SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu s členom 294(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s stališčem Sveta na prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o sistemih zajamčenih vlog [prenovitev] 2010/0207 (COD) /* COM/2014/0140 final - 2010/0207 (COD) */





2010/0207 (COD) SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu s členom 294(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s stališčem Sveta na prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o sistemih zajamčenih vlog [prenovitev] 2010/0207 (COD) (Besedilo velja za EGP) 1. OZADJE Datum, ko je bil predlog poslan Evropskemu parlamentu in Svetu (dokument COM(2010) 368 final – 2010/0207 (COD)): || 12. julij 2010 Datum mnenja Evropske centralne banke: || 17. februar 2011 Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: || ---- Datum stališča Evropskega parlamenta na prvi obravnavi: || 16. februar 2012 Datum, ko je bil poslan spremenjeni predlog: || Ni relevantno Datum potrditve političnega dogovora v Coreperju: Datum sprejetja stališča Sveta: || 20. december 2013 3. marec 2014 2. Cilj predloga Komisije Vse države članice imajo vzpostavljene sisteme zajamčenih vlog na podlagi Direktive 94/19/ES (direktiva o sistemih zajamčenih vlog). Iz sistemov zajamčenih vlog se mora vlagateljem plačati nadomestilo do višine 100 000 EUR za nerazpoložljive bančne vloge. Ti sistemi so pomemben instrument za ohranjanje zaupanja v bančne sisteme in preprečevanje množičnega dvigovanja bančnih vlog. Komisija je julija 2010 sprejela zakonodajni predlog prenovitve direktive o sistemih zajamčenih vlog. Cilji predloga so: – izboljšanje dostopa vlagateljev do jamstva s skrajšanimi izplačilnimi roki, enotnimi kontaktnimi točkami za propade čezmejnih bank in izboljšanimi informacijami posameznih vlagateljev, – uvedba pravil financiranja za sisteme zajamčenih vlog, zlasti uvedba zahtevka za obvezno predhodno financiranje iz bančnega sektorja, – nadaljnja uskladitev obsega kritja, – opredelitev vloge sistemov zajamčenih vlog v okviru za obvladovanje kriz. 3. Pripombe k stališču Sveta 3.1. Splošne pripombe Zakonodajalca sta na tristranskem sestanku 17. decembra 2013 dosegla politični dogovor. Coreper je politični dogovor potrdil 20. decembra 2013. Odbor ECON je na Coreper 10. januarja 2014 poslal pismo o nenasprotovanju. 3.2. Upoštevanje sprememb, ki jih je uvedel Evropski parlament (1) Obseg kritja: Evropski parlament se je zavzemal za ohranitev večjega obsega kritja vlog, naloženih pred 31. decembrom 2010 in katerih lastniki so vlagatelji s stalnim prebivališčem v državi članici, ki je imela pred 1. januarjem 2008 zakonsko predpisan sistem zajamčenih vlog s stopnjo kritja do 300 000 EUR. Politični dogovor pojasnjuje to spremembo. Kot rezultat kompromisa bi države članice s stopnjo kritja do 300 000 EUR to višje kritje uporabljale do 31. decembra 2018. Komisija meni, da je to pojasnilo koristno in upošteva bistvo spremembe, ki jo je predlagal Evropski parlament. (2) Izplačilni roki: Evropski parlament je predlagal, da bi lahko države članice ohranile trenutni izplačilni rok 20 delovnih dni do leta 2016, nato pa bi se rok skrajšal na pet delovnih dni. V prehodnem obdobju bi bilo na zahtevo na voljo dano „nujno izplačilo“ do 5 000 EUR. Glede na politični dogovor bi zmanjšanje izplačilnih rokov potekalo v treh fazah: – petnajst delovnih dni od 1. januarja 2019, – deset delovnih dni od 1. januarja 2021 in na koncu – sedem delovnih dni od 1. januarja 2024. (3) Financiranje: Evropski parlament je zahteval ciljno raven za sredstva sistemov zajamčenih vlog v višini 1,5 % kritih vlog v 15 letih (namesto 1,5 % upravičenih vlog[1] v 10 letih, kot je predlagala Komisija). V političnem dogovoru je predvidena ciljna raven 0,8 % kritih vlog v 10 letih. Delež plačilnih obveznosti, ki se lahko všteje v ciljno raven, se poveča z 10 %, kot je predlagal Parlament, na 30 %. V primeru nezadostnih predhodnih sredstev bi sistemi zajamčenih vlog zbirali naknadne prispevke iz bančnega sektorja, kot zadnjo možnost pa bi dobili dostop do alternativnih načinov financiranja, kot so posojila javnih ali zasebnih posojilodajalcev. Politični dogovor potrjuje prvotno predlagano načelo, da morajo prispevki bank upoštevati tveganje. Vendar naj bi prvotno predlagano prilogo za izračun ponderjev tveganj nadomestile smernice, ki bi jih oblikoval Evropski bančni organ. (4) Uporaba finančnih sredstev: politični dogovor ohranja načelo, kot ga je predlagala Komisija in potrdil Parlament, naj se sredstva sistemov zajamčenih vlog v prvi vrsti uporabljajo za izplačilo vlagateljem, vendar se lahko uporabljajo tudi za preprečevanje propada bank ali pod določenimi pogoji za ukrepe nadzorovane likvidacije. Kar zadeva preprečevanje propada, so predvideni podobni kvalitativni pogoji, kot jih je uvedel Parlament, zlasti zagotoviti, da: – ima sistem ustrezne mehanizme in postopke za izbor in izvajanje alternativnih ukrepov ter spremljanje s tem povezanih tveganj, – so ukrepi povezani z zahtevami do kreditne institucije, ki potrebuje podporo, vključno vsaj s strožjim spremljanjem tveganj in širšimi pravicami preverjanja za sistem zajamčenih vlog, ter – so ukrepi, ki jih zagotavlja sistem zajamčenih vlog, povezani z obveznostmi kreditne institucije, ki potrebuje podporo, da se zagotovi dostop do kritih vlog. Vendar politični dogovor uvaja nadaljnje zaščitne ukrepe za preprečitev moralnega hazarda in zagotovitev zadostnega financiranja za sistem, kot je zahteva, da ni bil v korist kreditne institucije sprejet noben ukrep reševanja. 3.3. Novi ukrepi, ki jih uvaja politični dogovor (1) Financiranje: politični dogovor uvaja dva glavna elementa, ki ju v zakonodajni resoluciji Parlamenta na prvi obravnavi ni bilo. Prvič, kompromisno besedilo usklajuje direktivo o sistemih zajamčenih vlog s političnim dogovorom glede direktive o sanaciji in reševanju bank,[2] tako da uvaja možnost zbiranja prispevkov v obstoječe sisteme zajamčenih vlog za namene pokritja stroškov, povezanih s sistemskim tveganjem, propadom in reševanjem. Ta sredstva bodo omogočila vštetje dajatev za banke v ciljno raven, če se te ne vštevajo že v reševalne sklade in če je sistem zajamčenih vlog dejansko upravičen do teh zneskov. Poleg tega politični dogovor predvideva, da bi lahko Komisija pooblastila državo članico, da bi ta določila ciljno raven med 0,5 in 0,8 % kritih vlog pod naslednjimi pogoji: (a) znižanje temelji na predpostavki, da ni verjetno, da bi se velik delež razpoložljivih sredstev uporabljal za ukrepe, razen za ohranjanje dostopa vlagateljev do vlog v postopkih nadzorovane likvidacije ali v nacionalnih postopkih v primeru plačilne nesposobnosti; ter (b) bančni sektor v navedeni državi članici je močno koncentriran in zanj je značilno, da je velika količina sredstev v lasti majhnega števila kreditnih institucij ali bančnih skupin. Nad njimi se izvaja nadzor na konsolidirani podlagi in zanje bo glede na njihovo velikost v primeru propada verjetno potreben postopek nadzorovane likvidacije. (2) Uporaba finančnih sredstev: politični dogovor predvideva tudi nacionalno možnost, da se sredstva sistemov zajamčenih vlog uporabijo v okviru nacionalnih postopkov zaradi plačilne nesposobnosti, če stroški, ki jih nosi sistem zajamčenih vlog, ne presegajo neto zneska nadomestil kritim vlagateljem v zadevni kreditni instituciji. 4. Zaključek Čeprav politični dogovor precej odstopa od predloga Komisije, še vedno izpolnjuje cilje iz prvotnega predloga Komisije. Komisija zato podpira stališče Sveta, ki odraža politični dogovor z dne 17. decembra 2013, tako da lahko sozakonodajalca sprejmeta končno besedilo v začetku druge obravnave pred koncem zakonodajnega obdobja. [1] Krite vloge so upravičene vloge pod stopnjo kritja 100 000 EUR. [2] Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za sanacijo ter reševanje kreditnih institucij in investicijskih podjetij ter o spremembi direktiv Sveta 77/91/EGS in 82/891/ES, direktiv 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES in 2011/35/ES ter uredbe (EU) št. 1093/2010 (COM(2012) 280 final z dne 6. junija 2012).