SL    SL SL 
 
SL    SL  KOMISIJA EVROP SKIH SKUPNOSTI 
Bruselj, 16.7.2008 
SEC(2008) 2288 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
 
priložen 
Predlogu 
 
DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
 
o spremembi Direktive 2006/116/ES Evropskega parlamenta in Sveta o trajanju varstva 
avtorske pravice in dolo čenih sorodnih pravic 
  
POVZETEK OCENE U ČINKAGLEDE PRAVNEGA IN EKONOMSKEGA 
POLOŽAJA IZVAJALCEV  
TER PROIZVAJALCEV NOSILCEV ZVOKA V EVROPSKI UNIJI  
{COM(2008) 464 kon č.} 
{SEC(2008) 2287} 
 
SL 2   SL POVZETEK 
V tej oceni u činka je analiziran pravni in ekonomsk i položaj izvajalcev ter proizvajalcev 
nosilcev zvoka v Evropski uniji.  
Glede nastopajo čih umetnikov ta ocena u činka kaže, da veliko evropskih glasbenikov ali 
pevcev za čne svojo kariero v zgodnjih dvajsetih letih. To pomeni, da bodo ob zaklju čku 
sedanjega 50-letnega varstva stari nekaj ve č kot 70 let in verjetno je, da bodo živeli do 
svojega osemdesetega ali devetdesetega leta (povpre čna pričakovana življenjska doba v EU je 
75 let za moške in 81 let za ženske). Zato se izvajalci ob  koncu svojega življenja soo čajo z 
dohodkovno vrzeljo, ker jim glasbene založbe ne pla čujejo več avtorskih honorarjev, prav 
tako tudi ne dobivajo nadomestil za oddaj anje ali javno izvajanje njihovih zvo čnih posnetkov. 
Slednji tok dohodka izvajalcem neposredno pla čujejo kolektivne organizacije, pogodbe z 
glasbenimi založbami pa na ta pla čila ne vplivajo.  
Za studijske glasbenike, ki igra jo spremljevalno glasbo, in za manj znane umetnike to pomeni, 
da se dohodek od oddajanja in javn ega izvajanja zmanjša, ko so v najbolj ranljivem obdobju 
življenja, tj. ko se približ ujejo upokojitvi. Ko  bo varstvo avtorske pravice poteklo, bodo 
izgubili tudi potencialni pr ihodek od prodaje njihovih zgodnjih izvedb na internetu.  
Ko izvajalcem pote čejo pravice, so tudi bol j izpostavljeni sporni upor abi njihovih izvedb, kar 
škodi njihovemu imenu in ugledu. Izvajalci so tu di v slabšem položaju v primerjavi z avtorji, 
katerih dela so varovana še 70 let po njihovi sm rti. To se ne zdi pošteno, ker so izvajalci 
danes ne samo prav tako potrebni kot avtorji, ampak so tudi bolj prepoznavni zaradi komercialnega uspeha zvo čnega zapisa.  
Glede proizvajalcev zvo čnih posnetkov ocena u činka kaže, da je glavni  izziv, s katerim se 
soočajo, medsebojno piratstvo in potreba, da svoje poslovanje prilagodijo izzivom 
dematerializirane dist ribucije. V teh okoliš činah se soo čajo z izzivom ohraniti stalen tok 
prihodkov, potrebnih za naložbe v nove talente.  Glasbene založbe trdijo, da vlagajo približno 
17 % svojih prihodkov v razvoj novih talent ov, tj. za podpisovanje pogodb z novimi talenti, 
promocijo neizkušenih talentov in izdelavo inovativnih posnetkov. Za to bi daljše trajanje 
varstva ustvarilo dodatni dohodek za financiranje novih  talentov in glasbene založbe bi lahko 
bolje porazdelile tveganje pri razvoju novega talent a. Zaradi negotovih dobi čkov (samo eden 
od osmih zvo čnih posnetkov je uspešen) in tako im enovane „informacijske asimetrije“ tak 
prihodek pogosto ni na vo ljo na kapitalskih trgih. 
Ocena učinka analizira ekonomske, družbene in kulturne vplive šestih možnosti 
Ta ocena u činka predstavlja sedem možnosti, vendar je bila ena od možnosti izlo čena pred 
analizo vplivov. Razen standardne možnosti „neu krepati“ in pustiti, da se glasbeni trg 
razvija, ocena u činka analizira dve mo žnosti, povezani s traj anjem varstva za zvo čne posnetke 
in tri možnosti, ki ne bi zahtevale sprememb trenutnih trajanj, ki se uporabljajo za zvo čne 
posnetke.  
Glede trajanja varstva ta ocena u činka pregleduje možnost poda ljšanja trajanja za izvajalce 
na „doživljenjsko ali 50 let“, odvisno od tega, ka j je daljše. Ta možnost bi izboljšala stanje 
izvajalcev in bi s tem, da je varstvo vez ano na njihovo življenjsko dobo, priznala individualno 
in ustvarjalno naravo njihovih izvedb. Ta mo žnost se ne bi uporabljala samo za izklju čne 
 
