SL Uradni list Evropske unije CE 70/21

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 3/2007,

ki ga je sprejel Svet dne 11. decembra 2006

z namenom sprejetja Uredbe (ES) št. …/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne … o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2320/2002

(Besedilo velja za EGP)

(2007/C 70 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

po posvetovanju z Odborom regij,

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Zaradi zaščite oseb in blaga v Evropski uniji bi bilo treba preprečiti dejanja nezakonitega vmešavanja v civilno letalstvo z določitvijo skupnih pravil za varovanje civilnega letalstva. Ta cilj bi bilo treba doseči z vzpostavitvijo skupnih pravil in skupnih osnovnih standardov na področju varovanja letalstva ter mehanizmov spremljanja skladnosti.

(2) Zaželeno je, da se v interesu varovanja civilnega letalstva na splošno zagotovi osnova za skupno razlago Priloge 17 k Čikaški konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu z dne 7. decembra 1944.

(3) Uredba (ES) št. 2320/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o določitvi skupnih pravil na področju varnosti civilnega letalstva (3) je bila sprejeta zaradi dogodkov 11. septembra 2001 v Združenih državah.

(4) Vsebino Uredbe (ES) št. 2320/2002 bi bilo treba revidirati glede na pridobljene izkušnje in jo zaradi poenostavitve, uskladitve in pojasnitve obstoječih pravil ter izboljšanja ravni varovanja razveljaviti ter nadomestiti s to uredbo.

(5) Glede na potrebo po večji prožnosti pri sprejemanju ukrepov in postopkov varovanja zaradi izpolnjevanja nastajajočih ocen tveganja in zaradi omogočanja uvajanja novih tehnologij bi morala ta uredba določiti osnovna načela o tem, kaj je treba storiti za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja, brez poseganja v tehnične in postopkovne podrobnosti o tem, kako se jih bo izvajalo.

(6) Ta uredba naj bi se uporabljala za letališča, ki služijo civilnemu letalstvu in se nahajajo na ozemlju države članice, za operatorje, ki nudijo storitve na takšnih letališčih, ter za subjekte, ki zagotavljajo blago in/ali storitve na takšnih letališčih ali prek njih.

(7) Brez poseganja v Konvencijo o kaznivih dejanjih in nekaterih drugih dejanjih, storjenih na letalih (Tokio, 1963), Konvencijo o zatiranju nezakonite ugrabitve zrakoplovov (Haag, 1970) in Konvencijo o zatiranju nezakonitih dejanj zoper varnost civilnega letalstva (Montreal, 1971) bi morala nova uredba zajemati tudi ukrepe varovanja, ki se uporabljajo na krovu zrakoplovov letalskih prevoznikov Skupnosti ali med njihovim letom.

(8) Vsaka država članica se lahko sama odloči, ali bo na zrakoplove, registrirane v tej državi članici, in na zrakoplove letalskih prevoznikov, ki jim je podelila licenco, napotila častnike za varovanje med letom.

(9) Različne vrste civilnega letalstva ne predstavljajo nujno enake stopnje nevarnosti. Pri določitvi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja letalstva bi bilo treba zaradi omogočanja dodelitve odstopanj upoštevati velikost zrakoplova, naravo letalskega prevoza in/ali pogostost operacij na letališčih.

(10) Državam članicam bi bilo treba prav tako dovoliti, da na podlagi ocene tveganja uporabijo ukrepe, ki so strožji od ukrepov, ki jih določa ta uredba.

(11) Tretje države lahko zahtevajo uporabo ukrepov, ki se razlikujejo od ukrepov, določenih v tej uredbi, v zvezi z leti z letališča v državi članici v ali čez to tretjo državo. Vendar pa bi brez poseganja v morebitne dvostranske sporazume, katerih pogodbenica je Skupnost, Komisija morala imeti možnost preučiti ukrepe, ki jih zahteva tretja država.

(12) Čeprav sta lahko v eni sami državi članici v varovanje letalstva vključena dva ali več organov, bi morala vsaka država članica imenovati en organ, pristojen za usklajevanje in spremljanje izvajanja skupnih osnovnih standardov na področju varovanja letalstva.

(13) Zaradi opredelitve odgovornosti za izvajanje skupnih osnovnih standardov na področju varovanja letalstva in da bi se opisalo, kateri ukrepi se v ta namen zahtevajo od operatorjev in drugih subjektov, bi morala vsaka država članica pripraviti nacionalni program varovanja civilnega letalstva. Poleg tega bi moral vsak upravljavec letališča, letalski prevoznik in subjekt, ki izvaja standarde s področja varovanja v letalstvu, pripraviti, uporabljati in vzdrževati program varovanja, ki naj mu omogoča usklajenost tako s to uredbo kot z ustreznim nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva.

