SL Uradni list Evropske unije C 115/20

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2015/C 115/05)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek

ENOTNI DOKUMENT

„OGULINSKI KISELI KUPUS“ / „OGULINSKO KISELO ZELJE“

Št. EU: HR-PDO-0005-01233 – 27.5.2014

ZOP ( X ) ZGO ( )

1. Imeni

„Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kiselo zelje“

2. Država članica ali tretja država

Republika Hrvaška

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je proizvod, pridobljen z naravno mlečnokislinsko fermentacijo svežega zelja domorodne vrste Ogulinski.

Pred dajanjem na trg ima kislo zelje „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ v glavah in/ali narezano naslednje organoleptične, fizikalne in kemijske lastnosti: listi so rumene do zlato rumene barve, vonj je značilen za mlečnokislinsko fermentirani proizvod, okus pa je mlečno kisel. Listi so tanki, skoraj prozorni, zelo gibki in imajo tanke listne žile. Zelje „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ ima zelo dolgo steblo („kocen“ – izraz, ki se uporablja v pogovornem jeziku na opredeljenem geografskem območju), ki izhaja iz zeljne glave (znaša več kot več kot ¾ njenega premera), steblo pa s svojo dolžino vpliva na obliko glave. Oblika zeljne glave „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je okroglo ploščata, glava je lepo čvrsta, vendar ne žilava, brez tujih primesi, z vsebnostjo NaCl od 1,5 % do 4 %, vsebnostjo mlečne kisline 0,5 % do 2,5 % in vsebnostjo ocetne kisline do 0,7 %. Teža zeljne glave „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je najmanj 1 kg.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Surovina za proizvodnjo kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je se pridobiva iz rastlin družine Brasicceae, vrste Brasica oleracea L. var. Capitata, domorodne vrste Ogulinski. Značilnosti zeljnih glav za biološko kisanje so svetlo zelena barva zunanjih listov, nepoškodovana in čvrsta okroglo ploščata glava, brez tujega vonja ter blago aromatičnega okusa in vonja.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Postopek proizvodnje kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ od sajenja, spravila do kisanja v registriranih obratih je treba izvajati na geografskem območju iz točke 4.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Za preprečitev spremembe barve in/ali okusa kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ ga je treba pakirati v času 24 ur, da se ohrani in zagotovi kakovost proizvoda. Velikost pakiranja za narezano kislo zelje „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je zelje, težko 0,5 in 1,0 kg, če je v glavah, ena glava na pakiranje.

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Pri dajanju na trg katere koli vrste pakiranj je na etiketi naveden napis „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje proizvodnje surovine in končnega proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ zajema širše območje mesta Ogulin in občin Josipdol, Plaški, Tounj in Saborsko, oziroma območje katastrskih občin Blata, Carevo polje, Cerovnik, Hreljin Ogulinski, Janja Gora, Jezero, Josipdol, Latin, Lička Jesenica, Međeđak, Modruš, Musulinski Potok, Ogulin, Oštarije, Otok Oštarijski, Plaški, Ponikve, Pothum, Petar Ogulinski, Saborsko, Skradnik, Trojvrh, Tržić Tounjski, Vitunj in Zagorje.

5. Povezava z geografskim območjem

Posebnost proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ temelji na njegovi kakovosti, ki izhaja iz značilnosti območja pridelave ter znanja in spretnosti človeških dejavnikov pri proizvodnji in predelavi proizvoda.

Podnebje, vrsta tal ogulinskega območja in domorodna vrsta zelja so ključni dejavniki pri proizvodnji in predelavi zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“.

Območje proizvodnje kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je mikroregija v jugozahodnem delu Karlovške županije, ki na zahodu meji na Primorsko-goransko županijo, na jugu pa na Ličko-senjsko županijo. To je območje Hrvaške, na katerem se podregija predgorja staplja s planinsko-gorsko podregijo, ki jo imenujemo tudi „gorska Hrvatska“ (gorska Hrvaška).

Na opredeljenem območju prevladuje celinsko podnebje, ki postopoma prehaja v gorsko podnebje. Značilnosti navedenega klimata se kažejo v količini in razporejenosti padavin ter povprečnih temperaturah zraka. Letno povprečje padavin (1 557 mm) je tudi do 50 % višje kot na drugih območjih pridelave zelja, saj pade več dežja, pozimi pa tudi več snega. Povprečna srednja dnevna temperatura v vegetacijskem obdobju surovine (april–september) za proizvodnjo zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ znaša 10,1 °C in je nižja v primerjavi s temperaturami na drugih območjih pridelave zelja. Najnižja temperatura, potrebna za rast surovine za proizvodnjo zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“, znaša od 1 °C do 3 °C. Za podnebje so značilne velike razlike med dnevnimi in nočnimi temperaturami, kar povzroča obilno roso poleti; glede na to, da polja na ogulinskem območju nimajo možnosti za namakanje, je ravno poletna rosa ključni dejavnik pri ohranjanju rasti zelja, ki služi kot surovina, potrebna za proizvodnjo kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“, saj na ta način zelje prejme zadostno količino vlage.

Povprečna srednja temperatura na območju proizvodnje kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ pozimi znaša - 5,9 °C, kar spodbuja obstojnost fermentacije.

Na ogulinskem območju prevladujejo homogena tla prašnato ilovnate do prašnato glinasto-ilovnate teksture. Pozimi so zaradi večjih količin snega pogoste poplave, ki naplavljajo prst navedene teksture, zaradi tega pa se oblikuje rjava ornica globokega profila z ugodnim deležem peska, mulja in gline. Ta vrsta tal vsebuje dovolj hranljivih organskih snovi, dušika in kalija ter zadostno količino vode, kar je pogoj za pridelavo surovine za proizvodnjo kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“. Takšne posebne pedoklimatske razmere zagotavljajo idealne okoliščine za gojenje surovine za proizvodnjo kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“.

Proizvod „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ ima posebne morfološke značilnosti, ki ga ločijo od drugih proizvodov, proizvedenih s fermentacijo svežega zelja drugih vrst. Zelje ima izredno dolgo steblo („kocen“ – izraz, uporabljen v pogovornem jeziku na opredeljenem geografskem območju) in zeljno glavo z veliko tankimi, skoraj prozornimi in zelo gibkimi listi s tankimi listnim žilami. Posebnost proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ so okroglo ploščata zeljna glava, rumena barva listov in njihova manj izrazita žilnatost. Navedene posebne značilnosti so bile predmet znanstvenih raziskav (Ferdo Vešnik, Utjecaj sorte na kvalitetu kiselog kupusa, 1969, Poljoprivredna znanstvena smotra št. 6, str. 3–17 in Poljoprivredna znanstvena smotra št. 18, str. 3–17).

Posebnost proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je v ohranjanju semena domorodne vrste zelja Ogulinski na kmetijskih gospodarstvih na opredeljenem geografskem območju.

V nekaterih fazah proizvodnje kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je bistven vpliv človeških dejavnikov.

Na pridelovalnih površinah, namenjenih pridelavi zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“, je spravilo izključno ročno, za kar so potrebne izkušnje in spretnosti pobiralcev.

Surovina za proizvodnjo kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ na polju zori zelo neenakomerno, posledica česar so neenakomerno velike zeljne glave, zato je bistvenega pomena spretnost pobiralcev, ki na podlagi izkušenj s pregledom in otipom ocenijo, ali so videz, trdota in velikost zeljne glave zadovoljive kakovosti za spravilo.

Tako se zagotavlja ustrezna kakovost surovine za proizvod „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“. Glede na velikost zeljne glave se pobiralec odloči, ali se ta zeljna glava da v fermentacijski bazen za kisanje ali se bo naribala. Pri strojnem spravilu zelja to ni mogoče.

Da se surovine za proizvod „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ ne bi poškodovale, pobiralec na polju zeljne glave sortira in spravlja v posode ter jih prenaša v fermentacijski bazen, v katerega ročno meče zeljne glave.

Za kisanje proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ se uporablja postopek naravne fermentacije, pri katerem se zelju doda le 5 %–6 % bistre raztopine kuhinjske soli, v anaerobnih razmerah pa nastaja mlečna kislina kot naravni konzervans.

Po zaključku postopka kisanja so prav tako ključni znanje in izkušnje človeških dejavnikov. Vsaka zeljna glava „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ se ročno vzame iz fermentacijskega bazena vizualno in z otipom pa se oceni, ali je zeljna glava dovolj skisana.

Na ta način se dosežejo kemijske in organoleptične značilnosti, opisane v točki 3.2. (Analitičko izvješće za Ogulinski kiseli kupus, 2010, Modruški zbornik, Ogulinski kiseli kupus kroz povijest, Ž. Kosanović, 2008, str. 160).

Posebnost proizvoda „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ je proizvajalce in predelovalce z ogulinskega območja spodbudila, da so ga začeli vakuumsko pakirati in dajati na trg. Tako so se vakumirane glave kislega zelja pod imenom „Ogulinski kiseli kupus“ prvič pojavile na trgu leta 1973 (Ogulinski kiseli kupus kroz povijest, Modruški zbornik, god. 2. Katedra Čakavskog sabora Modruše, 2008, str. 153).

Na doseganje posebne kakovosti kislega zelja „Ogulinski kiseli kupus“ / „Ogulinsko kislo zelje“ so imeli velik vpliv pedoklimatski dejavniki. Prav mikroklima območja proizvodnje je imela (in jo ima) pri izbiri kultivarjev. To potrjujejo ekotipi, ki so nastali na zadevnih območjih: Ogulinski, Ivankovački in drugi (Povrćarstvo, Ružica Lešić, 2002, str. 175 in 178).

Kosanović navaja naslednje: „… ta vrsta zelja, posajena na oddaljenih območjih, je imela znatno nižji donos in slabšo kakovost kot vrsta, posajena na Ogulinskem polju. Od leta 1973 je bila ta vrsta gojena večkrat in na različnih lokacijah. Od takrat pa do približno leta 1980 se je zelje ‚Ogulinski kiseli kupus‘ sadilo v okolici Ilirske Bistrice, Ljubljane, Križevcev, Varaždina, Zemuna, Futoga, Velike Kladuše, Zadra, Privlake (pri Vinkovcih) idr. Nikjer zelje ‚Ogulinski kiseli kupus‘ ni imelo takega donosa in kakovosti kot na Ogulinskem polju. Očiten je vpliv tal in podnebja tega območja…“ (Modruški zbornik, god. 2. Katedra čakavskog sabora, Ogulinski kupus kroz povijest, Kosanović Ž., 2008, str. 132).

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/OGULINSKO%20KISELO%20ZELJE/Izmijenjena%20Specifikacija%20proizvoda.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.