[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 25.1.2006

KOM(2006) 23 končno

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Tematski program za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu v okviru prihodnje finančne perspektive (2007–2013)

KAZALO

1. Uvod 3

2. Okvir 3

2.1. Analiza področja 3

2.2. Okvir obstoječe politike in sodelovanja 4

2.3. Izkušnja EIDHR 5

2.4. Upravičenost tematskega programa 6

3. Glavne značilnosti tematskega programa za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu 6

3.1. Področje uporabe in cilji 6

3.2. Smernice in prednostne naloge 7

3.2.1. Spodbujati spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin tam, kjer so najbolj ogrožene, in zagotoviti podporo in solidarnost žrtvam zatiranja in zlorabe 7

3.2.2. Okrepiti vlogo civilne družbe pri spodbujanju človekovih pravic in demokratičnih reform, pri podpiranju preprečevanja spopadov ter pri razvoju političnega sodelovanja in zastopanosti 8

3.2.3. Okrepiti mednarodni okvir za zaščito človekovih pravic, pravne države in spodbujanje demokracije 10

3.2.4. Okrepiti zaupanje v demokratični volilni proces preko nadaljnjega razvoja opazovanja volitev 10

3.3. Načela načrtovanja programov 11

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Tematski program za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu v okviru prihodnje finančne perspektive (2007–2013)

1. UVOD

Da bi racionalizirala in poenostavila sedanji zakonodajni okvir za zunanje ukrepe Skupnosti, je Evropska komisija predlagala nov sveženj šestih instrumentov v okviru finančne perspektive 2007–2013. Trije instrumenti (humanitarna pomoč, stabilnost in makrofinančna pomoč) so horizontalnega značaja, da bi ustrezali posebnim potrebam in okoliščinam. Trije instrumenti (predpristopna pomoč, podpora evropskemu sosedskemu sodelovanju ter razvojno in ekonomsko sodelovanje) so zasnovani za izvajanje posebnih politik in pokrivajo določeno geografsko območje. V prihodnje bodo ti instrumenti predstavljali osnovno zakonodajno podlago za izdatke Skupnosti v podporo programom zunanjega sodelovanja, vključno s tematskimi programi, in nadomestili obstoječe tematske uredbe.

Kot je razvidno iz teh predlogov, tematski programi zagotavljajo posebno dodano vrednost in zajemajo dejavnosti, ki dopolnjujejo geografske programe, ki ostajajo privilegiran okvir sodelovanja Skupnosti s tretjimi državami[i].

Komisija se je zavezala, da bo začela razprave z Evropskim parlamentom in Svetom o obsegu, ciljih in prednostnih nalogah vsakega tematskega programa na podlagi uradnih sporočil obema institucijama. Rezultati tega procesa bodo omogočili določitev političnih smernic za nadaljnje faze načrtovanja, zlasti pripravo tematskih strategij v skladu z določbami zgoraj navedenih instrumentov.

To sporočilo se nanaša na tematski program za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po vsem svetu. Temelji na pripombah iz javnega posvetovanja, ki ga je pripravila Komisija[ii]. Posvetovanja se bodo nadaljevala za nadaljnje faze načrtovanja. Komisija bo v sodelovanju z Evropskim parlamentom, državami članicami in partnerskimi organi, ki se ukvarjajo s tematskim programom, tudi poskušala spodbujati razmišljanje in razpravo o vlogi Evrope na področju podpore demokraciji in spodbujanja človekovih pravic[iii].

2. OKVIR

2.1. Analiza področja

Demokracija in zaščita človekovih pravic so temeljne vrednote, za katerimi je treba samo po sebi stremeti; so tudi sestavni del učinkovitega boja za zmanjšanje revščine in uresničevanja razvojnih ciljev novega tisočletja, nujno potrebno sredstvo za preprečevanje in reševanje sporov ter nepogrešljiv okvir za boj proti terorizmu[iv]. Demokratični procesi odgovornosti so prav tako ključnega pomena za zagotovitev transparentnosti vlad in boja proti korupciji.

Demokracija in zaščita človekovih pravic sta neločljivo povezani: temeljni svoboščini izražanja in združevanja sta predpogoj za politični pluralizem in demokratični proces, medtem ko sta demokratični nadzor in delitev oblasti bistvena za obstoj neodvisnega sodstva in pravne države, ki sta potrebna za učinkovito zaščito človekovih pravic. Če se lahko človekove pravice pojmujejo v luči splošno sprejetih mednarodnih standardov, pa je treba na demokracijo gledati kot na proces, ki se razvija od znotraj, vključujoč vse plasti družbe in celo vrsto institucij, ki morajo zagotavljati sodelovanje, zastopanje, odzivnost in odgovornost. Naloga izoblikovanja in ohranjanja kulture človekovih pravic in dejstva, da demokracija služi državljanom, je dejansko stalni izziv, ki najprej pripada prebivalstvu zadevne države, čeprav je to še posebej nujno in težko v nastajajočih demokracijah.

V preteklih letih so se povečala pričakovanja ter število zavez in odprtih razprav o spodbujanju demokracije in človekovih pravic na vseh ravneh. Do napredka je prišlo zlasti po zaslugi delovanja lokalne civilne družbe in mednarodnega pritiska: mnoge države so naredile pomembne korake k bolj odprti družbi in bolj poštenim volilnim procesom; obstaja tudi večja zavezanost in ozaveščenost javnosti ter več zakonodaje in njeno boljše izvajanje, kar zadeva številna vprašanja v zvezi s človekovimi pravicami; razvojne strategije dajejo večji pomen glasu lokalnih skupnosti in s tem pomagajo okrepiti moč slabotnih in izključenih. Kljub temu ostajajo številni izzivi: politične elite prepogosto ostajajo neodgovorne in se ne odzivajo na pričakovanja državljanov, včasih se zatekajo k zatiranju oporečnikov in opozicije. Dogaja se, da se etnične, verske in razredne delitve v družbi zaostrujejo, namesto da bi postale predmet demokratičnih razprav, in s tem se ustvarjajo spori ter slabita pluralizem in spoštovanje človekovih pravic.

Vprašanja v zvezi z demokracijo in človekovimi pravicami so postala stalna značilnost zunanje politike in zunanjih ukrepov EU s pomočjo političnega dialoga in pogojevanja ter z vključevanjem teh vprašanj v programe sodelovanja in po zaslugi posebnih projektov. Celoviti razvojni pristopi[v], ki temeljijo na človekovih pravicah, so čedalje bolj razširjeni kakor tudi podpora za utrjevanje države, dobra uprava in razvoj civilne družbe. Razvojna politika mora zagotoviti, da partnerske države stopijo na čelo razvojnega procesa in procesa demokratizacije, tako da vključijo vlade in vse vodilne zainteresirane strani, vključno s parlamenti.

Problemi varnosti in boja proti terorizmu so resda bili dnevna mednarodna tema, a so po drugi strani omogočili osvetlitev temeljnih vzrokov nasilja in pomena, ki ga ima zagotavljanje demokracije, pravne države in odprte demokracije za preprečevanje odtujevanja nekaterih skupnosti in nastanek negotovosti. Preprečevanje sporov je tako dodalo novo razsežnost razvojnim strategijam in sodelovanju s civilno družbo.

2.2. Okvir obstoječe politike in sodelovanja

Politika EU za podporo demokraciji in človekovim pravicam v tretjih državah je bila v preteklih letih oblikovana in razvita v sporočilih Komisije, resolucijah Evropskega parlamenta in sklepih Sveta. Kot je navedeno v mandatih Pogodbe[vi], so razvoj in utrjevanje demokracije in pravne države ter spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin sestavni del vseh ciljev glede oblik sodelovanja s tretjimi državami.

Človekove pravice imajo velik pomen v letnem poročilu EU o človekovih pravicah, posebnih sporočilih Komisije, resolucijah in poročilih Parlamenta ter v stališčih Sveta v zvezi z nekaterimi vprašanji človekovih pravic[vii]. Svet je tudi poudaril vključevanje človekovih pravic in demokratizacije v zunanje politike in ukrepe ter pomen dialoga s civilno družbo. V procesu širitve predstavljajo kobenhavenska politična merila o „stabilnosti institucij za zagotavljanje demokracije, pravne države, človekovih pravic ter spoštovanja in varstva manjšin“ poseben poudarek za predpristopno strategijo. Cilji se odražajo na različne načine v Stabilizacijsko-pridružitvenem procesu[viii] in evropski sosedski politiki[ix]. Sporazum iz Cotonouja in politika EU o upravljanju in razvoju[x] vključujeta zaščito in spodbujanje človekovih pravic in demokracije kot vprašanja, ki jih je treba vključiti v državne strategije, dialoge in vse ustrezne instrumente. To se nedavno odraža v Evropskem soglasju o razvoju[xi], strategiji EU za Afriko[xii] in zadnjem predlogu Komisije glede odnosov EU z Latinsko Ameriko[xiii].

Sredstva za izvajanje politik EU v zvezi z demokracijo in človekovimi pravicami se raztezajo od političnega dialoga in diplomatskih ukrepov do različnih instrumentov finančnega in tehničnega sodelovanja. Evropska pobuda za demokracijo in človekove pravice (European Initiative for Democracy and Human Rights – EIDHR) je imela posebno nalogo, da je sodelovala pri doseganju ciljev v zvezi s človekovimi pravicami in demokracijo na mednarodni in nacionalni ravni in dopolnjevala ukrepe znotraj različnih nacionalnih in regionalnih programov sodelovanja Skupnosti. Trenutno temelji na dveh uredbah[xiv]; njen glavni politični okvir je določen s Sporočilom Komisije[xv] iz leta 2001 in z njim povezanimi stališči Sveta in Evropskega parlamenta[xvi] (glej 2.3 spodaj).

Z vse večjo vlogo ES pri obvladovanju kriz v zadnjih letih je v okviru preprečevanja sporov, vzpostavljanja miru in povojne obnove do izraza prišla razsežnost človekovih pravic in demokracije. Mehanizem za hitro ukrepanje[xvii], ki tudi sodeluje s civilno družbo in drugimi lokalnimi akterji glede uveljavljanja človekovih pravic in demokracije, dopolnjuje EIDHR tako, da spodbuja takojšnje ukrepanje kot odgovor na dejanske ali možne krizne razmere.

2.3. Izkušnja EIDHR

EIDHR se je od svojega nastanka precej razvila; o njej se je veliko poročalo in tudi njeno delo je bilo že večkrat ocenjeno[xviii]. EIDHR gradi na svoji ključni prednosti, ki je zmožnost delovanja brez soglasja vlade gostiteljice, njena glavna naloga pa je podpora dejavnostim civilne družbe, ki spodbujajo človekove pravice in demokracijo. Partnerji EIDHR so predvsem mednarodne organizacije in organizacije lokalne civilne družbe (COD)[xix], prav tako pa tudi mednarodni medvladni organi s posebnim strokovnim znanjem in izkušnjami.

EIDHR je poskusila zaobjeti številne teme, ki odražajo smernice EU o vprašanjih človekovih pravic[xx], ter druge posebne cilje, mandate in predloge Sveta in Parlamenta, ki zadevajo predvsem človekove pravice[xxi]. Poudarek je bil na projektih o „enotnem vprašanju“, ki so bili ocenjeni glede na njihove posamezne prednosti. Medtem ko njihov skupen učinek ali sinergije na nacionalni ravni niso bili tako očitni, je bila večina projektov EIDHR visoke kakovosti in so pogosto dosegali pozitivne rezultate v težkih okoliščinah.

EIDHR je poleg svojega dela s civilno družbo delovala še drugače – podpirala je mednarodne instrumente in mehanizme za človekove pravice ter mednarodni kazenski pravosodni sistem, vključno z Mednarodnim kazenskim sodiščem (MKS) in drugimi začasnimi mednarodnimi kazenskimi sodišči. To je v skladu s cilji[xxii] politike EU in odraža močno zavezanost EU večstranskosti.

EIDHR je bil prav tako instrument, prek katerega je Komisija razvila vlogo EU kot enega od vodilnih akterjev pri opazovanju volitev, ki temelji na načelih in postopkih iz Sporočila o pomoči in opazovanju volitev iz leta 2000, ki ga je Svet podprl leta 2001[xxiii].

Trenutni program EIDHR 2005–2006 združuje te različne vrste delovanja s štirimi globalnimi „kampanjami“ – spodbujati pravico in pravno državo, gojiti kulturo človekovih pravic, spodbujati demokratični proces ter spoštovati enakopravnost in mir[xxiv]. Zajema 68 držav, od katerih jih ima 54 sistem financiranja majhnih projektov (ki spodbujajo sodelovanje organizacij lokalne civilne družbe).

Večkratni mandati in visoke ravni pričakovanja so bili usmerjeni k vedno večjemu številu ciljev, vprašanj in držav, upravičenih do EIDHR, medtem ko se je zaradi prevelikega števila zahtevkov[xxv] pojavila potreba po strožji prednostni razvrstitvi in spodbujanju dopolnjevanja z nacionalnimi programi. Pri novem tematskem programu obstaja priložnost za pregled in izpopolnitev ciljev in metod določanja prednostnih nalog.

2.4. Upravičenost tematskega programa

Upravičenost ločenega tematskega programa, skupnega vsem štirim novim instrumentom, izhaja iz dejstva, da spodbujanje demokracije in človekovih pravic obstaja v predlaganih ciljih in upravičenih ukrepih vseh treh geografskih instrumentov (IESP, IRGS in IPP) ter v instrumentu stabilnosti. Priložnosti za posebne posege se bodo pojavile v okviru geografskih programov. Vendar sta demokracija in človekove pravice tipični vprašanji globalne razsežnosti in pomena. Iz tega izhaja potreba po zmožnosti ES, da določi in podpre posebne cilje in ukrepe na mednarodni ravni, ki niso povezani ne geografsko s kriznimi razmerami[xxvi]. Poleg tega globalne kampanje, povezane s človekovimi pravicami in demokracijo, zahtevajo nadnacionalni pristop in lahko vključujejo dejavnosti tako znotraj EU kot v številnih partnerskih državah[xxvii]. Za dejavnosti, kot je opazovanje volitev s strani EU, se zahteva enoten tematski program, da bi se zagotovili skladnost politike, enoten sistem upravljanja in skupni standardi izvajanja.

Poleg tega je neodvisnost delovanja, ki jo nudi tematski program, nujna značilnost sodelovanja z organizacijami civilne družbe na nacionalni ravni, zlasti glede vprašanj demokracije in človekovih pravic. Tematski program mora biti prilagodljiv in zmožen odgovoriti na spreminjajoče se okoliščine ali podpreti inovacijo, s čimer se razlikuje od dolgoročnega pristopa načrtovanja geografskih programov. Ker je skupen vsem trem instrumentom in zato po obsegu medcelinski, lahko nudi prednosti v smislu dodane verodostojnosti za partnerske organizacije in dodatne prepoznavnosti EU.

3. GLAVNE ZNAčILNOSTI TEMATSKEGA PROGRAMA ZA SPODBUJANJE DEMOKRACIJE IN čLOVEKOVIH PRAVIC PO SVETU

3.1. Področje uporabe in cilji

Splošni cilj novega tematskega programa, ki zagotavlja kontinuiteto z EIDHR in se zgleduje po njenih izkušnjah, bi bil prispevati k razvoju in utrditvi demokracije in spoštovanja človekovih pravic v tretjih državah v skladu s politikami in smernicami EU. Bil bi globalnega značaja, povezan s podobnimi vprašanji in državami kot EIDHR, vendar z bolj strateškim in prilagodljivim pristopom. Še naprej bi dopolnjeval geografske programe in zlasti podpiral celosten pristop k utrjevanju demokracije in zaščiti človekovih pravic ter bil povezan tudi z varnostjo in razvojem. Osredotočil bi se na podporo civilni družbi, da bi postala učinkovita pri dialogu in reformah. Program bi tako deloval predvsem z in prek civilne družbe. To bi, tako kot EIDHR, določilo bistvene značilnosti programa.

Dva ključna strateška cilja programa bi bila:

- spodbujati spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin tam, kjer so najbolj ogrožene, in zagotoviti podporo in solidarnost žrtvam zatiranja in zlorabe

- okrepiti vlogo civilne družbe pri spodbujanju človekovih pravic in demokratičnih reform, pri podpiranju preprečevanja spopadov ter pri razvoju političnega sodelovanja in zastopanosti

Program ne bi potreboval soglasja vlad zadevnih držav in bi moral zagotoviti posebno finančno in tehnično pomoč za operacije, ki se ne morejo primerno ali učinkovito izvesti v okviru drugih programov ES[xxviii]. Moral bi biti zmožen podpreti dejavnosti na mednarodni, regionalni, nacionalni in lokalni ravni. Prav tako bi moral biti zmožen podpreti dejavnosti znotraj EU, neposredno povezane s kršitvami človekovih pravic v tretjih državah, na primer pomoč za rehabilitacijo žrtev mučenja iz tretjih držav.

Program bi vključeval preprečevanje sporov in njihovo reševanje ter bil ustrezno povezan s posegi za ukrepanje v kriznih razmerah, predvidenimi za novi instrument stabilnosti. Dopolnjeval bi geografske programe in druge tematske programe, zlasti tiste v zvezi z nedržavnimi akterji, človeškim in socialnim razvojem ter migracijami in azilom, ki vključujejo zaščito človekovih pravic in na različne načine podpirajo demokratični proces[xxix].

Program bi imel dodaten cilj odražati stalno in močno zavezanost EU večstranskemu sodelovanju na področju demokracije in človekovih pravic:

- okrepiti mednarodni okvir za zaščito človekovih pravic, pravne države in spodbujanje demokracije

Nazadnje bo program, kot že EIDHR, zajel področje opazovanja volitev, ki bo še naprej bistveni del dejavnosti EU za podporo demokraciji in človekovim pravicam. Tematski program nudi okvir za enotno politiko in upravljanje misij EU za opazovanje volitev po svetu, njegov cilj pa je naslednji:

- okrepiti zaupanje v demokratični volilni proces preko nadaljnjega razvoja opazovanja volitev

3.2. Smernice in prednostne naloge

3.2.1. Spodbujati spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin tam, kjer so najbolj ogrožene, in zagotoviti podporo in solidarnost žrtvam zatiranja in zlorabe

Splošni cilj v okviru tega strateškega cilja bi bil razvoj političnega prostora, v katerem se civilna družba lahko razvije, prispeva k pluralizmu v družbi in spodbuja človekove pravice in demokracijo. Osredotočil bi se na razmere, kjer obstaja resno pomanjkanje osnovnih svoboščin, kjer civilna družba deluje s težavo in kjer ni prostora za politični pluralizem. Nekatere države trpijo zaradi državne represije, v drugih so zaradi šibke države, njenega razpada ali spopadov ogrožene temeljne svoboščine in človekove pravice. Te razmere se lahko pojavijo v državah, s katerimi EU še nima pogodbenih odnosov, ali v partnerskih državah, s katerimi je bilo splošno sodelovanje delno ali v celoti ukinjeno, ter v drugih občutljivih državah in težavnih partnerstvih[xxx].

Glavni poudarek bi bil na spodbujanju temeljnih svoboščin, kot sta izražanje in združevanje ter zaščiti zagovornikov človekovih pravic, saj sta to predpogoja za normalno delovanje civilne družbe in napredek demokracije[xxxi]. Kjer bi bilo mogoče, bi bilo treba delovati celostno ter vztrajati pri povezavah med različnimi svoboščinami, na katerih temelji odprta družba, in pri osnovnem načelu, da so „vse človekove pravice splošne, neodtujljive ter soodvisne in medsebojno povezane“[xxxii]. Vsi ukrepi bi morali biti usmerjeni v preprečevanje sporov in se lahko glede na posebnosti vsake države nanašajo tudi na posamezna vprašanja človekovih pravic[xxxiii]. Na nacionalni ravni lahko dejavnosti civilne družbe v okviru tega cilja segajo od dviganja ozaveščenosti ali izobraževanja in usposabljanja do dialogov s ključnimi interesnimi skupinami v zadevni državi ali bolj določenega posredovanja, povezanega z zagovorniki človekovih pravic. Poseben cilj so lahko ratifikacija mednarodnih konvencij in spremembe zakonodaje, vprašanja izvrševanja in sodnih procesov, integriteta volitev ali veliko širša vprašanja javnega reda in miru. Takšna vprašanja so bila morda predmet usklajenega odgovora EU na krizne razmere (kakor je predvideno v okviru predlaganega instrumenta za stabilnost), kjer tematski program morda podpira bolj trajno posredovanje civilne družbe na področju preprečevanja in reševanja sporov.

Regionalni projekti so mogoči, kjer obstaja možnost za učinkovit vzajemni pritisk z vplivnimi interesnimi skupinami iz sosednjih držav ali prek regionalnih organov.

Posebne okoliščine posameznih ustanov bodo odločale, kakšni ukrepi so možni in do kolikšne mere je mogoče vključiti lokalne organizacije civilne družbe, tako da partnerji ne bi bili v nevarnosti in se ne bi povzročil dodaten odpor do demokratičnih reform. Nevladne organizacije na mednarodni ali regionalni ravni ali v nekaterih primerih medvladni organi lahko včasih služijo kot posredniki pri lokalnih akterjih civilne družbe in zagovornikih človekovih pravic.

Program bo zahteval prilagodljivost zaradi spremenljivih okoliščin in možnosti za ukrepanje, ko se le-te pojavijo.

Ločeni cilj, ki je zajet v ta splošni strateški cilj, je povezan s solidarnostjo do žrtev represije , zlasti s podporo rehabilitaciji žrtev mučenja in slabega ravnanja. Program bi rehabilitacijskim centrom znotraj in zunaj EU zagotavljal enako podporo kot v preteklih letih. To na praktičen način kaže solidarnost EU in dopolnjuje splošno posredovanje in politične postopke proti mučenju tako na državni kot na mednarodni ravni. Nedavne ocene marca 2005 in novembra 2003[xxxiv] so predlagale številne ukrepe za povečanje učinkovitosti postopka rehabilitacije.

3.2.2. Okrepiti vlogo civilne družbe pri spodbujanju človekovih pravic in demokratičnih reform, pri podpiranju preprečevanja spopadov ter pri razvoju političnega sodelovanja in zastopanosti

Splošni namen v okviru tega strateškega cilja je delovati skupaj s civilno družbo v državah, kjer je dovolj svobode in prostora za manevriranje, in ji tako pomagati pri razvoju kohezije ter pri njenem razvoju v učinkovito silo za demokratizacijo, preprečevanje sporov in zaščito človekovih pravic. Ta pristop namerava z delovanjem, ki se ne osredotoča le na eno vprašanje (ki navadno razbije prizadevanja civilne družbe), spodbuditi tudi sodelovanje med organizacijami civilne družbe. V ta okvir bi bila prav tako vključena dodatna podpora za manjše pobude lokalnih organizacij civilne družbe.

Ta cilj bi zajemal tri ravni dejavnosti.

Na nacionalni ravni bi bil poudarek na podpori dialogu in sodelovanju civilne družbe, na primer:

- sodelovanje med organizacijami civilne družbe za vzajemno podporo pri delu, vzpostavljanje širših zvez med različnimi regijami, skupnostmi in identitetnimi skupinami ter za spodbujanje socialno-ekonomskih akterjev, da podprejo skupne agende za človekove pravice in demokratične reforme. To lahko vključuje skupne kampanje ali izobraževalne dejavnosti, sodelovanje pri spremljanju človekovih pravic in političnih reform, itd. Tem ni treba predhodno določiti, saj izhajajo iz lokalnih prednostnih nalog, vendar pa bi morale skušati vključiti skupna vprašanja, kot so enakopravnost spolov, poglavitne delovne standarde, pravice domorodnega prebivalstva, otrok in drugih ranljivih skupin;

- dialog civilne družbe v globoko razdeljenih družbah, ki združi veliko število interesnih skupin[xxxv] za analizo, razpravo in dosego soglasja glede spornih področij politike (na primer manjšine, amnestija in sprava, vera in politika), preprečevanje sporov in razsežnosti spola bi bile v tem okviru zelo pomembne;

- pobude civilne družbe za razvoj dialoga s političnimi strankami, izvoljenimi predstavniki in ustanovami, na primer z namenom spodbuditi politično zastopanost in sodelovanje (vključno z enakopravnostjo žensk in drugih premalo zastopanih skupin), odzivnost in odgovornost; večstrankarski pristop, ki vključuje vse večje stranke, zavezane demokraciji, bi moral biti pravilo; neposredna podpora razvoju strank ne bi bila predvidena.

Na regionalni ali nadnacionalni ravni bi bil poudarek na sodelovanju, da se doda vrednost in izboljša učinkovitost delovanju na državni ravni. To se lahko osredotoči na vprašanja, kot so:

- sodelovanje med organizacijami civilne družbe iz določenih regij, ki so jih prizadeli spori z nadnacionalnimi posledicami (na primer Velika jezera, območje reke Manu, zahodni Balkan);

- sodelovanje in dialog v zvezi s političnimi vprašanji, ki povzročajo globoka razhajanja in o katerih se najlažje razpravlja na nadnacionalni ravni (na primer verske manjšine in sekularizem, sprava in pravica);

- podpora pri usposabljanju, ki lahko zagotovi posebno dodano vrednost in učinkovitost za nadnacionalne mreže organizacij civilne družbe (na primer skupno prizadevanje za sestavo dokumentov v skupnih regionalnih jezikih).

Na lokalni ravni bi obstajala možnost pridobitve sredstev za manjše pobude lokalnih organizacij civilne družbe, kakor že obstajajo za mikro projekte, čeprav bi bila dostopnejša majhnim organizacijam[xxxvi]. To bi lahko prispevalo h krepitvi zastopanosti civilne družbe, na primer s podpiranjem dejavnosti novih organizacij civilne družbe, ki so jih ustanovile skupine, katerih interesi so bili doslej zapostavljeni, ali z drugačnim prispevkom h krepitvi takšnih skupin (skupine iz oddaljenih območij, manjšine ali prikrajšane skupine, itd.). Posebne potrebe in prednostne naloge za dialog civilne družbe se lahko natančneje določi, če se posvetuje s predstavniki civilne družbe na kraju samem. To bi lahko tudi olajšalo komplementarnost z načrtovanjem geografskih programov ter spodbudilo lokalno sodelovanje v demokratičnem procesu[xxxvii].

Glede geografskih prednostnih nalog za ta strateški cilj pa je jasno, da bi številne države lahko imele koristi od predvidenega posredovanja. Namen prve faze dejavnosti ne bi bila še bolj razpršena porazdelitev virov kot sedaj, ampak osredotočenje na tiste države, ki so že imele pozitivne rezultate zaradi sredstev EIDHR, namenjenih mikro projektom, ki imajo razmeroma odprto družbo in kjer je lahko podpora ES civilni družbi učinkovita. V nekaterih državah bi morala obstajati možnost določiti 5 do 7-letni rok za dosego nekaterih ciljev za trajnost in utrditev dejavnosti lokalne civilne družbe. O teh vidikih bi se lahko razpravljalo in se jih pripravilo z glavnimi interesnimi skupinami v zadevni državi.

3.2.3. Okrepiti mednarodni okvir za zaščito človekovih pravic, pravne države in spodbujanje demokracije

Splošni cilj v tem okviru je nadaljnji prispevek k učinkovitosti mednarodnih instrumentov v skladu s prednostnimi nalogami politike EU, kakor v primeru EIDHR. Če ta novi program ni zajet v drugih finančnih instrumentih in programih, lahko pripomore k delovanju:

- poglavitnih instrumentov človekovih pravic prek ustreznih agencij ZN, organov in mehanizmov, kot so OHCHR (Urad visokega predstavnika Združenih narodov za človekove pravice), CEDAW (Odbor za odpravo diskriminacije žensk), ILO (Mednarodna organizacija dela), itd.;

- mednarodnih mehanizmov kazenskega prava, kot je Mednarodno kazensko sodišče[xxxviii];

- regionalnih instrumentov človekovih pravic;

- regionalnih mrež za usposabljanje strokovnjakov iz držav v razvoju glede uporabe mednarodnih instrumentov človekovih pravic;

- posebnih mednarodnih instrumentov, ki so namenjeni podpori pobudam za utrjevanje demokracije[xxxix]; to se lahko razširi na skupne pobude z regionalnimi organizacijami, kot je Svet Evrope;

- kampanj civilne družbe o posebnih vprašanjih človekovih pravic, zlasti če zadevajo pobude ZN (na primer svetovna konferenca proti rasizmu, rasni diskriminaciji, ksenofobiji in nestrpnosti).

Prednostne naloge v tem okviru bi bile določene v skladu s cilji EU in v dialogu z ustreznimi organizacijami. Organizacije civilne družbe in mreže lahko v tem okviru prav tako delujejo kot izvajalci.

3.2.4. Okrepiti zaupanje v demokratični volilni proces preko nadaljnjega razvoja opazovanja volitev

Opazovanje volitev je zelo občutljivo področje, s čimer je EU pridobila velik pomen in vpliv ter okrepila svoj položaj v političnem dialogu in prispevala k spodbujanju človekovih pravic in demokracije. To je pripomoglo k večji strokovnosti in preglednosti pri upravljanju volitev, zmanjšalo nepravilnosti in zlorabe ter vzbudilo zaupanje v volilni postopek. Usklajevanje in upravljanje Evropske Komisije sta zagotovila visoko raven doslednosti na različnih misijah opazovanja volitev, ki jih je izvedla EU, in sicer zaradi enotne metodologije in načrtovanja programov ter politične neodvisnosti in prepoznavnosti. Glavni cilj v tem okviru je nadaljevati z uporabo tematskega programa kot nosilca, ki podpira funkcijo EU kot opazovalke volitev, kot je to storila že EIDHR. Prispeva lahko tudi k usposabljanju za opazovanje volitev na regionalni in državni ravni.

Predvidene so dodatne izboljšave v zvezi z načrtovanjem programov in misijami opazovanja volitev, ki jih izvaja EU. Komisija je podprla novo dogovorjena globalna načela za mednarodno opazovanje volitev[xl] in bo še naprej sodelovala z drugimi organi, kot je OVSE, ki imajo izkušnje z opazovanjem volitev. Novi program bi se moral še naprej osredotočati na omejeno število volitev, ki izpolnjujejo merila uporabnosti, smotrnosti in kontinuitete ter hkrati izboljševati kakovost in postopno večati njihovo število. Prednostne naloge za misije opazovanja volitev se bodo še naprej določale v okviru časovne razporeditve volitev in političnega razvoja ter premislekov, določenih v Sporočilu o pomoči in opazovanju na volitvah, ki ga je Svet potrdil leta 2001[xli].

Opazovanje začetnih postopkov (na primer registracija volivcev in kandidatov) in nadzor medijev se lahko še bolj razvijejo, poročila lahko postanejo še bolj natančna in pomoč pri spremljanju bolj sistematična, da bi se nadalje podprla vprašanja demokratizacije in človekovih pravic. Misije opazovanja, prilagojene konfliktnim razmeram, in volitve po takšnih razmerah je treba prav tako še naprej razvijati.

Če to še ni vključeno v geografske programe, bi ta tematski program pripomogel tudi k usposabljanju za opazovanje volitev na regionalni ravni, kar že poteka preko regionalnih organizacij, kot je Afriška unija (AU), ali v prihodnosti z drugimi regijami, na primer z arabskim svetom. Program bi podprl tudi lokalne opazovalce in zmogljivost nadzora ter širše pobude, ki bi spodbudile sodelovanje in zaupanje v volilni postopek[xlii].

3.3. Načela načrtovanja programov

Komisija bo po zaključku komitoloških postopkov sprejela štiriletne (2007–2010) in nato triletne (2011–2013) tematske strateške dokumente (programski dokumenti). Na podlagi tega večletnega načrtovanja programov Komisija sprejme letne akcijske programe, ki določijo posebne cilje, prednostne ukrepe, ki jih je treba podpreti, pričakovane rezultate in okvirne zneske, ob tem pa upošteva ustrezne pobude, ki so financirane v okviru drugih programov. S programom bo upravljala Komisija in pri tem uporabljala vsa dostopna orodja v skladu s finančno uredbo in njenimi pravili za izvajanje[xliii].

Glede vmesnega pregleda bo v prvih 3 letih (2007–2009) izvedena zunanja ocena operacij, da se zagotovijo podatki za priprave na drugi tematski strateški dokument (2011–2013). Poročila bodo poslana državam članicam in Evropskemu parlamentu, z njimi pa se bo o njih tudi razpravljalo.

PRILOGA: Sprotne opombe

[i] Glej Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu Parlamentu – Zunanji ukrepi v okviru tematskih programov v skladu s prihodnjo finančno perspektivo 2007–2013 - COM(2005) 324, 3.8.2005.

[ii] Za povratne informacije glej http://europa.eu.int/comm/external_relations/consultations/er.htm

[iii] V tej luči se lahko letni forum nevladnih organizacij o človekovih pravicah nadalje razvija in se lahko predvidijo druge dopolnilne pobude.

[iv] Glej na primer zelo zgovorno razlago v „V večji svobodi“ ZN 2005.

[v] Glej reformni program ZN iz leta 1997 in medagencijski „skupni sporazum“ o pristopu k razvojnemu sodelovanju, temelječem na človekovih pravicah, iz maja 2003.

[vi] Člen 11(1) PEU; člena 177(2), 181a(1) PES.

[vii] Smernice politike EU glede tretjih držav v zvezi s smrtno kaznijo, junij 1998; smernice politike EU glede tretjih držav v zvezi z mučenjem ali drugim krutim, nečloveškim ali ponižujočim ravnanjem ali kaznijo, april 2001; smernice EU glede otrok in oboroženih sporov, december 2003; smernice EU glede zagovornikov človekovih pravic, junij 2004.

[viii] Glej vrh v Zagrebu novembra 2000 http://europa.eu.int/comm/enlargement/intro/sap/summit_zagreb.htm

[ix] Glej strateški dokument COM(2004) 373, 12.5.2004, sklepi Sveta, 14.7.2004.

[x] Glej Sporočilo komisije COM(2003) 615, 20.10.2003, sklepi Sveta, 17.11.2003.

[xi] Glej Sporočilo o evropski razvojni politiki „Evropsko soglasje“ - COM(2005) 311, 13.7.2005; skupna izjava Sveta in predstavnikov vlad držav članic na srečanju s Svetom, Evropskega parlamenta in Komisije, „Evropsko soglasje o razvoju“, sprejeto 22.11.2005.

[xii] „EU in Afrika: k strateškemu partnerstvu“, sprejel Evropski svet, 15.-16. december 2005.

[xiii] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu „Okrepljeno partnerstvo med EU in Latinsko Ameriko“ - COM(2005) 636, 8.12.2005.

[xiv] Uredba Sveta (ES) št. 975/1999, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 in Uredbo (ES) št. 2240/2004; Uredba Sveta (ES) št. 976/1999, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 907/2003 in Uredbo (ES) št. 2242/2004.

[xv] Vloga EU pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah - COM(2001) 252, 8.5.2001; Delovni dokument služb Komisije SEC(2004) 1041, 30.7.2004.

[xvi] Glej sklepe Sveta o vlogi Evropske unije pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah, 25.6.2001; Resolucija Evropskega parlamenta, 25.4.2002; sklepi Sveta, 23.2.2004.

[xvii] Uredba Sveta (ES) št 381/2001 z dne 26.2.2001 o oblikovanju mehanizma za hitro ukrepanje.

[xviii] Glej najnovejšo tematsko oceno v zvezi s podporo EIDHR za rasizem, ksenofobijo in projekte za manjšine http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/documents_en.htm#eidhr; glej tudi najnovejšo splošno oceno EIDHR „Brez demokracije in človekovih pravic ni trajnega miru in blaginje“ (julij 2005), ki ga je naročil AFET Pododbor za človekove pravice Evropskega parlamenta, in sicer pod pokroviteljstvom Nizozemskega inštituta za večstrankarsko demokracijo (Netherlands Institute for Multiparty Democracy (NIMD)), http://www.nimd.org/upload/publications/2005/epfinal.doc

[xix] Izraz „organizacija civilne družbe“ zajema veliko število partnerjev v civilni družbi, vključno s sindikati, združenji delodajalcev, skupinami, temelječimi na veri, ustvarjalnimi enotami, itd.

[xx] Glej opombo 9.

[xxi] EIDHR je v preteklih letih dajala prednost in poudarjala pomen ukinitve smrtne kazni, boja proti mučenju ter kampanj proti rasizmu in diskriminaciji manjšin. Prav tako je poudarjala pravice žensk, otrok in domorodnega prebivalstva. Podpira svoboščini izražanja in združevanja ter pluralizem medijev in spodbuja pravice zaščitnikov človekovih pravic. Ima poseben mandat za podporo zaščiti in rehabilitaciji žrtev mučenja ter pomaga projektom znotraj in zunaj EU. Prav tako je glavni vir podpore za začetek specializiranega visokega izobraževanja na področju človekovih pravic. EIDHR je do določene mere podprla razvoj civilne družbe, demokratične kulture in pluralizma ter ustanavljanje demokratičnih institucij.

[xxii] Glej revidirani akcijski načrt za nadaljnje spremljanje skupnega stališča Mednarodnega kazenskega sodišča, Skupnega stališča Sveta z dne 16. junija 2003 o Mednarodnem kazenskem sodišču; Resolucijo Evropskega parlamenta o stališču Sveta za splošne zadeve o Mednarodnem kazenskem sodišču, 24.10.2002.

[xxiii] Sporočilo Komisije o pomoči in opazovanju EU na volitvah COM(2000) 191, 11.4.2000; sklepi Sveta, 31.5.2001; Resolucija Evropskega parlamenta, 15.3.2001.

[xxiv] Evropska pobuda za demokracijo in človekove pravice za leti 2005 in 2006 - C(2004) 4475, 6.12.2004. Razdelitev štirih kampanj na 17 vrst delovanja s 3 skupnimi temami (otroci in ženske, domorodno prebivalstvo, preprečevanje sporov).

[xxv] Za poziv za zbiranje predlogov leta 2004 je bilo razmerje med prijavami na projekte in uspešnimi projekti 10:1.

[xxvi] To bi npr. zajelo podporo pobudam ZN, globalnemu posredovanju in večstranskemu sodelovanju na področju demokracije in človekovih pravic, ki imajo globalno perspektivo. Primeri iz trenutnih izkušenj EIDHR bi vključili tudi podporo vzpostavitvi in delovanju mednarodnih instrumentov na področju človekovih pravic in kazenskega pravosodja.

[xxvii] Takšen primer je npr. zaščita in rehabilitacija žrtev slabega ravnanja in mučenja. Obstaja le malo drugih instrumentov, s katerimi se lahko izpolni stalna potreba po podpori na tem območju.

[xxviii] Usposabljanje in tehnična pomoč za večjo zmogljivost državnih javnih ustanov, kot so pravosodje, organi za upravljanje z volitvami ali parlamenti, sta bistvena vidika sodelovanja za demokracijo in človekove pravice, vendar bi bila navadno vključena v večje geografske programe, ki se dogovorijo z zadevnimi vladami. Enako bi navadno veljalo v primeru pomoči regionalnim medvladnim organom.

[xxix] Dejavnosti, predvidene v teh tematskih programih, kot so sodelovanje nedržavnih akterjev pri razvojnih strategijah, spodbujanje socialnih pravic ter zaščita migrantov pred izkoriščanjem in izključenostjo, bi torej ne bile v središču tematskega programa za demokracijo in človekove pravice.

[xxx] Ciljne države se bodo sčasoma nedvomno spremenile, saj se spremeni režim in razvije demokracija, v drugih, ki so bile prej bolj svobodne, pa se lahko pojavijo večja represija ter omejevanje človekovih pravic in svoboščin ali javni nered.

[xxxi] Delovanje preko civilne družbe bi dopolnjevalo druge načine ukrepanja EU, kot so politični dialog, demarš, sankcije, itd., ki izvajajo pritisk na vlade, naj razširijo temeljni svoboščini izražanja in združevanja ter (ponovno) vzpostavijo pravno državo.

[xxxii] Dunajska deklaracija in akcijski program, sprejeta na svetovni konferenci o človekovih pravicah dne 25. junija 1993 (Dunajski konsenz), dokument GSZN A/CONF.157/23, 12.7.1993, zlasti odstavka 5 in 8.

[xxxiii] Posamezna vprašanja lahko vključujejo človekove pravice, ki so zajete v smernice EU, kot so mučenje, smrtna kazen, otroci v oboroženih spopadih in zagovorniki človekovih pravic ter druge ranljive skupine. Prav tako lahko zajemajo medijsko svobodo, svoboščine sindikatov, prisilno delo, pravice žensk in enakopravnost spolov, trgovino z ljudmi, stigmatizacijo in diskriminacijo (na podlagi rase, religije, etničnega izvora in kaste, spolne usmeritve, bolezni, invalidnosti, itd).

[xxxiv] Glej europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/documents_en.htm#evaluations

[xxxv] Socialni dialog ima lahko v tem okviru posebno vlogo.

[xxxvi] Predpostavlja se, da bodo v skladu s predlogom Komisije za spremembo člena 164 Uredbe za izvajanje finančne uredbe dogovorjeni poenostavljeni postopki za sredstva, dodeljena v višini do 25 000 EUR, saj bi tako majhne organizacije civilne družbe lahko sodelovale v razpisih za mikro projekte - SEC(2005) 1240, 12.10.2005.

[xxxvii] Razmere so različne, zato bi se lahko posvetovanja te vrste vodila in razvijala postopoma skupaj z novim krogom načrtovanja programov od leta 2007 do leta 2010 ter od leta 2011 do leta 2013.

[xxxviii] To se lahko razširi na mednarodna in državna sodišča, vzpostavljena v okviru mednarodnega mirovnega sporazuma, če ni predvidena drugačna podpora v instrumentu stabilnosti.

[xxxix] Tako kot na novo ustanovljen sklad za demokracijo ZN (UN Democracy Fund).

[xl] Deklaracija o načelih za mednarodno opazovanje volitev in Kodeks ravnanja za mednarodne opazovalce, sprejeta pod pokroviteljstvom ZN dne 27.10.2005.

[xli] COM(2000)191, 11.4.2000, sklepi Sveta, 31.5.2001.

[xlii] Vzporedne pobude za pomoč pri volitvah, da bi se razvile lokalna zmogljivost za trajno in strokovno upravljanje volitev ter infrastruktura, bi bilo treba podpreti pravočasno prek geografskih programov.

[xliii] Spremembe finančne uredbe in pravil za izvajanje, kakor so bile predlagane v COM(2005) 181, 3.5.2005 in SEC(2005) 1240, 12.10.2005, bi lahko povečale učinkovitost tematskega programa.