UGOTOVITVE SODIŠČA ODGOVORI KOMISIJE

UVOD

10.1 V tem poglavju je obravnavana smotrnost poslovanja. Najprej je v kratkem razdelku opisano prvo poročilo o oceni financ Unije, ki ga je pripravila Komisija (1), v preostanku poglavja pa so nato predstavljena opažanja Sodišča o samoocenah Komisije o smotrnosti poslovanja (2), deloma predstavljenih v delu 1 letnih poročil generalnih direktorjev Komisije o dejavnostih, ter izpostavljene nekatere ključne teme iz posebnih poročil Sodišča o smotrnosti poslovanja iz leta 2011 (3).

10.2 Smotrnost poslovanja se ocenjuje na podlagi načel dobrega finančnega poslovodenja (gospodarnost, učinkovitost in uspešnost) (4). Njeno merjenje je ključno v celotnem procesu javnega posredovanja in zajema vložke (finančna, kadrovska, materialna, organizacijska ali zakonska sredstva, potrebna za izvedbo programa), izložke (kaj je bilo narejeno v okviru programa), rezultate (takojšnji vplivi programa na neposredne naslovnike ali prejemnike) in učinke (dolgoročne spremembe v družbi, ki jih je vsaj delno mogoče pripisati ukrepanju EU).

POROČILO O OCENI FINANC UNIJE GLEDE NA DOSEŽENE REZULTATE

10.3 Komisija je februarja 2012 objavila poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o oceni financ Unije glede na dosežene rezultate (v nadaljnjem besedilu: poročilo o oceni) (5). Komisija mora tako poročilo o oceni pripraviti v skladu s Pogodbo, ki prav tako določa, da je to del dokazov, na podlagi katerih Parlament Komisiji vsako leto podeli razrešnico v zvezi s proračunom (6).

10.4 Sodišče je junija 2012 na povabilo Parlamenta izdalo Mnenje št. 4/2012 o poročilu o oceni (7). V njem navaja, da je to nejasno, kratko, ima malo vsebine in prinaša malo dodane vrednosti ter da bi morali Parlament, Svet in Komisija izkoristiti priložnost, ki jo ponuja, za razpravo in dogovor o tem, kako bi ga bilo treba pripraviti, da bi bilo koristno za organ za razrešnico. 10.4 Poročilo o oceni za leto 2010 je bilo v začetku leta 2012 predmet razprav z organom za razrešnico. Na njihovi osnovi je Komisija vnovič preučila pristop, uporabljen za prvo poročilo o oceni, in se odločila za celovitejše poročanje o rezultatih dejavnosti, ki se financirajo iz proračuna, pri čemer se bo zanašala na obstoječe gradivo za poročanje. Komisija kljub temu na podlagi odzivov organa za razrešnico še naprej razvija poročilo o oceni kot ključni prispevek k postopku razrešnice.

POROČANJE POSLOVODSTVA KOMISIJE O DOSEŽKIH LETA

Uvod

10.5 Generalni direktorji Komisije za svoje generalne direktorate določijo cilje smotrnosti poslovanja v letnih načrtih upravljanja, nato pa o dosežkih poročajo v letnih poročilih o dejavnostih. Sodišče je ocenilo poročanje treh generalnih direktoratov, in sicer za kmetijstvo in razvoj podeželja (GD AGRI), za regionalno politiko (GD REGIO) ter za razvoj in sodelovanje – EuropeAid (EuropeAid) (8). Ti trije generalni direktorati so skupaj odgovorni za približno tri četrtine plačil iz proračuna EU v letu 2011 (9).

10.6 Sodišče je upoštevalo spremembe v ureditvi notranjega poročanja Komisije od prejšnjega leta ter za omenjene tri generalne direktorate analiziralo, ali so cilji in z njimi povezani kazalniki smotrnosti poslovanja: (a) relevantni – ali so bili skladni s cilji politike in načinom upravljanja ter povezani s količinsko opredeljenimi ožjimi cilji; (b) primerljivi – ali so bili kazalniki, izbrani pri načrtovanju, pozneje uporabljeni pri poročanju in vse spremembe pojasnjene, ter (c) zanesljivi – ali je bralcu na voljo razumno zagotovilo, da so informacije v poročilu točne (10).

Nekaj dobrodošlih sprememb glede na prejšnje leto

10.7 Komisija je novembra 2011 generalnim direktorjem izdala posodobljene smernice za pripravo letnih poročil o dejavnostih za leto 2011. Pri tem so bila med drugim upoštevana opažanja Sodišča iz letnega poročila za leto 2010. (11) Pojasnjena so bila, na primer, navodila za poročanje o dosežkih politik v prvem delu letnega poročila o dejavnostih, kjer bi se morali generalni direktorji bolj osredotočiti na napredek pri doseganju ciljev v smislu rezultatov in učinkov ter podati opis zagotovljenih izložkov.

V nekaterih primerih je relevantnost še vedno problematična

10.8 Na strateški ravni morajo generalni direktorati opredeliti omejeno število „splošnih ciljev“ in niz „kazalnikov učinka“, ki omogočajo spremljanje napredka pri njihovem doseganju. Skupaj so splošni cilji in kazalniki učinka orodje poslovodstva Komisije, posledično pa tudi za bralce letnega poročila o dejavnostih, kot je organ za razrešnico, za ocenjevanje uspešnosti generalnih direktoratov pri doseganju njihovih ciljev na visoki ravni. Sodišče je odkrilo več težav v zvezi s cilji in kazalniki, kar omejuje njihovo koristnost, kot je zapisano v nadaljevanju.

