EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 15.12.2020 COM(2020) 842 final 2020/0374(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o tekmovalnih in pravičnih trgih v digitalnem sektorju (akt o digitalnih trgih) (Besedilo velja za EGP) {SEC(2020) 437 final} - {SWD(2020) 363 final} - {SWD(2020) 364 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Digitalne storitve so uporabnikom prinesle pomembne inovativne koristi in prispevale k notranjemu trgu, saj so se z njimi odprle nove poslovne priložnosti, olajšale pa so tudi čezmejno trgovino. Te digitalne storitve danes zajemajo raznovrstne vsakdanje dejavnosti, vključno s spletnimi posredniškimi storitvami, kot so spletne tržnice, spletnimi storitvami družbenega mreženja, spletnimi iskalniki, operacijskimi sistemi ali trgovinami s programskimi aplikacijami. Povečujejo izbiro za potrošnike, izboljšujejo učinkovitost in konkurenčnost industrije ter lahko povečajo udeležbo državljanov v družbi. Čeprav v evropskem digitalnem gospodarstvu deluje več kot 10 000 spletnih platform, ki so večinoma MSP, zajame največji delež celotne ustvarjene vrednosti majhno število velikih spletnih platform. Pojavile so se velike platforme, ki izkoriščajo značilnosti sektorja, na primer močne učinke omrežja, in ki so pogosto vgrajene v ekosisteme njihovih platform. Te platforme so ključni strukturni elementi sodobnega digitalnega gospodarstva, saj posredujejo pri večini transakcij med končnimi in poslovnimi uporabniki. Veliko teh podjetij tudi obsežno sledi končnim uporabnikom in jih profilira. Nekaj velikih platform vse bolj deluje kot vstopne točke ali vratarji med poslovnimi in končnimi uporabniki ter uživa utrjen in trajen položaj, pogosto zato, ker so okrog svojih jedrnih platformnih storitev ustvarile konglomerat ekosistemov, kar krepi obstoječe ovire za vstop. Ti vratarji kot taki močno vplivajo na digitalne trge, imajo velik nadzor nad dostopom do njih in imajo utrjen položaj na njih, zaradi česar je veliko poslovnih uporabnikov močno odvisnih od teh vratarjev, kar v nekaterih primerih vodi do nepoštenega ravnanja v zvezi s temi poslovnimi uporabniki. Posledica so tudi negativni učinki na tekmovalnost zadevnih jedrnih platformnih storitev. Teh učinkov ni mogoče v celoti odpraviti z regulativnimi pobudami držav članic, saj bi lahko brez ukrepanja na ravni EU povzročile razdrobljenost notranjega trga. Posledica nepoštenih praks in netekmovalnosti so neučinkoviti rezultati v digitalnem sektorju v smislu višjih cen, nižje kakovosti ter manjše izbire in manj inovacij v škodo evropskih potrošnikov. Glede na velikost digitalnega gospodarstva (po ocenah je leta 2019 predstavljalo od 4,5 % do 15,5 % svetovnega BDP in se še povečuje) ter pomembno vlogo spletnih platform na digitalnih trgih z njihovimi družbenimi in gospodarskimi posledicami je izjemno pomembno, da se te težave rešijo. Čeprav je mogoče nekatere od teh pojavov, specifične za digitalni sektor in jedrne platformne storitve, deloma opaziti tudi v drugih sektorjih in na drugih trgih, je področje uporabe predloga omejeno na digitalni sektor, saj so z vidika notranjega trga težave tam največje. Šibka tekmovalnost in nepoštene prakse v digitalnem sektorju so pri nekaterih digitalnih storitvah pogostejše in izrazitejše kot pri drugih. To velja zlasti za razširjene digitalne storitve in infrastrukture, ki se pogosto uporabljajo ter ki večinoma posredujejo neposredno med poslovnimi in končnimi uporabniki. Glede na izkušnje z izvrševanjem v skladu s pravili EU o konkurenci, številna strokovna poročila in študije ter rezultate odprtega javnega posvetovanja ima veliko digitalnih storitev naslednje značilnosti: (i) zelo koncentrirane različne platformne storitve, pri čemer po navadi ena ali zelo malo velikih digitalnih platform s precejšnjo avtonomijo določi poslovne pogoje; (ii) nekaj velikih digitalnih platform deluje kot vstopne točke, preko katerih poslovni uporabniki dosežejo potrošnike in obratno, ter (iii) vratarska moč teh velikih digitalnih platform se pogosto zlorablja z nepoštenim ravnanjem v zvezi z ekonomsko odvisnimi poslovnimi uporabniki in strankami. Zato je predlog dodatno omejen na številne jedrne platformne storitve, pri katerih so ugotovljene težave najočitnejše in največje ter pri katerih je prisotnost omejenega števila velikih spletnih platform, ki delujejo kot vstopne točke za poslovne in končne uporabnike, povzročila ali bo verjetno povzročila šibko tekmovalnost teh storitev in trgov, na katerih posredujejo. Te jedrne platformne storitve vključujejo: (i) spletne posredniške storitve (vključno z na primer tržnicami, trgovinami z aplikacijami in spletnimi posredniškimi storitvami v drugih sektorjih, kot so mobilnost, promet ali energija), (ii) spletne iskalnike, (iii) družbeno mreženje, (iv) platformne storitve za souporabo videov, (v) številčno neodvisne medosebne elektronske komunikacijske storitve, (vi) operacijske sisteme, (vii) storitve v oblaku in (viii) storitve oglaševanja, vključno z oglaševalskimi omrežji, oglaševalskimi izmenjavami in vsemi drugimi oglaševalskimi posredniškimi storitvami, pri katerih so te oglaševalske storitve povezane z eno ali več drugimi navedenimi jedrnimi platformnimi storitvami. Dejstvo, da se digitalna storitev uvršča med jedrne platformne storitve, ne pomeni, da se težave s tekmovalnostjo in nepoštenimi praksami pojavijo v zvezi z vsakim ponudnikom teh jedrnih platformnih storitev. Pač pa se zdijo ti pomisleki zlasti tehtni, kadar jedrno platformno storitev zagotavlja vratar. Šteje se lahko, da so ponudniki osnovnih storitev platforme vratarji, če: (i) imajo velik vpliv na notranji trg, (ii) upravljajo eno ali več pomembnih vstopnih točk do strank in (iii) pri svojih operacijah imajo ali se pričakuje, da imajo utrjen in trajen položaj. Ta status vratarja se lahko določi s sklicem na jasno opredeljena in ustrezna kvantitativna merila, ki se lahko uporabijo kot izpodbojne domneve za opredelitev statusa določenih ponudnikov kot vratarjev, ali na podlagi kvalitativne ocene za vsak primer posebej, izvedene v okviru preiskave trga. Veljavna zakonodaja EU ali nacionalni zakoni držav članic trenutno ne obravnavajo (ali ne obravnavajo učinkovito) ugotovljenih težav v zvezi z vratarji. Čeprav je več držav članic sprejelo zakonodajne pobude ali pa obravnavajo to možnost, te ne bodo zadostovale za odpravljanje težav. Te pobude so omejene na nacionalno ozemlje, vratarji pa po navadi delujejo čezmejno, pogosto na svetovni ravni, in tudi pogosto globalno uporabljajo svoje poslovne modele. Brez ukrepanja na ravni EU bi lahko veljavna nacionalna zakonodaja in nacionalna zakonodaja v postopku sprejemanja povzročili večjo regulativno razdrobljenost na področju platform. Zato je cilj predloga omogočiti platformam, da dosežejo svoj celotni potencial, tako da se na ravni EU obravnavajo najpomembnejši primeri nepoštenih praks in šibke tekmovalnosti, da bi lahko končni in poslovni uporabniki v tekmovalnem in pravičnem okolju v celoti izkoristili gospodarstvo spletnih platform in digitalno gospodarstvo na splošno. Potrebo po obravnavanju teh pomislekov v digitalnem gospodarstvu je Komisija poudarila v Sporočilu „Oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope“, v katerem je navedeno: V skladu z logiko enotnega trga bodo morda potrebna dodatna pravila, da se zagotovi konkurenčnost, pravičnost in inovativnost ter možnost vstopa na trg in tudi javni interesi, ki se ne omejujejo le na upoštevanje konkurenčnosti ali ekonomije. Komisija je tudi napovedala, da bo „nadalje preučila predhodna pravila za zagotovitev, da bodo trgi, za katere so značilne velike platforme z znatnimi omrežnimi učinki in ki delujejo kot vratarji, še naprej pravični in bodo omogočali konkurenco za inovatorje, podjetja in nove udeležence na trgu“. •Skladnost z veljavnimi predpisi z zadevnega področja Ta predlog temelji na obstoječi uredbi o odnosih med platformami in podjetji, ne da bi bil v nasprotju z njo. Opredelitve pojmov iz tega predloga so v skladu z navedeno uredbo, zlasti opredelitvi pojmov „spletne posredniške storitve“ in „spletni iskalniki“. Poleg osnovnega izhodišča pravil o preglednosti in pravičnosti, ki se uporabljajo za vse spletne platforme, ne glede na njihovo velikost ali položaj, uvedenih v uredbi o odnosih med platformami in podjetji, so v tem predlogu določene jasno opredeljene obveznosti v zvezi z zelo omejenim številom čezmejnih ponudnikov jedrnih platformnih storitev, ki se uporabljajo kot pomembne vstopne točke, preko katerih lahko poslovni uporabniki dosežejo končne uporabnike. Komisiji lahko pri izvajanju navedenih obveznosti koristi preglednost, ki jo morajo v skladu z uredbo o odnosih med platformami in podjetji zagotoviti spletne posredniške storitve in spletni iskalniki pri praksah, ki bi bile glede na seznam obveznosti lahko nezakonite, če bi jih izvajali vratarji. Predlog je tudi v celoti v skladu s predlogom akta o digitalnih storitvah. Akt o digitalnih storitvah je horizontalna pobuda, osredotočena na vprašanja, kot so odgovornost spletnih posrednikov za vsebino tretjih oseb, varnost uporabnikov na spletu ali asimetrične obveznosti zagotavljanja ustrezne skrbnosti, ki jih imajo različni ponudniki storitev informacijske družbe glede na naravo družbenih tveganj, ki jih pomenijo te storitve. Nasprotno pa se akt o digitalnih trgih nanaša na gospodarska neravnovesja, nepoštene poslovne prakse vratarjev in njihove negativne posledice, na primer oslabljeno tekmovalnost trgov platform. •Skladnost z drugimi politikami Unije Predlog je v skladu z digitalno strategijo Komisije, saj prispeva k zagotavljanju pravičnega in konkurenčnega digitalnega gospodarstva, ki je eden od treh glavnih stebrov usmeritve in ciljev politike, navedenih v sporočilu „Oblikovanje digitalne prihodnosti Evrope“. Zagotovil bo skladen, učinkovit in sorazmeren okvir za odpravljanje težav v digitalnem gospodarstvu, ki jih trenutno ni mogoče obravnavati ali jih ni mogoče obravnavati učinkovito.

