1.

poziva Svet, naj upošteva naslednja priporočila: (a) pozdravlja sporazum o partnerstvu in sodelovanju med EU in Indonezijo kot prvi te vrste med EU in eno izmed držav ASEAN; meni, da ta sporazum priča o hitro rastočem pomenu vezi med EU in Indonezijo, in pričakuje, da bo odprl novo obdobje v dvostranskih odnosih, ki temeljijo na skupnih načelih, kot so demokracija, pravna država in človekove pravice, enakost, vzajemno spoštovanje in obojestranske koristi; (b) poudarja 15-letni proces demokratičnega, političnega, socialnega in gospodarskega preoblikovanja, ki je v Indoneziji sledil 33-letnemu obdobju avtoritarne vojaške vladavine; ugotavlja, da se Indonezija izredno hitro urbanizira, da se srednji razred hitro razvija (več kot 70 milijonov prebivalcev), da je bogata z naravnimi viri, da je največje gospodarstvo v jugovzhodni Aziji (BDP je v zadnjih dveh letih zrasel za več kot 6 %), da polovica svetovne trgovine prečka njeno severno morsko mejo ter da je njena diplomatska navzočnost v regionalnih in svetovnih forumih, kot so ZN, STO, IOC, G20 ter ASEAN, v katerem je Indonezija obenem ustanovna in največja članica, vse močnejša, ter priznava pomembno vlogo, ki jo ima Indonezija v širši regiji; (c) pozdravlja napredek Indonezije v razvoju demokratičnega upravljanja in zavezanost demokraciji, ki jo izkazuje njena pluralistična družba in ki se odraža v svobodnih in poštenih volitvah, svobodi medijev, aktivizmu civilne družbe, odpornosti gospodarstva in zmanjševanju revščine, izobraževanju in ostalih kazalnikih, povezanih z razvojnimi cilji tisočletja, ter v negovanju dobrih odnosov s sosednjimi državami in zagovarjanju demokracije in človekovih pravic; vendar ugotavlja, da se ta država še vedno sooča z velikimi izzivi na področju pravne države, varstva človekovih pravic, in sicer z zagotavljanjem odgovornosti kršiteljev človekovih pravic, vključno s pripadniki vojske, kršitelji pravic manjšin, na primer pravic pripadnikov verskih, etničnih manjšin, pravic žensk ter pravic homoseksualcev, biseksualcev in transseksualcev, ter da ti vključujejo tudi izzive, povezane z bojem proti korupciji; poudarja, da je te izzive mogoče obravnavati v sklopu mednarodnega sodelovanja, in sicer v okviru sporazuma o partnerstvu in sodelovanju; (d) poudarja hitro rastoče vezi med EU in Indonezijo na področju trgovine in drugih gospodarskih področjih z vidika poslovnih priložnosti, ki jih nudi gospodarstvo, ki je pritegnilo vse večjo raven tujih in domačih naložb; meni, da so za sprostitev celotnega gospodarskega potenciala Indonezije ter spodbujanje trajnostne rasti, ustvarjanje novih delovnih mest in zmanjševanje revščine tako v državah članicah EU kakor tudi v Indoneziji, potrebni boljša infrastruktura in povezljivost ter izboljšan regulativni okvir, in predlaga, naj se rešitve zanje iščejo v okviru sodelovanja, ki temelji na določbah okvirnega sporazuma, povezanih s trgovino in naložbami, obdavčenjem in carinami, dialogom o gospodarski politiki, okoljem, industrijsko politiko ter malimi in srednjimi podjetji, pa tudi s prometom; (e) poudarja, da je cilj okvirnega sporazuma, poleg obstoječih mehanizmov sodelovanja, nadaljnja poglobitev odnosov med EU in Indonezijo in sodelovanje pri soočanju s svetovnimi izzivi na podlagi skupnih načel enakosti, vzajemnega spoštovanja in koristi, demokracije, aktivne udeležbe civilne družbe, pravne države, dobrega upravljanja in človekovih pravic z razvijanjem političnega in gospodarskega sodelovanja v zadevah v zvezi s trgovino, naložbami, industrijsko politiko ter malimi in srednjimi podjetji, okoljem, podnebnimi spremembami, energijo, znanostjo in tehnologijo, pravicami intelektualne lastnine, turizmom, izobraževanjem, kulturo in preseljevanjem, pa tudi z bojem proti pranju denarja in financiranju terorizma, trgovanju s prepovedanimi drogami, korupciji, organiziranemu kriminalu in trgovini z ljudmi; (f) meni, da bi morali biti odnosi med Indonezijo in EU priznani kot strateški ter da bi bila potrebna redna vrhovna srečanja za pregled dvostranskih in svetovnih trendov; priporoča redne obiske Indonezije na visoki ravni, torej obiske predsednika Evropske komisije, visoke predstavnice/podpredsednice in poslancev Evropskega parlamenta, ter vzajemno olajšanje izdajanja vizumov in dostopa mednarodnih organizacij civilne družbe na način, da se bodo okrepili stiki med ljudmi in izmenjave med civilno družbo; s tem v zvezi pozdravlja ustanovitev skupnega odbora v skladu s členom 41 sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, ki se bo sestajal najmanj vsaki dve leti, izmenično v Indoneziji in v Bruslju; (g) poziva EU in Indonezijo, naj okvirni sporazum v celoti izkoristita, da bi v okviru dvostranskih, regionalnih in večstranskih globalnih forumov dosegli dolgoročne geostrateške koristi pri soočanju s svetovnimi varnostnimi izzivi, kot so boj proti podnebnim spremembam in širjenju orožja za množično uničevanje, boj proti terorizmu, korupciji, organiziranemu kriminalu, trgovanju s prepovedanimi drogami, pranju denarja in financiranju terorizma, sodelovanje na področju varstva podatkov ter nadaljevanje sodelovanja na drugih področjih, ki jih okvirni sporazum izrecno ne zajema, kot so pripravljenost na nesreče in odzivanje nanje, reševanje sporov, orožje malega kalibra in lahko strelno orožje ter pomorska varnost, vključno s piratstvom; (h) pozdravlja indonezijsko ratifikacijo mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah ter mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah leta 2006 in nedavne ratifikacije različnih instrumentov Združenih narodov za človekove pravice v zvezi z delavci migranti, invalidi, otroki v oboroženih spopadih ter prodajo otrok, otroško prostitucijo in otroško pornografijo; pričakuje institucionalne in zakonodajne reforme, potrebne za zagotovitev spoštovanja teh instrumentov; (i) zelo ceni mirovni sporazum in gospodarski razvoj, ki sta bila v Acehu dosežena v preteklih osmih letih, in upa, da bo mogoče doseči nadaljnji napredek za reševanje te pokrajine in njenih prebivalcev iz revščine; (j) pozdravlja prizadevanja indonezijskih oblasti za boj proti korupciji, vključno z delom, ki ga je opravila Komisija za odpravo korupcije (KPK); je kljub temu zaskrbljen, ker korupcija v Indoneziji še vedno predstavlja hudo težavo in glavno oviro za razvoj te države, čeprav je bila leta 2006 ratificirana konvencija Združenih narodov o boju proti korupciji, zaradi česar poziva k sprejetju nadaljnjih ukrepov na podlagi člena 35 sporazuma o sodelovanju in partnerstvu za izmenjavo najboljših praks za boj proti korupciji, vključno z izterjavo sredstev, skritih v državah članicah EU ali v katerih koli drugih jurisdikcijah, ter za boj proti gospodarskemu in finančnemu kriminalu; (k) spodbuja države članice EU, naj okrepijo medsebojno pravno pomoč na področju boja proti korupciji in sodelujejo z Indonezijo pri odrekanju zatočišča subjektom, vpletenim v korupcijo in kršitve človekovih pravic; (l) opozarja na pomen indonezijskega zakona št. 34/2004 in uredbe ministrov št. 22 iz leta 2009, ki določata, da mora indonezijska vlada obvezno prevzeti vsa vojaška podjetja in gospodarske dejavnosti; poudarja, da je spoštovanje tega zakona in te uredbe temeljnega pomena za demokratično odgovornost pri boju proti korupciji in varstvu človekovih pravic; (m) izreka pohvalo Indoneziji za vlogo, ki jo ima pri usmerjanju procesa foruma z Balija za človekove pravice na regionalni ravni; kljub temu je zaskrbljen zaradi nedoslednosti zakona št. 8/1985 in novega zakona o množičnih organizacijah št. 17/2013 (ki razveljavlja zakon št. 8/1985) o organizacijah civilne družbe („ormas“), ki sta sicer namenjena zagotavljanju strpnosti in preprečevanju nasilja nad družbenimi skupinami, vendar se lahko zgodi, da bosta, če ju Indonezija ne bo spremenila in tako zagotovila njune skladnosti z mednarodnimi standardi na področju človekovih pravic, nevladnim organizacijam v Indoneziji naložila nepotrebne in včasih zapletene upravne, pravne in finančne omejitve, in s tem resno ogrozila delovanje civilne družbe v Indoneziji ter omejila svobodo združevanja, izražanja in zbiranja in svobodo misli, vesti in veroizpovedi; v zvezi s tem meni, da je letni dialog med EU in Indonezijo o človekovih pravicah ustrezna platforma za obravnavo tovrstnih vprašanj; (n) poudarja, da morajo tako domača kot tudi tuja podjetja, ki poslujejo v Indoneziji, svoje dejavnosti razvijati v skladu z načeli družbene odgovornosti podjetij; pozdravlja uredbo vlade št. GR 47/2012 o družbeni in okoljski odgovornosti družb z omejeno odgovornostjo, ki na splošno velja za vsa indonezijska podjetja ter predvideva spodbude in sankcije; kljub temu poudarja potrebo po izgradnji zmogljivosti za izvajanje vodilnih načel Združenih narodov o podjetništvu in človekovih pravicah; poziva EU, naj v okviru sporazuma o partnerstvu in sodelovanju zagotovi potrebno tehnično pomoč, in obenem poziva Indonezijo, naj oblikuje svoj nacionalni načrt za izvajanje vodilnih načel ZN; pozdravlja dejstvo, da je Indonezija novembra 2012 pod vodstvom svoje Komisije za odpravo korupcije ter v sodelovanju s programom Združenih narodov za razvoj in Uradom Združenih narodov za droge in kriminal gostila mednarodno zasedanje, na katerem so udeleženci razpravljali o „načelih za protikorupcijske agencije“; (o) z obžalovanjem ugotavlja vedno večji obseg poučevanja islamskih naukov v sistemu javnega izobraževanja, kar škoduje načelu verske, etnične in kulturne pripadnosti in raznolikosti, ki izhaja iz indonezijskega gesla „enotnost v raznolikosti“ („Bhineka Tunggal Ika“), in razširjeno mnenje glede pomanjkanja politične odločnosti organov pri obravnavi verskega ekstremizma, kar verjetno prispeva k naraščanju števila incidentov, ki vključujejo sektaško nasilje in diskriminacijo pripadnikov verskih in etničnih manjšin; ostaja zaskrbljen zaradi diskriminacije, nadlegovanja ali nasilja nad pripadniki etničnih manjšin, žensk ter homoseksualcev, biseksualcev in transseksualcev, do česar včasih prihaja na podlagi različnih pravil in predpisov, povezanih s pornografijo, svetoskrunstvom ali dejavnostmi verskih manjšin; (p) izraža zaskrbljenost zaradi nasilja nad verskimi manjšinami, ki se odraža v napadih na pripadnike muslimanske ločine Ahmadija in šiitske muslimane ter v zapiranju cerkva v nekaterih predelih države, pa tudi diskriminatornih predpisov in državnih praks, ki se v zvezi z vpisom zakonskih zvez in rojstev ali izdajanjem osebnih izkaznic izvajajo zoper osebe, ki ne pripadajo eni izmed šestih priznanih verskih skupnosti; poziva indonezijske oblasti, naj v praksi zagotovijo uveljavljanje svobode veroizpovedi, kot to določa ustava, in naj tudi v prihodnje spodbujajo versko strpnost; v zvezi s tem meni, da je letni dialog med EU in Indonezijo o človekovih pravicah iz člena 39 okvirnega sporazuma o sodelovanju pri modernizaciji državne in javne uprave ustrezna platforma za obravnavo tovrstnih vprašanj; (q) opozarja, da je odprava smrtne kazni ključni cilj politike Unije na področju človekovih pravic; poziva indonezijske oblasti, naj razmislijo o odpravi smrtne kazni ali vsaj razglasijo moratorij na njeno izvajanje; v zvezi s tem meni, da je letni dialog med EU in Indonezijo o človekovih pravicah ustrezna platforma za obravnavo tovrstnih vprašanj; poleg tega poziva EU, naj tesneje sodeluje z indonezijsko civilno družbo s ciljem spodbujanja človekovih pravic, pravne države, boja proti korupciji in zavzemanja za odpravo smrtne kazni; (r) ostaja zelo zaskrbljen zaradi mučenja in drugih oblik kršenja človekovih pravic civilnega prebivalstva na Papui in zahodni Papui, kjer je bilo v preteklih 50 letih po ocenah ubitih več kot sto tisoč ljudi; pozdravlja nedavno napoved papuanskega guvernerja, da bo Papua prvič po mnogih letih odprla svoja vrata tujim novinarjem in nevladnim organizacijam; poziva EU, naj indonezijskim oblastem, tako kot je to v preteklosti storila v primeru Aceha, ponudi pomoč pri razvoju celovitega pristopa k izboljševanju položaja na Papui; ostaja zaskrbljen zaradi spopadov med varnostnimi silami in skupinami, ki se zavzemajo za neodvisnost, in zaradi skrb zbujajočih poročil o kršitvah človekovih pravic, ki se pripisujejo varnostnim silam ter zaradi premajhnega napredka pri izobraževanju, zdravstvu in možnostih za delo ter pri uveljavljanju pravice do svobode izražanja in zbiranja, ki so nujni za prebivalce Papue, pa tudi za zaščito okolja, naravnih virov in njihove kulturne identitete; poziva indonezijske oblasti, naj neodvisnim opazovalcem EU omogočijo prost dostop do tega območja; (s) izreka priznanje indonezijski vladi za prizadevanja, da se Uradu visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR), ki bo pomagal pri obravnavi prosilcev za azil in beguncev, omogoči delovanje v državi; opozarja na pomen javne politične razprave za pridobitev večje družbene podpore prosilcem za azil in beguncem; prav tako predlaga, naj Indonezija in EU v celoti izvajata člen 34 okvirnega sporazuma in tako sodelujeta pri vprašanjih, povezanih z migracijami, vključno z zakonitimi in nezakonitimi migracijami ter tihotapljenjem in trgovanjem z ljudmi; (t) poziva k tesnemu sodelovanju med EU in Indonezijo, kot to določa člen 4 okvirnega sporazuma o pravnem sodelovanju, da bi Indonezija dokončno ratificirala konvencijo Združenih narodov o preprečevanju in kaznovanju zločina genocida iz leta 1948 in rimski statut Mednarodnega kazenskega sodišča; (u) pozdravlja stalni dialog o človekovih pravicah, ki je bil med EU in Indonezijo vzpostavljen leta 2010, in spodbuja širše sodelovanje in prispevek civilne družbe v tem dialogu in izvajanju nacionalnega akcijskega načrta o človekovih pravicah; (v) pozdravlja uredbe, sprejete v letih 2006, 2008 in 2010, ki prepovedujejo pohabljanje ženskih spolnih organov; priznava prizadevanja indonezijskih oblasti, vključno z ratifikacijo konvencije o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah in dejavnosti državne komisije za odpravo nasilja nad ženskami („Komnas Perempuan“) in lokalne civilne družbe za razširjanje informacij o nevarnostih pohabljanja ženskih spolnih organov; ugotavlja, da se kljub omenjenim prizadevanjem in sprejetju resolucije Združenih narodov proti pohabljanju ženskih spolnih organov ta tradicija v nekaterih predelih Indonezije še vedno izvaja; v zvezi s tem priporoča, naj EU in Indonezija tesno sodelujeta, kot to določa člen 31 okvirnega sporazuma o zdravstvu, in izkoristita dialog o človekovih pravicah, da bi si izmenjali najboljše prakse za izkoreninjenje pohabljanja spolnih organov in zmanjšali zdravstvena tveganja, ki so jim zaradi takšnih posegov podvržena dekleta in ženske; poziva Indonezijo, naj podvoji svoja prizadevanja za odpravo te hude oblike nasilja na podlagi spola, ki se izvaja nad dekleti in ženskami, in grobe kršitve njihovih človekovih pravic; (w) želi pohvaliti napredek, ki ga je Indonezija dosegla z nacionalnim akcijskim načrtom za odpravo najhujših oblik otroškega dela in zakonodajnim okvirom za boj proti izkoriščanju otrok; (x) priznava pomembno vlogo delavskih gibanj v dialogih in pogajanjih z vlado in drugimi zainteresiranimi stranmi za uveljavljanje delovnih pogojev in pravic iz naslova socialne varnosti v Indoneziji; priporoča, naj se v okviru sodelovanja, ki ga predvidevajo določbe okvirnega sporazuma o varstvu človekovih pravic in nediskriminaciji, obravnavajo vprašanja, povezana z enakostjo spolov na delovnem mestu in odpravo razlik v plačilu, ki temeljijo na spolu; poudarja zlasti pomen posebnih ukrepov za zagotavljanje doslednega zagotavljanja mednarodnih temeljnih delavskih standardov, saj so delavke še vedno predmet izkoriščanja in diskriminacije v obliki preobremenjenosti, prenizkih plačil in zlorab s strani vodstva; (y) poudarja, da se je izvoz iz EU v Indonezijo v zadnjih šestih letih podvojil – v letu 2012 je po ocenah znašal 9,6 milijarde EUR; ugotavlja, da je dvostranska trgovina znašala le 25 milijard EUR, s čimer je Indonezija 29. največja trgovinska partnerica EU in le 4. največja trgovinska partnerica v regiji, čeprav ta država predstavlja 40 % BDP in prebivalstva zveze ASEAN; vendar ugotavlja, da naložbe EU v Indoneziji cvetijo – kar zadeva neposredne tuje naložbe je EU druga, za Singapurjem – ter da je tisoč podjetij iz EU vložilo preko 1.000 milijard EUR in zaposluje 1,1 milijona Indonezijcev; (z) poziva Indonezijo in EU, naj poleg sodelovanja, ki je predvideno v okviru sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, razmislita tudi o začetku pogajanj za sklenitev sporazuma o prosti trgovini z namenom postopne odprave največjih trgovinskih ovir, vključno s krepitvijo posvetovanj o usklajenosti s Svetovno trgovinsko organizacijo (STO), spodbujanjem rabe mednarodnih standardov o tehničnih ovirah v trgovini, izboljšanjem varstva pravic intelektualne lastnine, povečanjem preglednosti trgovinskih predpisov, vzpostavitvijo carinskega sodelovanja in spodbujanjem nediskriminacijskega naložbenega režima, ter s posledičnim povečanjem blagovne menjave, naložb, storitev in javnih naročil; (aa) izreka pohvalo Indoneziji za njena prizadevanja za sodelovanje z EU pri izkoreninjenju trgovine z nezakonitim lesom in lesnimi izdelki; je seznanjen s podpisom prostovoljnega sporazuma o partnerstvu pri uveljavljanju zakonodaje, upravljanju in trgovanju na področju gozdov (FLEGT) med EU in Indonezijo, do katerega je prišlo septembra 2013; ugotavlja, da se je indonezijski izvoz lesnih izdelkov v EU v prvem četrtletju leta 2013 povečal za 114 %; z veseljem pričakuje izdajo dovoljenj v okviru programa FLEGT, ki potrjujejo zakonitost lesa in lesnih izdelkov, za indonezijski les in lesne izdelke, ki se uvažajo v EU, kar se bo zgodilo v trenutku, ko bosta obe strani ocenili, da je sistem za preverjanje zakonitosti lesa (TLAS) dovolj zanesljiv; pričakuje, da se bodo z rednimi skupnimi ocenami preučile zmogljivosti zadevnih akterjev za izvajanje prostovoljnega sporazuma o partnerstvu pri uveljavljanju zakonodaje, upravljanju in trgovanju na področju gozdov (FLEGT); (ab) priznava ključno vlogo Indonezije in EU v boju proti podnebnim spremembam glede na njuno geopolitično in gospodarsko pomembnost, velikost njunega ozemlja in prebivalstva; pozdravlja vse pomembnejšo vlogo Indonezije v mednarodnih pogajanjih o podnebnih spremembah in izreka priznanje indonezijskim ambicioznim načrtom, predstavljenim leta 2009, za zmanjšanje naraščanja