ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.10

Ne glede na to, kakšne so opredelitve, bi morale biti v celoti zajete v ta predlog in ne bi smele biti samo vzete iz GHS ali potrebovati sklica na druge dokumente. To bi bila koristna priložnost, da bi se prvič opredelila beseda „chemical“ – tako kot samostalnik (kemikalija) kot pridevnik (kemičen). Če je njen pomen enakovreden „snovi“, kar domnevno je, bi bilo treba to razjasniti. S tem bi postalo jasnejše tudi področje delovanja te in drugih direktiv in uredb, ki se uporabljajo veliko širše, kot samo za izdelke natančneje opredeljene „kemične“ industrije. Prav tako bi postalo jasno, da prevod samostalnika „chemical“ v „kemična snov“ v jezikih, ki nimajo ene same enakovredne besede, ne pomeni, da obstajajo alternativne (in verjetno nestrupene?) „ne-kemične snovi“. Upamo lahko, da bo to tudi zmanjšalo uporabo dobronamernih, a nesmiselnih izjav, kot so „večina izdelkov vsebuje kemikalije“ (1) (Kaj vsebujejo drugi izdelki?) ali „kemikalije se uporabljajo na skoraj vsakem delovnem mestu“ (2) (In kaj uporabljajo na drugih delovnih mestih?). EESO seveda razume, da mora biti vsaka uporabljena opredelitev dosledna v celotni zakonodaji. Vendar se ne strinja, da je katerikoli zakonodajni akt bolj „temeljen“ od drugega (in če je, potem to gotovo velja za ta predlog) in da bi morali vsi vpleteni brati vso s tem povezano zakonodajo v celoti, samo da bi ugotovili, kaj določena beseda pomeni ali ne pomeni. To je pomembno, saj zaradi prevodov v različne jezike nastanejo razlike, ki jih v izvirniku ni bilo, ali pa se zabrišejo razlike, ki so bile bistvene. Beseda „proizvod“ se na primer tukaj uporablja v nevtralnem smislu za vsako blago, ki ga lahko kupi ali uporablja podjetje ali potrošnik. V nobenem primeru ne gre za sinonim besede „izdelek“, ki ima poseben pomen v zakonodaji EU in drugi zakonodaji. To je v angleščini dovolj jasno, vendar je lahko manj jasno v drugih jezikih. Ne glede na danosti posameznih jezikov je treba razlikovanje ohraniti. Opredeliti in preprečiti je treba tudi druge jezikovne in kulturne nejasnosti. Izraz „substance-free environment“ bi se v Evropi morda nanašal na vesolje (če „substance-free environment“ razumemo kot „prostor brez materije“). V ZDA pomeni šolo, kjer ni dovoljeno uživati alkohola in kaditi. V rumenem tisku številnih kulturnih krogov je vsakdo s sledmi „kemičnih snovi“ na rokah ali oblačilih terorist.
4.17

EESO pozdravlja predlog, da vsaka država članica vzpostavi svoj nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov in sprejme potrebne ukrepe, da se nacionalni elektronski registri na ravni Skupnosti medsebojno povežejo najpozneje do 31. decembra 2010, ter da se uredi tudi upravno sodelovanje med državami članicami. Strinja se tudi s tem, da predlog uredbe vsebuje varstvo osebnih podatkov, ki so vpisani v register ali se jih namerava posredovati tretjim osebam.
5.3.2

V zvezi s celinskimi plovnimi potmi je Komisija predlagala zmanjšanje emisij žvepla v dveh fazah. Odbor meni, da bi bilo morda ustrezneje razmisliti o zmanjšanju do končne vrednosti v eni sami fazi, da lastnikom ladij ne bo treba dvakrat prilagajati svojih plovil. Koristno bi bilo tudi razmisliti o pomoči za plovila, ki imajo kulturno in zgodovinsko vrednost in se ne morejo preprosto prilagoditi tem spremembam.
SL Uradni list Evropske unije C 120/15

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o ravni hrupa, ki ga zaznajo vozniki kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (kodificirana različica)

COM(2007) 588 konč. – 2007/0205 (COD)

(2008/C 120/03)

Svet je 24. oktobra 2007 sklenil, da v skladu s členom 95 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o ravni hrupa, ki ga zaznajo vozniki kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih (kodificirana različica).

