[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.12.2005

KOM(2005) 678 končno

2005/0268 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o sklenitvi Konvencije Unesca o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

110 | Razlogi in cilji predloga Oktobra 2003 je bila na splošni konferenci Unesca sprejeta soglasna odločitev o začetku pogajanj o Konvenciji o zaščiti raznolikosti kulturnih vsebin in umetniškega izražanja. Pogajanja o predhodnem osnutku Konvencije so se začela septembra 2004. Predsedstvo in Komisija sta 15. novembra 2005 skupaj predložila sporočilo Skupnosti in njenih držav članic Unescu, Svet ministrov pa je 16. novembra 2004 sprejel sklep o pooblastitvi Komisije, da se v imenu Skupnosti udeležuje pogajanj. Od septembra 2004 do junija 2005 so potekali trije pogajalski krogi medvladnih strokovnjakov. Delo se je zaključilo v tretjem krogu s sprejetjem revidiranega predhodnega predloga Konvencije. Izvršni svet Unesca je septembra 2005 med drugim sprejel sklep o priporočilu sprejetja osnutka Konvencije na splošni konferenci oktobra 2005. Splošna konferenca Unesca je Konvencijo sprejela 20. oktobra 2005. Svet ministrov je novembra 2004 pooblastil Komisije za pogajanja v imenu Skupnosti in jo v svojih pogajalskih smernicah prosil, naj zagotovi, da bo besedilo Konvencije vsebovalo klavzule, potrebne za to, da lahko Skupnost postane njena pogodbenica. Konvencija v členu 27 namreč predvideva možnost, da Evropska skupnost postane njena pogodbenica in ima dejavno vlogo v organih Konvencije, zlasti na konferenci pogodbenic, določeni v členu 22 Konvencije. Zato je pomembno, da Evropska skupnost z državami članicami Evropske unije čimprej postane pogodbenica te konvencije. Cilj tega predloga, ki sledi pristopu iz pogajanjih, je torej omogočiti Evropski skupnosti odobritev Konvencije Unesca. |

120 | Splošno ozadje Okoliščine za ohranitev in spodbujanje kulturne raznolikosti v Evropi in po svetu niso odvisne samo od gospodarskih pogojev, temveč tudi od mnogih drugih strukturnih dejavnikov. Elementi, ki opredeljujejo okoliščine kulturnega izražanja, porabe in izmenjav, so tudi velikost trgov, prisotnost ali odsotnost jezikovnih manjšin, obstoj območij manj razširjenih jezikov, povezave z narodno ali regionalno identiteto, materialna ali nematerialna narava tradicije in kulturne dediščine ter zgodovinske vezi s tretjimi državami. Na evropski ravni so raznolike razmere že prevladujoča stvarnost, ki jo je obogatila nedavna zgodovinska širitev na 10 novih držav članic. Globalizacija ob tem, da prinaša nove možnosti izmenjav med kulturami, lahko predstavlja tudi grožnjo za ranljivejše kulture in krepi pojave poenotenja, ki ogrožajo kulturno raznolikost. Evropska unija je že davno priznala dvojno naravo – kulturno in gospodarsko – kulturnega blaga in storitev in je v Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti določila, naj Skupnost v svojem celotnem delovanju upošteva kulturne vidike (člen 151.4 PES). Vendar pa na mednarodni ravni v nobenem pravno zavezujočem instrumentu ni priznanja posebne narave kulturnega izražanja. Konvencija Unesca o zaščiti raznolikosti kulturnih vsebin in umetniškega izražanja, sprejeta v Parizu 20. oktobra 2003, želi zapolniti pravni primanjkljaj v svetovni upravi z določitvijo vrste pravic in obveznosti na nacionalni in mednarodni ravni, s ciljem zaščite in spodbujanja kulturne raznolikosti. Ta instrument naj bi imel za kulturno raznolikost tako vlogo – in isto velja za normativno raven – kot sporazumi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino za področje intelektualne lastnine, Svetovne trgovinske organizacije za trgovino, Svetovne zdravstvene organizacije za zdravje in večstranski sporazumi o okolju za okolje. Polna udeležba Evropske skupnosti in njenih držav članic pri izvajanju te konvencije bo prispevala zlasti k: o postavitvi novega stebra svetovne uprave s ciljem zagotovitve zaščite in spodbujanja kulturne raznolikosti; o potrditvi posebne in dvojne narave (kulturne in gospodarske) kulturnega blaga in storitev; o priznanju vloge in upravičenosti javnih politik pri zaščiti in spodbujanju kulturne raznolikosti; o priznanju pomembnosti mednarodnega sodelovanja in njegovega spodbujanja za reševanje situacij kulturne ranljivosti, zlasti v državah v razvoju; o opredelitvi ustreznega razmerja do drugih mednarodnih instrumentov, kar bi omogočilo učinkovito izvajanje Konvencije. |

139 | Določbe, veljavne na področju predloga To je postopkovni predlog, zato na področju predloga ni veljavnih določb. |

140 | Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Konvencija Unesca je usklajena z obveznostjo Skupnosti iz člena 151.4 Pogodbe ES glede upoštevanja kulturnih vidikov v njenem delovanju v okviru drugih določb Pogodbe, da se spoštuje in spodbuja raznolikost evropskih kultur. Cilji predloga so usklajeni s cilji drugih politik Unije, zlasti politik zunanjega sodelovanja in še posebej razvojne politike; skupne trgovinske politike; vzpostavitve notranjega trga, zlasti glede intelektualne lastnine; politike avdiovizuelnih sredstev in informacijske družbe ter kulturnega delovanja. Cilji predloga so usklajeni tudi z Listino o temeljnih pravicah, zlasti v zvezi z načelom spodbujanja kulturne raznolikosti (člen 22). |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI |

219 | Zainteresirane stranke, zlasti predstavniki evropskih kulturnih in avdiovizuelnih okolij, so ves čas pogajanja o Konvenciji Unesca s Komisijo izvajali redne izmenjave. Komisija je 4. julija 2005 ob koncu tretjega pogajalskega kroga vladnih strokovnjakov na podlagi revidiranega predhodnega predloga Konvencije organizirala posvetovalno zasedanje. Veliko število pogodbenic je Komisiji ves čas pogajanj izražalo svojo polno podporo skupnih stališč Evropske unije pri Unescu in se posebej zavzemalo za to, da bi generalna konferenca Unesca leta 2005 sprejela Konvencijo. Zato se dodatno posvetovanje ob koncu pogajanj o možnosti, da Skupnost postane pogodbenica Konvencije, ni zdelo potrebno glede na nespremenjen položaj od julijskega posvetovanja. Dejansko je besedilo, ki so ga člani Unesca sprejeli 21. oktobra, skoraj enako (razen popravkov, ki so jih vnesli pravniki jezikoslovci) besedilu revidiranega predhodnega predloga, ki je izšlo iz tretjega pogajalskega kroga. |

Zbiranje in uporaba strokovnega znanja |

229 | Zunanje strokovno znanje ni bilo potrebno. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

305 | Povzetek predlaganih ukrepov Predlog sklepa Sveta o sklenitvi Konvencije Unesca o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja. |

310 | Pravna podlaga Členi 89, 133, 151, 181 in 181A v povezavi s členom 300 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. |

320 | Načelo subsidiarnosti Načelo subsidiarnosti se uporablja zaradi mešanih pristojnosti, dodeljenih s konvencijo Unesca. Ker gre tako za pristojnosti Skupnosti kot tudi držav članic, morajo Skupnost in države članice to konvencijo ratificirati skupaj. |

Predlog je torej v skladu z načelom subsidiarnosti. |

Načelo sorazmernosti V tem primeru gre za postopkovni akt, zato se načelo sorazmernosti ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

341 | Predlagani instrument(-i): predlog sklepa Sveta. |

342 | Drugi instrumenti ne bi ustrezali iz naslednjih razlogov: gre za postopek ratifikacije mednarodnega normativnega besedila s strani Skupnosti in v tem primeru je edini primerni pravni instrument sklep Sveta. |

VPLIV NA PRORAčUN |

409 | Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti. |

DODATNE INFORMACIJE |

560 | Evropski gospodarski prostor Ta osnutek akta ne spada v območje Sporazuma EGP. |

1. 2005/0268 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o sklenitvi Konvencije Unesca o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 89, 133, 151, 181 et 181A v povezavi s členom 300(2), prvi pododstavek, prvi stavek, in členom 300(3), prvi pododstavek Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Novembra 2004 je Svet pooblastil Komisijo, da v imenu Evropske skupnosti sodeluje pri pogajanjih glede Konvencije o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja, o kateri se pogaja na Unescu. Komisija in države članice so se udeležile teh pogajanj.

(2) Konvencija Unesca o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja je bila sprejeta na splošni konferenci Unesca 20. oktobra 2005 v Parizu.

(3) Ta konvencija sestavlja pomemben in učinkovit steber spodbujanja kulturne raznolikosti in kulturnih izmenjav, ki jim Evropska skupnost in njene države članice pripisujejo izredno pomembnost. Prispeva k vzajemnemu spoštovanju in razumevanju med kulturami na svetovni ravni.

(4) Ta konvencija se mora čimprej odobriti.

(5) Tako Skupnost kot tudi države članice so pristojne na področjih, ki jih zajema Konvencija. Zato je zaželeno, da Komisija in države članice postanejo pogodbenice, s čimer bi skupaj izpolnile obveznosti, določene s Konvencijo, in skupaj uveljavile pravice, ki jim jih daje navedena konvencija v položajih mešanih pristojnosti – cilj je zagotoviti enotno uporabo Konvencije –

SKLENIL:

Člen 1

1. V imenu Evropske skupnosti se odobri Konvencija Unesca o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja.

2. Besedilo Konvencije je v Prilogi 1.a) k temu sklepu.

Člen 2

1. Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo ali osebe, ki je ali so pristojne za deponiranje listine o pristopu pri generalnem direktorju Unesca v imenu Evropske skupnosti v skladu s členom 27.4 Konvencije o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja.

2. Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo ali osebe, pooblaščene za deponiranje izjave o pristojnosti iz Priloge 1.b) k temu sklepu, v imenu Evropske skupnosti, v skladu s členom 27.3.c) Konvencije o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnega izražanja.

3. Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo ali osebe, pooblaščene za to, da dajo enostransko izjavo iz Priloge 2 k temu sklepu ob deponiranju listine o pristopu.

Člen 3

Komisija predstavlja Evropsko skupnost na zasedanjih organov, ustanovljenih s Konvencijo, zlasti na Konferenci pogodbenic, ter se v njenem imenu pogaja glede vprašanj, ki spadajo v pristojnost teh organov.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA 1.a)

KONVENCIJA UNESCA O ZAŠČITI IN SPODBUJANJU RAZNOLIKOSTI KULTURNEGA IZRAŽANJA

PREAMBULA

Generalna konferenca Organizacije Združenih narodov za izobraževanje, znanost in kulturo, ki se je sestala v Parizu od 3. do 21. oktobra 2005 na svojem 33. zasedanju,

1. Ob spoznanju, da je kulturna raznolikost prirojena značilnost človeštva,

2. Zavedajoč se , da kulturna raznolikost tvori skupno dediščino človeštva in da jo je treba gojiti in ohranjati v dobro vseh,

3. Zavedajoč se dejstva , da kulturna dediščina ustvarja bogat in raznolik svet, ki veča obseg možnosti, širi človeške zmogljivosti in vrednote ter je zato temeljno vodilo trajnostnega razvoja skupnosti, ljudstev in narodov,

4. Ob sklicevanju na dejstvo , da je kulturna raznolikost, ki se razvija v okviru demokratičnosti, strpnosti, socialne pravičnosti in medsebojnega spoštovanja med ljudstvi in kulturami, nepogrešljiva za mir in varnost na lokalni, nacionalni in mednarodni ravni,

5. Poudarjajoč pomena kulturne raznolikosti za polno uveljavljanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, izraženih v Splošni deklaraciji človekovih pravic in v drugih splošno priznanih instrumentih,

6. Ob poudarjanju potrebe, da se kultura kot strateški element vključi tako v nacionalne in mednarodne razvojne politike kakor tudi v mednarodno razvojno sodelovanje, ob upoštevanju tudi Deklaracije novega tisočletja Organizacije Združenih narodov (2000), ki posebno pozornost posveča izkoreninjenju revščine,

7. Ob upoštevanju , da ima kultura v času in prostoru različne oblike ter da se ta raznolikost uresničuje z izvirnostjo in številčnostjo identitet ter s kulturnimi izrazi ljudstev in družb, ki sestavljajo človeštvo,

8. Ob priznavanju pomena tradicionalnega znanja kot vira nematerialnega in materialnega bogastva ter zlasti sistemov znanja domorodnih ljudstev in njihovega pozitivnega prispevka k trajnostnemu razvoju ter potrebe po ustreznem zagotavljanju njihove zaščite in spodbujanja,

9. Ob priznavanju potrebe po sprejetju ukrepov za zaščito raznolikosti kulturnih izrazov, vključno z njihovo vsebino, zlasti kadar lahko kulturnim izrazom grozijo izumrtje ali velike spremembe,

10. Ob poudarjanju pomena kulture za socialno kohezijo na splošno in zlasti njenega prispevka k izboljšanju statusa in vloge žensk v družbi,

11. Zavedajoč se , da kulturno raznolikost krepi prost pretok idej in da se krepi s stalnimi izmenjavami in medsebojnimi vplivi med kulturami,

12. Ob ponovni potrditvi, da svoboda misli, izražanja in informiranja ter raznolikost medijev omogočajo razcvet kulturnih izrazov v družbi,

13. Ob priznavanju , da je raznolikost kulturnih izrazov, vključno s tradicionalnimi kulturnimi izrazi, pomemben dejavnik, ki posameznikom in ljudstvom omogoča, da izrazijo svoje ideje in zamisli ter jih delijo z drugimi,

14. Ob ponovni ugotovitvi, da je jezikovna raznolikost temeljni element kulturne raznolikosti, in ob ponovni potrditvi temeljne vloge, ki jo ima izobraževanje pri zaščiti in spodbujanju kulturnih izrazov,

15 . Ob upoštevanju pomena vitalnosti kultur za vse, vključno za osebe, ki pripadajo manjšinam, in za domorodna ljudstva, kot se izraža z njihovo svobodo ustvarjanja, širjenja in distribucije njihovih tradicionalnih kulturnih izrazov ter dostopom do njih na način, da jih izkoristijo za lastni razvoj,

16. Ob poudarjanju bistvene vloge kulturne interakcije in ustvarjalnosti, ki krepita in prenavljata kulturno izražanje ter krepita vlogo tistih, ki so vključeni v razvoj kulture za napredek družbe na splošno,

17. Ob priznavanju pomembnosti pravice do intelektualne lastnine za podpiranje oseb, ki sodelujejo pri kulturnem ustvarjanju,

18. Ob prepričanju, da imajo kulturne dejavnosti, dobrine in storitve, nosilci identitet, vrednot in pomenov, dvojno naravo, gospodarsko in kulturno, ter se jih zato ne sme obravnavati, kot da imajo izključno tržno vrednost,

19. Ob ugotovitvi, da procesi globalizacije, ki jih pospešujejo hiter razvoj informacijske in komunikacijske tehnologije, s tem da ustvarjajo popolnoma nove razmere z večjo interakcijo med kulturami, pomenijo tudi izziv za kulturno raznolikost, zlasti glede na možno neravnotežje med bogatimi in revnimi državami,

20. Zavedajoč se posebne pristojnosti, ki jo ima UNESCO za zagotavljanje spoštovanja raznolikosti kultur in priporočanje mednarodnih sporazumov, za katere meni, da so potrebni za lažji prost pretok idej v besedah in slikah,

21. Ob sklicevanju na določbe mednarodnih instrumentov, ki jih je sprejel UNESCO v zvezi s kulturno raznolikostjo in uresničevanjem kulturnih pravic ter zlasti s Splošno deklaracijo o kulturni raznolikosti iz leta 2001,

sprejema dne 20.10.2005 naslednjo konvencijo.

I. CILJI IN GLAVNA NAČELA

Člen 1 – Cilji

Cilji te konvencije so:

(a) zaščititi in spodbujati raznolikost kulturnih izrazov;

(b) ustvariti razmere, v katerih se bodo lahko kulture razvijale in prosto medsebojno vplivale na način, s katerim se bodo medsebojno bogatile;

(c) spodbujati dialog med kulturami, da se zagotovijo močnejše in bolj uravnotežene kulturne izmenjave v svetu v korist medkulturnega spoštovanja in kulture miru;

(d) spodbujati medkulturnost, da se razvije kulturna interakcija v duhu izgradnje mostov med narodi;

(e) spodbujati spoštovanje raznolikosti kulturnih izrazov in osveščanja o njegovi vrednosti na lokalni, nacionalni in mednarodni ravni;

(f) ponovno potrditi pomen povezave med kulturo in razvojem za vse države, zlasti za države v razvoju, in spodbujati ukrepe, ki potekajo na nacionalni in mednarodni ravni, da bi se priznal dejanski pomen te povezave;

(g) priznati posebno naravo kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev kot nosilcev identitete, vrednot in pomena;

(h) ponovno potrditi suvereno pravico držav, da ohranjajo, sprejemajo in izvajajo politike in ukrepe, za katere menijo, da so ustrezni za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov na njihovem ozemlju;

(i) okrepiti mednarodno sodelovanje in solidarnost v duhu partnerstva, da se zlasti povečajo zmogljivosti držav v razvoju glede zaščite in spodbujanja raznolikosti kulturnih izrazov.

Člen 2 – Glavna načela

1. Načelo spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin

Kulturna raznolikost se lahko zaščiti in spodbuja samo, če so zajamčene človekove pravice in temeljne svoboščine, kot so svoboda izražanja, informiranja in komuniciranja, ter možnost, da posamezniki izberejo kulturne izraze. Nihče se ne more sklicevati na določbe te konvencije, da bi s tem kršil človekove pravice in temeljne svoboščine, kot so zapisane v Splošni deklaraciji človekovih pravic ali kot jih jamči mednarodno pravo, ali da bi omejil njihovo področje uporabe.

2. Načelo suverenosti

Države imajo v skladu z Listino Združenih narodov in načeli mednarodnega prava suvereno pravico, da sprejmejo ukrepe in politike za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov na svojem ozemlju.

3. Načelo enakega dostojanstva in spoštovanja vseh kultur

Zaščita in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov vključujeta priznavanje enakega dostojanstva in spoštovanja vseh kultur, vključno s kulturami oseb, ki pripadajo manjšinam ali domorodnim ljudstvom.

4. Načelo mednarodne solidarnosti in sodelovanja

Mednarodno sodelovanje in solidarnost bi morala vsem državam, zlasti državam v razvoju, omogočati, da oblikujejo in okrepijo potrebna sredstva za kulturno izražanje, vključno z svojimi kulturnimi dejavnostmi, ki šele nastajajo ali pa so že uveljavljene, na lokalni, nacionalni in mednarodni ravni.

5. Načelo dopolnjevanja gospodarskih in kulturnih vidikov razvoja

Ker je kultura eden od temeljnih gibal razvoja, so kulturni vidiki razvoja enako pomembni kot njegovi gospodarski vidiki, posamezniki in ljudstva pa imajo temeljno pravico, da pri tem sodelujejo in imajo od tega koristi.

6. Načelo trajnostnega razvoja

Kulturna raznolikost je veliko bogastvo za posameznike in družbe. Zaščita, spodbujanje in ohranjanje kulturne raznolikosti so bistveni pogoj za trajnostni razvoj v korist sedanjih in prihodnjih generacij.

7. Načelo enakega dostopa

Enak dostop do bogate in raznolike vrste kulturnih izrazov iz vsega sveta ter dostop kultur do sredstev izražanja in širjenja sta pomembna elementa za povečevanje kulturne raznolikosti in spodbujanje medsebojnega razumevanja.

8. Načelo odprtosti in ravnotežja

Kadar države sprejmejo ukrepe za spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov, bi si morale prizadevati, da na ustrezen način spodbujajo odprtost do drugih svetovnih kultur in zagotavljajo, da so ti ukrepi v skladu s cilji, ki se izvajajo v skladu s to konvencijo.

II. PODROČJE UPORABE

Člen 3 – Področje uporabe

Ta konvencija velja za politike in ukrepe, ki jih pogodbenice sprejmejo v zvezi z zaščito in spodbujanjem raznolikosti kulturnih izrazov.

III. OPREDELITEV POJMOV

Člen 4 – Opredelitev pojmov

V tej konvenciji se razume, da:

1. Kulturna raznolikost

„Kulturna raznolikost“ pomeni številne oblike, s katerimi kulture skupin in družb najdejo svoj izraz. Ti izrazi se nato prenašajo znotraj skupin in družb ter med njimi.

Kulturna raznolikost se ne kaže samo v različnih oblikah, s katerimi se kulturna dediščina človeštva izraža, bogati in prenaša z raznolikostjo kulturnih izrazov, ampak tudi z različnimi načini umetniškega ustvarjanja, proizvodnje, širjenja, distribucije in uživanja kulturnih izrazov, ne glede na uporabljena sredstva in tehnologije.

2. Kulturna vsebina

„Kulturna vsebina“ pomeni simbolični pomen, umetniški vidik in kulturne vrednote, ki izvirajo iz kulturnih identitet ali jih izražajo.

3. Kulturni izrazi

„Kulturni izrazi“ so tisti izrazi, ki so posledica ustvarjalnosti posameznikov, skupin in družb ter imajo kulturno vsebino.

4. Kulturne dejavnosti, dobrine in storitve

„Kulturne dejavnosti, dobrine in storitve“ so tiste dejavnosti, dobrine in storitve, ki takrat, ko se obravnavajo z vidika svoje posebne kakovosti, uporabe ali namena, poosebljajo ali prenašajo kulturne izraze, ne glede na tržno vrednost, ki jo lahko imajo. Kulturne dejavnosti so lahko same sebi namen ali pa prispevajo k proizvodnji kulturnih dobrin in storitev.

5. Kulturne dejavnosti

„Kulturne dejavnosti“ so dejavnosti, ki proizvajajo in širijo kulturne dobrine ali storitve, kot so opredeljene v odstavku 4 zgoraj.

6. Kulturne politike in ukrepi

„Kulturne politike in ukrepi“ so politike in ukrepi, povezani s kulturo, na lokalni, nacionalni, regionalni ali mednarodni ravni, ki se osredotočajo na kulturo kot tako ali so zasnovani tako, da neposredno vplivajo na kulturne izraze posameznikov, skupin ali družb, vključno na ustvarjanje, proizvodnjo, širjenje in distribucijo kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev ter na dostop do njih.

7. Zaščita

„Zaščita“ pomeni sprejetje ukrepov za ohranitev, varstvo in večanje raznolikosti kulturnih izrazov.

„Zaščititi“ pomeni sprejeti take ukrepe.

8. Medkulturnost

„Medkulturnost“ pomeni obstoj, enako interakcijo različnih kultur in možnost ustvarjanja skupnih kulturnih izrazov z dialogom in medsebojnim spoštovanjem.

IV. PRAVICE IN OBVEZNOSTI POGODBENIC

Člen 5 – Splošno pravilo o pravicah in obveznostih

1. Pogodbenice v skladu z Listino Združenih narodov, načeli mednarodnega prava in splošno priznanimi instrumenti na področju človekovih pravic ponovno potrjujejo svojo suvereno pravico, da oblikujejo in izvajajo svoje kulturne politike ter sprejmejo ukrepe za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov kakor tudi za okrepitev mednarodnega sodelovanja, da bi dosegle cilje te konvencije.

2. Kadar pogodbenica izvaja politike in sprejme ukrepe za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov na svojem ozemlju, morajo biti njene politike in ukrepi skladni z določbami te konvencije.

Člen 6 – Pravice pogodbenic na nacionalni ravni

1. Vsaka pogodbenica lahko v okviru svojih kulturnih politik in ukrepov, kot so opisani v členu 4.6, ter ob upoštevanju okoliščin in potreb, ki jih ima, sprejme ukrepe, namenjene za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov na svojem ozemlju.

2. Ti ukrepi lahko vključujejo:

(a) zakonodajne ukrepe, katerih namen je zaščita in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov;

(b) ukrepe, ki na ustrezen način omogočajo nacionalnim kulturnim dejavnostim, dobrinam in storitvam, da najdejo svoj prostor med vsemi tistimi kulturnimi dejavnostmi, dobrinami in storitvami, ki so na voljo na njenem ozemlju, kar zadeva njihovo ustvarjanje, proizvodnjo, širjenje, distribucijo in uživanje, vključno z ukrepi, povezanimi z jezikom, ki se uporablja za navedene dejavnosti, dobrine in storitve;

(c) ukrepe, katerih namen je nacionalnim neodvisnim kulturnim panogam in dejavnostim v neformalnem sektorju zagotavljati dostop do sredstev proizvodnje, širjenja in distribucije kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev;

(d) ukrepe, katerih namen je dodeliti javno finančno pomoč;

(e) ukrepe, katerih namen je spodbuditi neprofitne organizacije ter javne in zasebne ustanove, umetnike in druge poklicne kulturne delavce, da razvijajo in podpirajo prosto izmenjavo in pretok idej ter kulturnih izrazov kakor tudi kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev, ter spodbujajo ustvarjalni in podjetniški duh v svojih dejavnostih;

(f) ukrepe, katerih namen je na ustrezen način ustanoviti in podpirati javne storitvene ustanove;

(g) ukrepe, katerih namen je spodbujati in podpirati umetnike ter vse tiste, ki so vključeni v ustvarjanje kulturnih izrazov;

(h) ukrepe, katerih namen je spodbujati raznolikost medijev, vključno z javnimi storitvami radiodifuzije.

Člen 7 – Ukrepi, namenjeni spodbujanju kulturnih izrazov

1. Pogodbenice si prizadevajo na svojem ozemlju ustvariti okolje, ki bi posameznike in družbene skupine spodbujal, da:

(a) ustvarjajo, proizvajajo, širijo in distribuirajo svoje kulturne izraze ter imajo dostop do njih, ob skrbnem upoštevanju posebnih razmer in potreb žensk ter različnih družbenih skupin, vključno z osebami, ki pripadajo manjšinam in domorodnim ljudstvom;

(b) imajo dostop do različnih kulturnih izrazov na svojem ozemlju ter drugih držav po svetu.

2. Pogodbenice si prav tako prizadevajo, da priznajo pomemben prispevek umetnikov in vseh tistih, ki so vključeni v ustvarjalni proces, kulturnih skupnosti in organizacij, ki jih podpirajo pri njihovem delu, kakor tudi njihovo osrednjo vlogo pri bogatitvi raznolikosti kulturnih izrazov.

Člen 8 - Ukrepi, namenjeni zaščiti kulturnih izrazov

1. Brez poseganja v določbe členov 5 in 6 lahko pogodbenica ugotovi obstoj posebnih razmer, v katerih obstaja nevarnost, da bodo kulturni izrazi na njihovem ozemlju izumrli, ali so resno ogroženi oziroma na kak način potrebujejo nujno zaščito.

2. Pogodbenice lahko sprejmejo vse potrebne ukrepe za zaščito kulturnih izrazov v razmerah, navedenih v odstavku 1, v skladu z določbami te konvencije.

3. Pogodbenice poročajo Medvladnemu odboru o vseh ukrepih, sprejetih za obvladanje zahtevnosti položaja, Odbor pa lahko izreče ustrezna priporočila.

Člen 9 – Izmenjava informacij in preglednost

Pogodbenice:

(a) vsake štiri leta v svojih poročilih UNESCU pošljejo ustrezne informacije o ukrepih, sprejetih za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov na svojem ozemlju in na mednarodni ravni;

(b) določijo kontaktno točko, pristojno za izmenjavo informacij v zvezi s to konvencijo;

(c) si delijo in izmenjavajo informacije o zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnih izrazov.

Člen 10 – Izobraževanje in ozaveščanje javnosti

Pogodbenice:

(a) spodbujajo in podpirajo razumevanje pomena zaščite in spodbujanja raznolikosti kulturnih izrazov, zlasti z izobraževalnimi programi in programi za povečevanje ozaveščenosti ljudi;

(b) sodelujejo z drugimi pogodbenicami ter mednarodnimi in regionalnimi organizacijami, da bi izpolnile cilj tega člena;

(c) si prizadevajo za spodbujanje ustvarjalnosti in krepitev proizvodnih zmogljivosti z uvedbo programov izobraževanja, usposabljanja in izmenjav na področju kulturnih dejavnosti. Ti ukrepi se morajo izvajati tako, da nimajo negativnega vpliva na tradicionalne oblike proizvodnje.

Člen 11 – Sodelovanje civilne družbe

Pogodbenice priznavajo temeljno vlogo civilne družbe pri zaščiti in spodbujanju raznolikosti kulturnih izrazov. Pogodbenice spodbujajo dejavno sodelovanje civilne družbe pri svojih prizadevanjih za izpolnitev ciljev te konvencije.

Člen 12 – Spodbujanje mednarodnega sodelovanja

Pogodbenice si prizadevajo za okrepitev svojega dvostranskega, regionalnega in mednarodnega sodelovanja, da bi ustvarile razmere, primerne za spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov, zlasti ob upoštevanju razmer, navedenih v členih 8 in 17, da bi predvsem:

(a) olajšale dialog med pogodbenicami o kulturnih politikah in ukrepih;

(b) okrepile strateške in upravljavske zmogljivosti javnega sektorja v javnih kulturnih ustanovah s poklicnimi in mednarodnimi kulturnimi izmenjavami ter izmenjavo najboljših praks;

(c) okrepile partnerstva s civilno družbo, nevladnimi organizacijami in zasebnim sektorjem ter med temi organi za podpiranje in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov;

(d) podpirale uporabo novih tehnologij in spodbujale partnerstva, da se okrepi izmenjava informacij in kulturno razumevanje ter da se podpira raznolikost kulturnih izrazov;

(e) podprle sklepanje koprodukcijskih in kodistribucijskih sporazumov.