emisij in njenim pozivom k mednarodni podpori, ki bi tej državi pomagala doseči še večje zmanjšanje emisij; ugotavlja, da sta krčenje gozdov in sprememba rabe zemljišč glavna vzroka emisij toplogrednih plinov v Indoneziji, vendar bo rastoči energetski sektor do leta 2027 na vodilnem mestu zamenjal gozdarstvo; zato poziva pogodbenici okvirnega sporazuma, naj nemudoma vzpostavita institucionaliziran mehanizem dvostranskega sodelovanja, kot to določa člen 23 okvirnega sporazuma o energetiki, ki bi se lahko oblikoval po zgledu urada Združenega kraljestva za podnebne spremembe v Indoneziji (UK Climate Change Unit (UKCCU) Indonesia), ustanovljenega leta 2011, da bi zagotovili raznovrstnost oskrbe z energijo, kar je mogoče doseči z razvojem novih in obnovljivih virov energije ter infrastrukture za prenos energije iz obnovljivih virov v središča povpraševanja, in dosegli racionalno porabo energije, kar je bistvenega pomena za boj proti podnebnim spremembam in spodbujanje trajnostnega razvoja; (ac) izraža resno zaskrbljenost zaradi učinkov vedno večjega povpraševanja po palmovem olju na krčenje gozdov v Indoneziji, ki je največja proizvajalka in potrošnica palmovega olja na svetu; pozdravlja moratorij na krčenje novih gozdov, ki ga je vlada sprejela leta 2011, vendar poziva k ukrepom za zapolnitev številnih vrzeli v zakonodaji, ki so do sedaj močno zmanjšale njegove učinke; (ad) pozdravlja podpis sporazuma o letalskem prometu med EU in Indonezijo iz leta 2011, ki odpravlja omejitve glede državljanstva v dvostranskem zračnem prevozu in predstavlja korak h krepitvi splošnega sodelovanja med EU in Indonezijo; predlaga, naj se v skladu s členom 34 okvirnega sporazuma o prometu sprejmejo dodatni ukrepi, zlasti vzpostavitev tesnega dialoga na področju pomorskega in kopenskega prometa za izboljšanje infrastrukture na indonezijskem otočju, in naj se v celoti izvajajo mednarodni standardi o varstvu, varnosti in preprečevanju onesnaževanja v sektorju prometa; (ae) izraža zaskrbljenost zaradi gozdnih požarov, ki se ponavljajo vsako leto in za katere so povečini odgovorni nasadi za pridobivanje palmovega olja, podjetja za sečnjo lesa in kmetje, ki čistijo zemljišča za nasade in s tem povečujejo globalno segrevanje, zaradi česar je Indonezija ena od največjih onesnaževalk z emisijami toplogrednih plinov; pozdravlja dejstvo, da je indonezijska vlada obljubila, da bo v prvih mesecih naslednjega leta ratificirala sporazum ASEAN o čezmejnem onesnaževanju s smogom, in poziva oblasti, naj nemudoma sprejmejo učinkovitejše preventivne ukrepe; (af) ugotavlja, da je turizem eden od vodilnih sektorjev indonezijskega gospodarstva, in v zvezi s tem poudarja, da člen 17 okvirnega sporazuma predstavlja odlično priložnost za izmenjavo informacij in oblikovanje najboljših praks za povečanje potenciala indonezijske naravne in kulturne dediščine in za ublažitev negativnih učinkov, kot so onesnaženje ali poškodovanje morskih ekosistemov, s čimer bi razvili modele trajnostnega turizma in povečali pozitiven vpliv tega sektorja, obenem pa ohranili spoštovanje interesov lokalnih skupnosti; (ag) ugotavlja, da se medosebne izmenjave med Indonezijo in EU izvajajo v okviru programa Erasmus Mundus II, v katerem je bilo med letoma 2008 in 2010 dodeljenih 200 štipendij; priznava, da Evropska komisija pripravlja delavnice in seminarje, v okviru katerih bodo indonezijska mala in srednja podjetja pridobila boljše razumevanje in več znanja o mednarodnih standardih in zahtevah glede kakovosti; kljub temu poziva k nadaljnji krepitvi izmenjav med študenti in akademskim osebjem ter k vzpostavitvi rednih programov usposabljanja, kot to določa člen 25 okvirnega sporazuma o izobraževanju in kulturi, in k izmenjavi najboljših praks in znanja na področju turizma, podjetništva in jezikov; prav tako v zvezi s tem poziva Indonezijo in EU, naj preučita možnosti za pričetek pogajanj o vizumskih olajšavah, da bi olajšali izmenjavo med ljudmi; (ah) ugotavlja, da je EU v obdobju od leta 2007 do leta 2013 Indoneziji namenila približno 400 milijonov EUR razvojne pomoči; priznava, da Indonezija od leta 2014 ne bo več upravičena do pomoči iz večletnega okvirnega programa, saj je dosegla status države z nižjim srednjim dohodkom, čeprav bo še naprej lahko izkoriščala prednosti Splošnega sistema preferencialov EU (GPS); zato poziva Indonezijo, naj še naprej izvaja politike, ki so bile pred tem prednostno obravnavane v večletnih okvirnih programih in se iz njih financirale, kot so izobraževanje, trgovina in naložbe, kazenski pregon in pravosodje, splošna krepitev zmogljivosti ter podnebne spremembe; meni, da bodo dvostransko sodelovanje v okviru sporazuma o partnerstvu in sodelovanju skupaj s financiranjem Evropske investicijske banke (EIB) in kakršni koli drugi sporazumi o gospodarskem partnerstvu imeli bistveno vlogo pri spodbujanju tovrstnih prednostnih nalog v Indoneziji; (ai) predlaga, naj Indonezija in EU v skladu z določbami okvirnega sporazuma opredelita področja sodelovanja, da bi bolje izvajali in obvladovali okvirni gospodarski načrt za Indonezijo (MP3EI), kar je mogoče doseči z izmenjavo znanja in najboljših praks za javno-zasebna partnerstva, in naj v sklopu obveznosti skupine G20, ki veljajo za Indonezijo in nekatere države članice EU, tesno sodelujeta v boju proti prenosu dobička in izogibanju plačila davkov ter na področju samodejne izmenjave davčnih podatkov; (aj) poziva EU, naj v okviru sporazuma o partnerstvu in sodelovanju podpira indonezijska prizadevanja za modernizacijo javne uprave, in sicer s krepitvijo zmogljivosti za oblikovanje in izvajanje politik ter z okrepitvijo organov kazenskega pregona in pravosodnih organov; (ak) poziva k sodelovanju med EU in Indonezijo pri izvajanju Konvencije o mednarodni trgovini z ogroženimi prosto živečimi živalskimi in rastlinskimi vrstami (CITES) ter k ohranjanju in trajnostnemu upravljanju naravnih virov in biotske raznovrstnosti, in sicer gozdnih, morskih in ribolovnih virov; izraža zaskrbljenost glede vedno večjega krčenja gozdov s strani zasebnega sektorja zaradi pridobivanja nasadov za pridelavo palmovega olja in kavčuka v škodo monokulturam; (al) pozdravlja dejstvo, da je Indonezija ratificirala Konvencijo Združenih narodov o pomorskem pravu, in poziva EU, naj ji ponudi podporo pri izvajanju institucionalnih in drugih reform, potrebnih za izvajanje te konvencije in krepitev pomorske varnosti v tej regiji; (am) pozdravlja okvirni sporazum, ki odraža vedno večji pomen povezav med EU in Indonezijo ter odpira novo poglavje dvostranskih odnosov s krepitvijo političnega, gospodarskega in sektorskega sodelovanja na številnih področjih politik, z omogočanjem trgovinskih in naložbenih tokov in izmenjave med narodi, vključno s pobudami v okviru EU –ASEAN in večjim sodelovanjem med Indonezijo in EU pri odgovoru na svetovne izzive, poleg že obstoječega sodelovanja v okviru drugih mednarodnih organizacij, v katerih imata obe partnerici vedno pomembnejšo vlogo, poudarja, da se z dvo- in večstranskim sodelovanjem lahko spodbudi reševanje sporov na regionalni in svetovni ravni ter izboljša učinkovitost glede izterjave premoženja in boja proti terorizmu, piratstvu, organiziranemu kriminalu, pranju denarja in davčnim oazam; zato pozdravlja dejstvo, da so vse države ratificirale sporazum o partnerstvu in sodelovanju, ki je bil podpisan že leta 2009;