10.9 V nekaterih primerih so bile slabosti v notranji skladnosti ciljev in kazalnikov (glej primer 10.1). 10.9

GD AGRI: kazalnik učinka ne zajema celotnega cilja En splošni cilj v letnem poročilu o dejavnostih ima tri namene: — spodbujati donosen in konkurenčen kmetijski sektor, — ki sledi najnovejšim dosežkom na področju okolja in proizvodnje, — in hkrati zagotavlja primeren življenjski standard za kmečko skupnost. Edini kazalnik učinka za ta cilj je „raven dohodkov kmetov“. To se nanaša samo na tretji zgoraj navedeni namen, kar pomeni, da za prva dva ni kazalnikov. EuropeAid: kazalnik učinka oblikovan kot cilj Kazalnik učinka „usklajen pristop EU“, ki ustreza splošnemu cilju 4 „podpiranje mednarodnega razvojnega okvira na podlagi okrepljenega večstranskega sodelovanja in upravljanja na svetovni ravni“ z ožjim ciljem „novi sporazumi o proračunski podpori EU se sklenejo v skladu z načeli iz COM 638“, je oblikovan kot cilj in ne kot kazalnik. Osnovne zahteve standarda notranje kontrole 5 določajo, da mora biti za spremljanje dosežkov in poročanje o njih v načrtih upravljanja naveden najmanj en kazalnik za posamezen cilj, in sicer tako na ravni področja politike kot na ravni dejavnosti. Zahteva je ponovljena v stalnih navodilih generalnega sekretariata in GD AGRI se ravna po njej. Komisija je vložila veliko truda, da bi cilje in kazalnike opredelila na usklajen in celovit način. To je na nekaterih področjih politik zelo težko in upoštevati je treba, da se kazalniki v letnem poročilu o dejavnostih ne smejo obravnavati brez ustreznega konteksta. Komisija meni, da kazalnik „razvoj dohodkov kmetov“ zajema celoten splošni cilj 1, saj ustreza namenoma zagotavljanja primernega življenjskega standarda za kmetijsko skupnost ter spodbujanja donosnosti kmetij in podeželja. Ker morajo kmetje, če želijo prejemati enotna plačila, ohranjati svoje zemljišče v dobrem kmetijskem in okoljskem stanju, je izpolnjen tudi preostali namen splošnega cilja 1, torej spoštovati „visoke okoljske in proizvodne standarde“. Komisija bo preučila drugačne načine opredelitve kazalnikov na podlagi ciljev „SMART“.

10.10 Veliko ciljev in kazalnikov na visoki ravni, ki so določeni v treh revidiranih generalnih direktoratih, ni preveč ustreznih za letno merjenje v procesu priprave letnih poročil o dejavnostih, ker so nekatere politike zasnovane za dolgoročni učinek, zaradi česar med naložbo in koristmi preteče veliko časa. Večina kazalnikov in ožjih ciljev se je nanašala na celotno obdobje 2007–2013, vmesni kazalniki ali mejniki pa niso bili uporabljeni. 10.10 Komisija potrjuje, da so večletni programi že v zasnovi namenjeni dolgoročnim naložbam in je mogoče njihov učinek ocenjevati samo za daljše časovno obdobje. Za obdobje 2014–2020 je Komisija predlagala uvedbo mejnikov za kazalnike izložka, ki so neposredneje povezani s politiko.

10.11 Kazalniki učinka bi morali biti povezani s količinsko opredeljenimi ožjimi cilji. Vendar: 10.11 Količinsko opredeljeni cilji niso vedno mogoči, ustrezni ali celo primerni, zlasti ker je treba pri kazalnikih učinka upoštevati tudi številne zunanje dejavnike. V takšnih primerih kot referenčna vrednost za merjenje dosežka zadostuje razvoj učinka.

(a) 11 od skupno 29 kazalnikov učinka v treh pregledanih letnih poročilih o dejavnostih ni bilo povezanih s količinsko opredeljenimi ožjimi cilji niti z roki (12); (a) Komisija si prizadeva, da bi določila količinsko opredeljene cilje, kadar koli je to mogoče. Vendar pa količinsko opredeljeni cilji v nekaterih primerih, na primer na področju človekovih pravic v tretjih državah, niso nujno smiselni in primerni.

(b) v primeru GD REGIO so roki sicer določeni za vse ožje cilje razen za enega, vendar pogosto v neki srednjeročni prihodnosti. Zato GD REGIO v svojem letnem poročilu o dejavnostih za leto 2011 pogosto poroča s sklicevanjem na rezultate, dosežene v zvezi s prejšnjim programskim obdobjem (2000–2006). (b) Oddelek 1.2 letnega poročila o dejavnostih za sklicevanje na globalne cilje politike uporablja kazalnike učinka, ki temeljijo na makroekonomskih modelih in statističnih informacijah, pri čemer je za izhodišče v večini primerov določeno leto 2006. Na razvoj kazalnikov učinka so poleg kohezijske politike vplivali tudi številni drugi dejavniki.

10.12 Sodišče je v letnem poročilu za leto 2010 navedlo, da generalni direktorati niso določili ciljev za operativne dejavnosti v zvezi z gospodarnostjo (strošek vložkov) ali učinkovitostjo (razmerje med vložki, izložki in rezultati) ali poročali o njih. Poleg tega je Sodišče lansko leto v ločenem opažanju tudi poročalo, da vsebujejo opisi dosežkov politik v delu 1 letnih poročil o dejavnostih le omejene informacije o rezultatih in učinkih, saj se bolj osredotočajo na vložke in izložke kot pa na izide dejavnosti. Sodišče pri pregledu načrtov upravljanja in letnih poročil o dejavnostih tudi letos ni ugotovilo bistvenega napredka na tem področju. 10.12 Službe Komisije so ravnale v skladu z obveznostmi iz finančnih uredb in navodil za oblikovanje letnih poročil o dejavnostih. Komisija je poostrila stalna navodila za letna poročila o dejavnostih za leto 2011 v smislu gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti ter generalne direktorate pozvala, naj prostovoljno dodajo kazalnike o dobrem finančnem poslovodenju v delu 3. Komisija je prepričana, da letna poročila o dejavnostih skupaj dajejo zadostne informacije o rezultatih/izidih.

Primerljivost je ogrožena zaradi odsotnosti pojasnil

10.13 V skladu z dobro prakso je treba poleg poročanja o zastavljenih ciljih/ožjih ciljih načeloma tudi zagotoviti, da so informacije o smotrnosti poslovanja med posameznimi obdobji skladne, ali pa pojasniti spremembe, tako da lahko uporabniki informacije primerjajo in ocenijo trende. 10.13 Komisija meni, da morajo informacije o smotrnosti poslovanja, kadar je to primerneje, namesto na skladnosti temeljiti na postopku nenehnih izboljšav. Strinja se, da je treba takšne spremembe pojasniti. Vendar meni, da je glede tega na voljo že dovolj informacij.

Skladnost ciljev, kazalnikov in ožjih ciljev

10.14 Letna poročila o dejavnostih bi morala vsebovati informacije glede na cilje, kazalnike in ožje cilje, določene v načrtu upravljanja. To je na splošno držalo za GD AGRI, ki je prerazvrstil nekaj kazalnikov učinka, kot je predlagalo Sodišče pri obravnavi letnih poročil o dejavnostih za leto 2010. Ni pa niti v načrtu upravljanja niti v letnem poročilu o dejavnostih podrobno pojasnil vsebine dveh drugih sprememb. In ker so lahko države članice količinsko opredeljene ožje cilje spreminjale po lastni presoji, so se v obdobju od načrta upravljanja za leto 2011 do letnega poročila o dejavnostih za leto 2011 trije od štirih količinsko opredeljenih ožjih ciljev spremenili, ker so države članice posodobile svoje načrte razvoja podeželja (glej primer 10.2). 10.14 Komisija ocenjuje, da se kazalniki in cilji z leti ne spreminjajo zelo. Kot je razvidno iz ugotovitve, so se kazalniki in cilji spremenili zgolj izjemoma, in sicer v skladu s priporočili Sodišča, ki je predlagalo prerazvrstitev dveh kazalnikov učinka kot kazalnikov rezultata. Slednje je zelo jasno razvidno iz posodobitve načrta upravljanja za leto 2011. Države članice imajo res možnost prilagoditi svoje cilje in tako izboljšati načrt za razvoj podeželja (glej odgovor na primer 10.2).

Primer 10.2 Ožji cilj Načrt upravljanja za leto 2011 Letno poročilo o dejavnostih za leto 2011 Povečanje proizvodnje energije iz obnovljivih virov 20 500 ktoe (38) 12 300 ktoe Ustvarjanje novih delovnih mest 346 000 344 000 Obdelovana kmetijska območja z visoko naravno vrednostjo 3 400 000 ha 3 620 000 ha Primer 10.2 Države članice imajo možnost prilagoditi svoje cilje, vmesne ocene po so bila primerna priložnost za izboljšanje podatkov in metod ter po potrebi tudi prilagoditev ciljev. Znatno znižanje cilja „povečanje proizvodnje energije iz obnovljivih virov“ je mogoče pripisati napaki v enem od načrtov za razvoj podeželja, ki je zdaj odpravljena. Ob upoštevanju vmesnih ocen je bilo mogoče izvesti dodatne preglede kakovosti, v okviru katerih je bila napaka odkrita in odpravljena.

10.15 GD REGIO poleg splošnih ciljev določa tudi „večletne prednostne naloge“. V načrtu upravljanja za leto 2012 je v primerjavi z načrtom za leto 2011 štirim večletnim prednostnim nalogam dodana še peta, nekatere druge prednostne naloge pa so drugače ubesedene. Poleg tega načrt upravljanja za leto 2012 vsebuje 39 namesto prejšnjih 28 „specifičnih operativnih prednostnih nalog“ na nižji ravni. Nobena od teh sprememb v načrtu ni pojasnjena. 10.15 GD REGIO določi naslov in število večletnih prednostnih nalog ter število specifičnih operativnih prednostnih nalog na podlagi analize, kako čim bolje izpolnjevati svoje poslanstvo na zakonit in učinkovit način. Spremembe, ki jih opaža Sodišče, odražajo izzive, s katerimi se zdaj v okviru finančne in gospodarske krize srečuje Evropska unija, in temu ustrezno popravljene opredelitve prednostnih nalog za regionalno politiko in GD REGIO.

Zagotavljanje pojasnil o doseženi smotrnosti poslovanja

10.16 Namen poročanja o smotrnosti poslovanja je obveščati zainteresirane strani. Vendar letna poročila o dejavnostih niso vsebovala pojasnil o tem, zakaj dosežena smotrnost poslovanja ni bila v skladu z zadevnim ciljem ali ožjim ciljem niti takrat, ko bi jih bilo mogoče navesti. Za GD AGRI je to veljalo tudi v primerih, ko je bila dosežena smotrnost poslovanja daleč od zastavljene: pri štirih kazalnikih je smotrnost poslovanja znašala manj kot polovico zastavljene ciljne vrednosti. Letno poročilo o dejavnostih GD REGIO vsebuje podrobno analizo smotrnosti poslovanja po posameznih točkah glede na večletne prednostne naloge (odstavek 10.15), ne pa tudi take analize za splošne cilje in kazalnike učinka. 10.16 Komisija meni, da so pojasnila zadostna. Kazalniki v letnem poročilu o dejavnostih se ne smejo obravnavati brez ustreznega konteksta. Oblikovanje sklepov o učinku in rezultatu politike namreč omogoča celoten sistem kazalnikov, saj temelji na makroekonomskem modeliranju in statističnih podatkih v povezavi z globalnimi cilji razvoja politike.

Zanesljivost podatkov iz zunanjih virov je vprašljiva

10.17 Preverjanje zanesljivosti vseh podatkov v treh letnih poročilih o dejavnostih je presegalo obseg revizije, ki jo je opravilo Sodišče. To je na podlagi omejene ocene, ki jo je izvedlo, ugotovilo, da so podatki v zvezi z EuropeAid na splošno zanesljivi, saj so kazalniki v večini primerov mednarodno priznani in neodvisno preverljivi. Je pa Sodišče opazilo več težav v letnih poročilih o dejavnostih GD AGRI in GD REGIO, ki se v veliki meri opirata na podatke, ki so jih posredovale države članice, kot je predstavljeno v primeru 10.3. 10.17

GD AGRI: poročanje o doseženi smotrnosti poslovanja na podlagi nepopolnih podatkov Čeprav v Evropski uniji obstaja skupno 88 načrtov razvoja podeželja, je za tri kazalnike poročanje o smotrnosti poslovanja na ravni EU temeljilo na podatkih za šest, devet oziroma 32 od teh 88 načrtov razvoja podeželja. Poleg tega je poročanje o smotrnosti poslovanja na ravni EU za nek drug kazalnik temeljilo na podatkih, ki jih je posredovalo le osem od skupno 27 držav članic. GD AGRI: poročanje o doseženi smotrnosti poslovanja na podlagi nepopolnih podatkov Agregacija skupnega vpliva politike načrtov za razvoj podeželja na kazalnike učinka na ravni EU je bila opravljena z razpoložljivimi količinsko opredeljenimi podatki, ki so jih predložile države članice. Večina vmesnih ocen ni navajala količinsko opredeljenega vpliva s pojasnilom, da so bile vmesne ocene opravljene prezgodaj v programskem obdobju, da bi bilo mogoče učinek in vpliv izmeriti. Učinki so vezani na dolgoročne postopke.