Odbor se strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 440. plenarnem zasedanju 12. in 13. decembra 2007 (seja z dne 12. decembra) s 135 glasovi za, nobenim glasom proti in 2 vzdržanima glasovoma o tem predlogu sprejel pozitivno mnenje.
3.1

Po mnenju Komisije morajo za usklajevanje davčnih sistemov veljati naslednja načela: odprava diskriminacije in dvojnega obdavčevanja, preprečevanje neobdavčevanja in zlorabe ter znižanje stroškov za podjetja in posameznike, ki se soočajo z več kot enim davčnim sistemom. Glavni instrument za reševanje težav zaradi nezdružljivosti dveh davčnih sistemov so dvostranski dogovori. Kot alternativa so bili oblikovani sodni postopki za preverjanje skladnosti določb z zakonodajo Skupnosti. Izmed določb na področju davčnega prava, ki so lahko v nasprotju z zakonodajo Skupnosti, Komisija navaja med drugim predpise v zvezi z izstopnimi davki, obdavčevanjem dividend (npr. davek po odbitku), pokrivanjem izgub znotraj skupin družb in obdavčevanjem podružnic.
—

dejanska poenostavitev postopkov v vseh fazah različnih dejavnosti na področju raziskav in razvoja, od izbora dejavnosti do razširjanja rezultatov, tako, da se podjetju ARTEMIS dodeli glavna odgovornost pri teh nalogah; upravna zapletenost in negotovost finančnih sredstev ter institucionalne reference so bile vzrok za pretekli neuspeh predhodnih programov za raziskave in razvoj;
2.1.4

Glavna področja delovanja agencije so: — spodbujanje oblikovanja evropskega železniškega prostora, prispevanje k izboljšanju razmer v sektorju in izboljšanje varnosti; — razvijanje skupnih kazalnikov, ciljev in metod za področje varnosti; — poenostavitev postopkov pridobitve varnostnih certifikatov za železniška podjetja; — zagotavljanje maksimalne preglednosti in učinkovitega širjenja informacij; — zagotavljanje kontinuitete dejavnosti in sčasoma razvoja TSI kot del stalnega tehničnega okvira; — izboljšanje interoperabilnosti vseevropskega omrežja z odobritvijo novih investicijskih projektov, ki jih podpira Skupnost, za spodbujanje interoperabilnosti; — pomoč pri vzpostavitvi sistema certificiranja za vzdrževalne delavnice; — zagotavljanje tehnične podpore, da se bo na evropski ravni upoštevala potrebna strokovna usposobljenost strojevodij; — zagotavljanje tehnične podpore za vzpostavitev sistema registracije za priznanje primernosti voznega parka za uporabo v določenih pogojih; — zagotavljanje maksimalne preglednosti in enakega dostopa do pomembnih informacij za vse vpletene; — spodbujanje inovacij na področju varnosti železniškega prometa in interoperabilnosti.
2.2

