OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

S sporočilom o evropskem zelenem dogovoru se je začela nova strategija EU za rast, katere cilj je preobraziti EU v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom. Komisija je s sporočilom znova potrdila svoj cilj okrepiti podnebne cilje in zagotoviti, da bo Evropa do leta 2050 prva podnebno nevtralna celina. Poleg tega si prizadeva zaščititi zdravje in dobrobit državljanov pred nevarnostmi, ki izhajajo iz okolja, in njegovimi učinki. Nujnost in vrednost evropskega zelenega dogovora sta se še povečali zaradi zelo hudih posledic pandemije COVID-19 za zdravje, življenjske in delovne pogoje ter dobrobit državljanov Unije.

Boj proti podnebnim spremembam je pereč izziv. Glede na znanstvene ugotovitve posebnega poročila Medvladnega odbora za podnebne spremembe (IPCC) je treba neto ničelne emisije CO2 na svetovni ravni doseči okoli leta 2050, za tem pa čim prej v tem stoletju še nevtralnost za vse druge toplogredne pline. Za ta pereči izziv mora EU okrepiti svoje ukrepe in do leta 2050 postati podnebno nevtralna, da dokaže vodilno vlogo na svetovni ravni. Ta cilj je določen v sporočilu z naslovom „Čist planet za vse – Evropska strateška dolgoročna vizija za uspešno, sodobno, konkurenčno in podnebno nevtralno gospodarstvo“.

Na podlagi strategije iz evropskega zelenega dogovora in celovite ocene učinka je Komisija septembra 2020 v sporočilu o krepitvi evropskih podnebnih ambicij do leta 2030 (v nadaljnjem besedilu: načrt za uresničitev podnebnih ciljev do leta 2030) predlagala povečanje ambicije EU in predložila celovit načrt za odgovorno povečanje zavezujočega cilja Evropske unije za leto 2030 na najmanj 55-odstotno zmanjšanje neto emisij. Sedanja okrepitev cilja za leto 2030 pomaga zagotoviti varnost oblikovalcem politik in vlagateljem, da ne bodo odločitve v prihodnjih letih vezane na ravni emisij, ki niso v skladu s ciljem EU glede podnebne nevtralnosti do leta 2050. Cilj za leto 2030 je v skladu s ciljem Pariškega sporazuma, da se dvig globalne temperature ohrani precej pod 2 °C in da se nadaljujejo prizadevanja za omejitev dviga temperature na 1,5 °C.

Evropski svet je na seji decembra 2020 podprl novi zavezujoči cilj EU za leto 2030. Poleg tega je Komisijo pozval, „naj oceni, kako bi lahko vsi gospodarski sektorji najbolje prispevali k cilju za leto 2030; obenem naj pripravi potrebne predloge in jim priloži poglobljen pregled okoljskega, gospodarskega in družbenega vpliva na ravni držav članic, pri tem pa upošteva nacionalne energetske in podnebne načrte ter pregleda obstoječe prožnosti“.

V ta namen je bilo v evropskih podnebnih pravilih, o katerih sta se dogovorila sozakonodajalca, določeno, da bo cilj EU glede podnebne nevtralnosti pravno zavezujoč, cilj za leto 2030 pa v skladu s pravili okrepljen, pri čemer je bilo določeno, da se neto emisije do leta 2030 zmanjšajo za vsaj 55 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990.

Da bi sledili poti, predlagani v evropskih podnebnih pravilih, in dosegli to višjo raven ambicij za leto 2030, je Komisija pregledala trenutno veljavno podnebno in energetsko zakonodajo, s katero naj bi se emisije toplogrednih plinov do leta 2030 zmanjšale le za 40 %, do leta 2050 pa za 60 %. Ta zakonodajni sveženj „Pripravljeni na 55“, napovedan v načrtu za uresničitev podnebnih ciljev do leta 2030, je najcelovitejši gradnik v prizadevanjih za uresničitev ambicioznega novega podnebnega cilja za leto 2030, k njegovi uresničitvi pa bodo morali prispevati vsi gospodarski sektorji in politike.

Komisija mora v okviru tega svežnja povečati okoljski prispevek sistema EU za trgovanje z emisijami (EU ETS) s spremembo Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: direktiva o EU ETS) na način, sorazmeren s splošnim ciljem. Poleg tega so za premagovanje negativnega vpliva krize COVID-19 na delovna mesta, dohodke in podjetja, tudi v sektorjih, ki jih zajema sistem EU za trgovanje z emisijami (EU ETS), potrebne kratkoročne naložbe brez primere.

Za odpravo strukturnega neravnovesja med ponudbo in povpraševanjem po pravicah na trgu in povpraševanjem po njih ter za izboljšanje odpornosti EU ETS na večje pretrese je bila s Sklepom (EU) 2015/1814 Evropskega parlamenta in Sveta (v nadaljnjem besedilu: sklep o rezervi za stabilnost trga) leta 2018 vzpostavljena rezerva za stabilnost trga. Rezerva za stabilnost trga deluje od leta 2019.

Rezerva deluje tako, da sproži prilagoditev letnih količin za prodajo na dražbi. Za ohranitev najvišje stopnje predvidljivosti so bila v Sklepu (EU) 2015/1814 (sklep o rezervi za stabilnost trga) določena jasna pravila za vključitev pravic v rezervo in njihovo sprostitev iz nje.

Ta pravila so bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta. Z Direktivo (EU) 2018/410 se je stopnja vključitve (odstotek od skupnega števila pravic v obtoku, vključenih v rezervo) do leta 2023 podvojila z 12 % na 24 %, najmanjši znesek za vključitev v rezervo pa s 100 na 200 milijonov pravic.

Opozoriti je treba, da najmanjši znesek pravic za vključitev v rezervo posredno določa najmanjše skupno število pravic v obtoku, potrebno za sprožitev vključitve pravic v rezervo (tj. zgornji prag rezerve). Skupno število pravic v obtoku mora znašati vsaj 833 milijonov, tako da 12 % tega zneska v rezervo vključuje vsaj 100 milijonov pravic. Ta najmanjši znesek je bil podvojen skupaj s podvojitvijo odstotka vključitve, tako da je zgornji prag rezerve ostal enak (24 % od 833, kar je 200).

Spremembe EU ETS za povečanje ambicij do leta 2030 ter vpliv zunanjih dejavnikov, kot je COVID-19, ali nacionalnih ukrepov, kot je postopna ukinitev premoga, pomenijo, da morajo temeljna pravila rezerve za stabilnost trga ostati ustrezna za nadaljnje odpravljanje strukturnih neravnovesij med ponudbo in povpraševanjem v celotnem desetletju. Poleg tega člen 3 sklepa o rezervi za stabilnost trga na podlagi analize pravilnega delovanja evropskega trga ogljika Komisijo zadolžuje za pregled delovanja rezerve za stabilnost trga pred iztekom treh let od začetka njenega delovanja. Pri pregledu je treba posebno pozornost nameniti ključnim številčnim parametrom rezerve za stabilnost trga in pravilu o prenehanju veljavnosti ter preučiti vpliv rezerve na rast, delovna mesta, industrijsko konkurenčnost Unije in tveganje selitve virov CO2.

Analiza, izvedena v oceni učinka v okviru pregleda, kaže, da bi bilo treba rezervo za stabilnost trga prilagoditi novi politiki in tržnim razmeram ter pretresom. Ugotovila je tudi, da bi morala rezerva za stabilnost trga vključevati ponudbo in povpraševanje letalstva. Druga točka, ki izhaja iz analize, je bila, da je vključitev izpostavljena učinkom praga, kar je treba popraviti.

Pregled teh elementov bi bilo treba preučiti skupaj z učinki povečanja ambicij EU ETS na stabilnost trga. Posledično se izvaja kot del predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi direktive o EU ETS in sklepa o rezervi za stabilnost trga za krepitev EU ETS.

V skladu s členom 1(5) sklepa o rezervi za stabilnost trga se stopnja vključitve po letu 2023 vrne na 12 %. Če parametri rezerve za stabilnost trga niso ustrezno in pravočasno prilagojeni, to tveganje povzroči potencialno škodljivo povečanje presežka. Zato bi bilo treba nadaljevanje sedanjih parametrov rezerve za stabilnost trga, kot so določeni v skladu z Direktivo (EU) 2018/410 (stopnja vključitve 24 % in najmanjši znesek za vključitev v rezervo 200 milijonov pravic), sprejeti ločeno od splošnega pregleda EU ETS v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“, da se zagotovi tržna predvidljivost.

Posledično bi bilo treba spremeniti sklep o rezervi za stabilnost trga, da se izvede ta bistvena prilagoditev za ohranitev dobro delujočega in ambicioznega EU ETS.