[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 10.11.2010

COM(2010) 651 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008 o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008 o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov

Komisija mora v skladu s pogoji iz člena 13 Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008 Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o izvajanju te uredbe do 30. junija 2010, ki mu lahko po potrebi priloži predloge za spremembo.

1. Ozadje

2. Značilnosti občutljivih morskih ekosistemov

Podvodne gore, koralni grebeni in hidrotermalni vrelci, ki so značilni za globokomorsko dno, so središča biotske raznovrstnosti in privabljajo veliko število rib. Ti ekosistemi so izjemno občutljivi zaradi več razlogov, vključno z nizkimi stopnjami rasti, ki so značilne za velike globine, ter občutljivostjo organizmov, kot so korale in spužve, ki dajejo habitatu strukturno oporo. Čeprav se je znanstveno raziskovanje na področju teh organizmov in ekosistemov v zadnjih letih razširilo, vključno s projekti, ki jih podpira EU, kot so projekti Hermes, Hermione in Coralfish, je potrebnih še več podatkov v zvezi z njihovo biologijo, lokacijo in z njimi povezanim ribolovom. Te občutljive ekosisteme ogrožajo naravni vzroki, kot so podnebne spremembe in zakisljevanje oceanov, ter različne antropogene dejavnosti, ki vključujejo globokomorski pridneni ribolov, rudarjenje v globokem morju, iskanje bioloških bogastev in globokomorski turizem. Čeprav te dejavnosti ustvarjajo gospodarske koristi, prispevajo tudi k uničevanju teh habitatov, zaradi česar se še naprej zmanjšuje morska biotska raznovrstnost.

3. Ukrepanje na mednarodni ravni in ravni EU

Vpliv škodljivih ribolovnih postopkov, vključno z ribolovom s pridnenimi vlečnimi mrežami, na občutljive morske ekosisteme na odprtem morju je že dolgo pomembna tema mednarodne skupnosti. Razprave o tem vprašanju potekajo v Generalni skupščini Združenih narodov od leta 2004. Ta proces je dosegel vrh leta 2006 s sprejetjem Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105, h kateri je takratna Evropska skupnost veliko prispevala.

V odziv na to je EU sprejela Uredbo Sveta (ES) št. 734/2008 o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov. S to uredbo so se ukrepi iz Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 prenesli v zakonodajo Unije, pri čemer je Uredba v nekaterih vidikih tudi presegla Resolucijo Generalne skupščine ZN. EU je bila prva regionalna organizacija ali država, ki je sprejela take predpise za ladje, ki plujejo pod zastavami držav članic, in sicer za območja odprtega morja, za katera ni bila ustanovljena nobena regionalna organizacija za upravljanje ribištva ali med pogajanji za ustanovitev take organizacije niso bili uvedeni nobeni začasni ukrepi. Ta uredba se šteje kot potrebna, saj je veliko plovil EU s pridnenimi vlečnimi mrežami dejavnih na območjih, na katerih ni ustanovljene regionalne organizacije za upravljanje ribištva, zlasti na jugozahodnem Atlantiku.

Predlogu Uredbe Sveta je bila priložena presoja vpliva, v kateri so bile predlagane tri možnosti: Resolucija Generalne skupščine ZN 61/105 se ne prenese, izvaja se enostranska prepoved dejavnosti globokomorskega pridnenega ribolova za plovila EU ali pa se Resolucija izvaja prek Uredbe Sveta. Izbrana je bila zadnja možnost, saj bi se tako zagotovilo nadaljnje izvajanje globokomorskih ribolovnih dejavnosti, če bi bile te dejavnosti okolju prijazne, hkrati pa bi se zagotovilo varstvo občutljivih morskih ekosistemov in upoštevale zaveze, ki jih je sprejela EU na zasedanju ZN.

Medtem si je Evropska unija kljub nasprotovanju drugih pogodbenic prizadevala za sprejetje podobnih ukrepov na mednarodni ravni v okviru ustreznih regionalnih organizacij za upravljanje ribištva. Zato ni bila vedno uspešna pri zagotavljanju, da bi se vsi ukrepi, vključno z zaprtjem območij in vrednostmi praga, sprejeli, kot je bilo predlagano.