GD REGIO: notranja neskladja v letnem poročilu o dejavnostih Navedeno število ustvarjenih delovnih mest se razlikuje – 200 000 v 25 državah članicah (stran 34) oziroma 165 000 v 21 državah članicah (Priloga 6, stran 169), pri čemer je v opombi pod črto navedenih 19 držav članic (opomba pod črto 126). Dostop do širokopasovne internetne povezave naj bi dodatno dobilo 900 000 (stran 34) oziroma 806 826 prebivalcev (Priloga 6, stran 172). Razlikuje se tudi podatek o novozgrajenih cestah: 920 km v 12 državah članicah (stran 34) oziroma 805 km v 10 državah članicah (Priloga 6, stran 171). GD REGIO: notranja neskladja v letnem poročilu o dejavnostih Komisija poudarja, da sta mogoča dva pristopa k podajanju informacij glede ciljev in zadnjih znanih rezultatov. Vsa notranja nesoglasja so zadostno pojasnjena v besedilu. — V glavnem delu letnega poročila o dejavnostih so predstavljene informacije o splošni stopnji dosežka kohezijske politike, vključeni pa so podatki vseh držav članic, ne glede na to, ali imajo zastavljene cilje ali ne (cilji niso pogoj). — V Prilogi 6 je navedena neposredna primerjava med cilji in dosežki. Vključeni so samo podatki držav članic, ki so poročale o obeh (države članice, ki so poročale o dosežkih, ne da bi poročale tudi o ciljih, torej niso vključene). Takšen pristop je že več let nespremenjen in že po zasnovi omogoča oceno napredka glede na cilj.

10.18 Generalna direktorata AGRI in REGIO imata omejene možnosti za zagotavljanje kakovosti podatkov, ki jih posredujejo države članice. GD REGIO je državam članicam priporočil osredotočanje na osnovne kazalnike in izdal smernice za vnašanje podatkov. Poleg tega je začel tudi postopek letnega preverjanja, pri katerem so bile odkrite nekatere napake v predloženih podatkih. Uvedba „rezerve za uspešnost“ v naslednjem programskem obdobju za sklade skupnega strateškega okvira (13) bi lahko bila ena od spodbud za države članice, da posredujejo ustrezne, primerljive in zanesljive podatke o smotrnosti poslovanja. Kljub temu pa bo ostal izziv, kako te podatke zagotoviti pravočasno. Države članice morajo na primer podatke GD REGIO posredovati do junija naslednje leto, tako da se podatki iz letnega poročila o dejavnostih za leto 2011, ki je objavljeno leta 2012, nanašajo na leto 2010. 10.18 Komisija bo še naprej preverjala kakovost podatkov, ki jih pošiljajo države članice za trenutno programsko obdobje, preverjanja pa bo še poostrila. V skladu s pravnim predlogom Komisije za novo obdobje bi moralo kot pobuda državam članicam ob začetku novega programskega obdobja ostati 5 % sredstev nedodeljenih, s čimer bi zagotovili dodatna sredstva za države članice, ki so dosegle svoje mejnike (glej COM(2011) 615 final). Komisija meni, da pravočasna predložitev podatkov ne bi smela biti izziv. GD REGIO vedno uporablja zadnje razpoložljive podatke, vendar priznava – v okviru ureditve poročanja v veljavni in predlagani prihodnji uredbi – da podatki prejšnjega leta niso na voljo do aprila naslednjega leta.

REZULTATI REVIZIJE SMOTRNOSTI POSLOVANJA, KI JO JE IZVEDLO SODIŠČE

Uvod

10.19 Sodišče v posebnih poročilih preverja, ali se v okviru proračuna Evropske unije uporabljajo načela dobrega finančnega poslovodenja (odstavek 10.2). Teme za posebna poročila – določena področja proračuna ali upravljavske teme – izbira tako, da dosega čim večji učinek, in sicer na podlagi več meril, kot so raven prihodkov ali odhodkov (pomembnost), tveganja za dobro finančno poslovodenje in raven zanimanja zainteresiranih strani.

10.20 Leta 2011 je Sodišče sprejelo (14) 16 posebnih poročil, ki so našteta v okviru 10.1.

Posebna poročila, ki jih je Sodišče sprejelo v letu 2011 (15) — št. 1/2011 – Ali se je z dekoncentracijo upravljanja zunanje pomoči s sedeža Komisije na njene delegacije izboljšala dostava pomoči? — št. 2/2011 – Nadaljnje ukrepanje po Posebnem poročilu št. 1/2005 o upravljanju Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) — št. 3/2011 – Učinkovitost in uspešnost prispevkov EU, usmerjenih prek organizacij Združenih narodov v državah, ki so bile prizadete v konfliktih — št. 4/2011 – Revizija garancijske sheme za MSP — št. 5/2011 – Shema enotnega plačila (SEP): vprašanja, ki jih je treba obravnavati za izboljšanje njenega dobrega finančnega poslovodenja — št. 6/2011 – Ali so bili turistični projekti, sofinancirani iz ESRR, uspešni? — št. 7/2011 – Ali je podpora za kmetijsko-okoljske ukrepe dobro pripravljena in upravljana? — št. 8/2011 – Izterjave neupravičenih plačil v okviru skupne kmetijske politike — št. 9/2011 – Ali so bili projekti e-uprave, ki jih je podpiral ESRR, uspešni? — št. 10/2011 – Ali sta program „mleko za šole“ in sistem razdeljevanja sadja v šolah uspešna? — št. 11/2011 – Ali zasnova in upravljanje sheme geografskih označb omogočata njeno uspešnost? — št. 12/2011 – Ali so ukrepi EU prispevali k prilagoditvi zmogljivosti ribolovnih flot razpoložljivim ribolovnim možnostim? — št. 13/2011 – Ali se s kontrolo carinskega postopka 42 preprečujejo in ugotovijo utaje DDV? — št. 14/2011 – Ali je pomoč EU izboljšala zmogljivosti Hrvaške za upravljanje financiranja po pristopu? — št. 15/2011 – Ali postopki Komisije zagotavljajo uspešno upravljanje nadzora državne pomoči? — št. 16/2011 – Finančna pomoč EU za razgradnjo jedrskih elektrarn v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem: dosežki in prihodnji izzivi

10.21 V lanskem letnem poročilu je Sodišče ponazorilo, kako so ugotovitve iz njegovih posebnih poročil za leto 2010 pokrivale celoten tipični življenjski cikel upravljanja od strateškega načrtovanja in opredelitve potreb do poročanja o doseženi smotrnosti poslovanja. Obseg posebnih poročil Sodišča v letu 2011 je bil podobno širok. Ker pa se Unija pripravlja na začetek novega programskega obdobja (2014–2020), Sodišče tu obravnava, kaj se je mogoče naučiti iz njegovih posebnih poročil za leto 2011 pri pripravi novih programov in projektov, pri čemer se osredotoča na tri teme: analizo potreb, zasnovo in koncept dodane vrednosti EU. Te tri teme se v različnem obsegu odražajo tudi v nedavnih mnenjih Sodišča o predlaganih uredbah za skupni strateški okvir in skupno kmetijsko politiko (16).

Analiza potreb: ni trdnih dokazov

10.22 Sodišče je v letnem poročilu za leto 2010 zapisalo, da je za doseganje dobrih rezultatov pomembno, da se natančno ugotovijo potrebe, ki bi jih morali programi zadovoljiti. (17) Pomoč Hrvaški, da bo lahko upravljala financiranje EU po pristopu, je primer, ko je Komisija na splošno poskrbela, da so bile ugotovljene ključne potrebe (18). 10.22 Komisija se strinja, da je tehtna analiza potreb pomemben del programskega cikla, in natančno preučuje primere, za katere analiza potreb po mnenju Sodišča ni bila zadovoljivo opravljena.

10.23 Sodišče je v letu 2011 še vedno poročalo o ugotovljenih primerih, ko niso bile izvedene tehtne analize potreb. Prve strategije za e-upravo, na primer, v okviru katerih se lahko projekti podpirajo s sredstvi ESRR, so bile večinoma pripravljene v odziv na politične izjave, namesto da bi temeljile na natančnih ocenah potreb, zato projekti niso obravnavali najpomembnejših vprašanj (19). Pri dveh od treh programov za razgradnjo jedrskih elektrarn, ki jih je revidiralo Sodišče, pa ni bila izvedena ocena potreb v zvezi s ciljem programov, da se ublažijo posledice predčasnega zaprtja jedrskih elektrarn (20). 10.23 Stroški prehoda na e-upravo so zelo visoki. Prednostne naloge so potrebne in smiselno je, da so navedene v političnih izjavah in deklaracijah, ki so namenjene ozaveščanju in imajo vlogo zgodnjih strategij. Določanje prednostnih nalog pa se je v vmesnem obdobju močno izboljšalo in danes so vse države članice razvile bolj prefinjene strategije e-uprave. Pristopne pogodbe ali poznejše uredbe obravnavajo potrebo po blažilnih ukrepih. Shema podpor EU je oblikovana tako, da zagotavlja skladnost in utemeljenost ukrepov, ki jih predlagajo države članice, z njihovimi nacionalnimi strategijami oskrbe z energijo, v katerih se preučujejo tudi posledice zaprtja jedrskih elektrarn.

10.24 Neustrezna analiza potreb med drugim otežuje odločanje o tem, za katere konkurenčne projekte je verjetno, da bodo prinesli najboljše rezultate za najmanj denarja. To sta pokazali revizija zgoraj omenjenih projektov e-uprave (21) in revizija podpore EU za kmetijsko-okoljske ukrepe. V zadnjem primeru je Sodišče poročalo, da je usmerjanje sredstev na območja, ki jih najbolj potrebujejo, ključno za krepitev vplivov podpore za kmetijsko-okoljske ukrepe na okolje, vendar države članice kljub temu niso pretehtale ciljnega usmerjanja na podlagi analize stroškov in koristi (22). 10.24 Komisija se strinja, da lahko analiza potreb pomaga določiti prednostne projekte. Vendar so v povezavi s kmetijsko-okoljskimi ukrepi nekatere države članice želeno stopnjo ciljnega usmerjanja pretehtale na podlagi analize stroškov in koristi. Romunija na primer ciljno usmerja kmetijsko-okoljska plačila za kmetovanje z visoko naravno vrednostjo na geografski osnovi, upravičene površine pa se določajo z uporabo podatkov na makro ravni. V okviru projektov e-uprave so vse države članice v skladu s pobudami politike EU danes razvile bolj prefinjene strategije e-uprave na podlagi akcijskega načrta za e-upravo za obdobje 2011–2015.

Zasnova: ni dovolj jasno, kaj naj bi dosegli

10.25 Ugotavljanje potreb je le začetek procesa. Dobra zasnova programov in njihovih posameznih projektov je ključna za dobro finančno poslovodenje, da se s finančnimi sredstvi doseže največji učinek pri najnižjih stroških. V zasnovi programov in njihovih posameznih projektov bi morala biti vzpostavljena povezava med dejavnostmi, ki se financirajo iz proračuna, in načrtovanimi izložki, rezultati in učinki te porabe.

10.26 V enem primeru je Komisija težave pri zasnovi ene sheme upoštevala pri zasnovi podobne sheme, da bi jo vsaj delno izboljšala. Posledično ukrepi za spodbujanje uživanja sadja v šolah niso tako neprivlačni za upravičence in nimajo takih učinkov mrtvih izgub (23) kot podobni program „mleko za šole“ (24). Vendar je Sodišče še naprej odkrivalo številne slabosti v zasnovi programov odhodkov, ki jih je revidiralo v letu 2011, kot je opisano v naslednjih odstavkih. 10.26 Komisija meni, da zadnja revizija programa „mleko za šole“ obravnava velik del opažanj Sodišča z namenom izboljšati splošno učinkovitost sistema.

10.27 Komisija del podpore za države, prizadete v konfliktih, usmerja prek organizacij Združenih narodov. Kljub temu so skoraj vsi (18 od 19) sporazumi o prispevkih, ki jih je revidiralo Sodišče, vsebovali vsaj eno od številnih slabosti v zasnovi, kot so pomanjkanje izhodiščnih meril, nenatančno določeni cilji ali manjkajoči kazalniki. Zato ni bilo jasno, kaj naj bi se doseglo in kako bi bilo mogoče oceniti uspeh (25). 10.27 Komisija priznava pomen zasnove projektov, vendar meni, da sta le dva od 18 primerov vsebovala slabosti, ki bi lahko neposredno vplivale na rezultate projekta. Komisija je v letu 2011 uvedla novo usposabljanje in izdala navodila za boljšo zasnovo projektov, za katera meni, da pretežno odgovarjajo na vprašanja Sodišča. Poleg tega Sodišče v posebnem poročilu priznava, da projekti, ki se izvajajo skupaj z Združenimi narodi v državah, prizadetih v konfliktih, celo v izredno težkih razmerah dosegajo dobre rezultate in so razumno trajnostni.

