EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 8.6.2018 COM(2018) 443 final 2018/0233(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa „Fiscalis“ za sodelovanje na področju obdavčitve {SWD(2018) 323 final}

{SWD(2018) 324 final}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Komisija je 2. maja 2018 sprejela sveženj o naslednjem večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027. Komisija predlaga nov, sodoben dolgoročni proračun, ki bo zelo dobro prilagojen političnim prioritetam Unije sedemindvajsetih. Predlagani proračun združuje nove instrumente s posodobljenimi programi za uspešno uresničevanje prioritetnih nalog Unije. Komisija na podlagi tega predlaga nov program Fiscalis v okviru proračunske postavke Enotni trg, inovacije in digitalno. Ta program bo prispeval k izboljšanju delovanja davčne politike, vključno z upravnim sodelovanjem, in podpiral davčne organe, kot je opisano v sporočilu, priloženemu k predlogu večletnega finančnega okvira. V tem predlogu je za datum začetka uporabe določen 1. januar 2021, pripravljen pa je za Unijo s 27 državami članicami, v skladu z uradnim obvestilom Združenega kraljestva, ki ga je Evropski svet prejel 29. marca 2017, o nameri Združenega kraljestva, da na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji izstopi iz Evropske unije in Euratoma. •Razlogi in cilji Unija in nacionalni davčni organi zaradi nezadostnih zmogljivosti in premalo sodelovanja – tako znotraj EU kot tudi s tretjimi državami – svojega dela še vedno ne opravljajo učinkovito in uspešno. Na nastajajoče izzive, kot so davčna goljufija, davčna utaja in izogibanje davkom, digitalizacija in novi poslovni modeli, se morajo odzvati hitro in enotno, hkrati pa preprečiti nepotrebno upravno breme za državljane in podjetja pri čezmejnih transakcijah. Ti trendi nenehno postavljajo nove izzive za delovanje in uspešnost nacionalnih davčnih organov. Zahtevajo boljše in inovativne načine za opravljanje njihove osrednje naloge, tj. pobiranja davkov, ki se neposredno stekajo v nacionalne proračune, posredno pa v proračun Unije. Komisija zato predlaga program Fiscalis, ki vključuje načine in proračun, ki bodo podpirali davčno politiko in davčne organe z dejavnostmi za okrepitev upravnih zmogljivosti in zmogljivosti na področju informacijske tehnologije ter operativnim sodelovanjem. •Skladnost z veljavnimi predpisi Ta predlog je skladen z agendo Komisije za zagotovitev pravičnega in učinkovitega davčnega sistema v Uniji, med drugim tudi zato, da se zaščiti zmožnost davčnih organov držav članic za pobiranje davkov. Veliko pobud, sprejetih v tem okviru, je namenjenih povečanju davčne preglednosti in izboljšanju upravnega sodelovanja, med drugim z izmenjavo ustreznih davčnih informacij. Predlagani program Fiscalis bo zagotovil proračunska in druga sredstva za podporo in izvajanje teh regulativnih ukrepov. Pomembni elementi tega upravnega sodelovanja so ustrezni evropski elektronski sistemi, ki davčnim organom držav članic omogočajo izmenjavo informacij. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je skladen z drugimi predlaganimi akcijskimi programi EU, namenjenimi uresničevanju podobnih ciljev na sorodnih področjih pristojnosti, in zlasti: –programom Carina, ki podpira sodelovanje na področju carine; –programom EU za boj proti goljufijam, ki je namenjen boju proti goljufijam za zaščito finančnih interesov Unije v skladu s členom 325 PDEU; –programom za enotni trg, ki podpira ukrepe EU za doseganje boljšega delovanja enotnega trga; –programom za podporo reformam, ki določenim državam EU pomaga pri vzpostavljanju učinkovitejših institucij, močnejših okvirov upravljanja in učinkovitih javnih organov. Končno, na področju informacijske tehnologije je mogoče izkoristiti nadaljnje sinergije z različnimi pobudami Unije, kot so program za digitalno Evropo, vsi programi, ki upravljajo (pomembne) elektronske sisteme, ponovna uporaba gradnikov instrumenta za povezovanje Evrope (IPE), evropski okvir interoperabilnosti, tekoči načrt za standardizacijo IKT, akcijski načrt za FinTech, Obzorje Evropa ali delo opazovalne skupine in foruma EU za blokovne verige ter druge pobude na področju goljufij in tveganj za kibernetsko varnost; 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Pomemben del programa Fiscalis je podpora izmenjavi informacij med državami članicami v okviru upravnega sodelovanja na področju obdavčitve v Evropski uniji. V zadevni zakonodaji Unije o upravnem sodelovanju je določeno, da države članice uporabljajo evropske elektronske sisteme. Ta predlog določa, da bodo Komisija in države članice zagotovile primeren razvoj in delovanje evropskih elektronskih sistemov iz poglavja IV. V zvezi s tem določa, da bodo redno usklajevale svoja zadevna posredovanja in se dogovorile o vseh vidikih, potrebnih za zagotovitev delovanja, medsebojne povezljivosti in stalnega izboljševanja evropskih elektronskih sistemov. Določene so tudi naloge in odgovornosti, ki jih morajo prevzeti za usklajevanje vzpostavitve in delovanja skupnih in nacionalnih komponent evropskih elektronskih sistemov, da se zagotovijo njihovo delovanje, medsebojna povezljivost in stalno izboljševanje. Ti vidiki krepitve zmogljivosti na področju informacijske tehnologije bodo skupaj z drugimi vidiki upravne zmogljivosti programa prispevali k boljšemu delovanju notranjega trga in s tem upravičili zasnovanje programa na podlagi člena 114 PDEU. Predlagani program Fiscalis zagotavlja mehanizme, sredstva in potrebno financiranje za podporo davčni politiki in izboljšanje sodelovanja med davčnimi organi. Predlagani ukrep med drugim zajema srečanja in podobne priložnostne dogodke, strukturirano sodelovanje na podlagi projektov ter ukrepe izboljševanja usposobljenosti ljudi in krepitve zmogljivosti, pri katerih lahko države članice in njihovi uradniki sodelujejo prostovoljno. Glavni cilj navedenih ukrepov je okrepiti upravno sodelovanje in izboljšati upravne zmogljivosti držav članic na področju obdavčitve, kar upravičuje uporabo člena 197 PDEU.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) Države članice davčnih ciljev EU na področju boja proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in izogibanju davkom, izboljšanja davčne pravičnosti in preglednosti ter podpore delovanju enotnega trga in konkurenčnosti ne morejo uresničiti same. Za uresničitev teh ciljev in reševanje vseh povezanih izzivov so potrebni skupna pravila, usklajevanje in sodelovanje med davčnimi organi držav članic. Tako visoko raven sodelovanja in usklajevanja je mogoče doseči le s centraliziranim pristopom, po možnosti na ravni Unije. Dejavnosti programa Fiscalis so stroškovno učinkovitejše, kot če bi vsaka sodelujoča država vzpostavila lasten okvir sodelovanja na dvostranski ali večstranski podlagi ter razvila nacionalne informacijske rešitve za nadnacionalne težave. Poleg tega dejavnosti in mehanizmi sodelovanja programa Fiscalis omogočajo precejšnjo poglobitev zaupanja med nacionalnimi davčnimi organi, ki je potrebno za nemoteno sodelovanje in skupno delovanje davčnih sistemov EU na enotnem trgu. Na podlagi tega bo posredovanje EU v okviru programa Fiscalis usmerjeno v vzpostavitev učinkovitih mehanizmov (in nepogrešljivih informacijskih orodij) za upravno sodelovanje, da bi se nacionalnim davčnim organom zagotovila učinkovitejša sredstva za boj proti davčnim goljufijam, davčnim utajam in izogibanju davkom, hkrati pa davkoplačevalcem posredno olajšalo izpolnjevanje davčnih obveznosti. •Sorazmernost Velika večina predlaganega proračuna bo namenjena dejavnostim za okrepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije. Izbrani pristop temelji na modelu arhitekture IT, kjer so evropski elektronski sistemi sestavljeni iz kombinacije skupnih in nacionalnih komponent. Ta model je deležen večje podpore kot popolnoma centraliziran model arhitekture IT, saj del proračunske odgovornosti pušča državam članicam, ki bodo ob upoštevanju tudi nacionalnih preferenc, zahtev in omejitev razvile nacionalne informacijske komponente na nacionalni ravni. Krepitev interoperabilnosti in medsebojne povezljivosti v korist notranjega trga je torej dosežena sorazmerno. •Izbira instrumenta Posredovanje EU s programom financiranja je ustrezno. Komisija predlaga, da je naslednik programa Fiscalis 2020 v obliki uredbe. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Retrospektivne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje V tem predlogu se upoštevajo priporočila končne ocene programa Fiscalis 2013 in predhodni rezultati vmesne ocene programa Fiscalis 2020, ki je trenutno v teku. Ti kažejo, da program zagotavlja visoko dodano vrednost EU, krepi zaupanje in spodbuja tesno sodelovanje med državami članicami in tudi z drugimi sodelujočimi državami (državami kandidatkami in potencialnimi državami kandidatkami). Program prav tako olajšuje izvajanje zakonodaje EU, hkrati pa omogoča boljšo učinkovitost (z združevanjem virov), zlasti na področju elektronskih sistemov (kjer posredovanje EU ustvarja ekonomijo obsega in znižuje stroške razvoja) in modulov usposabljanja (kjer naj bi po poročilih posredovanje EU nekaterim organom prihranilo čas in denar). Udeleženci so tudi poročali o velikem in naraščajočem zanimanju za skupne ukrepe (zlasti delovne obiske, seminarje in delavnice) kot učinkovitem orodju, ki prispeva k sodelovanju in izboljšuje izmenjavo informacij med davčnimi organi. Kar zadeva program Fiscalis 2020, velja ustanovitev skupin strokovnjakov za močan dejavnik poglabljanja sodelovanja (na regionalni ali tematski podlagi) zaradi posebnih ureditev financiranja in operativne organizacije. Nekateri udeleženci so poudarili možnost povečanja sedanje porazdelitve finančnih sredstev v korist te dejavnosti krepitve upravne zmogljivosti. •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Komisija je naročila zunanjo študijo v podporo predhodni oceni, ki je vključevala namenska posvetovanja za obširnejše zbiranje mnenj vseh zainteresiranih strani. Glede na posebno področje uporabe programa (davčni organi so edini neposredni upravičenci) so bila ta posvetovanja osredotočena na davčne organe, in sicer z razpravami v projektni skupini, obiski v državah/študijami primerov in namenskimi študijami. Te dejavnosti so bile dopolnjene z razgovori s poslovnimi združenji, neprofitnimi organizacijami, akademiki, udeleženci v programu Fiscalis 2020, svetovalci in mednarodnimi organizacijami (npr. Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj). Zunanja študija in povezana posvetovanja so potrdila, da davčne organe čakajo časi polni izzivov ter da obstaja potreba po ambicioznem programu, osredotočenem okrog dveh ključnih dimenzij: kontinuitete in izboljšanja krepitve zmogljivosti (ljudi in informacijske tehnologije) ter ukrepov sodelovanja za pravilno uporabo evropskih in nacionalnih davčnih določb na eni strani ter okrepljenega operativnega sodelovanja in boljše obravnave inovacij na drugi strani. Izvedeno je bilo odprto javno posvetovanje o skladih EU na področju naložb, raziskav in inovacij, MSP in enotnega trga. Z njim so se zbrala mnenja državljanov, med drugim o izzivih politike in potrebah po posredovanju EU na področju obdavčitve. •Zunanje strokovno mnenje Komisija je naročila zunanjo študijo v podporo predhodni oceni z zagotavljanjem kvantitativnih in kvalitativnih informacij. Cilj te študije je bil opredeliti ključne dejavnike, ki bodo oblikovali področje obdavčitve po letu 2020, kot tudi težave, s katerimi se bodo srečevali davčni organi držav članic in ki bi jih bilo mogoče obravnavati v okviru prihodnjega posredovanja EU v obliki financiranja, pri tem pa upoštevati naravo opredeljenih dejavnikov in njihove posledice. Komisija je lahko na podlagi študije: – opredelila cilje za posredovanje na ravni EU na podlagi opredeljenih dejavnikov in težav; – opredelila možne možnosti za politike EU za doseganje teh ciljev, uporabila prihodnje posredovanje EU v obliki financiranja kot odziv na opredeljene dejavnike in težave ter ocenila pričakovane gospodarske, socialne in okoljske vplive opredeljenih možnosti; – primerjala možnosti na podlagi določenih meril (kot so učinkovitost, uspešnost, ustreznost, skladnost) ter jih razvrstila. •Ocena učinka Ocena učinka se zaradi kontinuitete z vidika vsebine, strukture in obsega proračuna predlaganega programa Fiscalis v primerjavi s prejšnjim programom Fiscalis 2020 ni zdela potrebna. Predhodna ocena se je zdela primernejša za sorazmerno izpolnitev zahtev glede boljšega pravnega urejanja .

