Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Poklicno usposabljanje: učinkovitost sistemov za predvidevanje in usklajevanje znanj in spretnosti s potrebami trga dela ter vloga socialnih partnerjev in različnih deležnikov

(raziskovalno mnenje na zaprosilo portugalskega predsedstva)

(2021/C 286/05)

Poročevalec: Jean-Michel POTTIER

Zaprosilo portugalskega predsedstva Sveta 26. 10. 2020 Pravna podlaga člen 304 PDEU Sklep predsedstva 28. 10. 2020 Pristojnost strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 16. 4. 2021 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 27. 4. 2021 Plenarno zasedanje št. 560 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 222/0/4

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor ponavlja, kako pomembno je usklajevanje znanj in spretnosti s potrebami trga dela. Poudarja, da sta bistveni učinkovitost sistemov usposabljanja in sposobnost predvidevanja potreb po znanjih in spretnostih v času korenitih sprememb zaradi koronavirusne krize, ki pospešuje spremembe v našem gospodarstvu, zlasti na digitalnem in okoljskem področju.

1.2 Evropska podjetja se srečujejo s težavami pri zaposlovanju, zato EESO poudarja koristi sistemov dualnega izobraževanja za najrazličnejše načine pridobivanja znanj in spretnosti. Velika večina delodajalcev vestno opravlja svojo vlogo nosilca dualnega izobraževanja, saj si prizadeva za predajo svojega strokovnega znanja. Posebej pa je treba paziti, da se predvidi in prepreči vsaka zloraba v zvezi z brezplačnimi produktivnimi delovnimi mesti, ki jih zasedajo vajenci v sistemu dualnega izobraževanja.

1.3 EESO ponavlja, da raznolikost teh sistemov omogoča optimalno prilagajanje različnim okoliščinam, povezanim z velikostjo podjetja, vrstami spričeval, strukturo sistema usposabljanja ter vrsto in ravnjo prostih delovnih mest. Poleg tega zaposlenim in iskalcem zaposlitve omogoča pridobivanje novih znanj in spretnosti, s čimer se preprečuje zastaranje poklicnih znanj in spretnosti.

1.4 EESO opozarja na posebnosti malih in srednjih podjetij (MSP). Glede na tehnično naravo poklicev, ki se opravljajo v številnih MSP in za katere je potrebno edinstveno strokovno znanje, zlasti na nišnih trgih, bi lahko bilo dualno izobraževanje ustrezen način za zadovoljitev potreb po znanjih in spretnostih. Strokovno znanje malih podjetij je v številnih podeželskih regijah edinstvena priložnost za mlade, ugodno poslovno okolje pa bi lahko izboljšalo njihove poklicne možnosti.

1.5 EESO meni, da so socialni partnerji učinkoviti akterji pri zasnovi in upravljanju sistema usposabljanja ter so v najboljšem položaju za ocenjevanje potreb trga dela po znanjih in spretnostih. Ugotovijo lahko, v katerih sektorjih in na katerih območjih primanjkuje delovne sile, ter tako zagotovijo učinkovit razvoj znanj in spretnosti, osredotočen na poklicne izkušnje. Z opiranjem na deležnike, kot so država, regije ali javne službe za zaposlovanje, lahko povežejo kakovostne in količinske podatke o potrebah po znanjih in spretnostih.

1.6 EESO opozarja, da morajo imeti socialni partnerji sistematično pomembno vlogo pri pripravi izdajanja spričeval in njihove vsebine. Nujno jih je treba vključiti v postopek že na začetku, da se zagotovi, da sredstva ustrezajo dejanskim potrebam delodajalcev in zaposlenih v Evropi. Socialni partnerji so usposobljeni tudi za pomoč pri poklicnem usmerjanju vseh ciljnih skupin.

1.7 EESO ponavlja, da imajo deležniki (država, regije, javne službe za zaposlovanje) pomembno vlogo pri predlaganju rešitev, ki spodbujajo socialno vključenost. Zavzema se za boljše usklajevanje med vsemi akterji, deležniki in socialnimi partnerji s pogodbenimi dogovori, v katerih so določene interakcije in odgovornosti vsakega od njih, s čimer se izboljša razumljivost ukrepov usposabljanja in spremljanja. Organizacije civilne družbe, javne in nepridobitne socialne službe, socialna podjetja, organizacije za socialno varstvo in socialni delavci imajo bistveno vlogo pri podpiranju mladih in manj mladih ljudi, pri čemer se je treba posebej posvečati osebam iz socialno prikrajšanih skupin. Pravni in finančni okviri nekaterih držav članic nudijo odgovorno osnovo za uvedbo teh pomembnih funkcij in storitev. Tudi odločne politike na področju poklicnega usposabljanja so ključne za doseganje cilja, določenega v členu 145 PDEU, in sicer spodbujanja kvalificirane, usposobljene in prilagodljive delovne sile in trgov dela, ki se znajo hitro prilagoditi gospodarskim spremembam.