Predlog dopolnjuje obstoječa pravila o konkurenci na ravni EU (in nacionalni ravni). Obravnava nepoštene prakse vratarjev, ki bodisi ne spadajo na področje uporabe pravil EU o konkurenci bodisi jih na podlagi teh pravil ni mogoče obravnavati enako učinkovito, saj izvrševanje protimonopolnega prava zadeva položaj določenih trgov, neizogibno nastopi šele po omejevalnem ravnanju ali zlorabi in vključuje dolgotrajne preiskovalne postopke za ugotovitev kršitve. S tem predlogom se že vnaprej zmanjšujejo škodljivi strukturni učinki nepoštenih praks, pri tem pa se ne omejuje zmožnost naknadnega posredovanja v skladu s pravili EU o konkurenci in nacionalnimi pravili. Predlog je usklajen z drugimi instrumenti EU, tudi z Listino EU o temeljnih pravicah in Evropsko konvencijo o človekovih pravicah (EKČP), Splošno uredbo o varstvu podatkov in pravnim redom EU na področju potrošniškega prava. Predlog dopolnjuje zakonodajo o varstvu podatkov. Obveznosti glede preglednosti pri podrobnem profiliranju potrošnikov bodo pomagale zagotoviti informacije za izvajanje splošne uredbe o varstvu podatkov, obvezno izvzetje kombiniranja podatkov pri jedrnih platformnih storitvah pa dopolnjuje obstoječo raven varstva v skladu s splošno uredbo o varstvu podatkov. V predlogu je pojasnjeno, da so vratarji tisti, ki morajo zagotoviti, da bi bilo treba skladnost z obveznostmi iz uredbe doseči ob popolni skladnosti s preostalim pravom EU, na primer na področju varstva osebnih podatkov in zasebnosti ali varstva potrošnikov. Predlog je tudi v skladu s ciljnim in prilagojenim predhodnim urejanjem določenih sektorjev, vključno s pravili, ki se uporabljajo za elektronske komunikacijske storitve ali prodajo na kratko, ter z obstoječimi pobudami, usmerjenimi v škodljive trgovinske prakse zunaj spleta. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Države članice uporabljajo različna nacionalna pravila ali razmišljajo o njihovi uporabi, da bi odpravile težave, ki izhajajo iz velike odvisnosti poslovnih uporabnikov od jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo vratarji, in posledične težave zaradi nepoštenega ravnanja vratarjev v zvezi z njihovimi poslovnimi uporabniki. To povzroča regulativno razdrobljenost, kolikor se pravila o odpravljanju nepravičnosti v odvisnih odnosih s takimi vratarji in tekmovalnosti glede zadevnih storitev razlikujejo, zlasti v zvezi z osnovnimi pogoji za posredovanje in obsegom posredovanja, ter zvišujejo stroške izpolnjevanja obveznosti za podjetja, ki delujejo na notranjem trgu. Brez ukrepanja na ravni EU se bodo te razmere še poslabšale s sprejetjem novih pobud, ki se sprejemajo v več državah članicah, v drugih državah članicah pa se nepravičnost in zmanjšana tekmovalnost jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo vratarji, še vedno nista obravnavali. Ker so jedrne platformne storitve, ki jih zagotavljajo vratarji, po naravi čezmejne, bo regulativna razdrobljenost resno ogrozila delovanje enotnega trga digitalnih storitev in delovanje digitalnih trgov na splošno. Zato je nujna uskladitev na ravni EU, ustrezna pravna podlaga za to pobudo pa je člen 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). •Subsidiarnost Države članice ne morejo same doseči ciljev predloga, saj so težave čezmejne in niso omejene na eno samo državo članico ali skupino držav članic. Narava samega digitalnega sektorja in zlasti jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo ali ponujajo vratarji, je čezmejna, kot dokazujeta obseg čezmejne trgovine in še vedno neizkoriščen potencial za prihodnjo rast, kot je razviden iz vzorca in obsega čezmejne trgovine, pri kateri posredujejo digitalne platforme. Skoraj 24 % celotne spletne trgovine v Evropi je čezmejne. Digitalni akterji ponavadi delujejo v več državah članicah ali pa kar na ravni celotne EU, kar danes zlasti velja za storitve, kot so spletno oglaševanje, spletne storitve družbenega mreženja, spletne tržnice, storitve računalništva v oblaku, spletni iskalniki, storitve platform za souporabo videov, medosebne komunikacijske storitve, neodvisne od številke, ali operacijski sistemi. V skladu s tem ugotovljene težave zadevajo Unijo, saj so čezmejne in vplivajo na več držav članic ter torej niso omejene na ozemlje države članice. To zlasti velja za jedrne platformne storitve, ki jih zagotavljajo ali ponujajo vratarji. Tudi države članice, ki še niso sprejele zakonodaje za odpravo nepravičnosti in zmanjšane tekmovalnosti jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo ali ponujajo vratarji, vse bolj preučujejo nacionalne ukrepe v ta namen. Poleg tega, da različne nacionalne zakonodaje znotraj EU niso dovolj učinkovite, lahko povzročijo povečanje razdrobljenosti in zvišanje stroškov izpolnjevanja obveznosti za velike tržne akterje in poslovne uporabnike, ki so odvisni od njih. Te razmere hkrati negativno vplivajo tudi na zagonska in manjša podjetja, saj jih ovirajo pri rasti in čezmejni širitvi, s katero bi dosegla nove trge, ponudila boljše in raznovrstne proizvode po konkurenčnejših cenah ter se morda celo razvila v konkurente uveljavljenih akterjev v digitalnem sektorju. Zato se bo z obravnavanjem nepoštenih praks v zvezi z jedrnimi platformnimi storitvami, ki jih zagotavljajo vratarji na ravni Unije, izboljšalo delovanje notranjega trga, saj bodo določena jasna pravila ravnanja, ki bodo vsem zainteresiranim stranem zagotavljala pravno jasnost, in vzpostavljen okvir za posredovanje na ravni EU, ki bo omogočil pravočasno in učinkovito obravnavanje škodljivih praks. Da bi se ponudnik jedrnih platformnih storitev lahko štel za vratarja, mora med drugim imeti znaten vpliv na notranji trg. •Sorazmernost Cilj predloga je prispevati k pravilnemu delovanju enotnega trga za digitalne storitve z zagotovitvijo, da bodo trgi v Uniji, na katerih delujejo vratarji, tekmovalni in pravični. To bi moralo spodbuditi inovativnost, visoko kakovost digitalnih proizvodov in storitev, pravične in konkurenčne cene ter prosto izbiro uporabnikov v digitalnem sektorju. Glede na to so v predlogu obravnavane le tiste digitalne storitve, ki jih poslovni in končni uporabniki najpogosteje uporabljajo („jedrne platformne storitve“) ter v zvezi s katerimi so pomisleki o šibki tekmovalnosti in nepoštenih praksah vratarjev glede na trenutne razmere z vidika notranjega trga očitnejši in večji. Zajete so le tiste jedrne platformne storitve, v zvezi s katerimi so na voljo trdni dokazi o (i) visoki koncentraciji, pri čemer ponavadi ena ali le nekaj velikih spletnih platform določa poslovne pogoje s precejšnjo avtonomijo v odnosu do svojih (morebitnih) konkurentov, strank ali potrošnikov; (ii) odvisnosti od nekaj velikih spletnih platform, ki delujejo kot vstopne točke, preko katerih poslovni uporabniki dosežejo potrošnike in komunicirajo z njimi, ter (iii) pogosti zlorabi moči ponudnikov jedrnih platformnih storitev v smislu nepoštenega ravnanja v odnosu do ekonomsko odvisnih poslovnih uporabnikov in strank. Predlog se zato uporablja le za ponudnike, ki izpolnjujejo zgoraj navedena jasno opredeljena merila, v skladu s katerimi se ponudnik šteje za vratarja. Uporabo kvantitativnih mejnih vrednosti kot podlage za izpodbojno domnevo dopolnjuje uporaba kvalitativnih meril, navedenih v predlogu. To Komisiji omogoča, da za vratarje imenuje ponudnike jedrnih platformnih storitev z enakimi ali podobnimi tveganji glede pravičnosti in tekmovalnosti trga, hkrati pa zagotavlja, da obveznosti veljajo le za zadevne ponudnike jedrnih platformnih storitev. Seznam obveznosti iz predloga je omejen na prakse, (i) ki so še posebno nepoštene ali škodljive, (ii) ki jih je mogoče jasno in nedvoumno ugotoviti, da bi se vratarjem in drugim zainteresiranim stranem zagotovila potrebna pravna varnost, in (iii) v zvezi s katerimi je bilo pridobljenih dovolj izkušenj. V predlogu je predvidena možnost, da se na podlagi dialoga med Komisijo in zadevnimi vratarji uporaba nekaterih obveznosti prilagodi. Poleg tega predlog omogoča prilagodljivost, tako da se lahko nanaša na dodatne prakse, ki so podobno nepoštene ali ki enako ogrožajo pravičnost in tekmovalnost, vendar je najprej potrebna temeljita preiskava trga o učinku navedenih praks. Ta mehanizem preprečuje prekomerno zakonsko urejanje, hkrati pa zagotavlja ustrezno posredovanje v zvezi s podobnimi praksami istih vratarjev, kadar se lahko prakse sčasoma razvijejo. Predlagani ukrepi so sorazmerni, saj dosegajo svoj cilj, pri tem pa na ciljno usmerjen način obremenjujejo le podjetja v digitalnem sektorju. V predlogu je določena obveznost sodelovanja podjetij, ki se preiskujejo, vendar bi bili upravni stroški sorazmerni in verjetno ne bi povzročili znatnih dodatnih stroškov glede na že obstoječe regulativne strukture zaradi uporabe drugih delov zakonodaje EU (npr. uredbe EU o združitvah ali uredbe o sodelovanju na področju varstva potrošnikov). Stroški izpolnjevanja obveznosti za vratarje bi bili razumni, saj bi večinoma nadomestili visoke stroške, ki jih imajo veliki ponudniki jedrnih platformnih storitev zaradi usklajevanja z različnimi regulativnimi ukrepi, ki jih različne države članice postopno uvajajo ali bi jih verjetno uvedle. Ti stroški bi pomenili, da mora nekaj dodatnih odgovornih oseb za varovanje zakonitosti poslovanja preveriti politike podjetij glede na nova pravila ter da mora nekaj uslužbencev vzdrževati stike s Komisijo in se odzivati na zahteve po informacijah. •Izbira instrumenta Ugotovljene težave se lahko učinkovito obravnavajo le z zakonodajnim instrumentom. Poleg tega je uredba potrebna, ker se neposredno uporablja v državah članicah, določa enako raven pravic in obveznosti za zasebne stranke ter omogoča skladno in učinkovito uporabo pravil v čezmejni spletni posredniški trgovini v okviru gospodarstva spletnih platform. Je najprimernejša za obravnavanje ugotovljenih težav glede pravičnosti in tekmovalnosti ter preprečitev razdrobljenosti enotnega trga za jedrne platformne storitve, ki jih zagotavljajo ali ponujajo vratarji. 3.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

•Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Komisija se je obsežno posvetovala o številnih vprašanjih, povezanih s spletnimi platformami, tudi o gospodarski moči zelo velikih spletnih platform z vlogo vratarja. Komisija je med 2. junijem in 8. septembrom 2020 izvedla dve ločeni odprti javni posvetovanji, ki sta se nanašali na ločeni začetni oceni učinka, in sicer za (i) sveženj akta o digitalnih storitvah – predhodni regulativni instrument za zelo velike spletne platforme z znatnimi omrežnimi učinki, ki delujejo kot vratarji na notranjem trgu Evropske unije; ter za (ii) novo orodje za konkurenco. Komisija se je z zainteresiranimi stranmi posvetovala o vmesnih poročilih Opazovalnice za gospodarstvo spletnih platform, ki so se upoštevala pri tej pobudi. V okviru delavnic, konferenc in raziskav, ki jih je izvedlo Skupno raziskovalno središče, so se zagotovile informacije za opredelitev težave, te dejavnosti pa so pomagale tudi pri določitvi predhodnih možnosti politike. Službe Komisije so uporabile orodja za posvetovanja, poleg tega pa so se tudi dvostransko sestale z zainteresiranimi stranmi v okviru javnih posvetovanj in v obdobju zbiranja povratnih informacij za začetni oceni učinka. K oblikovanju možnosti politike je prispeval tudi strukturiran dialog z državami članicami, zlasti preko skupine strokovnjakov za elektronsko poslovanje ter dvo- in večstranskih izmenjav in konferenc. V javnih posvetovanjih se je na splošno pokazala močna podpora posredovanju za preprečevanje nepoštenih praks vratarjev. Velika večina sodelujočih na javnih posvetovanjih in anketirancev, ki so izpolnili ločen vprašalnik, naslovljen na nacionalne organe za konkurenco, se je dejansko strinjala, da obstajajo strukturne težave, ki jih ni mogoče odpraviti z obstoječimi pravili o konkurenci. Ista večina tudi verjame, da bi morala imeti Komisija možnost posredovanja na trgih, na katerih delujejo vratarji. To stališče je podprla velika večina podjetij in podjetniških združenj, vse organizacije civilne družbe (tudi nevladne organizacije in sindikati) ter vsi javni organi. Tudi potrošniške organizacije, kot je BEUC, so jasno opozorile na specifične pomisleke glede spletnih platform in digitalnih trgov. Navedeni sodelujoči in anketiranci so navedli, da bi posredovanje, s katerim bi se obravnavali ti pomisleki, zagotovilo prave spodbude za inovacije ter prispevalo k večji izbiri za potrošnike, s čimer bi se ustvarili pogoji za nove platforme in inovativne storitve, ki spoštujejo zasebnost. Spletne platforme niso bile enotnega mnenja, pri čemer je večina velikih spletnih platform in njihovih reprezentativnih združenj dvomila o potrebi po novem instrumentu za vratarje. Po drugi strani pa je veliko malih in srednjih platform, zlasti tistih, ki so poslovni uporabniki velikih spletnih platform, podprlo nov instrument za vratarje. Tiste platforme, ki so mu nasprotovale, so se sklicevale na dejstvo, da je pojem vratarja preširok in bi ga bilo treba oceniti za vsak primer posebej ter da Komisija že lahko posreduje v primeru ravnanja vratarja, ki je v nasprotju s členom 102 PDEU. Komisija pa je menila, da člen 102 PDEU ne zadostuje za obravnavanje vseh težav, povezanih z vratarji, saj vratar ni nujno prevladujoči akter in njegove prakse morda niso zajete v členu 102 PDEU, če ni mogoče dokazati učinka na konkurenco na jasno opredeljenih zadevnih trgih. Poleg tega člen 102 PDEU ne omogoča vedno dovolj hitrega posredovanja za čimprejšnje in s tem čim učinkovitejše obravnavanje teh perečih praks. Velika večina udeležencev je tudi menila, da bi morala posebna pravila o platformah vključevati prepovedi in obveznosti za platforme vratarje. Predlagala je tudi, da bi bila lahko pravna sredstva bolj postopkovne narave, namesto da predpisujejo določeno ravnanje. Velika večina zainteresiranih strani je bila prepričana, da bi moral predlagani seznam težavnih praks ali „črni seznam“ vključevati zlasti očitno nepoštene in škodljive prakse platform vratarjev. Kar zadeva opredelitev položaja vratarja, so bila mnenja zainteresiranih strani različna. Nekatere platforme so trdile, da vključitev različnih storitev v ponudbo ene same platforme ne pove veliko o njeni moči in da enako velja za njeno zmožnost povečanja sredstev s prenosom z enega področja na drugo. Predlagano je bilo, da pri imenovanju vratarjev ne bi smela obstajati razlika glede na poslovni model, da bi se morale ocene vratarjev redno pregledovati, da bi se morala imenovanja vratarjev uporabljati za ugotovljene dejavnosti in da bi se morala nekatera pravila uporabljati za celotni sektor. Na splošno so zainteresirane strani vseh kategorij opozorile na potrebo po zagotovitvi visoke ravni skladnosti in pravne varnosti ter zagotovitvi, da bi bila merila za določitev vratarjev pregledna, objektivna in lahko izmerljiva. Uporabniki so se večinoma sklicevali na kombinacijo kvantitativnih in kvalitativnih meril. Nacionalni organi so podprli nov instrument za vratarje ter navedli, da je za preprečitev regulativne razdrobljenosti potreben pristop na ravni EU, hkrati pa so poudarili, da je pomembno v zakonodajni projekt vnaprej vključiti odgovorne predstavnike nacionalnih vlad. Nov instrument za vratarje so odločno podprli tudi civilna družba in medijski založniki. Oboji so pozvali k ustrezni preglednosti na trgu ter zagotovitvi določene stopnje raznolikosti medijev, pa tudi spoštovanja avtonomije in izbire potrošnikov. • Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Ta pobuda temelji na študiji o oceni učinka in več zunanjih podpornih študijah. Poleg tega so Komisija ali zunanji izvajalci med letoma 2018 in 2020 izvedli več javnih posvetovanj ter pripravili številne študije in poročila. Opazovalnica za gospodarstvo spletnih platform je ob podpori svoje strokovne skupine, ki je vključevala 15 akademskih strokovnjakov, in na podlagi obsežne podporne študije predložila več poročil in analitičnih dokumentov, ki so bili upoštevani pri opredelitvi težav. Pri oceni učinka, na kateri temelji ta pobuda, so bile upoštevane lastne gospodarske raziskave ter podpora zasnovi politike, ki jo je zagotovilo Skupno raziskovalno središče (JRC). Poleg tega so bili preko spletnega posvetovanja zbrani prispevki držav članic, ki so bili obravnavani na sestanku skupine strokovnjakov za elektronsko poslovanje, posvečenem tej pobudi. Komisija je organizirala številne konference, delavnice in srečanja z akademskimi strokovnjaki, katerih mnenja so bila upoštevana pri formuliranju težav in oblikovanju strategije zbiranja dokazov. K oblikovanju instrumenta je prispevalo veliko dokumentov o stališču držav članic glede platform vratarjev ter številna poročila in študije držav zunaj EU. •Ocena učinka Oceno učinka, na kateri temelji predlog, je obravnaval Odbor Komisije za regulativni nadzor in 10. decembra 2020 izdal pozitivno mnenje. Mnenje Odbora, priporočila in pojasnilo, kako so bila ta upoštevana, so vključeni v Prilogo 1 k delovnemu dokumentu služb Komisije, ki je priložen temu predlogu. Priloga 3 vsebuje pregled, na koga bi ta predlog vplival in kako. Komisija je preučila različne možnosti politike za uresničitev splošnega cilja te pobude, ki je zagotoviti pravilno delovanje notranjega trga s spodbujanjem učinkovite konkurence na digitalnih trgih ter zlasti tekmovalnega in pravičnega okolja spletnih platform. Za odpravo težav, ki izhajajo iz problematičnega ravnanja vratarjev, so se primerjale tri glavne možnosti politike: možnost 1 – vnaprej določen seznam vratarjev in samodejno izvršljive obveznosti; možnost 2 – delno prilagodljiv okvir imenovanja in posodabljanja obveznosti, vključno z regulativnim dialogom za izvrševanje nekaterih obveznosti, in možnost 3 – prilagodljiva možnost, ki temelji izključno na kvalitativnih mejnih vrednostih za določitev obsega. Pri vseh teh možnostih je izbira podrobnejše zasnove ostala odprta, tako da bi bilo mogoče upoštevati politične pomisleke, na primer glede točne kombinacije in ravni kvantitativnih mejnih vrednosti za določitev obsega, ki se bodo uporabile, ali glede točnega obsega pravnih sredstev, ki so na voljo, če imenovani vratar sistematično ne izpolnjuje obveznosti.

