SL Uradni list Evropske unije C 121/1

MNENJE št. 4/2015

(v skladu s členom 287(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije)

o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za strateške naložbe ter spremembi Uredbe (EU) št. 1291/2013 in Uredbe (EU) št. 1316/2013

(2015/C 121/01)

KAZALO

Odstavek Stran I. UVOD 1–4 3 Naložbeni načrt za Evropo 1–4 3 II. SPLOŠNE OPOMBE 5–26 4 Upravljanje EFSI 6–8 4 Zakonodajni okvir 9–12 4 Odgovornost Komisije 13–16 5 Pooblastilo Evropskega računskega sodišča za revizijo 17–20 6 Finančne obveznosti za javne finance 21–24 6 Vmesni pregled/sprememba večletnega finančnega okvira 25–26 7 III. POSEBNE PRIPOMBE 27–45 7 Člen 1(1) – Sposobnost za prevzemanje tveganj 28 8 Člen 2(2) – Evropsko svetovalno vozlišče za naložbe 29–31 8 Člen 5(3) – Stroški EIB 32 8 Člen 5(4) – Sofinanciranje ESIF 33 8 Člen 7(2) – Zagotavljanje polnega jamstva 34 8 Člen 8 – Jamstveni sklad EU 35–37 8 Člen 10 – Poročanje in računovodski izkazi 38–41 9 Člen 12 – Ocenjevanje in pregled 42–43 9 Člen 13 – Preglednost in javno razkritje informacij 44 9 Člen 20 – Predhodna določba 45 9 PRILOGA – Kratice in sklici 10

RAČUNSKO SODIŠČE EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in zlasti člena 13(2) in člena 17(1),

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti členov 172 in 173, tretjega pododstavka člena 175, člena 182(1), člena 287(4), členov 317 do 319 in člena 322(1),

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (PESAE) in zlasti člena 106a,

ob upoštevanju predloga uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za strateške naložbe ter spremembi Uredbe (EU) št. 1291/2013 in Uredbe (EU) št. 1316/2013 (1) –

SPREJELO NASLEDNJE MNENJE:

I. UVOD

Naložbeni načrt za Evropo

1. Novembra 2014 je Komisija kot odziv na upad naložb po letu 2007 uvedla Naložbeni načrt za Evropo (v nadaljnjem besedilu: načrt) (2). Posredovanje v okviru načrta je obrazloženo s tem, da „je v Evropi veliko naložbenih potreb in ekonomsko upravičenih projektov, ki potrebujejo financiranje. Naš glavni izziv je, kako prihranke in finančno likvidnost produktivno uporabiti v podporo delovnim mestom in rasti v Evropi.“ (3) Načrt naj bi ne obremenjeval nacionalnih javnih financ niti ustvarjal novih dolgov. Po pričakovanjih Komisije naj bi, ko bo v celoti izveden, v prihodnjih treh letih ustvaril od 1 do 1,3 milijona novih delovnih mest.

2. Načrt temelji na treh glavnih sklopih ukrepov (glej graf): — ustanovitvi novega Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI), da se v prihodnjih treh letih (2015–2017) mobilizira vsaj 315 milijard EUR dodatnih (zlasti dolgoročnih) naložb, — oblikovanju nabora projektov v povezavi s programom pomoči, da se naložbe usmerijo na področja, na katerih so najbolj potrebne, — načrtu za zagotovitev, da bo Evropa privlačnejša za naložbe, in odpravo regulativnih ozkih grl. Graf Naložbeni načrt za Evropo Vir: COM(2014) 903 final, str. 5.

3. Predlog Komisije za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za strateške naložbe ter spremembi Uredbe (EU) št. 1291/2013 in Uredbe (EU) št. 1316/2013 (v nadaljnjem besedilu: predlog) določa pravni okvir in zagotavlja proračunske dodelitve za prva dva sklopa ukrepov načrta (4).

