Na splošno je bil cilj Uredbe, da se poenostavijo in pospešijo sodni postopki v zadevah v zvezi z nespornimi zahtevki in zmanjšajo njihovi stroški ter dopusti prosti pretok evropskih plačilnih nalogov v EU brez postopka eksekvature, široko dosežen, čeprav je bil postopek v večini držav članic uporabljen le v sorazmerno malo zadevah.

Na 45. srečanju kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže v civilnih in gospodarskih zadevah 29. in 30. maja 2013 se je o delovanju evropskih postopkov, vključno s postopkom za evropski plačilni nalog, razpravljalo na strokovni ravni na podlagi dveh delovnih dokumentov Komisije.

Da bi pridobila informacije o delovanju postopka, je Komisija aprila 2013 začela raziskavo s pošiljanjem vprašalnika državam članicam. Statistični podatki o uporabi postopka so bili dodatno posodobljeni in dopolnjeni junija 2014.

Evropska komisija je sofinancirala projekt „Poenostavljena izterjava terjatev v EU“, ki ga je vodila Univerza v Mariboru (Slovenija) in je vključeval 14 držav članic (Avstrijo, Belgijo, Bolgarijo, Ciper, Češko, Finsko, Francijo, Italijo, Nemčijo, Nizozemsko, Poljsko, Portugalsko, Španijo in Švedsko). V okviru projekta sta nastali dve strokovni poročili o Uredbi (ES) št. 1896/2006 in 14 nacionalnih poročil.

Uredba kot del predvidenega poenostavljenega postopka določa standardne obrazce, ki so prek spleta na voljo v vseh jezikih na evropskem portalu e-pravosodje . Obrazci so bili posodobljeni z Uredbo Komisije (EU) št. 936/2012 z dne 4. oktobra 2012 . Informacije o tem, katera sodišča so pristojna za izdajo evropskega plačilnega naloga, so na voljo v Evropskem pravosodnem atlasu za civilne in gospodarske zadeve . Evropska pravosodna mreža je leta 2010 objavila praktični vodnik za uporabo Uredbe .

Ta poenostavljen in učinkovit postopek je namenjen le nespornim zahtevkom. Zato lahko tožena stranka, da zaščiti dejansko pravico do obrambe, vloži ugovor v 30 dneh od izdaje naloga. Tožena stranka mora navesti le, da ugovarja zahtevku, ni pa ji treba navesti razlogov za to in ni treba, da jo zastopa odvetnik. V tem primeru se postopek za evropski plačilni nalog zaključi. Obravnavanje zahtevka se lahko vseeno nadaljuje v skladu s pravili običajnega civilnega postopka, ki omogoča, da se utemeljitve tožene stranke v celoti upoštevajo.

Zaradi navedenih razlogov je bil uveden postopek za evropski plačilni nalog. Ta upnikom omogoča izterjavo nespornih civilnih in gospodarskih zahtevkov v skladu z enotnim postopkom, ki je na voljo v 27 državah članicah. Gre za pisni postopek, ki ne zahteva prisotnosti na sodišču ali pomoči odvetnika. Tožeča stranka mora le vložiti svojo vlogo. Za podporo vlogi niso potrebni dokazi v obliki dokumentov in od tožeče stranke niso zahtevana dodatna dejanja med postopkom. Evropski plačilni nalog izdajajo sodišča ali drugi sodni organi. Nalog lahko prosto kroži v vseh državah članicah, ne da bi se v državi članici izvršbe zahtevali kakršni koli vmesni postopki za priznanje in izvršbo (postopek eksekvature). To pomeni, da se lahko evropski plačilni nalog izvrši v drugih državah članicah kot kateri koli lokalni plačilni nalog, izdan tam, tj. ne da bi bila potrebna razglasitev izvršljivosti.

Hitra in učinkovita izterjava nespornih neporavnanih dolgov je bistvena za gospodarske subjekte v Evropski uniji. Zamude pri plačilih so glavni razlog za plačilne nesposobnosti, zlasti malih in srednjih podjetij, ter povzročajo izgubo številnih delovnih mest. Zato je več držav članic uvedlo poenostavljen postopek za plačilni nalog. Cilj postopka za plačilni nalog je zagotoviti hitro in stroškovno učinkovito sodno podporo zoper dolžnika, da ta plača denarni znesek, ob predpostavki, da zahtevka ne izpodbija. Vseeno so domači postopki pogosto nedopustni ali neizvedljivi v čezmejnih zadevah, raven njihove učinkovitosti pa je zelo različna.

Z Uredbo (ES) št. 1896/2006 z dne 12. decembra 2006 je bil uveden prvi pravi evropski civilni postopek, tj. postopek za evropski plačilni nalog. Od decembra 2008 se uporablja v vseh državah članicah, razen na Danskem. Gre za neobvezni postopek, ki se lahko uporablja v čezmejnih zadevah kot alternativa domačim plačilnim nalogom. To poročilo je pripravljeno v skladu s členom 32 Uredbe, ki določa, da Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži natančno poročilo o pregledu delovanja postopka za evropski plačilni nalog.

Specializiranost ima lahko nekatere prednosti, kot so zagotavljanje specializiranega znanja o postopkih in jezikovne spretnosti. Na drugi strani, čeprav je postopek za evropski plačilni nalog pisni postopek, državljani, zlasti potrošniki, morda še vedno raje vložijo zahtevek pri svojem lokalnem sodišču, ki je pristojno. Ali so prednosti specializiranosti večje od njenih pomanjkljivosti, je lahko odvisno tudi od velikosti države članice v geografskem smislu. Na splošno na podlagi podatkov o uporabi postopka v Prilogi ni mogoče sklepati, ali centralizirani sistem pomeni pogostejšo uporabo postopka. Kljub temu se glede na pisno in nekontradiktorno naravo postopka, v katerem ni razprave o vsebini zahtevka in ki je tako zlasti primeren za elektronsko obdelavo (glej točko 3.5 spodaj), zdi postopek za evropski plačilni nalog primernejši za obravnavo na centraliziranem sodišču v primerjavi z drugimi postopki, v katerih sta potrebna razprava o vsebini in upoštevanje dokazov, zato se zanje lahko zahteva, da je sodišče bližje strankam v sporu.

Pet držav članic je pristojnost za obravnavanje evropskih plačilnih nalogov osredotočilo na eno določeno sodišče/organ . V drugih državah članicah so za izdajanje evropskih plačilnih nalogov pristojna okrožna in regionalna sodišča (ali notarji, na primer na Madžarskem).

Uredba se uporablja za čezmejne spore, v katerih ima vsaj ena od strank stalno ali običajno prebivališče v državi članici, ki ni država članica, v kateri pred sodiščem poteka postopek. Ta omejitev na „čezmejne“ zadeve ustreza področju uporabe drugih instrumentov na tem področju, kot je evropski postopek v sporih majhne vrednosti. Uporabniki postopka morda ne poznajo ali ne razumejo navedene omejitve področja uporabe. Morda pričakujejo, da Uredba zajema več njihovih zadev. To so potrdila nekatera podjetja, ki so umetno ustvarila čezmejni scenarij, kot je predviden v Uredbi, da bi lahko izkoristila njegove prednosti, na primer z dodelitvijo svojega zahtevka tujemu podjetju. To ponazarja, kako se zaznava učinkovitost tega postopka.

Komisija je izvedla projekt v podporo malim in srednjim podjetjem, ki delujejo čezmejno, s pospešitvijo čezmejne izterjave dolga, da bi izboljšala uporabo in razumevanje razpoložljivih pravnih instrumentov, vključno z Uredbo, ter ozaveščenost o njih .

Poročilo Eurobarometer iz leta 2010 kaže, da sta ozaveščenost in uporaba evropskih postopkov, vključno s postopkom za evropski plačilni nalog, med državljani sorazmerno nizki: le 6 % vprašanih je slišalo za postopek za evropski plačilni nalog. To je mogoče pojasniti z dejstvom, da postopek uporabljajo predvsem podjetja in odvetniki, ter z dejstvom, da je v čezmejne sodne postopke vključenih sorazmerno malo državljanov.

Na podlagi razpoložljivih informacij sodišča držav članic letno prejmejo med 12 000 in 13 000 vlog za evropske plačilne naloge. Največ vlog (več kot 4 000 na leto) je vloženih v Avstriji in Nemčiji, kjer je tudi izdanih največ evropskih plačilnih nalogov. Med 300 in 700 vlog letno prejmejo sodišča v Belgiji, na Češkem, v Franciji, na Madžarskem, Nizozemskem, Portugalskem in Finskem. V drugih državah članicah je bil postopek uporabljen v bolj omejenem obsegu. Podrobnejše informacije o dejanski uporabi postopka za evropski plačilni nalog v posameznih državah članicah so na voljo v Prilogi.

Na podlagi izvedenih študij in posvetovanja se zdi, da ni bilo večjih pravnih ali praktičnih težav pri uporabi postopka ali dejstvu, da je postopek eksekvature odpravljen za priznanje in izvršbo sodb, izdanih v tem postopku.

Zahtevek mora zadevati določen znesek, ki zapade takrat, ko je vloga za evropski plačilni nalog vložena. Znesek zahtevka vključuje glavnico in morebitne obresti, pogodbene kazni in stroške. Če se zahtevajo obresti, morata biti v vlogi navedena obrestna mera in obdobje, za katerega se obresti zahtevajo. V zadevi C-215/11 je Sodišče pojasnilo, da mora imeti tožeča stranka v vlogi možnost, da zahteva obresti, ki so se natekle do dneva plačila glavnice. V takem primeru lahko nacionalno sodišče samo izbere način za izpolnitev obrazca E, če je tožena stranka obveščena o izračunu obresti.

Uredba Komisije (EU) št. 936/2012 z dne 4. oktobra 2012 , s katero so bile spremenjene priloge k uredbi o evropskem plačilnem nalogu, zagotavlja, da je tožena stranka v preglednici „Pomembne informacije za toženo stranko“ obrazca E obveščena, da so lahko v skladu z nacionalnim pravom obresti plačljive do dneva izvršbe tega naloga, zaradi česar se poveča celotni znesek, ki ga je treba plačati. Kljub temu obrazec E očitno ni dovolj dodelan, da bi vključeval ustrezen opis obresti, ki jih je treba izterjati. Zato bi bilo treba razmisliti o dodatni spremembi obrazcev.

3.3.2.Jezik vloge

V večini držav članic je treba vloge vložiti v uradnih jezikih. Vseeno v nekaterih državah članicah sprejemajo tudi vloge v tujih jezikih: na Češkem, v Estoniji, na Cipru in Švedskem jih sprejmejo v angleščini; v Franciji jih sprejmejo v angleščini, nemščini, italijanščini in španščini.

Zahteve po prevajanju negativno vplivajo na stroške in zamude v postopku, čeprav je postopek za evropski plačilni nalog postopek, v katerem strankam ni treba predložiti dokazov in razpravljati o njih. Obrazec za vlogo se lahko samodejno prevede v uradni jezik države članice, v kateri zaseda sodišče. Ker vključuje okenca, ki se odkljukajo, prevod v večini primerov ni potreben. Da bi se dosegel cilj pravega evropskega postopka, bi morale vse države članice sprejemati vloge za evropski plačilni nalog v vsaj enem jeziku, ki ni njihov uradni nacionalni jezik.

3.3.3.Elektronska vložitev vloge

Več držav članic omogoča elektronsko vložitev vloge ali v prihodnosti načrtuje razvoj elektronske obdelave na vseh sodiščih, ki so pristojna za obravnavanje postopka za evropski plačilni nalog .

Potem ko je izvedla študijo o izvedljivosti elektronske vloge za evropske plačilne naloge, Evropska komisija sofinancira pilotni projekt o tem vprašanju. V pilotnem projektu e-CODEX o postopku za evropski plačilni nalog sodeluje devet držav članic . Udeleženci delujejo na strani pošiljanja, na strani prejemanja ali na obeh. Stran pošiljanja uporabnikom omogoča, da pošljejo zahtevke (tj. obrazec A) za evropske plačilne naloge strani prejemanja. Stran prejemanja sprejme zahtevke in jih elektronsko dostavi sodišču, določenemu v predloženem obrazcu A. Zadevno sodišče lahko pozneje pošlje nazaj elektronske odgovore (npr. obrazec B, obrazec E itd.) po isti poti. Trenutno sistem še ne deluje v vseh državah članicah, vključenih v pilotni projekt: nekateri sistemi so še v fazi preskušanja, pri čemer se njihova dejanska uporaba načrtuje za leto 2015 ali 2016. Države članice „pošiljateljice“ na splošno omogočajo elektronsko vložitev zahtevkov le ključnim strankam v pravosodju, npr. odvetnikom, bankam, zavarovalnicam in institucijam socialne varnosti, in ne nujno splošni javnosti. Primeri takšnih nacionalnih sistemov za vložitev zahtevkov, ki so dostopni ključnim strankam, so že na voljo v Nemčiji in Avstriji. Kmalu bo evropski portal e-pravosodje kot stran pošiljanja zagotovil možnost elektronske vložitve zahtevkov za splošno javnost. Vložitev bo mogoča le za države članice „prejemnice“, ki bodo uspešno opravile potrebne preskuse vključevanja na evropskem portalu e-pravosodje in bodo imele delujoč sistem e-CODEX.

3.3.4.Proučitev vloge

Tri države članice so poročale o visokem deležu vlog, ki jih sodišča vrnejo v dopolnitev ali popravek. Vzroki za vrnitev, o katerih se je pogosto poročalo, so nenatančne ali nepopolne informacije o strankah (na primer manjkajoč naslov ali podpis tožeče stranke), nepopolne vloge za obresti in neplačane sodne takse.

Dinamični obrazci, ki so na voljo na evropskem portalu e-pravosodje, so že v pomoč uporabnikom, da pravilno izpolnijo vloge. Portal uporabnikom zdaj tudi omogoča, da prek spletnega mesta Evropskega pravosodnega atlasa določijo pristojno sodišče. V drugi polovici leta 2015, po vzpostavitvi podatkovne zbirke Sodišča EU, bo postopek določanja pristojnega sodišča, ki mu je treba poslati zahtevek, še dodatno izboljšan. Proučilo bi se lahko, kako bi se lahko na evropskem portalu e-pravosodje objavila dodatna pojasnila o izpolnjevanju obrazcev in kako bi lahko elektronski obrazci vključevali več podrobnosti o zahtevanih obrestih. Končno, čeprav države članice niso pravno zavezane, da zagotavljajo pomoč pri izpolnjevanju obrazcev, podobnih obrazcem iz Uredbe (ES) št. 861/2007 o uvedbi evropskega postopka v sporih majhne vrednosti, bi lahko države članice razširile pomoč, ki se državljanom zagotavlja pri evropskem postopku v sporih majhne vrednosti, na pomoč v okviru postopka za evropski plačilni nalog v korist državljanom ter za učinkovito delovanje sodnega sistema v smislu časa in stroškov.

V Uredbi je izrecno določeno, da se proučitev vloge za evropski plačilni nalog lahko opravi v obliki avtomatiziranega postopka. To velja v Avstriji in Nemčiji. Zdi se, da je postopek za evropski plačilni nalog, ki je pisni postopek brez proučevanja dokazov ali obravnav, zlasti primeren za popolno elektronsko obdelavo. Postopek bi lahko imel pozitivne vplive v zvezi s časom, potrebnim za izvedbo postopka (glej tudi točko 3.4 spodaj). Ker je mogoče zoper plačilni nalog, izdan v avtomatiziranem postopku, enostavno vložiti ugovor in ker postopek zagotavlja učinkovito vročanje pisanj, so pravice tožene stranke ustrezno zaščitene.

3.4.Izdaja evropskega plačilnega naloga

Na podlagi razpoložljivih informacij je očitno, da se obveznost sodišč, da izdajo evropski plačilni nalog v 30 dneh od vložitve vloge, na splošno spoštuje le v nekaterih državah članicah. Od tistih držav članic, ki so predložile ustrezne podatke, sodišče nalog izda pravočasno na Malti (v enem tednu), v Belgiji in na Irskem (v 2 tednih), v Nemčiji (v 2–3 tednih), v Bolgariji in Litvi (v 30 dneh). Sodišča sprejmejo odločitev v 1–2 mesecih v Grčiji in Luksemburgu, v 2 mesecih v Franciji in na Finskem, v do 4 mesecih v Avstriji, na Češkem, na Cipru, v Estoniji, na Poljskem, Nizozemskem, Portugalskem, Švedskem in v Sloveniji, v do 6 mesecih na Madžarskem, v 8 mesecih v Španiji ter v do 9 mesecih na Slovaškem.

Predolge postopke je težko upravičiti glede na to, da postopek ne zahteva proučitve dokazov ali zaslišanja strank. Skrajšanje postopkov je nujno, ker hitra izterjava nespornih zahtevkov zelo vpliva na denarni tok podjetij, zlasti MSP. Poleg tega se lahko sistematično nespoštovanje rokov iz Uredbe šteje za kršitev Uredbe. Dodatno delo na področju razvoja elektronske obdelave postopka lahko prispeva k reševanju te težave. Službe Komisije bodo še naprej pozorno spremljale, kako potekajo izboljšave na tem področju.

3.5.Vročanje evropskih plačilnih nalogov in drugih pisanj