Objava zahtevka za odobritev spremembe specifikacije proizvoda, ki ni manjša, v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2020/C 115/06)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek v treh mesecih od dneva te objave.

ZAHTEVEK ZA ODOBRITEV SPREMEMBE SPECIFIKACIJE PROIZVODA ZA ZAŠČITENE OZNAČBE POREKLA/ZAŠČITENE GEOGRAFSKE OZNAČBE, KI NI MANJŠA

Zahtevek za odobritev spremembe v skladu s prvim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

„Piave“

EU št.: PDO-IT-0686-AM02 – 5.4.2019

ZOP (X) ZGO ( )

1. Skupina vložnikov in pravni interes

Consorzio di tutela del formaggio „Piave“ DOP [Združenje za zaščito sira z ZOP „Piave“] z registriranim sedežem na naslovu Via Nazionale 57/A, 32030 Busche di Cesiomaggiore (BL).

Združenje, ki ga sestavljajo proizvajalci sira „Piave“, ima pravico vložiti zahtevek za spremembo v skladu s členom 13(1) odloka št. 12511 Ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo z dne 14. oktobra 2013.

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

☐ Ime proizvoda

☒ Opis proizvoda

☐ Geografsko območje

☐ Dokazilo o poreklu

☒ Metoda proizvodnje

☐ Povezava

☐ Označevanje

☐ Drugo [Navedite.]

4. Vrsta sprememb

☒ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, ki se ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

☐ Sprememba specifikacije proizvoda za registrirano ZOP ali ZGO, za katero enotni dokument (ali enakovredni dokument) ni bil objavljen, pri čemer se sprememba ne šteje za manjšo v skladu s tretjim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012.

5. Spremembe

Opis proizvoda

Značilnosti sira so bile podrobneje opredeljene. Sprememba se nanaša na zadnji odstavek člena 2 (značilnosti proizvoda) in zadnji odstavek točke 3.2 enotnega dokumenta.

Sedanje besedilo:

„Konsistenca in videz: značilno je, da sir nima luknjic. V kategoriji ‚fresco‘ je sir bel in brez zrnc, z zorenjem postane slamnato rumen in bolj suh, zrnat in krhek, v kategorijah ‚vecchio‘, ‚vecchio selezione oro‘ in ‚vecchio riserva‘ je zanj značilno blago luščenje.“

Spremenjeno besedilo:

„Konsistenca in videz: V kategoriji ‚fresco‘ je sir brez luknjic, čvrst, svetle barve in brez zrnc, z zorenjem pa postane temnejši, bolj suh, zrnat in krhek. Pri vseh vrstah so sicer dopustne maloštevilne luknjice in rahle nepravilnosti (luščenje) sira, medtem ko izrazit pojav lukenj in/ali pojav lukenj zaradi delovanja bakterij propionske kisline ni dovoljen.“

Namen predlagane spremembe je ustrezneje opredeliti senzorične lastnosti ZOP „Piave“ z uporabo terminologije, ki je primernejša in ustreznejša za sektor mleka. Opredelitev barve zrelejših sirov, ki je bila prvotno opredeljena kot izključno slamnato rumena, je bila razširjena, da bi se bolje upoštevala temnejša in bolj spremenljiva barva teh sirov. Ta je posledica časa v letu, ko se siri proizvajajo, in odvisna tudi od socvetja v prehrani krav.

Kar zadeva navzočnost lukenj, je poudarjeno, da je sicer ZOP „Piave“ sir brez lukenj, vseeno pa se lahko v njem občasno pojavijo luknjice, ki jih povzročijo mehanski dejavniki ali nastanejo drugače, in sicer na eni strani zaradi različnih sistemov stiskanja, na drugi pa zaradi navzočnosti redkih kolonij mikroorganizmov, ki proizvajajo pline, v naravnih starterskih kulturah. Izrazitemu pojavu lukenj, zlasti zaradi delovanja bakterij propionske kisline, se je treba seveda izogibati, saj je to znak neobičajne in nenadzorovane fermentacije. Pojasnjeno je bilo tudi, kaj je mišljeno z izrazom „luščenje“.