10.28 Shema enotnega plačila v okviru skupne kmetijske politike (SKP) naj bi spodbudila kmete k odzivanju na povpraševanje na trgu in spodbujala okolju prijaznejše kmetijske prakse. Vendar je zasnovana protislovno: čeprav je mišljena kot podpora individualnim dohodkom, se v praksi pri razdeljevanju finančne pomoči le malo upoštevajo specifične okoliščine prejemnika, zato razdeljevanje subvencij posameznim kmetom v bistvu še vedno temelji na površini obdelovanih zemljišč in velik delež pomoči iz sheme enotnega plačila tako kot v prejšnjem sistemu še vedno prejemajo velike kmetije (26). 10.28 Shema enotnega plačila (SEP) se je izkazala kot zelo učinkovito orodje za zagotavljanje osnovne dohodkovne podpore, ob tem pa kmetom omogoča, da odločitve o proizvodnji sprejemajo na podlagi tržnega dogajanja. To je mogoče, ker so izplačila ločena od proizvodnje in ne vplivajo na proizvodne odločitve. Za upravičenost do izplačil morajo upravičenci, zemljišča in dejavnosti ustrezati jasnim pogojem, ki so določeni v uredbi Sveta in združljivi s pravili STO, tj. niso povezani s proizvodnimi dejavniki. Potreb po osnovni dohodkovni podpori za „velike kmetije“ ne smemo sistematično šteti za manjše od potreb drugih kmetij, saj je prihodek na splošno močno odvisen od vrste proizvodnje, stroškov vložkov in izložkov, dela na kmetiji itd. Vrednost in število pravic sta bila izračunana na podlagi preteklih podatkov o proizvodnji in površini, s čimer se je zagotovil lahek prehod k ločeni podpori. Tako je sedanja porazdelitev neposrednih plačil med kmetijami preprosto odsev dejstva, da kmetijska zemljišča in kmetijska proizvodnja niso enakomerno porazdeljeni med kmetijami v EU. Kljub temu je vprašanje prerazporeditve podpore med kmeti in državami članicami obravnavano v pravnih predlogih za skupno kmetijsko politiko po letu 2013 in bi moralo privesti tudi do boljšega ciljnega usmerjanja pomoči SEP. Glede zagotavljanja dodane vrednosti in kakovosti pri porabi sredstev je Komisija predlagala, da bi izboljšali in dodali druge elemente, s čimer bi zajeli vprašanja, ki jih v svojem posebnem poročilu omenja Sodišče: preoblikovanje in boljše ciljno usmerjanje podpore.

10.29 Shema geografskih označb je namenjena zaščiti imen, ki označujejo proizvode, katerih kakovost, sloves ali druge značilnosti je mogoče pripisati predvsem njihovemu geografskemu poreklu (npr. parmski pršut, bavarsko pivo itd.). Uspešnost sheme geografskih označb je med drugim odvisen od tega, koliko jo proizvajalci uporabljajo. Obstajajo možnosti za pritegnitev dodatnih proizvajalcev v shemo, zlasti v državah članicah, v katerih se malo uporablja, vendar razpoložljivi ukrepi in uporabljeni postopki teh proizvajalcev ne spodbujajo k sodelovanju (27). 10.29 Shema ima v prvi vrsti vlogo sheme za varstvo intelektualnih pravic. Na voljo so primerni instrumenti in pravna sredstva, proizvajalci pa so vabljeni k prostovoljnemu sodelovanju v shemi. To potrjuje tudi jasno zanimanje, ki ga za sodelovanje v shemi izkazujejo proizvajalci: registriranih je bilo veliko imen izdelkov (več kot 1 000), kar pomeni tržno vrednost v višini 14,5 milijarde EUR (v letu 2008). Za države članice, ki so se EU pridružile od leta 2004, se sodelovanje v shemi še vedno postopoma povečuje. Predstavljena je bila vrsta pobud, vključno z informativnimi kampanjami, sejmi, mednarodnimi tematskimi razstavami in izdajo navodil za prijavo geografskih označb (ZOP ali ZGO), da bi privabili več morebitnih prosilcev.

10.30 V okviru skupne ribiške politike Komisija državam članicam zagotavlja podporo za zmanjšanje ribolovne zmogljivosti njihovih ribiških flot zaradi ohranjanja ribjih staležev, ki pa je zaradi težav v zasnovi manj uspešna. Tako na primer merila za upravičenost in izbiro pri shemah za umik ribiških plovil iz obratovanja niso bila dobro ciljno usmerjena, zato so bila dana v razrez nekatera ribiška plovila z malo ali nič učinka na ciljne ribje staleže (28). 10.30 Primere, ki jih je preučilo Sodišče, smo pregledali in se o njih pogovorili z državami članicami. Popravne ukrepe – vključno z izterjavo neupravičeno izplačanih sredstev – bodo po potrebi prevzele države članice.

Dodana vrednost EU: utemeljitev za posredovanje EU

10.31 Komisija je dodano vrednost EU opredelila kot „vrednost, ki izhaja iz posredovanja EU in ki dopolnjuje vrednost, ki bi bila dosežena izključno z ukrepi države članice“ (29). Sodišče je v preteklosti predlagalo, da bi morala vsaka opredelitev pojma temeljiti na načelih iz okvira 10.2, in priporočilo, naj se koncept dodane vrednosti EU ubesedi v ustrezni politični izjavi ali zakonodaji EU, da se političnim organom EU zagotovijo smernice, ki bi jih uporabljali pri izbiranju prednostnih nalog za odhodke (30). 10.31 Komisija poudarja, da je mogoče koncept dodane vrednosti EU uporabljati na številnih različnih področjih, na primer v akademskih odzivih na evropski proračun, za opredelitev ciljev in/ali meril za izbiro projektov v posameznih programih EU, v določbah finančne uredbe in pri ocenjevanju obstoječih programov, vendar tudi meni, da dodana vrednost političnega projekta presega zgolj enostavno merljive podatke. Eden ciljev omenjenega delovnega dokumenta je bil pojasniti dodano vrednost proračuna EU in ponazoriti z več primeri njegovo praktično uporabo v državah članicah, s čimer bi organom odločanja EU postavili potrebne smernice za prednostno razvrščanje odhodkov. Poleg tega so v postopku ocene učinka, ki ga izvaja Komisija, za oblikovalce politik pripravljeni dokazi o prednostih in slabostih morebitnih možnosti politike z oceno njihovega morebitnega učinka. Pri tem ocena obravnava tudi vprašanje dodane vrednosti predlogov Komisije.