4. EFSI bo ustanovljen v okviru Evropske investicijske banke (EIB) kot skrbniški sklad (5) z neomejenim trajanjem za financiranje bolj tveganih delov projektov. Z jamstvom v višini do 16 milijard EUR (6) se bo izravnalo dodatno tveganje EIB. Jamstvo se bo financiralo iz proračuna EU, in sicer iz sredstev, ki izvirajo iz obstoječih rezerv proračuna EU (2 milijardi EUR), instrumenta za povezovanje Evrope (3,3 milijarde EUR) in programa Obzorje 2020 (2,7 milijarde EUR) in ki skupaj znašajo 8 milijard EUR. EIB bi prevzela obveznosti za 5 milijard EUR. Države članice lahko v EFSI prispevajo na stopnji prevzema tveganja (z dopolnitvijo obstoječih prispevkov), prek naložbene platforme ali s sofinanciranjem posebnih projektov in dejavnosti.

II. SPLOŠNE OPOMBE

5. Pripombe v naslednjih odstavkih se nanašajo na predlog. Sodišče bo Evropskemu parlamentu in Svetu tudi v prihodnje na voljo za kakršen koli prispevek v okviru tekočega zakonodajnega postopka.

Upravljanje EFSI

6. Čeprav pravni status EFSI v predlogu ni določen, pa ima ta lastno upravljavsko strukturo. Usmerjevalni odbor bo določal strateške usmeritve ter politike in postopke glede strateškega dodeljevanja sredstev in poslovanja, vključno z naložbeno politiko projektov, za katere bo lahko EFSI zagotavljal podporo, in profilom tveganja EFSI. Članstvo v usmerjevalnem odboru je sorazmerno s prispevki, odločitve pa se sprejemajo soglasno. Komisija in EIB bosta imeli pravico veta, če in ko se bodo pridružili novi vplačniki.

7. Skladno z naložbenimi politikami in smernicami, ki jih določi usmerjevalni odbor, bo projekte, upravičene do podpore z jamstvom EU, izbiral neodvisni investicijski odbor glede na njihovo primernost in brez predhodnega določanja dodelitev po sektorjih ali geografskih območjih. Za podporo EFSI je potrebna pozitivna ocena investicijskega odbora. Vendar pa bodo dejansko odločitev o financiranju projektov EFSI sprejeli organi upravljanja EIB po posvetovanju s Komisijo skladno s statutom EIB in njenimi notranjimi postopki. (7)

8. V predlogu je sicer navedeno, da so operacije financiranja in naložbene operacije EIB, krite z jamstvom EU, povezane s precejšnjim finančnim tveganjem in da je verjetnost unovčitve jamstva znatna (8), vendar se večinska udeležba proračuna EU v EFSI ne odraža v njegovi upravljavski strukturi, ki je dvodelna. Komisija bo neposredno odgovorna samo za upravljanje sredstev iz jamstva EU, organi upravljanja EIB pa bodo odgovorni za dejansko vlaganje sredstev.

Zakonodajni okvir

9. Predlog prihodnjemu sporazumu med Komisijo in EIB prepušča številne bistvene vidike, kot so ustanovitev EFSI kot ločenega jamstvenega instrumenta v okviru računov EIB, njegova ureditev upravljanja in notranje revizije ter ocena njegove uspešnosti. Pogoji iz sporazuma bodo imeli znatne posledice v zvezi z zagotavljanjem in uporabo jamstva EU.

10. Čeprav je finančna uredba (9) pravni okvir za izvrševanje proračuna EU (člen 317 PDEU), ki bo zagotavljal večino sredstev EFSI, pa se posebne določbe finančne uredbe ne bodo uporabljale za jamstvo EU za EIB in jamstveni sklad (10). Te določbe so bile sicer uvedene za obravnavo številnih slabosti v zvezi z uporabo finančnih instrumentov (11), vendar za tovrstno izključitev ni ustrezne razlage (12). Koristno bi bilo vedeti, ali se predpostavlja, da je finančna uredba ovira za privabljanje zasebnih naložb. V tem primeru bi bilo treba upoštevati širše posledice za druge podobne sheme.