Pri vseh možnostih se predvideva, da Komisija kot pristojni regulativni organ zagotovi izvajanje, nadzor in izvrševanje na ravni EU. Glede na vseevropski doseg ciljnih podjetij se zdi, da decentralizirani model izvrševanja ni možna alternativa, med drugim ob upoštevanju tveganja regulativne razdrobljenosti, ki naj bi jo odpravila pobuda, in tudi ne bi bil sorazmeren glede na omejeno število vratarjev, ki bi spadali na področje uporabe predlaganega okvira. Da bi se nacionalno strokovno znanje vključilo v gospodarstvo platform, je v pobudi predvideno, da se Komisija pred sprejetjem nekaterih sklepov (npr. o neizpolnjevanju obveznosti, kaznih) posvetuje z odborom, v katerem so predstavniki držav članic – svetovalnim odborom za digitalne trge. Prednostna možnost (možnost 2) vključuje (a) zaključen seznam jedrnih platformnih storitev; (b) kombinacijo kvantitativnih in kvalitativnih meril, na podlagi katerih se ponudniki jedrnih platformnih storitev imenujejo za vratarje; (c) obveznosti, ki se neposredno uporabljajo, vključno z nekaterimi obveznostmi, katerih učinkovito izvajanje bi se lahko olajšalo z regulativnim dialogom, in (d) možnost, da Komisija po preiskavi trga posodobi instrument v zvezi z obveznostmi vratarjev s sprejetjem delegiranih aktov, kolikor se ugotovijo nove prakse, ki so enako nepoštene in bi verjetno ovirale tekmovalnost, v drugih primerih pa s predlogi o spremembi. Pri preiskavah trga bi se lahko tudi pokazala potreba po spremembi seznama jedrnih platformnih storitev. Štelo se je, da bi bila ta možnost najuspešnejša pri doseganju ciljev te pobude. Zagotavlja pravočasno posredovanje pri vseh ugotovljenih problematičnih praksah, hkrati pa pri nekaterih omogoča regulativni dialog glede izvedbenih ukrepov imenovanega vratarja. Poleg tega omogoča boj proti novim nepoštenim praksam in tako omogoča odpravljanje nedelovanja trga v dinamično spreminjajočem se digitalnem okolju. Za vratarje, ki naj bi v bližnji prihodnosti imeli utrjen in trajen položaj pri svojih operacijah, vendar takega položaja še nimajo, je v predlogu določen sorazmeren podsklop obveznosti, ki so zlasti pomembne za zaščito in povečanje tekmovalnosti. S prednostno možnostjo se bo povečala tekmovalnost jedrnih platformnih storitev in širšega digitalnega sektorja, podjetjem pa bo zagotovljena pomoč pri premagovanju ovir, ki izhajajo iz nedelovanja trga ali nepoštenih poslovnih praks vratarjev. S tem se bo dodatno spodbudilo nastajanje alternativnih platform, ki bi lahko zagotovile visokokakovostne inovativne proizvode in storitve po dostopnih cenah. Pravičnejši in enakopravnejši pogoji za vse akterje v digitalnem sektorju bi akterjem omogočili večje izkoriščanje potenciala rasti v okviru gospodarstva platform. Pričakuje se lahko, da bodo ugodnosti zagotovile večji inovacijski potencial malih podjetij in večjo kakovost storitev ter s tem povezano povečanje blaginje potrošnikov. S povečanjem tekmovalnosti jedrnih platformnih storitev v okviru prednostne možnosti bi se lahko dosegel presežek za potrošnike, ocenjen na 13 milijard EUR, tj. približno 6-odstotno povečanje glede na osnovni scenarij. Glavni stroški so povezani s stroški izpolnjevanja obveznosti za vratarje, ki so posledica novih pravil. Nekateri upravni stroški bi lahko nastali za podjetja, ki niso vratarji, in sicer pri izpolnjevanju zahtev po informacijah. Vendar se zaradi zadnjenavedenih stroškov verjetno ne bi znatno povišali stroški izpolnjevanja obveznosti, ki bi jih podjetja sicer imela zaradi zahtev po informacijah v zadevah, povezanih s konkurenčnim pravom EU, ali zaradi različnih specifičnih nacionalnih pravil. Vplivi možnosti politike na različne kategorije zainteresiranih strani (vratarje, konkurente, poslovne uporabnike, potrošnike in regulativne organe) so podrobno pojasnjeni v Prilogi 3 k oceni učinka, na kateri temelji ta pobuda. Priloga vključuje tudi oceno učinka posamezne obveznosti za vsako zadevno kategorijo zainteresiranih strani. Kolikor je mogoče, je ocena kvantitativna in kvalitativna. Kar zadeva vpliv pobude na MSP, jih ta ne bi dodatno obremenila, saj je zelo malo verjetno, da bi bila MSP imenovana za vratarje, zato se seznam obveznosti zanje ne bi uporabljal. Pač pa bi nova pravila z zagotavljanjem enakih konkurenčnih pogojev MSP (vključno s poslovnimi uporabniki in drugimi ponudniki jedrnih platformnih storitev) omogočila rast na celotnem notranjem trgu, saj bi se z njimi odpravile pomembne ovire za vstop in širitev. Pričakuje se lahko, da bi se s predvidenimi ukrepi tudi povečala konkurenca med platformami za poslovne uporabnike. To naj bi pripeljalo do kakovostnejših storitev po konkurenčnejših cenah in večje produktivnosti. Poslovni uporabniki bi tudi bolj zaupali spletni prodaji, saj bi bili zaščiteni pred nepoštenimi praksami. Celovitejši nabor orodij za izvrševanje bo podjetjem omogočil, da uspešno delujejo na podlagi svojih zmožnosti. Rezultat tega bo gospodarska rast, to pa pomeni višje prihodke od davkov za nacionalne uprave. Breme Komisije pri izvajanju te pobude je v primerjavi s koristmi za gospodarstvo majhno (predvsem prerazporeditev sedanjih delovnih mest). Za nacionalne organe bi nastali nekateri manjši upravni stroški. S pravičnostjo in večjo tekmovalnostjo v digitalnem sektorju bi se povečala produktivnost, to pa bi pomenilo večjo gospodarsko rast. Spodbujanje večje tekmovalnosti jedrnih platformnih storitev in digitalnih trgov je zelo pomembno tudi za povečanje trgovinskih in naložbenih tokov. •Ustreznost in poenostavitev ureditve V tem predlogu so določeni ukrepi, ki se bodo uporabljali za velike ponudnike jedrnih platformnih storitev, ki izpolnjujejo pogoje, na podlagi katerih se lahko imenujejo za vratarje. Od jasno opredeljenih obveznosti iz tega predloga bodo imeli korist tudi drugi ponudniki jedrnih platformnih storitev in pomožnih storitev ter poslovni in končni uporabniki. Poleg tega je predlog konkretno usmerjen zlasti v olajšanje trajnostne rasti jedrnih platformnih storitev, širše pa v olajšanje trajnostne rasti gospodarstva platform, ter je zasnovan tako, da bo popolnoma tehnološko nevtralen. •Temeljne pravice Predlog je usklajen z Listino EU o temeljnih pravicah, Evropsko konvencijo o človekovih pravicah (EKČP) in splošno uredbo o varstvu podatkov. Uvedba dinamičnega posodabljanja nepoštenih praks bi bila odvisna od zagotovitve popolnega spoštovanja temeljnih pravic do pravičnih postopkov in dobrega upravljanja, kot so določene v EKČP in ki so zavezujoče za institucije EU. Pri ukrepanju na podlagi novega okvira bi se pri preiskovalnih pooblastilih Komisije upoštevale vse pravice do pravičnega sojenja, na primer pravica do zaslišanja, pravica do prejema sklepa z obrazložitvijo in pravica do dostopa do sodnega nadzora, vključno z možnostjo izpodbijanja izvršilnih ukrepov in ukrepov za izrekanje kazni. Te pravice se uporabljajo pri upravnih postopkih. Poleg tega bo pravično in zaupanja vredno pravno okolje, ki se namerava ustvariti s tem predlogom, prispevalo k zagotovitvi ustreznega ravnotežja med svobodo gospodarske pobude ponudnikov jedrnih platformnih storitev in njihovih poslovnih uporabnikov (člen 16 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije). 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Za optimalno doseganje ciljev te pobude je potrebno financiranje številnih ukrepov na ravni Komisije, na kateri je predvidena prerazporeditev 80 EPDČ, in na ravni držav članic z njihovim dejavnim sodelovanjem v svetovalnem odboru za digitalne trge, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic. Skupna finančna sredstva, potrebna za izvajanje predloga v obdobju 2021–2027, bodo znašala 81,090 milijona EUR, vključno s 50,640 milijona EUR upravnih stroškov in 30,450 milijona EUR, ki se v celoti krijejo z dodeljenimi sredstvi, predvidenimi v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027, in sicer v okviru finančnih sredstev programa za enotni trg in programa za digitalno Evropo. S finančnimi sredstvi se bodo med drugim podprle dejavnosti, kot so imenovanje ponudnikov jedrnih platformnih storitev, izvajanje preiskav trga ter izvajanje vseh drugih preiskovalnih ukrepov, izvršilnih ukrepov in dejavnosti spremljanja. S finančnimi sredstvi se bodo podprli tudi izvajanje rednih pregledov določenih elementov uredbe in ocenjevanje uredbe, stalno ocenjevanje učinkovitosti in uspešnosti ukrepov, ki se izvajajo, ter stroški, povezani z vzdrževanjem, razvojem, gostovanjem, delovanjem in podpiranjem osrednjega informacijskega sistema. Podroben pregled zadevnih stroškov je na voljo v „finančnem poročilu“, povezanem s to pobudo. 5.DRUGI ELEMENTI

•Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Zaradi dinamične narave gospodarstva platform sta spremljanje in ocenjevanje pobude pomemben del predloga. Predlog tudi upošteva izrecne zahteve zainteresiranih strani, vključno z državami članicami, za namensko funkcijo spremljanja in odraža pomen, ki se pripisuje možnosti politike s samostojnim spremljanjem, obravnavani v začetni oceni učinka. Spremljanje bo zato razdeljeno na dva dela: (i) stalno spremljanje, v okviru katerega se bo vsako drugo leto poročalo o najnovejšem razvoju na trgu in pri katerem bo po možnosti sodelovala Opazovalnica EU za gospodarstvo spletnih platform, ter (ii) operativne cilje in posebne kazalnike za merjenje teh ciljev. Redno in stalno spremljanje bo vključevalo naslednje glavne vidike: (i) spremljanje vprašanj, povezanih s področjem uporabe (npr. merila za imenovanje vratarjev, razvoj imenovanja vratarjev, uporaba kvalitativne ocene pri postopku imenovanja); (ii) spremljanje nepoštenih praks (izpolnjevanje obveznosti, vzorci izvrševanja, razvoj) ter (iii) spremljanje kot sprožilec začetka preiskave trga z namenom pregleda novih jedrnih platformnih storitev in praks v digitalnem sektorju. Pri spremljanju se bo tudi ustrezno upoštevalo konceptualno delo skupine strokovnjakov za gospodarstvo spletnih platform v okviru njenega delovnega postopka v zvezi z merjenjem in ekonomskimi kazalniki. Poleg tega se bodo pri spremljanju učinkovitosti in uspešnosti predloga uporabljali predhodno opredeljeni kazalniki za določitev, ali so za zagotovitev tekmovalnosti in pravičnosti digitalnih trgov po vsej EU morda potrebna dodatna pravila, tudi v zvezi z izvrševanjem. Posledično bo v okviru ocenjevanja ocenjen učinek posredovanja, na zahtevo pa bo aktivirana klavzula o pregledu, kar bo Komisiji omogočilo sprejetje ustreznih ukrepov, vključno z zakonodajnimi predlogi. Države članice bodo tudi predložile vse razpoložljive zadevne informacije, ki bi jih Komisija lahko zahtevala za namene ocenjevanja. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga V poglavju I so navedeni splošne določbe, vključno s predmetom, ciljem in področjem uporabe uredbe, tudi njen usklajevalni učinek v zvezi z nekaterimi nacionalnimi zakoni (člen 1), ter opredelitve pojmov, ki se uporabljajo v predlogu, in cilji predloga (člen 2). Poglavje II vsebuje določbe o imenovanju vratarjev. Natančneje, določa pogoje, pod katerimi bi bilo treba ponudnike jedrnih platformnih storitev imenovati za vratarje, in sicer bodisi na podlagi kvantitativnih meril (z domnevo, v zvezi s katero je izvedena protidemonstracija) bodisi na podlagi ocene za vsak primer posebej med preiskavo trga (člen 3). Določa tudi pogoje, pod katerimi se lahko imenovanje vratarja ponovno preuči, in obveznost rednega pregledovanja takega imenovanja (člen 4). V poglavju III so opredeljene prakse vratarjev, ki omejujejo tekmovalnost in so nepoštene. Določene so zlasti samodejno izvršljive obveznosti (člen 5) in obveznosti, v zvezi s katerimi je mogoča specifikacija (člen 6), ki bi jih morali imenovani vratarji izpolnjevati v zvezi z vsemi svojimi jedrnimi platformnimi storitvami iz zadevnega sklepa o imenovanju. Poleg tega določa okvir za morebiten dialog med imenovanim vratarjem in Komisijo o ukrepih, ki jih vratar izvaja ali namerava izvesti, da bi izpolnil obveznosti iz člena 6 (člen 7). Določa tudi pogoje, pod katerimi se lahko obveznosti za posamezno jedrno platformno storitev v izjemnih okoliščinah zamrznejo (člen 8) ali se lahko na podlagi javnega interesa odobri izvzetje (člen 9). Z dodatnimi določbami tega poglavja se vzpostavlja mehanizem za posodabljanje seznama obveznosti (člen 10); pojasnjuje, da se obveznosti iz te uredbe uporabljajo, ne glede na to, ali je zadevna praksa imenovanega vratarja pogodbene, trgovske, tehnične ali druge narave (člen 11); določa obveznost, da se priglasi vsaka predvidena koncentracija v smislu uredbe EU o združitvah (člen 12), in obveznost imenovanega vratarja, da vse tehnike profiliranja potrošnikov, ki jih uporablja pri svojih jedrnih platformnih storitvah, predloži v neodvisno revizijo (člen 13). Poglavje IV vsebuje pravila o izvajanju preiskav trga, zlasti postopkovne zahteve glede začetka preiskave trga (člen 14), in pravila o izvajanju različnih vrst preiskav trga: (i) imenovanje vratarja (člen 15), (ii) preiskava sistematičnega neizpolnjevanja obveznosti (člen 16) ter (iii) preiskava novih jedrnih platformnih storitev in novih praks (člen 17). Poglavje V vsebuje določbe o izvajanju in izvrševanju te uredbe. Določa postopkovne zahteve glede začetka postopkov (člen 18). Nadalje določa pravila o različnih orodjih, ki se lahko uporabijo pri preiskavah trga ali postopkih na podlagi te uredbe. Med njimi so zmožnost Komisije, da zahteva informacije (člen 19), opravlja razgovore in sprejema izjave (člen 20) ter izvaja preglede na kraju samem (člen 21), sprejema začasne ukrepe (člen 22) in prostovoljne ukrepe določi kot zavezujoče za vratarje (člen 23) ter spremlja njihovo skladnost s to uredbo (člen 24). V primeru neskladnosti lahko Komisija izda sklep o neskladnosti (člen 25) ter naloži globo (člen 26) in periodične denarne kazni (člen 27), če vratarji kršijo to uredbo ali če se v okviru preiskave predložijo nepravilne, nepopolne ali zavajajoče informacije. Uredba določa tudi zastaralni rok za izrek sankcij in njihovo izvršitev (člena 28 in 29). Z več določbami tega poglavja se vzpostavljajo postopkovna jamstva pred Komisijo, zlasti pravica do zaslišanja in dostopa do spisa (člen 30) ter varovanja poslovnih skrivnosti (člen 31). Predvideva se tudi posvetovanje s svetovalnim odborom za digitalne trge, vzpostavljenim s to uredbo, preden se sprejmejo posamezni določeni sklepi, naslovljeni na vratarje (člen 32). V tej uredbi je tudi določena možnost, da tri ali več držav članic pozove Komisijo, da začne preiskavo trga v skladu s členom 15 (člen 33). Poglavje VI vsebuje nadaljnje splošne določbe, kot so obveznost objave določenega sklopa posameznih sklepov, sprejetih v okviru te uredbe (člen 34), pojasnilo, da ima Sodišče Evropske unije neomejeno pristojnost v zvezi z globami in denarnimi kaznimi (člen 35), ter možnost sprejemanja izvedbenih (člen 36) in delegiranih aktov (člen 37). Ostali določbi v tem poglavju sta klavzula o pregledu (člen 38) ter določitev začetka veljavnosti in datumov uporabe uredbe (člen 39) 2020/0374 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o tekmovalnih in pravičnih trgih v digitalnem sektorju (akt o digitalnih trgih)

(Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, ob upoštevanju mnenja Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Digitalne storitve na splošno in zlasti spletne platforme imajo vse pomembnejšo vlogo v gospodarstvu, zlasti na notranjem trgu, saj zagotavljajo nove poslovne priložnosti v Uniji in olajšujejo čezmejno trgovino. (2)Hkrati imajo jedrne platformne storitve številne značilnosti, ki jih lahko njihovi ponudniki izkoriščajo. Te značilnosti jedrnih platformnih storitev med drugim vključujejo skrajno ekonomijo obsega, ki pogosto izhaja iz skoraj ničnih mejnih stroškov dodajanja poslovnih ali končnih uporabnikov. Druge značilnosti jedrnih platformnih storitev so zelo močni omrežni učinki, zmožnost, da se z večstranskostjo teh storitev številni poslovni uporabniki povežejo s številnimi končnimi uporabniki, znatna odvisnost poslovnih in končnih uporabnikov, učinek vezanosti na ponudnika, odsotnost večdomnosti končnih uporabnikov za isti namen, vertikalna integracija in prednosti na podlagi podatkov. Vse te značilnosti lahko skupaj z nepoštenim ravnanjem ponudnikov teh storitev znatno ogrozijo tekmovalnost jedrnih platformnih storitev ter vplivajo na pravičnost poslovnega odnosa med ponudniki teh storitev ter njihovimi poslovnimi in končnimi uporabniki, posledica česar je hitro in morebitno daljnosežno zmanjševanje izbire poslovnih in končnih uporabnikov v praksi, zaradi česar je lahko ponudniku teh storitev dodeljen položaj t. i. vratarja. (3)Pojavilo se je nekaj velikih ponudnikov jedrnih platformnih storitev z znatno gospodarsko močjo. Ponavadi je zanje značilno, da lahko s svojimi storitvami veliko poslovnih uporabnikov povežejo z veliko končnimi uporabniki, to pa jim omogoča, da svoje prednosti, kot je dostop do velike količine podatkov, z enega področja svoje dejavnosti izkoristijo na novih področjih. Nekateri od teh ponudnikov imajo nadzor nad celotnimi ekosistemi platform v digitalnem gospodarstvu in se obstoječi ali novi udeleženci na trgu s strukturno zelo težko pomerijo z njimi ali jim konkurirajo, ne glede na to, kako inovativni in učinkoviti so. Na tekmovalnost negativno vplivajo zlasti zelo velike ovire za vstop ali izstop, vključno z visokimi investicijskimi stroški, ki jih ob izstopu ni mogoče ali ni enostavno povrniti, ter neobstoj (ali zmanjšan dostop do) nekaterih ključnih vložkov v digitalno gospodarstvo, kot so podatki. Posledično se povečuje verjetnost, da osnovni trgi ne delujejo dobro – ali bodo kmalu prenehali dobro delovati. (4)Kombinacija navedenih značilnosti vratarjev bo v veliko primerih verjetno povzročila huda neravnovesja v pogajalski moči, s tem pa nepoštene prakse in pogoje za poslovne in tudi končne uporabnike jedrnih platformnih storitev, ki jih opravljajo vratarji, kar bo negativno vplivalo na cene, kakovost, izbiro in inovativnost storitev. (5)Iz tega sledi, da tržni procesi pogosto ne morejo zagotoviti pravičnih gospodarskih rezultatov v zvezi z jedrnimi platformnimi storitvami. Čeprav se za ravnanje vratarjev še naprej uporabljata člena 101 in 102 PDEU, je njuno področje uporabe omejeno na nekatere primere tržne moči (npr. prevladujoč položaj na določenih trgih) in protikonkurenčnega ravnanja, izvajata pa se naknadno, pri čemer so potrebne obsežne preiskave pogosto zelo zapletenih dejstev za vsak primer posebej. Poleg tega obstoječe pravo Unije ne obravnava ali ne obravnava učinkovito ugotovljenih izzivov, ki jih za dobro delovanje notranjega trga pomeni ravnanje vratarjev, ki nimajo nujno prevladujočega položaja v smislu konkurenčnega prava. (6)Vratarji imajo velik vpliv na notranji trg, saj po vsej Uniji in na različnih trgih zagotavljajo vstopne točke, preko katerih lahko številni poslovni uporabniki dosežejo končne uporabnike. Negativni učinek nepoštenih praks na notranji trg in zlasti šibka tekmovalnost jedrnih platformnih storitev, vključno z njunimi negativnimi družbenimi in gospodarskimi posledicami, sta nacionalne zakonodajalce in sektorske regulatorje spodbudila k ukrepanju. Sprejete ali predlagane so bile že številne nacionalne regulativne rešitve za obravnavanje nepoštenih praks in tekmovalnosti digitalnih storitev ali vsaj v zvezi z nekaterimi od njih. Zaradi tega se je pojavilo tveganje različnih regulativnih rešitev in s tem razdrobljenosti notranjega trga, to pa je povečalo tveganje višjih stroškov izpolnjevanja obveznosti zaradi različnih sklopov nacionalnih regulativnih zahtev. (7)Zato bi bilo treba poslovnim in končnim uporabnikom jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo vratarji, v celotni Uniji zagotoviti ustrezne regulativne zaščitne ukrepe pred nepoštenim ravnanjem vratarjev, da bi se olajšalo čezmejno poslovanje znotraj Unije in tako izboljšalo pravilno delovanje notranjega trga ter obravnavala obstoječa razdrobljenost ali verjeten pojav razdrobljenosti na specifičnih področjih, zajetih s to uredbo. Čeprav vratarji ponavadi uporabijo globalne ali vsaj vseevropske poslovne modele in algoritemske strukture, lahko v različnih državah članicah uporabijo in so v nekaterih primerih uporabili različne poslovne pogoje in prakse, zaradi česar bi lahko nastale razlike med konkurenčnimi pogoji za uporabnike jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo vratarji, to pa bi negativno vplivalo na povezovanje na notranjem trgu. (8)S približevanjem različnih nacionalnih zakonodaj bi bilo treba odpraviti ovire za svobodo opravljanja in prejemanja storitev na notranjem trgu, vključno z maloprodajnimi storitvami. Na ravni Unije bi bilo zato treba določiti ciljno usmerjen sklop harmoniziranih obveznih pravil, da bi se na notranjem trgu zagotovili tekmovalni in pravični digitalni trgi, na katerih delujejo vratarji. (9)Razdrobljenost notranjega trga se lahko učinkovito prepreči le, če se državam članicam onemogoči uporaba nacionalnih pravil, specifičnih za vrste podjetij in storitev iz te uredbe. Ker je namen te uredbe dopolniti izvrševanje konkurenčnega prava, bi bilo treba tudi navesti, da ta uredba ne posega v člena 101 in 102 PDEU, ustrezna nacionalna pravila o konkurenci in druga nacionalna pravila o konkurenci glede enostranskega ravnanja, ki temeljijo na individualizirani oceni položajev in ravnanja na trgu, vključno z verjetnimi učinki in natančnim obsegom prepovedanega ravnanja, ter ki podjetjem omogočajo, da učinkovito in objektivno utemeljijo zadevno ravnanje. Vendar uporaba zadnjenavedenih pravil ne bi smela vplivati na obveznosti, ki se s to uredbo nalagajo vratarjem, ter na enotno in učinkovito izpolnjevanje teh obveznosti na notranjem trgu. (10)Cilj členov 101 in 102 PDEU ter ustreznih nacionalnih pravil o konkurenci v zvezi s protikonkurenčnim večstranskim in enostranskim ravnanjem in v zvezi z nadzorom združitev je varstvo neizkrivljene konkurence na trgu. Cilj te uredbe dopolnjuje cilj varstva neizkrivljene konkurence na katerem koli trgu, kot je opredeljena v smislu konkurenčnega prava, vendar se od njega tudi razlikuje, saj je namen zagotoviti, da so trgi, na katerih delujejo vratarji, tekmovalni in pravični in da bodo taki tudi ostali, ne glede na dejanske, verjetne ali predvidene učinke ravnanja danega vratarja, zajetega s to uredbo, na konkurenco na danem trgu. Cilj te uredbe je torej varovanje pravnega interesa, ki je drugačen od pravnega interesa zadevnih pravil, in zato ne bi smela posegati v njihovo uporabo.

