PRILOGA K RESOLUCIJI:

PRIPOROČILA KOMISIJI O VSEBINI ZAHTEVANEGA PREDLOGA O BOJU PROTI NASILJU NA PODLAGI SPOLA: SPLETNO NASILJE

Priporočilo 1 o cilju zakonodajnega predloga

Cilj je v prihodnjo direktivo o boju proti vsem oblikam nasilja na podlagi spola kot usklajen odziv politike vključiti minimalna pravila glede opredelitve kaznivega dejanja kibernetskega nasilja na podlagi spola in povezanih sankcij, določiti ukrepe za spodbujanje in podpiranje dejavnosti držav članic na področju preprečevanja teh kaznivih dejanj ter določiti ukrepe za zaščito in podporo žrtev ter zagotovitev povračil za žrtve.

Poleg tega naj se v skladu s strategijo za enakost LGBTIQ oseb za obdobje 2020–2025 v prihodnji predlog vključi opredelitev spletnih kaznivih dejanj iz sovraštva in sovražnega govora zoper osebe LGBTIQ.

Ta predlog ne bi smel ogroziti prizadevanj za opredelitev vseh oblik nasilja na podlagi spola kot novega področja posebno hudih kaznivih dejanj.

Priporočilo 2 o področju uporabe in opredelitvi pojmov

V opredelitvi kibernetskega nasilja na podlagi spola bi bilo treba določiti obseg, razširjenost ter spolno in presečno naravo kibernetskega nasilja ter poudariti, da je kibernetsko nasilje na podlagi spola vrsta nasilja na podlagi spola.

Predlog bi moral vsebovati opredelitev na podlagi opredelitev v obstoječih instrumentih, kot sta Konvencija Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti ali Istanbulska konvencija, opredelitve, ki so jih pripravili Odbor za Konvencijo o kibernetski kriminaliteti, Svetovalni odbor Komisije za enake možnosti žensk in moških ter posebni poročevalec Združenih Narodov za nasilje nad ženskami, njegove vzroke in posledice ter opredelitve, oblikovane v okviru kibernetske kriminalitete oziroma kibernetskega nasilja nad otroki ali nasilja nad ženskami.

Na podlagi obstoječih instrumentov bi lahko bila opredelitev naslednja: Spletno nasilje na podlagi spola je oblika nasilja na podlagi spola in je vsako dejanje nasilja na podlagi spola, ki je storjeno v celoti ali delno z uporabo informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), kot so mobilni telefoni in pametni telefoni, internet, platforme družbenih medijev ali elektronska pošta, ali s pomočjo IKT ali je zaradi uporabe IKT hujše in je storjeno nad žensko, ker je ženska, ali nesorazmerno prizadene ženske ali nad osebo LGBTIQ zaradi njene spolne identitete, spolnega izraza ali spolnih značilnosti in ki povzroči ali bi lahko povzročilo fizične, spolne, psihične ali ekonomske posledice, vključno z grožnjami s takimi dejanji, prisilo ali samovoljnim odvzemom prostosti, v javnem ali zasebnem življenju.

— Katera kazniva dejanja?

Vključitev izraza „računalniški kriminal“ v člen 83(1) PDEU lahko zajema tudi kazniva dejanja, storjena zoper elektronska komunikacijska omrežja ali informacijske sisteme ali z njihovo uporabo, pri čemer lahko hude oblike spletnega nasilja na podlagi spola s čezmejnimi posledicami spadajo na področje „računalniškega kriminala“ v smislu člena 83(1) PDEU.

Poleg tega bi lahko bili na podlagi člena 83(1) PDEU določeni ukrepi za preprečevanje kibernetskega nasilja na podlagi spola in pomoč žrtvam, saj bi dopolnjevali glavni cilj zakonodajnega predloga.

Področje uporabe zakonodajnega predloga bi moralo zajemati vse oblike nasilja na podlagi spola, ki so storjene v celoti ali delno z uporabo IKT, kot so mobilni telefoni in pametni telefoni, internet, platforme družbenih medijev ali elektronska pošta, ali s pomočjo IKT ali ki so zaradi uporabe IKT hujše in so storjene nad žensko, ker je ženska, ali nesorazmerno prizadenejo ženske ali so storjene nad osebami LGBTIQ zaradi njihove spolne identitete, spolnega izraza ali spolnih značilnosti.

Čeprav ni mogoče navesti izčrpne tipologije različnih oblik kibernetskega nasilja na podlagi spola, ker se to nenehno razvija in se pojavljajo nove oblike, je treba omeniti in opredeliti naslednje vrste:

— kibernetsko nadlegovanje, vključno s kibernetskim ustrahovanjem, spletnim spolnim nadlegovanjem, neželenim prejemanjem izrecno spolnega gradiva, trpinčenjem in imenovanjem transspolnih oseb z osebnimi imeni, ki so jih imele pred spremembo spola;

— kibernetsko zalezovanje;

— kršitve zasebnosti, povezane z IKT, vključno z dostopanjem do zasebnih podatkov ali slik, njihovim snemanjem, izmenjevanjem, ustvarjanjem in prirejanjem, zlasti vključno s spolnimi zlorabami na podlagi slik, kar se nanaša na ustvarjanje ali razširjanje zasebnih spolnih slik brez soglasja, razkrivanjem zasebnih informacij in krajo identitete;

— snemanje in izmenjevanje slik posilstev ali drugih oblik spolnih napadov;

— oddaljeni nadzor ali spremljanje tudi z vohunskimi aplikacijami na mobilnih napravah;

— grožnje, vključno z neposrednimi grožnjami in grožnjami nasilja ter pozivi k njemu, kot so grožnje s posilstvom, izsiljevanjem in spolnim izsiljevanjem, žrtvi, njenim otrokom ali sorodnikom ali drugim osebam, ki podpirajo žrtev in so posredno prizadete;

— seksističen sovražni govor, vključno z objavljanjem in izmenjevanjem vsebine, ki spodbuja k nasilju ali sovraštvu zoper ženske ali osebe LGBTIQ zaradi njihove spolne identitete, spolnega izraza ali spolnih značilnosti;

— napeljevanje k izvajanju nasilja nad seboj, kot je samomor ali anoreksija in duševna škoda;

— računalniške poškodbe datotek, programov, naprav, napadi na spletne strani in druge digitalne komunikacijske kanale;

— nezakonit dostop do mobilnih telefonov, elektronske pošte, sporočil iz aplikacij za takojšnje sporočanje ali računov na družbenih medijih;

— kršitev omejitev komunikacije, naložene s sodnim odlokom;

— uporaba tehnoloških sredstev za trgovino z ljudmi, tudi za spolno izkoriščanje žensk in deklet.

— Katere žrtve?

Osebno področje uporabe predloga bi moralo zajemati vse žrtve kibernetskega nasilja na podlagi spola, pri čemer je treba posebej priznati presečne oblike diskriminacije in žrtve, ki so udeležene v javnem življenju, ki vključujejo:

— ženske in dekleta v vsej njihovi raznolikosti; ter

— osebe LGBTIQ zaradi njihove spolne identitete, spolnega izraza ali spolnih značilnosti.

Priporočilo št. 3 o preventivnih ukrepih

Države članice bi morale izvajati vrsto ukrepov za preprečevanje kibernetskega nasilja na podlagi spola, vsi taki ukrepi pa bi morali preprečevati ponovno travmatizacijo in stigmatizacijo žrtev kibernetskega nasilja na podlagi spola, biti osredotočeni na žrtve in imeti presečni pristop. Ti ukrepi bi morali vključevati naslednje:

— programe za ozaveščanje in izobraževanje, vključno s programi za fante in moške ter kampanjami, ki bi vključevale vse ustrezne akterje in deležnike in obravnavale osnovne vzroke kibernetskega nasilja na podlagi spola, da bi v splošnem okviru nasilja na podlagi spola zagotovili spremembe družbenega in kulturnega odnosa ter odpravili spolne norme in stereotipe, obenem pa spodbujali spoštovanje temeljnih pravic v spletnem prostoru, s posebnim poudarkom na platformah družbenih medijev, in povečali pismenost glede varne uporabe interneta;

— raziskave o kibernetskem nasilju na podlagi spola, vključno z vidiki, kot so vzroki, razširjenost, učinek; žrtve, storilci, izrazi, kanali in potreba po podpornih storitvah; te raziskave bi morale vključevati študije in prilagoditev statističnih podatkov o kaznivih dejanjih kibernetskega nasilja na podlagi spola, da bi opredelili zakonodajne in nezakonodajne potrebe; treba bi jih bilo podpreti z zbiranjem razčlenjenih, presečnih in celovitih podatkov;

— uvajanje digitalnega izobraževanja, pismenosti in spretnosti, na primer kibernetske higiene in netikete tudi v šolske učne načrte, da bi spodbujali boljše razumevanje digitalnih tehnologij, in zlasti preprečili zlorabo družbenih medijev, ter spodbujali opolnomočenje uporabnikov ter digitalno vključevanje, zagotovili spoštovanje temeljnih pravic, odpravili neenakost spolov in predsodke pri dostopu do tehnologij in zagotovili raznolikost spolov v tehnološkem sektorju, zlasti v razvoju novih tehnologij, vključno z usposabljanjem učiteljev;

— olajšanje dostopa žensk do izobraževanja in akademskega sveta na področjih digitalne tehnologije, da bi odpravili razlike med spoloma, vključno z digitalnim razkorakom med spoloma, in zagotovili spolno raznolikost v tehničnih sektorjih, kot so sektorji informacijske in komunikacijske tehnologije ter naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike, zlasti v razvoju novih tehnologij, vključno z umetno inteligenco, in predvsem na vodilnih položajih;

— spodbujanje in izmenjava najboljših praks na področju dostopa do pravnega varstva, kazni in povračil, ki upoštevajo vidik spola;

— spodbujanje povezanih in celovitih programov izobraževanja in obravnavanja, s katerimi naj bi storilcem preprečili ponovna kazniva dejanja in preusmerili vedenje ter mišljenje stran od nasilja in ki se naj izvajajo v sodelovanju z ustreznimi institucijami in organizacijami civilne družbe, ob upoštevanju pristopov pravičnosti, ki temeljijo na skupnosti ter so restorativni in transformativni, ki so ključni, da bi ustavili škodljiv krog;

— razvoj sodelovanja med državami članicami za namene izmenjave informacij, strokovnega znanja in dobrih praks, zlasti v okviru Evropske mreže za preprečevanje kriminala, z usklajevanjem z Europolovim Evropskim centom za boj proti kibernetski kriminaliteti in drugimi povezanimi organi, uradi in agencijami, kot je Eurojust, ob upoštevanju temeljnih pravic;

— za spletne platforme, ki se predvsem uporabljajo za razširjanje pornografske vsebine, ki jo ustvarijo uporabniki, zagotovitev, da platforme izvedejo potrebne tehnične in organizacijske ukrepe, da bi zagotovile preverjanje uporabnikov, ki razširjajo vsebino, prek dvojne vključitve z registracijo prek elektronske pošte in telefonske številke;

— priznavanje, podpiranje in zagotavljanje informacij o organizacijah civilne družbe, ki delujejo na področju nasilja na podlagi spola in preprečevanja, vključno s tem, da se jim zagotovi finančna podpora;

— spodbujanje osredotočenega in stalnega usposabljanja osebja in drugih strokovnjakov, tudi uslužbencev socialnih služb in organov kazenskega pregona, uradnikov v pravosodju in drugih ustreznih akterjev, da bi zagotovili razumevanje vzrokov in vpliva kibernetskega nasilja na podlagi spola in ustrezno obravnavo žrtev ter da bi usposabljanje vsega osebja vključevalo pristop, ki upošteva vidik spola;

— razmislek o ureditvi razvoja programske opreme za aplikacije za spremljanje, da bi preučili morebitno napačno uporabo ali zlorabo teh aplikacij in zagotovili ustrezne zaščitne ukrepe, s katerimi bi zaščitili temeljne pravice in zagotovili skladnost z veljavno zakonodajo o varstvu podatkov; prepoved Komisije, da se trži kakršna koli programska oprema za spremljanje, ki izvaja nadzor brez privolitve uporabnika in brez jasnih navedb o svoji dejavnosti;

— preučitev kodeksa ravnanja za spletne platforme ob upoštevanju njegovih morebitnih posledic ali vloge v okviru kibernetskega nasilja na podlagi spola ter zagotovitev, da lahko organizacije civilne družbe sodelujejo pri ocenjevanju in pregledu kodeksa ravnanja za odpravo nezakonitega sovražnega govora na spletu; sprejetje ukrepov, ki družbe informacijske tehnologije zavezujejo, da izboljšajo povratne informacije, ki jih pošiljajo uporabnikom prek obvestil, kar bi jim omogočilo hiter in učinkovit odziv v zvezi z vsebinami, ki so označene kot nezakonite;

— priznanje digitalne razsežnosti nasilja na podlagi spola v nacionalnih strategijah, programih in akcijskih načrtih kot del celostnega odziva na vse oblike nasilja na podlagi spola;

— spodbujanje sodelovanja med državami članicami, spletnimi posredniki in nevladnimi organizacijami, ki delajo na tem področju, na primer z dogodki za vzajemno učenje in javnimi konferencami;

— multidisciplinarno in večdeležniško sodelovanje, tudi s tehnološkimi podjetji, ponudniki storitev gostovanja in pristojnimi organi, o dobrih praksah za odpravo nasilja na podlagi spola v skladu s temeljnimi pravicami.

Priporočilo 4 o zaščiti in podpori žrtev ter nadomestilih zanje

Komisija in države članice bi morale sprejeti naslednje ukrepe, ki bi morali biti osredotočeni na žrtve in upoštevati presečni pristop:

— spodbujanje obveznega posebnega in stalnega usposabljanja za osebje in strokovnjake, ki se ukvarjajo z žrtvami kibernetskega nasilja na podlagi spola, vključno z organi kazenskega pregona, zaposlenimi v socialnih službah, službah otroškega varstva in v zdravstvenem varstvu, akterji v kazenskem pravosodju ter člani sodstva; vseevropske programe usposabljanja bi se lahko izvajalo v okviru programov za pravosodje, državljane, enakost, pravice in vrednote in skupaj z Agencijo Evropske unije za usposabljanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (CEPOL) ter Evropsko mrežo institucij za izobraževanje v pravosodju; posebej bi se bilo treba osredotočiti na sekundarno viktimizacijo in načine njenega preprečevanja, dvojno razsežnost nasilja na podlagi spola (na spletu in zunaj njega) ter presečno diskriminacijo, pa tudi na pomoč, ki se zagotovi žrtvam s posebnimi potrebami;

— zagotovitev, da se pri vseh usposabljanjih za osebje upošteva vidik spola in da program vključuje ukrepe, s katerimi se zagotovi, da žrtev med kazenskim postopkom ni ponovno viktimizirana (ponovna viktimizacija in stigmatizacija);

— za spletne platforme, ki se predvsem uporabljajo za razširjanje pornografske vsebine, ki jo ustvarijo uporabniki, zagotovitev, da platforme izvedejo potrebne tehnične in organizacijske ukrepe za zagotovitev dostopnosti kvalificiranega priglasitvenega postopka, prek katerega lahko posamezniki platformi priglasijo, da se brez njihovega soglasja razširja slikovno gradivo, ki jih prikazuje ali ki naj bi jih prikazovalo, in platformi predložijo dokaze prima facie o svoji fizični identiteti, in da se vsebina, priglašena prek tega postopka, odstrani v 48 urah;

— za spletne platforme, ki se uporabljajo predvsem za razširjanje pornografske vsebine, ki jo ustvarijo uporabniki, zagotovitev, da platforme izvedejo potrebne tehnične in organizacijske ukrepe, da bi zagotovile strokovno moderiranje vsebine, ki ga izvajajo ljudje, pri čemer se pregleduje vsebina, za katero obstaja velika verjetnost, da je nezakonita, kot je vsebina, ki prikazuje voajerske prizore ali upodobitve posilstev;

— vzpostavitev nacionalnih kontaktnih točk v socialnih službah in organih kazenskega pregona z uslužbenci, ki bodo posebej usposobljeni na področju kibernetskega nasilja na podlagi spola, da lahko žrtve prijavijo kibernetsko nasilje na podlagi spola v varnem okolju; kontaktne točke bi bilo treba usklajevati prek omrežja; ti ukrepi bi prispevali k pogostejšemu prijavljanju in odpravi ponovne viktimizacije ter bi ustvarili varno okolje za žrtve nasilja na podlagi spola;

— spodbujanje dostopa žrtev do informacij v preprostem in dostopnem jeziku, ki ga žrtev razume, zlasti o pravni pomoči in ukrepih, pa tudi podpornih storitvah, in razvoj posebnih storitev za žrtve kibernetskega nasilja (telefonske linije za pomoč, zavetišča, pravna in psihološka pomoč); olajšanje prijavljanja s strani žrtev, omogočanje žrtvam, da pridobijo odredbe o zaščiti, in razvoj mehanizmov pravnega varstva z ustreznimi ukrepi za povračilo odškodnine;

— zagotovitev potrebnih virov in strokovnega znanja za nacionalne telefonske linije za pomoč za odzivanje na digitalno razsežnost nasilja na podlagi spola;

— vzpostavitev vseevropske telefonske linije za pomoč kot kontaktne točke za žrtve in zagotovitev, da jo žrtve lahko enostavno in svobodno uporabljajo; razvoj imenika služb za podporo, vključno s telefonskimi linijami za pomoč in mehanizmi za prijave, ki so na voljo v posameznih primerih kibernetskega nasilja;

— zagotovitev, da imajo žrtve kibernetskega nasilja na podlagi spola v državah članicah dostop do specializiranih podpornih storitev in pravnega varstva, pravnih sredstev ter varnih in dostopnih postopkov in mehanizmov za prijavo ne glede na to, ali vložijo pritožbo; odprava vseh ovir, s katerimi se lahko srečujejo žrtve, ki se odločijo vložiti pritožbo, in vzpostavitev mehanizmov za pritožbe, do katerih lahko žrtve enostavno in takoj dostopajo, tudi digitalno;

— razvoj mehanizmov sodelovanja med državami članicami, spletnimi posredniki in nevladnimi organizacijami, ki se ukvarjajo s tem, pa tudi med ustreznimi akterji, kot so sodstvo, javni tožilci, organi kazenskega pregona, lokalni in regionalni organi ter organizacije civilne družbe;

— podpiranje organizacij civilne družbe, zlasti tistih, ki zagotavljajo storitve za podporo žrtvam, vključno s finančno podporo;

— spodbujanje etičnega razvoja in uporabe tehnoloških rešitev, ki nudijo podporo žrtvam in pomagajo identificirati storilce, ob zagotavljanju popolne skladnosti s temeljnimi pravicami;

Komisija bi morala pripraviti vodilna načela za uradnike organov kazenskega pregona, kadar obravnavajo žrtve, ki prijavijo kibernetsko nasilje na podlagi spola, s katerimi bi jim morali zagotoviti potrebne mehke veščine in znanja za pozorno poslušanje, razumevanje in spoštovanje vseh žrtev kibernetskega nasilja na podlagi spola; vodilna načela bi morala vključevati pristop, ki upošteva vidik spola.

Države članice bi morale razviti posebne zaščitne in podporne storitve, ki bi bile brezplačno na voljo vsem žrtvam, vključno z nujno in dolgotrajno podporo, kot je psihološka, zdravstvena, pravna, praktična in socialno-ekonomska podpora, pri čemer je treba upoštevati specifične potrebe žrtev in posebno pozornost nameniti žrtvam iz najbolj izpostavljenih skupin ali skupin, ki pomoč najbolj potrebujejo. Komisija bi morala države članice pri tem podpreti.

Priporočilo 5 o pregonu in kriminalizaciji kibernetskega nasilja na podlagi spola

Na podlagi opredelitve iz priporočila 2 in ob upoštevanju, da bi lahko imela kriminalizacija kibernetskega nasilja na podlagi spola odvračilni učinek na storilce, bi bilo treba pri kriminalizaciji kibernetskega nasilja na podlagi spola upoštevati naslednja merila:

— oblike kibernetskega nasilja na podlagi spola, ki naj bi jih države članice kriminalizirale (da bi bile zajete tudi zgodnje faze kibernetskega kriminala, torej napeljevanje, pomoč, podpora in poskus);

— najnižje in najvišje kazni (zaporne in denarne kazni);

— čezmejno preiskovanje in pregon;

— posebne določbe s smernicami za preiskave in pregon, ki bi bile namenjene predvsem organom kazenskega pregona in tožilcem in ki bi morale vključevati tudi posebna navodila za organe kazenskega pregona o zbiranju dokazov;

— učinkovito sodelovanje med organi kazenskega pregona in tehnološkimi družbami ter ponudniki storitev, zlasti v zvezi z identifikacijo storilcev in zbiranjem dokazov, ki bi moralo biti povsem v skladu s temeljnimi pravicami in svoboščinami ter pravili o varstvu podatkov;

— vsi dokazi bi morali biti zbrani tako, da se s tem ne bi povzročila sekundarna viktimizacija ali ponovna travmatizacija žrtve;

— oteževalne okoliščine, odvisno od profila žensk, deklet in oseb LGBTIQ, ki so žrtve (izkoriščanje posebnih značilnosti ali ranljivosti žensk, deklet in oseb LGBTIQ na spletu);

— ocene tveganja bi morale vključevati in upoštevati vedenjske vzorce in vidike spola v dogodku, kot so stereotipi, diskriminacija ter grožnje in ustrahovanje, povezani s spolnostjo; te informacije bi bilo treba uporabiti pri odločanju o nadaljnjih ukrepih in za izboljšanje zbiranja podatkov o različnih oblikah kibernetskega nasilja na podlagi spola;

— zagotavljanje dokazov ne bi smelo predstavljati bremena za žrtve ali prispevati k nadaljnji viktimizaciji.

Vsi ukrepi bi morali biti osredotočeni na žrtve in imeti presečen pristop.

Priporočilo 6 o zbiranju podatkov in poročanju

Komisija in države članice bi morale redno zbirati in objavljati celovite razčlenjene in primerljive podatke o različnih oblikah kibernetskega nasilja na podlagi spola, ki ne bi temeljili samo na poročilih organov kazenskega pregona ali organizacij civilne družbe, temveč tudi na izkušnjah žrtev. Na njihovi podlagi bi lahko bile izvedene celovite študije. Podatke držav članic o kibernetskem nasilju na podlagi spola bi bilo treba zbirati in dati na voljo v podatkovnih zbirkah statističnih podatkov Evropskega inštituta za enakost spolov, FRA in Eurostata, države članice pa bi morale zagotoviti, da kar najbolje izkoristijo zmogljivosti in vire Evropskega inštituta za enakost spolov. FRA bi morala izvesti novo obsežno raziskavo na ravni Unije o vseh oblikah kibernetskega nasilja na podlagi spola, ki bi morala temeljiti na najnovejših podatkih Unije, da bi se lahko ustrezno odzvali.

Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu redno poročati o ocenah, v kakšni meri države članice izvajajo ukrepe po tem priporočilu. Komisija bi tudi morala izboljšati po spolu razčlenjene podatke o razširjenosti in škodi, ki jo povzroča kibernetsko nasilje na podlagi spola, na ravni Unije.

Komisija in države članice bi morale razviti kazalnike za merjenje učinkovitosti svojih ukrepov za odpravo kibernetskega nasilja na podlagi spola.

Dodatna priporočila bi lahko vključevala:

— pripravo statističnih podatkov o razširjenosti in oblikah kibernetskega nasilja, pri čemer bi bilo treba spodbujati enotnost in primerljivost podatkov, ki jih zbirajo države članice,

— program zbiranja podatkov na ravni Unije,

— redno zbiranje podatkov, da bi znanje ustrezalo stalnemu razvoju orodij in tehnologij, ki se lahko uporabljajo za izvajanje kibernetskega nasilja,