11. Uporabljala se bodo sicer pravila EIB, vendar ni jasno, koliko se bodo pri teh pravilih upoštevala temeljna načela, določena v finančni uredbi, na primer dobro finančno poslovodenje, preglednost, sorazmernost, nediskriminacija, enako obravnavanje, dodatnost, neizkrivljanje konkurence ter usklajevanje interesov med Komisijo in partnerskimi finančnimi institucijami.

12. Zaradi preprečevanja zakonodajnih vrzeli bi morale upravljanje finančnih instrumentov EU urejati standardne določbe, s čimer bi se spodbujali instrumenti, skladni z več politikami. Odstopanja od določb finančne uredbe bi bilo treba ustrezno utemeljiti. V skladu s členom 290 PDEU bi morali bistveni elementi zakonodajnega akta ostati v pristojnosti zakonodajalca in biti vključeni v samo uredbo. Če je prenos pooblastil na Komisijo potreben, bi moral biti omejen na nebistvene elemente. Cilji, vsebina, področje uporabe in trajanje pooblastila bi morali biti v uredbi izrecno opredeljeni, da se zagotovi potrebna preglednost.

Odgovornost Komisije

13. Sodišče je opozorilo, da je pri instrumentih, pri katerih EU sodeluje z zasebnim sektorjem, potrebna ustrezna stopnja preglednosti javnih sredstev in odgovornosti zanja. Poleg tega je treba meriti uspešnost teh instrumentov glede na zastavljene cilje financiranih dejavnosti (13). V zvezi s tem obstaja več razlogov za zaskrbljenost.

14. Dejanska določitev ključnih kazalnikov uspešnosti bo sicer prepuščena poznejšemu sporazumu o EFSI, vendar se zdi, da je ureditev odgovornosti zdaj osredotočena na realizacijo namesto na rezultate in učinke (14). Poleg tega ni jasno, ali Komisija namerava poročanje EIB dopolniti z lastno oceno ter v kolikšnem obsegu bo Komisija vključila EFSI v finančno poročilo Unije glede na dosežene rezultate (člen 318 PDEU, drugi pododstavek), zlasti v zvezi s predpostavkami načrta glede novih naložb in delovnih mest. In nazadnje, izvršni direktor, ki kot član investicijskega odbora ne odloča o dejanskem financiranju, je odgovoren za uspešnost EFSI. Zdi se, da za glavne nosilce odločanja (usmerjevalni odbor EFSI in organi upravljanja EIB) ne veljajo nobeni postopki javne odgovornosti pred proračunskimi organi.

15. Komisija ima več vlog v zvezi s shemo EFSI. Je upravljavka jamstvenega sklada EU in članica usmerjevalnega odbora, odgovornega za določitev strateških usmeritev in imenovanje investicijskega odbora. Je tudi članica sveta direktorjev EIB, s katero se je treba posvetovati, preden EIB odobri kakršno koli operacijo financiranja in naložbeno operacijo. Vsaka od teh vlog zagotavlja Komisiji potrebna pooblastila in ustrezne informacije za prevzem polne odgovornosti za dejansko porabo sredstev EU, kakor določata člen 17(1) PEU in člen 317 PDEU. V uredbi ta odgovornost ni izrecno navedena.

16. Kot je bilo že navedeno (glej odstavek 8), je upravljavska struktura EFSI dvodelna. Vendar pa ta izbira ne bi smela ogrožati polne odgovornosti Komisije pri izvrševanju proračuna EU. Nejasen okvir odgovornosti bi neizogibno ogrožal tudi pomen postopka razrešnice proračuna EU.

Pooblastilo Evropskega računskega sodišča za revizijo

17. V predlogu je določeno, da ima Sodišče pravico, da opravi revizijo „jamstva EU ter plačil in izterjanih zneskov na podlagi tega jamstva, ki se pripišejo splošnemu proračunu Unije“ (15). Ta določba bi Sodišču omejila pravico do revizije, saj se zdi, da njeno besedilo vključuje le plačila in terjatve na podlagi jamstva EU, ne pa tudi revizije operacij, ki se izvajajo v okviru EFSI, instrumentov/subjektov, ki bodo ustanovljeni v skladu z osnutkom uredbe o EFSI, kot sta Evropsko svetovalno vozlišče za naložbe (EIAH) in jamstveni sklad EU, ter tega, kako EIB in EIS upravljata finančne in naložbene dejavnosti, ki so bile izvedene z uporabo jamstva EU. Zato bi bil glavni del dejavnosti EFSI zunaj obsega revizije Sodišča.

18. Na podlagi Pogodbe o delovanju Evropske unije ima Sodišče pooblastilo za revizijo zakonitosti, pravilnosti in dobrega finančnega poslovodenja vseh prihodkov in odhodkov Evropske unije. Poleg tega mora Sodišče zaradi zagotovitve preglednosti pri upravljanju javnih sredstev javno poročati o rezultatih svojih revizij. Za izpolnjevanje svojih pooblastil ima Sodišče neomejen dostop do vseh dokumentov ali informacij, za katere meni, da so potrebni za opravljanje njegove naloge, tudi v prostorih katere koli fizične ali pravne osebe, ki prejema plačila iz proračuna (prvi pododstavek člena 287(3) PDEU) (16). Sodišče je torej pristojno za določitev obsega svojih revizij ob upoštevanju mednarodnih revizijskih standardov (17). EFSI pri tem ni izjema. Še posebej pa pooblastil Sodišča ne sme omejevati predvidena neuporaba finančne uredbe.

19. V tem okviru bi morala Komisija zagotoviti, da bodo vse strani, ki sodelujejo pri dejavnostih, ki se izvajajo v skladu z uredbo o EFSI in sporazumom o EFSI (vključno s finančnimi posredniki in končnimi prejemniki), obveščene o pravici Sodišča, kot je zagotovljena v prvem pododstavku člena 287(3) PDEU, do dostopa do vseh podatkov, ki jih potrebuje za izvedbo svojih revizij.

20. Da bi člen 14 predloga v celoti odražal pooblastilo Sodišča, bi ga bilo treba nadomestiti z naslednjim besedilom: „Zunanjo revizijo dejavnosti, ki se izvajajo v skladu z uredbo o EFSI, opravlja Evropsko računsko sodišče v skladu s členom 287 PDEU“.

Finančne obveznosti za javne finance

21. Ureditve o delitvi tveganja bodo opredeljene v sporazumu o EFSI. Ob domnevi, da bo delitev tveganja določena v skladu z načelom „prve izgube“, bodo pogodbe o posojilih, ki jih upravičenci sklenejo z bankami, združene v portfelj instrumenta. V primeru neodplačevanja posojila bi proračun EU kril najbolj tvegani del (18). Glavno finančno obveznost pomeni jamstvo EU (do 16 milijard EUR). Poleg tega bo treba iz proračuna EU kriti letne stroške, povezane z EIAH, v višini do 20 milijonov EUR (do 31. decembra 2020). Poleg tega bo treba iz proračuna EU plačati tudi nespecificirane dodatne stroške, kadar bo EIB v imenu EFSI zagotovila financiranje Evropskemu investicijskemu skladu (EIS).

22. Zavedati se je treba, da lahko zagotovljena jamstva povzročijo dodatna tveganja za proračun EU. Predlog izrecno ne izključuje pogojnih obveznosti, ki naj bi se krile iz proračuna EU in presegale sredstva, za katera so prevzete obveznosti (19), in ne določa zgornje meje odhodkov EIB. Da Komisija ne bi bila odgovorna za to, kar presega jamstvo EU (ki se financira iz proračuna EU), bi morala obstajati splošna oprostitev in opustitev v zvezi s pravnimi zahtevki upravičencev EFSI (20). Poleg tega bi morali biti odhodki EIB, nastali v imenu EFSI, brezpogojno omejeni.

23. Čeprav naj bi načrt ne obremenjeval nacionalnih javnih financ ali ustvarjal novega dolga, Komisija spodbuja države članice, da prispevajo k EFSI, bodisi neposredno bodisi s financiranjem naložbenih projektov. Teh prispevkov Komisija ne bo upoštevala pri ocenjevanju fiskalne prilagoditve v okviru preventivnega ali korektivnega dela Pakta za stabilnost in rast (21). Poleg tega lahko države članice tudi povečajo nacionalno sofinanciranje evropskih strukturnih in investicijskih skladov (ESIF) nad zakonsko določeni minimum. V nekaterih okoliščinah se začasno odstopanje od srednjeročnih proračunskih ciljev držav članic lahko dovoli, če do njega pride zaradi nacionalnega sofinanciranja naložb v okviru ESIF, sheme vseevropskih omrežij in instrumenta za povezovanje Evrope (22).

24. Povečanja javnega dolga torej ni mogoče izključiti. Države članice (in/ali njihove nacionalne promocijske banke) si morajo za tovrstne prispevke morda dejansko izposoditi sredstva. Če države članice zagotovijo posredna osebna jamstva za EFSI, se tveganje nadaljnjega dolga samo preloži. Za projekte, ki jim EFSI zagotavlja jamstva, je po zaključku projekta lahko potrebno dodatno javno financiranje (na primer zaradi vzdrževanja). To bi lahko sprožilo negativne odzive na finančnih trgih, kar bi se odražalo v višjih stroških servisiranja dolga, zlasti za države, ki jih je gospodarska in finančna kriza najbolj prizadela. Nadvse pomembno je tudi, da se nameni ustrezna pozornost splošnemu učinku EFSI na javni dolg in primanjkljaj ter da se to obravnava na podlagi preglednih in doslednih meril.

Vmesni pregled/sprememba večletnega finančnega okvira

25. Za ustanovitev EFSI šteje, da je odziv na nujno potrebo. To ni bilo potrjeno s predhodno oceno (23), s katero naj bi se po pričakovanjih med drugim ugotovili: možnosti politike, ki so na voljo za dosego enakih ciljev z obstoječimi instrumenti (24), podlaga za izbiro instrumenta za povezovanje Evrope in programa Obzorje 2020 kot glavnih virov financiranja kljub temu, da imata velik učinek finančnega vzvoda za naložbe (25), ter posledice, ki bi jih zmanjšanje sredstev za ta programa prineslo za zapolnjevanje naložbenih vrzeli, odpravo ozkih grl in prispevanje k dosegi ciljev strategije Evropa 2020 (26).

26. Glede na navedeno in v povezavi z morebitnimi dodatnimi ukrepi, ki naj bi jih Komisija preučila do sredine leta 2016 (27), bližajoči se vmesni pregled/sprememba večletnega finančnega okvira (28) pomeni priložnost za zakonodajalca, da oceni napredek, ki ga je dosegel EFSI, in po potrebi sprejme popravljalne ukrepe. Ob tej priložnosti bi morala Komisija tudi poročati o napredku prvega niza ukrepov, sprejetih decembra 2014, za obravnavanje regulativnega okolja in odpravo ovir za naložbe (29).

III. POSEBNE PRIPOMBE

27. Ta del vsebuje nadaljnje pripombe na predlog.

Člen 1(1) – Sposobnost za prevzemanje tveganj

28. Primerno bi bilo navesti opredelitev pojma „sposobnost za prevzemanje tveganj“.

Člen 2(2) – Evropsko svetovalno vozlišče za naložbe

29. Evropsko svetovalno vozlišče za naložbe (EIAH) bo zagotavljalo svetovalno podporo pri izbiri, pripravi in razvoju naložbenih projektov ter hkrati delovalo kot enotno strokovno svetovalno vozlišče (tudi za pravna vprašanja) za projektno financiranje znotraj EU. To vključuje podporo pri uporabi tehnične pomoči za strukturiranje projektov, uporabi inovativnih finančnih instrumentov in uporabi javno-zasebnih partnerstev. Obstajajo tudi drugi svetovalni subjekti, ki sodelujejo z EIB, Komisijo in državami članicami, na primer Evropski strokovni center za javno-zasebna partnerstva (EPEC) in platforma za tehnično svetovanje za finančne instrumente za ESIF (FI-TAP). Pojasniti bi bilo treba, kako naj bi EIAH prineslo dodano vrednost in se usklajevalo z drugim razpoložljivim strokovnim znanjem.

30. EIAH se bo financiralo predvsem iz obstoječih sredstev za tehnično pomoč EIB v okviru obstoječih programov EU (instrument za povezovanje Evrope, Obzorje 2020). Vendar je predvideno dodatno financiranje v višini do največ 20 milijonov EUR na leto do leta 2020. V zvezi s tem niso navedene nobene podrobnosti ali referenčne vrednosti, s katerimi bi se utemeljilo dodatno financiranje.

31. Predlog ne določa pravne oblike niti operativne strukture EIAH.

Člen 5(3) – Stroški EIB

32. Tveganje neizterjave stroškov EIB v višini do 160 milijonov EUR v celoti nosi EFSI. Ti stroški niso opredeljeni in se lahko povečajo zaradi provizij EIB za upravljanje, nastalih pri zagotavljanju financiranja EIS. Ker EFSI ni časovno omejen, konsolidirani skupni stroški upravljanja EFSI (vključno z EIAH) niso znani, poleg tega pa so neomejeni.

Člen 5(4) – Sofinanciranje ESIF

33. Glede na sedanji dinamični seznam projektov, objavljenih na spletni strani EFSI, bi večina projektov načeloma lahko bila upravičena do financiranja v okviru obstoječih instrumentov EU. Finančna pomoč za isti projekt iz različnih virov financiranja na podlagi različnih pravnih okvirov bi lahko pripeljala do situacije z nasprotujočimi si veljavnimi pravili. Teh vprašanj ta predlog ne obravnava.

Člen 7(2) – Zagotavljanje polnega jamstva

34. V predlogu je določeno, da jamstvo EU v celoti (do 2,5 milijarde EUR) krije financiranje, ki se zagotovi EIS za financiranje malih in srednjih podjetij in naložbene operacije pod pogojem, da EIB zagotovi enak znesek financiranja brez jamstva EU. V praksi to pomeni, da finančni vzvod za del jamstva EU, ki ga upravlja EIS, ne bo izviral iz EIS, temveč le od sodelujočih finančnih posrednikov.

Člen 8 – Jamstveni sklad EU

35. Predlog ne določa pravne oblike sklada niti načina njegovega delovanja.

36. Sklad je namenjen zagotavljanju likvidnostne rezerve za proračun Unije za izgube, ki nastanejo EFSI pri izpolnjevanju njegovih ciljev. Glede na izkušnje je bilo določeno 50-odstotno razmerje med plačili iz proračuna EU in celotnimi obveznostmi EU, ki izhajajo iz jamstva. Predlog določa, da lahko Komisija sprejme delegirani akt za prilagoditev navedenega razmerja za največ 10 %, tj. 800 milijonov EUR (člena 8(6) in 17(2)).

37. Ta prilagoditev sicer lahko poveča ali zmanjša razmerje, vendar v predlogu ni nobene določbe o razdelkih večletnega finančnega okvira in proračunskih vrsticah, ki bi jih zadevalo morebitno povečanje likvidnostne rezerve za primere, ko 50-odstotno plačilo obveznosti, ki izhajajo iz jamstva, ne bi zadostovalo. Ta vidik bi morala zajemati prva ocena ustreznosti stopnje jamstva, ki jo mora Komisija pripraviti do 31. decembra 2018.

Člen 10 – Poročanje in računovodski izkazi

38. Navedena bi morala biti merila za oceno dodane vrednosti, mobilizacije sredstev zasebnega sektorja, pričakovane in dejanske realizacije, rezultatov in učinka operacij financiranja in naložbenih operacij EIB na agregirani osnovi iz odstavka (2)(b).

39. Računovodskim izkazom EFSI iz odstavka 2(f) bi moralo biti priloženo mnenje neodvisnega zunanjega revizorja.

40. Navedeni bi morali biti roki za poročanje iz odstavkov 1 do 3. Roke bi bilo treba določiti zlasti zato, da bi lahko Komisija vključila ustrezne informacije v zaključni račun.

41. Časovni okvir za letno poročilo o stanju jamstvenega sklada EU iz odstavka 6 bi moral biti usklajen s časovnim okvirom za začasni zaključni račun ali s časovnim okvirom za poročilo o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju, kakor zahteva člen 142 finančne uredbe, tj. do 31. marca.

Člen 12 – Ocenjevanje in pregled

42. Predvideno ocenjevanje bi morali opraviti neodvisni zunanji subjekti.

43. Primernejše bi bilo o projektih EFSI poročati na podlagi narave podprogramov, da se to uskladi z življenjskim ciklusom ciljnih naložb.

Člen 13 – Preglednost in javno razkritje informacij

44. Če bodo podrobne ureditve določene v sporazumu med Komisijo in EIB, bi bilo priporočljivo tak sporazum objaviti.

Člen 20 – Prehodna določba

45. Jamstvo EU lahko krije tudi projekte, ki jih financirata EIB in EIS v letu 2015 pred začetkom veljavnosti te uredbe in ne spadajo v njun običajen profil delovanja. V tem primeru Komisija oceni, ali se te dejavnosti lahko krijejo z jamstvom EU. To bi pomenilo odstopanje od določb, po katerih projekte izbere neodvisni investicijski odbor glede na njihovo primernost, brez predhodnega določanja dodelitev po sektorjih ali geografskih območjih ter skladno z naložbenimi politikami in smernicami, ki jih določi usmerjevalni odbor.

To mnenje je sprejelo Evropsko računsko sodišče v Luxembourgu na zasedanju 12. marca 2015. Za Evropsko računsko sodišče Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Predsednik V njegovi odsotnosti Igors LUDBORŽS Član Evropskega računskega sodišča

(1) COM(2015) 10 final z dne 13. januarja 2015.

(2) COM(2014) 903 final z dne 26. novembra 2014.

(3) COM(2014) 903 final, str. 4.

(4) V zvezi s tretjim sklopom načrta, ki zadeva regulativno okolje in odpravo ovir za naložbe, je Komisija v svojem delovnem programu (COM(2014) 910 final z dne 16. decembra 2014, Priloga III) opredelila prvi niz ukrepov.

(5) Pogodbeni dogovor med Komisijo in EIB, glej člen 1 predloga in opombo 6 na strani 6 načrta.

(6) Jamstvo EU se bo uporabljalo zlasti za podporo dolžniškim instrumentom za infrastrukturo in inovacije (skoraj 70 %), preostanek pa bo razdeljen na dva enaka dela, in sicer za podporo naložbam v lastniški kapital za infrastrukturo in inovacije ter za podporo MSP in podjetjem s srednje veliko tržno kapitalizacijo prek Evropskega investicijskega sklada (EIS).

(7) Glej člen 19(2) Statuta EIB (Protokol št. 5 k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije).

(8) COM(2015) 10 final, str. 30 in 31. Navedeno je tudi, da bi celo pri samih projektih lahko prišlo do zamud pri izvajanju in prekoračitve načrtovanih stroškov ter da bi se stroškovna učinkovitost pobude sčasoma lahko zmanjšala zaradi nezadostnega zanimanja za instrument na trgu in spreminjajočih se tržnih pogojev, zaradi česar bi bil nižji tudi predvideni učinek finančnega vzvoda.

(9) Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 298, 26.10.2012, str. 1).

(10) Glej naslov VIII Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.

(11) Glej posebni poročili št. 4/2011 – Revizija garancijske sheme za MSP in št. 2/2012 – Finančni instrumenti za MSP, ki jih sofinancira Evropski sklad za regionalni razvoj.

(12) Izključitev iz finančne uredbe je navedena v uvodni izjavi 30 predloga in je preprosto upravičena z naravo zasnove jamstva EU in jamstvenega sklada EU.

(13) Panoramski pregled iz leta 2014, Vrzeli, prekrivanja in izzivi: panoramski pregled ureditev odgovornosti in javnega revidiranja v EU, odstavek 52; Panoramski pregled iz leta 2014, Kako najbolje porabiti sredstva EU: panoramski pregled tveganj za finančno upravljanje proračuna EU, odstavek 12(e).

(14) Glej člen 2(1)(g) predloga in točko 1.4.4. na strani 27.