Predlog v primeru Uredbe št. 11 o odpravi diskriminacije pri prevozninah in pogojih za prevoz po členu 79(3) Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti proučuje možnost črtanja zastarelih zahtev in spremembo nekaterih drugih, da bi zmanjšali upravne obremenitve za podjetja. Člen 5 določa, da morajo prevozna podjetja (in tudi vlade držav članic) predložiti informacije o prevoznih tarifah, prevozninah in pogojih za prevoz do 1. julija 1961. Člen 6(1) zahteva prevozni dokument, ki vsebuje več podatkov v zvezi s pošiljateljem, naravo blaga, ki se prevaža, krajem porekla in namembnosti blaga ter pot ali razdaljo prevoza, po potrebi vključno z mejnimi prehodi. Glede na to, da ti zadnji podatki niso več nujno potrebni za doseganje ciljev uredbe, se jih lahko črta. Tretji stavek člena 6(2) uredbe od prevoznika zahteva, da ohrani kopijo, ki ponazarja polne in končne stroške prevoza ter kakršne koli druge stroške in rabate ali druge dejavnike, ki vplivajo na prevoznine in pogoje za prevoz. Ta stavek se lahko črta, saj so te informacije sedaj na voljo v računovodskem sistemu. Člen 6(3) se jasno sklicuje na tovorne liste, ki so dobro znani in se pogosto uporabljajo v sektorju notranjega prevoza. Ta sklic izboljšuje pravno varnost za prevozna podjetja, saj pojasnjuje, da ti tovorni listi zadostujejo, če vsebujejo vse podrobnosti iz člena 6(1).
„4.16

EESO z začudenjem ugotavlja, da očitno ni bilo usklajevanja med pripravo vmesnega pregleda bele knjige o prometu in prenovljene strategije o trajnostnem razvoju, saj se to očitno nasprotje med željami in realnostjo politike ne omenja. Komisija je v prometnem sektorju očitno praktično opustila prvi posebni cilj, in sicer prekinitev vezi med gospodarsko rastjo in povečanjem mobilnosti. Komisija mora v prihodnosti narediti vse, kar je mogoče, da do tovrstnih nasprotij sploh ne bi prišlo. V prometnem sektorju je treba znova iskati možnosti za takšno oblikovanje mest in občin ter različnih dejavnosti, ki bo omogočalo, da bodo prometne in transportne poti krajše . ter da se razdalje ljudi in blaga do njihovega cilja ne bodo povečevale. Za to bo potrebna sprememba davčne politike in politike prostorskega načrtovanja ter ustrezno usklajevanje na vseh ravneh uprave, od EU do lokalnih organov.“
5.1.4

Odbor meni, da je treba v skupni postopek odobritve vključiti tudi postopek rednih pregledov in posodabljanja seznamov na podlagi stalnega in strukturiranega dialoga s proizvajalci in potrošniki, pri tem pa paziti, da se ne povečajo stroški in obremenitve.
5.13

EESO pozdravlja v sporočilu navedeno izjavo akterjev verige proizvajalcev alkoholnih pijač, da so pripravljeni prevzeti aktivnejšo vlogo pri uveljavljanju ureditvenih ukrepov in ukrepov za samourejanje. Predstavniki industrije alkoholnih pijač morajo igrati pomembno vlogo, da skrbijo za to, da proizvodnja, distribucija in trženje njihovih izdelkov potekajo odgovorno in da s tem delovanjem prispevajo k zmanjševanju škode, ki jo povzroča alkohol.
2.

Odbor meni, da bi bila kodifikacija vseh besedil v eno samo direktivo zelo koristna. Zagotovljeno je, da kodifikacija ne prinaša nobene bistvene spremembe in da je njen namen izključno bolj jasna in pregledna zakonodaja Skupnosti. Odbor v celoti podpira ta cilj in na podlagi zgornjega zagotovila pozdravlja predlog.
5.2

V uvodni izjavi 8 so predvidene izjeme „pri vozilih, ki imajo kratek čas do izteka življenjske dobe“, kar seveda pomeni vozila, ki so že dolgo v prometu in je zato njihova preostala življenjska doba omejena. Ker se povprečna življenjska doba voznega parka v različnih državah članicah razlikuje, bi bilo dobro, da bi Komisija ta pojem natančneje pojasnila in ga kvantificirala.
6.3

Vedno večja udeležba žensk na trgu dela je nedvomno pozitiven znak socialnega napredka, čeprav v skladu s statističnimi analizami, vključno z nedavnimi, še ni zadostna. Poleg tega je bistveno, da dejansko prispeva tudi k enakim delovnim razmeram in plačilu za moške in ženske ter varstvu žensk pred zapostavljanjem in diskriminacijo na delovnem mestu ter v družbi. Razlike v zaposlovanju moških in žensk so prisotne tudi med podjetniki: obstajajo namreč velike razlike v številu podjetnikov in podjetnic. Države članice in Evropska unija morajo zato okrepiti sedanje instrumente in oblikovati nove, ki bodo spodbujali in ščitili zaposlovanje žensk.
3.

Preverjati primernost in natančno skladnost s predpisi, ki urejajo delo Komisije, bi za EESO pomenilo, da bi moral – v omejenem času in brez potrebnih virov – znova opraviti že opravljeno kompleksno delo: jasno je, da je to nemogoče. Po drugi strani pa dobro znana profesionalnost Komisije pomeni jamstvo, da je – tako kot v preteklih primerih kodifikacije – rezultat brezhiben.
1.2

Ob sprejetju direktive je Svet predvidel pregled določb o kraju opravljanja storitev ter nekaterih drugih določb o olajšavah za podjetja iz tretjih držav v roku treh let, torej pred potekom veljavnosti direktive. Komisija je 25. maja 2006 objavila poročilo, v katerem potrjuje učinkovitost sprejetih ukrepov in predlaga podaljšanje njihove veljavnosti do 31. decembra 2008. Vendar pa je Svet sklenil, da podaljšanje veljavnosti omeji do 31. decembra 2006.
2.4

Toda Odbor je še vedno zaskrbljen glede številnih vidikov izvajanja, predvsem zato, ker se zdi, da bodo številne države članice verjetno imele precejšnje težave pri zagotavljanju nadzora v skladu z direktivo celovitega preprečevanja in nadzorovanja onesnaževanja v vseh svojih obratih do konca leta 2007, kot to zahteva direktiva. (Večina evropskih držav je imela deset let časa, da doseže polno izvajanje, in celo nove države članice so imele na voljo približno tri leta, da zagotovijo vsaj osnovni okvir za nadzor obratov.) Odbor je še vedno zaskrbljen tudi zaradi pomanjkanja preglednosti glede razlogov, na podlagi katerih so nekateri pristojni organi podelili dovoljenja obratom, ki še zdaleč ne dosegajo mejnih vrednosti emisij, opredeljenih v dokumentih BREF. Osnovno načelo celovitega ocenjevanja, ki bi omogočalo razumen kompromis med emisijami v posamezne prvine okolja, se ne izvaja vedno učinkovito. Razlog za zaskrbljenost so tudi različne prakse glede pogostosti in temeljitosti inšpekcijskih pregledov.
2.6

Sistem Haaškega sporazuma o mednarodni registraciji modelov, s katerim upravlja Svetovna organizacija za intelektualno lastnino (World Intellectual Property Organisation — WIPO), omogoča, da izpolnitev ene same prijave modela skupaj z eno samo pristojbino zagotavlja registracijo modelov v imenovanih državah podpisnicah. Haaški sistem lahko uporabi vsak rezident, državljan ali podjetje, ki je ustanovljeno v državi podpisnici sporazuma. WIPO trenutno ne sprejema prijav preko nacionalnih uradov. Neposredna vloga prijave pri WIPO preprečuje zmedo in podvajanje ter možnost preplačila Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (OHIM — Office of Harmonization for the Internal Market).
2.2

Poleg tega EESO ob upoštevanju določb o potrošnikih in konkurence na tem področju podpira načelo „odprtega označevanja“. Za kmetijske pridelovalce je pomembno, da so čim natančneje seznanjeni z vsebino krmnih mešanic, in sicer ne samo zaradi sestave krmil ampak tudi zato, da lahko primerjajo cene in kakovost. Glede na dosedanje izkušnje z razmerami na trgu krmnih mešanic se argumenti proizvajalcev krmil in njihove zahteve po zaupnosti zaradi konkurence na trgu krmil in možnosti patentiranja ne zdijo ravno tehtni.
2.8