(11)Ta uredba bi morala brez poseganja v uporabo dopolnjevati tudi pravila, ki izhajajo iz drugih zakonodajnih aktov Unije, ki urejajo določene vidike zagotavljanja storitev iz te uredbe, in sicer zlasti Uredbo (EU) 2019/1150 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) xx/xx/EU [akt o digitalnih storitvah] Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo (EU) 2019/790 Evropskega parlamenta in Sveta, Direktivo (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta in Direktivo (EU) 2010/13 Evropskega parlamenta in Sveta ter nacionalna pravila, katerih namen je izvrševanje, v nekaterih primerih pa izvajanje te zakonodaje Unije. (12)Šibka tekmovalnost in nepoštene prakse v digitalnem sektorju so pri nekaterih digitalnih storitvah pogostejše in izrazitejše kot pri drugih. To velja zlasti za razširjene digitalne storitve, ki se pogosto uporabljajo in ki večinoma posredujejo neposredno med poslovnimi in končnimi uporabniki ter pri katerih najbolj prevladujejo značilnosti, kot so skrajna ekonomija obsega, zelo močni omrežni učinki, zmožnost, da se z večstranskostjo teh storitev številni poslovni uporabniki povežejo s številnimi končnimi uporabniki, učinki vezanosti, neobstoj večdomnosti ali vertikalna integracija. Navedene storitve pogosto zagotavlja samo en ali zelo malo velikih ponudnikov. Ti ponudniki jedrnih platformnih storitev se najpogosteje pojavljajo kot vratarji za poslovne in končne uporabnike z daljnosežnim vplivom ter lahko za svoje poslovne in končne uporabnike zlahka enostransko določajo škodljive poslovne pogoje. Skladno s tem se je treba osredotočiti le na tiste digitalne storitve, ki jih poslovni in končni uporabniki uporabljajo najpogosteje ter v zvezi s katerimi so pomisleki o šibki tekmovalnosti in nepoštenih praksah vratarjev glede na trenutne razmere na trgu z vidika notranjega trga očitnejši in večji. (13)Zlasti spletne posredniške storitve, spletni iskalniki, operacijski sistemi, spletne storitve družbenega mreženja, platformne storitve platform za souporabo videov, medosebne komunikacijske storitve, neodvisne od številke, storitve računalništva v oblaku in storitve spletnega oglaševanja lahko vplivajo na veliko število končnih uporabnikov in podjetij, kar vključuje tveganje nepoštenih poslovnih praks. Zato bi jih bilo treba vključiti v opredelitev jedrnih platformnih storitev in zato spadajo na področje uporabe te uredbe. Spletne posredniške storitve se lahko uporabljajo tudi na področju finančnih storitev in lahko posredujejo ali se uporabljajo za zagotavljanje takih storitev, ki so neizčrpno navedene v Prilogi II k Direktivi (EU) 2015/1535 Evropskega parlamenta in Sveta. V nekaterih okoliščinah bi moral pojem končnih uporabnikov zajemati uporabnike, ki se običajno štejejo za poslovne uporabnike, vendar v danih razmerah jedrnih platformnih storitev ne uporabljajo za zagotavljanje blaga ali storitev drugim končnim uporabnikom, na primer podjetja, ki za lastne namene uporabljajo storitve računalništva v oblaku. (14)Vratarji lahko skupaj z jedrnimi platformnimi storitvami zagotavljajo številne druge pomožne storitve, kot so storitve identifikacije ali plačilne storitve in tehnične storitve, ki podpirajo opravljanje plačilnih storitev. Ker vratarji portfelj svojih storitev pogosto zagotavljajo kot del celovitega ekosistema, do katerega tretji ponudniki takih pomožnih storitev nimajo dostopa, vsaj ne pod enakimi pogoji, in lahko kot pogoj za dostop do jedrnih platformnih storitev določijo uporabo ene ali več pomožnih storitev, imajo verjetno večjo zmožnost in spodbudo, da svojo moč vratarja prenesejo s svojih jedrnih platformnih storitev in jo izkoristijo pri teh pomožnih storitvah, kar negativno vpliva na izbiro in tekmovalnost teh storitev. (15)Dejstvo, da se lahko digitalna storitev opredeli kot jedrna platformna storitev, ker je razširjena in se pogosto uporablja ter je pomembna za povezovanje poslovnih in končnih uporabnikov, samo po sebi ni razlog za dovolj resne pomisleke glede tekmovalnosti in nepoštenih praks. Taki pomisleki se pojavijo šele, če je jedrna platformna storitev pomembna vstopna točka in jo upravlja ponudnik z znatnim vplivom na notranjem trgu ter utrjenim in trajnim položajem ali ponudnik, ki bo predvidoma imel tak položaj v bližnji prihodnosti. Skladno s tem bi se moral usmerjen sklop harmoniziranih pravil iz te uredbe uporabljati le za podjetja, imenovana na podlagi teh treh objektivnih meril, in le za tiste njihove jedrne platformne storitve, ki so vsaka posebej pomembna vstopna točka, preko katere poslovni uporabniki dosežejo končne uporabnike. (16)Da bi se zagotovila učinkovita uporaba te uredbe v zvezi s ponudniki jedrnih platformnih storitev, ki najverjetneje izpolnjujejo te objektivne zahteve, in v primerih, v katerih je nepošteno ravnanje, ki zmanjšuje tekmovalnost, najpogostejše in ima največji vpliv, bi bilo treba Komisiji omogočiti, da kot vratarje neposredno imenuje tiste ponudnike jedrnih platformnih storitev, ki dosegajo nekatere kvantitativne mejne vrednosti. Za taka podjetja bi bilo treba v vsakem primeru uporabiti hitre postopke imenovanja, ki bi se morali začeti takoj po začetku veljavnosti te uredbe. (17)Prepričljiva pokazatelja, da ima ponudnik jedrnih platformnih storitev znaten vpliv na notranji trg, sta zelo velik promet v Uniji in zagotavljanje jedrne platformne storitve v vsaj treh državah članicah. To prav tako velja, kadar ima ponudnik jedrne platformne storitve v vsaj treh državah članicah zelo veliko tržno kapitalizacijo ali enakovredno pošteno tržno vrednost. Zato bi bilo treba predvidevati, da ima ponudnik jedrnih platformnih storitev znaten vpliv na notranji trg, če jedrno platformno storitev zagotavlja v vsaj treh državah članicah in če njegov promet skupine, ustvarjen v EGP, dosega ali presega določen visok prag ali če tržna kapitalizacija skupine dosega ali presega neko visoko absolutno vrednost. Za ponudnike jedrnih platformnih storitev, ki pripadajo podjetjem, ki ne kotirajo na borzi, bi bilo treba upoštevati enakovredno pravično tržno vrednost, večjo od neke visoke absolutne vrednosti. Komisija bi morala na podlagi svojih pooblastil sprejeti delegirane akte, s katerimi bi razvila objektivno metodologijo za izračun navedene vrednosti. Velik promet skupine v EGP v povezavi z določenim mejnim številom uporabnikov jedrnih platformnih storitev v Uniji kaže na razmeroma veliko zmožnost monetizacije teh uporabnikov. Visoka tržna kapitalizacija glede na enako določeno mejno število uporabnikov v Uniji kaže na razmeroma velik potencial za monetizacijo teh uporabnikov v bližnji prihodnosti. Ta potencial za monetizacijo pa načeloma kaže na vlogo vstopne točke, ki jo imajo zadevna podjetja. Oba kazalnika poleg tega odražata njihovo finančno zmogljivost, vključno z njihovo zmožnostjo, da si olajšajo dostop do finančnih trgov, da bi utrdila svoj položaj. To se lahko zgodi, kadar se ta večja možnost za dostop izkoristi na primer za pridobitev drugih podjetij, pri čemer se je izkazalo, da lahko ta zmožnost negativno vpliva na inovativnost. Tržna kapitalizacija lahko tudi odraža pričakovani prihodnji položaj zadevnih ponudnikov in njihov vpliv na notranji trg, ne glede na morebiti razmeroma majhen trenutni promet. Vrednost tržne kapitalizacije lahko temelji na stopnji, ki odraža povprečno tržno kapitalizacijo največjih podjetij v Uniji, ki kotirajo na borzi, v ustreznem obdobju. (18)Stalna tržna kapitalizacija ponudnika jedrnih platformnih storitev v višini praga ali nad njim v triletnem ali daljšem obdobju bi morala podpirati domnevo, da ponudnik jedrnih platformnih storitev znatno vpliva na notranji trg. (19)S tržno kapitalizacijo je lahko povezanih veliko dejavnikov, zaradi katerih bi bila potrebna poglobljena ocena pri določitvi, ali naj bi se ponudnik jedrnih platformnih storitev obravnaval, kot da ima znaten vpliv na notranji trg. Tako je lahko v primeru, kadar je tržna kapitalizacija ponudnika jedrnih platformnih storitev v predhodnih poslovnih letih znatno pod povprečjem trga lastniških vrednostnih papirjev, kadar je nestanovitnost njegove tržne kapitalizacije v obravnavanem obdobju nesorazmerna s splošno nestanovitnostjo trga lastniških vrednostnih papirjev ali je krivulja njegove tržne kapitalizacije glede na gibanja na trgu neskladna s hitro in enosmerno rastjo. (20)Zelo veliko število poslovnih uporabnikov, ki so odvisni od jedrne platformne storitve, da bi lahko dosegli zelo veliko število mesečno aktivnih končnih uporabnikov, ponudniku zadevne storitve omogoča, da v svojo korist vpliva na operacije znatnega dela poslovnih uporabnikov, in načeloma kaže, da ponudnik deluje kot pomembna vstopna točka. Ustrezni zadevni ravni navedenih števil bi bilo treba določiti tako, da bi v zvezi s končnimi uporabniki predstavljali znaten delež celotne populacije Unije, pri določitvi praga za poslovne uporabnike pa celotno populacijo podjetij, ki uporabljajo platforme. (21)Do utrjenega in trajnega položaja ponudnika pri izvajanju operacij ali predvidljivosti doseganja takega položaja v prihodnosti pride zlasti, kadar je tekmovalnost položaja ponudnika jedrne platformne storitve omejena. Taka situacija je verjetna, kadar ponudnik vsaj tri leta zagotavlja jedrno platformno storitev zelo velikemu številu poslovnih in končnih uporabnikov v vsaj treh državah članicah. (22)Na te mejne vrednosti lahko vplivata tržni in tehnološki razvoj. Zato bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejemanje delegiranih aktov, s katerimi bi določila metodologijo za ugotavljanje, ali so kvantitativni pragovi doseženi, ter po potrebi za redno prilagajanje metodologije tržnemu in tehnološkemu razvoju. To je zlasti pomembno za prag, ki se nanaša na tržno kapitalizacijo, ki bi jo bilo treba indeksirati v ustreznih časovnih presledkih. (23)Ponudniki jedrnih platformnih storitev, ki dosegajo kvantitativne mejne vrednosti, vendar lahko z ustrezno utemeljenimi argumenti dokažejo, da v razmerah, v katerih zagotavljajo zadevno jedrno platformno storitev, ne izpolnjujejo objektivnih zahtev za vlogo vratarja, ne bi smeli biti neposredno imenovani kot taki, ampak šele po nadaljnji preiskavi. Za predložitev dokazov, da se domneva na podlagi doseganja kvantitativnih mejnih vrednosti ne bi smela uporabiti za določenega ponudnika, bi moral biti odgovoren zadevni ponudnik. Komisija bi morala pri oceni upoštevati le elemente, neposredno povezane z zahtevami glede vloge vratarja, in sicer, ali gre za pomembno vstopno točko, ki jo upravlja ponudnik z velikim vplivom na notranji trg ter dejanskim ali predvidenim utrjenim in trajnim položajem. Utemeljitve iz gospodarskih razlogov, s katerimi naj bi se dokazala učinkovitost, ki izhaja iz posebne vrste ravnanja ponudnika jedrnih platformnih storitev, bi bilo treba zavrniti, saj niso upoštevne za imenovanje vratarja. Komisiji bi bilo treba omogočiti, da sprejme sklep na podlagi kvantitativnih mejnih vrednosti, kadar ponudnik znatno ovira preiskavo, tako da ne upošteva preiskovalnih ukrepov, ki jih je sprejela Komisija. (24)Zagotoviti bi bilo treba tudi, da se oceni vloga vratarja ponudnikov jedrnih platformnih storitev, ki ne dosegajo vseh kvantitativnih mejnih vrednosti, ob upoštevanju splošnih objektivnih zahtev, in sicer, da imajo znaten vpliv na notranji trg, da delujejo kot pomembna vstopna točka, preko katere lahko poslovni uporabniki dosežejo končne uporabnike, ter da imajo pri izvajanju svojih operacij korist od trajnega in utrjenega položaja ali da jo bodo predvidoma imeli v bližnji prihodnosti. (25)Taka ocena je lahko izvedena le ob upoštevanju tržne preiskave in na podlagi kvantitativnih mejnih vrednosti. Komisija bi si morala pri svoji oceni prizadevati za ohranitev in spodbujanje stopnje inovacij, kakovosti