Uvod

Vojna v Siriji, ki spada med najhujše humanitarne krize na svetu po koncu druge svetovne vojne, še vedno pustoši in za seboj pušča tragične posledice za sirsko prebivalstvo. Lanskoletno uničenje Alepa je bilo najnovejše poglavje v srhljivi zgodbi tega konflikta, ki ji zaenkrat ni videti konca. Poleg tega konflikt zaradi razseljevanja prebivalstva, širjenja terorizma in zaostrovanja političnih in sektaških delitev čedalje bolj destabilizira širšo regijo.

Cilj strategije EU za Sirijo, k oblikovanju katere je predsednik Juncker pozval v govoru o stanju v Uniji septembra 2016, je opredeliti načine, kako bi lahko Evropska unija odločilneje prispevala k iskanju trajne politične rešitve v Siriji v okviru obstoječega okvira, dogovorjenega v ZN, ter pomaga pri krepitvi stabilnosti in podpira obnovo po sklenitvi sporazuma, ko bo stekla verodostojna politična tranzicija. Visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu: visoki predstavnik) in Komisija si v pripravah na konferenco z naslovom „Podpiranje prihodnosti Sirije in širše regije“, ki bo potekala v Bruslju 5. aprila 2017, prizadevata za podporo strategiji, ki je prispevek EU k dvema od treh širših tem konference: podpori političnemu procesu in podpori pri spravi in stabilizaciji. Tretja tema konference, podpora regiji, se obravnava ločeno, z „londonsko zavezo“ EU in izvajanjem paktov EU z Jordanijo in Libanonom ter instrumenta za pomoč beguncem v Turčiji.

Strategija je tudi pregled sirskih vidikov regionalne strategije EU za Sirijo, Irak ter za odziv na grožnjo skupine Daiš, ki jo je Svet nazadnje pregledal in posodobil maja 2016. Pregledati je treba vlogo EU in to, kar EU lahko stori za spodbuditev take politične rešitve na podlagi resolucije varnostnega sveta Združenih narodov št. 2254, ki bo ustrezala vsem Sircem in jim bo omogočala svobodno, človeka dostojno in varno življenje.

Dvostransko sodelovanje s sirsko vlado je bilo prekinjeno, potem ko je režim leta 2011 nasilno zatrl ljudsko vstajo. Kljub temu je EU še naprej podpirala sirsko prebivalstvo, in sicer s humanitarno pomočjo, namenjeno reševanju življenj, in pomočjo za zagotavljanje osnovnih storitev ter podporo civilni družbi. Za učinkovito izvajanje te strategije je ključnega pomena okrepljeno usklajevanje med državami članicami EU in institucijami EU ter njihovimi finančnimi instrumenti.

1. Razmere v Siriji

1.1 Politične in varnostne razmere

Vojaški odziv sirskega režima na mirno politično vstajo leta 2011 je povzročil dolgotrajno državljansko vojno, ki jo podpirajo in zaostrujejo številni zunanji akterji. Medtem ko se vojna nadaljuje, nastaja mozaik ločenih in nasprotujočih si regij, ki jih vodijo različne oborožene skupine, Daiš pa se v takem okolju krepi.

Kljub vrsti mirovnih pogajanj pod vodstvom Združenih narodov, ženevskemu sporočilu iz leta 2012 ter prizadevanjem mednarodne podporne skupine za Sirijo strani, udeležene v konfliktu, niso dosegle sporazuma, ki bi končal vojno. V četrtem krogu pogovorov med sirskimi stranmi, ki so v Ženevi potekali februarja 2017, so bila v skladu z RVSZN št. 2254 opredeljena tri področja prihodnjih pogajanj, in sicer upravljanje, ustava in volitve, ter dodatno, področje, v okviru katerega bi se lahko razpravljalo o boju proti terorizmu.

Sirski režim je medtem skupaj s svojimi zavezniki sistematično stopnjeval nasilje na terenu. Enako so ravnali tudi nasilne ekstremistične skupine in elementi oborožene opozicije. To je privedlo do večje ranljivosti sirskega prebivalstva, spreminjanja demografske slike z nasilnimi evakuacijami in hudih kršitev mednarodnega humanitarnega prava.

Režim ni pokazal nikakršne pripravljenosti na dialog. Njegovo sporočilo je jasno: „podredi se ali odidi“. Tak represiven pristop ne more nikoli postati trden temelj prihodnje združene in vključujoče Sirije.

1.2 Humanitarne razmere

Šestletni konflikt je med sirskim prebivalstvom terjal ogromen davek. Pričakovana življenjska doba se je skrajšala za 20 let. Gospodarski in človeški razvoj v Siriji je nazadoval za 40 let, zaradi česar so številni Sirci zapustili domovino. Sirsko gospodarstvo se je zrušilo in nadomestilo ga je vojno gospodarstvo, ki prinaša koristi le peščici ljudi. Humanitarno pomoč nujno potrebuje 13,5 milijona ljudi, torej skoraj tri četrtine preostalega prebivalstva, vključno z več kot šestimi milijoni notranje razseljenih ljudi in več kot petimi milijoni na obleganih in težko dostopnih območjih.

Skoraj vsakodnevne kršitve mednarodnega humanitarnega prava, kot so ponavljajoči se naklepni napadi na civilno infrastrukturo, vključno s sistemom za oskrbo z vodo, zdravstvenimi ustanovami in šolami, so povzročile hudo pomanjkanje osnovnih storitev. Hkrati politizacija pomoči močno ovira zagotavljanje humanitarne pomoči in dostop do nje.

1.3 Stanje pomoči EU do januarja 2017

EU je od izbruha vojne leta 2011 skupaj (EU in države članice) mobilizirala za več kot 9,4 milijarde evrov sredstev v odziv na sirsko krizo tako znotraj Sirije kot v regiji ter s tem postala največja donatorka.

Znotraj Sirije je EU mobilizirala več kot 900 milijonov evrov. Od tega je bilo prek 600 milijonov EUR uporabljenih za zagotavljanje humanitarne pomoči. Ta sredstva so bila namenjena potrebam prebivalcev po „celotni Siriji“, in sicer prednostno večsektorskim operacijam za reševanje življenj, zlasti na nezadostno preskrbljenih območjih, območjih, kjer poteka boj za prevlado, in obleganih območjih.

EU je s humanitarno pomočjo dosegla milijone ljudi v stiski v Siriji in sosednjih državah gostiteljicah beguncev. V Siriji je naša pomoč našemu partnerju omogočila, da je milijone prebivalcev, zlasti tiste, ki so pomoči najbolj potrebni, oskrbel s hrano, nujno zdravstveno pomočjo, zatočišči, pitno vodo in pripomočki za osebno higieno, podprla pa je tudi Unicefovo akcijo cepljenja 2,7 milijona otrok proti otroški paralizi. To sporočilo je sicer osredotočeno na Sirijo, vendar je EU mobilizirala znatno podporo tudi za sosednje države gostiteljice beguncev (Turčijo, Jordanijo, Libanon), v katerih je bilo zdravstvene in zdravniške pomoči, namenjene reševanju življenj, ter psihosocialne podpore in zaščite deležnih prek 1,15 milijona sirskih beguncev.

Poleg tega je EU zagotovila tudi za 327 milijonov evrov nehumanitarne pomoči, in sicer prek različnih instrumentov: Evropski instrument sosedstva je financiral dejavnosti znotraj Sirije v različnih sektorjih, kot so izobraževanje, podpora za preživetje, lokalno upravljanje, zdravstvo in podpora civilni družbi.