[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 6.12.2010

COM(2010) 709 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

O DEJAVNOSTIH EVROPSKE UNIJE V ZVEZI Z NAJEMANJEM IN DAJANJEM POSOJILV LETU 2009

KAZALO

1. Uvod 3

2. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil 3

2.1. Pregled 3

2.2. Plačilnobilančna pomoč 4

2.2.1. Glavne značilnosti plačilnobilančne pomoči 5

2.2.2. Plačilnobilančna pomoč, ki je bila sprejeta in izplačana v letu 2009 5

2.2.3. Odziv EU na krizo državnega dolga v euroobmočju 6

2.3. Makrofinančna pomoč 6

2.3.1. Glavne značilnosti makrofinančne pomoči 7

2.3.2. Makrofinančna pomoč, ki je bila sprejeta in izplačana v letu 2009 7

2.3.3. Vpliv finančne krize na makrofinančno pomoč 8

2.4. Pomoč Euratoma 9

2.4.1. Glavne značilnosti 9

2.4.2. Izplačana pomoč 9

3. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z najemanjem posojil 9

3.1. Opis 9

3.2. Plačilnobilančna pomoč 9

3.3. Makrofinančna pomoč 10

3.4. Euratom 10

4. Evropska investicijska banka 11

4.1. Dejavnosti Evropske investicijske banke v zvezi z dajanjem posojil 11

4.2. Dejavnosti Evropske investicijske banke v zvezi z najemanjem posojil 11

UVOD

Komisija mora v skladu s sklepi Sveta o vzpostavitvi različnih instrumentov Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil vsako leto obvestiti Evropski parlament in Svet o uporabi teh instrumentov. Da bi se izpolnile te zahteve glede obveščanja, je v tem poročilu opisana dejavnost dajanja posojil po posameznih zadevnih področjih.

To poročilo vsebuje zlasti kratko predstavitev dejavnosti v zvezi z dajanjem in najemanjem posojil v okviru plačilnobilančne pomoči državam članicam zunaj euroobmočja[1] in makrofinančne pomoči Evropske unije tretjim državam. Poročilo vsebuje tudi podatke o dajanju in najemanju posojil Euratoma.

Za celovit pregled dejavnosti EU je v zadnjem delu naveden povzetek dejavnosti Evropske investicijske banke (EIB) v zvezi z najemanjem in dajanjem posojil v letu 2009.

DEJAVNOSTI EVROPSKE UNIJE V ZVEZI Z DAJANJEM POSOJIL

Pregled

Komisija zagotavlja finančno podporo državam nečlanicam in državam članicam zunaj euroobmočja na podlagi različnih pravnih podlag glede na zadevna geografska območja in zastavljene cilje.

Finančni posli, ki jih upravlja Komisija v skladu z različnimi sklepi Sveta, so običajno dvostranska posojila (makrofinančna pomoč državam nečlanicam ali plačilnobilančna pomoč državam članicam zunaj euroobmočja), s katerimi Evropska unija pomaga ponovno vzpostaviti makroekonomsko ravnovesje v državi. Instrument Euratoma v zvezi z dajanjem posojil je namenjen financiranju dejavnosti v državah članicah in nekaterih državah nečlanicah (Armeniji, Rusiji in Ukrajini).

Izplačila makrofinančne pomoči, plačilnobilančne pomoči in posojil Euratoma temeljijo na vzajemnem poslovanju. To pomeni, da dolgovani zneski (obresti in/ali glavnica), valuta in datumi plačila posojil ustrezajo dolgovanim zneskom, valuti in datumom plačil prvotnega najetega posojila.

Razpredelnica 1: Izplačila posojil za makrofinančno pomoč*, posojila Euratoma za države nečlanice in posojila za plačilnobilančno pomoč državam članicam zunaj euroobmočja

v mio EUR

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Skupaj |

Romunija (DČ od 1.1.2007) | 50 | 50 |

Albanija | 9 | 9 |

Bosna in Hercegovina | 10 | 10 | 20 |

NJR Makedonija | 12 | 28 | 40 |

Srbija in Črna gora | 40 | 15 | 55 |

Libanon | 25 | 25 |

Vmesni seštevek makrofinančne pomoči | 12 | 118 | 10 | 15 | 19 | 25 | 199 |

Euratom(1) | 40 | 25 | 65 | 215 | 51 | 39 | 16 | 7 | 458 |

Madžarska | 2 000 | 3 500 | 5 500 |

Latvija | 2 200 | 2 200 |

Romunija | 1 500 | 1 500 |

Vmesni seštevek plačilnobilančne pomoči(2) | 2 000 | 7 200 | 9 200 |

Skupaj | 52 | 143 | 75 | 230 | 70 | 39 | 2 016 | 7 232 | 9 857 |

(1) Vključno z Bolgarijo in Romunijo (državi članici od 1. januarja 2007). (2) Zgornja meja najvišjega zneska posojil, odobrenih državam članicam zunaj euroobmočja na podlagi plačilnobilančne pomoči, se je 2. decembra 2008 povečala z 12 milijard EUR na 25 milijard EUR. Ta omejitev se je 18. maja 2009 povečala na 50 milijard EUR. * V obdobju 2002–2009 je bilo skupno izplačanih 417 milijonov EUR nepovratnih sredstev, od katerih je bilo 15,3 milijona EUR izplačanih v letu 2009 (dodatne informacije o makrofinančni pomoči je mogoče najti v poročilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o izvajanju makrofinančne pomoči tretjim državam v letu 2009). |

Plačilnobilančna pomoč

Finančna in gospodarska kriza je močno prizadela gospodarsko dejavnost v Evropi in svetu. Kljub zgodovinskim fiskalnim in monetarnim ukrepom, ki so jih sprejele vlade in centralne banke v podporo finančnim trgom, so bili pogoji za kratkoročno in dolgoročno financiranje v letu 2009 še vedno težki. Leta 2008 se je ponovno uporabila plačilnobilančna pomoč, da bi se državam članicam zunaj euroobmočja pomagalo odpraviti plačilnobilančne težave zaradi finančne krize. Leta 2009 se je posojanje v okviru plačilnobilančne pomoči povečalo, saj je finančna kriza še naprej vplivala na financiranje v državah članicah zunaj euroobmočja.

Glavne značilnosti plačilnobilančne pomoči

Plačilnobilančna pomoč ima obliko srednjeročnih posojil, ki jih zagotovi Komisija ter se običajno zagotavljajo skupaj s finančnimi sredstvi iz Mednarodnega denarnega sklada in drugih večstranskih posojilodajalcev, kot so Evropska investicijska banka, Evropska banka za obnovo in razvoj ali Svetovna banka, ali dvostransko pomočjo držav članic. Pomoč je izjemna in se uporablja za posamezne primere. Možne upravičenke so države članice zunaj euroobmočja[2], ki imajo resne plačilnobilančne težave. Pomoč je makroekonomske narave (tj. ni povezana z namensko uporabo sredstev, tako kot projektna pomoč). Pomoč se izplača, če so izpolnjeni ekonomsko-politični pogoji, pri čemer je njen cilj ublažitev splošnih zunanjih finančnih omejitev držav članic prejemnic in ponovna vzpostavitev plačilnobilančnega ravnovesja. Take politične pogoje sprejmeta Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom in država članica v memorandumu o soglasju, ki se podpiše pred izvajanjem sporazumov o posojilih. Pomoč je namenjena izvajanju prilagoditvenih ukrepov za odpravo teh težav. Preverjanje teh ukrepov je pogoj, ki mora biti izpolnjen za izplačilo nadaljnjih obrokov posojila.

Skupnost je leta 1975[3] sprejela več ukrepov, katerih cilj je bil podpreti plačilno bilanco držav članic, ki so posebej finančno ogrožene ali imajo finančne težave, pri čemer so se ti ukrepi v okviru plačilnobilančne pomoči izvajali naslednjih dvajset let. Ti ukrepi so bili sestavljeni iz posojil, ki se financirajo iz najemanja posojil Skupnosti.

Zaradi večjega števila upravičenih držav članic po širitvi[4] in resnosti mednarodne finančne krize je bilo decembra 2008[5] potrebno ponovno uporabiti in povečati plačilnobilančno pomoč z 12 milijard EUR na 25 milijard EUR, da bi pokrili morebitne potrebe. Maja 2009[6] je bila sprejeta odločitev o dodatnem zvišanju zgornje meje posojila na 50 milijard EUR, da bi se lahko še naprej hitro odzvali na morebitno dodatno povpraševanje po plačilnobilančni pomoči.

Plačilnobilančna pomoč, ki je bila sprejeta in izplačana v letu 2009

Svet je leta 2009 sklenil, da bo na podlagi plačilnobilančne pomoči zagotovil pomoč dvema dodatnima državama:

- Latviji s posojilom do 3,1 milijarde EUR (Odločba Sveta 2009/290/ES z dne 20. januarja 2009) in

- Romuniji s posojilom do 5 milijard EUR (Odločba Sveta 2009/459/ES z dne 6. maja 2009).

Plačilnobilančna pomoč je leta 2009 predstavljala znaten del posojanja EU glede obsega izplačil. Skupni znesek v višini 7,2 milijarde EUR je bil izplačan v več obrokih.

Razpredelnica 2: Seznam posojil, izplačanih leta 2009 v okviru plačilnobilančne pomoči

Država | Odločba | Obrok | Datum | Znesek v milijonih EUR |

Madžarska[7] | 2009/102/ES | 2. | 26. 3. 2009 | 2 000 |

3. | 6. 7. 2009 | 1 500 |

Latvija | 2009/290/ES | 1. | 25. 2. 2009 | 1 000 |

2. | 27. 7. 2009 | 1 200 |

Romunija | 2009/459/ES | 1. | 27. 7. 2009 | 1 500 |

Odziv EU na krizo državnega dolga v euroobmočju

Zaradi krize v Grčiji so se Svet in države članice maja 2010 odločili za sveženj ukrepov za ohranitev finančne stabilnosti v Evropi.

Eden od teh ukrepov je vzpostavitev Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (European Financial Stabilisation Mechanism – EFSM). Mehanizem temelji na členu 122(2)[8] Pogodbe in se v celoti financira iz proračuna EU. Za njegovo aktivacijo bo treba izpolniti stroga merila, določena v okviru skupne pomoči EU in Mednarodnega denarnega sklada (MDS), glede pogojev pa bo podoben MDS. Dne 1. oktobra 2010 mehanizem še ni bil aktiviran.

Hkrati z EFSM sta bila sprejeta tudi dva druga ukrepa:

– finančna podpora Grčiji v obliki združenih dvostranskih posojil držav članic euroobmočja, ki skupaj znašajo 80 milijard EUR. K temu je MDS dodal še 30 milijard EUR v okviru skupne pomoči EU in MDS, kar skupaj znaša 110 milijard EUR.

– Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) je bil ustanovljen s kapaciteto 440 milijard EUR. Zanj sorazmerno jamčijo sodelujoče države članice.

Makrofinančna pomoč

Podrobne informacije o ukrepih makrofinančne pomoči so v letnem poročilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o izvajanju makrofinančne pomoči tretjim državam[9].

Glavne značilnosti makrofinančne pomoči

Makrofinančna pomoč v obliki posojil in/ali nepovratnih sredstev podpira prizadevanje držav upravičenk za sprejetje političnih in gospodarskih reform ter se izvaja v povezavi z ustanovama Bretton Woods (MDS in Svetovna banka). Glavne značilnosti makrofinančne pomoči so izrednost pomoči, dejstvo, da pomoč dopolnjuje finančne pomoči iz mednarodnih finančnih institucij, in makroekonomska pogojenost. Makrofinančna pomoč EU, prilagojena potrebam posamezne države, je bila na podlagi tesnega usklajevanja z Mednarodnim denarnim skladom in Svetovno banko namenjena številnim tretjim državam s splošnim ciljem stabilizirati finančno stanje in vzpostaviti tržno usmerjeno gospodarstvo.

Posojila makrofinančne pomoči se običajno izplačajo v več obrokih, če so izpolnjene ključne točke makroekonomske pogojenosti. Vsako izplačilo je pogojeno z najetjem posojila Komisije. Komisija lahko v primeru zamude, ker država upravičenka ne more poravnati svojih obveznosti v zvezi z vračilom, uporabi sredstva iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe[10], tako da se zagotovi vračilo zadevnih posojil Komisije.

Posojila, izplačana na podlagi tega instrumenta od leta 2002, so navedena v razpredelnici 1.

Makrofinančna pomoč, ki je bila sprejeta in izplačana v letu 2009

Glavne dejavnosti v zvezi z makrofinančno pomočjo leta 2009 so povezane s pogajanji z ustreznimi organi, in osredotočene na:

- pogoje pomoči za Libanon (memorandum o soglasju, podpisan 18. decembra 2008, in sporazum o posojilu, podpisan 19. decembra 2008).

Program makrofinančne pomoči za Libanon vključuje nepovratna sredstva v znesku 30 milijonov EUR in posojilo v znesku 50 milijonov EUR, pri čemer se obe pomoči izplačata v dveh obrokih. Prvi obrok posojila (25 milijonov EUR) je bil izplačan na začetku junija 2009. Komisija je decembra 2009 podaljšala obdobje razpoložljivosti drugega obroka programa pomoči, ki se bo zdaj zaključilo 21. decembra 2010. Izplačilo drugega obroka je odvisno od izpolnjevanja pogojev, vključenih v memorandum o soglasju, sklenjen z nacionalnimi organi.

- razdelitev posojil, dodeljenih nekdanji Zvezni republiki Jugoslaviji, med Srbijo in Črno goro.

Razloga za ločitev terjatev EU do Črne gore od tistih do Srbije sta, da je Črna gora junija 2006 postala neodvisna ter da je bil julija 2006 sklenjen sporazum med Srbijo in Črno goro o delitvi zunanjih obveznosti med obe ločeni državi. Na podlagi te odločitve niso bile uvedene nove obveznosti za EU in ta odločitev nima proračunskih posledic. S Črno goro je bil leta 2009 podpisan ločen sporazum o posojilu, ki je začel veljati 4. februarja 2010. S tem se izvaja Sklep Sveta 2008/784/ES[11], v skladu s katerim se del obveznosti, ki jih EU dodeli Državni skupnosti Srbije in Črne gore (nekdanji Zvezni republiki Jugoslaviji), dodeli Črni gori, kar posledično zmanjša obveznost Srbije.

Svet Evropske unije je 30. novembra 2009[12] sprejel naslednje tri nove makrofinančne pomoči:

- Armeniji (Sklep Sveta 2009/890/ES), ki jo sestavljajo nepovratna sredstva v višini 35 milijonov EUR in posojila do 65 milijonov EUR. Makrofinančna pomoč EU bo dopolnila podporo drugih donatorjev ter je namenjena pomoči pri pokrivanju finančnih potreb Armenije v obdobju 2010–2011 in ublažitvi učinka finančne krize. Pogoji za izročitev makrofinančne pomoči bodo dopolnili pogoje programa MDS ter bodo vključevali zadovoljivo izvajanje tega programa poleg predlaganih reform na področju upravljanja javnih financ, upravljanja dolga ter politike javnih naročil in carinske politike.

- Bosni in Hercegovini (Sklep 2009/891/ES) v obliki posojil do 100 milijonov EUR. Cilj te pomoči je pomagati organom, da rešijo vprašanje preostalega zunanjega financiranja in proračunskih potreb, ki se pojavljajo kot posledica močne upočasnitve gospodarske rasti, ki vpliva na državo. Dopolnjuje programe MDS in Svetovne banke. Izplačilo se načrtuje v dveh obrokih, ki se okvirno načrtujeta za tretje in četrto četrtletje leta 2010, če bodo zadovoljivo izpolnjeni zahtevani pogoji.

- Srbiji (Sklep Sveta 2009/892/ES) makrofinančna pomoč v obliki posojil do 200 milijonov EUR. Cilj te pomoči je pomagati organom, da rešijo vprašanje preostalega zunanjega financiranja in proračunskih potreb, ki se so se pojavile v državi zaradi svetovne krize. Dopolnjuje programe MDS in Svetovne banke. Pričakuje se, da se bo ta pomoč začela izplačevati leta 2011, če bodo zadovoljivo izpolnjeni potrebni pogoji. Poleg tega, kot je navedeno zgoraj, so bile obveznosti Srbije, ki izhajajo iz prejšnje makrofinančne pomoči nekdanji Zvezni republiki Jugoslaviji, zmanjšane z dodelitvijo njihovega dela Črni gori v skladu s Sklepom Sveta 2008/784/ES.

Leta 2009 je bilo v okviru posojil makrofinančne pomoči izvedeno eno izplačilo[13]:

- prvi obrok v višini 25 milijonov posojila Libanonu.

Vpliv finančne krize na makrofinančno pomoč

Zaradi finančne krize je več sosednjih držav (Ukrajina, Gruzija, Armenija in Belorusija) ter druge tretje države (Islandija, Kirgiška republika in Tadžikistan) zaprosilo za makrofinančno pomoč, ki bi ublažila pritisk na devizne rezerve in prispevala k ekonomski stabilnosti in reformam.

Komisija je oktobra 2009 sprejela predlog za posojilo makrofinančne pomoči v višini 500 milijonov EUR za Ukrajino (ki se dodajo k 110 milijonom EUR, o katerih je bila odločitev sprejeta leta 2002 in ki še niso bili izplačani zaradi pomanjkljivega delovnega dogovora z MDS). Svet je 29. junija 2010 sprejel predlog za Ukrajino, o katerem je 7. julija 2010 glasoval Parlament po rednem zakonodajnem postopku na podlagi člena 212 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

Pomoč Euratoma

Glavne značilnosti

Instrument Euratoma za posojila se lahko uporabi za financiranje projektov v državah članicah (Sklep Sveta 77/270/Euratom) ali v nekaterih tretjih državah (Ukrajini, Rusiji ali Armeniji) (Sklep Sveta 94/179/Euratom). Ta posojila so izvenproračunske operacije, ki jih Komisija financira ob podpori najemanja posojil na finančnem trgu. Svet je leta 1990 omejil najemanja posojil na 4 milijarde EUR, pri čemer je bila sprejeta odločitev o najetju in izplačilu približno 3,4 milijarde EUR. Komisija je leta 2002 predlagala povečanje omejitve najemanja posojil s 4 milijard EUR na 6 milijard EUR, pri čemer Svet odločitve v zvezi s tem še ni sprejel.

Izplačana pomoč

Dejavnosti Euratoma v letu 2009 so bile osredotočene na dejavnosti dajanja in najemanja posojil tretjega (in zadnjega) obroka v višini 10,3 milijona USD[14] v skladu s sporazumom o posojilu za projekt K2R4[15] v Ukrajini.

DEJAVNOSTI EVROPSKE UNIJE V ZVEZI Z NAJEMANJEM POSOJIL

Opis

Komisija je pooblaščena, da se za financiranje dajanja posojil v imenu Evropske unije in Euratoma zadolžuje na kapitalskem trgu, pri čemer odločitev v zvezi s tem sprejme Svet. Mehanizem najemanja in dajanja posojil za posamezni instrument (plačilnobilančna pomoč, makrofinančna pomoč in posojila Euratoma) je določen v skladu z ustrezno pravno podlago. Najemanje posojil in s tem povezano dajanje posojil sta med seboj vzajemno povezana, s čimer se zagotavlja, da proračun EU ni obremenjen z obrestnimi merami ali tveganjem nihanja deviznih tečajev. Neporavnani dolgovi so izravnani z neporavnanimi posojili.

Plačilnobilančna pomoč

Izdaje obveznic so uspešno pripomogle k temu, da se je EU kot pomembna izdajateljica vrnila na trg referenčnih obveznic v eurih. Obveznice so bile zelo dobro sprejete na trgu. Ker je zanimanje vlagateljev ostalo zelo veliko, je bilo vedno hitro preveč ponudb za nakup obveznice. V končni razdelitvi so bile vse pomembne skupine vlagateljev, vključno s centralnimi bankami, investicijskimi skladi, oddelki za finančne posle v bankah in zavarovalnicami. Cene obveznic so se približale najboljši ceni v referenčni skupini, tj. v državnem, nadnacionalnem in agencijskem sektorju, in so bile usklajene z izdajatelji, kot so Evropska investicijska banka, „Kreditanstalt für Wiederaufbau“ (KFW) in „société de financement de l'économie française“ (SFEF).

Delovanje sekundarnega trga je bilo tudi zelo zadovoljivo, s čimer se je potrdil močan položaj EU kot prvovrstne izdajateljice referenčnih obveznic. Ta dober položaj se je okrepil s poznejšimi referenčnimi obveznicami, izdanimi julija 2010.

Razpredelnica 3: Obveznica EU, izdana leta 2009[16]

Država | Opis | Datum izdaje | Datum zapadlosti | Velikost (EUR) | Kupon |

Latvija | EEC 3.25 2014 | 25. 2. 2009 | 3. 4. 2014 | 1,0 milijarde | 3.125% |

Madžarska | EEC 3.25 2014 | 26. 3. 2009 | 7. 11. 2014 | 2,0 milijarde | 3.25% |

Madžarska | EEC 3.625 2016 | 6. 7. 2009 | 6. 4. 2016 | 1,5 milijarde | 3.625% |

Latvija in Romunija | EEC 3.125 2015 | 27. 7. 2009 | 27. 1. 2015 | 2,7 milijarde | 3.125% |

Makrofinančna pomoč

Leta 2009 je bilo najeto samo eno posojilo v znesku 25 milijonov EUR v zvezi s posojanjem Libanonu v okviru makrofinančne pomoči.

Euratom

Leta 2009 je bil za Euratom na podlagi kritnih posojil zbran znesek 10 335 milijonov USD (kar je enakovredno 7 104 milijonov EUR) za financiranje projekta K2R4 v Ukrajini.

Razpredelnica 4: Obseg najemanja posojil glede na finančni instrument od leta 2002 do leta 2009[17] (v mio EUR)

2002 | 713 | 80 | 1 379 | 2 172 |

2003 | 431 | 105 | 1 372 | 1 908 |

2004 | 423 | 170 | 1 214 | 1 807 |

2005 | 440 | 385 | 1 080 | 1 905 |

2006 | 436 | 436 | 969 | 1 841 |

2007 | 400 | 474 | 786 | 1 260 |

2008 | 266 | 484 | 2 000 | 654 | 3 404 |

2009 | 214 | 481 | 9 200 | 584 | 10 479 |

(1)Uporabljeni so menjalni tečaji na dan 31. decembra vsako leto. (2)Evropska skupnost za premog in jeklo je od leta 2002 naprej v postopku likvidacije. Zadnja obveznica, ki jo je izdala ESPJ, zapade leta 2019. |

EVROPSKA INVESTICIJSKA BANKA

Dejavnosti Evropske investicijske banke v zvezi z dajanjem posojil

Posojila, ki jih odobri Evropska investicijska banka iz lastnih virov, imajo obliko neposrednega financiranja za posamezne projekte ali globalnih posojil finančnim posrednikom, ki potem razdelijo sredstva na manjše lokalne projekte. Skupni obseg odobrenih posojil Evropske investicijske banke se je leta 2009 povečal za 37 %, tj. na 79,3 milijarde EUR, pri čemer je bilo 70,5 milijarde EUR odobrenih državam članicam in 8,8 milijarde EUR partnerskim državam.

Dajanje posojil EIB vpliva na proračun EU, kadar je povezano z jamstvi EU, subvencioniranimi obrestnimi merami ali drugimi določbami EU/EIB, povezanimi z delitvijo tveganja. Zlasti nekatera posojila EIB zunaj EU so upravičena do proračunskega jamstva EU. Komisija je 21. aprila 2010 v okviru vmesnega pregleda zunanjega mandata EIB izdala podrobno poročilo o zunanjih posojilnih dejavnostih EIB v letu 2009[18]. EIB hkrati upravlja mehanizme za delitev tveganj, ki vključujejo uporabo proračuna EU za podpiranje politik znotraj EU (npr. sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja za raziskovalne in razvojne projekte ter garancija za posojilo za projekte vseevropskega prometnega omrežja)[19].

Dejavnosti Evropske investicijske banke v zvezi z najemanjem posojil

Svetovna finančna kriza je spremenila tržne pogoje. Čeprav se je v drugi polovici leta 2009 na trge vrnilo nekoliko zaupanja, je tržna negotovost čez leto ostala visoka, kar pomeni, da je izdaja obveznic še vedno predstavljala izziv, zlasti pri velikih transakcijah in pri daljših zapadlostih. Posledica državnih reševalnih načrtov je bila velika ponudba državnih obveznic in obveznic z državnim poroštvom. Vlagatelji so si lahko privoščili, da so bili čedalje bolj selektivni.

Kljub težkim pogojem glede financiranja v letu 2009, je EIB pod ugodnimi pogoji zbrala 79,4 milijarde EUR glede na svoj močen tržni položaj v okviru programa za financiranje iz leta 2009.

[1] Z Uredbo Sveta (ES) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 je bil v podporo državam članicam euroobmočja vzpostavljen Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo, ki se v celoti financira iz proračuna EU. Dne 1. oktobra 2010 mehanizem še ni bil aktiviran.

[2] Države članice, ki 1. oktobra 2009 še niso uvedle eura: Bolgarija, Češka republika, Danska, Estonija, Madžarska, Latvija, Litva, Poljska, Romunija, Švedska in Združeno kraljestvo.

[3] Uredba Sveta (EGS) št. 397/75 z dne 17. februarja 1975 o vzpostavitvi novega mehanizma, ki se imenuje Mehanizem posojil Skupnosti, da se zagotovi pomoč nekaterim državam ES pri odpravi netrajnostne neuravnoteženosti tekočih računov zaradi prvega naftnega šoka.

[4] Po uvedbi eura so bile samo države članice zunaj euroobmočja še naprej upravičene do plačilnobilančne pomoči.

[5] Uredba Sveta (ES) št. 1360/2008 z dne 2. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic.

[6] Uredba Sveta (ES) št. 431/2009 z dne 18. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic.

[7] Dne 9.12.2008 je bil Madžarski izplačan prvi obrok v višini 2 000 milijonov EUR.

[8] Člen 122(2) Pogodbe predvideva finančno podporo državam članicam v težavah, ki so jih povzročile izjemne okoliščine, nad katerimi države članice nimajo nikakršnega nadzora.

[9] Še ni objavljeno za leto 2009. Za leto 2008, glej COM/2009/514, SEC/2009/1279.

[10] Glej Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009.

[11] UL L 269, 10.10.2008, str. 8.

[12] Poleg tega je bilo s Sklepom Sveta 2009/890/ES odločeno, da se Gruziji zagotovi makrofinačna pomoč v znesku 46 milijonov EUR nepovratnih sredstev.

[13] Prvi obrok v višini 15,3 milijona EUR nepovratnih sredstev Gruziji je bil izplačan leta 2009.

[14] Zadnji obrok je bil izplačan oktobra 2009.

[15] Komisija je 29. septembra 2004 odobrila posojilo v skupnem znesku v EUR, ki je enako 83 milijonom USD, in sicer za varnostno nadgradnjo enot jedrske elektrarne Kmelnitski 2 in Rovno 4 (K2R4) v Ukrajini.

[16] http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2011-14_en.htm

http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2015-16_en.htm

[17] Več informacij o obveznicah ES je na spletni strani http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operation_instruments/market_operations59_en.htm.

[18] COM(2010) 173

[19] Komisija je poročala Svetu in Parlamentu o izvajanju novih finančnih instrumentov v letu 2009, ki se financirajo iz proračuna EU v okviru proračunskega leta, v skladu s točko 49 Medinstitucionalnega sporazuma med ES, EP in Svetom.