OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli katerikoli državi članici, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb te direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 12. aprila 2021, je Francija zaprosila za dovoljenje, s katerim bi odstopala od členov 218, 178 in 232 direktive o DDV, da bi lahko uvedla obvezno izdajanje elektronskih računov za vse davčne zavezance s sedežem na ozemlju Francije. Dovoljenje naj bi veljalo za obdobje od 1. decembra 2021 do 31. decembra 2028.

Nadalje je Francija z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 20. septembra 2021, zaprosila, da se dovoljenje za odstopanje nanaša le na člena 218 in 232 direktive o DDV ter da se uporablja od 1. januarja 2024 do 31. decembra 2026.

V skladu s členom 395(2), drugi pododstavek, direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 29. septembra 2021 o zahtevi Francije obvestila druge države članice. Komisija je z dopisom z dne 30. septembra 2021 obvestila Francijo, da ima vse informacije, potrebne za presojo zahteve.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Francija je vložila zahtevo za odstopanje na podlagi člena 395 direktive o DDV, da bi lahko uvedla obvezno izdajanje elektronskih računov za domače transakcije med zavezanci za DDV s sedežem v Franciji na podlagi člena 153 zakona o financah za leto 2020 in člena 195 zakona o financah za leto 2021. Poleg te obveznosti bodo morali zadevni davčni zavezanci pošiljati davčnim organom določene dodatne podatke.

Francija meni, da bo obveznost izdajanja elektronskih računov veliko prispevala k boju proti goljufijam in hkrati okrepila konkurenčnost podjetij. Prav tako se bo izboljšalo poznavanje dejavnosti podjetij v realnem času, kar bo omogočilo, da bo gospodarska politika čim bolj prilagojena gospodarski realnosti akterjev. Obveznost bo z uvedbo predizpolnjenih obrazcev za obračun DDV podjetjem omogočila tudi poenostavitev obveznosti poročanja o DDV.

Člen 218 direktive o DDV določa, da države članice kot račune sprejmejo vse dokumente ali sporočila na papirju ali v elektronski obliki. Francija želi zato pridobiti odstopanje od tega člena direktive o DDV, da bi francoska davčna uprava kot račun štela le elektronske račune, ki so v mešani ali strukturirani obliki.

V skladu s členom 232 direktive o DDV je uporaba elektronskega računa pogojena s tem, da prejemnik take račune sprejema. Zato je za uvedbo obveznosti izdajanja elektronskih računov v Franciji potrebno odstopanje od tega člena, tako da izdajatelju ni več treba pridobiti soglasja prejemnika za pošiljanje računa v brezpapirni obliki.

Francija trdi, da bi uvedba splošne obveznosti izdajanja elektronskih računov prinesla koristi v smislu boja proti goljufijam in utajam, hkrati pa bi olajšala prostovoljno spoštovanje davčne zakonodaje. Obveznost izdajanja elektronskih računov bo skupaj s prenosom dodatnih podatkov o transakcijah prek programa, ki vključuje certificirane zasebne platforme in centralizirano javno platformo, davčni upravi omogočila, da v realnem času preveri skladnost med prijavljenim in pobranim DDV ter izdanimi in prejetimi računi. Zato se bo zmogljivost uprave pri preprečevanju goljufij na področju DDV in boju proti njim znatno izboljšala.

Obveznost izdajanja elektronskih računov bo zajemala samo transakcije med davčnimi zavezanci (B2B). Podatki o transakcijah, ki vključujejo končne potrošnike (B2C), bodo pridobljeni prek drugega mehanizma. V primeru pridobitev znotraj Skupnosti bodo davčni zavezanci obdržali pravico do prejemanja računov na papirju. Opozoriti je treba, da je v Franciji med 1. januarjem 2017 in 1. januarjem 2020 začela postopoma veljati obveznost izdajanja elektronskih računov za transakcije med podjetji in državnimi upravami (B2G). Zato so podjetja, ki že izdajajo račune v elektronski obliki prek platforme za izdajanje elektronskih računov B2G Chorus Pro, ki jo je razvila državna agencija za finančno informacijsko tehnologijo (AIFE), že opremljena in pripravljena na razširitev obveznosti izdajanja elektronskih računov za transakcije med podjetji (B2B). Francija trdi, da večina francoskih zavezancev za DDV že pošilja ali prejema račune v elektronski obliki. Po navedbah Francije je leta 2017 le 31 % francoskih podjetij z več kot desetimi zaposlenimi uporabljalo račune na papirju, od takrat pa se je ta delež verjetno zmanjšal. Prehod na elektronsko obliko bo trajno odpravil obdelavo računov na papirju, kar bo podjetjem prineslo znatne prihranke.

Francija meni, da bo izdajanje elektronskih računov davčnim zavezancem prineslo prednosti, kot so hitrejša plačila za dobavitelja, znižanje stroškov tiskanja in poštnih stroškov, znižanje stroškov in zmanjšanje zamud pri obdelavi podatkov z računov, znižanje stroškov hrambe ter stroškov usposabljanja in razvoja sistema.

Francija predvideva postopno uvedbo obveznosti, da se omogočita prehod in podpora novemu sistemu, prilagojenemu vsaki vrsti podjetja. Od leta 2024 bo za vsa podjetja veljala obveznost prejemanja elektronskih računov. Postopna uvedba obveznosti izdajanja elektronskih računov se bo razlikovala glede na velikost podjetij: za velika podjetja bo ta obveznost veljala od leta 2024, za podjetja z od 250 do 4 999 zaposlenimi in s prometom pod 1,5 milijarde EUR od leta 2025, za mala in srednja podjetja ter zelo mala podjetja, vključno z davčnimi zavezanci, ki so upravičeni do oprostitve za mala podjetja na podlagi člena 282 direktive o DDV, pa od leta 2026.

Za zagotovitev interoperabilnosti izmenjav bi morale tako zasebne kot javne platforme, ki zagotavljajo storitve izdajanja elektronskih računov, davčnim zavezancem nuditi minimalni nabor strukturiranih ali mešanih oblik, brez poseganja v njihovo svobodo, da ponujajo alternativne oblike.

Glede na široko področje uporabe odstopanja je pomembno zagotoviti nujne nadaljnje ukrepe znotraj okvira tega odstopanja in zlasti spremljati učinek ukrepa na boj proti goljufijam in utajam na področju DDV in na davčne zavezance. Če bo Francija želela podaljšati ukrep odstopanja, bo morala predložiti poročilo o delovanju ukrepa skupaj z zahtevo za podaljšanje. To poročilo bi moralo vsebovati oceno ukrepa glede na njegovo učinkovitost v boju proti goljufijam in utajam na področju DDV ter pri poenostavitvi obračunavanja davkov. Poročilo bi moralo vsebovati tudi oceno ukrepa za davčne zavezance, zlasti kar zadeva povečanje njihovega upravnega bremena in stroškov izpopolnjevanja obveznosti.

Predlaga se, da se odstopanje odobri za obdobje od 1. januarja 2024 do 31. decembra 2026.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike