[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 17.10.2006

COM(2006) 592 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU

Ocena Sklada za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP) ter prihodnje možnosti{SEC(2006)1294}

UVOD

V skladu s sklepi Evropskega sveta decembra 2003[1] je Evropska komisija v tesnem sodelovanju z Evropsko investicijsko banko pregledala Sklad za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP). To sporočilo povzema glavne ugotovitve pregleda in predlaga možnosti za prihodnost. Bolj podrobne in tehnične informacije so vključene v delovni dokument služb Komisije, ki je priložen temu sporočilu.

FEMIP je bil ustanovljen oktobra 2002 na podlagi sklepov Evropskega sveta v Barceloni marca 2002, v skladu s katerimi je treba spodbuditi razvoj zasebnega sektorja v Sredozemlju[2], da se omogoči doseganje višje stopnje gospodarske rasti. FEMIP je združil posojila EIB in proračunska sredstva EU ter tako zagotovil tehnično pomoč, tvegani kapital in subvencioniranje obrestne mere za okoljske projekte. Poleg tega je bila vzpostavljena struktura dialoga med partnerskimi državami EU in sredozemskimi partnerskimi državami.

Novembra 2003 je Svet na podlagi ocene Komisije prvič pregledal dejavnosti FEMIP in se odločil, da okrepi sklad z novimi elementi: oblikovanjem posebnih sredstev FEMIP za bolj tvegana posojila, ustanovitvijo donatorskega skrbniškega sklada, okrepitvijo strukture dialoga in dodatno širšo lokalno navzočnostjo FEMIP v regiji. Strinjal se je tudi z večjim zneskom jamstev Skupnosti za posojila v regiji – oblika povečanja je bila določena decembra 2004 pri vmesnem pregledu mandatov EIB za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti.

Evropski svet je tudi pozval Ekonomsko-finančni svet, da leta 2006 ponovno izvede pregled po posvetovanju s sredozemskimi partnerskimi državami. Postopek posvetovanja je vključeval neposredno izmenjavo stališč med ministri, Komisijo in EIB na ministrskem srečanju FEMIP junija 2006, dvostranske razprave med EIB in organi sredozemskih držav v prvi polovici leta 2006 ter posvetovanja z zainteresiranimi stranmi FEMIP s ciljno usmerjenimi in spletnimi vprašalniki.

Rezultati postopka posvetovanja so bili skupaj z izborom ocen EIB in gospodarskimi podatki uporabljeni pri oceni delovanja FEMIP glede izpolnjevanja glavnih ciljev pospeševanja gospodarske rasti in razvoja zasebnega sektorja.

1. OCENA FEMIP GLEDE NA GOSPODARSKE POTREBE SREDOZEMLJA

1.1. Pospeševanje podpore naložbam in gospodarski rasti v regiji

Nedavna gospodarska rast v Sredozemlju še vedno zaostaja za povprečjem držav s primerljivimi srednjimi dohodki, čeprav je bila znatna (4,8 % leta 2005). Izkazalo se je, da je prenizka za zmanjšanje brezposelnosti, ki je glede na uradna poročila od 9 % do 23 %. Poleg tega je delež ljudi, ki živijo z manj kot 3 USD na dan, še vedno visok in znaša 20 % (Tunizija, Jordanija), 35 % (Alžirija) in tudi 70 % (Egipt).

Vzorci naložb v regiji so še vedno zmerni, zlasti zunaj držav proizvajalk nafte, in prilivi neposrednih tujih naložb so sorazmerno nizki v primerjavi z drugimi regijami; v Sredozemlje so usmerjeni le 3 % neto zasebnih kapitalskih tokov v regije v razvoju. Razlog za to je predvsem šibko poslovno okolje, ki je povezano z zavestjo o velikem političnem in gospodarskem tveganju. To pomeni tudi visoke realne obrestne mere, ki kažejo na pomanjkljivosti finančnih trgov in zakonodajnega okolja, ter slabo vključevanje regije na svetovne kapitalske trge.

Čeprav se je poslovno ozračje znatno zboljšalo, regija še vedno ni dosegla svetovnega povprečja na področju pomembnih dejavnikov nemotenega poslovanja, kot so dostop do finančnih sredstev, registracija premoženja, varstvo vlagateljev in upravni postopki za ustanavljanje podjetij, obravnavanje dovoljenj itd. Izvesti je treba dodatne reforme za zboljšanje poslovnega ozračja, da se zagotovijo lažje ustanavljanje in razvoj novih gospodarskih družb, ustvarjanje novih delovnih mest in gospodarska rast.

Še vedno je težaven dostop do finančnih sredstev za zasebna podjetja, zlasti za manjše družbe (mala in srednje velika podjetja). Čeprav imajo sredozemske banke na splošno dovolj kapitala in so dovolj likvidne, se zelo izogibajo tveganju. Delno zato, ker je delež slabih posojil že zdaj visok. Zato banke zaračunajo sorazmerno visoke obrestne mere, zagotavljajo kratkoročna posojila in od posojilojemalcev zahtevajo visoka zavarovanja. Dostop je omejen tudi zaradi nerazvitih distribucijskih kanalov in organizacijskih pomanjkljivosti v bankah. Banke so večinoma v državni lasti in v nekaterih državah je veliko posojil usmerjenih v javni sektor in dodeljenih na podlagi nekomercialnih meril. Zato je bančni kredit, ki je na voljo za zasebni sektor, še vedno prenizek in zajema le od 4 % do 20 % naložbenih potreb zasebnega sektorja.

Mala podjetja imajo še slabši dostop do posojil kot celoten zasebni sektor, čeprav v veliko sredozemskih državah zajemajo več kot 95 % vseh podjetij in zagotavljajo od 50 % do 70 % zaposlitev. Mala in srednje velika podjetja imajo več težav kot večja podjetja zlasti zato, ker so pogosto podkapitalizirana, nimajo dovolj sredstev za zavarovanje in ne zagotavljajo dovolj preglednih informacij. Poleg tega so stroški, ki jih ima banka pri zagotavljanju majhnih posojil, sorazmerno visoki v primerjavi s stroški za večja posojila.

Težave najmanjših družb bi lahko rešile mikrofinančne ustanove in standardizirani instrumenti, za katere je potrebnih manj virov. Čeprav je mikrofinanciranje vedno bolj dostopno, zdaj zajema le manj kot 0,5 % prebivalstva, zaradi česar je veliko možnosti neuresničenih.

1.2. FEMIP je znatno prispeval k naložbam v regiji

V tem smislu je poseg FEMIP zelo pomemben, ker pod ugodnimi pogoji financira visokokakovostno in produktivno infrastrukturo ter naložbe v zasebni sektor.

FEMIP se uporablja za usmerjanje znatnih finančnih sredstev v Sredozemlje. Največ posojil v regiji zagotavlja EIB in dejavnosti EIB v Sredozemlju so se znatno povečale od ustanovitve FEMIP; znesek sklenjenih poslov v višini 1,6 milijarde EUR leta 2002 se je povečal na 2,2 milijarde EUR leta 2005 (vključno s Turčijo[3]). Približno eno tretjino projektov FEMIP so sofinancirale druge ustanove.

Od oktobra 2002 do konca leta 2005 je bilo sklenjenih 77 dejavnosti v znesku 7,2 milijarde EUR, kar ustreza skupnemu obsegu projektov v višini več kot 25 milijard EUR. Ker posojilojemalci iz Turčije, Egipta, Tunizije in Maroka prejemajo največji delež posojil, bo mandat za dodeljevanje posojil Euro-Med II predvidoma v celoti izčrpan pred koncem leta 2006.

FEMIP prispeva h gospodarski rasti s podporo naložbam v infrastrukturo (60 % vseh posojil) in zasebne družbe. Posojila lokalnim posrednikom za nadaljnje posojanje malim in srednje velikim podjetjem (globalna posojila) so se v zadnjih nekaj letih izredno povečala in dosegla več kot 20 % vseh posojil, odobrenih v obdobju 2002–2005. Skupno financiranje FEMIP za zasebne dejavnosti se je v absolutnih vrednostih skoraj potrojilo, tako da se je z 0,3 milijarde EUR na leto v obdobju 2000–2002 povečalo na povprečno 0,9 milijarde EUR na leto v obdobju 2003–2005.

Takšno kreditno aktivnost so dopolnjevale dejavnosti EIB, ki so vključevale tvegan kapital in tehnično pomoč, financirano s proračunskimi sredstvi EU[4]. Tvegan kapital se uporablja zlasti za udeležbo v skladih zasebnega kapitala, mikrofinančnih ustanovah in shemah jamstev za posojila malim in srednje velikim podjetjem. Glede na to, da je EIB zagotovila 350 milijonov EUR obveznosti (od tega je več kot 200 milijonov EUR tveganega kapitala izplačanega in še vedno odprtega (tj. še ni vrnjen ali odpisan)), je postala največja mednarodna ustanova, ki zagotavlja tvegan kapital v regiji. Ta instrument se uporablja zlasti v nekaterih državah (Maroku, Tuniziji in Egiptu), kar kaže na razvoj trga (zakonodaja, usposobljeno osebje itd.) in velikost gospodarstva.

Izkazalo se je, da je tehnična pomoč zelo uporabna za določanje, pripravo, izvajanje in ocenjevanje projekta. Zasnovo in pristop tehnične pomoči pozitivno sprejemajo vse ciljne države, oba vidika pa učinkovito podpirata prenos strokovnega znanja in izkušenj na države upravičenke. Do zdaj je bilo za zasebni sektor uporabljenih manj kot 30 % tehnične pomoči, čeprav bi lahko dodatno podprla razvoj lokalnih finančnih posrednikov ter malih in srednje velikih podjetij.

Donatorski skrbniški sklad FEMIP je bil ustanovljen konec leta 2004, da bi financiral tehnično pomoč za sektorske in tematske študije ter dejavnosti tveganega kapitala, za katere ni bilo mogoče uporabiti sedanjih proračunskih sredstev EU, ki jih upravlja EIB. Skrbniški sklad je začel delovati v začetku leta 2005; do avgusta 2006 pa je bilo odobrenih dvanajst dejavnosti tehnične pomoči in ena dejavnost tveganega kapitala.

1.3. Vseeno lahko FEMIP še bolje pospešuje razvoj zasebnega sektorja ter zlasti malih in srednje velikih podjetij

Čeprav je FEMIP uspešno zagotavljal velika posojila, ki so primerna za velike dolgoročne naložbe, in si prizadeval za izpolnjevanje potreb manjših družb, se je izkazalo, da je težko trajnostno spremeniti ravnovesje med javnim in zasebnim sektorjem ter povečati podporo FEMIP zasebnim družbam na več kot 50 % dejavnosti FEMIP.

Globalna posojila finančnim ustanovam za nadaljnje posojanje malim in srednje velikim podjetjem uporabljajo zlasti večja izvozna mala in srednje velika podjetja, ker morajo lokalne posredniške banke v celoti prevzeti tveganje malega in srednje velikega podjetja ter so posojila EIB tem posrednikom odobrena v tuji valuti. Zato se takšna posojila ne uporabljajo pogosto za manjša podjetja v zasebnem sektorju. EIB si znatno prizadeva, da bi ponudila posojila v domači valuti, vendar ta prizadevanja pogosto ovira nezadostno sodelovanje organov sredozemskih držav , da bi na svojih trgih omogočili izdajo obveznic EIB v domači valuti.

Dve poročili EIB o oceni dejavnosti EIB v Sredozemlju in posvetovanja z zainteresiranimi stranmi kažejo glavne ovire, ki so poslovno okolje in zlasti reforma finančnega sektorja, nezadostno sodelovanje vlad sredozemskih držav pri tem, da bi olajšale dejavnosti EIB v zasebnem sektorju zadevnih držav, ter tudi nezadostna prilagodljivost instrumentov FEMIP potrebam in tveganju projektov zasebnega sektorja v tej regiji. Zaradi strogih zahtev v zvezi z varnostjo in jamstvi ter tveganja v zvezi z menjalnimi tečaji, ki so povezani s posojili EIB, je težje izpolnjevati manjše potrebe zasebnega sektorja. Poročila o ocenjevanju so tudi pokazala, da niso bile uresničene nekatere priložnosti za doseganje dodane vrednosti, ker vloga EIB v državah in sektorjih ni bila dovolj natančno opredeljena in ker institucionalnim vprašanjem ter sodelovanju z lokalnimi organi, Komisijo in drugimi donatorji ni bilo namenjene dovolj pozornosti.

Oblikovanje posebnih sredstev FEMIP (SFE) je nekoliko znižala zahteve v zvezi z varnostjo v nekaterih primerih. Od konca leta 2005 so bila posebna sredstva FEMIP uporabljena le dvakrat (delno ker so nekatere sredozemske države začele dvomiti v uporabnost okvirnih sporazumov z EIB za dejavnosti zasebnega sektorja), vendar seznam projektov v okviru posebne ovojnice FEMIP kaže, da se bo njena uporaba povečala.

Na podlagi obravnave pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene pri finančnih instrumentih FEMIP, bi bilo treba sklad, kakršen je zdaj, natančno prilagoditi in bolj razvejiti.

2. NADALJNJI RAZVOJ

2.1 Prihodnost evropske sosedske politike

Z uvedbo evropske sosedske politike leta 2004 je bilo oblikovano novo politično okolje, ki ga je treba upoštevati pri oceni prihodnosti FEMIP. Sodelovanje ES s sosednjimi državami bo od leta 2007 urejal politično usmerjen evropski sosedski in partnerski instrument (ENPI). V skladu s tem novim instrumentom je treba zlasti zagotoviti skladnost z EIB.

V zvezi s tem je Komisija pripravila predlog o mandatu EIB za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti za obdobje 2007–2013, ki bo znatno povečal sredstva za posojila, namenjena državam, ki jih zajema evropska sosedska politika. Takšen predlog predvideva tudi večjo skladnost ukrepov EIB za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti ter zunanje politike in ciljev Evropske unije.

V zvezi z nadaljnjim razvojem evropske sosedske politike bo predvidoma naslednje leto potekala celovita razprava v EU. S tem bi lahko dosegli drznejši in celovitejši pristop v širšem okviru evropske sosedske politike.

2.2 Možnosti

V nadaljevanju so preučene tri možnosti za prihodnost FEMIP, ki izražajo tri ravni zastavljenih ciljev[5]:

1. prva izhodiščna možnost, ki ne določa sprememb instrumentov, predvideva večji obseg posojil in tesnejše povezave z evropsko sosedsko politiko;

2. druga možnost, ki vključuje natančno prilagajanje in razvejanost finančnih instrumentov FEMIP ter sočasno okrepitev partnerstva in lokalne navzočnosti, da se dodatno zboljša učinkovitost FEMIP in dodana vrednost razvoja zasebnega sektorja;

3. tretja možnost, ki predvideva nadgradnjo FEMIP v samostojno evro-sredozemsko hčerinsko banko EIB.

2.3 Možnost 1: ohranitev okrepljenega FEMIP in zboljšanje povezav z evropsko sosedsko politiko

V skladu s to izhodiščno možnostjo bi se povečal obseg posojil za izpolnitev naložbenih potreb regije v skladu s predvidenim Sklepom Sveta o mandatih EIB za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti[6]. V skladu s predlogom Komisije bi se sredstva za posojila za regijo zaradi večjih najvišjih določenih regionalnih zneskov realno povečala za 2 % na leto in tako prispevala k izpolnjevanju naložbenih potreb.

Predlog o mandatu za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti predvideva tudi tesnejše povezovanje prednostnih nalog EIB s politikami EU v okviru evropske sosedske politike, da se okrepi gospodarska povezava EU in sosednjih držav z dodatno liberalizacijo trgovine, skupnimi prometnimi in energetskimi omrežji ter približevanjem ureditev za odprtje trgov in premagovanje ovir za trgovino in naložbe.

Boljša vključitev EIB v strategije držav EU in okvir evropske sosedske politike (zlasti ustrezne razdelke akcijskih načrtov) ter boljše usklajevanje dejavnosti EIB in EU bi okrepila usklajenost in učinek posojil EIB v širšem sektorju ter pričakovanje gospodarske reforme. Takšen pristop bi zagotovili z dodatnim povezovanjem EIB v postopku načrtovanja programov Komisije (npr. državni ali regionalni strateški dokumenti, okvirni programi in akcijski programi) ter tesnim sodelovanjem pri določanju in izvajanju projektov FEMIP. V tem smislu bi lahko FEMIP financiral sklop projektov v posameznem sektorju, tako da bi povezal posojilo s sektorsko reformo ali strategijo, pri tem pa bi sodeloval s Komisijo in drugimi večstranskimi/dvostranskimi ustanovami, kadar bi bilo to ustrezno. Zagotoviti bo treba zlasti tesnejšo vključitev EIB v razširitev vseevropskih omrežij v Sredozemlje.

Tvegani kapital in tehnična pomoč bosta še naprej financirana iz proračuna EU. Komisija načrtuje, da bo v obdobju naslednjih finančnih perspektiv v skladu z regionalnim programom v okviru instrumenta evropske sosedske politike za Sredozemlje predlagala, da se FEMIP dodeli 32 milijonov EUR na leto v obliki nepovratnih sredstev, ko bo začel veljati instrument evropske sosedske politike, za to pa se bo uporabljal postopek komitologije. Poleg tega Komisija predvideva revizijo sporazuma med EIB in Komisijo o upravljanju finančne pomoči za sredozemske države ter zlasti uporabe povratnih tokov tveganega kapitala in posebnih posojil iz prejšnjih dejavnosti v okviru MEDA, ki so po ocenah 35 milijonov EUR na leto, da se ta sredstva dodajo kot prispevek za FEMIP. Povratni tokovi iz nekdanjih protokolov in mandatov ter prihodnjih dejavnosti bi se uporabili za nove dejavnosti tveganega kapitala. Na tej podlagi bi lahko FEMIP zagotovil približno 50 milijonov EUR na leto za nove dejavnosti tveganega kapitala (kar ustreza povprečju za obdobje 2005–2006) in dodelil približno 20 milijonov EUR na leto za tehnično pomoč[7]. Poleg tega bi lahko zneske, ki so na voljo v donatorskem skrbniškem skladu konec leta 2006, prenesli v novo programsko obdobje za financiranje dodatnih dejavnosti tehnične pomoči in tveganega kapitala. Za nekatere projekte bodo še vedno na voljo subvencionirane obrestne mere, ki se bodo uporabljale na zahtevo nacionalnih organov in financirale iz dodelitev instrumenta evropske sosedske politike za posamezno državo.

EIB na splošno ocenjuje, da bo zaradi večjega obsega posojil in tesnejšega vključevanja dejavnosti EIB v sektorske in državne strateške dokumente evropske sosedske politike in EU morala okrepiti osebje s približno 70 operativnih članov osebja konec leta 2005 na približno 110 operativnih članov osebja do leta 2013. V primerjavi z drugimi mednarodnimi finančnimi ustanovami bo obseg osebja še vedno majhen. Glede na ta predviden potek dogodkov bodo v skladu s podatki EIB upravni stroški še vedno presegali sedanje prihodke, čeprav bi se kritje stroškov FEMIP postopno zboljšalo[8].

Ta izhodiščna možnost bi bila najcenejša. Vseeno ne bi obravnavala ugotovljenih sedanjih nevarnosti v zvezi z razvojem zasebnega sektorja.

2.4 Možnost 2: prilagoditev FEMIP v okviru evropske sosedske politike za večjo podporo razvoju malih in srednje velikih podjetij ter okrepljeno partnerstvo

Namen te možnosti je omogočiti FEMIP, da bi bolje uresničil možnosti glede izpolnjevanja potreb zasebnega sektorja in odpravil pomanjkljivosti. Možnost 2 predlaga, da se poleg elementov iz možnosti 1 natančno prilagodi in razširi obseg instrumentov FEMIP ter okrepi navzočnost EIB na lokalni ravni. To bi prispevalo k boljšemu izpolnjevanju potreb zasebnega sektorja (ter zlasti malih in srednje velikih podjetij). Predlog vključuje tudi ustanovitev svetovalnega odbora, da se okrepi partnerstvo s sredozemskimi državami in poveča njihovo lastništvo.

Boljše izpolnjevanje potreb zasebnega sektorja z več finančnimi instrumenti in storitvami z dodatnim poudarkom na malih in srednje velikih podjetjih

Bolj proaktivna politika, ki bolje izpolnjuje potrebe malih in srednje velikih podjetij , bi lahko vključevala boljšo razporeditev tveganja med FEMIP, lokalnimi finančnimi posredniki in lokalnimi podjetji ter ukrepe za zboljšanje zmogljivosti vseh udeležencev za obvladovanje tveganja.

Večje tveganje EIB bi lahko dosegli z dejavnejšo uporabo posebnih sredstev FEMIP, da se omilijo stroge zahteve v zvezi z varnostjo v nekaterih primerih za neposredna posojila zasebnim družbam in zagotavljanje jamstev ter da se razširi obseg globalnih posojil finančnim posrednikom. V zvezi s tem je za popolno izvajanje dvostranskih okvirnih sporazumov z EIB za projekte zasebnega sektorja potrebno sodelovanje sredozemskih držav.

Prav tako bi lahko odpravili sedanji tveganju nenaklonjen odnos lokalnih posrednikov z zagotovitvijo večje konkurence na področju globalnih posojil in opredelitvijo izrecnih določb v sporazumih o globalnih posojilih o posebni usmeritvi na manjša mala in srednje velika podjetja. Poleg teh izboljšav kreditnih aktivnosti je treba dodatno razviti tehnično pomoč, kar bo finančnim ustanovam pomagalo pri razvoju sistemov za boljšo oceno kreditnega tveganja, prispevalo k poenostavitvi postopkov ter uvedbi novih proizvodov za mala in srednje velika podjetja. Na tem področju bi lahko FEMIP podpiral tudi razvoj shem jamstev za posojila malim in srednje velikim podjetjem (znižanje tveganja zaradi malega in srednje velikega podjetja za lokalno banko). Ta prizadevanja bi dodatno podprlo izvajanje ukrepov iz državnih akcijskih načrtov v okviru evropske sosedske politike, katerih cilj je napredek strukturne reforme bančnega sektorja.

Tveganje, ki ga prevzamejo mala in srednje velika podjetja s svojimi sredstvi, bi razen s tveganim kapitalom lahko omilili s posojili v lokalni valuti, ki bi lahko bila na voljo tudi družbam in projektom z nižjim dohodkom iz izvoza ali brez dohodka iz izvoza. Zato morajo regulativni organi v državah upravičenkah sprejeti vse potrebne ukrepe za izdajo obveznic EIB v lokalni valuti na lokalnih trgih ali razviti druge instrumente za zavarovanje pred tveganji.

Poleg tega bi lahko zagotovili tehnično pomoč za dodatno zboljšanje kakovosti naložbenih projektov malih in srednje velikih podjetij ter zmanjšanje tveganj, ki jih imajo. FEMIP bi lahko podprl razvoj poslovnih storitev za manjša mala in srednje velika podjetja, da lahko pripravijo poslovne načrte, zboljšajo poročanje in celotno preglednost ter tako prispevajo k temu, da postanejo bolj „privlačna za banke“. Dodatno bi lahko razvili tudi trgovinske finančne instrumente (tako da se lokalnim finančnim ustanovam zagotovijo globalna posojila ali jamstva) in tako sredozemskim družbam omogočili boljšo uporabo evro-sredozemskega območja proste trgovine, oblikovanega do leta 2010.

Zelo pomembno je tudi usmeriti več sredstev tveganega kapitala v mala in srednje velika podjetja, ker lahko ta instrument zagotovi sredstva v lokalni valuti, pri tem pa ni potrebno visoko zavarovanje. Zato bi bilo primerno dodatno razviti mikrofinančne dejavnosti in sklade zasebnega kapitala v več državah. Če bi FEMIP izvajal več in obsežnejše dejavnosti (kot je udeležba v družbah, ki se privatizirajo, ali skupne kapitalske naložbe s posojili za velike projekte zasebnega sektorja), bi finančne zahteve za izvajanje dejavnosti tveganega kapitala lahko nedvomno presegle znesek 50 milijonov EUR na leto, predviden v okviru možnosti 1 (ocena EIB predvideva najmanj 80 milijonov EUR na leto za obdobje 2007–2013). Finančno vrzel bi lahko zapolnili z dodatnimi finančnimi sredstvi držav članic EU in sredozemskih držav ali EIB (iz rezerv ali drugih finančnih ureditev).

Okrepljeno partnerstvo in lokalno sodelovanje

Prav tako bi lahko zboljšali strukturo dialoga ter tako okrepili sodelovanje sredozemskih partnerskih držav v FEMIP in lastništvo FEMIP, s tem pa bi bolj povezali dejavnosti FEMIP s postopkom evropske sosedske politike. Na ministrskem srečanju FEMIP junija 2006 je več držav podprlo predlog, da bi sedanja strokovna srečanja, ki so organizirana dvakrat na leto, nadomestili s svetovalnim odborom , ki bi se srečal dvakrat do štirikrat na leto. V odbor bi bili vključeni predstavniki sredozemskih držav, držav članic in Evropske komisije, kot povabljenci pa bi lahko sodelovali tudi zunanji strokovnjaki. Poleg obravnave sektorskih tem, sektorskih reform in vprašanj v zvezi s splošnim poslovnim ozračjem, s katerimi se ukvarjajo udeleženci strokovnih srečanj, bi lahko ta odbor razpravljal tudi o strategiji, prednostnih nalogah in rezultatih FEMIP (na primer poslovnem načrtu FEMIP, letnem poročilu FEMIP in uporabi različnih instrumentov) ter ovirah, ki jih ima EIB pri izvajanju dejavnosti v sredozemskih državah. Zato bi se lahko FEMIP tudi bolje odzval na dejanske potrebe. Svetovalni odbor bi pripravil tudi podlago za letno ministrsko srečanje FEMIP.

Poleg tega bi lahko okrepili lokalno navzočnost EIB. Izkušnje z EBOR so pokazale, da je ta element zelo pomemben, če se želi zagotoviti, da je zajet celoten zasebni sektor. Do zdaj ima EIB 3 lokalne urade, v katerih je zaposlenih skupaj 7 članov osebja EIB[9]. Ker so ti uradi majhni, delujejo zlasti kot predstavništva. Za dodatno zboljšanje prepoznavnosti FEMIP in njegove bližine upravičencem v sredozemskih državah bi lahko sedanje urade nekoliko razširili in tako olajšali komunikacijo z organi in posojilojemalci ter tudi zboljšali vključitev EIB v širše strategije in sodelovanje donatorjev, olajšali določitev novih projektov, zboljšali spremljanje sedanjih dejavnosti ter prenesli več znanja in izkušenj EIB na državo.

Prav tako je treba preučiti povečanje števila lokalnih uradov, če je to potrebno z operativnega in poslovnega stališča; to bi tudi zboljšalo prepoznavnost EIB in bi se lahko štelo kot politični znak dolgoročne zavezanosti državi gostiteljici. Pri ustanavljanju novih uradov si je treba prizadevati za sinergijo z razvojnimi agencijami ES in/ali dvostranskimi razvojnimi agencijami.

EIB ocenjuje, da bi v okviru možnosti 2 morala povečati obseg operativnega osebja, ki se ukvarja neposredno s sredozemskimi dejavnostmi, na skupaj približno 130 članov osebja do konca leta 2013, da bi se lahko uspešno spopadla z večjim obsegom dejavnosti tveganega kapitala, ki zahtevajo sodelovanje več osebja, večjo vlogo lokalnih uradov in ustanovitvijo svetovalnega odbora. To bi pomenilo višje stroške, kot bi nastali v okviru možnosti 1. V skladu s podatki EIB bodo upravni stroški presegali sedanje prihodke, čeprav bi se kritje stroškov FEMIP v obdobju 2007–2013 postopno zboljšalo.

Možnost 2 bi omogočala boljše izpolnjevanje potreb zasebnega sektorja, EIB bi se približala strankam in drugim zainteresiranim stranem, sredozemske države pa bi se tesneje vključile v strategijo in rezultate FEMIP. Povečala bi se tudi intenzivnost podpore FEMIP ustanavljanju ter razvoju malih in srednje velikih podjetij.

2.5 Možnost 3: ustanovitev samostojne evro-sredozemske banke

Preučena je bila zahtevnejša možnost ustanovitve samostojne ločene ustanove (evro-sredozemske banke).

Evro-sredozemska banka bi delovala v sredozemskih partnerskih državah (zdaj 9 držav)[10]. Poleg držav članic EU, EIB (večina) in Evropske skupnosti bi zainteresirane strani lahko bile tudi druge sredozemske države, zlasti države kandidatke in možne države kandidatke.

Hčerinska banka bi uporabljala najmanj enake instrumente za zagotavljanje prožnega financiranja, kot jih predvideva možnost 2, vključno z dajanjem posojil, zagotavljanjem kapitala, jamstev itd., vendar bi bila bolj usmerjena v bolj tvegane proizvode. Podobno kot FEMIP in večina večstranskih bank bi si hčerinska banka prizadevala tudi za to, da bi pridobila finančna sredstva zunanjih donatorjev (tj. EU, držav članic in drugih zainteresiranih strani) in pospešila njihovo ustvarjanje za dejavnosti, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi, kot so tehnična pomoč in subvencije.

Pričakuje se, da bi večji obseg poslovanja lahko lažje dosegli z večjo vključitvijo sredozemskih držav v upravljanje hčerinske banke in širšo lokalno navzočnostjo, kar omogoča podporo več dejavnostim zasebnega sektorja. Glede na ocene EIB, ki temeljijo na oceni sedanje absorpcijske sposobnosti, bi lahko kreditne aktivnosti presegle pričakovane stopnje FEMIP in dosegle 1,8 milijarde EUR v letu 2009 ter se do leta 2013 strmo dvignile na 2,6 milijarde EUR.

Vseeno bi bilo za obseg instrumentov, ki bi jih po pričakovanjih zagotavljala evro-sredozemska hčerinska banka, potrebnih tudi več virov, ne glede na to, da bi hčerinska banka najverjetneje znatno uporabljala podporne storitve EIB za plačilo. EIB na primer ocenjuje, da bi „evro-sredozemska banka“ potrebovala 195–390 članov osebja v letu 2009, do konca leta 2013 pa 270–540 članov osebja, kar je odvisno od tega, v kakšnem obsegu lahko hčerinska banka uporablja iste podporne storitve kot EIB. Zato bi se znatno povečale stopnje upravnih stroškov za nekatere ali vse proizvode ali bi bilo treba zagotoviti visok vplačan kapital delničarjev, da se ustvari znaten prihodek v blagajno.

Oblika evro-sredozemske banke bi lahko bila različna, pri čemer bi bile z vsako obliko povezane različne operativne in finančne zahteve. EIB ocenjuje[11], da bi banka potrebovala približno 22 milijard EUR kapitala za obdobje do leta 2013 (ob domnevi, da bi se portfelj EIB v Sredozemlju ob ustanovitvi prenesel na novo ustanovo), ki bi ga morali vložiti delničarji.

Glavna prednost te možnosti bi bila povečanje lastništva z vključitvijo sredozemskih držav v postopek odločanja in imetništvo delnic. V primerjavi z možnostjo 2 bi spodbujala bolj tvegan odnos in večjo prožnost instrumentov.

Vseeno bi ta možnost pomenila dodatne stroške za delničarje. Ker hčerinska banka temelji na omejenem številu držav glede na EIB, bi potrebovala vsaj tako trdno kapitalsko osnovo kot druge večstranske banke (razmerje med najetimi dolgoročnimi posojili in lastnim kapitalom 100 % v primerjavi z 250 % za EIB), razen če bi še naprej uporabljala jamstva iz proračuna EU. Zagotoviti bi bilo treba tudi višje razmerje vplačanega kapitala (tj. 20 %), da se ustvari dovolj prihodkov v blagajno, ki zagotavljajo kritje višjih stroškov zaradi več osebja[12].

Preučiti je treba, koliko časa bi potrebovali za ustanovitev takšne ustanove. Zaradi ustanovitve hčerinske banke bi bilo treba spremeniti statute EIB (člen 30); ker so ti del Pogodbe ES, bi bila potrebna ad-hoc medvladna konferenca, po njej pa bi morala vsaka država članica spremenjene statute podpisati in ratificirati. Dolgotrajna bodo verjetno tudi mednarodna pogajanja o določitvi statutov, kapitalske strukture in načinov dela nove ustanove.

3. SKLEP

Analiza kaže, da FEMIP uspešno usmerja finančna sredstva za naložbe v Sredozemlje, vendar se lahko njegova zmožnost, da vpliva na gospodarske reforme in potrebe zasebnega sektorja, zboljša tako, da se: 1. poveča njegova strateška usmeritev z boljšo povezavo dejavnosti EIB s politikami EU za gospodarsko reformo, 2. razširi in natančno prilagodi obseg instrumentov FEMIP za boljše izpolnjevanje potreb zasebnega sektorja ter 3. okrepi navzočnost FEMIP na lokalni ravni, da se zagotovita boljša določitev potreb sredozemskih držav in odziv nanje.

Kot kaže, je dodatna prilagoditev FEMIP v sedanjem institucionalnem okolju (ohranitev ustanove v EIB v skladu z možnostjo 2) z uvedbo obsežnih izboljšav instrumentov, lokalnega sodelovanja in strateške usmeritve stroškovno ter časovno najučinkovitejša možnost. FEMIP bo prilagojen glede na sprejetje instrumenta evropske sosedske politike ter prihodnji razvoj evropske sosedske politike.

[1] Sklepi Evropskega sveta v Bruslju, 12.–13. decembra 2003: „Evropski svet pozdravlja odločitev Ekonomsko-finančnega sveta o nadaljnjem razvoju sklada FEMIP z okrepitvijo FEMIP v okviru Evropske investicijske banke. V skladu s pooblastilom Evropskega sveta v Barceloni je bila sprejeta odločitev na podlagi delovanja FEMIP, ki je bilo pozitivno ocenjeno, in posvetovanj s sredozemskimi partnerskimi državami. Evropski svet poziva Ekonomsko-finančni svet, da oceni vključitev hčerinske banke za sredozemske partnerske države v večinski lasti EIB decembra 2006 na podlagi ocene okrepljenega delovanja sklada in ob upoštevanju rezultata posvetovanj s partnerji barcelonskega procesa.“

[2] To zajema države barcelonskega procesa: Maroko, Alžirijo, Tunizijo, Egipt, Gazo-Zahodni breg, Izrael, Libanon, Sirijo, Jordanijo in Turčijo.

[3] Ker je Turčija postala kandidatka za pristop k EU, so bila od leta 2005 posojila v to državo (ki so prej zajemala povprečno več kot eno tretjino dejavnosti FEMIP) prenesena v drug mandat za dodeljevanje posojil. V skladu s tem dejavnosti v Turčiji ne bodo več prikazane v okviru FEMIP, čeprav bo Turčija še naprej sodelovala v FEMIP na institucionalni ravni (na primer na srečanjih FEMIP).

[4] Sedanji statuti EIB omejujejo EIB pri zagotavljanju lastnih finančnih sredstev za takšne dejavnosti.

[5] Te možnosti so podrobneje predstavljene v delovnem dokumentu služb Komisije.

[6] V skladu s predlogom Komisije o mandatih EIB za dodeljevanje posojil zunaj Skupnosti za obdobje 2007–2013 bi se sredstva za posojila za sredozemske države povečala s 6,5 milijarde EUR za obdobje 2000–2007 na 10 milijard EUR za obdobje 2007–2013 (zajamčeno iz proračuna EU). Poleg tega so predvidena sredstva brez proračunskega jamstva EU v višini 2 milijard EUR.

[7] Glede na to, da je težko predvideti povratne tokove, sta zneska 50 in 20 milijonov EUR okvirna. Zato bi bilo treba zagotoviti prožnost pri sorazmernih dodelitvah za tehnično pomoč in tvegani kapital v posameznem letu.

[8] Za orientacijo je treba navesti, da je v zadnjih letih kritje stroškov FEMIP s sedanjimi prihodki znašalo približno 80 %. Za več podrobnosti glejte delovni dokument služb Komisije.

[9] Brez lokalnega osebja, ki se zdaj uporablja le za nevsebinske upravne naloge (npr. sprejemanje, varnost, čiščenje, vzdrževanje itd.).

[10] Ker je Turčija postala kandidatka za pristop k EU, bi nove dejavnosti v Turčiji ostale v okviru EIB, čeprav bi bila Turčija pozvana, da postane delničarka nove banke.

[11] Delovni dokument osebja, priložen temu sporočilu, vključuje predviden potek dogodkov za takšno evro-sredozemsko banko, ki temelji na različnih domnevah.

[12] Za vsako dodatno milijardo EUR posojil, ki jih zagotovi EIB, je treba zagotoviti 0,4 milijarde EUR kapitala, pri čemer morajo delež 5 % vplačati delničarji EIB. V primeru evro-sredozemske hčerinske banke, ki ima svojo kapitalsko osnovo, bi bilo treba posojila v celoti pokriti iz kapitala (za vsako dodatno milijardo EUR posojil bi bila potrebna 1 milijarda EUR kapitala), za kar bi bilo treba doseči višje razmerje vplačanega kapitala (20 %, če so izpolnjene navedene domneve), da se lahko v celoti pokrijejo upravni stroški.