•Poenostavitev Program, ki se izvaja, je že racionaliziran ter z močnim poudarkom na učinkih in rezultatih. V njem se izvajajo vse poenostavitve, opredeljene v preteklih ocenah. Najpomembnejša dodatna opredeljena poenostavitev bi zajemala obsežnejšo uporabo pavšalnih zneskov/stroškov na enoto in možnost sprejemanja večletnih programov dela, da se prepreči letno upravno breme, povezano s komitologijo. •Temeljne pravice Predlog nima učinka na temeljne pravice. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Časovni okvir pregleda programov financiranja EU je povezan s predlogom novega večletnega finančnega okvira, predlaganega 2. maja 2018. V skladu s tem predlogom ta uredba o programu Fiscalis vsebuje proračunski okvir v višini 270 milijonov EUR (v tekočih cenah) za obdobje 2021–2027. Program Fiscalis se bo izvajal z neposrednim upravljanjem in prednostno naravnano. V sodelovanju z zainteresiranimi stranmi so bili oblikovani programi dela, v katerih so opredeljene prioritete za določeno obdobje. Program bo vplival na prihodke Unije in držav članic. Četudi njegovega vpliva ni mogoče izmeriti, bo olajšal in poenostavil delo, ki ga opravljajo davčni organi pri pobiranju neposrednih in posrednih davkov. Z izboljšanjem kakovosti dela prek sodelovanja in izboljšanja krepitve človeških zmogljivosti in zmogljivosti informacijske tehnologije bodo davčni organi učinkoviteje ščitili finančne in gospodarske interese Unije in njenih držav članic. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Učinek predlaganega programa Fiscalis bo ocenjen z vmesno in končno oceno ter rednim spremljanjem sklopa ključnih kazalnikov uspešnosti na visoki ravni. Te ocene se bodo izvedle v skladu s odstavkoma 22 in 23 medistitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016, v katerih so tri institucije potrdile, da bi moralo biti vrednotenje obstoječe zakonodaje in politike podlaga za ocene učinka glede možnosti za nadaljnje ukrepanje. Pri teh ocenah se bo ocenjeval praktičen učinek instrumenta, in sicer na podlagi kazalnikov in ciljev ter natančne analize, do katere stopnje se lahko instrument šteje za relevantnega, učinkovitega in uspešnega, zagotavlja dovolj dodane vrednosti EU in je skladen z drugimi politikami EU. Pri ocenjevanju se bodo upoštevale pridobljene izkušnje, da se opredelijo morebitne pomanjkljivosti/težave ali možnosti za nadaljnje izboljšanje ukrepov ali njihov rezultatov ter prispeva k izboljšanju njihovega učinka. Poleg tega bo vključevalo določitev in kvantitativno opredelitev regulativnih stroškov, koristi in prihrankov. Sistem poročanja za ocenjevanje bo zagotovil, da se podatki za oceno programa zbirajo učinkovito, uspešno, pravočasno in so dovolj podrobni; takšni podatki in informacije se sporočijo Komisiji na način, ki je v skladu z drugimi pravnimi določbami; na primer, osebni podatki bi morali biti po potrebi anonimni. V ta namen se prejemnikom finančnih sredstev Unije naložijo sorazmerne zahteve glede poročanja. Rezultati in učinki programa se bodo redno ocenjevali prek celostnega sistema spremljanja na podlagi opredeljenih kazalnikov glede na odgovornost za stroškovno učinkovitost. Podatki za merjenje smotrnosti se bodo pridobivali iz različnih orodij za zbiranje podatkov. Glavna trenutno predvidena orodja so obrazci za nadaljnje spremljanje ukrepov, obrazci za oceno dogodka in redno anketiranje davčnih uradnikov. Ker ima program podporno vlogo, in sicer organom sodelujočih držav pomaga pri izmenjavi informacij in izboljšanju njihove zmogljivosti, se sistem spremljanja osredotoča na spremljanje napredka dejavnosti programa v smislu kazalnikov na ravneh učinkov. Kjer je mogoče, spremlja tudi kazalnike na področjih, povezanih s cilji programa na visoki ravni. Komisija bo vsako leto izdala poročilo o napredku programa, ki bo vsebovalo povzetek napredka pri uresničevanju ciljev programa ter povezane kazalnike učinkov in rezultatov. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga Poglavje I – Splošne določbe Obseg programa je bil prilagojen, da se davčni politiki in davčnim organom zaradi nastajajočih potreb podpora zagotavlja na bolj celovit način. Splošni cilj programa Fiscalis 2020, ki je trenutno v teku, je izboljšati ustrezno delovanje sistemov obdavčevanja na notranjem trgu, predlagani program pa bo zagotavljal podporo davčni politiki in nacionalnim davčnim organom ter se tako bolje odzval na potrebe po podpori, ki med drugim izhajajo iz drugih političnih pobud na ravni EU in nacionalni ravni. Tako je cilj programa prispevati k preprečevanju davčnih goljufij, davčnih utaj in izogibanja davkom ter boju proti njim; preprečevanju in zmanjševanju nepotrebnega upravnega bremena za državljane in podjetja pri čezmejnih transakcijah; resničevanju celotnega potenciala enotnega trga in spodbujanju konkurenčnosti EU; ter spodbujati in podpirati skupni pristop Unije v mednarodnih forumih. Zato ostajajo cilji programa načeloma enaki, četudi so predstavljeni na nekoliko drugačen in poenostavljen način – brez operativnih ciljev. Kot pri trenutnem programu Fiscalis 2020 bodo pri novem programu lahko sodelovale države članice, pristopne države, države kandidatke in potencialne države kandidatke. V skladu s splošno politiko Unije bodo imele pod nekaterimi pogoji možnost sodelovanja pri programu tudi države evropske sosedske politike in tretje države, in sicer v skladu s pogoji iz posebnih sporazumov med Unijo in temi državami.

