EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.5.2018 COM(2018) 272 final 2018/0128(NLE) Predlog PRIPOROČILO SVETA o celostnem pristopu k poučevanju in učenju jezikov {SWD(2018) 174 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA ·Razlogi za predlog in njegovi cilji Po razpravah na vrhu za pravična delovna mesta in rast novembra 2017 v Göteborgu so voditelji držav ali vlad izrazili pripravljenost, da storijo več na področju izobraževanja in kulture. Komisija je k razpravi prispevala s sporočilom o krepitvi evropske identitete s pomočjo izobraževanja in kulture, ki določa vizijo za vzpostavitev evropskega izobraževalnega prostora do leta 2025. Opisuje Evropo, v kateri visokokakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in raziskovalnega dela ne bi ovirale meje, v kateri bi študij, učenje ali delo v drugi državi članici postalo nekaj običajnega, v kateri bi veliko več ljudi poleg maternega jezika govorilo še dva druga jezika in v kateri bi ljudje imeli močan občutek evropske identitete ter bi se zavedali evropske kulturne dediščine in raznolikosti Evrope. Izboljšanje učenja evropskih jezikov prispeva k medsebojnemu razumevanju in mobilnosti v Uniji ter k večji produktivnosti, konkurenčnosti in gospodarski odpornosti. Jezik je temelj kognitivnega in socialnega razvoja otroka; koristi večjezičnih kompetenc vplivajo na vse vidike življenja. Jezikovne kompetence bodo imele ključno vlogo pri oblikovanju evropskega izobraževalnega prostora. Zato so voditelji držav ali vlad v sklepih Evropskega sveta z dne 14. decembra 2017 ponovili cilj spodbujanja učenja jezikov, „da bi več mladih poleg maternega jezika govorilo še vsaj dva evropska jezika“. Pomanjkanje jezikovnih kompetenc ovira mobilnost znotraj Unije in po svetu, tako pri izobraževanju in usposabljanju kot pri dostopu do evropskega trga dela. Letno poročilo o mobilnosti delovne sile znotraj EU za leto 2017 kaže, da bi jezikovne ovire lahko zasenčile ekonomske priložnosti različnih trgov dela na čezmejnih območjih. V razmisleku o izkoriščanju globalizacije je navedeno, da „bolj povezan svet prinaša nove priložnosti. Ljudje zdaj delamo, se izobražujemo in živimo v različnih državah ter v njih potujemo. Medsebojne stike ohranjamo prek spleta, kjer si izmenjujemo zamisli in izkušnje ter z drugimi delimo svojo kulturo. Študenti lahko prek spleta dostopajo do študijskih programov vodilnih univerz z vsega sveta.“ Jezikovne kompetence so ključne za dostop do teh novih priložnosti. Za izboljšanje jezikovnih kompetenc mladih v vsej Uniji je potreben razmislek o tem, kako izboljšati poučevanje in učenje jezikov na vseh področjih obveznega izobraževanja. To priporočilo se osredotoča na poučevanje in učenje jezikov v obveznem izobraževanju (ki zajema splošne in poklicne šole); večjezične kompetence se lahko naknadno razvijejo tudi v okviru vseživljenjskega učenja. Države članice trenutno ne dosegajo dovolj velikega napredka pri uresničevanju cilja, zastavljenega na zasedanju Evropskega sveta v Barceloni leta 2002, ki poziva k nadaljnjim ukrepom za poučevanje „vsaj dveh tujih jezikov od zgodnjega otroštva“. Večina učencev v Uniji se prvega tujega jezika začne učiti prej kot v prejšnjih desetletjih, vendar je raven ambicij glede drugega tujega jezika še vedno nizka. Odstotek učencev, ki se prvega tujega jezika začnejo učiti v osnovni šoli, je zdaj 83,8 %, kar je 16,5 odstotnih točk več kot leta 2005. Vendar v 11 državah drugi tuji jezik v splošnem srednješolskem izobraževanju ni obvezen, v 16 izobraževalnih sistemih pa se dijaki poklicnega izobraževanja učijo precej manj tujih jezikov kot njihovi vrstniki v splošnem izobraževanju. Če pa se namesto udeležbe v učenju jezikov upoštevajo dejansko pridobljene kompetence, študije kažejo splošno nizko raven znanja jezikov med učenci ob koncu obveznega izobraževanja in velike razlike med državami članicami. Komisija je leta 2012 predstavila analizo jezikovnih kompetenc v Evropi. Na podlagi prve evropske raziskave o jezikovnih kompetencah je analiza pokazala, da imajo izobraževalni sistemi kljub naložbam v učenje in poučevanje jezikov še vedno težave pri izboljševanju jezikovnih kompetenc. Čeprav vlada splošno soglasje, da bi ocenjevanje jezikovnih kompetenc lahko prispevalo k spodbujanju večjezičnosti in k učinkovitejšemu poučevanju in učenju jezikov v šoli, ni primerljivih podatkov o jezikovnih kompetencah v Uniji. Študija o primerljivosti preverjanj znanja jezikov v državah članicah je tudi pokazala, da sedanje metode ocenjevanja in spremljanja napredka ne dajejo popolne slike glede posameznih jezikovnih kompetenc. Za bolj natančno in primerljivo sliko ravni jezikovnih kompetenc v Uniji bi bilo treba redno zbirati še druge podatke. Ta predlog obravnava a) potrebo po naložbah v učenje jezikov z osredotočanjem na učne izide in b) možnosti za izboljšanje učenja jezikov v obveznem izobraževanju s povečanjem jezikovne ozaveščenosti v šolskem izobraževanju. Jezikovno ozaveščene šole učenje jezikov, tako tujih kot učnega, vključujejo v medpredmetni pristop, ki temelji na ocenjevanju jezikovnih kompetenc in pomoči učencem pri izboljševanju jezikovnih kompetenc glede na njihove potrebe, okoliščine, zmožnosti in zanimanja. Šole in izobraževalni centri z visoko stopnjo jezikovne ozaveščenosti bi lahko bili gradniki evropskega izobraževalnega prostora; lahko spodbudijo zanimanje za druge države, kulture in jezike ter postavijo temelje za učno mobilnost in čezmejno sodelovanje. Ta predlog priporočila vsebuje konkretne možnosti za izboljšanje učenja jezikov in omogočanje več mladim, da dva jezika obvladajo na ravni učinkovitega uporabnika, drugi tuji jezik pa na ravni samostojnega uporabnika. Poleg tega odpira vprašanje uvedbe referenčnega merila za učenje jezikov v Uniji, ki lahko spodbudi razvoj uspešnih in učinkovitih jezikovnih strategij ter splošno izboljšanje jezikovnih kompetenc v Uniji. ·Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Učenje jezikov je obravnavano na različnih področjih politik v izobraževanju in usposabljanju. Leta 2006 je priporočilo Sveta in Evropskega parlamenta o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje opredelilo dve kompetenci v zvezi z učenjem jezikov: „sporazumevanje v maternem jeziku“ (pri čemer se materni jezik pogosto šteje kot enakovreden učnemu jeziku) in „sporazumevanje v tujih jezikih“. Pregled tega priporočila je bil napovedan v novem programu znanj in spretnosti za Evropo. Predlog novega priporočila Sveta o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje, ki ga je Komisija sprejela 17. januarja 2018, predlaga opredelitev „pismenosti“ in „jezikovne kompetence“, kar omogoča bolj prilagodljivo razumevanje povezave med maternim in učnim jezikom. Novi pristop se odziva na izziva nizke ravni pismenosti v Evropi in pomanjkljivega znanja jezikov. Močna povezava med pismenostjo in jeziki poudarja stališče, da je treba kompetence še naprej razvijati v učnem jeziku, ne glede na to, ali je to za učenca materni ali tuji jezik.

Intenzivnejše učenje jezikov podpira tudi zamisli iz predloga Komisije za priporočilo Sveta o spodbujanju skupnih vrednot, vključujočega izobraževanja in evropske razsežnosti poučevanja, saj omogoča lažjo mobilnost, medkulturno izmenjavo in razumevanje ter podpira razumevanje skupnih vrednot. Sporočilo Komisije o akcijskem načrtu za digitalno izobraževanje obravnava vidik učinkovitejše uporabe digitalnih tehnologij za učenje, tudi za učenje jezikov. Poudarja vlogo digitalne tehnologije pri „(krepitvi) povezanosti z razvojem posebnih vsebin v različnih jezikih in uporabo ključnih platform EU, kot sta School Education Gateway in Teacher Academy“. ·Skladnost z drugimi politikami Unije Glavni cilj tega priporočila dopolnjuje tekoče delo Komisije na področju izvajanja evropskega stebra socialnih pravic, pri čemer podpira „pravico [vsakega državljana] do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja, da ohrani in pridobi znanja in spretnosti, ki mu omogočajo polno udeležbo v družbi in uspešno obvladovanje prehajanja na trgu dela“. Jezikovna kompetenca se šteje za eno ključnih spretnostih, potrebnih na tem področju. Sporočilo Komisije o spodbujanju rasti in kohezije v obmejnih regijah EU spodbuja večjezičnost v obmejnih regijah. Države članice, regije in občine poziva, naj „izkoristijo možnosti vseživljenjskega učenja za okrepitev prizadevanj za spodbujanje dvojezičnosti v obmejnih regijah“. Poleg tega je v smernicah za zaposlovanje za leto 2018 predlagano, naj se spodbuja „mobilnost učečih se oseb in delavcev, da se okrepijo znanja in spretnosti za zaposljivost ter v celoti izkoristi potencial evropskega trga dela. Odpraviti bi bilo treba ovire pri mobilnosti v izobraževanju in usposabljanju, pri poklicnih in osebnih pokojninah ter pri priznavanju kvalifikacij“. Pomanjkanje jezikovnih kompetenc je mogoče šteti za ključno oviro pri mobilnosti, ki se lahko obravnava v izobraževanju in usposabljanju, vključno z obveznim izobraževanjem. Akcijski načrt Komisije za vključevanje državljanov tretjih držav iz leta 2016 poudarja, da izobraževanje in usposabljanje spadata med najmočnejša orodja za vključevanje. Navaja, da je „učenje jezika namembne države ključnega pomena za uspešnost procesa vključevanja državljanov tretjih držav. [...] Vsi otroci, ne glede na njihovo družinsko ali kulturno ozadje ali spol, imajo pravico do izobraževanja za nadaljnji razvoj. Begunski otroci so morda prekinili svoje izobraževanje ali v nekaterih primerih sploh niso mogli obiskovati šole, zaradi česar potrebujejo prilagojeno podporo, vključno z učnimi urami, s katerimi nadoknadijo izgubljeni čas izobraževanja. Učitelji potrebujejo potrebna znanja in spretnosti, da jim lahko nudijo pomoč, in zagotovljena bi jim morala biti podpora pri njihovem delu v vse bolj raznolikih razredih, tudi za preprečevanje učnega neuspeha in segregacije v izobraževanju“.



2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST ·Pravna podlaga To priporočilo je skladno s členoma 165 in 166 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 165 določa, da Unija prispeva k razvoju kakovostnega izobraževanja s spodbujanjem sodelovanja med državami članicami ter po potrebi s podpiranjem in dopolnjevanjem njihovih dejavnosti, pri čemer v celoti upošteva odgovornost držav članic za vsebino in organizacijo njihovih izobraževalnih sistemov. Določa tudi, da si Unija prizadeva za razvijanje evropske razsežnosti v izobraževanju, zlasti s poučevanjem in razširjanjem jezikov držav članic. Člen 166 določa, da Unija izvaja politiko poklicnega usposabljanja, ki podpira in dopolnjuje dejavnost držav članic, pri čemer v celoti upošteva njihovo odgovornost za vsebino in organizacijo poklicnega usposabljanja. Določa tudi, da Unija spodbuja mobilnost „izobraževalcev in udeležencev usposabljanja, zlasti mladih“. Podpiranje učenja in poučevanja jezikov prispeva k temu cilju. To priporočilo ne predlaga razširitve regulativne pristojnosti Unije in od držav članic ne zahteva zavezujočih zavez. Države članice se bodo v skladu s svojimi nacionalnimi okoliščinami odločile, kako bodo izvedle priporočilo Sveta. ·Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Komisija ta ukrep sprejema za spodbujanje, podpiranje in dopolnjevanje dejavnosti držav članic na področju učenja jezikov, pri čemer upošteva njihovo splošno odgovornost za izobraževalne sisteme. Učenje jezikov v obveznem izobraževanju ne napreduje v skladu s cilji iz sklepov predsedstva z zasedanja Evropskega sveta v Barceloni leta 2002. Pomanjkanje znanja jezikov še vedno velja za oviro pri prostem pretoku ter čezmejni trgovini in storitvah. Dodana vrednost ukrepanja na ravni Unije je sposobnost Unije, da: ·olajša izmenjavo in širjenje dobrih praks med organizacijami v različnih državah za izboljšanje jezikovne ozaveščenosti ter poučevanja in učenja jezikov; ter ·pripravi pobude, ki dodatno podpirajo pobude za učenje jezikov v evropskem izobraževalnem prostoru, podpira učitelje in vodstvene delavce šol pri njihovih nalogah ter nadalje razvija jezikovne strategije in večjezične pristope, s katerimi se spodbujata kakovost in vključujoča narava izobraževanja in usposabljanja. ·Sorazmernost

Predlog navaja primere dobre prakse in podpira države članice pri izmenjavi dobrih praks in informacij ter pri oblikovanju politik na nacionalni ravni in na ravni Unije. Ukrep se šteje za sorazmernega, ker so zaveze, ki jih bodo sprejele države članice, prostovoljne in se vsaka država članica odloči, kako se bo lotila izboljšanja poučevanja in učenja jezikov.



·Izbira instrumenta Priporočilo Sveta je ustrezen instrument na področju izobraževanja in usposabljanja, saj ima Unija na tem področju podporno pristojnost, in instrument, ki je bil pogosto uporabljen za ukrepe Unije na področju izobraževanja in usposabljanja. Kot pravni instrument izraža zavezanost držav članic k ukrepom v besedilu in zagotavlja tehtnejšo politično podlago za sodelovanje na tem področju, hkrati pa povsem upošteva pristojnost držav članic na področju izobraževanja in usposabljanja. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA ·Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje Ni relevantno. ·Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi To priporočilo temelji na zadevnih elementih iz posvetovanja z zainteresiranimi stranmi o vidikih, povezanih z jezikom, priporočila o ključnih kompetencah. Kar zadeva jezikovne kompetence, je bila v spletnem posvetovanju, dokumentih o stališčih in na posvetovalnih srečanjih/konferencah poudarjena potreba po bolj celostnem odzivu na zahteve po kompetencah na področju pismenosti, jezikov in sporazumevanja v današnjih večjezikovnih in kulturno raznolikih družbah. Poleg tega bi bilo treba večji poudarek nameniti pismenosti in jezikovnemu razvoju na splošno. To lahko vključuje širši pogled na to, kaj danes predstavljajo jezikovne kompetence, ob upoštevanju specializiranega ali akademskega jezika ali razvoja digitalnih komunikacij. Da bi zbrala kar največ predlogov in razpravljala o nekaterih začetnih zamislih, nadalje razvitih v tem predlogu, je Komisija v začetku februarja 2018 organizirala srečanje predstavnikov približno 60 organizacij civilne družbe in akademskih organizacij ter ključnih zainteresiranih strani in približno 20 predstavnikov ministrstev za izobraževanje držav članic. Na posvetovalnem sestanku je bil na splošno potrjen pomen predloga Komisije za priporočilo Sveta o celostnem pristopu k učenju jezikov v šolah v Uniji. Več govornikov je opozorilo, da je bil od leta 2002 dosežen le majhen napredek in da bi priporočilo moralo vsebovati pobude, ki bi lahko dejansko izboljšale učenje jezikov. Jezikovne strategije na šolski ravni so se štele za koristne, saj morajo šole reševati različne izzive in imajo različne potrebe v zvezi z jeziki (obmejne regije, število učencev z migrantskim ozadjem ali iz manjšinskih okolij). Več udeležencev je izrazilo zaskrbljenost glede zapiranja oddelkov za sodobne tuje jezike na univerzah, s čimer se zmanjšuje število kvalificiranih učiteljev jezikov. Pomanjkanje učiteljev lahko ogrozi poučevanje sodobnih tujih jezikov v obveznem izobraževanju.



Med drugim so bila obravnavana tudi naslednja vprašanja: –ustvarjanje učnih okolij, v katerih se spodbuja uporaba jezikov ter podpirata želja in motivacija za učenje jezika, pri čemer se zagotovi, da so pedagoške metode usmerjene na učenca in da se spodbuja avtonomija učencev; –učitelji in vodstveni delavci šol potrebujejo podporo in vire; priprava in izobraževanje učiteljev sta bila videna kot ključna dejavnika za spremembo dojemanja in izboljšanje učenja jezikov v Evropi; –pozornost je treba nameniti posebnemu položaju otrok z migrantskim ozadjem ali iz manjšinskih okolij; to vključuje ponovni razmislek o ocenjevanju jezikovnih kompetenc, saj bi to lahko prispevalo k boljšemu učenju, zlasti ob upoštevanju večjezičnosti otrok;

–podpirati bi bilo treba priznavanje predhodnega učenja in znanja jezikov, ki niso vključeni v izobraževalne programe; podpirati bi bilo treba raznolikost jezikovne ponudbe v šolah, da ta ni omejena samo na angleški jezik. ·Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Priporočilo temelji na delu prejšnje delovne skupine za jezike v izobraževanju in usposabljanju v okviru strateškega okvira za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (ET 2020). Nedavno, v letih 2016 in 2017, je Komisija organizirala vrsto tematskih strokovnih razprav in dve dejavnosti medsebojnega učenja, da bi dosegla dva povezana cilja: zbrala prispevke o pismenosti in jezikovnih kompetencah za pregled okvira ključnih kompetenc ter preučila, kako države članice pomagajo otrokom migrantom, da hitro usvojijo učni jezik (trenutna prednostna naloga ET 2020). Zadnje poročilo s ključnimi podatki o poučevanju jezikov v šoli v Evropi je prav tako dalo dragocen vpogled v trende pri poučevanju jezikov v Evropi, vključno (prvič) s podatki o strukturirani jezikovni podpori za otroke migrante. ·Ocena učinka Zaradi dopolnilnega pristopa dejavnosti k pobudam držav članic, prostovoljne narave predlaganih dejavnosti in obsega pričakovanih učinkov ocena učinka ni bila izvedena. Predlog je nastal na podlagi prejšnjih študij, posvetovanj z državami članicami in javnega posvetovanja. Ustreznost in poenostavitev ureditve Ni relevantno. ·Temeljne pravice To priporočilo spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, vključno s pravico do izobraževanja, spoštovanjem kulturne, verske in jezikovne raznolikosti ter nediskriminacijo. Priporočilo zlasti spodbuja otrokove pravice, kot so določene v členu 24 Listine, in upošteva konvencijo ZN o otrokovih pravicah, zlasti člen 29(1)(c), ki določa, da mora biti izobraževanje otrok usmerjeno h krepitvi spoštovanja do otrokovih staršev, njegove kulturne identitete, jezika in vrednot, nacionalnih vrednot države, v kateri otrok prebiva, države, iz katere morda izhaja, in do civilizacij, različnih od njegove. To priporočilo se mora izvajati v skladu s temi pravicami in načeli. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlagani ukrepi iz tega priporočila, ki imajo proračunske posledice, bodo podprti z obstoječimi sredstvi programa Erasmus+, morda pa tudi programa Obzorje 2020 ali evropskih strukturnih in investicijskih skladov, pod pogojem, da je taka podpora predvidena v določbah zadevnih temeljnih aktov. Ta pobuda ne vpliva na pogajanja o naslednjem večletnem finančnem okviru in prihodnjih programih. Iz proračuna EU ne bodo potrebna dodatna sredstva. 5. DRUGI ELEMENTI ·Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Za podporo izvajanju Komisija predlaga, da se v sodelovanju z državami članicami pripravijo podporne smernice, ki bi lahko obravnavale vrzeli pri izvajanju v kompetence usmerjenega poučevanja in učenja. Komisija namerava poročati o uporabi Priporočila v okviru evropskega sodelovanja na področju izobraževanja, usposabljanja in učenja. ·Obrazložitveni dokumenti (za direktive) Ni relevantno. ·Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Določbe v zvezi z državami članicami Da se vsem otrokom in mladim pomaga doseči raven učinkovitega uporabnika pri vsaj še enem evropskem jeziku in da se spodbudi učenje dodatnega (tretjega) jezika do ravni samostojnega uporabnika, predlog državam članicam priporoča, naj: ·izvajajo celostne pristope k izboljšanju poučevanja in učenja jezikov na vseh ravneh ter v vseh sektorjih izobraževanja in usposabljanja; ·v skladu s smernicami iz priloge k Priporočilu razvijajo jezikovno ozaveščene šole ter pri tem učiteljem zagotovijo ustrezno izobrazbo in podporo; ·spodbujajo učno mobilnost v izobraževanju vseh učiteljev jezikov in učna obdobja v tujini; ·opredelijo in spodbujajo inovativne, vključujoče in večjezične pedagoške metode, pri čemer po potrebi uporabijo evropska orodja in platforme; ·si prizadevajo za razvoj metod za spremljanje napredka pri jezikovnih kompetencah na različnih stopnjah izobraževanja in usposabljanja. Določbe v zvezi s Komisijo Priporočilo predlaga, da se pozdravi namera Komisije, da: ·podpira izvajanje Priporočila in njegove priloge s spodbujanjem medsebojnega učenja med državami članicami ter razvojem ustreznega referenčnega gradiva in orodij; ·zagotovi sredstva Evropske unije za podporo poučevanju in učenju jezikov in zlasti okrepi mobilnost učencev v okviru programa EU za izobraževanje, usposabljanje, mladino in šport Erasmus+; ·okrepi sodelovanje s Svetom Evrope in njegovim Evropskim centrom za sodobne jezike na njunih strokovnih področjih. 2018/0128 (NLE) Predlog PRIPOROČILO SVETA o celostnem pristopu k poučevanju in učenju jezikov SVET EVROPSKE UNIJE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 165 in 166 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega:

(1)V sporočilu o krepitvi evropske identitete s pomočjo izobraževanja in kulture Evropska komisija določa vizijo evropskega izobraževalnega prostora, v katerem visokokakovostnega, vključujočega izobraževanja, usposabljanja in raziskovalnega dela ne bi ovirale meje, v katerem bi bil študij, učenje ali delo v drugi državi članici nekaj običajnega, v katerem bi vse več ljudi poleg maternega jezika govorilo še dva druga jezika in v katerem bi imeli ljudje močan občutek evropske identitete ter se zavedali evropske kulturne dediščine in raznolikosti Evrope. (2)Med neformalnim delovnim srečanjem na vrhu v Göteborgu za pravična delovna mesta in rast so voditelji držav ali vlad razpravljali o vlogi izobraževanja in kulture za prihodnost Evrope. V sklepih Evropskega sveta z dne 14. decembra 2017 so bili države članice, Svet in Komisija pozvani, naj v skladu s svojimi pristojnostmi nadaljujejo delo na tem področju. (3)Jezikovne kompetence so v središču vizije evropskega izobraževalnega prostora. Zaradi vse večje mobilnosti v okviru izobraževanja, usposabljanja in dela v Uniji, povečanja migracij iz tretjih držav v Unijo in splošnega globalnega sodelovanja morajo sistemi izobraževanja in usposabljanja ponovno preučiti izzive poučevanja in učenja jezikov ter priložnosti, ki jih ponuja jezikovna raznolikost Evrope. (4)Povečanje in izboljšanje učenja jezikov bi lahko okrepilo evropsko razsežnost poučevanja. Lahko bi spodbudilo razvoj evropske identitete v vsej svoji raznolikosti, in sicer z dopolnjevanjem lokalne, regionalne in nacionalne identitete in tradicije, ter izboljšalo razumevanje Unije in njenih držav članic. (5)Skoraj polovica Evropejcev navaja, da se ne morejo pogovarjati v nobenem drugem jeziku kot v maternem. Pomanjkanje jezikovnih kompetenc povzroča težave, saj ovira smiselne čezmejne izmenjave med javnimi upravami in posamezniki v Uniji. (6)Samo štirje od desetih dijakov v srednješolskem izobraževanju dosežejo raven „samostojnega uporabnika“ v prvem tujem jeziku, kar pomeni, da so sposobni udeležbe v preprostem pogovoru. Samo četrtina jih to raven doseže v drugem tujem jeziku. Primerjalna analiza jezikov v izobraževanju in usposabljanju je pokazala, da se večina držav članic sooča z izzivi pri doseganju ustreznih učnih izidov na področju jezikov. Čeprav izzivi obstajajo v vseh izobraževalnih sektorjih, so še posebej pereči v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, kjer je manj poudarka na učenju jezikov. (7)Omejene jezikovne kompetence so še vedno ena od glavnih ovir za izkoriščanje priložnosti, ki jih ponujajo evropski programi na področju izobraževanja, usposabljanja in mladih. Nasprotno pa bodo okrepljene jezikovne kompetence ljudem omogočile, da bolje izkoristijo priložnosti, ki jih ponuja notranji trg, na primer prosti pretok delavcev, ter sprejemajo bolj informirane in utemeljene odločitve o priložnostih v drugih državah EU. (8)Če je znanje tujih jezikov del širšega nabora