1.8 EESO poudarja, kako pomembno je pri odzivanju na potrebe po znanjih in spretnostih v poklicih, v katerih primanjkuje kadra, upoštevati posebnosti MSP, tudi zelo majhnih podjetij. Ta podjetja nimajo svoje kadrovske službe, čeprav razmerje med usposabljanjem, znanji in spretnostmi ter zaposlitvijo zahteva poseben pristop. So pomembna rezerva delovnih mest in potrebujejo posebno pomoč. Slednja mora obsegati opredelitev njihovih potreb po znanjih in spretnostih, oblikovanje ponudb za zaposlitev, posvetovalni odbor, postopek zaposlovanja ter prilagojene sisteme usposabljanja, ki omogočajo trajno zaposlitev.

1.9 EESO opozarja, da je usposabljanje temeljni instrument vključevanja invalidov. Treba je sprejeti ustrezne ukrepe za premagovanje izzivov, povezanih z enakimi možnostmi invalidov in (še posebej) invalidk, da bodo imeli enakopraven dostop do vključujočih programov poklicnega usposabljanja. EESO tudi opozarja, da je trajnost dela zlasti odvisna od pravice do kakovostnega usposabljanja.

1.10 EESO priporoča pripravo nacionalnih strateških sporazumov o poklicnem usposabljanju in svetovanju na podlagi pogajanj med oblastmi in socialnimi partnerji, v katera so vključeni akterji poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Ugotavlja, da takšni sporazumi obstajajo v nekaterih podjetjih, sektorjih in na nekaterih območjih, ter spodbuja k splošni uvedbi tovrstnih strateških nacionalnih sporazumov. Hkrati pa bi morala EU z ukrepi olajšati prilagajanje industrijskim spremembam, da spodbudi poklicno vključevanje in ponovno vključevanje na trg dela.

2. Ozadje mnenja

2.1 Pomen premisleka o razmerju med razpoložljivimi znanji in spretnostmi ter potrebami trga dela je treba razumeti v evropskem okviru, kakor je to predstavljeno v izjavi iz Osnabrücka, v kateri so kot deležniki obravnavani tudi socialni partnerji. Ta evropski okvir zlasti obsega naslednje: — prvič, evropski steber socialnih pravic na področju enakih možnosti in dostopa do trga dela, tudi z vidika vseživljenjskega učenja, kot prvo in četrto načelo določa izobraževanje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje, — drugič, Evropska komisija je leta 2020 objavila sporočilo o evropskem izobraževalnem prostoru ter potrdila svoja načela delovanja in cilje, zlasti kakovostno izobraževanje za vse, — nazadnje, EESO je v mnenju SOC/570 (1) o prihodnosti dela ter znanjih in spretnostih pozval, naj se za pripravo in odziv na te pospešene tehnološke in digitalne spremembe oblikujejo usmerjene politike in sprejmejo oprijemljivi ukrepi za izboljšanje in prilagoditev izobraževalnih sistemov in sistemov usposabljanja.

2.2 Države v Evropski uniji različno gledajo na vprašanje povezovanja razpoložljivih znanj in spretnosti s potrebami trga dela. Razprave o neskladju v znanju in spretnostih so se začele že pred krizo zaradi COVID-19, EESO pa je pozval k previdni obravnavi tega problema. Po podatkih centra Cedefop 45 % delavcev meni, da njihova znanja in spretnosti ne ustrezajo v celoti njihovemu delovnemu mestu, 70 % podjetij pa primanjkuje strokovnega kadra, a le malo jih te težave povezuje z ovirami, kot so problem zaposlovanja, geografska lega podjetja, višina plač in delovni pogoji. V poglobljeni študiji bi bilo treba preučiti točne vzroke neskladja v znanju in spretnostih, na primer vprašanje, kako bi lahko zadevnim osebam pomagali pri iskanju zaposlitve.

2.3 Potrebe po znanjih in spretnostih

Iskana znanja in spretnosti se razlikujejo glede na državo. Kljub temu je ta raznolikost odvisna od ravni industrijskega proizvodnega sistema države v primerjavi s potrebami gospodarstev, usmerjenih v storitve ali turizem. Medtem ko je splošna raven iskanih znanj in spretnosti vse višja, se povprašuje tudi po nižji ravni kvalifikacij, kar se pokrije s priseljevanjem.

2.4 Sistem usposabljanja

Poklicno izobraževanje in usposabljanje sta sektor, ki je najtesneje povezan s trgom dela in njegovimi potrebami po znanju in spretnostih. Začetno poklicno usposabljanje – običajno na višji sekundarni ravni – poteka bodisi v šolskem bodisi poklicnem okolju v centrih usposabljanja in podjetjih. Delež mladih, ki se poklicno usposabljajo, v primerjavi z mladimi v splošnem izobraževanju, se po Evropski uniji razlikuje, vendar se povsod postopno zmanjšuje. To opažanje na splošno vodi h korektivnim ukrepom ali pobudam tako javnih organov kot strokovnih krogov, vključno s socialnimi partnerji. Eden teh ukrepov je novi program znanj in spretnosti, v katerem je poudarek na digitalizaciji snovi usposabljanja.

Sistem nadaljnjega poklicnega usposabljanja je osredotočen predvsem na delo in večina dejavnosti usposabljanja se odvija v poklicnem okolju.

2.5 Vloga socialnih partnerjev

To vlogo, ki obstaja na različnih ravneh v vseh državah, bi bilo treba okrepiti. Socialni partnerji so zaradi svojih izkušenj v okviru poklicnih združenj ali na nacionalni medpanožni ravni vključeni v opredeljevanje sedanjih in prihodnjih potreb po znanjih in spretnostih. Pogosto sodelujejo tudi pri opredelitvi okvirov izdajanja spričeval in diplom, upravljanju sistemov usposabljanja, upravljanju skladov za poklicno usposabljanje in vajeništvo ter pri sistemu vseživljenjskega poklicnega usmerjanja. Poleg tega je poklicno usposabljanje tema, o kateri se socialni partnerji običajno pogajajo v okviru kolektivnih pogajanj.

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO opaža vse večje neravnovesje na trgu dela, ki je zlasti povezano s pomanjkanjem znanj in spretnosti, na kar dodatno vpliva zdravstvena kriza, ki povečuje razliko med potrebami ter znanji in spretnosti mladih v vse bolj skoncentriranem gospodarstvu.

3.1.1 ( 4 ). Neravnovesje na trgu dela, ki je bilo prisotno že pred zdravstveno krizo, se zadnjih 20 let povečuje in slabša. 60 odstotkom mladih zaposlenih grozi, da bodo njihova tehnološka znanja in spretnosti zastarali (podatki za EU-28 leta 2014) ( 2 ) . To povzroča brezposelnost in hkrati napetosti na trgu dela ( 3 )

3.1.2 Zaradi zdravstvene krize so se povečale napetosti na trgu dela, zlasti tiste, ki izhajajo iz hitrejšega razvoja digitalne preobrazbe.

3.2 EESO pozdravlja program znanj in spretnosti za Evropo ter še posebej dejstvo, da lahko priporočilo Sveta o poklicnem izobraževanju in usposabljanju (PIU) za trajnostno konkurenčnost, socialno pravičnost in odpornost obsega ukrepe v vseh fazah poklicnega življenja ter se odziva na spremembe vseh vrst potreb ter znanj in spretnosti: (a) na vseh stopnjah poklicne poti (vir Cedefop – panorama znanj in spretnosti) (5): — pred začetkom poklicnega življenja: — z razvojem znanj in spretnosti ter poklicnim izobraževanjem (začetno in nadaljnje poklicno usposabljanje, dualno izobraževanje, vajeništvo); — ob začetku dela v podjetju ali v primeru notranje mobilnosti: — s prilagoditvijo poklicnih znanj in spretnosti ter mehkih veščin v okviru podjetja (spremljanje pri prilagajanju na delovno mesto, usposabljanje na delovnem mestu); — v celotnem poklicnem življenju: — z uskladitvijo poklicnih znanj in spretnosti z razvojem potreb delovnega mesta in poklica; (b) s prilagoditvijo sistemov spreminjajočim se zaposlitvenim razmeram: strokovno izpopolnjevanje (upskilling), prekvalifikacija (reskilling), večdisciplinskost (cross-skilling), nove kompetence; (c) glede na vrsto želenih znanj in spretnosti: osnovna znanja in spretnosti, tehnična znanja in spretnosti ter strokovno znanje, prečna znanja in spretnosti.

