[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.09.2005

KOM(2005) 426 končno

Predlog

SKLEP SVETA

o podpisu, v imenu Evropske skupnosti, Konvencije št. 198 Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, in o financiranju terorizma

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE

Konvencija št. 141 Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, ki jo je sprejel Odbor ministrov Sveta Evrope septembra 1990, je bila pripravljena za podpis 8. novembra istega leta. Veljati je začela 1. septembra 1993 in do zdaj so jo podpisale vse države članice EU. Ta konvencija poskuša določiti sklop pravil za uporabo pri preiskavah kaznivega dejanja pred izrekom in izvršbo odločb o zaplembi in za vzpostavitev učinkovitega mehanizma mednarodnega sodelovanja, zato da se storilcem kaznivih dejanj odvzame sredstva in premoženjske koristi, pridobljena z njihovimi dejavnostmi.

Vendar pa sta od leta 1990 razumevanje grožnje, ki jo predstavlja pranje denarja, in način odgovora na to grožnjo doživela precejšen premik, kar je povzročilo, da so leta 1998 podpisnice začele z izmenjavo mnenj glede morebitnih sprememb Konvencije.

Urad Evropskega odbora za problematiko kriminalitete (CDPC) Sveta Evrope se je novembra 2000 odločil za ustanovitev posvetovalne skupine za presojo o priporočljivosti sestave dodatnega protokola h Konvenciji iz leta 1990.

Končno poročilo o dejavnosti posvetovalne skupine je bilo predloženo CDPC na njeni plenarni seji junija 2002. Sklep seje je bil, da močni argumenti govorijo v prid celoviti posodobitvi konvencije, ki bi lahko vključila zlasti ukrepe v zvezi z identifikacijo, zasegom in zaplembo premoženja, pridobljenega s kaznivim dejanjem, ter ukrepe za mednarodno sodelovanje v kazenskih zadevah med organi kazenskega pregona.

Na 52. seji junija 2003 je CDPC naložil odboru strokovnjakov, da opravi posodobitev in dopolnitev Konvencije iz leta 1990. Ta naloga je bila nato razširjena na sestavo ukrepov proti financiranju terorizma, ki so v skladu z mednarodnimi standardi na tem področju, in preventivnih ukrepov. Zaradi velikega obsega sprememb je na koncu nastala nov Konvencija in ne zgolj preprost protokol.

Od decembra 2003 do februarja 2005 je odbor strokovnjakov sedemkrat zasedal in razpravljal o osnutku nove Konvencije o “pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in o financiranju terorizma”. Soglasje, doseženo na seji decembra 2004, je bilo predloženo v posvetovanje Parlamentarni skupščini Sveta Evrope 27. januarja 2005 (Mnenje št. 254/2005). Na zadnji seji februarja 2005 je odbor strokovnjakov razpravljal o parlamentarnih spremembah in izdelal končni osnutek, ki ga je CDPC pregledal 7. marca 2005. Na svoji 925. seji dne 3. maja 2005 je Odbor ministrov uradno sprejel Konvencijo in s tem odprl pot za svečano potrditev besedila na tretjem vrhu predsednikov držav in vlad, organiziranem pod okriljem Sveta Evrope v Varšavi 16. in 17. maja 2005. Enajst držav, članic Sveta Evrope, med katerimi je osem držav članic Evropske unije (Avstrija, Belgija, Ciper, Luksemburg, Malta, Poljska, Portugalska, Švedska), je na tem vrhu podpisalo Konvencijo.

Konvencija je bila pripravljena za podpis 16. maja 2005. Veljati bo začela prvi dan v mesecu, ki sledi preteku obdobja treh mesecev po datumu, ko bo šest podpisnic, od katerih najmanj štiri države, ki so članice Sveta Evrope, izrazilo svojo privolitev v zavezanost Konvenciji.

2. REZULTAT POGAJANJ

25. junija 2004 je Komisija sprejela priporočilo Svetu, s katerim je pooblaščena za začetek pogajanj v okviru posvetovanj odbora strokovnjakov Sveta Evrope [SEC(2004)822] za zadeve, ki so v pristojnosti Skupnosti, ter predlog skupnega stališča Sveta glede teh istih pogajanj za zadeve iz naslova VI Pogodbe o Evropski uniji [COM(2004)444].

19. novembra 2004 je Svet sprejel sklep, s katerim je pooblastil Komisijo za pogajanje o členih osnutka Konvencije, ki izhajajo iz pristojnosti Skupnosti na podlagi člena 300 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ter skupno stališče za druge člene. To pooblastilo so spremljale pogajalske smernice.

Pogajanja, ki so potekala na rednih in uspešnih usklajevalnih sestankih, je zaznamovalo tesno sodelovanje med državami članicami, irskimi, nizozemskimi in luksemburškimi predsedstvi Sveta ter Komisijo. Na začetku določeni roki so bili upoštevani, tako da je bil osnutek Konvencije pripravljen do vrha predsednikov držav in vlad maja 2005 v Varšavi.

Po končanem pogajanju Komisija meni, da so bili doseženi cilji, ki jih je določil Svet. Nova Konvencija upošteva druge mednarodne instrumente s tega področja in zlasti priporočila Projektne skupine za finančno ukrepanje (FATF) glede pranja denarja. Tak pristop je predvsem omogočil razširitev Konvencije posebej na financiranje terorizma, zlasti ob sklicevanju na opredelitev financiranja terorizma iz Konvencije Združenih narodov z dne 9. decembra 1999.

Zagotovljena je bila tudi skladnost celotne ureditve, predvidene v veljavni zakonodaji Evropske unije. To velja še zlasti za določbe glede preventivnih ukrepov iz člena 13 in tistih ukrepov, ki predvidevajo vzpostavitev enot za finančni nadzor (člena 1(f) in 12) in njihove postopke delovanja (iz členov 14, 46 in 47). Določbe so v tej obliki popolnoma usklajene z Direktivo Sveta 91/308/ES z dne 10. junija 1991 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja[1], spremenjene z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/97/ES[2] in s Sklepom Sveta 2000/642/PNZ z dne 17. oktobra 2000 o dogovoru glede sodelovanja med enotami za finančni nadzor držav članic pri izmenjavi informacij[3]. V Konvenciji so upoštevani tudi predlogi, ki jih je nazadnje predložila Komisija, zlasti osnutek tretje direktive o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja (COM(2004)448) in predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju pranja denarja s carinskim sodelovanjem (COM(2002)328).

Mednarodno sodelovanje v kazenskih zadevah je bilo okrepljeno zlasti z določbami, ki omogočajo zagotovitev informacij, povezanih z imetniki bančnih računov in njihovimi transakcijami. Predvidena je bila tudi možnost za razširitev teh določb na nebančne finančne institucije.

V členih 52-4 Konvencije je predvidena klavzula o neposeganju , ki omogoča državam podpisnicam, članicam Evropske unije, uporabo ustreznih pravil Skupnosti in Unije namesto pravil, zapisanih v Konvenciji. Ta določba ohranja neizogibno razvojni značaj zakonodaje Skupnosti in Unije ter preprečuje kakršno koli neskladje v prihodnosti.

Navsezadnje je Evropski skupnosti tudi omogočen podpis Konvencije; obveščena bo o podpisih, ratifikacijah, deklaracijah in pridržkih drugih pogodbenic, kakor tudi o vsakem drugem dokumentu v povezavi s Konvencijo. Končno bo tudi članica konference podpisnic, predvidene v členu 48, katere cilj je nadaljevati izvajanje Konvencije. Vendar pa v nasprotju s tem, kar je bilo predvideno v drugih Konvencijah Sveta Evrope, Skupnost ne bo imela pravice odločati o morebitnih spremembah in sprejemati novih pogodbenic Konvencije, čeprav bo morala upoštevati vse obveznosti, ki iz Konvencije izhajajo. Nasprotno pa imajo pravico do odločanja države, članice Sveta Evrope (znotraj Odbora ministrov), torej tudi države, ki so lahko tretja stranka Konvencije in nimajo nikakršne obveznosti, ki jo Konvencija predvideva. Udeležba Skupnosti, razen tega da prispeva k večanju števila podpisnic, potrebnih za začetek veljavnosti Konvencije, ima velik pomen za vzpodbudo drugim podpisnicam zato da druge podpisnice sklenejo in ratificirajo Konvencijo, kajti potreba po mednarodnem sodelovanju na področju boja proti pranju denarja in financiranju terorizma še nikoli ni bila tako nujna.

Zaradi tega predlog za Sklep Sveta, ki ga predloži Komisija, vsebuje en sam člen. Ta člen poziva Svet, da v imenu Evropske skupnosti odobri podpis Konvencije št. 198 Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in o financiranju terorizma.

Predlog

SKLEP SVETA

o podpisu, v imenu Evropske skupnosti, Konvencije št. 198 Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, in o financiranju terorizma

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 47(2) in 95, v povezavi s prvim pododstavkom člena 300(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[4],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropska skupnost meni, da so preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ter boj proti tema pojavoma vprašanja temeljnega pomena za zdravo, celovito in stabilno delovanje kreditnih in drugih finančnih institucij, kakor tudi za zaupanje v celotni finančni sistem in za vzpostavitev območja svobode, varnosti in pravice.

(2) Člani Sveta Evrope in Evropske skupnosti so se pogajali o novem dokumentu, zasnovanem na podlagi Konvencije Sveta Evrope št. 141 iz leta 1990 o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, za spremljanje razvoja grožnje in za izboljšanje najboljših mednarodnih praks.

(3) Komisija je v skladu s prvim pododstavkom člena 300(1) Pogodbe pogajanje v imenu Evropske skupnosti.

(4) Pogajanje je bilo uspešno zaključeno in nova Konvencija št. 198 o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in o financiranju terorizma je bila pripravljena za podpis zadevnih držav članic in Evropske skupnosti dne 16. maja 2005 pri generalnem sekretarju Sveta Evrope.

(5) Glede na njeno morebitno poznejšo sklenitev, naj bi Evropska skupnost navedeno konvencijo podpisala –

SKLENIL:

Edini člen

Glede na njeno morebitno poznejšo sklenitev, se predsednika Sveta pooblasti, da imenuje osebo, pooblaščeno v imenu Evropske skupnosti za podpis Konvencije o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in o financiranju terorizma.

V Bruslju, […]

Za Svet

Predsednik

PRILOGA 1

Izjava Komisije

[za zapisnik sestanka Sveta, ki se odloča o podpisu]

Komisija ugotavlja, da nekatere splošne in institucionalne določbe te Konvencije – zlasti glasovanje o spremembah in sprejemanje novih pogodbenih podpisnic v členih 54(1) do (3) in 50(1) – Skupnosti ne dovoljujejo popolnega izvajanja svoje zunanje pristojnosti na enaki podlagi kakor drugim podpisnicam, čeprav mora Skupnost upoštevati vse obveznosti iz Konvencije.

Komisija je zaradi te izbire zelo zaskrbljena upoštevajoč svojo vlogo varuhinje pogodb in upoštevajoč sodno prakso Sodišča.

V skladu s tem splošne in končne določbe Konvencije na noben način ne smejo biti obravnavane kakor precedens v povezavi z drugimi konvencijami.

Poleg tega Komisija poudarja potrebo po usklajeni uporabi Konvencije s 40 priporočili Projektne skupine za finančno ukrepanje (FATF), nazadnje posodobljene leta 2003, in z ustreznim pravnim redom. To zlasti velja za priporočilo 36(c) o pravni pomoči in izročitvi. Zahteve za vzajemno pravno pomoč se ne zavrne izključno na podlagi tega, da kaznivo dejanje vključuje tudi davčne zadeve.

[1] UL L 166 z dne 28.6.1991, str. 78.

[2] UL L 344 z dne 28.12.2001, str. 76.

[3] UL L 271 z dne 24.1.2000, str. 4.

[4] UL C […] z dne […], str. […].