznavanje interoperabilnosti e-vladnih storitev in njenega vpliva. EIF se bo moral razvijati v skladu s političnimi zahtevami in tehnološkimi spremembami. Treba ga je dopolniti s priporočili o posebnih standardih in aplikacijah, ki jih lahko zagotovijo strukturne smernice in podobni dokumenti v okviru programa IDABC. Prihodnje dopolnjene različice EIF bodo sprejete v skladu s političnimi smernicami, opredeljenimi na posvetovanjih in v študijah različnih tozadevnih programov EU, vključno s pobudo i2010. Dolgoročno bo morda treba vzpostaviti stabilno upravno organizacijo. EIF je treba dopolniti z revidirano izdajo splošno priznanih Strukturnih smernic IDA, ki interoperabilnost e-vladnih storitev obravnavajo z bolj tehničnega in pragmatičnega vidika. Temeljile bodo na konceptu dobro zasnovane strukture in nudile smernice o izvajanju in vključevanju obstoječih splošnih komponent e-vladnih storitev in infrastrukturnega omrežja.

Spodbujanje sodelovanja med upravami

Na nekaterih političnih področjih, kot sta carina in davki, je vseevropska izmenjava informacij že ustaljena praksa, ki je pripeljala do posebnih sporazumov o interoperabilnosti za posamezne sektorje. Vendar so napori za dosego interoperabilnosti potrebni na vseh ravneh državne uprave. Komisija predlaga, da se skliče zainteresirane stranke in da se izvedejo projekti za potrditev in razvoj rešitev interoperabilnih storitev s podporo programa eTEN. Projekti raziskav in razvoja ter študija Modinis naj bi ponudili nekaj pobud. Poleg tega bo IDABC še naprej spodbujal in olajševal sodelovanje med evropskimi javnimi upravami v podporo politikam EU.

Na evropski ravni je treba sklicati zainteresirane stranke za določena področja – v državah članicah in na različnih upravnih ravneh – z namenom, da:

- ugotovijo, katere storitve in elementi storitev so na voljo v različnih državah članicah,

- opredelijo akcijske načrte, specifične za storitev ali sektor, v zvezi z doseganjem in ovrednotenjem interoperabilnost,

- določijo horizontalno interoperabilno raven e-vladnih storitev, ki jo je treba obravnavati na evropski ravni,

- se dogovorijo o stopnji interoperabilnosti e-vladnih storitev, ki jo je treba doseči, in pristopu, ki ga je treba uporabiti,

- se dogovorijo o ponovno uporabnih modelnih rešitvah, ki se jih da razvrstiti po lestvici, in jih je treba izvajati skupaj.

Za podporo izvajanju te usklajevalne politike je treba prvotne smernice, določene v Okviru evropske interoperabilnosti (EIF), dopolniti s tozadevnimi forumi in institucionaliziranimi postopki usklajevanja na evropski ravni.

Upravljanje splošnih elementov

Izkušnje z nacionalnimi programi interoperabilnosti in postopki standardizacije kažejo, da je določanje in opredeljevanje skupnih elementov in osrednjih komponent bistveno za učinkovitost informacij in poslovanja. Svetovno priznani standard poštnih naslovov je pričujoč primer: samo zaradi tega standarda pisma zagotovo pridejo na pravi naslov, ne glede na to, v kateri državi prejemnik živi.

Medtem ko se morajo uprave, vključene v izmenjavo informacij, specifičnih za njihov sektor, dogovoriti o vidikih, ki zadevajo izključno njih, se je treba o ponavljajočih vidikih in vprašanjih čezmejne interoperabilnosti dogovoriti na ravni EU. Z državami članicami je treba vzpostaviti ustrezne postopke usklajevanja in morda bodo potrebovale podporo pristojnega upravljalnega telesa. Odgovornost za to nalogo se lahko prenese na eno ali več držav članic, lahko pa se opravlja tudi v okviru institucionaliziranega postopka na evropski ravni.

Standardizacija

Zaradi odprtosti in celovitosti lahko standardi ICT veliko pripomorejo k doseganju interoperabilnosti omrežij, storitev in uporabe. Večji napor je potreben pri približevanju zahtev javnega sektorja v zvezi s standardi e-vlade evropskim (CEN, CENELEC in ETSI) in mednarodnim organom za standardizacijo[11]. V okviru akcijskega načrta za e-evropske standarde so evropske organizacije za standardizacijo, zlasti CEN in ETSI, v sodelovanju z različnimi interesnimi skupinami in javnimi upravami uvedle program o standardih, ki opredeljuje in izvaja prednostne naloge za uvedbo standardov e-vlade za dosego večje interoperabilnosti. Prizadevanja evropskih organizacij za standardizacijo so dobrodošla v prihodnje tudi v okviru pobude 12010.

Struktura čezmejnega zagotavljanja e-vladnih storitev

Da bi bili gospodarni in učinkoviti, bo treba vzpostavitev infrastrukture, potrebne za zagotovitev vseevropskih e-vladnih storitev, voditi s splošno zasnovano strukturo, ki temelji na standardih. Takšna struktura bo prepustila pristojnim akterjem, da individualno določijo komponente, ki jih želijo izvajati, in bo hkrati zagotovila skladnost celotne sheme. Komisija bo določila skupne koncepte, načela in smernice za zagotavljanje vseevropskih e-vladnih storitev v okviru programa IDABC, v sodelovanju s programi RTD in eTEN.

Skupna infrastruktura v podporo interoperabilnosti e-vladnih storitev

Spletne informacijske platforme, registri in informacijski centri bodo olajšali organizacijsko in semantično interoperabilnost e-vladnih storitev tako, da bodo zagotovili smernice, ki bodo pokazale, kje se dostopa do informacij, pod kakšnimi pogoji in kako jih razlagati. Namen te infrastrukture bo premostiti razlike med nacionalnimi pristopi. Komisija bo spodbujala raziskave v okviru programa RTD ter potrditev in izvajanje te infrastrukture s pomočjo programov eTEN in IDABC. Treba bo oceniti organizacijo in financiranje za dolgoročno delovanje te infrastrukture.

Skupni elementi

Treba je opredeliti skupne elemente in osrednje komponente, ki jih interoperabilni partnerji lahko in morajo uporabljati na evropski ravni. Pristojni organi, po potrebi v sodelovanju s priznanimi organi za standardizacijo, morajo uskladiti dogovore o tehničnih zahtevah, jih objaviti in ohranjati. Dobre prakse, ki so se uveljavile v EU in na mednarodni ravni, morajo prav tako prispevati k razvoju.

Vzpostavitev usklajevanja in ohranjanja

Treba je oceniti posledice usklajevanja in ohranjanja, ki sta potrebna za izvajanje vseevropske interoperabilnosti[12]. Ta bi:

- usklajevala vseevropske dogovore o skupnih tehničnih zahtevah, standardih in predpisih na vseh političnih področjih;

- podpirala usklajevanje dogovorov znotraj političnih področij;

- skrbela, da bodo dogovori izpolnjeni, in sicer z zagotavljanjem tehnične in organizacijske podpore za dostopnost, ohranjanje in nadaljnji razvoj teh tehničnih zahtev in predpisov.

IDABC bo proučila možne organizacijske modele in sredi leta 2006 predstavila možnosti izvajanja[13].

Znanje, dobra praksa in skladnost

Zavezanost skupnim smernicam in priporočilom bo bistvena za vzpostavitev interoperabilnosti e-vladnih storitev. Skladnost je trdno povezana z znanjem in potrebni so napori za povečanje zavesti glede dogovorjenih smernic in standardov. eTEN, IDABC in dejavnosti, povezane z e-vlado v okviru programov IST in eEurope Modinis, že spodbujajo širjenje znanja in dobre prakse. Ta prizadevanja se bodo še okrepila.

Spodbujanje razvoja in širjenja rešitev interoperabilne e-vlade

Javni sektor je v veliki meri odvisen od razvoja rešitev e-vlade v zasebnem sektorju. Programa eTEN in IST zagotavljata priložnosti za spodbujanje razvoja takih rešitev. Ponudba komponent odprte programske opreme je velika in v okviru programov IST, eTEN in IDABC se bo spodbujala izmenjava teh rešitev med upravami.

Raziskave

V okviru programa IST RTD se raziskuje interoperabilnost e-vladnih storitev z zagotavljanjem inovativnih storitev (kot so mobilne ali večkanalne storitve), ki so uporabne na vseh ravneh (lokalni, regionalni, nacionalni, evropski), kakor tudi za prihodnje novo nastale vseevropske storitve. Posebna pozornost se namenja vprašanju vključitve back-officea, semantike, osnovnih funkcij, kot so čezmejno elektronsko upravljanje ugotavljanja istovetnosti in verodostojnosti, kakor tudi varnemu okolju za e-vlado. Izmenjavo spoznanj iz teh projektov RTD omogoča Observatorij za interoperabilnost[14]. Spremljajoče študije in dejavnosti za reševanje vprašanj, kot so e-vladno elektronsko ugotavljanje istovetnosti in verodostojnosti, lokalna in regionalna interoperabilnost ter povezave k izmenjavi dobrih praks, že potekajo, ali pa so v načrtu.