Predlog Sodišča o načelih, na katerih temelji koncept dodane vrednosti EU: — Poraba iz proračuna Evropske unije v Uniji mora nuditi jasne in vidne koristi za EU in njene državljane, ki jih samo z nacionalno, regionalno ali lokalno porabo ne bi bilo mogoče doseči, temveč bi jih bilo zaradi obsega ali učinkov predlaganih ukrepov lažje doseči na ravni Unije. — Odhodki s čezmejnimi vplivi v skupnem interesu so že na prvi pogled boljši kandidat za ukrepanje EU kot odhodki z omejenimi geografskimi vplivi. — Razumna zgoščenost odhodkov že na prvi pogled kaže, da bo verjetno podpirala cilj dodane vrednosti. — Pri odhodkih zunaj Unije, kot je razvojna pomoč, bo dodana vrednost verjetno okrepljena tudi z uporabo selektivnega pristopa: na primer z osredotočanjem na usklajevanje razvojne pomoči na območjih, kjer obstaja svetovna podpora donatorjev, in na dejavnosti, pri katerih je specifično strokovno znanje EU posebej dragoceno (31). Komisija meni, da bi morala biti dodana vrednost političnega projekta ključno merilo za utemeljitev porabe na ravni EU. Komisija je ob pripravi svojih predlogov za proračun EU za obdobje 2007–2013 preizkusila dodano vrednost predlaganih odhodkov na vseh področjih politik, in sicer po naslednjih merilih: — učinkovitost: kadar je ukrepanje EU edini način doseganja rezultatov, — uspešnost: kadar ukrepanje EU zagotavlja boljše rezultate za manj denarja, — sinergija: kadar je ukrepanje EU potrebno, da se dopolni, spodbudi in poveča vpliv dejavnosti. Komisija je večletni finančni okvir ter sektorske instrumente in programe oblikovala tako, da: — je mogoče cilje učinkoviteje doseči s porabo na ravni EU, — je prispevek porabe na ravni EU jasno izražen, — ima dodana vrednost EU osrednjo vlogo, — združevanje virov na ravni EU ustvarja ekonomije obsega in daje boljše rezultate.

Sporočilo Komisije o agendi za spremembe iz oktobra 2011 in na njem temelječi sklepi Sveta z dne 14. maja 2012 priporočajo boljše ciljno usmerjanje na države, ki najbolj potrebujejo pomoč, in osredotočanje na manjše število sektorjev, v katerih je mogoče doseči največje učinke in v katerih je dodana vrednost EU jasno izražena.

10.32 Sodišče je navedlo, da programi odhodkov, ki ne prinašajo dodane vrednosti EU, že po definiciji verjetno ne bodo predstavljali učinkovite in uspešne porabe denarja evropskih davkoplačevalcev (32). V svojih posebnih poročilih iz leta 2011 je navedlo primere, ko je bil obstoj dodane vrednosti EU v najboljšem primeru vprašljiv: 10.32 Komisija meni, da je treba dodano vrednost programov odhodkov ocenjevati ob upoštevanju postavljenih ciljev in meril, ki so se uporabljala ob prvem preizkušanju dodane vrednosti predlogov Komisije (glej okvir 10.2).

— dodana vrednost EU garancijske sheme za mala in srednje velika podjetja (SMEG) ni bila dokazana, ker bi bilo rezultate te sheme mogoče doseči tudi s financiranjem v okviru nacionalnih shem (33), — Komisija opažanje že upošteva v razpravah glede naslednje generacije finančnih instrumentov v večletnem finančnem okviru po letu 2013 in pri načrtovanju teh instrumentov, pri čemer je „zagotavljanje dodane vrednosti EU“ eno od ključnih načel, ki ga morajo spoštovati vsi predlagani instrumenti.

— pri turističnih projektih, sofinanciranih iz ESRR, je bilo brez ustreznega sistema za določanje ciljev ter kasnejšega spremljanja in vrednotenja uspešnosti težko oceniti obseg zagotovljene dodane vrednosti EU (34) in — Komisija ugotavlja, da je iz revizije smotrnosti poslovanja, ki jo je izvedlo Računsko sodišče, razviden velik vpliv pregledanih turističnih projektov na zaposlovanje.

— pri podpori EU za razgradnjo jedrskih elektrarn v treh državah članicah je Sodišče ugotovilo, da je bil okvir politike dokaj ohlapen, in priporočilo, naj vsakršna odločitev EU o zagotavljanju dodatne finančne pomoči temelji na predhodni oceni evropske dodane vrednosti takšnega posredovanja (35). — Komisija meni, da je bila dodana vrednost EU pri teh programih jasna: brez njih bi namreč izredno težko dosegli splošni cilj močno izboljšane jedrske varnosti EU, izjemno težko pa bi tudi pomagali državam članicam ublažiti posledice predčasnega zapiranja. Komisija je 24. novembra 2011 predlagala uredbo Sveta o podpori Unije za programe pomoči pri razgradnji jedrskih elektrarn v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem (COM(2011) 783) za obdobje 2014–2020. Predlogu je bila priložena obsežna ocena učinka, ki vključuje oceno dodane vrednosti EU.

10.33 Sodišče je v nedavnih mnenjih omenilo slabosti Komisije pri opredeljevanju ciljev politik z vidika rezultatov, torej tega, kar naj bi se doseglo s financiranjem EU (36). Brez jasnih ožjih ciljev glede pričakovanih rezultatov bo Komisija še naprej težko dokazovala, da s svojimi odhodki ustvarja dodano vrednost EU in posledično tudi težko podala zagotovilo o učinkovitosti in uspešnosti porabe. 10.33 Večja osredotočenost na smotrnost poslovanja in rezultate je eden glavnih ciljev predlogov Komisije „Proračun za strategijo Evropa 2020“ za uresničitev dolgoročnih strateških ciljev Unije z razpoložljivim proračunom za naslednjih sedem let. V tem pogledu so vsi programi in instrumenti, vključeni v predlog večletnega finančnega okvira, oblikovani tako, da njihovi izložki in učinki bistveno prispevajo k doseganju ključnih ciljev politike EU, s čimer dajejo večjo težo pričakovanim rezultatom ter smotrnosti poslovanja.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

Zaključki

10.34 Proces priprave letnih poročil o dejavnostih v generalnih direktoratih Komisije se razvija. V primerjavi s prejšnjim letom je mogoče videti dobrodošle izboljšave (odstavek 10.7). 10.34 Komisija si prizadeva stalno izboljševati kakovost in jasnost svojih poročil o odgovornosti.

