[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.4.2006

COM(2006) 179 konč.

Osnutek

MEDINSTITUCIONALNI SPORAZUM

o medinstitucionalnem sodelovanju v okviru mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so Evropska skupnost za atomsko energijo in njene države članice

(predložila Komisija) {SEC(2006) 519}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. CILJ

Ta predlog je namenjen opredelitvi splošnih načel za interinstitucionalno usklajevanje držav članic, ki so zastopane v Svetu, in Komisije, ki zastopa Evropsko skupnost za atomsko energijo (v nadaljevanju „Skupnost“) pri sodelovanju na mednarodnih dogodkih, katerih predmet je delno v pristojnosti Skupnosti v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in delno v pristojnosti držav članic.

Usklajevanje med Komisijo in državami članicami, ki so zastopane v Svetu, je potrebna za izvajanje njihovih vlog v celoti v skladu s Pogodbo in duhom Skupnosti, kadar Komisija in države članice sodelujejo pri takih dogodkih.

Med sestanki, namenjenimi pregledu Konvencije o jedrski varnosti, in konferenco za preučitev in sprejetje predlaganih sprememb Konvencije o fizičnem varovanju jedrskega materiala je bila pred kratkim poudarjena potreba po opredelitvi sklopa načel za skupno sodelovanje med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njenimi državami članicami.

2. ZUNANJA PRISTOJNOST EVROPSKE SKUPNOSTI ZA ATOMSKO ENERGIJO

V skladu s členom 1 Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo je glavna naloga Evropske skupnosti za atomsko energijo, ustanovljene leta 1957, „z ustvarjanjem razmer, potrebnih za pospešeno vzpostavljanje in razvoj jedrske industrije, prispevati k dvigu življenjske ravni v državah članicah in k razvoju odnosov z drugimi državami.“ Za doseganje tega cilja so bile Skupnosti podeljene pravice suverenosti, ki so jih države članice prenesle nanjo s podpisom Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo, na naslednjih glavnih področjih: raziskave, zdravje in varnost (varovanje zdravja delavcev in prebivalcev pred ionizirajočim sevanjem), preskrba s surovinami in jedrski nadzorni ukrepi.

V skladu s členom 2(h) Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo Skupnost lahko vzpostavlja odnose s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, ki spodbujajo napredek pri miroljubni uporabi jedrske energije. V ta namen lahko Skupnost v okviru svojih pristojnosti prevzema obveznosti s sklepanjem sporazumov ali pogodb s tretjo državo, mednarodno organizacijo ali državljanom tretje države (člen 101 Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo).

Zunanjo pristojnost Skupnosti je potrdila sodna praksa. Leta 1978 je v zvezi z načrtovanim pristopom Skupnosti h Konvenciji o fizičnem varovanju Sodišče Evropskih skupnosti preučilo zunanje pristojnosti Skupnosti[1]. Sklicujoč se na lastno sodno prakso z zunanjimi pristojnostmi je Sodišče povedalo, da Skupnost z razvijanjem skupnih notranjih pravil prav tako prevzema pristojnost nad zunanjimi pogajanji, ki lahko vplivajo na ta skupna pravila[2]. Sodišče je prav tako izjavilo, da ima Skupnost, ko ima notranje pristojnosti za doseganje določenega cilja, implicitno tudi izključne zunanje pristojnosti na tem področju, če so takšne zunanje dejavnosti potrebne za doseganje navedenega cilja[3]. Poleg tega je v zvezi z izpolnjevanjem mednarodne obveznosti s strani Skupnosti in njenih držav članic Sodišče odločilo, da se Konvencija v zvezi s Skupnostjo lahko izvaja samo v tesni povezanosti med institucijami Skupnosti in državami članicami v procesu pogajanja in zaključevanja ter pri izpolnjevanju prevzetih obveznosti.

Leta 1994 je Sodišče v svojem Mnenju 1/94[4] potrdilo, da v primeru, „kadar je predmet sporazuma ali konvencije delno v pristojnosti Skupnosti in delno v pristojnosti držav članic, je treba v procesu pogajanja in zaključevanja ter pri izpolnjevanju prevzetih obveznosti zagotoviti tesno sodelovanje med državami članicami in institucijami Skupnosti“.

Nedavno je generalni pravobranilec Jacobs v svojem mnenju v zvezi s pristopom Skupnosti h Konvenciji o jedrski varnosti, na podlagi katerega je Sodišče izdalo sodbo dne 10. decembra 2002, potrdil, da: „V skladu s členom 101(1) Pogodbe lahko Skupnost sklene mednarodne sporazume v okviru „svojih pristojnosti“. Zunanje pristojnosti Evropske skupnosti za atomsko energijo so zato enakega obsega kot njene notranje pristojnosti, ali povedano drugače, Evropska skupnost za atomsko energijo ima pristojnost za sklepanje mednarodnih sporazumov na vseh področjih, na katerih sme delovati notranje“[5].

3. OBVEZNOSTI EVROPSKE SKUPNOSTI ZA ATOMSKO ENERGIJO, KI IZHAJAJO IZ NJENIH MEDNARODNIH ODNOSOV

3.1. Uvod

Za zadeve, ki jih zajema Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, je Skupnost trenutno pogodbenica petih mednarodnih konvencij; to so Konvencija o jedrski varnosti, Skupna konvencija o varnem ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki, Konvencija o zgodnjem obveščanju o jedrskih nesrečah, Konvencija o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radiološke nevarnosti in Konvencija o fizičnem varovanju jedrskega materiala.

Te konvencije zagotavljajo, da so organizacije regionalnega povezovanja stranke le v okviru svojih pristojnosti. Ko deponirajo listino o pristopu, morajo organizacije regionalnega povezovanja sporočiti obseg svojih pristojnosti v zadevah, ki jih zajema Konvencija. Zlasti Skupnost je deponirala svojo deklaracijo, ko je pristopila k tem konvencijam. (Iz delovnega dokumenta služb Komisije).

3.2. Splošna načela

S podpisom Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo so države članice prenesle nekatere svoje pristojnosti na jedrskem področju na Skupnost. Zato lahko Skupnost sama v primeru lastne izključne pristojnosti ali skupaj z državami članicami v primeru deljene pristojnosti prevzema in izvaja obveznosti do tretjih držav na mednarodnih konferencah, ki vplivajo na obseg pristojnosti Skupnosti.

Zato morajo Skupnost in države članice spoštovati naslednja načela, ko izpolnjujejo svoje mednarodne obveznosti na tem področju, ki sodi delno v pristojnost Skupnosti in delno v pristojnost držav članic:

- Načelo sodelovanja: države članice in institucije Skupnosti tesno sodelujejo, da se zagotovi najboljši možni rezultat.

- Načelo usklajevanja : države članice in Skupnost usklajujejo svoja stališča, da se vedno podpre skupno stališče.

- Načelo solidarnosti : to načelo je določeno v členu 192 Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo: „Države članice sprejemajo vse ustrezne ukrepe, splošne ali posebne, da bi zagotovile izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz te pogodbe ali so posledica ukrepov institucij Skupnosti. Tako olajšujejo izpolnjevanje nalog Skupnosti. Vzdržijo se vseh ukrepov, ki bi lahko ogrozili doseganje ciljev te pogodbe.“

- Načelo enotnosti : države članice Skupnosti omogočajo lažje izvajanje nalog zagotavljanja enotnosti njenega zastopanja nasproti tretjim osebam.

- Načelo dodane vrednosti : države članice morajo spoštovati dejstvo, da pripadajo Skupnosti, kot dodano vrednost, ki ne ovira, temveč krepi njihova stališča na mednarodnih konferencah.

3.3. Sodelovanje Skupnosti na pregledovalnih sestankih

Obe konvenciji IAEA – Konvencija o jedrski varnosti in Skupna konvencija o varnem ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki – državam pogodbenicam nalagata obveznost rednih pregledovalnih sestankov vsake tri leta. Namen teh pregledovalnih sestankov je pregled poročil, ki jih predložijo pogodbenice o ukrepih, ki se izvajajo zaradi izpolnjevanja obveznosti po konvencijah.

Komisija – ki na takih pregledovalnih sestankih zastopa Skupnost – v okviru svojih pristojnosti, priznanih v Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, pripravi poročilo o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti po konvencijah, sprejetih v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, in sodeluje skupaj z državami članicami v skladu s svojimi pristojnostmi na pregledovalnih sestankih.

Pred dokončnim oblikovanjem tega poročila Komisija vzpostavi stik s Svetom dovolj časa pred pregledovalnim sestankom, da omogoči razprave z državami članicami, ki pojasnjujejo dele poročila. Svet je primerni forum za take razprave. V skladu z načeli, ki so navedena zgoraj, morajo poročila, predložena v imenu Skupnosti, predstavljati dokument Skupnosti in – kot taka – ne smejo biti predmet razprave držav članic v mednarodnih forumih.

V navedenih forumih se poročila, ki jih predložijo pogodbenice, razpravljajo in ocenjujejo v tako imenovanih „skupinah držav“, do sedaj v skladu z načelom medsebojnega pregleda. Načeloma lahko v teh razpravah sodelujejo samo predstavniki delegacij v določeni skupini držav. Predstavniki Komisije predstavijo poročilo v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo. Posamezne države članice niso vključene v delegacijo Evropske skupnosti za atomsko energijo. Predlagani sporazum določa, da države članice, ki to želijo, lahko sodelujejo v delegaciji Evropske skupnosti za atomsko energijo, da se zagotovi enotnost zastopanja Skupnosti nasproti tretjim osebam.

3.4. Sodelovanje Skupnosti na revizijskih konferencah in konferencah o spremembah

Vse omenjene konvencije predvidevajo mehanizem, s katerim se jih lahko revidira ali spremeni. Skupnost kot pogodbenica teh konvencij sodeluje na teh konferencah, da bi zagotovila skladnost obveznosti, ki izhajajo iz konvencij, s politikami in določbami Pogodbe Evropske skupnosti za atomsko energijo in njene sekundarne zakonodaje.

Kadar je predmet revizijske konference ali konference o spremembah delno v pristojnosti Skupnosti v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in delno v pristojnosti držav članic, mora biti sodelovanje Skupnosti usklajeno.

Zaradi tega mora Komisija pred konferenco opraviti potrebna posvetovanja z državami članicami v Svetu, da se sprejme skupno stališče, ki se potem spodbuja v imenu Skupnosti.

Poleg tega je treba na zahtevo Komisije ali katere koli države članice opraviti zahtevano število posvetovanj na kraju samem med Komisijo, državami članicami in Svetom, da se sprejme skupno stališče, ki se potem med konferenco predstavi v imenu Skupnosti.

4. SKLEPNA UGOTOVITEV

Ta predlog medinstitucionalnega sporazuma določa splošna načela za medinstitucionalno usklajevanje med državami članicami, ki se srečujejo v Svetu, in Komisijo, ki zastopa Evropsko skupnost za atomsko energijo, med udeleževanjem srečanj, ki so organizirana v okviru mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so Evropska skupnost za atomsko energijo in njene države članice, da se zagotovi enotno zastopanje nasproti tretjim državam ter spoštovanje obveznosti Skupnosti in nacionalnih obveznosti.

Osnutek

MEDINSTITUCIONALNI SPORAZUM

o medinstitucionalnem sodelovanju v okviru mednarodnih konvencij, katerih pogodbenice so Evropska skupnost za atomsko energijo in njene države članice

KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI IN SVET EVROPSKE UNIJE STA SE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 192 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Kadar je predmet sporazuma ali konvencije delno v pristojnosti Skupnosti in delno v pristojnosti držav članic, je treba v procesu pogajanja in zaključevanja ter pri izpolnjevanju prevzetih obveznosti zagotoviti tesno sodelovanje med državami članicami, ki so zastopane v Svetu, in Komisijo. Navedena obveznost sodelovanja izhaja iz zahteve po enotnosti pri zastopanju Skupnosti na mednarodni ravni. Komisija in države članice morajo glede tega sprejeti vse potrebne ukrepe za zagotovitev najboljšega možnega sodelovanja.

(2) Evropska skupnost za atomsko energijo je trenutno pogodbenica petih mednarodnih konvencij, zlasti Konvencije o jedrski varnosti[6], Skupne konvencije o varnem ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki[7], Konvencije o zgodnjem obveščanju o jedrskih nesrečah[8], Konvencije o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radiološke nevarnosti[9] in Konvencije o fizičnem varovanju jedrskega materiala[10].

(3) Sodelovanje v mednarodnih forumih mora temeljiti na jasnih in dogovorjenih načelih.

(4) Konvencija o jedrski varnosti in Skupna konvencija o varnem ravnanju z izrabljenim jedrskim gorivom in o varnem ravnanju z radioaktivnimi odpadki pogodbenicam nalagata obveznost rednih pregledovalnih sestankov, na katerih obravnavajo poročila, ki jih predložijo pogodbenice, o ukrepih, ki se izvajajo zaradi izpolnjevanja obveznosti po konvencijah. O poročilih, ki jih pripravi in predloži Komisija v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, se je treba ustrezno posvetovati s Svetom.

(5) Komisija, ki zastopa Evropsko skupnost za atomsko energijo, pogodbenico konvencij, sodeluje skupaj z državami članicami na revizijskih konferencah in konferencah o spremembah v skladu s svojimi pristojnostmi. Da se zagotovi enotnost zastopanja Skupnosti nasproti tretjim osebam, je treba opraviti vsa potrebna posvetovanja, da se doseže skupno stališče, ki lahko zagotovi usklajeno sodelovanje Komisije in držav članic –

DOGOVORILA O NASLEDNJEM:

1. Namen

Ta sporazum je namenjen vzpostavitvi splošnih načel za usklajevanje sodelovanja držav članic in Komisije, ki zastopa Evropsko skupnost za atomsko energijo na mednarodnih dogodkih, katerih predmet je delno v pristojnosti Skupnosti v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in delno v pristojnosti držav članic.

2. Splošna načela

Države članice med sodelovanjem na takih mednarodnih dogodkih tesno sodelujejo s Komisijo in Svetom na podlagi naslednjih splošnih načel.

1. Sodelovanje: Države članice in institucije Skupnosti sodelujejo, da se zagotovi najboljši možni rezultat.

2. Usklajevanje: Države članice in institucije Skupnosti usklajujejo svoja stališča, da se podpre skupno stališče.

3. Solidarnost: Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja mednarodnih obveznosti Skupnosti in se vzdržijo vseh ukrepov, ki bi lahko ogrozili njihovo izpolnjevanje.

4. Enotnost: Države članice z zagotavljanjem enotnosti zastopanja Skupnosti omogočajo lažje izvajanje njene vloge nasproti tretjim osebam.

5. Dodana vrednost: Države članice morajo obravnavati članstvo v Skupnosti kot dodano vrednost, ki krepi in ne ovira njihovega položaja na mednarodnih konferencah.

3. Sodelovanje na pregledovalnih sestankih

1. Pred dokončnim oblikovanjem poročila o ukrepih, sprejetih zaradi izpolnjevanja obveznosti po konvencijah, Komisija vzpostavi stik s Svetom dovolj časa pred pregledovalnim sestankom.

2. O poročilih Skupnosti razpravljajo države članice in Komisija samo v okviru Sveta. Izogibati se je treba razpravam v drugih forumih.

3. Države članice lahko imenujejo svoje predstavnike, ki bodo v okviru delegacije Komisije sodelovali na pregledovalnih sestankih. Vendar ti predstavniki niso del nacionalnih delegacij.

4. Prisotnost na revizijskih konferencah in konferencah o spremembah

1. Pred revizijsko konferenco ali konferenco o spremembah se Komisija in države članice posvetujejo na Svetu, da oblikujejo skupno stališče.

2. Med konferenco Komisija in Svet skupaj organizirata pripravljalne sestanke na kraju samem, v katere so vključene vse prisotne države članice. Ti sestanki se skličejo vsakič, ko je to potrebno, ali na zahtevo države članice ali Komisije, da se oblikuje skupno stališče, ki bo v imenu Skupnosti predstavljeno na plenarni seji.

3. Med konferenco skupno stališče v imenu Skupnosti predstavi Komisija, če se to nanaša na zadevo, ki je v izključni pristojnosti Skupnosti, ali Svet, če gre za zadevo v nacionalnih pristojnostih, ali ga predstavita skupaj, če je pristojnost deljena. Komisija in države članice lahko izrazijo podporo skupnemu stališču.

4. Države članice glasujejo v skladu z dogovorjenim skupnim stališčem.

5. Objava

Ta sporazum se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

V Bruslju, […]

Za Komisijo Za Svet

Predsednik Predsednik

[1] Sodba Sodišča z dne 14. novembra 1978, sodba 1/78.

[2] Zadeva 22/77 z dne 31.3.1971, Komisija proti Svetu, Recueil 1971, str. 263 – AETR.

[3] Zadeva 1/67 z dne 26.4.1977, Osnutek Sporazuma o ustanovitvi Evropskega sklada za izločevanje za plovila na celinskih plovnih poteh, Recueil 1977, str. 741.

[4] Mnenje 1/94 z dne 15.11.1994.

[5] Mnenje generalnega pravobranilca Jacobsa z dne 13. decembra 2001, zadeva C-29/99. Recueil 2002, str. I-11221.

[6] UL L 318, 11.12.1999, str. 20.

[7] UL L 185, 16.7.2005, str. 33–37.

[8] UL L […], […], str. […].

[9] UL L […], […], str. […].

[10] UL L 149, 17.6.1980, str. 41.