EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 19.6.2020 COM(2020) 252 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU Poročilo o volitvah v Evropski parlament leta 2019 {SWD(2020) 113 final}



1.Uvod Volitve v Evropski parlament so med največjimi demokratičnimi projekti na svetu. Državljani Evropske unije so maja 2019 izmed več kot 15 000 poslanskih kandidatov z več kot 250 milijoni oddanih glasov po Evropi neposredno izvolili 751 poslancev Evropskega parlamenta. Rekordno visoka udeležba na volitvah v Evropski parlament leta 2019 (v nadaljnjem besedilu: volitve), najvišja v 25 letih, kaže, da je naša demokracija živahna in da državljani EU, zlasti mladi, ponovno sodelujejo pri oblikovanju prihodnosti EU. Povolilna raziskava kaže, da državljani EU menijo, da njihov glas v EU šteje kot še nikoli doslej. Začela se je resnično evropska razprava o temah, kot so gospodarstvo, podnebne spremembe ter človekove pravice in demokracija. Te volitve v Evropski parlament so bile tudi najbolj digitalne. Velik delež državljanov EU uporablja internet, spletni viri in družbeni mediji pa imajo vse večjo vlogo v naši demokratični evropski razpravi, kar političnim akterjem ponuja povsem nove priložnosti za razširjanje sporočil, državljanom pa omogoča še večji dostop do razprave. Škandal, v katerega je bila vpletena družba Cambridge Analytica, je pokazal temnejšo plat tega napredka. Razkril je vmešavanje v volitve z izkoriščanjem spletnih družbenih omrežij za zavajanje državljanov ter prirejanje razprave in manipuliranje z izbiro volivcev, tako da so se prikrivale ali napačno predstavljale bistvene informacije, kot so izvor in politična namera sporočil, njihovi viri in financiranje. Osebni podatki so se lahko uporabljali tudi za prikrito in nezakonito naslavljanje državljanov z manipulativno vsebino. Vpogled v vedenje, ki izhaja iz spletne dejavnosti državljanov, je bil uporabljen za „manipuliranje“ sistemov spletnih platform, da se je ta vsebina umetno razširjala. Uporabljajo se lahko druge tehnike spletnega vmešavanja, vključno s kibernetskimi napadi in izogibanjem tradicionalnim zaščitnim volilnim ukrepom, kot so pravila o financiranju. Komisija je za obravnavanje teh izzivov pred volitvami objavila sveženj ukrepov (v nadaljnjem besedilu: volilni sveženj), s katerim je pripomogla k zagotovitvi svobodnih in poštenih volitev. S svežnjem sta se spodbujala celovit pristop in medsebojna podpora pristojnih organov, kar je bilo podprto z vzpostavitvijo mrež za volitve na nacionalni in evropski ravni. Sveženj je temeljil na dolgotrajnem sodelovanju z državami članicami pri volitvah ter vseboval poziv k večji preglednosti pri političnih volilnih kampanjah, zagotavljal večjo jasnost o uporabi zahtev glede varstva podatkov na volitvah, spodbujal nadzor s strani pristojnih organov in zaščito pred kibernetskimi grožnjami ter večjo ozaveščenost o obvladovanju izzivov spletnega okolja in pripravljenost nanje . Kolokvij Komisije o temeljnih pravicah, izveden novembra 2018, je bil posvečen demokraciji v Evropi. Na tem dogodku na visoki ravni so bile opredeljene možnosti za spodbujanje svobodnega, odprtega in zdravega demokratičnega upravljanja v dobi majhne udeležbe na volitvah, populizma, dezinformacij in izzivov, s katerimi se spoprijema civilna družba. Volilni sveženj je skupaj s pobudami Komisije o dezinformacijah – kodeksom ravnanja glede dezinformacij in akcijskim načrtom proti dezinformacijam, vključno s sistemom hitrega obveščanja ter analitičnimi dejavnostmi in dejavnostmi ozaveščanja projektne skupine EU za strateško obveščanje pri Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD) – prispeval k zagotovitvi integritete volilnega procesa in zaupanju volivcev vanj, ki se je izboljšalo . Komisija je na podlagi ugotovitev poročila o volitvah v Evropski parlament leta 2014, pridobljenih izkušenj s preteklih volitev in izpolnitve zavez iz poročila o državljanstvu EU iz leta 2017, da bo spodbujala in krepila udeležbo državljanov v demokratičnem življenju Unije, sprejela vrsto pobud za krepitev občutka evropske razsežnosti na volitvah in podpiranje široke udeležbe vseh državljanov EU. Sodelovala je z drugimi institucijami EU ter političnimi strankami, državami članicami in drugimi. V sodelovanju z državami članicami je tudi zagotovila, da se na volitvah spoštujejo pravo in pravice EU, ter pri tem obravnavala pomisleke posameznih državljanov in deležnikov. Komisija je v tesnem sodelovanju z Evropskim parlamentom, ki je imelo močno nacionalno in lokalno razsežnost, tudi okrepila prizadevanja na področju komuniciranja z evropskimi državljani. V tem poročilu so zgornji elementi pregledani na podlagi: -velikega odziva držav članic, evropskih in nacionalnih političnih strank, nacionalnih organov za varstvo podatkov in platform IT na vprašalnike Komisije, -izmenjav z državami članicami v okviru novoustanovljene evropske mreže za volilno sodelovanje in povezane strokovne skupine ter -raziskav Eurobarometer in drugih raziskav, vključno s povolilno raziskavo, ki jo je objavil Evropski parlament, in ustreznimi študijami. 2.Udeležba na volitvah Volitev leta 2019 se je udeležilo 50,66 % državljanov EU z volilno pravico. To je največ v 25 letih in pomeni prvo povečanje volilne udeležbe od leta 1979. V večini držav članic, še zlasti v devetih, se je udeležba od volitev leta 2014 močno povečala. V osmih državah članicah je bilo opaženo tudi majhno zmanjšanje. Med državami članicami pa vseeno ostajajo precejšnje razlike v volilni udeležbi. Podatki o volilni udeležbi so se povečali zaradi evropskih mladih in oseb, ki so volile prvič. Njihova volilna udeležba se je močno povečala in je presegla povečanje volilne udeležbe v drugih starostnih skupinah. V najmlajši starostni kategoriji je 42 % anketirancev navedlo, da so se udeležili volitev, v primerjavi s samo 28 % leta 2014, kar je precejšnje izboljšanje. Povečanje je bilo opazno tudi v starostni skupini 25 do 39 let (s 35 % leta 2014 na 47 % leta 2019). Vendar pa se starejši volivci še naprej pogosteje udeležujejo volitev kot mlajši (52 % in 54 % pri starostnih skupinah 40 do 54 let oziroma 55 let in več). Razlog za udeležbo mladih na volitvah je prav tako pomemben kot sama volilna udeležba. Vsem je skupen isti močan občutek, da je udeležba na volitvah državljanska dolžnost (več kot 50 %), drugi močni razlogi pa so bili tudi zaskrbljenost zaradi podnebnih sprememb (razlog v vseh starostnih skupinah), želja po spodbujanju človekovih pravic in demokratičnih vrednot (ki je bila močnejši razlog kot v drugih skupinah) ter gospodarstvo.

Vse večja skupina državljanov, ki imajo pravico voliti in biti voljen na volitvah v Evropski parlament, so „mobilni državljani EU“: tj. državljani, ki so se preselili v drugo državo članico, da bi tam živeli, delali ali študirali. Ocenjuje se, da je imelo od več kot 17 milijonov mobilnih državljanov EU v EU skoraj 14 milijonov (več kot 3 % celotnega prebivalstva EU z volilno pravico) volilno pravico na volitvah v Evropski parlament, organiziranih v drugi državi članici. Čeprav pravo EU podeljuje mobilnim državljanom EU neposredno pravico voliti in biti voljen na volitvah v Evropski parlament v njihovi državi članici prebivanja, sta jim lahko po nacionalni zakonodaji obe volilni pravici priznani tudi v državi članici, katere državljani so (četudi prebivajo v tujini). V takem primeru se lahko kot vsi ostali državljani volitev udeležijo le enkrat, zato se morajo odločiti, ali se jih bodo udeležili v državi članici prebivanja ali državi članici, katere državljani so. Svoje volilne pravice je uveljavljalo razmeroma malo mobilnih državljanov EU, običajno pa so to storili v svojih državah izvora. Državljani so pred volitvami navedli, da bi svoje pravice EU raje uveljavljali v svoji državi prebivanja in volili z njenih seznamov kandidatov. Štirikrat toliko državljanov pa je bilo vpisanih v volilni imenik za sezname kandidatov v njihovi državi državljanstva, če je bila ta možnost na voljo. To kaže, da je za ohranjanje visoke volilne udeležbe pomembna izbira. Zmanjšalo se je število mobilnih državljanov EU, ki kandidirajo na volitvah, in sicer s 170 kandidatov leta 2014 na 168 leta 2019 (v 18 državah članicah). Izvoljenih jih je bilo pet, in sicer trije v Franciji in dva v Združenem kraljestvu. Z udeležbo mobilnih državljanov EU so še vedno povezani izzivi, na primer z vpisom v volilni imenik. Težave se lahko pojavijo tudi zaradi nezadostnih možnosti glasovanja na daljavo in njihovega upravljanja, kot so prepozno pošiljanje upravnih dopisov, zapleteni postopki glasovanja po pošti, premajhno število glasovalnih kabin in osebja na konzulatih. Udeležba in zastopanost žensk sta se na volitvah leta 2019 v primerjavi s prejšnjimi volitvami povečali. Razlika med spoloma pri volilni udeležbi se je s 4 % leta 2014 zmanjšala na 3 % leta 2019 . Prav tako se je povečal delež poslank Evropskega parlamenta, in sicer s 37 % na 39,4 %. Vendar pri tem ostajajo velike razlike med državami članicami, za enako zastopanost spolov pa je treba premagati številne izzive. V spodnji preglednici se primerjata deleža kandidatk in izvoljenih žensk. Številne države članice so sprejele ukrepe za povečanje udeležbe žensk na volitvah. Med njimi so bili povezovanje dodeljevanja javnih sredstev političnim strankam in spodbujanja politične udeležbe žensk (npr. na Irskem), sistem kvot za sezname kandidatov ali uvedba splošne obveznosti za politične stranke, da imajo na volilnih seznamih kandidatov spola uravnoteženo zastopana (npr. v Romuniji). Za etnične manjšine, ki se pojavljajo na seznamih kandidatov, sta lahko vložitev kandidature za volitve ali izvajanje drugih volilnih postopkov težja kot za preostalo prebivalstvo. Na primer za volivce iz nekaterih skupnosti, kot je romska skupnost, obstaja večja verjetnost, da bodo naleteli na težave pri dostopu do postopkov vpisa volivcev v volilni imenik. To delno izhaja iz tega, da ta skupina prebivalstva nima dokumentacije, ne pozna postopkovnih zahtev, potrebnih za udeležbo na volitvah (na primer kako zagotoviti veljavno dokazilo o prebivališču), in nima podpore, ki bi jih vodila skozi upravni postopek. Predstavniki etničnih manjšin predstavljajo 5 % poslancev Evropskega parlamenta in 10 % celotnega prebivalstva. Invalidni državljani EU imajo pri udeležbi na volitvah podobne težave. Pri uveljavljanju svojih pravic pa naletijo tudi na dodatne ovire, na primer v smislu nezadostne dostopnosti. Vse države članice EU in tudi EU so ratificirale Konvencijo ZN o pravicah invalidov. Glede na nedavno poročilo Evropskega ekonomsko-socialnega odbora bi lahko bila glede na ocene 800 000 državljanom EU iz 16 držav članic kratena pravica do udeležbe na volitvah, ker se v njihovih nacionalnih predpisih in organizacijski ureditvi njihove posebne potrebe ne upoštevajo dovolj. Med izvoljenimi poslanci Evropskega parlamenta so invalidi očitno še vedno nezadostno zastopani. Komisija na srečanjih z državami članicami ozavešča o pravicah invalidov in obveznostih iz Konvencije o pravicah invalidov . Organizirala je namenske razprave na to temo, prikazala delovanje dostopnih glasovalnih naprav in na splošno podpirala izmenjavo dobrih praks. EU prav tako financira invalidske organizacije na ravni EU za ozaveščanje in zagovarjanje njihovih pravic ter izboljšanje zmogljivosti njihovih članskih organizacij. Države članice izvajajo različne prakse, da pomagajo različnim skupinam državljanov pri udeležbi. Komisija je od volitev leta 2014 spodbujala izmenjavo takih praks, vključno z dogodkom na visoki ravni o volilnih zadevah, ki je bil organiziran aprila 2018. Kolokvij Komisije o temeljnih pravicah, ki je bil leta 2018 posvečen demokraciji v Evropi, je vključeval obsežno izmenjavo praks za spodbujanje široke udeležbe in zastopanja kot pogoja za vključujoče demokratične družbe. Podatki o volilni udeležbi drugih nezadostno zastopanih skupin ostajajo omejeni, zbira pa jih le nekaj držav članic. Komisija je v okviru svojega programa za pravice, enakost in državljanstvo podpirala udeležbo nezadostno zastopanih državljanov EU. S programom se je med letoma 2014 in 2020 zagotovilo 20 milijonov EUR za financiranje pobud za pospeševanje in spodbujanje uveljavljanja pravic, ki izhajajo iz državljanstva Unije. To zajema nepovratna sredstva za ukrep v višini 8,5 milijona EUR, v okviru katerih je doslej finančna sredstva prejelo že več kot 20 projektov. Projekti so zajemali: ·orodja za povečanje ozaveščenosti državljanov EU o njihovih političnih pravicah in postopkih za sodelovanje na volitvah v Evropski parlament ; ·vodnike z dobro prakso za organe držav članic za podpiranje državljanov EU pri uveljavljanju njihovih volilnih pravic ; ·večjezična orodja z informacijami o političnih programih, za katere so se zavzemale politične stranke med volilno kampanjo , ter ·ciljno usmerjene pobude za spodbujanje nezadostno zastopanih skupin k sodelovanju .

S programom Evropa za državljane so se podpirale dejavnosti, ki zajemajo državljansko udeležbo v najširšem smislu. V projektih partnerstev med mesti in civilne družbe se je obravnavalo vprašanje, kako doseči volivce, vključno s tistimi, ki volijo prvič, ali tistimi, ki živijo na oddaljenih območjih. Da bi Komisija pred volitvami podprla volilno udeležbo in krepila vlogo državljanov za sprejemanje informiranih odločitev, je v tesnem sodelovanju z Evropskim parlamentom izvedla informacijske kampanje in kampanje obveščanja, tudi o tem, kaj počne EU, kako voliti in kako se udejstvovati. Te kampanje so bile proaktivne in večjezične ter so vsebovale močno lokalno razsežnost. Člani Komisije in višji uradniki Komisije so od novembra 2014 do volitev sodelovali na več kot 1 730 dialogih z državljani po vsej Evropi, ki so potekali kot razprave v mestni hiši. Ti dialogi so pomagali državljanom lažje razumeti, kako evropske politike delajo zanje, pripravljeni pa so bili v okviru prizadevanj za povečanje njihovega neposrednega sodelovanja z višjimi nosilci odločanja v Komisiji ter širše z evropsko demokracijo. Organi držav članic, organizacije civilne družbe, preverjevalci dejstev, zasebni organi, vključno s platformami in drugimi deležniki, so bili v času pred volitvami vključeni v številne dejavnosti ozaveščanja. Te dejavnosti so pogosto pomagala usklajevati predstavništva Komisije, ki so lokalno raven povezala z evropsko. Analiza in nadaljnji ukrepi Rekordna volilna udeležba je dokaz obnovljenega sodelovanja v demokraciji EU. Na splošno se je precej povečala, vendar ne enakomerno v vseh državah članicah in vseh skupinah državljanov EU. K spodbujanju demokratične udeležbe so prispevale komunikacijske dejavnosti. Za določene skupine je mogoče veliko spremeniti z nekaterimi preprostimi praksami, kot so prilagoditve za invalidne volivce, podpora spodbujevalcem skupnosti na lokalni ravni, večji izbor načinov glasovanja in sodelovanje s političnimi strankami, da se spodbudijo priložnosti za nezadostno zastopane državljane, da nastopijo kot kandidati na volitvah. Vendar se take prakse širše ne uporabljajo. Kakovost kazalnikov in zbranih podatkov o udeležbi določenih skupin je omejena. Državljani, vključno z mladimi, nimajo vedno zadostnih orodij za dejavno udeležbo. Ta postopek se začne, preden dosežejo starostno mejo za pridobitev volilne pravice. Številni državljani, ki bodo prvič volili na volitvah leta 2024, so zdaj vključeni v redno izobraževanje. Zato je treba razvijati inovativne tehnike, primerne za različne starostne skupine in potrebe, da se podpira demokratična udeležba. Za volitve leta 2024 si je treba še naprej prizadevati za vključevanje vseh državljanov v evropsko demokracijo in podpirati dolgoročno visoko volilno udeležbo. Nihče ne bi smel biti zapostavljen, udeležba na volitvah v Evropski parlament in rezultati teh volitev pa bi morali odražati prebivalstvo in raznolikost Unije. Politike, s katerimi se povečujeta ozaveščenost in udeležba javnosti v evropskih postopkih odločanja, pomembno prispevajo k zagotavljanju, da so državljani EU prepričani, da se njihov glas sliši in da je glasovanje na volitvah pomembno. Ti pomembni premisleki bodo prispevali k razmislekom o prihodnosti Evrope ter bodo nadalje obravnavani v okviru prihodnjega akcijskega načrta za evropsko demokracijo in drugih pobud. Komisija bo v skladu s tem: ·nadaljevala prizadevanja za zagotavljanje dostopa do točnih informacij o Evropski uniji, da bi podprla dejavno udeležbo državljanov v evropskem političnem življenju in pri uveljavljanju njihovih volilnih pravic. Da bi dosegla vse skupine, bo uporabljala inovativne pristope, večjezično komuniciranje in nove informacijske kanale ter vključila lokalne akterje. Še naprej bo sodelovala s Parlamentom ter proučila načine okrepljenega sodelovanja z drugimi institucijami EU in ustreznimi organi. Po vsej Uniji bodo organizirani dialogi z državljani, prilagojeni lokalnim jezikovnim in kulturnim razmeram, da bi se okrepila povezava med stališči državljanov in oblikovanjem politik EU, ki bo zajemala vprašanja, ki vplivajo na vsakdanje življenje državljanov; ·spodbujala dobre prakse in izmenjavo znanja med državami članicami in drugimi zadevnimi organi, da bi podprla visoko volilno udeležbo, vključno z enostavnimi in dostopnimi postopki glasovanja. V okviru evropske mreže za volilno sodelovanje bo leta 2021 organizirana posebna delavnica o postopkih glasovanja; ·v sodelovanju z državami članicami, parlamenti, civilno družbo in drugimi deležniki podpirala vključujočo in enakovredno sodelovanje, vključno s spodbujanjem najboljših praks, ozaveščanjem in uporabo finančnih sredstev. V zvezi z volitvami leta 2024 bo poseben poudarek namenjen mlajšim in starejšim ljudem, ženskam, mobilnim državljanom EU in invalidom. Komisija bo v skladu s svojo strategijo za enakost spolov, predstavljeno 5. marca 2020, spodbujala posebne ukrepe za uravnoteženo zastopanost spolov pri odločanju in v politiki. Poleg tega bo leta 2020 skupno zasedanje evropske mreže za volilno sodelovanje in strokovne skupine za volilne zadeve namenila proučevanju vključenosti v demokratično sodelovanje in enakosti pri tem sodelovanju; ·z organi držav članic, ob podpori njihove mreže akademikov na področju državljanskih pravic in v posvetovanju z organizacijami civilne družbe si bo prizadevala za izboljšanje kazalnikov in zbiranja podatkov v popolni skladnosti s temeljnimi pravicami in zahtevami glede varstva podatkov; ·ocenila praktične ukrepe, pri čemer bo čim bolje izkoristila digitalne tehnologije za olajšanje vključujočega uveljavljanja volilnih pravic, hkrati pa zagotovila svobodno glasovanje na volitvah in tajnost takega glasovanja ter varstvo osebnih podatkov, pri čemer se bo med drugim opirala na rezultate študije o možnostih glasovanja na daljavo in projekte, financirane v okviru programa za pravice, enakost in državljanstvo; ·proučila načine za spodbujanje vključevanja otrok v evropsko demokratično življenje, tudi z namenom njihove dejavne demokratične udeležbe, ko bodo odrasli državljani EU. To bi lahko zajemalo podpiranje mehanizmov za udeležbo otrok na lokalni ravni in ravni EU (npr. otroški mestni sveti in otroški nacionalni parlamenti); ·dosegla več otrok in mladih, tudi med njihovim šolanjem;

·v svojem poročilu o državljanstvu EU iz leta 2020 proučila nadaljnje ukrepe za spodbujanje in okrepitev sodelovanja državljanov v demokratičnem življenju Unije. Države članice se spodbujajo, naj: -pripravijo poročila o izvedbi volitev v Evropski parlament v svoji državi ter vanje vključijo statistične podatke o udeležbi na volitvah, vključno z nezadostno zastopanimi skupinami, da bi se zagotovile informacije za oblikovanje politike na vseh ravneh; -proučijo možnosti, ki omogočajo večjo izbiro pri tem, kako in kdaj lahko državljani glasujejo na volitvah (glasovanje na daljavo in predčasno glasovanje ter druge prilagoditve za upoštevanje posebnih potreb); -nadaljujejo izmenjavo praks in sprejemajo ukrepe za spodbujanje ozaveščenosti o volilnih pravicah ter širše, vključujoče udeležbe na volitvah v Evropski parlament in zastopanja v izvoljenih organih ter -proučijo združevanje virov in drugo medsebojno podporo med državami članicami pri upravljanju evropskih volitev (na primer s skupnimi začasnimi objekti za glasovalne kabine in volilno administracijo v krajih, kjer prebiva veliko mobilnih državljanov EU, pri čemer se upoštevajo razlike v nacionalnih pravilih, npr. o upravnih rokih, kot je rok za vpis volivcev v volilni imenik, in izmenjevanjem najboljših praks o ustreznem prispevku za podpiranje programov državljanske vzgoje). Evropske politične stranke bi lahko v sodelovanju z nacionalnimi volilnimi okrožji tudi okrepile prizadevanja za spodbujanje vključujoče udeležbe na volitvah in razširjanje točnih informacij o Evropski uniji. 3.Evropska razsežnost in uveljavljanje volilnih pravic EU 3.1.Volilne pravice EU in evropska razsežnost volitev Volitve v Evropski parlament so edinstvene. Vsaka od držav članic s svojo nacionalno kampanjo, nacionalnim seznamom ter posebnimi pravili in tradicijami prispeva k skupnemu rezultatu, tako da izvoljeni poslanci Evropskega parlamenta zastopajo vse državljane EU. V pravu EU so opredeljeni nekatera skupna načela in postopki, vključno s pravili, v skladu s katerimi lahko mobilni državljani EU uveljavljajo svojo pravico voliti in biti voljen na volitvah v Evropski parlament v državi prebivanja, pravili o delovanju evropskih političnih strank in fundacij ter Aktom o volitvah poslancev Evropskega parlamenta s splošnimi neposrednimi volitvami iz leta 1976 (v nadaljnjem besedilu: akt o volitvah iz leta 1976). Preostala načela, postopki in pravila izhajajo iz raznovrstnih in bogatih nacionalnih političnih tradicij držav članic. Vsaka država članica na primer organizira glasovanje za volitve v Evropski parlament na dan v tednu, na katerega običajno potekajo nacionalne volitve. To pomeni, da volitve potekajo štiri dni. Vendar je s pravom EU prepovedana objava uradnih rezultatov pred zaprtjem zadnjih volišč. Rezultat volitev v Evropski parlament neposredno vpliva na državljane. Državljani se morajo zavedati, kaj je na kocki na evropski ravni, da bi se odločali za informirane politične izbire. Politično razpravo in kampanjo pa pogosto zasenčijo nacionalne in lokalne teme. Nadaljnje spodbujanje evropske razsežnosti na volitvah krepi povezavo med državljani in evropskimi institucijami ter s tem demokratično legitimnost odločanja na evropski ravni. Vendar je to tudi stvar politične odgovornosti. Da bi lahko državljani zahtevali odgovornost od politikov, morajo videti jasno povezavo med nacionalnimi kampanjami in programi kandidatov ter evropskimi politikami in političnimi strankami, s katerimi so povezani. Leta 2015 je Parlament uporabil pravico do pobude za predstavitev predloga reforme akta o volitvah iz leta 1976. V Svetu so se strinjali z omejenim številom določb, vključno z obveznim minimalnim pragom za stranke in inkriminacijo večkratnega glasovanja. Pred volitvami ni bilo mogoče pravočasno končati postopka nacionalne odobritve, ki se izjemoma zahteva za začetek veljavnosti tega akta: spremembe niso začele veljati za volitve leta 2019 in ostajajo v postopku. Komisija je pred volitvami sprejela tudi posebne ukrepe za krepitev evropske razsežnosti volitev. Leta 2017 so bila na podlagi predloga Komisije spremenjena pravila o financiranju evropskih političnih strank in fundacij . Z reformo naj bi se izboljšala demokratična legitimnost in okrepilo izvrševanje, tudi glede spoštovanja evropskih vrednot. Drug cilj je bil povečati preglednost povezav med evropskimi in nacionalnimi strankami. Evropske stranke morajo zdaj svoj logotip in program objaviti na spletiščih vseh nacionalnih strank, s katerimi so povezane . Ob pripravi tega sporočila še niso bile objavljene informacije o tem, ali so evropske politične stranke, ki so zaprosile za finančna sredstva, upoštevale te zahteve . Evropski parlament bi moral po posvetovanju z Organom objaviti poročilo o uredbi do 31. decembra 2021. V šestih mesecih po navedeni objavi pa bi morala svoje poročilo predstaviti Komisija. Komisija je leta 2018 objavila Priporočilo o krepitvi evropskega značaja in učinkovite izvedbe volitev v Evropski parlament leta 2019, ki je bilo naslovljeno na države članice in politične stranke. Vsebovalo je poziv, naj izhajajo iz sistema vodilnih kandidatov in sprejmejo ukrepe za povečanje preglednosti z vzpostavitvijo jasnejše povezave med nacionalnimi in evropskimi političnimi strankami, s katerimi so nacionalne stranke povezane, v vseh zadevnih sporočilih, vključno z gradivom v zvezi s kampanjo in glasovnicami. Na podlagi informacij, ki so jih zagotovile države članice ter evropske in nacionalne politične stranke, je tako preglednost še vedno mogoče izboljšati. Več držav članic je na primer navedlo, da v skladu z njihovimi nacionalnimi pravili na glasovnicah pri nacionalnih strankah ni dovoljeno prikazovati logotipov evropskih strank. Nekaj političnih strank je navedlo, da se te možnosti zavedajo ali da jo nameravajo uporabiti, kadar je to izvedljivo. Nekaj napredka pa je bilo doseženega. Nekatere politične stranke, tudi v Franciji, Luksemburgu, na Nizozemskem, v Grčiji in na Irskem, so volivcem zagotovile informacije o svojih povezavah z evropskimi političnimi strankami, več strank pa je v svojem gradivu in prek spletišč v zvezi s kampanjo sprejelo ukrepe za spodbujanje evropske razsežnosti volitev. Dve politični stranki sta bili prisotni v več državah članicah in sta se zavzemali za vseevropski program. En poslanec Evropskega parlamenta iz take stranke je bil izvoljen z nemškega seznama kandidatov. V ustreznem gradivu med kampanjo so se na vidnem mestu pojavljali Evropa in evropska vprašanja, vključno z „vrednotami“, „gospodarstvom“, „socialnimi vprašanji“ in „okoljem“, kar kaže na novo, izrazito evropsko politično razpravo v zvezi z volitvami. 3.2.Spremljanje in uveljavljanje volilnih pravic Za uživanje statusa državljana EU je bistveno, da se volilne pravice EU uveljavljajo v celoti. Države članice morajo zagotoviti, da se skupna pravila in načela, ki se na podlagi prava EU uporabljajo za volitve v Evropski parlament, pravilno izvajajo. Komisija kot varuhinja Pogodb izvajanje spremlja in po potrebi ukrepa.

Komisija je pred volitvami sprejela različne ukrepe za zagotovitev izvajanja prava EU in odstranitev morebitnih ovir pri uveljavljanju volilnih pravic državljanov EU. S tremi državami članicami je začela dialog o pravici mobilnih državljanov EU, da se pridružijo politični stranki, z eno pa o pravici do ustanovitve stranke. Z več državami članicami so potekali pogovori, da bi se zagotovila izmenjava informacij v predvidenih petih dneh, tako da kandidati, ki jim je bila v domači državi članici odvzeta aktivna volilna pravica, ne bi mogli biti izvoljeni v drugi državi članici. Na podlagi teh pogovorov je več držav članic spremenilo svojo zakonodajo. V dialogu z eno državo članico se je uspešno obravnavalo vprašanje varstva tajnosti glasovanja, v razpravah z drugo državo članico pa se je razrešilo vprašanje o tem, kako omogočiti uveljavljanje volilne pravice ljudem brez stalnega prebivališča. Pred volitvami in takoj po njih so številni državljani EU stopili v stik s Komisijo, da bi izrazili pomisleke o volitvah. Najpogostejše težave, na katere so opozorili, so bile, da: -državljani niso mogli glasovati na daljavo (po pošti, po pooblaščencu ali prek spleta) ali osebno zunaj države izvora (na konzulatih, veleposlaništvih ali posebej vzpostavljenih voliščih), kjer je bila taka možnost zagotovljena, pa so se pojavljali upravni zapleti, zamude ali druge težave; -so se soočali z zamudami ali zapleti pri nacionalnih postopkih vpisa v volilni imenik. Komisija je začela pogovore z zadevnimi državami o teh vprašanjih. 3.3.Preprečevanje večkratnega glasovanja Komisija je v okviru strokovne skupine za volilne zadeve podpirala države članice pri izvajanju posebnih določb prava EU, povezanih z volilnimi pravicami mobilnih državljanov EU. V izmenjave so bile zajete veljavne formalnosti, vključno z ustreznimi roki za vpis v volilni imenik in praksami za spodbujanje udeležbe. Izmenjave so vključevale tudi ukrepe za preprečevanje večkratnega glasovanja mobilnih državljanov EU. Države članice so si na podlagi ustreznih pravil EU izmenjevale informacije o mobilnih državljanih volivcih, ki so se vpisali v volilni imenik in navedli, da želijo glasovati na volitvah v Evropski parlament v svoji državi prebivanja, tako da jih je mogoče odstraniti iz volilnih imenikov za volitve v njihovih državah izvora. Komisija je prizadevanja držav članic podprla z orodjem, ki podpira varno in z zahtevami o varstvu podatkov skladno izmenjavo teh informacij, ter omogočila izmenjavo ustreznih informacij med državami članicami, tudi o volilnih rokih. Države članice so si med februarjem in majem 2019 izmenjale podatke o več kot 1,2 milijona volivcev in 114 kandidatih za poslance. Zaradi tesnega sodelovanja med državami članicami je bilo mogoče opredeliti približno 214 000 večkratnih vpisov državljanov v volilni imenik. Komisija ni bila seznanjena z incidenti, ki se nanašajo na večkratno glasovanje na volitvah. Ta postopek je bil v primerjavi s prejšnjimi volitvami izveden učinkoviteje in varneje. Vendar so države članice poudarile, da so se zaradi razlik v nacionalnih postopkih, ki se uporabljajo, pojavili izzivi, tudi glede kakovosti izmenjanih podatkov. Težave so izhajale tudi iz razlik v veljavnih rokih za vpis v volilni imenik in izpis iz njega ter iz vpliva vpisa in izpisa na možnost državljana, da glasuje na drugih nacionalnih volitvah. 3.4.Drugi ukrepi Državljani sami so na splošno prepričani, da so njihove države storile vse potrebno za zagotovitev svobodnih in poštenih volitev. Opazovanje volitev je pomembno, da se zagotovi spoštovanje volilnih pravic, okrepi vloga državljanov in poveča njihovo vključevanje ter širše krepi zaupanje javnosti v volilne postopke. Države članice k temu pristopajo različno. Pred volitvami in po njih sta prek evropske mreže za volilno sodelovanje potekali razprava in izmenjava najboljših praks, vključno z organizacijami opazovalkami. Analiza in nadaljnji ukrepi Potrebnega je več dela za krepitev pomena evropske razsežnosti volitev v Evropski parlament. Čeprav je bilo doseženega nekaj napredka in se evropska politična razsežnost v vse večjem evropskem demokratičnem prostoru postopoma razvija, so potrebni ukrepi za njeno ohranitev in krepitev. Pri tem imajo osrednjo vlogo države članice in nacionalne politične stranke. Preglednost odnosov med evropsko in nacionalno politično ravnjo bi bilo treba nadalje spodbujati in podpirati, tudi z nacionalnimi pravili. Politične stranke imajo posebno odgovornost glede opaznosti povezav med nacionalnimi in evropskimi političnimi strankami ter pomena, ki se pripisuje evropskim vprašanjem. Komisija je pred volitvami tesno sodelovala z državami članicami za zagotovitev, da bi se na volitvah maja 2019 izvajala veljavna zakonodaja EU. To sodelovanje je bilo učinkovito in se bo nadaljevalo tudi za volitve leta 2024. S tem so se razkrila področja, na katerih bi bilo mogoče racionalizirati pravila EU in na katerih bi bilo koristno nadaljnje približevanje nacionalnih sistemov, da bi se olajšali učinkovita izvedba volitev, usklajevanje med organi držav članic in volilne kampanje na evropski ravni. Na primer nacionalno določeno trajanje volilnih kampanj in obdobij volitev bi se lahko tesneje uskladilo. Ena od šestih glavnih ambicij Komisije Ursule von der Leyen je nova spodbuda za evropsko demokracijo. To pomeni spodbujati evropsko razsežnost volitev ter krepiti povezavo med državljani in postopkom odločanja na evropski ravni, pri tem pa čim bolje uporabljati ustrezna jezikovna in kulturna orodja. Državljani EU bodo imeli večjo vlogo v postopku odločanja, večji vpliv ter vodilno in dejavno vlogo pri določanju evropskih prednostnih nalog in ravni ambicij. En sklop konference o prihodnosti Evrope bo osredotočen na teme, ki so povezane z demokratičnimi procesi in institucionalnimi zadevami, predvsem s sistemom vodilnih kandidatov za izvolitev predsednika oziroma predsednice Evropske komisije in nadnacionalnimi listami za volitve v Evropski parlament. Konferenca bi morala pripraviti zakonodajne ali druge predloge na to temo. Komisija bo na področjih, na katerih je pristojna za ukrepanje, sprejela nadaljnje ukrepe v zvezi s temi predlogi, o katerih se je dogovorila konferenca, ter je pripravljena delovati kot spodbujevalka in poštena posrednica med Evropskim parlamentom in Svetom. Komisija lahko na primer da na voljo pravno in institucionalno strokovno znanje, raziskave o volilnih postopkih in vpogled v medinstitucionalne odnose. Komisija bo dovolj časa pred volitvami leta 2024 predstavila tudi predloge za okrepitev pravil, ki se uporabljajo za evropske politične stranke in fundacije, vključno s pojasnitvijo njihovega financiranja. V tem okviru se bo med drugim posvetovala z Organom za evropske politične stranke in evropske politične fundacije in evropskimi političnimi strankami ter se povezala z Evropskim parlamentom. Prav tako bo proučila, ali lahko Organu za evropske politične stranke in evropske politične fundacije poveri dodatne naloge. Komisija je zavezana podpiranju prizadevanj za krepitev evropske razsežnosti volitev. Proučila bo posebne ukrepe, med drugim za: -ozaveščanje o evropski razsežnosti volitev v okviru prizadevanja, da bi dosegla državljane;

-krepitev partnerstva med Evropsko komisijo in Evropskim parlamentom pri pripravi na volitve leta 2024 ter sodelovanje za razvoj možnosti za krepitev evropske razsežnosti naslednjih volitev; -podpiranje jasnejše navedbe povezav med evropskimi in nacionalnimi političnimi strankami. To bo zajemalo tudi dejavnosti financiranja. Komisija bo spodbujanje razprave o tej temi vključila tudi v ustrezne strukture, kot sta Konferenca odborov za evropske zadeve parlamentov EU in evropska mreža za volilno sodelovanje; -spodbujanje oblikovanja ozaveščenosti in ustvarjanja zagona v zvezi z volitvami, tudi na noč volitev, ter razpravljanje o konkretnih ukrepih glede varnega prenosa rezultatov v okviru evropske mreže za volilno sodelovanje; -spodbujanje držav članic k nadaljnjemu približevanju obdobij volitev, vključno s trajanjem volilne kampanje in drugimi ustreznimi obdobji, da se okrepi zagon za volitve, ustvarjen v vseh državah članicah, ter olajša učinkovitost obdobij volilnega molka in drugih pravil o volilnih kampanjah. V tesnem sodelovanju z organi držav članic v okviru evropske mreže za volilno sodelovanje in strokovne skupine za volilne zadeve ter v sodelovanju z drugimi mednarodnimi organizacijami in deležniki bo Komisija: ·v naslednjem poročilu o državljanstvu EU, ki bo objavljeno leta 2020, proučila dodano vrednost službe za podporo, ki bi podpirala uveljavljanje volilnih pravic državljanov EU ter bila na voljo državljanom EU (vključno z mobilnimi državljani EU) in zadevnim organom med pripravami na volitve in volitvami; ·okrepila uveljavljanje volilnih pravic EU pri mobilnih državljanih EU in spodbujala dodatne zaščitne ukrepe za preprečevanje večkratnega glasovanja. To bo zajemalo pregled obstoječega okvira o volilnih pravicah mobilnih državljanov EU, vključno z izmenjanimi podatki, spodbujanje okrepljenega usklajevanja med državami članicami pri pripravi nacionalnih volilnih imenikov (vključno z različnimi nacionalnimi pravili o časovnih razporedih, zahtevah glede izkazovanja identitete in merilih glede ustreznosti) ter ozaveščanje državljanov, da je večkratno glasovanje prepovedano; ·podpirala izmenjave najboljših praks o opazovanju volitev, vključno z načini za neposredno vključitev državljanov. V okviru evropske mreže za volilno sodelovanje se bodo še naprej spodbujali neposredni komunikacijski kanali med organi držav članic in ustreznimi organizacijami opazovalkami. 4.Obravnavanje dezinformacij ter varstvo celovitosti in odpornosti volilnega postopka Volilna kampanja za volitve leta 2019 je bila najbolj digitalna doslej. Skoraj polovica državljanov EU se zdaj zanaša na spletne novice kot na glavni vir informacij o nacionalni in evropski politiki. Pomembno orodje politikov za doseganje volivcev in skupin kampanj za organiziranje podpornikov so tudi družbeni mediji. Hitrost, enostavnost in doseg spletnega komuniciranja ter možnosti nagovarjanja ljudi prek političnih oglasov in komuniciranja, ki so jih ustvarile spletne družbene platforme, pomenijo nove izzive. Čeprav se večina državljanov EU strinja, da so spletna družbena omrežja sodoben način za sprotno seznanjanje s politiko, pa tudi meni, da spletne politične informacije niso zanesljive. Volitve v Evropi in drugod po svetu so postale tarča poskusov manipulacije različnih slabih akterjev, tako državnih kot nedržavnih, ki poskušajo izkoristiti možnosti, ki jih ponuja digitalno okolje. Vmešavanje v volitve ima lahko številne oblike, izhaja pa lahko iz želje, da bi se vplivalo na izbiro volivcev, zmanjšala volilna udeležba, omajalo zaupanje javnosti v demokracijo ali pridobile finančne koristi. Uporabljajo se prikriti denar (dark money), kibernetski napadi, dezinformacije, napačne informacije, zavajajoče ravnanje na spletu, manipulativne in razdvajajoče zgodbe, ponareditev, napačno prikazovanje, goljufanje, zloraba osebnih podatkov in nezakonito izjemno natančno ciljno usmerjanje, da bi se izognili volilnim in drugim pravilom, pomembnim v okviru volitev, ter jih spodkopavali, izkrivljali demokratične rezultate in spodkopali zaupanje v institucije. Vmešavanje v volitve je lahko orodje, ki ga lahko zunanji akterji uporabijo za hibridni vpliv, da spodbujajo državljane k odvračanju od politike, delijo in destabilizirajo Unijo ter s podžiganjem nezadovoljstva in nezaupanja slabijo verodostojnost institucij EU. Lahko je tudi orodje organiziranega kriminala. Nekateri akterji si prizadevajo zlasti za to, da bi spodkopali verodostojnost EU kot poroka za temeljne vrednote EU, vključno z demokracijo in enakostjo vseh njenih državljanov (npr. enakost spolov in zaščita določenih skupin). Namen sovražnega govora in drugih oblik nadlegovanja je zmanjšati prostor za demokratično razpravo in državljansko udeležbo. Skupaj z akcijskim načrtom proti dezinformacijam volilni sveženj Komisije zagotavlja zbirko orodij za obravnavanje teh izzivov, saj temelji na spremljanju in izvrševanju pravil, povezanih s spletnimi dejavnostmi, ki se nanašajo na okvir volitev, ter združevanju vseh ustreznih subjektov v državah članicah in institucijah EU. Institucije EU in države članice so si med pripravami na volitve intenzivno prizadevale za uresničitev teh pobud. Pristojni organi držav članic, organizacije civilne družbe, novinarji, preverjevalci dejstev, platforme in drugi deležniki so s skupnimi prizadevanji podprli odpornost volitev. Komisija je posebej obravnavala primere dezinformacij, ki vplivajo na EU, vključno z dejavnostmi ciljno usmerjenega komuniciranja, tako da je ovrgla lažne navedbe ter javnost ozavestila o izzivih in tveganjih dezinformacij. To so bili pomembni koraki k učinkovitejšemu odvračanju napadov in volilnih manipulacij ter izpostavljanju dezinformacij in drugega nezakonitega vmešavanja v demokratično razpravo. Kot je bilo navedeno v poročilu o izvajanju akcijskega načrta proti dezinformacijam iz junija 2019, je Rusija vztrajno delovala na tem področju. Prokremeljsko sporočanje, ki je pogosto izhajalo iz uradnih ruskih državnih virov, je bilo pomemben vir dezinformacij, kot je dokumentirala projektna skupina East StratCom pri ESZD. Enako taktiko vse bolj uporabljajo tudi drugi akterji, s čimer se zabrisuje meja med tujo in domačo manipulacijo ter otežuje pripis odgovornosti. Odkriti so bili na primer poskusi zmanjšanja volilne udeležbe z napadi na vladna spletišča in razširjanjem manipulativne vsebine. Čeprav so bila ta manipulativna prizadevanja pogosto osredotočena na politično občutljive teme in usmerjena na občinstvo EU pred volitvami, do zdaj na volitvah leta 2019 ni bila odkrita nobena obsežna dejavnost tajnega vmešavanja.

Vmešavanje v volitve v eni državi članici vpliva na celotno EU. Potrebni so dodatni ukrepi za obravnavanje prizadevanj za vmešavanje in manipulacijo, usmerjenih v volitve in demokratično razpravo. 4.1.Sodelovanje brez primere Izzivi, povezani z volitvami, so zapleteni in medsektorski. Nobena država ali javni organ jih ne more ustrezno obravnavati sam. Zato je bilo glavno priporočilo iz volilnega svežnja, naj države članice vzpostavijo nacionalne mreže pristojnih organov za volitve, odgovorne za spremljanje in izvrševanje pravil, povezanih s spletnimi dejavnostmi, ki se nanašajo na volitve. Vanje so bili vključeni volilne komisije, organi za varstvo podatkov, organi za kibernetsko varnost, medijski regulatorji in po potrebi drugi organi. Take mreže so v okviru različnih struktur in pod različnim vodstvom vzpostavile vse države članice. Do zdaj je bila v mrežo vključena polovica nacionalnih organov za varstvo podatkov in manj kot polovica medijskih regulatorjev. Nekatere mreže so zajemale organe kazenskega pregona in povezave z varnostnimi organi. Države članice so poudarjale vrednost jasnega političnega vodstva in zadostnih sredstev, da bi bile lahko mreže učinkovite. Med temi mrežami so bile vzpostavljene povezave z drugimi ustreznimi strukturami, kot so nacionalne podporne skupine za računalniške incidente in sistem hitrega obveščanja EU. Ta sistem je bil vzpostavljen pred volitvami ter je olajšal izmenjavo med strokovnjaki in nacionalnimi kontaktnimi točkami. Sodelovanje med evropsko mrežo za volilno sodelovanje in sistemom hitrega obveščanja je spodbudilo medsebojno povezovanje strokovnih krogov v skladu z volilnim svežnjem ter prispevalo k oblikovanju celovitega pregleda nad dejavnostmi dezinformiranja v volilnem obdobju. Dejavnosti nacionalnih mrež so v skladu z volilnim svežnjem zajemale izvajanje nalog za opredelitev groženj in vrzeli pri spremljanju in izvrševanju ustreznih pravil in/ali oceno tveganj za volilne postopke (18 držav članic) ter nacionalno vzporejanje in pregled zakonov, ki so pomembni za volitve (10 držav članic). S tem se je podprlo informirano oblikovanje politik. Večina držav članic je navedla, da te mreže uporabljajo tudi pri drugih volitvah, ne le volitvah v Evropski parlament. Nekatere države članice so svojim mrežam zagotovile posebna orodja, kot je dostop do platform za varno komuniciranje, o dodatnih posebnih finančnih sredstvih pa se ni poročalo. Države članice so izrazile zanimanje za razpoložljivost dodatnih sredstev EU za podporo tem mrežam, ki jih bo Komisija leta 2020 znova zagotovila. Države članice so bile zaradi podpiranja izmenjave strokovnega znanja in najboljših praks med njimi, tudi o grožnjah, vrzelih in izvrševanju, prav tako pozvane, naj v okviru svojih nacionalnih mrež za volitve imenujejo kontaktno točko, ki bi se sestajala v evropski mreži za volilno sodelovanje. Mreža je imela tri sestanke pred volitvami in dva po njih. Države članice so si izmenjale informacije o posebnih dejavnostih, ki so jih izvedle na nacionalni ravni, kot so kampanje ozaveščanja, ocena tveganja in vzporejanje postopkov, spremljanje in izvrševanje, ter zakonodajnih spremembah (glej okvir o vzporejanju pravil). Izmenjale so si tudi informacije o svojih politikah, programski opremi in raziskavah ter varni platformi, ki jo zagotavlja Komisija in prek katere so se med volitvami tudi izmenjevale informacije. Evropska mreža za volilno sodelovanje je poleg tega olajšala izmenjave z drugimi organi, vključno z Evropskim parlamentom, Organom za evropske politične stranke in evropske politične fundacije, skupino evropskih regulatorjev za avdiovizualne medijske storitve (ERGA), Europolom, Organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi, Evropskim odborom za varstvo podatkov in Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ter drugimi deležniki, vključno z opazovalci volitev in organizacijami za preverjanje dejstev. Njeni člani so se 26. novembra 2019 udeležili dialoga na strokovni ravni med EU in ZDA o odpornosti volilnih sistemov. Komisija je države članice podpirala pri vzporejanju njihovih pravil in praks, ki se nanašajo na volitve. To je zajemalo pravila o prispevkih (prepoved financiranja iz tujine, omejitve, pravila o razkritju), porabi (namenska poraba in omejitve), volilni kampanji (trajanje, obdobje volilnega molka, ankete in druge omejitve) in medijih (enako obravnavanje kandidatov, radiodifuzija, preglednost političnega oglaševanja in pravila o družbenih medijih). To vzporejanje je spodbudilo medsebojno razumevanje, države članice pa so navedle, da ga želijo nadaljevati. 4.2.Večja preglednost in boljše razkrivanje manipulacij Evropska mreža za volilno sodelovanje je tudi podpirala izmenjave informacij o izvajanju drugih priporočil iz volilnega svežnja, katerih bistveni del je bilo spodbujanje preglednosti in s tem odgovornosti. Številne dejavnosti vmešavanja, kot so prikriti denar in ciljno usmerjene dezinformacije, uspevajo, če so ljudje o njih nepoučeni. Komisija je države članice in politične stranke pozvala, naj sprejmejo ukrepe, ki bodo državljanom omogočili, da bodo prepoznali plačana sporočila na spletu, izvedeli za zneske porabljenega denarja, njegov vir in načine, kako so bili zbrani, skupaj s sankcijami, ki se po potrebi uporabijo. Nekatere države članice so poročale, da imajo pravila o preglednosti za plačana politična sporočila, čeprav se še vedno pojavljajo težave pri dostopu do podatkov in zmogljivosti za izvajanje nadzora ter s tem kazenski pregon za vedenje na spletu. Nekatere države članice so poročale, da zdaj razmišljajo o zakonodaji na tem področju, da bi uvedle ali posodobile pravila o preglednosti na spletu. Države članice so spodbujale preglednost in v nekaterih primerih izvedle posebne dejavnosti ozaveščanja. Posebnim skupinam, kot so politične stranke, so bile zagotovljene smernice ali usposabljanje. Države članice so si v okviru mreže izmenjevale tudi informacije o uporabi nespletnih volilnih zaščitnih ukrepov na spletu. Marca 2019 je takratna komisarka Jourová pisala nacionalnim političnim strankam in jih pozvala, naj priporočilo Komisije prenesejo v prakso. Potekala je tudi posebna izmenjava z evropskimi političnimi strankami. Komisija je tudi sodelovala s spletnimi platformami in industrijo IT, da bi volitve leta 2019 zaščitila pred dezinformacijskimi kampanjami in spletnimi manipulacijami. V samoregulativnem kodeksu ravnanja glede dezinformacij za spletne platforme in oglaševalski sektor je določen sklop zavez, vključno z zagotavljanjem preglednosti in javnim razkritjem v zvezi s političnim oglaševanjem, preprečevanjem manipulativne uporabe spletnih storitev s strani zlonamernih akterjev, krepitvijo vloge državljanov in raziskovalcev ter sprejetjem drugih ukrepov za izboljšanje odgovornosti in zanesljivosti spletnega ekosistema. Komisija je ob podpori ERGA izvedla temeljito vmesno spremljanje, s katerim naj bi se zagotovilo izvajanje zavez iz kodeksa pred volitvami. Komisija s pomočjo ERGA trenutno ocenjuje splošno učinkovitost tega kodeksa v prvem letu delovanja . Kodeks je zagotovil priložnost za večjo preglednost v zvezi s politikami platform na področju dezinformacij. V času pred volitvami leta 2019 so Facebook, Google in Twitter okrepili prizadevanja za večjo preglednost političnih oglasov, prizadevali so si za povečanje celovitosti svojih storitev z odkrivanjem in zapiranjem manipulativnih dejavnosti (kot so usklajene dejavnosti, namenjene razširjanju vsebine, ter zloraba botov in lažnih računov), poleg tega so izboljšali nadzor nad prikazovanjem oglasov, da bi se omejile zlonamerne prakse vabe za klik in zmanjšali prihodki glavnih virov dezinformacij iz oglaševanja. Poleg tega so platforme sprejele številne ukrepe za spodbujanje vsebine iz „verodostojnih“ virov in omejitev razširjanja dezinformacij. Čeprav so ti ukrepi pomemben korak k večji preglednosti v okviru volitev, ne zadostujejo. Pred volitvami niso imele vse platforme vzpostavljenih knjižnic oglasov v vseh državah članicah, te knjižnice niso bile dovolj popolne ali pa niso omogočale lahkega dostopa ustreznim organom, vključno z organi držav članic (za izvajanje nadzornih funkcij) in raziskovalci (za analizo arhiva). V zvezi s tem je za prihodnje volitve potreben napredek. Nacionalne in evropske politične stranke so poročale, da so sprejele ukrepe za izpolnitev zahtev veljavne zakonodaje in zahtev, ki so jih v svojih pogojih uporabe določile spletne platforme. Vendar so bile nekatere zahteve platform opisane kot problematične . Stranke so navedle določene težave, ki so nastale zaradi sprememb pogojev uporabe platforme malo pred volitvami. Stranke same se običajno niso lotile dodatnih dejavnosti za preglednost na svojih spletiščih, kot sta izdelava seznama oglasov ali razkritje, koliko porabijo za spletne politične oglase . V odgovorih na vprašalnik Komisije so navedle, da bi cenile, če bi se pojasnila pravila o preglednosti, opredelil pravilen pristop, ki ga morajo platforme sprejeti glede volilne kampanje na ravni EU, in zagotovil odprt dostop do spletnih zbirk podatkov za stranke, da bi opravile razkritja v zvezi s preglednostjo. Države članice so si v okviru evropske mreže za volilno sodelovanje izmenjevale izkušnje o medsebojnem delovanju s platformami družbenih medijev. Platforme so sodelovale neposredno z nekaterimi od njih, tako da so jim zagotovile posebno podporo, vključno s postopki stopnjevanja. V razpravah v okviru mreže je bila poudarjena potreba po bolj enakem obravnavanju držav članic, več operativnega sodelovanja v podporo njihovim nadzornim funkcijam, vključno z boljšim dostopom do podatkov, kontaktnimi točkami in izmenjavami v jezikih zadevnih držav članic. Države članice so navedle, da so bila prizadevanja platform neskladna in premalo učinkovita, podpora, zagotovljena neposredno akterjem, kot so politične stranke, kandidati in novinarji, pa bi lahko tudi povzročila pomisleke v okviru njihovega pravnega reda. Podobni pomisleki so bili izraženi v okviru sistema hitrega obveščanja. Komisija je s spletnimi platformami sodelovala tudi v okviru kodeksa ravnanja za odpravo nezakonitega sovražnega govora na spletu . 4.3.Večja skladnost z določbami na področju varstva podatkov

Komisija je tudi objavila posebne smernice o uporabi zakonodaje EU o varstvu podatkov v okviru volitev. To so bile prve volitve, na katerih se je uporabljal posodobljen okvir EU za varstvo podatkov. Zaradi škandala, v katerega sta bili vpleteni družbi Facebook in Cambridge Analytica, se je potrdil pomen pravil EU o varstvu podatkov v okviru volitev, saj je bila ponazorjena nevarnost, da se osebni podatki uporabijo v nasprotju s pravili o varstvu podatkov, da bi se poskušalo nezakonito vplivati na volitve. Nacionalni organi, vključno z nekaterimi volilnimi komisijami, so sprejeli posebne ukrepe za spodbujanje skladnosti z določbami na področju varstva podatkov, vključno z neposrednim uradnim obveščanjem političnih strank o njihovih obveznostih. Nekatere države članice so poročale o naložitvi glob v času pred volitvami, sporočenih je bilo nekaj incidentov, nekaj preiskav pa še poteka. Prispevki političnih strank kažejo, da zahteve glede varstva podatkov v okviru volitev niso dovolj jasne in da je potrebno dodatno ozaveščanje. Volilni sveženj je vseboval zakonodajni predlog o uvedbi sankcij zoper evropske stranke in fundacije, ki so poskušale kršitev pravil na področju varstva podatkov izkoristiti, da bi namerno vplivale ali poskušale vplivati na rezultat volitev v Evropski parlament. Ta predlog je bil hitro sprejet in je med volitvami veljal. Pristojni organ za evropske politične stranke in evropske politične fundacije si je v sodelovanju z državami članicami prizadeval za njegovo učinkovito izvajanje. Do zdaj v okviru tega novega mehanizma ni bil razkrit noben primer. 4.4.Večja kibernetska odpornost Komisija je z organi držav članic sodelovala pri izvajanju svojih priporočil za obvladovanje tveganja kibernetskega napada na volitvah. Države članice je pozvala k sprejemanju ustreznih ukrepov za razumevanje in obvladovanje tveganj kibernetskega napada ter k uporabi zbirke praks na področju kibernetske varnosti volilne tehnologije, ki jo je pripravila skupina za sodelovanje, ustanovljena na podlagi direktive o varnosti omrežij in informacijskih sistemov (v nadaljnjem besedilu: skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacijskih sistemov). Države članice so bile tudi pozvane, naj sprejmejo ukrepe za ozaveščanje o takih tveganjih, kar so številne storile, vključno s tem, da so organizirale posebna usposabljanja in vaje, v katere so bili vključeni ustrezni deležniki, kot so politične stranke in novinarji. V priporočilu so bile politične stranke tudi pozvane, naj ukrepajo, da bi se kibernetska tveganja zmanjšala. Komisija je v podporo izvajanju priporočila in za spodbuditev sodelovanja med različnimi nacionalnimi organi oktobra 2018 organizirala delavnico na visoki ravni o kibernetskih grožnjah za volitve, na kateri so se organi za kibernetsko varnost sestali z volilnimi organi in razpravljali o prihodnjih izzivih. Komisija je v sodelovanju z Agencijo Evropske unije za kibernetsko varnost (ENISA) in Evropskim parlamentom aprila 2019 v okviru evropske mreže za volilno sodelovanje opravila zadnje preverjanje pred izvedbo, da bi preskusila učinkovitost postopkov odzivanja in kriznih načrtov Unije in držav članic. Poročilo agencije ENISA o tem preverjanju, ki je bilo poslano državam članicam, je obsegalo politike in zmogljivosti, ki so se štele kot bistvene za odpornost na področju kibernetske varnosti na volitvah. Države članice so navedle, da bi bilo mogoče izboljšati prenos rezultatov Parlamentu na noč volitev. V nekaterih primerih so organi političnim strankam in kandidatom ter novinarjem in medijem zagotovili posebno pomoč in usposabljanje, da bi podprli kibernetsko varnost in odpornost na volitvah. Analiza in nadaljnji ukrepi Grožnja manipulacije volitev in nezakonitega vmešavanja v volitve zaradi manipuliranja mnenj in izbire volivcev je bila resnična in večplastna, prav takšno pa je bilo tudi delo za obravnavanje te grožnje. Poročalo se je o osamljenih kibernetskih napadih, pritožbah v zvezi z varstvom podatkov in drugih pritožbah, povezanih z volitvami, obsežno, tajno in usklajeno prizadevanje za vmešavanje v volitve pa ni bilo odkrito. Iz povratnih informacij držav članic je razvidno, da so imeli volilni sveženj in drugi ukrepi EU bistveno vlogo pri njihovih prizadevanjih za preprečevanje groženj in njihovem izvajanju nadzornih funkcij. Države članice so večinoma izvajale volilni sveženj. Dosegle so dobro sodelovanje in usklajevanje – in sicer notranje med pristojnimi organi , tudi v okviru nacionalnih volilnih mrež ter z zasebnimi in drugimi zadevnimi organi, pa tudi med državami članicami in z evropskimi institucijami. Dokazana je bila vrednost celovitega pristopa, s katerim je bila zajeta celotna družba in ki se je izkazal kot učinkovit. Med ključnimi spoznanji so: Za obravnavanje dezinformacij, manipulacij in nezakonitega tujega vmešavanja je potreben nadaljnji napredek. Zaščitni ukrepi, ki se nanašajo na volitve, morajo biti učinkoviti in primerni za spletno okolje. Preglednost političnih oglasov in sporočil ni dovolj zanesljiva. Bistveno je, da se v institucijah EU, državah članicah in civilni družbi razvije zadostna zmogljivost za odkrivanje, analizo in izpostavljanje manipulacij in vmešavanja. Okrepiti je treba zmogljivost in prizadevanja ustreznih organov za izvajanje nadzornih funkcij in sodelovanje s platformami. Spletne platforme bi morale imeti vzpostavljene potrebne strukture in postopke, ki bi jim omogočali spremljanje skladnosti z ustreznimi nacionalnimi zakoni in zakonodajo EU, pri čemer bi se enako obravnavale vse države članice. Države članice so podprle okrepljeno sodelovanje na ravni EU na tem področju, tudi za zagotavljanje enakega obravnavanja držav članic in operativno ukrepanje v primeru težav. Poglobiti bi bilo treba tudi okrepljeno sodelovanje med pristojnimi organi na nacionalni ravni in ravni EU, vključno z organi za varstvo podatkov in medijskimi regulatorji. Spletne platforme bi morale nadalje povečati preglednost in odgovornost za svoje dejavnosti, povezane s politično vsebino, njihove zaveze pa bi morale biti take, da bi jih tretje strani lahko preverjale. Dostop do podatkov digitalnih platform, vključno z raziskovalno skupnostjo, ostaja nezadosten. To lahko novinarjem otežuje razumevanje in poročanje o grožnjah demokratični razpravi ter ovira prizadevanja civilne družbe za ozaveščanje državljanov in krepitev socialne odpornosti. Platforme bi morale raziskovalcem in drugim ustreznim organom ob popolnem spoštovanju zahtev glede varstva podatkov omogočiti večji dostop do podatkov, med drugim na podlagi posebnih namensko vzpostavljenih struktur. To zajema razširitev mreže raziskovalnih partnerjev, s katerimi platforme trenutno sodelujejo. Bolje je treba analizirati obseg in vpliv vmešavanja v demokratični proces, vključno z načini potovanja informacij po spletu, algoritmi iskalnikov in platform družbenih medijev, ki razvrščajo informacije, ter prizadevanji platform za spodbujanje verodostojne vsebine.

Svoboden, pluralen in odgovoren medijski prostor ter razpoložljivost kakovostnih javnih informacij sta predpogoja za zdravo politično razpravo na podlagi predhodnih informacij ter za to, da lahko državljani, ki naletijo na dezinformacije in druge manipulacije, sprejmejo informirane odločitve, pa tudi da se zahteva odgovornost tistih, ki so na oblasti. To je bistveni del demokratičnega sistema zavor in ravnovesij ter predpogoj za zdravo demokratično razpravo . V prihodnosti bo treba več prizadevanj vložiti v podporo krepitvi vloge državljanov, ozaveščanje in medijsko pismenost ter razvijanje znanj in spretnosti pri državljanih vseh starosti. Komisija bo države članice še naprej podpirala pri njihovih prizadevanjih. Komisija bo zlasti: ·zagotavljala nepovratna sredstva za ukrepe, da bi podprla nacionalne mreže za volitve in druge ukrepe za krepitev demokratične odpornosti; ·podpirala okrepljeno sodelovanje med državami članicami, da bi se čim bolje izkoristila pred kratkim vzpostavljena evropska mreža za volilno sodelovanje ter zagotavljali tesno vzajemno delovanje in sodelovanje z drugimi mrežami, tudi s sistemom hitrega obveščanja, vključno s: -praktičnimi, operativnimi dejavnostmi, vključno z delavnicami in ocenami tveganja, da bi se podprlo boljše prepoznavanje groženj; -spodbujanjem sodelovanja med državami članicami pri spremljanju ustreznih dejavnosti, povezanih s spletnimi platformami, vključno z izmenjavo informacij o sodelovanju s platformami in podpiranjem enakega obravnavanja vseh držav članic; -omogočanjem nadaljnjega in stalnega sodelovanja med evropsko mrežo za volilno sodelovanje, ERGA in sistemom hitrega obveščanja, vključno z vpogledi in analizami, ki so pomembne za volitve in interakcije s spletnimi platformami; -krepitvijo sodelovanja z drugimi strukturami, kot so Evropski odbor za varstvo podatkov, ENISA in skupina za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacijskih sistemov; -podpiranjem držav članic za ohranitev in razširitev vzporejanja regulativnega okvira, ki se nanaša na volitve; ·še naprej sodelovala s spletnimi platformami, tudi v okviru kodeksa ravnanja glede dezinformacij in kodeksa ravnanja za odpravo nezakonitega sovražnega govora na spletu, ter skupaj z ustreznimi stranmi, kot so evropska mreža za volilno sodelovanje, sistem hitrega obveščanja in druge ustrezne mreže EU, prispevala k oblikovanju nadaljnjih ukrepov, usmerjenih k skupnemu pristopu in skupnim standardom za reševanje težav, kot so dezinformacije in spletna sovražna sporočila; ·nadalje podpirala medijsko svobodo, medijski pluralizem in kakovostno novinarstvo, vključno z boljšo zaščito novinarjev ter v okviru preoblikovanja medijskega sektorja in digitalne prihodnosti; ·nadalje proučila težave, povezane z učinkovito uporabo zahtev glede varstva podatkov na volitvah, vključno s preglednostjo, tehnikami izjemno natančnega ciljnega usmerjanja in uporabo algoritmov; ·začela izvajati posebne ukrepe za nadaljnjo krepitev vloge državljanov v vsej njihovi raznovrstnosti, da bi obravnavala težavo dezinformacij in manipulacij, kritično ocenila informacijsko okolje in sprejela informirane odločitve (pobude za podpiranje medijske pismenosti, kritičnega razmišljanja ter izobraževanja o vrednotah in državljanstvu EU); ·povečala znanje o zadevnih vprašanjih in tveganjih, tudi s: -čim boljšo uporabo novoustanovljene evropske opazovalnice digitalnih medijev, da bi se olajšala povezava s preverjevalci dejstev in akademskimi raziskovalci po Evropi (ob popolnem spoštovanju veljavnih pravil ter ustreznih pristojnosti in odgovornosti); -študijo o vplivu novih in nastajajočih tehnologij na svobodne in poštene volitve, da bi proučila, kako je mogoče uporabo podatkov o volivcih in novih tehnologij, vključno s tehnikami izjemno natančnega ciljnega usmerjanja, algoritmi in umetno inteligenco, izkoristiti za vplivanje na rezultat volitev in zaupanje javnosti v volitve. Rezultati bi morali biti na voljo konec leta 2020; ·podprla morebitno posodobitev zbirke praks na področju kibernetske varnosti volilne tehnologije v okviru skupine za sodelovanje na področju varnosti omrežij in informacijskih sistemov, pri čemer si bo v tesnem sodelovanju z evropsko mrežo za volilno sodelovanje prizadevala za posodabljanje dokumenta in njegovo prilagajanje potrebam držav članic. Ohranitev močne in živahne demokracije v Evropi je vprašanje legitimnosti in zaupanja. Evropska demokracija se sooča s številnimi izzivi, tako zunanjimi kot notranjimi. Kot je napovedala predsednica Komisije v svojih političnih smernicah, bo Komisija predstavila akcijski načrt za evropsko demokracijo, da bi pomagala izboljšati odpornost naših demokracij in obravnavati nevarnosti zunanjega vmešavanja v volitve v Evropski parlament. Načrt bo namenjen boju proti dezinformacijam in prilagajanju razvijajočim se grožnjam in manipulacijam ter bo podpiral svobodne in neodvisne medije. Vključeval bo zakonodajne predloge o preglednosti političnega oglaševanja in nadalje pojasnjeval pravila o financiranju evropskih političnih strank. 5.Sklepne ugotovitve