[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 30.1.2008

SEC(2008) 83 konč.

Predlog

SKLEP ŠT. 2/2007 SKUPNEGA ODBORA ES-EFTA ZA SKUPNI TRANZITNI POSTOPEK

o spremembi Konvencije o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987

- Osnutek skupnega stališča Skupnosti - (predložen s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

110 | Razlogi za predlog in njegovi cilji V skladu s členom 1(3) Sklepa Skupnega odbora ES-EFTA za skupni tranzitni postopek z dne 12. februarja 1999[1] je bila izvedena informatizacija skupnega tranzitnega sistema, ki se je po njej izkazal za zanesljivega tako za carinske uprave kakor tudi gospodarske subjekte. Uporaba skupnega računalniškega tranzitnega sistema je obvezna od 1. julija 2005, s tem da se v prehodnem obdobju do 31. decembra 2006 carinskim organom lahko predložijo tranzitne deklaracije v pisni obliki, le-ti pa morajo nato podatke o tranzitu med seboj izmenjavati prek informacijskih tehnologij in računalniških mrež. Konvencija o skupnem tranzitnem postopku[2] z dne 20. maja 1987 (v nadaljevanju „Konvencija“) ne ustreza več spremembam, ki so na področju tranzitnega postopka nastopile z razvojem informacijskih tehnologij in izmenjavo elektronskih podatkov. Zato je treba določbe skupnega tranzitnega postopka uskladiti z načini delovanja novega računalniškega tranzitnega sistema. Vendar mora biti za potnike, ki nimajo dostopa do računalniškega carinskega tranzitnega sistema, kljub temu še naprej na voljo možnost predložitve tranzitne deklaracije v pisni obliki v okviru standardnega postopka. Carinski organi naj bi si nato podatke o tranzitu med seboj izmenjavali prek informacijskih tehnologij in računalniških mrež. Poleg tega je treba za vse gospodarske subjekte uvesti alternativni postopek, ki bo omogočal predložitev skupne tranzitne deklaracije v pisni obliki in se uporabljal, če računalniški carinski tranzitni sistem ali računalniška aplikacija glavnih zavezancev ali komunikacijska mreža med njimi in pristojnimi organi ne bo na voljo. |

120 | Splošno ozadje Konvencija o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987 predvideva ukrepe za lažjo blagovno menjavo med ES in državami Efte. Za gospodarske subjekte v vseh podpisnicah Konvencije je od 30. marca 2004 v uporabi nov računalniški tranzitni sistem, trenutne določbe Konvencije pa predvidevajo možnost predložitve tranzitnih deklaracij prek računalniških postopkov in v obliki standardiziranih sporočil. Zdaj je treba določbe skupnega tranzitnega postopka uskladiti z zahtevo po izvedbi vseh formalnosti, povezanih s skupnim tranzitom, prek informacijskih tehnologij in računalniških mrež ter z novimi razmerami, ki so posledica informatizacije, pri čemer je treba zagotoviti tako varnost in zanesljivost prenesenih podatkov kakor tudi učinkovito spremljanje in hiter zaključek postopka. Treba je zagotoviti, da bodo lahko potniki, ki nimajo dostopa do računalniškega tranzitnega sistema, pristojnim organom predložili tranzitno deklaracijo v pisni obliki. Predvideti je treba alternativni postopek, ki bo temeljil na uporabi deklaracije v pisni obliki, s čimer se bo gospodarskim subjektom omogočilo nadaljevanje operacij, kadar informacijski sistemi ne delujejo ali omrežja niso na voljo. |

139 | Obstoječe določbe na področju, na katerega se nanaša predlog Za področje predloga ni v veljavi nobena določba. |

141 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Predlog je usklajen z dopolnjeno lizbonsko strategijo in splošnim okvirom pobude za e-upravo. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI IN ANALIZA UčINKOV |

Posvetovanje z zainteresiranimi |

211 | Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašanih Opravljen je bil posvet z delovno skupino ES-EFTA za skupni tranzitni postopek. |

212 | Povzetek prejetih odgovorov in način njihovega upoštevanja Pozitivno mnenje |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

229 | Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. |

230 | Analiza učinkov Brez pravnih sprememb: vsa temeljna pravila Konvencije o skupnem tranzitnem postopku ostanejo nespremenjena, čeprav se skrajšajo roki za poizvedbeni postopek in nastanek carinskega dolga. Informatizacija postopka je povečala učinkovitost in hitrost upravljanja tranzitne operacije tako s čisto carinskega vidika kakor tudi z vidika gospodarskih subjektov in vzpostavljenih sistemov finančnih jamstev. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

305 | Povzetek predlaganih ukrepov Nadomestitev dodatkov in prilog h Konvenciji o skupnem tranzitnem postopku z dodatki in prilogami, ki bodo upoštevali informatizacijo postopka. |

310 | Pravna podlaga Člen 15 Konvencije o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987. |

329 | Načelo subsidiarnosti Predlog sodi na področje, ki je v izključni pristojnosti Skupnosti. Zato se načelo subsidiarnosti ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti |

332 | Se ne uporablja |

Izbira instrumentov |

342 | Drug ustrezni instrument ne obstaja. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

409 | Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

510 | Poenostavitev |

511 | Predlog uvaja poenostavitev upravnih postopkov, ki se nanaša tako na javne organe (nacionalne ali evropske) kakor tudi na zasebne pravne in fizične osebe. |

513 | Predlog uvaja enoten računalniški carinski tranzitni postopek za vse podpisnice Konvencije. |

514 | Informatizacija carinskega tranzitnega postopka omogoča poenostavitve, ki se v okviru odobritev uporabljajo za zasebne pravne in fizične osebe. |

1. .

Predlog

SKLEP ŠT. 2/2007 SKUPNEGA ODBORA ES-EFTA ZA SKUPNI TRANZITNI POSTOPEK

z dne

o spremembi Konvencije o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987

SKUPNI ODBOR JE –

ob upoštevanju Konvencije o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987[3] in predvsem točk (a) in (c) člena 15(3) Konvencije,

ob upoštevanju naslednjega:

2. V skladu s Sklepom št. 4/2005 Skupnega odbora ES-EFTA za skupni tranzitni postopek z dne 15. avgusta 2005 bodo morali gospodarski subjekti od 1. julija 2005 dalje za predložitev tranzitnih deklaracij uporabljati skupni računalniški tranzitni sistem, pri čemer je bilo določeno prehodno obdobje do 31. decembra 2006, med katerim bo mogoče carinskim organom predložiti tranzitne deklaracije v pisni obliki.

3. Tranzitne deklaracije bo treba predložiti po standardnem postopku z uporabo računalniških metod namesto deklaracij v pisni obliki, carinski organi pa si bodo podatke o tranzitu med seboj izmenjevali prek informacijskih tehnologij in računalniških mrež.

4. Določbe o skupnem tranzitnem postopku je treba prilagoditi metodam izvedbe postopka z uporabo elektronskih tehnik obdelave podatkov.

5. Treba je zagotoviti, da bodo potniki, ki nimajo neposrednega dostopa do računalniškega carinskega tranzitnega sistema, carinskim organom lahko predložili tranzitno deklaracijo v pisni obliki v okviru standardnega postopka. Carinski organi si bodo nato podatke o tranzitu med seboj izmenjali prek informacijskih tehnologij in računalniških mrež.

6. Predvideti je treba alternativni postopek, ki bo temeljil na uporabi tranzitne deklaracije v pisni obliki, s čimer se bo gospodarskim subjektom omogočilo opravljanje tranzitnih operacij, če računalniški carinski sistem ali aplikacija glavnega zavezanca, vključno s pooblaščenim pošiljateljem, ne deluje oziroma komunikacijska mreža ni na voljo.

7. Ker se šteje računalniški tranzitni postopek za standardnega, medtem ko naj bi se tranzitna deklaracija v pisni obliki uporabljala predvsem kot alternativni postopek, je treba ustrezno spremeniti vsebino in vrstni red prilog, ki se nanašajo na omenjena postopka. Da bi zadeve poenostavili, je treba poleg tega odstraniti vse priloge, ki se nanašajo na vzorce enotne upravne listine in njihovo uporabo, ter jih nadomestiti z napotili na Konvencijo za poenostavitev formalnosti v blagovni menjavi z dne 20. maja 1987 (t. i. konvencijo „EUL“). Tako bi se lahko izognili spremembam Konvencije o skupnem tranzitnem postopku, do katerih bi prišlo z zaporednimi spremembami, ki jih je mogoče vnesti v konvencijo „EUL“.

8. Zato je treba Konvencijo ustrezno spremeniti –

SKLENIL:

Člen 1

Konvencija o skupnem tranzitnem postopku z dne 20. maja 1987 se spremeni:

1. Člen 11(4) se nadomesti z naslednjim besedilom:

„4. Uradu odhoda ni treba namestiti carinskih oznak, če je ob upoštevanju morebitnih drugih ukrepov za zagotavljanje istovetnosti mogoče ugotoviti istovetnost blaga na osnovi opisa blaga, navedenega v podatkih tranzitne deklaracije ali v dopolnilnih dokumentih.“

2. V členu 12(1) se besede „izvoda št. 4“ nadomestijo z „izvoda št. 4 ali spremne tranzitne listine“.

3. Dodatek I se nadomesti z besedilom, navedenim v Prilogi I tega sklepa.

4. Priloge I–V k Dodatku I se nadomestijo z besedilom, navedenim v Prilogi II tega sklepa.

5. Dodatek II se nadomesti z besedilom, navedenim v Prilogi III tega sklepa.

6. Dodatek III se nadomesti z besedilom, navedenim v Prilogi IV tega sklepa.

7. Priloge A1 do A13, B1 do B7, C1 in C2 ter D1 do D6 se nadomestijo z besedilom, navedenim v Prilogi V tega sklepa.

Člen 2

1. Ta sklep velja od 1. julija 2008.

2. Določbe tega sklepa se ne uporabljajo za vnos blaga v skupni tranzitni postopek, do katerega je prišlo pred datumom začetka njegove veljavnosti.

3. Členi 41, 41a, 116, 118(2) in 119 Dodatka I s spremembami, navedenimi v tem sklepu, začnejo veljati 1. julija 2009.

V Bruslju, […]

Skupni odbor

Predsednik

[…]

PRILOGA I

„DODATEK I

SKUPNI TRANZITNI POSTOPKI

NASLOV I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

1. Ta dodatek v skladu s členom 1(3) Konvencije določa nekatere načine skupnega tranzitnega postopka.

2. Razen če je določeno drugače, se določbe tega dodatka uporabljajo za vse operacije, ki se izvajajo v sklopu skupnega tranzitnega postopka, ne glede na uporabljeni postopek (T1 ali T2).

3. Blago z večjim tveganjem za goljufije je navedeno v Prilogi I. Če se določba te konvencije sklicuje na navedeno prilogo, se ukrepi za blago na omenjenem seznamu uporabljajo izključno, kadar njegova količina presega ustrezno minimalno količino. Priloga I se ponovno pregleda najmanj enkrat letno.

POGLAVJE I

OBSEG UPORABE IN DEFINICIJE

Obseg uporabe

Člen 2

1. Skupni tranzitni postopek se ne uporablja za pošiljke v poštnem prometu (vključno s poštnimi paketi), odposlanimi v skladu s statutom Svetovne poštne zveze, ko transport blaga opravljajo nosilci pravic in obveznosti, ki izhajajo iz omenjenega statuta, ali ga kdo opravlja za njihov račun.

2. Pogodbenica se lahko odloči, da skupnega tranzitnega postopka ne bo izvajala za transport blaga po cevovodih. V tem primeru svojo odločitev sporoči Komisiji, ki nato o njej obvesti druge države.

Definicije

Člen 3

V tej konvenciji se uporabljajo naslednje opredelitve:

(a) „pristojni organi“:

carinski ali kateri koli drug organ, zadolžen za izvajanje te konvencije;

(b) „tranzitna deklaracija“:

dokument, s katerim oseba v predpisani obliki in na predpisan način izrazi voljo dati blago v skupni carinski postopek;

(c) „spremna tranzitna listina“:

listina, ki se natisne prek računalniškega sistema na podlagi podatkov tranzitne deklaracije, da se priloži blagu;

(d) „postopek T2“:

postopek T2, ki je opisan v členu 2 Konvencije in je v tranzitni deklaraciji označen s kratico „T2“ ali „T2F“;

(e) „glavni zavezanec“:

oseba, ki sestavi skupno tranzitno deklaracijo, ali oseba, v imenu katere je skupna tranzitna deklaracija sestavljena;

(f) „urad odhoda“:

carinski urad, ki sprejema deklaracije, na podlagi katerih je blago dano v skupni tranzitni postopek;

(g) „urad tranzita“:

- carinski urad pri vstopu v eno od pogodbenic ali

- carinski urad pri izhodu iz pogodbenice, ko pošiljka zapušča carinsko območje te pogodbenice v okviru tranzitne operacije prek meje med to pogodbenico in tretjo državo;

(h) „namembni urad“:

carinski urad, v katerem je treba predložiti blago, dano v skupni tranzitni postopek, da se postopek lahko konča;

(i) „urad zavarovanja“:

urad, ki ga določijo pristojni organi vsake države, pri katerem garant vlaga zavarovanja;

(j) „garant“:

katera koli tretja oseba (fizična ali pravna), ki se pisno obveže, da bo solidarno z glavnim zavezancem poravnala morebitni nastali dolg do višine zavarovanega zneska;

(k) „oznaka HS“:

številčne oznake za tarifne številke in podštevilke v sklopu nomenklature harmoniziranega sistema poimenovanj in šifrskih oznak blaga, ki je bil vzpostavljen s konvencijo z dne 14. junija 1983;

(l) „dolg“:

uvozne ali izvozne dajatve in druge pristojbine, ki se nanašajo na blago, dano v skupni tranzitni postopek;

(m) „dolžnik“:

katera koli oseba (fizična ali pravna), ki je dolžna plačati dolg;

(n) „Komisija“:

Komisija evropskih skupnosti;

(o) „sprostitev blaga“:

dokument, s katerim pristojni organi omogočijo sprostitev blaga za namene, ki jih določa skupni tranzitni postopek;

(p) „oseba s sedežem v pogodbenici“:

- oseba, ki ima tam običajno prebivališče, če gre za fizično osebo,

- oseba, ki ima tam registriran sedež, glavno upravo ali stalno poslovno enoto, če gre za pravno osebo ali združenje oseb;

(q) „sistem računalniške izmenjave podatkov“:

- izmenjava standardiziranih sporočil EDI s pristojnimi organi ali

- vnos informacij, potrebnih za izpolnitev ustreznih formalnosti, v sisteme za računalniško izmenjavo podatkov pristojnih organov;

(r) „EDI“ (Electronic Data Interchange – elektronska izmenjava podatkov):

prenos podatkov, strukturiranih v skladu z dogovorjenimi sporočilnimi standardi, med enim računalniškim sistemom in drugim z elektronskimi sredstvi;

(s) „standardizirano sporočilo“:

vnaprej določena struktura, prepoznavna za elektronski prenos podatkov;

(t) „osebni podatki“:

vsi podatki, ki zadevajo fizično ali pravno osebo, katere identiteta je določena ali jo je mogoče določiti;

(u) „alternativni postopek“:

postopek na podlagi papirnatih listin, izdanih zato, da se omogočijo predložitev in kontrola tranzitne deklaracije ter spremljanje tranzitne operacije, kadar standardni postopek, ki poteka v elektronski obliki, ni izvedljiv;

(v) „Konvencija EUL“:

Konvencija o poenostavitvi formalnosti v blagovni menjavi z dne 20. maja 1987.