Poglavje II – Upravičenost Vrste ukrepov, ki se štejejo za upravičene za financiranje iz programa, so v osnovi podobne tistim v sedanjem programu. Vendar je bila za zagotavljanje več prožnosti njihova tipologija poenostavljena in zmanjšana. Okvirni seznam v Prilogi 1 ponuja pregled konkretnih ukrepov, ki bi jih bilo mogoče financirati v okviru programa. Na podlagi izkušenj, pridobljenih s sedanjim orodjem skupin strokovnjakov v okviru programa Fiscalis 2020, predlog zagotavlja posebno osredotočenost na strukturirano sodelovanje na podlagi projektov, namenjeno spodbujanju okrepljenega operativnega sodelovanja ter omogočanju poglobljenih in celovitih oblik sodelovanja med sodelujočimi državami. Novost v primerjavi s sedanjim programom je določba glede ukrepov, ki so potrebni za prilagoditev ali razširitev elektronskih sistemov za sodelovanje s tretjimi državami, ki niso pridružene programu, in mednarodnimi organizacijami. To zagotavlja mehanizem, ki je lažji in enostavnejši od tistega iz programa Fiscalis 2020, ki ne omogoča financiranja morebitnih sprememb evropskih elektronskih sistemov za uporabo brez mednarodnega sporazuma, sklenjenega z zadevno tretjo državo v skladu s členom 218 PDEU. Predlog za zagotovitev optimalnega odzivnega časa za vzpostavitev takšne medsebojne povezljivosti s tretjimi državami omogoča financiranje potrebnih prilagoditev in razširitev ter sprejetje upravnih dogovorov, ki vsebujejo ustrezne pogoje, vključno z možnostjo finančnega prispevka, ki ga mora plačati zadevna tretja država ali mednarodna organizacija. To bi bilo mogoče le, če je ukrep v interesu Unije. Glede na pomembnost globalizacije bo program še naprej zagotavljal možnost vključitve predstavnikov vladnih organov, tudi iz tretjih držav, ter predstavnikov mednarodnih organizacij, gospodarskih subjektov ali civilne družbe kot zunanjih strokovnjakov, kadar je to koristno za ukrepe, s katerimi se izvaja cilj programa. Poglavje III – Nepovratna sredstva Program se bo izvajal na podlagi najpogosteje uporabljenih mehanizmov porabe proračuna Unije, tj. z javnim naročanjem in nepovratnimi sredstvi. V zvezi z nepovratnimi sredstvi predlog določa, da se razpisi za zbiranje predlogov ne uporabljajo, kadar so upravičeni subjekti davčni organi. Tako kot v preteklosti bi moral program financirati ukrepe do 100 %, glede na njihovo pomembno dodano vrednost za EU. Kadar ukrepi zahtevajo podelitev nepovratnih sredstev, bo veljavna stopnja sofinanciranja določena v programih dela. Poglavje IV – Posebne določbe za ukrepe krepitve zmogljivosti na področju informacijske tehnologije Namen določb tega poglavja je zagotoviti boljši okvir za ukrepe krepitve zmogljivosti na področju informacijske tehnologije, ki se izvajajo v okviru programa, in njihovo boljše upravljanje. Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri prejšnjih programih Fiscalis, in zaradi vse večjega števila evropskih elektronskih sistemov je predlaganih nekaj novosti. Vključena je bila izboljšana opredelitev skupnih komponent in nacionalnih komponent, da se bolje odraža realnost projektov IT in njihovih funkcij. Navedene so naloge, ki so na eni strani dodeljene Komisiji, na drugi pa državam članicam. Končno, večletni strateški načrt za obdavčitev, ki ga pripravi Komisija v partnerstvu z državami članicami, bo omogočal boljše načrtovanje proračunskih in človeških virov na nacionalni ravni in ravni EU. Uvedene so bile spremljevalne obveznosti poročanja, da se omogoči boljše spremljanje ukrepov krepitve zmogljivosti na področju informacijske tehnologije. Poglavje V – Načrtovanje, spremljanje in ocenjevanje ter nadzor Programi dela bi morali zaradi srednje- do dolgoročne narave zastavljenih ciljev in nadgrajevanja izkušenj, pridobljenih skozi čas, zajemati obdobje več let. To je novost v primerjavi s trenutnim programom Fiscalis 2020, ki predvideva letne programe dela. Večletni programi dela sicer ne vplivajo na izvajanje programa, se bo pa z njimi zmanjšalo upravno breme za Komisijo in tudi države članice. Komisiji bo pomagal odbor za program Fiscalis (postopek pregleda). V Prilogi 2 je bil dodan seznam osnovnih kazalnikov, da bi se že od začetka izboljšala spremljanje programa in njegova uspešnost. Komisija bo pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov za pripravo določb za spremljanje in ocenjevanje okvira, vključno s spremembami Priloge 2 za pregled in/ali dopolnitev seznama kazalnikov, kadar je to potrebno. Vmesne in končne ocene se opravijo pravočasno, da prispevajo k postopku odločanja. Poglavje VI – Izvajanje prenosa pooblastila in postopek v odboru Komisija je pooblaščena za sprejetje delegiranih pooblastil v zvezi s pregledom uspešnosti okvira spremljanja in povezanih kazalnikov. Komisiji bo pomagal odbor za program Fiscalis (postopek pregleda). Poglavje VII – Prehodne in končne določbe Zagotovljene bodo skladne, učinkovite in sorazmerne ciljne informacije več ciljnim skupinam, tudi medijem in javnosti.

2018/0233 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa „Fiscalis“ za sodelovanje na področju obdavčitve EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 114 in 197 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Program Fiscalis 2020, ki je bil vzpostavljen z Uredbo (EU) št. 1286/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter ga izvaja Komisija v sodelovanju z državami članicami in povezanimi državami, ter njegovi predhodniki so pomembno prispevali k olajšanju in izboljšanju sodelovanja med davčnimi organi znotraj Unije. Davčni organi sodelujočih držav so priznali dodano vrednost teh programov, vključno za zaščito finančnih in gospodarskih interesov držav članic Unije in davkoplačevalcev. Ugotovljenih izzivov za naslednje desetletje ni mogoče reševati, če so države članice usmerjene le na svoja upravna ozemlja ali ne sodelujejo intenzivno z ostalimi državami članicami. (2)Program Fiscalis 2020 ponuja državam članicam okvir Unije za razvoj teh dejavnosti sodelovanja, ki je stroškovno učinkovitejši, kot če bi vsaka država članica vzpostavila lastne okvire sodelovanja na dvo- ali večstranski podlagi. Zato je ustrezno zagotoviti nadaljevanje navedenega programa, in sicer z uvedbo novega programa na istem področju, tj. programa Fiscalis (v nadaljnjem besedilu: program). (3)Z zagotavljanjem okvira za ukrepe, ki podpirajo enotni trg, spodbujajo konkurenčnost Unije ter ščitijo finančne in gospodarske interese Unije in njenih držav članic, bi moral program prispevati k preprečevanju davčnih goljufij, davčnih utaj in izogibanja davkom ter boju proti njim; preprečevanju in zmanjševanju nepotrebnega upravnega bremena za državljane in podjetja pri čezmejnih transakcijah; uresničevanju celotnega potenciala enotnega trga in spodbujanju konkurenčnosti Unije ter podpori skupnemu pristopu Unije v mednarodnih forumih. (4)Ta uredba določa finančna sredstva za program, ki za Evropski parlament in Svet pomenijo prednostni referenčni znesek v letnem proračunskem postopku v smislu točke 17 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju. (5)V podporo procesu pristopa in pridruževanja tretjih držav bi moralo biti sodelovanje v programu omogočeno tudi za pristopne države in države kandidatke kot tudi za potencialne države kandidatke in partnerske države evropske sosedske politike, če so izpolnjeni nekateri pogoji. V programu lahko sodelujejo tudi druge tretje države, in sicer v skladu s pogoji, določenimi v posebnih sporazumih med Unijo in zadevnimi državami, ki obravnavajo njihovo sodelovanje v katerem koli programu Unije. (6)Uredba (EU, Euratom) [2018/XXX] Evropskega parlamenta in Sveta (finančna uredba) se uporablja za ta program. Določa pravila o izvrševanju proračuna Unije, vključno s predpisi o nepovratnih sredstvih, nagradah, javnem naročanju in povračilu stroškov zunanjih strokovnjakov. (7)Ukrepi, ki so se uporabljali v okviru programa Fiscalis 2020, so se izkazali za ustrezne in bi jih bilo zato treba ohraniti. Da bi se pri izvajanju programa zagotovilo več enostavnosti in prožnosti ter bi se tako bolje uresničevali njegovi cilji, bi bilo treba ukrepe opredeliti le v smislu splošnih kategorij s seznamom ponazoritvenih primerov konkretnih dejavnosti. Program Fiscalis bi moral s sodelovanjem in krepitvijo zmogljivosti tudi spodbujati in podpirati uvajanje inovacij in vzvode zanje, da bi dodatno izboljšal zmogljivosti za uresničevanje osrednjih prioritet obdavčevanja. (8)Zaradi vse večje mobilnosti davkoplačevalcev, vse več čezmejnih transakcij in internacionalizacije finančnih instrumentov, ki močno presegajo meje Unije, bi bile lahko prilagoditve ali razširitve evropskih elektronskih sistemov na tretje države, ki niso pridružene programu, in mednarodne organizacije v interesu Unije ali držav članic. Zlasti bi se z njimi preprečili upravno breme in stroški, ki nastanejo zaradi razvoja in delovanja dveh podobnih elektronskih sistemov za izmenjavo informacij v Uniji oziroma mednarodno izmenjavo informacij. Zato bi morale prilagoditve ali razširitve evropskih elektronskih sistemov za sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, kadar je to ustrezno utemeljeno s takšnim interesom, spadati med upravičene stroške v okviru programa.

(9)Glede na pomembnost globalizacije bi moral program še naprej omogočati sodelovanje zunanjih strokovnjakov v smislu člena 238 finančne uredbe. Ti zunanji strokovnjaki bi bili večinoma predstavniki vladnih organov, vključno iz nepridruženih tretjih držav, ter predstavniki mednarodnih organizacij, gospodarskih subjektov, davkoplačevalcev in civilne družbe. (10)V skladu z zavezo Komisije, da bo zagotovila skladnost in poenostavitev programov financiranja, kot je določeno v Sporočilu dne 19. oktobra 2010 z naslovom „Pregled proračuna EU“, bi bilo treba sredstva deliti z drugimi instrumenti financiranja Unije, če so predvideni ukrepi v okviru programa namenjeni uresničevanju ciljev, ki so skupni različnim instrumentom financiranja, pri čemer je izključeno dvojno financiranje. Ukrepi v okviru programa bi prav tako morali zagotoviti skladnost pri uporabi sredstev Unije, s katerimi se podpirajo davčna politika in davčni organi. (11)Največ sredstev iz proračuna programa bo namenjenih za ukrepe za krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije. Zato bi posebne določbe morale opisati skupne in nacionalne komponente evropskih elektronskih sistemov. Poleg tega bi bilo treba jasno opredeliti področje uporabe ukrepov in obseg odgovornosti Komisije in držav članic. (12)Trenutno ni nobene zahteve po pripravi večletnega strateškega načrta za obdavčitev (v nadaljnjem besedilu: VSN-O) za oblikovanje skladnega in interoperabilnega elektronskega okolja za obdavčevanje v Uniji. V programu bi morala biti določena vzpostavitev takega VSN-O, da se zagotovita skladnost in usklajevanje ukrepov za krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije. (13)To uredbo bi bilo treba izvajati s programi dela. Programi dela bi morali biti sposobni zajeti obdobje več let zaradi srednje- do dolgoročne narave zastavljenih ciljev in da bi se lahko upoštevale izkušnje, pridobljene skozi čas. Prehod z letnih na večletne programe dela bo zmanjšal upravno breme tako za Komisijo kot tudi za države članice. (14)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (15)V skladu z odstavkoma 22 in 23 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje je treba ta program vrednotiti na podlagi informacij, zbranih v okviru posebnih zahtev glede spremljanja ter se hkrati izogibati pretiranemu urejanju in nalaganju upravnih bremen, zlasti državam članicam. Te zahteve lahko po potrebi vključujejo merljive kazalnike, ki bodo podlaga za oceno učinkov instrumenta na terenu. (16)Za ustrezen odziv na spremembe v prioritetah davčne politike bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastilo za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s spremembo seznama kazalnikov za merjenje uresničevanja posameznih ciljev programa. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se ta posvetovanja izvedejo v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu o boljši pripravi zakonodaje z dne 13. aprila 2016. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (17)V skladu s finančno uredbo, Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ter uredbami Sveta (Euratom, ES) št. 2988/95, (Euratom, ES) št. 2185/96 in (EU) 2017/1939 je treba finančne interese Unije zaščititi s sorazmernimi ukrepi, ki vključujejo preprečevanje, odkrivanje, popravljanje in preiskovanje nepravilnosti in goljufij, izterjavo izgubljenih, neupravičeno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter po potrebi naložitev upravnih sankcij. Zlasti lahko v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 in Uredbo (Euratom, ES) št. 2185/96 Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) izvaja upravne preiskave, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, da bi ugotovil, ali je prišlo do goljufije, korupcije ali drugih nezakonitih ravnanj, ki škodijo finančnim interesom Unije. V skladu z Uredbo (EU) 2017/1939 lahko Evropsko javno tožilstvo (v nadaljnjem besedilu: EJT) preiskuje in preganja goljufije ter druga kazniva dejanja, ki škodijo finančnim interesom Unije, kot je določeno v Direktivi (EU) 2017/1371 Evropskega parlamenta in Sveta. V skladu s finančno uredbo mora vsaka oseba ali subjekt, ki prejema sredstva Unije, v celoti sodelovati pri zaščiti finančnih interesov Unije ter Komisiji, uradu OLAF, EJT in Evropskemu računskemu sodišču podeliti potrebne pravice in dostop ter zagotoviti, da vse tretje osebe, ki so vključene v izvrševanje sredstev Unije, podelijo enakovredne pravice. (18)Za to uredbo se uporabljajo horizontalna finančna pravila, ki sta jih sprejela Evropski parlament in Svet na podlagi člena 322 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta pravila so določena v finančni uredbi, pri čemer določajo zlasti postopek za pripravo in izvrševanje proračuna prek nepovratnih sredstev, javnih naročil, nagrad in posrednega izvrševanja ter urejajo nadzor odgovornosti finančnih akterjev. Pravila, sprejeta na podlagi člena 322 PDEU, se nanašajo tudi na zaščito proračuna Unije v primeru splošnih pomanjkljivosti v zvezi z načelom pravne države v državah članicah, saj je spoštovanje tega načela bistven predpogoj za dobro finančno poslovodenje in učinkovito financiranje EU. (19)Vrste financiranja in metode izvajanja v skladu s to uredbo bi morale biti izbrane na podlagi njihove sposobnosti za doseganje specifičnih ciljev ukrepov in za uresničevanje rezultatov, pri čemer bi se upoštevali zlasti stroški kontrol, upravno breme in pričakovano tveganje neskladnosti. Pri tem bi bilo treba razmisliti o uporabi pavšalnih zneskov, pavšalnih stopenj in stroškov na enoto ter o financiranju, ki ni povezano s stroški, kot je navedeno v členu 125(1) finančne uredbe. (20)Ker države članice posamezno cilja te uredbe ne morejo zadovoljivo doseči, ampak je ta cilj zaradi obsega in učinkov mogoče bolje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena Pogodbe ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (21)Ta uredba nadomešča Uredbo (EU) št. 1286/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, ki bi jo bilo treba zato razveljaviti – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1 Predmet urejanja 1.S to uredbo se vzpostavi program „Fiscalis“ za sodelovanje na področju obdavčitve (v nadaljnjem besedilu: program). 2.V Uredbi so določeni cilji programa, proračun za obdobje 2021–2027, oblike financiranja Unije in pravila za zagotavljanje takega financiranja.

Člen 2 Opredelitev pojmov V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)„obdavčitev“ pomeni dejavnosti, vključno z oblikovanjem, izvrševanjem in izpolnjevanjem obveznosti, povezane z naslednjimi davki in dajatvami: (a)davek na dodano vrednost iz Direktive Sveta 2006/112/ES; (b)trošarine za alkohol iz Direktive Sveta 92/83/EGS; (c)trošarine za tobačne izdelke iz Direktive Sveta 2011/64/EU; (d)davki na energente in električno energijo iz Direktive Sveta 2003/96/ES; (e)drugi davki in dajatve iz člena 2(1)(a) Direktive Sveta 2010/24/EU, če so pomembni za enotni trg in upravno sodelovanje med državami članicami; (2)„davčni organi“ pomenijo javne in druge organe, ki so pristojni za obdavčitev in druge z davki povezane dejavnosti; (3)„evropski elektronski sistemi“ pomenijo elektronske sisteme, ki so potrebni za obdavčitev in izvajanje nalog davčnih organov; (4)„tretja država“ pomeni državo, ki ni članica Unije. Člen 3 Cilji programa 1.Splošni cilj programa je podpirati davčne organe in obdavčevanje za izboljšanje delovanja enotnega trga, spodbujati konkurenčnost Unije ter zaščititi finančne in gospodarske interese Unije in njenih držav članic. 2.Program ima specifičen cilj podpirati davčno politiko, carinsko sodelovanje in izboljšanje upravnih zmogljivosti, vključno z usposobljenostjo ljudi ter razvojem in delovanjem evropskih elektronskih sistemov. Člen 4 Proračun 1.Finančna sredstva za izvajanje programa za obdobje 2021–2027 znašajo 270 000 000 EUR v tekočih cenah. 2.Znesek iz odstavka 1 lahko krije tudi odhodke za dejavnosti pripravljanja, spremljanja, kontrole, revizije, ocenjevanja in druge dejavnosti za upravljanje programa ter ocenjevanje doseganja njegovih ciljev. Poleg tega lahko krije tudi odhodke, povezane s študijami, srečanji strokovnjakov ter ukrepi informiranja in komuniciranja, če so povezani s cilji programa, ter odhodke za informacijska omrežja, ki so osredotočena na obdelavo in izmenjavo informacij, vključno s korporativnimi informacijskimi orodji ter drugo tehnično in upravno pomočjo, potrebno v povezavi z upravljanjem programa.

