[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 8.10.2007

SEC(2007) 907

DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE Spremni dokument k

SPOROČILO KOMISIJE SVETU, EVROPSKEMU PARLAMENTU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Majhna, čista in konkurenčna Program za pomoč malim in srednje velikim podjetjem pri skladnosti z okoljsko zakonodajo Povzetek ocene učinka {COM(2007) 379 konč.}{SEC(2007) 906}{SEC(2007) 908}

Mala in srednje velika podjetja, MSP, ki so opredeljena kot podjetja z manj kot 250 zaposlenimi, so zelo velik del evropskega gospodarstva. Enako kot velika podjetja imajo MSP znaten vpliv na okolje. Ne gre toliko za posamezne pritiske, pač pa za skupni vpliv med sektorji (čeprav imajo lahko včasih tudi posamezna MSP velik vpliv na lokalno ali regionalno okolje). Dokazov za specifične vplive na okolje ni veliko, vendar v skladu z raziskavami obstaja splošno soglasje, da so MSP posebej težavna skupina glede skladnosti z okoljsko zakonodajo.

V literaturi je splošno sprejeto dejstvo, da bi bilo prezapleteno in bi bilo prehudo breme, če bi podjetja in javni organi želeli podrobno določiti delež, ki ga MSP prispevajo k onesnaževanju (npr. onesnaženost zraka) v smislu okoljske obremenitve zaradi različnih onesnaževal (npr. CO2, SOx, NOx itn.) v vseh državah članicah. V veliko primerih podatki tudi ne obstajajo. Vendar se zdi zanesljiva pogosto navedena groba ocena, da MSP prispevajo 70 % industrijskega onesnaževanja v Evropi; številne študije poskušajo omogočiti „vpogled“ v posebne okoljske probleme, ki jih v posameznih državah povzročajo MSP. Tako na primer britansko poročilo ocenjuje, da so MSP odgovorna za 60 % vseh emisij ogljikovega dioksida podjetij v Združenem kraljestvu, in ugotavlja, da med MSP obstaja še veliko možnosti za izboljšanje energetske učinkovitosti in zmanjšanje emisij. Tudi glede na ocene Nizozemske in Združenega kraljestva naj bi bila MSP v povprečju odgovorna za 50 % vseh komercialnih in industrijskih odpadkov. Te študije še bolj podpirajo trditev, da so lahko MSP velika obremenitev za okolje.

Številne regionalne in nacionalne študije kažejo, da se večina MSP le malo zaveda svojih vplivov na okolje in načinov za njihovo upravljanje. Nedavna dobro dokumentirana študija v Združenem kraljestvu, ki jo je izvedel NetRegs, je pokazala, da v Združenem kraljestvu samo 7 % podjetij meni, da so njihove dejavnosti lahko škodljive za okolje; če so podjetja odgovarjala na podlagi seznama dejavnosti, se je številka povzpela na 41 %.

Večina MSP je pri izpolnjevanju zakonodaje „ranljivih“, saj je pogosto ne poznajo dovolj, da bi lahko zagotovila skladnost. Po podatkih raziskave, ki jo je izvedel Institute of Directors (IoD, UK), je bila stopnja zavedanja direktorjev podjetij iz sektorjev, kot so gradbeništvo, rudarstvo, promet ali proizvodnja, ki so „močno izpostavljeni“ okoljskim predpisom, relativno nizka: pri 59 % direktorjev iz sektorja proizvodnje je bilo poznavanje predpisov „slabo“ ali zelo slabo; za gradbeništvo, rudarstvo ali promet je bil ta odstotek 52 %. Ista študija je pokazala, da samo 26 % podjetij iz sektorja gradbeništva „dobro“ ali „kar dobro“ pozna REACH.

Študije kažejo, da je za nizko skladnost MSP z okoljsko zakonodajo odgovorno pomanjkljivo zavedanje o vplivih njihovih dejavnosti na okolje, nepoznavanje okoljske zakonodaje, premajhne zmogljivosti za odpravo vplivov na okolje in v nekaterih primerih prevelika upravna in finančna obremenitev zaradi skladnosti z zakonodajo. Nadaljnjo oviro za skladnost predstavlja mišljenje, da je varstvo okolja drago in podjetje od njega nima veliko koristi.

Generalni direktorat Komisije EU za okolje je pripravil oceno učinka, ki je podlaga za razvoj programa za pomoč MSP pri skladnosti z okoljsko zakonodajo (COM(2007) 379 konč.). O glavnih vidikih programa so pogovori z zainteresiranimi stranmi potekali tudi na posvetovanju leta 2005 in pozneje na priložnostnih sestankih v letu 2006.

Ocena učinka navaja, da je sedanje stanje problematično zaradi treh glavnih razlogov.

1. Ker se ne zavedajo vpliva, ki ga imajo njihove dejavnosti na okolje, in ne poznajo okoljske zakonodaje, ki se nanaša nanje, lahko MSP resno ogrožajo okolje in zmanjšujejo učinkovitost številnih ukrepov Skupnosti za varstvo okolja.

2. Neizpolnjevanje okoljskih predpisov lahko pomeni veliko in neposredno tveganje za vse zaposlene v MSP.

3. Okrepljeno okoljsko upravljanje bi lahko MSP prineslo gospodarske in/ali finančne koristi (zaradi povečane okoljske učinkovitosti in inovacij) ter priložnosti, ki se jih veliko MSP morda ne zaveda.

Treba je ukrepati, saj bo v nasprotnem primeru politika za MSP in okolje še naprej nedosledna in trenutno stanje se ne bo izboljšalo.

V preteklih letih je Komisija sprejela številne pobude za pomoč MSP pri odpravi njihovih okoljskih problemov, zlasti s sistemi za okoljsko upravljanje, okoljskim označevanjem, čistimi tehnologijami in finančno podporo. Tudi na nacionalni ravni se že izvaja veliko pobud za pomoč MSP pri skladnosti z okoljsko zakonodajo in izboljšanju okoljske uspešnosti. V študiji, ki jo je Komisija izvedla za oceno učinka, je bilo opredeljenih 92 takšnih pobud na nacionalni in regionalni ravni v državah članicah EU-15.

Vendar ima ob lokalnih in nacionalnih pobudah Komisija še vedno dopolnilno vlogo, saj v mnogih državah članicah na regionalni in lokalni ravni še vedno ne obstajajo pobude, ki bi bile posebej namenjene MSP. V številnih primerih podpora, ki je na voljo MSP, ni vedno vezana na skladnost z okoljsko zakonodajo niti ni posebej usmerjena na MSP. Poleg tega se zdi, da si države članice aktivno ne prizadevajo, da bi se učile iz izkušenj drugih držav članic niti za sodelovanje z njimi, zato po celotni EU obstajajo različne pobude, ki pa ne sestavljajo povezane celote. Program za pomoč MSP pri skladnosti z okoljsko zakonodajo bo zagotovil okvir in sredstva za to nalogo. To bi moralo izboljšati okoljsko uspešnost v državah članicah, na ravni Skupnosti pa prinesti širše okoljske, socialne in gospodarske koristi. Program bo z vzpostavitvijo enakovrednih pogojev z doslednim in usklajenim izvajanjem okoljskih standardov v celotni EU izboljšal delovanje notranjega trga. Nadaljnje koristi so lahko pozitivni vpliv na dostop MSP do trga in večja konkurenčnost zaradi izmenjave dobrih praks, boljšega razumevanja okoljskih zahtev in uvedbe stroškovno učinkovitih sistemov za okoljsko upravljanje.

Ker velika večina nacionalne okoljske zakonodaje izhaja iz zakonodaje EU, je to še dodaten razlog za takšno pobudo na evropski ravni.

V oceni učinka je bilo preučenih 16 možnih politik, organiziranih v štiri glavne sklope:

- koordinacija pobud držav članic za skladnost,

- povečanje učinkovitosti veljavnih ukrepov politike za MSP,

- povečanje komunikacije in ozaveščanje;

- izboljšanje finančne podpore za trajnostno proizvodnjo v MSP.

Vseh 16 možnih politik ni bilo primernih za nadaljnjo obravnavo. Redni inšpekcijski pregledi izvršnih organov so nujen, a še vedno ne zadosten ukrep. Spodbujanje ukrepov držav članic z določitvijo ciljev za skladnost ali zahteve po večjem številu inšpekcijskih pregledov MSP ne bodo dosegli enakih rezultatov kot nekatere druge možnosti, upoštevane v oceni učinka, zato v program niso vključeni.

Iz literature je razvidno, da je najboljši večplasten pristop, saj se MSP po značilnostih zelo razlikujejo od velikih podjetij. Izboljšanje bo mogoče doseči samo s skupkom dodatnih ukrepov, ki bodo obravnavali vse razloge za nizko skladnost s predpisi. Ti ukrepi vsebujejo usposabljanje in ozaveščanje, oceno in opredelitev problemov na kraju samem, usmerjeno posvetovanje, izmenjavo informacij in najboljših praks ter odpravo upravnih obremenitev.

Cilj programa za pomoč MSP pri skladnosti z okoljsko zakonodajo ni omogočanje izjem ali privilegijev za MSP, pač pa spodbujanje skladnosti in pravilno izvajanje veljavne okoljske zakonodaje. Program bo dopolnilo k veljavnim predpisom in splošnim pobudam glede politik in ne sme pomeniti dodatne zakonodajne obremenitve. Kot tak je skladen z načelom boljšega urejanja s predpisi. Program to načelo uporablja, da se za MSP zmanjša upravna obremenitev zaradi skladnosti s predpisi. Komisija je predana delu z državami članicami pri določitvi in spreminjanju tistih delov zakonodaje EU, ki razumevanje ali uporabo politik po nepotrebnem otežujejo, da se s tem MSP olajša izpolnjevanje zakonodaje. Gre za stroškovno učinkovit pristop, saj uporablja najboljša orodja in instrumente politik, ki jih po potrebi izboljša, spodbuja nove možnosti financiranja MSP ter deluje v sodelovanju z organizacijami in mrežami za podporo podjetjem, ki se s temi problemi že ukvarjajo.