(14) Zaradi spremljanja skladnosti s to uredbo in nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva bi morala vsaka država članica pripraviti in zagotoviti izvajanje nacionalnega programa za preverjanje kakovosti varovanja civilnega letalstva.

(15) Da bi spremljala, kako države članice uporabljajo to uredbo, in da bi podala priporočila za izboljšanje varovanja letalstva, bi morala Komisija opravljati inšpekcije, vključno z nenapovedanimi inšpekcijami.

(16) Izvedbeni akti, ki določajo skupne ukrepe in postopke za izvajanje skupnih osnovnih standardov s področja varovanja letalstva in vsebujejo občutljive varnostne podatke, skupaj s poročili o inšpekcijah Komisije ter odgovori ustreznih organov, bi se morali šteti za „tajne podatke EU“ v smislu Sklepa Komisije 2001/844/ES, ESPJ, Euratom, z dne 29. novembra 2001 o spremembah njenega Poslovnika (4). Ti podatki se ne bi smeli objaviti; na razpolago bi smeli biti le tistim operatorjem in subjektom, ki imajo upravičen interes.

(17) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji dodeljenih izvedbenih pooblastil (5).

(18) Še posebej bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za določitev pogojev, pod katerimi naj se sprejemajo ukrepi iz členov 4(3) in 9(2). Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te uredbe oziroma njenemu dopolnjevanju z dodajanjem nebistvenih določb, bi jih bilo treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

(19) Treba bi si bilo prizadevati za uresničitev cilja „enega varnostnega pregleda“ za vse lete v Evropski uniji.

(20) Ta uredba ne posega v uporabo pravil o varnosti letalstva, vključno s tistimi, ki se nanašajo na prevoz nevarnih snovi.

(21) Države članice bi morale za kršitve določb te uredbe določiti kazni. Te kazni, ki so lahko civilne ali upravne narave, bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

(22) Ministrska izjava o gibraltarskem letališču, dogovorjena na prvem ministrskem srečanju Foruma za dialog o Gibraltarju v Kordovi 18. septembra 2006, bo nadomestila Skupno izjavo o gibraltarskem letališču, podano v Londonu 2. decembra 1987, njeno polno spoštovanje pa se bo štelo kot spoštovanje izjave iz leta 1987.

(23) Ker ciljev te uredbe, in sicer varovanja civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja in zagotovitve osnove za skupno razlago Priloge 17 k Čikaški konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker te cilje zaradi obsega in učinkov te uredbe lažje doseže Skupnost, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev —

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Cilji

1. Ta uredba določa skupna pravila za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja.

Zagotavlja tudi osnovo za skupno razlago Priloge 17 k Čikaški konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu.

2. Načini za doseganje ciljev, navedenih v odstavku 1, so:

(a) določitev skupnih pravil in skupnih osnovnih standardov za varovanje letalstva;

(b) mehanizmi za spremljanje skladnosti.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za:

(a) vsa letališča ali dele letališč, ki se nahajajo na ozemlju države članice in se ne uporabljajo izključno v vojaške namene;

(b) vse operatorje, vključno z letalskimi prevozniki, ki opravljajo storitve na letališčih, navedenih v točki (a);

(c) vse subjekte, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu in ki izvajajo operacije iz prostorov, ki se nahajajo v letaliških prostorih ali zunaj njih, in zagotavljajo blago in/ali storitve prek letališč ali na letališčih, navedenih v točki (a).

2. Uporaba te uredbe za gibraltarsko letališče ne posega v pravni položaj Kraljevine Španije in Združenega kraljestva v zvezi s sporom o suverenosti nad ozemljem, na katerem je letališče.

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tej uredbi:

1. „civilno letalstvo“ pomeni kakršno koli operacijo, ki jo opravi civilni zrakoplov, vendar pa izključuje operacije, ki jih opravljajo državni zrakoplovi iz člena 3 Čikaške konvencije o mednarodnem civilnem letalstvu iz leta 1944;

2. „varovanje letalstva“ pomeni kombinacijo ukrepov, osebja in materialnih virov, namenjenih za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja;

3. „operator“ pomeni osebo, organizacijo ali podjetje, ki opravlja ali želi opravljati operacijo zračnega prevoza;

4. „letalski prevoznik“ pomeni podjetje za zračni prevoz z veljavno operativno licenco ali enakovrednim dokumentom;

5. „letalski prevoznik Skupnosti“ pomeni letalskega prevoznika z veljavno operativno licenco, ki jo je dodelila država članica v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 2407/92 z dne 23. julija 1992 o licenciranju letalskih prevoznikov (6);

6. „subjekt“ pomeni osebo, organizacijo ali podjetje, ki ni operator;

7. „prepovedani predmeti“ pomenijo orožje, eksplozive ali druge nevarne naprave, predmete ali snovi, ki se lahko uporabijo za dejanje nezakonitega vmešavanja;

8. „varnostni pregled“ pomeni uporabo tehničnih ali drugih sredstev za odkrivanje in/ali zaznavanje prepovedanih predmetov;

9. „varnostni nadzor“ pomeni uporabo sredstev, s katerimi se lahko prepreči vnos prepovedanih predmetov;

10. „nadzor dostopa“ pomeni uporabo sredstev, s katerimi se prepreči vstop nepooblaščenih oseb ali nepooblaščenih vozil ali obojih;

11. „nadzorovani del letališča“ pomeni območje gibanja zrakoplovov na letališču, bližnje zemljišče in stavbe ali njihove dele, do katerih je dostop omejen;

12. „javni del letališča“ pomeni tiste dele letališča, bližnje zemljišče in stavbe ali njihove dele, ki niso nadzorovani del letališča;

13. „varnostno območje omejenega gibanja“ pomeni tisto območje nadzorovanega dela letališča, kjer se poleg tega, da je dostop omejen, uporabljajo drugi standardi letalske varnosti;

14. „razmejeno območje“ pomeni območje, ki je ločeno s pomočjo nadzora dostopa bodisi od varnostnega območja omejenega gibanja ali, če je razmejeno območje samo varnostno območje omejenega gibanja, od drugih varnostnih območij omejenega gibanja na letališču;

15. „preverjanje preteklosti“ pomeni zabeleženo preverjanje identitete osebe, vključno z njeno morebitno kriminalno preteklostjo, ki je del ocene, ali se osebi lahko dovoli dostop do varnostnih območij omejenega gibanja brez spremstva;

16. „transferni potniki, prtljaga, tovor ali pošta“ pomenijo potnike, prtljago, tovor ali pošto, ki odhajajo na zrakoplovu, ki ni isti kot tisti, na katerem so prispeli;

17. „tranzitni potniki, prtljaga, tovor ali pošta“ pomenijo potnike, prtljago, tovor ali pošto, ki odhajajo na istem zrakoplovu, na katerem so prispeli;

18. „potencialno težaven potnik“ pomeni potnika, ki je bodisi deportiranec, oseba, ki se šteje, da nima vstopa iz razlogov priseljevanja, ali oseba, ki ji je bila zakonito odvzeta prostost;

19. „ročna prtljaga“ pomeni prtljago, namenjeno za prevoz v potniški kabini zrakoplova;

20. „oddana prtljaga“ pomeni prtljago, namenjeno za prevoz v prtljažnem prostoru zrakoplova;

21. „spremljana oddana prtljaga“ pomeni prtljago, namenjeno za prevoz v prtljažnem prostoru istega zrakoplova, s katerim potnik, ki jo je oddal, potuje;

22. „pošta letalskega prevoznika“ pomeni pošto, ki izvira in je hkrati namenjena letalskemu prevozniku;

23. „material letalskega prevoznika“ pomeni material, ki izvira in je hkrati namenjen letalskemu prevozniku, ali material, ki ga uporablja letalski prevoznik;

24. „pošta“ pomeni pisemske pošiljke in druge predmete, razen pošte letalskega prevoznika, ki jih poštne službe oddajo za prevoz ali so namenjene za dostavo tem službam v skladu s pravili Svetovne poštne zveze;

25. „tovor“ pomeni vsako premoženje, namenjeno za prevoz z zrakoplovom, razen prtljage, pošte, pošte letalskega prevoznika, materiala letalskega prevoznika in zalog za oskrbo med letom;

26. „regulirani agent“ pomeni letalskega prevoznika, agenta, odpravnika tovora ali drug subjekt, ki zagotavlja varnostni nadzor nad tovorom ali pošto;

27. „znani pošiljatelj“ pomeni pošiljatelja, ki pošilja tovor ali pošto za lasten račun in čigar postopki izpolnjujejo skupna pravila in standarde varovanja v zadostni meri, da omogočajo prevoz tovora ali pošte na katerem koli zrakoplovu;

28. „stalni pošiljatelj“ pomeni pošiljatelja, ki pošilja tovor ali pošto za lasten račun in čigar postopki izpolnjujejo skupna pravila in standarde varovanja v zadostni meri, da omogočajo prevoz tega tovora na zrakoplovu, ki prevaža le tovor, ali pošte na zrakoplovu, ki prevaža le pošto;

29. „varnostno preverjanje zrakoplova“ pomeni pregled tistih delov notranjosti zrakoplova, do katerih so potniki morebiti imeli dostop, skupaj s pregledom prtljažnih prostorov zrakoplova, z namenom odkriti prepovedane predmete in nezakonita vmešavanja v zrakoplov;

30. „varnostna preiskava zrakoplova“ pomeni pregled notranjosti in dostopne zunanjosti zrakoplova z namenom odkriti prepovedane predmete in nezakonita vmešavanja v zrakoplov;

31. „častnik za varovanje med letom“ pomeni osebo, ki jo zaposli država članica, da potuje na zrakoplovu letalskega prevoznika, ki mu je izdala licenco, z namenom varovanja tega zrakoplova in oseb, ki so na njem, pred dejanji nezakonitega vmešavanja.

Člen 4

Skupni osnovni standardi

1. Skupni osnovni standardi za varovanje civilnega letalstva pred dejanji nezakonitega vmešavanja so določeni v Prilogi.

2. Podrobni ukrepi za izvajanje skupnih osnovnih standardov iz odstavka 1 se določijo v skladu s postopkom iz člena 15(2).

Ti ukrepi zadevajo zlasti:

(a) metode varnostnih pregledov, nadzora dostopa in drugih varnostnih nadzorov;

(b) metode izvajanja varnostnih preverjanj zrakoplova in varnostnih preiskav zrakoplova;

(c) prepovedane predmete;

(d) merila za preverjanje zmogljivosti opreme in testiranje njene sprejemljivosti;

(e) zahteve za zaposlovanje in usposabljanje osebja;

(f) opredelitev kritičnih delov varnostnih območij omejenega gibanja;

(g) obveznosti in postopke preverjanja reguliranih agentov, znanih pošiljateljev in stalnih pošiljateljev;

(h) kategorije oseb, blaga in zrakoplovov, za katere se iz objektivnih razlogov uporabljajo posebni varnostni postopki, oziroma so izvzeti iz varnostnih pregledov, nadzora dostopa ali drugih varnostnih nadzorov.

3. Komisija s spremembo te uredbe v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 15(3) določi merila, na podlagi katerih lahko države članice odstopajo od skupnih osnovnih standardov iz odstavka 1 ter sprejmejo ukrepe varovanja, ki zagotavljajo ustrezno raven zaščite na podlagi lokalne ocene tveganja. Takšni alternativni ukrepi se utemeljijo z razlogi, ki se nanašajo na velikost zrakoplova, ali z razlogi, ki se nanašajo na naravo, obseg ali pogostnost letalskih prevozov ter drugih zadevnih dejavnosti.

V nujnih primerih lahko Komisija uporabi nujni postopek iz člena 15(4).

Države članice o teh ukrepih obvestijo Komisijo.

4. Države članice na svojem ozemlju zagotovijo uporabo skupnih osnovnih standardov iz odstavka 1. Če država članica meni, da je bila raven varovanja letalstva ogrožena zaradi kršitve s področja varovanja, zagotovi ustrezne in hitre ukrepe za odpravo kršitve ter zagotovi nemoteno varovanje civilnega letalstva.

Člen 5

Strožji ukrepi držav članic

1. Države članice lahko uporabljajo ukrepe, ki so strožji od skupnih osnovnih standardov iz člena 4. Pri tem delujejo na podlagi ocene tveganja in skladno s pravom Skupnosti. Ukrepi so ustrezni, objektivni, nediskriminatorni in sorazmerni s tveganjem.

2. Države članice o takšnih ukrepih obvestijo Komisijo čim prej po tem, ko jih začnejo uporabljati. Po prejetju takšnih informacij Komisija posreduje te informacije drugim državam članicam.

3. Če so zadevni ukrepi omejeni na določen let na določen datum, državam članicam Komisije o tem ni treba obvestiti.

Člen 6

Ukrepi varovanja, ki jih zahtevajo tretje države

1. Brez poseganja v morebitne dvostranske sporazume, katerih pogodbenica je Skupnost, država članica obvesti Komisijo o ukrepih varovanja, ki jih zahteva tretja država v zvezi z leti z letališča v državi članici v ali čez to tretjo državo, če se ti razlikujejo od skupnih osnovnih standardov iz člena 4.

2. Komisija na zahtevo zadevne države članice ali na lastno pobudo preuči uporabo ukrepov, o katerih je bila obveščena v skladu z odstavkom 1, in lahko v skladu s postopkom iz člena 15(2) pripravi ustrezen odgovor zadevni tretji državi.

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata, če:

(a) zadevna država članica uporablja zadevne ukrepe v skladu s členom 5; ali

(b) je zahteva tretje države omejena na določen let na določen datum.

Člen 7

Ustrezni organ

Če sta v eni državi članici dve ali več teles, ki so zadolžena za varovanje civilnega letalstva, ta država članica imenuje en organ (v nadaljnjem besedilu „ustrezni organ“), ki je pristojen za usklajevanje in spremljanje izvajanja skupnih osnovnih standardov iz člena 4.

Člen 8

Nacionalni program varovanja civilnega letalstva

1. Vsaka država članica pripravi, uporablja in vzdržuje nacionalni program varovanja civilnega letalstva.

V tem programu se opredelijo odgovornosti za izvajanje skupnih osnovnih standardov iz člena 4 in opišejo ukrepi, ki se zahtevajo od operatorjev in subjektov za ta namen.

2. Ustrezni organ v pisni obliki na podlagi „potrebe po seznanitvi“ da na razpolago ustrezne dele nacionalnega programa varovanja civilnega letalstva operatorjem in subjektom, za katere meni, da imajo upravičen interes.

Člen 9

Nacionalni program za nadzor kakovosti

1. Vsaka država članica pripravi, uporablja in vzdržuje nacionalni program za nadzor kakovosti.

Ta program zaradi spremljanja skladnosti s to uredbo in z nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva omogoča državi članici preverjanje kakovosti varovanja civilnega letalstva.

2. Specifikacije za nacionalni program za nadzor kakovosti se sprejmejo s spremembo te uredbe v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 15(3), in sicer z dodatkom priloge k tej uredbi.

V nujnih primerih lahko Komisija uporabi nujni postopek iz člena 15(4).

Program omogoča takojšnje odkrivanje in odpravo pomanjkljivosti. Določa tudi, da vsa letališča, operatorje in subjekte, odgovorne za izvajanje standardov s področja varovanja v letalstvu, ki se nahajajo na ozemlju zadevne države članice, redno spremlja bodisi ustrezni organ neposredno bodisi se spremljanje izvaja pod njegovim nadzorom.

Člen 10

Program varovanja letališča

1. Vsak upravljavec letališča pripravi, uporablja in vzdržuje program varovanja letališča.

V programu so opisane metode in postopki, ki jih mora upravljavec letališča upoštevati zaradi skladnosti s to uredbo in z nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva države članice, kjer se nahaja letališče.

Program vsebuje tudi določbe za notranji nadzor kakovosti, ki opisujejo, kako upravljavec letališča spremlja skladnost s temi metodami in postopki.

2. Program varovanja letališča se predloži ustreznemu organu, ki lahko nadalje ukrepa, če je to potrebno.

Člen 11

Program varovanja letalskega prevoznika

1. Vsak letalski prevoznik pripravi, uporablja in vzdržuje program varovanja letalskega prevoznika.

V programu so opisane metode in postopki, ki jih mora letalski prevoznik upoštevati zaradi skladnosti s to uredbo in z nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva države članice, iz katere opravlja storitve.

Program vsebuje tudi določbe za notranji nadzor kakovosti, ki opisujejo, kako letalski prevoznik spremlja skladnost s temi metodami in postopki.

2. Na zahtevo se program varovanja letalskega prevoznika predloži ustreznemu organu, ki lahko nadalje ukrepa, če je to potrebno.

3. Če program varovanja letalskega prevoznika Skupnosti potrdi ustrezni organ države članice, ki je izdala operativno licenco, se letalskemu prevozniku v vseh državah članicah prizna izpolnjevanje zahtev iz odstavka 1. To velja brez poseganja v pravico države članice, da od katerega koli letalskega prevoznika zahteva podrobnosti glede izvajanja:

(a) varnostnih ukrepov, zahtevanih s strani te države članice v skladu z določbami člena 5; in/ali

(b) lokalnih postopkov, ki veljajo na letališčih, na katerih zagotavlja prevoze.

Člen 12

Program varovanja subjekta

1. Vsak subjekt, ki mora v okviru nacionalnega programa varovanja civilnega letalstva iz člena 8 uporabljati standarde s področja varovanja v letalstvu, pripravi, uporablja in vzdržuje program varovanja subjekta.

V programu so opisane metode in postopki, ki jih mora subjekt upoštevati zaradi skladnosti z nacionalnim programom varovanja civilnega letalstva države članice glede svojih operacij v tej državi članici.

Program vsebuje določbe za notranji nadzor kakovosti, ki opisujejo, kako subjekt spremlja skladnost s temi metodami in postopki.

2. Na zahtevo se program predloži ustreznemu organu zadevne države članice, ki lahko nadalje ukrepa, če je to potrebno.

Člen 13

Inšpekcije Komisije

1. Komisija v sodelovanju z ustreznim organom zadevne države članice izvaja inšpekcije, vključno z inšpekcijami letališč, operatorjev in subjektov, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu, s katerimi spremlja uporabo te uredbe v državah članicah in, kjer je to potrebno, daje priporočila za izboljšanje varovanja letalstva. V ta namen ustrezni organ pisno obvesti Komisijo o vseh letališčih na svojem ozemlju, ki služijo civilnemu letalstvu, razen tistih, ki so zajeta v členu 4(3).

Postopki za izvajanje inšpekcij Komisije se sprejmejo po postopku iz člena 15(2).

