1Ozadje

To poročilo se nanaša na Direktivo Sveta 2007/43/ES o določitvi minimalnih pravil za zaščito piščancev, ki se gojijo za proizvodnjo mesa (v nadaljnjem besedilu: Direktiva), in obravnava člen 6(3) Direktive, v skladu s katerim mora Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o uporabi Direktive in njenem vplivu na dobrobit piščancev, ki se gojijo za proizvodnjo mesa. V poročilu so upoštevani proizvodni pogoji, ki vplivajo na dobrobit brojlerjev, ter socialnoekonomske in upravne posledice Direktive, vključno z regionalnimi vidiki. To poročilo je tudi eden od ukrepov, predvidenih v strategiji EU za zaščito in dobro počutje živali za obdobje 2012–2015 . Strategija EU je spodbujala pristop, ki je temeljil na rezultatih dobrobiti živali, ter splošnejšo uporabo kazalnikov za oceno dobrobiti brojlerjev in ob zakolu v prihodnje.

To poročilo temelji na študiji, končani leta 2017, o socialnoekonomskih vplivih izvajanja Direktive in vplivih njenega izvajanja na dobrobit živali (v nadaljnjem besedilu: študija iz leta 2017). Drugi viri informacij vključujejo presoje Generalnega direktorata za zdravje in varnost hrane, ki zagotavljajo informacije o uradnem nadzoru, mnenja Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) in druge študije, ki zagotavljajo znanstveno znanje o dobrobiti brojlerjev, ter rezultat delavnice z vsemi državami članicami o uporabi podatkov klavnic za spremljanje dobrobiti, ki je potekala leta 2017.

Pred Direktivo ni bilo zahtev glede dobrobiti posameznih vrst brojlerjev in so se uporabljale le zahteve Direktive 98/58/ES o zaščiti rejnih živali, v kateri so določena splošna načela za nastanitev, krmljenje, napajanje in oskrbo, ki ustrezajo fiziološkim in etološkim potrebam živali. Leta 2005 je študija Eurobarometer pokazala, da več kot 40 % državljanov EU meni, da so piščanci, ki se gojijo za proizvodnjo mesa, ena od vrst, pri katerih so najbolj potrebne izboljšave v zvezi z dobrobitjo in zaščito.

Komisija je v ločenem poročilu o učinku genske selekcije na dobrobit piščancev, ki se gojijo za proizvodnjo mesa, pripravljenem v skladu z zahtevo iz člena 6(1) Direktive, sklenila, da je Evropska komisija v skladu s svojim mandatom na področju dobrobiti živali pripravljena spodbujati napredek na tem področju z obstoječimi orodji in da na tej stopnji zakonodajni instrument ni potreben.

Z Direktivo so bile uvedene zahteve za dobrobit živali, ki veljajo za hleve, v katerih se gojijo piščanci za proizvodnjo mesa, in največje gostote naseljenosti, pri čemer so bile določene dodatne zahteve za rejce v primeru večje gostote naseljenosti. V primeru večjih gostot naseljenosti je treba jati, poslani v klavnico, priložiti podatke o stopnji umrljivosti in jih oceniti. To je prvi zakonodajni akt EU, s katerim so uvedeni kazalniki, ki temeljijo na živalih, za urejanje dobrobiti živali. Poleg nediskriminatornih pregledov farm se izvaja tudi spremljanje v klavnicah, na podlagi katerega bi bilo treba v nekaterih primerih izvesti preiskave farm za nadaljnje ukrepanje v zvezi z ugotovitvami pregledov post mortem.

2Ekonomija sektorja

EU je pomembna svetovna proizvajalka brojlerjev (11,3 % svetovne proizvodnje) in je leta 2014 proizvedla skupaj 14,1 milijona ton perutninskega mesa. Po podatkih študije iz leta 2017 so večjo količino proizvedle Brazilija, Združene države Amerike in Kitajska. Tri četrtine proizvodnje EU so skoncentrirane v sedmih državah članicah, v katerih so tudi največje farme, in sicer na Poljskem, v Združenem kraljestvu, Nemčiji, Franciji, Španiji, Italiji in na Nizozemskem.