Zaradi boljšega poznavanja in dostopa do podatkov o vplivih, ki jih imajo dejavnosti MSP na okolje, je del programa posvečen izmenjavi informacij in dobrih praks med državami članicami in rednemu spremljanju ukrepov, da se pridobijo podatki o njihovem učinku. Komisija ocenjuje, da bo program že samo s tem imel pozitivne okoljske, gospodarske in socialne učinke.

Na srednji rok pa bo program izboljšal tudi okoljsko uspešnost MSP, in sicer večjim zavedanjem in razumevanjem, zlasti glede gospodarskih koristi in zmanjšanja stroškov zaradi boljše okoljske učinkovitosti. Pričakovani ugodni učinki na okolje vključujejo povečanje recikliranja stranskih proizvodov in odpadkov, zmanjšanje porabe energije in virov ter minimalno proizvajanje odpadkov.

Ocena učinka navaja veliko gospodarskih koristi skladnosti z okoljsko zakonodajo ter boljšega upravljanja okoljskih tveganj in vplivov. Najočitnejše koristi so zmanjšanje stroškov zaradi uporabe sistemov okoljskega upravljanja (zmanjšana poraba energije in virov), s katerimi se tudi določi, katere postopke je treba izboljšati, in ustvarjanje novih poslovnih priložnosti z zelenimi javnimi naročili in spodbujanjem inovativnega razmišljanja. Boljša podoba podjetja prinese kar nekaj koristi, kot so boljši odnosi s strankami zaradi okoljskega označevanja in boljši dostop do kapitala vlagateljev, ki so pozorni na skrb za okolje. Dodatna pomembna gospodarska korist je, da podjetja, ki lahko dokažejo pravilno upravljanje okoljskih tveganj in vplivov, finančni organi bolje ocenijo, kar izboljša njihov dostop do kapitala.

Vsi ukrepi v programu zagotavljajo podporo MSP; ker je sodelovanje prostovoljno, ne postavljajo novih zakonodajnih zahtev in zato ne pomenijo upravne obremenitve. Program si še posebej prizadeva, da z nizkimi upravnimi stroški olajša skladnost.

Podjetja lahko pričakujejo tudi nekatere socialne koristi. Boljši dostop do okoljskih informacij ter povečana zavest o okoljskih tveganjih in vplivih bosta izboljšala organiziranost podjetja, zaposleni pa bodo bolj motivirani in predani doseganju skupnih ciljev, če bo podjetje pristopilo k potrjenemu sistemu okoljskega upravljanja, kot je sistem EU za okoljsko upravljanje in presojanje (EMAS). Pomembna dodatna korist je, da čim bolj se vodstveni delavci in zaposleni zavedajo okolja in ga razumejo, tem večje je medsebojno zaupanje ter razumevanje med MSP in njihovimi zakonodajalci (javni organi). To bi moralo na lokalni ravni omogočiti konstruktiven dialog glede poenostavitve prevelikih upravnih okoljskih obremenitev za MSP.

V programu za pomoč MSP pri skladnosti z okoljsko zakonodajo bodo predlagani ukrepi, ki utrjujejo razsežnost MSP v veljavnih politikah in pobudah ter vključujejo usposabljanje in povečanje zmogljivosti, s čimer program postane bolj vsestranski in dosleden. Čeprav je glavni cilj programa doseči skladnost z okoljsko zakonodajo, pa lahko izboljša okoljsko uspešnost MSP onkraj same skladnosti.

Možnosti politik, ki so izbrane v oceni učinka, sestavljajo podlago za konkretne ukrepe, ki so predlagani v programu in so bili razvrščeni v naslednja področja:

- boljša ureditev pri oblikovanju in izvajanju politik, da se za MSP poenostavi izpolnjevanje zakonodaje, zmanjšajo upravne obremenitve in sprostijo viri za boljše izpolnjevanje zahtev;

- sistemi za okoljsko upravljanje po meri, ki bodo dostopnejši, da se okoljska vprašanja vključijo med osnovne dejavnosti MSP na dosleden in stroškovno učinkovit način;

- usmerjena finančna pomoč in večletni finančni program, da se pospešijo in podprejo ukrepi za izpolnjevanje okoljske zakonodaje in trajnostno proizvodnjo v MSP;

- razvoj lokalnega strokovnega znanja , da se nadomesti pomanjkanje strokovnega znanja in izkušenj;

- boljša komunikacija in bolj usmerjeno obveščanje , da se odpravijo vrzeli v obveščanju in spodbuja zavest o okoljskih vprašanjih.