Pozneje so se tudi Združeni narodi posvetili tej temi in celo podprli številne ukrepe na tem področju. Nato so ustanovili poseben odbor (7) za pripravo mednarodne konvencije proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu, ki je bila sprejeta v Palermu dve leti pozneje (8). To je hitro privedlo do razumevanja pomena trgovine z orožjem v teh okvirih.
1.5

Evropska komisija in Eurocontrol sta skupaj financirala 43 milijonov EUR (50.5 milijonov $) za pogodbo, dodeljeno konzorciju 30 letalskih družb, organizacij za zračno plovbo in izdelovalcev vesoljskih in letalskih plovil. Pogodba pokriva opredelitveno fazo raziskovalnega projekta na področju upravljanja zračnega prometa (ATM) na enotnem evropskem nebu, ki je bil najprej imenovan SESAME in nato preimenovan v SESAR. Dvoletna opredelitvena faza ne bo vključevala samo oblikovanja prihodnjega sistema za upravljanje zračnega prometa (ATM), temveč tudi časovni potek njegovega uvajanja do leta 2020.
4.5.1

Komisija vztraja na tem, da je namen predloga uredbe urediti vprašanje obveznosti javnih služb na področju prometa in njihovih nadomestil, ne pa obravnavati vprašanj, povezanih s kakovostjo storitev, socialno zakonodajo in varstvom potrošnikov. Tako samo člen 4(7) bolj na široko obravnava vprašanje socialnih pravic. To je navsezadnje res v pristojnosti posameznih držav članic.
4.11

Za izvajanje razširjenega obsega pristojnosti predlog očitno predvideva le 20 dodatnih delovnih mest v EASA (glej stran 52, skupno število potrebnih človeških virov). (Ta podatek bi bilo treba primerjati s približno 200 ljudmi, ki so trenutno zaposleni pri nacionalnih organih za varnost v letalstvu EU in se ukvarjajo s oblikovanjem predpisov na področju letalskega prometa in FCL. Poleg tega v sedanjem nacionalnem sistemu, ki ga usklajujejo Skupne letalske oblasti (Joint Aviation Authorities), oblikovanje novih predpisov v velikem obsegu podpira industrija, to pa v sistemu EASA ni več mogoče.) 20 delovnih mest pri EASA bo za izvajanje njenih dodatnih nalog veliko premalo in bi lahko povzročilo nadaljnje zamude EASA pri pripravi pomembnih predpisov (kot se to že dogaja na drugih področjih) in tveganje za varnost ter oslabilo konkurenčnost industrije EU. Tudi za inšpekcijske preglede standardizacije, ki bi jih EASA izvajala pri nacionalnih organih za varnost v letalstvu EU, in analize varnosti v okviru novih pristojnosti, je potrebnih veliko več virov za zagotovitev enotne ravni nadzora varnosti.
4.7.3

Sprememba modela v okviru deinstitucionalizacije sega v začetek devetdesetih let. Zaznamuje jo konec obdobja upadanja hospitalizacije in iluzij o deinstitucionalizaciji ter potreba po kombinaciji učinkovite podpore v skupnosti in dnevne bolnišnične oskrbe. Če je hospitalizacija preveč poudarjena, sredstev ni mogoče nameniti za razvijanje cele vrste storitev v skupnosti, ki jih potrebujejo bolniki in njihove družine. Po drugi strani ambulantnemu zdravljenju ni mogoče dati prednost, če niso obenem ves čas na voljo tudi bolnišnične storitve. Te morajo biti v primerih nenadnega poslabšanja zdravstvenega stanja, ki ga ni mogoče zdraviti na drug način, dostopne takoj in za kratko obdobje. Poleg tega lahko bolnišnične storitve zmanjšamo le, če to omogočajo ustrezne možnosti ambulantnega zdravljenja, na primer s spremljanjem dolgoročno hospitaliziranih bolnikov in ustrezno pripravo na njihovo odpustitev iz bolnišnice, spremljanjem bolnikov, ki prejemajo oskrbo v okviru skupnosti (da zagotovimo, da je oskrba primerna in ustrezna za njihove potrebe), in, če je potrebno, z izmenično ambulantno in bolnišnično oskrbo.
4.4.2

Odbor zagovarja dodeljevanje finančne pomoči primernim finančnim posrednikom, da bi znižali stroške financiranja (vključno s personalnimi in upravnimi stroški) in zmanjšali tveganja pri financiranju. Pomoč za visoko rast in inovativna (mala in srednja) podjetja (GIF), Jamstvena pomoč MSP (SMEG) in Shema za vzpostavitev institucij in kadrov (CBS) naj bi prispevali k temu, da bi podjetjem olajšali financiranje posojil in dostop do rizičnega kapitala. Dodeljevanje posojil malim in srednjim podjetjem, katerih gonilna sila je inovativnost, ter mikropodjetjem, posebno v fazi ustanavljanja in rasti, bo v prid njihovemu potencialu rasti in zaposlovanja. Za primerne projekte bi morala biti na voljo tudi majhna in zelo majhna posojila.
3.3

Drugi razlog, ki vzbuja negotovost, se tiče razlogov za izključitev (člen 93) kandidatov ali ponudnikov (člen 93.1.a),„če so bili pravnomočno obsojeni“. Predpis je sestavljen ob upoštevanju zakonov in načel, ki jih vsebujejo ustave večine držav članic, in kot takšnemu mu ni mogoče oporekati. Vendar EESO opozarja, da pritožbeni postopki proti sodbam prvostopenjskega sodišča v nekaterih državah članicah lahko potekajo prek nadaljnjih dveh sodnih stopenj (priziv, razveljavitev), in da sodba velja za „dokončno“ šele, ko so bile izčrpane vse možnosti za pritožbo. Med postopkom na eni in drugi sodni stopnji lahko mine veliko časa in medtem prvostopenjske ali drugostopenjske sodbe, četudi je jasno utemeljena, ni mogoče imeti za pravno veljaven razlog za izključitev. V praksi bodo morali biti odgovorni zelo previdni pri dodeljevanju naročil ali pogodb, vendar — še zlasti v nekaterih primerih — ne bo vedno lahko sprejemati odločitev, ki upoštevajo zakone in ki so obenem dovolj previdne.
1.

Skupnost in tretje države se pravočasno pogodijo o novem sporazumu in tako podaljšajo obstoječe sporazume o ribolovu, sklenjene med Skupnostjo in tretjimi državami, s čimer se izognejo vsakršni prekinitvi ribolovnih dejavnosti.
4.13

Člen 11(2) ne zagotavlja preprečevanja zlorabe, zlasti glede zdravil, ki niso proizvedena na območju EU, pač pa so na njenem ozemlju samo v tranzitu. Sedanja formulacija člena ni prepričljiva. EESO predlaga, da Komisija za preprečitev goljufij in ponarejanja nadzoruje mehanizme nadzora in izvajanje sankcij, ki so jih predvidele države članice, da se zagotovi njihova učinkovitost, sorazmernost in svarilni učinek, pri čemer je treba spoštovati carinsko uredbo (7).
2.1.4

Odbor je Komisiji predlagal, da zlasti za velike količine tovora na dolgih razdaljah, katerih dobava ni nujna, vendar pa mora biti opravljena na določen dan razmisli o postopnem prehodu s prakse „brez zalog“ na koncept „zalog v obtoku“. To bi omogočilo zmanjšanje števila nujnih dobav in necestnim oblikam prevoza zagotovilo, da so konkurenčne z vidika stroškov in dobavnih rokov in da jamčijo za točnost dobavnih rokov. Vsak razume ekonomsko logiko, ki je spodbudila razvoj prakse „brez zalog“, kar predvsem skrajšuje dobavne roke, pri čemer pa nujnost postane najpomembnejši dejavnik pri trgovanju. Če upoštevamo trajnostni razvoj, danes ugotavljamo, da ta praksa in njene posledice izredno veliko stanejo z vidika onesnaževanja in prevelike porabe energije, o čemer bi bilo treba razmisliti, Odbor pa ponavlja svojo zahtevo, da se v te razprave vključi tudi Komisija. Čeprav cestni promet še vedno ostaja nezamenljiv na kratkih razdaljah, zlasti v končnih fazah poti, Odbor meni, da sta praksa „brez zalog“, ki je bila razvita do skrajnosti, in nujnost kot absolutno načelo otežili prenos dela cestnega tovornega prometa na druge načine prevoza, ki so bolj združljivi z željo po trajnostnem razvoju.
3.5

Predlog prav tako ponazarja, da so trenutno veljavni predpisi Skupnosti za tovrstne snovi na splošno težko razumljivi in se temu primerno težko izvajajo. Številne snovi, ki jih ta predlog ter seznam EINECS starih snovi navajata, so bile razvrščene kot snovi UVCB, to pomeni, kot kompleksna zmes z nepoznano ali spremenljivo sestavo, kot to definira znanstveni članek, ki je bil objavljen leta 1999, in na katerega se prav tako sklicuje opomba na 18. strani priročnika „Manual of Decisions for Implementation of the Sixth and Seventh Amendments to Directive 67/548/EGS“, ki ga je leta 2002 izdal Evropski urad za kemikalije. Te snovi nikakor niso snovi v splošnem pomenu besede; razen tega so trenutno na tržišču le redke. To potrjuje točnost ocene Komisije ob prvi objavi seznama EINECS, da je EINECS štirikratno precenil število snovi komercialnega pomena, kar pomeni, da je bilo takrat na tržišču dejansko okoli 25.000 snovi Verjetno je nekatere teh snovi zdaj nadomestilo približno 5.000 novih snovi, ki jih navaja seznam ELINCS, in pri katerih se pojavljajo podobne težave definiranja in identifikacije. Leta 2005 je bilo na trgu okoli 30.000 snovi. To število je realnejše kot število 100.000. Še zmeraj pa se zastavlja vprašanje dostopa javnosti in podjetij do podatkov o najmanj polovici teh snovi, ki so že zbrani, vendar se neredno aktualizirajo. Razen tega imajo pristojni upravni organi v državah članicah še naprej težave pri pravilnem razvrščanju teh snovi kot obstoječih ali novih snovi tako kot pri določitvi ustreznih urejevalnih postopkov.
5.1

EESO je zahteval, da je treba obstoječi sistem poenostaviti in ga narediti bolj preglednega ter da je treba izkoristiti to priložnost za uskladitev, poenotenje in racionalizacijo vseh pravil in postopkov splošnega tarifnega preferenciala. Meni, da bi predlagana shema v tem pogledu prinesla bistveno izboljšanje in v tem obsegu predloge Komisije odobrava.
4.19

Postopki ocenjevanja. Po vsej verjetnosti so nekateri postopki, ki jih Scientific Community negativno ocenjuje, rezultat dobronamernega poskusa, da bi se za to kompleksno in občutljivo področje uvedli in uporabili standardizirani ocenjevalni kriteriji, in da se ne bi ocenjevalo na podlagi izkušenj. Odbor sicer priznava namen, da se v smislu preglednosti in objektivnosti izloči subjektivno ocenjevanje, ki bi lahko vodilo do sporov in zlorab, vendar pa se pri tem pojavlja nerešljiva dilema. Ocenjevanja znanstvenih storitev in kreativnosti se namreč ne da avtomatizirati ali zaupati neizkušenim posameznikom.