POGLAVJE II

STANDARDNI POSTOPEK

Člen 4

1. Formalnosti, povezane z izvajanjem postopkov T1 ali T2, se izvajajo prek računalniškega sistema za obdelavo podatkov pod pogoji in po metodah, ki jih določijo pristojni organi, v skladu z načeli, določenimi s carinskimi predpisi.

2. Pogodbenice sporazumno določijo ukrepe za opredelitev:

(a) pravil, s katerimi se definirajo in urejajo sporočila, ki si jih izmenjujejo carinski uradi in so potrebna za izvajanje skupnega tranzitnega postopka,

(b) skupne baze podatkov in skupnega formata podatkov sporočil za izmenjavo v skladu s skupnim tranzitnim postopkom.

Obseg uporabe

Člen 5

1. Brez poseganja v posebne okoliščine se za izmenjavo podatkov med pristojni organi, opisano v tem dodatku, uporabljajo elektronske tehnike obdelave podatkov in računalniška omrežja.

2. Za izmenjavo podatkov, predvideno v odstavku 1, vse pogodbenice uporabljajo„skupno komunikacijsko omrežje/skupni sistemski vmesnik“ (CCN/CSI) Skupnosti. Finančna udeležba držav Efte in s tem povezana vprašanja se določijo sporazumno med Skupnostjo in vsako od držav Efte.

3. Če ni določeno drugače, se določbe iz tega poglavja ne uporabljajo za poenostavljene postopke, opisane v točkah (f) in (g) člena 44(1).

Varnost

Člen 6

1. Med pogoje, ki določajo izvedbo formalnosti prek sistema računalniške izmenjave podatkov, je treba vključiti predvsem ukrepe za kontrolo vira podatkov ter zaščito podatkov pred neželenim ali nezakonitim uničenjem, neželenim brisanjem, spreminjanjem in nepooblaščenim dostopom.

2. Poleg varnostnih zahtev iz odstavka 1 pristojni organi uvedejo in vzdržujejo primerne varnostne ukrepe za učinkovito, zanesljivo in varno delovanje celotnega tranzitnega sistema.

3. Za zagotavljanje zgoraj navedene ravni varnosti je treba zabeležiti vsak vnos, spremembo in izbris podatkov skupaj s podatki o razlogih za takšno obdelavo in točnem času izvedbe ter s podatki o osebi, ki jo je izvajala. Poleg tega je treba izvirne podatke ali druge tako obdelane podatke hraniti vsaj tri koledarska leta od konca leta, na katero se nanašajo, ali dlje, če se tako zahteva na drugem mestu.

4. Pristojni organi redno nadzorujejo varnost.

5. Pristojni organi se medsebojno obveščajo o vsakem sumu kršitev varnostnih ukrepov.

Varstvo osebnih podatkov

Člen 7

1. Pogodbenice uporabljajo osebne podatke, ki si jih izmenjujejo med izvajanjem te konvencije, izključno za namene, predvidene s Konvencijo, in za druge carinsko dovoljene rabe ali uporabe v skladu s skupnim tranzitnim postopkom. Vendar pa zgornja omejitev ne preprečuje uporabe teh podatkov za izvedbo analize tveganja med skupno tranzitno operacijo ter za sodno preiskavo in pregon zaradi te skupne tranzitne operacije. V tem primeru se o tovrstni uporabi nemudoma obvesti pristojni organ, ki je omenjene informacije izdal.

2. Pogodbenice se zavežejo, da bodo, kar zadeva obdelavo osebnih podatkov, izmenjanih v okviru te konvencije, sprejele ukrepe, potrebne za zagotovitev varstva osebnih podatkov vsaj v skladu z načeli, ki jih določa Konvencija Sveta Evrope o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov z dne 28. januarja 1981.

3. Vsaka pogodbenica sprejme potrebne ukrepe, da se z učinkovitim nadzorovanjem zagotovi spoštovanje tega člena.

POGLAVJE III

OBVEZNOSTI GLAVNEGA ZAVEZANCA, PREVOZNIKA IN PREJEMNIKA

Člen 8

1. Glavni zavezanec je odgovoren za:

(a) predložitev nedotaknjenega blaga in zahtevanih dokumentov pri namembnem uradu v predpisanem roku in ob upoštevanju ukrepov, ki so jih sprejeli pristojni organi za zagotavljanje istovetnosti;

(b) spoštovanje drugih določb, ki se nanašajo na skupni tranzitni postopek;

(c) predložitev vseh dokumentov in informacij, ki jih zahtevajo pristojni organi, zadolženi za izvajanje kontrole, v kakršni koli obliki ter v eventualno predpisanih rokih, kakor tudi zagotovitev vse potrebne pomoči.

2. Ne glede na obveznosti glavnega zavezanca, navedene v odstavku 1, je prevoznik ali prejemnik blaga, ki sprejme blago in je seznanjen s tem, da je slednje vključeno v skupni tranzitni postopek, prav tako dolžan predložiti nedotaknjeno blago in zahtevane dokumente pri namembnem uradu v predpisanem roku in ob upoštevanju ukrepov, ki so jih sprejeli pristojni organi za zagotavljanje istovetnosti.

POGLAVJE IV

ZAVAROVANJA

Obveznosti glede zavarovanja

Člen 9

1. Glavni zavezanec predloži zavarovanje, s katerim zagotovi poravnavo dolga, ki bi lahko nastal v povezavi z zadevnim blagom.

2. Zavarovanje je lahko:

(a) posamezno, ki krije eno samo skupno tranzitno operacijo;

(b) splošno, ki krije več operacij (v skladu z ukrepi za poenostavitev v smislu člena 44).

Predložitev zavarovanja

Člen 10

1. Zavarovanje je mogoče zagotoviti:

(a) s položitvijo gotovine pri uradu odhoda;

(b) ali z garantom pri uradu zavarovanja.

2. Vendar lahko pristojni organi predlagano obliko zavarovanja zavrnejo, če ta ni združljiva s pravilnim potekom postopka.

Gotovinski polog

Člen 10a

Gotovinsko zavarovanje je treba položiti v valuti države odhoda ali predložiti katero koli drugo plačilno sredstvo, ki je sprejemljivo za pristojne organe te države.

Položitev gotovinskega zavarovanja ali drugo enakovredno plačilo je treba izvesti v skladu z določbami, ki veljajo v državi odhoda.

Garant

Člen 10b

1. Garant mora imeti sedež v državi pogodbenici, v kateri se predloži zavarovanje, in mora pridobiti dovoljenje pristojnih organov. Garant mora navesti službeni naslov ali imenovati zastopnika v vsaki pogodbenici, ki jo zadeva določena skupna tranzitna operacija. Če je ena od pogodbenic Skupnost, mora garant navesti službeni naslov ali imenovati zastopnika v vsaki od njenih držav članic.

2. Garant se zaveže, da bo do višine zavarovanega zneska kril tudi dajatve, izterljive v okviru naknadnih kontrol.

3. Pristojni organi garantu ne izdajo dovoljenja, če po njihovi presoji ne obstaja zanesljivo zagotovilo, da bo v predvidenih rokih in do višine zavarovanega zneska poravnal kateri koli dolg, ki bi lahko nastal.

4 . Če zavarovanje vloži garant pri uradu zavarovanja:

(a) se glavnemu zavezancu za uporabo zavarovanja in ugotavljanje istovetnosti posameznih izjav garantov dodeli „referenčna številka zavarovanja“;

(b) se glavnemu zavezancu za „referenčno številko zavarovanja“ dodeli in izroči oznaka dostopa.

Opustitev zavarovanja

Člen 11

1. Razen v primerih, ki jih je treba določiti po potrebi, zavarovanja ni treba predložiti za:

(a) prevoze po zraku;

(b) prevoz blaga po Renu in vodnih poteh Rena;

(c) prenos po cevovodu;

(d) skupne tranzitne operacije, ki se izvajajo v skladu s podtočko (i) točke (f) člena 44(1).

2. Vsaka država lahko odpravi obveznost predložitve zavarovanja za prevoz blaga po tistih vodnih poteh na njenem ozemlju, ki niso navedene v odstavku 1(b). Podrobne podatke o tovrstnih sprejetih ukrepih pošlje Komisiji, ki o tem obvesti druge države.

POGLAVJE V

RAZNE DOLOČBE

Pravni status dokumentov in ugotovitev

Člen 12

1. Ne glede na nosilni medij imajo listine, ki jih v skladu s pravili izdajo pristojni organi ene države, in ukrepi, ki jih slednji sprejmejo, enak pravni učinek v drugih državah kakor tovrstne listine, ki jih v skladu s pravili izdajo pristojni organi vsake izmed teh držav, in ukrepi, ki jih slednji sprejmejo.

2. Ugotovitve pristojnih organov ene države, odkrite med inšpekcijami, opravljenimi v okviru skupnega tranzitnega postopka, imajo enako pravno veljavo v drugih državah kakor ugotovitve pristojnih organov vsake izmed teh držav.

Seznam carinskih uradov, pristojnih za skupne tranzitne operacije

Člen 13

Vsaka država v računalniški sistem vnese seznam, ki navaja carinske urade, pristojne za obravnavo skupnih tranzitnih operacij, z navedbo ustreznih identifikacijskih številk in pristojnosti ter uradnih ur. Prav tako je treba v računalniški sistem vnesti vsako spremembo.

Komisija te podatke sporoči drugim državam prek računalniškega sistema.

Usklajevalni urad

Člen 14

Države obveščajo Komisijo o primerih ustanovitve centralnih uradov in o nalogah, ki jih imajo takšni uradi v zvezi z vodenjem in spremljanjem skupnega tranzitnega postopka ter sprejemanjem in prenosom dokumentov, pri čemer navedejo vrsto zadevnih dokumentov.

Komisija o tem obvešča druge države.

Kršitve in kazni

Člen 15

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za preprečevanje morebitnih kršitev ali nepravilnosti in za učinkovito, sorazmerno in odvračilno kaznovanje.

NASLOV II

IZVAJANJE POSTOPKA

POGLAVJE I

POSAMEZNO ZAVAROVANJE

Zagotovitev posameznega zavarovanja

Člen 16

1. Posamezno zavarovanje mora pokriti celoten znesek možnega carinskega dolga, izračunanega na podlagi najvišjih stopenj, vključno s tistimi za uvozne dajatve, ki se uporabljajo za blago iste vrste v državi odhoda v primeru vnosa blaga v prosti promet. Za namene izračuna se skupnostno blago, ki se prevaža v skladu s Konvencijo o skupnem tranzitnem postopku, obravnava kot neskupnostno blago.

Vendar pa stopnje, ki se upoštevajo pri izračunu posameznega zavarovanja, ne morejo biti manjše od najnižje stopnje, če je takšna stopnja navedena v petem stolpcu Priloge I.

2. Posamezno zavarovanje s položitvijo gotovine velja v vseh pogodbenicah; povrne se, ko je postopek zaključen.

3. Posamezno zavarovanje, ki ga predloži garant, je lahko v obliki kuponov za posamezno zavarovanje za znesek 7 000 EUR, ki jih izda garant osebam, nastopajočim kot glavni zavezanec, in ki so veljavni v vseh državah pogodbenicah.

Garant odgovarja za znesek do 7 000 EUR na kupon.

4. V primeru, da posamezno zavarovanje položi garant, glavni zavezanec – razen v primerih, določenih s točko 3 Priloge III – ne more spreminjati oznake dostopa, ki se navezuje na „referenčno številko zavarovanja“.

Pogoji za posamezno zavarovanje, ki ga predloži garant

Člen 17

1. Posamezno zavarovanje, ki ga predloži garant, mora ustrezati vzorcu iz Priloge C1 k Dodatku III. Zavarovalni dokument hrani urad zavarovanja.

2. Če tako zahtevajo nacionalni zakoni ali drugi predpisi ali splošna praksa, lahko države dovolijo, da je izjava iz odstavka 1 v drugačni obliki, če ima enake pravne posledice kakor izjava v vzorcu.

Pogoji za posamezno zavarovanje v obliki kuponov

Člen 18

1. V primeru iz člena 16(3) posamezno zavarovanje ustreza vzorcu iz Priloge C2 k Dodatku III.

Člen 17(2) se smiselno uporablja.

2. Garant v skladu s pogoji, ki jih določijo pristojni organi, uradu zavarovanja predloži vse zahtevane podatke, povezane s kuponi za posamezno zavarovanje, ki jih je izdal.

Njihov skrajni rok uporabe ne sme biti daljši od enega leta po datumu njihove izdaje.

3. Garant glavnemu zavezancu za vsak kupon posameznega zavarovanja, ki mu je dodeljen, sporoči „referenčno številko zavarovanja“; glavni zavezanec ne more spremeniti oznake dostopa, ki se navezuje nanjo.

4. Za namene člena 22(1)(b) garant glavnemu zavezancu izda kupone za posamezno zavarovanje v papirnati obliki v skladu z vzorcem, objavljenim v Prilogi C3. Na kuponu je navedena identifikacijska številka.

