SL Uradni list Evropske unije C 414/13

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2014/C 414/09

Ta objava daje pravico do ugovora zoper zahtevek na podlagi člena 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1).

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„PÖLLAUER HIRSCHBIRNE“

Št. ES: AT-PDO-0005-01190 – 16.12.2013

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Pöllauer Hirschbirne“

2. Država članica ali tretja država

Avstrija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Označba „Pöllauer Hirschbirne“ se uporablja le za nepredelano sadje, pridobljeno iz sorte hruške moštarice „Hirschbirne“ (stare regionalne sorte) ter suhih hrušk in nefermentiranega sadnega soka iz njih.

„Pöllauer Hirschbirne“ je hruška moštarica, ki dozori zelo pozno in se sveža uživa le zelo redko. Na območju proizvodnje se obira, ko je zrela za uživanje, nato pa se takoj posuši ali predela v sok, saj je v stanju zrelosti za uživanje komaj primerna za skladiščenje.

Kot sadež ima hruška sorte „Pöllauer Hirschbirne“ naslednje značilnosti (pri čemer je treba upoštevati naravno variabilnost):

— Oblika: podobna bergamotu, sadež je v povprečju širši kot daljši (povprečno razmerje med dolžino in širino je 0,94), okrogla v prerezu.

— Velikost: sadež je majhen do srednje velik z dolžino 35 mm–68 mm (povprečje: 50,4 mm) in širino 38 mm–78 mm (povprečje: 53,9 mm).

— Teža: 26 g–203 g, povprečna teža: 80,5 g.

— Lupina je rumenozelena z rdečo obarvanostjo (pogosto manjkajočo) na strani, izpostavljeni soncu; popolnoma zrel sadež je rumene barve; na lupini je več srednje velikih svetlo rjavih lečastih pik, ki so na strani, izpostavljeni soncu, pogosto obkrožene z medlo rdečo barvo.

— Meso sadeža je kremne barve, čvrsto, netopljivo („kremasto“), sočno.

— Sredica ima lastnosti čašnocvetke z odprto osjo; pečke so dobro razvite, velike in črne.

— Obroč kamenih celic okrog jedra je grobozrnat, okrogel ali oblike kratkega vretena; zunaj obroča ni skoraj nobenih kamenih celic.

— Čašni listi na sadežu imajo klobučevinaste dlačice.

— Sadež dozori jeseni: med zadnjim tednom v septembru in tretjim tednom v oktobru, odvisno od nadmorske višine.

— Okus: za hruško moštarico, ko je zrela za uživanje, ni preveč trpek, harmoničen.

— Vonj: po cimetu (ni ga mogoče vedno zaznati).

Suha hruška „Pöllauer Hirschbirne“ ima naslednje značilnosti:

— Oblika: hruškaste oblike, vendar z zelo nagubano površino, ki je s postopkom sušenja nepravilno deformirana.

— Velikost sadeža: dolžina pribl. 23 mm–47 mm (povprečje: 36,4 mm), širina pribl. 24 mm–44 mm (povprečje: 32,5 mm).

— Teža: 7 g–27 g, povprečna teža približno: 13 g.

— Lupina je temno rjava z značilno svetlo modro-sivo površino.

— Meso sadeža: zunaj trdo, suho in čvrsto, znotraj vlaknasto mehko in lepljivo, srednje do temno rjavo.

— Sredica: značilno votla.

— Vonj: značilen za sorto, rahlo aromatičen, fin vonj po suhem sadju, brez zaznavnega tujega vonja.

— Okus: karamelen, sladkoben okus suhih hrušk.

Sok hruške „Pöllauer Hirschbirne“ ima naslednje značilnosti:

— Barva: svetlo do temno zlato rumena, redko skoraj bronasta.

— Čistost: glede na metodo pridobivanja je mogoče proizvesti čiste do naravno motne sokove.

— Vonj: po suhem sadju, prisoten je lahko rahel priokus po acetaldehidu in začimbah (majaronu).

— Okus: aromatičen kot pri suhi hruški, tipično saden s priokusom po zelenih hruškah; skladno, uravnoteženo razmerje med sladkorjem, kislino in taninom; kiselkast pookus.

— Druge značilnosti: prisotna je lahko usedlina taninov v obliki delno okroglih usedlin.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

Kot surovina za pridobivanje hruške „Pöllauer Hirschbirne“ se uporablja le sadež sorte hruške moštarice „Hirschbirne“. Kot sadež ima značilnosti hruške „Pöllauer Hirschbirne“ iz točke 3.2.

Razmnoževalni material (ki vsebuje semena iz sadežev divje hruške in/ali primerne hruške moštarice [z majhnimi sadeži], cepljenke in/ali cepilni material ter drevesa, ki so primerna za presajanje) mora izvirati z geografskega območja.

Sorta hruške „Pöllauer Hirschbirne“ je cepljena le na sejance, ki zrastejo v srednje visoka in visokorasla drevesa, da bi dobili značilne oblike dreves s široko krošnjo in bujno rastjo. Hruške „Pöllauer Hirschbirne“ se ne smejo gojiti v vretenasti obliki na sejancih s šibko rastjo, saj ta oblika gojenja spremeni značilnosti sorte in zlasti njen značilen okus.

Za nadaljnjo predelavo je primeren le popolnoma zrel sadež, saj le takrat hruška „Pöllauer Hirschbirne“ dobi značilen harmoničen okus, ki je ključen za dosego značilnosti predelanih proizvodov iz točke 3.2.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Za zagotavljanje visoke kakovosti proizvoda se morajo vse faze proizvodnje – od pridobivanja razmnoževalnega materiala do vključno proizvodnje soka in postopka sušenja – izvajati na opredeljenem geografskem območju. Ker se hruška „Pöllauer Hirschbirne“ obira takrat, ko je primerna za uživanje (popolnoma zrela), se lahko skladišči le kratek čas in je dovzetna za mehanske poškodbe (npr. med prevozom). Predelava v proizvode, ki niso dovzetni za poškodbe, mora zato potekati na istem opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

Oznake za hruške, sušene hruške ali hruškov sok, ki izpolnjujejo specifikacijo, morajo vsebovati izraz „ZOP Pöllauer Hirschbirne“ in logotip EU. Na paketih in/ali zabojnikih mora biti pritrjen tudi trak, ki vsebuje izraz „ZOP Pöllauer Hirschbirne“, logotip EU in individualno, serijsko identifikacijsko številko. Uporaba traku je obvezna le zato, da omogoči sledenje certificiranim proizvodom.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Dolina Pöllau (naravni park) je tradicionalno osrednje območje za gojenje dreves „Pöllauer Hirschbirne“ in predelavo hrušk „Pöllauer Hirschbirne“. Območje proizvodnje obsega naslednja upravna okrožja zveznih dežel Štajerske in Spodnje Avstrije:

— zvezna dežela Štajerska: okrožja jugovzhodne Štajerske (le del, ki obsega nekdanje okrožje Feldbach), Hartberg-Fürstenfeld, Gradec, okolica Gradca, Hartberg, Weiz;

— zvezna dežela Spodnja Avstrija: okrožji Neunkirchen in Wiener Neustadt-Land.

Območje porekla surovin je enako območju proizvodnje.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Opredeljeno geografsko območje vključuje dele dveh štajerskih podnebnih območij, in sicer „Steirisches Randgebirge“ in „Vorland“, ter primerljiva podnebna območja v Spodnji Avstriji. Prevladujoče blago podnebje zagotavlja, da hruška „Pöllauer Hirschbirne“ optimalno raste, cveti in obrodi sadove, kar omogoča najboljši možni razvoj ključne kakovosti in značilnosti sadeža.

Ključna dejavnika za to sta majhno število dni pozebe na ugodnih lokacijah območja proizvodnje, ki so primerne za to obliko gojenja (pribl. 80–110 dni), in trajanje rastne sezone (pribl. 185–245 dni). Ker so cvetovi hruške „Hirschbirne“ občutljivi za pozno pozebo, so najprimernejše lokacije območja proizvodnje na pobočjih in gričevjih na nadmorski višini približno 300–800 m, stran od območij s toplotno inverzijo in/ali bazeni hladnega zraka v dolinah in kotlinah. Nad tem območjem sadež popolnoma dozori na višini do 1 000 m nadmorske višine le na dovolj ugodnih lokacijah.

Idealne pogoje za gojenje hruške „Pöllauer Hirschbirne“ zagotavlja prst na opredeljenem geografskem območju, ki ni pretežka, je sveža, ima pretežno nizko vsebnost apna in nima območij, na katerih se zadržuje voda. Prst je bogata s skeleti in vsebuje malo humusa ali ilovice. Čeprav se hruška „Pöllauer Hirschbirne“ šteje za nezahtevno glede vsebnosti hranil v prsti, je oskrbovanje prsti z osnovnimi hranili pogoj za uspešno gojenje hruške, ki ga opredeljeno območje ustrezno izpolnjuje.

Strokovno znanje gojiteljev je odločilen dejavnik v proizvodnem postopku, ki temelji na tradicionalnem poznavanju gojenja in predelave hruške „Pöllauer Hirschbirne“ na geografskem območju. Potrebno strokovno znanje se je razvijalo skozi stoletja (dokazi za to segajo že v devetnajsto stoletje; gojitelji z območja proizvodnje so sorto hruške „Pöllauer Hirschbirne“ predstavili na nemški nacionalni razstavi sadja leta 1888) in se od takrat prenaša iz generacije v generacijo. Tako strokovno znanje vključuje tehnično znanje in izkušnje na področju gojenja (tradicionalno se uporablja le regionalno temeljno znanje, tudi o tem, kako nabaviti potrebna semena) cepljenja dreves „Hirschbirne“ in izbiranja najprimernejše lokacije po nadmorski višini, podnebju (temperatura, nevarnost pozebe, trajanje rastne sezone itd.) in primernosti prsti. Poleg tega je uspeh predelave hruške „Pöllauer Hirschbirne“ zelo odvisen od poznavanja postopka dozorevanja sadeža ter s tem pravega časa obiranja za proizvodnjo soka in suhega sadja.

5.2 Posebnost proizvoda

Tipični značilnosti hruške „Pöllauer Hirschbirne“, pridobljene iz stare regionalne sorte „Hirschbirne“ in jeseni dozori kot zadnja sorta hruške (kar pojasnjuje etimologijo izraza „Hirschbirne“, ki pomeni „Herbst-birne“ (jesenska hruška), pri čemer je „Hi(a)rscht“ narečni izraz za „Herbst“ (jesen)), sta njen poseben okus (karamelen, sladkoben okus po suhih hruškah) ter aroma sadeža, soka in suhih hrušk, ki je specifična za sorto. Sadeži „Pöllauer Hirschbirne“ dosežejo potrebno sladkost ter tipično razmerje med sladkorjem, kislino in taninom le na ugodnih lokacijah geografskega območja ter le po zaslugi strokovnega znanja regionalnih gojiteljev glede časa obiranja sadeža. Obiranje in predelava se izvajata, ko je v sadežu še vedno prisotna precejšnja vsebnost tanina (polifenola), ki je bistven za čistost soka. Vendar je vsebnost tanina zaradi časa obiranja že tako nizka, da ima sok prijeten in harmoničen okus ter uravnoteženo razmerje med sladkorjem, kislino in taninom. Zaradi tega se sok hruške „Pöllauer Hirschbirne“ razlikuje od drugih hruškovih sokov. Pri suhih hruškah se razvije tudi poseben karamelen okus ter vlaknasto mehka in lepljiva tekstura. Idealni čas obiranja (tj. ko je prisotno uravnoteženo razmerje med sladkorjem, kislino in taninom) se tradicionalno določa po organoleptični metodi. Posebne značilnosti hruške „Pöllauer Hirschbirne“ vključujejo visoko vsebnost polifenola (0,83 %–2,2 %, odvisno od zrelosti) in visoko vsebnost vlaknin (7,9 g–10,5 g/100 g), ki jo postavlja v isti razpon kot polnozrnato moko (10 g/100 g) in je petkrat večja od vsebnosti vlaknin v namiznih hruškah. Izkušnje proizvajalcev pri presojanju estetskih značilnosti sadeža in njegovega okusa so torej ključni del tradicionalnega poznavanja predelave hruške „Pöllauer Hirschbirne“.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Posebna kakovost hruške „Pöllauer Hirschbirne“, ki se je razvila kot štajerski naključni sejanec na geografskem območju in ki je vzgojena le iz sadežev dreves stare regionalne sorte „Hirschbirne“, cepljene na sejance, ki zrastejo v srednje visoka in visokorasla drevesa, zagotavlja njeno posebno primernost za gojenje na opredeljenem geografskem območju. Drevesa s široko krošnjo in bujno rastjo so značilna za sorto, k čemur je pripomogla naravna in človekova selekcija na geografskem območju skozi stoletja, to pa zagotavlja tipičen okus in aromo sorte „Pöllauer Hirschbirne“.

Podnebne razmere in stanje tal na geografskem območju omogočajo gojenje sorte „Pöllauer Hirschbirne“, ki dozori kot zadnja sorta hruške v letu in zato zahteva dolgo rastno sezono na geografskem območju, da se lahko razvijejo njene visokokakovostne značilnosti. Sadež hruške „Pöllauer Hirschbirne“ doseže potrebno sladkost in že omenjeno uravnoteženo razmerje med sladkorjem, kislino in taninom le na ugodnih lokacijah.

Kombinacija teh podnebnih razmer in stanja tal ter znanja, ki ga regionalni proizvajalci prenašajo iz generacije v generacijo, in sicer v zvezi z izbiro lokacije za sajenje (nadmorska višina, ustrezno podnebje, stanje tal itd.), gojenjem, oskrbo nasada, metodo in časom obiranja (le hruške, zrele za uživanje, organoleptična analiza stopnje zrelosti), tehniko skladiščenja, in njihovih izkušenj s proizvodnjo in tradicionalno predelavo je ključna za zagotavljanje kakovosti sorte „Pöllauer Hirschbirne“. Zato ta kombinacija prispeva k ohranjanju regionalne, stare sorte hruške „Hirschbirne“, ki slovi po dobri kakovosti.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

Celotno besedilo specifikacije je na voljo na spletišču: http://www.patentamt.at/Media/Poellauer_Hirschbirne_Antrag.pdf

Besedilo specifikacije lahko najdete tudi neposredno na spletišču avstrijskega urada za patente (http://www.patentamt.at) po naslednji poti: „Markenschutz/Schutzrechte/Herkunftsangabe“. Besedilo se nahaja pod imenom označbe kakovosti.

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Glej opombo 2.