Člen 13 – Vključevanje kulture v trajnostni razvoj

Pogodbenice si prizadevajo za vključevanje kulture v svoje razvojne politike na vseh ravneh, da bi ustvarile razmere, primerne za trajnostni razvoj, in v tem okviru podpirale vidike, povezane z zaščito in spodbujanjem raznolikosti kulturnih izrazov.

Člen 14 – Sodelovanje za razvoj

Pogodbenice si prizadevajo za podpiranje sodelovanja za trajnostni razvoj in zmanjšanje revščine, zlasti kar zadeva posebne potrebe držav v razvoju, da bi pospešile pojav dinamičnega kulturnega sektorja, med drugim z naslednjimi sredstvi:

1. s krepitvijo kulturnih dejavnosti v državah v razvoju;

(a) z oblikovanjem in izboljševanjem produkcijskih in distribucijskih kulturnih zmogljivosti v državah v razvoju;

(b) s pospeševanjem širšega dostopa svojih kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev na svetovnega trga in v mednarodne distribucijske mreže;

(c) z omogočanjem pojava trajnih lokalnih in regionalnih trgov;

(d) s sprejetjem, vsakič ko je to mogoče, ustreznih ukrepov v razvitih državah, da bi se omogočil lažji dostop kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev držav v razvoju na njihovo ozemlje;

(e) s podpiranjem ustvarjalnega dela in omogočanjem, kolikor je to mogoče, mobilnosti umetnikov iz držav v razvoju;

(f) s spodbujanjem ustreznega sodelovanja med razvitimi državami in državami v razvoju, zlasti na področjih glasbe in filma;

2. s krepitvijo zmogljivosti za izmenjave informacij, izkušenj in strokovnega znanja ter usposabljanja človeških virov v državah v razvoju v javnem in zasebnem sektorju, zlasti v zvezi s strateškimi in upravljavskimi zmogljivostmi, razvojem in izvajanjem politik, spodbujanjem in distribucijo kulturnih izrazov, razvojem srednje velikih, malih in mikro podjetij, uporabo tehnologij ter razvojem in prenosom veščin;

3. prenosom tehnologij in strokovnega znanja z uvedbo ustreznih pobud, zlasti na področju kulturnih dejavnosti in podjetij;

4. finančno podporo z:

(a) ustanovitvijo mednarodnega sklada za kulturno raznolikost, kot je predvideno v členu 18;

(b) dodelitvijo javne razvojne pomoči, če je to primerno, vključno s tehnično pomočjo, namenjeno spodbujanju in podpiranju ustvarjalnosti;

(c) drugimi oblikami finančne pomoči, kot so nizkoobrestna posojila, subvencije in drugi mehanizmi financiranja.

Člen 15 - Načini sodelovanja

Pogodbenice spodbujajo razvoj partnerstev med javnim in zasebnim sektorjem ter neprofitnimi organizacijami kakor tudi znotraj njih, da bi z državami v razvoju sodelovale pri krepitvi njihovih zmogljivosti zaščite in spodbujanja raznolikosti kulturnih izrazov. Ta inovativna partnerstva bodo glede na dejanske potrebe držav v razvoju posebno pozornost posvetile razvoju infrastruktur, človeških virov in politik ter izmenjavi kulturnih dejavnosti, dobrin in storitev.

Člen 16 – Preferencialna obravnava za države v razvoju

Razvite države omogočajo kulturne izmenjave z državami v razvoju tako, da prek ustreznih institucionalnih in pravnih okvirov podeljujejo preferencialno obravnavo njihovim umetnikom in drugim strokovnjakom ter poklicnim kulturnim delavcem kakor tudi njihovim kulturnim dobrinam in storitvam.

Člen 17 – Mednarodno sodelovanje v razmerah hudega ogrožanja kulturnih izrazov

Pogodbenice sodelujejo in si medsebojno pomagajo v razmerah, navedenih v členu 8, pri čemer posebej skrbijo za države v razvoju.

Člen 18 – Mednarodni sklad za kulturno raznolikost

1. Ustanovi se „Mednarodni sklad za kulturno raznolikost“, v nadaljevanju: Sklad.

2. Sklad sestavljajo vložena denarna sredstva v skladu s Finančno uredbo Unesca.

3. Sredstva Sklada sestavljajo:

(a) prostovoljni prispevki pogodbenic;

(b) sredstva, ki jih v ta namen dodeli Generalna konferenca Unesca;

(c) prispevki, darila ali zapuščine drugih držav, organizacij in programov sistema Združenih narodov, drugih regionalnih ali mednarodnih organizacij ter javnih ali zasebnih organov ali zasebnikov;

(d) vse obresti na sredstva Sklada;

(e) sredstva zbiralnih akcij in izkupički dogodkov, organiziranih v korist Sklada;

(f) vsa druga sredstva, ki jih dovoljuje uredba o Skladu.

4. O uporabi sredstev Sklada odloča Medvladni odbor na podlagi smernic Konference pogodbenic.

5. Medvladni odbor lahko sprejme prispevke in druge oblike pomoči za splošne in posebne namene, ki se nanašajo na določene projekte, če je te projekte odobril Medvladni odbor.

6. Prispevkom v Sklad se ne sme pripisati nobenega političnega, gospodarskega ali kakega drugega pogoja, ki ni v skladu s cilji te konvencije.

7. Pogodbenice si prizadevajo, da redno nakazujejo prostovoljne prispevke za izvajanje te konvencije.

Člen 19 – Izmenjava, analiza in širjenje informacij

1. Pogodbenice soglašajo, da bodo izmenjevale informacije in delile strokovno znanje v zvezi z zbiranjem podatkov in statistiko o raznolikosti kulturnih izrazov ter o najboljših praksah za njeno zaščito in spodbujanje.

2. Unesco z uporabo obstoječih mehanizmov v Sekretariatu omogoča zbiranje, analiziranje in širjenje vseh informacij, statistike in najboljših praks na tem področju.

3. Poleg tega Unesco vzpostavi in posodablja zbirko podatkov o različnih sektorjih in vladnih, zasebnih in neprofitnih organih, ki delujejo na področju kulturnih izrazov.

4. Da bi Unesco olajšal zbiranje podatkov, posebno pozornost posveča krepitvi zmogljivosti in strokovnega znanja pogodbenic, ki izrazijo zahtevo za tako pomoč.

5. Zbiranje informacij, opredeljeno v tem členu, dopolnjuje informacije iz določb člena 9.

V. RAZMERJE DO DRUGIH INSTRUMENTOV

Člen 20 – Razmerje do drugih instrumentov: medsebojna podpora, dopolnjevanje in nepodrejenost

1. Pogodbenice priznavajo, da morajo v dobri veri izpolnjevati svoje obveznosti po tej konvenciji in vseh drugih pogodbah, katerih pogodbenice so. Ne da bi to konvencijo podredile drugim pogodbam:

(a) spodbujajo medsebojno podporo med to konvencijo in drugimi pogodbami, katerih pogodbenice so, in

(b) kadar razlagajo in uporabljajo druge pogodbe, katerih pogodbenice so, ali kadar se zavezujejo k drugim mednarodnim obveznostim, pogodbenice upoštevajo ustrezne določbe te konvencije.

2. Nič v tej konvenciji se ne sme razlagati kot spreminjanje pravic in obveznosti pogodbenic po kateri koli drugi pogodbi, katere pogodbenice so.

Člen 21 – Mednarodno posvetovanje in usklajevanje

Pogodbenice si prizadevajo za spodbujanje ciljev in načel te konvencije v drugih mednarodnih ustanovah. V ta namen se pogodbenice posvetujejo, če je to primerno, ter upoštevajo te cilje in načela.

VI. ORGANI KONVENCIJE

Člen 22 – Konferenca pogodbenic

1. Ustanovi se Konferenca pogodbenic. Konferenca pogodbenic je plenarni in najvišji organ te konvencije.

2. Konferenca pogodbenic se na rednem zasedanju sestane vsaki dve leti, če je to mogoče v okviru Generalne konference Unesca. Lahko se sestane tudi na izrednem zasedanju, če se tako odloči ali če na Medvladni odbor naslovi zahtevo najmanj tretjina pogodbenic.

3. Konferenca pogodbenic sprejme svoj poslovnik.

4. Naloge Konference pogodbenic so med drugim:

(a) izvolitev članov Medvladnega odbora;

(b) prejemanje in preučitev poročil pogodbenic te konvencije, ki jih pošlje Medvladni odbor;

(c) odobritev operativnih smernic, ki jih na njeno zahtevo pripravi Medvladni odbor;

(d) sprejetje vseh drugih ukrepov, za katere meni, da so potrebni za spodbujanje ciljev te konvencije.

Člen 23 – Medvladni odbor

1. V okviru Unesca se ustanovi Medvladni odbor za zaščito in spodbujanje raznolikosti kulturnih izrazov, v nadaljevanju: Medvladni odbor. Sestavljen je iz predstavnikov 18 držav pogodbenic Konvencije, ki jih za dobo štirih let ob začetku veljavnosti te konvencije izvoli Konferenca pogodbenic v skladu s členom 29.

2. Medvladni odbor se sestane enkrat na leto.

3. Medvladni odbor deluje pod vodstvom in v skladu z navodili Konference pogodbenic ter ji je odgovoren.

4. Število članov Medvladnega odbora se bo povečalo na 24, ko bo število pogodbenic Konvencije doseglo število 50.

5. Izvolitev članov Medvladnega odbora temelji na načelih pravične geografske zastopanosti in rotacije.

6. Brez poseganja v druge odgovornosti, ki mu jih podeljuje ta konvencija, ima Medvladni odbor naslednje naloge:

(a) spodbujati cilje te konvencije ter podpirati in zagotoviti spremljanje njenega izvajanja;

(b) pripraviti operativne smernice za izvajanje in uporabo določb Konvencije ter jih Konferenci pogodbenic na njeno zahtevo predložiti v odobritev;

(c) Konferenci pogodbenic poslati poročila pogodbenic Konvenciji, skupaj s svojimi pripombami in povzetkom njihovih vsebin;

(d) izdati ustrezna priporočila v razmerah, o katerih ga obvestijo pogodbenice v skladu z določbami Konvencije, zlasti člena 8;

(e) določiti postopke in druge posvetovalne mehanizme v spodbudo ciljev in načel te konvencije v drugih mednarodnih ustanovah;

(f) izpolniti vse druge naloge, ki jih lahko zahteva Konferenca pogodbenic.

7. Medvladni odbor lahko v skladu s svojim poslovnikom kadar koli povabi javne ali zasebne organe oziroma fizične osebe, da sodelujejo na njegovih sejah, da bi se z njimi posvetoval o posebnih vprašanjih.

8. Medvladni odbor pripravi svoj poslovnik in ga predloži Konferenci pogodbenic v odobritev.

Člen 24 – Sekretariat Unesca

1. Organom Konvencije pomaga sekretariat Unesca.

2. Sekretariat pripravlja dokumentacijo za Konferenco pogodbenic in Medvladni odbor ter osnutek dnevnega reda njunih zasedanj, pomaga pri izvajanju njunih odločitev in o tem poroča.

VII. KONČNE DOLOČBE

Člen 25 – Reševanje sporov

1. V primeru spora med pogodbenicami Konvencije glede razlage ali uporabe te konvencije pogodbenice poiščejo rešitev s pogajanji.

2. Če zadevne pogodbenice ne morejo doseči soglasja s pogajanji, lahko skupaj zaprosijo tretjo stranko za pomoč ali posredovanje.

3. Če pomoči ali posredovanja ni ali če se spor ne more rešiti s pogajanji, pomočjo ali posredovanjem, se lahko pogodbenica zateče k spravi v skladu s postopkom iz Priloge k tej konvenciji. Pogodbenice v dobri veri preučijo predlog za razrešitev spora, ki ga predlaga Spravni odbor.

4. Vsaka pogodbenica lahko ob ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi Konvencije oziroma ob pristopu k njej izjavi, da ne priznava spravnega postopka, navedenega zgoraj. Vsaka pogodbenica, ki da tako izjavo, lahko v vsakem trenutku umakne to izjavo tako, da o tem obvesti generalnega direktorja Unesca.

Člen 26 – Ratifikacija, sprejetje, odobritev ali pristop držav članic

1. To konvencijo morajo ratificirati, sprejeti, odobriti ali k njej pristopiti države članice Unesca v skladu z njihovimi ustreznimi ustavnimi postopki.

2. Listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu se deponirajo pri generalnemu direktorju Unesca.

Člen 27 – Pristop

1. Ta konvencija je na voljo, da k njej pristopijo vse države nečlanice UNESCA, ki so članice Organizacije Združenih narodov ali ene od njenih specializiranih ustanov, ki jih Generalna konferenca Organizacije povabi, da k njej pristopijo.

2. Ta konvencija je prav tako na voljo, da k njej pristopijo ozemlja, ki uživajo popolno notranjo samoupravo, ki jo kot tako priznava Organizacija Združenih narodov, vendar niso pridobila popolne neodvisnosti v skladu z Resolucijo 1514 (XV) Generalne skupščine in so pristojna za zadeve, ki jih obravnava ta konvencija, vključno s pristojnostjo za sklenitev pogodb na teh področjih.

3. Naslednje določbe veljajo za organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje:

(a) ta konvencija je prav tako na voljo, da k njej pristopi vsaka organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje, ki jo razen naslednjih odstavkov v celoti zavezujejo določbe Konvencije na enak način kot države pogodbenice;

(b) kadar so ena ali več držav članic take organizacije hkrati pogodbenice Konvencije, ta organizacija in ta država oziroma te države odločajo o svoji pristojnosti pri izvajanju svojih obveznosti po tej konvenciji. Ta deljena pristojnost začne veljati takrat, ko je zaključen postopek obveščanja, opisan v pododstavku (c). Organizacija in države članice niso upravičene do sočasnega uresničevanja pravic, ki izhajajo iz te konvencije. Poleg tega imajo organizacije za gospodarsko povezovanje na področjih, za katera so pristojne, pri uresničevanju svoje pravice do glasovanja enako število glasov kot države članice, ki so pogodbenice te konvencije. Te organizacije ne uresničujejo svoje pravice do glasovanja, če države članice uresničujejo svojo in obratno;

(c) organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje in njena država ali njene države članice, ki so se dogovorile o deljeni pristojnosti, kot je predvideno v pododstavku (b), obvestijo pogodbenice o tako predlagani delitvi na naslednji način:

(i) v svoji listini o pristopu ta organizacija natančno navede razdelitev odgovornosti, kar zadeva vprašanja, ki jih ureja Konvencija;

(ii) v primeru naknadne spremembe zadevnih pristojnosti organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje obvesti depozitarja o vsakem predlogu spremembe teh pristojnosti; depozitar nato obvesti pogodbenice o tej spremembi;

(d) za države članice organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ki postanejo pogodbenice Konvencije, se domneva, da ostanejo pristojne za vsa področja, za katera se prenos pristojnosti na organizacijo ni izrecno prijavil ali sporočil depozitarju;

(e) „organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje“ pomeni organizacijo, ki jo sestavljajo suverene države članice Organizacije Združenih narodov ali ene od njenih specializiranih ustanov, na katero so te države prenesle svojo pristojnost na področjih, ki jih ureja ta konvencija, in ki je bila ustrezno pooblaščena v skladu s svojimi notranjimi postopki, da postane njena pogodbenica.

4. Listina o pristopu se deponira pri generalnemu direktorju Unesca.

Člen 28 – Kontaktna točka

Ko postane pogodbenica te konvencije, vsaka pogodbenica imenuje „kontaktno točko“, kot je navedena v členu 9.

Člen 29 – Začetek veljavnosti

1. Ta konvencija začne veljati tri mesece po datumu deponiranja tridesete listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, vendar samo za tiste države ali organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ki so na ta dan ali pred tem datumom deponirale svoje listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu. Za vsako drugo pogodbenico bo začela veljati tri mesece po deponiranju njene listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu.

2. V tem členu se nobena listina, ki jo bo deponirala organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje, ne sme obravnavati kot dodatek k listinam, ki so jih države članice navedene organizacije že deponirale.

Člen 30 – Zvezni ali necentralistični ustavni sistemi

Ob priznavanju, da so mednarodni sporazumi enako zavezujoči za pogodbenice, ne glede na njihove ustavne sisteme, naslednje določbe veljajo za pogodbenice, ki imajo zvezni ali necentralistični ustavni sistem:

(a) v zvezi z določbami te konvencije, katere izvajanje spada pod pristojnost zvezne ali centralistične zakonodajne oblasti, bodo obveznosti zvezne ali centralistične vlade enake kot obveznosti pogodbenic, ki niso zvezne države;

(b) v zvezi z določbami te konvencije, katerih izvajanje spada pod pristojnost vsake od sestavnih enot, kot so države, okrožja, province ali kantoni, ki jih ne zavezuje ustavni sistem federacije, da morajo sprejeti zakonodajne ukrepe, bo zvezna vlada po potrebi pristojne organe sestavnih enot, kot so države, okrožja, province ali kantoni, obvestila o navedenih določbah skupaj s svojim priporočilom za sprejetje.

Člen 31 – Odpoved

1. Vsaka pogodbenica lahko odpove to konvencijo.

2. Odpoved se sporoči z deponiranjem pisne listine pri generalnemu direktorju Unesca.

3. Odpoved začne veljati dvanajst mesecev po prejemu listine o odpovedi. Odpoved na noben način ne vpliva na finančne obveznosti pogodbenice, ki je odstopila, ki mora svoje obveznosti poravnati do datuma začetka veljavnosti odpovedi.

Člen 32 – Naloge depozitarja

Generalni direktor Unesca kot depozitar te konvencije obvesti države članice Organizacije, države nečlanice in organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje iz člena 27 kakor tudi Organizacijo Združenih narodov o deponiranju vseh listin o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, navedenih v členih 26 in 27, ter o odpovedih iz člena 31.

Člen 33 – Spremembe

1. Vsaka pogodbenica lahko s pisnim obvestilom, naslovljenim na generalnega direktorja, predlaga spremembe k tej konvenciji. Generalni direktor pošlje to obvestilo vsem pogodbenicam. Če šest mesecev po datumu pošiljanja obvestila najmanj polovica pogodbenic pozitivno odgovori na to zahtevo, generalni direktor predstavi ta predlog na naslednjem zasedanju Konference pogodbenic za razpravo in morebitno sprejetje.

2. Spremembe se sprejmejo z dvotretjinsko večino prisotnih in glasujočih pogodbenic.

3. Ko se spremembe te konvencije sprejmejo, se pošljejo pogodbenicam, da jih ratificirajo, sprejmejo, odobrijo ali pristopijo k njim.

4. Za pogodbenice, ki so ratificirale, sprejele in odobrile spremembe te konvencije ali pristopile k njim, začnejo te veljati tri mesece potem, ko dve tretjini pogodbenic deponirata listine, navedene v odstavku 3 tega člena. Pozneje začne za vsako pogodbenico, ki ratificira, sprejme, odobri spremembo ali k njej pristopi, ta sprememba veljati tri mesece potem, ko je pogodbenica deponirala svojo listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k njej.

5. Postopek, določen v odstavkih 3 in 4, ne velja za spremembe člena 23 o številu članov Medvladnega odbora. Te spremembe začnejo veljati takrat, ko so sprejete.

6. Država ali organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje, kot je navedeno v členu 27, ki postane pogodbenica te konvencije po začetku veljavnosti sprememb v skladu z odstavkom 4 tega člena, se, če ni izrazila drugega namena, obravnava kot:

(a) pogodbenica te konvencije, kakor je bila spremenjena, in

(b) pogodbenica te nespremenjene konvencije glede na vse pogodbenice, ki jih ne zavezujejo te spremembe.

Člen 34 – Verodostojna besedila

Ta konvencija se sestavi v angleškem, arabskem, kitajskem, španskem, francoskem in ruskem jeziku, pri čemer je vseh šest besedil enako verodostojnih.

Člen 35 – Prijava

V skladu s členom 102 Listine Združenih narodov se ta konvencija na zahtevo generalnega direktorja Unesca prijavi pri Sekretariatu Organizacije Združenih narodov.

PRILOGA

SPRAVNI POSTOPEK

Člen 1 – Spravni odbor

Na zahtevo ene od pogodbenic v sporu se ustanovi Spravni odbor. Če se pogodbenice ne dogovorijo drugače, je Odbor sestavljen iz petih članov, pri čemer vsaka zadevna pogodbenica imenuje dva člana, tako imenovani člani pa nato skupaj izberejo predsednika.

Člen 2 – Člani Odbora

V primeru spora med več kot dvema pogodbenicama, tiste, ki imajo enak interes, imenujejo skupaj svoje člane Odbora. Kadar imata najmanj dve pogodbenici ločene interese ali kadar se ne strinjata glede tega, ali imata enak interes, svoje člane imenujeta ločeno.

Člen 3 – Imenovanje

Če pogodbenice ne imenujejo vseh članov Odbora v dveh mesecih po zahtevi po ustanovitvi Spravnega odbora, generalni direktor Unesca na zahtevo pogodbenice, ki je vložila zahtevo, potrebno imenovanje opravi v naslednjem dvomesečnem obdobju.

Člen 4 – Predsednik Odbora

Če Odbor ne izbere svojega predsednika v dveh mesecih po imenovanju zadnjega člana Odbora, generalni direktor na zahtevo ene od pogodbenic imenuje predsednika v naslednjem dvomesečnem obdobju.

Člen 5 – Odločitve

Spravni odbor sprejema svoje odločitve z večino glasov svojih članov. Če se pogodbenice v sporu ne dogovorijo drugače, Odbor določi svoj postopek. Odbor pripravi predlog za razrešitev spora, ki ga pogodbenice obravnavajo v dobri veri.

Člen 6 – Nesoglasja

V primeru nesoglasja glede vprašanja, ali je Spravni odbor pristojen ali ne, odloča slednji.

PRILOGA 1.b)

IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI OB UPORABI ČLENA 27(3), TOČKE C KONVENCIJE O ZAŠČITI IN SPODBUJANJU RAZNOLIKOSTI KULTURNEGA IZRAŽANJA

Sedanje članice Evropske skupnosti so Kraljevina Belgija, Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Republika Estonija, Helenska republika, Kraljevina Španija, Francoska republika, Irska, Italijanska republika, Republika Ciper, Republika Latvija, Republiko Litva, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Republika Madžarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Republika Poljska, Portugalska republika, Republika Slovenija, Slovaška republika, Republika Finska, Republika Švedska in Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske.

Ta izjava določa pristojnosti, ki so jih v okviru pogodb v zadevah, ki jih ureja Konvencija, države članice prenesle na Skupnost.

Skupnost je pristojna samo za skupno trgovinsko politiko (členi 131 do 134 Pogodbe). Vodi politiko razvojnega sodelovanja (členi 177 do 181 Pogodbe) in politiko sodelovanja z industrializiranimi državami (člen 181A Pogodbe) brez poseganja v zadevne pristojnosti držav članic. Izvaja deljene pristojnosti glede prostega pretoka blaga, oseb, storitev in kapitala (členi 23 do 31 in 39 do 60 Pogodbe), konkurence (členi 87-89) in notranjega trga, vključno z intelektualno lastnino (členi 94 do 97 Pogodbe). Na podlagi člena 151 Pogodbe ES in zlasti odstavka 4 Skupnost v svojem delovanju upošteva kulturne vidike iz drugih določb Pogodbe, z namenom spoštovanja in spodbujanja raznolikosti evropskih kultur.

Akti Skupnosti, našteti spodaj, prikazujejo širino območja pristojnosti Skupnosti v skladu z določbami Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti.

Sklep Sveta 94/800/ES o sklenitvi sporazumov doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986–1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi z zadevami, ki so v njeni pristojnosti (UL L 336, 23.12.1994 )

Uredba Sveta (ES) 2501/2001 o uporabi sheme splošnih tarifnih preferencialov v obdobju od 1. januarja 2002 do 31. decembra 2004 – Izjave o Uredbi Sveta o uporabi sheme splošnih tarifnih preferencialov v obdobju od 1. januarja 2002 do 31. decembra 2004 ( UL L 346, 31.12.200,1 str. 1–60)

Sklep Sveta 2005/599/ES o podpisu Sporazuma, v imenu Evropske skupnosti, o spremembi Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju dne 23. junija 2000 (UL L 203, 11.8.2005, str. 26-27)

Uredba Sveta (ES) 2698/2000 o spremembi Uredbe (ES) št. 1488/96 o finančnih in tehničnih ukrepih (MEDA) za spremljanje reforme gospodarskih in socialnih struktur v okviru Evro-mediteranskega partnerstva (UL L 311, 12.12.2000, str. 0001–0008)

Uredba Sveta (EGS) 3906/89 o gospodarski pomoči Republiki Madžarski in Ljudski republiki Poljski in vse naknadne spremembe, ki vedno veljajo za Bolgarijo in Romunijo (UL L 375, 23.12.1989, str. 001–12)

Uredba Sveta (ES) 2666/2000 o pomoči Albaniji, Bosni in Hercegovini, Hrvaški, Zvezni republiki Jugoslaviji in Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1628/96 in o spremembah uredb (EGS) št. 3906/89 in (EGS) št. 1360/90 ter sklepov 97/256/ES in 1999/311/ES (JO L 306, 7.12.2000, str. 1–6)

Uredba Sveta (EGS) 443/92 o finančni in tehnični pomoči državam v razvoju v Aziji in Latinski Ameriki ter o sodelovanju z njimi (UL L 5,2 27.2.1992, str. 1–6)

Uredba Sveta (ES, Euratom) 99/2000 o zagotavljanju pomoči partnerskim državam v vzhodni Evropi in srednji Aziji (JO L 12, 18.1.2000, str. 0001–9)

Sklep št. 792/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta o akcijskem programu Skupnosti za spodbujanje ustanov, ki so na evropski ravni dejavne na področju kulture (UL L 138, 30.4.2004, str. 40)

Sklep št. 508/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta o uvedbi programa Kultura 2000 (UL L 63, 10.3.2000, str. 1)

Sklep št. 1419/1999/ES Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2005 do 2019 (UL L 1666, 1.7.1999, str. 1)

Sklep Sveta z dne 22. septembra 1997 o prihodnosti kulturne dejavnosti v Evropi (UL C 305, 7.10.1997, str. 1)

Sklep Sveta z dne 22. septembra 1997 o čezmejnem sistemu določenih cen knjig v evropskih jezikovnih območjih (UL C 305, 7.10.1997, str. 2)

Direktiva Sveta 89/552/CEE o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (UL L 298, 17.10.1989, str. 23 ) Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 202, 30.7.1997, str. 60)

Sklep Sveta 2000/821/ES o izvajanju programa za spodbujanje razvoja, distribucije in promocije evropskih avdiovizualnih del (MEDIA Plus - razvoj, distribucija in promocija) (2001-2005) ( UL L 336, 30.12.2000, str. 82–91)

Sklep št. 163/2001/ES Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju programa usposabljanja za strokovnjake v industriji evropskih avdiovizualnih programov (usposabljanje MEDIA) (2001-2005) (UL L 026, 27.1.2001, str. 1–9)

Uredba Sveta (ES) 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 83, 27.3.1999, str.1) v zvezi z državno pomočjo.

Direktiva 2004/48/ES o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine ( UL L 157, 30.4.2004, str. 0045 – 0086)

Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/29/ES o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi (UL L 167, 22.6.2001, str. 10–19)

Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/84/ES o sledni pravici v korist avtorja izvirnega umetniškega dela (UL L 272, 13.10.2001, str. 32–36)

Direktiva Sveta 93/83/EGS o uskladitvi določenih pravil o avtorski in sorodnih pravicah v zvezi s satelitskim radiodifuznim oddajanjem in kabelsko retransmisijo (UL L 248, 6.10.1993, str. 0015–21)

Direktiva Sveta 93/98/EGS o uskladitvi trajanja varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic (UL L 290, 24.11.1993, str. 9–13)

Direktiva 92/100/EGS o pravici dajanja v najem in pravici posojanja ter o določenih pravicah, sorodnih avtorski, na področju intelektualne lastnine (UL L 346, 27.11.1992, str. 61–66)

Izvajanje pristojnosti Skupnosti je take narave, da se stalno razvija. Zato si v tem pogledu Skupnost pridrži pravico, da v prihodnosti uradno sporoči druge izjave.

PRILOGA 2

ENOSTRANSKA IZJAVA V IMENU SKUPNOSTI K TEMU SKLEPU OB DEPONIRANJU LISTINEO PRISTOPU

„Kar zadeva pristojnosti Skupnosti, opisane v izjavi na podlagi člena 27.3.c) Konvencije, je Skupnost obvezana s Konvencijo in bo zagotovila njihovo dobro izvajanje. Iz tega sledi, da države članice Skupnosti, ki so pogodbenice te konvencije, ne uporabljajo pravilom Konvencije in ne morejo uveljavljati pravic ali obveznosti, ki izhajajo iz Konvencije v svojih medsebojnih odnosih, če na področjih, ki jih zajema Konvencija, obstajajo pravila Skupnosti. V nasprotju pa se Konvencija uporablja v odnosih med Skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in med drugimi pogodbenicami Konvencije na drugi strani.“

[1] UL C […] […], str. […].

[2] UL C […] […], str. […].