4. Glavne značilnosti Resolucije Generalne skupščine Združenih narodov 61/105

V odstavkih 80–91 Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 je navedeno:

a) Države in regionalne organizacije za upravljanje ribištva morajo v skladu s previdnostnim pristopom in pristopom na podlagi ekosistemov trajnostno upravljati staleže globokomorskih rib in varovati občutljive morske ekosisteme pred škodljivimi ribolovnimi praksami.

b) Regionalne organizacije za upravljanje ribištva in države zastave na območjih zunaj nacionalne pristojnosti, kjer nobene regionalne organizacije/sporazumi za upravljanje ribištva nimajo pristojnosti za urejanje pridnenega ribolova ali kjer niso bili uvedeni nobeni začasni ukrepi, so morale do 31. decembra 2008 izvesti presojo vpliva vseh vrst pridnenega ribolova na odprtem morju ter zagotoviti, da se znatni škodljivi vplivi na občutljive morske ekosisteme preprečijo, ali pa se ta ribolov prepove.

c) Regionalne organizacije za upravljanje ribištva in države zastave na območjih zunaj nacionalne pristojnosti, kjer nobene regionalne organizacije/sporazumi za upravljanje ribištva nimajo pristojnosti za urejanje pridnenega ribolova ali kjer niso bili uvedeni nobeni začasni ukrepi, so morale prepovedati vse dejavnosti pridnenega ribolova na območjih odprtega morja z občutljivimi morskimi ekosistemi ali na območjih, kjer so taki ekosistemi mogoči, razen če se uvedejo ali dokler se ne uvedejo ohranitveni ukrepi in ukrepi upravljanja za preprečevanje znatnih škodljivih vplivov na občutljive morske ekosisteme.

5. Nedavni razvoj dogodkov

i) Smernice FAO

„Mednarodne smernice za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtem morju“ Organizacije za prehrano in kmetijstvo (v nadaljnjem besedilu: FAO) so bile pripravljene na zahtevo odbora za ribištvo FAO za pomoč državam ter regionalnim organizacijam/sporazumom za upravljanje ribištva pri izvajanju Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 v zvezi z varstvom občutljivih morskih ekosistemov in dolgoročnim upravljanjem globokomorskega ribolova na odprtem morju. Smernice so bile sprejete septembra 2008.

Te prostovoljne smernice zagotavljajo navodila za celo vrsto ukrepov, potrebnih za ustrezno upravljanje globokomorskega ribolova, od ustreznega ureditvenega okvira, zbiranja podatkov, poročanja in ocenjevanja, določanja občutljivih morskih ekosistemov in ocenjevanja znatnih škodljivih vplivov, do krepitve in skladnosti ter ukrepov, potrebnih za zagotovitev ohranjanja ciljnih in neciljnih vrst ter prizadetih habitatov.

ii) Resolucija Generalne skupščine Združenih narodov 64/72 o trajnostnem ribolovu iz leta 2009

Pregled izvajanja ukrepov, ki so jih sprejele države in regionalne organizacije/sporazumi za upravljanje ribištva kot odziv na odstavke 83–90 Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105, je potekal na seji Generalne skupščine ZN leta 2009 v skladu z odstavkom 91 navedene resolucije.

V končnem besedilu Resolucije iz leta 2009 so izraženi pomisleki EU in nekaterih drugih pogodbenic, da je bilo izvajanje ukrepov iz Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 glede varstva občutljivih morskih ekosistemov nezadostno, zlasti kar zadeva vodenje ocenjevanj pred odobritvijo dejavnosti pridnenega ribolova in varstvom staležev globokomorskih rib.

Nova Resolucija Generalne skupščine ZN 64/72 poziva regionalne organizacije/sporazume za upravljanje ribištva in države, ki sodelujejo v pogajanjih, k vzpostavitvi regionalnih organizacij/sporazumov za upravljanje ribištva ter držav zastav, da nujno sprejmejo in izvedejo ukrepe v zvezi:

a) s predhodnim ocenjevanjem dejavnosti pridnenega ribolova pred odobritvijo dejavnosti pridnenega ribolova,

b) z vzpostavitvijo protokolov za uporabo pri odkritju občutljivih morskih ekosistemov na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih nasvetov,

c) s sprejetjem ohranitvenih ukrepov in ukrepov upravljanja za globokomorske staleže za zagotovitev njihove dolgoročne trajnosti.

Poleg tega Resolucija določa, da bo leta 2011 izveden nadaljnji pregled izvajanja teh ukrepov.

V Resoluciji so države pozvane k izvajanju smernic za upravljanje globokomorskega ribolova FAO in zagotovitvi izvajanje ukrepov, vključenih v Resoluciji, skladno s smernicami.

6. Poročila držav članic

V skladu z določbami člena 12(1) Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008 morajo države članice Komisiji za vsako koledarsko polletje v treh mesecih po izteku zadevnega obdobja poslati poročilo, ki zajema:

a) ulove;

b) skladnost s strani ribiških plovil;

c) ukrepe, sprejete za odpravo in sankcioniranje primerov neskladnosti in resnih kršitev;

d) izvajanje varstva območij prepovedi ribolova.

Poleg tega so morale države članice predložiti vse presoje vpliva, opravljene pred izdajo posebnih ribolovnih kart v skladu s členom 4(2).

V določenem roku se je odzvala manj kot polovica držav članic (10 v obdobju od januarja do junija 2009 in 11 v obdobju od julija do decembra 2009). Vendar so bili zahtevani podatki končno zagotovljeni šele po večkratnih opominih Komisije. Glede na prejete podatke zajema področje uporabe te resolucije plovila ene same države članice.

7. Ocena izvajanja ukrepov iz Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008

8. Prejeti podatki

Ocena izvajanja teh ukrepov temelji na podatkih, ki so jih predložili organi zadevne države članice v skladu s členom 13 Uredbe.

a) Plovila so morala biti skladna s predpisi Uredbe Sveta (ES) št. 734/2008 in so morala imeti posebno ribolovno karto, kot zahteva Uredba za čas trajanja njihovih dejavnosti.

b) Posebna ribolovna karta je imela omejen čas veljavnosti, določala pa je cone, kjer se lahko izvajajo dejavnosti pridnenega ribolova, dovoljene vrste, ribolovno orodje in globine, v katerih se ta lahko uporablja.

c) Zadevna država članica je določila, da se lahko dejavnosti pridnenega ribolova njenih plovil izvajajo na dveh območjih v jugozahodnem Atlantiku, na katerih so se take dejavnosti izvajale vsaj dve leti.

d) Zaradi dejstva, da je bil ribolovno območje omejen na območja, na katerih se je pridneni ribolov izvajal vsaj dve leti, zadevna država članica ni izvedla nobene posebne presoje vpliva, saj je menila, da je prisotnost občutljivih bentoških ekosistemov, ki bi jih pridneno vlečno orodje lahko poškodovalo, na tem območju malo verjetna.

e) Prijavljen ni bil noben primer neupoštevanja ribolovnih načrtov.

f) Ribiška plovila dejavnosti pridnenega ribolova na neocenjenih območjih niso smela izvajati.

g) Na zaprtih območjih ni bila prijavljena nobena ribolovna dejavnost.

h) Uporabljeni so bili kazalniki za opozarjanje na nepredvidena odkritja občutljivih morskih ekosistemov, ki jih je oblikovala NEAFC, tj. 100 kg živih koral in 1 000 kg živih spužev na ribolovni izvlek.

i) Prijavljeno ni bilo nobeno nepredvideno odkritje občutljivih morskih ekosistemov, zato ni bil izveden noben popravni ukrep.

j) Odkrita ni bila nobena resna kršitev, zato ni bila izvedena nobena sankcija.

k) Program opazovanja je bil obvezen za vsa plovila.

9. Razprava

Člen 4(1) Uredbe določa, da morajo izvajalci ribolova zahtevkom za posebno ribolovno karto priložiti natančne ribolovne načrte, ki določajo njihovo načrtovano mesto ribolova. Ta zahteva je bila vključena v Uredbo, da se zagotovi izvajanje načela predhodne presoje vpliva, s čimer se omogoči predhodna ocena možnega vpliva tega ribištva, kot določa Resolucija Generalne skupščine ZN 61/105. Zadevna država članica tega ni izvedla.

