[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.11.2008

COM(2008) 830 konč.

2005/0238 (COD)

MNENJE KOMISIJE v skladu s točko c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES o spremembah Evropskega parlamenta v zvezi s skupnim stališčem Sveta glede predloga

DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pomorski inšpekciji (prenovljene)

O SPREMEMBAH PREDLOGA KOMISIJE v skladu s členom 250(2) Pogodbe ES

2005/0238 (COD)

MNENJE KOMISIJE v skladu s točko c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES o spremembah Evropskega parlamenta v zvezi s skupnim stališčem Sveta glede predloga

DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pomorski inšpekciji (prenovljene)

(Besedilo velja za EGP)

1. UVOD

V točki c) tretjega pododstavka člena 251(2) Pogodbe ES je predvideno, da Komisija izda mnenje o spremembah, ki jih predlaga Evropski parlament ob drugi obravnavi. Stališče Komisije glede 34 sprememb, ki jih je sprejel Parlament, je izraženo v nadaljevanju.

2. OZADJE

Datum posredovanja predloga Evropskemu parlamentu in Svetu | 9.1.2006 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora | 13.9.2006 |

Datum mnenja Odbora regij | 15.6.2006 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta ob prvi obravnavi | 25.4.2007 |

Datum sprejetja skupnega stališča (z vzdržanjem Malte): | 6.6.2008 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta ob drugi obravnavi | 24.9.2008 |

3. NAMEN PREDLOGA

Predlog prenove Direktive 95/21/ES o pomorski inšpekciji je eden od sestavnih delov vrste ukrepov, katerih namen je okrepiti in dopolniti obstoječi zakonodajni nabor na področju pomorske varnosti.

Prizadeva si za dvojni cilj: prvi je, da se ustvari prečiščena različica direktive v obliki enotnega besedila in ob tem izboljša čitljivost ter koherentnost tega besedila.

Drugi cilj je sprožiti poglobljeno reformo obstoječega sistema, tako da se trenutno ureditev, ki temelji na kvantitativnem pragu 25 % ladij, ki jih inšpekcijsko pregleda vsaka država članica, zamenja s skupnim ciljem, ki je, da bi opravili inšpekcijski pregled na vseh ladjah, ki pristajajo v Evropski uniji, z bolj številčnimi nadzori na ladjah z večjim tveganjem. Najbolj nevarne ladje bodo tako inšpekcijsko pregledane vsakih 6 mesecev, medtem ko bodo kakovostne ladje predmet manj pogostih inšpekcijskih pregledov.

Predlog prenove Direktive o pomorski inšpekciji ustrezno upošteva sklepe začasne komisije MARE, ki jo je ustanovil Evropski parlament po nesreči tankerja PRESTIGE. Predvideva zlasti zaostritev režima prepovedi dostopa, tako da bi jo razširil na vse kategorije ladij, da bi uvedla minimalno trajanje prepovedi dostopa in predvidela stalno prepoved dostopa za ladje, katerim je bil že dvakrat zavrnjen dostop in so znova zadržane. Komisija predlaga tudi objavo črnega seznama pomorskih družb z nizko uspešnostjo.

Nenazadnje predlog s tehničnega vidika temelji na delu strokovnjakov v okviru Pariškega memoranduma v zvezi s pomorsko inšpekcijo.

4. MNENJE KOMISIJE O SPREMEMBAH EVROPSKEGA PARLAMENTA

4.1. Spremembe, ki jih Komisija sprejme

4.1.1. Spremembe, ki so sprejete v celoti

Komisija lahko sprejme spremembe 1, 3, 5, 6, 7, 12, 14, 16, 26, 30, 32, 36, 38, 39, 40, 42, 44, 45 in 51.

4.1.2. Spremembe, ki so delno sprejete

Splošni cilj spremembe 15, ki podrobno določa področje uporabe direktive v zvezi z zasidranji, je mogoče podpreti. Vendar pa določenih elementov ni mogoče sprejeti v sedanjem stanju, zlasti določb v zvezi s pogoji odstopanja od direktive, ki veljajo za enklavne države, ki jih ni mogoče prepustiti komitologiji, temveč jih je treba določiti načrtno, saj gre za bistvene elemente zakona.

Pri vprašanju fleksibilnosti, ki je državam članicam dodeljena glede njihovih obveznosti opravljanja inšpekcije, spremembe 19, 22 in 24 vsebujejo uporabna podrobna določila, ki jih Komisija lahko sprejme. Kljub temu pa popolna odsotnost fleksibilnosti v delovanju inšpekcijskega sistema ni sprejemljiva. Določena mera fleksibilnosti je dejansko nepogrešljiva, da bi lahko upoštevali realne danosti delovanja in zagotovili nepristransko razdelitev inšpekcijskih pregledov, ki jih je potrebno opraviti, med države članice, z namenom doseganja skupnega cilja 100 % inšpekcijskih pregledov.

Kar zadeva zavrnitev dostopa v pristaniščih držav članic, sprememba 31 enotno izvaja predpise prepovedi dostopa ne glede na to, ali gre za ladje, ki plujejo pod zastavo države na črni listi ali na sivi listi Pariškega memoranduma, pri tem pa sledi začetni določbi Komisije. Kljub temu je Komisija sprejela skupno stališče Sveta, ki predvideva za ladje, ki se nahajajo na sivi listi, manj neugoden režim.

Sprememba 28, ki predvideva da je potrebno uporabiti komitologijo, da bi opredelili določena merila za tvegani profil ladij, je lahko sprejeta, razen nekaterih elementov, ki jih komitologija že pokriva.

Spremembi 25 in 50, katerih namen je zavezati ladje, za katere velja okrepljena inšpekcija, k temu, da posredujejo obvestilo o svojem prihodu v pristanišče, sta sprejemljivi, z izjemo pretirane in neuporabne zahteve, da posredujejo informacije o vseh pristaniščih, ki jih je ladja predhodno obiskala. Sprememba 4 razveljavlja uvodno izjavo Sveta v zvezi s prenosom pomorske inšpekcije s strani organov pristanišča na inšpektorje, pod pogojem, da razpolagajo z zadostnimi sredstvi. Razveljavitev tega pogoja je mogoče podpreti, preostanek uvodne izjave pa se lahko ohrani.

Sprememba 33, ki je načeloma sprejemljiva, zahteva od pristojnih organov, da opravijo predhodno oceno prejetih pritožb. Vendar dodatna zahteva, da mora biti pritožba motivirana in specifična, predstavlja pretirano omejevanje pravice do pritožbe.

Cilje spremembe 43 v zvezi z oceno izvajanja direktive s strani Komisije je mogoče podpreti. Vendar pa je rok 18 mesecev, ki je dodeljen Komisiji za oceno izvajanja direktive, odločno nezadosten. V resnici bistvo tega dela predstavlja poglobljena proučitev vpliva teh mehanizmov na skupni cilj opravljanja inšpekcije na vseh ladjah, ki pristanejo v pristaniščih Skupnosti. Podatke o inšpekcijah je potrebno zbirati in analizirati v reprezentativnem časovnem obdobju. Za ustrezno izpeljavo te ocene je potreben minimalen rok 36 mesecev.

Spremembi 2 in 17 povzemata elemente predloga direktive o civilni odgovornosti lastnikov ladij, sestavnega dela Tretjega paketa pomorske varnosti, ki še ni bil predmet sporazuma znotraj Sveta. Ta ukrep Komisija lahko podpre. Vendar pa vsebujeta prav tako tudi nove elemente, katerih namen je celovita povrnitev škode po načelu, da tisti, ki onesnažuje, tudi plača, ki ne morejo biti povzeti v tej obliki. Poleg tega Komisija upošteva politični sporazum Sveta z dne 9. oktobra 2008 glede predloga direktive, ki se nanaša na finančna jamstva lastnikov ladij za pomorske terjatve.

4.1.3. Spremembe, ki so sprejete načeloma in/ali pod pogojem, da se jih preoblikuje

Opredelitve pritožbe (sprememba 11) in podatkovne baze inšpekcijskih pregledov (sprememba 13) so lahko sprejete, če se vanje vnese redakcijske izboljšave.

Spremembi 27 in 49, ki opisujeta elemente profila tveganja in področje poostrenih inšpekcijskih pregledov, sta sprejemljivi, vendar bi ju bilo potrebno preoblikovati (izraz „shall“ bi bilo potrebno zamenjati z „are“: ne gre namreč za obveznosti, temveč za preprost opis dejstev).

Sprememba 34, ki zahteva od inšpektorjev, da obvestijo pristaniške organe v primeru pridržanja, je načeloma sprejemljiva, vendar bi jo bilo potrebno preoblikovati, da bi se uvrščala v okvir bolj globalnega sodelovanja med nadzornimi pomorskimi organi in pristaniškimi organi.

Komisija podpira cilj spremembe 35, ki spodbuja sodelovanje med državami članicami na področju pritožb proti sklepom o imobilizaciji ali zavrnitvi dostopa, vendar je mnenja, da bi bilo dovolj omeniti ta cilj v okviru uvodne izjave.

Sprememba 41, katere namen je prenos inšpekcijskih podatkov za informacije o prihodu in odhodu ladij v podatkovno bazo, je sprejemljiva, vendar se zdi predvideni rok za ta prenos pretirano kratek.

4.2. Spremembe, ki jih je Komisija zavrnila

Sprememba 8: Komisija je sprejela skupno stališče, ki sprejema koncept sistema inšpekcije namesto ureditve inšpekcije.

Sprememba 9, ki uvaja opredelitev pristanišča, ni sprejemljiva: ta opredelitev ni uporabna in poleg tega ni prilagojena, saj vključuje tudi kopenski del pristanišča.

Spremembi 10 in 23 odpravljata fleksibilnost, ki je dodeljena državam članicam, da ne opravljajo inšpekcijskih pregledov ponoči. Komisija te ukinitve ne podpira. V resnici je takšna fleksibilnost potrebna, če upoštevamo probleme izvedljivosti in varnosti osebja pri nočnih inšpekcijah.

Sprememba 18, ki vključuje vsa vplutja ladij v sidrišča v osnovo za izračun števila inšpekcijskih pregledov, ki jih mora opraviti vsaka država članica, ni sprejemljiva, kajti privedla bi do tega, da bi bile države članice pretirano obremenjene z obveznimi inšpekcijskimi pregledi.

Spremembi 20 in 21, ki razveljavljata mehanizme povračila, ki so vzpostavljeni v skupnem stališču, da bi ponovno uravnotežili količino inšpekcijskih pregledov med državami članicami, nista sprejemljivi, ker bi zaostrili obstoječa neravnovesja znotraj Skupnosti. Brez takšnega mehanizma bi določene države članice utrpele pretežko breme inšpekcijskih pregledov, medtem ko bi imele druge zaradi značilnosti prometa težave pri izpolnjevanju svoje kvote inšpekcijskih pregledov.

Sprememba 37 zavezuje ladje, ki ne bi mogle popraviti svojih pomanjkljivosti v pristanišču, kjer poteka inšpekcijski pregled, da se podajo neposredno, torej brez pristanka, v naslednje pristanišče za popravilo. Ta zahteva je pretirana in povzroča morebitne varnostne probleme, na primer v primeru, da bi bil vmesni pristanek nepogrešljiv za raztovarjanje nevarnega tovora, ki se nahaja na krovu ladje.

Sprememba 46 omogoča inšpekcijski pregled ladje z nizkim tveganjem v obdobju 30 mesecev namesto 36 mesecev. Ta sprememba se odmika od cilja, za katerega si prizadeva Komisija, namreč nagrajevanja kakovostnih ladij z zmanjševanjem stroška inšpekcij na ladjah z nizkim tveganjem.

Komisija ne sprejema sprememb 47 in 48, ki predvidevata uvedbo obvezne inšpekcije ladij, ki niso obvestile pristanišča o svojem prihodu, in tistih, pri katerih niso bile odpravljene vse pomanjkljivosti. Posledica tega bi bilo znatno in težko obvladljivo povečanje števila obveznih inšpekcijskih pregledov, ki bi jih morali opraviti pristojni organi.

5. ZAKLJUčEK

Na podlagi člena 250(2) Pogodbe ES Komisija spreminja svoj predlog na podlagi zgoraj navedenih pogojev.