SL Uradni list Evropske unije C 317/8

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 317/07

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„ALMENDRA DE MALLORCA“/„ALMENDRA MALLORQUINA“/„AMETLLA DE MALLORCA“/„AMETLLA MALLORQUINA“

ES št.: ES-PGI-0005-01037-11.09.2012

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Almendra de Mallorca“/„Almendra Mallorquina“/„Ametlla de Mallorca“/„Ametlla Mallorquina“

2. Država članica ali tretja država

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Mandlji „Almendra de Mallorca“/„Almendra Mallorquina“/„Ametlla de Mallorca“/„Ametlla Mallorquina“ so plod mandljevca (Prunus amygdalus) in so namenjeni za prehrano ljudi, pri čemer so lahko surovi, praženi, z lupino ali brez nje.

Mandlji morajo biti celi, zdravi, čisti in suhi, s prečno osjo, ki na najširšem delu meri vsaj 12 mm. Ne smejo imeti nobenega znaka poškodbe zaradi glivic, zajedavcev ali žuželk, ne smejo biti žarki ali tujega vonja ali okusa.

Mandlji se lahko prodajajo surovi ali praženi. V obeh primerih so lahko olupljeni ali neolupljeni.

Kemijske in organoleptične značilnosti:

1. Surovi neolupljeni ali olupljeni mandlji: mandlji brez olesenele koščice. — Kemijske značilnosti: — vlaga: ≤ 6,5 %, — vsebnost maščobe: ≥ 55 % v suhi snovi, — vsebnost oleinske in linolne kisline: ≥ 88 % skupne maščobe. — Organoleptične značilnosti: surovi neolupljeni mandlji so beli ali barve slonovine in brez leska tako znotraj kot zunaj. Tekstura je čvrsta, rahlo lepljiva in oljnata. Okus je rahlo sladek in ni kisel ali grenak. Aroma je močna in oreškasta. Neolupljeni mandlji obdržijo svojo grobo, rjavo lupino.

2. Praženi mandlji: mandlji brez olesenele koščice, ki so nato praženi. — Kemijske značilnosti: — vlaga: < 2,0 %, — vsebnost maščobe: ≥ 55 % v suhi snovi, — vsebnost oleinske in linolne kisline: ≥ 88 % skupne maščobe. — Organoleptične značilnosti: olupljeni praženi mandlji so kremne do svetlo rjave barve z leskom in oljnati na otip. Imajo trdo, krhko in hrustljavo teksturo. Okus je rahlo sladek, ni kisel ali trpek, s sledjo grenkosti zaradi praženja. Aroma je močna, pražena in karamelizirana. Neolupljeni mandlji obdržijo svojo grobo, rjavo lupino, ki je krhka in jo je mogoče enostavno olupiti.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Mandlji z zaščiteno geografsko označbo morajo biti gojeni, skladiščeni, oluščeni, olupljeni in praženi na otoku Majorka.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Pakiranje na kraju porekla je zadnja faza postopka ter je ključnega pomena pri ohranjanju proizvoda in zagotavljanju njegovih kakovostnih značilnosti.

Osamitev od okolja je ključnega pomena za zagotavljanje kakovosti mandljev, saj bi povečanje vsebnosti vode spremenilo njihovo kemijsko sestavo in vplivalo na njihove organoleptične značilnosti. Edini način za ohranjanje njihove kakovosti je osamitev mandljev v primerno, dobro zatesnjeno embalažo, ki jih varuje pred vlago. Pakiranje na kraju porekla je torej namenjeno dolgoročnemu ohranjanju njihovih organoleptičnih značilnosti.

Mandlji z zaščiteno geografsko označbo se prodajajo v homogenih serijah in v največ 25-kilogramski embalaži.

Mandlji morajo biti pakirani znotraj geografskega območja proizvodnje. Ta dela morajo biti izvedena znotraj opredeljenega geografskega območja zaradi:

1. ohranjanja tipičnih značilnosti in zaščite kakovosti proizvoda. Na otoku Majorka obstaja zelo dolga tradicija proizvodnje in potrošnje mandljev. Pakiranje na opredeljenem geografskem območju je ključnega pomena za ohranjanje specifičnih značilnosti mandljev in njihove kakovosti. Tako lahko proizvajalci in nadzorni organ za zaščitene geografske označbe izvajajo in spremljajo pravila o prevozu, predelavi in pakiranju mandljev. Na podlagi svojih izkušenj lahko sprejemajo prakse, ki bodo najbolje zagotovile zahtevano raven kakovosti končnega proizvoda. To pomeni, da imajo proizvajalci in upravljavci na opredeljenem geografskem območju strokovno znanje in izkušnje, da se izognejo dejavnostim, ki bi lahko poslabšale kakovost „Almendra de Mallorca“, ter zlasti da preprečijo, da ni grenkih mandljev, žarkosti, plesni ali polomljenih plodov. Mandlji ZGO se od drugih mandljev razlikujejo po svojih organoleptičnih značilnostih. Majorka je otok, zato bi bil morebitni prevoz nepakiranih mandljev opravljen po morju, potovanje pa bi bilo dolgo. Na mandlje bi lahko vplivali vlaga in temperatura, ki bi lahko spremenili njihovo teksturo, okus in aromo, zaradi česar bi postali mehki in/ali žarki, s tem pa bi se zmanjšala njihova končna kakovost;

2. zagotavljanja sledljivosti porekla proizvoda. Sistem nadzora in certificiranja zagotavlja poreklo in sledljivost proizvoda, če priprava proizvoda, ravnanje z njim in njegovo pakiranje potekajo na otoku, vendar ne, če se te dejavnosti izvajajo zunaj območja proizvodnje. Mandlji se lahko zmešajo z drugimi mandlji (drugega porekla), zato v primeru dovoljenega ravnanja z mandlji in njihovega pakiranja zunaj opredeljenega geografskega območja ne bi bilo več mogoče zagotavljati porekla „Almendra de Mallorca“.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Na etiketi vsakega paketa mandljev ZGO mora biti navedeno naslednje:

1. ime zaščitene geografske označbe;

2. besede „Indicación Geográfica Protegida“ in logotip ZGO ter

3. oznaka z alfanumerično kodo (zaporedne številke).

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Mandlji morajo biti gojeni, skladiščeni, oluščeni, olupljeni, praženi in pakirani na otoku Majorka v avtonomni skupnosti Balearskih otokov v Španiji.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Na otoku Majorka so mandlji gojeni na kredasti prsti s srednjo do močno konsistenco, ki vsebuje veliko količino grobe snovi in zelo malo organske snovi. Prst ima alkalen pH in visoko vsebnost kalcijevega karbonata, sestavljena pa je iz vodoravnih plasti, med katere se nabira velika količina glin, ki so odlične za razvoj koreninskega sistema mandljevcev. Druge specifične značilnosti so srednje ravni padavin in dolga sončna obdobja.

V zvezi s prispevkom proizvajalcev je treba poudariti, da je ena od značilnosti gojenja mandljev na Majorki ta, da se je tradicija razmnoževanja semen ohranila dlje kot drugod v Španiji, za prve cepljenke pa so bile uporabljene avtohtone sorte. To je pripomoglo k ohranitvi raznovrstnosti sort, saj je večina sort, ki rastejo na Majorki, drugačnih od sort, ki rastejo drugod v Španiji. Majorški kmetje so tradicionalno vedno izbirali sorte, iz katerih se proizvajajo najbolj sočni in aromatični mandlji ter ki so najbolj prilagojene glede na zemljo in podnebje otoka.

Gojenje mandljev na Majorki sega v čas Rimljanov, pri čemer obstaja možnost, da so prva drevesa posadili Rimljani. Nasadi mandljevca so se znatno razširili v 18. stoletju, v 19. stoletju pa je napad trsne uši na trte povzročil preoblikovanje kultur in obsežno sajenje mandljevcev. Danes so cvetoči mandljevci tipična značilnost zimske pokrajine otoka.

5.2 Posebnosti proizvoda

Posebnost „Almendra de Mallorca“ je visoka vsebnost maščobe (> 55 %), pri čemer 88 % ali več predstavljata oleinska in linolna kislina. Ti maščobni kislini imata nizko tališče in se utekočinita med žvečenjem mandljev. Skupaj ti dejavniki proizvodu dajejo njegovo značilno sočnost in močno aromo.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Povezanost med mandlji „Almendra de Mallorca“, „Almendra Mallorquina“, „Ametlla de Mallorca“ in „Ametlla Mallorquina“ ter geografskim območjem izvira iz njihovega slovesa. Slednjega so pridobili skozi stoletja zaradi svojih organoleptičnih značilnosti ter gospodarskega in kulinaričnega pomena.

Sloves je potrjen z dejstvom, da so med majorškimi potrošniki mandlji visoko priznani: potrošniška raziskava, ki jo je leta 2010 opravil inštitut Instituto de Calidad Agroalimentaria de las Islas Baleares, je pokazala, da 52,4 % potrošnikov mandljev meni, da so majorški mandlji višje kakovosti, v 93,3 % primerov pa so kot razlog za to navedli, da imajo ti mandlji več okusa.

Pomen in sloves mandljev „Almendra de Mallorca“ sta potrjena tudi v številnih zapisih in objavah, kot so na primer Crónica de las Islas Baleares Fernanda Fulgosija (1870), El almendro y su cultivo en el mediodía de España e Islas Baleares (1907) Pedra Estelricha ter Historia económica de España, siglos X-XX Francisca Comína, Mauroja Hernándeza in Enriqueja Llopisa. Nadvojvoda Ludwig Salvator v svoji knjigi „Die Balearen“ (1869) navaja pomen, ki ga imajo mandlji „Almendra de Mallorca“ za gospodarstvo otoka. V peti številki revije o teoriji in praksi kmetovanja in pomožnih vedah El Agricultor Balear, objavljeni 25. junija 1892, je bilo navedeno, da so sorte mandljev, ki jih je Gabriel Fuster predstavil na svetovni razstavi v Barceloni, prišle iz vseh koncev Majorke in na sejmu ustvarile tak vtis, da jim je žirija podelila zlato medaljo. V 20. številki serije Panorama Balear (1953) z naslovom Economía Balear je Antoni Colom zapisal, da so bili mandlji na Majorki najzanesljivejši vir prihodka. Leta 1941 je bilo v Španiji prodanih 1 698 219 kg mandljev, pri čemer je bilo 1 140 616 kg majorških mandljev. Poleg tega je F. Saura-Calixto (1979) navedel, da so v sedemdesetih letih 20. stoletja mandlji „Almendra de Mallorca“ predstavljali 50 % nacionalne proizvodnje mandljev.

Obstajajo tudi številni zapisi in objave, ki potrjujejo sloves katalonskega imena „Ametlla de Mallorca/Ametlla Mallorquina“. Prvi zapis z dne 6. januarja 1593 je shranjen v občinskem arhivu Llucmajor (Revista de la Cámara Agrícola Balear, leto III, številka 11, 1901). Mandlji „Ametlla de Mallorca“ so večkrat omenjeni tudi v delu Llibret de Versos Teodora Llorenta Olivaresa (1884), kot je navedeno v katalonsko-valencijsko-balearskem slovarju (1930) avtorjev Mossena Alcoverja in Francesca de Borja Mola. Iz receptov majorškega meniha Jauma Martí y Olivera, ki sta jih leta 1989 objavila Joan Miralles in Catalina Cantallops, je razvidno, da so bili že v 17. stoletju mandlji „Ametlla de Mallorca“ pomembna sestavina v majorški kuhinji. V knjigi Aliments de les Balears, ki jo je leta 1993 objavila vlada Balearskih otokov, je prav tako navedeno, da so bili mandlji Ametlla Mallorquina obsežno gojeni v 18. stoletju. V študiji z naslovom Caracterización, valoración nutricional y estudio de la importancia para la salud de algunos alimentos tradicionales de la zona 5B de la Comunidad Autónoma de las Islas Baleares, ki je bila izvedena na univerzi Balearskih otokov (1994), so mandlji „Ametlla Mallorquina“ opisani kot tradicionalni majorški proizvod. Poseben pomen ima citat iz dela Les Illes a la taula, ki ga je leta 2001 objavila vlada Balearskih otokov, ki navaja, da imajo mandlji „Ametlla Mallorquina“ večjo vsebnost maščobe in sladkorja kot kalifornijski mandlji, zaradi česar imajo majorški mandlji več okusa.

Drugi zapisi in objave omenjajo kulinarično uporabo mandljev „Almendra de Mallorca“ in kažejo, da je imel proizvod velik vpliv na prehrambeno kulturo otoka in je bil že več stoletij del njegove kulinarične tradicije. Obstaja nešteto kulinaričnih sklicevanj na surove in pražene mandlje „Almendra de Mallorca“. Primer tega so recepti brata Jauma Martí y Olivera, v katerih so mandlji vključeni kot sestavina majorške kuhinje iz 17. stoletja. Povezanost med mandlji „Almendra de Mallorca“ in visoko kuhinjo je dokazana z neštetimi objavami, kot so na primer Libro de Recetas de Can Esteva (1862) Antonija Esteva Olivera, Nuestra Cocina Luisa Ripolla in Repostería Balear Cataline Juan del Corral (1987). Nadvojvoda Ludwig Salvator v knjigi Die Balearen (1869) omenja številne ljudske jedi, ki vsebujejo surove ali pražene majorške mandlje. Mateo Jaume de Ca’n Joan de S'Aigo je v svojo zbirko receptov (1884–1885) z naslovom Libro de Jelats vključil najbolj tradicionalen majorški sladoled, tj. mandljev sladoled.

Izvrsten sloves mandljev „Almendra de Mallorca“ je tudi rezultat njihovih organoleptičnih značilnosti, ki izvirajo iz njihove kemične sestave. Opazne značilnosti so njihova visoka vsebnost maščobe in profil maščobne kisline, pri čemer oleinska in linolna kislina predstavljata več kot 88 % maščobne vsebine. Vsebnost maščobe je torej visoka, dejstvo, da imajo maščobne kisline (88 %) nizko tališče, ki je nižje od 15 °C, pa pomeni, da se te utekočinijo med žvečenjem mandljev. Skupaj ti dejavniki dajejo mandljem „Almendra de Mallorca“ njihovo značilno sočnost in močno aromo, na katerih temelji njihov sloves.

Te posebne fizične, kemijske in organoleptične značilnosti izvirajo zlasti iz prsti in podnebja geografskega območja proizvodnje. Zaradi apnenčaste prsti z nizko vsebnostjo organske snovi, srednjih ravni padavin in dolgega sončnega obdobja je pridelek na hektar majhen, vendar imajo plodovi visoko povprečno vsebnost maščobe (59 %), ki je višja od vsebnosti maščobe mandljev iz drugih regij. To dejstvo je tudi potrdila študija, ki je bila izvedena na univerzi Balearskih otokov leta 2010.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.caib.es/sacmicrofront/contenido.do?mkey=M63&lang=CA&cont=46322

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Prim. opombo 2.