[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 23.1.2008

COM(2008) 16 konč

2008/0013 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov

(predložila Komisija) {COM(2008) 30 konč}{SEC(2008) 52}{SEC(2008) 53}{SEC(2008) 85}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

UVOD

Evropski sistem trgovanja z emisijami (EU ETS) je bil vzpostavljen 1. januarja 2005. Navedeni sistem je vodilni in „eden najpomembnejših instrumentov“[1] podnebne politike EU, saj vodi k zmanjšanju absolutnih emisij na ekonomsko učinkovit način.

V prvi fazi EU ETS (2005–2007) sta bila uspešno vzpostavljena prosto trgovanje s pravicami do emisije v celotni EU ter potrebna infrastruktura za spremljanje, poročanje in preverjanje, vključno z registri, uspešno pa sta bila zaključena tudi dva ciklusa usklajevanja. Sistem se je razvil v največji enotni trg ogljika na svetu s 67 % obsega in 81 % vrednosti svetovnega trga ogljika[2] ter je bil gonilna sila svetovnega trga dobropisov in v zvezi s tem spodbudil naložbe v projekte za zmanjšanje emisij (projekti JI/CDM), v okviru katerih je trenutno 147 držav posredno vključenih v EU ETS.

Čeprav bi okoljski učinki prve faze EU ETS lahko bili večji, so bili omejeni zaradi prevelike dodelitve pravic v nekaterih državah članicah in sektorjih, kar je predvsem posledica zanašanja na napovedi in pomanjkanja preverjenih podatkov o emisijah. Takoj ko so bili takšni podatki na voljo, je sistem hitro popravil tržno ceno pravic, kar je prepričljiv dokaz, da trg ogljika deluje.

Načela in mehanizmi, pri katerih so se pojavile težave v prvem obdobju trgovanja, so se ponovno pojavili v drugi fazi pri večini nacionalnih načrtov razdelitve pravic držav članic. Vendar bi Komisija lahko po zaslugi preverjenih podatkov o emisijah in pridobljenih izkušenj veliko učinkoviteje zagotavljala, da bi na podlagi nacionalnih načrtov razdelitve pravic prišlo do dejanskega zmanjšanja emisij. Odobrene odločbe o nacionalnih načrtih razdelitve pravic kažejo absolutno zmanjšanje emisij za 6,5 % v primerjavi s preverjenimi emisijami v letu 2005, kar zagotavlja, da bo EU ETS, ki deluje po načelu „omejitev in trgovanje“ (cap-and-trade), privedel do dejanskega zmanjšanja emisij. Vendar pa so na podlagi izkušenj v prvem obdobju in ocene nacionalnih načrtov razdelitve pravic v drugem obdobju obstajali tehtni razlogi za prepričanje, da bi se splošno delovanje EU ETS s številnih vidikov lahko še izboljšalo.

Na podlagi navedenega in v skladu s členom 30 Direktive o EU ETS[3] je Komisija novembra 2006 objavila sporočilo z naslovom „Vzpostavitev svetovnega trga ogljika – poročilo na podlagi člena 30 Direktive 2003/87/ES“[4], v katerem je opredelila glavne točke, ki jih je treba pregledati za racionalizacijo EU ETS.

Marca 2007 je Evropski svet potrdil cilj EU 30-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2020 pod pogojem, da se druge razvite države prav tako zavežejo k podobnemu cilju zmanjšanja emisij in da gospodarsko razvitejše države zagotovijo ustrezen prispevek glede na svoje odgovornosti in zmožnosti. Svet je sprejel tudi odločno neodvisno zavezo, v skladu s katero bo ne glede na mednarodne sporazume do leta 2020 doseženo vsaj 20 % zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. Evropski svet je ponovno poudaril, da bi morale razvite države dolgoročno skupno zmanjšati emisije za 60 do 80 % do leta 2050 v primerjavi z letom 1990.[5]

Ob upoštevanju navedenega ter zaradi zanesljivosti in predvidljivosti sistema trgovanja z emisijami bi morala Direktiva zagotoviti samodejno in predvidljivo prilagajanje v primeru sklenitve prihodnjega mednarodnega sporazuma. S to prilagoditvijo bi se morala stopnja prispevka EU ETS k doseganju 30-odstotnega zmanjšanja povečati, pri tem pa bi bilo treba vključiti mehanizme za dodelitev, prilagoditev zgornje meje na ravni EU, uporabo dobropisov iz projektov JI/CDM in morebitnih drugih vrst dobropisov in/ali mehanizmov, predvidenih s sporazumom.

Svet je v sklepih z dne 20. februarja 2007 poudaril, da je EU zavezana k preoblikovanju Evrope v energetsko visoko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami toplogrednih plinov. Prav tako je pozval Komisijo, naj „sestavi predloge, ki bodo pravilno spodbujali v prihodnost usmerjene naložbene odločitve za alternativne vire z nizko vsebnostjo ogljika“[6].

O vseh teh točkah se je razpravljalo v okviru delovne skupine za trgovanje z emisijami Evropskega programa o spremembi podnebja (ECCP), ki se je v obdobju od marca do junija 2007 sestala štirikrat za osem dni. Rezultati teh srečanj so odločilno prispevali k reviziji Direktive o EU ETS[7]. Z določbami predlaganih sprememb Direktive o EU ETS naj bi se dosegli trije glavni cilji:

1. v celoti izkoristiti potencial EU ETS, kar bi na gospodarsko učinkovit način prispevalo k skupnim zavezam EU za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov;

2. izpopolniti in izboljšati EU ETS glede na pridobljene izkušnje;

3. prispevati k preoblikovanju Evrope v gospodarstvo z nizkimi emisijami toplogrednih plinov in pripraviti ustrezne pobude za napredne odločitve na področju tehnologije na podlagi nizke vsebnosti ogljika, da se ustvari jasno, neizkrivljeno in dolgoročno sporočilo glede cen ogljika.

PODROčJE UPORABE

Racionalizacija in razširitev področja uporabe EU ETS…

Z uskladitvijo opredelitve pojma kurilne naprave iz drugega dokumenta Komisije s smernicami za nacionalne načrte razdelitve pravic bi bile odpravljene neskladnosti v zvezi s področjem uporabe Direktive, kar bi v veliki meri ustrezalo pristopu Komisije pri oceni nacionalnih načrtov razdelitve pravic v drugem obdobju.Poleg nedvoumne opredelitve pojma „kurilna naprava“, ki vključuje vse nepremične kurilne naprave, pri delovanju katerih naj bi se sproščali toplogredni plini, bi bila zagotovljena tudi potrebna pravna in tehnična jasnost za skladno uporabo Direktive. V Prilogi I k Direktivi bi bilo treba ta pristop prav tako dopolniti z jasnim in preglednim seznamom zadevnih dejavnosti, da bi se pri razlagi emisijskih procesov upoštevalo tudi tiste, ki morda niso popolnoma jasno opredeljeni z zgoraj navedeno uskladitvijo opredelitve pojma kurilne naprave. Seznam dejavnosti bi moral vsebovati tudi nove sektorje in pline, ki niso upoštevani v EU ETS (glej spodaj).

Razširitev obsega EU ETS z vključitvijo novih sektorjev in plinov bi izboljšala okoljsko učinkovitost sistema in prinesla nove, dodatne možnosti za zmanjševanje emisij, kar bi omogočilo višji potencial in nižje stroške zmanjševanja emisij[8].

Obseg možnosti za zmanjševanje emisij ali stroškov ne predstavlja nujno kazalnik za vključitev določenega sektorja v EU ETS, saj so vanj že vključeni sektorji, ki imajo omejene možnosti za zmanjševanje emisij, vendar pa vključujejo pomembne vire emisij toplogrednih plinov. Poleg tega je treba poudariti, da je treba emisijam toplogrednih plinov dati gospodarsko vrednost. To je treba proučiti glede na nove cilje zmanjševanja emisij, ki jih je določil Evropski svet. Ti cilji bodo doseženi le, če bodo potrebne gospodarske spodbude, nastale na podlagi jasne in neizkrivljene cene ogljika, ki se bo uporabljala za kar največ industrijskih sektorjev, pripomogle k v prihodnost usmerjenim naložbenim odločitvam za alternativne vire z nizko vsebnostjo ogljika.

Iz teh razlogov bi bilo treba emisije CO2, vezane na proizvodnjo petrokemičnih proizvodov, amoniaka in aluminija, vključiti v EU ETS. To velja tudi za emisije N2O, vezane na proizvodnjo dušikove, adipinske in glioksilne kisline, ter emisije perfluoriranih ogljikovodikov (PFC) iz proizvodnje aluminija, ki se jih lahko z zadovoljivo natančnostjo meri in preverja.

Vključitev teh sektorjev in plinov bi povečala obseg EU ETS po okvirnih ocenah za do 100 milijonov ton CO2 oziroma za do 4,6 % pravic druge faze. Z racionalizacijo področja uporabe EU ETS prek usklajene opredelitve pojma kurilne naprave bi se po okvirnih ocenah celotni obseg EU ETS povečal za do 140–150 milijonov ton CO2 oziroma za do 6,6–7,1 % v primerjavi s pravicami druge faze[9].

Sistem trgovanja z emisijami bi bilo treba razširiti le na emisije, ki se jih lahko spremlja, preverja in o katerih se lahko poroča z enako stopnjo natančnosti, kot je tista, ki se uporablja na podlagi trenutno veljavnih zahtev spremljanja, poročanja in preverjanja iz Direktive. Tak primer je pomorski promet, ki ni vključen v ta predlog, vendar bi se ga lahko vključilo naknadno po temeljiti zadevni oceni učinka. To pa ne velja za emisije iz kmetijstva ali gozdarstva, čeprav EU ETS sežiganje biomase obravnava kot emisijsko nevtralno. Evropski parlament in Svet sta potrdila uporabo prihodkov iz dražb pravic v okviru sistema EU ETS za zmanjšanje emisij, zlasti s preprečevanjem krčenja gozdov[10].

Poleg tega bo razširitev področja uporabe še lažja, ko bo Komisija dobila možnost, da pri odobritvi zahtevkov za enostransko vključitev dodatnih dejavnosti in plinov, ki niso vključeni v Prilogo I k Direktivi, pooblasti druge države članice, da prav tako vključijo takšne dodatne možnosti in pline.

…z morebitnim istočasnim zmanjšanjem njegovih celotnih stroškov z dovoljevanjem alternativnih ukrepov za male onesnaževalce…

Prispevek malih in velikih onesnaževalcev k skupnim emisijam, ki jih vključuje EU ETS, je različen: največje naprave (7 %) prispevajo 60 % vseh emisij, 1400 najmanjših naprav (približno 14 % vseh naprav) pa le 0,14 %. Iz tega razloga se stroškovna učinkovitost prispevka malih naprav k zmanjšanju emisij lahko poveča. Trenutno veljavna zgornja meja 20 MW nazivne vhodne toplotne moči za kurilne naprave bo ohranjena, vendar jo bo treba povezati z emisijsko zgornjo mejo 10 000 ton CO2/leto (brez emisij iz biomase), če nazivna vhodna toplotna moč ne bo presegla 25 MW. To pomeni, da se kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo, večjo od 20 MW, a manjšo od 25 MW, in z letnimi emisijami, manjšimi od 10 000 ton ogljikovega dioksida, v vsakem od treh let pred letom vložitve zahtevka, lahko izključijo iz EU ETS, če

1. so zaradi pravičnosti in za preprečitev motenj na notranjem trgu uvedeni ukrepi (kot npr. obdavčenje), ki bodo zagotovili enak prispevek naprav, izključenih iz sistema, k skupnim ciljem zmanjševanja emisij;

2. države članice Komisijo zaprosijo za izključitev naprav ter nadaljnjo uporabo takšnih ukrepov in spremljanje ter če Komisija v šestih mesecih ne vloži ugovora.

Zgornja meja 10 000 ton ogljikovega dioksida nudi sorazmerno največjo prednost glede na znižanje upravnih stroškov za vsako tono, ki je bila (morebitno) izključena iz sistema. S tem je prihranek pri upravnih stroških v okviru EU ETS približno 4,2 EUR na vsako izključeno tono, upravni stroški za enakovredne upravne ukrepe pa niso znani. Izključilo bi se lahko okoli 4200 naprav, ki prispevajo k približno 0,70 % skupnih emisij sistema trgovanja z emisijami.

S spremembo pravila seštevanja v skladu z drugim dokumentom Komisije s smernicami, na podlagi katerega se iz področja uporabe pravila seštevanja izključi naprave z manj kot 3 MW nazivne vhodne toplotne moči, bi se lahko izključilo dodatnih 800 (okvirna ocena) zelo majhnih naprav, ki so trenutno vključene v sistem.

…z novimi možnostmi, ki jih nudita zajemanje in shranjevanje ogljika,…

Ob upoštevanju dolgoročne možnosti zmanjševanja emisij z zajemanjem in shranjevanjem ogljika ter v pričakovanju začetka veljavnosti Direktive XX/2008/ES o geološkem shranjevanju ogljikovega dioksida bi bilo treba naprave za zajemanje, prenos in geološko shranjevanje toplogrednih plinov vključiti v sistem Skupnosti. Čeprav člen 24 do začetka veljavnosti zgoraj navedene direktive zagotavlja ustrezen pravni okvir za enostransko vključitev takšnih naprav, bi bilo treba zaradi jasnosti dejavnosti zajemanja, prenosa in geološkega shranjevanja emisij toplogrednih plinov izrecno navesti v Prilogi I k Direktivi.

Za zagotovitev potrebnih pobud za geološko shranjevanje emisij se tako shranjene emisije ne bodo odštele od pravic do emisij. Vendar dodelitev pravic za zajemanje, prenos in geološko shranjevanje emisij toplogrednih plinov ne sme biti brezplačna.

…vendar brez nadomestitve drugih ukrepov na področju prometa…

Čeprav emisije toplogrednih plinov iz cestnega in pomorskega prometa še vedno naraščajo, je potrebna podrobnejša analiza, vključno z obsežno analizo stroškovne učinkovitosti, da bo Komisija lahko sprejela odločitev o tem, ali je trgovanje z emisijami najustreznejši način za ukrepanje na tem področju. Emisije iz cestnega in pomorskega prometa zato niso vključene v ta predlog.

SPREMLJANJE, POROčANJE IN PREVERJANJE

Izboljšanje pravil v zvezi s spremljanjem in poročanjem…

Dosedanje izkušnje pri spremljanju in poročanju so pokazale določene razlike v praksi držav članic. Da bi izboljšali splošno učinkovitost sistema spremljanja in poročanja v EU, bi bilo treba veljavne smernice nadomestiti z uredbo, sprejeto v skladu s postopkom komitologije.

…v povezavi z usklajenimi pravili za preverjanje in akreditacijo…

Veljavna Direktiva in njene priloge urejajo le nekatere bistvene zahteve in vidike postopka preverjanja. Zato se prakse preverjanja po državah članicah razlikujejo in ne zagotavljajo nujno enakih pogojev, ki so potrebni za splošno verodostojnost preverjanja. Z uredbo, sprejeto v skladu s postopkom komitologije, bi bilo treba uvesti splošne zahteve za preverjanje, da bi se zagotovila določena stopnja kakovosti postopka preverjanja, nadaljnje izboljšave pa bi bilo treba zagotoviti s spremembami prilog IV in V k Direktivi.

Navedena uredba bi prav tako morala v interesu notranjega trga zagotoviti akreditacijo preveriteljev na ravni Skupnosti.

…ter posodobljenimi določbami o skladnosti…

Da bi ohranili dovolj visoke kazni v primeru neskladnosti in tako zagotovili pravilno delovanje trga, je treba kazen za presežne emisije prilagoditi letni stopnji inflacije euroobmočja. Ta določba bi zagotovila odvračilni učinek trenutno veljavne določbe, ki je tako ne bi bilo treba pogosto revidirati.

…povečuje zaupanje v EU ETS in njegovo verodostojnost…

Spremljanje, poročanje in preverjanje so ključnega pomena za delovanje in splošno verodostojnost EU ETS v EU in zunaj nje. Okoljska učinkovitost in celovitost sistema ter s tem njegov splošni sloves in priznavanje so v veliki meri odvisni od trdnega, zanesljivega in zaupanja vrednega sistema spremljanja, poročanja in preverjanja, ki zagotavlja zadostno stopnjo natančnosti zadevnih ravni emisij za vsako napravo, ki je vključena v sistem.

Na podlagi navedenega se Komisiji povišanje upravnih stroškov, ki bi kratkoročno lahko nastali zaradi uporabe uredbe, zdi upravičeno, saj naj bi se ti stroški dolgoročno precej znižali. Poleg tega bi uredba zagotovila večjo varnost, preglednost in zanesljivost v zvezi s trenutnimi ravnmi emisij in tako povečala zaupanje trga v sistem. Pričakuje se, da bodo te prednosti dolgoročno odtehtale kakršne koli višje upravne stroške in bodo dejansko znižale skupne stroške upravljavcev in nacionalnih organov za spremljanje, poročanje in preverjanje, ko se bo povečala uporaba računalniških orodij.

…z enostavnim in trdnim registrskim sistemom

Pravice morajo biti med osebami v Skupnosti prenosljive brez kakršnih koli omejitev. Iz tega razloga in zaradi tehničnega, političnega in upravnega tveganja, ki je povezano s trenutnim registrskim sistemom, ter zaradi negotovosti v zvezi s prihodnjim razvojem registrskega sistema ZN je treba pravice EU ETS, izdane od 1. januarja 2013 dalje, voditi v registru Skupnosti. To ni potrebno le zaradi poenostavitve sistema, temveč tudi zaradi zagotovitve, da se EU ETS lahko poveže z drugimi sistemi trgovanja z emisijami v tretjih državah in upravnih enotah.

NADALJNJA USKLADITEV IN VEčJA PREDVIDLJIVOST

Zgornja meja na ravni EU zagotavlja doseganje cilja 20-odstotnega zmanjšanja, linearno znižanje pa dolgoročno predvidljivost,…

Sistem, ki temelji na določanju nacionalnih zgornjih mej, ne zagotavlja zadostnega jamstva, da bodo cilji zmanjšanja emisij, ki jih je Evropski svet potrdil marca 2007, doseženi. Poleg tega takšen sistem po vsej verjetnosti ne more prispevati k znižanju skupnega stroška zmanjšanja emisij v takšni meri, kot je potrebno. Za doseganje teh ciljev je zato treba zgornjo mejo na ravni EU določiti v Direktivi.

Ta pristop zagotavlja dolgoročno perspektivo in večjo predvidljivost, ki sta potrebni za dolgoročne naložbe v učinkovito zmanjševanje emisij. To se lahko najlažje doseže z osemletnim obdobjem trgovanja do leta 2020 in linearnim znižanjem zgornje meje, ki bo nadaljevala trend zmanjšanja po letu 2020, s čimer bo vlagateljem posredovano jasno sporočilo.

Višina zgornje meje na ravni EU za EU ETS mora biti stroškovno učinkovita in skladna z zavezo EU v zvezi s skupnim zmanjšanjem emisij za 20 % do leta 2020. Linearno znižanje, ki je skladno s tem načelom, znaša 1,74 % letno, kar pomeni znižanje za 21 % v primerjavi z emisijami, prijavljenimi v letu 2005. Izračun tega trenda se je začel sredi obdobja 2008–2012 na podlagi povprečne skupne letne količine pravic, ki so jih države članice izdale v skladu z odločbami Komisije v zvezi z nacionalnimi načrti razdelitve pravic držav članic za obdobje 2008–2012.

…medtem ko je dražba ključno načelo za dodelitev, da bi se izognili povečanju emisij CO 2 („carbon leakage“),…

Dražba najbolje zagotavlja učinkovitost, preglednost in enostavnost ETS ter preprečuje nezaželene učinke razdelitve. Poleg tega je skladna z načelom „onesnaževalec plača“ in nagrajuje zgodnje ukrepanje za zmanjšanje emisij. Zato bi morala biti dražba ključno načelo za dodelitev. Prizadevanja evropskega gospodarstva za izpolnitev ciljev zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, določenih za leto 2020, bodo veliko večja, kot tista za leto 2012, ker pa v tretjih državah ne obstajajo primerljive omejitve, bi se lahko pojavilo tveganje povečanja emisij CO2, tj. premestitve dejavnosti izpuščanja toplogrednih plinov iz EU na tretje države, in s tem povečanja svetovnih emisij.

V zvezi s tem bi popolna dražba morala od leta 2013 postati pravilo za sektorja električne energije ter zajemanja in shranjevanja ogljika, pri čemer bi se upoštevala sposobnost navedenih sektorjev, da prenesejo oportunitetne stroške drugam. Da bi spodbudili učinkovitejšo proizvodnjo električne energije, bi proizvajalci električne energije lahko prejemali brezplačne pravice za toploto, namenjeno sistemom daljinskega ogrevanja ali industrijskim napravam.

Za naprave drugih sektorjev je primeren postopen prehod od začetne brezplačne dodelitve njihovega deleža v višini 80 % celotne količine pravic, ki se izdajo, prek vsakoletnega zmanjšanja za enak znesek do ukinitve brezplačne dodelitve leta 2020.

Če druge razvite države in drugi veliki onesnaževalci, ki izpuščajo toplogredne pline, ne bodo sodelovali pri mednarodnem sporazumu, na podlagi katerega bo dosežen cilj omejitve zvišanja globalne temperature na 2 °C, bi se pri nekaterih energetsko intenzivnih sektorjih ali delih sektorjev Skupnosti, izpostavljenih mednarodni konkurenci, lahko pojavilo tveganje povečanja emisij CO2. To bi lahko ogrozilo okoljsko celovitost in pozitivni učinek ukrepov Skupnosti. Skupnost bi morala evropske industrijske panoge jasno opozoriti, da bo v takšnem primeru ustrezno ukrepala. Komisija bo najpozneje do junija 2011 proučila stanje in se posvetovala z vsemi zadevnimi socialnimi partnerji ter glede na rezultat mednarodnih pogajanj predložila poročilo, skupaj z ustreznimi predlogi. V zvezi s tem bo Komisija do 30. junija 2010 ugotovila, pri katerih energetsko intenzivnih sektorjih ali delih sektorjev bi lahko prišlo do povečanja emisij CO2. Njena analiza bo temeljila na oceni, v kolikšni meri se strošek potrebnih pravic ne more prenesti na cene proizvodov brez velikih izgub tržnih deležev naprav zunaj EU, ki ne sprejemajo primerljivih ukrepov za zmanjšanje emisij. Energetsko intenzivne industrijske panoge, pri katerih je bilo ugotovljeno visoko tveganje povečanja emisij CO2, bi lahko prejele do 100 % brezplačnih pravic ali pa bi se vzpostavil učinkovit sistem za izravnavanje ogljika, da bi se lahko naprave Skupnosti in tretjih držav z visokim tveganjem povečanja emisij CO2 uvrstilo na primerljivo raven. Takšen sistem bi lahko za uvoznike uvedel zahteve, ki ne bi bile manj ugodne od tistih, ki veljajo za naprave v EU, na primer zahtevo po vračilu pravic. Vsi sprejeti ukrepi bi morali biti v skladu z načeli Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC), zlasti z načelom skupne, vendar različne odgovornosti ter ustreznih zmožnosti, ob upoštevanju posebnega položaja najmanj razvitih držav. Prav tako bi morali biti v skladu z mednarodnimi obveznostmi Skupnosti, vključno s Sporazumom STO.

Na splošno se ocenjuje, da bosta leta 2013 najmanj dve tretjini skupne količine pravic prodani na dražbi.

Direktiva določa deleže skupne količine pravic, ki jih bodo države članice prodale na dražbi. Predlog predvideva, da se 90 % skupne količine pravic, namenjenih prodaji na dražbi, državam članicam razdeli na podlagi njihovega relativnega deleža emisij v EU ETS leta 2005[11]. Zaradi pravičnosti in solidarnosti ter ob upoštevanju nacionalnih razmer je treba 10 % skupne količine pravic, namenjenih prodaji na dražbi, držav članic s povprečnim prihodkom na prebivalca, ki je več kot 20 % višji od povprečja EU, prerazporediti drugam. Pri tej prerazporeditvi bo državam članicam z nižjim prihodkom na prebivalca in velikimi možnostmi za rast dodeljenih več pravic.

Dražbo pravic je treba izvesti tako, da se ne pojavi izkrivljanje konkurence na notranjem trgu in da ne nastanejo motnje na trgu pravic. Direktiva zato zagotavlja pravno podlago za uredbo o obliki in izvedbi dražb.

Z dražbo bodo ustvarjeni veliki prihodki. V skladu s previdnostnim načelom, določenim v členu 174(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, je treba določen odstotek prihodkov iz dražb pravic uporabiti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, prilagajanje na vplive podnebnih sprememb, financiranje raziskav in razvoja za zmanjšanje emisij in prilagoditev, razvoj obnovljivih virov energije za izpolnitev zaveze EU v zvezi z uporabo 20 % obnovljivih virov energije do leta 2020, zajemanje in geološko shranjevanje toplogrednih plinov, prispevek v Svetovni sklad za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije, ukrepe za preprečevanje krčenja gozdov in lažje prilagajanje držav v razvoju ter za obravnavo socialnih vprašanj, kot je na primer morebitno povišanje cen električne energije pri gospodinjstvih z nizkim ali srednje visokim prihodkom.

Komisija je decembra 2006 predložila zakonodajni predlog za zmanjšanje vpliva podnebnih sprememb, ki se pripisujejo letalstvu, z vključitvijo emisij ogljikovega dioksida iz dejavnosti letalstva v sistem Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov. Čeprav je Komisija v svoji oceni učinka ugotovila, da bi bila letalska industrija sposobna stroške udeležbe v sistemu v veliki meri ali celo v celoti prenesti na svoje stranke, pa se ni opredelila glede ustreznega odstotka pravic za dražbo po letu 2012 in je namesto tega navedla, da naj bi bila v prihodnjih obdobjih pri odstotku za dražbo upoštevana splošna revizija te direktive. Ta revizija je zdaj zaključena. Letalstvo je treba obravnavati na isti način, kot druge industrijske panoge, ki prejemajo prehodne brezplačne pravice, in ne kot proizvajalce električne energije, kar pomeni, da je treba od leta 2013 dalje 80 % pravic dodeliti brezplačno v letu 2013, nato pa se morajo brezplačne pravice za letalstvo vsako leto zmanjšati za enak znesek do ukinitve brezplačne dodelitve pravic leta 2020. Skupnost in njene države članice si morajo nadalje prizadevati za dosego sporazuma o globalnih ukrepih za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov iz letalstva.

…vsaka prehodna brezplačna dodelitev, vključno za nove udeležence, mora temeljiti na pravilih, ki veljajo na ravni Skupnosti,…

Da bi se preprečilo izkrivljanje konkurence, mora prehodna brezplačna dodelitev temeljiti na usklajenih pravilih na ravni Skupnosti. Ta pravila morajo upoštevati najučinkovitejše tehnologije na področju toplogrednih plinov in energije, nadomestke, alternativne proizvodne postopke, uporabo biomase ter zajemanje in shranjevanje toplogrednih plinov. Takšna pravila morajo preprečevati neprimerne pobude za povečanje emisij.

Naprave, ki so prenehale delovati, ne smejo več prejemati brezplačnih pravic. Predlog predvideva vzpostavitev rezerve Skupnosti za nove udeležence. Pri dodelitvi iz te rezerve je treba upoštevati pravila dodelitve za obstoječe naprave.

POVEZOVANJE S SISTEMI TRGOVANJA Z EMISIJAMI V TRETJIH DRžAVAH TER USTREZNA SREDSTVA ZA VKLJUčEVANJE DRžAV V RAZVOJU IN DRžAV V GOSPODARSKI TRANZICIJI

Povezovanje z drugimi sistemi trgovanja z emisijami, da se vzpostavi svetovni trg ogljika,…

EU ETS mora biti povezljiv z drugimi obveznimi sistemi trgovanja z emisijami, ki omejujejo absolutne emisije v tretjih državah ali upravnih enotah na podlagi dogovorov in sporazumov, da bi se vzajemno priznavale pravice med EU ETS in sistemi trgovanja z emisijami, ki naj bi se povezali z EU ETS.

V skladu s sklepi Evropskega sveta z marca 2007 se je EU zavezala, da bo svoje emisije toplogrednih plinov v primeru mednarodnega sporazuma zmanjšala za 30 %. Pogoji takšnega sporazuma bodo vplivali na skupno število pravic, ki so na voljo v EU ETS, povezanem z drugimi sistemi trgovanja z emisijami. Zato je treba predvideti ustrezne določbe za morebitne potrebne prilagoditve.

…ki z vidika dobropisov iz projektov že obstaja, vendar je potrebna uskladitev…

Dobropisi iz projektov upravljavcem EU omogočajo izpolnjevati obveznosti v okviru ETS z naložbami v projekte za zmanjšanje emisij zunaj EU. To lahko države spodbudi k priključitvi mednarodnemu sporazumu in je kratkoročno stroškovno učinkovit način, na katerega lahko podjetja izpolnijo svoje obveznosti.

V skladu s pogoji za drugo fazo se lahko dobropisi v vrednosti približno 1 400 milijonov ton emisij vnesejo v EU ETS oziroma v povprečju za 280 milijonov ton na leto. Po ocenah je zgornja meja druge faze v primerjavi z emisijami v letu 2005 nižja za približno 130 milijonov ton. Če bi upravljavci porabili vse dobropise, bi v Skupnosti prišlo le do majhnega znižanja, v izrednih primerih pa bi se emisije v EU ETS lahko celo povečale, zaradi česar bi se težje doseglo skupne cilje EU za znižanje za leto 2020. Zato je treba v tretjem obdobju trgovanja dovoliti uporabo preostalih dobropisov CDM, ki so bili odobreni v drugem obdobju trgovanja (2008–2012). Na podlagi navedenega je treba upravljavcem zagotoviti možnost uporabe teh dobropisov po letu 2012 tako, da se od držav članic zahteva, da upravljavcem omogočijo zamenjavo nekaterih enot potrjenega zmanjšanja emisij (CER), izdanih za zmanjšanje emisij pred letom 2012, za pravice, veljavne od leta 2013 dalje. To mora veljati tudi za visokokakovostne CER, izdane za zmanjšanje emisij po letu 2013, iz projektov, vzpostavljenih pred letom 2013.

Da bi se zagotovili enaki konkurenčni pogoji v Skupnosti, je treba uskladiti uporabo dobropisov za zmanjšanje emisij s strani upravljavcev v sistemu Skupnosti za trgovanje z emisijami. Ko bo Skupnost sklenila zadovoljiv mednarodni sporazum, bo treba povečati dostop tretjih držav do dobropisov iz projektov in istočasno povečati stopnjo zmanjšanja emisij, ki jo je treba doseči prek sistema EU za trgovanje z emisijami (tj. povečati z 20 na 30 %). Dokler takšen sporazum ni sklenjen, bi zagotavljanje nadaljnje uporabe CER to pobudo oviralo, cilji EU za povečanje uporabe obnovljivih virov energije pa bi postali težje dosegljivi.

Čeprav od leta 2013 dalje pred začetkom veljave prihodnjega mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah ne bo več mogoče dodeljevati enot zmanjšanja emisij (ERU), se bodo projekti, ki so ERU pridobili že prej, lahko še naprej priznavali prek dvo- ali večstranskih sporazumov s tretjimi državami. Ko bo prihodnji mednarodni sporazum o podnebnih spremembah dosežen, se bodo dobropisi CDM v EU ETS sprejemali le od tretjih držav, ki bodo mednarodni sporazum ratificirale. Vključiti bi bilo treba določbe, ki bodo preprečevale koristoljubne težnje podjetij v državah, ki niso sklenile mednarodnega sporazuma, razen v primeru podjetij, ki imajo sedež v tretjih državah ali upravnih enotah, povezanih s sistemom EU za trgovanje z emisijami.

Uporaba CER bi morala biti skladna s ciljem EU, da do leta 2020 proizvede 20 % energije iz obnovljivih virov energije in spodbuja energetsko učinkovitost, inovacije in tehnološki razvoj. Če je v skladu z uresničevanjem teh ciljev, je treba predvideti možnost sklenitve sporazumov s tretjimi državami, da se spodbudijo naložbe v te države, ki prispevajo k dejanskem dodatnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, hkrati pa spodbujajo inovacije v evropskih podjetjih in tehnološki razvoj v tretjih državah. Takšne sporazume lahko ratificira več držav.

Projektom, ki zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov v Skupnosti, bi bilo treba dovoliti izdajanje pravic, če izpolnjujejo nekatere pogoje, potrebne za zagotavljanje pravilnega delovanja EU ETS. Navedeni pogoji bi vključevali sprejetje usklajenih pravil za te projekte na ravni Skupnosti, izključili dvojno štetje zmanjšanj emisij in vse omejitve področja uporabe sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije ter sprejeli druge ukrepe politike za zmanjšanje emisij, ki niso vključene v EU ETS. Ti projekti prav tako ne bi smeli predstavljati prevelikega upravnega bremena, temveč bi morali temeljiti na enostavnih, za upravljanje nezahtevnih pravilih.

ZAčETEK VELJAVNOSTI

Zahteva po predložitvi nacionalnih načrtov razdelitve pravic se z začetkom veljavnosti tega predloga ne bo več uporabljala. Če bi v zvezi z začetkom veljavnosti prišlo do zamude, naj bi države članice v okviru EU ETS, kakršen bo v danem trenutku, oblikovale in predložile nacionalne načrte razdelitve pravic za obdobje 2013–2017 do junija 2011. Trenutno veljavna direktiva od leta 2013 dovoljuje dražbo vseh pravic. Brezplačna dodelitev bi predstavljala državno pomoč, ki jo je treba upravičiti v skladu s členoma 87 in 88 Pogodbe ES. Zaradi večje zanesljivosti in predvidljivosti Komisija trenutno meni, da bi bili nacionalni načrti razdelitve pravic sprejemljivi le, če bi skupno količino zmanjšali vsaj v skladu s tem predlogom in predlagane brezplačne dodelitve ne bi presegale zneska, določenega v tem predlogu oziroma oblikovanega na podlagi njegovih določb.

2008/0013 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov (Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA −

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[12],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[13],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[14],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[15],

ob upoštevanju naslednjega:

3. Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES[16] je vzpostavila sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti, da bi pospešila zmanjšanje emisij toplogrednih plinov na stroškovno in ekonomsko učinkovit način.

4. Temeljni cilj Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja, ki je bila v imenu Evropske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 94/69/ES z dne 15. decembra 1993 o sklenitvi Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC)[17], je doseči ustalitev koncentracije toplogrednih plinov v ozračju na ravni, ki bo preprečila nevarno antropogeno poseganje v podnebni sistem. Za dosego tega cilja povišanje svetovne letne povprečne temperature površja ne sme preseči predindustrijske ravni za več kot 2 °C. Zadnje poročilo o oceni Medvladnega foruma o podnebnih spremembah (IPCC)[18] navaja, da morajo za dosego tega cilja globalne emisije toplogrednih plinov doseči najvišjo vrednost do leta 2020. To zahteva večja prizadevanja Skupnosti in hitro vključevanje razvitih držav ter spodbujanje sodelovanja držav v razvoju v postopku za zmanjšanje emisij.

5. Evropski svet[19] se je trdno obvezal, da do leta 2020 zmanjša skupne emisije toplogrednih plinov Skupnosti za vsaj 20 % glede na vrednosti iz leta 1990 ter za 30 % pod pogojem, da se druge razvite države prav tako zavežejo k podobnemu cilju zmanjšanja emisij in da gospodarsko naprednejše države v razvoju zagotovijo ustrezen prispevek glede na svoje odgovornosti in zmožnosti. Do leta 2050 se morajo svetovne emisije toplogrednih plinov zmanjšati za vsaj 50 % glede na leto 1990. Vse gospodarske panoge morajo prispevati k doseganju tega zmanjšanja emisij.

6. Da bi lažje dosegli takšne dolgoročno zastavljene cilje, je ustrezno določiti predvidljiv načrt, po katerem bo treba zmanjšati emisije naprav, ki jih zajema sistem Skupnosti. Da bi na stroškovno učinkovit način uresničili obvezo Skupnosti za vsaj 20-odstotno zmanjšanje toplogrednih plinov glede na leto 1990, morajo biti do leta 2020 pravice do emisije, dodeljene za takšne naprave, za 21 % nižje glede na leto 2005.

7. Za večjo zanesljivost in predvidljivost sistema Skupnosti je treba opredeliti določbe za povečanje ravni prispevka sistema Skupnosti k doseganju skupnega zmanjšanja za več kot 20 %, zlasti glede na cilj Evropskega sveta za 30-odstotno zmanjšanje do leta 2020, ki se iz znanstvenega vidika šteje za nujno, da bi preprečili nevarne spremembe podnebja.

8. Po sklenitvi mednarodnega sporazuma med Skupnostjo in tretjimi državami, po katerem bodo po letu 2012 sprejeti ustrezni svetovni ukrepi, je treba dati precejšnjo podporo za dobropise za znižanje emisij v teh državah. Pred takšnim sporazumom pa je treba v večji meri zagotoviti nadaljnjo uporabo emisijskih dobropisov izven Skupnosti.

9. Medtem ko izkušnje, pridobljene v prvem obdobju trgovanja, kažejo na možnosti, da bosta sistem Skupnosti ter dokončanje nacionalnih načrtov razdelitve pravic za drugo obdobje trgovanja prinesla znatno zmanjšanje emisij do leta 2012, je pregled potrdil, da je nujno potreben bolj usklajen sistem trgovanja z emisijami, da bi bolje izkoristili prednosti trgovanja z emisijami, se izognili izkrivljanju notranjega trga in olajšali povezovanje sistemov trgovanja z emisijami. Prav tako je treba zagotoviti večjo predvidljivost, področje uporabe sistema pa razširiti z vključevanjem novih panog in plinov, da se okrepi signal cene ogljika in sprožijo potrebne naložbe, ter s ponudbo novih priložnosti za zmanjševanje emisij, ki bodo prispevale k nižjim skupnim stroškom zmanjševanja emisij in večji učinkovitosti sistema.

10. Opredelitev toplogrednih plinov je treba prilagoditi glede na opredelitev iz UNFCCC in jasneje opredeliti določanje in posodabljanje potencialov globalnega segrevanja ozračja za posamezne toplogredne pline.

11. Sistem Skupnosti je treba razširiti na druge naprave, katerih emisije je mogoče spremljati, o njih poročati in jih preverjati z enako stopnjo natančnosti, kot je tista, ki se uporablja na podlagi trenutno veljavnih zahtev spremljanja, poročanja in preverjanja.

12. Če so za male naprave, katerih emisije ne presegajo zgornje meje 10 000 ton CO2 na leto, sprejeti enakovredni ukrepi za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, zlasti obdavčitev, mora obstajati postopek, ki državam članicam omogoča, da te male naprave izključijo iz sistema trgovanja z emisijami za toliko časa, kolikor dolgo se takšni ukrepi uporabljajo. Ta zgornja meja zaradi upravne poenostavitve nudi sorazmerno največjo prednost glede znižanja upravnih stroškov za vsako tono, ki je izključena iz sistema. Zaradi prehoda s petletnih obdobij dodeljevanja ter za večjo gotovost in predvidljivost je treba opredeliti določbe o pogostosti pregledov dovoljenj za emisije toplogrednih plinov.

13. Količina pravic za celotno Skupnost se mora linearno zmanjšati, preračunano od sredine obdobja 2008–2012, s čimer bo sistem trgovanja z emisijami zagotovil postopno in predvidljivo zmanjšanje emisij skozi čas. Letno zmanjšanje pravic mora biti enako 1,74 % pravic, ki jih države članice izdajo v skladu z odločbami Komisije o nacionalnih načrtih razdelitve pravic za obdobje 2008–2012, tako da sistem Skupnosti stroškovno učinkovito prispeva k doseganju obveze Skupnosti k skupnemu zmanjšanju emisij za vsaj 20 % do leta 2020.

14. Ta prispevek ustreza zmanjšanju emisij, ki naj bi bile v sistemu Skupnosti leta 2020 za 21 % manjše glede na raven, sporočeno za leto 2005, pri čemer se upoštevajo učinek povečanja obsega uporabe od obdobja 2005–2007 do obdobja 2008–2012 in podatki o količinah emisij za sektor trgovanja za leto 2005, ki so se uporabili za oceno nacionalnih načrtov razdelitve pravic Bolgarije in Romunije za obdobje 2008–2012 in na podlagi katerih bo v letu 2020 izdanih največ 1720 milijonov pravic. Natančne količine emisij se bodo izračunale potem, ko bodo države članice izdale pravice v skladu z odločbami Komisije o njihovih nacionalnih načrtih razdelitve pravic za obdobje 2008–2012, ker je bila odobritev pravic nekaterim napravam odvisna od utemeljitve in preveritve njihovih emisij. Po opravljeni izdaji pravic za obdobje 2008–2012 bo Komisija objavila skupno količino pravic za Skupnost. Skupno količino pravic za Skupnost je treba prilagoditi tako, da se upoštevajo naprave, ki se vključijo v sistem Skupnosti v obdobju 2008–2012 ali po letu 2013.

15. Evropsko gospodarstvo si mora med drugim dodatno prizadevati za to, da bo prenovljeni sistem Skupnosti deloval na najvišji možni ravni gospodarske učinkovitosti in pod popolnoma usklajenimi pogoji za dodelitev znotraj Skupnosti. Pravice se morajo torej načeloma dodeljevati prek dražbe, saj je ta sistem najpreprostejši in splošno velja za gospodarsko najbolj učinkovitega. S tem bi omejili tudi nepričakovane dobičke ter nove udeležence in gospodarstva z višjo rastjo od povprečne konkurenčno izenačili z obstoječimi napravami.

16. Vse države članice bodo morale izvesti znatne naložbe za zmanjšanje intenzivnosti emisij CO2 iz svojih gospodarstev do leta 2020, države članice, v katerih je prihodek na prebivalca še vedno bistveno nižji od povprečja Skupnosti in z gospodarstvi, ki si prizadevajo dohiteti bogatejše države članice, pa se bodo morale dodatno potruditi za izboljšanje energetske učinkovitosti. Zaradi ciljev odprave izkrivljanja konkurence v Skupnosti in zagotavljanja najvišje ravni gospodarske učinkovitosti pri preoblikovanju EU v gospodarstvo z nizkimi emisijami CO2 bi bilo neprimerno, če bi gospodarske sektorje v okviru sistema Skupnosti v posameznih državah članicah obravnavali različno. Zato je treba razvijati druge mehanizme za podporo prizadevanj držav članic z relativno nižjim prihodkom na prebivalca in večjimi možnostmi za rast. 90 % skupne količine pravic, namenjenih prodaji na dražbi, je treba razdeliti med države članice na podlagi njihovega relativnega deleža emisij v sistemu Skupnosti leta 2005. 10 % te količine je treba razdeliti v korist navedenih držav članic, zaradi solidarnosti in rasti v Skupnosti, da jo bodo uporabljale za zmanjševanje emisij in prilagajanje na učinke podnebnih sprememb. Pri razdelitvi teh 10 % pravic je treba upoštevati ravni prihodka na prebivalca leta 2005 in možnosti za rast držav članic ter več pravic razdeliti državam članicam z nižjim prihodkom na prebivalca in večjimi možnostmi za rast. Države članice s povprečnim prihodkom na prebivalca, ki je več kot 20 % višji od povprečja Skupnosti, morajo prispevati k tej razdelitvi, razen če neposredni stroški skupnega svežnja ukrepov, ocenjenega v SEC(2008) 85, presegajo 0,7 % BDP.

17. Glede na pomembna prizadevanja za boj proti podnebnim spremembam in prilagajanje na njihove neizogibne posledice je primerno, da se vsaj 20 % prihodkov iz dražb pravic uporabi za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, prilagajanje na vplive podnebnih sprememb, financiranje raziskav in razvoja za zmanjšanje emisij in prilagoditev, razvoj obnovljivih virov energije za izpolnitev zaveze EU v zvezi z uporabo 20 % obnovljivih virov energije do leta 2020, zajemanje in geološko shranjevanje toplogrednih plinov, prispevek v Svetovni sklad za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije[20], ukrepe za preprečevanje krčenja gozdov in lažje prilagajanje držav v razvoju ter za obravnavo socialnih vprašanj, kot je na primer morebitno povišanje cen električne energije pri gospodinjstvih z nizkim ali srednje visokim prihodkom. Ta znesek je veliko nižji od pričakovanih čistih prihodkov, ki naj bi jih državni organi iztržili iz dražb, če upoštevamo morebitno zmanjšanje prihodka od davkov na pravne osebe. Poleg tega bi bilo treba prihodke iz dražb pravic uporabiti tudi za kritje administrativnih stroškov upravljanja sistema Skupnosti. Vključiti bi bilo treba določbe o spremljanju uporabe sredstev iz dražb v te namene. To obvestilo držav članic ne razrešuje obveznosti iz člena 88(3) Pogodbe, na podlagi katere morajo sporočiti določene nacionalne ukrepe. Direktiva ne predpostavlja rezultatov nadaljnjih postopkov dodelitve državne pomoči na podlagi členov 87 in 88 Pogodbe.

18. Kot posledica tega bi morala popolna dražba od leta 2013 postati pravilo za sektor električne energije, pri čemer se upošteva sposobnost tega sektorja, da povečane stroške CO2 prenese drugam, poleg tega pa se ne smejo odobriti brezplačne pravice za zajemanje in shranjevanje CO2, saj pobuda za to izvira iz pravic, ki jih ni treba vrniti za shranjene emisije. Proizvajalci električne energije lahko prejmejo brezplačne pravice za toploto, ki jo proizvedejo s soproizvodnjo z visokim izkoristkom, kot jo opredeljuje Direktiva 2004/8/ES, če brezplačne pravice za tako proizvedeno toploto prejmejo naprave iz drugih sektorjev, da se prepreči izkrivljanje konkurence.

19. Za druge panoge, vključene v sistem Skupnosti, bi bilo treba predvideti prehodni sistem, v katerem bi brezplačna dodelitev pravic leta 2013 znašala 80 % količine, ki je ustrezala deležu vseh emisij Skupnosti v celotnem obdobju 2005–2007, ki so ga te naprave proizvedle kot del skupne letne količine pravic v Skupnosti. Nato bi se brezplačne dodelitve vsako leto zmanjšale za enak znesek do ukinitve brezplačne dodelitve leta 2020.

20. Prehodno brezplačno dodelitev za naprave bi morali organizirati prek usklajenih pravil Skupnosti („referenčnih vrednosti“), da bi zmanjšali izkrivljanje konkurence v Skupnosti. Ta pravila morajo upoštevati najučinkovitejše tehnologije na področju toplogrednih plinov in energije, nadomestke, alternativne proizvodne postopke, uporabo biomase, obnovljive vire energije ter zajemanje in shranjevanje toplogrednih plinov. V nobenem primeru ne smejo spodbujati povečevanja emisij in zagotavljati morajo, da se vedno večji del teh pravic ponuja na dražbi. Dodelitve je treba določiti pred začetkom obdobja trgovanja, da se zagotovi pravilno delovanje trga. Ta pravila se morajo izogibati tudi neupravičenemu izkrivljanju konkurence na trgih električne energije in toplote, namenjenih industrijskim napravam. Za nove udeležence, ki izvajajo iste dejavnosti kot obstoječe naprave, ki prejemajo prehodne brezplačne dodelitve, veljajo ista pravila. Da bi se izognili izkrivljanju konkurence na notranjem trgu, se pravice v zvezi s proizvodnjo električne energije s strani novih udeležencev ne dodelijo brezplačno. Pravice, ki leta 2020 ostanejo prihranjene za nove udeležence, je treba ponuditi na dražbi.

21. Skupnost bo še naprej vodila pogajanja o ambicioznem mednarodnem sporazumu, ki bi dosegel cilj omejitve zvišanja globalne temperature za 2°C, pri čemer jo spodbuja napredek, dosežen na Baliju[21] v smeri tega cilja. Če druge razvite države in drugi veliki onesnaževalci, ki izpuščajo toplogredne pline, ne bodo sodelovali pri tem mednarodnem sporazumu, bi lahko to vodilo v povečanje emisij toplogrednih plinov v tretjih državah, kjer industrija ne bi bila izpostavljena enakim omejitvam emisij CO2, in hkrati nekaterim energetsko intenzivnim panogam in delom panog Skupnosti, izpostavljenim mednarodni konkurenci, povzročilo gospodarsko škodo. To bi lahko preprečilo okoljsko celovitost in pozitivni učinek ukrepov Skupnosti. Skupnost se bo s tveganjem povečanja emisij CO2 soočila tako, da bo brezplačno dodelila pravice (do 100 %) panogam ali delom panog, ki bodo izpolnile ustrezna merila. Opredelitev teh panog in delov panog ter potrebnih ukrepov bo ponovno ocenjena, da se zagotovi izvajanje ukrepa, ko je to potrebno, in prepreči prekomerna kompenzacija. Za specifične panoge ali dele panog, za katere se lahko ustrezno utemelji, da tveganja povečanja emisij CO2 ni mogoče preprečiti na drug način, ter pri katerih je električna energija velik del proizvodnih stroškov in se proizvaja učinkovito, se lahko pri izvajanju ukrepa upošteva poraba električne energije v proizvodnem procesu, ne da bi se zato spremenila skupna količina pravic.

22. Komisija mora zato najpozneje do junija 2011 proučiti stanje in se posvetovati z vsemi zadevnimi socialnimi partnerji ter glede na rezultat mednarodnih pogajanj predložiti poročilo skupaj z vsemi ustreznimi predlogi. V zvezi s tem mora Komisija najpozneje do 30. junija 2010 ugotoviti, pri katerih energetsko intenzivnih industrijskih panogah ali delih panog bi lahko prišlo do povečanja emisij CO2. Njena analiza mora temeljiti na oceni, v kolikšni meri se strošek potrebnih pravic ne more prenesti na cene proizvodov brez velikih izgub tržnih deležev naprav zunaj Skupnosti, ki ne sprejemajo primerljivih ukrepov za zmanjšanje emisij. Energetsko intenzivne industrijske panoge, pri katerih je bilo ugotovljeno visoko tveganje povečanja emisij CO2, bi lahko prejele večjo količino brezplačno dodeljenih pravic ali pa bi se vzpostavil učinkovit sistem za izravnavanje ogljika, da bi se lahko naprave Skupnosti in tretjih držav z visokim tveganjem povečanja emisij CO2 uvrstilo na primerljivo raven. Takšen sistem bi lahko za uvoznike uvedel zahteve, ki ne bi bile manj ugodne od tistih, ki veljajo za naprave v EU, na primer zahtevo po vračilu pravic. Vsi sprejeti ukrepi bi morali biti v skladu z načeli Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC), zlasti z načelom skupne, vendar različne odgovornosti ter ustreznih zmožnosti, ob upoštevanju posebnega položaja najmanj razvitih držav. Prav tako bi morali biti v skladu z mednarodnimi obveznostmi Skupnosti, vključno s Sporazumom STO.

23. Da bi se zagotovili enaki konkurenčni pogoji v Skupnosti, je treba uskladiti uporabo dobropisov za zmanjšanje emisij izven Skupnosti, ki jih bodo uporabljali upravljavci v sistemu Skupnosti. Kjotski protokol UNFCCC določa količinsko opredeljene cilje emisij za razvite države za obdobje 2008–2012 ter predvideva uveljavitev enot potrjenega zmanjšanja emisij (CER) in enot zmanjšanja emisij (ERU) v okviru projektov mehanizma čistega razvoja (CDM) oziroma mehanizma skupnega izvajanja, ki jih lahko razvite države uporabijo za doseganje dela teh ciljev. Čeprav Kjotski protokol ne omogoča, da bi bile enote zmanjšanja emisij (ERU) vzpostavljene od leta 2013 naprej, ne da bi bili vzpostavljeni novi količinsko opredeljeni cilji glede emisij za države gostiteljice, se dobropisi CDM lahko potencialno še naprej izdajajo. Ko bo sklenjen mednarodni sporazum o podnebnih spremembah, bo treba od držav, ki so ta sporazum sklenile, zagotoviti dodatno uporabo enot potrjenega zmanjšanja emisij (CER) in enot zmanjšanja emisij (ERU). Dokler takšen sporazum ni sklenjen, bi zagotavljanje nadaljnje uporabe CER in ERU to pobudo ogrozilo, cilji Skupnosti za povečanje uporabe obnovljivih virov energije pa bi postali težje dosegljivi. Uporaba CER in ERU bi morala biti skladna s ciljem, ki ga je določila Skupnost, po katerem bi se do leta 2020 20 % energije proizvajalo iz obnovljivih virov, obenem pa bi se spodbujali energetska učinkovitost, inovacije in tehnološki razvoj. Če je uporaba CER in ERU skladna z uresničevanjem teh ciljev, je treba predvideti možnost sklenitve sporazumov s tretjimi državami, da se zagotovijo spodbude za zmanjšanje emisij v teh državah, kar prispeva k dejanskem dodatnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, hkrati pa spodbuja inovacije v podjetjih s sedežem v Skupnosti in tehnološki razvoj v tretjih državah. Takšne sporazume lahko ratificira več držav. Ko bo Skupnost sklenila zadovoljiv mednarodni sporazum, bo treba povečati dostop tretjih držav do dobropisov iz projektov in istočasno povečati stopnjo zmanjšanja emisij, ki jo je treba doseči prek sistema Skupnosti.

24. Za zagotavljanje predvidljivosti morajo upravljavci imeti zagotovljeno možnost, da uporabijo CER in ERU po letu 2012 do preostale stopnje, ki so jo lahko uporabili v obdobju 2008–2012 iz vrst projektov, ki so jih sprejele vse države članice v sistemu Skupnosti v obdobju 2008–2012. Ker države članice pred letom 2015 ne morejo opraviti prenosa CER in ERU, ki jih imajo upravljavci med obdobji obveznosti v okviru mednarodnih sporazumov („shranjevanje“ CER in ERU), in po tem obdobju le če se države članice odločijo, da dovolijo shranjevanje teh CER in ERU v okviru omejenih pravic za shranjevanje takšnih dobropisov, je treba takšno gotovost omogočiti tako, da se od držav članic zahteva, da upravljavcem omogočijo zamenjavo takšnih CER in ERU, izdanih v zvezi z zmanjšanjem emisij pred letom 2012, za pravice, ki veljajo od leta 2013 naprej. Vendar, ker države članice ne bi smele biti obvezane, da sprejmejo CER in ERU, za katere niso prepričane, da jih bodo lahko uporabile za svoje obstoječe mednarodne obveznosti, mora ta zahteva veljati le do 31. decembra 2014 Upravljavcem je treba omogočiti enako gotovost glede CER, ki so bile izdane v okviru projektov, ki so bili vzpostavljeni pred letom 2013 v zvezi z zmanjšanjem emisij od leta 2013 naprej.

25. V primeru da se sklenitev mednarodnega sporazuma odloži, je treba predvideti možnost, da se dobropisi iz visokokakovostnih projektov v sistemu trgovanja Skupnosti uporabijo v okviru sporazumov s tretjimi državami. Takšni sporazumi, ki so lahko dvo- ali večstranski, bi lahko projektom omogočili, da bi bili še naprej priznani v okviru sistema Skupnosti, ki je priskrbel ERU do leta 2012, čeprav se v okviru Kjotskega protokola ne morejo več priznavati.

26. Najmanj razvite države so še posebej občutljive na vplive podnebnih sprememb in so odgovorne le za zelo nizko raven emisij toplogrednih plinov. Zato je treba pri uporabi prihodkov, ustvarjenih z dražbo pravic, za lažje prilagajanje držav v razvoju na vplive podnebnih sprememb dati posebno prednost reševanju potreb najmanj razvitih držav. V teh državah je bilo vzpostavljenih zelo malo projektov CDM, zato bi bilo primerno zagotoviti sprejemanje dobropisov iz projektov, ki so se tam pričeli po letu 2012, tudi če ni mednarodnega sporazuma. Takšna upravičenost bi za najmanj razvite države veljala do leta 2020, pod pogojem, da so do takrat ratificirale bodisi sporazum o podnebnih spremembah na svetovni ravni bodisi dvo- ali večstranski sporazum s Skupnostjo.

27. Ko bo prihodnji mednarodni sporazum o podnebnih spremembah dosežen, se bodo dobropisi CDM v sistemu Skupnosti sprejemali le od tretjih držav, ki bodo mednarodni sporazum ratificirale.

28. Skupnost in njene države članice odobrijo le projektne dejavnosti, v katerih imajo vsi projektni udeleženci sedež bodisi v državi, ki je sklenila mednarodni sporazum v zvezi s takšnimi projekti, da se prepreči koristoljubne težnje podjetij v državah, ki niso sklenile mednarodnega sporazuma, razen v primeru podjetij, ki imajo sedež v tretjih državah, bodisi v državi ali podzvezni ali regionalni enoti, ki je povezana s sistemom EU za trgovanje z emisijami.

29. Glede na izkušnje je treba izboljšati določbe sistema Skupnosti v zvezi s spremljanjem, poročanjem in preverjanjem emisij.

30. Za pojasnitev vključitve vseh vrst kotlov, gorilnikov, turbin, grelnikov, industrijskih peči, sežigalnic, žgalnih peči, peči, sušilnih naprav, motorjev, bakel in toplotnega ali katalitičnega naknadnega zgorevanja v to direktivo je treba dodati opredelitev pojma kurilne naprave.

31. Za zagotovitev neomejenega prenosa pravic med osebami v Skupnosti in povezljivosti sistema Skupnosti s sistemi trgovanja z emisijami v tretjih državah ter podzveznih in regionalnih enotah se od januarja 2013 naprej vse pravice vodijo v registru Skupnosti, ki ga vzpostavlja Odločba št. 2004/280/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004[22]. Ti ukrepi se izvajajo brez poseganja v vodenje nacionalnih registrov za emisije, ki jih sistem Skupnosti ne zajema.

32. Od leta 2013 naprej mora biti zajemanje, prenos in geološko shranjevanje toplogrednih plinov v sistemu Skupnosti zajeto na usklajen način.

33. Treba je zagotoviti sporazume za vzajemno priznavanje pravic med sistemom Skupnosti in drugimi obveznimi sistemi trgovanja z emisijami toplogrednih plinov, ki imajo vzpostavljene omejitve absolutnih emisij v kateri koli tretji državi ali v podzveznih ali regionalnih enotah.

34. Ob upoštevanju izkušenj v okviru sistema Skupnosti mora biti omogočeno izdajanje pravic v zvezi s projekti, ki zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov, pod pogojem da se ti projekti odvijajo v skladu z usklajenimi pravili, sprejetimi na ravni Skupnosti, in da nimajo za posledico dvojnega štetja zmanjšanja emisij ali da ne ovirajo širitve področja uporabe sistema Skupnosti ali izvajanja drugih ukrepov politik za zmanjšanje emisij, ki jih ne zajema sistem Skupnosti

35. [Kar zadeva pristop k dodelitvi, je treba letalstvo obravnavati kot druge industrije, ki prejemajo prehodno brezplačno dodelitev, in ne kot proizvajalce električne energije. To pomeni, da je treba leta 2013 80 % pravic dodeliti brezplačno, nato pa se mora brezplačna dodelitev vsako leto zmanjševati za enak znesek do ukinitve brezplačne dodelitve pravic leta 2020. Skupnost in njene države članice se morajo še naprej truditi, da bi dosegle sporazum o svetovnih ukrepih za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov iz letalstva in proučiti stanje te panoge v okviru naslednjega pregleda sistema Skupnosti.]

36. Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[23]. Zlasti je treba Komisijo pooblastiti, da sprejme ukrepe za dražbo pravic, za prehodno dodelitev pravic na ravni skupnosti, za spremljanje, poročanje in preverjanje emisij, za akreditacijo preveriteljev in za izvajanje usklajenih pravil za projekte. Ker imajo ti ukrepi splošno področje uporabe in so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive ter njeni dopolnitvi z dodajanjem ali spreminjanjem novih nebistvenih določb, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

37. Direktivo 2003/87/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

38. Ustrezno je, da se zagotovi zgodnji prenos teh predpisov, na podlagi katerih bo sistem Skupnosti deloval spremenjeno od leta 2013 naprej.

39. Za pravilen zaključek obdobja trgovanja 2008–2012 se morajo določbe Direktive 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/101/ES, še naprej uporabljati in ne smejo vplivati na možnost Komisije, da sprejme potrebne ukrepe za spremenjeno delovanje sistema Skupnosti od leta 2013 naprej.

40. Ta direktiva se uporablja brez poseganja v člena 87 in 88 Pogodbe ES.

41. Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva sprejeta načela, priznana zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

42. Ker države članice s posamičnim ukrepanjem ne morejo zadovoljivo doseči ciljev te direktive in se jih zaradi obsega in učinkov lahko laže doseže na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1 Spremembe Direktive 2003/87/ES

Direktiva 2003/87/ES se spremeni:

43. V členu 1 se doda naslednji odstavek:

„Predvideva tudi povečano zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, da bi prispevala k stopnji zmanjšanja, ki se iz znanstvenega vidika šteje za nujno za preprečevanje nevarnih sprememb podnebja.“

44. Člen 3 se spremeni:

(a) točka (c) se nadomesti z naslednjim:

„(c) ,toplogredni plini‘ pomenijo pline iz Priloge II ter druge plinske sestavine ozračja, tako naravne kot antropogene, ki absorbirajo in ponovno oddajajo infrardeče sevanje;“

(b) točka (h) se nadomesti z naslednjim:

„1.1 ,nov udeleženec‘ pomeni vsako napravo, ki izvaja eno ali več dejavnosti iz Priloge I in je po predložitvi seznama iz člena 11(1) Komisiji pridobila dovoljenje za emisije toplogrednih plinov;“

(c) dodajo se naslednje točke:

„[(t)] ,kurilna naprava‘ pomeni katero koli nepremično tehnično enoto, v kateri goriva oksidirajo, pri čemer se proizvaja toplota ali mehanska energija ali oboje, ter v kateri se izvajajo s tem neposredno povezane dejavnosti, vključno s čiščenjem odpadnih plinov;

[(u)] ,proizvajalec električne energije‘ pomeni napravo, ki 1. januarja 2005 ali po tem datumu proizvaja električno energijo za prodajo tretjim stranem in ki jo zajema le vrsta ,Dobava energije ali toplote‘ v Prilogi I.“

45. Člen 5(d) se nadomesti z naslednjim:

„(d) ukrepov, načrtovanih za spremljanje emisij in poročanje o njih v skladu z uredbo iz člena 14.“

46. Členu 6(1) se doda naslednji pododstavek:

„Pristojni organ najmanj vsakih pet let pregleda dovoljenje za emisije toplogrednih plinov in ga ustrezno spremeni.“

47. Člen 9 se nadomesti z naslednjim:

„ Člen 9 Skupna količina pravic za Skupnost

Skupna količina pravic za Skupnost, izdanih vsako leto z začetkom v letu 2013, se od sredine obdobja 2008–2012 linearno zmanjšuje. Količina se zmanjšuje z linearnim faktorjem 1,74 % v primerjavi s povprečjem skupnih letnih pravic, ki jih izdajo države članice v skladu z odločbami Komisije o nacionalnih načrtih razdelitve pravic za obdobje 2008–2012.

Komisija do 30. junija 2010 objavi absolutno količino pravic za leto 2013 na podlagi skupnih količin pravic, ki so jih izdale države članice v skladu z odločbami Komisije o nacionalnih načrtih razdelitve pravic za obdobje 2008–2012.

Komisija najkasneje leta 2025 ponovno prouči linearni faktor.“

48. Vstavi se naslednji člen 9a:

„Člen 9a Prilagoditev skupne količine pravic za Skupnost

1. Glede naprav, ki so bile vključene v sistem Skupnosti v obdobju 2008–2012 v skladu s členom 24(1), se količina pravic, ki bodo izdane po 1. januarju 2013 prilagodi tako, da odraža povprečno letno količino pravic, izdanih v zvezi s temi napravami v obdobju njihove vključenosti, prilagojeno z linearnim faktorjem iz člena 9.

2. Glede naprav, ki so v sistem Skupnosti vključene šele od leta 2013 naprej, države članice zagotovijo, da upravljavci takšnih naprav lahko predložijo ustreznemu pristojnemu organu neodvisno preverjene podatke o emisijah, da se upoštevajo pri količini izdanih pravic.

Vsi podatki se najkasneje do 30. aprila 2010 predložijo ustreznemu pristojnemu organu v skladu z določbami, sprejetimi v skladu s členom 14(1).

Če so predloženi podatki ustrezno utemeljeni, pristojni organ o tem obvesti Komisijo do 30. junija 2010, količina pravic za izdajo pa se ustrezno prilagodi z linearnim faktorjem iz člena 9.

3. Komisija objavi prilagojene količine iz odstavkov 1 in 2.“

49. Člen 10 se nadomesti z naslednjim:

„ Člen 10 Dražba pravic

1. Od leta 2013 naprej dajo države članice brezplačno in v skladu s členom 10a na dražbo vse pravice, ki niso dodeljene.

2. Skupna količina pravic, ki jo bo dala posamezna država članica na dražbo, je sestavljena, kot sledi:

(a) 90 % skupne količine pravic, ki bodo dane na dražbo, se porazdeli med države članice v deležih, ki so identični deležu preverjenih emisij v okviru sistema Skupnosti v letu 2005 zadevne države članice;

(b) 10 % skupne količine pravic, ki bodo dane na dražbo, se porazdeli med določene države članice za namene solidarnosti in rasti v Skupnosti, s čimer se poveča količina pravic, ki jih navedene države članice dajo na dražbo v okviru točke (a) za odstotke, navedene v Prilogi IIa.

Za namene točke (a) in v zvezi z državami članicami, ki niso sodelovale v sistemu Skupnosti leta 2005, se njihov delež izračuna z uporabo njihovih preverjenih emisij sistema Skupnosti v okviru sistema Skupnosti v letu 2007.

Po potrebi se odstotki iz točke (b) prvega pododstavka sorazmerno prilagodijo, da se zagotovi, da je prerazporeditev 10 %.

3. Vsaj 20 % prihodkov, ustvarjenih z dražbo pravic iz odstavka 2, vključno z vsemi prihodki iz dražbe iz točke (b) navedenega odstavka, je treba uporabiti za:

(a) zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, vključno s prispevkom v Svetovni sklad za energetsko učinkovitost in obnovljive vire, prilagajanje na vplive podnebnih sprememb, financiranje raziskav in razvoja za zmanjšanje emisij in prilagoditev, vključno s sodelovanjem v pobudah v okviru Evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo;

(b) razvoj obnovljivih virov energije za izpolnitev zaveze Skupnosti v zvezi z uporabo 20 % obnovljivih virov energije do leta 2020 in za izpolnitev zaveze Skupnosti, da bo do leta 2020 povečala energetsko učinkovitost za 20 %;

(c) zajemanje in geološko shranjevanje toplogrednih plinov, zlasti iz elektrarn na premog;

(d) ukrepe za preprečevanje krčenja gozdov, zlasti v najmanj razvitih državah;

(e) lažje prilagajanje držav v razvoju na vplive podnebnih sprememb;

(f) obravnavo socialnih vprašanj v gospodinjstvih z nizkim ali srednje visokim prihodkom, na primer s povečanjem njihove energetske učinkovitosti ali izolacije in

(g) kritje administrativnih stroškov upravljanja sistema Skupnosti.

4. Države članice vključijo informacije o uporabi prihodkov za posamezen namen v poročila, predložena v skladu z Odločbo št. 2004/280/ES.

5. Komisija do 31. decembra 2010 sprejme Uredbo o časovnem načrtu, upravljanju in drugih vidikih dražbe, da se zagotovi odprta, pregledna in nediskriminatorna izvedba dražbe. Dražbe se oblikujejo tako, da se zagotovi, da imajo upravljavci ter predvsem morebitna mala in srednje velika podjetja, zajeta v sistemu Skupnosti, poln dostop ter da kateri koli drugi sodelujoči ne ogrozi delovanja dražbe. Navedeni ukrep, ki je namenjen spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

50. Vstavita se naslednja člena 10a in 10b:

„ Člen 10a Prehodna pravila na ravni Skupnosti za usklajeno brezplačno dodelitev

1. Komisija do 30. junija 2011 na usklajen način sprejme polno usklajene izvedbene ukrepe na ravni Skupnosti za dodelitev pravic iz odstavkov 2 do 6 in 8.

Navedeni ukrepi, ki so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].

Ukrepi iz prvega pododstavka, kolikor je mogoče, zagotovijo, da se dodelitev opravi na način, ki spodbuja tehnologije na področju toplogrednih plinov in energetske učinkovitosti ter zmanjšanje emisij ob upoštevanju najučinkovitejših tehnologij, nadomestkov, alternativnih proizvodnih postopkov, uporabe biomase ter zajemanja in shranjevanja toplogrednih plinov, ter da ne spodbuja povečanja emisij. Pravice v zvezi z morebitno proizvodnjo električne energije se ne dodelijo brezplačno.

Komisija potem, ko Skupnost sklene mednarodni sporazum o podnebnih spremembah, ki vodi do obveznega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v primerjavi s tistimi v Skupnosti, te ukrepe pregleda za zagotovitev, da se brezplačna dodelitev opravi le tam, kjer je glede na ta sporazum popolnoma upravičena.

2. Ob upoštevanju odstavka 3 se proizvajalcem električne energije, napravam za zajemanje, cevovodom za prenos ali mestom za shranjevanje emisij toplogrednih plinov ne dodelijo brezplačne pravice.

3. Brezplačne pravice se lahko dodelijo proizvajalcem električne energije v zvezi s proizvodnjo toplote s soproizvodnjo z visokim izkoristkom, kot jo opredeljuje Direktiva 2004/8/ES, za ekonomsko opravičljivo povpraševanje, da se zagotovi enaka obravnava glede na druge proizvajalce toplote. Vsako leto po letu 2013 se skupna dodelitev takšnim napravam glede proizvodnje te toplote prilagodi z linearnim faktorjem iz člena 9.

4. Največja količina pravic, ki je podlaga za izračun pravic za naprave, ki izvajajo dejavnosti v letu 2013 in so prejele brezplačne pravice v obdobju 2008–2012, kot delež letne skupne količine na ravni Skupnosti ne presega odstotka ustreznih emisij v obdobju 2005–2007, ki so jih te naprave izpustile. Po potrebi se uporabi korekcijski faktor.

5. Največja količina pravic, ki je podlaga za izračun pravic za naprave, ki so vključene v sistem Skupnosti šele od leta 2013 naprej, v letu 2013 ne presega skupnih preverjenih emisij teh naprav v obdobju 2005–2007. V vsakem nadaljnjem letu se skupna dodelitev takšnim napravam prilagodi z linearnim faktorjem iz člena 9.

6. Pet odstotkov skupne količine pravic za Skupnost, določene v skladu s členoma 9 in 9a za obdobje 2013–2020, se prihrani za nove udeležence kot največja količina, ki se lahko dodeli novim udeležencem, v skladu s pravili, sprejetimi v skladu z odstavkom 1 tega člena.

Dodelitev se prilagodi z linearnim faktorjem iz člena 9.

Pravice v zvezi z morebitno proizvodnjo električne energije s strani novih udeležencev se ne dodelijo brezplačno.

7. Ob upoštevanju člena 10b znaša količina pravic, dodeljena brezplačno v okviru odstavkov 3 do 6 tega člena [in odstavka 2 člena 3c] leta 2013, 80 % količine, določene v skladu z ukrepi iz odstavkov 1, nato pa se brezplačna dodelitev vsako leto zmanjšuje za enak znesek do ukinitve brezplačne dodelitve pravic leta 2020.

8. Leta 2013 in v vsakem nadaljnjem letu do leta 2020 se napravam v panogah, ki so izpostavljene visokemu tveganju povečanja emisij CO2, brezplačno dodelijo pravice do 100 odstotkov količine, določene v skladu z odstavki 2 do 6.

9. Komisija najpozneje do 30. junija 2010 in vsaka tri leta po tem datumu določi panoge iz odstavka 8.

Navedeni ukrep, ki je namenjen spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].

Komisija pri določanju iz prvega pododstavka upošteva, kolikšna je verjetnost za zadevno panogo ali del panoge, da brez večje izgube tržnega deleža prenese strošek potrebnih pravic pri cenah proizvodov na naprave, ki izpuščajo manj emisij CO2, izven Skupnosti, ob upoštevanju:

(a) verjetnosti, da bi dražba povzročila znatno povečanje stroškov proizvodnje;

(b) verjetnosti, da bi posamezne naprave v zadevni panogi zmanjšale emisije, na primer na podlagi najučinkovitejših tehnologij;

(c) tržne strukture, zadevnega geografskega in proizvodnega trga, izpostavljenosti panog mednarodni konkurenci;

(d) vpliva podnebnih sprememb in energetskih politik, ki se izvajajo ali se bodo po pričakovanjih izvajale izven EU v zadevnih panogah.

Da se oceni, ali je večje stroške zaradi sistema Skupnosti mogoče prenesti drugam, je med drugim mogoče uporabiti ocene izgubljenega deleža pri prodaji zaradi višje cene ogljika ali vpliva na donosnost zadevnih naprav.

Člen 10b Ukrepi za podporo nekaterim energetsko intenzivnim industrijskim panogam v primeru povečanja emisij CO 2

Komisija glede na rezultat mednarodnih pogajanj in obseg njihovega vpliva na zmanjšanje svetovnih emisij toplogrednih plinov ter po posvetovanju z vsemi zadevnimi socialnimi partnerji najkasneje junija 2011 predloži Evropskemu parlamentu in Svetu analitično poročilo, ki ocenjuje položaj glede energetsko intenzivnih panog ali delov panog, za katere je bilo ugotovljeno, da so izpostavljeni visokemu tveganju povečanja emisij CO2. Poročilu se priložijo morebitni ustrezni predlogi, ki lahko vključujejo:

- prilagoditev deleža pravic, ki so jih panoge ali deli panog iz člena 10a prejeli brezplačno;

- vključitev uvoznikov proizvodov, proizvedenih v panogah ali delih panog iz člena 10a, v sistem Skupnosti.

Morebitni obvezujoči sporazumi med panogami, ki vodijo do zmanjšanja svetovnih emisij v obsegu, ki je potreben za učinkovito reševanje podnebnih sprememb in ki ga je mogoče spremljati in preverjati ter ki se ob upoštevanju obveznih izvedbenih določb upošteva pri proučevanju ustreznih ukrepov.“

51. Člena 11 in 11a se nadomestita z naslednjim:

„ Člen 11 Nacionalni izvedbeni ukrepi

1. Vsaka država članica objavi in Komisiji do 30. septembra 2011 predloži seznam naprav, ki jih zajema ta direktiva na njenem ozemlju, in kakršnih koli brezplačnih dodelitev posameznim napravam na njenem ozemlju, izračunanih v skladu s pravili iz člena 10a(1).

2. Pristojni organi do 28. februarja vsako leto izdajo količino pravic, ki naj bi se porazdelile v zadevnem letu, izračunanih v skladu s členoma 10 in 10a.

Naprava, ki preneha z delovanjem, ne prejme nadaljnjih brezplačnih pravic.

Člen 11a Uporaba CER in ERU iz projektnih dejavnosti v sistemu Skupnosti pred začetkom veljave prihodnjega mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah

1. Dokler ne začne veljati sporazum o podnebnih spremembah in pred uporabo odstavkov 3 in 4 člena 28, se uporabljajo odstavki 2 do 7 tega člena.

2. Upravljavci lahko pristojni organ zaprosijo, če raven uporabe CER/ERU, ki jim jo država članica dovoljuje za obdobje 2008–2012 ni že izkoriščena, da jim izda pravice, ki so veljavne od leta 2013 naprej, v zameno za enote potrjenega zmanjšanja emisij (CER) in enote zmanjšanja emisij (ERU), izdane za zmanjšanje emisij do leta 2012, iz vrst projektov, ki so jih sprejele vse države članice v sistemu Skupnosti v obdobju 2008–2012. Pristojni organ do 31. decembra 2014 izvede takšno izmenjavo na podlagi zahtevka.

3. Če raven uporabe CER/ERU, ki so jo države članice za obdobje 2008–2012 dovolile upravljavcem, ni izkoriščena, pristojni organi upravljavcem dovolijo, da zamenjajo enote potrjenega zmanjšanja emisij (CER) iz projektov, ki so se začeli pred letom 2013, izdane za zmanjšanje emisij od leta 2013 naprej, za pravice, ki veljajo od leta 2013 naprej.

Prvi pododstavek se uporablja za vse vrste projektov, ki so jih sprejele vse države članice v sistemu Skupnosti v obdobju 2008–2012.

4. Če raven uporabe CER/ERU, ki so jo države članice za obdobje 2008–2012 dovolile upravljavcem, ni izkoriščena, pristojni organi upravljavcem dovolijo, da zamenjajo enote potrjenega zmanjšanja emisij (CER), izdane za zmanjšanje emisij od leta 2013 naprej, za pravice iz novih projektov, ki so se začeli od leta 2013 naprej v najmanj razvitih državah.

Prvi pododstavek se uporablja za enote potrjenega zmanjšanja emisij (CER) za vse vrste projektov, ki so jih sprejele vse države članice v sistemu Skupnosti v obdobju 2008–2012, dokler navedene države ne ratificirajo sporazuma s Skupnostjo ali do leta 2020, pri čemer se upošteva zgodnejši datum.

5. Če raven uporabe CER/ERU, ki so jo države članice za obdobje 2008–2012 dovolile upravljavcem, ni izkoriščena in če se sklenitev mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah odloži, se lahko dobropisi iz projektov ali drugih dejavnosti za zmanjšanje emisij uporabijo v sistemu Skupnosti v skladu s sporazumi, sklenjenimi s tretjimi državami, pri čemer se določi raven uporabe. Upravljavci lahko v skladu s takšnimi sporazumi uporabijo dobropise iz projektnih dejavnosti v teh tretjih državah, da izpolnijo svoje obveznosti v okviru sistema Skupnosti.

6. Sporazumi iz odstavka 5 določijo uporabo dobropisov v sistemu Skupnosti iz obnovljivih virov energije ali energetsko učinkovitih tehnologij, ki spodbujajo tehnološki prenos in trajnostni razvoj. Vsak tak sporazum lahko tudi določi uporabo dobropisov iz projektov, kjer je uporabljeno izhodišče pod ravnijo brezplačne dodelitve v okviru ukrepov iz člena 10a ali pod ravnmi, ki jih zahteva zakonodaja Skupnosti.

7. Ko je mednarodni sporazum o podnebnih spremembah dosežen, se v sistem Skupnosti sprejemajo le enote potrjenega zmanjšanja emisij (CER) od tretjih držav, ki so mednarodni sporazum ratificirale.“

52. V členu 11b(1) se doda naslednji pododstavek:

„Skupnost in njene države članice odobrijo le projektne dejavnosti, v katerih imajo vsi projektni udeleženci sedež bodisi v državi, ki je sklenila mednarodni sporazum v zvezi s takšnimi projekti, bodisi v državi ali podzvezni ali regionalni enoti, ki je povezana s sistemom Skupnosti v skladu s členom 25.“

53. Člen 13 se spremeni:

(a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:

„1. Pravice, izdane od 1. januarja 2013 naprej, so veljavne za emisije osemletnih obdobij s pričetkom od 1. januarja 2013.“

(b) odstavek 2 se črta;

(c) v odstavku 3 se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:„Štiri mesece po začetku vsakega obdobja iz odstavka 1 pristojni organ ukine pravice, ki ne veljajo več in niso bile vrnjene in ukinjene v skladu s členom 12(3).“

54. Člen 14 se nadomesti z naslednjim:

„ Člen 14 Spremljanje in poročanje o emisijah

1. Komisija sprejme uredbo za spremljanje in poročanje o emisijah ter, če je ustrezno, podatkih o dejavnostih, iz dejavnosti, naštetih v Prilogi I, ki temeljijo na načelih za spremljanje in poročanje, določenih v Prilogi IV, ter podrobno opredeli potenciale globalnega segrevanja ozračja za posamezne toplogredne pline in zahteve za spremljanje in poročanje o emisijah za te pline.

Navedeni ukrep, ki je namenjen spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].

2. Uredba lahko upošteva najbolj točne in najnovejše znanstvene dokaze, ki so na voljo, zlasti s strani IPCC, in lahko tudi podrobno opredeli zahteve za upravljavce glede poročanja o emisijah, povezanih s proizvodnjo blaga v energetsko intenzivnih panogah, ki so lahko podvržene mednarodni konkurenci, ter zahtevo, da takšne informacije preverijo neodvisni izvajalci.

Te zahteve lahko zajemajo poročanje o ravneh emisij iz proizvodnje električne energije, ki jo zajema sistem Skupnosti v povezavi s proizvodnjo takšnega blaga.

3. Države članice zagotovijo, da vsak upravljavec naprave v skladu z uredbo poroča pristojnemu organu o emisijah iz te naprave v vsakem koledarskem letu po koncu tega leta.

“

55. Člen 15 se spremeni:

(a) naslov se nadomesti z naslednjim:

„Preverjanje in akreditacija“

(b) dodajo se naslednji odstavki:

„Komisija sprejme uredbo za preverjanje poročil o emisijah in akreditacijo preveriteljev, ki določa ustrezne pogoje za akreditacijo, vzajemno priznavanje in preklic akreditacije za preveritelje ter za nadzor in medsebojni pregled.

Navedeni ukrep, ki je namenjen spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

56. V členu 16 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim:

„4. Kazen za presežne emisije v zvezi s pravicami, izdanimi od 1. januarja 2013 naprej, se poveča v skladu z evropskim indeksom cen življenjskih potrebščin.“

57. Člen 19 se spremeni:

(a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:

„1. Pravice, izdane od 1. januarja 2013 dalje, se vodijo v registru Skupnosti.“

(b) doda se naslednji odstavek 4:

„4. Uredba o standardiziranem in zaščitenem sistemu registrov vsebuje ustrezne modalitete, da lahko register Skupnosti izvaja transakcije in druge dejavnosti za izvajanje ureditve iz člena 25(1b).“

58. Člen 21 se spremeni:

(a) v odstavku 1 se drugi stavek nadomesti z naslednjim:„V tem poročilu se posebna pozornost nameni ureditvi dodelitve pravic, delovanju registrov, uporabi izvedbenih ukrepov za spremljanje in poročanje, preverjanju in akreditaciji ter zadevam, povezanim s skladnostjo s to direktivo, ter morebitni fiskalni obravnavi pravic.“

(b) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:

„3. Komisija organizira izmenjavo informacij med pristojnimi organi držav članic v zvezi z razvojem na področju dodelitve, uporabe ERU in CER v sistemu Skupnosti, delovanja registrov, spremljanja, poročanja, preverjanja, akreditacije, informacijske tehnologije in skladnosti s to direktivo.“

59. Člen 22 se nadomesti z naslednjim:

„ Člen 22 Spremembe prilog

Komisija lahko z izjemo Priloge I spremeni priloge k tej direktivi glede na poročila, predvidena v členu 21, in izkušnje pri uporabi te direktive. Prilogi IV in V se lahko spremenita, da bi se izboljšalo spremljanje, poročanje in preverjanje emisij.

Navedeni ukrepi, ki so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

60. V členu 24 se odstavka 2 in 3 nadomestita z naslednjim:

„2. Če je odobrena vključitev dodatnih dejavnosti in plinov, lahko Komisija istočasno pooblasti druge države članice, da vključijo te dodatne dejavnosti in pline.

3. Komisija lahko na lastno pobudo ali na zahtevo države članice sprejme uredbo o spremljanju in poročanju za emisije iz dejavnosti, naprave in toplogredne pline, ki niso navedeni kot kombinacija v Prilogi I, če se spremljanje in poročanje lahko izvedeta z zadostno točnostjo.

Navedeni ukrep, ki je namenjen spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

61. Vstavi se naslednji člen 24a:

„ Člen 24a Usklajena pravila za projekte, ki zmanjšujejo emisije

1. Poleg vključitev iz člena 24 lahko Komisija sprejme izvedbene ukrepe za izdajanje pravic v zvezi s projekti, ki jih upravljajo države članice in ki zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov izven sistema Skupnosti.

Navedeni ukrepi, ki so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].

Takšni ukrepi ne smejo imeti za posledico dvojno štetje zmanjšanja emisij in ovirati izvajanja drugih ukrepov politik za zmanjšanje emisij, ki jih ne zajema sistem Skupnosti. Določbe se sprejmejo le, če vključitev ni možna v skladu s členom 24, naslednji pregled sistema Skupnosti pa obravnava usklajevanje obsega teh emisij v celotni Skupnosti.

2. Komisija lahko sprejme izvedbene ukrepe, ki določijo podrobnosti za dobropis projektov na ravni Skupnosti iz odstavka 1.

Navedeni ukrepi, ki so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

62. V člen 25 se vstavita naslednja odstavka 1a in 1b:

„1a. Lahko se sklenejo sporazumi za vzajemno priznavanje pravic med sistemom Skupnosti in obveznimi sistemi trgovanja z emisijami toplogrednih plinov, ki imajo vzpostavljene omejitve absolutnih emisij v kateri koli drugi državi ali v podzveznih ali regionalnih enotah.

1b. Lahko se sklenejo neobvezujoči sporazumi s tretjimi državami ali s podzveznimi ali regionalnimi enotami za zagotovitev upravne in tehnične usklajenosti glede pravic v sistemu Skupnosti ali drugih sistemih trgovanja z emisijami z omejitvami absolutnih emisij.“

63. Člena 27 in 28 se nadomestita z naslednjim:

„ Člen 27 Izključitev malih kurilnih naprav, ki so predmet enakovrednih ukrepov

1. Države članice lahko iz sistema Skupnosti izključijo kurilne naprave, ki imajo nazivno vhodno toplotno moč pod 25 MW, katerih emisije v poročilu pristojnemu organu v vsakem od predhodnih treh let so manjše od 10 000 ton ekvivalenta ogljikovega dioksida brez emisij iz biomase in ki so predmet ukrepov, ki bodo dosegli enakovreden prispevek k zmanjšanju emisij, če zadevna država članica upošteva naslednje pogoje:

64. Komisijo obvesti o vsaki takšni napravi, pri čemer podrobno opredeli sprejete enakovredne ukrepe;

65. potrdi, da je vzpostavljena ureditev spremljanja, da se oceni ali katera koli naprava v katerem koli koledarskem letu izpušča 10 000 ton ali več ekvivalenta ogljikovega dioksida brez emisij iz biomase;

66. če katera koli naprava v katerem koli koledarskem letu izpušča 10 000 ton ali več ekvivalenta ogljikovega dioksida brez emisij iz biomase ali če enakovredni ukrepi niso več vzpostavljeni, potrdi, da bo naprava ponovno vključena v sistem;

67. objavi informacije iz točk (a), (b) in (c) za pripombe javnosti.

2. Če po treh mesecih od datuma objave za pripombe javnosti Komisija v nadaljnjih šestih mesecih ne poda ugovora, se objava šteje za odobreno.

Po predaji pravic v zvezi z obdobjem, v katerem je naprava v sistemu trgovanja z emisijami, je naprava izključena, država članica pa ji ne izdaja več brezplačnih pravic v skladu s členom 10a.

Člen 28 Prilagoditve, ki se uporabljajo po sklenitvi prihodnjega mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah

1. Ko Skupnost sklene mednarodni sporazum o podnebnih spremembah, ki do leta 2020 vodi do obveznega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, ki presegajo najnižje ravni zmanjšanja, o katerih se je dogovoril Evropski svet, se uporabljajo odstavki 2, 3 in 4.

2. Od leta po sklenitvi mednarodnega sporazuma iz odstavka 1 se linearni faktor poveča tako, da je količina pravic Skupnosti leta 2020 manjša kot tista, ki jo določa člen 9, za količino pravic, ki je enakovredna skupnemu zmanjšanju emisij toplogrednih plinov s strani Skupnosti pod 20 %, h kateremu Skupnost zavezuje mednarodni sporazum, pomnoženo z deležem skupnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov leta 2020, ki ga prispeva sistem Skupnosti v skladu s členoma 9 in 9a.

3. Upravljavci lahko uporabijo CER, ERU ali druge dobropise, odobrene v skladu z odstavkom 4, iz tretjih držav, ki so sklenile mednarodni sporazum, največ do polovice zmanjšanja, ki se odvija v skladu z odstavkom 2.

4. Komisija lahko sprejme ukrepe, da določi uporabo dodatnih vrst projektov s strani upravljavcev v sistemu Skupnosti poleg tistih iz odstavkov 2 do 5 člena 11a ali uporabo drugih ustreznih mehanizmov, ki so nastali v okviru mednarodnega sporazuma, s strani teh upravljavcev.

Navedeni ukrepi, ki so namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive z njeno dopolnitvijo, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena [23(3)].“

68. Priloga I se spremeni v skladu s Prilogo I k tej direktivi.

69. Doda se Priloga IIa, kot je določena v Prilogi II k tej direktivi.

70. Priloga III se črta.

Člen 2 Prenos

1. Države članice najpozneje do 31. decembra 2012 sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj sporočijo besedilo navedenih predpisov in korelacijsko tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo.

Vendar države članice najpozneje do [31. decembra 2009] sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členom 9a(2) Direktive 2003/87/ES, kot ga vstavlja člen 1(6) te direktive, in s členom 11 Direktive 2003/87/ES, kot ga spreminja člen 1(9) te direktive.

Države članice uporabljajo predpise iz prvega pododstavka od 1. januarja 2013. Države članice se v sprejetih predpisih iz prvega in drugega pododstavka sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih predpisov nacionalnega prava, ki jih sprejmejo na področju, ki ga ureja ta direktiva. Komisija o njih obvesti države članice.

Člen 3 Prehodna določba

Določbe Direktive 2003/87/ES, kot jo spreminja Direktiva 2004/101/ES se še naprej uporabljajo do 31. decembra 2012.

Člen 4 Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Člen 5 Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju, […]

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA I

Priloga I k Direktivi 2003/87/ES se spremeni na naslednji način:

71. Točka 1 se nadomesti z naslednjim:

„1. Ta direktiva se ne uporablja za naprave ali dele naprav, ki se uporabljajo za raziskave, razvoj in preskušanje novih izdelkov in procesov ter za kurilne naprave, ki uporabljajo izključno biomaso.“

72. V točki 2 se doda naslednji stavek:

„Pri izračunu skupne zmogljivosti kurilnih naprav, se enote z nazivno vhodno toplotno močjo pod 3 MW ne upoštevajo za namene tega izračuna.“

73. Tabela se spremeni:

(a) Prva vrstica vrst dejavnosti se nadomesti z naslednjim:

„

Dobava energije ali toplote Kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW (razen sežigalnic nevarnih ali komunalnih odpadkov) Druge energetske dejavnosti Rafinerije nafte Koksarne | Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid |

“

(b) Druga vrstica vrst dejavnosti se spremeni:

(i) v naslovu se besedi „ jekla in železa “ nadomestita z besedo „ kovin “;

(ii) dodajo se naslednji odstavki:

„

Proizvodnja in predelava železa in jekla (vključno z železovimi zlitinami), pri katerih obratujejo kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW, vključno z valjarnami, pregrevalniki, kalilnimi pečmi, kovačnicami, livarnami, premazovalnicami in lužilnicami Proizvodnja aluminija (primarna in sekundarna, pri kateri obratujejo kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW) Proizvodnja in predelava barvnih kovin, vključno s proizvodno zlitin, rafinacija, litje itd., pri katerih obratujejo kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW | Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid in perfluorirani ogljikovodiki Ogljikov dioksid |

“

(c) Tretja vrstica vrst dejavnosti se spremeni:

(i) prvi odstavek se nadomesti z naslednjim:„Naprave za proizvodnjo cementnega klinkerja v rotacijskih pečeh s proizvodno zmogljivostjo nad 500 ton na dan ali apna, vključno z žganjem dolomita in magnezita v rotacijskih pečeh s proizvodno zmogljivostjo nad 50 ton na dan ali v drugih pečeh s proizvodno zmogljivostjo nad 50 ton na dan“;

(ii) v tretjem odstavku se črtajo naslednji izrazi:„in/ali z zmogljivostjo peči nad 4 m3 in z vložkom v posamezno peč nad 300 kg/m3“;

(iii) dodajo se naslednji odstavki:

„

Naprave za izdelavo mineralne ali kamene volne z zmogljivostjo nad 20 ton na dan Naprave za sušenje ali žganje mavca ali za proizvodnjo mavčnih plošč in drugih mavčnih proizvodov, pri katerih obratujejo kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW | Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid |

“

74. Dodajo se naslednje vrstice vrst dejavnosti:

„

Kemična industrija Proizvodnja industrijskega oglja, ki vključuje karbonizacijo organskih snovi, kot so olja, katrani ter ostanki krekinga in destilacije, pri kateri obratujejo kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 20 MW Proizvodnja dušikove kisline Proizvodnja adipinske kisline Proizvodnja glioksala in glioksilne kisline Proizvodnja amoniaka Proizvodnja osnovnih organskih kemikalij s krekingom, reformingom, delno ali polno oksidacijo ali s podobnimi procesi s proizvodno zmogljivostjo nad 100 ton na dan Proizvodnja vodika (H2) in sinteznega plina z reformingom ali delno oksidacijo s proizvodno zmogljivostjo nad 25 ton na dan Proizvodnja natrijevega karbonata (Na2CO3) in natrijevega bikarbonata (NaHCO3) ………………………………………………………………… Zajemanje, prevoz in geološko shranjevanje emisij toplogrednih plinov Naprave za zajemanje toplogrednih plinov za namene prenosa in geološkega shranjevanja na kraju shranjevanja, ki ga dovoljuje Direktiva xxxx/xx/ES[24] Cevovodi za prenos toplogrednih plinov za geološko shranjevanje na kraju shranjevanja, ki ga dovoljuje Direktiva xxxx/xx/ES Kraji shranjevanja za geološko shranjevanje toplogrednih plinov, ki jih dovoljuje Direktiva xxxx/xx/ES | Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid in dušikov oksid Ogljikov dioksid in dušikov oksid Ogljikov dioksid in dušikov oksid Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid Ogljikov dioksid Vsi toplogredni plini iz Priloge II Vsi toplogredni plini iz Priloge II Vsi toplogredni plini iz Priloge II |

“

PRILOGA II

Direktivi 2003/87/ES se doda naslednja Priloga IIa:

„PRILOGA IIa

Povišanje odstotka pravic, ki bodo dane na dražbo, po posameznih državah članicah v skladu s členom 10(2)(a) za namene solidarnosti in rasti v Skupnosti, da se zmanjša emisije in prilagodi na vplive podnebnih sprememb

Delež države članice |

Belgija | 10 % |

Bolgarija | 53 % |

Češka | 31 % |

Estonija | 42 % |

Grčija | 17 % |

Španija | 13 % |

Italija | 2 % |

Ciper | 20 % |

Latvija | 56 % |

Litva | 46 % |

Luksemburg | 10 % |

Madžarska | 28 % |

Malta | 23 % |

Poljska | 39 % |

Portugalska | 16 % |

Romunija | 53 % |

Slovenija | 20 % |

Slovaška | 41 % |

Švedska | 10 % |

“

ZAKONODAJNI FINANČNI IZKAZ

1. NASLOV PREDLOGA:

Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2003/87/ES z namenom izboljšanja in razširitve sistema Skupnosti za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov

2. OKVIR ABM/ABB

Zadevno(-a) področje(-a) in povezana(-e) dejavnost(-i):

Področje: 07 Okolje

Dejavnost ABB koda 0703: Izvajanje okoljske politike in zakonodaje Skupnosti

3. PRORAČUNSKE VRSTICE

3.1. Proračunske vrstice (vrstice za poslovanje in z njimi povezane vrstice za tehnično in upravno pomoč (nekdanje vrstice BA)) z navedbo imena postavke:

Člen 07 03 07 – LIFE+ (Finančni instrument za okolje (2007–2013))

3.2. Trajanje ukrepa in finančnega vpliva:

Za obdobje 2009–2013 se bodo potrebna proračunska sredstva krila iz sredstev, ki so predvidena za program LIFE+. Ker bo revidirana zakonodaja začela veljati šele leta 2013 in ker ni določen datum prenehanja veljavnosti ukrepa, bo predlog vplival na proračun EU tudi pozneje, vsaj za redno spremljanje delovanja sistema. Glavni dejavnik negotovosti je čas sprejetja mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah, s katerim bi se lahko naložila uvedba prilagoditve sistema.

3.3. Značilnosti proračuna (po potrebi se dodajo vrstice):

Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Novo | Prispevek Efte | Prispevki držav prosilk | Razdelek v finančni perspektivi |

07 03 07 | neobvezni | dif. | NE | NE | NE | NE 2 |

4. POVZETEK SREDSTEV

4.1. Finančna sredstva

4.1.1. Povzetek odobritev za prevzem obveznosti (OPO) in odobritev plačil (OP)

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Vrsta odhodkov | Oddelek | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 in pozneje | Skupaj |

Odhodki iz poslovanja[25] |

Odobritve za prevzem obveznosti (OPO) | 8.1. | a | 0,900 | 1,850 | 0,150 | 0,150 | 0,000 | 0,000 | 3,050 |

Odobritve plačil (OP) | b | 0,270 | 1,185 | 0,815 | 0,675 | 0,105 | 0,000 | 3,050 |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek krije[26] |

Tehnična in upravna pomoč (NS) | 8.2.4. | c | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 |

REFERENČNI ZNESEK SKUPAJ |

Odobritve za prevzem obveznosti | a+c | 0,900 | 1,850 | 0,150 | 0,150 | 0,000 | 0,000 | 3,050 |

Odobritve plačil | b+c | 0,270 | 1,185 | 0,815 | 0,675 | 0,105 | 0,000 | 3,050 |

Upravni odhodki, ki jih referenčni znesek ne krije[27] |

Človeški viri in z njimi povezani odhodki (NS) | 8.2.5. | d | 1,170 | 1,813 | 1,287 | 0,819 | 0,819 | 0,819 | 6,727 |

Upravni stroški, ki jih referenčni znesek ne krije, razen stroškov za človeške vire in z njimi povezanih stroškov (NS) | 8.2.6. | e | 0,250 | 0,287 | 0,341 | 0,395 | 0,277 | 0,331 | 1,881 |

Predvideni stroški financiranja ukrepa skupaj |

OPO, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | a+c+d+e | 2,320 | 3,950 | 1,778 | 1,364 | 1,096 | 1,150 | 11,658 |

OP, vključno s stroški za človeške vire, SKUPAJ | b+c+d+e | 1,690 | 3,285 | 2,443 | 1,889 | 1,201 | 1,150 | 11,658 |

Podrobnosti o sofinanciranju

Če predlog vključuje sofinanciranje držav članic ali drugih organov (treba jih je navesti), se v spodnjo razpredelnico vpiše predvidena raven tega sofinanciranja (lahko se dodajo vrstice, če ukrep sofinancirajo različni organi):

v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Organ, ki sofinancira ukrep | Leto n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n+5 in pozneje | Skupaj |

…………………… | f | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 |

OP, vključno s sofinanciranjem, SKUPAJ | a+c+d+e+f |

4.1.2. Skladnost s finančnim načrtovanjem

X Predlog je skladen s sedanjim finančnim načrtovanjem.

( Predlog bo zahteval ponovno načrtovanje ustreznega razdelka v finančni perspektivi.

( Predlog lahko zahteva uporabo določb Medinstitucionalnega sporazuma[28] (tj. instrumenta prilagodljivosti ali spremembe finančne perspektive).

4.1.3. Finančni vpliv na prihodke

X Predlog nima finančnih posledic za prihodke.

( Predlog ima finančni vpliv – učinek na prihodke je naslednji:

Opomba: vse podrobnosti in pripombe glede metode izračuna učinka na prihodke je treba navesti v posebni prilogi.

v mio EUR (na eno decimalno mesto natančno)

Pred ukrepom [Leto n-1] | Stanje po ukrepu |

Število potrebnih človeških virov SKUPAJ | 10 A*/AD | 15.5 A*/AD | 11 A*/AD | 7 A*/AD | 7 A*/AD | 7 A*/AD |

5. ZNAČILNOSTI IN CILJI

5.1. Potreba, ki jo je treba kratkoročno ali dolgoročno kriti

Sistem EU za trgovanje z emisijami je eden od najpomembnejših instrumentov za prispevek EU k doseganju znatnega zmanjšanja emisij, ki je potrebno, da se prepreči nevaren razvoj podnebnih sprememb.

Glede na izkušnje v prvem obdobju trgovanja in temeljito posvetovanje z zainteresiranimi stranmi je jasno, da je treba sistem okrepiti in razširiti na velike industrijske onesnaževalce, da bi lahko postal trdni temelj svetovnega trga ogljika in prihodnjega mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah. V ta namen so potrebna finančna sredstva za izvedbo nalog, ki jih ima Komisija na podlagi Direktive, vključno z:

- oblikovanjem uredb, ki bodo določale podrobna izvedbena pravila za spremljanje in poročanje, preverjanje poročil o emisijah in akreditacije preveriteljev ter dražbo;

- oblikovanjem pravil za dodelitev na ravni Skupnosti;

- oblikovanjem pravil v zvezi s projekti, ki zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov v Skupnosti ali zunaj nje;

- morebitnim oblikovanjem metod in določb, ki bodo veljale do sklenitve mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah;

- kakršno koli prilagoditvijo določb Direktive po sklenitvi mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah;

- sklenitvijo dogovorov in sporazumov za vzajemno priznavanje pravic med sistemom Skupnosti in združljivimi obveznimi sistemi trgovanja z emisijami toplogrednih plinov drugod po svetu;

- zagotavljanjem študij ali druge tehnične pomoči v zvezi z izvajanjem;

- dejavnostmi obveščanja in povečanja zmogljivosti.

Od večje zanesljivosti in predvidljivosti ter skladnosti sistema bi imeli v prvi vrsti korist upravljavci naprav, ki so zdaj vključene v sistem ali za katere je bilo predlagano, da se jih v prihodnosti vključi. Posredno bodo imeli od večje preglednosti in predvidljivosti korist tudi posredniki, ki se ukvarjajo s trgovanjem.

5.2. Dodana vrednost zaradi vključitve Skupnosti, skladnost predloga z drugimi finančnimi instrumenti in možne sinergije

Ukrepi za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov se lahko najlažje zagotovijo z zakonodajo in uskladitvijo na ravni Skupnosti. V prvi fazi EU ETS (2005–2007) se je razkrila potreba po večjem usklajevanju, na primer področja uporabe Direktive ter pravil za določanje zgornje meje in dodelitev, da bi se preprečilo izkrivljanje konkurence na notranjem trgu.

Odhodki iz poslovanja so predvideni v sredstvih iz proračuna LIFE+ ob upoštevanju centralnega neposrednega upravljanja.

5.3. Cilji in pričakovani rezultati predloga ter z njimi povezani kazalniki v okviru ABM

Evropski svet je na zasedanju 8. in 9. marca 2007 potrdil cilj EU zmanjšanja emisij toplogrednih plinov za 20 % in pod nekaterimi pogoji za 30 % do leta 2020 v primerjavi z letom 1990 kot prispevek h globalnemu in celovitemu dogovoru za obdobje po letu 2012, pod pogojem, da se druge razvite države prav tako zavežejo k podobnemu cilju zmanjšanja emisij in da gospodarsko naprednejše države v razvoju zagotovijo ustrezen prispevek glede na svoje odgovornosti in zmožnosti.

Poleg tega je Evropski svet potrdil, da sistem EU za trgovanje z emisijami (EU ETS) je in bo še naprej eden od najpomembnejših instrumentov za prispevek EU k doseganju znatnega zmanjšanja emisij, ki je potrebno, da se doseže strateški cilj omejitve zvišanja povprečne globalne temperature na 2 ºC nad predindustrijsko stopnjo.

Zato je glede na izkušnje, pridobljene v prvi fazi učenja v praksi („learning-by-doing“) v obdobju 2005–2007, nujno treba izboljšati in razširiti EU ETS ter ga pripraviti na povezavo s primerljivimi sistemi, ki delujejo po načelu „omejitev in trgovanje“ drugod po svetu. Cilji predloga so navedeni v obrazložitvenem memorandumu.

Cilj | Kazalnik |

Racionalizacija in razširitev področja uporabe EU ETS | Manj pritožb industrijskih podjetij ali držav članic zaradi razlik v zvezi s področjem uporabe med državami članicami ter glede nesorazmernih upravnih stroškov za najmanjše naprave. |

Večja skladnost in predvidljivost sistema | Izkrivljanje konkurence na notranjem trgu zaradi razlik pri izvajanju držav članic ne obstaja. Zadostna pravna varnost podjetij, da se lahko odločajo za srednje- in dolgoročne naložbe v tehnologije na podlagi nizke vsebnosti ogljika. |

Trdna skladnost in izvajanje | Veliko zaupanje v EU ETS, tudi na mednarodni ravni. |

Povezava z ustreznimi sistemi trgovanja z emisijami v tretjih državah ter pridobitev ustreznih sredstev za vključitev držav v razvoju in držav v gospodarski tranziciji | Prispevek k vzpostavitvi sistemov trgovanja z emisijami v tretjih državah ali upravnih enotah, da bi se zagotovila povezava z EU ETS, ne da bi se ogrozila njegova okoljska celovitost. |

5.4. Metoda izvedbe (okvirno)

X Centralizirano upravljanje

X neposredno Komisija

( posredno s prenosom na:

( izvajalske agencije

( organe, ki so jih ustanovile Skupnosti, kakor je navedeno v členu 185 finančne uredbe,

( nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve

( Deljeno ali decentralizirano upravljanje

( z državami članicami

( s tretjimi državami

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami (treba jih je navesti)

Opombe:

6. NADZOR IN VREDNOTENJE

6.1. Sistem nadzora

Države članice bodo morale poročati o vseh dejanjih in ukrepih za izvajanje Direktive (člen 1(7) in člen 2 predloga).

Pogodbe, ki jih je Komisija podpisala za izvajanje Direktive, ji (ali kateremu koli predstavniku, ki ga pooblasti) morajo omogočiti nadzor in finančno kontrolo, Računskemu sodišču pa revizije, po potrebi na kraju samem.

6.2. Vrednotenje

6.2.1. Predhodno vrednotenje

Glej oceno učinka, ki je priložena temu predlogu. Ovrednoteni so bili gospodarski, socialni, zdravstveni in okoljski vplivi predlaganih ukrepov. Vrednotenje je bilo v letu 2007 izvedeno delno na notranji ravni, delno pa s pomočjo zunanjih svetovalcev.

6.2.2. Ukrepi, sprejeti po vmesnem/naknadnem vrednotenju (na podlagi podobnih preteklih izkušenj)

Predlagani ukrepi in priložena ocena učinka upoštevajo izkušnje iz delovanja sistema Skupnosti v obdobju 2005–2007.

6.2.3. Oblika in pogostnost prihodnjega vrednotenja

Napredek pri izvajanju tega predloga in ustreznost dodeljenih sredstev bosta ocenjena na letni osnovi v povezavi z načrtom upravljanja.

7. Ukrepi proti goljufijam

Standardi notranjega nadzora št. 14, 15, 16, 18, 19, 20 in 21 ter načela iz Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, se bodo uporabljali v celoti.

8. PODROBNOSTI O SREDSTVIH

8.1. Cilji predloga z vidika stroškov financiranja

odobritve za prevzem obveznosti v mio EUR (na tri decimalna mesta natančno)

2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014+ |

Uradniki ali začasno osebje[30] (XX 01 01) | A*/AD | 9 | 14,5 | 10 | 6 | 6 | 6 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

Osebje, financirano[31] iz člena XX 01 02 |

Drugo osebje[32], financirano v skladu s členom XX 01 04/05 |

SKUPAJ | 10 | 15,5 | 11 | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. Opis nalog, ki izhajajo iz ukrepa

- oblikovanje uredb o dražbi, spremljanju in poročanju, preverjanju in akreditaciji

- oblikovanje pravil za dodelitev na ravni Skupnosti ter vzpostavitev elektronskega registra Skupnosti

- analiza potrebe po mehanizmu, ki se bo uporabljal za nekatere energetsko intenzivne naprave do sprejetja mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah

- prilagoditev sistema, po