Sklepne ugotovitve

To sporočilo izhaja iz domneve, da potrebuje Evropa čezmejne vladne storitve, da lahko poveča konkurenčnost svojega gospodarstva ter mobilnost svojih državljanov in podjetij. To utemeljuje z naslednjim:

- interoperabilnost, ki pomeni zmožnost povezovanja sistemov obdelave informacij in poteka dela ter razumevanja in ponovne uporabe informacij drugih organizacij, je predpogoj za izboljšanje pogojev za konkurenčno in inovativno Evropo;

- izvajanje interoperabilnosti e-vladnih storitev na vseevropski ravni zahteva skupne strategije in velike naložbe v sodelovanje in poslovno infrastrukturo vseh zadevnih strani, na podlagi dolgotrajne vizije trajnostnih vseevropskih e-vladnih storitev;

- interoperabilnost e-vladnih storitev je zato evropski izziv, s katerim se morajo spoprijeti evropske institucije v tesnem sodelovanju z državami članicami. Vprašanje uprave se mora obravnavati ne samo v vseevropskem smislu, ampak tudi na političnih področjih in v različnih sektorjih;

- določiti je treba prednostne naloge za izvajanje interoperabilnosti e-vladnih storitev na podlagi predvidenih koristi za gospodarstvo Unije in socialno kohezijo v Evropi;

- določiti in zavarovati je treba sredstva za začetne naložbe in dolgoročno trajnost ukrepov, potrebnih za zagotovitev čezmejnih storitev.

Komisija bo na podlagi tega sporočila oblikovala predloge za boljše pogoje v zvezi z vzpostavitvijo interoperabilnih vseevropskih storitev. To bo potekalo v okviru pobude i2010, ki pripravlja „akcijski načrt za e-vladne storitve“, in programa IDABC, za katerega je treba do 31. decembra 2006 opredeliti mehanizme za zagotovitev finančne in operativne trajnosti infrastrukturnih storitev IDABC[15].

[1] Glej med drugim COM(2003) 567 konč. z dne 26. septembra 2003 „Vloga e-vlade za evropsko prihodnost“ in SEC(2004) 346 z dne 18. marca 2004 „Delovni dokument Komisije o interoperabilnosti digitalnih interaktivnih televizijskih storitev“.

[2] Predlog za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu (COM(2004) 2, predložila Komisija).

[3] V tem sporočilu je interoperabilnost opredeljena kot „sposobnost sistemov informacijske in komunikacijske tehnologije (ITK) in poslovnih procesov, ki jih podpirajo, da omogoči izmenjavo podatkov ter skupno uporabo informacij in znanja“. Glej „Evropski okvir interoperabilnosti za vseevropske e-vladne storitve“, različica 1.0, november 2004, http://europa.eu.int/idabc/en/document/3473/585.

[4] „eEurope 2005: Informacijska družba za vse. Akcijski načrt, predstavljen v okviru Evropskega sveta Sevilla, 21/22 junija 2002“, COM(2002) 263 konč. z dne 28 maja 2002, http://europa.eu.int/information_society/eeurope/2005/all_about/action_plan/index_en.htm.

[5] 2005 „i2010 – Evropska informacijska družba za rast in zaposlovanje“, COM(2005) 2005 229 konč. z dne 1. junija, http://europa.eu.int/i2010.

[6] „Evropski okvir interoperabilnosti za vseevropske e-vladne storitve“ je delovni dokument v okviru programa IDA, http://europa.eu.int/idabc/en/document/3473/5585, ki so ga temeljito pregledale interesne skupine, s katerimi so potekala pogajanja. Kljub temu ni del uradne politike Evropske komisije.

[7] Glej priporočila CoBrA z dne 25. oktobra 2004: http://europa.eu.int/information_society/activities/egovernment_research/doc/cobra_recommendations_for_eGovernment_beyond2005.pdf .

[8] Sklep 2004/387/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o interoperabilnem zagotavljanju vseevropskih e-vladnih storitev javnim upravam, podjetjem in državljanom (IDABC).

[9] Kmalu na voljo: Raziskava o zahtevah zainteresiranih strank glede vseevropskih e-vladnih storitev.

[10] Kot je opredeljeno v EIF.

[11] To na politični ravni podpirajo priporočila COBRA, resolucija 43. seje Generalnega direktorata za javno upravo Evropske unije z dne 22. in 23. novembra 2004 (http://www.eipa.nl/) in strateški dokument z nas „Rethinking the European ITC Agenda: Ten ICT-breakthroughs for reaching Lisbon goals“ pripravljen na pobudo nizozemskega predsedstva, v Haagu leta 2004, http://www.pwc.com/Extweb/pwcpublications.nsf/docid/EC6DE73A846581CE80256EFD002E41FB/$file/pwc_rethinking_european_ict_agenda.pdf.

[12] Glej tudi EPAN, „Key Principles of Interoperability Architecture“, ki je bil pripravljen v okviru irskega predsedstva 2004; http://www.reach.ie/publications/downloads/PrinciplesofInteroperability.pdf.

[13] Glej člen 10(8) Sklepa 2004/387/ES, s katerim se sprejme progam IDABC, UL L 144, 30.4.2004 (glej popravek v UL L 181, 18.5.2004, str. 25).

[14] http://www.egovinterop.net/

[15] Glej člen 10(8) Sklepa 2004/387/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o interoperabilnem zagotavljanju vseevropskih e-vladnih storitev javnim upravam, podjetjem in državljanom (IDABC).