2. Inšpekcije letališč, operatorjev in subjektov, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu, s strani Komisije niso napovedani. Komisija pred načrtovano inšpekcijo o tem pravočasno obvesti zadevno državo članico.

3. Vsako poročilo Komisije o inšpekciji se posreduje ustreznemu organu zadevne države članice, ki v odgovoru navede ukrepe, sprejete za odpravo vseh ugotovljenih pomanjkljivosti.

Poročilo se skupaj z odgovorom ustreznega organa nato posreduje ustreznim organom drugih držav članic.

Člen 14

Razširjanje informacij

Za namene Sklepa 2001/844/ES, ESPJ, Euratom se naslednji dokumenti štejejo za „tajne dokumente EU“ in se ne razkrijejo javnosti:

(a) ukrepi in postopki iz členov 4(2), 4(3), 5(1) in 6(1), če vsebujejo občutljive podatke s področja varovanja;

(b) poročila o inšpekcijah Komisije in odgovori ustreznih organov iz člena 13(3).

Člen 15

Postopek v odboru

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju člena 8 Sklepa.

Obdobje iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je en mesec.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) ter člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju člena 8 Sklepa.

4. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1), (2) in (6) ter člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Člen 16

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi njihovo izvajanje. Kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 17

Razveljavitev

Uredba (ES) št. 2320/2002 se razveljavi.

Člen 18

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporablja se od … (7), razen členov 4(2), 4(3), 9(2), 13(1) in 15, ki se začnejo uporabljati z dnem začetka veljavnosti te uredbe.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za Evropski parlament Predsednik … Za Svet Predsednik …

(1) UL C 185, 8.8.2006, str. 17.

(2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 15. junija 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 11. decembra 2006 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(3) UL L 355, 30.12.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 849/2004 (UL L 158, 30.4.2004, str. 1).

(4) UL L 317, 3.12.2001, str. 1. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/548/ES, Euratom (UL L 215, 5.8.2006, str. 38).

(5) UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

(6) UL L 240, 24.8.1992, str. 1.

(7) Dve leti po dnevu začetka veljavnosti te uredbe.

PRILOGA SKUPNI OSNOVNI STANDARDI (ČLEN 4) 1. VAROVANJE LETALIŠČA 1.1 Zahteve pri načrtovanju letališča 1. Pri projektiranju in gradnji novih objektov ali spreminjanju obstoječih objektov na letališču se v celoti upoštevajo zahteve za izvajanje skupnih osnovnih standardov, določenih v tej prilogi ter v aktih za njeno izvedbo. 2. Na letališčih se vzpostavijo naslednja območja: (a) javni del letališča; (b) nadzorovani del letališča; (c) varnostna območja omejenega gibanja in (d) kritični deli varnostnih območij omejenega gibanja. 1.2 Nadzor dostopa 1. Dostop do nadzorovanega dela letališča je omejen, da se prepreči vstop nepooblaščenim osebam in vozilom na ta območja. 2. Dostop na varnostna območja omejenega gibanja je nadzorovan zaradi zagotovitve, da nepooblaščene osebe in vozila ne vstopijo na ta območja. 3. Osebam in vozilom se dostop do nadzorovanega dela letališča in do varnostnih območij omejenega gibanja lahko dovoli le, če izpolnjujejo zahtevane pogoje varovanja. 4. Osebe, tudi člani posadke, morajo uspešno prestati preverjanje preteklosti, preden pridobijo identifikacijsko priponko za člane posadke ali identifikacijsko priponko za letališče, s katero jim je omogočen dostop do varnostnih območij omejenega gibanja brez spremstva. 1.3 Varnostni pregled oseb, razen potnikov, in njihovih osebnih predmetov 1. Osebe, razen potnikov, se skupaj z njihovimi osebnimi predmeti ob vstopu v varnostna območja omejenega gibanja stalno naključno varnostno pregledujejo zaradi preprečitve vnosa prepovedanih predmetov v ta območja. 2. Vse osebe, razen potnikov, se skupaj z njihovimi osebnimi predmeti ob vstopu v kritične dele varnostnih območij omejenega gibanja varnostno pregledujejo zaradi preprečitve vnosa prepovedanih predmetov v te dele. 1.4 Preiskava vozil Vozila, ki vstopajo v varnostna območja omejenega gibanja, se preiščejo zaradi preprečitve vnosa prepovedanih predmetov v ta območja. 1.5 Nadzorstvo, patrulje in druge vrste fizičnega nadzora Na letališčih in, kjer je to potrebno, na zemljiščih v njihovi bližini, do katerih je dostop javen, se izvajajo nadzorstvo, patrulje in druge vrste fizičnega nadzora zaradi odkrivanja sumljivega obnašanja oseb, odkrivanja ranljivih mest, ki bi lahko bila zlorabljena za izvedbo dejanja nezakonitega vmešavanja, in da se osebe odvrne od izvedbe takih dejanj. 2. RAZMEJENA OBMOČJA NA LETALIŠČIH Zrakoplovi, parkirani na razmejenih območjih letališč, za katere se uporabljajo alternativni ukrepi iz člena 4(3), so ločeni od zrakoplovov, za katere se v celoti uporabljajo skupni osnovni standardi, da se prepreči ogrožanje standardov s področja varovanja, ki se uporabljajo za zrakoplove, potnike, prtljago, tovor in pošto slednjih. 3. VAROVANJE ZRAKOPLOVA 1. Pred odhodom se opravi varnostno preverjanje zrakoplova ali varnostna preiskava zrakoplova zaradi zagotovitve, da na njem ni nobenih prepovedanih predmetov. Za zrakoplove, ki so v tranzitu, se lahko uporabljajo drugi primerni ukrepi. 2. Vsak zrakoplov se varuje pred dejanji nezakonitega vmešavanja. 4. POTNIKI IN ROČNA PRTLJAGA 4.1 Varnostni pregledi potnikov in ročne prtljage 1. Vsi potniki, ki začenjajo svoje potovanje, transferni in tranzitni potniki in njihova ročna prtljaga se varnostno pregledajo, da se tako prepreči vnos prepovedanih predmetov na varnostna območja omejenega gibanja in v zrakoplov. 2. Transferni potniki in njihova ročna prtljaga so lahko izvzeti iz varnostnih pregledov, če: (a) prispejo iz države članice, razen če sta Komisija ali ta država članica posredovali informacije, da se za te potnike in njihovo ročno prtljago ne more šteti, da so bili varnostno pregledani v skladu s skupnimi osnovnimi standardi; ali (b) prispejo iz tretje države, v zvezi s katero se v skladu s postopkom iz člena 15(2) šteje, da so tam uporabljani standardi s področja varovanja enakovredni skupnim osnovnim standardom. 3. Tranzitni potniki in njihova ročna prtljaga so lahko izvzeti iz varnostnih pregledov, če: (a) ostanejo v zrakoplovu; ali (b) se ne pomešajo z varnostno pregledanimi odhajajočimi potniki, razen s tistimi, ki se vkrcajo na isti zrakoplov; ali (c) prispejo iz države članice, razen če sta Komisija ali ta država članica posredovali informacije, da se za te potnike in njihovo ročno prtljago ne more šteti, da so bili varnostno pregledani v skladu s skupnimi osnovnimi standardi; ali (d) prispejo iz tretje države, v zvezi s katero se v skladu s postopkom iz člena 15(2) šteje, da so tam uporabljani standardi s področja varovanja enakovredni skupnim osnovnim standardom. 4.2 Varovanje potnikov in ročne prtljage 1. Potniki in njihova ročna prtljaga se varujejo pred nezakonitim vmešavanjem od točke, ko so varnostno pregledani, do odhoda zrakoplova, na katerem potujejo. 2. Odhajajoči potniki, ki so bili varnostno pregledani, se ne smejo pomešati s prihajajočimi potniki, razen če: (a) potniki prispejo iz države članice, razen če sta Komisija ali ta država članica posredovali informacije, da se za te potnike in njihovo ročno prtljago ne more šteti, da so bili varnostno pregledani v skladu s skupnimi osnovnimi standardi; ali (b) potniki prispejo iz tretje države, v zvezi s katero se v skladu s postopkom iz člena 15(2) šteje, da so tam uporabljani standardi s področja varovanja enakovredni skupnim osnovnim standardom. 4.3 Potencialno težavni potniki Pred odhodom se za potencialno težavne potnike sprejmejo ustrezni ukrepi varovanja. 5. ODDANA PRTLJAGA 5.1 Varnostni pregledi oddane prtljage 1. Preden se natovori na zrakoplov, se vsa oddana prtljaga varnostno pregleda, da se prepreči vnos prepovedanih predmetov na varnostna območja omejenega gibanja in v zrakoplov. 2. Transferna oddana prtljaga se lahko izvzame iz varnostnih pregledov, če: (a) prihaja iz države članice, razen če sta Komisija ali ta država članica posredovali informacije, da se za to oddano prtljago ne more šteti, da je bila varnostno pregledana v skladu s skupnimi osnovnimi standardi; ali (b) prispe iz tretje države, v zvezi s katero se v skladu s postopkom iz člena 15(2) šteje, da so tam uporabljani standardi s področja varovanja enakovredni skupnim osnovnim standardom. 3. Tranzitna oddana prtljaga se lahko izvzame iz varnostnih pregledov, če ostane v zrakoplovu. 5.2 Varovanje oddane prtljage Oddana prtljaga, ki se bo prevažala z zrakoplovom, se varuje pred dejanji nezakonitega vmešavanja od točke, ko je bila varnostno pregledana ali od točke, ko jo je prevoznik sprejel v oskrbo, kar je bilo prej, do odhoda zrakoplova, s katerim se bo prevažala. 5.3 Vezanost prtljage na potnika 1. Vsak kos oddane prtljage se označi kot spremljan oziroma nespremljan. 2. Nespremljana oddana prtljaga se ne prevaža, razen če je bila prtljaga ločena od potnika zaradi razlogov, na katere potnik ni mogel vplivati, ali če je bil na njej opravljen dodatni varnostni nadzor. 6. TOVOR IN POŠTA 6.1 Varnostni nadzor tovora in pošte 1. Ves tovor in pošta sta pred natovarjanjem v zrakoplov podvržena varnostnemu nadzoru. Letalski prevoznik ne sprejme tovora ali pošte za prevoz v zrakoplovu, če ni opravil takšnega nadzora ali če regulirani agent, znani pošiljatelj ali stalni pošiljatelj ne potrdi takšnega nadzora in odgovarja za njegovo opravo. 2. Transferni tovor ali transferna pošta sta lahko podvržena alternativnemu varnostnemu nadzoru, ki je podrobno opisan v izvedbenem aktu. 3. Tranzitni tovor in tranzitna pošta sta lahko izvzeta iz varnostnega nadzora, če ostaneta v zrakoplovu. 6.2 Varovanje tovora in pošte 1. Tovor in pošta, ki se bosta prevažala v zrakoplovu, se varujeta pred nezakonitim vmešavanjem od trenutka, ko se izvede varnostni nadzor, do odhoda zrakoplova, na katerem se bosta prevažala. 2. Tovor in pošta, ki po izvedbi varnostnega nadzora nista dovolj varovana pred nezakonitim vmešavanjem, se varnostno pregledata. 7. POŠTA IN MATERIAL LETALSKEGA PREVOZNIKA Pošta in material letalskega prevoznika sta podvržena varnostnemu nadzoru in se nato do natovarjanja v zrakoplov varujeta, da se prepreči vnos prepovedanih predmetov v zrakoplov. 8. ZALOGE ZA OSKRBO MED LETOM Zaloge za oskrbo med letom, vključno s hrano, namenjene za prevoz ali uporabo na krovu, so podvržene varnostnemu nadzoru in se nato do natovarjanja v zrakoplov varujejo, da se prepreči vnos prepovedanih predmetov v zrakoplov. 9. ZALOGE ZA OSKRBO NA LETALIŠČU Zaloge, namenjene za prodajo ali uporabo na varnostnih območjih omejenega gibanja na letališčih, vključno z zalogami za brezcarinske trgovine ter restavracije, so podvržene varnostnemu nadzoru, da se prepreči vnos prepovedanih predmetov na ta območja. 10. UKREPI VAROVANJA MED LETOM 1. Brez poseganja v ustrezna pravila o letalski varnosti: (a) se nepooblaščenim osebam med letom onemogoči vstop v kabino letalske posadke; (b) se za potencialno težavne potnike med letom uporabljajo ustrezni ukrepi varovanja. 2. Za preprečitev dejanj nezakonitega vmešavanja med letom se sprejmejo ustrezni ukrepi varovanja, kot na primer usposabljanje letalske posadke in kabinskega osebja. 3. V potniški kabini ali kabini letalske posadke zrakoplova je prepovedano nositi orožje, razen če so zadevne države članice dale dovoljenje v skladu s svojim nacionalnim pravom. 4. Odstavek 3 se uporablja tudi za častnike za varovanje med letom, če ti nosijo orožje. 11. ZAPOSLOVANJE IN USPOSABLJANJE OSEBJA 1. Osebe, ki izvajajo ali so odgovorne za varnostne preglede, nadzor dostopa ali druge varnostne nadzore, se zaposlijo, usposabljajo in po potrebi pridobijo dokazilo o usposobljenosti, s čimer se zagotovi, da so primerne za zaposlitev in usposobljene za izvajanje dodeljenih nalog. 2. Osebe, razen potnikov, ki morajo imeti dostop na varnostna območja omejenega gibanja, se usposabljajo na področju varovanja, preden se jim izda identifikacijska priponka za letališče ali identifikacijska priponka za člane posadke. 3. Usposabljanje, omenjeno v odstavkih 1 in 2, se opravi na začetku in nato periodično. 4. Inštruktorji, ki izvajajo usposabljanje oseb, omenjenih v odstavkih 1 in 2, imajo potrebne kvalifikacije. 12. VARNOSTNA OPREMA Oprema, ki se uporablja za varnostne preglede, nadzor dostopa in druge varnostne nadzore, mora imeti zmogljivost za opravljanje zadevnih varnostnih nadzorov.