digitalnih proizvodov in storitev, stopnje, do katere so cene pravične in konkurenčne, ter stopnje, do katere kakovost ali izbira za poslovne in končne uporabnike je ali ostaja velika. Upoštevajo se lahko elementi, specifični za zadevne ponudnike jedrnih platformnih storitev, kot so izredno velika ekonomija obsega, zelo močni omrežni učinki, zmožnost, da se z večstranskostjo teh storitev številni poslovni uporabniki povežejo s številnimi končnimi uporabniki, učinki vezanosti, neobstoj večdomnosti ali vertikalna integracija. Poleg tega lahko zelo velika tržna kapitalizacija, zelo visoko razmerje med vrednostjo lastniškega kapitala in dobičkom ali zelo velik promet, ki so ga ustvarili končni uporabniki ene same jedrne platformne storitve, kaže na trg, ki se preveša, ali potencial finančnega vzvoda teh ponudnikov. Skupaj s tržno kapitalizacijo so visoke stopnje rasti ali padajoče stopnje rasti obravnavane v povezavi z rastjo donosnosti, primeri dinamičnih parametrov, ki so zlasti pomembni za opredelitev takih ponudnikov jedrnih platformnih storitev, katerih položaj se bo predvidoma utrdil. Komisiji bi bilo treba omogočiti, da sprejme odločitev, tako da na podlagi razpoložljivih dejstev sprejme odločitev v škodo ponudnika, kadar ponudnik močno ovira preiskavo, tako da ne upošteva preiskovalnih ukrepov, ki jih je sprejela Komisija. (26)Poseben podsklop pravil bi se moral uporabljati za ponudnike jedrnih platformnih storitev, ki bodo v bližnji prihodnosti predvidoma imeli utrjen in trajen položaj. Zaradi enakih specifičnih značilnosti jedrnih platformnih storitev so te dovzetne za prevešanje trga: ko ponudnik storitev pridobi določeno prednost pred konkurenti ali morebitnimi tekmeci v smislu obsega ali posredniške moči, lahko njegov položaj postane neomajen, razmere pa bi se lahko razvile tako, da bi v bližnji prihodnosti verjetno postal trajen in utrjen. Podjetja lahko poskusijo povzročiti to prevešanje in postati vratarji z uporabo nekaterih nepoštenih pogojev in praks, ki se urejajo s to uredbo. V takem primeru se zdi primerno posredovati, preden se trg nepovratno prevesi. (27)Takšno zgodnje posredovanje pa bi moralo biti omejeno na naložitev le tistih obveznosti, ki so nujne in ustrezne za zagotovitev, da se ohrani tekmovalnost zadevnih storitev, ter za preprečitev kvalificiranega tveganja nepoštenih pogojev in praks. V ta namen so bolj neposredno usmerjene obveznosti, ki ponudniku zadevnih jedrnih platformnih storitev preprečujejo, da bi pri izvajanju operacij vzpostavil utrjen in trajen položaj, na primer obveznosti, ki onemogočajo nepravično izkoriščanje tržne prednosti, ter obveznosti, ki olajšujejo menjave in večdomnost. Poleg tega bi morala Komisija za zagotovitev sorazmernosti uporabiti le tiste obveznosti iz zadevnega podsklopa, ki so nujne in sorazmerne za doseganje ciljev te uredbe, in bi morala redno preverjati, ali bi bilo treba te obveznosti ohraniti, odpraviti ali prilagoditi. (28)To bi moralo Komisiji omogočiti pravočasno in učinkovito posredovanje ob popolnem spoštovanju sorazmernosti obravnavanih ukrepov. Dejanske ali morebitne udeležence na trgu bi moralo tudi prepričati o pravičnosti in tekmovalnosti zadevnih storitev. (29)Imenovani vratarji bi morali v zvezi z vsako jedrno platformno storitvijo, navedeno v zadevnem sklepu o imenovanju, izpolnjevati obveznosti iz te uredbe. Obvezna pravila bi se morala uporabljati ob upoštevanju konglomeratnega položaja vratarjev, če je primerno. Poleg tega bi morali biti izvedbeni ukrepi, ki jih lahko Komisija s sklepom naloži vratarju po regulativnem dialogu, učinkovito zasnovani ob upoštevanju značilnosti jedrnih platformnih storitev in možnih tveganj izogibanja ukrepom ter v skladu z načelom sorazmernosti in temeljnimi pravicami zadevnih podjetij, pa tudi temeljnimi pravicami tretjih oseb. (30)Zaradi zelo hitro spreminjajoče se in zapletene tehnološke narave jedrnih platformnih storitev je potrebno redno pregledovanje statusa vratarjev, tudi tistih, ki bodo v bližnji prihodnosti predvidoma imeli utrjen in trajen položaj pri izvajanju svojih operacij. Da bi se vsem udeležencem na trgu, tudi vratarjem, zagotovila potrebna gotovost glede veljavnih pravnih obveznosti, je treba določiti rok za te redne preglede. Pomembno je tudi, da se ti pregledi izvajajo redno in vsaj vsaki dve leti.

(31)Da bi se zagotovila učinkovitost pregledovanja statusa vratarjev in možnost prilagoditve seznama jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavlja vratar, bi morali vratarji obveščati Komisijo o vseh svojih nameravanih in opravljenih pridobitvah drugih ponudnikov jedrnih platformnih storitev ali katerih koli drugih storitev, ki se zagotavljajo v digitalnem sektorju. Te informacije bi bile koristne ne le za namene navedenega pregledovanja statusa posameznih vratarjev, ampak bodo tudi zagotovile informacije, ki so ključne za spremljanje širših trendov tekmovalnosti v digitalnem sektorju in bi jih zato lahko bilo koristno preučiti v okviru tržnih preiskav, predvidenih v tej uredbi. (32)Da bi se zaščitili pravičnost in tekmovalnost jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavljajo vratarji, je treba jasno in nedvoumno določiti sklop harmoniziranih obveznosti, ki se nanašajo na navedene storitve. Taka pravila so potrebna za obravnavanje tveganja škodljivih učinkov nepoštenih praks vratarjev v korist poslovnega okolja, povezanega z zadevnimi storitvami, v korist uporabnikov in nazadnje družbe kot celote. Glede na hitro razvijajočo se in dinamično naravo digitalnih trgov ter znatno gospodarsko moč vratarjev je pomembno, da se te obveznosti izvajajo učinkovito in tako, da se jim vratarji ne izogibajo. V ta namen bi se morale zadevne obveznosti uporabljati za vsako prakso vratarja ne glede na njeno obliko in ne glede na to, ali je pogodbene, poslovne, tehnične ali druge narave, kolikor praksa ustreza vrsti prakse, za katero se uporablja ena od obveznosti iz te uredbe. (33)Obveznosti iz te uredbe so omejene na tisto, kar je potrebno in utemeljeno za obravnavanje nepoštenosti ugotovljenih praks vratarjev ter zagotovitev tekmovalnosti v zvezi z jedrnimi platformnimi storitvami, ki jih zagotavljajo vratarji. Zato bi morale obveznosti ustrezati praksam, ki se štejejo za nepoštene ob upoštevanju značilnosti digitalnega sektorja in v zvezi s katerimi so izkušnje, pridobljene na primer pri izvrševanju pravil EU o konkurenci, pokazale, da imajo še posebej negativen neposreden vpliv na poslovne in končne uporabnike. Poleg tega je treba zagotoviti možnost regulativnega dialoga z vratarji, da bi se prilagodile tiste obveznosti, pri katerih bodo za zagotovitev učinkovitosti in sorazmernosti verjetno potrebni posebni izvedbeni ukrepi. Obveznosti bi se lahko posodobile šele po temeljiti preiskavi narave in učinka določenih praks, za katere je bilo lahko po poglobljeni preiskavi na novo ugotovljeno, da so nepoštene ali da omejujejo tekmovalnost na enak način kot nepoštene prakse iz te uredbe, čeprav morda ne spadajo na področje uporabe sedanjega sklopa obveznosti. (34)Kombinacija teh različnih mehanizmov za uvajanje in prilagajanje obveznosti bi morala zagotoviti, da se obveznosti nanašajo le na ugotovljene nepoštene prakse, in hkrati poskrbeti, da se lahko za nove ali razvijajoče se prakse izvede posredovanje, če je to potrebno in utemeljeno. (35)Ob upoštevanju potrebe po zaščiti javnega reda in zasebnosti ter potrebe po boju proti goljufivim in zavajajočim tržnim praksam so obveznosti iz te uredbe nujne za obravnavanje ugotovljenih pomislekov glede javnih politik, saj ni alternativnih in manj omejevalnih ukrepov, s katerimi bi se dejansko dosegel enak rezultat. (36)Kombiniranje podatkov o končnih uporabnikih iz različnih virov ali vpisovanje uporabnikov k različnim storitvam, ki jih zagotavljajo vratarji, daje vratarjem morebitne prednosti v smislu zbiranja podatkov in tako ustvarja ovire za vstop. Za zagotovitev, da vratarji ne ogrožajo nepravično tekmovalnosti jedrnih platformnih storitev, bi morali svojim končnim uporabnikom dati na voljo manj personalizirano alternativo in jim tako omogočiti, da se svobodno odločijo za vključitev v take poslovne prakse. Ta možnost bi morala vključevati vse možne vire osebnih podatkov, vključno z lastnimi storitvami vratarja in spletišči tretjih oseb, ter bi jo bilo treba proaktivno ter nedvoumno, jasno in preprosto predstaviti končnemu uporabniku. (37)Vratarji lahko zaradi svojega položaja v nekaterih primerih omejijo zmožnost poslovnih uporabnikov svojih spletnih posredniških storitev, da končnim uporabnikom ponujajo blago ali storitve pod ugodnejšimi pogoji, vključno s ceno, preko drugih spletnih posredniških storitev. Take omejitve odvračajo poslovne uporabnike vratarjev od uporabe alternativnih spletnih posredniških storitev, kar omejuje tekmovalnost med platformami, to pa omejuje izbiro alternativnih spletnih posredniških kanalov za končne uporabnike. Za zagotovitev, da lahko poslovni uporabniki spletnih posredniških storitev vratarjev svobodno izbirajo alternativne spletne posredniške storitve in določajo različne pogoje, pod katerimi ponujajo svoje proizvode ali storitve končnim uporabnikom, se vratarjem ne bi smelo dovoliti, da poslovne uporabnike omejujejo pri določanju različnih poslovnih pogojev, vključno s ceno. Ta prepoved bi se morala uporabljati za vsak ukrep z enakovrednim učinkom, na primer zvišanje višine provizije ali umik ponudb poslovnih uporabnikov s seznama. (38)Da bi se preprečilo dodatno povečanje odvisnosti poslovnih uporabnikov od jedrnih platformnih storitev vratarjev, bi bilo treba poslovnim uporabnikom teh vratarjev omogočiti svobodo pri promociji in izbiri distribucijskega kanala, ki se jim zdi najprimernejši za komuniciranje s končnimi uporabniki, ki so jih ti poslovni uporabniki že pridobili preko jedrnih platformnih storitev, ki jih zagotavlja vratar. Po drugi strani pa bi bilo treba tudi končnim uporabnikom omogočiti svobodno izbiro ponudb teh poslovnih uporabnikov in sklepanje pogodb z njimi bodisi prek jedrnih platformnih storitev vratarja, če je ustrezno, bodisi preko neposrednega distribucijskega kanala poslovnega uporabnika ali drugega posrednega distribucijskega kanala, ki ga zadevni poslovni uporabnik morda uporablja. To bi moralo veljati za promocijo ponudb ter sklepanje pogodb med poslovnimi in končnimi uporabniki. Poleg tega se ne bi smela ogrožati ali omejevati zmožnost končnih uporabnikov za svobodno pridobivanje vsebin, naročnin, funkcij ali drugih proizvodov zunaj jedrnih platformnih storitev vratarja. Vratarjem bi bilo treba zlasti preprečiti, da bi končne uporabnike omejevali pri dostopu do teh storitev in njihovi uporabi s programsko aplikacijo, ki deluje v njihovi jedrni platformni storitvi. Naročnikom na spletno vsebino, ki ni bila kupljena s prenosom prek programske aplikacije ali je bila kupljena v trgovini s programskimi aplikacijami, se na primer ne bi smel preprečiti dostop do teh spletnih vsebin na programski aplikaciji, ki deluje na jedrni platformni storitvi vratarja, samo zato, ker ni bila kupljena s prenosom preko te programske aplikacije ali je bila kupljena v trgovini s programskimi aplikacijami. (39)Da bi se zaščitila pravično poslovno okolje in tekmovalnost digitalnega sektorja, je treba zaščititi pravico poslovnih uporabnikov, da pri katerem koli ustreznem upravnem ali drugem javnem organu opozorijo na pomisleke zaradi nepoštenega ravnanja vratarjev. Tako bi se morda poslovni uporabniki želeli pritožiti zaradi različnih vrst nepoštenih praks, kot so diskriminatorni pogoji dostopa, neutemeljeno zapiranje računov poslovnih uporabnikov ali nejasni razlogi za umik proizvoda s seznama. Zato bi bilo treba prepovedati vsako prakso, ki bi kakor koli ovirala to