SL    SL SL 
 
SL    SL  EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 12.7.2010 
SEC(2010) 835 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
  
Spremni dokument k 
  
predlogu 
 
DIREKTIVE …/…/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
 
o sistemih zajam čenih vlog [prenova] 
  
ter k  
  
POROČILU KOMISIJE  
EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU 
 
Pregled Direktive 94/19/ES o sistemih zajam čenih vlog 
  
COM(2010) 368 
COM(2010) 369 
SEC(2010) 834 
 
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA  
 
 
Spremni dokument k 
  
predlogu 
 
DIREKTIVE …/…/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
 
o sistemih zajam čenih vlog [prenova] 
  
ter k  
  
POROČILU KOMISIJE  
EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU 
 
Pregled Direktive 94/19/ES o sistemih zajam čenih vlog 
 
 
SL 3   SL 1. UVOD 
Nobena banka, pa naj bo zdrava banka ali banka, ki ima težave, ne upravlja z dovolj 
likvidnimi sredstvi, da bi lahko takoj izpla čala vse ali vsaj velik del svojih vlog. Zaradi tega 
so banke dovzetne za tveganje množi čnega dvigovanja ban čnih vlog, če vlagatelji menijo, da 
njihove vloge niso varne in jih vsi hkrati žel ijo dvigniti. Od leta 1994 Direktiva 94/19/ES o 
sistemih zajam čenih vlog zagotavlja, da imajo vse države članice EU na voljo varnostno 
mrežo za vlagatelje. Če se banka zapre, sistemi zajam čenih vlog vlagateljem izpla čajo 
odškodnino do dolo čene stopnje kritja. Obstoje či sistem sistemov zajam čenih vlog je 
razdrobljen: v EU obstaja  približno 40 sistemov zajam čenih vlog, ki krijejo razli čne skupine 
vlagateljev ali vlog do razli čnih stopenj kritja in bankam nalagajo razli čne finančne 
obveznosti. Poleg tega se je  pokazalo, da so sistemi v času finan čnih pretresov premalo 
financirani. 
Zaradi pomanjkljivosti tega razdrobljenega sist ema sta Evropski parlament in Svet zahtevala 
celovit pregled Direktive o sistemih zajam čenih vlog. Ta pregled je del paketa o 
odškodninskih shemah v finan čnem sektorju, ki ga sestavljajo sistemi zajam čenih vlog, 
sistemi jamstev za zavarovanja in odškodninske sheme za vlagatelje. 
2. OPREDELITEV  PROBLEMA 
2.1. Razlike v stopnji in obsegu kritja 
Posledica pristopa „minimalne uskladitve“, ki je bil sprejet z Direktivo 94/19/ES, so bile 
velike razlike med stopnjami kritja v EU  (od 50 000 EUR v nekaterih državah članicah do 
103 291 EUR v Italiji). Po eni strani je med nedavno finan čno krizo neusklajeno pove čanje 
stopenj kritja po vsej EU povzro čilo, da so vlagatelji hitro pren ašali denar na banke v državah, 
kjer so bile zajam čene vloge višje, kar je zmanjšalo likvidnost bank v času izjemnih situacij. 
Po drugi strani pa se lahko v času stabilnosti vlag atelji na razdrobljenem trgu še vedno 
odločijo za najvišje zaš čiteno vlogo, ne pa za najboljši proizvod, kar lahko povzro či 
izkrivljanje konkurence na notranjem trgu. 
Trenutno lahko države članice izklju čijo zaščito za številne vrste vlagateljev . To je zlasti 
pomembno za 20 milijonov malih in srednje velik ih podjetij (MSP), ki predstavljajo 99,8 % 
vseh podjetij v EU, katerih zaupanje je klju čnega pomena za finan čno stabilnost. Obstajajo 
tudi velike razlike v obsegu vlog, ki jih krije sistem zajam čenih vlog (npr. glede vlog v 
valutah, ki niso v uporabi v EU, strukturiranih  proizvodov in dolžniških certifikatov). Tudi 
zamudno preverjanje upravi čenosti lahko povzro či zamudo pri izpla čilu. 
2.2. Neustrezni postopki izpla čila in obveš čanje vlagateljev 
Trenutno velja, da je tr eba vlagatelje izpla čati v treh mesecih po propadu banke. S koncem 
leta 2010 bo treba ta rok skrajšati na štiri do šest tednov. Tak rok bi lahko še vedno povzro čal 
množično dvigovanje ban čnih vlog, saj številni vlagatelji ne bi imeli dovolj sredstev za 
plačilo tekočih stroškov (hrana, ra čuni itd.) za ve č kot nekaj dni. 
Kakršne koli težave pred ali med postopkom izpla čila (vklju čno s pomanjkljivim 
obveščanjem vlagateljev) negativno vplivajo na zaupanje vlagatelja. Prav tako imajo lahko 
 
SL 4   SL vlagatelji pomisleke glede de narnih vlog v drugih državah članicah, če ne vedo, kako drugi 
sistemi zajam čenih vlog delujejo oziroma obravnavajo izpla čila. 
Drugo problemati čno vprašanje je možnost poravnave vlog z zapadlimi obveznostmi 
vlagatelja (npr. obroki hipotekarnih posojil) pri is ti banki ali s protiterjatvami proti vlagatelju 
(npr. za celotno hipoteka rno posojilo), kar je tr enutno dovoljeno v 22 državah članicah. To 
lahko zmanjša ali, v ekstremnih primerih, prepre či kakršno koli izpla čilo iz sistema 
zajamčenih vlog. Posledica tega je lahko množi čno dvigovanje ban čnih vlog, pri čemer veliko 
vlagateljev poskuša nazaj dobiti celotno vlogo. Poleg tega je dolo čanje obveznosti in njihovo 
usklajevanje z vlogami zamudno in bo verjetno povzro čilo zamudo pri izpla čilu. 
2.3. Neprimerno financiranje sistemov zajam čenih vlog  
Trenutno banke v 21 državah članicah svoje prispevke redno pla čujejo vnaprej (predhodno), v 
šestih državah članicah pa banke prispevajo le, ko propadejo (naknadno). Maksimalna 
sredstva, ki so na voljo sistemom zajam čenih vlog, so med 27 milijoni EUR in 8,1 milijarde 
EUR, medtem ko znaša znesek kritih vlog v EU pr ibližno 5,7 bilijona EUR. Zato so nekateri 
sistemi zajam čenih vlog premalo financirani in ne bi  prenesli niti propada banke srednjega 
obsega. Če sistem zajam čenih vlog nima dovolj sredstev, pr ejmejo vlagatelji svoja izpla čila z 
veliko zamudo ali pa sploh ne. 
Samo naknadno financiranje je zelo procikli čno, saj zmanjšuje likvidnost bank v času 
izjemnih situacij, kar ima lahko negativne posledice za gospodarstvo (banke namre č dajejo 
manj kreditov). Poleg tega  lahko banke, ki ne pla čujejo predhodnih prispevkov, s temi 
sredstvi ustvarijo donose, kar pomeni, da imajo konkuren čno prednost pred svojimi 
konkurenti v državah članicah s sistemi zajam čenih vlog, ki se fi nancirajo predhodno. 
Poleg tega se pri izra čunu prispevkov ne upoštevajo tveganja , ki so jim banke izpostavljene. 
Banke, ki se izogibajo tveganjem, la hko to razumejo kot podrejen konkuren čni položaj in 
nestimuliranje dobrega obvladova nja tveganj. To lahko povzro či tudi ve čjo ranljivost 
finančnega sistema in negativno selekcijo. 
2.4. Omejeno čezmejno sodelovanje med sistemi zajam čenih vlog 
Razdrobljenost po vsej EU povzro ča neenakomerno porazdelitev tveganja, in sicer tako, da bi 
propad banke mo čneje prizadel sisteme zajam čenih vlog z manj sredstvi kot tiste z ve č 
sredstvi; to stanje je še slabše, ker med sistemi ni dovolj solidarnosti. Če sistem zajam čenih 
vlog torej ne bi imel na voljo dovolj finan čnih sredstev, bi morali na pomo č priskočiti 
davkoplačevalci. 
Praviloma so ban čni nadzorniki tisti, ki odlo čijo, ali naj se banka reši oziroma ali naj se 
aktivira sistem zajam čenih vlog. Zato razd robljenost sistemov zajam čenih vlog nadzornikov 
ne spodbuja k iskanju rešitve, ki bi b ila v interesu vseh vlagateljev ban čne skupine, in 
upoštevanju možnega u činka na finan čno stabilnost v vseh udeleženih državah članicah. 
2.5. Omejen mandat sistemov zajam čenih vlog 
Pristojnosti za upravljanje ban čnih kriz si delijo številni drža vni organi (nadzorniki, centralne 
banke, vlade, pravosodni or gani in – v 11 državah članicah – sistemi zajam čenih vlog) in so v 
različnih nacionalnih sistemih razli čne. Zaradi tega je čezmejno reševanje bank neu činkovito. 
Za izplačilo namenjena sredstva sistemov zajam čenih vlog, katerih mandat je tudi reševanje 
 
SL 5   SL bank, niso zaš čitena pred uporabo za namene reševanj a banke. To lahko ovira njihovo prvotno 
funkcijo, ki je zagotav ljanje hitrega izpla čila vlog v primeru propada banke. 
Vzajemni in prostovoljni sistemi zajam čenih vlog so trenutno izvzeti iz Direktive. Vlagatelji 
do takih sistemov pogosto nimajo terjatev in se zato znajdejo  v neugodnem položaju, če taki 
sistemi ne morejo prepre čiti propada in propadla banka ni članica sistema zajam čenih vlog, ki 
ga ureja Direktiva. 
3. SUBSIDIARNOST 
Samo z ukrepom na ravni EU se lahko zagotovi, da za banke , ki poslujejo v ve č kot eni državi 
članici, veljajo podobne zahteve glede sistemov zajam čenih vlog, ki zagotavljajo enake 
konkuren čne pogoje, prepre čujejo nepotrebne stroške prilagajanja za čezmejne dejavnosti in 
tako spodbujajo nadaljnje povezovanje en otnega trga. Na številnih podro čjih (npr. kritje, 
izplačila, financiranje) države članice ne morejo same dose či usklajenosti, saj je za to treba 
uskladiti številna razli čna pravila, ki obstajajo v nacionalnih  pravnih sistemih, in se ta zato 
lažje doseže na ravni EU. To je bilo potrjeno v direktivah o sistemih zajam čenih vlog1. 
4. CILJI 
Splošna cilja Direktive sta vzdrževanje finan čne stabilnosti s prepre čevanjem množi čnega 
dvigovanja ban čnih vlog in zaš čita premoženja vlagateljev. Po leg tega je treba upoštevati 
načela notranjega trga, kot je zagotavljanje enakih konkuren čnih pogojev za banke EU, 
svoboda bank pri odlo čanju, ali želijo neposredno poslovati v drugi državi članici oziroma 
ustanoviti podružnice ali podrejene druž be, pa mora ostati nedotaknjena. 
5. NAJPRIMERNEJŠE  MOŽNOSTI  POLITIKE  IN NJIHOV  PRIČAKOVANI  
UČINEK 
Ker se je pokazalo, da je minimalna uskladitev neu činkovit na čin za zaš čito premoženja 
vlagateljev in ni v skladu s ciljem Pogodbe, ki je zagotavljanje pravilnega delovanja 
notranjega trga, je bil izbran pristop maksimal ne uskladitve, da bi se tako ustvarili enaki 
konkuren čni pogoji za vse države članice. 
5.1. Stopnja in obseg kritja 
Ohranitev sedanjega pristopa, tj . fiksna stopnja kritja v vi šini 100 000 EUR v vseh državah 
članicah od konca leta 2010, za razliko od znižanja  ali zvišanja stopnje kritja, bi zagotovila 
večji napredek v smislu ve čje zaščite vlog brez nesorazmernega pove čanja stroškov za banke 
in vlagatelje. V primerjavi z obdobjem pred krizo bi se znesek  kritih vlog pove čal z 61 % na 
72 % upravi čenih vlog, število  v celoti kritih vlog pa z 89 % na 95 % upravi čenih vlog. Zdi 
se, da je stopnja v višini 100 000 EUR najboljša re šitev; prednosti sprejetj a stopnje kritja, ki je 
višja od 100 000 EUR, so v smislu stroškovne u činkovitosti ukrepa zelo omejene.  
Vendar bi bilo ob upoštevanju primernega kritja za dolo čene dogodke v življenj u in trenutnih 
cen nepremi čnin morda upravi čeno razmisliti o višji stopnji kritja za tako imenovane za časne 
                                                 
1 Uvodna izjava 17 Direktive 2009/14/ES in uvodne izjave (ki niso oštevil čene) Direktive 94/19/ES. 
 
SL 6   SL visoke vloge, ki so posledica nekate rih posebnih dogodkov v življenju in nepremi čninskih 
transakcij. Hkrati pa bi izjeme od fiksne st opnje kritja lahko ovirale nemoten in pravo časen 
postopek izpla čila. Če bi se vlagatelji odlo čali za banke z najboljšo zaš čito vlog namesto za 
najprimernejše proizvode, bi to lahko vplivalo t udi na notranji trg. Ta tveganja bi bilo mogo če 
zmanjšati, če bi bilo kritje takih vlog omejeno na dolo čeno časovno obdobje. 
Glede upravi čenosti vlagateljev se je popolna uskladitev obsega kritja izkazala za 
najučinkovitejšo rešitev za vzpostavitev enakih konkuren čnih pogojev. Pri izklju čitvi 
finančnih institucij bi se upoštevalo dejstvo, da je  znesek, ki se krije v njihovo korist, zelo 
majhen. Izklju čitev organov se zdi stroškovno u činkovita, saj lahko enostavno dostopajo do 
drugih finan čnih sredstev. S kritjem vlog vseh podjetij (tj. poleg malih in mikropodjetij, ki 
predstavljajo 98,7 % vseh podjetij EU in kate rih vloge se trenutno  krijejo, tudi 1,3 % 
preostalih podjetij) bi se prihranilo zel o veliko sredstev in časa, potrebnih za preverjanje 
velikosti podjetja med postopkom izpla čila. To bi znatno pospešilo izpla čila in pove čalo 
zaupanje vlagateljev v sistem zajam čenih vlog. 
Za razliko od dolžniških certifikatov in strukt uriranih proizvodov bi se morale vloge v 
valutah, ki niso v uporabi v EU, kriti s sistemom zajam čenih vlog. Tako se bankam kot 
izdajateljem obveznic ne bi dajalo prednosti pred  drugimi izdajatelji obveznic. Poleg tega bi 
se tako zmanjšali zamude pri izpla čilu in upravni strošk i preverjanja upravi čenosti, prispevki 
bank v sisteme zajam čenih vlog pa bi se le nekoliko pove čali. 
5.2. Rok in na čini izplačila ter obveš čanje vlagateljev 
Da bi ohranili zaupanje vlagateljev in prepre čili množično dvigovanje ban čnih vlog, je treba 
roke izpla čila znatno skrajšati – po možnosti na  sedem koledarskih dni (po prehodnem 
obdobju). Tako kratek rok izpla čila bi bil izvedljiv le pod dolo čenimi pogoji, tj. z naložitvijo 
določenih obveznosti nadzornikom (obvezno zgodnje obveš čanje sistemov zajam čenih vlog o 
možnem propadu banke), sistemom zajam čenih vlog (izpla čila na lastno pobudo brez 
zahtevkov vlagateljev) in bankam (ozna čevanje upravi čenih vlog, zagotavljanje pristopa 
prilagajanja posamezni stranki). Zadnje bo v prvih petih letih v celotni EU povzro čilo 
enkratne upravne stroške v višini 1,2 milijarde EUR letno. Te bi ve č kot odtehtala pridobitev 
zaupanja vlagateljev, kar bi zmanjšalo verjetnost množi čnega dvigovanja ban čnih vlog in 
prispevalo k finan čni stabilnosti. Če bi se merila upravi čenosti korenito poe nostavila, bi se 
lahko navedeni stroški znatno zmanjšali.  
Glede načinov izpla čila bi odprava poravnave vlagatel je z visokimi obveznostmi prepri čala, 
naj ne dvignejo svojih ban čnih vlog. To bi prispevalo tudi k skrajšanju časa izplačila. 
Samo vlagatelji, ki so bili ustrezno obveš čeni o klju čnih vidikih zaš čite vlog (stopnja/obseg 
kritja, rok izpla čila, kontaktni podatki sistemov zajam čenih vlog itd.) lah ko zaupajo v sisteme 
zajamčenih vlog. To bi se zagotovilo z obrazcem, ki  bi ga vlagatelj po dpisal pred pologom 
denarja v banki, in z obveznim sklicevanjem na sistem zajam čenih vlog v izpiskih ra čuna in 
oglaševanju, če je proizvod krit. Šteje se, da so stroški takih postopkov zanemarljivi. 
Redno razkrivanje podatkov s strani sistema zajam čenih vlog (npr. predhodna sredstva, 
naknadne zmogljivosti, redno testiranje izjemn ih situacij) bi zagotovilo preglednost in 
verodostojnost brez ve čjih stroškov. 
 
SL 7   SL 5.3. Mehanizmi in stopnje financiranja 
Predhodno financiranje je zaradi svoje proticikli čne narave veliko bolj u činkovito (bankam 
nalaga ve čino stroškov v časih, ko so gospodarske razmere ugodne) in bi moralo prevladovati 
(npr. tri četrtine celotnih sredstev), p odpirati pa bi se moralo z na knadnimi sredstvi, ki bi se 
zbirala po potrebi (npr. četrtina sredstev). Izposojanje od sistemov zajam čenih vlog bi moralo 
biti dovoljeno, vendar ne nujno usklajeno.  
Določitev ciljne ravni financ iranja sistemov zajam čenih vlog bi zagotovila njihovo 
verodostojnost in zmožnost obvladovanja propadov bank srednjega obsega. Najbolj 
stroškovno u činkovita ciljna raven za celotn o financiranje sistemov zajam čenih vlog bi 
znašala 2 % upravi čenih vlog, dosegla pa naj bi se v desetih letih. Po tem obdobju bi bili 
sistemi zajam čenih vlog v EU veliko boje financirani, kot so danes. Predhodno bi zbrali okrog 
150 milijard EUR prispevkov, po potrebi pa bi lahko zahtevali še 50 milijard EUR naknadnih 
prispevkov (za razliko od skupnih predhodnih in naknadnih sredstev v višini 23 milijard EUR v letu 2008). Zato bi se morali tren utni prispevki bank v sisteme zajam čenih vlog pove čati za 
štiri- do petkrat, dobi čki bank pa bi se v obi čajnih razmerah zmanjšali za približno 2,5 %. Za 
vlagatelje bi to pomenilo maksimalno zmanjš anje obrestnih mer za prihranke za manj kot 
0,1 % ali pove čanje provizij za teko če račune za manj kot 7 EUR na leto na ra čun. Ta scenarij 
bi bil bolj stroškovno u činkovit od ostalih analizir anih scenarijev, saj bi veliko višja ciljna 
raven (dovolj za kritje propada ene od desetih najve čjih bank v državi članici) verjetno 
povzročila 30-odstotno zmanjšanje dobi čkonosnosti bank (ali celo ve č kot 40-odstotno v 
kriznih razmerah). To bi  bila tudi najbolj u činkovita možnost, saj nižja ciljna raven (na 
podlagi povpre čnega izpla čila sistema zajam čenih vlog) ne bi dovoljevala, da sistemi krijejo 
propade bank srednjega obsega. 
Poleg tega bi bolj usklajen pristop k prispe vkom bank, ki jih sestavlja jo elementi na podlagi 
tveganja, prispeval k boljšemu odražanju profilov tveganj posameznih bank in zagotovil pobude za poslovanje po manj tveganem poslovne m modelu. Do takšne uskladitve bi se 
postopoma dalo priti z dolo čitvijo glavnih kazalnikov, obveznih za vse države članice, in 
dodatnih, neobveznih kazalnikov, pri čemer bi se izognili nenadnim stroškom prilagoditve. 
5.4. Mandat sistemov zajam čenih vlog 
Uspešna in stroškovno u činkovita rešitev za zagotovitev, da  se sredstva sistemov zajam čenih 
vlog ne morejo uporabiti za ukrepe reševanja bank v korist nezavarovanih upnikov, bi bila zahteva, da se sredstva sistemov zajam čenih vlog uporabljajo predvsem za izpla čevanje 
vlagateljev. Da pa vlagatelje v ne bi prikrajšali za prednos ti ukrepov reševanja bank (npr. 
prenos vlog na zdravo banko), bi bilo u činkovito, da se uporaba sredstev sistemov zajam čenih 
vlog dovoli samo za reševanje do zneska, ki bi bil potreben za izpla čilo kritih vlog. V 
omejenem obsegu bi lahko države članice sistemom zajam čenih vlog dovolile tudi, da svoja 
finančna sredstva uporabijo za prepre čitev propada banke, ne da bi bili omejeni na 
financiranje prenosa vlog. Če bi bil mandat sistemov zajam čenih vlog še obsežnejši, tj. poleg 
reševanja bank bi vklju čeval tudi zgodnje intervencijske  ukrepe (npr. dokapitalizacija, 
likvidnostna pomo č, jamstva itd.), bi jih bilo treba primerno financirati. Razlog je v tem, da je 
reševanje bank alternativa izpla čevanju, medtem ko zgodnji interv encijski ukrepi ne pomenijo 
vedno, da poznejše izpla čilo ne bo potrebno. Da pa bi se izogn ili situacijam, v katerih bi lahko 
sredstva sistemov zajam čenih vlog služila kot pomemben prispevek k sicer težkim zgodnjim 
intervencijskim ukrepom, bi se v take na mene lahko uporabljala le ob upoštevanju dolo čenih 
omejitev. 
 
SL 8   SL Učinkovitejša rešite v bi bila zaš čita sistemov zajam čenih vlog pred uporabo v kakršen koli 
drug namen razen izpla čevanja, in zahteva, da imajo vsi sistemi zajam čenih vlog na voljo 
dovolj sredstev v ta namen. Ta reš itev pa ne bi bila stroškovno u činkovita. Za banke bi 
povzročila stroške med 121 milijardami EUR in 352 milijardami EUR in ni jasno, če bi te 
stroške odtehtale koristi v smislu zaupanja vlagateljev in finan čne stabilnosti. Poleg tega bi se 
možnost, da se kot mandat vseh sistemov zajam čenih vlog predpiše obvezno reševanje bank, 
zdela nedosledna s teko čimi prizadevanji Komisije na podro čju reševanja bank.  
Vključitev vzajemnih in prostovoljnih jamstvenih sistemov v sisteme zajam čenih vlog bi 
dejansko zagotovila, da imajo ban čni vlagatelji, ki spadajo k takim sistemom, enake pravice 
kot drugi vlagatelji in enako zaupanje v varnost svojih vlog. Ocenjuje se, da bi prednosti 
povečanja zaupanja potrošnikov odtehtale stroške bank. 
5.5. Čezmejno sodelovanje med sistemi zajam čenih vlog in vseevropskim sistemom 
zajamčenih vlog 
Da bi se omogo čilo izplačilo v čezmejnih situacijah, bo morali sistemi zajam čenih vlog v 
državah gostiteljicah delovati  kot enotna kontaktna to čka za vlagatelje iz podružnic v drugih 
državah članicah. Vlagateljem bi zagotavljali informac ije v jeziku države gostiteljice. Sistem 
zajamčenih vlog države gostiteljice bi mora l imeti vlogo poštnega predala in pla čilnega 
posrednika za sistem zajam čenih vlog doma če države. Upravni stroški slednjega bi bili 
obrobnega pomena v primerjavi s pridobitvijo zaupanja vlagateljev. 
Druga možnost za izboljšanje čezmejnega sodelovanja med sistemi zajam čenih vlog bi bila 
vzpostavitev omrežja („evropski sistem sistemov zajam čenih vlog“) in uvedba možnosti 
medsebojnega izposojanja. To bi pomenilo, da bi si sistem zajam čenih vlog lahko izposodil 
denar od drugih sistemov, če bi bile njegove finan čne zmogljivosti izkoriš čene. Da bi se 
sistemu, ki najema posojilo, omogo čila dodatna sredstva v višini 0,5 % upravi čenih vlog (tj. 
ekvivalent naknadnih prispevkov iz oddelka 5.3 – ena četrtina 2 %), bi morali vsi sistemi 
zajamčenih vlog zagotoviti kredite samo do 0,08 % upravi čenih vlog, tj. približno 
petindvajsetino svojih sredstev na ciljni ravni. To je uspešno in u činkovito. 
To bi lahko pomenilo prvi korak k ustanovi tvi enotnega vseevropskega sistema zajam čenih 
vlog v prihodnosti, s čimer bi se prihranili upravni stroški v višini okoli 40 milijonov EUR 
letno. Ta zamisel se zdi ekonomsko naju činkovitejša rešitev razdro bljenosti trga sistemov 
zajamčenih sredstev, obstaja pa še nekaj pravnih vprašanj, ki bi jih b ilo treba nadalje prou čiti. 
Zamisel vseevropskega sistema zajam čenih vlog je dolgoro čen projekt, ki bi moral biti v 
skladu z razvojem in napredkom nove nadzor ne strukture v EU ter razvojem na podro čju 
reševanja bank. 
5.6. Celoten u činek na zainteresirane strani 
Glavna prednost navedenih možnosti politike je pri čakovano znatno pove čanje zaupanja 
vlagateljev zaradi višje stopnj e kritja, hitrejših izpla čil, zdravega financiranja sistemov 
zajamčenih vlog itd. Vlagatelji bodo prepri čani, da so njihove vloge  varne in da bodo dobili 
povračilo v višini do 100 000 EUR, tudi če njihova banka propade. To bi neizbežno 
vključevalo veliko višje pr ispevke bank, zaradi česar bi se zmanjšali dobi čki pri njihovem 
poslovanju, kar pa je temeljni pogoj za obs toj uspešno financiranih sistemov zajam čenih vlog. 
Skupni u činek na banke, ki bi ga imele najprime rnejše možnosti politike glede stopnje in 
obsega kritja, usklajenega pristopa  k financiranju sistemov zajam čenih vlog in hitrejših 
izplačil, bi bil naslednji: povpre čno 4-odstotno zmanjšanje dobi čkov pri poslovanju bank na 
 
SL 9   SL ravni EU v prvih petih letih in 2,5-odstotno zmanjšanje v preostalih petih letih (ali 7,5- 
oziroma 6-odstotno zmanjšanje v kriznih razmera h, ko bi se zbirali tudi  naknadni prispevki). 
Nekatere banke bi morda poskušale prenesti te st roške na vlagatelje, vendar niti v najslabšem 
primeru ( če bi se npr. vsi stroški banke prenes li na vlagatelje, kar pa je v konkuren čnem 
okolju malo verjetno) skupni u činek v desetih letih ne bi smel prese či 0,1-odstotnega 
zmanjšanja obrestnih mer na var čevalnih ra čunih ali pove čanja bančnih provizij za teko če 
račune za približno 7 EUR na leto na ra čun (ali 10–12 EUR v kriznih razmerah). Vlagatelji 
bodo uživali prednosti ve čje konkuren čnosti, ki bo posledica enakih konkuren čnih pogojev, 
vse zainteresirane strani pa bodo imele koristi od splošne finan čne stabilnosti, h kateri naj bi 
prispevala predlagana reforma sistemov zajam čenih vlog.  
6. SPREMLJANJE  IN OCENJEVANJE 
Prenos kakršne koli nove zakonodaje EU na podro čju sistemov zajam čenih vlog se bo 
spremljal v skladu s Pogodbo. Ker propada bank ni mogo če predvideti, se delovanja sistemov 
zajamčenih vlog ne da redno spremljati na po dlagi tega, kako se rešujejo resni čni primeri 
propada bank. Z rednimi testi izjemnih situacij pri sistemih zajam čenih vlog pa bi se 
ugotovilo, ali lahko vsaj v primeru vaje izpolnju jejo svoje zakonske obveznosti. To bi lahko 
bilo vklju čeno v strokovni pregled, ki  ga bosta opravila Evrops ki forum zavarovateljev vlog 
(EFDI) in predlagani Evropski ban čni organ (EBA)2. 
                                                 
2 Glej COM(2009) 501.