10.35 Problematično ostaja vprašanje relevantnosti, zlasti kar zadeva notranjo skladnost ciljev in kazalnikov, določanje smiselnih količinsko opredeljenih ožjih ciljev in letno merjenje napredka. Kot leto prej trije generalni direktorati, ki jih je pregledalo Sodišče, v delu 1 letnih poročil o dejavnostih tudi v letu 2011 niso poročali o gospodarnosti in učinkovitosti (glej odstavke 10.8 do 10.12). 10.35 Komisija je poostrila stalna navodila za letna poročila o dejavnostih za leto 2011 v smislu učinkovitosti in uspešnosti ter generalne direktorate pozvala, naj prostovoljno dodajo kazalnike o dobrem finančnem poslovodenju v delu 3. V svojih poročilih je v letu 2011 to upoštevalo več generalnih direktoratov.

10.36 Cilji, kazalniki in ožji cilji, določeni v načrtih upravljanja GD AGRI in GD REGIO, so bili na splošno uporabljeni za poročanje v letnih poročilih o dejavnostih in so bili skladni s tistimi iz prejšnjega leta. Kjer pa so bile uvedene spremembe, te niso bile vedno pojasnjene (glej odstavke 10.13 do 10.16). 10.36 Komisija se strinja, da je treba pojasniti spremembe v primerjavi z letnim poročilom o dejavnostih prejšnjega leta. Vendar meni, da je glede tega na voljo že dovolj informacij.

10.37 Zaradi pravnih ovir in praktičnih omejitev je bila ogrožena zanesljivost informacij o programih v okviru skupnega upravljanja, ki so jih generalni direktorati pridobili od držav članic. Uvajajo se nekateri ukrepi za spodbujanje držav članic k posredovanju ustreznih, primerljivih in zanesljivih podatkov o smotrnosti poslovanja za sklade skupnega strateškega okvira v naslednjem programskem obdobju, in morda bi se lahko iz tega v prihodnje kaj koristnega naučili. Dodaten problem je tudi časovna razporejenost (glej odstavka 10.17 in 10.18). 10.37 Komisija bo še naprej preverjala kakovost podatkov, ki jih pošiljajo države članice za trenutno programsko obdobje, preverjanja pa bo še poostrila. Kljub temu meni, da pravočasna predložitev podatkov ne bi smela biti izziv. Glede na sedemletno programsko obdobje so podatki, ki so na voljo 16 mesecev po izteku leta, še vedno koristni za prilagajanje programov, za katere je iz podatkov razvidno nesmotrno poslovanje (glej odgovor na odstavek 10.18).

10.38 Sodišče je v zvezi s tremi specifičnimi analiziranimi področji v posebnih poročilih za leto 2011 ugotovilo: 10.38

(a) da pogosto ni kakovostnih analiz potreb, čeprav je to ključno za zagotavljanje, da se odhodki EU usmerjajo na področja (geografska ali tematska), na katerih so sredstva EU najbolj potrebna (odstavki 10.22 do 10.24); (a) Komisija se strinja, da je tehtna analiza potreb pomemben del programskega cikla, in natančno preučuje primere, za katere analiza potreb po mnenju Sodišča ni bila zadovoljivo opravljena.

(b) da so v zasnovi programov slabosti, zaradi katerih Komisija ne more ugotavljati rezultatov in učinkov porabe EU in poročati o njih (odstavki 10.25 do 10.30); (b) Komisija priznava pomen zasnove projektov, vendar ne soglaša z vsemi ocenami, ki jih je v povezavi s primeri iz odstavkov 10.25–10.30 podalo Sodišče. Komisija kljub temu temeljito preučuje ocene Sodišča v tem pogledu in po potrebi prilagaja svoje delovne postopke, da bi se zasnova projektov še dodatno izboljšala.

(c) da se Komisija sooča z izzivom pri dokazovanju dodane vrednosti EU pri porabi EU (odstavki 10.31 do 10.33). (c) Pri oblikovanju naslednjega večletnega finančnega okvira je Komisija uporabila načela, opisana v pregledu proračuna iz leta 2010, in se posebej osredotočila na dodano vrednost proračuna EU.

Priporočila

10.39 Sodišče na podlagi pregleda ter ugotovitev in zaključkov za leto 2011 priporoča, naj: 10.39

— priporočilo št. 1: si Komisija pri zasnovi novih programov porabe prizadeva, da bodo njene dejavnosti osredotočene na rezultate in učinke, ki jih želi doseči. Če rezultatov in učinkov ni mogoče zlahka meriti, naj uvede kazalnike in mejnike na podlagi ciljev „SMART“ (37), s katerimi bi pokazala, da njene dejavnosti prispevajo k doseganju želenih ciljev, Komisija se strinja s priporočilom Sodišča in je, kot je opisano, že sprejela primerne ukrepe. Pri oblikovanju naslednjega večletnega finančnega okvira je Komisija uporabila načela, ki jih je opisala v pregledu proračuna iz leta 2010: — osredotočenost na izvajanje ključnih prednostnih nalog politik, — osredotočenost na dodano vrednost EU, — osredotočenost na učinke in rezultate, — zagotavljanje vzajemnih koristi v vsej Evropski uniji.

— priporočilo št. 2: si Komisija v sodelovanju z državami članicami prizadeva, da bodo pridobljeni podatki kakovostnejši in pravočasno predloženi. Zlasti naj upošteva izkušnje, pridobljene pri ukrepih v zvezi s skladi skupnega strateškega okvira, namenjenih spodbujanju držav članic k zagotavljanju visokokakovostnih podatkov o smotrnosti poslovanja, Komisija se strinja, da sodelovanje z državami članicami pomembno vpliva na kakovost in pravočasno predložitev podatkov. Po preverjanju z državami članicami za potrditev pravilnosti kazalnikov, ki so bili predloženi elektronsko, je Komisija prepričana, da se bo kakovost podatkov še naprej izboljševala. Vendar podatki o prejšnjem letu v okviru ureditve poročanja v veljavni in predlagani prihodnji uredbi niso na voljo do aprila naslednjega leta.