možnost opozarjanja na pomisleke ali uveljavljanja razpoložljivega pravnega sredstva, na primer z vključitvijo klavzul o zaupnosti v sporazume ali z drugimi pisnimi pogoji. To ne bi smelo posegati v pravico poslovnih uporabnikov in vratarjev, da v sporazumih določijo pogoje uporabe, tudi uporabo zakonitih mehanizmov za obravnavo pritožb, vključno z uporabo mehanizmov za alternativno reševanje sporov ali pristojnosti določenih sodišč v skladu z zadevnim pravom Unije in nacionalnim pravom. Zato to tudi ne bi smelo posegati v vlogo vratarjev v boju proti nezakoniti vsebini na spletu. (40)Storitve identifikacije so ključne za poslovanje poslovnih uporabnikov, saj jim ne omogočajo le optimizacije storitev v obsegu, ki ga omogočata Uredba (EU) 2016/679 in Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ampak tudi vzpostavitev zaupanja v spletne transakcije v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom. Vratarji zato ne bi smeli izkoriščati svojega položaja ponudnika jedrnih platformnih storitev in od poslovnih uporabnikov, ki so odvisni od njih, zahtevati, da katere koli storitve identifikacije, ki jih zagotavlja vratar, vključijo v zagotavljanje svojih storitev ali proizvodov končnim uporabnikom, če so tem poslovnim uporabnikom na voljo druge storitve identifikacije. (41)Vratarji ne bi smeli omejevati svobodne izbire končnih uporabnikov, tako da bi jim tehnično preprečevali menjavanje različnih programskih aplikacij in storitev ali naročanje nanje. Zato bi morali vratarji zagotoviti svobodno izbiro ne glede na to, ali so proizvajalci strojne opreme, preko katere uporabniki dostopajo do zadevnih programskih aplikacij ali storitev, in ne bi smeli ustvarjati umetnih tehničnih ovir, zaradi katerih je menjavanje nemogoče ali neučinkovito. Ponujanje danega proizvoda ali storitve končnim uporabnikom, tudi s predhodno namestitvijo, in izboljšanje ponudbe končnemu uporabniku, na primer z boljšimi cenami ali izboljšanjem kakovosti, samo po sebi ne bi pomenilo ovire za menjavo. (42)Pogoji, pod katerimi vratarji zagotavljajo storitve spletnega oglaševanja poslovnim uporabnikom, vključno z oglaševalci in založniki, so pogosto nepregledni in nejasni. Ta nejasnost je delno povezana s praksami nekaterih platform, vendar je tudi posledica velike zapletenosti sodobnega programatičnega oglaševanja. Odkar je bila uvedena nova zakonodaja o zasebnosti, naj bi sektor postal manj pregleden, z napovedano odstranitvijo piškotkov tretjih oseb pa bo predvidoma postal še manj jasen. To je pogosto razlog za neinformiranost in neznanje oglaševalcev in založnikov o pogojih oglaševalskih storitev, ki so jih kupili, ter zmanjšuje njihovo zmožnost zamenjave z alternativnimi ponudniki storitev spletnega oglaševanja. Poleg tega so stroški spletnega oglaševanja verjetno višji, kot bi bili v pravičnejšem, bolj preglednem in tekmovalnem okolju platform. Zaradi teh višjih stroškov so verjetno višje tudi cene, ki jih končni uporabniki plačujejo za veliko vsakdanjih proizvodov in storitev, v zvezi s katerimi se uporablja spletno oglaševanje. Zato bi morale obveznosti glede preglednosti določati, da morajo vratarji oglaševalcem in založnikom, ki jim zagotavljajo storitve spletnega oglaševanja, na zahtevo in kolikor je to mogoče, predložiti informacije, ki obema stranema omogočajo razumevanje cene, plačane za vsako različno oglaševalsko storitev, opravljeno v okviru zadevne vrednostne verige oglaševanja. (43)Vratar ima lahko v nekaterih okoliščinah dvojno vlogo, in sicer je ponudnik jedrnih platformnih storitev, pri čemer svojim poslovnim uporabnikom zagotavlja jedrno platformno storitev, hkrati pa istim poslovnim uporabnikom konkurira pri zagotavljanju enakih ali podobnih storitev ali proizvodov istim končnim uporabnikom. V takih okoliščinah lahko vratar izkoristi svojo dvojno vlogo, tako da podatke, pridobljene v okviru transakcij svojih poslovnih uporabnikov na osnovni platformi, uporabi za namene svojih storitev, pri katerih ponuja podobne storitve kot njegovi poslovni uporabniki. Tako je lahko na primer, kadar vratar poslovnim uporabnikom zagotavlja spletno tržnico ali trgovino z aplikacijami, hkrati pa ponuja storitve kot spletni trgovec na drobno ali ponudnik aplikacijske programske opreme, pri čemer konkurira istim poslovnim uporabnikom. Da bi se vratarjem preprečilo nepravično izkoriščanje njihove dvojne vloge, bi bilo treba zagotoviti, da se pri ponujanju podobnih storitev, kot jih zagotavljajo njihovi poslovni uporabniki, vzdržijo uporabe vseh zbirnih ali nezbirnih podatkov, ki lahko vključujejo anonimizirane in osebne podatke, ki niso javno dostopni. Ta obveznost bi se morala uporabljati za vratarja kot celoto, med drugim tudi za njegovo poslovno enoto, ki konkurira poslovnim uporabnikom jedrne platformne storitve. (44)Poleg tega lahko poslovni uporabniki pri ponudniku jedrnih platformnih storitev kupijo storitve oglaševanja za namen zagotavljanja blaga in storitev končnim uporabnikom. V tem primeru je možno, da podatki niso pridobljeni v okviru jedrne platformne storitve, ampak ji jih zagotovi poslovni uporabnik ali so pridobljeni v okviru njegovih operacij na podlagi zadevne jedrne platformne storitve. V nekaterih primerih ima lahko zadevna jedrna platformna storitev, ki zagotavlja oglaševanje, dvojno vlogo, in sicer vlogo posrednika in ponudnika storitev oglaševanja. Skladno s tem bi se morala obveznost, ki vratarju z dvojno vlogo prepoveduje uporabo podatkov poslovnih uporabnikov, uporabljati tudi za podatke, ki jih je jedrna platformna storitev prejela od podjetij za namene zagotavljanja storitev oglaševanja, povezanih z zadevno jedrno platformno storitvijo. (45)Kar zadeva storitve računalništva v oblaku, bi se morala ta obveznost nanašati tudi na podatke, ki so jih poslovni uporabniki vratarja dali na razpolago ali ustvarili v okviru uporabe storitve računalništva v oblaku, ki jo zagotavlja vratar, ali preko trgovine s programskimi aplikacijami, ki končnim uporabnikom storitev računalništva v oblaku omogoča dostop do programskih aplikacij. Ta obveznost ne bi smela vplivati na pravico vratarjev, da zbirne podatke uporabijo za zagotavljanje pomožnih storitev analize podatkov v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 in Direktivo 2002/58/ES ter zadevnimi obveznostmi iz te uredbe v zvezi s pomožnimi storitvami. (46)Vratar lahko v okviru svoje jedrne platformne storitve na različne načine zagotavlja prednost svojim storitvam in proizvodom v škodo enakih ali podobnih storitev, ki bi jih lahko končni uporabniki pridobili preko tretjih oseb. Tak primer je lahko, kadar vratar predhodno namesti nekatere programske aplikacije ali storitve. Da bi se končnim uporabnikom omogočila izbira, jim vratarji ne bi smeli preprečiti odstranitve katerih koli predhodno nameščenih programskih aplikacij na osnovni storitvi platforme in na ta način zagotoviti prednost programskim aplikacijam vratarja. (47)Pravila, ki jih vratarji določijo v zvezi z distribucijo programskih aplikacij, lahko v nekaterih okoliščinah omejujejo zmožnost končnih uporabnikov za namestitev in učinkovito uporabo programskih aplikacij ali trgovin s programskimi aplikacijami tretjih oseb na operacijskih sistemih ali strojni opremi zadevnega vratarja ter zmožnost končnih uporabnikov za dostop do teh programskih aplikacij ali trgovin s programskimi aplikacijami zunaj jedrnih platformnih storitev zadevnega vratarja. Take omejitve lahko zmanjšujejo zmožnost razvijalcev programskih aplikacij za uporabo alternativnih distribucijskih kanalov in zmožnost končnih uporabnikov, da izbirajo med različnimi programskimi aplikacijami v okviru različnih distribucijskih kanalov, ter bi jih bilo treba prepovedati kot omejitve, ki so nepravične in bi lahko oslabile tekmovalnost jedrnih platformnih storitev. Za zagotovitev, da programske aplikacije ali trgovine s programskimi aplikacijami tretjih oseb ne ogrožajo celovitosti strojne opreme ali operacijskega sistema, ki ga zagotavlja vratar, lahko zadevni vratar za doseganje navedenega cilja sprejme sorazmerne tehnične ali pogodbene ukrepe, če dokaže, da so nujni in utemeljeni ter da ni na voljo manj omejevalnih načinov za zaščito celovitosti strojne opreme ali operacijskega sistema. (48)Vratarji so pogosto vertikalno integrirani in ponujajo nekatere proizvode ali storitve končnim uporabnikom v okviru svojih jedrnih platformnih storitev ali preko poslovnega uporabnika, nad katerim imajo nadzor, posledica česar je pogosto navzkrižje interesov. To lahko vključuje primer, ko vratar ponuja svoje spletne posredniške storitve preko spletnega iskalnika. Če vratarji ponujajo navedene proizvode ali storitve v okviru jedrne platformne storitve, lahko svoji ponudbi zagotovijo boljši položaj v smislu razvrstitve, kot ga imajo proizvodi tretjih oseb, ki tudi delujejo v okviru iste jedrne platformne storitve. To lahko na primer velja za proizvode ali storitve, vključno z drugimi jedrnimi platformnimi storitvami, ki so razvrščeni med rezultati, ki jih sporočijo spletni iskalniki, ali ki so delno ali v celoti vključeni med rezultate spletnih iskalnikov, skupine rezultatov, povezanih z določeno tematiko, ali prikazani skupaj z rezultati spletnega iskalnika, ki jih nekateri končni uporabniki obravnavajo ali uporabljajo kot storitev, ločeno od spletnega iskalnika ali zagotovljeno poleg njega. Drugi primeri so programske aplikacije, distribuirane preko trgovin s programskimi aplikacijami, ali proizvodi ali storitve, ki so poudarjeni in prikazani v viru novic družbenega omrežja, ali proizvodi ali storitve, uvrščeni med rezultate iskanja ali prikazani na spletni tržnici. V navedenih okoliščinah ima vratar dvojno vlogo, in sicer vlogo posrednika za tretje ponudnike in neposrednega ponudnika proizvodov ali storitev vratarja. Ti vratarji lahko zato neposredno ogrožajo tekmovalnost zadevnih proizvodov ali storitev v okviru zadevnih jedrnih platformnih storitev v škodo poslovnih uporabnikov, ki jih vratar ne nadzira. (49)V takih situacijah vratar ne bi smel s pravnimi, poslovnimi ali tehničnimi sredstvi pri razvrščanju v okviru jedrne platformne storitve diferencirano ali prednostno obravnavati proizvodov ali storitev, ki jih ponuja sam ali preko poslovnega uporabnika, ki ga nadzira. Za zagotovitev učinkovitosti te obveznosti je treba zagotoviti tudi, da so tudi pogoji, ki se uporabljajo pri takem razvrščanju, na splošno pravični. Razvrščanje bi moralo v teh primerih vključevati vse oblike relativnega mesta vidnosti, vključno s prikazom, oceno, povezovanjem ali glasovnimi rezultati. Za zagotovitev, da je ta obveznost učinkovita in je ni mogoče zaobiti, bi se morala uporabljati tudi za vsak ukrep, ki bi lahko imel enakovreden učinek kot diferencirano ali prednostno obravnavanje pri razvrščanju. Tudi smernice, sprejete v skladu s členom 5 Uredbe (EU) 2019/1150, bi morale olajšati izvajanje in izvrševanje te obveznosti. (50)Vratarji ne bi smeli omejevati ali preprečevati svobodne izbire končnih uporabnikov, tako da bi jim tehnično preprečevali menjavanje različnih programskih aplikacij in storitev ali naročanje nanje. Tako bi bilo več ponudnikom omogočeno, da ponujajo svoje storitve, kar bi nazadnje končnemu uporabniku zagotovilo večjo izbiro. Vratarji bi morali zagotoviti svobodno izbiro, ne glede na to, ali so proizvajalci strojne opreme, preko katere uporabniki dostopajo do zadevnih programskih aplikacij ali storitev, in ne smejo ustvarjati umetnih tehničnih ovir, zaradi katerih bi bilo menjavanje nemogoče ali neučinkovito. Zgolj ponujanje danega proizvoda ali storitve potrošnikom, tudi s predhodno namestitvijo, in izboljšanje ponudbe končnim uporabnikom, na primer z znižanji cen ali izboljšanjem kakovosti, se ne bi smeli šteti za prepovedano oviro menjavanju.