Po podatkih študije iz leta 2017 se je proizvodnja brojlerjev v EU med letoma 2009 in 2014 povečala za 18,6 % in zdaj znaša 6,5 milijard ptic na leto. Proizvodnja in poraba perutninskega mesa sta se stalno povečevali in perutninsko meso je po porabi v EU na drugem mestu, za svinjskim mesom. Proizvodnja in poraba perutninskega mesa v EU se bosta med letoma 2015 in 2025 predvidoma povečali za 3,8 % oziroma 3,4 %. V EU je stopnja samooskrbe s perutninskim mesom 103,9-odstotna, pri čemer izvoz obsega 11 % proizvodnje, uvoz pa 6 %. Uvoženi proizvodi, med katerimi so večinoma kosi mesa višje vrednosti iz Brazilije in Tajske, so namenjeni predvsem v Francijo, Nemčijo, na Nizozemsko in v Združeno kraljestvo.

Po podatkih študije iz leta 2017 je v sektorju perutnine EU zaposlenih nekaj več kot četrt milijona oseb, pri čemer jih je 62 % zaposlenih na področju zakola/predelave, skoraj petina (19 %) pa v primarni proizvodnji, večinoma na 23 360 velikih farmah brojlerjev. V nekaterih regijah EU je sektor močno integriran (skupno lastništvo obratov za vzrejo, valilnic, hlevov, obratov za krmo in obratov za predelavo), rejci pa prejmejo predhodno določen znesek za stroške dela in spremenljive stroške. V drugih regijah je stopnja integracije nižja, rejec pa je tudi lastnik ptic. Visoke stopnje integracije so pogoste v Avstriji, Franciji, Italiji, Nemčiji in Združenem kraljestvu, nižje stopnje pa so pogostejše v Belgiji, na Finskem, Nizozemskem, Poljskem in Švedskem. Na Danskem in Madžarskem sta razširjena oba modela.

3Uporaba Direktive

V študiji iz leta 2017 je navedeno, da je bila Direktiva v celoti prenesena v nacionalno zakonodajo, da se izvaja na regionalni ravni v Belgiji, Italiji, Nemčiji in Španiji ter da je v Združenem kraljestvu izvajanje decentralizirano.

3.1Usposabljanje in usmerjanje oseb, ki ravnajo s piščanci

Z Direktivo so bile uvedene posebne zahteve za usposabljanje rejcev, za katere veljajo odstopanja na podlagi predhodnih izkušenj. Tako usposabljanje odobrijo organi, običajno pa ga izvaja tretja oseba. Vendar je bilo v študiji iz leta 2017 navedeno, da nekaj držav članic ne zagotavlja ustreznih programov usposabljanja.

Pri usposabljanju je poudarek na odgovornosti rejca ter potrebi po ravnovesju med upravljanjem in zagotavljanjem virov, pa tudi praktičnih vidikih ulova in prevoza.

Organi rejcem zagotovijo potrdilo o usposobljenosti, pri čemer se dve tretjini teh potrdil podelita po usposabljanju, ena tretjina pa na podlagi predhodnih izkušenj. Številni rejci, ki bi lahko uveljavili odstopanje na podlagi svojih izkušenj, so se namesto tega odločili za usposabljanje, saj se jim je zdela priložnost, da se seznanijo z vidiki, kot sta vedenje brojlerjev in stres pri njih, dragocena.

Čeprav osebe, ki ulovijo in natovarjajo ptice pred prevozom za zakol, ne potrebujejo potrdila o usposobljenosti, jim morajo rejci v skladu z Direktivo zagotoviti navodila in smernice. Vendar rejec običajno ni tisti, ki organizira ulov, zlasti če je sektor močno integriran in prevoz organizirajo klavnice, zato ni v najboljšem položaju, da bi ekipi za ulov dajal navodila. V takih primerih so nekateri segmenti panoge ekipam za ulov zagotovili dodatno usposabljanje, da bi bile vključene osebe seznanjene z dobrimi praksami in svojimi pravnimi odgovornostmi.

3.2Gostota naseljenosti in pregledi

V Direktivi so določeni trije razponi za gostoto naseljenosti, rejci pa morajo izpolniti poseben sklop zahtev za vsakega od njih: