Posebno poročilo Ali je Komisija zagotovila 
uspešno izvajanje 
direktive o storitvah?SL 2016  št. 05
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Vprašanja: eca.europa.eu/sl/Pages/ContactForm.aspx
Spletišče: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2016
Print ISBN 978-92-872-4185-6 ISSN 1831-094X doi:10.2865/026159 QJ-AB-16-002-SL-C
PDF ISBN 978-92-872-4195-5 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/0843 QJ-AB-16-002-SL-N
EPUB ISBN 978-92-872-4199-3 ISSN 1977-5784 doi:10.2865/632324 QJ-AB-16-002-SL-E
© Evropska unija, 2016
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Ali je Komisija zagotovila 
uspešno izvajanje 
direktive o storitvah?
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2016  št. 05
02
 Revizijska ekipa
V posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča so predstavljeni rezultati njegovih revizij smotrnosti poslovanja in 
skladnosti za posamezna proračunska področja ali teme upravljanja. Sodišče te revizijske naloge izbere in zasnuje tako, da 
imajo kar največji učinek, in pri tem upošteva tveganja za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov ali porabe, 
prihodnji razvoj ter politični in javni interes.
To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat IV, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Milan Martin Cvikl in ki 
je specializiran za revidiranje področij prihodkov, raziskav in notranje politike, finančnega in ekonomskega upravljanja ter 
institucij in organov Evropske unije. Revizijo je vodil član Evropskega računskega sodišča Neven Mates, pri njej pa so so -
delovali vodja njegovega kabineta Georgios Karakatsanis in ataše Marko Mrkalj, vodilni upravni uslužbenec Paul Stafford, 
vodja naloge Wayne Codd ter revizorji Sandra Dreimane, Jurgen Manjé in Wolfgang Stolz.
Od leve proti desni: J. Manjé, P . Stafford, N. Mates, W. Codd, S. Dreimane, G. Karakatsanis.

03
 Kazalo
Odstavek
 Glosar in kratice
I–VIII  Povzetek
1–11  Uvod
6–7 Cilji direktive o storitvah
8 –11  Vloge in odgovornosti
12–13  Obseg revizije in revizijski pristop
14 –110  Opažanja
16–42  Prenos in spremljanje izvajanja
16–18  Komisija je pomagala pri prenosu in ga spremljala
19–20  Dvajset držav članic je zamujalo s prenosom
21–27  Medsebojno ocenjevanje je bilo inovativna praksa, ki jo je Komisija dobro upravljala, pozneje pa se je 
uporabljala tudi za druge direktive
28–29  Do uspešnega izvajanja nas čaka še dolga pot
30–32  Opravljena so bila preverjanja uspešnosti v zvezi z delovanjem zakonodaje EU v praktičnih poslovnih 
scenarijih
33–34  Izidi so privedli do nadaljnjih zakonodajnih predlogov Komisije
35–36  Komisija bi lahko rezultate bolje uporabila za sistematično izvrševanje direktive o storitvah
37–42  Odsotnost ocene ekonomskega učinka
43–77  Izvajanje
43–45  Orodja in podpora, ki jih je Komisija zagotovila za izvajanje direktive o storitvah, so se premalo uporabljali 
in so zato le delno uspešni
46–52  Zamude pri vzpostavljanju enotnih kontaktnih točk in razlike v kakovosti med državami članicami
53–55  Enotne kontaktne točke je težko najti, podjetja jih slabo poznajo
56–64  Slabo upravno sodelovanje pri vprašanjih, povezanih z direktivo o storitvah
65–71  Potrošniki se še vedno srečujejo s težavami pri dostopu do enotnega trga storitev
04 Kazalo 
72–75  Ponudniki storitev še vedno izvajajo nepošteno diskriminacijo
76–77  Reševanje težav
78 –110  Izvrševanje
78–79  Komisija uporablja več orodij za izvrševanje
80–85  Solvit se za direktivo o storitvah redko uporablja
86–93  EU Pilot – sistem za obravnavanje kršitev v fazi pred začetkom formalnega postopka za ugotavljanje kršitev, 
ki ga države članice z navdušenjem sprejemajo
94–99 Komisija je redko uporabljala postopke za ugotavljanje kršitev
100–101  Obravnavanje zadev v zvezi s kršitvami traja predolgo
102–104  Glede posameznih pritožb, povezanih s storitvami, se redno sprejemajo nadaljnji ukrepi, vendar so med 
postopki za ugotavljanje kršitev dolga obdobja nedejavnosti
105–107  Sodišču EU je bila predložena le ena zadeva
108–110  Priporočila za posamezne države so bila delno uspešna
111–120  Zaključki in priporočila
112–114  Prenos in spremljanje izvajanja 
115 –118  Izvajanje
119 –120  Izvrševanje
 Odgovori Komisije
05
 Glosar in kratice
BDP : bruto domači proizvod
CHAP : sistem Komisije za evidentiranje pritožb
CPC : sodelovanje na področju varstva potrošnikov
CSR : priporočila za posamezne države
DČ: država(-e) članica(-e)
DPK : direktiva o poklicnih kvalifikacijah
ECC-net : mreža evropskih potrošniških centrov
ECJ : Sodišče Evropske unije
EKT : enotna kontaktna točka
ESR : Evropski sistem računov
EU Pilot : Projekt EU Pilot vključuje sodelovanje med državami članicami in Komisijo o vprašanjih v zvezi 
s skladnostjo nacionalne zakonodaje z zakonodajo EU ali v zvezi s pravilno uporabo zakonodaje EU. Uporablja 
se kot prvi korak, s katerim se po možnosti prepreči začetek uradnega postopka za ugotavljanje kršitev.
EU: Evropska unija
IMI: informacijski sistem za notranji trg
NACE Rev. 2 : statistična klasifikacija gospodarskih dejavnosti v Evropski skupnosti
PDEU : Pogodba o delovanju Evropske unije
Solvit : Alternativen mehanizem za reševanje sporov, ki je bil vzpostavljen za pomoč državljanom in podjetjem EU, 
katerim je bila zavrnjena možnost za uveljavljanje pravic notranjega trga EU, ker javna uprava v drugi državi članici 
ne uporablja pravilno zakonodaje notranjega trga.
Sweeps : preiskave spletišč po vsej EU, zlasti sektorjev spletnih storitev
06
 Povzetek
I
Medtem ko je enotni trg blaga z vidika trgovine znotraj EU dobro razvit, pa na splošno velja, da potencial trga stori -
tev ni bil v celoti izkoriščen. Direktiva o storitvah obravnava storitvene dejavnosti, ki prispevajo približno 46 % BDP 
EU, z namenom zmanjšati pravne in upravne ovire za ponudnike in prejemnike storitev. To bi morale doseči države 
članice s pravnim prenosom direktive, večjo preglednostjo in poenostavljenimi postopki, ki bi podjetjem in potroš -
nikom olajšali opravljanje ali prejemanje storitev na enotnem trgu.
II
Sodišče se je pri reviziji osredotočilo na ukrepe, ki jih je sprejela Evropska komisija, da bi podprla države članice, ter 
na pregled izvršilnih ukrepov, s katerimi bi bilo treba reševati vprašanja neskladnosti, ki ovirajo pravilno delovanje 
enotnega trga storitev.
III
Večina držav članic direktive ni pravočasno prenesla v nacionalno zakonodajo. Kljub temu je Komisija skozi celotni 
proces spremljala napredek in zagotavljala podporo, da bi pomagala izvajati direktivo med prenosom in po njem 
z organizacijo postopka medsebojnega ocenjevanja in zagotavljanjem smernic na rednih srečanjih tematskih stro -
kovnih skupin.
IV
Medsebojna ocenjevanja in preverjanja uspešnosti v ciljnih sektorjih so bila koristna za države članice, vendar so 
tudi pokazala, da je še vedno prisotnih veliko ovir. Komisija v zvezi z njimi ni sprejela zadostnih nadaljnjih ukrepov, 
pri čemer je zlasti pokazala nepripravljenost, da bi izpodbijala utemeljitev o sorazmernosti, ki so jo nekatere države 
članice uporabile za ohranitev neskladnih zahtev.
V
Komisija je bila pri zagotavljanju izvajanja direktive le delno uspešna. Nekaj let po roku za izvedbo leta 2009 so še 
vedno prisotne ovire za notranji trg storitev, ki jih zajema direktiva, Komisija pa ni bila naklonjena izvajanju sodnih 
postopkov, delno zaradi njihove dolgotrajnosti, pa tudi zaradi premajhne trdnosti zakonodaje. Za reševanje pro -
blemov so bili uporabljeni ukrepi, kot sta Solvit in EU Pilot, vendar ti niso prinesli hitrih rezultatov, ki jih potrebujejo 
podjetja in prejemniki storitev. Potrošniki še vedno ne uživajo ravni dostopa do notranjega trga storitev, kot jo 
predvideva direktiva.
VI
Potencialna gospodarska korist popolnega izvajanja direktive še ni znana, vendar se za ocenjeno povečanje izložka 
pogosto navaja, da kaže učinek zmanjševanja ovir. Zaradi pomanjkanja dovolj podrobnih podatkov o sektorjih, na 
katere vpliva direktiva, njen učinek še vedno ni zanesljivo količinsko opredeljen.
Povzetek 07
VII
Sodišče v okviru svojih priporočil Komisijo zlasti poziva, naj odločneje izvršuje direktivo:
– z nadaljnjim ukrepanjem na podlagi rezultatov dejavnosti, kot so medsebojno ocenjevanje in preverjanja uspeš -
nosti, da se odpravijo neskladnosti; ter obravnavanjem gospodarsko najpomembnejših vprašanj skupaj z drža -
vami članicami;
– s čimprejšnjim začetkom obravnavanja zadev v okviru sistema EU Pilot, takoj ko se težava odkrije. Informacije 
o rešitvah bi bilo treba izmenjavati;
– s skrajšanjem postopkov za ugotavljanje kršitev, kolikor je mogoče;
– s posredovanjem pomembnih zadev v zvezi z neizvajanjem in nepravilno uporabo Sodišču EU.
VIII
Poleg tega naj:
– Komisija oblikuje smernice za prenos in jih objavi čim prej po sprejetju;
– si Komisija prizadeva zagotoviti, da se vprašanje podatkov, potrebnih za oceno učinka nove zakonodaje, obrav -
nava v zgodnji fazi zakonodajnega postopka;
– države članice upoštevajo Listino o enotnih kontaktnih točkah, na primer z objavo informacij v več jezikih in 
omogočanjem izvedbe vseh upravnih postopkov, potrebnih za čezmejno opravljanje storitev;
– zakonodajalec uvede obdobje mirovanja za obveščanje o osnutkih zahtev in zagotovi njihovo objavo na javno 
dostopnem spletišču, da bi omogočil boljši dostop in pravočasen nadzor;
– s spremembo uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov naj se razširi področje uporabe tako, da bo 
vključevalo člen 20 direktive o storitvah.
08
 Uvod
01 
Direktiva o storitvah (v nadaljnjem besedilu: direktiva) je bila sprejeta leta 2006 
z namenom zmanjšati pravne in upravne ovire za ponudnike in prejemnike 
storitev. To bi morale doseči države članice s pravnim prenosom direktive, večjo 
preglednostjo in poenostavljenimi postopki, ki bi podjetjem in potrošnikom olaj -
šali opravljanje ali uporabo storitev na enotnem trgu. Direktiva zajema storitve, ki 
prispevajo 46 %1 BDP EU. Vse države EU so jo morale izvesti do konca leta 2009.
02 
Zametki direktive segajo v leto 1997, ko je Komisija predstavila akcijski načrt za 
enotni trg2, v katerem je pozvala k odpravi sektorskih ovir za povezovanje trgov. 
Poznejši dokumenti so bili osredotočeni zlasti na storitve z navajanjem, da šte -
vilne ovire na notranjem trgu storitev precej ovirajo gospodarstvo EU in njegove 
možnosti za rast, konkurenčnost in ustvarjanje delovnih mest3, nazadnje pa je bil 
leta 2004 sprejet predlog direktive o storitvah (splošno znana kot Bolkesteinova 
direktiva), v katerem je bil prosti pretok storitev utemeljen na podlagi načela 
države izvora. To bi pomenilo, da bi morali ponudniki storitev upoštevati le pred -
pise države članice ustanovitve ne glede na kraj izvajanja storitvene dejavnosti. 
Vendar je bila uporaba načela države izvora na zahtevo Evropskega parlamenta 
opuščena4. Direktiva o storitvah5, sprejeta leta 2006, je namesto tega državam 
članicam naložila obveznost, da „na svojem ozemlju zagotovi[jo] svobodo začet -
ka opravljanja in svobodo opravljanja” in „ne pogojujejo začetka opravljanja ali 
opravljanja storitev na svojem ozemlju z upoštevanjem katerih koli zahtev, ki ne 
spoštujejo […] načel […] nediskriminacije […], potrebe […] [in] sorazmernosti”6.
03 
Direktiva je iz področja uporabe izvzela več gospodarskih dejavnosti: negospo -
darske storitve splošnega pomena, finančne storitve, elektronske komunikacijske 
storitve, storitve agencij za začasno zaposlovanje, zdravstvene storitve, avdio -
vizualne storitve, dejavnosti iger na srečo, dejavnosti, povezane z izvajanjem 
javne oblasti, socialne storitve, storitve zasebnega varovanja, storitve notarjev 
in sodnih izvršiteljev ter področje obdavčevanja. Direktiva prav tako ne posega 
v zakonodajo držav članic o socialni varnosti.1 SWD(2014) 131 final z dne 
31. marca 2014, Work plan for 
reporting on national reforms in 
services markets  (delovni načrt 
za poročanje o nacionalnih 
reformah na trgih storitev).
2 CSE(97) 1 final z dne 
4. junija 1997, sporočilo 
Komisije Evropskemu svetu 
Action plan for the single 
market  (akcijski načrt za enotni 
trg).
3 COM(2002) 441 final z dne 
30. julija 2002, Report from the 
Commission to the Council and 
the European Parliament on the 
state of the internal market for 
services  (poročilo Komisije 
Svetu in Evropskemu 
parlamentu o stanju na 
notranjem trgu storitev).
4 COM(2013) 547 final z dne 
24. julija 2013, Predlog 
direktive Evropskega 
parlamenta in Sveta o plačilnih 
storitvah na notranjem trgu, 
o spremembah 
direktiv 2002/65/ES, 2013/36/
EU in 2009/110/ES ter 
o razveljavitvi 
Direktive 2007/64/ES.
5 Direktiva 2006/123/ES 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 12. decembra 2006 
o storitvah na notranjem trgu 
(UL L 376, 27.12.2006, str. 36).
6 Člen 16(1) direktive o storitvah. 
Sorazmernost: zahteva mora 
biti ustrezna za izpolnitev 
zastavljenega cilja in ne sme 
presegati tega, kar je potrebno 
za doseganje tega cilja.
09 Uvod 
7 Poročilo poročevalke Anne 
Marie Corazza Bildt 
o notranjem trgu storitev: 
sedanje stanje in nadaljnje 
ukrepanje (2012/2144(INI) 
(http://www.europarl.europa.
eu/sides/getDoc.
do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2013–
0273+0+DOC+XML+V0//SL ).
8 Poročilo poročevalca Sergia 
Gaetana Cofferatija 
o upravljanju enotnega trga 
v okviru evropskega 
semestra 2014 (2013/2194(INI)) 
(http://www.europarl.europa.
eu/sides/getDoc.
do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-2014–
0066+0+DOC+XML+V0//SL ).
9 Dopis o delovnem načrtu 
Komisije za poročanje 
o nacionalnih reformah na 
trgih storitev za leto 2014, 
5431/14, COMPET 29, MI 51, 
Svet EU, Bruselj, 
22. januar 2014.
10 Kot je opisano v členu 14 
direktive.04 
Medtem ko je enotni trg blaga z vidika trgovine znotraj EU dobro razvit, pa na 
splošno velja, da potencial trga storitev ni bil v celoti izkoriščen in da je treba 
okrepiti rast, kot je poudaril Evropski parlament v poročilu poročevalke Corazza 
Bildt7 o notranjem trgu storitev in v novejšem poročilu poročevalca Cofferatija8. 
Učinek uspešnega izvajanja direktive je lahko zelo velik glede na pomen storitev 
v evropskem gospodarstvu.
05 
Rok za prenos je bilo leto 2009, vendar je v sporočilu Komisije z dne 22. okto -
bra 2013 navedeno, da „Evropa še vedno ne dosega svojega cilja enotnega trga, 
zlasti na ključnih področjih, kot so digitalno gospodarstvo, energetika in storitve”. 
Svet je januarja 2014 poudaril potrebo po usklajevanju med Komisijo in državami 
članicami, da bi izboljšale način izvajanja, uporabe in izvrševanja pravil notranje -
ga trga9.
Cilji direktive o storitvah
06 
Popolno izvajanje direktive bi moralo odpraviti birokracijo in precej olajšati 
ustanavljanje ponudnikov storitev doma in v tujini. Olajšati bi moralo čezmejno 
opravljanje storitev. Da bi prispevale k doseganju tega cilja, morajo države članice 
vzpostaviti enotne kontaktne točke (EKT), ki bi morale pomagati podjetjem, tako 
da jim zagotavljajo celovite informacije o postopkih, ki so potrebni za ponujanje 
in opravljanje storitev, in jim omogočajo, da opravijo formalnosti prek spleta. 
Direktiva prav tako krepi pravice prejemnikov storitev, zlasti potrošnikov, tako da 
prepoveduje diskriminacijo na podlagi državljanstva ali prebivališča.
07 
Ovire, ki naj bi jih direktiva odpravila, vključujejo10:
(a) diskriminatorne zahteve, ki neposredno ali posredno temeljijo na drža -
vljanstvu ali v primeru podjetij kraju registriranega sedeža;
(b) prepoved ustanovitve ponudnika v več državah članicah ali vpisa v registre 
ali članstva v poklicnih telesih ali združenjih v več državah članicah;
10 Uvod 
(c) obveznost ponudnika, da ima glavni sedež na ozemlju prejemnika;
(d) pogoje vzajemnosti z državo članico, v kateri ponudnik že ima sedež;
(e) pogojevanje pridobitve dovoljenja z opravljenim preizkusom ekonomskih 
potreb ali povpraševanja na trgu ali obvezno oceno morebitnih ali trenutnih 
ekonomskih učinkov dejavnosti ali oceno ustreznosti dejavnosti glede na cilje 
gospodarskega načrtovanja, ki jih je določil pristojni organ;
(f) udeležbo konkurenčnih izvajalcev, tudi v svetovalnih telesih, v postopku 
podeljevanja dovoljenj ali pri sprejetju drugih ustreznih odločitev pristojnih 
organov;
(g) finančno jamstvo, vključno z obveznostjo pridobitve zavarovalnih polic od 
ponudnika ali telesa, ki ima sedež na ozemlju prejemnika;
(h) obveznost predhodne registracije za dano obdobje v registre v državi članici 
ali obveznost predhodnega opravljanja dejavnosti za dano obdobje na njiho -
vem ozemlju.
Vloge in odgovornosti
08 
Direktiva določa vloge in odgovornosti Komisije in držav članic.
09 
Države članice so odgovorne za prenos direktive v nacionalno zakonodajo in 
za številne naloge v zvezi s spremljanjem prenosa z medsebojnim ocenjeva -
njem (glej odstavke 21 do 29) ter za olajšanje zagotavljanja pomoči podjetjem 
z vzpostavitvijo EKT. To je prvič, da so bile države članice pravno zavezane 
k vzpostavitvi takih storitev e-uprave in k zagotovitvi dostopa do njih čezmejnim 
uporabnikom.
11 Uvod 
10 
Solvit je mehanizem za reševanje sporov, ki je bil vzpostavljen za pomoč državlja -
nom in podjetjem EU, katerim je bila zavrnjena možnost za uveljavljanje pravic 
evropskega notranjega trga, ker javna uprava v drugi državi članici ne uporablja 
pravilno zakonodaje notranjega trga. Ta sistem deluje prek mreže centrov Solvit, 
vzpostavljenih v nacionalnih upravah posameznih držav članic. Solvit je prak -
tična nadomestna možnost za formalne mehanizme reševanja sporov, kot so 
nacionalni sodni postopki ali vlaganje pritožb pri Evropski komisiji.
11 
GD za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja (prej GD 
za notranji trg in storitve) usklajuje politiko Komisije na področju evropskega 
enotnega trga in si prizadeva za odpravo neupravičenih ovir za trgovino, zlasti 
na področju storitev in finančnih trgov. Spremljati bi moral, kako se zakonodaja 
EU izvaja v praksi, pomagati državam članicam in po potrebi začeti postopke za 
ugotavljanje kršitev.
12
 Obseg revizije 
in revizijski pristop
12 
Glavno revizijsko vprašanje Sodišča je bilo oceniti, ali je Komisija zagotovila 
uspešno izvajanje direktive. Razdeljeno je bilo na dve podvprašanji:
(a) Ali je Komisija ustrezno spremljala in ocenjevala izvajanje direktive?
(b) Ali je Komisija zadostno olajševala in izvrševala izvajanje direktive?
13 
Pri Komisiji so bili opravljeni pogovori in pregled dokumentacije. Poleg tega je 
revizija vključevala obiske za ugotavljanje dejstev pri vrsti pristojnih ministrstev, 
poslovnih organizacij, trgovinskih zbornic in potrošniških organizacij v sedmih 
državah članicah, da bi zbrali informacije o preostalih ovirah za trgovino in o us -
pešnosti obstoječih mehanizmov za njihovo odpravo. Sodišče je izbralo države 
članice s pomembno čezmejno trgovino: Nemčijo, Združeno kraljestvo, Avstrijo, 
Slovaško, Francijo, Nizozemsko in Portugalsko. Poleg tega so bila opravljena po -
svetovanja z več evropskimi organizacijami.
13
 Opažanja
11 Vse jezikovne različice so bile 
objavljene na spletu 
novembra 2007, razen 
angleške različice, ki je bila na 
voljo od 30. julija 2007.14 
Po koncu postopka prenosa leta 2009 je Komisija skušala opredeliti področja, na 
katerih direktiva ni bila izvedena, in vzpostaviti več mehanizmov za zmanjšanje 
preostalih ovir. Vendar so ovire še vedno prisotne, nekatere med njimi zaradi 
nejasnosti v direktivi. Komisija ni bila naklonjena izvajanju ukrepov v zvezi s kršit -
vami, delno zaradi premajhne trdnosti pravne podlage, delno pa zaradi dolgega 
obdobja, ki je potrebno, da se s takim sodnim postopkom zagotovi skladnost (več 
let, tudi če so izmenjave izvedene pravočasno).
15 
Še vedno ni mogoče oceniti obsega, v katerem so bile uresničene pričakovane 
gospodarske koristi direktive. Čeprav je Komisija objavila ocene o potencialnem 
povečanju BDP zaradi direktive, so te ocene temeljile na približnih podatkih. 
Komisija si ni sistematično prizadevala za zbiranje podatkov o čezmejni trgovini 
s storitvami, ki jih je zajemala direktiva pred letom 2014. Poleg tega ti podatki 
leta 2015 še vedno niso na voljo, zaradi česar ni mogoče oceniti rasti čezmejnih 
storitev ali povečanja BDP , ki izhaja iz izvajanja direktive.
Prenos in spremljanje izvajanja
Komisija je pomagala pri prenosu in ga spremljala
16 
Direktiva je začela veljati 28. decembra 2006, rok za njen prenos pa je bil 28. de -
cember 2009. Prenos je bil zahtevna naloga za države članice, saj je zajemal zako -
nodajo o številnih gospodarskih dejavnostih, zato so bila v direktivi dopuščena tri 
leta namesto običajnih dveh.
17 
Komisija je objavila „Priročnik o uveljavljanju direktive o storitvah”, katerega na -
men je bil zagotoviti državam članicam tehnično pomoč z opisovanjem ustreznih 
pristopov k izvajanju. Vendar je bil v vseh jezikih na voljo šele skoraj eno leto 
po sprejetju direktive11. Predstavniki obiskanih držav članic so poročali, da je bil 
priročnik uporaben, vendar bi bil po njihovem mnenju njegov učinek večji, če bi 
bil na voljo takoj po začetku veljavnosti direktive. Poleg priročnika je Komisija 
državam članicam zagotovila svetovanje z nadzornimi obiski in odgovarjanjem na 
njihova vprašanja.
14 Opažanja 
12 COM (2012) 261 final z dne 
8. junija 2012, Partnerstvo za 
novo rast na področju storitev 
2012–2015 in spremni 
dokumenti.
13 Češka, Estonija, Hrvaška, Litva, 
Madžarska, Malta, 
Nizozemska, Švedska.
14 Nemčija (zaključek 26.1.2012), 
Avstrija (zaključek 26.4.2012), 
Grčija (zaključek 31.5.2012).
15 EKT prve generacije 
izpolnjujejo omejene zahteve 
iz direktive. V skladu z Listino 
o enotnih kontaktnih točkah 
bi morale EKT druge 
generacije ne le izpolnjevati 
obveznosti iz direktive 
o storitvah, temveč jih tudi 
presegati v obsegu in 
funkcionalnosti.18 
Z dvostranskim delom in podporo, ki jo je zagotovila državam članicam, je Komi -
sija izvedla ukrepe, potrebne za spremljanje napredka pri prenosu, in poročala 
o njem Svetu za konkurenčnost. Junija 2012 je izdala celovitejše poročilo v obliki 
storitvenega svežnja12.
Dvajset držav članic je zamujalo s prenosom
19 
Rok za prenos je spoštovalo le osem držav članic13. Državam članicam, ki niso po -
ročale o prenosu, so bili poslani uradni opomini, ki so nakazovali začetek postop -
kov za ugotavljanje kršitev. 27. oktobra 2011 so bile tri zadeve14, ki medtem niso 
bile rešene, predložene Sodišču EU. Vendar so bile te zadeve rešene, preden jih je 
obravnavalo to sodišče. Prenos je zadnja zaključila Grčija 31. maja 2012.
20 
Komisija je predvidevala, da bodo imele pri izvajanju direktive pomembno vlogo 
enotne kontaktne točke (glej odstavke 44 do 55). Zato jim je namenila veliko 
pozornost v svojem poročilu o napredku držav članic pri izvajanju, pri čemer se 
je opirala na lastno analizo in študije, ki so jih izvedle poslovne organizacije. Do 
roka leta 2009 je 21 od 27 držav članic vzpostavilo EKT prve generacije15, vendar 
se je obseg, v katerem je bilo mogoče upravne postopke izvajati prek spleta in 
uporabljati čezmejno, razlikoval.
Medsebojno ocenjevanje je bilo inovativna praksa, ki jo je 
Komisija dobro upravljala, pozneje pa se je uporabljala tudi 
za druge direktive
21 
Medsebojno ocenjevanje, predvideno v direktivi, je od vseh držav članic zahteva -
lo, da ocenijo utemeljitve za nacionalne zahteve, naložene ponudnikom storitev, 
in nato izmenjajo svoje ugotovitve z drugimi državami članicami. Namen tega 
ocenjevanja je bil izboljšati razumevanje razlogov, na katerih temeljijo veljav -
ne zahteve, in spodbuditi države članice, naj primerjajo regulativne pristope in 
izmenjujejo dobre prakse ter odpravijo zahteve, za katere je bilo ugotovljeno, da 
so neutemeljene.
15 Opažanja 
16 COM(2011) 20 final z dne 
27. januarja 2011, Boljšemu 
delovanju enotnega trga za 
storitve naproti – uporaba 
rezultatov postopka 
medsebojnega ocenjevanja 
direktive o storitvah, str. 6.
17 SEC(2011) 102 final z dne 
27. januarja 2011, delovni 
dokument služb Komisije 
o postopku medsebojnega 
ocenjevanja direktive 
o storitvah, priložen 
COM(2011) 20 final, str. 10.22 
Direktiva je določila postopek in zahteve za medsebojno ocenjevanje regulativ -
nega okvira, ki se uporablja za storitvene dejavnosti v državah članicah. Države 
članice so morale do 28. decembra 2009 Komisiji predložiti poročilo z informa -
cijami o (i) sistemih dovoljenj, (ii) posebnih nacionalnih zahtevah, ki jih države 
članice nameravajo ohraniti, in (iii) multidisciplinarnih dejavnostih. Države članice 
so morale zagotoviti razlage, ki dokazujejo združljivost ohranjenih sistemov do -
voljenj ali zahtev z vsebino direktive, utemeljiti, zakaj so bile te zahteve skladne 
s pogoji nediskriminacije, potrebe in sorazmernosti, ter navesti, za katere ponu -
dnike še naprej veljajo te zahteve.
23 
Komisija je razlage o zahtevah posredovala drugim državam članicam in jim 
določila šestmesečni rok za odziv. Nato je Komisija 28. decembra 2010 dokončala 
poročilo o postopku medsebojnega ocenjevanja, v katerem je uskladila odzive 
držav članic in jih po potrebi dopolnila s predlogi za dodatne pobude. Komisija 
je morala ta postopek vsako leto dopolniti. Prvič je to storila v obliki storitve -
nega svežnja, objavljenega junija 2012, nato pa s pobudami, kot so medsebojni 
strokovni pregled zahtev glede pravne oblike podjetij, lastništva delnic in tarif, 
ocenjevanje nacionalnih predpisov o dostopu do poklicev in zavarovanja ter 
delavnice za deležnike.
24 
Medsebojno ocenjevanje pri pregledu zakonodaje več držav članic je bilo tako 
uspešno, da se je pozneje razširilo na druga področja, kot je revidirana direktiva 
o poklicnih kvalifikacijah.
25 
Metodologija medsebojnega ocenjevanja je vključevala naslednje korake16: 
samoocene posameznih držav članic, razprave v skupinah po pet držav članic in 
plenarna zasedanja z vsemi državami članicami. Komisija je poudarila dosežena 
izboljšanja, kot sta nadomestitev medsektorskih sistemov dovoljenj z manj obre -
menjujočimi metodami, kot so izjave, in odprava sektorskih sistemov, minimalnih 
kapitalskih zahtev, prepovedi več kot enega sedeža, obveznih tarif ter količinskih 
in ozemeljskih omejitev17.
16 Opažanja 
18 J. Monteagudo, A. Rutkowski, 
D. Lorenzani, Gospodarski 
vpliv direktive o storitvah: 
prva ocena po izvedbi, 
Economic Papers  št. 456, 
junij 2012, Evropska komisija, 
Bruselj, 2012, str. 30.26 
Za odpravo ovir so bili sprejeti pomembni ukrepi. Uradniki v obiskanih državah 
članicah so postopek medsebojnega ocenjevanja obravnavali kot enega od 
najpomembnejših elementov pri izvajanju direktive, saj so morale države člani -
ce tesno sodelovati pri pregledu zelo velikega obsega nacionalne in regionalne 
zakonodaje, da bi ocenile njeno združljivost z direktivo in veljavno sodno prakso 
Sodišča EU.
27 
Obiskane države članice so priznale, da si je Komisija v praksi, z organizacijo raz -
prav v skupinah za medsebojno ocenjevanje in zagotavljanjem smernic na rednih 
srečanjih tematskih strokovnih skupin, zelo prizadevala, da bi pomagala izvajati 
direktivo.
Do uspešnega izvajanja nas čaka še dolga pot
28 
Poročila o postopku medsebojnega ocenjevanja so pokazala, da so bile ovire le 
delno odpravljene. Po ocenah Komisije je bilo od vseh ovir, ki naj bi jih direktiva 
odpravila za izbrane strokovne skupine, vključene v študijo, 10 % v celoti odprav -
ljenih, 60 % delno odpravljenih, 30 % pa jih je ostalo18. To kaže, da nas do popolne 
izvedbe čaka še dolga pot.
29 
Čeprav je medsebojno ocenjevanje vključevalo sodelovanje pri pregledu velikega 
obsega nacionalne in regionalne zakonodaje, so uradniki v več obiskanih drža -
vah članicah kritizirali končno uspešnost tega ocenjevanja. Po njihovem mnenju 
Komisija ni dovolj prispevala k odpravi potencialno neupravičenih ovir, ki so bile 
odkrite v postopku medsebojnega ocenjevanja. Poleg tega je skupina šestih 
držav članic menila, da Komisija ni dovolj izpodbijala utemeljitve o sorazmernos -
ti. Te države so se zavzemale za objavo specifičnih smernic z navedenimi primeri 
tega, kar je ali ni sorazmerno. To bi zagotovilo enotno razumevanje sorazmerno -
sti in dalo Komisiji merilo za ocenjevanje obstoječih in novih zahtev.
17 Opažanja 
19 COM(2011) 20 final, str. 9.
20 SWD(2012) 147 final z dne 
8. junija 2012, delovni 
dokument služb Komisije: 
Rezultati pregledov 
uspešnosti delovanja 
notranjega trga storitev 
(gradbeništvo, poslovne 
storitve in turizem).
21 Direktiva 2013/55/EU 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 20. novembra 2013 
o spremembi 
Direktive 2005/36/ES 
o priznavanju poklicnih 
kvalifikacij in Uredbe (EU) 
št. 1024/2012 o upravnem 
sodelovanju prek 
informacijskega sistema za 
notranji trg (uredba IMI) 
(UL L 354, 28.12.2013, str. 132).Opravljena so bila preverjanja uspešnosti v zvezi 
z delovanjem zakonodaje EU v praktičnih poslovnih 
scenarijih
30 
V letih 2011 in 2012 je Komisija izvedla preverjanja uspešnosti, da bi zagotovila 
oceno „glede uporabe različnih zakonodajnih aktov EU in njihovega delovanja 
v praksi”19 z vidika različnih uporabnikov enotnega trga. To je zahtevalo, da se ob 
direktivi o storitvah upoštevajo tudi drugi instrumenti EU. Komisija se je odločila, 
da bo preverjanja izvedla na podlagi študij primerov v izbranih poslovnih sektor -
jih in za izbrane dejavnosti.
31 
Države članice so bile pozvane, da predložijo informacije o tem, kako bi se njiho -
va nacionalna zakonodaja v praksi uporabljala za potencialne ponudnike storitev, 
ki bi želeli ustanoviti podjetje ali opravljati čezmejne storitve na svojem ozemlju.
32 
V delovnem dokumentu služb Komisije20 so povzeti rezultati preverjanj 
smotrnosti poslovanja za tri sektorje, ki se štejejo kot pomembni za čezmejno 
trgovino v EU: gradbeništvo (prispeva 6,3 % k BDP), poslovne storitve (11,7 %) in 
turizem (4,4 %).
Izidi so privedli do nadaljnjih zakonodajnih predlogov 
Komisije
33 
Preverjanja so pokazala, da sta direktiva in direktiva o poklicnih kvalifikacijah 
tesno povezani. Priznavanje kvalifikacij je pogosto potrebno, še preden lahko po -
sameznik opravlja storitve ali vzpostavi čezmejno poslovanje. Rezultati preverjanj 
uspešnosti so spodbudili Komisijo k predložitvi predlogov sprememb k direktivi 
o poklicnih kvalifikacijah in o sodelovanju prek IMI21.
18 Opažanja 
22 SWD(2013) 402 final z dne 
2. oktobra 2013, Commission 
Staff Working Document on the 
outcome of the peer review on 
legal form, shareholding and 
tariff requirements under the 
Services Directive  (delovni 
dokument služb Komisije 
o rezultatu medsebojnega 
strokovnega pregleda 
o zahtevah glede pravne 
oblike, lastniške strukture in 
tarif iz direktive o storitvah).
23 SWD(2014) 130 final z dne 
31. marca 2014, Commission 
Staff Working Document – 
Access to insurance for services 
provided in another Member 
State  (delovni dokument služb 
Komisije o dostopu do 
zavarovanja za storitve, ki se 
opravljajo v drugi državi 
članici).34 
Na podlagi preverjanj uspešnosti so bile ugotovljene ovire v nacionalni zakono -
daji, ki nalagajo zahteve glede posebnih delniških struktur in zavarovanja. Pod -
jetja morajo pogosto prilagoditi pravno obliko ali delniško strukturo, da bi lahko 
poslovala v drugi državi članici prek sekundarnega sedeža, kar lahko povzroči 
dodatne stroške. Druga ugotovljena pogosta težava je bilo zavarovalno kritje. 
V večjem številu držav članic zavarovalnega kritja v državi članici sedeža država 
članica, v kateri namerava podjetje opravljati storitve, ne priznava, kar ponovno 
ustvarja dodatne stroške za ponudnika. Delovna dokumenta služb Komisije o teh 
dveh vprašanjih sta bila objavljena oktobra 201322 in marca 201423.
Komisija bi lahko rezultate bolje uporabila za sistematično 
izvrševanje direktive o storitvah
35 
Preverjanja uspešnosti so razkrila, da v državah članicah še vedno obstajajo pre -
cejšnje ovire, od katerih so nekatere pogoste v vseh treh sektorjih (medsektorske 
ovire), nekatere pa so značilne za posamezne panoge.
36 
Čeprav to ni bil glavni namen, so ugotovitve preverjanj uspešnosti ponovno po -
udarile ugotovitve medsebojnega ocenjevanja, tj. da je še vedno prisotnih precej 
ovir. Rezultati bi lahko podprli dodatno sistematično izvrševanje direktive, ki bi 
ga opravila Komisija z obravnavanjem gospodarsko najpomembnejših vprašanj.
Odsotnost ocene ekonomskega učinka
37 
Komisija je opravila le napovedno oceno gospodarskih koristi direktive v času 
njenega uveljavljanja in ni imela dovolj podrobnih ekonomskih podatkov, da bi 
vključila le dejavnosti, ki jih zadeva direktiva.
19 Opažanja 
24 J. Monteagudo, A. Rutkowski, 
D. Lorenzani, Gospodarski 
vpliv direktive o storitvah: 
prva ocena po izvedbi, 
Economic Papers  št. 456, 
junij 2012, Evropska komisija, 
Bruselj, 2012.
25 Services: tapping the potential 
for growth and jobs (storitve: 
izkoriščanje potenciala za rast 
in delovna mesta), prispevek 
Komisije za Evropski svet z dne 
20.–21. marca 2014.
26 V zvezi z razčlenitvijo na 64 
oddelkov po klasifikaciji NACE 
rev. 2 v nacionalnih računih. 
V skladu z nedavno dokončno 
oblikovanim programom za 
posredovanje ESR 2010 bodo 
države članice odslej 
posredovale to razčlenitev. 
Glej Uredbo (EU) št. 549/2013 
Evropskega parlamenta in 
Sveta z dne 21. maja 2013 
o Evropskem sistemu 
nacionalnih in regionalnih 
računov v Evropski uniji 
(UL L 174, 26.6.2013, str. 1).38 
Komisija je leta 2012 ocenila, da bi se lahko BDP z boljšim izvajanjem direktive 
povečal še za 1,6 % poleg povečanja za 0,8 %, ki naj bi že bilo doseženo24. Za to 
študijo so bili uporabljeni ekonometrični model in podatki o ovirah, ki so obsta -
jale pred rokom za izvedbo leta 2009, zbrani v postopku medsebojnega ocenje -
vanja, v kombinaciji z ekonomskimi podatki o zadevnih sektorjih, da bi predvideli 
učinke odprave ovir. Zato pri tem ni šlo za naknadno študijo za količinsko oprede -
litev učinkov izvajanja direktive.
39 
Komisija je morala predpostaviti velikost gospodarskih sektorjev, na katere vpliva 
direktiva, saj v obstoječih nacionalnih računih ali plačilnih bilancah niso na voljo 
natančne razčlenitve.
40 
Komisija se je zavezala Evropskemu svetu, da bo najpozneje leta 201425 okrepila 
svoja orodja za spremljanje z bolj poglobljenim kvantitativnim in kvalitativnim 
poročanjem o sektorskih in nacionalnih reformah v zvezi s storitvami. Zlasti se 
je strinjala, da bo zbrala podatke v zvezi s storitvami za leta 2012, 2013 in 2014, 
razdeljene na podatke, ki zadevajo sektorje iz direktive, in podatke, ki zadevajo 
sektorje zunaj njenega področja uporabe. Ker podatki ne bodo zajemali obdobja 
pred izvajanjem direktive, ne bodo omogočili ocene njenega skupnega učinka.
41 
Komisija je maja 2014 delovni skupini za nacionalne račune predložila dokument, 
v katerem je opisala ekonomsko analizo, ki jo je izvedla v zvezi z direktivo, in 
navedla podatke, ki jih bo potrebovala za prihodnje analitične zaveze, ki jih je 
sprejela. Zlasti je poudarila potrebo po podatkih, ki razlikujejo med gospodarsko 
dejavnostjo, ki jo zajema direktiva, in gospodarsko dejavnostjo, ki je direktiva ne 
zajema. Komisija je poudarila, da pomanjkljivi podatki, ki so na voljo, resno ome -
jujejo obseg poglobljene analize in poročanja o napredku in skušala najti rešitev 
za težave v zvezi z zastarelimi ali manjkajočimi podatki26, včasih za obdobje do 
10 let.
42 
Člani delovne skupine za nacionalne račune so se dogovorili, da se bodo odzvali 
na zahteve Komisije, da bi skušali rešiti posebna vprašanja, pri katerih bi bilo mo -
goče zagotoviti podatke, ki morda niso javno dostopni. Kljub temu niso sprejeli 
nobene zaveze glede zagotovitve podatkov, ki so potrebni za ustrezno oceno 
direktive.
20 Opažanja 
27 Člen 7 direktive.Izvajanje
Orodja in podpora, ki jih je Komisija zagotovila za izvajanje 
direktive o storitvah, so se premalo uporabljali in so zato le 
delno uspešni
43 
Da bi se olajšalo popolno izvajanje direktive, je bila bodisi v direktivi predvidena 
vrsta orodij, informacijskih storitev in mehanizmov sodelovanja bodisi je le-te 
Komisija vzpostavila kako drugače. Najpomembnejše med njimi so bile EKT, ki 
izhajajo neposredno iz direktive. Za izboljšanje trgovine s storitvami znotraj EU so 
bili razviti tudi drugi instrumenti, vključno z informacijskim sistemom za notranji 
trg in mrežo evropskih potrošniških centrov. Vendar uspešnost teh instrumentov 
za direktivo ni bila tako visoka, kot je bilo predvideno.
44 
V skladu z direktivo morajo države članice zagotoviti, da EKT ponudnikom sto -
ritev omogočajo, da vse postopke in formalnosti, potrebne za pridobitev dovo -
ljenja od pristojnih organov, opravijo elektronsko na enem mestu. Prav tako bi 
morale zagotavljati informacije potencialnim dobaviteljem in uporabnikom. Drža -
ve članice bi morale zagotoviti dostop do informacij in storitev „na daljavo ter po 
elektronski poti”27 in so spodbujene, da jih zagotovijo v drugih jezikih Skupnosti.
45 
Vzpostavljanje EKT se je izkazalo za težavno nalogo, države članice pa imajo pre -
cejšnjo svobodo pri izbiri pristopa, zaradi česar so EKT različno vključene v uprav -
ne strukture držav članic.
Zamude pri vzpostavljanju enotnih kontaktnih točk in razlike 
v kakovosti med državami članicami
46 
Po poteku roka za prenos (28. december 2009) EKT v veliko državah članicah 
še vedno niso v celoti delovale. Komisija je v pomoč državam članicam poleg 
splošne strokovne skupine, zadolžene za izvajanje direktive o storitvah, vzposta -
vila še dve strokovni skupini. Strokovna skupina za direktivo o storitvah (EUGO) 
obravnava EKT na splošno in nosi ime mreže EKT, ki se uporablja tudi za uveljavi -
tev skupne blagovne znamke po vsej Evropi (glej sliko 1 ). Strokovna skupina za 
e-postopke se osredotoča na bolj tehnična vprašanja, povezana z omogočanjem 
ponudnikom storitev, da opravijo upravne postopke prek spleta.
21 Opažanja 
28 –  Services Directive 
implementation survey – The 
Chambers’ perspective on the 
Points of Single Contact  
(raziskava o izvajanju 
direktive o storitvah – 
stališče trgovinskih zbornic 
o enotnih kontaktnih 
točkah), Eurochambres, 
raziskava politike, 7. izdaja, 
januar 2011.
 –  Are the points of Single 
Contact truly making things 
easier for European 
companies?  – Services 
Directive Implementation 
Report (ali enotne kontaktne 
točke dejansko olajšujejo 
postopek za evropska 
podjetja? – poročilo 
o izvajanju direktive 
o storitvah), 
BusinessEurope, 
november 2011.
 –  The functioning and usability 
of the Points of Single 
Contact under the Services 
Directive – State of Play and 
Way Forward  (delovanje in 
uporabnost enotnih 
kontaktnih točk v skladu 
z direktivo o storitvah – 
stanje in nadaljnji koraki), 
končno poročilo Deloitte in 
tech4i2 za Evropsko 
komisijo, Generalni 
direktorat za notranji trg in 
storitve, DG 
MARKT/2010/22/E (SMART 
2007/035, LOT 4), 21.1.2012.
 –  J. Montesgudo, 
A. Rutkowski, D. Lorenzani, 
Part 2: Assessing the 
economic impact of setting 
up Points of Single Contact: 
an approximation based on 
the Doing Business  (del 2: 
ocenjevanje ekonomskega 
učinka vzpostavitve 
enotnih kontaktnih točk: 
približek na podlagi 
poslovanja) v  The economic 
impact of the Services 
Directive: a first assessment 
following implementation  
(ekonomski učinek direktive 
o storitvah: prva ocena po 
izvedbi), Economic Papers  
št. 456, junij 2012.
29 COM(2012) 261 final, str. 12.47 
EKT so vključene v pregled notranjega trga Komisije in so bile obravnavane v več 
študijah Komisije in različnih zunanjih organizacij28. Te analize so pokazale, da je 
raven ambicioznosti v zvezi s tem, kaj so uprave držav članic skušale doseči, zelo 
raznolika, zato je različna tudi kakovost EKT. Prisotne so pomanjkljivosti v smislu 
jezikov, v katerih je mogoče opraviti upravne postopke, prijaznosti do uporabni -
kov, sprejemanja elektronskih podpisov in ravni, na kateri dejansko delujejo kot 
portali e-uprave. Promoviranje in „najdljivost” EKT se razlikuje, saj se vse EKT ne 
identificirajo z logotipom EUGO, ki ga je ustvarila Komisija.
48 
Komisija je po tem, ko je to najavila v storitvenem svežnju iz leta 201229, in da bi 
povečala odzivnost EKT na potrebe podjetij, oblikovala „Listino o enotnih kon -
taktnih točkah iz direktive o storitvah” (Listina o EKT), ki zagotavlja smernice za 
države, ki nameravajo pri EKT preseči tisto, kar je pravno obvezno. Listina o EKT je 
namenjena podpiranju razvoja EKT druge generacije. Slika 1Logotip EU za identifikacijo spletišč EKT
22 Opažanja 
30 The Performance of the Points of 
Single Contact – An Assessment 
against the PSC Charter  
(uspešnost enotnih kontaktnih 
točk – ocena v skladu z Listino 
o EKT), študija, ki je bila 
pripravljena za Generalni 
direktorat Evropske komisije 
za notranji trg, industrijo, 
podjetništvo ter mala in 
srednja podjetja, 2015.49 
Listina o EKT zagotavlja smernice za države članice, ki želijo razviti EKT in kažejo 
velikopoteznost v zvezi s tem, ter jim omogoča razvijanje v podobni smeri. Listina 
lahko služi kot okvir za razpravo o tem, kako bi se lahko najbolje izvajala in kako 
bi se lahko izmenjavale najboljše prakse.
50 
Komisija je z oblikovanjem Listine sprejela pozitiven ukrep za premostitev ome -
jenega niza pravnih obveznosti, ki veljajo za EKT, za podjetja in fizične osebe, ki 
pričakujejo precej več.
51 
Države članice z uporabo Listine o EKT za preskušanje EKT dobijo jasnejši vpog -
led v to, s katerimi merili morajo ocenjevati svoje EKT. Po eni strani vključevanje 
prostovoljnih meril pomaga ambicioznim državam članicam, da dobijo neodvi -
sno oceno o dosedanjem napredku. Po drugi strani lahko to države članice, ki so 
v zvezi z EKT manj ambiciozne, spodbudi k razvoju EKT v skladu z Listino.
52 
Na podlagi študije, ki jo je naročila Komisija30 in je bila objavljena leta 2015, je bilo 
ugotovljeno, da je bila uspešnost EKT povprečna in bi jo bilo mogoče še precej 
izboljšati, v njej pa je bil naveden natančen seznam posebnih priporočil.
Enotne kontaktne točke je težko najti, podjetja jih slabo 
poznajo
53 
Da bi EKT lahko prispevale k povečanju čezmejne trgovine in opravljanju storitev, 
bi morala biti podjetja obveščena o informacijah in storitvah, ki jih opravljajo. 
Dober spletni dostop bi omogočil, da bi se podjetja, ki iščejo informacije ali pod -
poro, usmerila k EKT.
23 Opažanja 
31 Na primer 
v SWD(2012) 148 final z dne 
8. junija 2012, Commission Staff 
Working Document: Detailed 
information on the 
implementation of 
Directive 2006/123/EC on 
services in the internal market  
(delovni dokument služb 
Komisije: podrobne 
informacije o izvajanju 
Direktive 2006/123/ES 
o storitvah na notranjem trgu), 
str. 20.54 
Vendar je veliko organizacij, s katerimi se je posvetovalo Evropsko računsko sodiš -
če, poročalo o tem, da je poznavanje EKT med podjetji še vedno slabo. Organi 
držav članic in poslovne skupine so navedli, da bi si morala Komisija bolj prizade -
vati za promocijo EKT.
55 
Komisija navaja, da je razlog za omejeno promoviranje EKT pomanjkanje 
sredstev31. Komisija trdi, da bi imele največji učinek spletne, ciljno usmerjene 
promocijske dejavnosti, vendar bi raven poznavanja povečala tudi dejavnejša 
vloga poslovnih organizacij pri promoviranju EKT med člani.
Slabo upravno sodelovanje pri vprašanjih, povezanih 
z direktivo o storitvah
56 
Svoboda čezmejnega opravljanja storitev pomeni, da se organi srečujejo z do -
datnim izzivom potrebnega preverjanja ponudnikov storitev iz druge države 
članice. Direktiva omogoča, da to opravijo v okviru upravnega sodelovanja, ki 
se izvaja elektronsko prek sistema IMI (glej okvir 1 ). Gre za medsebojno pomoč, 
v okviru katere lahko ena država članica zaprosi drugo, da predloži informacije, 
na primer o dovoljenjih in skladnosti s trgovinskimi standardi, ali izvede preverja -
nja, inšpekcijske preglede in preiskave.
Sistem IMI
V skladu z direktivo je morala Komisija vzpostaviti elektronski sistem za izmenjavo informacij o upravnem 
sodelovanju med državami članicami ob upoštevanju obstoječih informacijskih sistemov. Odločba Komisi -
je 2009/739/ES32 navaja, da se za ta namen uporablja informacijski sistem za notranji trg (IMI). IMI je bil uve -
den že februarja 2008, da bi podpiral Direktivo 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij33. Od decem -
bra 2009 se IMI uporablja kot instrument za izmenjavo informacij na področju storitev. Število področij, na 
katerih se uporablja IMI, se je od takrat razširilo na osem: poklicne kvalifikacije; storitve; napoteni delavci; 
čezmejni prevoz eurogotovine po cesti; Solvit; pravice pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu; 
e-trgovanje (pilotni projekt); dovoljenja za strojevodje (pilotni projekt).
32 UL L 263, 7.10.2009, str. 32.
33 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (UL L 255, 30.9.2005, str. 22).Okvir 1
24 Opažanja 
57 
Število zahtevkov v zvezi z direktivo (glej sliko 2 ) je odvisno od dejavnikov, kot so 
število ponudnikov, ki opravljajo čezmejne storitve, ustrezna zakonodaja v državi 
gostiteljici, obveščenost pristojnih organov o IMI in njihova povezanost s tem 
sistemom ter potreba po vzpostavitvi stika s pristojnimi organi v drugi državi čla -
nici. Razlaga števila zahtevkov, vloženih prek IMI, je zato težavna, vendar Komisija 
priznava, da se redko uporablja v zvezi z direktivo v primerjavi z direktivo o po -
klicnih kvalifikacijah. Da bi povečala uporabo IMI za vprašanja v zvezi z direktivo, 
je Komisija organizirala konference in tečaje usposabljanja. Slika 2Skupno število zahtevkov v zvezi z direktivo o storitvah, vloženih prek IMI, 
na četrtletje
Vira: http://ec.europa.eu/internal_market/scoreboard/performance_by_governance_tool/internal_market_information_system/index_en.htm ; 
http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/statistics/index_sl.htm .
58 
IMI se uporablja tudi kot komunikacijsko orodje v okviru mehanizma opozarjanja 
iz direktive, kadar je treba organe v drugih državah posvariti pred določenim 
ponudnikom storitev v zvezi z zdravstvenimi, varnostnimi ali okoljskimi vprašanji. 
Vendar organi v obiskanih državah članicah redko uporabljajo mehanizem opo -
zarjanja in navajajo, da je ustrezna funkcija v IMI odveč. Skupaj so bila poslana le 
tri opozorila, od katerih je bilo eno nepravilno in preklicano.140
120
100
80
60
40
20
0
1. četrtletje
2. četrtletje
3. četrtletje
4. četrtletje
1. četrtletje
2. četrtletje
3. četrtletje
4. četrtletje1. četrtletje
2. četrtletje
3. četrtletje
4. četrtletje1. četrtletje
2. četrtletje
3. četrtletje
4. četrtletje1. četrtletje
2. četrtletje
3. četrtletje
4. četrtletje1. četrtletje
2. četrtletje2010 2011 2012 2013 2014 2015
25 Opažanja 
34 Podatki do 1. junija 2015, ki jih 
je posredovala Komisija.
35 Direktiva 98/34/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 
22. junija 1998 o določitvi 
postopka za zbiranje 
informacij na področju 
tehničnih standardov in 
tehničnih predpisov (UL L 204, 
21.7.1998, str. 37).
36 Sprejetje nacionalne 
zakonodaje se preloži do 
konca obdobja mirovanja.
37 Člen 18 direktive: „Z 
odstopanjem od člena 16 in 
samo v izjemnih okoliščinah 
lahko država članica glede 
ponudnika, ki ima sedež 
v drugi državi članici, sprejme 
ukrepe v zvezi z varnostjo 
storitev.”59 
Direktiva o storitvah določa, da se preko sistema IMI posredujejo obvestila o no -
vih nacionalnih zahtevah o čezmejnem opravljanju storitev in svobodi ustanavlja -
nja. Septembra 2013 se je v okviru IMI začel uporabljati modul za obveščanje, ki 
naj bi nadomestil obveščanje prek e-pošte. Obvestila, poslana prek IMI, prejmejo 
Komisija in nacionalni koordinatorji IMI v državi članici, da bi jih strokovno pregle -
dala druga država članica.
60 
Po mnenju uprav v obiskanih državah članicah postopek obveščanja ni koristen. 
Med drugim so kritizirale z njim povezano delovno obremenitev organov držav 
članic in nezadostno jasnost prejetih obvestil.
61 
Odkar se sistem IMI uporablja za ta namen, je bilo prek njega poslanih skupaj 
310 obvestil34. Čeprav je izdajanje obvestil pravna obveznost, jih od 31 držav 
članic EU in EGP , povezanih z IMI, sedem nikoli ni poslalo nobenega obvestila. 
Število obvestil, ki jih je v 20 mesecih poslalo preostalih 24 držav članic, se je 
gibalo med 1 in 73.
62 
Obveščanje o novih zahtevah je obveznost, ki si jo direktiva deli z Direktivo 
98/34/ES35, v skladu s katero morajo države članice v fazi osnutka sporočiti Komi -
siji svoje tehnične predpise v zvezi s proizvodi in storitvami informacijske družbe. 
Vendar direktiva ne vključuje trimesečnega obdobja mirovanja36, ki se uporablja 
za obvestila iz Direktive 98/34/ES, preden se sprejmejo ali preden se v zvezi z nji -
mi izvede javno posvetovanje. Po navedbah služb Komisije se razmišlja o objavi 
obvestil iz direktive na odprtem spletišču. Več sogovornikov v državah članicah je 
navedlo, da bi podprli podoben postopek mirovanja.
63 
Na splošno je uporaba IMI za direktivo zmerna do majhna: podajajo se zahtevki 
za informacije in obvestila, opozorila in odstopanja za posamezne primere37 pa so 
redka.
26 Opažanja 
64 
Glede na to, da morajo države članice v skladu z direktivo sporočiti vse nove 
zahteve, je uporaba IMI za ta namen logična. IMI kot komunikacijska platfor -
ma zagotavlja potrebno funkcionalnost. Razširitev sistema IMI, da bi vključeval 
obdobje mirovanja in javno dostopno spletišče, ki vsebuje sporočene zahteve, 
bi zainteresiranim stranem zagotovila boljši dostop do obvestil in nadzor nad 
novimi zahtevami.
Potrošniki se še vedno srečujejo s težavami pri dostopu do 
enotnega trga storitev
65 
Člen 20 direktive navaja, da bi morale države članice zagotoviti, da za prejemnike 
storitev (vključno s potrošniki) ne veljajo diskriminatorne zahteve na osnovi njiho -
vega državljanstva ali prebivališča in da bi moral biti dostop do storitve podobno 
neomejen. Tipični primer takih omejitev je lahko večnacionalni spletni prodajalec 
na drobno, ki stranki ne omogoča neposrednega nakupovanja na enem spletišču, 
ampak to stranko samodejno preusmeri v spletno trgovino v njeni državi, v kateri 
se lahko cene in pogoji razlikujejo. Drugi primeri neskladnosti lahko vključujejo 
primer, ko trgovec zavrne dobavo proizvoda stranki v drugi državi brez utemelji -
tve. Direktiva omogoča „različn[e] pogoj[e] dostopa v primerih, kjer so te razlike 
upravičene na osnovi objektivnih meril”.
66 
Komisija in države članice so vzpostavile mrežo evropskih potrošniških centrov 
(ECC-net) za zagotavljanje informacij in pomoči prejemnikom storitev, ki imajo 
težave s trgovci v drugih državah. Centri v tej mreži, ki jo sestavljajo države čla -
nice EU, Norveška in Islandija, se skupaj financirajo iz proračuna EU in nacional -
nih sredstev. V vsaki državi članici je center, ki bi moral odgovarjati na vprašanja 
potrošnikov, zagotavljati svetovanje o pravnih sredstvih in po potrebi vzpostaviti 
stik s centri ECC-net v drugih državah.
67 
Mreža je objavila poročilo z analizo pritožb potrošnikov, vloženih med janu -
arjem 2010 in decembrom 2012. V tem obdobju je mreža prejela 222 pritožb, 
povezanih s členom 20. Evropsko računsko sodišče je na obiskih v evropskih 
potrošniških centrih in drugih organih v sedmih državah članicah ugotovilo, da to 
število podcenjuje resnost težave, saj so po mnenju ECC/držav članic potrošniki 
slabo obveščeni o svojih pravicah, zlasti tistih, ki izhajajo iz direktive. Tudi če se 
potrošniki zavedajo morebitne kršitve, se jim pogosto ne zdi vredno vložiti pri -
tožbe bodisi glede na vrednost zadevne storitve bodisi zaradi tega, ker potrebu -
jejo takojšnjo rešitev.
27 Opažanja 
38 Objavljeno 7. decembra 2009.
39 Objavljeno septembra 2011.
40 Izdelki so vključevali oblačila, 
športno opremo, 
gospodinjske potrebščine, 
knjige, glasbene zgoščenke, 
video ali računalniške igre, 
programsko opremo, 
elektronsko opremo in izdelke 
za osebno nego.
41 Te vključujejo na primer težave 
pri pridobitvi zadostnega 
števila spletnih trgovcev, ki bi 
bili pripravljeni izvajati 
čezmejno prodajo, število 
pravilnih dostav, preklic 
ponudb o brezplačni dostavi 
in razlike v znesku, za katerega 
so bile bremenjene kreditne 
kartice, kar je bilo nato 
pojasnjeno s stopnjami DDV, 
carinjenjem in valutnimi 
vprašanji. Veliko trgovcev ni 
zagotovilo zadostnih 
informacij o pravicah strank 
do vračila blaga.68 
Objavljeni sta bili dve poročili v zvezi z uporabo diskriminatornih zahtev: Study on 
business practices applying different conditions of access based on the nationality or 
the place of residence of service recipients  (študija o poslovnih praksah, pri katerih 
se uporabljajo različni pogoji dostopa na podlagi državljanstva ali prebivališča 
prejemnikov storitev)38 in Online cross-border mystery shopping – State of the 
e-Union  (čezmejno navidezno nakupovanje prek spleta – stanje e-Unije), ki ju je 
pripravila mreža evropskih potrošniških centrov (ECC-Net)39.
69 
Cilj prvega poročila je bil ugotoviti, ali so prisotne razlike v obravnavi strank na 
podlagi državljanstva ali prebivališča. Študija je obravnavala štiri sektorje – naje -
manje vozil, digitalne prenose, spletno prodajo elektronskih izdelkov in turizem. 
Ugotovljeno je bilo, da obstajajo dokazi  prima facie  o sistematičnem razlikovanju 
potrošnikov v štirih obravnavanih sektorjih na podlagi prebivališča, ne pa na 
podlagi državljanstva. Razlikovanje je bilo ugotovljeno zlasti v zvezi s storitvami, 
ki se opravljajo prek spleta, v obliki samodejnega preusmerjanja glede na naslov 
ali vzporednih spletišč za posamezne države.
70 
Študija kaže, da bi take razlike lahko povzročili tako pravni in regulativni kot pos -
lovni dejavniki. Primeri pravnih in regulativnih dejavnikov razlikovanja bi lahko 
bili finančni stroški, stroški zagotavljanja skladnosti in razlike v zakonodajah držav 
članic, poslovni dejavniki pa stroški prevoza in dostave, stroški trženja in struktu -
ra podjetja, vključno s franšizingom.
71 
Cilj drugega poročila je bil opredeliti ovire za čezmejno spletno nakupovanje. 
S pomočjo 17 članic EU v mreži evropskih potrošniških centrov je bilo izvedenih 
305 spletnih čezmejnih nakupov za deset zadevnih kategorij izdelkov40. Evropski 
potrošniški centri so poročali, da je bilo v 173 od 305 primerov (56 %) prisotnih 
nekaj težav41 v zvezi s pogodbenimi pogoji in pravicami strank, kar kaže, da se 
potrošniki še vedno srečujejo z ovirami pri čezmejnem prejemanju storitev.
28 Opažanja 
Ponudniki storitev še vedno izvajajo nepošteno 
diskriminacijo
72 
Medtem ko člen 20(2) direktive zahteva, da se vsakršen primer diskriminacije 
„upravič[i] na osnovi objektivnih meril”, uvodna izjava 95 ustvarja vrzel s sklice -
vanjem na „objektivn[e] razlog[e], ki so lahko od države do države različni, kot 
so dodatni stroški, nastali zaradi razdalje ali tehničnih značilnosti opravljanja 
storitve, različnih tržnih pogojev, kot so večje ali manjše povpraševanje, na katero 
vplivajo sezona, različen čas počitnic v državah članicah in cene različnih konku -
rentov, ali […] dodatn[a] tveganj[a] v zvezi s predpisi, ki se razlikujejo od predpi -
sov države članice ustanovitve”.
73 
To je povzročilo neutemeljeno diskriminacijo, kot prikazujejo primeri v  okviru 2 .
Diskriminatorne prakse zoper potrošnike
Pri spletni rezervaciji počitniškega paketa, ki je vključeval tematski park v Franciji, je bolgarska potrošnica kot 
državo prebivališča pomotoma izbrala Združeno kraljestvo. Napako je kmalu odkrila in namesto tega izbrala 
Bolgarijo. Nato je potrošnica ugotovila, da je razlika v ceni skoraj 40-odstotna in da mora plačati 500 EUR več 
kot britanski potrošniki.
Med počitnicami v avstrijskem smučarskem središču je nemški potrošnik odkril, da je bila nakupna cena kart 
za sedežnice precej višja za turiste kot za avstrijske državljane.
Vir: Enhanced Consumer Protection – the Services Directive 2006/123/EC. Analysis of Article 20.2 and Article 21 related consumer complaints 
reported to ECC-Net between 2010 and 2012 (izboljšano varstvo potrošnikov – Direktiva o storitvah 2006/123/ES, analiza pritožb potrošnikov, 
povezanih s členoma 20(2) in 21, ki so bile sporočene ECC-net med letoma 2010 in 2012), str. 20–21.Okvir 2
74 
Poročilo ECC-net navaja vrsto podobnih primerov take diskriminatorne obrav -
nave, ki pogosteje temelji na prebivališču kot na državljanstvu, pogosto pa se 
izvaja posredno na podlagi države, v kateri je bila izdana kreditna kartica, ali kraja 
dostave.
29 Opažanja 
42 SWD(2012) 146 final z dne 
8. junija 2012, Commission Staff 
Working Document – With 
a view to establishing guidance 
on the application of 
Article 20(2) of 
Directive 2006/123/EC on 
services in the internal market 
(„the Services Directive ”) 
(delovni dokument služb 
Komisije z namenom uvedbe 
smernic o uporabi člena 20(2) 
Direktive 2006/123/ES 
o storitvah na notranjem trgu 
(v nadaljnjem besedilu: 
direktiva o storitvah).
43 (External) evaluation of the 
Consumer Protection 
Cooperation Regulation. Final 
Report submitted by the 
Consumer Policy Evaluation 
Consortium (CPEC)  ((zunanja) 
ocena uredbe o sodelovanju 
na področju varstva 
potrošnikov, končno poročilo, 
ki ga je predložil Konzorcij za 
ocenjevanje potrošniške 
politike (CPEC)), 
17. december 2012.75 
Izkazalo se je tudi, da člen 20(2) ustvarja nezadovoljstvo in negotovost za pod -
jetja, ki ne razumejo, katere obveznosti bi jim lahko bile naložene pri prodaji na 
daljavo strankam v drugih državah. Po mnenju predstavnikov sektorja prodaje na 
drobno v državah članicah dosedanje smernice42 niso dale zagotovil ali jamstev 
v zvezi s tem, kdaj morajo podjetja izvajati čezmejno dostavo.
Reševanje težav
76 
Komisija je sprejela tematski pristop k reševanju najpomembnejših vrst težav 
v zvezi s ponudniki storitev. Uporablja mrežo za sodelovanje na področju varstva 
potrošnikov za izvajanje preiskav ( sweeps ), ki vključujejo preiskave spletišč po vsej 
EU v posameznih sektorjih spletnih storitev. Hkrati se izvajajo usklajena prever -
janja za ugotavljanje kršitev prava na področju varstva potrošnikov in poznejše 
zagotavljanje njegovega izvrševanja. Po takih preiskavah bi morali zadevni nacio -
nalni organi izvesti ustrezne izvršilne ukrepe, v okviru katerih bi morali vzposta -
viti stik s podjetji v zvezi z domnevnimi nepravilnostmi ter jih pozvati k izvedbi 
popravnih ukrepov, da se izognejo sodnemu postopku. Preiskave ( sweeps ) so bile 
izvedene na naslednjih področjih: letalski prevozniki, vsebina za mobilne tele -
fone, elektronski izdelki, spletna prodaja vstopnic, potrošniški krediti, digitalne 
vsebine in spletna rezervacija potovanj.
77 
V skladu z zunanjo oceno43, izvedeno leta 2012, je bila posledična stopnja izvr -
ševanja visoka za vse sektorje, vendar bi bilo mogoče učinek preiskav ( sweeps ) 
okrepiti z večjim obveščanjem javnosti in nadaljnjimi ukrepi za zagotovitev stalne 
skladnosti. Zahteve iz direktive žal niso bile posebej vključene v ocene, izvedene 
v okviru teh dejavnosti, saj je bila po mnenju Komisije zakonodaja o sodelovanju 
na področju varstva potrošnikov sprejeta pred začetkom veljavnosti direktive. 
V okviru zunanje ocene so bila oblikovana priporočila za razširitev področja 
uporabe preiskav ( sweeps ), vendar je bila vključitev direktive nanj zavrnjena kljub 
priznavanju, da direktiva prejemnikom storitev zagotavlja določene pravice, kot 
so nediskriminacija, pravica do obveščenosti ter zavarovanje poklicne odgovor -
nosti in komercialno sporočanje, pri čemer sta v zvezi s tem pomembni merili 
čezmejni pomen in doslednost. Vendar je bilo v oceni izraženo mnenje, da se 
direktiva o storitvah močno osredotoča na obveznosti držav članic namesto na 
dejavnosti posameznih ponudnikov storitev, poleg tega pa zajema tudi vidike 
poslovanja med podjetji (tj. pojem prejemnikov storitev ni omejen na potrošnike), 
kar ni v skladu z usmerjenostjo ciljev sodelovanja na področju varstva potrošni -
kov v potrošnike. To stališče je v nasprotju z dokazi, predstavljenimi v poročilu 
mreže evropskih potrošniških centrov, ki poudarja precejšen vpliv neskladnosti 
z direktivo na potrošnike.
30 Opažanja 
44 Commission Recommendation 
of 7 December 2001 on 
principles for using „Solvit” – the 
Internal Market Problem Solving 
Network  (priporočilo Komisije 
z dne 7. decembra 2001 
o načelih za uporabo mreže 
Solvit za reševanje problemov 
notranjega trga) (UL L 331, 
15.12.2001, str. 79).
45 Priporočilo Komisije z dne 
17. septembra 2013 o načelih, 
ki urejajo mrežo Solvit, Bruselj 
(C(2013) 5869 final).
46 Priporočilo Komisije o načelih, 
ki urejajo mrežo Solvit 
(17. september 2013), str. 2.
47 http://ec.europa.eu/solvit/
index_sl.htm .Izvrševanje
Komisija uporablja več orodij za izvrševanje
78 
Skladnost z direktivo je pomembna s pravnega in ekonomskega vidika. Kadar so 
kršene pravice EU, so potrebne hitre in uspešne rešitve za ponudnike in prejemni -
ke storitev.
79 
Komisija lahko začne postopek za ugotavljanje kršitev zoper državo članico, ki ni 
izpolnjevala obveznosti iz Pogodbe. Komisija je tudi vzpostavila splošen mehani -
zem za obravnavanje kršitev brez formalnega postopka za ugotavljanje kršitev EU 
Pilot in alternativni mehanizem za reševanje sporov Solvit, ki je zasnovan posebej 
za vprašanja, povezana z notranjim trgom. Komisija lahko rešuje tudi pomemb -
na vprašanja na politični ravni z oblikovanjem priporočil za posamezne države 
v okviru evropskega semestra.
Solvit se za direktivo o storitvah redko uporablja
80 
Mehanizem Solvit je brezplačna, pretežno spletna storitev med državami članica -
mi, ki jo opravljajo nacionalne uprave. Vzpostavljen je bil leta 200144, posodobljen 
pa leta 201345. Solvit zagotavlja rešitve za vrsto praktičnih situacij, kot so: prizna -
vanje poklicnih kvalifikacij, pravice do vizuma in prebivanja, trgovina in storitve 
(podjetja), vozila in vozniška dovoljenja, družinske dajatve, pokojninske pravice, 
delo v tujini, denarno nadomestilo za brezposelnost, zdravstveno zavarovanje, 
dostop do izobraževanja, čezmejni pretok kapitala ali plačila in vračila DDV. Komi -
sija je leta 2013 izdala brošuro s primeri praktičnih rešitev za posamezne težave, 
ki so bile dosežene s pomočjo centrov Solvit.
81 
Na splošno se večina primerov reši uspešno in povprečno v devetih tednih46 (do -
ločen cilj je deset tednov47). Mreža je običajno prejela približno 1 400 primerov na 
leto, vendar se je to število leta 2014 povečalo na 2 368.
31 Opažanja 
48 Poročilo Nordic Innovation 
Delivering a stronger Single 
Market  (vzpostavitev 
močnejšega enotnega trga), 
junij 2012, str. 50.
49 Glej prejšnjo opombo.
50 Dr. M. Kaeding, F. Voskamp, 
Better Implementation of EU 
Legislation is not just a question 
of taking Member States to 
Court  (boljše izvajanje 
zakonodaje EU ne pomeni le 
vložitve tožbe zoper države 
članice), delovni dokument 
(2011/w/01 EIPA), str. 10.82 
Vendar ima mreža Solvit majhno vlogo v zvezi z direktivo. Leta 2014 je bilo z njo 
povezanih le 17 od 2 368 primerov (6 leta 2013 ter 16 v letih 2012 in 2011).
83 
Mreža Solvit ima omejeno število osebja in tehnično zmogljivost za obravnavanje 
zapletenih poslovnih primerov48. Centri Solvit v velikih državah, kot so Nemčija, 
Francija in Združeno kraljestvo, imajo premajhno število osebja49, zlasti je ne -
zadostno število osebja s pravnimi kvalifikacijami50. Vendar Komisija organizira 
redne tečaje usposabljanja za osebje centrov Solvit na področju prava.Rešitve Solvit
Solvit omogoča turistom najem nemških jaht v Italiji
Nemško podjetje je dajalo v najem (čarter) štiri jahte pod nemško zastavo za turiste v Italiji. Lastnik podjetja je 
prejel kazen, ker komercialnih jaht ni registriral pri lokalnih pristaniških organih v skladu z najnovejšimi italijan -
skimi predpisi. Pet mesecev pozneje, po večkratnih prizadevanjih za pridobitev registracije, je bil lastnik podje -
tja obveščen, da bi bila registracija mogoča le, če bi bil sedež podjetja v Italiji. Solvit je posredoval in pojasnil, 
da je ta pogoj v nasprotju z zakonodajo EU in da bi morali organi sprejeti registracijo pri nemški trgovinski 
zbornici. Vse štiri jahte so bile registrirane in izdana so bila dovoljenja za opravljanje čarterja (dajanje v najem).
Rešeno v devetih tednih.
Solvit zagotavlja pošteno obravnavo za rafting podjetja v Sloveniji
Rafting podjetja iz Madžarske in Slovaške so se pritoževala, da je bil cenejši, celoletni dostop do določene reke 
v Sloveniji rezerviran za slovenska podjetja. Tuja podjetja so morala plačati več, poleg tega pa so bila obreme -
njena z vsakodnevnim nakupom vstopnic. Po zaslugi mreže Solvit so bila diskriminatorna pravila spremenjena, 
tako da lahko zdaj tuja podjetja opravljajo svojo dejavnost na slovenskih rekah pod enakimi pogoji kot lokalna 
podjetja. Ker je reševanje zadeve vključevalo spremembo predpisov, je trajalo dlje od povprečja mreže Solvit.
Rešeno v desetih mesecih.
Vir: Evropska komisija, Solvit – Uspešni primeri, 2013.Okvir 3
32 Opažanja 
51 Češka, Danska, Nemčija, Irska, 
Španija, Italija, Litva, 
Madžarska, Nizozemska, 
Avstrija, Portugalska, Slovenija, 
Finska, Švedska in Združeno 
kraljestvo.84 
Večino zadev so predložili zasebni posamezniki, le približno 20 zadev pa podjetja, 
ki običajno uporabljajo druga sredstva za reševanje težav, ki nastanejo pri poslo -
vanju v tujini. V študiji, ki jo je leta 2011 izvedla Komisija, je bilo navedeno, da bi 
podjetja rešitve raje iskala po formalni poti.
85 
Rešitve, ki jih zagotavlja Solvit, niso zakonodajne, informacije o zadevah in o tem, 
kako so bile rešene, pa niso na voljo javnosti, zato ne pomagajo drugim poten -
cialnim zainteresiranim stranem. Poleg tega se lahko za enake težave oblikujejo 
različne rešitve, npr. ko jih oblikujejo različne države članice in regionalni organi.
EU Pilot – sistem za obravnavanje kršitev v fazi pred 
začetkom formalnega postopka za ugotavljanje kršitev, ki ga 
države članice z navdušenjem sprejemajo
86 
EU Pilot je zaupen mehanizem za izmenjavo informacij med Komisijo in državami 
članicami. Vzpostavila ga je Komisija leta 2008 s petnajstimi državami članicami 
prostovoljkami51, do julija 2013 pa se je vanj vključilo vseh 28 držav članic. EU Pilot 
se uporablja kot poskus za pojasnitev ali razrešitev težav, da se po možnosti pre -
prečijo formalni postopki za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 258 PDEU.
87 
Komisija je v okviru instrumenta EU Pilot leta 2013 odprla 1 502, leta 2014 pa 
1 208 zadev na vseh področjih. Do začetka leta 2015 je bilo med njimi 84 zadev 
povezanih z direktivo.
Za rešitev zadeve EU Pilot, povezane z direktivo o storitvah, je 
v povprečju potrebnih nekoliko več kot 16 mesecev
88 
Komisija predloži posamezne zadeve zadevni državi članici prek aplikacije siste -
ma EU Pilot. Organi držav članic morajo v desetih tednih odgovoriti in predlagati 
rešitev.
33 Opažanja 
52 http://ec.europa.eu/
internal_market/scoreboard/
performance_by_
governance_tool/eu_pilot/
index_
en.htm #maincontentSec.
53 SEC(2011) 1629/2 z dne 
21. decembra 2011, Drugo 
ocenjevalno poročilo sistema 
„EU Pilot”.89 
Komisija objavi povprečen čas, ki ga države članice porabijo za predložitev 
odgovorov na vse dopise v okviru instrumenta EU Pilot, pri čemer je določen rok 
70 dni. V skladu s pregledom notranjega trga (julij 2014)52 je bila večina držav 
označenih kot zelenih, kar pomeni, da so upoštevale rok. Češka, Irska, Španija, 
Italija, Latvija, Poljska, Portugalska, Romunija, Švedska in Združeno kraljestvo so 
bile razvrščene kot rumene, kar pomeni, da so se približale upoštevanju roka (s 
povprečnim odzivnim časom od 71 do 77 dni). Povprečni odzivni čas Francije je 
93 dni. Čas, ki ga je porabila Komisija, v pregledu ni naveden, vendar je v skladu 
z drugim ocenjevalnim poročilom o sistemu EU Pilot53, v katerem tudi zase določa 
rok 70 dni za oceno odgovorov in odločitev o nadaljnjih ukrepih, v povprečju 
porabila 102 dneva.
90 
Za večino zadev EU Pilot v zvezi z direktivo je bilo potrebno obsežnejše dopisova -
nje, kar je podaljšalo potreben čas. Povprečno trajanje zadev v zvezi z direktivo je 
16,6 meseca.
