Sporočilo, ki spremlja ukrepe v okviru okvirne strategije za energetsko unijo: zakonodajni predlog o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov v državah članicah v obdobju 2021–2030, zakonodajni predlog o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter sporočila o evropski strategiji za mobilnost z nizkimi emisijami

1.Uvod

Svetovni prehod na nizkoogljično in krožno gospodarstvo se je začel, nov zagon pa sta mu dala Pariški sporazum o podnebnih spremembah in agenda za trajnostni razvoj do leta 2030. Ta prehod je potreben, da se zagotovijo delovna mesta, rast in naložbene priložnosti za sedanje in prihodnje generacije Evropejcev, hkrati pa blažijo nevarne podnebne spremembe. Če EU ne ohrani in izkoristi svoje prednosti prvega pri spodbujanju energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti ter pri tekmovanju na področju razvoja drugih nizkoogljičnih tehnologij na svetovni ravni, bodo to storile druge regije. Evropski gospodarski model naj bi se po pričakovanjih spremenil. Naša skupna odgovornost je zagotoviti, da bo prehod pravičen in da bo temeljil na solidarnosti, tako da ne bo nihče zapostavljen. K temu cilju prispeva okvirna strategija za energetsko unijo.

Sveženj ukrepov, ki ga je danes predstavila Komisija, pomaga Evropi, da se pripravi na prihodnost in ostane konkurenčna. Naslovljen je predvsem na države članice, saj bodo te v ospredju pri odločanju, kako izvajati ukrepe za doseganje dogovorjenega cilja emisij toplogrednih plinov do leta 2030.

Vendar države članice tega ne morejo zagotoviti same. Mobilizacija med pripravami na pariško konferenco o podnebnih spremembah je pokazala pomen nedržavnih akterjev pri doseganju sprememb. EU med drugim pričakuje tudi ukrepanje evropskih podjetij, kmetov, raziskovalcev, vlagateljev, pedagogov in socialnih partnerjev. Obenem je EU odgovorna tudi za spodbujanje njihovega ukrepanja z zagotavljanjem vseevropskih ukrepov in ugodnega okolja. Podpira ukrepe v mestih, v katerih nas danes živi 80 %. Prav mesta so med najbolj dinamičnimi in inovativnimi akterji pri izvajanju nizkoogljičnega, krožnega gospodarstva in pogosto presegajo nacionalne ravni ambicioznosti. Podeželske skupnosti so enako pomembne, saj imajo ključno vlogo pri zagotavljanju trajnostnih naravnih virov in zaščiti okolja za prihodnje generacije.

EU si po svojih najboljših močeh prizadeva ohraniti pozitivni zagon za podnebne ukrepe na svetovni ravni. Nobena država ni otok v grožnji katastrofalnih podnebnih sprememb. Zato so se voditelji skupine G7 na najvišji politični ravni zavezali, da bodo pospešili prehod na energetski sistem, ki bo omogočil razogljičenje svetovnega gospodarstva, ter določili rok za odpravo večine subvencij za fosilna goriva in obljubili, da se bodo vladne podpore za premog, plin in nafto končale do konca leta 2025. Mesta EU bodo imela osrednjo vlogo v novi koaliciji mest po vsem svetu, kar bi bila lahko še ena priložnost za mednarodno sodelovanje in nadaljnji boj proti podnebnim spremembam na lokalni ravni. Vse večji občutek nujnosti, da je treba obravnavati povezavo med podnebnimi spremembami ter nestabilnostjo in varnostjo, je bil potrjen v letošnjem akcijskem načrtu EU za podnebno diplomacijo.

EU ima vse možnosti, da izziv podnebnih sprememb spremeni v priložnost. V tem svetovnem kontekstu je Evropa gonilna sila v razvoju inovativnih nizkoogljičnih tehnologij in storitev – ne le v energetskem sektorju, ampak tudi v industriji, gradbeništvu in prometu. To vodilno vlogo bi morala ohraniti. Še naprej moramo Evropejce opremljati s pravimi znanji in spretnostmi za nizkoogljično gospodarstvo, vlagati v prihodnost naših otrok in pomagati industriji pri prilagajanju na spreminjajoče se potrebe. Evropa je obljubila ambiciozne ukrepe in svoje obljube bo izpolnila.

2.Vodilna načela regulativnega okvira za prehod na nizkoogljično gospodarstvo v vseh sektorjih

EU se je oktobra 2014 dogovorila za jasno zavezo: zavezujoč cilj zmanjšanja emisij v celotnem gospodarstvu za vsaj 40 % do leta 2030 v primerjavi z ravnmi iz leta 1990. Ta zaveza je skladna s stroškovno učinkovitim načinom za dosego dolgoročnih podnebnih ciljev EU in na njej temelji mednarodna zaveza EU v okviru Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah, izpolnile pa jo bodo vse države članice skupaj.

Za začetek izvajanja navedene zaveze je Komisija julija 2015 predstavila predlog za prenovo sistema EU za trgovanje z emisijami, da bo služil svojemu namenu in spodbudil naložbe po letu 2020 v industrijskem in energetskem sektorju. Evropski parlament in vlade držav članic v Svetu bi morali storiti vse, kar je v njihovi moči, da se ta predlog sprejme čim prej. Ta paket ukrepov obravnava tudi druge glavne elemente gospodarstva, ki bodo prispevali k podnebnim ukrepom: stavbni in prometni sektor ter sektorja odpadkov in kmetijstva ter rabo zemljišč in gozdarstvo.

Na podlagi dozdajšnjih vodilnih načel za podnebne ukrepe EU novi regulativni okvir temelji na ključnih načelih pravičnosti, solidarnosti, prilagodljivosti in okoljske celovitosti.

Da bi zagotovili pravičnost in solidarnost, ki sta po sklepu Evropskega sveta vgrajeni v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030, Komisija predlaga diferencirane nacionalne cilje za zmanjšanje emisij do leta 2030, ki bi upoštevali bruto domači proizvod vsake države članice, ki odraža relativno blaginjo. Ravni ciljev za posamezne bogatejše države članice bi se med seboj nadalje prilagodile, da se upošteva stroškovna učinkovitost.

Poleg tega predlog vzpostavlja prilagodljiv sistem, v katerem lahko države članice zmanjšajo emisije skupaj, v različnih sektorjih in v različnih časovnih obdobjih, kar odraža tudi različne strukture gospodarstev držav članic. Omogočil bo trgovanje z dodeljenimi emisijami med državami članicami ali razvoj projektov za zmanjšanje emisij v drugih državah članicah. To bo usmerilo naložbene tokove po vsej Uniji tja, kjer so najbolj potrebni za posodobitev gospodarstva in kjer bodo prinesli največje koristi ob najnižjih možnih stroških.

Sektor rabe zemljišč in gozdarstva je zdaj prvič vključen v okvir podnebne in energetske politike EU. Komisija predlaga ravnovesje med večjim številom spodbud za zajemanje ogljika in zmanjšanje emisij iz tal in gozdov ter potrebo po ohranitvi okoljske celovitosti okvira podnebne politike EU, da se spodbudijo zmanjšanja emisij v stavbnem, prometnem in kmetijskem sektorju. Zato bo prilagodljivost k drugim sektorjem omejena.

Predlagana uredba za te sektorje določa trdnejša pravila za obračunavanje za zemljišča, rabo zemljišč in gozdarstvo. Ker je gospodarjenje z gozdovi glavni vir biomase za pridobivanje energije in proizvodnjo lesa, bodo trdnejša pravila za obračunavanje za gospodarjenje z gozdovi zagotovila trdno podlago za evropsko politiko na področju obnovljivih virov energije in nadaljnji razvoj biogospodarstva po letu 2020.

3.Spodbujanje ugodnega okolja za prehod na nizkoogljično gospodarstvo v EU

Države članice morajo na podlagi tega regulativnega okvira zasnovati čim boljše ukrepe za izkoriščanje prednosti prehoda na nizkoogljično gospodarstvo in doseganje svojih ciljev. EU bo države članice podpirala z vrsto orodij in podpornih ukrepov.

3.1.Strategija za energetsko unijo in druge sektorske pobude

Komisija pregleduje obstoječi okvir EU za energijsko učinkovitost stavb in bo pozneje letos predstavila predloge, med drugim o tem, kako pridobiti sredstva za prenovo stavb. Komisija bo letos dokončala tudi prostovoljni industrijski protokol za recikliranje za gradbene odpadke in odpadke iz rušenja objektov. Zaradi omejenih možnosti za zmanjšanje emisij v kmetijskem sektorju in sektorju rabe zemljišč bo predlog o rabi zemljišč in gozdarstvu ustvaril dodatne spodbude za sekvestracijo ogljika v teh povezanih dejavnostih. Poleg tega prenovljena skupna kmetijska politika v svojih dveh stebrih zagotavlja različne instrumente in ukrepe za spodbujanje podnebnih ukrepov. Pregled politike na ravni EU o uporabi gnojil naj bi po pričakovanjih prispeval k zmanjšanju emisij iz mineralnih in sintetičnih gnojil. Poleg kmetijstva je sektor odpadkov zdaj drugi najpomembnejši sektor, ki ustvarja emisije, ki niso ogljikov dioksid. Okvirna direktiva o ravnanju z odpadki in zlasti direktiva o odlaganju odpadkov na odlagališča, za kateri je Komisija lani predlagala revizijo, naj bi po pričakovanjih prispevali k občutnemu zmanjšanju emisij iz odpadkov.