(15) Glej člen 14 predloga.

(16) Pogodba dodaja, da pri dejavnostih EIB v okviru upravljanja odhodkov in prihodkov Unije pravice Sodišča do dostopa do podatkov EIB ureja tristranski sporazum med Sodiščem, EIB in Komisijo. Če tak sporazum ni bil sklenjen, ima Sodišče navzlic temu dostop do podatkov, potrebnih za revizijo odhodkov in prihodkov Unije, ki jih upravlja EIB (tretji pododstavek člena 287(3) PDEU).

(17) ISSAI 5000 (načela za najboljše revizijske ureditve za mednarodne institucije) na primer določa, da morajo vrhovne revizijske institucije revidirati vse mednarodne institucije, ki se financirajo ali podpirajo z javnimi sredstvi, da se spodbujajo boljše upravljanje, preglednost in odgovornost; ISSAI 5010 (smernice za vrhovne revizijske institucije) poudarja ozadje, rezultate in načela najboljših revizijskih ureditev za mednarodne institucije.

(18) Načelo „prve izgube“ se uporablja za instrument za posojilna jamstva za projekte vseevropskega prometnega omrežja (LGTT) in pobudo EU za projektne obveznice Evropa 2020 (PBI), pri katerih je portfelj razdeljen na dve tranši: na tranšo „prve izgube portfelja“ in tranšo „preostalega tveganja“. Tranša prve izgube portfelja velja za najbolj tvegano tranšo v primeru neodplačevanja posojila. Razdeljena je med proračun EU, ki pokriva 95 % tranše, in EIB, ki pokriva 5 %. Tranša prve izgube portfelja je določena na 30 % in v primeru neodplačevanja posojila bo izpostavljenost proračuna EU tveganju znašala do 28,5 % vrednosti portfelja. Čeprav bi EIB lahko nosila celotno tveganje za tranšo preostalega tveganja, pa praktično obstaja majhna verjetnost, da bo ta dotaknjena. Izgube naj bi absorbirala tranša prve izgube portfelja.

(19) Glej člen 140(3) Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012.

(20) Upravičenci EFSI (v predlogu niso opredeljeni) vključujejo kreditojemalce v okviru finančnih instrumentov z jamstvom EU, ki jih izvaja EIB na podlagi sporazuma o EFSI.

(21) V primeru presežene referenčne vrednosti za primanjkljaj Komisija ne bo začela postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, če je ta presežek samo posledica prispevka ter je majhen in se predvideva, da bo začasen. Pri ocenjevanju presežka referenčne vrednosti za dolg, Komisija ne bo upoštevala prispevkov v EFSI (glej COM(2015) 12 final z dne 13. januarja 2015, str. 5–7).

(22) Glej COM(2015) 12 final, str. 7–9.

(23) Zahteve za predhodne ocene so določene v členih 30, 31 in 140 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 in njeni uvodni izjavi št. 53. Glej tudi člena 18 in 224 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

(24) Na primer, povečanje kapitala EIB bi bilo ena od drugih možnosti.

(25) Za financiranje TEN-T (skoraj 80 % instrumenta za povezovanje Evrope) se je pričakovalo, da bo vsak milijon EUR sredstev, porabljenih na evropski ravni, spodbudil 5 milijonov EUR naložb držav članic. Poleg tega naj bi vsak milijon EUR prinesel 20 milijonov EUR iz zasebnega sektorja: razmerje naj bi torej bilo 1: 25. Pričakovalo se je tudi, da bo 1 EUR iz okvirnega programa EU za raziskave povečal dodano vrednost panoge v višini med 7 EUR in 14 EUR (glej Evropska komisija, Memo/11/469, 29. junija 2011).

(26) Na primer s sklicevanjem na vnaprej določene projekte v okviru instrumenta za povezovanje Evrope (glej Prilogo I k Uredbi (EU) št. 1316/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 348, 20.12.2013, str. 129)).

(27) COM(2014) 903 final, str. 16.

(28) Člen 2 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (UL L 347, 20.12.2013, str. 884).

(29) COM(2014) 910 final, Priloga III.