Pri nekaterih zadevah je Komisija ukrepala prepozno
91 
Sodišče je obravnavalo šest zadev EU Pilot v zvezi z direktivo. V tem vzorcu je 
postopek za razrešitev zadeve EU Pilot trajal od pet do osem mesecev. Pri bolj za -
pletenih zadevah, za katere se je pozneje začel postopek za ugotavljanje kršitev, 
je bilo potrebnih od devet do trideset mesecev.
92 
Države članice so odgovore poslale pravočasno. V  okviru 4  so navedeni primeri 
zamud v postopku EU Pilot.
Primeri zamud v postopku EU Pilot
V primeru ene države članice je Komisija po tem, ko je opredelila težavo, potrebovala 16 mesecev, da ji je pos -
lala uradni dopis, in nadaljnjih šest mesecev, da je začela obravnavati zadevo v okviru sistema EU Pilot.
Za drugo državo članico je Komisija potrebovala skoraj 20 mesecev od prejema pritožbe do začetka obravnave 
zadeve v okviru sistema EU Pilot.
Ena zadeva EU Pilot se je začela obravnavati leta 2012 in še ni zaključena, saj je še vedno treba preveriti pravil -
no izvajanje uvedenih zakonodajnih sprememb.Okvir 4
34 Opažanja 
54 Vse pritožbe o vseh temah, 
tudi tiste, ki vodijo 
v obravnavo v okviru sistema 
EU Pilot in/ali postopek za 
ugotavljanje kršitev, se 
registrirajo v CHAP (sistem za 
registracijo pritožb in 
poizvedb). CHAP vključuje 
označevanje področij, pri 
katerih se pritožbe nanašajo 
na člen 56 (svoboda 
opravljanja storitev) ali člen 49 
(pravica do ustanavljanja) 
PDEU.93 
Informacije o zadevah EU Pilot se ne objavijo niti v času, ko so odprte, niti po tem, 
ko so zaključene. Tudi če taki postopki zagotovijo rešitev v posamezni državi, ne 
koristijo drugim zainteresiranim stranem in ne prispevajo k vzpostavitvi uveljav -
ljene pravne prakse EU na tem področju.
Komisija je redko uporabljala postopke za ugotavljanje 
kršitev
94 
Če Komisija po predhodnih posvetovanjih v okviru sistema EU Pilot meni, da se 
pravila EU ne uporabljajo ustrezno, lahko začne postopek za ugotavljanje kršitev 
zoper zadevno državo članico. Komisija lahko skuša odpraviti kršitev, po potrebi 
tudi s posredovanjem zadeve Sodišču Evropske unije. To lahko stori na podlagi 
pritožbe, ki jo je prejela54, ali na lastno pobudo.
95 
Zadeva se lahko reši, če država članica zagotovi potrebne dodatne informacije, 
na podlagi katerih lahko Komisija ugotovi, da kršitev dejansko ne obstaja, ali če 
upošteva mnenje Komisije in odpravi kršitev.
96 
Komisija je kot del storitvenega svežnja iz leta 2012 razglasila politiko ničelne 
tolerance. Vendar je Komisija zavzela stališče, da je treba v področje uporabe 
ničelne tolerance vključiti le omejen podsklop zahtev (glej okvir 5 ).
35 Opažanja 
97 
Ta politika se uporablja le za najbolj omejujoče zahteve iz direktive. Ne uporablja 
se za druge ugotovljene ovire, pri katerih je treba oceniti in morda izpodbijati 
utemeljitev sorazmernosti, ki jo je zagotovila država članica. Stališče Komisije je, 
da se ne more izreči o posebnih zadevah, saj lahko o njih odloči le Sodišče Evrop -
ske unije. Vendar Komisija ne želi posredovati zadev, če ni povsem prepričana, da 
bo sodba potrdila kršitev zakonodaje.
98 
Za nekatere zadeve je Komisija zagotovila smernice, ko je na srečanjih strokovnih 
skupin predstavila nove zahteve, ki temeljijo na obvestilih o zakonodajnih ukre -
pih, posredovanih v okviru sistema IMI. Kljub temu se politika ničelne tolerance 
ne uporablja za po mnenju Komisije neupravičene zahteve, ki so jih naložile 
države članice.Ničelna toleranca za neizpolnjevanje obveznosti
Komisija je sklenila, da bo politiko ničelne tolerance izvajala le v zvezi z neizpolnjevanjem naslednjih obvezno -
sti iz direktive o storitvah:
Direktiva prepoveduje številne diskriminatorne in še posebej obremenjujoče zahteve iz člena 14.
Direktiva uvaja posebne obveznosti za poenostavitev postopkov za izdajo dovoljenj:
(1) tiho odobritev, tj. da neodzivanje upravnih organov pomeni odobritev, kot je predvideno v členu 13(4),
(2) veljavnost dovoljenj v celotni državi, ki je zagotovljena v členu 10(4).
Direktiva v členu 24 ukinja popolno prepoved glede poslovnih komunikacij za regulirane poklice.
Zahteve glede ustanavljanja onemogočajo opravljanje čezmejnih storitev. To so ene od najbolj omejevalnih 
zahtev iz odstavka 2 člena 16 direktive o storitvah (klavzula o svobodi opravljanja storitev), države članice pa 
jih ne smejo naložiti ponudnikom storitev.
Vir: COM(2012) 261 final, Partnerstvo za novo rast na področju storitev 2012–2015, str. 4.Okvir 5
36 Opažanja 
55 Stanje 1. aprila 2015.99 
Od uvedbe direktive je bilo obravnavanih le devet zadev v zvezi s kršitvami, 
povezanimi z neskladnostjo nacionalne zakonodaje z njo. To je malo v primerja -
vi s številom težav, sporočenih v okviru medsebojnega ocenjevanja, preverjanj 
uspešnosti in poročila o izvajanju (storitveni sveženj), in ni v skladu s politiko 
ničelne tolerance, ki jo je razglasila Komisija.
Obravnavanje zadev v zvezi s kršitvami traja predolgo
100  
V skladu s podatki, ki jih je zagotovila Komisija, je 18 zadev, ki so bile v obravnavi 
1. oktobra 2014 in so bile povezane z direktivo, povprečno trajalo 19,6 meseca. 
S tem je bil že presežen cilj 18 mesecev, ki ga je Komisija določila za zaključek 
takih postopkov. Do konca leta 2015, približno 15 mesecev pozneje, je bilo 11 
od teh zadev še vedno v obravnavi. Komisija informacij o trajanju zaključenih 
postopkov za ugotavljanje kršitev, povezanih z direktivo o storitvah, ne zbira ali 
objavlja sistematično.
101  
Poleg 20 primerov, povezanih s poznim prenosom (glej odstavek 19) in devetih 
primerov neskladnosti (glej odstavek 99) je obstajalo 55 zadev55, povezanih z ne -
pravilno uporabo ali prenosom direktive o storitvah, in 20 podobnih kršitev, ki 
se nanašajo na člen 49 (pravica do ustanavljanja) in člen 56 (svoboda opravljanja 
storitev) PDEU. To so zadeve, pri katerih je bila direktiva pravilno prenesena v na -
cionalno zakonodajo, vendar so bile določbe zakonodaje nepravilno prenesene 
ali uporabljane.
Glede posameznih pritožb, povezanih s storitvami, se redno 
sprejemajo nadaljnji ukrepi, vendar so med postopki za 
ugotavljanje kršitev dolga obdobja nedejavnosti
102  
Sodišče je obravnavalo deset zadev v zvezi s kršitvami, ki so se pojavile zaradi 
ovir, izpostavljenih med obiski pri Komisiji in v državah članicah, ali pri katerih je 
postopek trajal izredno dolgo.
37 Opažanja 
56 Členi 14, 15 in 16.
57 Zadeva C-179/14, Komisija 
proti Madžarski, 2012/4083.103  
V zvezi z zadevami v sistemu Komisije za evidentiranje pritožb (CHAP) so se redno 
sprejemali nadaljnji ukrepi. Zadeve, povezane z direktivo, so bile posredovane GD 
za notranji trg in storitve, ki je nato pripravil odgovor ali odprl zadevo v okviru 
instrumenta EU Pilot, da bi obravnaval kršitev v fazi pred začetkom formalnega 
postopka za ugotavljanje kršitev. Pri vseh zadevah je med Komisijo in državami 
članicami potekalo obsežno dopisovanje. Vendar so se po začetku postopkov za 
ugotavljanje kršitev pojavile dolge zamude, pri posameznih zadevah pa obdobja 
nedejavnosti in zamude pri odzivanju držav članic. Pri eni zadevi je na primer 
obdobje nedejavnosti trajalo od februarja 2012 do marca 2014, pri drugi zadevi 
pa je bila od novembra 2012 do maja 2015 prisotna vrzel v dopisovanju na strani 
Komisije, čeprav je bila odločitev pozneje sprejeta hitro.
104  
Čeprav je bilo potrebno več časa, kot je bilo pričakovano in načrtovano, so vse za -
ključene zadeve v zvezi s kršitvami prispevale k spremembi zakonodaje v zadevni 
državi članici, s čimer so bile ugotovljene težave odpravljene. Na podlagi tega je 
mogoče sklepati, da začetek postopkov za ugotavljanje kršitev povzroči zakono -
dajne spremembe v državi članici. Vendar je njihovo število še vedno izredno 
majhno. Poleg tega je treba poudariti, da Komisija sicer razglasi začetek postop -
ka za ugotavljanje kršitev, vendar se javnosti ob zaključku zadeve ne zagotovi 
podrobna dokumentacija, kar zmanjšuje preglednost postopka in škodljivo vpliva 
na razvoj enotne pravne prakse.
Sodišču EU je bila predložena le ena zadeva
105  
Kadar Komisija vloži tožbo zoper državo članico pri Sodišču EU, mora sama zago -
toviti dokaz o kršitvi prava EU. Če zagotovljeni dokaz ni dovolj prepričljiv, lahko 
Sodišče EU razsodi proti Komisiji z razglasitvijo zadeve za nedopustno ali neute -
meljeno. Komisija je Sodišču EU predložila le eno zadevo v zvezi s kršitvami na 
podlagi direktive56 57 (glej okvir 6 ).
38 Opažanja 
106  
V poročilih Komisije, Evropskega parlamenta in drugih organov ter zlasti v storit -
venem svežnju (junij 2012) so bila pregledana orodja za izvrševanje in oblikovana 
priporočila za nadaljnje ukrepanje. Sodišče je pri obiskanih državah članicah ugo -
tovilo soglasje o tem, da bi bilo treba vsa vprašanja v zvezi z neizpolnjevanjem 
obveznosti strogo obravnavati in uporabiti postopke za ugotavljanje kršitev.
107  
Komisija ni oblikovala sistematične strategije za okrepitev enotnega trga storitev, 
zlasti področij, ki jih zajema direktiva. Sedanje dejavnosti izvrševanja niso vedno 
usmerjene v gospodarsko najpomembnejše panoge, izbrane v skladu s pristo -
pom, ki temelji na tveganju.Zadeva v zvezi s kršitvami, predložena Sodišču EU
Evropska komisija se je odločila, da vloži tožbo proti Madžarski pri Sodišču Evropske unije, da bi izpodbijala 
njeno zakonodajo o izdajanju bonov za prehrano, prosti čas in počitnice. Komisija meni, da so omejitve, ki so 
bile uvedene z madžarsko zakonodajo, ki je začela veljati 1. januarja 2012, v nasprotju s temeljnimi načeli pra -
vice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (člena 49 in 56) 
in z direktivo o storitvah (Direktiva 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 
o storitvah na notranjem trgu).
Leta 2011 je Madžarska spremenila zakonodajo o izdajanju bonov za (tople in hladne) obroke, prosti čas in 
počitnice, ki jih delodajalci odobrijo delojemalcem in ki se štejejo za ugodnosti v naravi ter za katere se tako 
uporabljajo ugodnejša davčna pravila in pravila na področju socialne varnosti. Ta zakonodaja je začela veljati 
1. januarja 2012 brez daljšega prehodnega obdobja ali ukrepov. Prej niso veljali posebni pogoji za delodajalce, 
ki delojemalcem izdajajo bone za tople in hladne obroke, ali v zvezi z obliko takih bonov.
Ta nova zakonodaja je zagotovila monopolni položaj javni fundaciji, pristojni za izdajanje (papirnatih ali elek -
tronskih) bonov za hladne obroke in (papirnatih) bonov za tople obroke, ki jih delodajalci odobrijo delojemal -
cem. Poleg tega določa zelo stroge pogoje za izdajanje bonov za tople obroke, prosti čas in počitnice, ki se 
štejejo kot ugodnosti v naravi in ki se ne smejo več zagotavljati v elektronski obliki.
Nova zakonodaja pomeni, da so ponudniki, ki so na trgu bonov za tople in hladne obroke prisotni že več let, 
zdaj izključeni s trga z boni, ki se štejejo kot ugodnosti v naravi.
Ker Madžarska ni uskladila zakonodaje z obrazloženim mnenjem, ki ji je bilo poslano novembra 2012, se je 
Komisija odločila, da zadevo predloži Sodišču EU. Oktobra 2015 zadeva še ni bila zaključena.Okvir 6
39 Opažanja 
58 http://ec.europa.eu/
europe2020/pdf/csr2014/
overview_
recommendations_2014_by_
member_state_en.pdf .
59 Na primer glede reguliranih 
poklicev, zlasti farmacevtov in 
optikov, kar zadeva 
spodbujanje konkurence na 
področju storitev in 
zmanjšanje regulativne 
obremenitve maloprodajnega 
sektorja s francoskim 
zakonom Loi relative 
à l’artisanat, au commerce et 
aux très petites entreprises  
(ACTPE), namenjenim 
poenostavitvi postopka za 
odpiranje maloprodajnih 
trgovin, in osnutkom zakona 
o gospodarski dejavnosti, ki 
daje večja pooblastila organu, 
pristojnemu za konkurenco.Priporočila za posamezne države so bila delno uspešna
108  
Poleg postopkov za ugotavljanje kršitev skuša Komisija vplivati na države članice 
tako, da vključuje priporočila, povezana z direktivo o storitvah, v priporočila za 
posamezne države, izdana v okviru evropskega semestra. Taka priporočila odobri 
Svet. Komisija meni, da imajo priporočila za posamezne države večji politični uči -
nek kot postopki za ugotavljanje kršitev, saj se o njih dogovorijo in jih sprejmejo 
vlade držav članic.
109  
Junija 2014 so bila vprašanja v zvezi s konkurenco v storitvenem sektorju vklju -
čena v 14 priporočil za posamezne države58. Komisija je na primer priporočila, 
naj francoska vlada „[o]dpravi neupravičene omejitve pri dostopu do reguliranih 
poklicev in njihovem opravljanju ter zniža stroške vstopa na trg in spodbuja 
konkurenčnost na področju storitev”. Leta 2015 je bil ugotovljen določen napre -
dek na tem področju59. Vendar nekatere države niso dosegle nobenega napredka 
ali so dosegle le omejen napredek ali pa se priporočilo za posamezno državo ni 
upoštevalo. (Glej okvir 7 .)
110  
Čeprav Komisija meni, da imajo priporočila za posamezne države večji politični 
učinek kot postopki za ugotavljanje kršitev, jih vse države članice ne izvajajo 
ustrezno. Ni dokazov, da so priporočila za posamezne države uspešnejša pri od -
pravljanju ovir kot postopki za ugotavljanje kršitev.
40 Opažanja 
Priporočila za posamezne države za leto 2014, ki so bila predmet nadaljnjega 
ukrepanja v letu 2015 in v zvezi s katerimi je bil dosežen le omejen ali sploh 
nikakršen napredek
Priporočilo za posamezno državo št. 5 je Madžarski priporočalo, naj „[s]tabilizira regulativni okvir in spodbuja 
konkurenco na trgu, med drugim z odpravo ovir v storitvenem sektorju”.
Vendar je bilo leta 2015 ugotovljeno, da je Madžarska dosegla omejen napredek pri upoštevanju priporočila 
za posamezno državo št. 5 in priporočila Sveta. Dejansko ni bil dosežen nikakršen napredek pri stabilizaciji 
regulativnega okvira in spodbujanju konkurence na trgu, zlasti v storitvenem sektorju.
Priporočilo za posamezno državo št. 4 je Avstriji priporočalo, naj „[o]dpravi prekomerne ovire za ponudnike 
storitev, vključno z določbami o pravni obliki podjetij in lastništvu delnic ter določbami glede ustanavljanja 
podjetij, ki ponujajo storitve na različnih področjih”.
Avstrija v obdobju poročanja ni dosegla napredka na področju reform, tudi ne v zvezi z določbami o pravni 
obliki podjetij in lastništvu delnic ter določbami glede storitvenih dejavnosti na različnih področjih. Še vedno 
ni bil izveden obsežen pregled veljavnih omejitev.
Priporočilo za posamezno državo št. 6 je Španiji priporočalo, naj „[s]prejme daljnosežno reformo poklicnih 
storitev in poklicnih združenj do konca leta 2014, pri čemer naj opredeli poklice, za katere velja obveznost re -
gistracije v okviru poklicne organizacije, ter preglednost in odgovornost poklicnih združenj, sprosti dostop do 
neupravičeno rezerviranih dejavnosti in zavaruje enotnost trga pri dostopu do poklicnih storitev in njihovem 
opravljanju v Španiji. Še skrajša trajanje, stroške in število postopkov, potrebnih za ustanovitev delujočega 
podjetja. Odpravi neupravičene omejitve za postavitev veleblagovnic z velikimi površinami, zlasti s spremem -
bo obstoječih predpisov za regionalno prostorsko ureditev”.
V zvezi s sprejetjem reforme poklicnih storitev in poklicnih združenj ni bil dosežen napredek.
Delni napredek je bil dosežen pri dodatnem skrajšanju trajanja ter zmanjšanju stroškov in števila postopkov, 
potrebnih za ustanovitev delujočega podjetja.Okvir 7
41
 Zaključki in priporočila
111 
Naloga Komisije je usklajevanje politike evropskega enotnega trga in prizade -
vanje za odpravo neupravičenih ovir za trgovino na področju storitev. Nekaj let 
po roku za izvajanje direktive o storitvah so še vedno prisotne ovire za notranji 
trg storitev, ki jih zajema direktiva. Komisija je vzpostavila vrsto mehanizmov za 
odkrivanje ovir, ustvarila podporne strukture, da bi pomagala državam članicam 
pri njihovem zmanjševanju, ter uvedla alternativne ukrepe za reševanje sporov. 
Vendar Komisija ni bila naklonjena izvajanju sodnih postopkov, delno zaradi nji -
hove dolgotrajnosti, pa tudi zaradi pomanjkanja zaupanja v trdnost zakonodaje. 
Na splošno je bila Komisija pri zagotavljanju izvajanja direktive le delno uspešna.
Prenos in spremljanje izvajanja
112  
Večina držav članic direktive ni pravočasno prenesla v nacionalno zakonodajo. 
Komisija je spremljala napredek držav članic in poročala o njem Svetu za konku -
renčnost. Države članice so priznale, da si je Komisija v praksi zelo prizadevala pri 
nudenju pomoči pri izvajanju direktive med prenosom in po njem, z organizacijo 
razprav v skupinah za medsebojno ocenjevanje in zagotavljanjem smernic na 
rednih srečanjih tematskih strokovnih skupin. Smernice za prenos so bile izdane 
v obliki priročnika za izvajanje, ki je sicer štel kot koristen, vendar ni bil objavljen 
pravočasno ob začetku triletnega obdobja, zato je prispeval k zamudam pri po -
polnem prenosu (glej odstavke 16 do 20).
Priporočilo 1
Komisija naj oblikuje smernice za prenos in jih objavi čim prej po sprejetju.
113  
Postopek medsebojnega ocenjevanja in poznejša preverjanja uspešnosti so 
pokazali, da je še vedno prisotnih precej ovir. Po mnenju držav članic bi lahko 
Komisija naredila več za odpravo potencialno neupravičenih ovir, ki so bile ugo -
tovljene v tem postopku. Poleg tega Komisija ni dovolj izpodbijala utemeljitve 
o sorazmernosti, ki so jo predložile nekatere države članice. Komisija ni uporabila 
rezultatov, da bi podprla svoje sistematično izvrševanje direktive z namenom 
obravnavanja gospodarsko najpomembnejših vprašanj (glej odstavke 21 do 36).
42 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 2
Z nadaljnjim ukrepanjem na podlagi rezultatov dejavnosti, kot so medsebojno 
ocenjevanje in preverjanja uspešnosti, naj se odpravijo neskladnosti; Komisija in 
države članice naj obravnavajo gospodarsko najpomembnejša vprašanja.
114  
Potencialna gospodarska korist popolnega izvajanja direktive ni znana, vendar 
se za ocenjeno povečanje izložka pogosto navaja, da kaže učinek zmanjševanja 
ovir. Zaradi pomanjkanja dovolj podrobnih podatkov o sektorjih, na katere vpliva 
direktiva, njen učinek še vedno ni zanesljivo količinsko opredeljen. Komisija je 
šele nedavno pozvala države članice, naj zagotovijo ustrezno podrobne razčle -
nitve nacionalnih računov (glej odstavke 37 do 42).
Priporočilo 3
Komisija naj si prizadeva zagotoviti, da se vprašanje podatkov, potrebnih za oce -
no učinkov nove zakonodaje, obravnava v zgodnji fazi zakonodajnega postopka.
Izvajanje
115  
Enotne kontaktne točke so pomemben element direktive. Pri njihovem vzpostav -
ljanju je prihajalo do zamud, njihova kakovost pa se med državami članicami zelo 
razlikuje, saj nekatere ne kažejo ustrezne velikopoteznosti za oblikovanje EKT, ki 
se bodo bolj odzivale na potrebe podjetij. Komisija je oblikovala Listino, ki države 
članice poziva, naj storijo vse potrebno, da bi to dosegle, vendar bo treba na 
zadovoljive rezultate tega ukrepa še počakati (glej odstavke 46 do 52).
116  
Seznanjenost podjetij z EKT ni velika, poleg tega niso vse EKT dovolj vidne (glej 
odstavke 53 do 55).
Priporočilo 4
Države članice naj upoštevajo Listino o enotnih kontaktnih točkah, na primer 
z objavo informacij v več jezikih in omogočanjem izvedbe vseh upravnih postop -
kov, potrebnih za čezmejno opravljanje storitev.
43 Zaključki in priporočila 
117  
Upravno sodelovanje prek sistema IMI se lahko koristno uporablja v povezavi 
z direktivo, vendar je uporaba veliko manjša kot na primer v okviru direktive 
o poklicnih kvalifikacijah. IMI je prav tako koristno sredstvo za posredovanje ob -
veznih obvestil, vendar se premalo uporablja zaradi nezadovoljstva držav članic 
s tem, kako Komisija obravnava poslana obvestila, in z nezadostno razumljivostjo 
obvestil, ki jih pošljejo druge države članice (glej odstavke 56 do 64).
Priporočilo 5
Zakonodajalec naj uvede obdobje mirovanja za obveščanje o osnutkih zahtev 
in zagotovi njihovo objavo na javno dostopnem spletišču, da se omogoči boljši 
dostop in pravočasen nadzor.
118  
Veliko potrošnikov se dokazano še vedno srečuje s težavami pri dostopu do eno -
tnega trga storitev, čeprav ne vlagajo uradnih pritožb. Vendar bi Komisija lahko 
predlagala, naj se področje uporabe uredbe o sodelovanju na področju varstva 
potrošnikov razširi tako, da bo vključevalo člen 20 direktive o storitvah (glej 
odstavke 65 do 77).
Priporočilo 6
Komisija naj spremeni Prilogo k uredbi o sodelovanju na področju varstva potroš -
nikov tako, da bo zajela člen 20 direktive o storitvah.
Izvrševanje
119  
Čeprav je EU Pilot koristno orodje za sodelovanje med državami članicami in 
Komisijo, je za začetek obravnavanja zadev običajno potrebno preveč časa, 
informacije o njihovi rešitvi pa niso objavljene. Tudi če EU Pilot zagotovi rešitev 
v posamezni zadevi, to ne koristi drugim zainteresiranim stranem in ne prispeva 
k vzpostavitvi uveljavljene pravne prakse EU na tem področju (glej odstavke 86 
do 93).
44 Zaključki in priporočila 
Priporočilo 7
Komisija naj ne povzroča zamud pri začetku obravnavanja zadeve v okviru siste -
ma EU Pilot, če je bila odkrita težava. Informacije o težavah, rešenih prek sistema 
EU Pilot, naj se izmenjujejo (če je treba, anonimno), kar bi prispevalo k razširjanju 
najboljše prakse.
120  
Kljub politiki ničelne tolerance je bilo doslej le devet zadev v zvezi s kršitvami po -
vezanih z neskladnostjo nacionalne zakonodaje z direktivo. Reševanje teh zadev 
je trajalo predolgo (v povprečju dve leti), le ena zadeva v zvezi s kršitvijo direktive 
o storitvah pa je bila dejansko posredovana Sodišču EU. Komisija ni oblikovala 
sistematične strategije za okrepitev enotnega trga storitev, zlasti področij, ki jih 
zajema direktiva. Pri sedanjih dejavnostih izvrševanja se za osredotočanje na 
gospodarsko najpomembnejše panoge ne uporablja vedno pristop, ki temelji na 
tveganju (glej odstavke 94 do 107).
Priporočilo 8
Komisija naj skrajša trajanje postopkov za ugotavljanje kršitev, kolikor je mogoče. 
Uporablja naj pristop k sprožanju postopkov za ugotavljanje kršitev, ki bi temeljil 
na tveganju in gospodarskem pomenu zadevnega vprašanja. Glede na to, da tudi 
Komisija meni, da lahko o pomembnih vprašanjih glede izvajanja odloča le Sodiš -
če EU, bi mu jih morala posredovati, kadar je potrebno.
To poročilo je sprejel senat IV, ki ga vodi Milan Martin CVIKL, član Evropskega 
računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 3. februarja 2016.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsednik

45 Odgovori  
Komisije
Povzetek
IV
Komisija je svoje prednostne naloge opredelila v Sporočilu o izvajanju direktive o storitvah1 iz leta 2012. V svojem 
sporočilu pojasnjuje, da se osredotoča na izvrševanje, vendar to ni njeno edino področje ukrepanja. Opredelila je 
tudi prednostne sektorje in določila ukrepe za naslednja leta, vključno z akcijskim načrtom za maloprodajni sektor, 
reformo direktive o poklicnih kvalifikacijah ter medsebojnim strokovnim pregledom pravnih oblik podjetij in lastniš -
kih deležev. Evropski svet je ta sklop ukrepov pozdravil v svojih sklepih z dne 23. oktobra 2013. Kot je poudaril, imajo 
države članice osrednjo vlogo pri izvajanju direktive o storitvah.
Komisija je v prvi polovici leta 2015 začela več postopkov za ugotavljanje kršitev, pri katerih je treba oceniti soraz -
mernost nacionalnega ukrepa. Na primer, obravnavala je osem zadev v zvezi s kršitvami, povezanimi s pravnimi 
oblikami podjetij in lastniškimi deleži oziroma tarifami (ki so v skladu s členom 15 direktive o storitvah pogojne 
obveznosti). Obravnavala je tudi več zadev na podlagi količinskih ali ozemeljskih omejitev (člen 15 direktive o storit -
vah) in na podlagi člena 20(2) (nediskriminacija pri dostopu do storitev). V drugi polovici leta 2015 je v okviru instru -
menta EU Pilot v zvezi z neskladnostjo s členom 8 direktive o storitvah odprla deset zadev, povezanih z enotnimi 
kontaktnimi točkami, pri katerih je treba prav tako oceniti sorazmernost.
V
Komisija sodne postopke izvaja po potrebi. Komisija je opredelila svoje prednostne sektorje in v okviru teh tudi 
ukrepala.
Del Direktive temelji na oceni sorazmernosti, ki jo države članice izvedejo za vsak primer posebej, Komisija pa mora 
to upoštevati (npr. člen 15 in člen 39, ki od držav članic zahtevata ocenjevanje nekaterih zahtev). Ukrep se zato ne 
sprejme na podlagi stopnje zaupanja, temveč na pravni podlagi. Trajanje sodnega postopka ni bilo nikoli odlo -
čilni dejavnik pri uvedbi postopkov za ugotavljanje kršitev. Glede brezpogojnih obveznosti iz Direktive je Komisija 
takoj ukrepala z zelo doslednim številom preiskav na lastno pobudo. Od povprečno 80 zadev v okviru instrumenta 
EU Pilot letno na lastno pobudo odpre več kot 30 zadev.
1 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odgovori Komisije 46
VI
Kar zadeva ekonomski učinek direktive o storitvah, je študija iz leta 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/
publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) temeljila na oceni ovir v storitvenem sektorju v dveh 
točkah v času: pred uvedbo Direktive in po njej (konec leta 2011). Komisija je to študijo tudi posodobila, da bi zajela 
nacionalne reforme, ki so se izvedle med letoma 2012 in 2014 (na voljo na spletnem mestu: http://ec.europa.eu/
DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/native ). Poleg tega so se pred kratkim 
izvedle podrobnejše ocene preostalih ovir in gospodarskega potenciala v primeru njihove odprave v prednostnih 
sektorjih poslovnih storitev in prodaje na drobno. Objavljene so bile v delovnem dokumentu služb Komisije v zvezi 
s strategijo enotnega trga (glej oddelka 2.3 in 2.4: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/attachments/1/
translations/en/renditions/native ).
VII, prva alinea
Komisija je po medsebojnem ocenjevanju, ki se je izvedlo leta 2013, odprla več kot 30 zadev (zadeve z ničelno tole -
ranco). Po medsebojnem strokovnem pregledu pravnih oblik podjetij, lastniških deležev in tarif leta 2014 je odprla 
15 zadev v okviru instrumenta EU Pilot. Od teh 15 zadev je v 5 primerih zadevnim državam članicam poslala uradni 
opomin, kar pomeni skupno približno 80 zadev v okviru instrumenta EU Pilot letno. To je eno največjih števil zadev, 
ki jih je Komisija odprla za en sam del sekundarne zakonodaje. Pomeni veliko prizadevanje držav članic in Komisije, 
saj je bilo za njen prenos potrebnih 1 584 nacionalnih delov zakonodaje, kar je največje število ukrepov za prenos, 
potrebnih za en sam del sekundarne zakonodaje EU.
VII, druga alinea
EU Pilot je sistem, prek katerega Komisija in države članice v zgodnji fazi razpravljajo o morebitnih kršitvah prava 
Unije. Te razprave temeljijo na zaupnosti; Komisija ne razkrije, ali zadeva v okviru instrumenta EU Pilot v zvezi z dolo -
čenim predmetom urejanja poteka oziroma je potekala proti določeni državi članici. Dobre prakse o uporabi prava 
Unije, vključno z delovanjem sistema EU Pilot, z državami članicami izmenjuje na namenskem forumu. Informacije 
o sistemu EU Pilot v strnjeni obliki objavlja v Letnem poročilu o spremljanju uporabe prava EU (COM(2015) 329). 
Če bi objavila posebne informacije o zadevi v okviru instrumenta EU Pilot, bi morala spoštovati obveznosti glede 
zaupnosti, ki jih ima do držav članic, in proučiti vsak primer posebej.  Prakso Komisije, da tekoče preiskave v okviru 
sistema EU Pilot obravnava zaupno, je že potrdilo Sodišče Evropske unije (sodba v zadevi Petrie (zadeva T-191/99), 
sodba v zadevi Spirlea (zadeva T-306/12), sodba v zadevi ClientEarth proti Komisiji (zadevi T-424/14 in T-425/14)). Te 
sodbe je podalo v zvezi z dostopom do dokumentov, ki so ga zahtevale zunanje tretje strani. Komisija ob upošteva -
nju navedenega meni, da njena veljavna politika razširjanja ohranja ustrezno ravnovesje med potrebo po spodbuja -
nju dobrih praks na področju uporabe prava Unije in med spoštovanjem zaupnosti do držav članic. Prizadeva si, da 
bi razširjala strnjene informacije o sistemu EU Pilot.
VII, tretja alinea
Komisija meni, da je namen postopka za ugotavljanje kršitev čim prej ustaviti kršenje prava Unije in zagotoviti skla -
dnost. Prizadeva si, da bi čim bolj skrajšala čas, potreben za dosego tega cilja. Najučinkovitejši način za dosego tega 
cilja pa ni vedno povezan s hitro izvedbo postopka za ugotavljanje kršitev, saj lahko včasih nadaljevanje postopka za 
ugotavljanje kršitev brez upoštevanja pogojnih situacij prinese rezultate, ki so ravno nasprotni.
Odgovori Komisije 47
VII, četrta alinea
Dejstvo, da zadeve niso prišle pred Sodišče, ne pomeni nujno, da Komisija ni dejavno preganjala kršitev, ampak da 
se je skladnost zagotovila pred predložitvijo Sodišču. Namen postopka za ugotavljanje kršitev je čimprejšnje zagota -
vljanje skladnosti. V tem smislu je orodje EU Pilot učinkovit instrument za reševanje vprašanj pred začetkom formal -
nega postopka za ugotavljanje kršitev in po potrebi morebitno predložitvijo zadeve Sodišču. Število postopkov za 
ugotavljanje kršitev in s tem tudi predložitev Sodišču se je po uvedbi sistema EU Pilot na splošno zelo zmanjšalo. Kot 
je navedeno v odgovoru, ta trditev drži za postopek za ugotavljanje kršitev na splošno.
VIII, prva alinea
Komisija državam članicam pomaga pri izvajanju zakonodaje Unije z izčrpno zbirko orodij za spodbujanje skladnosti 
(načrti za izvajanje pomembnih zakonodajnih pobud, omrežij ter srečanj in smernic strokovnega odbora). Sveženj za 
boljše pravno urejanje, sprejet maja 2015, je potrdil podporo Komisije državam članicam pri njihovem prizadevanju 
na področju izvajanja (Smernice za boljše pravno urejanje, str. 33–35). V zvezi s tem vse predloge pomembnih direk -
tiv spremljajo načrti za izvajanje, v katerih so opisani izzivi na področju izvajanja, in pomembni podporni ukrepi, ki 
jih bo sprejela Komisija.
Priročnik o uveljavljanju direktive o storitvah je bil na voljo 7 mesecev po sprejetju direktive o storitvah in 29 mese -
cev pred rokom za prenos. Pred objavo priročnika so se izvedla obsežna posvetovanja in razprave z državami člani -
cami, zato je bila državam članicam vsebina vnaprej dobro znana. Objava priročnika brez ustreznega posvetovanja 
bi bila večja težava kot zamuda pri njegovi objavi.
VIII, druga alinea
Komisija v skladu s svojo agendo za boljše pravno urejanje brez poseganja v politične odločitve krepi svoj pristop 
k oceni učinka in vrednotenju, da bi izboljšala bazo podatkov, na kateri temeljijo vsi zakonodajni predlogi. Komi -
sija je posodobila svoj postopek oblikovanja politik, tako da je ta odprt za naknadni nadzor in mnenja javnosti, ter 
vzpostavila spletni portal, prek katerega je mogoče spremljati pobude in nova javna posvetovanja, kadar Komisija 
ocenjuje obstoječe politike ali morebitne nove predloge.
VIII, četrta alinea
Komisija je v strategiji za enotni trg na področju blaga in storitev, ki jo je objavila 28. oktobra 2015, napovedala več 
ukrepov za boljše izvajanje direktive o storitvah, vključno z reformo postopka obveščanja. Komisija proučuje več 
zakonodajnih možnosti, vključno z elementi, kot sta obdobje mirovanja in omogočanje dostopa deležnikom do 
obvestil, da se zagotovi večja preglednost. V strategiji za enotni trg je poudarjeno dejstvo, da zagotavljanje informa -
cij na javno dostopnem spletišču še ni na voljo. Ustrezen predlog je načrtovan za leto 2016.
VIII, peta alinea
V strategiji za enotni trg je napovedana taka sprememba zakonodaje o sodelovanju na področju varstva potrošni -
kov, pa tudi zakonodaja, ki zagotavlja okvir, ožji od tistega iz člena 20 direktive o storitvah.
Odgovori Komisije 48
Uvod
11
Komisija ugotavlja, da je GD za notranji trg, industrijo, podjetništvo ter mala in srednja podjetja nastal z združitvijo 
nekdanjih GD za notranji trg in storitve ter GD za podjetništvo in industrijo.
Opažanja
14
Komisija je opredelila področja, na katerih Direktiva ni bila izvedena, ter sprejela ustrezne ukrepe, na primer politiko 
ničelne tolerance in zadeve v zvezi s pravno obliko podjetij, lastniškimi deleži in tarifami. Države članice morajo 
opredeliti omejitve in ovire na svojih ozemljih.
Komisiji se je zdelo koristno, da sistematično uporablja sistem EU Pilot kot učinkovit način za izogibanje dolgotraj -
nim pravnim postopkom in hitro zagotavljanje skladnosti držav članic.
V skladu z nekaterimi pomembnimi določbami v Direktivi morajo države članice za vsak posamezni primer opraviti 
oceno sorazmernosti, Komisija pa mora ta element upoštevati in paziti, da ne preseže okvira področja uporabe 
direktive o storitvah.
15
Kar zadeva ekonomski učinek direktive o storitvah, je študija iz leta 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/
publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) temeljila na oceni ovir v storitvenem sektorju v dveh toč -
kah v času: pred uvedbo Direktive in po njej (konec leta 2011).
Komisija je to študijo posodobila, da bi zajela nacionalne reforme, ki so se izvedle med letoma 2012 in 2014 (na voljo 
na spletnem mestu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/
native ). Poleg tega so se pred kratkim izvedle tudi podrobnejše ocene preostalih ovir in gospodarskega potenci -
ala v primeru njihove odprave v prednostnih sektorjih poslovnih storitev in prodaje na drobno. Objavljene so bile 
v delovnem dokumentu služb Komisije v zvezi s strategijo enotnega trga (glej oddelka 2.3 in 2.4: http://ec.europa.
eu/DocsRoom/documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
17
Priročnik je bil na voljo 7 mesecev po sprejetju direktive o storitvah in 29 mesecev pred rokom za prenos. Pred 
objavo priročnika so se izvedla obsežna posvetovanja in razprave z državami članicami, zato je bila državam člani -
cam vsebina vnaprej dobro znana. Objava priročnika brez ustreznega posvetovanja bi bila večja težava kot manjša 
zamuda pri njegovi objavi.
Odgovori Komisije 49
28
Komisija meni, da bi bilo treba storiti več za izboljšanje ambicioznega izvajanja direktive o storitvah. Službe Komisije 
so leta 2015 izvedle oceno, ki je sledila oceni iz leta 2012 in v kateri so proučile napredek, dosežen v obdobju 2012–
2014. Ugotovile so, da bodo ukrepi, sprejeti v tem obdobju, prispevali le dodatnega 0,1 % BDP EU (od morebitnega 
1,8 % BDP , kot je bilo opredeljeno v študiji iz leta 2012).
Komisija meni, da bi bilo treba sprejeti nadaljnje ukrepe, s katerimi bi se dodatno zmanjšale omejitve glede pravne 
oblike podjetij, kot je razvidno iz na primer priporočil za posamezne države, pripravljenih v okviru evropskega 
semestra, in nedavnih ukrepov Komisije, namenjenih tovrstnim omejitvam v več državah članicah.
29
Komisija je opredelila svoje prednostne naloge v Sporočilu o izvajanju direktive o storitvah2 iz leta 2012. V svojem 
sporočilu pojasnjuje, da se osredotoča na izvrševanje, vendar to ni njeno edino področje ukrepanja. Opredelila je 
tudi prednostne sektorje in določila ukrepe za naslednja leta, vključno z akcijskim načrtom za maloprodajni sektor, 
reformo direktive o poklicnih kvalifikacijah ter medsebojnim strokovnim pregledom pravnih oblik podjetij in lastniš -
kih deležev. Evropski svet je ta sklop ukrepov pozdravil v svojih sklepih z dne 23. oktobra 2013. Kot je poudaril, imajo 
države članice osrednjo vlogo pri izvajanju direktive o storitvah.
Komisija je poleti leta 2012 stopila v stik z državami članicami in poizvedela, kako nameravajo odpraviti očitne 
kršitve (zadeve z ničelno toleranco).
36
Namen preverjanj uspešnosti ni bil opredelitev ovir, ki niso združljive z direktivo o storitvah. Po preverjanjih uspeš -
nosti je bila leta 2013 spremenjena direktiva o poklicnih kvalifikacijah (glej prvotni predlog COM(2011) 883 final, 
oddelek 4.11, in sporočilo Komisije iz leta 2011 (COM(2011) 20, oddelek 4.2), leta 2015 pa se je sklenil dogovor o spre -
membi direktive o paketnem potovanju (glej prvotni predlog Komisije COM(2013) 512, oddelek 1.4 predloga).
37
Podrobna ocena reform, ki so jih države članice izvedle od uvedbe direktive o storitvah do konca leta 2011 in njiho -
vega morebitnega ekonomskega učinka, je bila objavljena leta 2012.
V študiji ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) so 
podrobno pojasnjeni ekonomski podatki, na podlagi katerih se je ocena izvedla, in njihovi viri (glej strani 19–20 
in 67–68). Nekateri podatki za eno ali več držav članic morda manjkajo ali niso na voljo. Vendar je to zelo običajna 
težava pri vseh vrstah ekonomskih študij ali ekonometričnih analiz.
38
Glej odgovor Komisije na odstavek 15.
2 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odgovori Komisije 50
39
Glej tudi odgovore Komisije na odstavka 37 in 38.
40
Glej odgovore Komisije na odstavke 37 do 39.
Skupni odgovor na odstavka 41 in 42
Komisija je začela pobudo, v okviru katere si prizadeva za popolnejšo in pravočasno predložitev podatkov iz nacio -
nalnih računov, ki jih objavlja Eurostat. Obstaja tudi več drugih vrst statističnih podatkov o storitvenih sektorjih 
(vključno z na primer strukturno statistiko podjetij), na podlagi katerih je mogoča poglobljena analiza trgov storitev.
43
Direktiva o storitvah je v zvezi z informacijskimi storitvami ali mehanizmi sodelovanja predvidela le enotne kon -
taktne točke. Kar zadeva uporabo sistema IMI, je v njem za področje storitev registriranih več kot 6 000 pristojnih 
organov. Število izmenjav informacij med organi je še vedno razmeroma majhno, saj države članice podcenjujejo 
potencial sistema (in zaradi slabega poznavanja pravnih obveznosti na podlagi direktive o storitvah zlasti na lokalni 
ravni).
Mreža evropskih potrošniških centrov ni bila vzpostavljena za namene direktive o storitvah. Pristojna je za številne 
dejavnosti.  Ena njenih ključnih nalog je zaščita pravic potrošnikov v čezmejnem okviru. Evropski potrošniški centri, 
kolikor jim to dovoljujejo sredstva, sodelujejo tudi pri zaščiti pravic potrošnikov na podlagi direktive o storitvah.
46
Za vzpostavljanje enotnih kontaktnih točk in njihovo ustrezno delovanje so odgovorne države članice. Komisija jim 
pri tem ves čas nudi podporo. Podporo je zagotovila prek dveh strokovnih skupin:
– EUGO – s tem se je vzpostavila platforma za izmenjavo dobre prakse in organizacijo primerjave, da bi države 
članice prejele povratne informacije o svojih dosežkih in potrebnih izboljšavah (organizira se letno na podlagi 
primerjalne študije ali uporabniškega testiranja).
– Strokovna skupina za e-postopke – ustanovljena je bila zaradi razpravljanja o vprašanjih, povezanih z medopra -
vilnostjo elektronskih postopkov in posebnih orodij, ki jih je Komisija zagotovila zaradi spodbujanja skladnosti 
z obveznostmi na podlagi člena 8 direktive o storitvah. Ta tehnična podskupina več ne obstaja. Vprašanja, 
povezana z e-postopki, se zdaj obravnavajo na podlagi Uredbe (EU) št. 910/2014 o elektronski identifikaciji in 
storitvah zaupanja za elektronske transakcije na notranjem trgu (uredba eIDAS).
47
Pregled notranjega trga zagotavlja priložnost za letno poročanje o uspešnosti enotnih kontaktnih točk. To se izvaja 
na podlagi zunanjih študij, ki jih navede Sodišče, pa tudi na podlagi uporabniškega testiranja, ki ga Komisija izvaja 
skupaj z državami članicami. Uporabniško testiranje z državami članicami se je izvedlo leta 2011, 2013 in 2015. Komi -
sija je leta 2013 v testiranje vključila tudi podjetja (prek Evropske podjetniške mreže, združenja Eurochambers in 
organizacije BusinessEurope). Leta 2015 niso bila več vključena, saj je to testiranje izvedel zunanji izvajalec v okviru 
študije.
Odgovori Komisije 51
51
Komisija bo še naprej podpirala države članice z objavo smernic in priporočil na podlagi dobre prakse.
52
Komisija je po objavi nedavne študije enotnih kontaktnih točk odprla deset preiskav v okviru sistema EU Pilot proti 
desetim državam članicam. Preiskave še potekajo (december 2015).
54
Za koordiniranje ukrepov organov, pristojnih za enotne kontaktne točke, je bila vzpostavljena mreža EUGO, ki 
prispeva k ozaveščanju podjetnikov in podjetij o načinih pridobivanja podrobnih informacij o poslovanju v tujini ter 
izpolnjevanja upravnih formalnosti v zvezi z ustanovitvijo podjetja ali čezmejnim zagotavljanjem storitev.
55
Komisija si prizadeva za izboljšanje dostopa do enotnih kontaktnih točk, na primer z boljšim označevanjem na 
spletnem mestu Your Europe Business. V okviru programa COSME je predlagala financiranje čezmejnih projektov za 
ozaveščanje o enotnih kontaktnih točkah s poudarkom zlasti na spletnih dejavnostih.
60
Jasnost in kakovost obvestil, poslanih prek sistema IMI, in zlasti ocene sorazmernosti nacionalnih predpisov, zah -
tevanih na podlagi direktive o storitvah, sta odvisni od države članice, ki pošilja obvestilo. Da bi Komisija olajšala 
ocenjevanje obvestil, zagotavlja prevod v angleški jezik za vse države članice, prevodi pa so na voljo v sistemu IMI.
Opozoriti je treba, da na podlagi direktive o storitvah ni treba obveščati o osnutkih ukrepov, zato so sporočeni 
ukrepi največkrat že sprejeti. V zvezi s tem je edino učinkovito orodje Komisije za obravnavanje navedenih ukrepov 
postopek za ugotavljanje kršitev, pa bi bilo v fazi osnutka ukrepanje Komisije učinkovitejše. Komisija je v okviru stra -
tegije za enotni trg napovedala zakonodajno pobudo za obravnavanje teh vprašanj.
61
Komisija je seznanjena z več zahtevami, o katerih bi jo države članice morale obvestiti, vendar je niso. V nasprotju 
s sistemom, vzpostavljenim na podlagi direktive o preglednosti (prej 98/34/ES, zdaj (EU) 2015/1535), ki jo dopolnjuje 
sodna praksa Sodišča Evropske unije (zadeva C-194/94, CIA  Security), v katerem se nacionalni ukrepi, ki niso bili 
sporočeni, ne morejo uporabljati, tovrstne sankcije na podlagi direktive o storitvah niso uvedene. Komisija proučuje 
možnost, da bi v okviru svojega zakonodajnega ukrepa na podlagi strategije za enotni trg uvedla določbo, v skladu 
s katero bi bila zahteva, ki se ne bi sporočila, neveljavna, kar bi moralo države članice spodbuditi k obveščanju.
Odgovori Komisije 52
62
Direktiva o storitvah in direktiva o preglednosti obe določata obveznost glede obveščanja o novih zahtevah, vendar 
direktiva o storitvah ne vsebuje nobene obveznosti glede obveščanja o osnutkih ukrepov in ne vključuje nobenega 
obdobja mirovanja, zaradi česar Komisija nima veliko možnosti za posredovanje. Iz podatkov je razvidno, da so 
države članice že sprejele veliko večino sporočenih ukrepov. Poleg tega obvestila na podlagi direktive o storitvah 
za deležnike in poslovno skupnost na splošno niso pregledna, zato se ti ne morejo odzvati na osnutek ukrepa. Da bi 
Komisija izboljšala postopek obveščanja za storitve, proučuje več zakonodajnih možnosti, vključno z elementi, kot 
sta obdobje mirovanja in omogočanje dostopa deležnikom do obvestil, s katerimi bi zagotovila večjo preglednost. 
Zagotavljanje informacij na javno dostopnem spletnem mestu se lahko šteje za orodje, s katerim se bo dosegla taka 
preglednost.
66
V nekaterih evropskih potrošniških centrih je kontaktna točka za zadeve v zvezi z direktivo o storitvah, vendar so 
dejavnosti teh kontaktnih točk ločene od dejavnosti evropskih potrošniških centrov, struktur, ki jih Evropska komi -
sija in države članice sofinancirajo za pomoč potrošnikom pri vprašanjih v zvezi s čezmejnimi nakupi.
67
Da bi bili potrošniki bolje obveščeni, so na ravni EU izšle brošure, tudi brošura z naslovom „Nakup storitev povsod 
v EU“3, v kateri so jasno navedene pravice potrošnikov. Vendar pa morajo glavna prizadevanja za boljšo ozaveš -
čenost potekati na nacionalni ravni, da bi se upoštevale posebne komunikacijske potrebe državljanov v različnih 
državah članicah.
222 pritožb, povezanih s členom 20, o katerih so poročali evropski potrošniški centri, je le del vseh pritožb potro -
šnikov, saj vse te pritožbe niso naslovljene le na evropske potrošniške centre, ampak so lahko naslovljene na naci -
onalne organe, potrošniška združenja ali Komisijo (npr. približno 1 000 pritožb je bilo naslovljenih na mreži Tvoja 
Evropa – nasveti in Europe Direct).
75
Smernice Komisije iz leta 2012 niso učinkovito zagotavljale pravne varnosti za trgovce in potrošnike ter pojasnile 
določb člena 20(2). Zato so potrebni dodatni ukrepi za uresničevanje teh načel in pripravo konkretnih pravil za 
preprečevanje diskriminacije na podlagi državljanstva ali prebivališča udeležencev na trgu. Komisija je v strategiji za 
enotni trg napovedala, da bo sprejela zakonodajne ukrepe za boj proti neutemeljenemu razlikovanju potrošnikov 
zaradi kraja stalnega prebivališča ali nacionalnosti na področju dostopa, cen ali drugih prodajnih pogojev. To vklju -
čuje opredelitev in prepoved posamičnih oblik diskriminacije na podlagi prebivališča, ki ne temeljijo na objektivnih 
in preverljivih dejavnikih.
76
Preiskave se izvajajo na podlagi člena 9 uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov (Uredba (ES) 
št. 2006/2004), ki vključuje prilogo z zadevnim materialnim pravom. Direktiva o storitvah v to prilogo trenutno ni 
vključena, zato preiskav ni mogoče izvesti za preverjanje skladnosti poslovanja z določbami te direktive, pomemb -
nimi za potrošnika (tj. členom 20). Cilj v okviru strategije za enotni trg je dodati člen 20 v prilogo k uredbi o sodelo -
vanju na področju varstva potrošnikov. To bi pomenilo, da bodo zanj veljale vse določbe iz Uredbe: ne le določbe 
o preiskavah (člen 9), ampak tudi splošne določbe, kot so prošnje za medsebojno pomoč (členi 6, 7 in 8).
3 http://ec.europa.eu/internal_market/publications/docs/article20_sl.pdf .
Odgovori Komisije 53
77
V okviru zunanje ocene je bilo dejansko podano priporočilo za razširitev preiskav, saj so učinkovita orodja za izvrše -
vanje. To se je upoštevalo pri pregledu uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov, saj bo eden od pre -
dlaganih ukrepov povečanje učinkovitosti usklajenih ukrepov (na podlagi člena 9 Uredbe), kot so preiskave. V zuna -
nji oceni se je jasno razlikovalo med veljavnim okvirom uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov ter 
ciljem, ki ga je treba doseči za krepitev mehanizmov sodelovanja Uredbe kot takih in področjem uporabe priloge 
k Uredbi. V prilogo k uredbi o sodelovanju na področju varstva potrošnikov trenutno ni vključena nobena določba 
direktive o storitvah, zato ni podano nobeno posebno priporočilo glede preiskav v zvezi z direktivo o storitvah.
V zunanji oceni glede področja uporabe priloge ni bilo podano priporočilo, naj se upošteva celotna direktiva o sto -
ritvah, in sicer zaradi razlogov, ki jih je navedlo Sodišče in ki so bili vzeti iz poročila o zunanji oceni. Vendar se je pri 
pripravi pregleda uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov upoštevala ocena zunanje ocene v zvezi 
s pomembno čezmejno razsežnostjo te direktive in Komisija namerava predlagati, da se vključi le člen 20 (kot je bilo 
pojasnjeno v odgovoru Komisije na odstavek 76).
82
Vprašanja glede izvajanja, povezana z direktivo o storitvah, so pogosto strukturne težave, povezane s pravno 
ureditvijo in ne z upravnimi kršitvami. Ne glede na to strategija za enotni trg zagotavlja krepitev sistema Solvit, da 
se bo v njegovem okviru lahko obravnavalo več strukturnih težav in težav, pri katerih ni nujno prisotna čezmejna 
razsežnost.
83
Komisija pomaga sistemu Solvit in podpira njegovo delovanje z:
(a) organizacijo rednih usposabljanj in dogodkov povezovanja mrež v sodelovanju z nacionalnimi centri S olvit ;
(b) pripravo in posodabljanjem priročnika mreže S olvit  za obravnavanje primerov v sodelovanju z nacionalnimi centri 
Solvit ;
(c) zagotavljanjem pomoči pri obravnavanju primerov na zahtevo centrov S olvit . V zapletenih primerih to lahko vklju -
čuje zagotavljanje neformalnega pravnega svetovanja;
(d) upravljanjem in vzdrževanjem zbirke podatkov S olvit  in javnega vmesnika ter z zagotavljanjem posebnega uspo -
sabljanja in gradiva za njeno lažjo uporabo v centrih S olvit ;
(e) spremljanjem kakovosti in uspešnosti centrov S olvit  in obravnavanih primerov;
(f) zagotavljanjem boljše uskladitve obravnavanja pritožb in sistema S olvit ;
(g) obveščanjem centrov S olvit  na njihovo zahtevo o nadaljnjih ukrepih, ki jih je Komisija sprejela v zvezi z nerešenimi 
primeri, ko je bila pritožba vložena pri Komisiji.
89
EU Pilot je zlasti orodje za doseganje skladnosti držav članic in izogibanje uvedbi postopka za ugotavljanje kršitev. 
Za navedeno sta potrebna temeljita analiza in neprekinjen dialog.
Odgovori Komisije 54
90
Časovni razpon od registracije prve pritožbe je 16,6 meseca. Povprečen čas za zadevo v sistemu EU Pilot je 
11 mesecev.
Okvir 4 – Primeri zamud v postopku EU Pilot
Komisija je zadevo v okviru instrumenta EU Pilot odprla novembra 2012, uradni opomin (prvi korak postopka za 
ugotavljanje kršitev) pa poslala oktobra 2013. Stopnja v sistemu EU Pilot je torej trajala le 11 mesecev.
Tretjo zadevo je odprla marca 2012 in zaključila maja 2013 zaradi nadaljnje obravnave v okviru postopkov za ugota -
vljanje kršitev. Manjša zamuda pri zaključku zadeve v okviru instrumenta EU Pilot je nastala zaradi zahteve Komisije 
po dodatnih informacijah februarja 2013.
93
EU Pilot je sistem, prek katerega Komisija in države članice v zgodnji fazi razpravljajo o morebitnih kršitvah prava 
Unije. EU Pilot je faza neformalnega, a strukturiranega dialoga med Komisijo in posamezno zadevno državo čla -
nico, katerega namen je hitro iskanje rešitev in izogibanje uporabi formalnih postopkov za ugotavljanje kršitev. Če 
je rezultat tega dvostranskega dialoga zadovoljiv, se zadeva v okviru instrumenta EU Pilot zaključi. Če se naspro -
tno ugotovi morebitna kršitev prava Unije, rešitve v tej zgodnji fazi pa ni bilo mogoče najti, lahko Komisija začne 
postopek za ugotavljanje kršitev (s pošiljanjem uradnega opomina državi članici). Ta dialog je zaupen. Komisija 
ne razkrije, ali zadeva v okviru instrumenta EU Pilot v zvezi z določenim predmetom urejanja poteka oziroma je 
potekala proti določeni državi članici. Dobre prakse o uporabi prava Unije, vključno z delovanjem sistema EU Pilot, 
z državami članicami izmenjuje na namenskem forumu. Komisija objavi informacije o zadevah v zvezi s kršitvami, 
tj. kadar začne formalni postopek za kršitve prava Unije s pošiljanjem uradnega opomina. Ko začne postopek za 
ugotavljanje kršitev in pošlje uradni opomin, objavi naslov in številko zadeve ( http://ec.europa.eu/atwork/applying -
-eu-law/infringements-proceedings/infringement_decisions/?lang_code=sl ). To velja tudi za stopnjo obrazloženega 
mnenja, ko se prav tako objavi kratko sporočilo za javnost. Komisija ob predložitvi zadeve Sodišču objavi podrob -
nejše sporočilo za javnost. Informacije o sistemu EU Pilot v strnjeni obliki objavlja v Letnem poročilu o spremljanju 
uporabe prava EU (COM(2015) 329). Če bi Komisija objavila posebne informacije o zadevi v okviru instrumenta 
EU Pilot, bi bilo to v nasprotju z obveznostjo glede zaupnosti, ki jih ima do držav članic v okviru ukrepanja pred 
ugotavljanjem kršitev (kar bi lahko ogrozilo zaupanje nacionalnih organov v tej in drugih zadevah). Prakso Komi -
sije, da tekoče preiskave v okviru sistema EU Pilot obravnava zaupno, je potrdilo Sodišče Evropske unije (sodba 
v zadevi Petrie (zadeva T-191/99), sodba v zadevi Spirlea (zadeva T-306/12), sodba v zadevi ClientEarth proti Komisiji 
(zadevi T-424/14 in T-425/14)).
Komisija ob upoštevanju navedenega meni, da njena veljavna politika razširjanja ohranja ustrezno ravnovesje med 
potrebo po spodbujanju dobrih praks na področju uporabe prava Unije ter zaupnostjo med njo in državami člani -
cami. Prizadeva si, da bi proučila najboljše načine za razširjanje strnjenih informacij o sistemu EU Pilot.
Odgovori Komisije 55
97
Komisija je v prvi polovici leta 2015 začela več postopkov za ugotavljanje kršitev, pri katerih je bilo treba oceniti 
sorazmernost nacionalnega ukrepa. Na primer, obravnavala je osem zadev v zvezi s kršitvami, povezanimi s prav -
nimi oblikami podjetij in lastniškimi deleži oziroma tarifami (ki so v skladu s členom 15 direktive o storitvah pogojne 
obveznosti). Obravnavala je tudi več zadev na podlagi količinskih ali ozemeljskih omejitev (člen 15 direktive o sto -
ritvah) in na podlagi člena 20(2) (nediskriminacija pri dostopu do storitev). V drugi polovici leta 2015 je v okviru 
instrumenta EU Pilot v zvezi z neskladnostjo s členom 8 direktive o storitvah odprla deset zadev, povezanih z enot -
nimi kontaktnimi točkami, pri katerih je treba prav tako oceniti sorazmernost. Ko Komisija proti državi članici začne 
postopek pred Sodiščem, mora zagotoviti potrebne dokaze za kršitev prava Unije in dejstvo, da je pred začetkom 
postopka pred Sodiščem državi članici dala možnost, da predloži svoje argumente. Če takih dokazov ne zagotovi, 
lahko Sodišče razsodi proti Komisiji z razglasitvijo zadeve za nedopustno ali neutemeljeno.
98
Politika ničelne tolerance je bila oblikovana takoj po medsebojnem ocenjevanju kot politika za obravnavanje 
brezpogojnih obveznosti, tj. obveznosti, ki niso bile odvisne od analize sorazmernosti. Na začetku izvajanja direk -
tive o storitvah so se navedene obveznosti štele za prednostno nalogo Komisije. Vendar je Komisija, kot je navedla 
v odgovoru na odstavek 97, nato začela postopke za ugotavljanje kršitev v primeru neutemeljenih zahtev.
99
Komisija je odprla precej več kot devet zadev, povezanih z neskladnostjo nacionalne zakonodaje, odprtih pa ima 
devet zadev v zvezi s kršitvami na podlagi politike ničelne tolerance, kar pomeni, da države članice v zvezi z dolo -
čenimi ukrepi, vključenimi v direktivo o storitvah, ki jih lahko Komisija opredeli kot brezpogojne obveznosti, ne bi 
smele imeti odprtih zadev v zvezi s kršitvami zaradi neskladnosti z nacionalno zakonodajo. „Ničelna toleranca“ je 
torej izpolnjena, ko ne poteka noben postopek za ugotavljanje kršitev proti državam članicam. Čeprav je Komisija 
odprla 9 zadev v zvezi s kršitvami, je začela približno 40 preiskav. Teh 9 zadev v zvezi s kršitvami se torej lahko šteje 
za dober rezultat, saj so se ostale razrešile v prejšnjih stopnjah preiskave. Upoštevati je treba, da je Komisija zadeve 
z ničelno toleranco odprla na podlagi poročila o nacionalnih ovirah, ki je osnova svežnja za izvajanje iz leta 2012. 
Komisija je po pregledu tega poročila opredelila brezpogojne obveznosti, ki jih države članice niso izpolnile. Rezul -
tat tega pregleda je 40 odprtih preiskav.
100
Komisija potrjuje, da je 18 mesecev cilj za obravnavanje zadeve v zvezi s kršitvami in da je bilo povprečno trajanje 
obravnave zadev v zvezi z direktivo o storitvah 19,6 meseca. Navedene zadeve vključujejo tudi politično zelo obču -
tljive. Trajanje zadev v zvezi z direktivo o storitvah je krajše od povprečnega trajanja zadev v zvezi z drugimi direkti -
vami o notranjem trgu.
101
Kot je Komisija pojasnila v odgovoru na odstavek 99, so t. i. zadeve, „povezane z neskladnostjo“, zadeve z ničelno 
toleranco, ki jih je začela na lastno pobudo.
Odgovori Komisije 56
104
Trajanje zadev v zvezi s kršitvijo, povezanih z direktivo o storitvah, je krajše od povprečja. Poleg tega Komisija meni, 
da zakonodajne spremembe v državah članicah niso le posledice začetka postopka za ugotavljanje kršitev: od 
uvedbe sistema EU Pilot so se številne zadeve rešile pred uvedbo postopkov za ugotavljanje kršitev. Uspeh sistema 
EU Pilot pojasnjuje manjše število postopkov za ugotavljanje kršitev in naknadnih predložitev zadev Sodišču. Sklepi, 
ki jih je Komisija na podlagi razpoložljive dokumentacije sprejela glede zadev v zvezi s kršitvami, so javno dostop  ni 
na spletnem mestu Komisije. Poleg tega letno poročilo Komisije o spremljanju uporabe prava Unije zagotavlja 
popoln pregled postopkov za ugotavljanje kršitev, ki jih je Komisija obravnavala prejšnje leto. Kot je Sodišče ugo -
tovilo, bi bilo treba ohraniti vzdušje medsebojnega zaupanja med Komisijo in zadevno državo članico med poteka -
njem teh postopkov. Ta politika se spodbuja tudi v okviru zahtev v zvezi z dostopom do dokumentov (glej člen 4(2) 
uredbe o dostopu do dokumentov (Uredba (ES) št. 1049/2001). Vendar Komisija v skladu z navedeno sodno prakso 
takoj po zaključku preiskave in če ta ni povezana z drugimi preiskavami v teku, več ne uporablja take splošne pred -
postavke in prouči vsako zahtevo, da bi zagotovila najširši možni dostop v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001.
Okvir 6 – Zadeva v zvezi s kršitvami, predložena Sodišču EU
Kot je navedeno v Letnem poročilu o spremljanju uporabe prava EU (2014)4, je splošno zmanjšanje števila postopkov 
za ugotavljanje kršitev mogoče povezati z znatnim povečanjem števila predhodnih odločb v skladu s členom 267 
PDEU od leta 2010. Sodišče je vprašanja skladnosti nacionalnih zakonodaj v zvezi z zakonodajo EU obravnavalo 
v približno polovici svojih sodb na podlagi člena 267 PDEU od leta 2010 in neskladnost opredelilo v več zadevah. 
Predhodne odločbe se razlikujejo od sodb v zvezi s kršitvami, vendar to razlikovanje Komisiji daje dodatno prilož -
nost za bolj sistematično zagotavljanje, da se odpravijo kršitve prava Unije, ki izhajajo iz nacionalne zakonodaje ali 
njene uporabe.
Generalni pravobranilec je svoje mnenje podal septembra 2015.
107
Strategija izvrševanja na področju, ki ga pokriva direktiva o storitvah, temelji na več instrumentih: kršitvah, druž -
beni odgovornosti gospodarskih družb in dialogu z državami članicami. Komisija mora v okviru ukrepa proučiti vse 
različne instrumente. Od leta 2007 je njihove prednostne naloge določila prek izvršilnega ukrepa, svoje prednostne 
naloge pa v sporočilu iz leta 2012. Za te prednostne naloge si je seveda prizadevala ob upoštevanju svoje obvezno -
sti kot varuhinje Pogodbe. Na podlagi strategije za enotni trg bo nadalje razvila temeljitejšo politiko, ki temelji na 
prednostnih nalogah.
108
Priporočila za posamezne države, pripravljena v okviru procesa semestra, so povezana z vprašanji in težavami, ki 
so bila predmet analiz in razprav med državami članicami in Komisijo ter na ravni Sveta. Prisotna je torej močnejša 
politična odgovornost. Tudi postopki za ugotavljanje kršitev lahko imajo politične učinke.
110
Glej odgovor Komisije na odstavek 108.
4 COM(2015) 329 final.
Odgovori Komisije 57
Zaključki in priporočila
111
Komisija sodne postopke izvaja po potrebi. Komisija je opredelila svoje prednostne sektorje in v okviru teh tudi 
ukrepala.
Večina Direktive temelji na oceni sorazmernosti, ki jo države članice izvedejo za vsak primer posebej, Komisija pa 
mora to upoštevati (npr. člen 15 in člen 39, ki od držav članic zahtevata ocenjevanje nekaterih zahtev). Ukrep se zato 
ne sprejme na podlagi stopnje zaupanja, temveč na pravni podlagi. Trajanje sodnega postopka ni bilo nikoli odlo -
čilni dejavnik pri uvedbi postopkov za ugotavljanje kršitev. Glede brezpogojnih obveznosti iz Direktive je Komisija 
takoj ukrepala z zelo doslednim številom preiskav na lastno pobudo. Od povprečno 80 zadev v okviru instrumenta 
EU Pilot letno na lastno pobudo odpre več kot 30 zadev.
112
Priročnik je bil na voljo 7 mesecev po sprejetju direktive o storitvah in 29 mesecev pred rokom za prenos. Pred 
objavo priročnika so se izvedla obsežna posvetovanja in razprave z državami članicami, zato je bila državam člani -
cam vsebina vnaprej dobro znana. Objava priročnika brez ustreznega posvetovanja bi bila večja težava kot manjša 
zamuda pri njegovi objavi.
Priporočilo 1
Komisija sprejema to priporočilo. S svežnjem za boljše pravno urejanje, sprejetim 19. maja 2015, se je določil splošni 
okvir za poenostavitev in večjo učinkovitost zakonodaje EU. Komisija državam članicam pomaga pri izvajanju 
zakono  daje Unije z izčrpno zbirko orodij za spodbujanje skladnosti (načrti za izvajanje pomembnih zakonodajnih 
pobud, omrežij ter srečanj in smernic strokovnega odbora). Komisija meni, da priprava smernic ne bi smela vplivati 
na politični proces, ki vodi k dogovoru glede nove zakonodaje med Evropskim parlamentom in Svetom.
113
Komisija je opredelila svoje prednostne naloge v Sporočilu o izvajanju direktive o storitvah5 iz leta 2012. V svojem 
sporočilu pojasnjuje, da se osredotoča na izvrševanje, vendar to ni njeno edino področje ukrepanja. Opredelila je 
tudi prednostne sektorje in določila ukrepe za naslednja leta, vključno z akcijskim načrtom za maloprodajni sektor, 
reformo direktive o poklicnih kvalifikacijah ter medsebojnim strokovnim pregledom pravnih oblik podjetij in last -
niških deležev. Evropski svet je ta sklop ukrepov pozdravil v svojih sklepih z dne 23. oktobra 2013. Kot je poudaril, 
imajo tudi države članice vlogo pri izvajanju direktive o storitvah.
Namen preverjanj uspešnosti ni bil opredelitev ovir, ki niso združljive z direktivo o storitvah. Namesto tega so se 
osredotočila na morebitne neskladnosti med različnimi deli zakonodaje EU, da bi se izognili morebitnim neskla -
dnostim med njimi. Po preverjanjih uspešnosti je bila leta 2013 spremenjena direktiva o poklicnih kvalifikacijah (glej 
prvotni predlog COM(2011) 883 final, oddelek 4.11, in sporočilo Komisije iz leta 2011 (COM(2011) 20, oddelek 4.2), 
leta 2015 pa se je sklenil dogovor o spremembi direktive o paketnem potovanju (glej prvotni predlog Komisije 
COM(2013) 512, oddelek 1.4 predloga).
5 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odgovori Komisije 58
Priporočilo 2
Komisija sprejema to priporočilo. Komisija je opredelila svoje prednostne naloge v sporočilu iz leta 2012 in 
spremljala njihovo izvajanje. V svojem sporočilu iz junija 2012 je države članice pozvala k uvedbi ambicioznejših 
nacionalnih reform na področju storitev. Ta poziv je podprla z objavo priporočil za posamezne države v okviru 
evropskega semestra.
114
Študija iz leta 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) 
je temeljila na oceni ovir v storitvenem sektorju v dveh točkah v času: pred uvedbo Direktive in po njej (konec 
leta 2011). Izračunani učinki zato niso temeljili na teoretičnih predhodnih ocenah, ampak na dejanskih izvedenih 
nacionalnih reformah. Izračunane elastičnosti za oceno ekonomskega učinka odstranitve ovir so temeljile na primer -
javi ekonomskih podatkov po posameznih državah, ki so bili takrat na voljo. To ne pomeni, da te elastičnosti niso 
točne ali zanesljive.
Komisija je to študijo posodobila, da bi zajela nacionalne reforme, ki so se izvedle med letoma 2012 in 2014 (na voljo 
na spletnem mestu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/
native ). Poleg tega so se pred kratkim izvedle tudi podrobnejše ocene preostalih ovir in gospodarskega poten -
ciala v primeru njihove odprave v prednostnih sektorjih poslovnih storitev in prodaje na drobno. Objavljene so bile 
v delovnem dokumentu služb Komisije v zvezi s strategijo enotnega trga (glej oddelka 2.3 in 2.4: http://ec.europa.
eu/DocsRoom/documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
Priporočilo 3
Komisija sprejema to priporočilo. Da bi zagotovila učinkovitost svojih ukrepov, je 19. maja 2015 sprejela sveženj za 
boljše pravno urejanje. Sveženj za boljše pravno urejanje vsebuje tudi smernice o tem, kako izvesti ocene učinka, 
da bi se proučile morebitne ekonomske, socialne in okoljske posledice predlaganih možnosti za ukrepanje. Komisija 
upošteva take smernice.
115
Komisija bo še naprej podpirala države članice z objavo smernic in priporočil na podlagi dobre prakse.
116
Komisija si prizadeva za izboljšanje dostopa do enotnih kontaktnih točk, npr. s spletnim mestom Your Europe Busi -
ness. V okviru programa COSME je predlagala financiranje čezmejnih projektov za ozaveščanje o enotnih kontaktnih 
točkah s poudarkom zlasti na spletnih dejavnostih.
Priporočilo 4
Komisija sprejema to priporočilo. Čeprav je priporočilo naslovljeno na države članice, jih bo Komisija še naprej pod -
pirala z objavo smernic in priporočil na podlagi dobre prakse.
Odgovori Komisije 59
117
Jasnost in kakovost obvestil, poslanih prek sistema IMI, in zlasti ocene sorazmernosti nacionalnih predpisov, zah -
tevanih na podlagi direktive o storitvah, sta odvisni od države članice, ki pošilja obvestilo. Da bi Komisija olajšala 
ocenjevanje obvestil, zagotavlja prevod v angleški jezik za vse države članice, prevodi pa so na voljo v sistemu IMI.
Službe Komisije ocenijo vsa obvestila, ki jih države članice posredujejo v sistem IMI. Kadar se na podlagi ocene 
nacionalnih zahtev pojavijo vprašanja glede združljivosti z direktivo o storitvah, službe Komisije prek sistema IMI 
zadevni državi članici pošljejo pripombe.
Opozoriti je treba, da na podlagi direktive o storitvah ni treba obveščati o osnutkih ukrepov, zato so sporočeni 
ukrepi največkrat že sprejeti. V zvezi s tem je edino učinkovito orodje Komisije za obravnavanje navedenih ukrepov 
postopek za ugotavljanje kršitev, bi pa bilo v fazi osnutka ukrepanje Komisije učinkovitejše.
Priporočilo 5
Komisija sprejema to priporočilo.
118
Komisija trenutno nima nobenih sredstev za boljšo uporabo zakonodaje o sodelovanju na področju varstva potroš -
nikov. To uredbo je treba uradno spremeniti, da se bo lahko uporabila za izvrševanje člena 20 direktive o storitvah.
Priporočilo 6
Komisija sprejema to priporočilo.
119
EU Pilot je sistem, prek katerega Komisija in države članice razpravljajo o morebitnih kršitvah prava Unije, povezanih 
z nepravilnim prenosom ali slabo uporabo pravnega reda EU. Zadeva v okviru instrumenta EU Pilot se zaključi, če je 
rezultat razprav z državo članico zadovoljiv ali pa se na tej podlagi uvede postopek za ugotavljanje kršitev (s poši -
ljanjem uradnega opomina državi članici), če Komisija ugotovi, da je država članica kršila pravo EU. Sistem EU Pilot 
ni orodje, ki zagotavlja pravna sredstva v posameznih primerih, ampak obravnava splošna vprašanja uporabe prava 
Unije.
Odgovori Komisije 60
Priporočilo 7
Komisija sprejema prvi del priporočila. Komisija si prizadeva, da bi čim bolj skrajšala čas, potreben za preiskavo 
domnevnih kršitev prava Unije v sistemu EU Pilot. Kar zadeva drugi del priporočila, Komisija ne razkrije, ali 
zadeva v okviru instrumenta EU Pilot v zvezi z določenim predmetom urejanja poteka proti določeni državi čla -
nici. Dobre prakse o uporabi prava Unije, vključno z delovanjem sistema EU Pilot, z državami članicami izmenjuje 
na namenskem forumu. Informacije o sistemu EU Pilot v strnjeni obliki objavlja v Letnem poročilu o spremljanju 
uporabe prava EU (COM(2015) 329). Če bi objavila posebne informacije o zadevi v okviru instrumenta EU Pilot, 
bi bilo to v nasprotju z obveznostjo glede zaupnosti, ki jih ima do držav članic v okviru ukrepanja pred ugotav -
ljanjem kršitev (kar bi lahko ogrozilo zaupanje nacionalnih organov v tej in drugih zadevah). Prakso Komisije, da 
tekoče preiskave v okviru sistema EU Pilot obravnava zaupno, je potrdilo Sodišče Evropske unije (sodba v zadevi 
Petrie (zadeva T-191/99), sodba v zadevi Spirlea (zadeva T-306/12), sodba v zadevi ClientEarth proti Komisiji 
(zadevi T-424/14 in T-425/14)). Te sodbe je podalo v zvezi z zahtevami za dostop do dokumentov.
Komisija ob upoštevanju navedenega meni, da njena veljavna politika razširjanja ohranja ustrezno ravnovesje med 
potrebo po spodbujanju dobrih praks na področju uporabe prava Unije ter zaupnostjo med njo in državami člani -
cami. Prizadeva si, da bi proučila najboljše načine za razširjanje strnjenih informacij o sistemu EU Pilot.
120
Strategija izvrševanja na področju, ki ga pokriva Direktiva, temelji na več instrumentih: kršitvah, družbeni odgo -
vornosti gospodarskih družb in dialogu z državami članicami. Komisija mora v okviru ukrepa proučiti vse različne 
instrumente. Od leta 2007 je njihove prednostne naloge določila prek izvršilnega ukrepa, svoje prednostne naloge 
pa v sporočilu iz leta 2012. Za te prednostne naloge si je seveda prizadevala ob upoštevanju svoje obveznosti kot 
varuhinje Pogodbe.
Priporočilo 8
Komisija sprejema to priporočilo. Po njenem mnenju je namen postopka za ugotavljanje kršitev čim prej ustaviti 
kršenje prava Unije in zagotoviti skladnost, zato si prizadeva, da bi čim bolj skrajšala čas, potreben za dosego tega 
cilja. Najučinkovitejši način za dosego tega cilja pa ni vedno povezan s hitro izvedbo postopka za ugotavljanje 
kršitev, saj lahko včasih nadaljevanje postopka za ugotavljanje kršitev brez upoštevanja pogojnih situacij prinese 
rezultate, ki so ravno nasprotni.
Število postopkov za ugotavljanje kršitev in s tem tudi predložitev Sodišču se je po uvedbi sistema EU Pilot na 
splošno zelo zmanjšalo, saj se rešitve pogosto najdejo v okviru sistema EU Pilot. Glavni cilj politike Komisije je države 
članice prepričati, da uvedejo ukrepe za obravnavanje vprašanj skladnosti.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
  en izvod:  
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),  
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*)  Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:
 na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Za trg storitev na splošno velja, da njegov potencial pri 
trgovini znotraj EU ni bil v celoti izkoriščen. Namen 
direktive o storitvah je zmanjšati pravne in upravne ovire 
za ponudnike in prejemnike storitev, toda nekaj let po 
roku za izvedbo leta 2009 so še vedno prisotne 
neupravičene ovire. Pri reviziji je bilo ugotovljeno, da je 
Komisija uspešno ugotovila probleme v državah članicah, 
vendar ni dovolj izpodbijala nekaterih vrst ovir, sprejeti 
ukrepi pa niso dovolj hitro dosegli rezultatov. Ponudniki 
storitev in potrošniki še vedno ne uživajo ravni dostopa do 
notranjega trga, kot jo predvideva direktiva.
EVROPSKO  
RAČUNSKO
SODIŠČE