ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so: — za Nestlé: proizvodnja, trženje in prodaja mlečnih izdelkov, sladoleda, proizvodov, nastalih na podlagi znanstvenih raziskav, kar zadeva prehrano in zdravje, pijač, slaščic in proizvodov za nego živali, — za BPW: distribucija in trženje pripravljenih pijač na osnovi čaja in osnovnih sestavin za proizvodnjo teh pijač v okviru blagovne znamke NESTEA.
2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so: — za KM: tehnološko podjetje, specializirano za izdelke za preslikovanje, optične naprave za analizo podatkov in nano proizvodnjo. Na tem področju KM razvija in proizvaja široko paleto strojne in programske opreme, ki ponujajo rešitve za podjetja. KM deluje v 150 državah po Evropi, ZDA, na Japonskem, Kitajskem, drugje v Aziji ter tudi v drugih državah, — za INCJ: javnozasebno partnerstvo japonske vlade in 26 zasebnih podjetij. INCJ opravlja naložbene dejavnosti, tako da zagotavlja finančno, tehnološko in vodstveno podporo naslednji generaciji podjetij. Zagotavlja tvegani kapital za srednje do dolgoročno obdobje za inovativna podjetja s potencialom rasti, ki prispevajo k družbi. — za AG: zdravstveno podjetje s sedežem v ZDA. Opravlja genetske laboratorijske preizkuse in se ukvarja z s tem povezanimi raziskavami na področju genetike. AG deluje v Kaliforniji in se osredotoča na ZDA in Kanado, v omejenem obsegu pa deluje tudi v EU.
2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so: — za CIC: državni premoženjski sklad Kitajske, ki je bil ustanovljen kot sredstvo za diverzifikacijo deviznih imetij Kitajske in doseganje največjega donosa delničarjev znotraj sprejemljivega tveganja. CIC prek svojega hčerinskega podjetja v stoodstotni lasti (CIC International Co., Ltd.) vlaga in upravlja sredstva v tujini, vključno z javnimi naložbami na trgu lastniških vrednostnih papirjev in naložbami v obveznice, hedge sklade in naložbami v nepremičnine, sklade zasebnega kapitala, soinvestiranjem in manjšinskimi naložbami kot finančni vlagatelj, — za Logicor: ima v lasti in upravlja sredstva logističnih skladišč po vsej EU.
Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so:

— za Ardian: naložbe v podjetja, dejavna v različnih sektorjih po vsem svetu. Primeri obstoječih naložb vključujejo podjetja, ki delujejo v sektorjih zdravstva, infrastrukture, energije, potrošniškega blaga in novih tehnologij,

— za APG: opravljanje storitev, kot so izvršno svetovanje, upravljanje sredstev, upravljanje pokojnin, komunikacija v zvezi s pokojninami in storitve za delodajalce. Te dejavnosti se izvajajo v imenu kolektivnih pokojninskih shem in delodajalcev v izobraževalnem, vladnem in gradbenem sektorju, čistilnih podjetjih in podjetjih za čiščenje oken, stanovanjskih korporacijah, energetskih in komunalnih podjetjih ter v socialnih ali zaščitenih zaposlitvah,

— za PGGM: opravljanje storitev na področju upravljanja pokojninskih skladov, celostnega upravljanja sredstev, podpore pri upravljanju in strateškega svetovanja različnim pokojninskim skladom, vključenim delodajalcem in njihovim zaposlenim,

— za LBC Tank Terminals: upravljavec terminalov za skladiščenje tekočih kemikalij, olj in rafiniranih naftnih proizvodov na sredini in nižje v prodajni verigi. Trenutno ima v lasti in upravlja globalno omrežje terminalov s skupno skladiščno zmogljivostjo 2 milijonov m3.
2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so: — za podjetje Moody's: bonitetne ocene, raziskave, orodja, analize in strokovne storitve, povezane s finančnimi trgi, — za podjetje BvD: storitve informacij o gospodarskih družbah in storitve drugih poslovnih informacij.
2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so: — za CCMP: globalno zasebno kapitalsko podjetje, ki se osredotoča na odkupe in naložbe v kapital za širitev podjetij v Severni Ameriki in Evropi ter deluje v potrošniških panogah, industriji in v zdravstvu, — za MSD Aqua: naložbeno podjetje v skupini MSD, ki se ukvarja z dolgom in kapitalom javnih in zasebnih podjetij, nepremičninami in drugimi razredi sredstev, — za Hayward: proizvajalec in dobavitelj opreme za bazene.
Glede na ugotovitve poročila Komisije in povratne informacije deležnikov iz javnega posvetovanja o delovanju direktive o UAIS je imela Direktiva večinoma pozitiven učinek pri oblikovanju notranjega trga za AIS, in sicer je omogočila učinkovitejši nadzor nad dejavnostmi skladov in preglednost teh dejavnosti ter s tem izboljšala zaščito vlagateljev. Obenem je bilo v poročilu in posvetovanju izpostavljenih več področij, kjer bi bile mogoče ciljno usmerjene izboljšave za nadaljnje izboljšanje učinkovitosti Direktive in za obravnavanje področij, kjer se nadzorni organi razhajajo pri razlagi pravnega besedila. Spremljanje in obvladovanje tveganj za finančno stabilnost bi se lahko izboljšala, zlasti v zvezi z novim razvojem na evropskem trgu AIS ali v nekaterih primerih premajhnim razvojem evropskega trga AIS, vključno z neposrednim posojanjem s strani investicijskih skladov. Nazadnje, kadar upravitelji premoženja svoje naloge oddajo v zunanje izvajanje tretjim osebam, se nacionalne razlage in uporaba pravil o prenosu iz direktive o UAIS in direktive o KNPVP razlikujejo, kar vzbuja pomisleke glede zaščite vlagateljev v Evropski uniji. Te vrzeli lahko privedejo do tveganj prelivanja v širši finančni sistem, lahko pa tudi omejijo zmožnost nadzornih organov, da opredelijo in ublažijo nastajajoča tveganja za finančni sistem.
Na podlagi rezultatov OPC so glede ciljnih ravni CO2 proizvajalci vozil pozvali, naj sedanji cilji, določeni za leto 2025, ostanejo nespremenjeni. Za leto 2030 in pozneje bi morala biti raven ambicij odvisna od omogočitvenih pogojev. Javni organi in nevladne organizacije na splošno so podprli določitev bolj ambicioznih ciljev za leti 2025 in 2030 ter novih ciljev za leti 2035 in 2040. Okoljske nevladne organizacije so pozvale k cilju ničelnih emisij najpozneje do leta 2035. Kar zadeva časovno obdobje ciljev, so proizvajalci vozil podprli nadaljevanje pristopa petletnih ukrepov. Okoljske nevladne organizacije so pozvale, naj se letno določijo cilji zmanjševanja ali vmesni cilj, ki naj bi se določil leta 2027. Kar zadeva mehanizem spodbud za ZLEV, so proizvajalci izrazili mnenje, da ga je treba ohraniti v sedanji obliki. Okoljske nevladne organizacije so pozvale, naj se ta shema spodbud odpravi takoj, ko delež električnih vozil doseže določeno raven. Proizvajalci goriv in dobavitelji sestavnih delov so izrazili mnenje, da bi bilo treba v oceni skladnosti upoštevati zmanjšanje emisij zaradi uporabe goriv iz obnovljivih virov in nizkoogljičnih goriv. Okoljske nevladne organizacije so temu obračunu nasprotovale.

Prednostna možnost znatno prispeva k zmanjšanju emisij CO2 za avtomobile in kombinirana vozila. Načrtovana zmanjšanja emisij za to panogo v primerjavi z letom 2005 so v razponu 32–33 % leta 2030, 56–66 % leta 2035 in 83–89 % leta 2040. Prav tako bodo prispevala k zmanjšanju emisij onesnaževal zraka: ocenjeni kumulativni stroški onesnaževal zraka, ki bi se jim bilo treba izogibati, v primerjavi z izhodiščem v obdobju 2030 do 2040 znašajo od 49 do 59 milijard EUR. Koristi za potrošnika v smislu povprečnih neto prihrankov v okviru skupnih stroškov lastništva v povprečju za novi vozni park po vsej EU za avtomobile do leta 2030 znašajo 330 do 600 EUR, za kombinirana vozila do leta 2030 pa 340 do 600 EUR, za prvega uporabnika. Za avtomobile do leta 2040 se povečajo na približno 2 800 do 3 100 EUR, za kombinirana vozila do leta 2040 pa približno na 5 200 do 5 500 EUR. Neto prihranki so prisotni tudi pri drugem uporabniku. Družbene koristi skozi čas znašajo 860 do 1 600 EUR za avtomobile do leta 2030 in 1 000 do 1 200 EUR za kombinirana vozila do leta 2030. Povišajo se na približno 4 600 do 5 100 EUR za avtomobile do leta 2040 in 5 600 do 6 400 EUR za kombinirana vozila do leta 2040. V obdobju 2030–2050 so glede na izhodišče doseženi kumulativni prihranki dizelskega goriva in bencina v razponu 913–1100 Mtoe, kar zmanjšuje odvisnost gospodarstva EU od uvoza. Pozitivno vpliva na BDP in zaposlenost celotnega gospodarstva. Število delovnih mest se zlasti poveča v letu 2030, še bolj pa v letu 2040. Vendar pa se načrtuje izguba delovnih mest, povezanih s proizvodnjo sestavnih delov za konvencionalne motorje, zato bo za olajšanje prehoda potrebno preusposabljanje delavcev v tej panogi.
Danes državljani in podjetja zaradi regulativnih pomanjkljivosti in pomanjkljivosti pri izvajanju ter zaradi tržnega, tehnološka in družbenega razvoja ne morejo v celoti izkoristiti elektronske identifikacije in storitev zaupanja v EU. Glede na navedeno in glede na cilje, določene v političnem mandatu predsednice Komisije in Evropskega sveta, naj bi se s to pobudo obravnavali naslednji glavni težavi.

Prvič, vse večje potrebe javnih in zasebnih storitev po zaupanja vredni elektronski identifikaciji ter pričakovanja uporabnikov v zvezi s celostnimi in zaupanja vrednimi rešitvami za čezmejno identifikacijo in souporabo atributov v številnih primerih uporabe v javnih in zasebnih storitvah niso izpolnjeni. Poleg tega se z razpoložljivimi rešitvami digitalne identitete pomisleki v zvezi z nadzorom podatkov in varnostni pomisleki ne obravnavajo ustrezno.

Drugič, neenaki pogoji za zagotavljanje storitev zaupanja in ne dovolj široko področje uporabe uredbe.
Zagotavljanje bistvenih storitev z uporabo kritičnih infrastruktur, ki podpirajo ključne družbene funkcije ali gospodarske dejavnosti v Uniji, zahteva zanesljivo zagotavljanje teh storitev, kar pomeni, da morajo biti zadevni izvajalci odporni na sedanja in pričakovana prihodnja tveganja (kot so naravne nevarnosti, hibridne grožnje, terorizem, notranji incidenti, izredne razmere v javnem zdravju ali nesreče). Današnji evropski okvir ne ustreza popolnoma svojemu namenu niti ni primeren za prihodnost. Kljub direktivi o evropski kritični infrastrukturi (direktiva EKI) iz leta 2008 ter drugim ukrepom na ravni EU in nacionalni ravni, ki so bili sprejeti od takrat, izvajalci niso vedno ustrezno opremljeni za obravnavanje tveganj, ki jih povzroča vse bolj kompleksno okolje, v katerem delujejo in za katerega sta med drugim značilni dinamična tveganjska krajina in poglobljena soodvisnost sektorjev. Direktiva EKI, ki se osredotoča na zaščito sredstev in ne na odpornost izvajalcev, zadeva majhno število evropskih kritičnih infrastruktur z ugotovljenimi čezmejnimi učinki v dveh sektorjih (energetika in promet). Poleg tega na nacionalni ravni obstajajo različni pristopi in pomanjkljivosti v zvezi s sektorsko pokritostjo, merili, ocenjevanjem tveganj, izmenjavo informacij itd. To povzroča ovire za pravilno delovanje notranjega trga, kar znatno ovira sposobnost izvajalcev za zanesljivo zagotavljanje zadevnih storitev, ki ga ne ovirajo nobene neutemeljene omejitve, po vsej Uniji.
Ocena učinka uredb o določitvi zahtev za okoljsko primerno zasnovo in označevanje z energijskimi nalepkami za hladilne aparate ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 643/2009 in (EU) št. 1060/2010