SL 3   SL pravice izvajalcev, ampak tudi za razli čne pravice oddajanja in ja vnih izvedb, ki niso 
prenesene na glasbene založbe.  
Druga možnost, ki vklju čuje trajanje varstva, bi bila  podaljšanje sedanjega 50-letnega 
trajanja na 95 let za izvajalce in glasbene za ložbe. Ta možnost zagotavlja enakovrednost z 
najdaljšim trajanjem varstva na svetu. Da se  zagotovi, da imajo od podaljšanja trajanja ve čje 
koristi nastopajo či umetniki, zlasti studijski glasbeniki , ki so prenesli svojo sorodno pravico 
proti plačilu v enkratnem znesku, mora podaljšanje tr ajanja varstva za glasbene založbe 
spremljati pla čilo nekega odstotka pove čanega prihodka glasbenih za ložb v sklad, namenjen 
izboljšanju položaja studijskih gl asbenikov. Tudi v tem primeru bi izvajalec, tako kot v 
možnosti „doživljenjsko ali 50 let“, pla čilo za prenašanje ali javno predvajanje prejemal 95 
let.  
Drugi niz možnosti pregleduje na čine obravnavanja zgoraj ugotovljenih težav brez 
spremembe trajanja varstva. Te možnosti vsebujejo razli čne priložnosti, ki bi lahko izboljšale 
finančno stanje in moralne pravice izvajalcev. Seveda bi bilo mogo če te ukrepe uporabiti 
namesto podaljšanja trajanja ali kot ukrepe, ki  bi dopolnili podaljšanje trajanja varstva. 
Veliko teh ukrepov je lahko samo  predmet zakonodaje Skupnosti. 
Ta ocena u činka opisuje, kako izvajalci s pogodbo prenesejo svoje izklju čne pravice na 
glasbene založbe (vklju čno s pravicami reproduciranja, dist ribuiranja, dajanj a v najem in 
dajanja na voljo, ne pa pravic do nadomestila za  oddajanje in javno izvajanje. Z namenom 
omejiti učinek sistemati čnega pogodbenega prenosa izklju čnih pravic izvajalcev na glasbene 
založbe, ocena u činka preu čuje možnost „neodpovedljive pravice“ do nadomestila, do 
katerega bi bili izvajalci upravi čeni tudi po prenosu pravice dajanja na voljo na proizvajalce 
nosilcev zvoka. Oblikovanje pravice do pravi čnega nadomestila za spletno prodajo ali druge 
oblike dajanja izvedb na voljo na splet u, je zanimiva možnost, katere čas mogoče šele prihaja. 
Na tej stopnji pa so negotovosti glede vprašanja, kdo naj bi pla čal to „pravi čno nadomestilo“ 
take, da verjetnih u činkov ni mogo če v celoti oceniti z zadostno mero gotovosti. Ob 
upoštevanju negotovosti glede prakti čnega upravljanja pravice do pravi čnega nadomestila, je 
nujno nadaljnje preu čevanje te možnosti. V prihodnosti bo ta možnost morebiti uvedena za 
povečanje udeležbe izvajalcev v prihodkih, ustv arjenih na spletu, vendar je na tej stopnji o 
tem še prezgodaj razpravljati. Zato je bila ta možnosti izlo čena pred analizo u činkov. 
Druga analizirana možnost je krepit ev moralnih pravic izvajalcev . Obseg njihovih moralnih 
pravic bi bilo mogo če uskladiti, da vklju čuje pravico omejiti škodljivo uporabo njihovih 
izvedb.  
Naslednja možnost je zagotoviti, da so v spor azume med izvajalci in glasbenimi založbami 
vključene določbe „uporabi ali izgubi“. To pomen i, da lahko izvajalec v primeru, če glasbena 
založba ne želi ponovno objaviti izvedbe v podaljšane m trajanju, gre k drugi glasbeni založbi 
ali pa posnetek sam izkoristi.  
Učinki različnih možnosti 
Vse možnosti so ocenjene glede naslednjih šest  operativnih ciljev: (1) postopoma prilagoditi 
varstvo avtorjev in izvaja lcev; (2) nekoliko pove čati nadomestilo izvajalcem; (3) zmanjšati 
razlike v varstvu med EU in ZDA; (4) nekoliko pove čati vire A&R (Artist and Repertoire), tj. 
razvoj novih talentov; (5) zagotoviti, da je  glasba na voljo po primernih cenah; in (6) 
spodbujati digitalizacijo re trospektivnih izdaj.  
 
SL 4   SL V oceni u činka se ugotavlja, da „neukrepanje“ ni priporo čljiva možnost. Če ne bo ni č 
storjenega, bo v naslednjih desetih letih na tiso če evropskih izvajalcev, ki so svoje izvedbe 
posneli v poznih petdesetih in šestdesetih leti h, izgubilo vse avtorske hon orarje za predvajanje 
po radiu. To bi imelo velike družbene in kultur ne vplive. Ravno tako bi morala industrija 
zvočnih posnetkov zmanjša ti izdelavo novih zvo čnih posnetkov v Evropi.  
Ocena učinka preu čuje učinek možnosti, ki ne vklju čujejo trajanja pravic izvajalcev in 
proizvajalcev nosilcev zvoka (možnosti 3a, b, c in  d). Možnost 3a (neodpovedljiva pravica do 
pravičnega nadomestila) se zdi prezgodnja, ker ni jasno, kdo bi pla čal to nadomestilo in težko 
je oceniti, kakšne bi bile finan čne koristi. Možnost 3b (krepitev moralnih pravic) nima 
finančnega učinka na izvajalce in proizvajal ce nosilcev zvoka. Možnost 3c, dolo čba „uporabi 
ali izgubi“, bi bila kori stna za izvajalce,  ker bi lahko zagotovili, da so njihove izvedbe na 
voljo na trgu. To bi bilo koristno tudi za ku lturno raznolikost. Možnost 3d, sklad, ki bi ga 
ustanovile glasbene založbe, bi bila zelo koristna za pogodbene izvajalce. Proizvajalci 
nosilcev zvoka bi morali v sklad pla čati najmanj 20 % dodatnega prihodka, ustvarjenega s 
podaljšanjem trajanja. Vendar ocena u činka ugotavlja, da bi bilo trženje zvo čnih posnetkov 
za glasbene založbe kljub 20 %, ki bi jih morali pla čati v sklad, še vedno dobi čkonosno.  
Možnosti, ki vklju čujejo podaljšanje trajanja (2a „doživljen jsko ali 50 let“ in 2b „95 let za 
izvajalce in proizvajalce nosilcev zvoka“), se  zdijo bolj primerne za  doseganje vseh šestih 
političnih ciljev. Možnosti 2a in 2b prinašata finan čne koristi izvajalcem in tako bi izvajalci 
lahko več časa namenili svojim umet niškim dejavnostim.  
Možnost 2a, ki veže trajanje na življenjsko dobo izvajalca, bi prispevala  k uskladitvi pravnega 
varstva izvajalcev in avtorjev. Odražala bi os ebno naravo umetniških prispevkov izvajalcev in 
priznala, da so izvajalci za to, da ljudje l ahko poslušajo glasbo, prav tako pomembni kot 
avtorji. Izvajal cem bi tudi omogo čila, da v času svojega življenja nasprotujejo škodljivi 
uporabi njihov del. 
Poleg tega bi možnost 2b pove čala sredstva A&R, ki bi jih imeli proizvajalci nosilcev zvoka, 
in bi tako imela dodaten pozitiven u činek na kulturno raznolikost. Ocena u činka tudi 
dokazuje, da od podaljšanja trajan ja nimajo nujno koristi samo slavni glavni izvajalci. 
Medtem ko glavni izvajalci zagotovo zaslužijo ve čino nadomestil za avtorske pravice, 
izpogajane z glasbenimi založbami, pa so vsi izva jalci, tako glavni um etniki kot studijski 
glasbeniki, upravi čeni do tako imenovanih „sekundarnih“  virov dohodka, kot je enkratno 
pravično nadomestilo, ko se zvo čni posnetek, ki vklju čuje njihove izvedbe, oddaja ali javno 
izvaja. Podaljšanje trajanja bi zagotovilo, da ti viri dohodka v času izvajal čevega življenja ne 
bi prenehali. Izvajalci uporabijo tudi majhno pove čanje dohodka, da lahko ve č časa namenijo 
svojim umetniškim poklicem in m anj zaposlitvi s krajšim delovnim časom. Poleg tega je za 
tisoče anonimnih studijskih glasbenikov, ki so bi li na vrhuncu kariere v poz nih petdesetih in 
šestdesetih, „enkratno pravi čno nadomestilo“ za oddajanje njihovih posnetkov pogosto edini 
vir dohodkov iz umetniške kariere.  
Možnost 2b je poleg tega, da zagotavlja ve čjo razpoložljivost A&R, tudi lažje izvesti kot 
možnost 2a, ki trajanje varstva veže na življe njsko dobo posameznih izvajalcev. Kot dokazuje 
primer del, ki jih napiše ve č avtorjev, sproži vezanje av torske pravice na življenjsko dobo 
posameznega izvajalca, zapletena vprašanja, ko k zvo čnemu posnetku prispeva ve č izvajalcev. 
To bi povzro čilo povečanje zakonodajne in upravne obremenitve držav članic ter ustvarilo 
pravno negotovost, ker trajanje varstva ne bi bilo ve č vezano na dolo čen in enoten datum, tj. 
na objavo fonograma, ki vsebuje iz vedbo, ampak na pogosto zelo razli čno dolgo življenjsko 
dobo posameznih soizvajalcev. 
 
SL 5   SL Kakšne so verjetne dolo čbe v predlogu za zagotavljanj e, da bodo imeli ko risti nastopajo či 
umetniki?  
Da se zagotovi, da imajo od podaljšanja trajanja ve čje koristi nastopajo či umetniki, zlasti 
studijski glasbeniki, ta ocena u činka ugotavlja, da bi glasbene založbe morale prispevati v 
sklad za studijske glasbenike (možnost 3d). Da bi zagotovili vrednos t, ki bi studijskim 
glasbenikom res prinesla koristi, ta ocena u činka predlaga, da glasbene založbe rezervirajo 
najmanj 20 % prihodka, ki ga ustvarijo v podaljšanem obdobju, za studijske glasbenike. 
Učinek sklada na studijske glasbenike bi  bil pozitiven, ker bi se povpre čni dodatni letni 
prihodki izvajalca v 45-letnem trajanju skoraj potrojili. 
Glede glavnih umetnikov je v analizi Ko misije navedeno, da prvotnih predpla čil, ki jih pla čajo 
uporabi ali izgubi“ (možnost 3c). To pomeni, da lahko gre izvajalec v primeru, ko glasbena 
založba ne želi ponovno objaviti izvedbe v podaljšanem trajanju, k drugi glasbeni založbi ali 
pa izvedbo sam da na voljo.  
Empirične študije kažejo, da podaljšanje tr ajanja ne bi imelo negativnega u činka za 
potrošnike.  
Empirične študije kažejo, da cena zvo čnih posnetkov, za katere avtorske pravice ne veljajo 
več, ni nižja od cene zvo čnih posnetkov, za katere veljajo avtorske pravice. To velja za 
obvezna nadomestila in za prodajo zgoš čenk. 
„Enkratno pravi čno nadomestilo“ za oddajanje in izvedbo glasbe na javnih krajih bi ostalo 
enako, ker se ta pla čila izračunajo kot odstotek prihodkov RTV postaje ali drugega 
operaterja. Na podro čju prodaje zgoš čenk je zelo malo študij, ki analizirajo razlike med 
cenami posnetkov, za katere veljajo avtorske prav ice, in cenami posnetkov, za katere avtorske 
pravice ne veljajo. Študija Price Waterhouse Co opers je ugotovila, da ni sistematskih razlik 
med cenami posnetkov, za katere veljajo avtorske pravice, in cenami posnetkov, za katere 
avtorske pravice ne veljajo. Je najbolj iz črpna študija do danes in zajema 129 albumov, 
posnetih od leta 1950 do 1958. Na tej podlagi ugotav lja, da ni jasnih dokazov, da se posnetki, 
za katere so se avtorske pravice iztekle, sistemati čno prodajajo po nižjih cenah od posnetkov, 
ki so še varovani.  
Pri analizi u činka avtorskih ali sorodnih pravic na cen e so bile upoštevani tudi rezultati 
drugih študij. Ve čina je osredoto čenih na knjige. Vendar celo v tej kategoriji ni bila 
ugotovljena splošna razlika med cen ami vzorcev knjig, za katere še veljajo avtorske pravice, 
in cenami knjig, za katere te pravice ne veljajo ve č, ali pa je u činek avtorske pravice na ceno 
izredno odvisen od modela in zato ocene niso preve č trdne. Ker ni modelov in dolžine 
obdobja, ki bi bili sploš no sprejeti, je pošteno re či, da ni jasnih dokazov, da se bodo cene 
zvišale zaradi podaljš anja trajanja.  
Poleg tega bi na splošno daljš e trajanje imel o pozitiven u činek na izbiro potrošnikov in 
kulturno raznolikost. Dolgoro čno bi bilo to zato, ker bi podalj šanje trajanja koristilo kulturni 
raznolikosti, saj bi zagotovilo vire za fi nanciranje in razvoj nov ih talentov. Kratkoro čno do 
srednjero čno pa podaljšanje trajanja spodbuja glasbene založbe k digitalizaciji in trženju 
retrospektivnih izdaj starih posnetkov. Jasno je že, da spletna dist ribucija daje enkratne 
priložnosti za trženje koli čine zvočnih posnetkov, ki je brez primere. 
Mednarodna razsežnost 
V oceni u činka so bile preu čene tudi posledice daljšega tr ajanja varstva za trgovino in 
začasno je bilo ugotovljeno, da bi ve čina dodatnega prihodka, zbranega v podaljšanem 
 
SL 6   SL trajanju, ostala v Evropi in koristila evrops kim izvajalcem. To je dobro za promocijo 
evropskih izvajalcev in ku lturno dinamiko na podro čju evropskih zvo čnih posnetkov.