Institucionalni okvir za preprečevanje korupcije in boj proti njej zajema več organov. Ministrstvo za pravosodje je glavni organ, pristojen za usklajevanje politike in splošne zadeve v zvezi s korupcijo. Medvladni odbor – odbor za preprečevanje korupcije – znotraj ministrstva deluje kot posvetovalni forum in podpira splošno nacionalno politiko za boj proti korupciji. Specializiranega protikorupcijskega tožilstva kot takega ni, vendar ima gospodarski in finančni oddelek tožilstva posebne pristojnosti za preiskavo gospodarskih in finančnih kazenskih zadev, vključno z zadevami v zvezi s korupcijo.

Civilno pravosodje deluje na splošno učinkovito, glede delovanja upravnega pravosodja pa manjkajo nekateri podatki. Učinkovitost civilnega pravosodja je dosledno visoka, čeprav so postopki na drugi in tretji stopnji bistveno daljši . Število nerešenih civilnih zadev je majhno , stopnja rešenih zadev, ki znaša približno 100 %, pa kaže, da civilno pravosodje uspešno obravnava obseg prejetih zadev . Vendar pa ni podatkov o trajanju sodnih postopkov in številu nerešenih zadev v upravnem pravosodju . Zato ni mogoče dobiti jasnega pregleda nad splošno učinkovitostjo pravosodnega sistema.

Potekajo razprave o reformi sistema pravne pomoči. Okvir pravne pomoči trenutno predvideva samo možnost polnega povračila nagrad odvetnikov in kritih stroškov postopka, pri čemer je prag upravičenosti v potrošniški zadevi pod Eurostatovim pragom revščine . V zvezi s tem potekajo razprave o reformi sistema za poenostavitev upravnih postopkov in tudi za ponudbo delne pravne pomoči, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Namen take reforme bi bil omogočiti dostop do (delne) pravne pomoči večjemu številu državljanov in tako izboljšati dostop do pravnega varstva.

Postopek digitalizacije pravosodnega sistema še poteka. Digitalizacijo pravosodnega sistema je mogoče še izboljšati. Trenutno sta šibki točki zlasti zagotavljanje informacij o pravosodnem sistemu za širšo javnost na spletu in razpoložljivost elektronskih sredstev za vložitev zahtevkov, pošiljanje vabil in spremljanje sodnih postopkov . Čeprav je omogočen spletni dostop do sodb večine sodišč, se običajno objavljajo le tiste v prelomnih zadevah . Da bi se spodbudila digitalizacija pravosodnega sistema, je namen projekta „brezpapirno pravosodje“ (JUPAL) širši javnosti zagotoviti dodatne informacije o pravosodnem sistemu z vzpostavitvijo portala, na katerem se lahko državljani povežejo z odvetniki, sodniki in notarji, ter povečati obseg objave sodb sodišč na spletu. Projekt naj bi bil dokončan leta 2026.

Pristojnost ministra za pravosodje, da odredi pregon v posamezni zadevi, se v praksi ne izvaja in jo spremljajo jamstva. Tožilstvo velja za neodvisno, vendar se pregon uradno izvaja pod nadzorom ministra za pravosodje. Minister je pristojen, da tožilstvu da navodilo za pregon v posamezni zadevi, vendar ne sme odrediti, naj se pregon ne uvede. Če je dano posebno navodilo za pregon, mora biti utemeljeno in izdano v pisni obliki, stranke v sodnem postopku pa imajo dostop do navodila . Poleg tega se zdi, da se pristojnost za dajanje posebnih navodil v praksi ne izvaja. Zdi se, da pravna jamstva skupaj s sedanjo prakso zmanjšujejo tveganje za avtonomijo tožilstva .

Z načrtovano spremembo ustave bi se uvedli novi elementi za dodatno povečanje neodvisnosti sodstva. Trenutno v pravosodnem sistemu ni sodnega sveta. 5. maja 2020 je bila predlagana sprememba ustave z namenom ustanovitve takega sveta, ki bi bil pristojen za imenovanje kandidatov za sodnike na vseh položajih, preden bi jih uradno imenovala izvršilna oblast . Poleg tega bi bil svet pristojen za uvedbo disciplinskih postopkov zoper sodnike , svetovanje v zadevah, povezanih s pravosodnim sistemom, in pripravo etičnih standardov, ki bi se uporabljali za sodstvo . Imel bi devet članov: predsednika vrhovnega sodišča, predsednika višjega upravnega sodišča, generalnega državnega tožilca, tri sodnike, ki bi jih iz svojih vrst izvolili sodniki, dva predstavnika civilne družbe in akademskih krogov ter enega odvetnika . O predlagani spremembi ustave bo parlament še razpravljal. Pomembno je, da se bodo pri končni obliki predvidene reforme upoštevali ustrezni standardi Sveta Evrope . Poleg tega bi se v predlagano spremembo ustave izrecno vključila neodvisnost sodnikov. Medtem ko je bila v prvotnem osnutku spremembe predvidena vključitev neodvisnosti sodnikov in tožilstva , je v najnovejši različici omenjena samo neodvisnost sodnikov, kar je pri nekaterih zainteresiranih straneh zbudilo pomisleke . O tej spremembi bo parlament prav tako še razpravljal.

Prevladuje mnenje, da je stopnja neodvisnosti sodstva visoka. 74 % prebivalcev meni, da je stopnja neodvisnosti sodišč in sodnikov „dokaj ali zelo dobra“, enako pa meni tudi 74 % podjetij . Medtem ko se mnenje splošnega prebivalstva o stopnji neodvisnosti sodstva v zadnjih letih ni spreminjalo, so bila za mnenje podjetij značilna večja nihanja .

V pravosodnem sistemu obstajata dve ločeni veji sodišč: redna sodišča, pristojna za civilne in kazenske zadeve, ter upravna sodišča, ki obravnavajo zadeve upravnega prava. Veja rednih sodišč zajema tri mirovna sodišča, dve okrožni sodišči s splošno pristojnostjo, višje sodišče in kasacijsko sodišče . Veja upravnih sodišč zajema upravno sodišče prve stopnje in višje upravno sodišče. Ustavno sodišče odloča o skladnosti zakonov z ustavo. Kandidate za sodnike izbere odbor, ki ga sestavljajo izključno sodniki in ga nato uradno imenuje izvršilna oblast . Za mesta na vrhovnem sodišču in višjem upravnem sodišču sodnike imenuje izvršilna oblast na predlog vrhovnega sodišča oziroma višjega upravnega sodišča. Tožilstvo je neodvisno, vendar se pregon izvaja pod nadzorom ministra za pravosodje. Odvetniški zbornici sta neodvisni in zastopata odvetnike s sedežem v Luksemburgu.

Postopek sprejemanja zakonov vključuje ocene učinkov in posvetovanja z deležniki, v sistemu zavor in ravnovesij pa imajo pomembno vlogo neodvisni organi. Z ločeno ustavno reformo, sprejeto 15. maja 2020, je bila okrepljena vloga ustavnega sodišča in odpravljen položaj, v katerem bi imela pravna določba, ki je bila razglašena za neustavno, nadaljnje pravne učinke. Namen druge predlagane reforme, o kateri parlament še razpravlja, je vključiti institucijo varuha človekovih pravic v ustavo, kar bi to institucijo dodatno okrepilo. Poleg tega velja, da ima Luksemburg odprt prostor civilne družbe, namen nedavnih pobud pa je še naprej spodbujati to okolje.

Regulativni organ za avdiovizualne medije deluje neodvisno, vendar obstajajo pomisleki v zvezi z njegovo učinkovitostjo, zlasti glede na omejene človeške vire in veliko število tujih ponudnikov storitev, ki imajo licenco v državi. Vsa podjetja, ki so vpisana v luksemburški poslovni register, vključno z medijskimi podjetji, morajo predložiti podrobne informacije o končnih dejanskih lastnikih in javnosti zagotoviti dostop do teh informacij. Zakon o svobodi izražanja v medijih ščiti novinarje, pri čemer je na splošno okvir za zaščito novinarjev trden. V zadnjih letih ni bilo poročil o grožnjah novinarjem. Nekaj pomislekov je v zvezi z zamudami pri obravnavi zahtev za dostop do dokumentov, ki jih imajo javni organi.

V Luksemburgu je pravni in institucionalni protikorupcijski okvir pretežno vzpostavljen. Posebne protikorupcijske strategije ni, niti protikorupcijske agencije; za splošno usklajevanje politike je pristojno ministrstvo za pravosodje. V institucionalnem okviru za preprečevanje korupcije in boj proti njej deluje več organov. S korupcijo se z vidika finančnih in gospodarskih kaznivih dejanj spopada tožilstvo, računsko sodišče pa nadzoruje finančno poslovodenje državnih organov, uprav in služb. Poročano je bilo o pomanjkanju virov pri tožilstvu, pregledujeta pa se tudi postopek zaposlovanja in razporejanje virov. Večji poudarek je na preventivnih ukrepih, kot sta etični kodeks in kodeks ravnanja za ministre in poslance. Poleg tega nista urejena lobiranje in pojav vrtljivih vrat, vzpostavljen pa ni niti nacionalni register lobistov.

Za luksemburški pravosodni sistem sta značilna mnenje o zelo visoki stopnji neodvisnosti sodstva in na splošno visoka stopnja učinkovitosti. V parlamentu poteka razprava o ustavni reformi za dodatno povečanje neodvisnosti sodstva z vključitvijo neodvisnosti sodstva v ustavo in ustanovitvijo sodnega sveta. Kar zadeva kakovost pravosodnega sistema, se izvajajo ukrepi za spodbujanje digitalizacije pravosodja, ki jo je trenutno mogoče še izboljšati. Izboljšati bi bilo mogoče zlasti razpoložljivost sredstev za vložitev zahtevkov, pošiljanje vabil in spremljanje sodnih postopkov na spletu. Poleg tega poteka razprava o reformi sistema pravne pomoči, da bi se nekateri postopki poenostavili in da bi se večjemu številu državljanov omogočil dostop do pravne pomoči. Učinkovitost civilnega pravosodja je dosledno visoka, vendar so potrebni še podatki o upravnem pravosodju.

Po zadnjem indeksu zaznave korupcije, ki ga objavlja organizacija Transparency International, je Luksemburg prejel oceno 80/100, s čimer se uvršča na 5. mesto v Evropski uniji ter 9. mesto na svetu . Medtem ko 42 % anketirancev meni, da je korupcija močno razširjena (povprečje v EU: 71 %), jih je samo 6 % izjavilo, da korupcija vpliva na njihovo vsakodnevno življenje (povprečje v EU: 26 %) . Kar zadeva mnenje podjetij, 26 % podjetij meni, da je korupcija močno razširjena (povprečje v EU: 63 %), 41 % podjetij pa, da otežuje poslovanje (povprečje v EU: 37 %). 25 % posameznikov meni, da je dovolj uspešnih pregonov, ki odvračajo ljudi od koruptivnega ravnanja (povprečje v EU: 36 %), 57 % podjetij pa, da so posamezniki in podjetja, ki so bili zaloteni pri podkupovanju visokih uradnikov, ustrezno kaznovani (povprečje v EU: 31 %).

Nacionalne protikorupcijske strategije ni. Za splošno usklajevanje protikorupcijske politike je pristojno ministrstvo za pravosodje. Odbor za preprečevanje korupcije (COPRECO) znotraj ministrstva za pravosodje deluje kot posvetovalni forum in predlaga ukrepe za uspešen bolj proti korupciji na nacionalni in mednarodni ravni. Nadaljnji ukrepi v zvezi z dejavnostjo COPRECO so lahko dveh vrst: zakonodajni ukrepi ali ukrepi ozaveščanja. Na podlagi razprav v odboru COPRECO je bila na primer sprejeta zakonodaja o žvižgačih iz leta 2011. Odbor naj bi se sestal najmanj dvakrat letno. Vendar podatki o sejah odbora in/ali letna poročila niso javno dostopni.

V institucionalnem okviru za preprečevanje korupcije in boj proti njej deluje več organov. Med njimi so ministrstvo za pravosodje, računsko sodišče, tožilstvo in policija. Pristojnosti gospodarskega in finančnega oddelka tožilstva so osredotočene na boj proti finančnemu kriminalu na splošno in ne konkretno na korupcijo. Finančnoobveščevalna enota skupaj z gospodarskim in finančnim oddelkom preiskuje kazniva dejanja, ki so povezana s korupcijo in izvirajo iz finančnega kriminala. Kar zadeva vire tožilstva, je bilo v preteklem letu poročano o njihovem pomanjkanju . Težave glede nezadostnih virov se povečujejo zaradi vedno bolj kompleksne narave finančnega kriminala. V tem okviru se pregledujeta postopek zaposlovanja in razporejanje virov .

Računsko sodišče nadzoruje finančno poslovodenje državnih organov, uprav in služb. Pooblaščeno je tudi za opravljanje revizije pravnih oseb javnega prava, če te niso predmet drugega finančnega nadzora, ki ga določa zakonodaja. Računsko sodišče lahko glede smotrne uporabe teh javnih sredstev nadzira vse pravne osebe javnega prava ter fizične in pravne osebe zasebnega prava, ki prejemajo javno finančno pomoč za poseben namen. Pristojno je tudi za financiranje političnih strank .

Sprejeta je bila zakonodaja o navzkrižjih interesov in prijavi premoženja za člane vlade in javne uslužbence. Za ministre obstajajo kodeks ravnanja ter pravila o prijavi premoženja, vodstvenih položajih ali položajih v upravnih odborih, sprejemanju daril in izjavah o interesih. Kodeks ravnanja je pozitivno ocenila tudi skupina GRECO, ki je poudarila, da je še prostor za izboljšave v zvezi z nadzornimi mehanizmi, saj je kodeks večinoma samourejevalen . Leta 2018 je bil ustanovljen odbor za etiko. Ta ima svetovalno vlogo in izdaja mnenja o razlagi kodeksa ravnanja. Odboru je bilo od njegove ustanovitve predloženih šest zadev. Dopisi, s katerimi se zadeve predložijo odboru, so objavljeni na spletišču vlade, ki vsebuje tudi rubriko, v kateri je objavljeno mnenje, ki ga je izdal odbor za etiko in ki je torej dostopno javnosti . Od leta 2014 obstaja kodeks ravnanja za poslance v zvezi s finančnimi interesi in navzkrižji interesov . Nepravilnosti v zvezi s prijavami premoženja poslancev, do katerih se zagotovi dostop javnosti, je mogoče preiskati na zahtevo predsednika poslanske zbornice ali na podlagi prijave državljanov. Za podrobnejšo razlago kodeksa ravnanja za člane poslanske zbornice je bil leta 2018 sprejet izvedbeni instrument . Luksemburg je decembra 2019 sprejel tudi etični kodeks za policijo . Policija je izboljšala tudi etično usposabljanje za svoje člane.

Lobiranje in pojav vrtljivih vrat nista urejena. Pravila o navzkrižjih interesov, sekundarni zaposlitvi, članstvu v upravnem odboru ali vodstvenih položajih so vključena v kodeks ravnanja za ministre, vendar nobeno od teh ne ureja lobiranja . V zvezi s pravili lobiranja, ki veljajo za poslance, etični kodeks za poslance določa, da morajo ti delovati v javnem interesu in da je treba razgovore izvajati v skladu z določbami poslovnika poslanske zbornice, ki ureja obiske na kraju samem, ne pa neuradnih stikov ali poročanja o dejavnostih, kot so vprašanja vlade ali dejavnosti v preiskovalnih komisijah . Za preprečevanje navzkrižja interesov javnih uslužbencev v zvezi s sprejemanjem daril in sekundarno zaposlitvijo obstaja več pravil. Ta pravila so določena v poglavju 5 zakona o javnih uslužbencih iz leta 1979. Vendar ni nobenih določb, ki bi se nanašale na čas po koncu zaposlitve in stike s tretjimi osebami. Kar zadeva pojav vrtljivih vrat, ni nobenih določb, ki bi se nanašale na ta pojav pri javnih uslužbencih. Vendar se nekatere določbe uporabljajo za člane vlade, kot je določeno v etičnem kodeksu. V okviru izvajanja petega kroga ocenjevanja skupine GRECO vlada trenutno pripravlja nova etična pravila za ministre in višje javne uslužbence v zvezi z opravljanjem nove poklicne dejavnosti po odhodu s funkcije. Obliko teh pravil je treba še določiti.

Sprejet je bil nacionalni akcijski načrt za izboljšanje zakonodaje o dostopu do informacij za obdobje 2019–2021. Namen tega akcijskega načrta je nadaljnje izvajanje načel odprte vlade, zlasti z izboljšanjem dostopa do informacij, spodbujanjem državljanske udeležbe in vključevanjem najvišjih standardov poklicne integritete v javno upravo. Rezultat tega akcijskega načrta je izvajanje zakona z dne 14. septembra 2018 o pregledni in odprti upravi, ki daje širši javnosti pravico do dostopa do dokumentov in na podlagi katerega je bila ustanovljena neodvisna komisija za spremljanje spoštovanja te pravice. Glede na nedavno sprejetje zakona in njegovo široko področje uporabe se pričakuje, da bodo prihodnje odločitve komisije pojasnile točke, kot so obseg izjem ali omejitve dostopa do nekaterih dokumentov.

III.Pluralnost medijev

Pravni okvir pluralnosti medijev temelji na vrsti ustavnih in zakonskih jamstev. Svoboda izražanja je izrecno priznana v ustavi in zaščitena z nacionalnim pravom. Zakon o elektronskih medijih zagotavlja finančno in upravno neodvisnost regulativnega organa za avdiovizualne medije .

Regulativni organ za avdiovizualne medijske storitve je neodvisni javni organ z lastno pravno osebnostjo. Organ Autorité Luxembourgeoise Indépendante de l’Audiovisuel (ALIA) je odgovoren za spremljanje uporabe regulativnih zahtev, povezanih z avdiovizualnimi storitvami in mediji. Njegove nadzorne dejavnosti se nanašajo na tradicionalno televizijo, storitve na zahtevo (storitve videa na zahtevo) ter nacionalne, regionalne in lokalne radijske postaje . Neodvisnost organa je formalno priznana v zakonu o elektronskih medijih , ki zlasti določa, da je organ finančno in upravno neodvisen . Izraženi so bili pomisleki o popolni neodvisnosti regulativnega organa, zlasti v zvezi s postopkom imenovanja, saj je vlada dokončno odgovorna za imenovanje in odpustitev članov sveta guvernerjev in direktorja organa (po posvetovanju s svetom) . V tem okviru bi bilo treba spomniti, da so v revidirani Direktivi o avdiovizualnih medijskih storitvah določena posebna jamstva za neodvisnost in učinkovitost nacionalnih regulativnih organov za medije. Zakon za prenos Direktive je bil v parlamentu predstavljen poleti leta 2020. Organ ALIA je mlajša institucija, ki je bila ustanovljena leta 2013. Omejeni viri regulativnega organa se glede na veliko število avdiovizualnih medijskih storitev, ki imajo licenco v državi , štejejo za težavo . Odločitve in mnenja organa ALIA so na voljo na spletu .

Luksemburški svet za tisk je samourejevalni organ, ustanovljen z zakonom . Sestavljen je iz enakega števila založnikov in novinarjev. Člani so imenovani z odlokom velikega vojvode na podlagi predloga ustreznega združenja. Pristojen je za izdajo poklicnih novinarskih izkaznic in samourejanje poklica. Objavil je kodeks ravnanja s pravicami in dolžnostmi novinarjev in urednikov. Komisija za pritožbe sveta za tisk obravnava pritožbe zaradi uredniške vsebine. Izdaja lahko tudi priporočila in smernice o zadevah v zvezi s svobodo izražanja v medijih ali delom novinarjev in urednikov. Njena neodvisnost je formalno priznana v zakonu o elektronskih medijih. Odločitve komisije za pritožbe so objavljene na spletišču sveta.

Vzpostavljen je pravni okvir v zvezi s preglednostjo lastništva medijev. Zakon iz leta 2019 zahteva, da morajo vsa luksemburška podjetja, vpisana v luksemburški poslovni register, vključno z medijskimi podjetji, predložiti podrobne informacije o dejanskih lastnikih. Zakon določa, da morajo biti te informacije javno dostopne. Kar zadeva sektor tiskanih medijev, zakon zahteva, da zadevna podjetja objavijo svojo lastniško strukturo samo, če ima en delničar v lasti več kot 25 % kapitala, kar omejuje preglednost lastništva v navedenem sektorju. Za avdiovizualne medijske storitve organ ALIA v svojem letnem poročilu objavi seznam storitev z licenco v Luksemburgu, ne da bi omenjal njihovo lastništvo. V zvezi s tem bi bilo treba spomniti, da revidirana Direktiva o avdiovizualnih medijskih storitvah države članice spodbuja k sprejetju zakonodajnih ukrepov, s katerimi bi zagotovile, da bi dali ponudniki medijskih storitev, ki so pod njihovo pristojnostjo, na voljo informacije o svoji lastniški strukturi, vključno z dejanskimi lastniki.

Vlada dejavno prispeva k podpori novičarskih medijev. Zakonodaje o porazdelitvi državnega oglaševanja na medijske hiše ni, prav tako niso na voljo popolne informacije o posrednih subvencijah. Vendar je iz orodja za spremljanje pluralnosti medijev Media Pluralism Monitor (MPM) za leto 2020 razvidno, da so pomemben vir prihodkov številnih založnikov. V Luksemburgu tiskane medije podpira sistem javne pomoči , ki je sestavljen iz osnovnega zneska, enakega za vse upravičene časopise, in sorazmernega zneska, izračunanega na podlagi količine strani. Spletnim medijem, ki izpolnjujejo potrebna merila, je dodeljen fiksni znesek v višini 100 000 EUR . Skupni znesek razdeljene pomoči se objavi letno. Leta 2019 je bilo novičarskim založnikom razdeljenih 7,8 milijona EUR. Maja 2020 je vlada napovedala izredno odškodnino za medije v okviru pandemije COVID-19. Poleg tega je svet vlade julija 2020 sprejel reformo sistema pomoči za tiskane medije, ki je trenutno v zakonodajnem postopku. Nova ureditev bi bila tehnološko nevtralna in bi se enako uporabljala za tiskane in spletne novičarske medije.

Okvir za zaščito novinarjev temelji na vrsti ustavnih in zakonskih jamstev. Zaščito novinarjev, ki delujejo v Luksemburgu, zagotavlja zlasti zakon o svobodi izražanja v medijih. Novinarji so pravno zaščiteni v primeru redakcijskih sprememb , dobro pa so zaščiteni tudi novinarski viri. Med predvidenimi sankcijami za obrekovanje je zaporna kazen , vendar so kazenski pregoni medijev zaradi obrekovanja redki . V enem primeru iz leta 2018 (med preiskavo tako imenovanega incidenta uhajanja podatkov iz zbornice/parlamenta) je nacionalna zveza poklicnih novinarjev trdila, da je šlo pri kazenskih preiskavah za poskus zastraševanja. V zadnjih letih v Luksemburgu ni bilo poročil o grožnjah novinarjem, prav tako ni bilo takih poročil na platformi Sveta Evrope za spodbujanje zaščite novinarstva in varnosti novinarjev ali na platformi za kartiranje medijske svobode.

Obstaja zakonodajni okvir za varstvo pravice do obveščenosti. Pravica do obveščenosti je v zakonodaji zagotovljena od septembra 2018 . V zakonu je zagotovljeno, da ima vsaka fizična ali pravna oseba pravico do dostopa do dokumentov, ki jih imajo javni organi. Vendar luksemburško združenje novinarjev (ALJP) z vidika učinkovitosti zakona ugotavlja, da so še vedno primeri zagotavljanja informacij s precejšnjo zamudo, kar ni združljivo z naravo novinarskega poročanja .

IV.Druga institucionalna vprašanja, povezana s sistemom zavor in ravnovesij

Luksemburg ima enodomni parlamentarni sistem vlade, v katerem zakonodajne predloge vlagajo vlada in poslanci. Državni svet izdaja svetovalno mnenje o zakonodajnem predlogu, ki ga vložijo vlada ali poslanci. Ustavno sodišče prouči ustavnost zakonodaje. V sistemu zavor in ravnovesij imajo pomembno vlogo neodvisni organi.

Ocene učinkov in posvetovanja z zainteresiranimi stranmi so del zakonodajnega postopka. Za vladne zakonodajne predloge se izvede ocena učinka, preden se predložijo poslanski zbornici. Glede na predmet urejanja se zakonodajni predlog predloži tudi ekonomskemu in socialnemu svetu ali eni od petih specializiranih poklicnih zbornic, če zadeva področje, za katero so te zbornice pristojne, da izda svetovalno mnenje . Lahko se organizirajo tudi odprta posvetovanja s širšo javnostjo, ki se vedno pogosteje odvijajo na spletu . Svetovalna mnenja državnega sveta in poklicnih zbornic ter zakonodajni postopki v poslanski zbornici so na vpogled na spletu in v tiskani obliki .

V odziv na pandemijo COVID-19 je bilo razglašeno izredno stanje. Izredno stanje je bilo razglašeno 18. marca 2020 in podaljšano šest dni pozneje. Zaradi izrednega stanja, ki je predvideno v ustavi , je lahko vlada v vseh zadevah sprejela ustrezne potrebne in sorazmerne ukrepe za omejen čas. Z zakonodajo, sprejeto po 24. juniju 2020, ko je bilo izredno stanje končano, so bili nekateri ukrepi, povezani s pandemijo COVID-19, podaljšani do konca septembra .