SL Uradni list Evropske unije C 65/5

Obvestilo o začetku pregleda glede trgovinskih ovir v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 3286/94, ki jih predstavljata prepoved Združenih držav v zvezi z igranjem tujih spletnih iger na srečo in njeno izvajanje

(2008/C 65/07)

Komisija je 20. decembra 2007 prejela pritožbo v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 3286/94 (1) (v nadaljevanju „Uredba“). Obdobje iz člena 5(4) Uredbe je bilo s privolitvijo pritožnika odloženo do 15. januarja 2008.

1. Pritožba

Pritožbo je vložilo Združenje za igranje iger na srečo na daljavo (Remote Gambling Association, v nadaljevanju „RGA“).

RGA je trgovinsko združenje s sedežem v Londonu, v katerega je včlanjena večina največjih svetovnih družb za igranje spletnih iger na srečo. Devet od desetih največjih dobaviteljev Skupnosti je včlanjenih v RGA, prav tako tudi 16 od največjih 20. Zato RGA predstavlja znaten delež industrije spletnih iger na srečo Skupnosti.

RGA je tako združenje, ki deluje v imenu ene ali več družb Skupnosti v smislu členov 4(1) in 2(6) Uredbe.

2. Zadevna storitev

Pritožba zadeva dobavo komercialnih storitev igranja iger na srečo in stav na daljavo, zlasti po spletu.

Storitev je uvrščena v podsektor 96492 „storitve igranja iger na srečo in stav“ sektorja 964 „športne in druge rekreativne storitve“ na seznamu „storitve po sektorjih“ (t.i. seznam W/120), ki se uporablja v okviru Splošnega sporazuma v trgovini s storitvami (v nadaljevanju GATS).

Na tem področju ni posebne zakonodaje EU, čeprav številne sodne oblasti EU v skladu z nacionalno zakonodajo ali predpisi dajejo koncesije ponudnikom spletnih iger na srečo (Avstrija, Irska, Italija, Malta, Združeno kraljestvo in Gibraltar).

3. Predmet

Pritožba zadeva: (i) zakonodajo ZDA, ki uvaja prepoved igranja spletnih iger na srečo; (ii) ukrepe, ki so jih ZDA sprejele za izvajanje navedene zakonodaje in (iii) diskriminacijski način izvajanja zakonodaje.

V zvezi s tem so v pritožbi podrobno opredeljene ustrezne določbe v zakonu Wire Act in zatočišče, ki ga je domnevno ustvaril meddržavni zakon Interstate Horse Racing Act (IHA); zakon Travel Act; zakon Illegal Gambling Business Act (IGBA); zakon Wagering Paraphernalia Act in zvezna zakonodaja proti pranju denarja; prepovedi v državnih zakonih; zakon Unlawful Internet Gambling Enforcement Act (UIGEA); ter pristransko in diskriminacijsko obravnavanje ponudnikov EU v primerjavi s ponudniki ZDA po teh zakonih.

4. Trditve o trgovinskih ovirah

Pritožnik meni, da ukrepi iz oddelka 3 predstavljajo trgovinske ovire v smislu člena 2(1) Uredbe.

Pritožnik trdi, da ukrepi iz oddelka 3 niso skladni z več določbami GATS.

Pritožnik trdi, da z ohranitvijo zakonov Wire Act, Travel Act in IGBA – ki kršijo člen XVI GATS v sporu US Gambling dispute (WT/DS285) – ter z izvršilnimi ukrepi proti tujim ponudnikom storitve ZDA v nasprotju s členom XVI onemogočajo dostop na trg. Poleg tega pritožnik trdi, da se s sprejetjem UIGEA, v katerem ameriški kongres ugotavlja, da je spletno igranje iger na srečo mogoče regulirati s selektivnim izvrševanjem zakona, zlasti z možnimi kazenskimi sankcijami proti tujim ponudnikom storitev, ne pa proti ponudnikom s sedežem v ZDA, zelo jasno krši člen XVI in zelo močno slabi položaj ZDA v zvezi z možno obrambo na podlagi člena XIV GATS.

Drugič, pritožnik trdi, da ukrepi iz oddelka 3 niso skladni s členom XVII GATS. Pritožnik trdi, da so ponudniki spletnih konjskih stav s sedežem v ZDA in ponudniki spletnih iger na srečo s sedežem zunaj ZDA podobni ponudniki ali podobne storitve in da ZDA s slabšo obravnavo ponudnikov spletnih iger na srečo s sedežem zunaj ZDA kršijo člen XVII. Pritožnik trdi, da je dejstvo, da nekateri ponudniki EU niso ponujali konjskih stav, v celoti povezano z regulativnimi ukrepi, ki jih uporabljajo ZDA, in s katerimi so izkrivile konkurenčnost med ponudniki s sedežem v ZDA in tistimi s sedežem zunaj ZDA. Poleg tega pritožnik navaja, da je selektivno izvajanje prepovedi ponudbe iger na srečo na daljavo proti tujim ponudnikom storitev, ne pa ponudnikom iz ZDA, zlasti z možnimi kazenskimi sankcijami, očiten primer diskriminacije, ki ni skladna s členom XVII.

Pritožnik prav tako upošteva dejstvo, da se bo ustrezni pravni okvir GATS v prihodnjih mesecih bistveno spremenil zaradi namere ZDA, da umakne svoje obveznosti GATS v zvezi z igrami na srečo in stavami. Pritožnik trdi, da ta umik ne bo imel retroaktivnega učinka in zato ne bo vplival na obveznosti ZDA v zvezi nobenim dejanjem ali dejstvom iz časa, ko so obveznosti še veljale. Glede na to, da je edina ustrezna trgovina („dejanje ali dejstvo“), ki je predmet pritožbe, igranje iger na srečo na daljavo, ki so ga ponudniki s sedežem v EU ponujali osebam v ZDA pred njihovim umikom s trga ZDA in zato v času, ko so obveznosti ZDA še veljale, po mnenju pritožnika ZDA ne bi smele uvesti nobenega ukrepa ali nadaljevati z izvajanjem ukrepa, ki bi kršil njihove obveznosti v zvezi s takšno trgovino v preteklosti.

Glede na dejanske razpoložljive informacije in predložene dokaze Komisija meni, da pritožba vsebuje dovolj prima facie dokazov o obstoju trgovinskih ovir v smislu člena 2(1) Uredbe.

5. Trditev o škodljivih učinkih na trgovino

Pritožnik trdi, da so trgovinske ovire, opredeljene v pritožbi, povzročile njihov popolni umik s trga ZDA in imajo znatne dodatne škodljive učinke na njihovo poslovanje zunaj ZDA. Poudarja, da je zato treba trgovinske ovire obravnavati, kot da povzročajo in grozijo s povzročitvijo škodljivih učinkov na trgovino.

Pritožba vsebuje informacije in dokaze o tem, da je bil učinek ukrepov znaten tako za trgovino s storitvami med EU in ZDA kot za sektor iger na srečo Skupnosti, možen pa je tudi znaten učinek na gospodarstvo Skupnosti. Poleg tega trdi, da imajo lahko obstoječe grožnje v obliki možnih kazenskih sankcij nadaljnji večji učinek na prizadete družbe v sektorju iger na srečo. Glavni ustrezni indikatorji, navedeni v pritožbi, so izguba prihodka treh glavnih družb EU v ZDA za eno finančno leto, ki znaša 3 milijarde dolarjev; izguba vrednosti na borzi v višini več kot 11 milijard dolarjev za iste tri družbe po sprejetju UIGEA in njihovega umika s trga ZDA; plačilo znatnih kazni v poravnavah z ameriškim ministrstvom za pravosodje (US Department of Justice); sklicevanje na možni učinek morebitnih sankcij na sposobnost poslovanja družb v normalnih pogojih zunaj ZDA; ter posledični učinek na sektorje, ki dobavljajo storitve sektorju igranja iger na srečo, in banke, ki zagotavljajo plačilne storitve.

Komisija meni, da pritožba vsebuje zadostne prima facie dokaze o škodljivem učinku ukrepa na pritožnika in sektor oziroma sektorje gospodarske dejavnosti v Skupnosti v smislu člena 2(4) Uredbe.

6. Interes Skupnosti

Pritožnik navaja, da je EU na področju spletnih iger na srečo vodilna na svetovnem trgu, daleč pred ZDA. Številne izmed največjih družb na svetu imajo koncesije Združenega kraljestva, Gibraltarja, Malte, Irske in Avstrije ter od tam tudi poslujejo. Spremljevalne poslovne dejavnosti, ki zagotavljajo tehnično podporo, marketing in podporo strankam, imajo sedež na Švedskem, Cipru, v Bolgariji in Estoniji. Pritožba vsebuje opombo, da natančni statistični podatki o tem hitro rastočem sektorju spletne trgovine niso na voljo, navaja pa nekaj kazalnikov ekonomske pomembnosti sektorja, vključno s približno 15 000 zaposlenimi v industriji spletnih iger na srečo v EU, kjer je delež delovnih mest, ki zahtevajo dobro plačano znanje, večji kot v številnih drugih industrijah. Poleg tega poudarja tudi, da ima sektor spletnih iger na srečo posreden ekonomski vpliv na druge gospodarske sektorje, vključene v zagotavljanje infrastrukture, ki jo zahteva spletno poslovanje (predvsem finančne storitve, informacijsko tehnologijo in strokovne službe).

Upoštevati je treba tudi sporočilo Globalna Evropa iz oktobra 2006. To navaja, da morata zavrnitev protekcionizma v EU spremljati intenzivno odpiranje trgov in ustvarjanje pravičnih pogojev trgovanja v tujini. Njegov najpomembnejši del je akcijski načrt za zunanjo konkurenčnost EU, ki vključuje načrte za obnovljeno strategijo dostopa do trga, ki je nadaljevanje strategije iz leta 1996, namenjene izvajanju večstranskih in dvostranskih trgovinskih sporazumov in odprtju trgov tretjih držav. V zvezi s tem je pomembno zagotoviti, da druge države članice STO izpolnjujejo svoje obveznosti v okviru STO.

Ob upoštevanju navedenega je v interesu Skupnosti, da se začne postopek pregleda.

7. Postopek

Komisija je po posvetovanjih s Svetovalnim odborom, ustanovljenim z Uredbo, odločila, da obstajajo zadostni dokazi za utemeljitev začetka postopka pregleda za preučitev pravnih in dejanskih dejstev in da je ta v interesu Skupnosti, ter začela pregled v skladu s členom 8 Uredbe.

Zainteresirane stranke se lahko javijo Komisiji ter pisno izrazijo svoja stališča o posebnih vprašanjih, navedenih v pritožbi, in predložijo ustrezna dokazila.

Poleg tega bo Komisija zaslišala stranke, ki bodo to pisno zahtevale, ko se javijo, pod pogojem, da jih izid postopka prvenstveno zadeva.

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 8(1)(a) Uredbe.

8. Rok

Kakršne koli informacije, povezane z zadevo, ali zahteve za zaslišanje morajo prispeti na Komisijo najpozneje v 30 dneh po datumu objave tega obvestila in morajo biti poslane v pisni obliki na naslov:

European Commission Directorate General for Trade Jean-François Brakeland, DG Trade F.2 CHAR 9/74 B-1049 Bruselj Telefaks (32-2) 299 32 64

Opozoriti je treba tudi, da lahko v primeru, ko zainteresirane stranke menijo, da imajo težave pri uveljavljanju pravic do obrambe, zahtevajo posredovanje pooblaščenca GD Trade za zaslišanje. Pooblaščenec deluje kot posrednik med zainteresiranimi strankami in službami Komisije, tako da, kadar je to potrebno, deluje kot mediator pri proceduralnih zadevah, ki vplivajo na zaščito njihovih interesov v določenem postopku, zlasti glede zadev v zvezi z dostopom do dokumentacije, zaupnostjo podatkov, podaljšanjem rokov in predložitvijo pisnih in/ali ustnih stališč. Dodatne informacije in kontaktni podatki so zainteresiranim strankam na voljo na spletnih straneh pooblaščenca za zaslišanje na spletišču GD Trade (http://ec.europa.eu/trade).

(1) Uredba Sveta (ES) št. 3286/94 z dne 22. decembra 1994 o določitvi postopkov Skupnosti na področju skupne trgovinske politike za zagotovitev izvrševanja pravic Skupnosti po mednarodnih pravilih trgovanja, zlasti tistih, ki so dogovorjena v okviru Svetovne trgovinske organizacije (STO) (UL L 349, 31.12.1994, str. 71), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 125/2008 (UL L 40, 14.2.2008, str. 1).