5. Garant lahko izda kupone za posamezno zavarovanje, ki ne veljajo za skupno tranzitno operacijo, pri čemer gre za blago iz seznama iz Priloge I. To garant naredi tako, da na vsak kupon za posamezno zavarovanje, ki ga izda v papirnati obliki, diagonalno vpiše naslednji zaznamek:

- Omejena veljavnost – 99200

6. Glavni zavezanec izroči uradu odhoda toliko kuponov za posamezno zavarovanje v znesku 7 000 EUR, kolikor je potrebnih, da pokrije skupni dolg, ki bi lahko nastal. Za namene člena 22(1)(b) je treba uradu odhoda predložiti kupone v papirnati obliki; le-ta jih shrani in sporoči identifikacijsko številko posameznega kupona uradu zavarovanja, ki je naveden na kuponu.

Preklic ali razveljavitev zavarovalnega dokumenta

Člen 19

1. Urad zavarovanja prekliče sklep o sprejemu izjave garanta, če pogoji, določeni ob izdaji, niso več izpolnjeni.

Enako lahko garant kadarkoli prekliče svojo izjavo.

2. Preklic ali razveljavitev začne veljati šestnajsti dan po datumu, ko garant oziroma urad zavarovanja prejme ustrezno obvestilo.

Od datuma začetka veljavnosti preklica ali razveljavitve ni mogoče nobenega pred tem izdanega kupona za posamezno zavarovanje uporabiti za dajanje blaga v skupni tranzitni postopek.

3. Organi države, v pristojnosti katerih je urad zavarovanja, podatek o preklicu ali razveljavitvi skupaj z datumom začetka veljavnosti nemudoma vnesejo v računalniški sistem.

POGLAVJE II

PREVOZNA SREDSTVA IN DEKLARACIJE

Pogoji natovarjanja

Člen 20

1. Vsaka tranzitna deklaracija zajema le blago, ki je bilo ali bo natovorjeno na eno samo prevozno sredstvo ter je namenjeno za prevoz od enega urada odhoda do enega namembnega urada.

V tem členu se naslednje šteje kot eno samo prevozno sredstvo pod pogojem, da bo blago, ki se prevaža, odpremljeno skupaj:

(a) cestno vozilo z enim ali več priklopniki ali polpriklopniki;

(b) sklop povezanih železniških voz ali vagonov;

(c) plovila, ki tvorijo verigo;

(d) zabojniki, natovorjeni na eno samo prevozno sredstvo v smislu tega člena.

2. Eno samo prevozno sredstvo se lahko uporabi za natovarjanje blaga pri več kakor enem uradu odhoda in raztovarjanje blaga pri več kakor enem namembnem uradu.

Tranzitne deklaracije, izdelane z računalniškim sistemom izmenjave podatkov

Člen 21

1. Navedbe, zajete v deklaracijo, ki so opisane v Prilogi A1 k Dodatku III, so za računalniško obdelavo pripravljene kot kodirani podatki ali v neki drugi obliki, opredeljeni s strani carinskih organov, in ustrezajo zahtevanim podatkom.

2. Tranzitna deklaracija, izdelana z EDI, velja za vloženo, kadar pristojni organi prejmejo sporočilo EDI.

Sprejem carinske deklaracije, izdelane z EDI, se glavnemu zavezancu sporoči z odzivnim sporočilom, ki vsebuje vsaj podrobnosti za prepoznavanje prejetega sporočila in/ali registrsko številko tranzitne deklaracije in datum sprejema.

3. Tranzitna deklaracija, vložena z izmenjavo standardiziranih sporočil EDI, mora biti skladna s strukturo in navedbami iz Dodatka III.

4. Tranzitna deklaracija se izpolnjuje v skladu z navedbami v Dodatku III v enem od uradnih jezikov pogodbenic, ki je sprejemljiv za pristojne organe v državi odhoda. Pristojni organi države, ki je udeležena v tranzitni operaciji, lahko po potrebi zahtevajo prevod v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov v tej državi članici.

5. Če v državi odhoda skupni tranzitni postopek sledi drugi carinsko dovoljeni rabi ali uporabi, lahko urad odhoda zahteva predložitev ustreznih dokumentov.

6. Blago se predloži skupaj s prevozno listino. Urad odhoda lahko opusti obveznost predložitve te listine v trenutku izvajanja carinskih formalnosti, vendar le pod pogojem, da mu je le-ta na razpolago.

Tranzitna deklaracija v pisni obliki

Člen 22

1. V spodaj navedenih primerih je mogoče blago dati v skupni tranzitni postopek z uporabo tranzitne deklaracije v pisni obliki na obrazcu, ki ustreza vzorcu, objavljenemu v Dodatku 1 k Prilogi I Konvencije EUL:

(a) kadar blago prevažajo potniki, ki nimajo neposrednega dostopa do carinskega računalniško podprtega tranzitnega sistema v skladu s pogoji, opisanimi v členu 22a;

(b) ko se v skladu z okoliščinami in pod pogoji, opisanimi v Prilogi V, izvaja alternativni postopek;

(c) ko tako sklene katera od pogodbenic.

2. V okviru izvajanja odstavka 1(a) in (c) pristojni organi zagotovijo, da se pri izmenjavi tranzitnih podatkov med pristojnimi organi uporablja računalniški carinski sistem.

3. Ko ne deluje(ta) aplikacija glavnega zavezanca in/ali mreža, je uporaba pisne tranzitne deklaracije po odstavku 1(b) mogoča s soglasjem pristojnih organov.

4. Tranzitno deklaracijo lahko dopolnjuje eden ali več dopolnilnih listov, ki se morajo ujemati z vzorcem v Dodatku 3 k Prilogi I Konvencije EUL. Dopolnilni listi so sestavni del deklaracije.

5. Nakladnice, sestavljene v skladu z vzorcem iz Dodatka III, se lahko uporabljajo namesto dopolnilnih listov kot opisni del tranzitne deklaracije ter so kot take njen sestavni del.

6. Obrazci iz odstavkov 1, 4 in 5 se izpolnjujejo v skladu z Dodatkom III.

7. Smiselno se uporabljajo odstavki 4 do 6 člena 21.

Tranzitna deklaracija za potnike

Člen 22a

Za namene člena 22(1)(a) potnik izpolni tranzitno deklaracijo v skladu s členoma 5 in 6 ter Prilogo B6 k Dodatku III.

Mešane pošiljke

Člen 23

Če pošiljka vsebuje blago, ki mora biti v postopku T1, in tudi blago, ki mora biti v postopku T2, se tranzitna deklaracija, označena s črko T, za vsako postavko blaga dopolni z atributom „T1“, „T2“ ali „T2F“:

Podpis tranzitne deklaracije in obveznosti glavnega zavezanca

Člen 24

1. Skupna tranzitna deklaracija mora vsebovati elektronski podpis ali mora biti opremljena z drugim sredstvom za zagotovitev istovetnosti.

2. S predložitvijo tranzitne deklaracije glavni zavezanec sprejme odgovornost, kar zadeva:

(a) točnost podatkov v tranzitni deklaraciji;

(b) pristnost predloženih dokumentov;

(c) izpolnjevanje vseh obveznosti, povezanih z vnosom zadevnega blaga v skupni tranzitni postopek.

POGLAVJE III

FORMALNOSTI PRI URADU ODHODA

Predložitev tranzitne deklaracije

Člen 25

Vložitev tranzitne deklaracije in predložitev blaga uradu odhoda se izvedeta ob dneh in urah, ki jih določijo pristojni organi.

Vendar lahko urad odhoda na zahtevo in stroške glavnega zavezanca dovoli predložitev blaga na katerem koli drugem mestu.

Pot

Člen 26

1. Blago, dano v skupnostni tranzitni postopek, se prevaža v namembni urad po ekonomsko upravičeni poti.

2. Brez vpliva na člen 59 urad odhoda za blago s seznama iz Priloge I, ali če pristojni organi ali glavni zavezanec menijo, da je to potrebno, določi načrt obvezne poti in vpiše v polje 44 tranzitne deklaracije vsaj države članice, prek katerih bo potekal tranzit, ob upoštevanju podatkov, ki jih je sporočil glavni zavezanec.

Sprejem in registracija tranzitne deklaracije

Člen 27

1. Urad odhoda tranzitno deklaracijo sprejme in registrira med uradnimi urami, ki jih določijo pristojni organi, če:

(a) vsebuje vse navedbe, potrebne za izvajanje določb te konvencije;

(b) so ji priloženi vsi zahtevani dokumenti; in

(c) se blago, na katerega se nanaša, predloži carini.

2. Pristojni organi se lahko strinjajo, da skupaj z deklaracijo ni treba predložiti zahtevanih dokumentov iz odstavka 1(b). V tem primeru morajo biti ti dokumenti pristojnim organom na razpolago.

3. Če ni izrecno določeno drugače, je treba za uporabo vseh določb, ki urejajo skupni tranzitni postopek, upoštevati datum sprejema deklaracije s strani pristojnih organov.

Popravek tranzitne deklaracije

Člen 28

1. Glavnemu zavezancu se na njegovo zahtevo dovoli, da popravi eno ali več navedb v tranzitni deklaraciji, potem ko so jo sprejeli pristojni organi. Popravek ne sme imeti za posledico, da bi se tranzitna deklaracija nanašala na drugo blago, kot ga je prvotno zajemala.

2. Vendar se ne sme dovoliti noben popravek več, če se to zahteva, potem ko so pristojni organi:

(a) seznanili glavnega zavezanca o tem, da bodo pregledali blago; ali

(b) ugotovili, da zadevne navedbe niso točne; ali

(c) blago sprostili.

Rok predložitve namembnemu uradu

Člen 29

1. Urad odhoda določi rok, v katerem je treba blago predložiti namembnemu uradu, ob upoštevanju načrta poti, veljavne prometne ali druge zakonodaje in, če je to primerno, podatkov, ki jih je sporočil glavni zavezanec.

2. Rok, ki ga določi urad odhoda, je zavezujoč za pristojne organe držav, na katerih ozemlju poteka skupna tranzitna operacija, in ga ti organi ne morejo spremeniti.

Preverjanje tranzitne deklaracije in blaga

Člen 30

1. Pristojni organi države odhoda lahko na osnovi analize tveganja ali naključnega izbora izvedejo:

(a) kontrolo sprejete tranzitne deklaracije in priloženih dokumentov;

(b) pregled blaga skupaj z eventualnim odvzemom vzorcev za analizo ali podrobno kontrolo.

2. Pregled blaga se izvaja na za to določenih krajih in ob urah, predvidenih v ta namen. Vendar lahko pristojni organi na zahtevo in stroške glavnega zavezanca izvedejo pregled blaga tudi na drugem kraju ali ob drugih urah.

Sredstva za ugotavljanje istovetnosti

Člen 31

1. Urad odhoda uporabi vsa sredstva za ugotovitev istovetnosti, za katera meni, da so potrebna, in vnese ustrezne podatke v tranzitno deklaracijo.

2. Ne glede na člen 11(4) Konvencije je treba sprostitev blaga, ki naj bi se vneslo v skupni tranzitni postopek, zavrniti, če ni mogoče namestiti carinskih oznak v skladu z določbami člena 11(2) ali (3) Konvencije.

3. Ko se carinske oznake nameščajo na tovorni prostor, pristojni organi preverijo, ali imajo prevozna sredstva ustrezno dovoljenje za namestitev carinskih oznak, in v primeru, da ga nimajo, ali so primerna za njihovo namestitev.

- 4. Kot prevozno sredstvo, ki že ima ustrezno dovoljenje na podlagi drugih določb v smislu člena 11(2)(a) Konvencije, se šteje katero koli cestno vozilo, priklopnik, polpriklopnik ali zabojnik, ki ima dovoljenje za prevoz blaga z nameščenimi carinskimi oznakami v skladu z določbami katerega od mednarodnih sporazumov, ki so ga podpisale Evropska skupnost ali njene države članice in države Efte.

5. Carinske oznake morajo vsebovati značilnosti, navedene v Prilogi II.

6. Poseganje v carinske oznake brez odobritve pristojnih organov ni dovoljeno.

7. Opis blaga se šteje za zadostnega, da omogoča ugotavljanje istovetnosti blaga v smislu člena 11(4) Konvencije, ko je dovolj podrobno, da je mogoče na njegovi osnovi enostavno ugotoviti količino in vrsto blaga.

Sprostitev blaga

Člen 32

1. Glede na rezultate preverjanja urad odhoda vnese ustrezne podatke v tranzitno deklaracijo.

2. Če to omogočajo rezultati preverjanja, urad odhoda odobri sprostitev blaga in v računalniški sistem zabeleži datum te sprostitve.

3. Ob sprostitvi blaga urad odhoda pošlje podatke o operaciji skupnega tranzita prijavljenemu namembnemu uradu s sporočilom „Sporočilo o predvidenem prispetju“, vsakemu prijavljenemu uradu tranzita pa s sporočilom „Vnaprejšnje obvestilo o tranzitu“. Ta sporočila temeljijo na podatkih iz tranzitne deklaracije, ki so po potrebi spremenjeni.

Spremna tranzitna listina

Člen 33

1. Spremna tranzitna listina se ujema z vzorcem in navedbami iz Dodatka III. Med prevozom spremlja blago, dano v skupni tranzitni postopek. Po sprostitvi blaga je gospodarskemu subjektu na voljo na enega od spodaj navedenih načinov:

(a) glavni zavezanec jo prejme prek urada odhoda ali pa se, z odobritvijo pristojnih organov, natisne prek računalniškega sistema glavnega zavezanca;

(b) po prejetju sporočila o odobritvi sprostitve blaga, ki ga pošlje urad odhoda, se natisne prek računalniškega sistema pooblaščenega pošiljatelja.

2. Kadar je to primerno, se spremna tranzitna listina dopolni s seznamom postavk, ki ustrezajo vzorcu v Dodatku III; ta seznam je sestavni del spremne tranzitne listine.

POGLAVJE IV

FORMALNOSTI MED PREVOZOM

Predložitev spremne tranzitne listine

Člen 34

Na vsako zahtevo pristojnih organov je treba predložiti spremno tranzitno listino in vse ostale dokumente, ki spremljajo blago.

Urad tranzita

Člen 35

1. Pošiljko in spremno tranzitno listino je treba predložiti vsakemu uradu tranzita.

2. Urad tranzita prehod evidentira na osnovi sporočila „Vnaprejšnje obvestilo o tranzitu“, ki ga prejme od urada odhoda. O prehodu meje se obvesti urad odhoda s sporočilom „Obvestilo o prehodu meje“.

3. Uradi tranzita blago pregledajo, če presodijo, da je to potrebno. Eventualna kontrola blaga se izvaja zlasti na podlagi sporočila „Vnaprejšnje obvestilo o tranzitu“.

4. Če prevoz poteka prek urada tranzita, ki ni prijavljen in vnesen na spremno tranzitno listino, urad tranzita, prek katerega poteka prevoz, od urada odhoda zahteva sporočilo „Vnaprejšnje obvestilo o tranzitu“ in urad odhoda o tranzitu obvesti tako, da mu pošlje „Obvestilo o prehodu meje“. Če zavarovanje za zadevno državo ne velja, urad odhoda obvesti o tem urad tranzita.

5. Določbe iz odstavkov 1 do 4 se ne uporabljajo za prevoz blaga po železnici.

Dogodki, ki se zgodijo med prevozom

Člen 36

1. Prevoznik mora vpisati potrebne vnose v spremno tranzitno listino in jo predložiti skupaj s pošiljko pristojnim organom države članice, na katere ozemlju je prevozno sredstvo:

(a) če se je obvezni načrt poti spremenil in se uporabljajo določbe iz člena 26(2);

(b) če so bile med prevozno operacijo carinske oznake poškodovane iz razlogov, na katere prevoznik ni mogel vplivati;

(c) če se blago pretovori na drugo prevozno sredstvo; vsako takšno pretovarjanje mora biti opravljeno pod nadzorom pristojnih organov, ki pa lahko odobrijo pretovarjanje tudi brez nadzora;

(d) v primeru neposredne nevarnosti, zaradi katere je nemudoma treba deloma ali v celoti raztovoriti prevozno sredstvo;

(e) v primeru nesreče ali drugega dogodka, ki bi lahko vplivala na sposobnost glavnega zavezanca ali prevoznika, da izpolni svoje obveznosti.

2. Če pristojni organi menijo, da se zadevna skupna tranzitna operacija lahko normalno nadaljuje, sprejmejo vse morebitne potrebne ukrepe in nato potrdijo spremno tranzitno listino. Glede na posamezen primer pristojni organi urada tranzita oziroma namembnega urada v carinski računalniški sistem vnesejo pomembne podatke, povezane s pretovarjanjem ali kakršnim koli drugim dogodkom.

POGLAVJE V

FORMALNOSTI PRI NAMEMBNEM URADU

Predložitev pri namembnem uradu

Člen 37

1. Blago in zahtevani dokumenti se predložijo namembnemu uradu med uradnimi urami. Vendar lahko ta urad na zahtevo in stroške udeleženega odobri predložitev izven uradnih ur. Prav tako lahko namembni urad na zahtevo in stroške udeleženega odobri predložitev blaga in zahtevanih dokumentov na katerem koli drugem kraju.

2. Če se blago predloži namembnemu uradu po izteku roka, ki ga je predpisal urad odhoda, in če je bil rok prekoračen zaradi vzrokov, ki jih je mogoče zadovoljivo razložiti namembnemu uradu in jih ni mogoče pripisati prevozniku ali glavnemu zavezancu, se šteje, da je slednji upošteval predpisani rok.

3. Namembni urad shrani spremno tranzitno listino in opravi se pregled blaga predvsem na podlagi „sporočila o predvidenem prispetju“, ki ga je poslal urad odhoda.

4. Na zahtevo glavnega zavezanca in za zagotavljanje dokazil o koncu postopka v skladu s členom 42(1) namembni urad potrdi spremno tranzitno listino z naslednjim zaznamkom:

- Alternativno dokazilo – 99202

5. Tranzitna operacija se lahko konča pri uradu, ki ni tisti, ki je naveden na tranzitni deklaraciji. Takšen urad tako postane namembni urad.

Če je novi namembni urad v pristojnosti pogodbenice, ki ni pogodbenica, pristojna za sprva določeni urad, novi namembni urad od urada odhoda zahteva sporočilo „sporočilo o predvidenem prispetju“.

Potrdilo o prejemu

Člen 38

1. Namembni urad na zahtevo izda potrdilo o prejemu osebi, ki mu je predložila blago in zahtevane dokumente.

2. Potrdilo o prejemu se mora ujemati z navedbami v Dodatku III.

3. Udeleženi vnaprej izpolni potrdilo o prejemu. Potrdilo lahko vsebuje tudi druge podatke o pošiljki, razen v prostoru, ki je namenjen samo namembnemu uradu. Potrdilo o prejemu se ne uporablja kot dokazilo o zaključku postopka v smislu člena 42(1).

Vračilo informacij

Člen 39

1. Namembni urad s sporočilom o prispetju obvesti urad odhoda o prispetju blaga isti dan, ko je blago predloženo namembnemu uradu.

2. Če se tranzitna operacija konča v uradu, ki ni bil prvotno predviden v tranzitni deklaraciji, novi namembni urad obvesti urad odhoda o tem, da je blago prispelo, s „sporočilom o prispetju“.

Urad odhoda s „posredovanim sporočilom o prispetju“ obvesti prvotno predvideni urad odhoda o tem, da je blago prispelo.

3. „Sporočilo o prispetju“ iz odstavkov 1 in 2 se ne uporablja kot dokazilo o zaključku postopka v smislu člena 40(2).

4. Razen v upravičenih primerih namembni urad pošlje uradu odhoda obvestilo „rezultati kontrole“ najpozneje tretji dan po dnevu, ko je bilo blago predloženo namembnemu uradu. Vendar, kadar se uporablja člen 65, mora namembni urad uradu odhoda posredovati obvestilo „rezultati kontrole“ najkasneje šesti dan po dnevu, ko mu je bilo predloženo blago.

POGLAVJE VI

PREVERJANJE KONCA POSTOPKA

Konec in zaključek postopka

Člen 40

1. Skupni tranzitni postopek se konča in obveznosti glavnega zavezanca so izpolnjene, ko so blago, ki je bilo dano v postopek, kakor tudi zahtevani dokumenti in podatki, predloženi namembnemu uradu v skladu z določbami postopka.

2. Pristojni organi zaključijo skupni tranzitni postopek, ko lahko na podlagi primerjave podatkov, ki so na voljo v uradu odhoda, in tistih, ki so na voljo v namembnem uradu, ugotovijo, da se je postopek ustrezno končal.

Poizvedbeni postopek

Člen 41

1. Če pristojni organi države odhoda ne prejmejo sporočila „Sporočilo o prispetju“ do roka, v katerem mora biti blago predloženo namembnem uradu, ali sporočila „rezultati kontrole“ v šestih dneh po prejetju sporočila „sporočilo o prispetju“, sprožijo poizvedbeni postopek, da pridobijo potrebne podatke za zaključek postopka, ali, če to ni mogoče, da bi:

- ugotovili, ali je nastal carinski dolg,

- določili istovetnost dolžnika,

- določili organe, pristojne za izterjavo.

2. Poizvedbeni postopek se sproži največ sedem dni po izteku enega od rokov, navedenih v odstavku 1, razen v izjemnih primerih, ki jih pogodbenice določijo sporazumno. Če pristojni organi predčasno prejmejo podatke, da tranzitni postopek ni končan, ali če sumijo, da je tako, nemudoma sprožijo poizvedbeni postopek.

3. Če pristojni organi države odhoda prejmejo samo sporočilo „Sporočilo o prispetju“, poizvedbeni postopek sprožijo tako, da pri namembnem uradu, ki jim je poslal sporočilo „sporočilo o prispetju“, zaprosijo za sporočilo „rezultati kontrole“.

4. Če pristojni organi države odhoda ne prejmejo sporočila „sporočilo o prispetju“, poizvedbeni postopek sprožijo tako, da pri glavnem zavezancu poizvejo o podatkih, potrebnih za zaključek postopka, ali pa se obrnejo na namembni urad, če so na voljo zadostni podatki za preiskavo na namembnem kraju.

Poizvedba pri glavnem zavezancu za namene pridobitve podatkov, potrebnih za zaključek postopka, mora biti opravljena najkasneje osemindvajset dni po sproženju poizvedbenega postopka pri namembnem uradu.

5. Namembni urad in glavni zavezanec morata na zahtevo, opisano v odstavku 4, odgovoriti v osemindvajsetih dneh. Če glavni zavezanec v tem roku predloži zadostne podatke, jih morajo pristojni organi v državi odhoda upoštevati ali zaključiti operacijo, če predloženi podatki to omogočajo.

6. Če podatki, ki jih sporoči glavni zavezanec, ne omogočajo zaključka postopka, vendar pristojni organi v državi odhoda ocenijo, da zadoščajo za nadaljevanje poizvedbenega postopka, je treba nemudoma nasloviti zahtevo na zadevni carinski urad.

7. Kadar poizvedbeni postopek ugotovi, da je bil tranzitni postopek končan pravilno, pristojni organi države odhoda zaključijo operacijo in nemudoma obvestijo glavnega zavezanca in, če je to primerno, vse pristojne organe, ki so morda že sprožili postopek izterjave v skladu s členom 117.

Člen 41a

1. Kadar po začetku poizvedbenega postopka in pred iztekom roka, ki ga navaja člen 116(1)(c), pristojni organi države odhoda (v nadaljnjem besedilu „organ prosilec“) kakorkoli pridobijo dokaze o kraju, kjer je nastal carinski dolg, in če se omenjeni kraj nahaja v eni od drugih pogodbenic, nemudoma pošljejo vse razpoložljive informacije organom, ki so pristojni za ta kraj (v nadaljnjem besedilu „zaprošeni organi“).

2. Zaprošeni organ potrdi prejem obvestila in navede, ali je odgovoren za izterjavo. Če organ prosilec ne prejme odgovora v osemindvajsetih dneh, nemudoma nadaljuje poizvedbeni postopek.

Alternativno dokazilo o koncu postopka

Člen 42

1. Glavni zavezanec lahko dokazilo o koncu postopka v rokih, navedenih v deklaraciji, glede na zahteve pristojnih organov predloži kot dokument, ki so ga potrdili pristojni organi namembne države in s katerim je mogoče preveriti istovetnost zadevnega blaga in ugotoviti, da je bilo predloženo namembnemu uradu ali, če se uporablja člen 64, pooblaščenemu prejemniku.

2. Skupni tranzitni postopek se šteje kot končan tudi, če glavni zavezanec v skladu z zahtevami carinskih organov predloži enega od spodaj navedenih dokumentov, ki dokazujejo istovetnost blaga:

(a) carinski dokument, izdan v tretji državi, po katerem je blago dano v carinsko dovoljeno rabo ali uporabo,

(b) dokument, ki ga izda tretja država in ga potrdijo carinski organi te države, iz katerega je razvidno, da se šteje, da je blago v zadevni tretji državi v prostem pretoku.

3. Namesto dokumentov, opisanih v odstavku 2, je mogoče uporabiti njihove kopije ali fotokopije, katerih pristnost potrdi(jo) organ, ki je potrdil originalne dokumente, organi zadevnih tretjih držav ali organi ene od držav.

Naknadna kontrola

Člen 43

1. Pristojni organi lahko za preveritev pristnosti ali točnosti informacij in morebitnih žigov izvedejo naknadno kontrolo izmenjanih informacij, dokumentov, obrazcev, odobritev ali podatkov v zvezi s skupnim tranzitnim postopkom. Omenjene kontrole se izvajajo, če se pojavijo dvomi ali obstaja sum o goljufiji. Poleg tega se lahko izvajajo tudi zaradi analize tveganja ali naključno.

2. Pristojni organi na prejeto zahtevo po izvedbi naknadne kontrole odgovorijo nemudoma.

3. Ko pristojni organi države odhoda v primeru dvoma ali suma o goljufiji zahtevajo naknadno kontrolo informacij, vsebovanih v sporočilu „Rezultati kontrole“, se šteje, da pogoji iz člena 40(2) niso izpolnjeni, dokler ni potrjena pristnost ali točnost podatkov, za katere se zahteva naknadna kontrola.

4. Te določbe se smiselno uporabljajo tudi za člen 22.

NASLOV III

POENOSTAVITVE

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE O POENOSTAVITVAH

Obseg uporabe

Člen 44

1. Na zahtevo glavnega zavezanca oziroma prejemnika lahko pristojni organi odobrijo naslednje poenostavitve:

(a) uporabo splošnega zavarovanja ali opustitev zavarovanja;

(b) uporabo posebnih carinskih oznak;

(c) opustitev zahteve po uporabi predpisane poti;

(d) status pooblaščenega pošiljatelja;

(e) status pooblaščenega prejemnika;

(f) uporabo poenostavljenih postopkov, prilagojenih za določena prevozna sredstva:

(i) blago, ki se prevaža po železnici ali v velikih zabojnikih,

(ii) blago, ki se prevaža po zraku,

(iii) blago, ki se giba po cevovodih;

(g) uporabo drugih poenostavljenih postopkov na podlagi člena 6 Konvencije.

2. Če se odobrijo poenostavitve iz odstavka 1(a) in (f), se uporabljajo v vseh državah, razen če je drugače določeno v tem dodatku ali v dovoljenju. Če se odobrijo poenostavitve iz točk (b), (c) in (d), se uporabljajo le za skupne tranzitne operacije, ki se začenjajo v državi, ki je izdala dovoljenje. Če se odobri poenostavitev iz točke (e), se uporablja samo v državi, ki je izdala dovoljenje.

Splošni pogoji za izdajo dovoljenja

Člen 45

1. Dovoljenja iz člena 44(1) se odobrijo le osebam, ki:

(a) so registrirane v eni od pogodbenic, pod pogojem, da je dovoljenje za uporabo splošnega zavarovanja mogoče izdati samo osebam, registriranim v državi, kjer je zavarovanje izdano;

(b) redno uporabljajo skupne tranzitne postopke, ali katerih pristojni organi vedo, da lahko izpolnjujejo obveznosti iz teh postopkov, ali, v zvezi s poenostavitvijo iz člena 44(1)(e), redno prejemajo blago, ki je dano v skupni tranzitni postopek; in

(c) niso hudo ali večkrat kršile carinskih ali davčnih predpisov.

2. Da bi zagotovili pravilno uporabo poenostavitev, je mogoče dovoljenja odobriti le:

(a) kadar pristojni organi lahko nadzirajo postopek in opravljajo kontrole, ne da bi bile pri tem upravne obremenitve nesorazmerne z zahtevami udeležencev; in

(b) kadar udeleženci vodijo evidenco, ki pristojnim organom omogoča izvajanje učinkovite kontrole.

Vsebina zahtevka za odobritev dovoljenja

Člen 46

1. Zahtevek za odobritev dovoljenja za uporabo poenostavitev, v nadaljnjem besedilu „zahtevek“, mora vsebovati datum in podpis. Sestaviti ga je mogoče v pisni obliki ali predložiti prek elektronskih tehnik obdelave podatkov na način in pod pogoji, ki jih določijo pristojni organi.

2. Zahtevek mora navajati vsa dejstva, ki bodo pristojnim organom omogočala preverjanje, ali so izpolnjeni pogoji, na podlagi katerih je mogoče odobriti zahtevane poenostavitve.

Odgovornost vložnika

Člen 47

Oseba, ki zaprosi za uporabo poenostavitev, je v skladu z določbami, ki veljajo v pogodbenicah, in ne glede na eventualno uporabo kazenskih določb odgovorna za:

(a) točnost podanih informacij;

(b) pristnost predloženih dokumentov.

Pristojni organi

Člen 48

1. Zahtevek je treba vložiti pri pristojnih organih države, v kateri je vložnik zahtevka registriran.

2. Dovoljenje se izda oziroma zahtevek se zavrne v skladu z določbami, ki veljajo v državah pogodbenicah.

3. Sklep o zavrnitvi zahtevka se vložniku predloži v skladu z roki in določbami, ki veljajo v državah pogodbenicah. Vsebovati mora utemeljitev.

Vsebina dovoljenja

Člen 49

1. Imetnik prejme izvirnik dovoljenja z datumom in podpisom ter enega ali več overjenih izvodov dovoljenja.

2. Dovoljenje navaja pogoje za uporabo poenostavitev ter določa metode delovanja in kontrole. Veljati začne na dan izdaje.

3. Oseba, ki zaprosi za uporabo poenostavitev, odgovarja za skladnost z vsemi obveznostmi, ki se nanašajo na vnos zadevnega blaga v skupni tranzitni postopek.

4. V primeru poenostavitev iz točk (b), (c) in (f) člena 44(1) je treba dovoljenje predložiti, kadar koli urad odhoda to zahteva.

Preklic in spremembe

Člen 50

1. Imetnik dovoljenja obvesti pristojne organe o vseh dejavnikih, ki bi nastopili po izdaji dovoljenja in bi lahko vplivali na nadaljnjo veljavnost ali vsebino dovoljenja.

2. Pristojni organi dovoljenje prekličejo ali spremenijo, ko:

(a) ni(so) ali ni(so) več izpolnjen(i) pogoj(i), določen(i) za njegovo izdajo; ali

(b) je po izdaji dovoljenja nastopil dejavnik, ki vpliva na nadaljnjo veljavnost ali vsebino dovoljenja.

3. Pristojni organi lahko dovoljenje prekličejo ali spremenijo, če njegov imetnik ne izpolnjuje več katere od obveznosti, ki mu jo to dovoljenje nalaga.

4. Sklep o spremembi ali preklicu dovoljenja mora biti utemeljen. O njem se obvesti imetnika dovoljenja.

5. Preklic ali sprememba sklepa začne veljati na dan obvestila o tem. Vendar lahko v izjemnih primerih in v kolikor za to obstajajo upravičeni interesi naslovnika sklepa, pristojni organi omenjeni začetek veljavnosti prenesejo na poznejši datum. Na sklepu je naveden datum začetka veljavnosti.

Shranjevanje spisov pri pristojnih organih

Člen 51

1. Pristojni organi hranijo vloge in priloženo spremno dokumentacijo skupaj z izvodom izdanega dovoljenja.

2. Če se zahtevek zavrne ali se dovoljenje prekliče, se zahtevek in, odvisno od primera, sklep o zavrnitvi oziroma o preklicu ter vsa priložena spremna dokumentacija hranijo vsaj tri leta od izteka koledarskega leta, v katerem je bil zahtevek zavrnjen ali v katerem je bilo dovoljenje preklicano.

POGLAVJE II

SPLOŠNO ZAVAROVANJE IN OPUSTITEV ZAVAROVANJA

Referenčni znesek

Člen 52

1. Glavni zavezanec lahko do višine referenčnega zneska uporablja splošno zavarovanje ali opustitev zavarovanja.

2. Referenčni znesek je enak kakor znesek dolga, ki lahko nastane za blago, ki ga glavni zavezanec daje v skupni tranzitni postopek v obdobju vsaj enega tedna.

Urad zavarovanja določi znesek v sodelovanju z udeležencem:

(a) na podlagi podatkov o blagu, ki ga je prevažal v preteklosti, in ocene o količini, zajeti v načrtovanih skupnih tranzitnih operacijah, ki je med drugim navedena v komercialni dokumentaciji in računovodskih knjigah udeleženca,

(b) na podlagi najvišjih stopenj, vključno s tistimi za uvozne dajatve, ki se uporabljajo za blago iste vrste v državi, kjer se nahaja urad zavarovanja, v primeru vnosa blaga v prosti promet. Za namene izračuna se skupnostno blago, ki se prevaža v skladu s Konvencijo o skupnem tranzitnem postopku, obravnava kot neskupnostno blago.

Ko so za to na voljo potrebni podatki, se izračuna natančen znesek carinskih dajatev in drugih davkov, ki jih mora glavni zavezanec plačati za posamezno tranzitno operacijo. V nasprotnem primeru, ko gre za blago, ki ni navedeno na seznamu iz Priloge I, se šteje, da je znesek enak 7 000 EUR, razen če drugi podatki, znani pristojnim organom, vodijo do drugačnega zneska.

3. Urad zavarovanja, zlasti na zahtevo glavnega zavezanca, pregleda referenčni znesek in ga po potrebi prilagodi.

4. Glavni zavezanec mora poskrbeti za to, da uporabljeni zneski ne presežejo referenčnega zneska, ob upoštevanju poslov, za katere se postopek še ni končal.

Računalniški sistemi pristojnih organov omogočajo obdelavo in spremljanje uporabe referenčnih zneskov za posamezne tranzitne operacije.

Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, in opustitev zavarovanja

Člen 53

1. Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, je enak kakor referenčni znesek iz člena 52.

2. Osebam, ki pristojnim organom dokažejo, da je njihovo finančno stanje trdno in da upoštevajo standarde zanesljivosti, opisane v odstavkih 3 in 4, je mogoče odobriti uporabo splošnega zavarovanja za zmanjšan znesek ali opustitev zavarovanja.

3. Znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, se lahko zmanjša:

(a) na 50 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom;

(b) na 30 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom in da tesno sodeluje s pristojnimi organi.

4. Opustitev zavarovanja je mogoče odobriti, če glavni zavezanec dokaže, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom, da tesno sodeluje s pristojnimi organi, da sam vodi prevozne operacije in da ima dovolj finančnih sredstev za izpolnjevanje obveznosti.

5. Za namen odstavkov 3 in 4 države upoštevajo določbe iz Priloge III.

Pogoji splošnega zavarovanja in opustitve zavarovanja

Člen 53a

Za posamezno splošno zavarovanje in/ali opustitev zavarovanja

(a) se glavnemu zavezancu dodeli „referenčna številka zavarovanja“, ki se navezuje na določen referenčni znesek;

(b) urad zavarovanja glavnemu zavezancu dodeli in izroči začetno oznako dostopa, povezano z „referenčno številko zavarovanja“.

Glavni zavezanec lahko zase ali za svoje zastopnike temu zavarovanju dodeli eno ali več oznak dostopa.

Posebne določbe za blago, ki predstavlja povečano tveganje

Člen 54

1. Če gre za blago, na katerega se nanaša seznam iz Priloge I, mora za odobritev predložitve splošnega zavarovanja glavni zavezanec poleg izpolnjevanja pogojev iz člena 45 dokazati, da je njegovo finančno stanje trdno, da ima dovolj izkušenj s skupnim tranzitnim postopkom in da ali tesno sodeluje s pristojnimi organi ali pa sam vodi prevozne operacije.

2. Za to blago se lahko znesek, ki ga mora pokrivati splošno zavarovanje, zmanjša:

(a) na 50 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da tesno sodeluje s pristojnimi organi in da sam vodi prevozne operacije;

(b) na 30 % referenčnega zneska, če glavni zavezanec dokaže, da tesno sodeluje s pristojnimi organi, da sam vodi prevozne operacije in da ima dovolj finančnih sredstev za izpolnjevanje obveznosti.

3. Za namen odstavka 2 države upoštevajo določbe iz Priloge II.

4 Prejšnji odstavki se uporabljajo tudi, ko se zahtevek za uporabo skupnega zavarovanja izrecno nanaša na uporabo istega potrdila o skupnem zavarovanju ne samo za blago, našteto v seznamu iz Priloge I, ampak tudi za blago, ki ni na tem seznamu.

5. Opustitev zavarovanja ni mogoča v primeru skupnih tranzitnih operacij, ki zadevajo blago, našteto na seznamu iz Priloge I.

6. Ob upoštevanju načel, ki urejajo odobritev splošnega zavarovanja in zmanjšanje zneska zavarovanja, je mogoče v posebnih okoliščinah izjemoma začasno prepovedati uporabo splošnega zavarovanja za zmanjšan znesek.

7. Ob upoštevanju načel, ki urejajo odobritev splošnega zavarovanja in zmanjšanje zneska, ki ga mora pokrivati zavarovanje, je mogoče začasno prepovedati uporabo splošnega zavarovanja za blago, ki je bilo v okviru splošnega zavarovanja predmet dokazanih velikih goljufij.

8. Pogoji uporabe odstavkov 6 in 7 so opisani v Prilogi III.

Zavarovalni dokument

Člen 55

1. Splošno zavarovanje izda garant.

2. Splošno zavarovanje mora biti predmet zavarovalnega dokumenta, ki ustreza vzorcu iz Priloge C4 k Dodatku III. Zavarovalni dokument se shrani v uradu zavarovanja.

3. Smiselno se uporabljajo določbe člena 17(2).

Potrdila o splošnem zavarovanju ali opustitvi zavarovanja

Člen 56

1. Na podlagi dovoljenja pristojni organi glavnemu zavezancu izdajo eno ali več potrdil o splošnem zavarovanju ali o opustitvi zavarovanja, v nadaljnjem besedilu imenovanih potrdila, izdelanih v skladu z Dodatkom III, ki mu omogočajo dokazovanje splošnega zavarovanja ali opustitve zavarovanja v okviru uporabe člena 22(1)(b).

2. Rok veljavnosti potrdila ni daljši od dveh let. Ta rok lahko urad zavarovanja enkrat podaljša za nadaljnje obdobje, ki ni daljše od dveh let.

Preklic in razveljavitev

Člen 57

1. Člen 19(1) in prvi pododstavek člena 19(2) se smiselno uporabljata za preklic in za razveljavitev splošnega zavarovanja.

2. Urad zavarovanja mora v računalniški sistem vnesti preklic dovoljenja za splošno zavarovanje ali opustitve zavarovanja s strani pristojnih organov ali preklic sklepa, s katerim je urad zavarovanja sprejel izjavo garanta, ali preklic te izjave s strani garanta, skupaj z datumom začetka veljavnosti.

3. Od datuma začetka veljavnosti preklica ali razveljavitve ni mogoče uporabiti nobenega potrdila, ki je bilo izdano v skladu s členom 22(1)(b), za dajanje blaga v skupni tranzitni postopek in ga mora glavni zavezanec nemudoma vrniti uradu zavarovanja.

Vsaka država pošlje Komisiji podatke, po katerih je mogoče ugotoviti istovetnost potrdil, ki so še veljavna in še niso bila vrnjena ali ki so bila prijavljena kot ukradena, izgubljena ali ponarejena. Komisija o tem obvešča druge države.

POGLAVJE III

UPORABA POSEBNIH CARINSKIH OZNAK

Člen 58

1. Pristojni organi lahko glavnemu zavezancu dovolijo uporabo posebnih carinskih oznak na prevoznih sredstvih ali tovorkih, če pristojni organi potrdijo, da te oznake izpolnjujejo značilnosti iz Priloge II.

2. Glavni zavezanec med podatke v tranzitni deklaraciji vpiše število, vrsto in model uporabljenih oznak.

Glavni zavezanec namesti carinske oznake najpozneje ob sprostitvi blaga.

POGLAVJE IV

OPUSTITEV PREDPISANE POTI

Člen 59

Pristojni organi lahko odobrijo opustitev zahteve po upoštevanju predpisane poti glavnim zavezancem, ki zagotovijo, da lahko pristojni organi kadar koli preverijo položaj zadevne pošiljke.

POGLAVJE V

STATUS POOBLAŠČENEGA POŠILJATELJA

Pooblaščeni pošiljatelj

Člen 60

Osebe, ki želijo opravljati skupne tranzitne operacije, ne da bi morale blago, ki je predmet tranzitne deklaracije, predložiti v uradu odhoda ali na drugem pooblaščenem mestu, lahko pridobijo status pooblaščenega pošiljatelja.

To poenostavitev je mogoče odobriti le osebam, ki imajo dovoljenje za uporabo splošnega zavarovanja ali jim je odobrena opustitev zavarovanja.

Vsebina dovoljenja

Člen 61

Dovoljenje navaja zlasti:

(a) enega ali več uradov odhoda, ki so odgovorni za skupne tranzitne operacije, ki se bodo opravile;

(b) rok, v katerem lahko pristojni organi, potem ko pooblaščeni pošiljatelj predloži deklaracijo, izvedejo eventualno kontrolo pred sprostitvijo blaga;

(c) ukrepe, ki jih je treba sprejeti za ugotavljanje istovetnosti blaga. Za to lahko pristojni organi določijo, da morajo biti na prevozna sredstva ali na tovorke nameščene posebne carinske oznake, ki jih pristojni organi odobrijo kot skladne z značilnostmi iz Priloge II, namesti pa jih pooblaščeni pošiljatelj;

(d) izvzete kategorije ali gibanja blaga.

Formalnosti ob odhodu

Člen 62

Pooblaščeni pošiljatelj uradu odhoda predloži tranzitno deklaracijo. Sprostitev blaga ni mogoča pred iztekom roka, ki ga predvideva člen 61(b).

Obvezni zaznamki

Člen 63

Pooblaščeni pošiljatelj v računalniški sistem po potrebi vnese naslednje podatke:

- število, vrsto in model oznak;

- predpisano pot (po potrebi), ki je določena v skladu s členom 26(2);

- rok, določen v skladu s členom 29, v katerem je treba blago predložiti namembnemu uradu.

POGLAVJE VI

STATUS POOBLAŠČENEGA PREJEMNIKA

Pooblaščeni prejemnik

Člen 64

1. Osebe, ki želijo v svojih prostorih ali na drugem navedenem mestu prejemati blago, ki je dano v skupni tranzitni postopek, ne da bi morale pri tem namembnemu uradu predložiti blago in spremno tranzitno deklaracijo, lahko pridobijo status pooblaščenega prejemnika.

2. Šteje se, da je glavni zavezanec izpolnil svoje obveznosti iz člena 8(l)(a) in da je skupni tranzitni postopek končan, ko sta spremna tranzitna deklaracija, ki je spremljala pošiljko, in nedotaknjeno blago v predpisanem roku predložena pooblaščenemu prejemniku v njegovih prostorih ali na mestu, ki je naveden v dovoljenju, in če so bili pri tem upoštevani ukrepi za ugotavljanje istovetnosti blaga.

3. Na zahtevo prevoznika pooblaščeni prejemnik izda potrdilo o prejemu, določeno v členu 38, ki se smiselno uporablja, za vsako pošiljko, dostavljeno v skladu z odstavkom 2.

Obveznosti

Člen 65

1. Ko blago prispe v njegove prostore ali na kraj, ki je naveden v pooblastilu, mora pooblaščeni prejemnik:

(a) s „Sporočilom o prispetju“, v katerem so navedeni morebitni dogodki med prevozom, pristojni namembni urad nemudoma obvestiti o tem, da je blago prispelo;

(b) pred začetkom raztovarjanja počakati na prejem „Dovoljenja za raztovarjanje“;

(c) po prejemu „Dovoljenja za raztovarjanje“ namembnemu uradu najkasneje tretji dan po prispetju blaga poslati sporočilo „Opombe glede raztovarjanja“, v katerem so navedene vse razlike, kakor je to določeno s pogoji v dovoljenju;

(d) imeti na razpolago za namembni urad ali slednjemu predložiti izvod spremne tranzitne listine, ki je spremljala blago, v skladu z določbami iz dovoljenja.

2. Namembni urad vnese podatke, ki sestavljajo sporočilo „Rezultati kontrole“, v računalniški sistem.

Vsebina dovoljenja

Člen 66

1. Dovoljenje navaja zlasti:

(a) namembni urad oziroma urade, odgovorne za blago, ki ga prejme pooblaščeni prejemnik;

(b) rok, v katerem pooblaščeni prejemnik v sporočilu „Dovoljenje za raztovarjanje“ od namembnega urada prejme ustrezne podatke iz sporočila „Sporočilo o predvidenem prispetju“, potrebne za smiselno uporabo člena 37(3);

(c) izvzete kategorije ali gibanja blaga.

2. Pristojni organi v pooblastilu navedejo, ali mora namembni urad kakor koli ukrepati, preden lahko pooblaščeni prejemnik razpolaga s prejetim blagom.

POGLAVJE VII

POENOSTAVLJENI POSTOPKI ZA PREVOZ BLAGA V ŽELEZNIŠKEM PROMETU ALI V VELIKIH ZABOJNIKIH

ODDELEK 1

SPLOŠNE DOLOČBE O PREVOZU BLAGA V ŽELEZNIŠKEM PROMETU

Obseg uporabe

Člen 67

Formalnosti po skupnem tranzitnem postopku se za prevoz blaga prek železniških družb na podlagi „tovornega lista CIM in za hitro pošto“, v nadaljevanju „tovorni list CIM“, poenostavijo v skladu s členi 68 do 79, 95 in 96.

Pravna veljava uporabljenega dokumenta

Člen 68

Tovorni list CIM velja kot tranzitna deklaracija.

Kontrola evidenc

Člen 69

Železniška družba vsake države daje evidence, ki se vodijo pri njihovih obračunskih službah, na razpolago pristojnim organom svoje države v kontrolne namene.

Glavni zavezanec

Člen 70

1. Železniška družba, ki sprejme v prevoz blago s tovornim listom CIM, veljavnim kot skupna tranzitna deklaracija, je glavni zavezanec za tako tranzitno operacijo.

2. Železniška družba države, prek ozemlja katere blago vstopi v pogodbenice, je glavni zavezanec pri prevozih blaga, ki so ga v prevoz prevzele železnice tretje države.

Nalepka

Člen 71

Železniške družbe poskrbijo za označitev pošiljk v skupnem tranzitnem postopku z nalepko s piktogramom, ki ustreza vzorcu iz Priloge B11 k Dodatku III.

Nalepke se nalepijo na tovorni list CIM in na ustrezni vagon pri vagonskih pošiljkah, v drugih primerih pa na tovorek oziroma tovorke.

Nalepka iz prvega odstavka se lahko nadomesti z žigom v zeleni barvi, ki ponazarja piktogram, prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III.

Sprememba prevozne pogodbe

Člen 72

Kadar se prevozna pogodba spremeni, tako da se:

- prevoz, ki naj bi se končal zunaj določene pogodbenice, konča v njej;

- prevoz, ki naj bi se končal znotraj določene pogodbenice, konča zunaj nje,

železniške družbe ne izpolnijo spremenjene pogodbe brez predhodnega soglasja urada odhoda.

V vseh drugih primerih lahko železniške družbe izpolnijo spremenjeno pogodbo; o spremembi pa nemudoma obvestijo urad odhoda.

PRETOK BLAGA MED POGODBENICAMI

Uporaba tovornega lista CIM

Člen 73

1. Kadar se prevoz, za katerega se uporablja skupni tranzitni postopek, začne na območju pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, se tovorni list CIM predloži uradu odhoda.

2. Ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2 in 3 tovornega lista CIM:

- kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1;

- kratico „T2“ oziroma „T2F“, kadar se blago giblje po postopku T2, v primerih, ko je v skladu z določbami Skupnosti vnos te kratice obvezen.

Kratica „T2“ ali „T2F“ se potrdi z žigom urada odhoda.

3. Ko pretok blaga poteka iz Skupnosti v eno od držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2 in 3 tovornega lista CIM kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1.

4. Razen v primerih, ki jih določata odstavka 2 in 3, velja, da se blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, kakor tudi tisto, ki se giblje iz Skupnosti v eno od držav Efte, v skladu s pogoji, ki jih določa vsaka država članica Skupnosti, daje v postopek T2 za celotno pot od postaje odhoda do namembne postaje brez predložitve tovornega lista CIM za to blago uradu odhoda.

Ko gre za blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ene ali več držav Efte, se ne nameščajo nalepke iz člena 71.

5. Šteje se, da se blago, katerega prevoz se začne v eni od držav Efte, prevaža v okviru postopka T1. Če pa se mora v skladu z določbami člena 2(3)(b) Konvencije blago gibati po postopku T2, urad odhoda na list 3 tovornega lista CIM navede, da se blago, na katerega se omenjeni dokument nanaša, giblje po postopku T2; za to jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, kratico „T2“ oziroma „T2F“ skupaj z žigom urada odhoda in podpisom pristojnega uradnika. Za blago, ki se giblje po postopku T1, na omenjeni dokument ni treba vnesti kratice T1.

6. Vsi izvodi tovornega lista CIM se vrnejo udeležencu.

7. Vsaka od držav članic Efte lahko za blago, ki se giblje po postopku T1, predvidi možnost prevoza po postopku T1, ne da bi bilo pri tem treba uradu odhoda predložiti tovorni list CIM.

8. Pri blagu iz odstavkov 2, 3 in 5 nastopa v vlogi namembnega urada urad namembne postaje. Če pa je blago na vmesni postaji sproščeno v prosti promet ali dano v drug postopek, nastopa v vlogi namembnega urada urad, ki je pristojen za to postajo. Če pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte pod pogoji, navedenimi v odstavku 4, ni treba pri namembnem uradu opraviti nobenih formalnosti.

Ukrepi za zagotavljanje istovetnosti

Člen 74

Kot splošno pravilo in glede na ukrepe železniških družb za zagotavljanje istovetnosti urad odhoda na prevozna sredstva in tovorke praviloma ne namešča carinskih oznak.

Uporaba različnih listov tovornega lista CIM

Člen 75

1. Razen v primerih, ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, železniška družba države, ki je pristojna za namembni urad, slednjemu predloži lista 2 in 3 tovornega lista CIM.

2. Namembni urad vrne list 2 železniški družbi, takoj ko ga žigosa, list 3 pa obdrži.

PREVOZI, KI SO NAMENJENI V TRETJE DRŽAVE ALI PRIHAJAJO IZ NJIH

Prevozi v tretje države

Člen 76

1. Člena 73 in 74 se uporabljata pri prevozu, ki se začne znotraj območja pogodbenic, končal pa naj bi se zunaj tega območja.

2. Carinski urad mejne postaje, prek katere blago v tranzitu zapusti ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi namembnega urada.

3. Pri namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Prevozi iz tretjih držav

Člen 77

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, končal pa naj bi se na njem, carinski urad mejne postaje, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi urada odhoda.

Pri uradu odhoda ni treba opraviti nobenih formalnosti.

2. Urad, pristojen za namembno postajo, deluje kot namembni urad. Če pa je blago na vmesni postaji sproščeno v prosti promet ali dano v drug carinski postopek, urad, ki je pristojen za to postajo, nastopa v vlogi namembnega urada.

V namembnem uradu je treba opraviti formalnosti iz člena 75.

Prevoz prek ozemlja pogodbenic

Člen 78

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, nastopata v vlogi urada odhoda oziroma namembnega urada tista carinska urada, ki sta navedena v členih 77(1) in 76(2).

2. Pri uradu odhoda in namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Carinski status blaga

Člen 79

Šteje se, da se blago, ki se prevaža v skladu s členom 77(1) ali 78(1), prevaža v okviru postopka T1, razen če se ugotovi skupnostni status tega blaga v skladu z določbami iz Dodatka II.

ODDELEK 2

PREVOZ BLAGA V VELIKIH ZABOJNIKIH

Obseg uporabe

Člen 80

Formalnosti, ki veljajo za skupni tranzitni postopek, se poenostavijo skladno s členi 81 do 96 za blago v velikih zabojnikih, ki jih tovorijo železniške družbe s pomočjo transportnih podjetij kot posrednikov s predajnim listom, imenovanim v tem dodatku „predajni list TR“. Tak prevoz lahko po potrebi vključuje druge vrste prevoza razen železnice, ki jih opravijo prevozna podjetja, v odpremni državi do železniške postaje odhoda v tej državi in v namembni državi od namembne železniške postaje v tej državi, ter kakršenkoli prevoz, ki se med navedenima postajama opravi po morski poti.

Opredelitve

Člen 81

V členih 80 do 96:

1. „prevozno podjetje“ pomeni podjetje, ki so ga ustanovile železniške družbe v obliki gospodarske družbe, katere družbenice so, za prevažanje blaga z velikimi zabojniki na podlagi predajnih listov;

2. „velik zabojnik“ pomeni napravo za prevoz blaga, ki je:

- trajne narave,

- posebej zasnovan tako, da omogoča prevoz blaga z enim ali več načini prevoza brez vmesnega pretovarjanja tovora;

- zasnovan tako, da omogoča preprosto pritrjevanje in/ali rokovanje;

- oblikovan tako, da se lahko ustrezno namestijo carinske oznake, kadar to zahteva člen 89;

- takšne velikosti, da znaša površina, omejena s štirimi zunanjimi koti, najmanj 7 m2;

3. „predajni list TR“ pomeni dokument, ki zajema prevozno pogodbo, s katero prevozno podjetje v mednarodnem prometu zagotovi prevoz enega ali več velikih zabojnikov od enega pošiljatelja do enega prejemnika. Predajni list TR ima v desnem zgornjem kotu zaporedno številko, po kateri ga je mogoče prepoznati. Številka je sestavljena iz osmih števk, pred katerimi stojita črki TR.

Predajni list TR je sestavljen iz naslednjih listov po številčnem zaporedju:

št. 1: list za upravo prevoznega podjetja;

št. 2: list za nacionalnega zastopnika prevoznega podjetja na namembni postaji;

št. 3A: list za carino;

št. 3B: list za prejemnika;

št. 4: list za upravo prevoznega podjetja;

št. 5: list za nacionalnega zastopnika prevoznega podjetja na postaji odhoda;

št. 6: list za pošiljatelja.

Vsak list predajnega lista TR, razen lista 3A, ima vzdolž desnega roba zelen pas, širok približno 4 cm;

4. „seznam velikih zabojnikov“, v nadaljevanju „seznam“, pomeni dokument, ki je priložen predajnemu listu TR in je njegov sestavni del, na podlagi katerega se prevaža več velikih zabojnikov od ene postaje odhoda do ene namembne postaje, na teh postajah pa se opravijo carinske formalnosti.

Seznam se predloži v enakem številu izvodov kakor predajni list TR, na katerega se nanaša.

Število seznamov se navede v polju v zgornjem desnem kotu predajnega lista TR, ki je predvideno za ta namen.

V zgornji desni kot vsakega seznama se vpiše tudi zaporedna številka ustreznega predajnega lista TR.

Pravna veljava uporabljenega dokumenta

Člen 82

Predajni list TR, ki ga uporabljajo prevozna podjetja, ima enako pravno veljavo kakor tranzitne deklaracije.

Kontrola evidenc – Podatki, ki jih je treba predložiti

Člen 83

1. Prevozno podjetje v vsaki državi daje na razpolago pristojnim organom v kontrolne namene prek nacionalnega zastopnika ali zastopnikov evidence, ki jih vodi njihova obračunska služba ali službe ali pa službe nacionalnega zastopnika ali zastopnikov.

2. Prevozno podjetje ali njegov nacionalni zastopnik ali zastopniki pristojnim organom na njihovo zahtevo v najkrajšem možnem roku pošljejo vse dokumente, računovodske evidence ali informacije, povezane z zaključenimi prevozi ali prevozi v teku, za katere ti organi menijo, da bi jih morali videti.

3. Kadar se v skladu s členom 82 predajni listi TR obravnavajo kot tranzitne deklaracije, prevozno podjetje ali njegov zastopnik ali zastopniki:

(a) obvestijo namembni urad o vsakem prejetem predajnem listu TR, ki na listu 1 nima carinskega zaznamka;

(b) obvestijo urad odhoda o vsakem predajnem listu TR, pri katerem ni bil vrnjen list 1 in pri katerem ne morejo ugotoviti, ali je bila pošiljka pravilno predložena namembnemu uradu ali pa je bila izvožena z ozemlja pogodbenic v tretjo državo v skladu s členom 93.

Glavni zavezanec

Člen 84

1. Pri prevozih iz člena 80, ki jih prevzame prevozno podjetje določene države, je glavni zavezanec železniška družba te države.

2. Pri prevozih iz člena 80, ki jih prevzame prevozno podjetje tretje države, je glavni zavezanec železniška družba države, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic.

Carinske formalnosti med prevozom, ki ne poteka po železnici

Člen 85

Če je treba opraviti carinske formalnosti med prevozom do postaje odhoda ali od namembne postaje, pa prevoz ne poteka po železnici, se posamezni predajni list TR lahko nanaša le na en veliki zabojnik.

Nalepka

Člen 86

Prevozno podjetje zagotovi za označitev prevozov, ki se izvajajo po skupnem tranzitnem postopku, nalepke s piktogramom, katerih vzorec je prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III. Nalepke je treba nalepiti na predajni list TR in na ustrezni veliki zabojnik ali zabojnike.

Nalepka iz prvega odstavka se lahko nadomesti z žigom v zeleni barvi, ki ponazarja piktogram, prikazan v Prilogi B11 k Dodatku III.

Spremembe prevozne pogodbe

Člen 87

Kadar se prevozna pogodba spremeni, tako da se:

- prevoz, ki naj bi se končal zunaj določene pogodbenice, konča v njej;

- prevoz, ki naj bi se končal znotraj določene pogodbenice, konča zunaj nje,

prevozno podjetje ne izpolni spremenjene pogodbe brez predhodnega soglasja urada odhoda.

V vseh drugih primerih lahko prevozno podjetje izpolni spremenjeno pogodbo; o spremembi pa nemudoma obvesti urad odhoda.

PRETOK BLAGA MED POGODBENICAMI

Predajni list TR in seznami

Člen 88

1. Kadar se prevoz, za katerega se uporablja skupni tranzitni postopek, začne na območju pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, se predajni list TR predloži uradu odhoda.

2. Ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR:

- kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1;

- kratico „T2“ oziroma „T2F“, kadar se blago giblje po postopku T2, v primerih, ko je v skladu z določbami Skupnosti vnos te kratice obvezen.

Kratica „T2“ ali „T2F“ se potrdi z žigom urada odhoda.

3. Ko pretok blaga poteka iz Skupnosti in v eno od držav Efte, urad odhoda jasno vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1.

4. Razen v primerih, ki jih določata odstavka 2 in 3, velja, da se blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, kakor tudi tisto, ki se giblje iz Skupnosti v eno od držav Efte, v skladu s pogoji, ki jih določa vsaka država članica Skupnosti, daje v postopek T2 za celotno pot, ki jo mora opraviti, brez predložitve predajnega lista TR za to blago uradu odhoda. Ko gre za blago, ki se giblje od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ene ali več držav Efte, se ne nameščajo nalepke iz člena 86.

5. Šteje se, da se blago, katerega prevoz se začne v eni od držav Efte, prevaža v okviru postopka T1. Če pa se mora v skladu z določbami člena 2(3)(b) Konvencije blago gibati po postopku T2, urad odhoda na list 3A predajnega lista TR navede, da se blago, na katerega se omenjeni dokument nanaša, giblje po postopku T2; za to jasno vnese v razdelek, ki je na listu 3A predajnega lista TR pridržan za carino, kratico „T2“ oziroma „T2F“ skupaj z žigom urada odhoda in podpisom pristojnega uradnika. Za blago, ki se giblje po postopku T1, na omenjeni dokument ni treba vnesti kratice „T1“.

6. Ko se en predajni list TR hkrati nanaša na zabojnike za prevoz blaga, ki se giblje po postopku T1, in zabojnike za prevoz blaga, ki se giblje po postopku T2, urad odhoda vnese v razdelek, pridržan za carino, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR ločene sklice za zabojnik(e) glede na to, katero vrsto blaga vsebuje(jo), in poleg sklica na ustrezni(e) zabojnik(e) vnese ustrezno kratico „T1“ in „T2“ oziroma „T2F“.

7. V primerih, ki jih pokriva odstavek 3, ko se uporabljajo seznami velikih zabojnikov, je treba za zabojnike, ki vsebujejo blago, ki se giblje po postopku T1, izdelati ločene sezname, serijska številka ali številke zadevnega seznama ali seznamov pa se vnesejo v razdelek, namenjen carini, na listih 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR. Kratica „T1“ se vnese ob serijski(ih) številki(ah) seznama(ov), na katere(ga) se nanaša(jo).

8. Vsi listi predajnega lista TR se vrnejo udeležencu.

9. Vsaka od držav članic Efte lahko za blago, ki se giblje po postopku T1, predvidi možnost prevoza po postopku T1 brez predložitve predajnega lista TR uradu odhoda.

10. Predajni list TR za blago iz odstavkov 2, 3 in 5 je treba predložiti namembnemu uradu, kjer je blago prijavljeno za sprostitev v prosti promet ali za vnos v drug postopek.

Ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte pod pogoji, navedenimi v odstavku 4, ni treba v namembnem uradu opraviti nobenih formalnosti.

Ukrepi za zagotavljanje istovetnosti

Člen 89

Istovetnost blaga se zagotavlja v skladu z določbami člena 11 Konvencije. Urad odhoda pa običajno ne namešča carinskih oznak na velike zabojnike, kadar ukrepe za zagotovitev istovetnosti sprejmejo železniške družbe. Če se oznake namestijo, se to navede v polju, predvidenem za carino na listih 3A in 3B predajnega lista TR.

Uporaba različnih listov predajnega lista TR

Člen 90

1. Razen v primerih, ko pretok blaga poteka od ene do druge točke znotraj Skupnosti prek ozemlja ene ali več držav Efte, prevozno podjetje predloži liste 1, 2 in 3A predajnega lista TR namembnemu uradu.

2. Namembni urad takoj vnese zaznamek na lista 1 in 2 ter ju vrne prevoznemu podjetju, list 3A pa obdrži.

PREVOZ BLAGA V TRETJE DRŽAVE ALI IZ NJIH

Prevozi v tretje države

Člen 91

1. Kadar se prevoz začne na ozemlju pogodbenic, končal pa naj bi se zunaj njega, se uporabljajo določbe členov 88(1) do (9) in 89.

2. Carinski urad, ki je pristojen za mejno postajo, prek katere blago zapusti ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi namembnega urada.

3. Pri namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Prevozi iz tretjih držav

Člen 92

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, končal pa naj bi se na njem, carinski urad, ki je pristojen za mejno postajo, prek katere blago vstopi na ozemlje pogodbenic, nastopa v vlogi urada odhoda. Pri uradu odhoda ni treba opraviti nobenih formalnosti.

2. Urad, pri katerem se predloži blago, nastopa v vlogi namembnega urada.

Formalnosti, predpisane v členu 90, se opravijo pri namembnem uradu.

Prevoz prek ozemlja pogodbenic

Člen 93

1. Kadar se prevoz začne zunaj ozemlja pogodbenic, kjer naj bi se tudi končal, nastopata v vlogi urada odhoda oziroma namembnega urada tista carinska urada, ki sta navedena v členih 92(1) in 91(2).

2. Pri uradu odhoda in namembnem uradu ni treba opraviti nobenih formalnosti.

Carinski status blaga

Člen 94

Šteje se, da se blago, ki se prevaža v skladu s členom 92(1) ali 93(1), prevaža v okviru postopka T1, razen če se ugotovi skupnostni status tega blaga v skladu z določbami iz Dodatka II.

ODDELEK 3

DRUGE DOLOČBE

Nakladnice

Člen 95

1. Člen 22(5) Dodatka I in točka 24 Priloge IV se uporabljata za vse nakladnice, ki so priložene tovornemu listu CIM ali predajnemu listu TR. Število priloženih nakladnic se vpiše v polje, predvideno na tovornem listu CIM oziroma predajnem listu TR za podatke o spremnih listinah.

Nakladnica poleg tega vsebuje številko vagona, na katerega se nanaša tovorni list CIM, ali po potrebi številko zabojnika, ki vsebuje blago.

2. Pri prevozih, ki se začenjajo znotraj ozemlja pogodbenic in hkrati vsebujejo tako blago, ki se prevaža po postopku T1, kakor tudi blago, ki se prevaža po postopku T2, se sestavijo ločene nakladnice; pri prevozu blaga v velikih zabojnikih na podlagi predajnega lista TR se ločene nakladnice sestavijo za vsak veliki zabojnik, ki vsebuje obe kategoriji blaga.

Zaporedne številke nakladnic, ki se nanašajo na eno od obeh kategorij blaga, se vpišejo v polje, ki je predvideno za poimenovanje blaga na tovornem listu CIM oziroma predajnem listu TR.

3. V primerih iz odstavkov 1 in 2 in za namene postopkov, predvidenih v členih 67 do 96, so nakladnice, ki so priložene tovornemu listu CIM ali predajnemu listu TR, njun sestavni del in imajo enak pravni učinek.

Izvirnik takih nakladnic postaja odpreme opremi z žigom.

ODDELEK 4

OBSEG UPORABE OBIČAJNIH IN POENOSTAVLJENIH POSTOPKOV – KOMBINIRAN ŽELEZNIŠKO-CESTNI PREVOZ

Člen 96

1. Določbe členov 67 do 95 ne onemogočajo uporabe postopkov, določenih v naslovu II, pri čemer se kljub temu uporabljajo določbe členov 69 do 71 ali 83 in 86.

2. V primeru iz odstavka 1 se pri izpolnjevanju tovornega lista CIM ali predajnega lista TR sklicevanje na uporabljeno(e) tranzitno(e) deklaracijo(e) razločno vpiše v polje, predvideno za podatke o spremnih listinah.

Sklicevanje vključuje vrsto dokumenta, urad, ki ga je izdal, ter datum in evidenčno številko vsakega uporabljenega dokumenta.

Poleg tega list 2 tovornega lista CIM ali lista 1 in 2 predajnega lista TR overi železniška družba, pristojna za zadnjo železniško postajo v skupni tranzitni operaciji. Družba overi dokument, potem ko ugotovi, da prevoz blaga poteka na podlagi tranzitnega(ih) dokumenta(ov), na katere(ga) se sklicuje.

Ko se skupne tranzitne operacije iz odstavka 1 in prvega pododstavka tega odstavka končajo v eni od držav Efte, lahko ta država zahteva, da se carinskemu uradu, pristojnemu za zadnjo železniško postajo, ki jo zadeva skupna tranzitna operacija, predloži list 2 tovornega lista CIM ali lista 1 in 2 predajnega lista TR. Ta urad overi dokument, potem ko ugotovi, da prevoz blaga poteka na podlagi tranzitnega(ih) dokumenta(ov), na katere(ga) se sklicuje.

3. Kadar se skupna tranzitna operacija izvaja na podlagi predajnega lista TR v skladu z določbami členov 80 do 94, se za uporabljeni tovorni list CIM v okviru te operacije ne uporabljajo niti členi 67 do 79 niti člen 96(1) in (2) . V tovornem listu CIM se v polju, predvidenem za podatke o spremnih listinah, razločno navede sklicevanje na predajni list TR. Sklicevanje vključuje besede „predajni list TR“, ki jim sledi zaporedna številka.

4. Ko železniške družbe v enem od svojih železniških terminalov sprejmejo kombiniran železniško-cestni prevoz blaga, ki se giblje na podlagi ene ali več tranzitnih deklaracij po postopku, opredeljenem v naslovu II, in ga usmerijo na vagone, železniške družbe sprejmejo odgovornost za to, da bodo poravnale carine in druge dajatve, če bo med potovanjem po železnici prišlo do kršitev ali nepravilnosti in če za državo, kjer so se omenjene kršitve ali nepravilnosti zgodile ali se šteje, da so se zgodile, ne obstaja veljavno zavarovanje ter če teh zneskov ne bo mogoče izterjati od glavnega zavezanca.

Pooblaščeni pošiljatelj in pooblaščeni prejemnik

Člen 97

1. Kadar se opustitev predložitve tranzitne deklaracije uradu odhoda nanaša na blago, ki naj bi bilo odpremljeno na podlagi tovornega lista CIM ali predajnega lista TR v skladu z določbami členov 67 do 96, pristojni organi določijo ukrepe, ki so potrebni, da se zagotovi vnos kratic „T1“, „T2“ oziroma „T2F“ na liste 1, 2 in 3 tovornega lista CIM oziroma liste 1, 2, 3A in 3B predajnega lista TR.

2. Kadar je blago, ki se prevaža v skladu z določbami členov 67 do 96, namenjeno pooblaščenemu prejemniku, lahko pristojni organi z odstopanjem od členov 64(2) in 66(1)(b) določijo, da železniška družba oziroma prevozno podjetje lista 2 in 3 tovornega lista CIM oziroma liste 1, 2 in 3A predajnega lista TR predloži neposredno namembnemu uradu.

(členi 98 do 110: prosto)

POGLAVJE VIII

POENOSTAVLJENI POSTOPKI ZA ZRAČNI PREVOZ

Poenostavljeni postopek (raven 1)

Člen 111

1. Letalskemu prevozniku se lahko izda dovoljenje za uporabo letalskega manifesta kot tranzitne deklaracije, če vsebina tega manifesta ustreza vzorcu iz Dodatka 3 k Prilogi 9 Konvencije o mednarodnem civilnem letalstvu (poenostavljeni postopek – raven 1).

Za skupne tranzitne operacije dovoljenje navaja obliko manifesta ter letališča odhoda in namembna letališča. Letalski prevoznik pošlje pristojnim organom vsakega zadevnega letališča overjen izvod dovoljenja.

2. Če prevozna operacija zajema blago, ki ga je treba dati v postopek T1, in tudi blago, ki ga je treba dati v postopek T2, se tako blago navede na ločenih manifestih.

3. Na vsakem manifestu mora biti zaznamek z datumom in podpisom letalskega prevoznika, ki ga označi:

- s kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1;

- s kratico „T2“ oziroma „T2F“, kadar se blago giblje po postopku T2, vendar je lahko vsak manifest opremljen samo z eno od obeh kratic.

4. Manifest vsebuje tudi naslednje podatke:

- naziv letalskega prevoznika, ki prevaža blago;

- številko leta;

- datum leta;

- naziv letališča natovarjanja (letališče odhoda) in raztovarjanja (namembno letališče);

in za vsako pošiljko, navedeno v manifestu, še:

- številko letalskega tovornega lista;

- število tovorkov;

- običajen trgovski opis blaga, ki vsebuje vse potrebne podatke za ugotavljanje istovetnosti blaga;

- bruto maso.

Če je blago v skupinah, se njihov opis, če je to primerno, nadomesti z vnosom „ konsolidacija “ ki se lahko krajša. V takšnih primerih letalski tovorni listi za pošiljke na manifestu vsebujejo običajen trgovski opis blaga skupaj z vsemi potrebnimi podatki za ugotavljanje istovetnosti blaga.

5. Vsaj dva izvoda manifesta je treba predložiti pristojnim organom na letališču odhoda, ki obdržijo en izvod.

Za kontrolne namene lahko ti organi zahtevajo predložitev vseh letalskih tovornih listov, ki se nanašajo na pošiljke, navedene na manifestu.

6. En izvod manifesta je treba predložiti pristojnim organom na namembnem letališču, ki ga obdržijo.

Za kontrolne namene lahko pristojni organi namembnega letališča zahtevajo tudi predložitev manifestov in letalskih tovornih listov za vse blago, ki se raztovarja na letališču.

7. Enkrat na mesec, potem ko potrdijo verodostojnost seznama, pristojni organi vsakega namembnega letališča pošljejo pristojnim organom vsakega letališča odhoda seznam manifestov, prejetih v preteklem mesecu, ki ga sestavijo letalski prevozniki.

Opis vsakega manifesta na tem seznamu vsebuje naslednje podatke:

- referenčno številko manifesta;

- oznako, ki označuje manifest kot tranzitno deklaracijo v skladu z odstavkom 3;

- naziv (lahko okrajšan) letalskega prevoznika, ki je prevažal blago;

- številko leta;

- datum leta.

Dovoljenje lahko tudi določa, da letalski prevozniki sami pošiljajo podatke iz prvega pododstavka.

Če se odkrijejo nepravilnosti v zvezi s podatki na manifestih z navedenega seznama, pristojni organi namembnega letališča o tem obvestijo pristojne organe letališča odhoda in organ, ki je dovoljenje izdal, z navedbo zlasti letalskih tovornih listov za zadevno blago.

Poenostavljeni postopek (raven 2)

Člen 112

1. Letalskemu prevozniku se lahko izda dovoljenje, da kot tranzitno deklaracijo uporablja manifest, ki se pošilja s sistemi elektronske izmenjave podatkov, če opravlja veliko letov med državami članicami (poenostavljeni postopek – raven 2).

Z odstopanjem od člena 45(l)(a) ni potrebno, da imajo letalski prevozniki sedež v eni od pogodbenic, če imajo tam območno podružnico.

2. Ob prejemu vloge za dovoljenje pristojni organi o tem obvestijo druge države, na katerih ozemlju so letališča odhoda in namembna letališča, povezana s sistemi elektronske izmenjave podatkov.

Če v 60 dneh od obvestila ne prejmejo nobenega ugovora, pristojni organi izdajo dovoljenje.

Takšno dovoljenje velja v vseh zadevnih državah in se uporablja samo za skupne tranzitne operacije med letališči, na katera se nanaša.

3. Poenostavitev se izvaja na naslednji način:

(a) manifest, sestavljen na letališču odhoda, se prek sistemov elektronske izmenjave podatkov pošlje namembnemu letališču;

(b) letalski prevoznik na manifest vnese:

- kratico „T1“, kadar se blago giblje po postopku T1;

- kratico „T2“ oziroma „TF“, kadar se blago giblje po postopku T2;

- kratico „TD“, kadar je blago že v tranzitnem postopku. Tudi v takšnih primerih letalski prevoznik vpiše kratico „TD“ na ustrezni letalski tovorni list, pa tudi referenco za uporabljeni postopek, referenčno številko in datum tranzitne deklaracije ter ime urada, ki jo je izdal;

- črko „C“ (ki ustreza „T2L“) oziroma „F“ (ki ustreza „T2LF“) za skupnostno blago, ki ni v tranzitnem postopku;

- črko „X“, za skupnostno blago, ki se izvaža in se ne daje v tranzitni postopek;

ob ustrezne postavke na manifestu.

Manifest vključuje tudi podatke iz člena 111(4);

(c) šteje se, da je skupni tranzitni postopek končan, ko sta manifest, poslan po sistemu elektronske izmenjave podatkov, in blago predložena pristojnim organom namembnega letališča;

(d) na zahtevo se pristojnim organom letališča odhoda in namembnega letališča predloži izvod manifesta, poslanega prek sistema elektronske izmenjave podatkov;

(e) evidenca, ki jo vodi letalski prevoznik, mora vsebovati vsaj podatke iz točke (b);

(f) pristojni organi letališča odhoda izvajajo na osnovi analize tveganja kontrole z revizijskim sistemom;

(g) pristojni organi namembnega letališča izvajajo na osnovi analize tveganja kontrole z revizijskim sistemom in pristojnim organom na letališču odhoda po potrebi prek sistema elektronske izmenjave podatkov pošljejo podatke o prejetih manifestih v preverjanje.

4. Ne glede na določbe iz Poglavja VI naslova II in naslova IV:

- letalski prevoznik obvesti pristojne organe o vseh kršitvah in nepravilnostih;

- pristojni organi na namembnem letališču čimprej obvestijo pristojne organe letališča odhoda in organ, ki je izdal dovoljenje, o vseh kršitvah in nepravilnostih.

POGLAVJE IX

POENOSTAVLJENI POSTOPKI ZA PRENOS PO CEVOVODIH

Člen 113

1. Kadar se uporablja skupni tranzitni postopek, se za blago, ki se prenaša po cevovodu, formalnosti tega postopka prilagodijo v skladu z odstavki 2 do 5.

2. Šteje se, da je blago, ki se prenaša po cevovodu, dano v skupni tranzitni postopek:

- ob vstopu na carinsko območje ene od pogodbenic za tisto blago, ki na to območje vstopi po cevovodu;

- ob vstopu v cevovodni sistem za tisto blago, ki je že na carinskem območju ene od pogodbenic.

Kadar je potrebno, se skupnostni status blaga določa v skladu z določbami iz Dodatka II.

3. Glavni zavezanec za blago iz odstavka 2 je upravljavec cevovoda, ki ima svoj sedež v državi, prek ozemlja katere blago vstopi na ozemlje ene od pogodbenic, ali upravljavec cevovoda iz države, v kateri se prenos začne.

4. Za namene člena 4(2) se upravljavec cevovoda, ki ima svoj sedež v državi, prek ozemlja katere se blago prenaša po cevovodu, šteje za prevoznika.

5. Ne glede na določbe iz odstavka 8 se šteje, da je skupna tranzitna operacija končana, ko blago, ki se prenaša po cevovodu, prispe v prejemnikov objekt ali je sprejeto v razdelilno omrežje prejemnika in ga ta vpiše v svojo evidenco.

6. Ko prenos blaga po cevovodu, ki poteka med dvema pogodbenicama in za katerega se šteje, da je v skladu z določbami iz odstavka 2 dano v skupni tranzitni postopek, poteka tudi čez ozemlje pogodbenice, v kateri se ta postopek ne uporablja za prenos blaga po cevovodu, se omenjeni postopek med prečkanjem njenega ozemlja prekine.

7. Ko poteka prenos blaga po cevovodu iz pogodbenice, v kateri se za tovrsten prenos blaga ne uporablja skupni tranzitni postopek, v pogodbenico, kjer se ta postopek uporablja, se šteje, da se je skupni tranzitni postopek začel, ko blago vstopi na ozemlje zadnje navedene pogodbenice.

8. Ko poteka prenos blaga po cevovodu iz pogodbenice, v kateri se za tovrsten prenos blaga uporablja skupni tranzitni postopek, v pogodbenico, kjer se ta postopek ne uporablja, se šteje, da se je skupni tranzitni postopek končal, ko blago zapusti ozemlje pogodbenice, v kateri se ta postopek uporablja.

9. Podjetja, ki sodelujejo pri prenosu blaga, vodijo evidence in jih dajejo na razpolago pristojnim organom zaradi kontrol, ki se zdijo potrebne v zvezi s skupnimi tranzitnimi operacijami, na katere se nanaša ta člen.

NASLOV IV

DOLG IN IZTERJAVA

Nastanek dolga

Člen 114

1. Dolg v smislu člena 3(l) nastane zaradi:

(a) umika blaga iz skupnega tranzitnega postopka; ali,

(b) če do omenjenega umika ne pride, zaradi neizvajanja katere od obveznosti, predvidenih v okviru uporabe skupnega tranzitnega postopka, ali neupoštevanja katerega od pogojev, določenih za vnos blaga v skupni tranzitni postopek.

Vendar dolg ne nastane v primeru kršitev, ki nimajo resnih posledic za izvajanje postopka, če:

(i) se te kršitve ne nanašajo na poskus umika blaga iz skupnega tranzitnega postopka;

(ii) ne gre za očitno malomarnost s strani udeleženega;

(iii) se vse formalnosti, potrebne za ureditev položaja blaga, izvedejo naknadno.

Pogodbenice lahko določijo situacije, za katere se lahko uporablja pododstavek 2.

2. Dolg nastane:

(a) ko je blago umaknjeno iz skupnega tranzitnega postopka ali

(b) ko niso več izpolnjene obveznosti, zaradi neizvajanja katerih nastane dolg, oziroma ko se blago vnese v postopek, če se naknadno izkaže, da eden od pogojev za vnos v postopek ni bil dejansko izpolnjen.

3. Šteje se, da za blago v skupnem tranzitnem postopku ni nastal noben dolg, če udeleženi predloži dokaz, da je prišlo do neizpolnjevanja obveznosti, ki nastanejo ob vnosu blaga v skupni tranzitni postopek iz odstavka 1(b), zaradi popolnega uničenja ali nenadomestljive izgube zadevnega blaga, ki ga (jo) je povzročila sama narava blaga, nepredvidljiv dogodek ali višja sila, oziroma je do tega prišlo po izdaji dovoljenja pristojnih organov.

Nenadomestljiva izguba blaga pomeni, da zadevno blago ni več uporabno.

Določanje identitete dolžnika

Člen 115

1. V primeru, na katerega se nanaša člen 114(1)(a), je (so) dolžnik(i):

(a) oseba, ki umakne blago iz skupnega tranzitnega postopka;

(b) osebe, ki so sodelovale pri omenjenem umiku, če so pri tem vedele ali če se upravičeno domneva, da so vedele, da gre za umik blaga iz skupnega tranzitnega postopka;

(c) osebe, ki so pridobile ali obdržale zadevno blago, če so v času, ko so ga pridobile ali prejele, vedele ali če se upravičeno domneva, da so vedele, da je bilo zadevno blago umaknjeno iz skupnega tranzitnega postopka;

(d) in glavni zavezanec.

2. V primeru iz člena 114(1)(b) je dolžnik oseba, ki mora bodisi izpolnjevati obveznosti, ki izhajajo iz vnosa blaga v skupni tranzitni postopek, bodisi upoštevati pogoje, določene za vnos blaga v skupni tranzitni postopek.

3. Če je za isti dolg odgovornih več dolžnikov, ga morajo poravnati solidarno.

Določanje kraja nastanka dolga

Člen 116

1. Dolg nastane:

(a) na kraju, kjer so se zgodili dogodki, katerih posledica je; ali

(b) če tega kraja ni mogoče določiti, na kraju, kjer pristojni organi ugotovijo, da je blago v situaciji, ki vodi v nastanek dolga; ali

(c) če kraja ni mogoče določiti v skladu s točko (a) ali (b), v:

- sedmih mesecih od dneva, ko bi moralo biti blago predloženo namembnemu uradu, razen če je bil poslan zahtevek za izterjavo, v tem primeru se lahko ta rok podaljša za največ en mesec, ali

- enem mesecu po izteku roka iz člena 41(5), če glavni zavezanec ne predloži zadostnih podatkov ali sploh ne predloži podatkov,

- bodisi v državi, v pristojnosti katere je zadnji vstopni urad tranzita, bodisi, če ta ne obstaja, v državi, v pristojnosti katere je urad odhoda.

2. Pristojni organi iz člena 117(1) so organi države, v kateri je dolg nastal ali za katero se šteje, da je v njej nastal v skladu s tem členom.

Ukrepi zoper dolžnika

Člen 117

1. Pristojni organi sprožijo postopek izterjave, takoj ko lahko:

(a) izračunajo dolgovani znesek in

(b) določijo, kdo je dolžnik.

2. V ta namen in ob upoštevanju predpisov ti organi v skladu s pogoji in roki, ki so v veljavi v pogodbenicah, dolžnika obvestijo o dolgovanem znesku.

3. Dolžnik mora kakršen koli dolgovani znesek, na katerega se nanaša obvestilo iz odstavka 2, poravnati v skladu z načini in roki, ki so v veljavi v pogodbenicah.

4. Kadar po začetku postopka izterjave pristojni organi iz člena 116 („organ prosilec“) kakorkoli pridobijo dokaze o kraju, kjer je nastal carinski dolg, in če se ta kraj nahaja v eni od ostalih pogodbenic, nemudoma pošljejo vso potrebno dokumentacijo skupaj z overjenim izvodom dokazila organom, ki so pristojni za ta kraj („zaprošeni organi“).

Zaprošeni organ potrdi prejem obvestila in navede, ali je odgovoren za izterjavo. Če organ prosilec ne prejme odgovora v treh mesecih, nemudoma nadaljuje postopek izterjave dolga, ki ga je začel.

5. Če je zaprošeni organ pristojen, začne nov postopek izterjav