Člen 5 Tretje države, pridružene programu Programu se lahko pridružijo naslednje tretje države: (a)države pristopnice, države kandidatke in potencialne države kandidatke v skladu s splošnimi načeli in pogoji za udeležbo teh držav v programih Unije, določenimi v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenih svetov ali podobnih sporazumih, ter v skladu s posebnimi pogoji, določenimi v sporazumih med Unijo in temi državami; (b)države, ki jih zajema evropska sosedska politika, v skladu s splošnimi načeli in splošnimi pogoji za udeležbo teh držav v programih Unije, določenimi v zadevnih okvirnih sporazumih in sklepih pridružitvenega sveta ali podobnih sporazumih, ter v skladu s posebnimi pogoji, določenimi v sporazumih med Unijo in temi državami, če so te dosegle zadostno raven približevanja ustrezne zakonodaje in upravnih metod tistim na ravni Unije; (c)druge tretje države v skladu s pogoji, določenimi v posebnem sporazumu, ki ureja udeležbo tretje države v katerem koli programu Unije, če sporazum: –zagotavlja pravično ravnotežje med prispevki in koristmi za tretjo državo, udeleženo v programih Unije, –določa pogoje udeležbe v programih, vključno z izračunom finančnih prispevkov za posamezne programe in njihove upravne stroške. Ti prispevki so namenski prejemki v skladu s členom [21(5)] Uredbe [2018/XXX] [nove finančne uredbe]; –na tretjo državo ne prenese pristojnosti za odločanje v zvezi s programom; –Uniji zagotavlja pravice za zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja in zaščito njenih finančnih interesov. Člen 6 Izvajanje in oblike financiranja EU 1.Program se izvaja z neposrednim upravljanjem v skladu s finančno uredbo. 2.Program lahko zagotavlja financiranje v kateri koli obliki iz finančne uredbe, zlasti pa z nepovratnimi sredstvi, nagradami, javnim naročanjem in povračilom potnih stroškov in plačilom dnevnic zunanjim strokovnjakom. POGLAVJE II UPRAVIČENOST Člen 7 Upravičeni ukrepi 1.Do financiranja so upravičeni samo ukrepi, s katerimi se uresničujejo cilji iz člena 3. 2.Ukrepi iz odstavka 1 vključujejo naslednje:

(a)srečanja in podobne priložnostne dogodke; (b)strukturirano sodelovanje na podlagi projektov; (c)ukrepe za krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije, zlasti razvoj in delovanje evropskih elektronskih sistemov; (d)ukrepe za izboljševanje usposobljenosti in sposobnosti ljudi; (e)podporne in druge ukrepe, vključno s: (1)študijami; (2)dejavnostmi na področju inovacij, zlasti pobudami v zvezi s potrditvijo konceptov, pilotnimi projekti in prototipi; (3)skupno razvitimi ukrepi na področju komuniciranja; (4)katerimi koli drugimi ukrepi, ki so določeni v programih dela iz člena 13 ter so potrebni za doseganje ciljev iz člena 3 ali njihovo podporo. Možne oblike ukrepov iz točk (a), (b) in (d) so naštete v neizčrpnem seznamu v Prilogi 1. 3.Ukrepi, povezani z razvojem in izvajanjem prilagoditev ali razširitev skupnih komponent evropskih elektronskih sistemov za sodelovanje s tretjimi državami, ki niso pridružene programu, ali mednarodnimi organizacijami, so upravičeni do financiranja, kadar so v interesu Unije. Komisija bo sklenila potrebne upravne dogovore, ki lahko zagotovijo finančni prispevek tretjih strani, ki jih ti ukrepi zadevajo. 4.Kadar ukrep za krepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije iz točke (c) odstavka 2 zadeva razvoj in delovanje evropskih elektronskih sistemov, so do financiranja v okviru programa upravičeni le stroški, povezani z odgovornostmi, zaupanimi Komisiji v skladu s členom 11(2). Države članice krijejo stroške, povezane z odgovornostmi, ki so jim zaupane v skladu s členom 11(3). Člen 8 Zunanji strokovnjaki 1.Predstavniki vladnih organov, tudi iz tretjih držav, ki niso pridružene programu v skladu s členom 5, predstavniki mednarodnih in drugih zadevnih organizacij, predstavniki gospodarskih subjektov in organizacij, ki predstavljajo gospodarske subjekte, ter predstavniki civilne družbe lahko kot zunanji strokovnjaki sodelujejo v ukrepih, organiziranih v okviru programa, kadar je to koristno za uresničevanje ukrepov, s katerimi se dosegajo cilji iz člena 3. 2.Stroški, ki jih imajo zunanji strokovnjaki iz odstavka 1, so upravičeni do povračila v okviru programa v skladu z določbami člena 238 finančne uredbe. 3.Zunanje strokovnjake izbere Komisija na podlagi njihovih spretnosti, izkušenj in znanj, ki so pomembni za specifične dejavnosti, pri čemer se izogne morebitnemu nasprotju interesov. POGLAVJE III NEPOVRATNA SREDSTVA Člen 9

Dodelitev, dopolnjevanje in kombinirano financiranje 1.Nepovratna sredstva v okviru programa se dodeljujejo in upravljajo v skladu z naslovom VIII finančne uredbe. 2.Ukrep, ki je prejel prispevek iz drugega programa Unije, lahko prejme tudi prispevek v okviru programa, če prispevki ne krijejo istih stroškov. Pravila vsakega programa Unije, iz katerega se prispeva, se uporabljajo za njegov prispevek k ukrepu. Kumulativno financiranje ne presega skupnih upravičenih stroškov ukrepa, podpora iz različnih programov Unije pa se lahko izračuna sorazmerno v skladu z dokumenti, v katerih so določeni pogoji za podporo. 3.V skladu s členom 198(f) finančne uredbe se nepovratna sredstva dodelijo brez razpisa za zbiranje predlogov, kadar so upravičeni subjekti davčni organi držav članic in tretjih držav, pridruženih programu v skladu s členom 5 te uredbe, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena. Člen 10 Stopnje sofinanciranja 1.Program lahko z odstopanjem od člena 190 finančne uredbe financira do 100 % upravičenih stroškov ukrepa. 2.Kadar so za ukrepe potrebna nepovratna sredstva, se delež sofinanciranja, ki se uporabi, določi v večletnih programih dela iz člena 13. POGLAVJE IV POSEBNE DOLOČBE ZA UKREPE ZA KREPITEV ZMOGLJIVOSTI NA PODROČJU INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE Člen 11 Odgovornosti 1.Komisija in države članice skupaj zagotovijo razvoj in delovanje, vključno z oblikovanjem, specifikacijo, preskušanjem skladnosti, uvajanjem, vzdrževanjem, nadaljnjim razvojem, varnostjo ter zagotavljanjem in nadzorom kakovosti, evropskih elektronskih sistemov, naštetih v večletnem strateškem načrtu za obdavčitev iz člena 12. 2.Komisija zagotovi zlasti naslednje: (a)razvoj in delovanje skupnih komponent, kot je določeno v večletnem strateškem načrtu za obdavčitev iz člena 12; (b)splošno usklajevanje razvoja in delovanja evropskih elektronskih sistemov za doseganje njihovega delovanja, medsebojne povezljivosti in stalnega izboljševanja ter časovno usklajenega izvajanja; (c)usklajevanje evropskih elektronskih sistemov na ravni Unije za njihovo spodbujanje in izvajanje na nacionalni ravni; (d)usklajevanje razvoja in delovanja evropskih elektronskih sistemov, kar zadeva njihove interakcije s tretjimi strankami, razen ukrepov, oblikovanih za izpolnjevanje nacionalnih zahtev; (e)usklajevanje evropskih elektronskih sistemov z drugimi zadevnimi ukrepi, povezanimi z e-upravo na ravni Unije; 3.Države članice zagotovijo zlasti naslednje:

(a)razvoj in delovanje nacionalnih komponent, kot je določeno v večletnem strateškem načrtu za obdavčitev iz člena 12; (b)usklajevanje razvoja in delovanja nacionalnih komponent evropskih elektronskih sistemov na nacionalni ravni; (c)usklajevanje evropskih elektronskih sistemov z drugimi zadevnimi ukrepi, povezanimi z e-upravo, na nacionalni ravni; (d)redno obveščanje Komisije o ukrepih, s katerimi svojim organom ali gospodarskim subjektom omogočajo polno uporabo evropskih elektronskih sistemov; (e)izvajanje evropskih elektronskih sistemov na nacionalni ravni. Člen 12 Večletni strateški načrt za obdavčitev (VSN-O) 1.Komisija pripravi in posodablja večletni strateški načrt za obdavčitev, v katerem so naštete vse naloge v zvezi z razvojem in delovanjem evropskih elektronskih sistemov ali njihovih delov, poleg je vsak sistem ali njegov del tudi razvrščen kot: (a)skupna komponenta: komponenta evropskega elektronskega sistema, razvita na ravni Unije, ki je na voljo vsem državam članicam ali ki jo je Komisija opredelila kot skupno zaradi njene učinkovitosti, varnosti in poenostavitve; (b)nacionalna komponenta: komponenta evropskega elektronskega sistema, razvita na nacionalni ravni, ki je na voljo v državi članici, ki je razvila to komponento ali je prispevala k njenemu nastanku; (c)ali kombinacija obeh. 2.Večletni strateški načrt za obdavčitev vključuje tudi ukrepe na področju inovacij in pilotnih projektov ter podporne metodologije in orodja, povezana z evropskimi elektronskimi sistemi. 3.Države članice obvestijo Komisijo o dokončanju vsake naloge, ki jim je bila zaupana v okviru večletnega strateškega načrta za obdavčitev iz odstavka 1. Poleg tega Komisiji redno poročajo o napredku pri izvajanju njihovih nalog. 4.Države članice najpozneje do 31. marca vsako leto Komisiji predložijo letno poročilo o napredku pri izvajanju večletnega strateškega načrta za obdavčitev iz odstavka 1, ki zajema obdobje od 1. januarja do 31. decembra predhodnega leta. Ta letna poročila se pripravijo po vnaprej določeni predlogi. 5.Komisija na podlagi letnih poročil iz odstavka 4 najpozneje do 31. oktobra vsako leto pripravi konsolidirano poročilo, v katerem oceni napredek držav članic in Komisije pri izvajanju načrta iz odstavka 1 ter poročilo javno objavi. POGLAVJE V NAČRTOVANJE, SPREMLJANJE, OCENJEVANJE, KONTROLA Člen 13 Program dela 1.Program se izvaja z večletnimi programi dela iz člena 108 finančne uredbe.

2.Komisija sprejme večletne programe dela z izvedbenimi akti. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 18(2). Člen 14 Spremljanje in poročanje 1.Kazalniki za poročanje o napredku programa pri doseganju specifičnih ciljev iz člena 3 so določeni v Prilogi 2. 2.Za zagotovitev učinkovite ocene napredka programa pri doseganju njegovih ciljev je Komisija pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 17 za spremembo Priloge 2 za pregled ali dopolnitev kazalnikov, kadar se ji to zdi potrebno, ter za dopolnitev te uredbe z določbami o vzpostavitvi okvira za spremljanje in ocenjevanje. 3.Sistem za poročanje o smotrnosti zagotavlja, da se podatki za spremljanje izvajanja in rezultatov programa zbirajo uspešno, učinkovito in pravočasno. V ta namen se prejemnikom finančnih sredstev Unije naložijo sorazmerne zahteve glede poročanja. Člen 15 Ocenjevanje 1.Ocene se opravijo pravočasno, da prispevajo k postopku odločanja. 2.Vmesna ocena programa se opravi, ko je na voljo dovolj informacij o izvajanju programa, vendar najpozneje v štirih letih od začetka izvajanja programa. 3.Na koncu izvajanja programa, vendar ne pozneje kot v štirih letih po zaključku obdobja iz člena 1, Komisija opravi končno oceno programa. 4.Komisija zaključke teh ocen skupaj s svojimi pripombami predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. Člen 16 Revizije in preiskave Kadar tretja država sodeluje v programu na podlagi sklepa v okviru mednarodnega sporazuma ali na podlagi kakršnega koli drugega pravnega instrumenta, tretja država dodeli potrebne pravice in dostop odgovornemu odredbodajalcu, Evropskemu uradu za boj proti goljufija (OLAF) in Evropskemu računskemu sodišču, da lahko celovito izvajajo svoje pristojnosti. V primeru Evropskega urada za boj proti goljufijam take pravice vključujejo pravico do izvajanja preiskav, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF). POGLAVJE VI IZVAJANJE PRENOSA POOBLASTILA IN POSTOPEK V ODBORU Člen 17 Izvajanje prenosa pooblastila 1.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.

2.Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 14(2) se prenese na Komisijo za obdobje do 31. decembra 2028. 3.Prenos pooblastila iz člena 14(2) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o preklicu preneha veljati prenos pooblastila iz navedenega sklepa. Sklep začne učinkovati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je določen v navedenem sklepu. Sklep ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4.Komisija se pred sprejetjem delegiranega akta posvetuje s strokovnjaki, ki jih imenujejo države članice, v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. 5.Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o njem sočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 6.Delegirani akt, sprejet na podlagi člena 14(2), začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. Člen 18 Postopek v odboru 1.Komisiji pomaga odbor, ki se imenuje „odbor programa Fiscalis“. Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2.Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. POGLAVJE VII PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE Člen 19 Informiranje, komuniciranje in oglaševanje 1.Prejemniki finančnih sredstev Unije potrdijo izvor in zagotovijo prepoznavnost financiranja Unije (zlasti pri promoviranju ukrepov in njihovih rezultatov) z zagotavljanjem jasnih, učinkovitih in sorazmernih ciljno usmerjenih informacij različnemu občinstvu, vključno z mediji in javnostjo. 2.Komisija izvaja ukrepe informiranja in komuniciranja v zvezi s programom ter njegovimi ukrepi in rezultati. Finančna sredstva, dodeljena programu, prispevajo tudi k institucionalnemu komuniciranju o političnih prioritetah Unije, kolikor so povezane s cilji iz člena 3. Člen 20 Razveljavitev Uredba (EU) št. 1286/2013 se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2021. Člen 21 Prehodne določbe

1.Ta uredba do zaključka zadevnih ukrepov ne vpliva na njihovo nadaljevanje ali spremembo v skladu z Uredbo (EU) št. 1286/2013, ki se še naprej uporablja za zadevne ukrepe do njihovega zaključka. 2.Finančna sredstva za program lahko krijejo tudi odhodke za tehnično in upravno pomoč, ki so potrebni za zagotovitev prehoda med programom in ukrepi, sprejetimi v okviru predhodne Uredbe (EU) št. 1286/2013. 3.Po potrebi se lahko v proračun po letu 2027 knjižijo odobritve za kritje odhodkov iz člena 4(2), da se omogoči upravljanje ukrepov, ki ne bodo zaključeni do 31. decembra 2027. Člen 22 Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude 1.2.Zadevna področja (programski sklop) 1.3.Vrsta predloga/pobude 1.4.Utemeljitev predloga/pobude 1.5.Trajanje ukrepa in finančnih posledic 1.6.Načrtovani načini upravljanja 2.UKREPI UPRAVLJANJA 2.1.Pravila o spremljanju in poročanju

2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice 3.2.Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odhodke 3.2.2.Ocenjene posledice za odobritve za upravne zadeve 3.2.3.Udeležba tretjih oseb pri financiranju 3.3.Ocenjene posledice za prihodke 1.OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1.Naslov predloga/pobude Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa Fiscalis za sodelovanje na področju obdavčitev 1.2.Zadevna področja (programski sklop) Enotni trg, inovacije in digitalno 1.3.Predlog/pobuda se nanaša na: ◻ nov ukrep. ◻ nov ukrep na podlagi pilotnega projekta / pripravljalnega ukrepa. Xpodaljšanje obstoječega ukrepa. ◻ združitev ali preusmeritev enega ali več ukrepov v drug/nov ukrep. 1.4.Utemeljitev predloga/pobude

1.4.1.Potrebe, ki jih je treba zadovoljiti kratkoročno ali dolgoročno, vključno s podrobno časovnico za uvajanje ustreznih ukrepov za izvajanje pobude Program se bo izvajal z izvedbenim aktom, s katerim bo sprejet večletni program dela. Sprejetje je načrtovano za prvo četrtletje leta 2021 po posvetovanju z odborom Fiscalis. Večletni program dela se bo začel najpozneje v drugem četrtletju leta 2021, in sicer se bo izvajal s sklepanjem sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev z upravičenci in pogodb o javnih naročilih s ponudniki storitev. 1.4.2.Dodana vrednost ukrepanja Unije (ki je lahko posledica različnih dejavnikov, npr. boljšega usklajevanja, pravne varnosti, večje učinkovitosti ali dopolnjevanja). Za namene te točke je „dodana vrednost ukrepanja Unije“ vrednost, ki izhaja iz ukrepanja Unije in predstavlja dodatno vrednost poleg tiste, ki bi jo sicer ustvarile države članice same. Razlogi za ukrepanje na evropski ravni (predhodno) Unija in nacionalni davčni organi zaradi nezadostnih zmogljivosti in premalo sodelovanja – tako znotraj EU kot tudi s tretjimi državami – svojega dela še vedno ne opravljajo učinkovito in uspešno. Na nastajajoče izzive, kot so davčna goljufija, davčna utaja in izogibanje davkom, digitalizacija in novi poslovni modeli, se morajo odzvati hitro in enotno, hkrati pa preprečiti nepotrebno upravno breme za državljane in podjetja pri čezmejnih transakcijah. Ti trendi nenehno postavljajo nove izzive za delovanje in uspešnost nacionalnih davčnih organov. Zahtevajo boljše in inovativne načine za opravljanje njihove osrednje naloge, tj. pobiranja davkov, ki se neposredno stekajo v nacionalne proračune, posredno pa v proračun Unije. Komisija zato predlaga program Fiscalis, ki vključuje načine in proračun ter bo podpiral davčno politiko in davčne organe z dejavnostmi za okrepitev upravnih zmogljivosti in zmogljivosti na področju informacijske tehnologije ter operativnim sodelovanjem. Pričakovana ustvarjena dodana vrednost Unije (naknadno) Velika večina predlaganega proračuna bo namenjena dejavnostim za okrepitev zmogljivosti na področju informacijske tehnologije. Hrbtenica sodelovanja na davčnem področju je močno zavarovano namensko komunikacijsko omrežje, ki nacionalnim upravam omogoča, da se za izmenjavo vseh vrst informacij na to skupno infrastrukturo povežejo le enkrat. Če taka infrastruktura ne bi bila na voljo, bi se morale države članice 27-krat povezati z nacionalnimi sistemi vseh ostalih držav članic. 1.4.3.Spoznanja iz podobnih izkušenj v preteklosti V tem predlogu se upoštevajo priporočila končne ocene programa Fiscalis 2013 in predhodni rezultati vmesne ocene programa Fiscalis 2020, ki je trenutno v teku. Ti kažejo, da program zagotavlja visoko dodano vrednost EU, krepi zaupanje in spodbuja tesno sodelovanje med državami članicami in tudi z drugimi sodelujočimi državami (državami kandidatkami in potencialnimi državami kandidatkami). Program prav tako olajšuje izvajanje zakonodaje EU, hkrati pa omogoča boljšo učinkovitost (z združevanjem virov), zlasti na področju elektronskih sistemov (kjer posredovanje EU ustvarja ekonomijo obsega in znižuje stroške razvoja) in modulov usposabljanja (kjer naj bi po poročilih posredovanje EU nekaterim organom prihranilo čas in denar). Udeleženci so tudi poročali o velikem in naraščajočem zanimanju za skupne ukrepe (zlasti delovne obiske, seminarje in delavnice) kot učinkovitem orodju, ki prispeva k sodelovanju in izboljšuje izmenjavo informacij med davčnimi organi. Ustanovitev skupin strokovnjakov velja za močen instrument za poglabljanje sodelovanja (na regionalni ali tematski podlagi) zaradi posebnih ureditev financiranja in operativne organizacije. Nekateri udeleženci so poudarili možnost povečanja sedanje porazdelitve finančnih sredstev v korist te dejavnosti krepitve upravne zmogljivosti. 1.4.4.Skladnost in možnosti sinergij z drugimi ustreznimi instrumenti Ta predlog je skladen z drugimi predlaganimi akcijskimi programi EU in skladi, namenjenimi uresničevanju podobnih ciljev na sorodnih področjih: – programom Carina, ki podpira sodelovanje na področju carine; – programom EU za boj proti goljufijam, ki je namenjen boju proti goljufijam za zaščito finančnih interesov Unije v skladu s členom 325 PDEU; – programom za enotni trg, ki podpira ukrepe EU za doseganje boljšega delovanja enotnega trga; – programom za podporo reformam, ki določenim državam EU pomaga pri vzpostavljanju učinkovitejših institucij, močnejših okvirov upravljanja in učinkovitih javnih organov. 1.5.Trajanje ukrepa in finančnih posledic X časovno omejeno –X trajanje od 1. januarja 2021 do 31. decembra 2027 –X Finančne posledice med letoma 2021 in 2027 za odobritve za prevzem obveznosti ter med letoma 2021 in 2030 za odobritve plačil. ◻ Časovno neomejeno

–izvajanje z obdobjem uvajanja med letoma LLLL in LLLL, –ki mu sledi izvajanje v celoti. 1.6.Načrtovani načini upravljanja X Neposredno upravljanje – Komisija: –X z lastnimi službami, vključno z zaposlenimi v delegacijah Unije, –◻ prek izvajalskih agencij. ◻ Deljeno upravljanje z državami članicami. ◻ Posredno upravljanje s poverjanjem nalog izvrševanja proračuna: –◻ tretjim državam ali organom, ki jih te imenujejo, –◻ mednarodnim organizacijam in njihovim agencijam (navedite), –◻ EIB in Evropskemu investicijskemu skladu, –◻ organom iz členov 70 in 71 finančne uredbe, –◻ subjektom javnega prava, –◻ subjektom zasebnega prava, ki opravljajo javne storitve, kolikor ti subjekti zagotavljajo ustrezna finančna jamstva, –◻ subjektom zasebnega prava države članice, ki so pooblaščeni za izvajanje javno-zasebnih partnerstev in ki zagotavljajo ustrezna finančna jamstva, –◻ osebam, pooblaščenim za izvajanje določenih ukrepov SZVP v skladu z naslovom V PEU in opredeljenim v zadevnem temeljnem aktu. –Pri navedbi več kot enega načina upravljanja je treba to natančneje obrazložiti v oddelku „opombe“. Opombe Ni relevantno. 2.UKREPI UPRAVLJANJA

2.1.Pravila o spremljanju in poročanju Navedite pogostost in pogoje. Učinek predlaganega programa Fiscalis bo ocenjen z vmesno in končno oceno ter rednim spremljanjem sklopa ključnih kazalnikov uspešnosti na visoki ravni. Rezultati in učinki programa se bodo redno ocenjevali prek celostnega sistema spremljanja na podlagi opredeljenih kazalnikov glede na odgovornost za stroškovno učinkovitost. Podatki za merjenje smotrnosti se bodo pridobivali iz različnih orodij za zbiranje podatkov, vključno z obrazci za nadaljnje spremljanje ukrepov, obrazci za oceno dogodka in rednim anketiranjem davčnih uradnikov. Ker ima program podporno vlogo, in sicer organom sodelujočih držav pomaga pri izmenjavi informacij in izboljšanju njihove zmogljivosti, se sistem spremljanja osredotoča na spremljanje napredka dejavnosti programa v smislu kazalnikov na ravneh učinkov. Kjer je mogoče, spremlja tudi kazalnike na področjih, povezanih s cilji programa na visoki ravni. Komisija bo vsako leto izdala poročilo o napredku programa, ki bo vsebovalo povzetek napredka pri uresničevanju ciljev programa ter povezane kazalnike učinkov in rezultatov. 2.2.Upravljavski in kontrolni sistemi 2.2.1.Utemeljitev načinov upravljanja, mehanizmov financiranja, načinov plačevanja in predlagane strategije kontrol Program se bo zaradi narave njegovih dejavnosti, osredotočenosti na davčne organe kot upravičence in državne suverenosti držav članic na področju obdavčitve izvajal z neposrednim upravljanjem. Tak način upravljanja zagotavlja najučinkovitejšo dodelitev finančnih sredstev in največji možni učinek. Dejansko Komisiji zagotavlja prožnost in možnost usmerjanja pri letnem dodeljevanju ustreznih sredstev na podlagi sklepa o financiranju v skladu s prioritetami, dogovorjenimi z državami članicami po postopku komitologije, vključno z nastajajočimi potrebami. Program se bo večinoma izvajal prek javnega naročanja, deloma pa tudi na podlagi sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjenih z nacionalnimi organi. Za javno naročanje so načini plačila popolnoma usklajeni s korporativnimi standardi (brez predhodnega financiranja; vsa plačila so povezana s sprejetjem predhodno opredeljenih rezultatov). Za nepovratna sredstva je predvideno največ 90-odstotno predhodno financiranje. Končno plačilo/izterjave nepovratnih sredstev se izvedejo na podlagi finančnih poročil in naknadnih revizij na kraju samem. Sistem nadzora za javno naročanje temelji na temeljitem predhodnem preverjanju 100 % transakcij, da se ob plačilu izključi vsaka napaka. Pri nepovratnih sredstvih ima strategija nadzora dvojen pristop: (1) finančna poročila nacionalnih organov se zaključijo po hitrem pregledu dokumentacije, ki mu sledi končno plačilo/nalog za izterjavo (s čimer se zmanjšajo zamude pri plačilih). Navedena plačila/nalogi za izterjavo ostanejo potrjeni na podlagi običajnih predhodnih kontrol, ki so del finančnih tokov (predhodno preverjanje 100 % transakcij); (2) navedene kontrole so podprte z naknadnimi revizijami na kraju samem v državah članicah. Generalni direktorat za obdavčenje in carinsko unijo (GD TAXUD) se na leto osredotoči na revizije na kraju samem v treh do petih državah članicah, da bi še pred koncem programskega obdobja zajel večino sodelujočih držav. 2.2.2.Podatki o ugotovljenih tveganjih in vzpostavljenih sistemih notranjih kontrol za njihovo zmanjševanje Tveganja, povezana s finančnimi transakcijami za izvajanje programa, so omejena. (1) Pri javnem naročanju se večina transakcij (predvsem povezanih z razvojem in delovanjem elektronskih sistemov) izvaja na podlagi obstoječih okvirnih pogodb in/ali s soprenosom pooblastil na druge službe Komisije. Sistem splošne notranje kontrole, vzpostavljen v GD TAXUD (ki temelji na temeljitem predhodnem preverjanju 100 % povezanih transakcij), je v prejšnjem programu omogočal ohranitev stopnje napake precej pod pragom pomembnosti (tj. na ocenjeni ravni 0,5 %). Ta sistem kontrol se bo v okviru novega programa še naprej uporabljal za vse transakcije, s čimer se bo zagotovilo, da bodo stopnje napake precej pod pragom pomembnosti.

(2) Pri nepovratnih sredstvih za transakcije prav tako velja nizka raven tveganja, zlasti ker: • so upravičenci davčni organi držav članic ter držav kandidatk in potencialnih držav kandidatk – v takem primeru ni razpisov za zbiranje predlogov; • so odhodki večinoma povezani s številnimi ukrepi s sorazmerno majhnimi zneski za posamezen ukrep (predvsem povračila potnih stroškov in dnevnic); • je uporaba ART2 (elektronskega sistema za spremljanje odhodkov) obvezna za evidentiranje ukrepov in pripravo finančnih poročil – ta sistem vsebuje nekatere kontrole; • vse projekte in ukrepe v okviru programa predhodno odobri GD TAXUD, zato kontrole, povezane s fazami izbora in oddaje naročil, zagotavljajo zakonitost in regularnost obveznosti za nepovratna sredstva; • analiza najpogostejših napak, odkritih s preteklimi naknadnimi preverjanji ali naknadnimi revizijami na kraju samem, potrjuje, da za povezane finančne transakcije velja nizka raven tveganja. V prejšnjem programu je bila stopnja napake za del, izveden z nepovratnimi sredstvi, prav tako stalno precej pod pragom pomembnosti (tj. približno 1 %). Ta sistem kontrol se bo še naprej uporabljal, s čimer se bo zagotovilo, da bodo stopnje napake precej pod pragom pomembnosti. 2.2.3.Ocena in utemeljitev stroškovne učinkovitosti kontrol (razmerje „stroški kontrol ÷ vrednost z njo povezanih upravljanih sredstev“) ter ocena pričakovane stopnje tveganja napake (ob plačilu in ob zaključku) V okviru prejšnjega programa so skupni letni stroški kontrol stalno znašali približno 1,5 % (stroški vseh kontrol (javno naročanje in nepovratna sredstva) plačil tekom leta) in veljajo za stroškovno učinkovite. Tveganje napake, kot je navedeno zgoraj, je zaradi narave in načina izvajanja povezanih finančnih transakcij omejeno. Poleg tega naj bi se s sistemom splošne notranje kontrole na podlagi temeljitih predhodnih preverjanj vse morebitne napake odpravile pred plačilom/zaključkom. Naknadne kontrole nepovratnih sredstev na kraju samem zaradi močnega odvračilnega učinka nadalje zmanjšujejo morebitno tveganje napake pri plačilu/zaključku. V prejšnjem programu se je uporabljena strategija kontrole izkazala kot uspešna in učinkovita, stroški kontrol pa so bili omejeni. Ker se bodo pri novem programu uporabili isti sistemi kontrol, bodo pričakovani stroški kontrol in pričakovana stopnja tveganja napake pri plačilu/zaključku podobni. 2.3.Ukrepi za preprečevanje goljufij in nepravilnosti Navedite obstoječe ali načrtovane preprečevalne in zaščitne ukrepe, npr. iz strategije za boj proti goljufijam. Strategija GD TAXUD za boj proti goljufijam se osredotoča na razvoj močne kulture za boj proti goljufijam znotraj generalnega direktorata z dejavnostmi za ozaveščanje o morebitnih tveganjih goljufij in etičnim ravnanjem osebja GD TAXUD. V strategiji sta poleg tega obravnavana dejavno sodelovanje z uradom OLAF in vključitev vidikov goljufij v cikel strateškega načrtovanja in programiranja generalnega direktorata. Ker se bo program izvajal (večinoma) z javnim naročanjem, bo cilj 3 strategije GD TAXUD za boj proti goljufijam (tj. „ozaveščanje o morebitnem nasprotju interesov pri odnosih z zunanjimi zainteresiranimi stranmi, kot so lobisti, ponudniki, pogodbeniki“) s poudarkom na (1) vzdrževanju evidenc stikov z lobisti, (2) centraliziranem upravljanju postopkov javnega naročanja in stikov s ponudniki ter (3) namenskem usposabljanju o stikih z lobisti še posebno pomemben za izvajanje programa. Obvezen pregled podatkov v sistemu za zgodnje odkrivanje in izključitev pred podelitvijo naročil (in izvedbo kakršnih koli finančnih transakcij) bo še bolj omejil morebitne goljufije in nepravilnosti. 3.OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE 3.1.Zadevni razdelek večletnega finančnega okvira in predlagane nove odhodkovne proračunske vrstice Razdelek večletnega finančnega okvira Proračunska vrstica Vrsta

odhodkov Prispevek številka dif./nedif. držav Efte držav kandidatk tretjih držav po členu [21(2)(b)] finančne uredbe 1 03.01 Enotni trg – Upravna vrstica 03.04 Enotni trg – Sodelovanje na področju obdavčitev (FISCALIS) Dif. NE DA DA NE

3.2.Ocenjene posledice za odhodke 3.2.1.Povzetek ocenjenih posledic za odhodke v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Razdelek večletnega finančnega

okvira 1 „Enotni trg, inovacije in digitalno“ 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 po letu 2027 SKUPAJ Odobritve za poslovanje (razdeljene glede na proračunske vrstice iz naslova 3.1) obveznosti (1) 33,202 34,036 35,326 37,122 39,494 42,540 46,180 267,900 plačila (2) 7,957 24,607 31,141 33,479 35,699 38,342 41,504 55,171 267,900 Odobritve za upravne zadeve, ki se financirajo iz sredstev programa obveznosti = plačila (3) 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 2,100 Odobritve za sredstva programa SKUPAJ obveznosti =1+3 33,502 34,336 35,626 37,422 39,794 42,840 46,480 270,000 plačila =2+3 8,257 24,907 31,441 33,779 35,999 38,642 41,804 55,171 270,000







Razdelek večletnega finančnega

okvira 7 „Upravni odhodki“ v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 po letu 2027 SKUPAJ Človeški viri 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 45,892 Drugi upravni odhodki 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 2,121 Odobritve iz RAZDELKA 7 večletnega finančnega okvira SKUPAJ (obveznosti skupaj = plačila skupaj) 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 48,013 v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 po letu 2027 SKUPAJ Odobritve iz

vseh RAZDELKOV

večletnega finančnega okvira obveznosti 40,361 41,195 42,485 44,281 46,653 49,699 53,339 318,013 plačila 15,116 31,766 38,300 40,638 42,858 45,501 48,663 55,171 318,013 3.2.2.Povzetek ocenjenih posledic za odobritve za upravne zadeve –◻ Za predlog/pobudo niso potrebne odobritve za upravne zadeve. –X Za predlog/pobudo so potrebne odobritve za upravne zadeve, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno) Leto 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 SKUPAJ

RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 6,556 45,892 Drugi upravni odhodki 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 0,303 2,121 Seštevek za RAZDELEK 7

večletnega finančnega okvira 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 6,859 48,013 Odobritve zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira Človeški viri Drugi

upravni odhodki 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 2,100 Seštevek za

odobritve zunaj RAZDELKA 7

večletnega finančnega okvira 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 2,100 SKUPAJ 7,159 7,159 7,159 7,159 7,159 7,159 7,159 50,113 Potrebe po odobritvah za človeške vire in druge upravne odhodke se krijejo z odobritvami GD, ki so že dodeljene za upravljanje ukrepa in/ali so bile prerazporejene znotraj GD, po potrebi skupaj z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v okviru postopka letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve.



3.2.2.1.Ocenjene potrebe po človeških virih –◻ Za predlog/pobudo niso potrebni človeški viri. –X Za predlog/pobudo so potrebni človeški viri, kot je pojasnjeno v nadaljevanju: ocena, izražena v ekvivalentu polnega delovnega časa Leto 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 • Delovna mesta v skladu s kadrovskim načrtom (uradniki in začasni uslužbenci) Sedež in predstavništva Komisije 42 42 42 42 42 42 42 Delegacije Raziskave • Zunanji sodelavci (v ekvivalentu polnega delovnega časa: EPDČ) – PU, LU, NNS, ZU in MSD Razdelek 7 Financirano iz RAZDELKA 7 večletnega finančnega okvira – na sedežu 7 7 7 7 7 7 7 – na delegacijah Financirano iz sredstev programa – na sedežu – na delegacijah Raziskave Drugo (navedite) SKUPAJ 49 49 49 49 49 49 49 Potrebe po človeških virih se krijejo z osebjem GD, ki je že dodeljeno za upravljanje ukrepa in/ali je bilo prerazporejeno znotraj GD, po potrebi skupaj z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v okviru postopka letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve. Opis nalog: Uradniki in začasni uslužbenci Podatki vključujejo osebje, ki se ukvarja z neposrednim upravljanjem in izvajanjem programa, in tudi osebje, ki deluje na področjih politike, podprtih/financiranih s programom. Zunanji sodelavci Podatki vključujejo osebje, ki se ukvarja z neposrednim upravljanjem in izvajanjem programa, in tudi osebje, ki deluje na področjih politike, podprtih/financiranih s programom. 3.2.3.Udeležba tretjih oseb pri financiranju V predlogu/pobudi: –X ni načrtovano sofinanciranje tretjih oseb. –◻ je načrtovano sofinanciranje, kot je ocenjeno v nadaljevanju: odobritve v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno)