OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Stockholmska konvencija o obstojnih organskih onesnaževalih (v nadaljnjem besedilu: Konvencija), odobrena s Sklepom Sveta 2006/507/ES, je začela veljati 17. maja 2004. Cilj Konvencije je zaščititi zdravje ljudi in okolje pred obstojnimi organskimi onesnaževali. Konvencija zagotavlja na previdnostnem načelu temelječi okvir za odpravo proizvodnje, uporabe, uvoza in izvoza trenutno triindvajsetih prednostnih obstojnih organskih onesnaževal za varno ravnanje z njimi, njihovo odlaganje in odpravo ali zmanjšanje izpustov nekaterih nenamernih obstojnih organskih onesnaževal.

Uredba (ES) št. 850/2004 o obstojnih organskih onesnaževalih v okviru prava Unije izvaja obveznosti iz Konvencije in Protokola o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje prek meja (v nadaljnjem besedilu: Protokol), odobrenega s Sklepom Sveta št. 259/2004/ES.

Člen 8(1) Konvencije določa, da lahko katera koli pogodbenica Sekretariatu predloži predlog za vključitev kemikalije v Prilogo A, B ali C h Konvenciji, ki ga bo pregledal Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal v skladu s členom 8(3) in (4). Predlog vsebuje informacije, določene v Prilogi D. Postopek za sprejetje sprememb prilog je urejen s členom 22 Konvencije.

Ta predlog sklepa Sveta se nanaša na namero Evropske unije, da predloži predlog za vključitev oktametilciklotetrasiloksana (D4), kar vključuje predložitev dokumentacije iz priloge D, ki vsebuje informacije o merilih za pregled navedene kemikalije, in začenja pregled, ki ga izvede Odbor za pregled obstojnih organskih onesnaževal.

Če D4 izpolnjuje merila za pregled, bodo za določitev profila tveganja navedene kemikalije predložene dodatne informacije. Te informacije med drugim vključujejo informacije o proizvodnji in uporabi ter o oceni nevarnosti in tveganja v Uniji. Če bo pripravljena ocena obvladovanja tveganja, bodo predložene dodatne informacije o socialno-ekonomskih vidikih, ki bodo odražali stanje v Uniji, v skladu s Prilogo F.

Glede na razpoložljive znanstvene informacije in poročila o pregledu ter ob upoštevanju meril za pregled iz Priloge D h Konvenciji D4 kaže lastnosti obstojnih organskih onesnaževal.

D4 se proizvaja v EU, uvaža pa se tudi kot snov (kot taka ali v zmeseh) ali v izdelkih. D4 se sprošča med fazo formulacije in predelave („proizvodnja“), življenjsko dobo proizvodov in izdelkov ter med fazo ravnanja z odpadki (recikliranje, odlaganje na odlagališča in sežiganje). Uporablja se zlasti kot surovina za proizvodnjo silikonskih polimerov.

Glede na spletišče ECHA za razširjanje informacij je registrirani količinski razpon za D4 od 100 000 do 1 000 000 ton/leto.

Pristojni organi Združenega kraljestva so pripravili dokumentacijo na podlagi Priloge XV k uredbi REACH s predlogom, da se dve siloksanski spojini vključita v postopek omejitve na podlagi uredbe REACH. V tej dokumentaciji za omejitev se predlaga omejitev dajanja v promet ali uporabe D4 in dekametilciklopentasiloksana (D5) v koncentraciji, ki je enaka ali večja od 0,1 mas. % v izdelkih za osebno nego, ki se sperejo pri običajnih pogojih uporabe.

Uporabljata se zlasti kot surovini za proizvodnjo silikonskih polimerov. Ta silikonska olja, elastomeri, geli in celo smole imajo zelo širok obseg uporabe, vključno kot: guma; elastomeri v premazih in tesnilnih sredstvih; sredstva proti penjenju; sredstva za izboljšanje pretoka in/ali leska v alkidnih barvah in lakih; sredstva za mehčanje, impregnacijo proti vlagi in omočila v tekstilni proizvodnji; sestavine loščil in drugih pripravkov za obdelavo površin; maziva, maščobe, premazi proti strjevanju in sredstva za sproščanje plesni; premazi za papir; hidravlične, dielektrične in toplotno prevodne tekočine; ter potrošniški izdelki, kot so izdelki za osebno nego, gospodinjski izdelki in izdelki za vzdrževanje avtomobilov. Polimeri se lahko spreminjajo z dodajanjem dodatnih funkcionalnih skupin in uporabljajo za številne druge namene. D4 in D5 se uporabljata v različnih potrošniških izdelkih in v industriji, pri teh uporabah pa se na široko sproščata v okolje.

Odbor držav članic pri Evropski agenciji za kemikalije (v nadaljnjem besedilu: ECHA) je na svojem 41. zasedanju leta 2015 na zahtevo izvršnega direktorja ECHA v skladu s členom 77(3)(c) uredbe REACH sprejel mnenje o obstojnosti (P/vP) in bioakumulaciji (B/vB) D4 in D5. Odbor je menil, da D4 in D5 izpolnjujeta merila iz Priloge XIII k uredbi REACH za vP in vB snov. Zato izpolnjujeta merila o obstojnosti in bioakumulaciji iz Priloge D h Konvenciji.

D4 je v Prilogi VI k Uredbi (ES) št. 1272/2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi (uredba CLP) usklajeno razvrščen kot strupen za razmnoževanje iz skupine 2 in kot strupen za vodne organizme iz skupine 4. Vendar naj bi nova merila o kronični strupenosti za vodne organizme, ki jih je v uredbo CLP uvedla Uredba Komisije (EU) št. 286/2011, povzročila strožjo okoljsko razvrstitev, saj je najnižja zanesljiva kronična koncentracija brez opaznega učinka (NOEC) približno 4,4 µg/L Zaradi te kronične NOEC naj bi se snov usklajeno razvrstila kot kronično strupena za vodne organizme iz skupine 1. Zato bi D4 lahko izpolnjeval merila za obstojno okoljsko onesnaževalo na podlagi končnih točk tako za vodne organizme kot za sesalce.

Poleg dokazanih značilnosti PBT/vPvB, opisanih v navedenem poročilu REACH, se v dokumentaciji za omejitev na podlagi Priloge XV preučuje verjetnost, da se D4 in D5 prenašata v okolju na velike razdalje, in v njej je sklenjeno, da se zaradi svoje tendence k dolgotrajnemu obstoju v plasteh ozračja in zaradi svojih dolgih atmosferskih razpolovnih dob lahko D4 in D5 prenašata na velike razdalje v oddaljene regije preko atmosfere.

Kanadska uprava za zdravje je v svoji predhodni oceni iz leta 2008 navedla, da je na podlagi modelov, ki so upoštevali značilno razdaljo, ki jo prepotuje D4, verjetnost, da se D4 po atmosferi prenaša na dolge razdalje, zelo visoka, kar podpira trditev, da se D4 preko atmosfere prenaša v oddaljene regije, kot je Arktika.

Po mnenju odbora držav članic je mogoče D4 najti v številnih organizmih (zlasti ribah in vodnih nevretenčarjih, pa tudi v pticah in sesalcih) in je prisoten v živih organizmih v oddaljenih regijah, kot so ribe in ptice na evropski Arktiki.

Glede na trenutno razpoložljive informacije v zvezi z lastnostmi D4 kot snovi, ki je obstojna, se kopiči v organizmih in je strupena ter se lahko prenaša na velike razdalje, ter glede na navedene študije in poročila se predlaga, da D4 izpolnjuje merila iz Priloge D h Konvenciji in bi ga bilo zato treba obravnavati kot obstojno organsko onesnaževalo.

D4 je kemikalija, ki se proizvaja v velikem obsegu in se na široko uporablja v gospodinjskih izdelkih in izdelkih za osebno nego. Ker se lahko prenaša na velike razdalje, ukrepi, sprejeti na nacionalni ravni ali ravni Unije, ne zadostujejo za zagotavljanje visoke stopnje varstva okolja in zdravja ljudi, zato je potrebno ukrepanje na širši mednarodni ravni.