uporabnih znanj in spretnosti, lahko pomeni konkurenčno prednost tako za podjetja kot za iskalce zaposlitve. Obstaja pozitivna povezava med znanjem tujih jezikov in verjetnostjo zaposlitve. Vendar rezultati zadnje raziskave o nadaljnjem poklicnem usposabljanju (CVTS 2016) kažejo, da samo 7,9 % podjetij (ki zagotavljajo usposabljanje za svoje zaposlene) zaposlene pošilja na jezikovne tečaje (od 22,1 % na Slovaškem do 0,5 % na Irskem). (9)Za ohranjanje trenutnega življenjskega standarda, podpiranje visokih stopenj zaposlenosti in spodbujanje socialne kohezije v jutrišnji družbi in svetu dela ljudje potrebujejo pravi nabor spretnosti in kompetenc. To je tudi ključnega pomena za zagotavljanje popolne integracije otrok, učencev in odraslih z migrantskim ozadjem. V družbi, ki postaja vse bolj mobilna in digitalna, je treba raziskati nove načine učenja. Pridobitev boljših jezikovnih kompetenc bi lahko spodbudila mobilnost in sodelovanje v Uniji. Digitalni razvoj še zlasti omogoča učenje in uporabo vse več jezikov izven šole in šolskih izobraževalnih programov. Sedanji postopki ocenjevanja ne odražajo v celoti teh sprememb. (10)Prvo načelo evropskega stebra socialnih pravic je, da ima vsakdo pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja, da lahko ohrani in pridobi znanja in spretnosti, ki mu omogočajo polno udeležbo v družbi in uspešno obvladovanje prehodov na trgu dela. Jezikovna kompetenca je ena ključnih kompetenc, ki lahko spodbudi zaposljivost, osebno izpolnitev, aktivno državljanstvo in socialno vključenost; opredeljena je kot „sposobnost ustrezne uporabe različnih jezikov za učinkovito sporazumevanje“. (11)Več kot polovica držav članic uradno priznava regijske ali manjšinske jezike znotraj svojih meja za pravne ali upravne namene, vključno z nacionalnimi znakovnimi jeziki. Več teh jezikov je razširjenih čez državne meje. Jeziki priseljenih prebivalcev dopolnjujejo jezikovno sliko v Evropi. (12)Šole se vse bolj zavedajo potrebe po zagotavljanju, da vsi otroci, ne glede na ozadje in prvi jezik, pridobijo zelo dobro raven znanja učnega jezika, po potrebi s posebnimi podpornimi ukrepi. To podpira enakost in enake možnosti ter zmanjšuje tveganje zgodnjega opuščanja šolanja. (13)Jezikovna ozaveščenost v šolah bi lahko vključevala poznavanje in razumevanje jezikovnih kompetenc vseh učencev, vključno s kompetencami v jezikih, ki se ne poučujejo v šoli. Šole lahko razlikujejo med različnimi ravnmi potrebnih jezikovnih kompetenc, odvisno od konteksta in namena ter okoliščin, potreb, zmožnosti in zanimanj učencev. (14)Pomanjkanje učiteljev nekaterih predmetov, vključno s sodobnimi tujimi jeziki, kot izziv navaja več kot polovica izobraževalnih sistemov Evropske unije, zato je več držav članic uvedlo reforme ali spodbude za odpravo pomanjkanja učiteljev jezikov. Te reforme in spodbude bi lahko vključevale štipendije za privabljanje jezikoslovnih diplomantov, ki opravljajo druge poklice, v učiteljski poklic ali reformirane programe izobraževanja učiteljev. (15)Pobude za izboljšanje ključnih kompetenc v šolskem izobraževanju, vključno z boljšim povezovanjem življenjskih izkušenj z akademskim učenjem, uporabo digitalnih tehnologij in podpiranjem inovacij v šolah, so okrepile osredotočenost na učne izide. Prav tako so podprle pridobivanje jezikovnih kompetenc. (16)Poučevanje nejezikovnih predmetov v tujem jeziku ter digitalna in spletna orodja za učenje jezikov so se izkazala za učinkovita za različne kategorije učencev. Učitelji jezikov v Evropi bi lahko možnosti stalnega strokovnega razvoja izkoristili za posodabljanje svojih digitalnih kompetenc in učenje, kako najbolje podpreti poučevanje z uporabo različnih metodologij in novih tehnologij. Pri tem bi jim lahko pomagal tudi popis odprtih izobraževalnih virov. (17)Različne pobude v Evropi so podprle opredelitev in razvoj jezikovnih kompetenc. Skupni evropski referenčni okvir za jezike je pregleden, usklajen in celovit referenčni instrument za ocenjevanje in primerjavo ravni kompetenc. Razlikuje med ravnmi osnovnega, samostojnega in učinkovitega uporabnika, pri čemer s slednjo uporabnik lahko dela ali študira v ocenjevanem jeziku. Leta 2018 je bil instrument dopolnjen z novimi deskriptorji za mediacijo, mlade učence in znakovne jezike, da bi bil okvir dostopnejši širši javnosti. (18)Evropsko jezikovno priznanje nagrajuje odličnost in inovativnost pri poučevanju jezikov v vseh sodelujočih državah. Šole spodbuja k uporabi novih metodologij in strategij za obravnavanje lokalnih, regionalnih, nacionalnih ali evropskih prednostnih nalog. Prispeva k ozaveščanju o evropskem sodelovanju na področju poučevanja in učenja jezikov ter krepitvi večjezične dinamike v izobraževalnih sektorjih. (19)Vse države članice so priznale potrebo po okrepitvi večjezičnosti in razvoju jezikovnih kompetenc v Uniji. Za natančnejšo sliko jezikovnih kompetenc v Uniji bo Evropska komisija pripravila predlog novega evropskega merila za jezikovne kompetence, vključno z možnostmi zbiranja podatkov. (20)Ob zavedanju, da se jezikovne kompetence pridobivajo vse življenje in da bi morale biti priložnosti za učenje na voljo v vseh življenjskih obdobjih, to priporočilo obravnava zlasti obvezno izobraževanje in usposabljanje ter v celoti upošteva načeli subsidiarnosti in sorazmernosti na tem področju –

DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČA, NAJ: v skladu z nacionalno in evropsko zakonodajo, razpoložljivimi viri in nacionalnimi okoliščinami ter v tesnem sodelovanju z vsemi ustreznimi zainteresiranimi stranmi: (1)preučijo možnosti za pomoč mladim, da pred koncem srednješolskega izobraževanja in usposabljanja še vsaj pri enem evropskem jeziku poleg učnega jezika dosežejo raven učinkovitega uporabnika, ter spodbujajo učenje dodatnega (tretjega) jezika do ravni samostojnega uporabnika; (2)izvajajo celostne pristope za izboljšanje poučevanja in učenja jezikov na nacionalni, regionalni, lokalni ali šolski ravni, kot je primerno, pri tem pa uporabljajo primere politik iz Priloge; (3)zagotovijo, da so obravnavani vsi sektorji obveznega izobraževanja in usposabljanja od čim bolj zgodnjega otroštva in vključno z začetnim poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem; (4)kot del takšnih celovitih strategij podpirajo razvoj jezikovne ozaveščenosti v šolah in izobraževalnih centrih z: (a)dejavnim podpiranjem mobilnosti učencev, vključno z izkoriščanjem priložnosti, ki jih ponujajo ustrezni programi financiranja EU; (b)omogočanjem učiteljem, da razmislijo o uporabi posameznih jezikov na njihovem področju; (c)krepitvijo kompetenc v učnem jeziku kot osnovo za nadaljnje učne in izobraževalne dosežke v šoli za vse učence in zlasti tiste z migrantskim ozadjem ali iz prikrajšanih okolij; (d)spoštovanjem jezikovne raznolikosti učencev in izkoriščanjem te raznolikosti kot učnega vira, vključno z vključevanjem staršev in širše lokalne skupnosti v jezikovno izobraževanje; (e)ponujanjem možnosti za oceno in vrednotenje jezikovnih kompetenc, ki niso del izobraževalnega programa, temveč so jih učenci pridobili drugje, med drugim s povečanjem števila jezikov, ki jih je mogoče dodati v zaključne kvalifikacije učencev; (5)podpirajo učitelje, vodje usposabljanj in vodstvene delavce šol pri razvijanju jezikovne ozaveščenosti z: (a)vlaganjem v začetno in nadaljnje izobraževanje učiteljev jezikov, da se ohrani široka jezikovna ponudba v obveznem izobraževanju in usposabljanju; (b)vključevanjem priprave na jezikovno raznolikost v razredu v začetno izobraževanje in stalni strokovni razvoj učiteljev in vodstvenih delavcev šol; (c)spodbujanjem študijskih obdobij v tujini vseh študentov, ki študirajo za učiteljsko kvalifikacijo, ter mobilnosti vseh učiteljev in vodij usposabljanj; (d)vključevanjem učne mobilnosti v izobraževanje vseh učiteljev jezikov, da bodo novodiplomirani učitelji jezikov vsaj šest mesecev usposabljanja ali poučevanja opravili v tujini; (e)priporočanjem uporabe eTwinninga, da se obogatijo učne izkušnje v šolah in razvijajo jezikovne kompetence učiteljev in učencev; (6)spodbujajo raziskovanje in uporabo inovativnih, vključujočih in večjezičnih pedagoških metod, vključno z digitalnimi orodji in poučevanjem nejezikovnih predmetov v tujem jeziku; (7)razvijajo metode za spremljanje jezikovnih kompetenc, pridobljenih na različnih stopnjah izobraževanja in usposabljanja, ter tako dopolnjujejo obstoječe informacije o zagotavljanju učenja jezikov; (8)z uporabo obstoječih okvirov in orodij, ki so na voljo, poročajo o izkušnjah in napredku pri spodbujanju učenja jezikov –