EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 21.12.2016 COM(2016) 883 final 2016/0409(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi, delovanju in uporabi schengenskega informacijskega sistema (SIS) na področju policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, o spremembi Uredbe (EU) št. 515/2014 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1986/2006, Sklepa Sveta 2007/533/PNZ in Sklepa Komisije 2010/261/EU



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji V zadnjih dveh letih si je Evropska unija prizadevala, da bi hkrati obravnavala ločene izzive upravljanja migracij in integriranega upravljanja zunanjih meja EU ter boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu. Učinkovita izmenjava informacij med državami članicami ter med državami članicami in zadevnimi agencijami EU je bistvenega pomena za zagotavljanje močnega odziva na navedene izzive ter vzpostavitev učinkovite in prave varnostne unije. Schengenski informacijski sistem (SIS) je najuspešnejše orodje za učinkovito sodelovanje med organi za priseljevanje ter policijskimi, carinskimi in pravosodnimi organi EU ter organi pridruženih schengenskih držav. Pristojni organi držav članic, kot so policija, mejna policija in carinski uradniki, morajo imeti dostop do visokokakovostnih informacij o osebah ali predmetih, ki jih preverjajo, z jasnimi navodili o tem, kaj je treba storiti v vsakem primeru posebej. Ta obsežni informacijski sistem je v središču schengenskega sodelovanja in ima ključno vlogo pri omogočanju prostega gibanja oseb znotraj schengenskega območja. Pristojnim organom omogoča vnašanje in pregledovanje podatkov o iskanih osebah, osebah, ki morda nimajo pravice do vstopa ali prebivanja v EU, pogrešanih osebah, zlasti otrocih, in predmetih, ki bi lahko bili ukradeni, odtujeni ali izgubljeni. SIS ne vsebuje zgolj podatkov o zadevni osebi ali predmetu, temveč tudi jasna navodila za pristojne organe o tem, kaj storiti, ko je ta oseba ali predmet najden. Komisija je leta 2016, tri leta po začetku delovanja druge generacije, izvedla celovito oceno SIS. Ta ocena je pokazala, da je bilo delovanje SIS zelo uspešno. Leta 2015 so pristojni nacionalni organi preverjali osebe in predmete na podlagi podatkov, shranjenih v SIS, v skoraj 2,9 milijarde primerov, izmenjali pa so več kot 1,8 milijona dopolnilnih podatkov. Vendar pa je treba, kot je Komisija napovedala v delovnem programu za leto 2017, na podlagi teh pozitivnih izkušenj še dodatno okrepiti uspešnost in učinkovitost sistema. V ta namen Komisija kot rezultat celovite ocene predstavlja prvi sklop treh predlogov za izboljšanje in razširitev uporabe SIS, hkrati pa si z ukrepi na podlagi tekočega dela strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost še naprej prizadeva, da bi bili obstoječi in prihodnji sistemi za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter sistemi upravljanja meja bolj interoperabilni. Ti predlogi zajemajo uporabo sistema (a) za upravljanje meja, (b) za policijsko sodelovanje in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah in (c) za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav. Prva dva predloga skupaj sestavljata pravno podlago za vzpostavitev, delovanje in uporabo SIS. Predlog za uporabo SIS za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav dopolnjuje predlog za upravljanje meja in njegove določbe. Prav tako določa novo kategorijo razpisa ukrepa ter prispeva k izvajanju in spremljanju Direktive 2008/115/ES. Zaradi načela neobveznega sodelovanja držav članic pri politikah EU na področju svobode, varnosti in pravice je treba sprejeti tri ločene pravne instrumente, ki bodo kljub temu skupaj delovali brezhibno in omogočali celovito delovanje in uporabo sistema. Hkrati je Komisija aprila 2016 z namenom okrepitve in izboljšanja upravljanja informacij na ravni EU začela razmišljati o „trdnejših in pametnejših informacijskih sistemih za meje in varnost“. Glavni cilj je zagotoviti, da imajo pristojni organi sistematično na voljo potrebne informacije iz različnih informacijskih sistemov. Za dosego tega cilja je Komisija pregledala obstoječo informacijsko arhitekturo, da bi opredelila informacijske vrzeli in mrtve kote, nastale zaradi pomanjkljivih funkcij v obstoječih sistemih in razdrobljenosti celotne arhitekture EU za upravljanje podatkov. Komisija je v podporo temu delu ustanovila strokovno skupino na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost, vmesne ugotovitve skupine pa so bile upoštevane v tem prvem sklopu predlogov v zvezi z vprašanji kakovosti podatkov. Predsednik Juncker je septembra 2016 v nagovoru o stanju v Uniji omenil tudi pomen odprave trenutnih pomanjkljivosti pri upravljanju informacij ter izboljšanja interoperabilnosti in medsebojne povezanosti obstoječih informacijskih sistemov. Na podlagi ugotovitev strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost, ki bodo predstavljene v prvi polovici leta 2017, bo Komisija sredi leta 2017 razmislila o drugem sklopu predlogov za nadaljnje izboljšanje interoperabilnosti SIS z drugimi informacijskimi sistemi. Pregled Uredbe (EU) št. 1077/2011 o Evropski agenciji za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA) je prav tako pomemben element tega dela, ki bo leta 2017 tudi verjetno obravnavan v ločenih predlogih Komisije. Naložbe v hitro, učinkovito in kakovostno izmenjavo informacij, upravljanje informacij ter zagotavljanje interoperabilnosti podatkovnih zbirk in informacijskih sistemov EU so pomemben vidik pri iskanju odgovora na trenutne varnostne izzive. Ta predlog je del prvega sklopa predlogov za izboljšanje delovanja SIS in njegove uporabe na področju policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. Predlog izvaja: (1)napoved Komisije, da bo izboljšala dodano vrednost SIS za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj ter kazenskega pregona v odziv na nove grožnje; (2)konsolidacijo rezultatov dela na področju izvajanja SIS, ki je bilo opravljeno v zadnjih treh letih, kar pomeni tehnične spremembe centralnega SIS, da se razširijo nekatere obstoječe kategorije razpisov ukrepov in zagotovijo nove funkcije; (3)priporočila za tehnične in postopkovne spremembe, ki so bila oblikovana med celovito oceno SIS; (4)zahtevke končnih uporabnikov SIS za tehnične izboljšave ter (5)vmesne ugotovitve strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost v zvezi s kakovostjo podatkov. Glede na to, da je ta predlog neločljivo povezan s predlogom Komisije za uredbo o vzpostavitvi, delovanju in uporabi SIS na področju mejnih kontrol, so obema dokumentoma skupne številne določbe. Te določbe vsebujejo ukrepe, ki zajemajo uporabo SIS od konca do konca, in sicer ne le delovanje centralnega sistema in nacionalnih sistemov, temveč tudi potrebe končnih uporabnikov, okrepljene ukrepe za neprekinjeno delovanje ter ukrepe v zvezi s kakovostjo podatkov, varstvom podatkov in varnostjo podatkov, vključene pa so tudi določbe v zvezi s spremljanjem, ocenjevanjem in poročanjem. Oba predloga razširjata tudi uporabo biometričnih podatkov. Sedanji pravni okvir druge generacije SIS v zvezi z uporabo sistema za namene policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah temelji tako na instrumentu nekdanjega tretjega stebra, tj. Sklepu Sveta 2007/533 PNZ, kot tudi na instrumentu nekdanjega prvega stebra, tj. Uredbi (ES) št. 1986/2006. Ta predlog konsolidira vsebino obstoječih instrumentov ter dodaja nove določbe, da bi se: bolje uskladili nacionalni postopki za uporabo SIS, zlasti v zvezi s kaznivimi dejanji, povezanimi s terorizmom ali z otroki, ki jim grozi starševska ugrabitev;

razširilo področje uporabe SIS z uvedbo novih elementov, tj. biometričnih identifikatorjev, pri obstoječih razpisih ukrepov; uvedle tehnične spremembe za izboljšanje varnosti in zmanjšanje upravnega bremena z določitvijo obveznih nacionalnih kopij ter opredelitvijo skupnih tehničnih standardov za izvajanje; obravnavala celotna uporaba SIS od konca do konca, ki ne zajema le centralnega sistema in nacionalnih sistemov, temveč tudi zagotovitev, da končni uporabniki prejmejo vse potrebne podatke za izvajanje svojih nalog in da pri obdelavi podatkov SIS upoštevajo vsa varnostna pravila. •Skladnost z drugimi politikami Unije ter z obstoječimi in prihodnjimi pravnimi instrumenti Ta predlog je tesno povezan z drugimi politikami Unije in jih dopolnjuje, in sicer z: (1)notranjo varnostjo, kot je poudarjeno v evropski agendi za varnost ter delu Komisije na področju vzpostavljanja učinkovite in prave varnostne unije, in sicer zaradi preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona terorističnih in drugih hudih kaznivih dejanj, tako da se organom za preprečevanje, odkrivanje, in preiskovanje kaznivih dejanj ter organom kazenskega pregona omogoči obdelava osebnih podatkov oseb, ki so osumljene vpletenosti v terorizem ali huda kazniva dejanja. (2)varstvom podatkov, saj zagotavlja varstvo temeljnih pravic posameznikov, katerih osebni podatki se obdelujejo v SIS. Ta predlog je tudi tesno povezan z drugo obstoječo zakonodajo Unije in jo dopolnjuje, in sicer z: (3)evropsko mejno in obalno stražo, kar zadeva njen dostop do SIS za namene predlaganega evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) ter zagotavljanje tehničnega vmesnika za dostop do SIS skupinam evropske mejne in obalne straže, skupinam njenega osebja, ki je zadolženo za naloge v zvezi z vračanjem, in članom podpornih skupin za upravljanje migracij, ki imajo, v okviru svojih pristojnosti, pravico do dostopa do podatkov, vnesenih v SIS, in opravljanja poizvedb v njem; (4)Europolom, saj ta predlog Europolu daje, v okviru njegovih pristojnosti, dodatne pravice do dostopa do SIS in do iskanja podatkov, ki so bili vanj vneseni; (5)prümskimi določbami, saj spremembe iz tega predloga, ki omogočajo identifikacijo posameznikov na podlagi prstnih odtisov (ter na podlagi podob obraza in profilov DNK), dopolnjujejo obstoječe prümske določbe o vzajemnem čezmejnem spletnem dostopu do določenih nacionalnih zbirk podatkov o DNK in sistemov za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov. Ta predlog je tudi tesno povezan s prihodnjo zakonodajo Unije in jo dopolnjuje, in sicer z: (6)upravljanjem zunanjih meja: predlog dopolnjuje predlagano novo načelo zakonika o schengenskih mejah, tj. načelo sistematičnih kontrol vseh potnikov, vključno z državljani EU, ob vstopu na schengensko območje in izstopu iz njega s preverjanjem podatkov v ustreznih zbirkah podatkov, kakor je bilo določeno v odziv na pojav tujih terorističnih bojevnikov; (7)sistemom vstopa/izstopa: predlog naj bi odražal predlagano uporabo kombinacije prstnih odtisov in podobe obraza kot biometričnih identifikatorjev za delovanje sistema vstopa/izstopa (SVI); (8)sistemom ETIAS: predlog upošteva sistem ETIAS, v okviru katerega se predlaga temeljita varnostna ocena, vključno s preverjanjem v SIS, državljanov tretjih držav, ki nameravajo potovati v EU. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Predlog temelji na členu 82(1)(d), členu 85(1) ter členih 87(2)(a) in 88(2)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki so pravna podlaga za določbe s področja policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. •Načelo neobveznega sodelovanja Ta predlog temelji na določbah schengenskega pravnega reda, ki se nanašajo na policijsko sodelovanje in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah. Zato je treba v zvezi z različnimi protokoli in sporazumi s pridruženimi državami upoštevati naslednje posledice:

