1.Uvod

To sporočilo o usmeritvenem jedrskem programu, ki se zahteva v skladu s členom 40 Pogodbe Euratom, zagotavlja pregled nad naložbami v EU za vse korake jedrskega življenjskega cikla. Je prvo, ki ga je Komisija predstavila po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči marca 2011.

Jedrska energija je del mešanice energijskih virov v polovici držav članic EU. V tistih državah, ki so se odločile za uporabo jedrske energije, ima ta pomembno vlogo pri zagotavljanju zanesljivosti oskrbe z električno energijo. V tem okviru je bilo v strategiji za energetsko unijo in evropski strategiji za energetsko varnost poudarjeno, da morajo države članice uporabljati najvišje standarde glede varnosti, zanesljivosti oskrbe, ravnanja z odpadki in neširjenja jedrskih snovi ter diverzificirati oskrbo z jedrskim gorivom. S tem bodo pomagale doseči cilje v okviru podnebne in energetske politike do leta 2030.

EU je trenutno eno od treh velikih gospodarstev , ki več kot polovico svoje električne energije proizvedejo z nizkoogljičnimi viri energije (približno 58 % ).

Usmeritveni jedrski program zagotavlja podlago za razpravo o tem, kako lahko jedrska energija pomaga doseči energetske cilje EU. Ker jedrska varnost ostaja absolutna prednostna naloga Komisije, so vanjo posebej vključene naložbe v zvezi z varnostnimi nadgradnjami po nesreči v Fukušimi in dolgotrajnim delovanjem obstoječih jedrskih elektrarn. Jedrska industrija EU se premika v novo fazo, za katero so značilne okrepljene dejavnosti ob koncu življenjskega cikla, zato bo program prispeval tudi k utemeljeni razpravi o povezanih naložbenih potrebah in obvladovanju jedrskih obveznosti.

Usmeritveni jedrski program obravnava tudi potrebo po naložbah v raziskovalne reaktorje in gorivni cikel, vključno s proizvodnjo medicinskih radioizotopov.

2.Jedrska energija

2.1.Najnovejši razvoj na področju jedrske energije

V 14 državah članicah obratuje 129 jedrskih reaktorjev, ki imajo skupno zmogljivost 120 GWe in povprečno starost blizu 30 let. Projekti nove gradnje so predvideni v 10 državah članicah, štirje reaktorji pa se že gradijo na Finskem, v Franciji in na Slovaškem. Drugi projekti na Finskem, Madžarskem in v Združenem kraljestvu so v postopku pridobivanja dovoljenj, medtem ko so projekti v drugih državah članicah (v Bolgariji, na Češkem, v Litvi, na Poljskem in v Romuniji) v pripravljalni fazi. Združeno kraljestvo je pred kratkim naznanilo, da ima namen do leta 2025 zapreti vse termoelektrarne na premog, vrzel v zmogljivosti pa zapolniti z novimi plinskimi in jedrskimi elektrarnami.

Mnoge države v Evropi in po svetu bodo za proizvodnjo dela električne energije v naslednjih desetletjih uporabljale jedrsko energijo. EU ima najnaprednejši pravno zavezujoč in izvršljiv regionalni okvir za jedrsko varnost na svetu, kljub različnim stališčem držav članic glede proizvodnje električne energije v jedrskih reaktorjih, pa enotno priznava potrebo po zagotovitvi najvišjih možnih standardov za varno in odgovorno rabo jedrske energije in zaščito državljanov pred sevanjem.

Od zadnje posodobitve usmeritvenega jedrskega programa leta 2008 je prišlo na področju jedrske energije v EU do znatnih sprememb, saj je bilo po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima-Daiči organizirano celovito ocenjevanje tveganja in varnosti („izredni varnostni pregledi“) jedrskih reaktorjev EU ter je bila sprejeta pomembna zakonodaja o jedrski varnosti, ravnanju z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ter varstvu pred sevanji.

Z izrednimi varnostnimi pregledi je bilo sicer ugotovljeno, da so varnostni standardi jedrskih elektrarn v EU, Švici in Ukrajini na visoki ravni, vendar so bile priporočene nadaljnje izboljšave. Upravljavci jedrskih objektov jih izvajajo v skladu z nacionalnimi akcijskimi načrti. Komisija bo še naprej spremljala izvajanje teh načrtov s pomočjo skupine evropskih regulatorjev za jedrsko varnost.

S spremenjeno direktivo o jedrski varnosti5 se zvišuje raven standardov jedrske varnosti. Določa ambiciozen cilj za celotno EU, da se zmanjša tveganje nesreč in preprečijo veliki izpusti radioaktivnih snovi. Uvaja tudi zahtevo po evropskem sistemu medsebojnih strokovnih pregledov, v okviru katerih bi bilo treba posebna varnostna vprašanja pregledovati vsakih šest let. Te zahteve je treba vedno upoštevati pri naložbah v nove jedrske objekte in, kadar so smiselno izvedljive, pri nadgradnji obstoječih objektov.

Leta 2015 je imel Euratom ključno vlogo pri zagotavljanju sprejetja Dunajske deklaracije. Ta podpisnice Konvencije o jedrski varnosti Mednarodne agencije za jedrsko energijo zavezuje k doseganju varnostnih standardov, ki so primerljivi s standardi iz direktive o jedrski varnosti. Zaradi širjenja jedrske energije po vseh celinah in vloge številnih prodajalcev je pomembno zagotoviti, da se varnostni standardi spoštujejo po vsem svetu in da niso ogroženi zaradi uporabe cenejše ali zastarele tehnologije.

V pravnem okviru EU se zahteva večja preglednost in sodelovanje javnosti pri obravnavanju jedrskih vprašanj ter izboljšanje sodelovanja med vsemi deležniki. V navedenih direktivah o jedrski varnosti, radioaktivnih odpadkih in varstvu pred sevanji so določene zahteve o razpoložljivosti informacij in sodelovanju javnosti. Komisija prav zdaj pregleduje izvajanje teh zahtev v že prenesenih direktivah z namenom spodbujanja najboljše prakse. Veljale bodo tudi za direktive, ki jih je treba še prenesti v nacionalno zakonodajo. Komisija želi zagotoviti, da ima javnost dostop do zanesljivih informacij in po potrebi lahko sodeluje pri preglednem postopku sprejemanja odločitev.

Organi za jedrsko varnost držav članic EU zdaj dobro sodelujejo prek skupine evropskih regulatorjev za jedrsko varnost. Poleg tega bo Komisija še naprej spodbujala dialog med deležniki, vključno s civilno družbo, med drugim v okviru evropskega foruma za jedrsko energijo.

Dialog z deležniki in civilno družbo je v zadnjih dveh letih zajemal vprašanja, kot so pripravljenost in ukrepanje v izrednih razmerah, vloga jedrske energije v energetski uniji in zanesljivost oskrbe, EU kot vodilni svetovni akter na področju jedrske varnosti, oblikovanje trga za razgradnjo v Evropi ter nujna udeležba civilne družbe. S prihajajočim poročilom Evropskemu parlamentu in Svetu o direktivi o radioaktivnih odpadkih ta dialog tvori trdno podlago za večjo preglednost in razpravo. Poleg tega je treba okrepiti prizadevanja za učinkovitejšo komunikacijo in sodelovanje, da se izboljša razumevanje pomislekov civilne družbe in javnosti jasneje predstavijo in razložijo tveganja in varnostni vidiki vseh oblik jedrske tehnologije.

Še naprej bo več pozornosti namenjene jedrski varnosti. Kot je poudarjeno v sklepih Vrha o jedrski varnosti 2016, odzivanje na zlonamerna dejanja jedrske in radiološke narave zahteva mednarodno sodelovanje. To vključuje izmenjavo informacij v skladu z nacionalnimi predpisi in postopki posameznih držav.

2.2.Jedrski trg EU in glavni razvojni dosežki