Te spremembe so potrebne, ker prejšnje besedilo ne dovoljuje nikakršne prožnosti glede preverjanja teh značilnosti, zaradi česar morda nekateri siri ne bi mogli biti certificirani kot sir „Piave“, čeprav bi imeli potrebne značilnosti.

Metoda proizvodnje

Odstavek v zvezi s proizvodnjo surovin v členu 5 specifikacije proizvoda in točka 3.3 enotnega dokumenta sta bila preoblikovana v zvezi s pasmami goveda in prehrano krav.

Sedanje besedilo:

„Mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira ‚Piave‘, izvira izključno z območja iz člena 3 tega dokumenta, pri čemer se ga vsaj 80 % pridobi od pasem goveda, značilnih za območje proizvodnje ter posebno odpornih in prilagojenih gorskim območjem, in sicer bruna italiana, pezzata rossa italiana in frisona italiana.“

Spremenjeno besedilo:

„Mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira ‚Piave‘, izvira izključno z območja iz člena 3 tega dokumenta. Najmanj 80 % se ga pridobi od pasem goveda, ki so značilne za območje proizvodnje ter so posebno odporne in prilagojene gorskim območjem, in sicer bruna italiana, pezzata rossa italiana, frisona italiana, grigio alpina in njihovi križanci.“

Namen predlagane spremembe je znova uvesti lokalno pasmo grigio alpina, ki je bila v preteklosti opuščena zaradi nižje produktivnosti, v zadnjih letih pa se je znova uveljavila zaradi svoje posebne odpornosti in prilagojenosti gorskemu terenu. Pokazalo se je, da je govedo pasme grigio alpina, za katero so značilni srednja velikost, odpornost, sposobnost preživetja ob skopih virih hrane ter dobro razvit nagon za iskanje hrane tudi na nedostopnih pašnikih, primerne zlasti za izkoriščanje naravnih virov na zadevnem območju. Pasma se uporablja tudi za proizvodnjo mesa. Dvojni namen pasme grigio alpina in njena posebna primernost za vzrejo na gorskih območjih sta značilnosti, ki čedalje bolj spodbujata ponovno uvajanje te pasme na kmetijah na gorskem območju pokrajine Belluno. Sir, proizveden iz mleka pasme grigio alpina, v celoti ustreza značilnostim sira „Piave“. Izrecno je bila opredeljena še ena značilnost govedoreje v gorah in torej na celotnem območju proizvodnje sira „Piave“, tj. pogosto križanje navedenih pasem goveda. V preteklosti so kmetije na gorskem območju uporabljale običajno potomstvo črede, saj te kmetije niso posebno primerne za ciljno usmerjeno gensko selekcijo.

Sedanje besedilo:

„Iz obroka so izključena naslednja prepovedana krmila:

— medicirana industrijska krma;

— zelenjava, sadje in ogrščica;

— sečnina, sečninski fosfat, biuret.“

Spremenjeno besedilo:

„Iz obroka so izključena naslednja krmila:

— medicirana industrijska krma;

— sveža zelenjava, sadje in ogrščica, uporabljeni neposredno;

— sečnina, sečninski fosfat, biuret.“

Namen uvedene spremembe je pojasniti, da je uporaba zelenjave, sadja in ogrščice kot krme prepovedana samo, če je ta krma sveža, saj lahko vsebnost vlage v njej povzroči neželeno fermentacijo, zaradi katere se spremenijo senzorične lastnosti mleka. Ta težava pa se ne pojavi, če se ta krmila uporabijo v obroku krav v suhi ali koncentrirani obliki, zato uporabe takih krmil v prehrani krav ni treba prepovedati.

Pridevnik „prepovedana“ pomeni ponovitev pojma „so izključena“, zato je bil črtan.

Člen 5 Skladiščenje, zbiranje in prevoz

Posodobljena je metoda zbiranja mleka.

Sedanje besedilo:

„Sir se izdeluje iz mleka dveh ali štirih molž, pri čemer od prve molže do predelave mine največ 72 ur.“

Spremenjeno besedilo:

„Sir se izdeluje iz mleka, ki se zbira največ tri zaporedne dni.“

Namen spremembe je odpraviti zahtevo o zbiranju mleka dveh ali štirih molž, ki se razlagajo kot tradicionalne molže, tj. dve na dan. Z uvedbo avtomatizirane molže se lahko poveča število zaporednih molž v enem dnevu. Z znanstvenega vidika uporaba sistemov avtomatizirane molže ne vpliva na lastnosti mleka; njegova sestava v smislu maščob in deleža beljakovin je namreč statistično primerljiva s sestavo mleka, pridobljenega s tradicionalno molžo. Dejansko se zdravje krav z uporabo teh sistemov izboljša, saj se odpravi stres, ki ga povzroča molža samo dvakrat na dan v času največje laktacije. Zaradi možnosti črpanja velikih količin mleka več kot dvakrat na dan so vime in seski izpostavljeni manjšemu stresu, izboljša se mikrobiološka kakovost mleka in zmanjša se možnost nastanka mastitisa. Poleg tega se izboljšajo tudi reološke lastnosti mleka, ki so merilo čvrstosti sirnine, tj. kako hitro se sirnina odzove na encimski učinek sirila in kako odporna je na mehansko delovanje „lire“ (rezalnika), ki se uporablja za njuno ločevanje.

Kar zadeva časovni okvir zbiranja/predelave mleka, je sprememba posledica dejstva, da se s sodobnimi sistemi molže in hlajenja ter pogoji skladiščenja mleka na kmetiji zagotovijo najboljši higienski standardi za proizvod, značilnosti mleka pa se ohranijo več dni kot v preteklosti, kar pomeni, da ni več treba omejiti časa, ki poteče od zbiranja do predelave; vse to je podprto s preskusi predelave in ugotovitvami mikrobioloških raziskav, ki kažejo, da je mleko primerno za predelavo več kot tri dni po molži.

S to spremembo bi se morale izpolniti potrebe malih živinorejcev, ki se morajo zaradi značilnih vremenskih razmer v gorovju pogosto in zlasti pozimi spopadati s slabimi razmerami na cesti.

Toplotna obdelava

Metoda toplotne obdelave je usklajena z dejanskimi proizvodnimi možnostmi.

Sedanje besedilo:

„Pasterizacija mleka, ki traja 16 sekund pri temperaturi 72 °C +/– 2 °C, zagotavlja negativno reakcijo na preskus s fosfatazo.“

Spremenjeno besedilo:

„Toplotna obdelava Mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira z ZOP ‚Piave‘, je lahko pasterizirano.“

Spremembo odstavka utemeljuje dejstvo, da se lahko parametri obdelave spreminjajo glede na vrsto uporabljenega sistema; zato je treba predvideti tudi uporabo sistemov, ki omogočajo enake rezultate z uporabo različnih trajanj in temperatur (npr. cevasti pasterizatorji v primerjavi s ploščnimi pasterizatorji). Zato faza pasterizacije ostaja nespremenjena, vendar iz zgoraj navedenih razlogov fiksne referenčne vrednosti niso navedene, saj so neločljivo povezane s samo opredelitvijo pasterizacije in jih ureja posebna zakonodaja.

Sprememba izpolnjuje tudi zahteve več podjetij na območju Belluno, kot so gorske kmetije ali male gorske mlekarne, ki nimajo zmogljivosti za pasterizacijo mleka. Ta sprememba omogoča, da se bo v skladu s tradicijo uporabljalo surovo mleko.

Sirarstvo

Nekateri tehnološki parametri sirarstva so zdaj bolje opredeljeni.

Sedanje besedilo:

„Kuhanje pri temperaturi 44–47 °C ter mešanje in usedanje, ki trajata skupno 1,5–2 uri.“

Spremenjeno besedilo:

„Kuhanje pri temperaturi 44–47 °C.“

S to spremembo bo mogoče čas predelave prilagoditi uporabljeni vrsti sistema. Posamezne faze so lahko različne, odvisno od vrste in velikosti kadi. Sčasoma je bilo ugotovljeno, da se z določitvijo najkrajšega in najdaljšega trajanja omeji razpon proizvodnih sistemov, ki bi jih bilo mogoče uporabiti.

Črtanje besedila „mešanje in usedanje“ je utemeljeno, saj je ta faza neločljiv del proizvodne tehnologije za kuhane sire, njena določitev pa je nepotrebna in zgolj poveča nejasnost besedila.

Soljenje

Sedanje besedilo:

„Soljenje se izvede s potopitvijo v slanico za najmanj 48 ur.“

Spremenjeno besedilo:

„Soljenje se izvede s potopitvijo v slanico.“

Sčasoma se je ugotovilo, da je določitev najkrajšega trajanja za namakanje v slanici zelo omejujoče in ne omogoča prilagajanja te faze različnim proizvodnim rešitvam. Dejansko so metode soljenja in njegovo trajanje različni in odvisni od različnih vrst slanice, pri čemer se lahko uporabljajo različna prostornina, metode kroženja vode, temperatura, metode potapljanja, postopki za čiščenje slanice itd. Te razlike pomenijo različne stopnje učinkovitosti v smislu prodiranja soli v sir. Zato se je štelo, da je primerno odpraviti najkrajše trajanje časa potopitve v slanico.

Odprava te omejitve ustreza proizvodnim potrebam malih podjetij, ki so opozorila na njen omejevalni učinek, saj nimajo avtomatiziranih sistemov ali osebja, potrebnih za strogo upravljanje te faze. Vendar je pravilna stopnja soljenja zagotovljena s senzoričnimi lastnostmi ZOP „Piave“.

ENOTNI DOKUMENT

„Piave“

EU št.: PDO-IT-0686-AM02 – 5.4.2019

ZOP (X) ZGO ( )

1. Ime (ZOP ali ZGO)

„Piave“

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.3 Siri

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Piave“ je trd in zorjen sir iz kravjega mleka, ki ima cilindrično obliko.

Sir „Piave“ se trži v naslednjih kategorijah:

fresco [svež]: zorenje več kot 20 in manj kot 60 dni; premer 320 mm ± 20 mm; višina krajca 80 mm ± 20 mm; masa 6,8 kg ± 1 kg.

mezzano [srednje zrel]: zorenje več kot 60 in manj kot 180 dni; premer 310 mm ± 20 mm; višina krajca 80 mm ± 20 mm; masa 6,6 kg ± 1 kg.

vecchio [zrel]: zorenje več kot 6 mesecev; premer 290 mm ± 20 mm; višina krajca 80 mm ± 20 mm; masa 6 kg ± 1 kg.

vecchio selezione oro [zrel – „selezione oro“]: zorenje več kot 12 mesecev; premer 280 mm ± 20 mm; višina krajca 75 mm ± 20 mm; masa 5,8 kg ± 1 kg.

vecchio riserva [zrel – „riserva“]: zorenje več kot 18 mesecev; premer 275 mm ± 20 mm; višina krajca 70 mm ± 20 mm; masa 5,5 kg ± 1 kg.

Sir „Piave“ ima naslednje značilnosti:

Vsebnost maščobe: svež 33 % ± 4 %, srednje zrel 34 % ± 4 %, zrel > 35 %.

Vsebnost beljakovin: svež 24 % ± 4 %, srednje zrel 25 % ± 4 %, zrel > 26 %.

— Okus: sprva sladek in mlečen, zlasti v kategoriji „fresco“, pa tudi v kategoriji „mezzano“. Z zorenjem postaja okus bolj izrazit in vedno bolj intenziven in bogat, vse dokler ne postane blago pikanten ob daljšem zorenju.

— Skorja: opazna, mehka in svetla v kategoriji „fresco“, z zorenjem pa se debeli in pridobiva trdoto, dokler ne postane trda in postopoma vse temnejša, navadno rumenorjavega odtenka v kategorijah „vecchio“, „vecchio selezione oro“ in „vecchio riserva“.

— Konsistenca in videz: v kategoriji „fresco“ je sir brez luknjic, čvrst, svetlo rumen in brez zrnc, z zorenjem pa postane temnejši, bolj suh, zrnat in krhek. Pri vseh vrstah so sicer dopustne maloštevilne luknjice in rahle nepravilnosti (luščenje) sira, medtem ko izrazit pojav lukenj in/ali pojav lukenj zaradi delovanja bakterij propionske kisline ni dovoljen.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

Prehrana krav molznic mora izpolnjevati naslednje zahteve:

najmanj 70 % krme in 50 % suhe snovi mora biti proizvedenih na območju proizvodnje, opredeljenem v točki 4, ki je v celoti na gorskih območjih.

Iz obroka so izključena naslednja krmila:

— medicirana industrijska krma;

— sveža zelenjava, sadje in ogrščica, uporabljeni neposredno;

— sečnina, sečninski fosfat, biuret.

Mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira „Piave“, izvira izključno iz pokrajine Belluno, pri čemer se ga vsaj 80 % pridobi od pasem goveda, značilnih za območje proizvodnje, in sicer bruna italiana, pezzata rossa italiana, frisona italiana, grigio alpina in njihovih križancev.

Tudi druge uporabljene surovine so skladne z merili spoštovanja lokalne tradicije. Uporabljata se namreč posebna starterska kultura in starterska kultura iz sirotke, ki sta lokalno proizvedena iz mleka iz pokrajine Belluno oziroma iz obdelane sirotke, ter vsebujeta starterske kulture avtohtonih sevov.

Kislost starterske kulture je 10 °SH/50 ± 3.

Kislost starterske kulture iz sirotke je 27 °SH/50 ± 3.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Celoten proizvodni postopek (proizvodnja mleka, titracija, toplotna obdelava, vnos kultur, usirjenje, vlivanje/oblikovanje, stiskanje, žigosanje, usedanje pred zorenjem, soljenje in zorenje) mora potekati na območju, določenem v točki 4.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Ime proizvoda („Piave“) je po celem krajcu odtisnjeno navpično, pri čemer je napis izmenično obrnjen zdaj v eno zdaj v drugo smer (višina 70 mm ± 5 mm).

Na vsakem hlebcu mora biti navedena proizvodna serija, iz katere morajo biti razvidni dan, mesec in leto proizvodnje. Serijska številka mora biti odtisnjena na krajcu ali na eni od ploskev.

Na drugi ploskvi hlebca je nameščena etiketa, ki vsebuje naslednje podatke:

— napis „Piave“ Denominazione d’Origine Protetta [zaščitena označba porekla];

— kategorijo fresco, mezzano ali vecchio (vecchio selezione oro – vecchio riserva);

— oznako ali naziv proizvajalca.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje proizvodnje sira „Piave“ obsega ozemlje pokrajine Belluno.

5. Povezava z geografskim območjem

Ozemlje pokrajine Belluno je povsem gorsko območje. Njene geografske meje predstavljajo gorovja, ki ozemlje pokrajine Belluno ločujejo od dežele Furlanija - Julijska krajina na vzhodu, beneške ravnine pokrajin Treviso in Vicenza na jugu, pokrajine Trentinsko - Zgornje Poadižje na zahodu in Avstrije na severu. Ozemlje od severa proti jugu in jugovzhodu prečka reka Piava, ki izvira na pobočjih gore Peralba v dolini Val Visdende v regiji Comelico, najsevernejšem delu pokrajine Belluno.

Gorovja in njihova razporeditev, zlasti Dolomitov na severozahodu in predalpskih pobočij na jugovzhodu, skupaj z reko Piava, ki prečka celotno območje, ustvarjajo posebno okolje, ki je drugačno od sosednjih območij. Za to območje so značilne obilne povprečne letne padavine in najnižja povprečna letna temperatura, ki je praviloma nižja kot na sosednjih območjih. Take posebne okoljske razmere v smislu temperatur in količine padavin omogočajo rast značilnega gorskega rastlinja. Ozemlje pokrajine Belluno leži v italijanskih Alpah, na območju Dolomitov, in zajema dva pomembna parka: Parco Nazionale delle Dolomiti Bellunesi [Narodni park Belunskih Dolomitov] in Parco Naturale Regionale delle Dolomiti d’Ampezzo [Regijski naravni park Ampezzo].

Celotno ozemlje pokrajine Belluno je gorato. Zaradi dejstva, da na tem območju ni nižinskih in hribovitih območij, ter zaradi nadmorske višine in nagnjenosti terena se celotno ozemlje pokrajine Belluno uvršča med območja z omejenimi možnostmi za kmetijsko dejavnost, hkrati pa je prav zaradi teh značilnosti območje primerno za proizvodnjo mleka in sirarstvo. Za pokrajino Belluno je značilna znatna pašna površina, ki skupaj obsega približno 13 000 hektarjev, tj. 4,38 hektarja na glavo živine, kar je precej več od povprečja sosednjih območij (0,67 hektarja na glavo živine).

Sir „Piave“ ima naslednje značilnosti:

— poseben profil okusa v različnih fazah zorenja, ki je posledica procesov proteolize in lipolize, ki ju povzročijo dve vrsti kultur in avtohtoni mikroorganizmi;

— čvrstost zaradi odsotnosti plinov, nastalih med fermentacijo;

— mlečna aroma, ki je močnejša pri manj zorjenih proizvodih;

— okus, ki postopno postaja intenzivnejši in bogatejši, ob daljšem zorenju pa blago pikanten, vendar nikoli ne postane čezmeren, s čimer pooseblja edinstveni, uravnoteženi in zlahka prepoznavni okus sira „Piave“.

Te kakovostne značilnosti so povezane z dvema glavnima dejavnikoma:

(a) mleko, ki se uporablja za proizvodnjo, je bolj kremasto in vsebuje več beljakovin kot mleko z drugih območij (tudi drugih območij Benečije). Mleko, ki se uporablja za proizvodnjo sira „Piave“, je izključno iz pokrajine Belluno, njegova povprečna vsebnost maščob (3,93 %) in beljakovin (3,35 %) je večja kot pri mleku, proizvedenem v drugih pokrajinah Benečije (3,69-odstotna vsebnost maščob in 3,27-odstotna vsebnost beljakovin), presega pa tudi nacionalno povprečje (3,7-odstotna vsebnost maščob in 3,28-odstotna vsebnost beljakovin);

(b) uporabljajo se značilni avtohtoni mlečni mikroorganizmi. Starterska kultura in sirotka, ki se uporabljata za proizvodnjo sira „Piave“, sta lokalno proizvedena iz mleka in obdelane sirotke ter vsebujeta starterske kulture avtohtonih sevov. Ker se proizvajata neposredno na tem območju, mikrobna flora, ki nastane zaradi teh naravnih kultur, pomeni mikrobiološki odtis geografskega območja proizvodnje. Zapleteno medsebojno delovanje različnih organizmov, ki jih vsebuje, se lahko šteje za enega od odločilnih dejavnikov pri zagotavljanju posebnih organoleptičnih značilnosti sira „Piave“.

Organoleptične in hranilne značilnosti sira „Piave“ so posledica posebnih geografskih, okoljskih in proizvodnih značilnosti gorskega območja, kjer se proizvaja.

Pomembne lastnosti mleka, ki se uporablja za proizvodnjo sira „Piave“ ter vsebuje več maščob in beljakovin, so posledica reje na gorskih območjih.

Za gorska območja na splošno in zlasti pokrajino Belluno je značilna nizka proizvodnja mleka. Proizvodnja mleka na hektar stalne krmne površine/pašnikov v pokrajini Belluno (manj kot 10 litrov v primerjavi s povprečjem 272 litrov na hektar pašnika v drugih pokrajinah) in proizvodnja na žival (44 hektolitrov letno v primerjavi z regionalnim povprečjem, ki znaša 57 hektolitrov) sta namreč znatno pod povprečjem drugih območij. Tudi gostota živali na pašniku je v pokrajini Belluno veliko manjša kot v sosednjih območjih in pokrajinah. Kot je navedeno zgoraj, razpoložljiva stalna krmna površina/površina pašnika za govedo na območju proizvodnje sira „Piave“ znaša 4,38 hektarja na glavo in je znatno večja od tiste na sosednjih območjih in od regionalnega povprečja (0,67 hektarja na glavo).

K temu je treba dodati, da se okoljske razmere, kot sta temperatura in povprečna količina padavin, močno razlikujejo od tistih na sosednjih območjih in omogočajo rast značilnega gorskega rastlinja, ki mleku v pokrajini Belluno in posledično tudi siru „Piave“ daje značilno aromo.

Vsi ti dejavniki – nizka proizvodnja mleka na opredeljenem območju, velika razpoložljiva pašna površina in velika razpoložljivost krme ter značilno gorsko rastlinje za krmo goveda – so privedli do nastanka posebne ekološke niše in specifičnih kakovostnih značilnosti mleka, proizvedenega v pokrajini Belluno.

Te posebne značilnosti in uporaba dveh lokalno proizvedenih kultur (straterska kultura in starterska kultura iz sirotke) so odločilni dejavniki, ki siru „Piave“ dajejo posebne organoleptične značilnosti.

V pokrajini Belluno se postopek proizvodnje sira „Piave“ prenaša iz roda v rod. Začetki proizvodnje segajo v konec 19. stoletja, ko so bile v Italiji ustanovljene prve izmenske gorske mlekarne.

Prvi proizvodi, poimenovani „Piave“ – znamenita reka, po kateri se imenuje znamenit izdelek – izvirajo iz leta 1960, ko je mlekarna Latteria Sociale Cooperativa della Vallata Feltrina tretjino od desetih ton mleka, dobavljenega vsak dan, namenila proizvodnji sirov „Piave“ in „Fior di latte“.

Sir „Piave“ je bil poimenovan po istoimenski reki, ki prečka celotno pokrajino Belluno od severa proti jugu in jugovzhodu.

Danes potrošniki dobro poznajo in cenijo ta proizvod, ki zaradi svojih posebnosti in značilnosti že od osemdesetih let prejšnjega stoletja prejema pomembna nacionalna priznanja, kot je priznanje Spino d’Oro, s katerim je bil nagrajen v letih 1986, 1992 in 1994 na 23., 26. oziroma 27. sejmu sirov Mostra delle produzioni casearie di Thiene, ter priznanja na mednarodnih dogodkih, kot so tekmovanje Olimpiadi Dei Formaggi v Veroni, na katerem je leta 2005 prejel nagrado Buonitalia za najboljši izvozni sir, tekmovanje World Cheese Awards v Dublinu, na katerem je prejel prvo nagrado v kategoriji zrelih sirov, in sejem World Food Exhibition v Moskvi, na katerem je prejel priznanje leta 2007.

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

Celotno besedilo specifikacije proizvoda je na voljo na spletnem mestu: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali

neposredno na domači strani Ministrstva za kmetijstvo, prehrano in gozdarstvo (www.politicheagricole.it), kjer izberete „Qualità“ (v zgornjem desnem kotu zaslona), nato „Prodotti DOP IGP STG“ (ob robu na levi strani zaslona) in nazadnje „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“.

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.