Danska: v skladu s členom 4 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbama, se Danska v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, ki nadgrajuje schengenski pravni red, odloči, ali jo bo prenesla v svojo nacionalno zakonodajo. Združeno kraljestvo: Ta uredba je zavezujoča za Združeno kraljestvo v skladu s členom 5 Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in členom 8(2) Sklepa Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. Irska: Ta uredba je zavezujoča za Irsko v skladu s členom 5 Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in členom 6(2) Sklepa Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. Bolgarija in Romunija: za Bolgarijo in Romunijo je ta uredba akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005. To uredbo je treba brati v povezavi s Sklepom Sveta 2010/365/EU z dne 29. junija 2010, ki je, ob upoštevanju nekaterih omejitev, omogočil uporabo določb schengenskega pravnega reda, ki se navezujejo na schengenski informacijski sistem, v Bolgariji in Romuniji. Ciper in Hrvaška: za Ciper in Hrvaško je ta uredba akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 in člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011. Pridružene države: predlagana uredba je zavezujoča za Islandijo, Norveško, Švico in Lihtenštajn na podlagi posameznih sporazumov o pridružitvi teh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. •Subsidiarnost Ta predlog bo razvijal in nadgradil obstoječi SIS, ki deluje od leta 1995. Prvotni medvladni okvir so 9. aprila 2013 nadomestili instrumenti Unije (Uredba (ES) št. 1987/2006 in Sklep Sveta 2007/533/PNZ). V preteklosti je bila izvedena celovita analiza subsidiarnosti, namen te pobude pa je nadalje izpopolniti obstoječe določbe, obravnavati ugotovljene vrzeli in izboljšati operativne postopke. Visoke ravni izmenjave informacij med državami članicami prek SIS ni mogoče doseči z decentraliziranimi rešitvami. Zaradi obsega, učinkov in vpliva ukrepa je ta predlog mogoče lažje uresničiti na ravni Unije. Cilji tega predloga med drugim zajemajo tehnične izboljšave za povečanje učinkovitosti SIS in prizadevanja za uskladitev uporabe sistema v vseh sodelujočih državah članicah. Zaradi nadnacionalne narave teh ciljev in izzivov pri zagotavljanju učinkovite izmenjave informacij za boj proti vse bolj različnim grožnjam ima EU dobro izhodišče, da predlaga rešitve za ta vprašanja, ki jih države članice ne morejo zadovoljivo rešiti same. Če se obstoječe omejitve SIS ne obravnavajo, obstaja tveganje, da bodo številne priložnosti za doseganje kar največje učinkovitosti in dodane vrednosti EU ostale neizkoriščene ter da se pojavijo pomanjkljivosti, ki bodo ovirale delo pristojnih organov. Na primer, pomanjkanje usklajenih pravil o izbrisu odvečnih razpisov ukrepov v sistemu lahko začne ovirati prosto gibanje oseb, ki je temeljno načelo Unije. •Sorazmernost Člen 5 Pogodbe o Evropski uniji določa, da ukrepi EU ne smejo presegati tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev iz Pogodbe. Izbrana oblika tega ukrepa EU mora omogočiti, da predlog doseže svoj cilj in se izvaja čim bolj učinkovito. Predlagana pobuda pomeni revizijo SIS v zvezi s policijskim sodelovanjem in pravosodnim sodelovanjem v kazenskih zadevah. Predlog vodijo načela vgrajene zasebnosti. Ta predlog je sorazmeren v smislu pravice do varstva osebnih podatkov, saj zagotavlja posebna pravila za izbris posameznih razpisov ukrepov in ne zahteva zbiranja in shranjevanja podatkov za obdobje, ki bi bilo daljše, kot je nujno potrebno za delovanje sistema in izpolnjevanje njegovih ciljev. Na podlagi operativnih zahtev ta predlog skrajšuje obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi s predmeti in jih usklajuje z razpisi ukrepov v zvezi z osebami (saj so pogosto povezani z osebnimi podatki, kot so osebni identifikacijski dokumenti ali registrske tablice). Izkušnje policije kažejo, da je možno, da se ukradeno premoženje najde v sorazmerno kratkem času, zato je 10-letno obdobje izteka veljavnosti razpisov ukrepov v zvezi s predmeti nepotrebno dolgo. Razpisi ukrepov v SIS vsebujejo le podatke, ki so potrebni, da se oseba ali predmet identificira in izsledi, ter da se omogoči ustrezen operativen ukrep. Vse druge dodatne podrobne informacije se zagotovijo prek uradov SIRENE, ki omogočajo izmenjavo dopolnilnih podatkov. Poleg tega predlog zagotavlja izvajanje vseh zaščitnih ukrepov in mehanizmov, potrebnih za učinkovito varstvo temeljnih pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, zlasti varstvo njihovega zasebnega življenja in osebnih podatkov. Vsebuje tudi določbe, ki so bile posebej oblikovane za povečanje varnosti posameznikovih osebnih podatkov, ki se hranijo v SIS. Za delovanje sistema ne bodo potrebni nobeni nadaljnji postopki ali usklajevanje na ravni EU. Predvideni ukrep je sorazmeren, saj ne presega tistega, kar je v smislu ukrepanja na ravni EU potrebno za dosego njegovih ciljev. •Izbira instrumenta Predlagana revizija bo v obliki uredbe in bo nadomestila Sklep Sveta 2007/533/PNZ, hkrati pa bo ohranila velik del vsebine navedenega sklepa. Sklep 2007/533/PNZ je bil sprejet kot t. i. „instrument tretjega stebra“ v skladu s predhodno Pogodbo o Evropski uniji. Takšne instrumente „tretjega stebra“ je sprejemal Svet brez Evropskega parlamenta kot sozakonodajalca. Pravna podlaga tega predloga izhaja iz Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), saj je bila stebrna struktura odpravljena 1. decembra 2009 z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe. Ta pravna podlaga zahteva uporabo rednega zakonodajnega postopka. Treba je izbrati obliko uredbe (Evropskega parlamenta in Sveta), saj morajo biti določbe zavezujoče in se morajo neposredno uporabljati v vseh državah članicah.

Ta predlog bo nadgradil in okrepil obstoječi centralizirani sistem, prek katerega bodo države članice medsebojno sodelovale, to pa zahteva skupno arhitekturo in zavezujoča operativna pravila. Poleg tega določa obvezna pravila za dostop do sistema za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj, ki so enotna za vse države članice ter Evropsko agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA). Od 9. maja 2013 je eu-LISA pristojna za operativno upravljanje centralnega SIS, ki obsega vse naloge, potrebne, da centralni SIS nemoteno deluje 24 ur na dan in 7 dni v tednu. Ta predlog nadgrajuje pristojnosti eu-LISA, kar zadeva SIS. Ta predlog nadalje določa pravila, ki se neposredno uporabljajo, na podlagi katerih lahko posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, dostopajo do svojih podatkov in pravnih sredstev, ne da bi bili za to potrebni dodatni izvedbeni ukrepi. Zato se lahko kot pravni akt izbere samo uredba. 3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje V skladu z Uredbo (ES) št. 1987/2006 in Sklepom Sveta 2007/533/PNZ je Komisija tri leta po začetku delovanja SIS II izvedla celovito oceno centralnega SIS II ter oceno dvostranske in večstranske izmenjave dopolnilnih podatkov med državami članicami. Rezultati ocene so izpostavili potrebo po spremembi pravne podlage za SIS, da se zagotovi boljši odziv na nove varnostne in migracijske izzive. To vključuje na primer predlog za obravnavo SIS od konca do konca – z urejanjem njegove uporabe s strani končnih uporabnikov in določitvijo standardov varnosti podatkov, ki se uporabljajo tudi za aplikacije končnih uporabnikov –, da bi se okrepila uporaba sistema za namene boja proti terorizmu z zagotovitvijo novih ukrepov, ki se sprejmejo, da bi se pojasnil položaj otrok, ki jim grozi starševska ugrabitev, ter da bi se razširili biometrični identifikatorji, ki so na voljo v sistemu. Rezultati ocene so prav tako razkrili potrebo po zakonodajnih spremembah, da se izboljša tehnično delovanje sistema in poenostavijo nacionalni postopki. Ti ukrepi bodo povečali učinkovitost in uspešnost SIS, tako da bodo olajšali njegovo uporabo in zmanjšali nepotrebno breme. Nadaljnji ukrepi naj bi z natančnejšim opisom posebnih nalog poročanja držav članic in eu-LISA izboljšali kakovost podatkov in preglednost sistema. Rezultati celovite ocene (ocenjevalno poročilo in povezani delovni dokument služb Komisije sta bila sprejeta 21. decembra 2016) so bili podlaga za ukrepe, ki so zajeti v tem predlogu. •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi Med ocenjevanjem SIS je Komisija zbirala povratne informacije in predloge ustreznih zainteresiranih strani, vključno predstavnikov odbora za SISVIS v skladu s postopkom iz člena 67 Sklepa Sveta 2007/533/PNZ. Ta odbor vključuje predstavnike držav članic tako za operativne zadeve SIRENE (čezmejno sodelovanje v zvezi s SIS) kot za tehnična vprašanja pri razvoju in vzdrževanju SIS in povezane aplikacije SIRENE. Predstavniki so izpolnili podrobne vprašalnike, ki so bili del ocenjevanja. Kadar so bila potrebna dodatna pojasnila ali je bilo treba temo nadalje razviti, se je uporabila izmenjava elektronske pošte ali ciljno usmerjen razgovor. Ta ponavljajoči se postopek je omogočil, da so bila zastavljena vprašanja celovita in pregledna. O teh vprašanjih so leta 2015 in 2016 predstavniki odbora za SISVIS razpravljali na namenskih srečanjih in delavnicah. Komisija se je posebej posvetovala tudi z nacionalnimi organi za varstvo podatkov držav članic in člani skupine za usklajevanje nadzora nad SIS II s področja varstva podatkov. Države članice so z izpolnitvijo namenskega vprašalnika posredovale izkušnje v zvezi zahtevki za dostop posameznikov in delom nacionalnih organov za varstvo podatkov. Odgovori na ta vprašalnik iz junija 2015 so zagotovili informacije oblikovanje tega predloga. Na notranji ravni je Komisija ustanovila medresorsko usmerjevalno skupino, ki je povezala generalni sekretariat, GD za migracije in notranje zadeve, GD za pravosodje in potrošnike, GD za človeške vire in varnost ter GD za informatiko. Ta usmerjevalna skupina je spremljala ocenjevanje in po potrebi zagotovila smernice. V ugotovitvah ocene so se upoštevali dokazi, zbrani med ocenjevalnimi obiski na kraju samem v državah članicah, med katerimi se je podrobno preučilo, kako se SIS uporablja v praksi. Zajemali so razprave in razgovore z uporabniki, osebjem urada SIRENE in pristojnimi nacionalnimi organi. Na podlagi teh povratnih informacij ta predlog določa ukrepe za izboljšanje tehnične in operativne uspešnosti in učinkovitosti sistema. •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Poleg posvetovanj z zainteresiranimi stranmi je Komisija zbrala tudi zunanja strokovna mnenja prek treh študij, katerih ugotovitve so bile vključene v oblikovanje tega predloga: Tehnična ocena SIS (Kurt Salmon) V tej oceni so bila opredeljena ključna vprašanja v zvezi z delovanjem SIS in prihodnje potrebe, ki jih je treba obravnavati, pri čemer so bili predvsem opredeljeni pomisleki v zvezi z izboljšanjem neprekinjenega delovanja in zagotovitvijo, da se celotna arhitektura lahko prilagodi vedno večjim potrebam po zmogljivostih.

Ocena učinka morebitnih izboljšav arhitekture SIS II na IKT (Kurt Salmon). V tem poročilu so bili ocenjeni trenutni stroški delovanja SIS na nacionalni ravni in ovrednotena dva morebitna tehnična scenarija za izboljšanje sistema. Oba scenarija vključujeta sklop tehničnih predlogov, ki se osredotočajo na izboljšave centralnega sistema in celotne arhitekture; „Ocena učinka tehničnih izboljšav arhitekture SIS II na IKT – Končno poročilo“, 10. november 2016 (Wavestone). V tej študiji so bile ocenjene stroškovne posledice uporabe nacionalne kopije za države članice, in sicer so bili analizirani trije scenariji (popolnoma centraliziran sistem, standardizirano izvajanje N.SIS, ki ga razvije in državam članicam zagotovi eu-LISA, ter ločeno izvajanje N.SIS na podlagi skupnih tehničnih standardov). •Ocena učinka Komisija ni izvedla ocene učinka. Zgoraj navedene tri neodvisne ocene (poglavje Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj) so bile podlaga za razmislek o posledicah sprememb sistema s tehničnega vidika. Poleg tega je Komisija od leta 2013 opravila dva pregleda Priročnika SIRENE, to je od 9. aprila 2013, ko je začel delovati SIS II, in od začetka veljavnosti Sklepa 2007/533/PNZ. V tem je zajeta tudi ocena v okviru vmesnega pregleda, na podlagi katere je bil 29. januarja 2015 izdan nov Priročnik SIRENE. Komisija je sprejela tudi katalog najboljših praks in priporočil. Poleg tega eu-LISA in države članice izvajajo redne tehnične izboljšave sistema. Šteje se, da so te možnosti zdaj izčrpane, kar zahteva obsežnejšo spremembo pravne podlage. Samo z boljšim izvajanjem in izvrševanjem namreč ni mogoče doseči jasnosti na področjih, kot so uporaba sistemov za končne uporabnike in podrobna pravila o izbrisu razpisa ukrepa. Schengenski ocenjevalni mehanizem, določen v Uredbi (EU) št. 1053/2013, omogoča redno pravno in operativno ocenjevanje delovanja SIS v državah članicah. Ocenjevanje izvedejo Komisija in države članice skupaj. Prek tega mehanizma Svet posameznim državam članicam daje priporočila, ki temeljijo na ocenah, izvedenih v okviru večletnih in letnih programov. Prav zato, ker so navedena priporočila namenjena posameznim državam, ne morejo nadomestiti pravno zavezujočih pravil, ki se uporabljajo hkrati za vse države članice, ki uporabljajo SIS. Odbor za SISVIS redno razpravlja o praktičnih operativnih in tehničnih vprašanjih. Čeprav so ti sestanki bistvenega pomena za sodelovanje med Komisijo in državami članicami, rezultati teh razprav (razen zakonodajnih sprememb) ne morejo rešiti vprašanj, ki se pojavljajo na primer zaradi različnih nacionalnih praks. Spremembe, predlagane v tej uredbi, nimajo bistvenih gospodarskih ali okoljskih učinkov. Te spremembe pa naj bi imele znatne pozitivne družbene učinke, kot je povečana raven varnosti, in sicer tako, da se omogoči boljša identifikacija oseb, ki uporabljajo lažno identiteto, storilcev hudih kaznivih dejanj, ki ostajajo neznani, ter pogrešanih mladoletnikov. Vpliv teh sprememb na temeljne pravice in varstvo podatkov je bil obravnavan in podrobneje opisan v naslednjem oddelku („Temeljne pravice“). Predlog je bil pripravljen na podlagi številnih dokazov, zbranih, da se uporabijo v celoviti oceni druge generacije SIS, ki je preučila delovanje sistema in možna področja za izboljšanje. Poleg tega je bila izvedena ocena stroškovnih posledic za zagotovitev, da je bila izbrana najprimernejša in najbolj sorazmerna nacionalna arhitektura. •Temeljne pravice in varstvo podatkov Ta predlog ne vzpostavlja novega sistema, temveč razvija in izboljšuje obstoječi sistem, torej nadgrajuje pomembne in učinkovite zaščitne ukrepe, ki so že vzpostavljeni. Kljub temu pa sistem še naprej obdeluje osebne podatke in bo obdeloval še druge kategorije občutljivih biometričnih podatkov, kar bi lahko vplivalo na temeljne pravice posameznika. Te so bile temeljito obravnavane, uvedeni so bili tudi dodatni zaščitni ukrepi za omejitev zbiranja in nadaljnje obdelave podatkov na tisto, kar je nujno potrebno in operativno zahtevano, ter za omejevanje dostopa do teh podatkov na tiste osebe, ki imajo operativno potrebo za njihovo obdelavo. V tem predlogu so jasno opredeljena obdobja hrambe podatkov, vključno s skrajšanimi obdobji hrambe razpisov ukrepov v zvezi s predmeti. Izrecno so tudi priznane in zagotovljene pravice posameznikov, da dostopajo do podatkov, ki se nanašajo nanje, in zanje zahtevajo popravek ter izbris v skladu s svojimi temeljnimi pravicami (glej oddelek o varstvu in varnosti podatkov). Poleg tega predlog krepi ukrepe za zaščito temeljnih pravic, saj določa zakonodajne zahteve za izbris razpisa ukrepa in uvaja oceno sorazmernosti, če se razpis ukrepa podaljša. Zaradi uporabe biometričnih podatkov bo mogoča zanesljivejša identifikacija pogrešanih oseb, ki potrebujejo zaščito, prav tako pa se bo zagotovilo, da bodo osebni podatki točni in ustrezno zaščiteni. Predlog določa obsežne in stroge zaščitne ukrepe za uporabo biometričnih identifikatorjev, da bi se nedolžne osebe izognile nepotrebnim nevšečnostim. Predlog zahteva tudi varnost sistema od konca do konca in s tem zagotovitev boljšega varovanja podatkov, ki so v njem shranjeni. Z uvedbo jasnega postopka obvladovanja incidentov in izboljšanega neprekinjenega delovanja SIS je ta predlog z vidika pravice do varstva osebnih podatkov popolnoma skladen z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. Razvoj SIS in njegova nadaljnja učinkovitost bosta prispevala k varnosti oseb v družbi. Predlog predvideva znatne spremembe glede biometričnih identifikatorjev. Poleg prstnih odtisov bi bilo treba zbirati in shranjevati tudi odtise dlani, če so za to izpolnjene pravne zahteve. Evidence prstnih odtisov so priložene alfanumeričnim razpisom ukrepov v SIS, kakor je določeno v členih 26, 32, 34 in 36. V prihodnosti naj bi bilo mogoče po teh daktilografskih podatkih (prstni odtisi in odtisi dlani) iskati s prstnimi odtisi, najdenimi na kraju izvršitve kaznivega dejanja, če gre za hudo ali teroristično kaznivo dejanje in če obstaja velika verjetnost, da pripadajo storilcu. Poleg tega predlog predvideva shranjevanje prstnih odtisov tako imenovanih „neznanih iskanih oseb“ (pogoji za to so podrobno opisani v pododdelku „Fotografije, podobe obraza, daktilografski podatki in profili DNK“ oddelka 5). V primeru nejasnosti glede identitete osebe na podlagi njenih dokumentov mora pristojni organ prstni odtis primerjati s prstnimi odtisi, shranjenimi v podatkovni zbirki SIS. Predlog zahteva zbiranje in shranjevanje dodatnih podatkov (npr. podrobnosti z osebnih identifikacijskih dokumentov), ki lajšajo delo uradnikov na terenu pri ugotavljanju identitete osebe. Predlog jamči, da ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, pravico do učinkovitega pravnega sredstva za izpodbijanje katere koli odločbe, ki v vsakem primeru vključuje učinkovito pravno sredstvo pred sodiščem v skladu s členom 47 Listine o temeljnih pravicah.

4.PRORAČUNSKE POSLEDICE SIS predstavlja enoten informacijski sistem. Zato se odhodki, ki so predvideni v obeh predlogih (tem predlogu in predlogu za uredbo o vzpostavitvi, delovanju in uporabi schengenskega informacijskega sistema (SIS) na področju mejnih kontrol), ne smejo obravnavati kot dva ločena zneska, temveč kot en sam. Proračunske posledice sprememb, potrebnih za izvajanje obeh predlogov, so zajete v eni oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga. Zaradi dopolnjevalne narave tretjega predloga (v zvezi z vračanjem nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav) se njegove proračunske posledice obravnavajo ločeno in v neodvisni oceni finančnih posledic, ki obravnava le vzpostavitev te posebne kategorije razpisa ukrepa. Glede na oceno različnih vidikov dela, ki se zahteva za mrežo, centralni SIS, ki ga upravlja eu-LISA, in razvoj na nacionalni ravni v državah članicah, bo za oba predloga za uredbo potreben znesek v skupni višini 64,3 milijona EUR za obdobje 2018–2020. V ta znesek je zajeto povečanje pasovnih širin TESTA-NG, ker se bodo v skladu z obema predlogoma po mreži prenašale datoteke s prstnimi odtisi in podobami obrazov, ki zahtevajo večji pretok in zmogljivost (9,9 milijona EUR). Znesek zajema tudi stroške eu-LISA v zvezi z osebjem in odhodki iz poslovanja (17,6 milijona EUR). Eu-LISA je Komisijo obvestila, da januarja 2018 načrtuje zaposlitev treh novih pogodbenih uslužbencev, da bi se razvojna faza začela pravočasno in da bi se tako v letu 2020 zagotovil začetek delovanja posodobljenih funkcij SIS. Ta predlog vsebuje tehnične spremembe centralnega SIS, da se razširijo nekatere obstoječe kategorije razpisov ukrepov in zagotovijo nove funkcije. Te spremembe se upoštevajo tudi v oceni finančnih posledic, priloženi temu predlogu. Poleg tega je Komisija izvedla oceno stroškovnih posledic, da se ocenijo stroški razvoja na nacionalni ravni, ki so potrebni za ta predlog. Ocenjeni stroški, ki bi jih bilo treba razdeliti med države članice na podlagi pavšalnega zneska, znašajo 36,8 milijona EUR. Zato bo vsaka država članica prejela znesek v višini 1,2 milijona EUR za nadgradnjo svojega nacionalnega sistema v skladu z zahtevami iz tega predloga, vključno za vzpostavitev delne nacionalne kopije, če je še nima, ali za rezervni sistem. Načrtuje se reprogramiranje preostanka finančnih sredstev za pametne meje iz Sklada za notranjo varnost, da se opravi nadgradnja in izvedejo funkcije iz obeh predlogov. Uredba ISF – področje meje in vizumi – je finančni instrument, v katerega je vključen proračun za izvajanje svežnja ukrepov o pametnih mejah. V členu 5 Uredbe je določeno, da je 791 milijonov EUR namenjenih izvajanju programa za vzpostavitev informacijskih sistemov za podporo upravljanja migracijskih tokov prek zunanjih meja pod pogoji, določenimi v členu 15. Od zgoraj navedenih 791 milijonov EUR je 480 milijonov EUR rezerviranih za razvoj sistema vstopa/izstopa, 210 milijonov EUR pa za razvoj evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS). Preostanek se bo delno uporabil za kritje stroškov sprememb, predvidenih v obeh predlogih v zvezi s SIS. 5.DRUGI ELEMENTI •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Komisija, države članice in eu-LISA bodo redno pregledovale in spremljale uporabo SIS, da se zagotovi njegovo uspešno in učinkovito delovanje. Komisiji bo pomagal odbor za SISVIS, da se izvedejo tehnični in operativni ukrepi, kot so določeni v predlogu. Poleg tega ta uredba vključuje določbe iz člena 71(7) in (8) za redno izvajanje uradnih pregledov in ocenjevanj. Eu-LISA mora vsaki dve leti Evropskemu parlamentu in Svetu poročati o tehničnem delovanju SIS in komunikacijske infrastrukture, vključno z varnostjo, ter o dvostranski in večstranski izmenjavi dopolnilnih podatkov med državami članicami. Poleg tega mora Komisija vsaka štiri leta izvesti celovito oceno SIS in izmenjave informacij med državami članicami ter o tem poročati Evropskemu parlamentu in Svetu. V tej oceni: bodo preverjeni doseženi rezultati glede na zastavljene cilje; bo ocenjeno, ali so temeljna načela sistema še naprej veljavna; bo preverjeno, kako se uredba uporablja za centralni sistem; bo ovrednotena varnost centralnega sistema; bodo preučene posledice za prihodnje delovanje sistema. Eu-LISA je zdaj pristojna za zagotovitev dnevnih, mesečnih in letnih statističnih podatkov o uporabi SIS ter zagotavljanje neprekinjenega spremljanja sistema in njegovega delovanja glede na zastavljene cilje. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Določbe, ki so skupne temu predlogu in predlogu za uredbo o vzpostavitvi, delovanju in uporabi SIS na področju mejnih kontrol: Splošne določbe (členi 1–3) Tehnična arhitektura in uporaba SIS (členi 4–14) Naloge eu-LISA (členi 15–18) Pravica do dostopa do razpisov ukrepov in njihova hramba (členi 43, 46, 48, 50 in 51) Splošna pravila za obdelavo podatkov in varstvo podatkov (členi 53–70) Spremljanje in statistični podatki (člen 71) Uporaba SIS od konca do konca SIS je zelo razširjeno in učinkovito orodje za izmenjavo informacij, saj ima več kot dva milijona končnih uporabnikov v pristojnih organih po celi Evropi. Ti predlogi vključujejo pravila, ki zajemajo celovito delovanje sistema od konca do konca, vključno s centralnim SIS, ki ga upravlja eu-LISA, nacionalnimi sistemi in aplikacijami za končne uporabnike. Obravnavajo ne le centralni sistem in nacionalne sisteme, temveč tudi tehnične in operativne potrebe končnih uporabnikov. Člen 9(2) določa, da morajo končni uporabniki prejeti podatke, potrebne za opravljanje nalog (zlasti vse podatke za identifikacijo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in podatke, potrebne za ustrezno ukrepanje). Zagotavlja tudi skupen načrt za izvajanje SIS v državah članicah in s tem uskladitev med nacionalnimi sistemi. Člen 6 določa, da mora vsaka država članica končnim uporabnikom zagotoviti neprekinjeno razpoložljivost podatkov v SIS in z zmanjšanjem možnosti za prekinitve delovanja sistema kar najbolj povečati njegove operativne koristi. Člen 10(3) zagotavlja, da varnost obdelave podatkov zajema tudi dejavnosti končnega uporabnika v zvezi z obdelavo podatkov. Člen 14 države članice obvezuje, da se osebje z dostopom do SIS redno in stalno usposablja na področju varnosti podatkov in pravil o varstvu podatkov. Zaradi vključitve teh ukrepov ta predlog obsežneje zajema celotno delovanje SIS od konca do konca, saj vsebuje pravila in obveznosti za milijone končnih uporabnikov po vsej Evropi. Za zagotovitev popolne učinkovitosti SIS bi morale države članice zagotoviti, da vsakič, ko končni uporabniki lahko opravijo poizvedbe v nacionalni policijski podatkovni zbirki ali podatkovni zbirki priseljencev, hkrati poizvedbo lahko opravijo tudi v SIS. Na ta način lahko SIS uresniči svoj namen kot glavni nadomestni ukrep na območju brez nadzora na notranjih mejah, države članice pa lahko bolje obravnavajo čezmejno razsežnost kriminalitete in mobilnost storilcev kaznivih dejanj. Ti vzporedni poizvedbi morata ostati v skladu s členom 4 Direktive (EU) 2016/680. Neprekinjeno delovanje Ti predlogi krepijo določbe v zvezi z neprekinjenim delovanjem, tako na nacionalni ravni kot za eu-LISA (členi 4, 6, 7 in 15). Te zagotavljajo, da bo SIS še naprej deloval in bo na voljo osebju na terenu kljub morebitnim težavam s sistemom. Kakovost podatkov Predlog ohranja načelo, da je država članica, ki je lastnica podatkov, odgovorna tudi za točnost podatkov, vnesenih v SIS (člen 56). Vendar je treba zagotoviti centralni mehanizem, ki ga upravlja eu-LISA, ki državam članicam omogoča, da redno pregledujejo tiste razpise ukrepov, v katerih lahko obvezni podatki povzročijo težave glede kakovosti. Zato člen 15 predloga pooblašča eu-LISA, da državam članicam redno posreduje poročila o kakovosti podatkov. Priprava statističnih poročil in poročil o kakovosti podatkov se lahko olajša tako, da se uporabi odložišče podatkov (člen 71). Te izboljšave odražajo vmesne ugotovitve strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost. Fotografije, podobe obraza, daktilografski podatki in profili DNK Možnost opravljanja poizvedb s prstnimi odtisi za namene identifikacije osebe je že določena v členu 22 Uredbe (ES) št. 1987/2006 in Sklepu Sveta 2007/533/PNZ. Predlogi uveljavljajo obveznost take iskalne poizvedbe, če identitete osebe ni mogoče ugotoviti na noben drugi način. Spremembe člena 22 ter novi členi 40, 41 in 42 poleg uporabe prstnih odtisov za identifikacijo osebe dovoljujejo tudi uporabo podob obraza, odtisov dlani in profilov DNK. Trenutno se podobe obraza lahko uporabljajo le za potrditev identitete osebe na podlagi alfanumeričnega iskanja in ne kot podlaga za take iskalne poizvedbe. Daktilografija je znanstveno proučevanje prstnih odtisov kot metode identifikacije. Strokovnjaki s področja daktilografije priznavajo, da imajo odtisi dlani edinstvene značilnosti in da vsebujejo referenčne točke, ki omogočajo točne in jasne primerjave, prav tako kot prstni odtisi. Odtisi dlani se lahko uporabijo za ugotavljanje identitete osebe na isti način, kot se uporabljajo prstni odtisi. Policija že več desetletij izvaja prakso odvzema odtisov dlani skupaj z odvzemom desetih pritisnjenih in desetih povaljanih prstnih odtisov osebe. Odtisi dlani se uporabljajo predvsem v dva namena: i)za identifikacijo, če si je oseba namerno ali nenamerno poškodovala konice prstov. To se zgodi, kadar se posameznik poskuša izogniti identifikaciji ali odvzemu prstnih odtisov oziroma zaradi nesreče ali težkega fizičnega dela. V okviru razprave o tehničnih pravilih sistema AFIS v okviru SIS je Italija poročala o znatnem uspehu pri identifikaciji migrantov brez urejenega statusa, ki so si namerno poškodovali konice prstov, da bi se izognili identifikaciji. Nadaljnjo identifikacijo je omogočil odvzem odtisov dlani s strani italijanskih organov; ii)v primeru najdenih sledi odtisov na kraju izvršitve kaznivega dejanja. Osebe, ki so osumljene kaznivega dejanja, na kraju izvršitve kaznivega dejanja pogosto pustijo sledi, za katere se izkaže, da so sledi odtisa dlani. Osumljeno osebo se lahko identificira zgolj z rutinskim odvzemanjem odtisov dlani ob zakonitem odvzemu prstnih odtisov. Odtis dlani običajno vsebuje tudi odtise spodnjih členkov prstov, ki pogosto niso zajeti pri odvzetih povaljanih in pritisnjenih prstnih odtisih, saj so pri teh razvidne predvsem konice prstov in zgornji členki.

Uporaba podob obraza za identifikacijo bo zagotovila večjo skladnost med SIS in predlaganim evropskim sistemom vstopa/izstopa, elektronskimi prehodi in samopostrežnimi terminali. Ta uporabna funkcija bo omejena na običajne mejne prehode. Člen 22(1)(b) v primerih, ko prstni odtisi ali odtisi dlani niso na voljo, dovoljuje uporabo profilov DNK za pogrešane osebe, ki potrebujejo zaščito, zlasti za otroke. Ta funkcija se bo uporabljala le, če prstni odtisi ne bodo na voljo, dostopna pa bo samo pooblaščenim uporabnikom. Določba tako dovoljuje uporabo profilov DNK staršev ali sorojencev pogrešane osebe oziroma otroka, da bi lahko nacionalni organi zadevno osebo identificirali in izsledili. Države članice te podatke že izmenjujejo med seboj na operativni ravni, in sicer na podlagi izmenjave dopolnilnih podatkov. Ta predlog predstavlja regulativni okvir te prakse, saj jo vključuje v materialno pravno podlago za delovanje in uporabo SIS in uvaja jasno določene postopke za primere, v katerih se lahko taki profili uporabijo. Predlagane spremembe bodo omogočale, da se na podlagi prstnih odtisov ali odtisov dlani izdajo razpisi ukrepov v SIS za neznane osebe, iskane v povezavi s kaznivim dejanjem (členi 40–42). Ti razpisi ukrepov se lahko ustvarijo, kadar se na kraju izvršitve hudega kaznivega dejanja odkrijejo sledi prstnih odtisov ali odtisov dlani in obstajajo utemeljeni razlogi za sum, da odtisi pripadajo storilcu navedenega kaznivega dejanja. To velja na primer takrat, kadar se prstni odtisi odkrijejo na orožju, ki je bilo uporabljeno za izvršitev kaznivega dejanja, ali na katerem koli drugem predmetu, ki ga je storilec uporabljal, ko je izvršil kaznivo dejanje. Ta nova kategorija razpisov ukrepov dopolnjuje prümske določbe, ki omogočajo medsebojno povezovanje nacionalnih kriminalističnih sistemov za identifikacijo prstnih odtisov. Prek prümskega mehanizma lahko država članica zahteva, da se ugotovi, ali je storilec kaznivega dejanja, katerega prstni odtisi so bili najdeni, znan v kateri koli drugi državi članici (običajno zaradi preiskave). Osebo se lahko prek prümskega mehanizma identificira le, če so ji bili v drugi državi članici odvzeti prstni odtisi za namene kazenskega postopka. Zato storilcev, ki so kaznivo dejanje storili prvič, ni mogoče identificirati. Spremembe iz tega predloga, tj. shranjevanje prstnih odtisov neznanih iskanih oseb, bodo omogočile shranjevanje prstnih odtisov neznanih storilcev v SIS, da bodo lahko identificirani kot iskane osebe, če se jih odkrije v drugi državi članici. Pri uporabi te funkcije se predvideva, da so države članice predhodno uporabile vse razpoložljive nacionalne in mednarodne vire, vendar identitete zadevne osebe niso mogle ugotoviti. Predlog vključuje zadostne zaščitne ukrepe, da se zagotovi, da se v okviru te kategorije v SIS shranjujejo le prstni odtisi oseb, v zvezi s katerimi obstajajo utemeljeni razlogi za sum, da so storile hudo ali teroristično kaznivo dejanje. V skladu s tem je uporaba te nove kategorije razpisov ukrepov dovoljena le, če neznani storilec predstavlja veliko tveganje za javno varnost, kar upravičuje primerjavo najdenih prstnih odtisov s prstnimi odtisi potnikov, na primer da bi se preprečilo, da oseba zapusti območje brez nadzora na notranjih mejah. Ta določba končnim uporabnikom ne dovoljuje shranjevanja prstnih odtisov v to kategorijo, če ni mogoče ugotoviti, ali so povezani s storilcem. Dodaten pogoj za uporabo je, da identitete osebe ni mogoče ugotoviti z uporabo katere koli druge nacionalne, evropske ali mednarodne podatkovne zbirke, v kateri so shranjeni prstni odtisi. Ko so taki prstni odtisi shranjeni v SIS, se uporabljajo za identifikacijo oseb, katerih identitete ni mogoče ugotoviti na drug način. Če iskanje nakaže, da bi se podatki lahko ujemali, bi morala država članica izvesti nadaljnja preverjanja z najdenimi prstnimi odtisi, po možnosti s sodelovanjem strokovnjakov za prstne odtise, da se ugotovi, ali prstni odtisi, shranjeni v SIS, pripadajo iskani osebi, ter ugotoviti identiteto osebe. Ti postopki se izvajajo v skladu z nacionalno zakonodajo. Identifikacija posameznika kot osebe, ki ji pripadajo prstni odtisi „neznane iskane osebe“, shranjeni v SIS, lahko privede do prijetja. Dostop do SIS Ta oddelek opisuje nove elemente pravic do dostopa do SIS s strani pristojnih nacionalnih organov kot tudi agencij EU (institucionalni uporabniki). Nacionalni organi – organi za priseljevanje Da bi se zagotovila čim učinkovitejša uporaba SIS, predlog zagotavlja dostop do SIS nacionalnim organom, odgovornim za preverjanje pogojev in odločanje v zvezi z vstopom in prebivanjem državljanov tretjih držav na ozemlju držav članic ter njihovim vračanjem. Ta dodatna določba omogoča vpogled v SIS v primeru, da migranti brez urejenega statusa niso bili preverjeni v okviru rednega mejnega nadzora. Predlog zagotavlja enako obravnavo državljanov tretjih držav, ki zunanje meje prestopajo na običajnih mejnih prehodih (in se jih tako preveri v okviru kontrole državljanov tretjih držav), ter državljanov tretjih držav, ki na schengensko območje prispejo na nedovoljen način. Poleg tega ta predlog organom za registracijo vozil (člen 44), plovil in zrakoplovov zagotavlja omejen dostop do sistema za opravljanje njihovih nalog, pod pogojem, da gre za javne službe. To bo pripomoglo k preprečitvi registracije navedenih prevoznih sredstev, če bodo ukradena in iskana v drugi državi članici. Pobuda ni novost za službe za registracijo vozil, saj jim dostop do SIS že zagotavljata člen 102a Schengenske konvencije in Uredba (ES) št. 1986/2006. Iz istega razloga predlog določa dostop organov za registracijo plovil in zrakoplovov do razpisov ukrepov v zvezi s plovili in zrakoplovi v SIS. Institucionalni uporabniki Dostop do SIS in podatkov SIS, ki jih potrebujejo, imajo tudi Europol (člen 46), Eurojust (člen 47) in Evropska agencija za mejno in obalno stražo kot tudi njene skupine, skupine osebja, ki opravljajo naloge v zvezi z vračanjem, ter člani podporne skupine za upravljanje migracij (člena 48 in 49). Vzpostavljeni so ustrezni zaščitni ukrepi za zagotovitev, da so podatki v sistemu ustrezno zaščiteni (vključno z določbami v členu 50, ki določajo, da ti organi lahko dostopajo samo do podatkov, ki jih potrebujejo za izvajanje svojih nalog). Te spremembe razširjajo dostop Europola do SIS na razpise ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami in s tem omogočajo, da lahko kar najbolje uporabi sistem pri izvajanju svojih nalog, ter dodajajo nove določbe, ki zagotavljajo, da lahko Evropska agencija za mejno in obalno stražo ter njene skupine dostopajo do sistema pri izvajanju različnih dejavnosti pomoči državam članicam v okviru svojih pristojnosti. Komisija bo v okviru dela strokovne skupine na visoki ravni za informacijske sisteme in interoperabilnost ter z namenom nadaljnje krepitve izmenjave informacij v zvezi s terorizmom ocenila, ali bi moral Europol samodejno prejeti obvestilo SIS, kadar se ustvari razpis ukrepa v zvezi z dejavnostjo, povezano s terorizmom. V skladu s predlogom Komisije za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) bo centralna enota za ETIAS v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo v sistemu SIS prek sistema ETIAS opravljala poizvedbe, da ugotovi, ali je za državljana tretje države, ki je zaprosil za potovalno odobritev, v SIS že razpisan ukrep. Zato bo imela centralna enota za ETIAS popoln dostop do SIS. Posebne spremembe razpisov ukrepov Člen 26 določa, da države članice začasno odložijo razpise ukrepov za prijetje (če policijska operacija ali preiskava še poteka), tako da so v omejenem časovnem obdobju vidni samo uradom SIRENE, ne pa tudi uradnikom na terenu. Ta določba pomaga preprečevati, da bi policist, ki ni vpleten v primer, ogrozil zaupno policijsko operacijo za prijetje zelo iskanega storilca. V členih 32 in 33 so določeni razpisi ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami. Spremembe omogočajo, da se v primerih suma na visoko tveganje za starševsko ugrabitev izdajo preventivni razpisi ukrepov, ter določajo podrobnejšo kategorizacijo razpisov ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami. Starševske ugrabitve so pogosto dobro načrtovane, pri čemer je namen hitro zapustiti državo članico, kjer so bile dogovorjene ureditve glede skrbništva. S temi spremembami se obravnava morebitna vrzel v veljavni zakonodaji, v skladu s katero se razpisi ukrepov v zvezi z otroki lahko izdajo šele takrat, ko so otroci že pogrešani. Organi držav članic bodo tako lahko navedli, kateri otroci so še posebej ogroženi. Spremembe pomenijo, da bodo v primeru visokega tveganja za bližnjo starševsko ugrabitev mejni policisti in uradniki organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj in organov kazenskega pregona obveščeni o tveganju in bodo lahko podrobneje preučili okoliščine potovanja ogroženega otroka ter po potrebi otroku zagotovili zaščitno skrbništvo. Dopolnilni podatki, vključno s podatki o odločbi pristojnega sodnega organa, ki je zahteval vnos razpisa ukrepa, bodo posredovani prek uradov SIRENE. Priročnik SIRENE bo ustrezno spremenjen. Ta vrsta ukrepa zahteva ustrezno odločbo sodnih organov, s katero se skrbništvo dodeli le enemu od staršev. Dodaten pogoj za razpis ukrepa je neposredno tveganje ugrabitve. Status razpisa ukrepa v zvezi s pogrešanim otrokom se po potrebi samodejno posodobi, ko otrok postane polnoleten. Člen 34 dovoljuje, da se razpisu ukrepa dodajo podatki o vozilih, če obstajajo jasni znaki, da so povezana z iskano osebo. Člen 37 uvaja novo vrsto kontrole, t. i. „poizvedovalno kontrolo“. Ta je namenjena zlasti podpori ukrepov za boj proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem. Organom omogoča, da zadevno osebo ustavijo in zaslišijo. Ta vrsta kontrole je bolj poglobljena kot obstoječa prikrita kontrola, vendar ne vključuje preiskave osebe in ne vodi do prijetja, vendar pa lahko zagotovi dovolj informacij za odločitev o sprejetju nadaljnjih ukrepov. Zaradi vključitve te dodatne vrste kontrole se spremeni tudi člen 36. Ta predlog določa, da razpisi ukrepov v SIS zajemajo tudi blanketne uradne dokumente in izdane osebne dokumente (člen 36) ter vozila, vključno s plovili in zrakoplovi (člena 32 in 34), če so povezani z razpisi ukrepov v zvezi z osebami, izdanimi na podlagi teh členov. Člen 37 se spremeni, da določa ukrep, ki se sprejme na podlagi teh razpisov ukrepov. Cilj spremembe je zgolj preiskovalne narave, saj bo člen organom omogočal obravnavo primerov, v katerih več oseb uporablja verodostojne listine na podlagi podobnosti z imetnikom listine, vendar niso zakoniti imetniki teh listin. Člen 38 razširja seznam predmetov, v zvezi s katerimi se lahko izdajo razpisi ukrepov, saj dodaja ponarejene dokumente, vozila ne glede na njihov pogon (električna, bencinska in dizelska itd.), ponarejene bankovce, opremo informacijske tehnologije ter prepoznavne sestavne dele vozil in industrijske opreme. Seznam ne vključuje več razpisov ukrepov v zvezi s plačilnimi sredstvi, saj je bila njihova učinkovitost izjemno majhna in niso vodili do skoraj nobenih zadetkov.

Člen 39 se spremeni, da se pojasni postopek, ki mu je treba slediti, ko se najde predmet, v zvezi s katerim je bil izdan razpis ukrepa; tako ta člen določa, da je treba tak predmet zaseči v skladu z nacionalno zakonodajo ter obvestiti organ, ki je izdal razpis ukrepa. Varstvo in varnost podatkov Ta predlog pojasnjuje odgovornost za preprečevanje incidentov, poročanje o njih in odzivanje na incidente, ki bi lahko vplivali na varnost in neoporečnost infrastrukture SIS, podatkov SIS ali dopolnilnih podatkov (členi 10, 16 in 57). Člen 12 vsebuje določbe o hrambi evidenc in iskanju po evidencah o zgodovini razpisov ukrepov. Člen 12 prav tako vsebuje določbe o avtomatiziranem opravljanju poizvedb na podlagi prepoznanih registrskih tablic motornih vozil z uporabo sistemov avtomatskega prepoznavanja registrskih tablic, pri čemer države članice zavezuje, da shranjujejo evidence teh poizvedb v skladu z nacionalnim pravom. Člen 15(3) ohranja člen 15(3) Sklepa Sveta 2007/533/PNZ in določa, da Komisija ostaja pristojna za pogodbeno upravljanje komunikacijske infrastrukture, vključno z nalogami v zvezi z izvrševanjem proračuna ter nabavo in posodabljanjem. Te naloge se bodo prenesle na eu-LISA v drugem sklopu predlogov za SIS junija 2017. Člen 21 razširja zahtevo o razmisleku, ali je zadeva primerna, relevantna in dovolj pomembna, tudi na odločitve v zvezi s podaljšanjem obdobja veljavnosti razpisa ukrepa. Kot novost pa ta člen določa, da morajo države članice na podlagi člena 34, 36 oziroma 38 v vseh primerih ustvariti razpis ukrepa v zvezi z osebami, ki so vpletene v katero koli dejavnost iz členov 1, 2, 3 in 4 Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu, ali z njimi povezanimi predmeti. Kategorije podatkov in obdelava podatkov Ta predlog razširja vrste podatkov (člen 20), ki se lahko shranjujejo o osebah, v zvezi s katerimi je bil izdan razpis ukrepa, tudi na naslednje podatke: vpletenost osebe v katero koli dejavnost iz členov 1, 2, 3 in 4 Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ; druge opombe v zvezi z osebo; razlog za razpis ukrepa; nacionalna matična številka osebe in kraj vpisa; kategorija zadeve v zvezi s pogrešano osebo (samo razpisi ukrepov na podlagi člena 32); podatki o osebnem dokumentu ali potovalnem dokumentu; barvna kopija osebnega dokumenta ali potovalnega dokumenta; profili DNK (samo če ni na voljo prstnih odtisov, primernih za identifikacijo). Člen 59 razširja seznam osebnih podatkov, ki se lahko vnesejo in obdelajo v SIS za namene obravnave zlorabe identitete. Ti podatki se lahko vnesejo le s privolitvijo žrtve zlorabe identitete. Ti podatki bodo zdaj vsebovali tudi: podobe obraza; odtise dlani; podatke z identifikacijskih dokumentov;

naslov žrtve zlorabe identitete; ime žrtvinega očeta in matere. Člen 20 določa podrobnejše informacije v razpisih ukrepov. Zajema podatke o osebnih identifikacijskih dokumentih posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, in omogoča kategorizacijo zadev v zvezi s pogrešanimi otroki glede na njihovo izginotje, npr. mladoletnik brez spremstva, starševska ugrabitev, pobegli otrok ipd. To je bistvenega pomena za to, da lahko končni uporabniki brez odlašanja sprejmejo potrebne ukrepe za zaščito teh otrok. Razširjene informacije omogočajo, da je zadevna oseba lažje identificirana, končnim uporabnikom pa, da sprejmejo informirano odločitev. Da se zaščitijo končni uporabniki, ki izvajajo kontrole, bo v SIS razvidno, ali oseba, v zvezi s katero je bil izdan razpis ukrepa, spada v katero koli od kategorij iz členov 1, 2, 3 in 4 Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu. Predlog jasno določa, da države članice ne smejo kopirati podatkov, ki so jih vnesle druge države članice, v druge nacionalne podatkovne zbirke (člen 53). Hramba Najdaljše obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi z osebami se podaljša na pet let, razen razpisov ukrepov za prikrito, poizvedovalno ali namensko kontrolo, pri katerih obdobje hrambe ostaja eno leto. Države članice lahko določijo tudi krajša obdobja izteka veljavnosti. Podaljšano najdaljše obdobje izteka veljavnosti je v skladu z nacionalnimi praksami podaljšanja obdobja izteka veljavnosti v primerih, ko razpis ukrepa še ni izpolnil svojega namena, zadevna oseba pa se še išče. Poleg tega je bilo treba uskladiti SIS z obdobjem hrambe iz drugih instrumentov, kot sta direktiva o vračanju in uredba Eurodac. Zaradi preglednosti in jasnosti je treba določiti enako obdobje hrambe vseh razpisov ukrepov v zvezi z osebami, razen razpisov ukrepov za prikrito, poizvedovalno ali namensko kontrolo. Podaljšanje obdobja hrambe ne ogroža interesov posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, razpis ukrepa pa se ne hrani dlje, kot je to potrebno glede na njegov namen. Pravila za izbris razpisov ukrepov so izrecno navedena v členu 52. Člen 51 določa časovni okvir za pregled razpisov ukrepov in vključuje zlasti skrajšano obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi s predmeti. Obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi s predmeti je bilo skrajšano na pet let, saj za daljše obdobje ni operativne potrebe, s tem pa se je tudi uskladilo z obdobjem hrambe razpisov ukrepov v zvezi z osebami. Obdobje izteka veljavnosti razpisov ukrepov v zvezi z izdanimi in blanketnimi dokumenti ostaja 10 let, saj so dokumenti veljavni 10 let. Izbris Člen 52 določa okoliščine, v katerih je treba razpise ukrepov izbrisati, s čimer prinaša večjo uskladitev nacionalnih praks na tem področju. Člen 51 določa posebne določbe za osebje urada SIRENE, na podlagi katerih samoiniciativno izbrišejo razpise ukrepov, ki se ne zahtevajo več, če ne prejmejo odgovora pristojnih organov. Pravice posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, do dostopa do podatkov, popravka netočnih podatkov in izbrisa nezakonito shranjenih podatkov Podrobna pravila glede pravic posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ostanejo nespremenjena, saj obstoječa pravila že zagotavljajo visoko raven zaščite in so v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 in Direktivo 2016/680. Poleg tega člen 63 določa okoliščine, v katerih se lahko države članice odločijo, da posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, informacij ne bodo posredovale. Okoliščine morajo biti eden od razlogov iz tega člena, ki mora biti sorazmeren in potreben ukrep v skladu z nacionalno zakonodajo. Izmenjava podatkov o izgubljenih, ukradenih, razveljavljenih in odtujenih listinah z Interpolom Člen 63 v celoti ohranja člen 55 Sklepa Sveta 2007/533/PNZ, saj se bo boljša interoperabilnost med listinskim razdelkom SIS in Interpolovo podatkovno zbirko ukradenih in izgubljenih dokumentov obravnavala v sporočilu strokovne skupine na visoki ravni in v drugem sklopu predlogov v zvezi s SIS junija 2017. Statistični podatki Da se ohrani pregled nad delovanjem pravnih sredstev v praksi, člen 66 določa standardni statistični sistem, ki zagotavlja letna poročila o številu: zahtevkov za dostop do podatkov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki; zahtevkov za popravek netočnih podatkov in izbris nezakonito shranjenih podatkov; tožb, vloženih pri sodišču; tožb, v katerih je sodišče odločilo v prid vlagatelju; in pripomb o primerih vzajemnega priznavanja pravnomočnih odločb, ki so jih izdala sodišča ali organi drugih držav članic o razpisih ukrepov države članice izdajateljice.

Spremljanje in statistični podatki Člen 71 določa ureditve, ki jih je treba uvesti za zagotavljanje ustreznega spremljanja SIS ter njegovega delovanja glede na njegove cilje. Zato je eu-LISA pristojna za zagotovitev dnevnih, mesečnih in letnih statističnih podatkov o uporabi sistema. Člen 71(5) zahteva, da eu-LISA državam članicam, Komisiji, Europolu, Eurojustu in Evropski agenciji za mejno in obalno stražo predloži statistična poročila, ki jih pripravi, ter Komisiji omogoči, da zahteva dodatna statistična poročila in poročila o kakovosti podatkov, sporočenih v okviru SIS in SIRENE. Člen 71(6) določa vzpostavitev in gostovanje centralnega odložišča podatkov, s čimer eu-LISA med drugim spremlja delovanje SIS. To bo pooblaščenemu osebju držav članic, Komisije, Europola, Eurojusta ter Evropske agencije za mejno in obalno stražo omogočilo, da dostopa do podatkov iz člena 71(3) za namene zagotovitve zahtevanih statističnih podatkov. 2016/0409 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi, delovanju in uporabi schengenskega informacijskega sistema (SIS) na področju policijskega sodelovanja in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, o spremembi Uredbe (EU) št. 515/2014 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1986/2006, Sklepa Sveta 2007/533/PNZ in Sklepa Komisije 2010/261/EU EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti drugega pododstavka člena 82(1)(d), člena 85(1), člena 87(2)(a) in člena 88(2)(a) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Schengenski informacijski sistem (SIS) je pomembno orodje za uporabo določb schengenskega pravnega reda, kakor je vključen v okvir Evropske unije. SIS je eden od glavnih nadomestnih ukrepov za vzdrževanje visoke stopnje varnosti na območju svobode, varnosti in pravice Evropske unije, saj podpira operativno sodelovanje med mejno policijo, policijo, carinskimi in drugimi organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj, organi kazenskega pregona ter pravosodnimi organi v kazenskih zadevah. (2)SIS je bil vzpostavljen v skladu z določbami naslova IV Konvencije z dne 19. junija 1990 o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (Schengenska konvencija). Razvoj druge generacije SIS (SIS II) je bil zaupan Komisiji v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2424/2001 in Sklepom Sveta 2001/886/PNZ ter vzpostavljen z Uredbo (ES) št. 1987/2006 in Sklepom Sveta 2007/533/PNZ. SIS II je nadomestil SIS, kakor je bil vzpostavljen s Schengensko konvencijo. (3)Tri leta po začetku delovanja SIS II je Komisija izvedla oceno sistema v skladu s členi 24(5), 43(5) in 50(5) Uredbe (ES) št. 1987/2006 ter členom 59 in členom 65(5) Sklepa 2007/533/PNZ. Ocenjevalno poročilo in povezani delovni dokument služb sta bila sprejeta 21. decembra 2016. Priporočila iz teh dokumentov bi se morala ustrezno odražati v tej uredbi. (4)Ta uredba predstavlja potrebno pravno podlago za urejanje SIS glede zadev, ki spadajo v področje uporabe poglavij 4 in 5 naslova V Pogodbe o delovanju Evropske unije. Uredba (EU) 2018/... Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi, delovanju in uporabi schengenskega informacijskega sistema (SIS) na področju mejnih kontrol predstavlja potrebno pravno podlago za urejanje SIS glede zadev, ki spadajo na področje uporabe poglavja 2 naslova V Pogodbe o delovanju Evropske unije. (5)Dejstvo, da je pravna podlaga, potrebna za urejanje SIS, sestavljena iz ločenih instrumentov, ne vpliva na načelo, da SIS predstavlja enoten informacijski sistem, ki bi moral delovati kot tak. Zato bi morale biti nekatere določbe teh instrumentov enake. (6)Treba je opredeliti cilje SIS, njegovo tehnično arhitekturo in financiranje, določiti pravila v zvezi z njegovim delovanjem od konca do konca in uporabo ter opredeliti naloge, kategorije podatkov, ki jih je treba vnesti v sistem, namen vnosa podatkov, merila za njihov vnos, organe, pooblaščene za dostop do podatkov, uporabo biometričnih identifikatorjev in dodatna pravila o obdelavi podatkov.

(7)SIS vključuje centralni sistem (v nadaljnjem besedilu: centralni SIS) in nacionalne sisteme s popolno ali delno kopijo podatkovne zbirke SIS. Glede na to, da je SIS najpomembnejši instrument za izmenjavo informacij v Evropi, je treba zagotoviti njegovo neprekinjeno delovanje na centralni in nacionalni ravni. Zato bi morala vsaka država članica zagotoviti delno ali popolno kopijo podatkovne zbirke SIS ter vzpostaviti rezervni sistem. (8)Treba je oblikovati priročnik s podrobnimi pravili za izmenjavo nekaterih dopolnilnih podatkov v zvezi z ukrepom, ki se zahteva zaradi razpisov ukrepov. Nacionalni organi v vsaki državi članici (v nadaljnjem besedilu: uradi SIRENE) bi morali zagotoviti izmenjavo teh informacij. (9)Za vzpostavitev učinkovite izmenjave dopolnilnih podatkov v zvezi z ukrepom, ki ga je treba sprejeti, navedenim v razpisih ukrepov, je primerno okrepiti delovanje uradov SIRENE, in sicer z določitvijo zahtev glede razpoložljivih virov, usposabljanj uporabnikov in časa za odziv na vprašanja drugih uradov SIRENE. (10)Operativno upravljanje centralnih delov SIS izvaja Evropska agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (v nadaljnjem besedilu: Agencija). Da bi Agencija lahko zagotovila dovolj finančnih in kadrovskih virov za zajetje vseh vidikov operativnega upravljanja centralnega SIS, bi morala ta uredba podrobno določiti njene naloge, zlasti v zvezi s tehničnimi vidiki izmenjave dopolnilnih podatkov. (11)Brez poseganja v odgovornost držav članic za točnost podatkov, vnesenih v SIS, bi morala Agencija prevzeti odgovornost za izboljšanje kakovosti podatkov z uvedbo centralnega orodja za spremljanje kakovosti podatkov ter za redno pripravo poročil za države članice. (12)Da bi se omogočilo boljše spremljanje uporabe SIS za analizo trendov v zvezi s kaznivimi dejanji, bi moral biti Agenciji omogočen razvoj najsodobnejših zmogljivosti za statistično poročanje državam članicam, Komisiji, Europolu in Evropski agenciji za mejno in obalno stražo, ne da bi bila pri tem ogrožena celovitost podatkov. Zato je treba vzpostaviti centralno odložišče statističnih podatkov. Zbrani statistični podatki ne bi smeli vsebovati osebnih podatkov. (13)SIS bi moral vsebovati tudi dodatne kategorije podatkov, ki bodo končnim uporabnikom omogočili, da brez odlašanja sprejmejo informirano odločitev na podlagi razpisa ukrepa. Za olajšanje identifikacije oseb in odkrivanja več identitet bi morale kategorije podatkov v zvezi z osebami vsebovati sklic na osebni identifikacijski dokument ali številko in kopijo takega dokumenta, če je na voljo. (14)SIS ne bi smel shranjevati podatkov, ki se uporabljajo za opravljanje poizvedb, razen za vodenje evidenc zaradi preverjanja zakonitosti poizvedb, spremljanja zakonitosti obdelave podatkov, notranjega spremljanja ter zagotavljanja pravilnega delovanja N.SIS ter celovitosti in varnosti podatkov. (15)SIS bi moral dovoljevati obdelavo biometričnih podatkov, ki naj bi pripomogli k zanesljivi identifikaciji zadevnih oseb. Iz istega razloga bi moral SIS omogočati tudi obdelavo podatkov oseb, katerih identiteta je bila zlorabljena (da se preprečijo neprijetnosti zaradi napačne identifikacije), za katero veljajo ustrezni zaščitni ukrepi, zlasti soglasje zadevnih oseb in stroga omejitev namenov, za katere se taki podatki lahko zakonito obdelujejo. (16)Države članice bi morale sprejeti potrebne tehnične ureditve, da vsakič, ko končni uporabniki opravijo poizvedbo v nacionalni policijski podatkovni zbirki ali podatkovni zbirki priseljencev, hkrati poizvedbo opravijo tudi v SIS v skladu s členom 4 Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta . Na ta način se zagotovi, da SIS deluje kot glavni nadomestni ukrep na območju brez nadzora na notranjih mejah ter da bolje obravnava čezmejno razsežnost kriminalitete in mobilnosti storilcev kaznivih dejanj. (17)Ta uredba bi morala določati pogoje za uporabo daktilografskih podatkov in podob obraza za namene identifikacije. Uporaba podob obraza v SIS za namene identifikacije naj bi pripomogla tudi k zagotavljanju usklajenosti postopkov mejnega nadzora, kadar se za identifikacijo in preverjanje identitete zahteva uporaba prstnih odtisov in podob obraza. Opravljanje poizvedb na podlagi daktilografskih podatkov bi moralo biti obvezno, če obstaja dvom o identiteti osebe. Podobe obraza za namene identifikacije se lahko uporabljajo le v okviru rednega mejnega nadzora na samopostrežnih terminalih in elektronskih prehodih. (18)Uvedba storitve avtomatizirane identifikacije prstnih odtisov v SIS dopolnjuje že obstoječi prümski mehanizem o vzajemnem čezmejnem spletnem dostopu do določenih nacionalnih zbirk podatkov o DNK in sistemov za avtomatizirano identifikacijo prstnih odtisov. Prümski mehanizem omogoča medsebojno povezovanje nacionalnih sistemov za identifikacijo prstnih odtisov, pri čemer lahko država članica na podlagi najdenih prstnih odtisov preveri, ali je storilec kaznivega dejanja znan v kateri drugi državi članici. V okviru prümskega mehanizma lahko država članica preveri le, ali so prstni odtisi storilca znani v določenem trenutku, kar pomeni, da ga verjetno ne bo mogoče odkriti, če bo postal v kateri koli državi članici znan šele pozneje. Poizvedba na podlagi prstnih odtisov v SIS omogoča aktivno iskanje storilca. Zato naj bi bilo mogoče prstne odtise neznanega storilca vnesti v SIS, če je mogoče z veliko verjetnostjo domnevati, da gre za prstne odtise storilca hudega ali terorističnega kaznivega dejanja. To zlasti velja za prstne odtise, najdene na orožju ali kakršnem koli predmetu, ki bi se lahko uporabil za izvršitev kaznivega dejanja. Veljati bi moralo, da sama prisotnost prstnih odtisov na kraju izvršitve kaznivega dejanja še ne pomeni, da je mogoče z veliko verjetnostjo domnevati, da pripadajo storilcu. Razpis ukrepa bi bil lahko ustvarjen le, kadar bi se nadalje zagotovilo, da identitete storilca ni mogoče ugotoviti s pomočjo katere koli druge nacionalne, evropske ali mednarodne podatkovne zbirke. Če iskanje na podlagi prstnih odtisov nakaže, da bi se podatki lahko ujemali, bi morala država članica izvesti nadaljnja preverjanja z najdenimi prstnimi odtisi, po možnosti s sodelovanjem strokovnjakov za prstne odtise, da se ugotovi, ali prstni odtisi, shranjeni v SIS, pripadajo zadevni osebi, ter ugotoviti identiteto osebe. Ti postopki bi se morali izvajati v skladu z nacionalno zakonodajo. Identifikacija osebe kot „neznane iskane osebe“ iz SIS lahko znatno olajša preiskavo kaznivega dejanja in vodi do prijetja, če so zanj izpolnjeni vsi pogoji. (19)Omogočiti bi bilo treba, da se prstni odtisi, najdeni na kraju izvršitve kaznivega dejanja, primerjajo s prstnimi odtisi, shranjenimi v SIS, če je mogoče z veliko verjetnostjo domnevati, da pripadajo storilcu hudega ali terorističnega kaznivega dejanja. Kot hudo kaznivo dejanje bi se morala obravnavati kazniva dejanja, navedena v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ, kot teroristično kaznivo dejanje pa kazniva dejanja po nacionalni zakonodaji iz Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ. (20)V primerih, ko daktilografski podatki niso na voljo, bi moralo biti omogočeno dodajanje profilov DNK, do katerih pa bi morali imeti dostop le pooblaščeni uporabniki. Profili DNK bi morali olajšati identifikacijo pogrešanih oseb, ki jih je treba zaščititi, zlasti pogrešanih otrok, pri čemer se za identifikacijo med drugim dovoli uporaba profilov DNK staršev ali sorojencev. Podatki o DNK ne bi smeli vsebovati navedbe rasne pripadnosti. (21)SIS bi moral vsebovati razpise ukrepov v zvezi z osebami, za katere se zahteva prijetje zaradi predaje ali izročitve. Poleg razpisov ukrepov je primerno zagotoviti tudi izmenjavo dopolnilnih podatkov, ki so potrebni v postopkih predaje in izročitve. V SIS bi bilo treba obdelovati zlasti podatke iz člena 8 Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami. Iz operativnih razlogov je primerno, da država članica izdajateljica po predhodni odobritvi pravosodnih organov začasno onemogoči dostop do obstoječega razpisa ukrepa za prijetje, kadar se intenzivno in aktivno išče oseba, za katero je razpisan evropski nalog za prijetje, ter kadar lahko končni uporabniki, ki niso vključeni v zadevno iskalno operacijo, ogrozijo njen uspeh. Začasna nedostopnost do takih razpisov ukrepov lahko traja največ 48 ur. (22)Omogočiti bi bilo treba, da se v SIS lahko doda prevod dodatnih podatkov, vnesenih zaradi predaje na podlagi evropskega naloga za prijetje in zaradi izročitve. (23)SIS bi moral vsebovati razpise ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami, da se jim zagotovi zaščita ali da se preprečijo grožnje za javno varnost. Izdaja razpisov ukrepov v SIS v zvezi z otroki, ki jim grozi ugrabitev (tj. da se prepreči škoda, ki se še ni zgodila, na primer pri otrocih, ki jim grozi starševska ugrabitev), bi morala biti omejena, zato je primerno, da se zagotovijo strogi in ustrezni zaščitni ukrepi. V primerih v zvezi z otroki bi moralo pri teh razpisih ukrepov in ustreznih postopkih veljati načelo največje koristi za otroka v skladu s členom 24 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in Konvencijo Združenih narodov o otrokovih pravicah z dne 20. novembra 1989. (24)Treba bi bilo vključiti nov ukrep za primere suma na teroristično ali hudo kaznivo dejanje, s čimer bi se omogočilo, da se oseba, ki je osumljena kaznivega dejanja ali za katero se utemeljeno domneva, da bo storila hudo kaznivo dejanje, ustavi in zasliši ter tako državi članici izdajateljici zagotovi čim natančnejše informacije. V novem ukrepu ne bi smela biti zajeta ne preiskava osebe ne njeno prijetje. Zagotoviti pa bi moral zadostne informacije, da se sprejme odločitev o nadaljnjih ukrepih. Kot hudo kaznivo dejanje bi se morala obravnavati kazniva dejanja, navedena v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ. (25)SIS bi moral vsebovati nove kategorije predmetov z veliko vrednostjo, kot so elektronska in tehnična oprema, ki se lahko identificirajo in poiščejo na podlagi identifikacijske številke. (26)Državam članicam bi bilo treba tudi omogočiti, da k razpisu ukrepa dodajo označitev, kar pomeni, da ukrep, ki ga zahteva razpis ukrepa, ne bo izvršen na njenem ozemlju. Pri izdaji razpisov ukrepov za prijetje zaradi predaje se nobena določba iz tega sklepa ne bi smela razlagati tako, da odstopa od določb iz Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ ali preprečuje njihovo uporabo. Odločitev, da se razpisu ukrepa doda označitev, bi morala temeljiti samo na razlogih za zavrnitev iz navedenega okvirnega sklepa.

(27)Če se doda označitev in je bil ugotovljeno, kje se nahaja oseba, za katero se zahteva prijetje zaradi predaje, bi bilo treba to informacijo zmeraj sporočiti pravosodnemu organu izdajatelju; slednji se lahko odloči, da pristojnemu pravosodnemu organu posreduje evropski nalog za prijetje v skladu z določbami Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ. (28)Državam članicam bi moralo biti omogočeno, da vzpostavijo povezave med razpisi ukrepov v SIS. Vzpostavitev povezav med dvema ali več razpisi ukrepov s strani države članice ne bi smela vplivati na ukrep, ki ga je treba sprejeti, obdobje hrambe ali pravice do dostopa do razpisov ukrepov. (29)Razpisi ukrepov bi se morali hraniti v SIS le toliko časa, kolikor je to potrebno za izpolnitev namena, za katerega so bili izdani. Da se zmanjša upravno breme različnih organov, ki so vključeni v obdelavo podatkov o posameznikih za različne namene, je primerno, da se obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi z osebami uskladi z najdaljšimi obdobji hrambe, predvidenimi za vračanje in nezakonito prebivanje. Poleg tega države članice redno podaljšujejo obdobje izteka veljavnosti razpisov ukrepov v zvezi z osebami, če zahtevanega ukrepa ni bilo mogoče sprejeti v prvotno določenem obdobju. Zato bi moralo obdobje hrambe razpisov ukrepov v zvezi z osebami trajati največ pet let. Razpisi ukrepov v zvezi z osebami bi se načeloma morali samodejno izbrisati iz SIS po izteku petletnega obdobja, razen razpisov ukrepov, ki se izdajo za namene prikritih, namenskih in poizvedovalnih kontrol. Ti bi se morali izbrisati po enem letu. Razpisi ukrepov v zvezi s predmeti, vneseni zaradi prikritih kontrol, poizvedovalnih kontrol in namenskih kontrol, bi se morali iz SIS samodejno izbrisati po enem letu, saj so vedno povezani z osebami. Razpisi ukrepov v zvezi s predmeti zaradi zasega ali za zagotovitev dokazov v kazenskih postopkih bi se morali samodejno izbrisati iz SIS po koncu petletnega obdobja, saj je po tem obdobju verjetnost, da bi jih našli, zelo majhna, njihova ekonomska vrednost pa je močno zmanjšana. Razpisi ukrepov v zvezi z izdanimi in blanketnimi identifikacijskimi dokumenti bi se morali hraniti deset let, saj so ti dokumenti veljavni deset let od datuma izdaje. Odločitve o hrambi razpisov ukrepov v zvezi z osebami bi morale temeljiti na celoviti posamični oceni. Države članice bi morale v določenem roku preveriti razpise ukrepov v zvezi z osebami in hraniti statistične podatke o številu razpisov ukrepov v zvezi z osebami, katerih obdobje hrambe je bilo podaljšano. (30)Za vnašanje in podaljševanje obdobja izteka veljavnosti razpisa ukrepa v SIS bi morala veljati obvezna zahteva po sorazmernosti, na podlagi katere se preuči, ali je konkretna zadeva primerna, relevantna in dovolj pomembna, da se v SIS vnese razpis ukrepa. Kazniva dejanja iz členov 1, 2, 3 in 4 Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu predstavljajo zelo resno grožnjo za javno varnost, nedotakljivost življenja posameznikov in družbo, saj je na območju brez nadzora na notranjih mejah, kjer se lahko potencialni storilci kaznivih dejanj prosto gibajo, ta kazniva dejanja zelo težko preprečiti, odkriti in preiskovati. Kadar se v povezavi s temi kaznivimi dejanji išče oseba ali predmet, je treba v SIS vsakič ustvariti ustrezen razpis ukrepa v zvezi z osebo, iskano zaradi sodelovanja v sodnem postopku, razpis ukrepa v zvezi z osebami ali predmeti, za katere se opravi prikrita, poizvedovalna ali namenska kontrola, ter razpis ukrepa v zvezi s predmeti zaradi zasega, saj glede na namen noben drug način ne bi bil tako učinkovit. (31)Treba je določiti jasna pravila v zvezi z izbrisom razpisov ukrepov. Razpis ukrepa bi bilo treba hraniti le toliko časa, kolikor je to potrebno za dosego namena, zaradi katerega je bil vnesen. Ob upoštevanju različnih praks držav članic v zvezi z opredelitvijo trenutka, ko razpis ukrepa doseže svoj namen, je primerno določiti podrobna merila za vsako kategorijo razpisa ukrepa in tako opredeliti, kdaj ga je treba izbrisati iz SIS. (32)Celovitost podatkov SIS je ključnega pomena. Zato bi bilo treba zagotoviti ustrezne zaščitne ukrepe za obdelavo podatkov SIS na centralni kot tudi na nacionalni ravni, da se zagotovi varnost podatkov od konca do konca. Organe, ki sodelujejo pri obdelavi podatkov, bi morale zavezovati varnostne zahteve te uredbe, hkrati pa bi moral zanje veljati enoten postopek poročanja o incidentih. (33)Podatki, ki se obdelujejo v SIS v okviru uporabe te uredbe, se ne bi smeli posredovati ali dati na voljo tretjim državam ali mednarodnim organizacijam. Vendar bi bilo primerno okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Interpolom s spodbujanjem učinkovite izmenjave podatkov o potnih listih. Kadar se osebni podatki iz SIS posredujejo Interpolu, bi morali biti ti ustrezno varovani, kar bi se zagotovilo s sporazumom, ki bi določal stroge varnostne ukrepe in pogoje. (34)Primerno bi bilo, da se dostop do SIS dodeli organom, odgovornim za registracijo vozil, plovil in zrakoplovov, s čimer se jim omogoči, da lahko preverijo, ali se prevozno sredstvo v kateri od držav članic že išče zaradi zasega ali kontrole. Organom, ki so javne službe, bi bilo treba omogočiti neposreden dostop. Ta dostop bi moral biti omejen na razpise ukrepov, ki se nanašajo na zadevna prevozna sredstva, njihove registracijske dokumente ali registrsko številko. Skladno s tem bi morale biti določbe Uredbe (ES) št. 1986/2006 Evropskega parlamenta in Sveta vključene v to uredbo, navedena uredba pa bi se morala razveljaviti. (35)Za obdelavo podatkov s strani pristojnih nacionalnih organov za namene preprečevanja, preiskovanja in odkrivanja hudih ali terorističnih kaznivih dejanj ali pregona kaznivih dejanj ter izvrševanja kazenskih sankcij, vključno s preprečevanjem ogrožanja javne varnosti, bi se morale uporabljati nacionalne določbe, ki prenašajo Direktivo (EU) 2016/680. V tej uredbi bi bilo treba po potrebi natančneje določiti določbe Direktive (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive (EU) 2016/680. (36)Organi držav članic bi morali uporabljati Uredbo (EU) 2016/679 za obdelavo osebnih podatkov v skladu s to uredbo, kadar se Direktiva (EU) 2016/680 ne uporablja. Institucije in organi Unije bi morali uporabljati Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta za obdelavo osebnih podatkov, kadar izvajajo svoje naloge v okviru te uredbe. (37)V tej uredbi bi bilo treba po potrebi natančneje določiti določbe Direktive (EU) 2016/680, Uredbe (EU) 2016/679 in Uredbe (ES) št. 45/2001. V zvezi z obdelavo osebnih podatkov s strani Europola se uporablja Uredba (EU) 2016/794 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (uredba o Europolu). (38)Določbe Sklepa 2002/187/PNZ z dne 28. februarja 2002 o ustanovitvi Eurojusta za okrepitev boja proti težjim oblikam kriminala v zvezi z varstvom podatkov se uporabljajo za obdelavo podatkov SIS s strani Eurojusta; to vključuje tudi pristojnost Skupnega nadzornega organa, ustanovljenega v skladu z navedenim sklepom, za spremljanje dejavnosti Eurojusta ter odgovornost za kakršno koli nezakonito obdelavo osebnih podatkov s strani Eurojusta. V primerih, ko poizvedbe, ki jih v SIS opravi Eurojust, razkrijejo, da je ena od držav članic izdala razpis ukrepa, Eurojust ne more izvesti zahtevanega ukrepa. Zato bi moral o tem obvestiti zadevno državo članico, da bi lahko spremljala zadevo. (39)Kar zadeva zaupnost, bi se morale za zaposlene uradnike in druge uslužbence, katerih delo je povezano s SIS, uporabljati ustrezne določbe Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije. (40)Države članice in Agencija bi morale imeti varnostne načrte, ki bodo omogočili lažje izvajanje varnostnih obveznosti, ter medsebojno sodelovati, da bi se reševanja vprašanj glede varnosti lotevale usklajeno. (41)Neodvisni nacionalni nadzorni organi bi morali spremljati, ali države članice zakonito obdelujejo osebne podatke v zvezi s to uredbo. Treba bi bilo določiti pravice posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, do dostopa do podatkov, popravkov in izbrisa njihovih podatkov, shranjenih v SIS, naknadna pravna sredstva pred nacionalnimi sodišči ter vzajemno priznavanje sodb. Zato je primerno, da se od držav članic zahtevajo letni statistični podatki. (42)Nadzorni organi zagotovijo, da se vsaj na štiri leta izvede revizija postopkov obdelave podatkov v njihovem N.SIS v skladu z mednarodnimi revizijskimi standardi. Revizijo bi morali izvesti nadzorni organi oziroma bi morali nacionalni nadzorni organi revizije naročiti neposredno pri neodvisnem revizorju za varstvo podatkov. Neodvisni revizor mora ostati pod nadzorom in odgovornostjo nacionalnega nadzornega organa ali organov, zato nacionalni nadzorni organi sami naročijo revizijo in jasno opredelijo namen, področje uporabe in metodologijo revizije ter zagotovijo usmerjanje in nadzor revizije ter končnih rezultatov. (43)Uredba (EU) 2016/794 (uredba o Europolu) določa, da Europol podpira in krepi ukrepe pristojnih organov držav članic ter njihovo sodelovanje v boju proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem ter zagotavlja analizo in ocene ogroženosti. Z razširitvijo pravic Europola do dostopa do razpisov ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami v SIS bi se morala še bolj povečati zmogljivost Europola, da nacionalnim organom za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj in organom kazenskega pregona zagotovi celovita operativna in analitična poročila v zvezi s trgovino z ljudmi in spolnim izkoriščanjem otrok, vključno prek spleta. To bi prispevalo k boljšemu preprečevanju teh kaznivih dejanj, zaščiti potencialnih žrtev in preiskavam storilcev. Europolov Evropski center za boj proti kibernetski kriminaliteti bi prav tako imel koristi od Europolovega novega dostopa do razpisov ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami v SIS, vključno s primeri potujočih storilcev kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost ter primeri spolne zlorabe otrok na spletu, pri katerih storilci pogosto trdijo, da imajo dostop do otrok, ki so bili prijavljeni kot pogrešani, ali da tak dostop lahko pridobijo. Ker ima Europolov Evropski center za boj proti tihotapljenju migrantov pomembno strateško vlogo pri preprečevanju omogočanja nedovoljene migracije, bi moral Europol pridobiti dostop do razpisov ukrepov v zvezi z osebami, katerim sta vstop ali prebivanje na ozemlju države članice prepovedana bodisi zaradi kazenskih razlogov bodisi zaradi neupoštevanja vizumskih pogojev in pogojev za bivanje. (44)Za premostitev vrzeli pri izmenjavi informacij o terorizmu, zlasti v zvezi s tujimi terorističnimi bojevniki – pri čemer je spremljanje njihovega gibanja bistvenega pomena – bi morale države članice hkrati z vnosom razpisa ukrepa v SIS z Europolom izmenjati informacije v zvezi z dejavnostmi, povezanimi s terorizmom, zadetke in z njimi povezane podatke. Europolov Evropski center za boj proti terorizmu lahko tako preverja, ali v podatkovnih zbirkah Europola obstajajo kakršne koli dodatne spremne informacije, ter zagotavlja visokokakovostno analizo, ki prispeva k onemogočanju terorističnih mrež in, kjer je mogoče, preprečevanju napadov. (45)Treba je določiti tudi jasna pravila za Europol o obdelavi in prenosu podatkov iz SIS, da se omogoči kar najbolj celovita uporaba SIS ob upoštevanju standardov varstva podatkov, kakor so določeni v tej uredbi in Uredbi (EU) 2016/794. V primerih, ko poizvedba, ki jo v SIS opravi Europol, razkrije obstoj razpisa ukrepa, ki ga je izdala država članica, Europol ne more izvesti zahtevanega ukrepa. Zato bi moral o tem obvestiti zadevno državo članico, da bi lahko spremljala zadevo. (46)Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta za namen te uredbe določa, da mora država članica gostiteljica članom skupin evropske mejne in obalne straže ali skupinam osebja, ki opravljajo naloge v zvezi z vračanjem, napotenim s strani Evropske agencije za mejno in obalno stražo, dovoliti vpogled v evropske podatkovne zbirke, če je to potrebno za izpolnjevanje operativnih ciljev, določenih v operativnem načrtu o mejni kontroli, varovanju meje in vračanju. Druge zadevne agencije Unije, zlasti Evropski azilni podporni urad in Europol, lahko napotijo tudi strokovnjake v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij, ki niso člani osebja navedenih agencij Unije. Namen napotitve skupin evropske mejne in obalne straže, skupin osebja, ki opravljajo naloge v zvezi z vračanjem, in podporne skupine za upravljanje migracij je zagotovitev tehnične in operativne okrepitve državam članicam, ki jo zahtevajo, zlasti tiste, ki se srečujejo z nesorazmernimi migracijskimi izzivi. Za izpolnitev nalog, dodeljenih skupinam evropske mejne in obalne straže, skupinam osebja, ki opravljajo naloge v zvezi z vračanjem, in podpornim skupinam za upravljanje migracij, je treba tem skupinam zagotoviti dostop do SIS prek tehničnega vmesnika Evropske agencije za mejno in obalno stražo, s katerim se povežejo s centralnim SIS. V primerih, ko poizvedba, ki jo v SIS opravi ena ali več skupin osebja, razkrije obstoj razpisa ukrepa, ki ga je izdala država članica, član skupine ali osebja ne more izvesti zahtevanega ukrepa, razen če nima za to pooblastila države članice gostiteljice. Zato bi moral o tem obvestiti zadevne države članice, da bi lahko spremljale zadevo.

(47)V skladu s predlogom Komisije za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi evropskega sistema za potovalne informacije in odobritve (ETIAS) bo centralna enota za ETIAS v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo v sistemu SIS v okviru ETIAS opravljala preveritve, da se izvedejo ocene vlog za odobritev potovanja, za katero se med drugim zahteva preveritev, ali je za državljana tretje države, ki je zaprosil za potovalno odobritev, v SIS že izdan razpis ukrepa. Zato bi morala tudi centralna enota za ETIAS v okviru Evropske agencije za mejno in obalno stražo imeti dostop do SIS, kolikor je to potrebno za izvajanje njenih pristojnosti, in sicer do vseh kategorij razpisov ukrepov v zvezi z osebami ter razpisov ukrepov v zvezi z blanketnimi in izdanimi identifikacijskimi dokumenti. (48)Nekateri vidiki SIS ne morejo biti izčrpno zajeti z določbami te uredbe zaradi njihove tehnične narave, ravni podrobnosti in potrebe po rednem posodabljanju. To so na primer tehnična pravila v zvezi z vnosom, posodabljanjem, izbrisom in iskanjem podatkov ter kakovostjo podatkov, iskalna pravila v zvezi z biometričnimi identifikatorji, pravila o skladnosti in prednostni obravnavi razpisov ukrepov, dodajanju označitev, povezavah med razpisi ukrepov, določanju novih kategorij predmetov v okviru kategorije za tehnično in elektronsko opremo, določanju obdobja izteka veljavnosti razpisa ukrepa v okviru najdaljšega dovoljenega obdobja ter izmenjavi dopolnilnih podatkov. Zato bi bilo v zvezi s temi vidiki Komisiji treba podeliti izvedbena pooblastila. Pri tehničnih pravilih v zvezi z iskanjem razpisov ukrepov bi bilo treba upoštevati, da morajo nacionalne aplikacije nemoteno delovati. (49)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. Postopek za sprejetje izvedbenih ukrepov v skladu s to uredbo in Uredbo (EU) 2018/xxx (mejne kontrole) bi moral biti enak. (50)Zaradi zagotovitve preglednosti bi morala Agencija vsaki dve leti pripraviti poročilo o tehničnem delovanju centralnega SIS in komunikacijske infrastrukture, vključno z varnostjo, ter o izmenjavi dopolnilnih podatkov. Komisija bi morala vsake štiri leta pripraviti celovito oceno. (51)Ker ciljev te uredbe, namreč vzpostavitve in ureditve skupnega informacijskega sistema ter izmenjave povezanih dopolnilnih podatkov, že zaradi njihove narave države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ti cilji lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (52)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Namen te uredbe je zlasti zagotoviti varno okolje za vse osebe, ki prebivajo na ozemlju Evropske unije, in posebno zaščito otrok, ki bi lahko bili žrtve trgovine z ljudmi ali starševske ugrabitve, pri čemer se v celoti spoštuje varstvo osebnih podatkov. (53)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v roku šestih mesecev od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali jo bo prenesla v svojo nacionalno zakonodajo. (54)Združeno kraljestvo sodeluje pri tej uredbi v skladu s členom 5 Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in členom 8(2) Sklepa Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. (55)Irska sodeluje pri tej uredbi v skladu s členom 5 Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in členom 6(2) Sklepa Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. (56)Ta uredba za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega sporazuma. (57)Ta uredba za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke G člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 4(1) sklepov Sveta 2004/849/ES in 2004/860/ES. (58)Ta sklep za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke G člena 1 Sklepa 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/349/EU in členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU. (59)Ta uredba za Bolgarijo in Romunijo predstavlja akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je z njim kako drugače povezan v smislu člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 in ga je treba brati v povezavi s Sklepom Sveta 2010/365/EU o uporabi določb schengenskega pravnega reda, ki se navezujejo na schengenski informacijski sistem, v Republiki Bolgariji in Romuniji. (60)Ta uredba za Ciper in Grčijo prestavlja akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red ali je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 oziroma člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011. (61)Ta uredba bi se morala na Irskem začeti uporabljati na datume, določene v skladu s postopki iz ustreznih instrumentov o uporabi schengenskega pravnega reda v tej državi. (62)Ocenjeni stroški nadgradnje nacionalnih sistemov SIS in izvajanja novih funkcij, predvideni v tej uredbi, so nižji od preostalega zneska v proračunski vrstici za pametne meje v Uredbi (EU) št. 515/2014 Evropskega parlamenta in Sveta. Zato bi v tej uredbi morali prerazporediti znesek, dodeljen za razvoj informacijskih sistemov, ki podpirajo upravljanje migracijskih tokov prek zunanjih meja v skladu s členom 5(5)(b) Uredbe (EU) št. 515/2014. (63)Sklep Sveta 2007/533/PNZ in Sklep Komisije 2010/261/EU bi bilo zato treba razveljaviti. (64)Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ki je mnenje podal dne [...] – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE Člen 1

Splošni namen SIS Namen SIS je zagotoviti visoko stopnjo varnosti na območju svobode, varnosti in pravice Unije, kar vključuje vzdrževanje javnega reda in varnosti ter varovanje varnosti na ozemljih držav članic, ter uporabljati določbe iz poglavja 4 in poglavja 5 naslova V tretjega dela Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s pretokom oseb na njihovih ozemljih, in sicer s pomočjo informacij, ki se sporočajo prek tega sistema. Člen 2

Področje uporabe 1.Ta uredba določa pogoje in postopke za vnos in obdelavo razpisov ukrepov v zvezi z osebami in predmeti v SIS ter za izmenjavo dopolnilnih in dodatnih podatkov za namene policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah. 2.Ta uredba vsebuje tudi določbe o tehnični arhitekturi SIS, nalogah držav članic in Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice, splošni obdelavi podatkov ter pravicah zadevnih oseb in odškodninski odgovornosti. Člen 3

Opredelitev pojmov 1.V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (a)„razpis ukrepa“ pomeni niz podatkov, vključno z biometričnimi identifikatorji iz člena 22 in člena 40, vnesenih v SIS, ki pristojnim organom omogoča identifikacijo osebe ali predmete za namene sprejetja posebnega ukrepa; (b)„dopolnilni podatki“ pomenijo podatke, ki niso del podatkov razpisa ukrepa, shranjenih v SIS, so pa povezani z razpisi ukrepov v SIS in se izmenjujejo: (1)da se države članice lahko medsebojno posvetujejo ali obvestijo ob vnosu razpisa ukrepa; (2)ob zadetku, da se lahko sprejme ustrezen ukrep; (3)ko zahtevanega ukrepa ni mogoče sprejeti; (4)ko gre za kakovost podatkov SIS; (5)ko gre za skladnost in prednostno obravnavo razpisov ukrepov; (6)ko gre za uveljavljanje pravice do dostopa; (c)„dodatni podatki“ pomenijo podatke, shranjene v SIS in povezane z razpisi ukrepov v SIS, ki morajo biti nemudoma na voljo pristojnim organom, kadar se osebe, v zvezi s katerimi so bili vneseni podatki v SIS, izsledijo na podlagi opravljene poizvedbe v SIS; (d)„osebni podatki“ pomenijo katero koli informacijo v zvezi z določeno ali določljivo fizično osebo („posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki“); (e)„določljiva fizična oseba“ je oseba, ki jo je mogoče neposredno ali posredno identificirati, zlasti z uporabo identifikatorjev, kot so ime, identifikacijska številka, podatki o lokaciji, spletni identifikator ali eden ali več dejavnikov, ki so značilni za fizično, fiziološko, genetsko, duševno, ekonomsko, kulturno ali družbeno identiteto navedene fizične osebe;

(f)„obdelava osebnih podatkov“ pomeni vsako dejanje ali niz dejanj, ki se izvaja v zvezi z osebnimi podatki ali nizi osebnih podatkov z avtomatiziranimi sredstvi ali brez njih, kot je zbiranje, beleženje, urejanje, strukturiranje, shranjevanje, prilagajanje ali spreminjanje, priklic, vpogled, uporaba, razkritje s posredovanjem, razširjanje ali drugačno omogočanje dostopa, prilagajanje ali kombiniranje, omejevanje, izbris ali uničenje; (g)„zadetek“ v SIS pomeni: (1)da uporabnik opravi poizvedbo; (2)da poizvedba razkrije razpis ukrepa, ki ga je v SIS vnesla druga država članica; (3)da se podatki o razpisu ukrepa v SIS ujemajo z iskalnimi podatki in (4)da se zahtevajo nadaljnji ukrepi. (h) „označitev“ pomeni začasno odložitev veljavnosti razpisa ukrepa na nacionalni ravni, ki se lahko doda razpisom ukrepov za prijetje, razpisom ukrepov v zvezi s pogrešanimi osebami in razpisom ukrepov za prikrito, poizvedovalno ali namensko kontrolo, kadar država članica meni, da bi bila izvršitev razpisa ukrepa neskladno z njeno nacionalno zakonodajo, njenimi mednarodnimi obveznostmi ali temeljnimi nacionalnimi interesi. Kadar je razpisu ukrepa dodana označitev, se ukrep, ki se zahteva na podlagi razpisa ukrepa, ne sprejme na ozemlju te države članice. (i) „država članica izdajateljica“ pomeni državo članico, ki je vnesla razpis ukrepa v SIS; (j) „država članica izvršiteljica“ pomeni državo članico, ki na podlagi zadetka sprejme ali je sprejela zahtevane ukrepe; (k) „končni uporabniki“ pomenijo pristojne organe, ki poizvedbe opravljajo neposredno v CS-SIS, N.SIS ali njuni tehnični kopiji; (l)„daktilografski podatki“ pomenijo podatke o prstnih odtisih in odtisih dlani, ki zaradi svojih edinstvenih značilnosti in vsebovanih referenčnih točk omogočajo točno in jasno preveritev identitete osebe; (m)„hudo kaznivo dejanje“ pomeni katero koli kaznivo dejanje iz člena 2(1) in (2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002; (n)„teroristično kaznivo dejanje“ pomeni katero koli kaznivo dejanje po nacionalni zakonodaji iz členov 1 do 4 Okvirnega sklepa 2002/475/PNZ z dne 13. junija 2002. Člen 4

Tehnična arhitektura in uporaba SIS 1.SIS je sestavljen iz: (a)centralnega sistema (v nadaljnjem besedilu: centralni SIS), ki je sestavljen iz: –tehničnega podpornega dela (v nadaljnjem besedilu: CS-SIS), ki vsebuje podatkovno zbirko (v nadaljnjem besedilu: podatkovna zbirka SIS); –enotnega nacionalnega vmesnika (v nadaljnjem besedilu: NI-SIS); (b)nacionalnega sistema (v nadaljnjem besedilu: N.SIS) v vsaki državi članici, ki je sestavljen iz nacionalnih podatkovnih sistemov, ki komunicirajo s centralnim SIS. N.SIS vsebuje podatkovno zbirko (v nadaljnjem besedilu: nacionalna kopija), ki vsebuje popolno ali delno kopijo podatkovne zbirke SIS ter rezervno kopijo N.SIS. N.SIS in njegova rezervna kopija se lahko uporabljata hkrati, da se končnim uporabnikom zagotovi nep