Četrtek, 3. februar 2011

Odpadna električna in elektronska oprema ***I

P7_TA(2011)0037

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 3. februarja 2011 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (prenovitev) (KOM(2008)0810 – C6-0472/2008 – 2008/0241(COD))

2012/C 182 E/13

(Redni zakonodajni postopek: prenovitev)

Evropski parlament,

ker po mnenju posvetovalne skupine pravnih služb Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije predlog ne vsebuje bistvenih sprememb, razen tistih, ki so v njem opredeljene kot take, in ker je predlog, kar zadeva kodifikacijo nespremenjenih določb prejšnjih aktov in omenjene spremembe, zgolj kodifikacija obstoječih besedil brez vsebinskih sprememb,

(1) UL C 306, 16.12.2009, str. 39.

(2) UL C 141, 29.5.2010, str. 55.

(3) UL C 77, 28.3.2002, str. 1.

Četrtek, 3. februar 2011

P7_TC1-COD(2008)0241

Stališče Evropskega parlamenta sprejeto v prvi obravnavi dne 3. februarja 2011 z namenom sprejetja Direktive 2011/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3)

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Potrebne so številne bistvene spremembe Direktive 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (4). Zaradi jasnosti bi bilo treba navedeno direktivo prenoviti.

(2) Cilji okoljske politike Unije so zlasti ohranitev, varstvo in izboljšanje kakovosti okolja, varovanje zdravja ljudi ter preudarno in racionalno izkoriščanje naravnih virov. Navedena politika temelji na previdnostnem načelu, na načelu preventivnega ukrepanja in na načelu, da naj se poškodba okolja prednostno odpravi pri viru, kot tudi na načelu plača povzročitelj obremenitve.

(3) Program politike in ukrepov Skupnosti glede okolja in trajnostnega razvoja (peti delovni program Skupnosti o okolju) (5) navaja, da doseganje trajnostnega razvoja zahteva znatne spremembe v sedanjih vzorcih razvoja, proizvodnje, porabe in obnašanja ter se zavzema med drugim za zmanjšanje razsipne porabe naravnih virov in preprečitev onesnaževanja. Omenja odpadno električno in elektronsko opremo (OEEO) kot enega ciljnih področij, ki jih je treba urediti glede uporabe previdnostnega načela, načel predelave in varne odstranitve odpadkov.

(4) Ta direktiva dopolnjuje splošno zakonodajo EU glede ravnanja z odpadki, kot je Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih (6). Sklicuje se na opredelitve pojmov iz navedene direktive, vključno z opredelitvijo odpadkov in splošnih postopkov ravnanja z odpadki. Opredelitev zbiranja v skladu z Direktivo 2008/98/ES vključuje predhodno razvrščanje in predhodno skladiščenje odpadkov za namene prevoza do naprave za obdelavo odpadkov. Direktiva 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) vzpostavlja okvir za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, ki rabijo energijo, in omogoča sprejetje takšnih posebnih zahtev tudi za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, ki rabijo energijo in jih lahko zajema ta direktiva. Direktiva 2009/125/ES in izvedbeni ukrepi, ki so bili sprejeti na podlagi navedene direktive, ne vplivajo na zakonodajo Unije glede ravnanja z odpadki. Direktiva 2002/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (8) zahteva nadomestitev prepovedanih snovi za vso električno in elektronsko opremo, ki spada na njeno področje uporabe.

(5) Direktiva 2008/98/ES predvideva, da se lahko s posebnimi direktivami določijo posebna pravila za posebne primere ali dopolnijo tista iz navedene direktive o ravnanju s posebnimi kategorijami odpadkov.

(6) Zaradi nenehne širitve trga in vedno krajših inovacijskih ciklov se oprema vedno hitreje nadomešča, OEEO pa ustvarja hitro rastoči tok odpadkov. Medtem ko Direktiva 2002/95/ES učinkovito prispeva k zmanjšanju nevarnih snovi v novi EEO, pa bodo nevarne snovi, kot so živo srebro, kadmij, svinec, šestvalentni krom in poliklorirani bifenili (PCB) ter snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, še vrsto let prisotne v OEEO. Vsebnost nevarnih sestavnih delov v EEO je glavna skrb med fazo ravnanja z odpadki in recikliranje OEEO ni zadostno. Nezadostno recikliranje bi povzročilo izgubo dragocenih virov.

(7) Namen te direktive je prispevati k trajnostni proizvodnji in porabi s prednostnim preprečevanjem OEEO in poleg tega s ponovno uporabo, recikliranjem in drugimi oblikami predelave takih odpadkov, da se zmanjša odstranjevanje odpadkov ter prispeva k učinkoviti rabi virov in pridobivanju strateških surovin . Direktiva skuša tudi izboljšati okoljsko učinkovitost vseh subjektov, vključenih v življenjski cikel EEO, kot so proizvajalci, distributerji in potrošniki ter zlasti tistih subjektov, ki so neposredno vključeni v zbiranje in obdelavo OEEO. Zlasti različne nacionalne uporabe načela „odgovornosti proizvajalca“ lahko vodijo do znatnih neskladij pri finančni obremenitvi gospodarskih subjektov. Obstoj različnih nacionalnih politik o ravnanju z OEEO ovira učinkovitost politike recikliranja. Iz tega razloga bi bilo treba določiti osnovna merila na ravni Unije ter razviti usklajene standarde za zbiranje OEEO in ravnanje z njo .

(8) Ker ciljev ukrepa, ki ga je treba sprejeti, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in jih je zaradi obsega težave lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. v skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

(9) Določbe te direktive bi se morale uporabljati za proizvode in proizvajalce ne glede na prodajno tehniko, vključno s prodajo na daljavo in elektronsko prodajo. V kolikor je izvedljivo, naj bi v tej zvezi obveznosti proizvajalcev in distributerjev, ki uporabljajo kanale prodaje na daljavo in elektronsko prodajo, imele isto obliko in naj bi se izvršile na isti način, da bi se tako izognili temu, da bi morali drugi distribucijski kanali nositi stroške te direktive glede OEEO, za katere je bila oprema prodana na daljavo ali po elektronski poti.

(10) Ta direktiva bi morala urejati vso EEO, ki jo uporabljajo potrošniki, in EEO, namenjeno za profesionalno uporabo. Ta direktiva bi se morala uporabljati brez poseganja v zakonodajo Unije o zahtevah glede varnosti in zdravja, ki varuje vse udeležence v stiku z OEEO, kot tudi posebno zakonodajo Unije glede ravnanja z odpadki, zlasti Direktivo 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih (9), ter zakonodajo Unije s področja načrtovanja proizvodov, zlasti Direktivo 2005/32/ES. Iz področja uporabe te direktive bi se morale izvzeti velike nepremične naprave, ker so fiksne in trajno delujejo na določenem mestu ter jih sestavljajo in razstavljajo strokovnjaki, tako da gre za urejen tok odpadkov. Iz področja uporabe direktive bi se morala izvzeti tudi velika nepremična industrijska orodja. Izvzeti bi bilo treba tudi premične stroje, ki jih upravljajo izključno strokovno usposobljeni uporabniki, saj tudi te razstavljajo in odstranjujejo strokovnjaki, zato gre za urejen tok odpadkov. Poleg tega morajo biti izvzeti fotonapetostni moduli, ki jih prav tako sestavijo in razstavijo strokovnjaki ter znatno prispevajo k doseganju cilja glede obnovljive energije in s tem k zmanjševanju CO2. V solarni panogi so prostovoljno sklenili okoljski dogovor s ciljem, da se reciklira 85 % fotonapetostnih modulov. Komisija bi morala oceniti, ali dogovor vsaj v primerjavi s to direktivo dosega vsaj enakovredne rezultate ter ali zajema vse tovrstne module, ki se dajo na trg, in če je potrebno, na podlagi poročila predložiti predlog za vključitev fotonapetostnih modulov v področje uporabe direktive.

(11) Po tej direktivi je ustanovitev odgovornosti proizvajalca eno od sredstev za spodbujanje načrtovanja in proizvodnje električne in elektronske opreme, ki v celoti upošteva in olajša njeno popravilo, možno nadgradnjo, ponovno uporabo, demontažo in recikliranje.

(12) Da bi zagotovile varnost in zdravje osebja distributerjev, ki sprejema OEEO nazaj in se ukvarja z njo, bi morale države članice v skladu z nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije o zahtevah glede varnosti in zdravja določiti pogoje, pod katerimi lahko distributerji zavrnejo sprejemanje nazaj.

(13) Ločeno zbiranje je predpogoj za zagotavljanje posebne obdelave in recikliranja OEEO in je potrebno za doseganje izbrane ravni varovanja zdravja ljudi in okolja v Uniji. Potrošniki morajo aktivno prispevati k uspehu takega zbiranja in bi morali biti spodbujani, da vračajo OEEO. V ta namen bi morale biti postavljene ustrezne zmogljivosti za vračanje OEEO, vključno z javnimi zbirnimi mesti, kamor bi lahko zasebna gospodinjstva vračala svoje odpadke brezplačno. Distributerji , občine in izvajalci recikliranja imajo vsi pomembno vlogo pri prispevanju k uspešnosti zbiranja OEEO in njene obdelave, zato bi zanje morale veljati zahteve iz te direktive .

(14) Države članice bi morale sprejeti ustrezne ukrepe za zmanjšanje odstranitve OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in za doseganje visoke stopnje ločenega zbiranja OEEO, da bi dosegle izbrano raven varstva in usklajene cilje Unije glede okolja. Da bi se zagotovila vzpostavitev učinkovitejših sistemov zbiranja, bi se moralo od držav članic zahtevati, da dosežejo visoko stopnjo zbiranja OEEO, zlasti opreme za hlajenje in zamrzovanje, ki vsebuje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, in fluorirane toplogredne pline, zaradi njihovega močnega vpliva na okolje ter ob upoštevanju obveznosti iz Uredbe (ES) št. 1005/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o snoveh, ki tanjšajo ozonski plašč (10) in Uredbe (ES) št. 842/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o določenih fluoriranih toplogrednih plinih (11). Podatki iz ocene učinkov kažejo, da se danes že ločeno zbira 65 % električne in elektronske opreme, ki se daje na trg, vendar se več kot polovica tega ne obdela ustrezno oziroma se nezakonito izvaža ali pa se pravilno obdela, vendar se ne sporočijo podatki o obdelanih količinah . To povzroča izgubo dragocenih sekundarnih surovin, slabšanje okolja in posredovanje nedoslednih podatkov . Da bi se temu izognili, je treba določiti ambiciozen cilj zbiranja , obvezati vse izvajalce, ki zbirajo OEEO, k okolju prijazni obdelavi in od njih zahtevati, da poročajo o zbranih, obravnavanih in obdelanih količinah . Bistveno je, da države članice zagotovijo nadzor in učinkovito izvajanje te direktive, zlasti, kar zadeva nadzor nad rabljeno EEO, ki se izvaža iz Unije.

(15) Posebna obdelava za OEEO je neobhodna, da se izogne razpršitvi onesnaževalcev med reciklirani material ali v smer odstranjevanja odpadkov. Taka obdelava je najučinkovitejše sredstvo za zagotovitev skladnosti z izbrano stopnjo varstva okolja Unije. Katera koli ustanova ali podjetja, ki izvajajo zbiranje, recikliranje in obdelavo odpadkov, bi morala izpolnjevati minimalne standarde, da bi preprečila negativne vplive na okolje, povezane z obdelavo OEEO. Uporabljati bi bilo treba najboljše razpoložljive tehnike obdelave, predelave in recikliranja pod pogojem, da zagotovijo zdravje ljudi in visoko stopnjo varstva okolja. Najboljše razpoložljive tehnike obdelave, predelave in recikliranja se lahko nadalje določijo v skladu s postopki Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (12).

(16) Znanstveni odbor za nastajajoča in na novo ugotovljena zdravstvena tveganja je v svojem mnenju o oceni nevarnosti proizvodov nanotehnologije z dne 19. januarja 2009 izjavil, da lahko v fazi obdelave odpadkov in pri recikliranju pride do izpostavljenosti nanomaterialom, ki so trdno vgrajeni v velike strukture, kot so elektronska vezja. Da bi pri obdelavi OEEO, ki vsebuje nanomateriale, ohranili pod nadzorom morebitna tveganja za človekovo zdravje in okolje, je mogoče potrebna selektivna obdelava. Primerno je, da Komisija oceni, ali bi morala selektivna obdelava veljati za nekatere nanomateriale.

(17) Kadar je primerno, bi se morala prednost dati ponovni uporabi OEEO in njenim sestavnim delom, podsestavom in potrošnemu blagu. Kadar se ponovni uporabi ne da prednosti, bi bilo treba vso OEEO, ki je bila zbrana ločeno, poslati v predelavo, pri kateri naj se doseže visoka stopnja recikliranja in predelave. Poleg tega bi morali biti proizvajalci spodbujani, da integrirajo reciklirani material v novo opremo.

(18) Predelava, priprava za ponovno uporabo in recikliranje opreme se lahko uvrščajo med cilje iz te direktive samo, če navedena predelava ali priprava za ponovno uporabo ali recikliranje ni v nasprotju z drugo zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo, ki se uporablja za opremo. Zagotovitev ustrezne predelave in priprave opreme za ponovno uporabo in za recikliranje je pomembna za smotrno gospodarjenje z viri in izboljšavo oskrbe z viri.

(19) Osnovna načela glede financiranja ravnanja z OEEO morajo biti postavljena na ravni Unije, finančni programi pa morajo prispevati k visoki stopnji zbiranja kot tudi k izvajanju načela odgovornosti proizvajalca.

(20) Uporabniki EEO iz zasebnih gospodinjstev bi morali imeti vsaj brezplačno možnost vračanja OEEO. Proizvajalci bi morali zato financirati ▐ zbiranje iz zbirališč ter obdelavo, predelavo in odstranitev OEEO. Države članice bi morale spodbujati vse zainteresirane strani s področja ravnanja z OEEO , da bi prispevale k uresničevanju cilja te direktive , da bi se izognili neoptimalni obdelavi in nezakonitemu izvozu ločeno zbrane OEEO . Da bi prenesli plačevanje za zbiranje teh odpadkov s splošnih davkoplačevalcev na potrošnike EEO v skladu z načelom „onesnaževalec plača“ , bi morale države članice spodbujati proizvajalce, naj obdelajo vso zbrano OEEO. Da se omogoči pravilna obdelava, bi morali biti potrošniki odgovorni za to, da se EEO, ki se ji izteče življenjski cikel, prinese na zbirališča. . Za povečanje učinka odgovornosti proizvajalcev bi moral biti vsak proizvajalec odgovoren za financiranje ravnanja z odpadki svojih lastnih proizvodov. Proizvajalec bi lahko izbral, da izpolni to obveznost posamezno ali se priključi k skupnemu programu. Vsak proizvajalec ali tretja stran, ki deluje v svojem imenu, bi moral, ko da proizvod v promet, zagotoviti finančno garancijo, da bi preprečil stroške za ravnanje z OEEO, ki izhajajo iz proizvodov, ki jih ni mogoče identificirati, in bi padli na družbo ali na preostale proizvajalce. Odgovornost za financiranje ravnanja s historičnimi odpadki bi se morala deliti z vsemi obstoječimi proizvajalci v kolektivnih finančnih programih, v katere vsi proizvajalci na trgu, ko se pojavijo stroški, prispevajo sorazmerno. Kolektivni finančni programi ne bi smeli izključevati proizvajalcev, uvoznikov in novincev na trgu, ki zavzemajo tržno nišo ali proizvajajo majhno količino. ▐

(21) Za uspeh pri zbiranju OEEO je nujen predpogoj, da so uporabniki informirani o zahtevi, da ne odstranjujejo OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in da jo zbirajo ločeno ter o sistemih zbiranja in njihovi vlogi pri ravnanju z OEEO. Te informacije vsebujejo ustrezno označevanje EEO, ki bi lahko končala v smetnjakih ali podobnih sredstvih za zbiranje komunalnih odpadkov.

(22) Informacije proizvajalcev o identifikaciji sestavnih delov in materialov so pomembne za lažje ravnanje in še zlasti obdelavo ter predelavo ali recikliranje OEEO.

(23) Države članice bi morale zagotoviti, da inšpekcijske in nadzorne infrastrukture omogočajo, da se preveri ustrezno izvajanje te direktive, ob upoštevanju med drugim Priporočila 2001/331/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o določitvi minimalnih kriterijev za okoljske inšpekcije v državah članicah (13).

(24) Za spremljanje doseganja ciljev te direktive so potrebni podatki o teži EEO, ki je dana v promet v Uniji, in stopnje zbiranja, ponovne uporabe, vključno, kolikor je možno, s ponovno uporabo celih naprav, predelave ali recikliranja in izvoza OEEO, zbrane v skladu s to direktivo.

(25) Države članice lahko izberejo, da izvajajo nekatere določbe te direktive prek sporazumov med pristojnimi organi in zadevnimi gospodarskimi sektorji, pod pogojem, da so izpolnjeni posebni pogoji. ▐

(26) Da se odpravijo sedanje ovire za pravilno delovanje notranjega trga, bi bilo treba zmanjšati upravno breme, in sicer s standardizacijo registracije in postopkov poročanja ter preprečitvijo večkratnega plačevanja pristojbin za večkratno registracijo v posameznih državah članicah. Še posebej se od prodajalca ne bi smelo več zahtevati, da ima sedež v državi članici kot pogoj za to, da bi lahko dajal EEO na trg v tej državi članici. Namesto tega bi moralo zadostovati imenovanje lokalnega pravnega zastopnika s sedežem v tej državi članici. Za praktično izvrševanje te zakonodaje morajo imeti države članice možnost ugotoviti, kateri proizvajalec je odgovoren posamezni za izdelek, in slediti dobavni verigi od končnega distributerja. Države članice bi morale zagotoviti, da distributer, ki na ozemlju države članice prvič omogoči dostop do EEO (trgovanje znotraj Unije), bodisi sklene sporazum s proizvajalcem bodisi poskrbi za registracijo te opreme in financiranje ravnanja z odpadki, ki nastanejo zaradi te opreme.

(27) Da bi določbe te direktive prilagodili tehničnemu in znanstvenemu napredku ter sprejeli druge potrebne ukrepe, bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejetje delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s prilagoditvijo prilog , natančnih pravil za potrjevanje in spremljanje skladnosti , opredelitvijo „zelo majhnih količin OEEO“, formatom za registracijo in poročanje, pogostnostjo poročanja in v zvezi s spremembo pravil za poročila o izvajanju te direktive .

(28) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi s prejšnjimi direktivami. Obveznost prenosa nespremenjenih določb je določena s prejšnjimi direktivami.

(29) Ta direktiva ne vpliva na obveznosti držav članic glede rokov za prenos direktiv iz dela B Priloge VI v nacionalno zakonodajo in njihovo uporabo –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Vsebina

Ta direktiva določa ukrepe za varstvo okolja in zdravja ljudi, in sicer s preprečevanjem ali zmanjševanjem škodljivih vplivov nastajanja OEEO in ravnanja z njimi ter z zmanjševanjem skupnih negativnih vplivov uporabe virov in izboljšanjem učinkovitosti takšne uporabe v skladu s členoma 1 in 4 Direktive 2008/98/ES . Ta direktiva zahteva od vseh subjektov, vključenih v proizvodne cikle, da izboljšajo svoje okoljske standarde, ter s tem prispeva k trajnostni proizvodnji in predelavi.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta direktiva se pod pogoji iz odstavka 3 uporablja za vso EEO .

2. Ta direktiva se uporablja brez poseganja v zahteve zakonodaje Unije glede varnosti in zdravja, glede kemikalij, zlasti Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije (14), ter v posebno zakonodajo Unije glede ravnanja z odpadki ali načrtovanja proizvodov.

3. Ta direktiva se ne uporablja za ▐:

(a) EEO, ki je potrebna za varstvo bistvenih interesov varnosti držav članic, vključno z orožjem, strelivom in vojnim materialom, namenjenimi za izrecno vojaške namene;

(b) EEO, ki je posebej načrtovana kot del druge vrste opreme, ki ne spada v področje uporabe te direktive, in ki lahko opravlja svojo funkcijo le kot del navedene opreme; ▐

(c) velike nepremične naprave;

(d) velika nepremična industrijska orodja;

(e) necestne premične stroje, namenjene izključno profesionalnim uporabnikom;

(f) potniška ali tovorna prevozna sredstva;

(g) fotonapetostne module;

(h) žarnice z žarilno nitko;

(i) vsajene in inficirane medicinske pripomočke.

Komisija najpozneje do … (15) in nato vsakih pet let predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo, v katerem preuči področje uporabe te direktive, zlasti glede tega, ali bi bilo v področje uporabe treba zajeti tudi fotonapetostne module. V delu poročila o fotonapetostnih modulih se oceni predvsem učinkovitost glede doseženih stopenj zbiranja in recikliranja. Komisija na podlagi tega poročila po potrebi predloži predlog.

▐

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „električna in elektronska oprema“ ali „EEO“ pomeni opremo, ki je za svoje pravilno delovanje odvisna od električnega toka ali elektromagnetnih polj, in opremo za proizvodnjo, prenos in merjenje toka in polj ter je oblikovana za uporabo za napetostni razred, ki ne presega 1 000 voltov za izmenični tok in 1 500 voltov za enosmerni tok;

(b) „odpadna električna in elektronska oprema“ ali „OEEO“ pomeni električno in elektronsko opremo, ki je odpadek v smislu člena 3(1) Direktive 2008/98/ES, vključno z vsemi sestavnimi deli, podsestavi in potrošnim materialom, ki je del proizvoda ob zavrženju;

(c) „medicinski pripomoček“ pomeni EEO, ki spada v področje uporabe Direktive Sveta 93/42/EGS z dne 14. junija 1993 o medicinskih pripomočkih (16) ali Direktive 98/79/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. oktobra 1998 o in vitro diagnostičnih medicinskih pripomočkih (17) ;

(d) „preprečevanje“ pomeni preprečevanje v smislu člena 3(12) Direktive 2008/98/ES;

(e) „ponovna uporaba“ pomeni ponovno uporabo v smislu člena 3(13) Direktive 2008/98/ES;

(f) „priprava za ponovno uporabo“ pomeni pripravo za ponovno uporabo iz člena 3(16) Direktive 2008/98/ES;

(g) „recikliranje“ pomeni recikliranje v smislu člena 3(17) Direktive 2008/98/ES;

(h) „predelava“ pomeni predelavo v smislu člena 3(15) Direktive 2008/98/ES;

(i) „odstranitev“ pomeni odstranitev v smislu člena 3(19) Direktive 2008/98/ES;

(j) „obdelava“ pomeni obdelavo v smislu člena 3(14) Direktive 2008/98/ES;

(k) „proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki ne glede na uporabljeno prodajno tehniko, vključno s komunikacijo na daljavo v skladu z Direktivo 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (18): (i) proizvaja EEO pod svojim imenom ali blagovno znamko oziroma naroči načrtovanje ali proizvodnjo EEO, ki jo nato daje na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko, (ii) preprodaja pod svojim imenom ali blagovno znamko opremo, ki so jo proizvedli drugi dobavitelji, preprodajalec ne velja za „proizvajalca“, če je blagovna znamka proizvajalca vidna na opremi, kot je navedeno v podtočki (i), ali (iii) ima sedež v Uniji in profesionalno daje električno in elektronsko opremo iz tretje države na trg Unije. Kdorkoli izključno zagotavlja financiranje po kakršnem koli finančnem sporazumu ali v skladu z njim, ne velja za „proizvajalca“, razen če ne deluje tudi kot proizvajalec v pomenu podtočk (i) do (iii);

(l) „distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki omogoča dostopnost EEO na trgu;

(m) „OEEO iz zasebnih gospodinjstev“ pomeni OEEO, ki prihaja iz zasebnih gospodinjstev ali iz komercialnih, industrijskih, institucionalnih ali drugih virov in je zaradi svoje narave in količine podobna OEEO iz zasebnih gospodinjstev , ter OEEO, ki se lahko uporablja kot EEO tako v zasebnih gospodinjstvih kot drugod ;

(n) „nevarni odpadki“ pomeni nevarne odpadke v smislu člena 3(2) Direktive 2008/98/ES;

(o) „finančni sporazum“ pomeni vsako pogodbo o posojilu, lizingu, najemu ali pogodbo o prodaji na obroke ali dogovor o vsaki opremi ne glede na to, da pogoji te pogodbe ali dogovora ali dodatne pogodbe ali dogovora zagotavljajo, da se bo ali se bo lahko lastništvo te opreme preneslo;

(p) „omogočiti dostopnost na trgu“ pomeni vsako dobavo proizvoda za distribucijo, porabo ali uporabo na trgu Unije v okviru gospodarske dejavnosti, bodisi odplačno ali neodplačno;

(q) „dajanje na trg“ pomeni, da je proizvod prvič na voljo na trgu Unije;

(r) „izločanje“ pomeni ročno, mehansko, kemično ali metalurško obdelavo, pri kateri so ob koncu postopka obdelave nevarne snovi, pripravki in sestavni deli prisotni kot prepoznaven tok ali prepoznaven del toka. Snov, pripravek ali sestavni del je prepoznaven, če ga je mogoče spremljati in tako dokazati, da je obdelava okoljsko varna;

(s) „zbiranje“ pomeni zbiranje v smislu člena 3(10) Direktive 2008/98/ES;

(t) „ločeno zbiranje“ pomeni ločeno zbiranje v smislu člena 3(11) Direktive 2008/98/ES;

(u) „velike nepremične naprave“ pomeni določeno kombinacijo več vrst aparatov in, če je to primerno, drugih naprav, ki so sestavljene in trajno nameščene na vnaprej določenem mestu. Med te naprave se ne vključujejo svetila;

(v) „velika nepremična industrijska orodja“ pomeni sklop strojev, opreme in/ali komponent, oblikovane za skupno uporabo v industriji za opravljanje specifične funkcije, ki jih namestijo usposobljeni strokovnjaki in so v času uporabe trajno nameščeni;

(w) „necestni premični stroj“ pomeni stroje, katerih delovanje zahteva premikanje med delovanjem ali stalno ali občasno premikanje med nizom fiksnih delovnih položajev, ali stroji, ki se upravljajo brez premikanja, vendar so lahko opremljeni tako, da jih je mogoče enostavneje premikati z enega mesta na drugo;

(x) „prevozno sredstvo“ pomeni vozilo, ki se uporablja za prevoz ljudi ali tovora, kot so avtomobili, avtobusi, tovornjaki, tramvaji, vlaki, ladje in letala;

(y) „fotonapetostni moduli“ pomeni samo fotonapetostne module, ki so predvideni za vstavitev v sistem, oblikovan, sestavljen ni vgrajen za trajno uporabo na poprej določenem mestu za proizvodnjo električnega toka v javne, poslovne in zasebne namene.

Člen 4

Načrtovanje proizvodov

Države članice v skladu z zakonodajo Unije o proizvodih, vključno z Direktivo 2009/125/ES , spodbujajo sodelovanje med proizvajalci in izvajalci recikliranja ter ukrepe , ki jih je treba sprejeti za pospeševanje načrtovanja in proizvodnje EEO, zlasti z namenom omogočanja ponovne uporabe, demontaže in predelave sestavnih delov in materialov EEO. Ti ukrepi upoštevajo pravilno delovanje notranjega trga. V zvezi s tem države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da proizvajalci s pomočjo posebnih konstrukcijskih lastnosti ali proizvodnih procesov ne preprečijo, da bi se OEEO ponovno uporabila, razen če take posebne lastnosti pri načrtovanju ali proizvodnih procesih predstavljajo glavne prednosti, na primer glede varstva okolja in/ali varnostnih zahtev. Zahteve za okoljsko primerno zasnovo, ki omogočajo ponovno uporabo, razstavitev in predelavo OEEO ter zmanjšajo emisije nevarnih snovi, se oblikujejo najpozneje do 31. decembra 2014 v okviru izvedbenih ukrepov, sprejetih v skladu z Direktivo 2009/125/ES.

Člen 5

Ločeno zbiranje

1. Države članice ▐ za doseganje visoke stopnje ločenega zbiranja OEEO in pravilno obdelavo vseh vrst OEEO , zlasti ▐ opreme za hlajenje in zamrzovanje, ki vsebuje snovi, ki tanjšajo ozonski plašč, in fluorirane toplogredne pline , svetil, ki vsebujejo živo srebro, in manjših naprav, zagotovijo, da se vsa OEEO ločeno zbere in ne meša s kosovnimi ali neločenimi gospodinjskimi odpadki ter da se neobdelana OEEO ne pošlje na odlagališča ali v sežig .

2. Za OEEO iz zasebnih gospodinjstev države članice zagotovijo, da se:

(a) ustanovijo sistemi, ki bodo omogočali končnim imetnikom in distributerjem, da vrnejo vsaj brezplačno take odpadke. Države članice zagotovijo razpoložljivost in dostopnost potrebnih zbirališč, upoštevajoč zlasti gostoto prebivalstva;

(b) pri dobavi novega proizvoda so distributerji odgovorni zagotoviti, da se lahko odpadek vrne vsaj brezplačno na podlagi menjave enega za enega, dokler je proizvod enakovredne vrste in izpolnjuje iste funkcije kot dobavljena oprema. Države članice lahko odstopijo od te določbe, pod pogojem, da zagotovijo, da vračilo OEEO ni s tem za končnega imetnika oteženo, in pod pogojem, da ti sistemi za končnega imetnika ostanejo brezplačni. Države članice, ki uporabljajo to določbo, o tem obvestijo Komisijo;

(c) brez poseganja v določbe iz točk (a) in (b) proizvajalci lahko vzpostavijo in upravljajo posamezne in/ali skupinske sisteme sprejemanja OEEO iz zasebnih gospodinjstev nazaj, pod pogojem, da so ti v skladu s cilji te direktive;

(d) ob upoštevanju nacionalnih zdravstvenih in varnostnih standardov in standardov Unije se lahko vračilo OEEO, ki predstavlja tveganje za zdravje in varnost osebja zaradi okužbe, zavrne s skladu s točkama (a) in (b). Države članice sprejmejo posebne ukrepe za tako OEEO.

Države članice lahko predvidijo posebne ukrepe za vračilo OEEO, kot je navedeno v točkah (a) in (b), če oprema ne vsebuje bistvenih sestavnih delov ali če oprema vsebuje druge odpadke, kot so OEEO.

3. V primeru, da OEEO niso iz zasebnih gospodinjstev, in brez poseganja v člen 13 države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretja stran v njihovem imenu poskrbi za zbiranje takih odpadkov.

Člen 6

Odstranitev in prevoz zbrane OEEO

1. Države članice prepovedo odstranitev ločeno zbrane neobdelane OEEO in spremljajo izvrševanje te prepovedi .

2. Države članice zagotovijo, da se zbiranje in prevoz ločeno zbrane OEEO opravi na način, ki optimira ponovno uporabo in recikliranje ter osamitev nevarnih snovi. Da se čim bolj poveča ponovna uporaba celih naprav, države članice zagotovijo tudi, da sistemi zbiranja na zbirališčih pred odvozom omogočijo ločitev naprav, ki bi se lahko ponovno uporabile, iz ločeno zbrane OEEO.

Člen 7

Cilji zbiranja

1. Brez poseganja v člen 5(1) vsaka država članica zagotovi, da se do leta 2016 zbere vsaj 85 % OEEO, ki nastane na njenem območju .

Vsaka država članica zagotovi, da se do leta 2012 zbere vsaj 4 kg OEEO na prebivalca ali po teži enaka količina, kot je bila zbrana leta 2010, kar je več.

Države članice zagotovijo, da se količina zbrane OEEO med letoma 2012 in 2016 postopoma povečuje.

Države članice si lahko zastavijo višje posamične cilje zbiranja in v tem primeru to sporočijo Komisiji.

Cilje zbiranja je treba doseči vsako leto ▐.

Države članice Komisiji najpozneje do … (19) predložijo načrte za izboljšanje.

2. Da se ugotovi, ali je bila dosežena minimalna stopnja zbiranja, države članice zagotovijo, da se vsako leto brezplačno sporočijo državam članicam v skladu s členom 16 informacije o OEEO, ki:

(a) jo je kateri koli izvajalec pripravil za ponovno uporabo ali poslal v obrate za obdelavo;

(b) je bila prinesena na zbirališča v skladu s členom 5(2)(a);

(c) je bila prinesena k distributerjem v skladu s členom 5(2)(b);

(d) jo je ločeno zbral proizvajalec ali kdo tretji v njegovem imenu; ali

(e) je bila ločeno zbrana na drugačen način.

3. V obdobju do 31. decembra 2015 se lahko z delegiranimi akti v skladu s členom 19 in pod pogoji iz členov 20 in 21 oblikuje prehodna ureditev za reševanje težav, ki jih imajo zaradi posebnih nacionalnih okoliščin države članice pri izpolnjevanju ciljev, določenih v odstavku 1.

4. Komisija najpozneje do 31. decembra 2012 sprejme skupno metodologijo za določitev količine OEEO po teži, ki nastane po državah članicah, v obliki delegiranih aktov v skladu s členom 19 in pod pogoji iz členov 20 in 21. Ta metodologija zajema podrobna pravila o uporabi in metodah izračunavanja za ugotavljanje skladnosti s cilji, določenimi v odstavku 1 .

▐

5. Evropski parlament in Svet na podlagi poročila Komisije, ki mu je priložen predlog, če je to ustrezno, najpozneje do 31. decembra 2012 ponovno proučita stopnjo zbiranja in ciljne datume iz odstavka 1, med drugim z namenom možne določitve ločenega cilja za zbiranje opreme za hlajenje in zamrzovanje ter svetil, ki vsebujejo živo srebro, in majhnih naprav .

Člen 8

Obdelava

1. Države članice zagotovijo, da se vsa ločeno zbrana OEEO obdela.

Komisija najpozneje … (20) evropske organizacije za standardizacijo zaprosi, naj razvijejo in prilagodijo evropske standarde za zbiranje, skladiščenje, prevoz, obdelavo, recikliranje in popravljanje OEEO ter pripravo za ponovno uporabo. Ti standardi odražajo aktualne razmere.

Sklicevanje na standarde se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Zbiranje, skladiščenje, prevoz, obdelava, recikliranje in popravljanje OEEO ter priprava za ponovno uporabo se izvajajo s pristopom, usmerjenem v ohranjanje surovin, in so namenjeni recikliranju dragocenih virov v EEO, tako da bi v Uniji zagotovili boljšo oskrbo z dobrinami.

2. Obdelava, ki ni priprava za ponovno uporabo, minimalno vključuje odstranitev vseh tekočin in izbirno obdelavo v skladu s Prilogo III.

3. Države članice zagotovijo, da proizvajalci ali tretje strani v njihovem imenu vzpostavijo sisteme za predelavo OEEO in pri tem uporabljajo najboljše razpoložljive tehnike. Sisteme lahko vzpostavijo proizvajalci posamezno in skupinsko. Države članice zagotovijo, da vsaka ustanova ali podjetje, ki izvaja zbiranje ali obdelavo, skladišči in obdeluje OEEO v skladu s tehničnimi zahtevami iz Priloge IV.

4. ▐ Da se vključijo druge tehnologije obdelave, ki zagotavljajo najmanj enako raven varstva zdravja ljudi in okolja , Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 19 ter pod pogoji iz členov 20 in 21 sprejme prilagoditve k Prilogi III . ▐ Komisija prednostno oceni, ali je treba spremeniti navedbe glede plošč s tiskanim vezjem v prenosnih telefonih in prikazovalnikov s tekočimi kristali. Komisija oceni, ali so spremembe Priloge III potrebne za obravnavo zadevnih nanomaterialov.

5. Za varstvo okolja lahko države članice postavijo minimalne standarde kakovosti za obdelavo zbrane OEEO.

Države članice, ki se odločijo za take standarde kakovosti, obvestijo o tem Komisijo, ki objavi te standarde.

6. Države članice spodbujajo ustanove ali podjetja, ki izvajajo obdelavo, da uvedejo potrjene sisteme ravnanja z okoljem v skladu z Uredbo (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju organizacij v sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (21).

Člen 9

Dovoljenja in inšpekcije

1. Države članice zagotovijo, da vsaka ustanova ali podjetje, ki izvaja dejavnosti obdelave, dobi dovoljenje od pristojnih organov v skladu s členom 23 Direktive 2008/98/ES.

2. Odstopanje od zahteve za dovoljenje iz člena 24(b) Direktive 2008/98/ES se lahko uporablja za predelavo glede OEEO, če pristojni organi izvedejo inšpekcijo pred evidentiranjem, da se zagotovi skladnost s členom 13 navedene direktive.

Pri inšpekciji se preveri naslednje:

(a) vrsto in količine odpadkov za obdelavo;

(b) splošne tehnične zahteve, ki jih je treba izpolniti;

(c) varnostne ukrepe, ki jih je treba sprejeti.

Inšpekcija se izvede vsaj enkrat letno, države članice pa Komisiji sporočijo rezultate.

3. Države članice zagotovijo, da dovoljenje ali registracija iz odstavkov 1 in 2 vključuje vse pogoje, potrebne za skladnost z zahtevami iz člena 8(2), 8(3) in 8(5) in za doseganje ciljev predelave iz člena 11.

Člen10

Pošiljke OEEO

1. Obdelava se lahko izvede zunaj zadevne države članice ali Unije, pod pogojem, da je pošiljka OEEO v skladu z Uredbo (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov (22).

2. OEEO, izvožena iz Unije v skladu z Uredbo (ES) št. 1013/2006 in Uredbo Komisije (ES) št. 1418/2007 z dne 29. novembra 2007 glede izvoza nekaterih odpadkov za predelavo iz Priloge III ali IIIA k Uredbi (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta v nekatere države, za katere se Sklep OECD o nadzoru prehoda odpadkov preko meja ne uporablja (23), se šteje, da izpolnjuje obveznosti in cilje iz člena 11 te direktive samo, če izvoznik lahko pred pošiljanjem priskrbi trdna dokazila o tem , da se bodo predelava, priprava za ponovno uporabo in recikliranje izvajali pod pogoji, ki so enakovredni zahtevam iz te direktive. Po uspešni predelavi, pripravi za ponovno uporabo ali recikliranju se potrdi upoštevanje teh enakovrednih pogojev.

3. Države članice ne dovolijo pošiljanja EEO, namenjene za ponovno uporabo, razen če je pristojen znan posameznik ali podjetje potrdilo, da oprema normalno deluje, in če je na opremi ustrezno oznaka o tem.

4. Da se omogoči izvajanje dejavnosti obdelave zunaj Unije ob enakovredni ravni varstva, Komisija najpozneje … (24) z delegiranimi akti v skladu s členom 19 ter po pogojih iz členov 20 in 21 sprejme podrobna pravila ob upoštevanju ▐ odstavkov 1 in 2, zlasti merila za ocenjevanje enakovrednih pogojev.

▐

Člen 11

Cilji predelave

1. Glede vse OEEO, ločeno zbrane in poslane v obdelavo v skladu s členi 8, 9 in 10 ali v pripravo za ponovno uporabo, države članice zagotovijo, da do 31. decembra 2011 proizvajalci izpolnijo naslednje minimalne cilje:

(a) za OEEO, ki se uvršča v kategoriji 1 in 4 Priloge IA : — se 85 % predela, ▐ — 75 % ▐ reciklira in — 5 % pripravi za ponovno uporabo;

(b) za OEEO, ki se uvršča v kategorijo 2 Priloge IA : — se 80 % predela, ▐ — 65 % ▐ reciklira in — 5 % pripravi za ponovno uporabo;

(c) za OEEO, ki se uvršča v kategorijo 3 Priloge IA: — se 75 % predela in — 50 % reciklira;

(d) za OEEO, ki se uvršča v kategorijo 5 Priloge IA : — se 75 % predela, ▐ — 50 % ▐ reciklira in — 5 % pripravi za ponovno uporabo;

(e) za OEEO, ki se uvršča v kategorijo 6 Priloge IA: — se 85 % predela, — 75 % reciklira in — 5 % pripravi za ponovno uporabo;

(f) za plinske sijalke se 80 % ▐ reciklira.

2. Te ciljne vrednosti se izračunajo kot odstotek teže ločeno zbrane OEEO, ki se pošlje v objekte za predelavo ter učinkovito predela, ponovno uporabi in reciklira . Skladiščenje, razvrščanje in predobdelava v objektih za predelavo ne štejejo v izračun glede doseganja ciljnih vrednosti .

3. Države članice zagotovijo, da za izračun teh ciljev proizvajalci ali tretje strani v njihovem imenu vodijo zapise o količini rabljene EEO, OEEO, njunih sestavnih delih, materialih in snoveh, ko prihajajo (input) v objekte za obdelavo in jih zapuščajo (output) ter ko prihajajo (input) v objekte za predelavo ali recikliranje in jih zapuščajo (output kot skupni delež) .

4. Države članice spodbujajo razvoj novih tehnologij predelave, recikliranja in obdelave.

Člen 12

Financiranje v zvezi z OEEO iz zasebnih gospodinjstev

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci poskrbijo vsaj za financiranje zbiranja, obdelave, predelave in okolju primerne odstranitve OEEO iz zasebnih gospodinjstev, ki je bila odložena v zbirališča po členu 5(2). Poleg tega države članice, kadar je to primerno, zagotovijo, da se za boljše zbiranje OEEO v skladu z načelom „onesnaževalec plača“ (pri čemer se za onesnaževalce štejejo prodajalci na drobno, potrošniki in proizvajalci, ne pa davkoplačevalci) v času prodaje nove EEO zbere dovolj finančnih sredstev za pokritje stroškov ▐ zbiranja OEEO iz ▐ gospodinjstev , vključno s stroški obratovanja zbirališč in s tem povezanih kampanj za osveščanje, namenjenih ravnanju z OEEO. Ta finančna sredstva so na voljo samo subjektom, za katere je zbiranje OEEO pravno zavezujoče .

Kadar se stroški subjektov v celoti krijejo iz sredstev, zbranih v skladu s prvim pododstavkom, ti subjekti, kadar gre za občine ali zasebna zbirališča, predajo vso zbrano OEEO sistemom za odgovornost proizvajalcev.

Financiranje zbiranja OEEO iz gospodinjstev v zbirališčih ne spadajo v individualno finančno odgovornost proizvajalcev, kot je določeno v odstavku 2.

Države članice lahko določijo dodatna pravila o metodah zaračunavanja stroškov zbiranja in zbirališčih.

2. Pri proizvodih, ki bodo dani v promet po 13. avgustu 2005, je vsak proizvajalec odgovoren za financiranje dejavnosti iz odstavka 1 glede odpadkov svojih lastnih proizvodov. Proizvajalec lahko po izbiri izpolni to obveznost posamezno ali da se priključi k skupnemu sistemu. Proizvajalec lahko izpolni to obveznost bodisi po eni metodi bodisi s kombinacijo metod. Skupni sistemi uvedejo različne pristojbine za proizvajalce na podlagi tega, kako zlahka se reciklirajo proizvodi in strateški materiali, ki jih vsebujejo.

Države članice zagotovijo, da vsak proizvajalec, ko da izdelek v promet, preskrbi garancijo, ki bo pojasnila, da bo ravnanje z vso OEEO financirano in da proizvajalci jasno označijo svoje proizvode v skladu s členom 15(2). Ta garancija zagotovi, da bodo operacije iz odstavka 1 v zvezi s proizvodom financirane. Garancija je lahko v obliki sodelovanja proizvajalca v ustreznih programih za financiranje ravnanja z OEEO, zavarovanja recikliranja ali blokiranega bančnega računa. Izračuna se finančna garancija za konec življenjske dobe izdelkov, da se zagotovi internalizacija dejanskih stroškov konca dejanske življenjske dobe izdelkov posameznih proizvajalcev, ob upoštevanju standardov obdelave in recikliranja iz člena 8.

3. Da se omogoči usklajen pristop k izpolnjevanju zahtev glede finančnih garancij, kot je določeno v odstavku 2, Komisija, najpozneje … (25) z delegiranimi akti v skladu s členom 19 ter po pogojih iz členov 20 in 21 določi minimalne zahteve in metodologijo za izračun ravni teh garancij ter določi smernice za njihovo preverjanje in revizijo.

Te minimalne zahteve zagotavljajo vsaj, da:

(a) garancija omogoči internalizacijo dejanskih stroškov ob koncu življenjske dobe proizvajalčevega izdelka, ob upoštevanju standardov obdelave in recikliranja;

(b) stroški v zvezi s proizvajalčevo obveznostjo ne padejo na druge subjekte; ter

(c) je garancija v prihodnosti še vedno na voljo in jo je mogoče uporabiti za reševanje proizvajalčevih odprtih obveznosti glede recikliranja v primeru njegove plačilne nezmožnosti.

4. Za odgovornost za pokrivanje stroškov ravnanja z OEEO od proizvodov, ki so bili dani v promet pred 13. avgustom 2005 (v nadaljnjem besedilu „historični odpadki“), poskrbi eden ali več sistemov, v katere sorazmerno prispevajo vsi proizvajalci, ki obstajajo na trgu, ko stroški nastanejo, npr. v sorazmerju z njihovim vsakokratnim tržnim deležem po vrsti opreme.

5. Države članice zagotovijo, da jim proizvajalci ali tretje strani, ki delujejo v njihovem imenu, vsako leto poročajo o financiranju in stroških sistemov za zbiranje, obdelavo in odstranjevanje ter o učinkovitosti teh sistemov.

Člen 13

Financiranje v zvezi z OEEO od uporabnikov, ki niso zasebna gospodinjstva

1. Države članice zagotovijo, da proizvajalci poskrbijo za kritje stroškov zbiranja, obdelave, predelave in okolju neškodljivega odstranjevanja OEEO od uporabnikov, razen zasebnih gospodinjstev, za proizvode, dane v promet po 13. avgustu 2005.

Za odpadke iz preteklosti, ki se nadomeščajo z novimi enakovrednimi proizvodi ali novimi proizvodi, ki izpolnjujejo isto funkcijo, kritje stroškov prevzamejo proizvajalci teh proizvodov. Države članice lahko kot alternativno možnost predvidijo, da so tudi uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev, delno ali v celoti odgovorni za kritje teh stroškov.

Za druge odpadke iz preteklosti kritje stroškov prevzamejo uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev.

2. Proizvajalci in uporabniki, razen zasebnih gospodinjstev, lahko brez poseganja v to direktivo sklenejo dogovore o drugačnih načinih financiranja.

Člen 14

Sistemi zbiranja in informacije za uporabnike

▐

1. da bi povečali ozaveščenost uporabnikov, države članice zagotovijo, da distributerji vzpostavijo ustrezne sisteme zbiranja za zelo majhne količine OEEO. Takšni sistemi zbiranja:

(a) končnim uporabnikom omogočijo, da zelo majhno količino OEEO odvržejo na dostopnih in vidnih zbirališčih v prodajalnah;

(b) od prodajalcev na drobno zahtevajo, da brezplačno prevzamejo zelo majhno količino OEEO, če dobavljajo zelo majhno količino EEO;

(c) ne vključujejo stroškov za končne uporabnike, ko odvržejo zelo majhno količino OEEO, niti obveznosti nakupa novih izdelkov iste vrste.

Države članice tudi zagotovijo, da se točki (b) in (c) uporabljata za prodajalce na daljavo, ki so fizične in pravne osebe, ki s sredstvi za komunikacijo na daljavo v skladu z Direktivo 97/7/ES dajo EEO na trg ali omogočajo njeno dostopnost na trgu. Sistem zbiranja, ki ga vzpostavijo prodajalci na daljavo, končnim uporabnikom omogoča, da vrnejo zelo majhno količino OEEO, ne da bi ti uporabniki morali poravnati kakršne koli stroške, vključno stroške za dostavo ali poštne stroške.

Komisija najpozneje do … (26) z delegiranimi akti v skladu s členom 19 in pod pogoji iz členov 20 in 21 sprejme opredelitev „zelo majhne količine OEEO“, ob upoštevanju tveganja, da se tovrstni odpadki zaradi svoje majhnosti ne bi ločeno zbirali.

Obveznosti iz tega odstavka se ne uporabljajo za mikro podjetja, ki delujejo na zelo majhnem območju. Komisija za namen te direktive najpozneje do … (26) z delegiranimi akti v skladu s členom 19 in pod pogoji iz členov 20 in 21 sprejme opredelitev „mikro podjetij, ki delujejo na zelo majhnem območju“.

2. Države članice zagotovijo, da se uporabnike EEO v zasebnih gospodinjstvih informira o:

(a) zahtevi, da ne odlagajo OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in da ločeno zbirajo take OEEO;

(b) razpoložljivih sistemih vračanja in zbiranja , pri čemer se spodbuja usklajevanje informacij za določitev vseh razpoložljivih zbirališč, ne glede na to, kateri proizvajalec jih je vzpostavil ;

(c) njihovi vlogi pri prispevanju k ponovni uporabi, recikliranju in o drugih oblikah predelave OEEO;

(d) potencialnih učinkih na okolje in zdravje ljudi zaradi prisotnosti nevarnih snovi v električni in elektronski opremi;

(e) pomenu simbola iz Priloge V.

3. Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za spodbujanje sodelovanja pri zbiranju OEEO in jih spodbujajo, da olajšajo ponovno uporabo, obdelavo in predelavo.

4. Z namenom, da se zmanjša odstranitev OEEO kot nesortirani komunalni odpadek in olajša njeno ločeno zbiranje, države članice zagotovijo, da proizvajalci – v skladu z evropskim standardom EN 50419 (27) – ustrezno označijo EEO, ki je dana v promet, z znakom iz Priloge V. V izjemnih primerih, kadar je to potrebno zaradi velikosti ali funkcije proizvoda, se znak izpiše na embalažo, na navodila za uporabo in na garancijo za EEO.

5. Države članice lahko zahtevajo, da proizvajalci in/ali distributerji zagotovijo nekatere ali vse informacije iz odstavkov 2 do 4, npr. v navodilih za uporabo ali ob prodaji ali s kampanjami za ozaveščanje javnosti .

Člen 15

Informacije za obrate za obdelavo

1. Da se olajša uporaba ter pravilna in okolju primerna obdelava OEEO, vključno z vzdrževanjem, nadgradnjo, ponovno uporabo, pripravo za ponovno uporabo, obnovo in recikliranjem, države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da proizvajalci brezplačno zagotovijo informacije o ponovni uporabi in obdelavi za vsako vrsto nove EEO v enem letu po tem, ko je bila oprema dana v promet. Te informacije morajo, če jih centri za ponovno uporabo, obrati za obdelavo in recikliranje potrebujejo, da bi izpolnili določbe te direktive, navesti različne sestavne dele in materiale EEO, kakor tudi nahajališče nevarnih snovi in pripravkov v EEO. Proizvajalci EEO bodo dali na razpolago informacije centrom za ponovno uporabo, obratom za obdelavo in recikliranje v obliki priročnikov ali prek elektronskih sredstev, kot so zgoščenke ali spletne storitve.

2. Države članice zagotovijo, da je vsak proizvajalec EEO, ki je dana v promet, jasno prepoznaven po znaku na opremi. Poleg tega, da se datum, ko je bila oprema dana v promet, določi nedvoumno, naj znak na opremi natančno določi, da je bila le-ta dana v promet po 13. avgustu 2005. Evropski standard EN 50419 se uporablja v ta namen.

Člen 16

Registracija, informacije in poročanje

1. Države članice v skladu z odstavkom 2 sestavijo register proizvajalcev, vključno s proizvajalci, ki dobavljajo EEO prek komunikacije na daljavo.

Namen tega registra je spremljanje skladnosti z obveznostmi financiranja iz členov 12 in 13.

2. Države članice zagotovijo, da lahko vsak proizvajalec na njihovem ozemlju v nacionalni register v elektronski obliki vnese vse ustrezne informacije, vključno z zahtevami glede poročanja in pristojbinami, ki kažejo na njegove dejavnosti v vseh drugih državah članicah.

Registri so interoperabilni, da se omogoči izmenjava takšnih informacij, vključno z informacijami o količinah EEO, ki se daje na nacionalni trg, kakor tudi informacij, ki omogočajo prenos denarja v zvezi s prenosi proizvodov ali OEEO znotraj Unije.

3. Vsaka država članica omogoči proizvajalcem, ki na njen trg dajejo EEO, nimajo pa v njej sedeža, da imenujejo lokalnega pravnega zastopnika s sedežem v tej državi članici, ki bo odgovoren za njegove obveznosti iz te direktive.

4. Da se zagotovi nemoteno delovanje sistema registriranja, informiranja in poročanja, Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 19 ter pod pogoji iz členov 20 in 21 sprejme ukrepe za določitev formata za registracijo in poročanje ter pogostost poročanja. Format vsebuje najmanj informacije o:

(a) količini EEO, ki se daje na nacionalni trg;

(b) vrstah opreme;

(c) znamkah;

(d) kategorijah;

(e) garancijah, po potrebi. .

5. Omogoči se, da register upravljajo skupni sistemi za odgovornost proizvajalcev, ki se vzpostavijo v skladu s členom 12(2).

6. Države članice vsako leto zberejo informacije, vključno z dokazanimi ocenami, o količinah in kategorijah EEO na trgih, zbrane po vseh kanalih, ponovno uporabljene, reciklirane in predelane v državi članici, in o izvoženi ločeno zbrani OEEO po teži.

7. Države članice vsaka tri leta pošljejo poročilo Komisiji o izvajanju te direktive in informacije iz odstavka 5. Poročilo o izvajanju se sestavi na podlagi vprašalnika iz Odločbe Komisije 2004/249/ES z dne 11. marca 2004 o vprašalniku za poročila držav članic o izvajanju Direktive 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (28) in Odločbe Komisije 2005/369/ES (29) z dne 3. maja 2005 o določitvi pravil za spremljanje skladnosti držav članic in vzpostavitvi oblik podatkov za namene Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi. Poročilo se predloži Komisiji najpozneje devet mesecev po koncu triletnega obdobja, ki ga ta zajema.

Prvo triletno poročilo zajema obdobje od 20xx do 20xx.

Komisija objavi poročilo o izvajanju te direktive v devetih mesecih po prejemu poročil od držav članic.

Člen 17

Identifikacija gospodarskih subjektov

Države članice oblikujejo sisteme za zagotavljanje pridobivanja informacij, ki regulativnim organom, proizvajalcem in distributerjem omogočajo identifikacijo:

(a) vseh gospodarskih subjektov, ki so jim dobavili EEO;

(b) vseh gospodarskih subjektov, katerim so sami dobavili EEO.

Člen 18

Prilagoditev znanstvenemu in tehničnemu napredku

Da se prilagodi člen 16(7) in priloge znanstvenemu in tehničnemu napredku, lahko Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 19 ter pod pogoji iz členov 20 in 21 .

Preden se priloge spremenijo, se Komisija med drugim posvetuje s proizvajalci EEO, z osebami, ki reciklirajo, izvajalci obdelave in okoljskimi organizacijami ter zvezami delojemalcev in potrošnikov.

▐

Člen 19

Izvajanje pooblastila

1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 7, 8, 10, 12, 14, 16, 18 in 23 se prenese na Komisijo za nedoločen čas.

2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji iz členov 20 in 21.

Člen 20

Preklic pooblastila

1. Pooblastilo iz členov 7, 8, 10, 12, 14, 16, 18 in 23 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.

2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.

3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati takoj ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi se v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 21

Nasprotovanje delegiranim aktom

1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotujeta delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za dva meseca.

2. Če do izteka roka iz odstavka 1 niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.

Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.

3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu v roku iz odstavka 1, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.

Člen 22

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Tako določene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo obvestijo o teh določbah najpozneje do datuma, določenega v členu 24, in jo nemudoma obvestijo o vseh poznejših spremembah, ki vplivajo na te določbe.

Člen 23

Nadzor in spremljanje

1. Države članice izvajajo ustrezno inšpekcijo in spremljanje, s katerima preverjajo ustrezno izvajanje te direktive.

Navedene inšpekcije zajemajo vsaj prijavljene količine EEO, ki je bila dana na trg, da se preveri višina finančne garancije iz člena 12(2), izvoz OEEO iz Unije v skladu z Uredbo (ES) št. 1013/2006 ter postopke v obratih za obdelavo v skladu z Direktivo 2008/98/ES o odpadkih in Prilogo III k tej direktivi.

2. Države članice zagotovijo, da so pošiljke rabljene EEO, za katero se domneva, da je v resnici OEEO, v skladu z minimalnimi zahtevami ▐ iz Priloge II , in jih ustrezno spremljajo .

3. Da se zagotovi pravilno delovanje inšpekcij in spremljanja, lahko Komisija z delegiranimi akti v skladu s členom 19 ter pod pogoji iz členov 20 in 21 sprejme dodatna pravila glede inšpekcij in spremljanja.

▐

4. Države članice oblikujejo nacionalne registre priznanih obratov za zbiranje in obdelavo. V nacionalni register so lahko uvrščeni samo obrati, katerih upravljavci izpolnjujejo zahteve iz člena 8(3). Države članice omogočajo, da je vsebina registra dostopna javnosti.

5. Upravljavci obratov pristojnim organom vsako leto predložijo dokazilo o skladnosti s to direktivo in predložijo poročila v skladu z odstavkoma 6 in 7, da ohranijo svoj status priznanega obrata za obdelavo.

6. Upravljavci obratov za zbiranje pristojnim organom letno predložijo poročila, da nacionalnim organom omogočijo primerjavo med količino zbrane OEEO in količino OEEO, ki je bila dejansko predana obratom za predelavo ali recikliranje. OEEO se preda izključno priznanim obratom za predelavo ali recikliranje.

7. Upravljavci obratov za obdelavo pristojnim organom vsako leto predložijo poročila, da nacionalnim organom omogočijo primerjavo med količino OEEO, ki je bila prevzeta od lastnikov ali priznanih obratov za zbiranje, in količino OEEO, ki se je dejansko predelala, reciklirala ali izvozila v skladu s členom 10.

8. Države članice zagotovijo, da se OEEO preda izključno registriranim in priznanim obratom za zbiranje, predelavo ali recikliranje.

Člen 24

Prenos

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členi 2, 3, 5, 6, 7, 11, 14, 16, 22, 23 in Prilogo II, najpozneje … (30). Komisiji takoj sporočijo besedila navedenih predpisov ter korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo. Države članice sprejmejo zakone, predpise in druge upravne določbe, potrebne za uskladitev s členom 12(2), tako da vsak proizvajalec financira samo dejavnosti, povezane z odpadki iz njegovih proizvodov, ki so bili dani na trg po 13. avgustu 2005, ter da se zagotovijo ustrezne finančne garancije, kot je določeno v členu 12(2).

Države članice se v sprejetih ukrepih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključijo tudi izjavo, da se v obstoječih zakonih in drugih predpisih sklici na direktive, razveljavljene s to direktivo, razlagajo kot sklici na to direktivo. Države članice določijo način takega sklicevanja in obliko navedene izjave.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo glavnih določb nacionalne zakonodaje, ki jo sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva.

3. Pod pogojem, da so cilji iz te direktive doseženi, lahko države članice prenesejo določbe iz členov 8(6), 14(2) in 15 s sporazumi med pristojnimi organi in zadevnimi gospodarskimi sektorji. Taki sporazumi morajo izpolnjevati naslednje zahteve:

(a) sporazumi so izvršljivi;

(b) sporazumi podrobno navajajo cilje z ustreznimi roki;

(c) sporazumi se objavijo v nacionalnem uradnem listu ali v uradnem dokumentu, enako dostopnem javnosti, in pošljejo Komisiji;

(d) doseženi rezultati se redno spremljajo, poročajo pristojnim organom in Komisiji in so na razpolago javnosti pod pogoji iz sporazuma;

(e) pristojni organi zagotovijo, da se napredek, ki je dosežen po sporazumu, preuči;

(f) v primeru neskladja s sporazumom morajo države članice izvesti ustrezne določbe te direktive z zakonodajnimi, ureditvenimi ali upravnimi ukrepi.

4. Poleg ponovnih preučitev iz členov 2 in 7 Komisija na podlagi izkušenj z uporabo te direktive do … (31) predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo. Poročilu po potrebi priloži predloge za spremembo te direktive.

Člen 25

Razveljavitev

Direktiva 2002/96/ES, kakor je bila spremenjena z direktivami, navedenimi v delu A Priloge VI, se razveljavi z učinkom od … (32), razen člena 5(5) Direktive, ki se razveljavi z učinkom od 31. decembra 2011, brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno zakonodajo in uporabo direktiv iz dela B Priloge VI. Sklicevanja na razveljavljene direktive se štejejo za sklicevanja na to direktivo ter se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VII.

Člen 26

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 27

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V …, Za Evropski parlament Predsednik Za Svet Predsednik

(1) UL C 306, 16.12.2009, str. 39.

(2) UL C 141, 29.5.2010, str. 55.

(3) Stališče Evropskega parlamenta z dne 3. februarja 2011.

(4) UL L 37, 13.2.2003, str. 24.

(5) UL C 138, 17.5.1993, str. 5.

(6) UL L 312, 22.11.2008, str. 3.

(7) UL L 285, 31.10.2009, str. 10.

(8) UL L 37, 13.2.2003, str. 19.

(9) UL L 266, 26.9.2006, str. 1.

(10) UL L 286, 31.10.2009, str. 1.

(11) UL L 161, 14.6.2006, str. 1.

(12) UL L 24, 29.1.2008, str. 8.

(13) UL L 118, 27.4.2001, str. 41.

(14) UL L 396, 30.12.2006, str. 1.

(15) 5 let po začetku veljavnosti te direktive.

(16) UL L 169, 12.7.1993, str. 1.

(17) UL L 331, 7.12.1998, str. 1.

(18) UL L 144, 4.6.1997, str. 19.

(19) 18 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(20) 6 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(21) UL L 342, 22.12.2009, str. 1.

(22) UL L 190, 12.7.2006, str. 1.

(23) UL L 316, 4.12.2007, str. 6.

(24) 18 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(25) 12 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(26) 12 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(27) Sprejel CENELEC marca 2006.

(28) UL L 78, 16.3.2004, str. 56.

(29) UL L 119, 11.5.2005, str. 13.

(30) 18 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

(31) 5 let po začetku veljavnosti te direktive.

(32) 18 mesecev in 1 dan po začetku veljavnosti te direktive.