3.7.2.Tveganje različnih razlag v zvezi s pogoji za uporabo opustitev

3.7.3.Nejasno obravnavanje institucij z deleži v finančnih subjektih, ustanovljenih v tretjih državah

4.Sklepna ugotovitev

1.Uvod

Nadzor bančne skupine, ki vključuje več kreditnih institucij ali investicijskih podjetij (v nadaljnjem besedilu: institucije), se izvaja na dveh ravneh, tj. na ravni celotne bančne skupine in ravni posamezne institucije v skupini. Prva raven pomeni nadzor na konsolidirani podlagi, druga raven pa nadzor na posamični podlagi. V skladu s tem načelom nadzora na dveh ravneh se na posamični in konsolidirani podlagi uporabljajo bančna bonitetna pravila iz Direktive 2013/36/EU (v nadaljnjem besedilu: CRD) in Uredbe (EU) št. 575/2013 (v nadaljnjem besedilu: CRR). Vendar za to načelo velja veliko izjem.

Namen tega poročila je oceniti ustreznost pravil, ki urejajo ravni uporabe bonitetnih zahtev iz CRD in CRR, zlasti v zvezi z ureditvijo izjem. To poročilo skupaj obravnava dva mandata, ki sta ju Komisiji podelila Evropski parlament in Svet, kot je določeno v členu 161(4) CRD in členu 508(1) CRR:

–prvi mandat od Komisije zahteva, da do 31. decembra 2014 preveri izvajanje členov 108 in 109 CRD ter o tem izdela poročilo, ki ga predloži Evropskemu parlamentu in Svetu, skupaj s kakršnimi koli ustreznimi zakonodajnimi predlogi; v teh dveh členih so določene ravni uporabe bonitetnih zahtev iz členov 73 do 96 CRD v zvezi s procesom ocenjevanja ustreznega notranjega kapitala, ureditvami upravljanja, upravljanjem tveganja in politikami prejemkov;

–drugi mandat od Komisije zahteva, da preveri izvajanje naslova II dela 1 in člena 113(6) in (7) CRR ter o tem poroča. Pod naslovom II dela 1 CRR so določena pravila o uporabi vseh drugih bonitetnih zahtev iz CRD in CRR za institucije, vključno z institucijami v zadružnih omrežjih in institucionalnih shemah za zaščito vlog, na posamični ali konsolidirani podlagi. V členu 113(6) in (7) CRR so določeni pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za izvzetje institucij, ki so članice iste institucionalne sheme za zaščito vlog, ali institucij, ki jih povezuje odnos v smislu člena 12(1) Direktive 83/349/EGS, iz likvidnostnih zahtev na posamični podlagi.

Poročilo temelji na mnenju Evropskega bančnega organa (v nadaljnjem besedilu: EBA), ki ga je ob posvetovanju z nacionalnimi pristojnimi organi predložil 31. oktobra 2014.

V naslednjem oddelku je pregled različnih pravil, ki urejajo ravni uporabe bonitetnih zahtev, pri čemer so na začetku jasno obravnavana zadevna vprašanja. V tretjem oddelku so opredeljene razlike, nedoslednosti in vprašanja glede razlage teh pravil. V zaključku je naveden predlog, kako v prihodnje obravnavati opredeljena vprašanja.

2.Pregled pravil, ki urejajo ravni uporabe bonitetnih zahtev iz CRD in CRR

2.1.Splošno pravilo nadzora na dveh ravneh

Splošno pravilo je, da se za bančno skupino, ki vključuje eno ali več institucij, uporabljajo bonitetne zahteve na posamični in konsolidirani podlagi. Na posamični podlagi vsaka institucija v bančni skupini izpolnjuje bonitetne zahteve na podlagi lastnega položaja v skladu s členom 6 CRR. Na konsolidirani podlagi mora subjekt, ki vodi bančno skupino, izpolnjevati bonitetne zahteve na podlagi konsolidiranega položaja bančne skupine v skladu s členom 11 CRR.

2.1.1.Splošno pravilo v skladu s standardi BCBS

Pravilo o nadzoru na dveh ravneh je ključni element temeljnih načel za učinkovit bančni nadzor, ki jih je septembra 2012 revidiral Baselski odbor za bančni nadzor (v nadaljnjem besedilu: BCBS). Ta načela poudarjajo, kako je pomembno, da nadzorni organi poleg zagotavljanja nadzora na konsolidirani podlagi nadzirajo vsako banko v skupini posebej.

Splošno pravilo nadzora na dveh ravneh je tudi v skladu z okvirom BCBS iz junija 2006, ki priporoča, da se bonitetna pravila uporabljajo na konsolidirani podlagi za vsako mednarodno dejavno bančno skupino in na ravni posamezne mednarodno dejavne podrejene bančne družbe v okviru take bančne skupine.

2.1.2.Obe ravni uporabe se medsebojno dopolnjujeta

Ravni uporabe se dopolnjujeta. Uporaba na posamični podlagi pristojnim organom omogoča, da se osredotočijo na samo institucijo, medtem ko uporaba na konsolidirani podlagi omogoča splošno oceno celotne skupine, ki ji institucija pripada. V okviru nadzora na konsolidirani podlagi lahko pristojni organi bolje opredelijo in spremljajo nevarnosti, ki jih drugi subjekti v skupini morda predstavljajo za posamezne institucije v skupini, s čimer se v zameno okrepi nadzor nad institucijami na posamični podlagi.

Uporaba na posamični podlagi je v skladu z dejstvom, da morajo pravni subjekti poravnati obveznosti, kar pomeni, da nadrejeni subjekti na splošno niso pravno odgovorni za obveznosti podrejenih družb. Na drugi strani se z uporabo na konsolidirani podlagi preprečuje dvojno štetje kapitala, kadar subjekt pridobi kapital, ki ga je izdal drug subjekt iz iste skupine. Z uporabo na posamični podlagi pa lahko nadzorniki zagotovijo, da je kapital ustrezno porazdeljen znotraj bančne skupine in na voljo za zaščito prihrankov ali naložb.