(51)Vratarji lahko ovirajo dostop končnih uporabnikov do spletne vsebine in storitev, vključno s programskimi aplikacijami. Zato bi bilo treba določiti pravila za zagotovitev, da ravnanje vratarjev ne ogroža pravic končnih uporabnikov do dostopa do odprtega interneta. Vratarji lahko tudi tehnično omejujejo zmožnost končnih uporabnikov za učinkovito menjavanje različnih ponudnikov storitev dostopa do interneta, zlasti z nadziranjem operacijskih sistemov ali strojne opreme. To izkrivlja enake konkurenčne pogoje za storitve dostopa do interneta in v končni fazi škodi končnim uporabnikom. Zato bi bilo treba zagotoviti, da vratarji ne omejujejo neutemeljeno končnih uporabnikov, ko ti izbirajo svojega ponudnika storitev dostopa do interneta. (52)Vratarji imajo lahko tudi dvojno vlogo razvijalcev operacijskih sistemov in proizvajalcev naprav, vključno z vsako tehnično funkcionalnostjo, ki jo taka naprava lahko ima. Vratar, ki je proizvajalec naprave, lahko na primer omeji dostop do nekaterih njenih funkcionalnosti, kot sta tehnologija brezžične komunikacije kratkega dosega in programska oprema, ki se uporablja za delovanje navedene tehnologije, ki so morda potrebne za učinkovito zagotavljanje pomožne storitve vratarja in vsakega potencialnega tretjega ponudnika take pomožne storitve. Tak dostop je lahko prav tako nujen pri programskih aplikacijah, povezanih z zadevnimi pomožnimi storitvami, da bi se učinkovito zagotavljale podobne funkcionalnosti, kot jih ponujajo vratarji. Če se taka dvojna vloga uporablja na način, ki alternativnim ponudnikom pomožnih storitev ali programskih aplikacij preprečuje dostop pod enakimi pogoji do istih funkcij operacijskega sistema, strojne opreme ali programske opreme, kot so na voljo vratarju ali jih ta uporablja pri zagotavljanju morebitnih pomožnih storitev, bi to lahko znatno ogrozilo inovativnost ponudnikov teh pomožnih storitev in tudi izbiro teh pomožnih storitev za končne uporabnike. Zato bi moralo biti za vratarje obvezno, da zagotavljajo dostop pod enakimi pogoji do istih funkcij operacijskega sistema, strojne opreme ali programske opreme, kot so na voljo vratarju ali jih ta uporablja pri zagotavljanju morebitnih pomožnih storitev, ter njihovo interoperabilnost. (53)Pogoji, pod katerimi vratarji zagotavljajo storitve spletnega oglaševanja poslovnim uporabnikom, vključno z oglaševalci in založniki, so pogosto nepregledni in nejasni. Zato so oglaševalci in založniki pogosto preslabo informirani o učinku danega oglasa. Da bi se dodatno povečale pravičnost, preglednost in tekmovalnost storitev spletnega oglaševanja iz te uredbe in tistih, ki so popolnoma integrirane z drugimi jedrnimi platformnimi storitvami istega ponudnika, bi morali imenovani vratarji oglaševalcem in založnikom na zahtevo zagotoviti brezplačen dostop do svojih orodij za merjenje uspešnosti ter informacij, ki jih oglaševalci, oglaševalske agencije, ki delujejo v imenu podjetja, ki objavi oglas, in založniki potrebujejo za izvedbo svojega neodvisnega preverjanja opravljanja zadevnih storitev spletnega oglaševanja. (54)Vratarji imajo korist od dostopa do velike količine podatkov, ki jih zbirajo ob zagotavljanju jedrnih platformnih storitev in drugih digitalnih storitev. Za zagotovitev, da vratarji ne ogrožajo tekmovalnosti jedrnih platformnih storitev in inovacijskega potenciala dinamičnega digitalnega sektorja z omejevanjem zmožnosti poslovnih uporabnikov, da učinkovito prenašajo svoje podatke, bi bilo treba poslovnim in končnim uporabnikom odobriti učinkovit in takojšen dostop do podatkov, ki so jih zagotovili ali ustvarili pri uporabi zadevnih jedrnih platformnih storitev vratarja, v strukturirani obliki, ki se splošno uporablja in je strojno berljiva. To bi moralo veljati tudi za vse druge podatke na različnih stopnjah združevanja, ki so morda potrebni za učinkovito omogočanje prenosljivosti. Zagotoviti bi bilo treba tudi, da lahko poslovni in končni uporabniki učinkovito prenašajo te podatke v realnem času, na primer preko visokokakovostnih vmesnikov za aplikacijsko programiranje. Z olajšanjem menjavanja in večdomnosti pa bi se morali povečati izbira za poslovne in končne uporabnike ter spodbuda vratarjem in poslovnim uporabnikom za inovacije. (55)Poslovni uporabniki, ki uporabljajo velike jedrne platformne storitve, ki jih zagotavljajo vratarji, in končni uporabniki teh poslovnih uporabnikov dajejo na razpolago in ustvarjajo velike količine podatkov, vključno s podatki, ki izhajajo iz te uporabe. Za zagotovitev dostopa poslovnih uporabnikov do ustreznih podatkov, ki so bili tako ustvarjeni, bi jim moral vratar na njihovo zahtevo brezplačno omogočiti neoviran dostop do teh podatkov. Ta dostop bi bilo treba omogočiti tudi tretjim osebam, s katerimi so poslovni uporabniki sklenili pogodbo in ki delujejo kot obdelovalci teh podatkov za poslovne uporabnike. To se lahko nanaša na podatke, ki jih v okviru drugih storitev, ki jih zagotavlja isti vratar, zagotovijo ali ustvarijo isti poslovni uporabniki in isti končni uporabniki teh poslovnih uporabnikov, če je to neločljivo povezano z zadevnim zahtevkom. V ta namen vratar ne bi smel uporabljati nobenih pogodbenih ali drugih omejitev, ki bi poslovnim uporabnikom preprečevale dostop do zadevnih podatkov, in bi moral poslovnim uporabnikom omogočiti, da od svojih končnih uporabnikov pridobijo soglasje za dostop do teh podatkov in njihovo pridobivanje, če se tako soglasje zahteva v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 in Direktivo 2002/58/ES. Vratarji bi morali z ustreznimi tehničnimi ukrepi tudi olajšati dostop do teh podatkov v realnem času, na primer z namestitvijo visokokakovostnih vmesnikov za aplikacijsko programiranje. (56)Vrednost spletnih iskalnikov za njihove poslovne in končne uporabnike se povečuje s povečevanjem skupnega števila teh uporabnikov. Ponudniki spletnih iskalnikov zbirajo in hranijo zbirne podatkovne nize, ki vsebujejo informacije o tem, kaj so uporabniki iskali in kako so ravnali s pridobljenimi rezultati. Te podatke zbirajo pri raziskavah, ki jih izvajajo v okviru svoje storitve spletnega iskalnika, in, če je ustrezno, pri raziskavah, izvedenih na platformah njihovih poslovnih partnerjev nižje v verigi. Dostop vratarjev do tega razvrščanja, poizvedb in vpogleda v podatke s klikom je pomembna ovira za vstop in širitev, kar ogroža tekmovalnost storitev spletnih iskalnikov. Zato bi moralo biti za vratarje obvezno, da drugim ponudnikom teh storitev pod pravičnimi, razumnimi in nediskriminatornimi pogoji zagotovijo dostop do tega razvrščanja, poizvedb in vpogleda v podatke s klikom v zvezi z brezplačnimi in plačanimi iskanji, ki so jih potrošniki opravili v okviru storitev spletnih iskalnikov, da bi lahko ti tretji ponudniki optimizirali svoje storitve in tekmovali z zadevnimi jedrnimi platformnimi storitvami. Ta dostop bi bilo treba omogočiti tudi tretjim osebam, s katerimi so ponudniki spletnih iskalnikov sklenili pogodbo in ki delujejo kot obdelovalci teh podatkov za zadevni iskalnik. Vratar bi moral pri zagotavljanju dostopa do svojih iskalnih podatkov ustrezno zavarovati osebne podatke končnih uporabnikov, ne da bi znatno zmanjšal kakovost ali uporabnost podatkov. (57)Zlasti vratarji, ki zagotavljajo dostop do trgovin s programskimi aplikacijami, delujejo kot pomembna vstopna točka za poslovne uporabnike, ki želijo doseči končne uporabnike. Glede na neuravnoteženost pogajalske moči med temi vratarji in poslovnimi uporabniki njihovih trgovin s programskimi aplikacijami se tem vratarjem ne bi smelo dovoliti določanje splošnih pogojev, vključno s pogoji oblikovanja cen, ki bi bili nepravični ali bi povzročili neutemeljeno razlikovanje. Pogoji oblikovanja cen ali drugi splošni pogoji dostopa bi se morali šteti za nepravične, če povzročajo neravnovesje med pravicami in obveznostmi poslovnih uporabnikov, pomenijo prednost za vratarja, ki je nesorazmerna s storitvijo, ki jo vratar zagotavlja poslovnim uporabnikom, ali postavljajo poslovne uporabnike v slabši položaj pri zagotavljanju istih ali podobnih storitev, kot jih zagotavlja vratar. Za določitev pravičnosti splošnih pogojev dostopa se lahko uporabijo naslednja referenčna merila: cene ali pogoji, ki so jih drugi ponudniki trgovin s programskimi aplikacijami določili za enake ali podobne storitve; cene ali pogoji, ki jih je ponudnik trgovine s programskimi aplikacijami določil za drugačne povezane ali podobne storitve ali različne vrste končnih uporabnikov; cene ali pogoji, ki jih je ponudnik trgovine s programskimi aplikacijami določil za enake storitve v različnih geografskih regijah; cene ali pogoji, ki jih je ponudnik trgovine s programskimi aplikacijami določil za enako storitev, kot jo ponuja vratar. Ta obveznost ne bi smela ustvarjati pravice do dostopa in ne bi smela posegati v zmožnost ponudnikov trgovin s programskimi aplikacijami, da prevzamejo potrebno odgovornost v boju proti nezakoniti in neželeni vsebini, kot je določena v skladu z uredbo [aktom o digitalnih storitvah]. (58)Da bi se zagotovila učinkovitost obveznosti iz te uredbe in da bi se te obveznosti hkrati omejile na to, kar je potrebno za zagotovitev tekmovalnosti in odpravo škodljivih učinkov nepoštenega ravnanja vratarjev, je pomembno, da se jasno opredelijo in omejijo, da bi jih vratar lahko takoj izpolnil ob popolnem spoštovanju Uredbe (EU) 2016/679 in Direktive 2002/58/ES, varstva potrošnikov, kibernetske varnosti in varnosti proizvodov. Vratarji bi morali zagotoviti vgrajeno skladnost s to uredbo. Zato bi morali biti potrebni ukrepi vključeni v tehnološko zasnovo, ki jo uporabljajo vratarji, kolikor je to mogoče in če je primerno. V nekaterih primerih pa je lahko ustrezno, da Komisija po dialogu z zadevnim vratarjem podrobneje opredeli nekatere ukrepe, ki bi jih zadevni vratar moral sprejeti, da bi učinkovito izpolnil obveznosti, ki bi se lahko podrobneje opredelile. Ta možnost regulativnega dialoga bi morala vratarjem olajšati izpolnjevanje obveznosti in pospešiti pravilno izvajanje te uredbe. (59)Kot dodaten element za zagotovitev sorazmernosti bi bilo treba vratarjem omogočiti, da v izjemnih okoliščinah, ki so zunaj nadzora vratarja, kot je nepredviden zunanji pretres, zaradi katerega je začasno prekinjen velik del povpraševanja končnih uporabnikov po zadevni osnovni storitvi platforme, zahtevajo zamrznitev določene obveznosti, kolikor je potrebno, pri čemer vratar dokaže, da izpolnjevanje te obveznosti ogroža ekonomsko upravičenost poslovanja zadevnega vratarja v Uniji. (60)V izjemnih okoliščinah, ki so utemeljene le na podlagi javne morale, javnega zdravja ali javne varnosti, bi morala Komisija imeti možnost, da odloči, da se zadevna obveznost ne uporablja za določeno jedrno platformno storitev. Vplivanje na te javne interese lahko kaže na to, da bi bili stroški izvrševanja neke obveznosti za družbo kot celoto v nekaterih izjemnih primerih previsoki in zato nesorazmerni. Regulativni dialog za olajšanje skladnosti z omejenimi možnostmi zamrznitve in izvzetja bi moral zagotoviti sorazmernost obveznosti iz te uredbe, ne da bi ogrozil nameravane predhodne učinke na pravičnost in tekmovalnost. (61)Interesi končnih uporabnikov glede varstva podatkov in zasebnosti so pomembni za vsako oceno morebitnih negativnih učinkov obravnavane prakse vratarjev v zvezi z zbiranjem velikih količin podatkov od končnih uporabnikov. Zagotavljanje ustrezne ravni preglednosti praks oblikovanja profilov, ki jih uporabljajo vratarji, omogoča večjo tekmovalnost jedrnih platformnih storitev, saj ustvarja zunanji pritisk na vratarje, da bi se preprečilo, da bi oblikovanje podrobnih profilov postalo panožni standard, glede na to, da morebitni novi udeleženci ali ponudniki, ki so zagonska podjetja, ne morejo imeti enako podrobnega in podobno obsežnega dostopa do podatkov. Večja preglednost bi morala drugim ponudnikom jedrnih platformnih storitev omogočiti boljše medsebojno razlikovanje na podlagi vrhunskih zmogljivosti za zagotavljanje zasebnosti. Za zagotovitev minimalne ravni učinkovitosti te obveznosti glede preglednosti bi morali vratarji predložiti vsaj opis podlage, na kateri se izvaja oblikovanje profilov, vključno s tem, ali se upoštevajo osebni podatki in podatki, ki izhajajo iz dejavnosti uporabnika, uporabljene obdelave, namena, za katerega je profil oblikovan in nazadnje uporabljen, učinka takega oblikovanja profilov na storitve vratarja ter sprejetih ukrepov, s katerimi je omogočena seznanjenost končnih uporabnikov z zadevno uporabo takega oblikovanja profilov in s katerimi se poskuša pridobiti njihovo soglasje. (62)Da bi se zagotovilo popolno in trajno doseganje ciljev te uredbe, bi bilo treba Komisiji omogočiti, da oceni, ali bi bilo treba ponudnika jedrnih platformnih storitev imenovati za vratarja, čeprav ne dosega kvantitativnih mejnih vrednosti iz te uredbe; ali sistematično neizpolnjevanje obveznosti vratarja upravičuje uvedbo dodatnih pravnih sredstev in ali bi bilo treba pregledati seznam obveznosti, s katerimi se obravnavajo nepoštene prakse vratarjev, ter določiti dodatne prakse, ki so podobno nepoštene in omejujejo tekmovalnost digitalnih trgov. Taka ocena bi morala temeljiti na preiskavah trga, ki jih je treba izvesti v ustreznem časovnem okviru na podlagi jasnih postopkov in rokov, da bi se podprl predhodni učinek te uredbe na tekmovalnost in pravičnost v digitalnem sektorju ter zagotovila potrebna stopnja pravne varnosti. (63)Po preiskavi trga bi se lahko ugotovilo, da podjetje, ki zagotavlja jedrno platformno storitev, izpolnjuje vsa splošna količinska merila za imenovanje za vratarja. V tem primeru bi načeloma moralo izpolnjevati vse zadevne obveznosti iz te uredbe. Vratarjem, za katere je Komisija ugotovila, da bodo v bližnji prihodnosti verjetno imeli utrjen in trajen položaj, pa bi morala Komisija naložiti le tiste obveznosti, ki so nujne in primerne za preprečitev, da bi zadevni vratar pri svojem poslovanju dosegel utrjen in trajen položaj. Komisija bi morala v zvezi s takimi uveljavljajočimi se vratarji