Hladilni aparati so še vedno med največjimi porabniki električne energije v gospodinjstvih (za električnimi grelniki vode in razsvetljavo, vendar pred televizorji, električnimi pečicami, pralnimi stroji, pomivalni stroji itd.).

Na novo opredeljeno področje uporabe bo odpravilo morebitne vrzeli in ubralo tehnološko nevtralen pristop, ki bo ustvaril enake konkurenčne pogoje za industrijo ter olajšal skladnost in izvrševanje.
Ponudniki storitev gostovanja načeloma podpirajo osnovno možnost in menijo, da bi bilo treba najprej oceniti vse učinke neregulativnih ukrepov. V primeru, da se sprejme pravni instrument, podpirajo ciljno usmerjeno posredovanje pri določenih vprašanjih, ki imajo posebno vrednost za javnost.

Države članice priznavajo potrebo po nadaljnjih podpornih ukrepih (tj. nadaljnji razvoj osnovne možnosti) in podpirajo posredovanje pri ukrepanju zoper teroristične vsebine. Države članice so zlasti poudarile, da so potrebni skupna opredelitev terorističnih vsebin, zahteve, da se ukrepa po prejemu obvestil, proaktivni ukrepi in ukrepi v zvezi s preglednostjo ter ukrepi, ki omogočajo, da je odstranjena vsebina dostopna za namene kazenskega pregona. Evropski svet je Komisijo pozval, naj predloži „zakonodajni predlog za izboljšanje odkrivanja in odstranjevanja vsebin, ki spodbujajo sovraštvo in teroristična dejanja“.

Civilna družba, ki zastopa digitalne pravice, in predstavniki akademskih krogov so izrazili podporo razvoju osnovne možnosti. Svetovali so previdnost glede nekaterih elementov, vključenih v regulativne možnosti, zlasti kar zadeva proaktivne ukrepe in učinek na temeljne pravice. Posamezniki so te pomisleke izrazili v odgovorih na javno posvetovanje, reprezentativen vzorec državljanov, ki so odgovarjali v namenski raziskavi Eurobarometra, pa je podprl dodatne ukrepe na ravni EU zoper nezakonite spletne vsebine.
Uredba določa načine vročanja sodnih in izvensodnih pisanj ter jasna pravila za pošiljanje sodnih in izvensodnih pisanj iz ene države članice v drugo v civilnih in gospodarskih zadevah. Določa minimalne standarde glede varstva pravic do obrambe in določa enotne pravne pogoje za vročanje pisanj po pošti neposredno prek meja.

Trenutno ima vsako leto približno 3,4 milijona civilnih in gospodarskih sodnih postopkov čezmejne posledice. Kadar vsaj ena stranka prebiva v državi članici, ki ni država članica, v kateri poteka pravdni postopek, sodišča uporabljajo to uredbo, pogosto večkrat tekom postopka. Pravilno delovanje uredbe je ključno pri zagotavljanju dostopa do pravnega varstva, nepristranskega sodišča za stranke v postopku ter pri preprečevanju zamud in dodatnih stroškov v postopkih. Na primer, če pisanje o začetku postopka ni pravilno vročeno, je to daleč najpogosteje uporabljeni razlog za zavrnitev priznavanja in izvrševanja sodb.

Stiki med organi, ki pošiljajo in sprejemajo pisanja za namen vročitve, danes še vedno potekajo skoraj izključno v papirni obliki, zaradi česar so lahko dragi in neučinkoviti Prav tako v praksi elektronsko vročanje prejemniku v čezmejnih primerih ni možno, čeprav so nekatere države članice uvedle ali uvajajo to možnost na nacionalni ravni. Ta pobuda obravnava potrebo po posodobitvi in zlasti digitalizaciji postopka vročanja pisanj v tujini. Obravnava tudi številne druge pomanjkljivosti v uredbi, ugotovljene v oceni njenega delovanja. Te pomanjkljivosti povzročajo zamude in stroške za državljane in podjetja, pa tudi za države članice, pomanjkljivosti pri varstvu procesnih pravic ter pravno zapletenost in negotovost. Glavne ugotovljene težave so:

·okoliščine, zaradi katerih kakovost dokumentacije o vročitvi po pošti ni ustrezna,

·omejitev ali nedostopnost neposrednega vročanja v čezmejnih situacijah v številnih državah članicah, tudi če je to dovoljeno znotraj države,

·pomanjkljivosti v zvezi z jasnostjo pravil, ki ščitijo procesne pravice strank v zvezi z zahtevami glede prevajanja ter v primerih zamudnih sodb, ter

·dajanje prednosti fiktivnim ali alternativnim načinom vročanja znotraj države namesto tistih, ki so določeni v uredbi.

Zainteresirane strani, na katere to vpliva, so državljani in podjetja kot stranke v pravnih postopkih, podjetja kot ponudniki storitev, npr. v zvezi s poštnimi storitvami ali svetovanjem na področju IT, javni in sodni organi držav članic ter pravni strokovnjaki (zlasti sodniki in odvetniki).

Ta pobuda je tesno povezana s pobudo glede sodelovanja med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah, ki ga ureja Uredba (ES) št. 1206/2001. Pobudi sta tesno povezani s celotno prednostno nalogo Komisije glede digitalizacije in e-pravosodja ter sledita zgledu vzporednega dela na področju kazenskega pravosodja (e-dokazi), da se vzpostavijo enaki pogoji na področju kazenskega in civilnega pravosodja. Temeljita na obstoječih rezultatih zakonodaje EU in pravnih standardih (sistem e-CODEX in uredba eIDAS) ter imata od njih koristi.
Prednostna možnost bo imela gospodarske, družbene in okoljske koristi. Pripomogla bo k odkrivanju in odvračanju od goljufij ter korupcije na področju proračuna EU (ocenjeno je, da znaša trenutno tveganje za izgubo prihodkov od 179 do 256 milijard EUR). Ocenjeno je, da bodo na področju javnega naročanja koristi od učinkovite zaščite žvižgačev v EU znašale od 5,8 do 9,6 milijarde EUR. Prednostna možnost bo prav tako pripomogla k boju proti izogibanju davkom. Izguba davčnih prihodkov od preusmerjanja dobička za države članice in EU bo po ocenah znašala približno 50 do 70 milijard EUR.

Pričakuje se, da bodo tudi širši socialni učinki pozitivno vplivali na ljudi in podjetja. Uvedba močne zaščite žvižgačev bo izboljšala delovne pogoje za 40 % delavcev v EU, ki bi sicer bili nezaščiteni (okoli 60 milijonov delavcev). Povečala bo integriteto in preglednost zasebnega in javnega sektorja ter prispevala k pošteni konkurenci na enotnem trgu. Čeprav koristi ni mogoče količinsko opredeliti, pa dokazi kažejo, da bi žvižgači omogočili preprečiti malomarnosti in zlorabe s hudimi posledicami, med drugim za varstvo okolja, izdelke, varnost hrane, varstvo potrošnikov in javno zdravje.
Po nastopu finančne krize se je regulativni okvir za banke bistveno spremenil. Reforme, o katerih je bil sprejet dogovor na ravni G20 in Baselskega odbora za bančni nadzor, se izvajajo po vsem svetu, da bi z njimi zmanjšali tveganje v bančnem sektorju ter naredili finančni sistem stabilnejši in odpornejši. Kljub temu se nekatera tveganja rešujejo samo lokalno. Zlasti v večjih jurisdikcijah (npr. v Združenih državah Amerike in na Japonskem) je bilo sprejetih več ukrepov za zmanjšanje obsega nedonosnih kreditov in izboljšanje bančnih bilanc, med drugim z uvedbo ali okrepitvijo obveznih ureditev oblikovanja rezervacij / odpisa za slabe kredite.

Tudi v delih bančnega sektorja EU so se po finančni krizi in recesijah, ki so sledile, nabrali nedonosni krediti in druge nedonosne izpostavljenosti . Te višje ravni nedonosnih kreditov vplivajo na finančno stabilnost, saj ovirajo dobičkonosnost in morebitno vzdržnost prizadetih kreditnih institucij, prek zmanjšanja bančnih kreditov pa vplivajo tudi na gospodarsko rast. Da bi nadalje obravnavali izzive, povezane z visokimi ravnmi nedonosnih kreditov v EU, akcijski načrt za reševanje problema nedonosnih kreditov v Evropi, ki ga je sprejel Svet ECOFIN, različne institucije in agencije poziva, naj sprejmejo ustrezne ukrepe.

Zlasti če želimo zmanjšati tveganje, da se v prihodnje pojavijo nove težave z nedonosnimi krediti, je treba zagotoviti, da se nedonosni krediti pravočasno pripoznajo in da imajo ustrezno kritje, s čimer bi preprečili restrukturiranje izgub in okrepili reševanje nedonosnih kreditov. Prestrukturiranje dolga ali prodaja sredstev sta močno ovirana zaradi prenizkih rezerv in restrukturiranja izgub, saj lahko banke odložijo prestrukturiranje ali se razdolžijo, da bi se izognile pripoznanju izgub (t. i. pristop po načelu „bomo videli, kaj bo“). Pokazalo se je, da zamude pri pripoznanju izgub prispevajo k zmanjšanju kreditiranja, saj so banke zaradi njih še pod večjim pritiskom, da bi povečale rezervacije v izjemnih razmerah (tj. ko se izgube uresničijo in regulativne zahteve glede kapitala postanejo najbolj zavezujoče). Tako oblikovanje rezervacij, ki je odvisno od konjunkturnih ciklov, pomeni, da je tudi bančno kreditiranje odvisno od konjunkture in da je nihanje v poslovnem ciklu večje (t. i. kreditni cikli razcveta in recesije).

Reševanje velikega obsega nedonosnih izpostavljenosti ter njihovega morebitnega kopičenja v prihodnosti je pomemben del prizadevanj Unije, da bi še zmanjšali tveganja v bančnem sistemu in omogočili bankam, da se posvetijo kreditiranju podjetij in državljanov. V razpravah, ki potekajo v Svetu, se je potrdilo, da je nadaljnji napredek pri reševanju nedonosnih kreditov bistvenega pomena za dokončanje bančne unije, ki je glavna prednostna naloga iz Agende voditeljev.
Množično financiranje je tehnološko podprta finančna storitev, ki lahko pomaga poslovnim projektom, ki potrebujejo financiranje, in vlagateljem, da razpršijo svoj portfelj. Množično financiranje postaja čedalje pomembnejši del krepitve financiranja za zagonska in mlada podjetja. Pogosto je glavni instrument financiranja za podjetja v zgodnji fazi razvoja, ko se skladi tveganega kapitala in celo skladi zasebnega kapitala le deloma zanimajo zanje. Množično financiranje je alternativa nezavarovanim bančnim posojilom, kot so prekoračitve na bančnem računu ali posojila na podlagi kreditnih kartic, ki so trenutno glavni vir zunanjega financiranja za mala in srednja podjetja. Množično financiranje dopolnjuje financiranje s strani bank in podjetij ter s tem krepi raznovrstnost virov financiranja v gospodarstvu. Nove priložnosti daje zlasti mladim, inovativnim podjetjem, ki nimajo izdatnega premoženja za zavarovanje, osnovnih sredstev ali potrjenega finančnega uspeha.

Kljub tej pomembni vlogi so trgi množičnega financiranja EU za financiranje podjetij v veliki meri slabše razviti v primerjavi z drugimi velikimi gospodarstvi in, kar je pri tem najpomembneje, ne morejo ustrezno delovati prek meja. Nedavno opravljene študije in dokazi, zbrani s ciljno usmerjenimi posvetovanji, so potrdili, da zaradi razdrobljenosti in nasprotujočih si regulativnih ureditev platforme za množično financiranje ne morejo razširiti svoje dejavnosti in svojih storitev ponujati na vseevropski ravni. Prav tako vlagatelji niso dejavni prek meja zaradi pomanjkanja zaupanja v te platforme in zaradi razdrobljenosti regulativnih okvirov, ki se uporabljajo za opravljanje teh storitev.
Prosto gibanje delavcev in prosti pretok storitev sta ključna za EU. Vendar sta odvisna od jasnih, pravičnih in učinkovito izvrševanih pravil o čezmejni mobilnosti delovne sile in koordinaciji sistemov socialne varnosti. Evropska unija je pripravila obsežen sklop zakonodaje, ki ureja prosto gibanje delavcev, napotitev delavcev v okviru opravljanja storitev in pravila o koordinaciji sistemov socialne varnosti. Junckerjeva Komisija je predložila več predlogov, da bi ta regulativni okvir izboljšala, med drugim predlog za revizijo direktive o napotitvi delavcev in uredbe o koordinaciji sistemov socialne varnosti ter lex specialis o napotitvi delavcev v sektorju mednarodnega cestnega prometa. A ostaja zaskrbljenost glede skladnosti s pravili EU ter njihovega učinkovitega izvrševanja, kar bi lahko ogrozilo zaupanje in pravičnost na notranjem trgu. Izstopata zlasti dve težavi: neustrezne informacije, podpora in smernice za posameznike in podjetja v čezmejnem položaju ter neustrezno sodelovanje med nacionalnimi organi pri izvrševanju pravil. Namen tega predloga je obravnavati naslednje specifične izzive: ‒neustrezno podporo in smernice za posameznike in podjetja v čezmejnem položaju, kar zajema tudi nepopolne ali sporadične informacije, ki so na voljo javnosti glede njihovih pravic in dolžnosti, ‒nezadosten dostop do informacij in nezadostno izmenjavo informacij med nacionalnimi organi, pristojnimi za različna področja mobilnosti delovne sile in koordinacije sistemov socialne varnosti, ‒nezadostno zmogljivost nacionalnih organov za organizacijo sodelovanja z organi prek meja, ‒šibke ali neobstoječe mehanizme za skupno čezmejno izvrševanje, ‒pomanjkanje mehanizma čezmejne mediacije med državami članicami na vseh področjih mobilnosti delovne sile in koordinacije sistemov socialne varnosti, ‒nezadostnost vzpostavljenega sodelovanja na ravni EU glede teh vprašanj. Mobilnost delovne sile v EU se je med krizo povečevala. Leta 2017 je 17 milijonov državljanov živelo ali delalo v državi članici, ki ni bila država njihovega državljanstva. To število se je v primerjavi s stanjem pred desetletjem skoraj podvojilo. Število napotitev je od leta 2010 do leta 2016, ko je doseglo 2,3 milijona delavcev, naraslo za 68 %. 1,4 milijona državljanov EU se vozi na delo v drugo državo članico. V takšnih razmerah potrebujemo učinkovito sodelovanje med nacionalnimi organi in usklajene upravne ukrepe, da bi lahko obvladovali vse bolj evropski trg dela.