3.3 Izjave organizacij, ki zastopajo delodajalce in delavce v tržnih podjetjih na evropski ravni, vsebujejo predloge, ki zagovarjajo njihovo upravičenost do posredovanja na tem področju. Evropska konfederacija sindikatov (ETUC) se zavzema za socialni dialog na tem področju tako na evropski kot na nacionalni ravni, SMEUnited meni, da bi morale vlade socialnim partnerjem predati upravljanje vajeništva, BUSINESSEUROPE pa priporoča, da socialni partnerji razvijejo potrebe po programih usposabljanja, in se zavzema za skupna pogajanja z izvajalci usposabljanja na področju usposabljanja zaposlenih.

3.4 Vloga deležnikov

EESO poziva, naj se poleg drugih deležnikov vključijo tudi socialni partnerji, da se olajša opredelitev potreb, sredstev in ukrepov za izvajanje, ter da z njimi sodelujejo ob uporabi sredstev, ki jih imajo ti deležniki na voljo. Pri tem gre zlasti za podjetja, poklicna združenja, poklicne in medpanožne organizacije, panožne in nacionalne socialne partnerje, nacionalna ogrodja kvalifikacij ali sisteme klasifikacije poklicnih diplom (nacionalno ogrodje kvalifikacij), regionalne oblasti in javne ali poljavne regionalne organizacije, nacionalne oblasti, organizacije civilne družbe, socialna podjetja, socialne službe, organizacije za socialno varstvo, organizacije za usmerjanje in pomoč pri vključevanju, ponovnem vključevanju in iskanju zaposlitve, namenjene tudi invalidom, ter ustanove za začetno in nadaljnje poklicno usposabljanje (IVET/CVET (6)).

4. Posebne ugotovitve

4.1 Napovedovanje prihodnjih potreb po znanju in spretnostih

4.1.1 Socialni partnerji imajo osrednjo vlogo pri prepoznavanju, ocenjevanju in napovedovanju potreb trga dela po znanjih in spretnostih. Njihova vloga je ključna pri nudenju podpore opazovalnim skupinam za poklice ter znanja in spretnosti ter analiziranju zbranih podatkov. Njihovo v prihodnost usmerjeno analizo je treba povezati z ocenami, ki jih pripravijo vsi deležniki: država, regije, zbornice in vse ustanove s področja zaposlovanja, usposabljanja in poklicnega usmerjanja, kot so socialne službe in ustanove. To sodelovanje pripomore k postavitvi Evrope v središče trga dela.

4.1.2 EESO meni, da je treba ključno vlogo socialnih partnerjev priznati tako, da se jim zagotovijo vsa potrebna sredstva, da bodo lahko ukrepali z enako hitrostjo, kot se odvijajo velike spremembe na trgu dela. Z zdravstveno, gospodarsko in socialno krizo, ki se je začela leta 2020 in se še nadaljuje, so se močno pospešile spremembe v našem gospodarstvu. Digitalizacija je nujno potrebna za prilagoditev podjetij, tudi najmanjših. Stranke in potrošniki danes zaradi posledic krize nestrpno pričakujejo zeleni prehod, ki prinaša tudi nove poklice.

4.2 Zagotavljanje učinkovitejše ponudbe usposabljanj in njihovih vsebin

4.2.1 Okvire usposabljanj in izdajanja spričeval je treba redno posodabljati na podlagi ocene potreb po znanjih in spretnostih, da se prepreči zastarelost. Pri znanjih in spretnostih, povezanih z novimi tehnologijami, zahtevami zelenega prehoda ali digitalno preobrazbo, ki jih je pospešila zdravstvena kriza, je torej potreben hiter odziv. Za težko dosegljive ciljne skupine je treba z ustreznimi vključujočimi metodami prilagoditi inovativne pedagoške postopke. Načelo dualnega izobraževanja omogoča usklajevanje sistemov usposabljanja z zmogljivostjo podjetij za usposabljanje, ki močno olajša trajno zaposlitev za spodbujanje razvoja gospodarskih dejavnosti. Velika večina delodajalcev sicer v polnem obsegu opravlja vlogo nosilca dualnega izobraževanja, a je treba posebno pozornost nameniti predvidevanju in preprečevanju vsake zlorabe v zvezi z brezplačnimi produktivnimi delovnimi mesti, ki jih zasedajo vajenci v sistemu dualnega izobraževanja.

4.2.2 Sistemi dualnega izobraževanja so lahko različnih oblik: — poklicno usposabljanje mladih in manj mladih v obliki vajeništva za pridobitev polne poklicne kvalifikacije za določen poklic, — začetno poklicno usposabljanje s pripravniškimi obdobji v podjetju v okviru sistema dualnega izobraževanja, — pripravništvo za seznanjanje z delom v podjetju, zlasti za spoznavanje poklica, — izmenično poklicno usposabljanje za iskalce zaposlitve, — notranje usposabljanje na delovnem mestu v podjetju, — usposabljanje pred vključevanjem na trg dela za pridobitev znanj in spretnosti, potrebnih za opravljanje poklica, — pridobivanje kompetenc za samostojnost, analiza znanj in spretnosti, zlasti za ljudi v težavah, invalide in mlade brez zaključenega šolanja.

4.2.3 In končno, z učinkovitejšo ponudbo usposabljanja bi bilo treba zagotoviti rešitve za najranljivejše osebe. Za materialno in fizično dostopnost sistema usposabljanja in izobraževalnih dejavnosti za ciljne skupine je treba nujno upoštevati razmere invalidov.

4.3 Boljše vključevanje socialnih partnerjev in deležnikov

4.3.1 Poleg prostovoljnega pristopa se dobra praksa krepi tudi s pogodbenimi dogovori z akterji, da bi bolje predvideli prihodnje potrebe po znanjih in spretnostih ter povečali učinkovitost sistemov poklicnega usposabljanja.

4.3.2 Deležniki morajo z učinkovito porazdelitvijo vlog v zvezi s podporo in spremljanjem najranljivejših oseb prevzeti pomembno vlogo na področju socialne vključenosti. Deležniki opravljajo posebno nalogo, da z učnimi potmi in potrebno podporo pomagajo osebam z oteženim dostopom do zaposlitve.

4.3.3 Uspeh sistema poklicnega usposabljanja je odvisen od dejavnega sodelovanja socialnih partnerjev pri njegovi zasnovi. Sodelovanje med obema izobraževalnima mestoma, torej med izobraževalno ustanovo in podjetjem, je ključni dejavnik uspeha. Nacionalna in regionalna politika bi morali socialnim partnerjem omogočiti, da lahko strukturo in vsebino usposabljanja prilagodijo potrebam delodajalcev in delavcev ob upoštevanju posebnih okoliščin trga dela.

4.4 Vzbujanje zanimanja podjetij in zaposlenih za naložbe v usposabljanje

4.4.1 Delež zaposlenih, ki imajo vsako leto možnost, da ohranijo ali nadgradijo znanje in spretnosti, je še vedno prenizek, zlasti v malih in srednjih podjetjih. Med številnimi ovirami so financiranje usposabljanja in težave delodajalcev pri nadomeščanju zaposlenih na usposabljanju, zavrnitev začetnega usposabljanja, razpoložljivost in kakovost vsebin in sistemov usposabljanja za delavce.

4.4.2 Zato so osnovna znanja še vedno temeljni pogoj za dostop do zaposlitve, zlasti v malih in srednjih podjetjih. Mladi, ki se izobražujejo, močno čutijo posledice krize COVID-19, opuščanja usposabljanja pa je vse več, zato je vprašanje vseživljenjskega poklicnega spremljanja in usmerjanja toliko bolj pereče. Ta izziv je odločilen za vzbujanje zanimanja delavcev in iskalcev zaposlitev, saj se jim tako omogoči, da imajo dejavno vlogo v svojem poklicnem razvoju. Primeren cilj bi bil, da bi lahko 8 % vajencev pripravnikov in udeležencev nadaljnjega usposabljanja preživelo določeno obdobje v tujini, saj ocene učinka programa Erasmus kažejo, da obdobje mobilnosti okrepi znanja in spretnosti ter zaposljivost.

4.4.3 Nazadnje je tu še vprašanje prepoznavanja znanja in spretnosti kandidatov v podjetjih, zlasti če nimajo notranje kadrovske službe.

V Bruslju, 27. aprila 2021 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Christa SCHWENG

(1) UL C 237, 6.7.2018, str. 8.

(2) https://www.cedefop.europa.eu/files/3075_en.pdf, str. 26.

(3) Stopnja brezposelnosti (po državah članicah): https://ec.europa.eu/eurostat/web/lfs/visualisations, stopnja brezposelnosti, januar 2021, EU-27.

(4) Prosta delovna mesta (po državah članicah): https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Job_vacancy_statistics.

(5) https://skillspanorama.cedefop.europa.eu/en/dashboard/european-skills-index.

(6) (Izvajalci poklicnega usposabljanja – VET4EU2) https://ec.europa.eu/transparency/expert-groups-register/screen/home?do=groupDetail.groupDetailDoc&id=38451&no=1&lang=sl.