Namesto tega je zadevna država članica uporabila sistem, na podlagi katerega so bila pooblaščena ribiška plovila omejena na ribolovne cone, ki so jih vzpostavili pristojni organi, in tako svoja ribolovna območja pri dejavnostih pridnenega ribolova v jugozahodnem Atlantiku omejila na prejšnja ribolovna območja. To je temeljilo na domnevi, da je prisotnost občutljivih bentoških ekosistemov, ki bi jih lahko pridneno vlečno orodje poškodovalo, na tem območju malo verjetna, zato je bila izvedena zelo omejena presoja vpliva. Vendar med območji, na katerih se ribolov izvaja redno, in območji, na katerih so se take dejavnosti izvajale krajši čas, ni bilo razlik. Takšno razlikovanje se zahteva v skladu s členom 4(4) Uredbe, podobno kot v odstavku 48 smernic FAO, saj je mogoče, da na območjih, na katerih so bile izvedene manj intenzivne epizode ribolova z vlečno mrežo, še vedno obstajajo občutljivi morski ekosistemi, ki si lahko opomorejo ali se obnovijo, če se kljub poškodbam zavarujejo. Previdnostni ukrep bi se moral izvajati doslednejše. Komisija bo za odpravo tega položaja in zagotovitev skladnosti z obveznostjo plovil države članice nadaljevala s posvetovanji z zadevno državo članico, da bo ob vložitvi zahtevka za ribolovno karto predložila ribolovni načrt, s čimer bo mogoča izvedba pravilne predhodne presoje vpliva teh ribolovov.

Zadevna država članica je izvedla celovito kartiranje, pri čemer je kartirala mednarodne vode jugozahodnega Atlantika, globoke do 1 500 m, da bi določila lokacije občutljivih morskih ekosistemov na teh območjih v skladu z resolucijami Generalne skupščine ZN. Vendar rezultati tega kartiranja junija 2010 še niso bili na voljo. Komisija bi rada spodbudila razširjanje takih študij, saj bi se tako zagotovile čim večje koristi, ker bi to privedlo do sprejetja boljših ukrepov upravljanja za varstvo občutljivih morskih ekosistemov.

Zato Komisija meni, da je potrebno doslednejše in natančnejše izvajanje Uredbe (ES) št. 734/2008 za zagotovitev, da bodo plovila, ki plujejo pod zastavo držav članic EU in lovijo ribe v okviru področja uporabe Uredbe, v celoti izvajala ukrepe iz resolucij Generalne skupščine ZN 61/105 in 64/72.

10. Nadaljnji razvoj

Ob upoštevanju poteka dogodkov od sprejetja Uredbe, zlasti sprejetja smernic za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtem morju FAO iz leta 2008 in Resolucije Generalne skupščine ZN o trajnostnem ribolovu 64/72 iz leta 2009, ter nasvetov Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES) v zvezi z upravljanjem ribolova, je treba obravnavati naslednje predloge sprememb Uredbe:

11. Področje uporabe

Sedanje področje uporabe Uredbe ne zajema področij, ki so v pristojnosti regionalne organizacije za upravljanje ribištva ali v zvezi s katerimi so udeleženci v pogajanjih o novi regionalni organizaciji za upravljanje ribištva sprejeli začasne ukrepe.

Nekaterim regionalnim organizacijam za upravljanje ribištva se je očitalo, da niso izvajale zadostnih ukrepov za varstvo občutljivih morskih ekosistemov, da niso upoštevale znanstvenih nasvetov in da niso izvajale previdnostnega pristopa. V nekaterih primerih so druge pogodbenice organizacije zavrnile ukrepe (na primer nižje mejne vrednosti za signalne vrste), ki jih je zahtevala Evropska unija.

Zato se lahko področje uporabe te uredbe razširi tako, da bi se lahko sprejeli enostranski ukrepi za ribiška plovila EU, ki lovijo ribe na ureditvenih območjih regionalne organizacije za upravljanje ribištva, pri čemer bi ti ukrepi presegli ukrepe, ki jih sprejme regionalna organizacija za upravljanje ribištva, kadar EU meni, da se z ukrepi, ki jih je sprejela regionalna organizacija za upravljanje ribištva, v celoti ne izvajajo ukrepi iz resolucij ZN. Taka sprememba bi omogočila, da bi EU celoviteje izpolnjevala obveznosti, ki jih je sprejela v okviru resolucij Generalne skupščine ZN 61/105 in 64/72. Čeprav se lahko to šteje kot neenaka obravnava plovil EU in plovil tretjih držav, ki delujejo na istem območju, bi se lahko s tem zagotovila vzpostavitev enakih konkurenčnih pogojev za plovila EU, ki izvajajo pridneni ribolov na različnih območjih. Če EU meni, da mora regionalna organizacija za upravljanje ribištva sprejeti določene ukrepe in nato predlaga te ukrepe, vendar jih druge pogodbenice zavrnejo, bi z enostranskim sprejetjem ukrepov dokazala, da ravna skladno z lastnim nasvetom. To bi poleg tega omogočilo EU, da bi še naprej dajala zgled, kot je to v preteklosti že storila s sprejetjem sedanje Uredbe.

12. Omejitev zmogljivosti ali napora

Za zagotovitev, da se zmogljivost ali napor z drugega ribolova ne prenese na globokomorski ribolov, ki je zajet v področje uporabe Uredbe, je treba vključiti določbo, ki omejuje ribolovno zmogljivost in napor pri dejavnostih globokomorskega pridnenega ribolova na povprečno raven, določeno za neko obdobje za različna območja.

13. Presoje vpliva

Izvajanje presoj vpliva pred odobritvijo dejavnosti pridnenega ribolova je bilo eno od glavnih vprašanj med pogajanji o pregledu ukrepov iz resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 in se je takrat obravnavalo kot popolnoma novo načelo glede upravljanja ribolova. Vendar so podatki, objavljeni pred pogajanji o resoluciji Generalne skupščine ZN iz leta 2009, pokazali, da je bilo izvedenih zelo malo takih presoj in da kakovost izvedenih presoj ni bila zadovoljiva.

V smernicah FAO so bila določena jasna merila za uporabo presoj vpliva, zlasti v odstavkih 17–20, 42, 47 in 48. V odstavku 119 Resolucije Generalne skupščine ZN 64/72 so države zastave in regionalne organizacije za upravljanje ribištva opozorjene, da morajo biti presoje vpliva, izvedene pred odobritvijo dejavnosti pridnenega ribolova, skladne s temi smernicami. V Uredbi bi bilo lahko navedeno izrecno sklicevanje na navedene odstavke iz smernic, pri čemer bi se lahko vanjo vključilo celotno besedilo odstavka 47 smernic (navedeno spodaj), da bi se zagotovila boljša kakovost presoj vpliva, ki jih izvajajo države članice.

47. Države zastave in regionalne organizacije/sporazumi za upravljanje ribištva morajo izvesti presoje vpliva za ugotavljanje, ali bodo imele dejavnosti globokomorskega ribolova na določenem območju pomembne škodljive vplive. Taka presoja vpliva mora med drugim obravnavati:

i. vrste izvedenega ali načrtovanega ribolova, vključno s plovili in vrstami orodja, ribolovnimi območji, ciljnimi vrstami in morebitnimi vrstami prilova, ravnmi ribolovnega napora ter trajanjem ribolova (načrt ribolova);

ii. najboljše razpoložljive znanstvene in tehnične podatke o trenutnem stanju ribolovnih virov ter osnovne podatke o ekosistemih, habitatih in skupnostih na ribolovnem območju, s katerimi se bodo primerjale prihodnje spremembe;

iii. določanje, opis in kartiranje občutljivih morskih ekosistemov, ki obstajajo na ribolovnem območju ali bi lahko obstajali na teh območjih;

iv. podatke in metode za določitev, opis in presojo vplivov dejavnosti, opredelitev vrzeli v znanju ter vrednotenje nejasnosti v zvezi s podatki, navedenimi v presoji;

v. določitev, opis in vrednotenje pojavnosti, obsega in trajanja verjetnih vplivov, vključno s skupnimi vplivi dejavnosti, ki so zajete v presojo vpliva na občutljive morske ekosisteme in ribolovne vire z nizko stopnjo produktivnosti na ribolovnem območju;

vi. oceno tveganja verjetnih vplivov ribolovnih dejavnosti, da se določi, kateri vplivi bodo verjetno imeli znatne škodljive vplive, zlasti vplive na občutljive morske ekosisteme in ribolovne vire z nizko stopnjo produktivnosti, ter

vii. predlagane ukrepe za ublažitev in upravljanje, ki se morajo uporabiti za preprečevanje znatnih škodljivih vplivov na občutljive morske ekosisteme in zagotavljanje dolgoročnega ohranjanja in trajnostne porabe ribolovnih virov z nizko stopnjo produktivnosti, ter ukrepe, ki se morajo uporabljati za spremljanje vplivov ribolovnih dejavnosti.

Veljavna uredba 199/2008[1] o zbiranju podatkov in s tem povezan Sklep Komisije (2008/949/ES)[2] o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko določata obveznosti zbiranja podatkov v zvezi s kazalniki vplivov sektorja ribištva na morski ekosistem. Zato morajo biti ti podatki znaten del presoj vpliva.

14. Nepredvidena odkritja občutljivih morskih ekosistemov

Veljavna Uredba ne določa opredelitve odkritja občutljivih morskih ekosistemov. Zato lahko zadevna država članica uporabi zelo visoke mejne vrednosti signalnih vrst občutljivega morskega ekosistema (100 kg živih koral in 1 000 kg živih spužev na izvlek). Podobno velja za mejne vrednosti, ki so jih nekatere regionalne organizacije za upravljanje ribištva v preteklosti uporabljale za ugotavljanje odkritij občutljivih morskih ekosistemov, zlasti NEAFC in NAFO, in za katere je ICES menil, da so previsoke.

Zadržanje vrst v mreži je odvisno od njihove velikosti in občutljivosti, zato je manj verjetno, da se bodo zadržale manjše vrste ali vrste, ki zlahka razpadejo na manjše dele, kot pa večje in odporne vrste. Učinkovitost zadrževanja mrež za globokomorski ribolov pri koralah in spužvah ni znana. Z veljavnimi smernicami in domnevno 10-odstotno učinkovitostjo zadrževanja bi moralo biti prizadetih vsaj 1 000 kg koral (ali 10 000 kg spužev), da bi se dosegle mejne vrednosti za odkritja.

ICES je v svojih nasvetih komisiji NEAFC iz leta 2009 navedel, da enotna raven mejne vrednosti verjetno ne bo primerna za vse vrste kot kazalnik prisotnosti občutljivega morskega ekosistema, ker je to povezano s predvidevanji, da je verjetnost za zadržanje vseh vrst v ribiški mreži, ki kažejo na prisotnost občutljivega morskega ekosistema, enaka. Vendar je ICES tudi navedel, da so sedanje mejne vrednosti za občutljive in redke vrste koral ali spužev verjetno previsoke ter da bi bilo treba uporabiti več previdnostnih mejnih vrednosti.

Čeprav bi se z vključitvijo opredelitve odkritja občutljivega morskega ekosistema, ki bi temeljila na sedanjih najboljših razpoložljivih znanstvenih nasvetih, izboljšala učinkovitost Uredbe pri zagotavljanju varstva teh ekosistemov, je treba zagotoviti, da se bodo lahko take mejne vrednosti redno spreminjale, da se bodo upoštevali najnovejši znanstveni nasveti. Poleg tega je treba za doseganje večje točnosti uporabiti več kot dva vzorčna taksona kot kazalnika strukturnega habitata občutljivih morskih ekosistemov.

Ko bodo mejne vrednosti za signalne vrste občutljivega morskega ekosistema dosežene in bodo o tem obveščeni pristojni organi v skladu s členom 7(3), je treba takoj (in vsaj začasno) zapreti območje, da se omogoči izvajanje morebitne ocene območja. Če se takšno zaprtje območja ne izvede takoj, lahko plovila z vlečnimi mrežami pozneje uničijo občutljiv morski ekosistem.

15. Pravilo premika

Člen 7 Uredbe določa, da se mora plovilo po odkritju občutljivega morskega ekosistema oddaljiti od območja, na katerem je občutljivi morski ekosistem, za vsaj 5 navtičnih milj. Razdalja, ki jo zahtevata NEAFC in NAFO, je le 2 navtični milji, kar se je obravnavalo kot primernejša razdalja na zadevnih območjih.

Zaradi pomanjkanja ključnih podatkov (velikost območja koral in spužev ter dolžine vleke vlečnih mrež) ICES ni mogel oceniti znanstvene ustreznosti teh predpisov na območju NEAFC. Če se upošteva, da je povprečen čas ribolova z vlečno mrežo 4 ure in da je povprečna hitrost tega ribolova 3,5 vozla, bi se z vlečno mrežo pokrila razdalja več kot 9 navtičnih milj. Zato je nemogoče določiti mesto odkritja občutljivega morskega ekosistema, ker bi se to lahko zgodilo kjer koli na območju ribolova z vlečno mrežo, poleg tega pa je nemogoče določiti mesto, od koder se je treba oddaljiti za 5 navtičnih milj.

ICES je navedel, da bi bila sprejemljiva druga možnost določitev vseh območij, na katerih se je izvajal ribolov (ali se je izvajal v obdobju, za katerega so na voljo evidence). Tako bi se lahko predvidevalo, da so občutljivi morski ekosistemi prisotni na vseh drugih območjih, na podlagi česar bi se zavarovali s prepovedjo ali omejitvijo ribolovnih dejavnosti na teh območjih. Pravilo premika bi bilo omejeno na območja, kjer se ribolov že izvaja, zlasti na območja manj intenzivnega ribolova, čeprav bi bilo treba pri uporabi tega pravila določiti nižje mejne vrednosti v zvezi z odkritjem občutljivega morskega ekosistema in večje razdalje premika. Za boljše izvajanje tega pravila bo treba zbrati podatke, vključno z dolžinami vleke, ki so potrebni za določanje primernih razdalj v zvezi s predpisi glede razdalje premika.

16. Prisotnost opazovalcev

Člen 11 Uredbe (ES) št. 734/2008 določa, da je treba zagotoviti 100-odstotno prisotnost opazovalcev na vseh plovilih, pri čemer je bila predvidena izvedba pregleda do 30. julija 2009. Vendar se je ta pregled prestavil, da so se pridobili podatki o izkušnjah držav članic s programom, v okviru podatkov, podanih v skladu z Uredbo.

V Rimu v Italiji je potekala delavnica o podatkih in spoznanjih na področju globokomorskega ribolova na odprtem morju (5.–7. novembra 2007), na kateri se je razpravljalo o trenutnem stanju spoznanj o teh vrstah ribolova. Priporočila, ki so nastala v okviru te delavnice, so vključevala zahtevo, da je treba zagotoviti 100-odstotno prisotnost opazovalcev pri takem ribolovu. Poleg tega odstavek 55 smernic FAO določa, da so se za ribolov, ki se izvaja zunaj ureditvenega območja regionalne organizacije/sporazumov za upravljanje ribištva, zahtevale višje ravni prisotnosti opazovalcev. Prav tako je Regionalna organizacija za upravljanje ribištva v južnem Tihem oceanu (SPRFMO) s svojimi začasnimi ukrepi uvedla zahtevo po 100-odstotni prisotnosti usposobljenih opazovalcev pri pridnenem ribolovu. To je bilo nujno za pravilno izvajanje pravil premika, ki zahtevajo ukrepanje, saj je omogočilo realno opazovanje ulova pri posamezni vleki. Ukrep se izvaja v Novi Zelandiji.

Na podlagi navedenega in ob upoštevanju dejstva, da se predhodne presoje vpliva, ki izpolnjujejo merila iz odstavka 47 smernic FAO, še niso izvedle, se mora za zdaj še naprej upoštevati zahteva o zagotavljanju 100-odstotne prisotnosti opazovalcev pri globokomorskem pridnenem ribolovu, ki je zajeto v področje uporabe Uredbe. Ta zahteva se lahko pregleda vsaka tri leta.

17. Sklepne ugotovitve

V zadnjih letih je EU prevzela vodilno vlogo na področju prizadevanja za zagotavljanje celovitega varstva občutljivih morskih ekosistemov in s tem povezanega globokomorskega ribolova. Namen sprejetja Uredbe (ES) št. 734/2008, s katero so se prenesli ukrepi iz Resolucije Generalne skupščine ZN 61/105 iz leta 2006, je bil zagotovitev ustreznega varstva občutljivih morskih ekosistemov pred dejavnostmi ribolova s pridneno vlečno mrežo. Komisija na podlagi novih priporočil, vključenih v Resolucijo Generalne skupščine ZN 64/72 iz leta 2009, in njihovega pregleda, predvidenega novembra 2011, „Mednarodnih smernic za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtem morju“ FAO ter najnovejših znanstvenih nasvetov meni, da je treba Uredbo spremeniti, kar namerava narediti do začetka leta 2012, da bo Uredba usklajena s tem razvojem dogodkov, da se bodo lahko za zagotovitev varstva ekosistemov uvedli okrepljeni ukrepi za njihovo varstvo, ki bodo temeljili na najnovejših znanstvenih nasvetih.

[1] Uredba Sveta (ES) št. 199/2008 z dne 25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko.

[2] 2008/949/ES: Sklep Komisije z dne 6. novembra 2008 o sprejetju večletnega programa Skupnosti na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 199/2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko.