[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24.6.2008

COM(2008) 378 konč.

SPOROČILO KOMISIJE

Letno poročilo Evropske komisije Evropskemu parlamentu o delovanju sistema Evropskih šol v letu 2007

SPOROČILO KOMISIJE

Letno poročilo Evropske komisije Evropskemu parlamentu o delovanju sistema Evropskih šol v letu 2007

UVOD

Leto 2007 je bilo leto obsežnih reformnih dejavnosti za koristi učinkovitejšega in bolj odprtega sistema Evropskih šol v prihodnosti. Obenem pa so v praksi pomanjkljivosti sedanjega sistema postale še bolj očitne, kar spremlja nesprejemljiva raven malomarnosti s strani nekaterih držav članic pri izpolnjevanju obveznosti v okviru konvencije, ki so jo podpisale vse države članice kot del medvladnega sodelovanja, ki je osnova za sistem Evropskih šol kot tak.

Na podlagi razprave na ministrski ravni v zvezi z reformo Evropskih šol, ki je bila prva taka in je potekala konec leta 2006, so se leta 2007 oblikovale številne delovne skupine, ki so se osredotočile na določitev realnih možnosti za nadaljnji razvoj sistema.

Vse zainteresirane stranke priznavajo potrebo po razvoju sistema Evropskih šol. Odprtje sistema širšemu krogu akreditiranih šol (tako imenovanih šol „tipa II“), ki je bilo dogovorjeno na ministrski ravni, naj bi pomenilo odziv na izzive držav, v katerih so agencije EU in druge ustanove EU, saj bi tem državam omogočilo zagotavljanje evropskega šolanja. Poleg tega bi morala možnost, da se državam EU, v katerih ni agencij in ustanov EU, ki je bila prav tako dogovorjena na ministrski ravni, omogoči, da evropski program ponudijo širšemu občinstvu (tako imenovane šole „tipa III“), postati bolj realna, ko bo stekel prvi pilotni projekt. Temelji za dejanski razvoj šol tipa II in III so bili postavljeni leta 2007.

S praktičnega vidika so bile težave v zvezi s prenatrpanostjo v številnih Evropskih šolah v letu 2007 še naprej zaskrbljujoče; te težave so učencem v prenatrpanih šolah povzročile velike skrbi, pa tudi botrovale politiki omejitve vpisa, ki je učencem in njihovim družinam škodovala in jim povzročila neprijetnosti. V Bruslju je morala Komisija zahtevati posebne evakuacije, da so se ocenili varnostni vidiki določenih šol.

Vse to ima zelo negativen učinek: generalni sekretariat Evropskih šol ocenjuje, da je zaradi omejitev pri izbiri šole, ki so posledica prenatrpanosti šol, samo v Bruslju več kot 400 učencev izbralo alternativne rešitve evropskim šolam. Kljub temu je belgijska vlada septembra 2007 objavila, da bo odprtje četrte stalne Evropske šole v Bruslju prestavljeno za vsaj eno leto. To je v nasprotju z njenimi obveznostmi in prejšnjimi zavezami v zvezi s prenatrpanostjo šol.

Poleg tega nekatere druge države članice v celoti ne izpolnjujejo svojih zavez iz Konvencije. Leta 2007, na primer, je bilo spet odprtih več vprašanj v zvezi s pomanjkanjem premeščenih učiteljev, zlasti iz Združenega kraljestva in z Irske, pa tudi s splošnim pretresljivim padcem skupnega števila premestitev. Pomanjkanje premeščenih učiteljev povečuje finančno breme prispevka EU in zato te stroške krijejo posredno države članice.

POMEMBNI DOGODKI V LETU 2007

Pregled splošnih razmer v Evropskih šolah

Sistem Evropskih šol je v celem letu 2007 še naprej rasel in zdaj je v sedmih državah 14 šol z več kot 21 000 učenci. V nadaljevanju je kratek opis razmer na različnih lokacijah[1].

Bruselj

Razmere v Bruslju so bile še naprej težavne; šoli Bruselj I (Uccle) in II (Woluwe) sta bili zasedeni skoraj do največje zmogljivosti ali nad njo. V šoli Bruselj III (Ixelles) so se razmere rahlo izboljšale, vendar je bilo število vpisanih učencev še vedno močno nad nominalno zmogljivostjo[2]. Septembra 2007 je bila v začasnih prostorih v Berkendaelu odprta šola Bruselj IV. Politika omejevanja vpisa, ki se je v Bruslju uporabljala za šolsko leto 2007/2008, pomeni, da so bili vsi vpisi (razen bratov in sester otrok, ki so že bili vpisani v šole Bruselj I, II in III) za oddelke in stopnje, ki so bili odprti v Berkendaelu, preusmerjeni tja. To zadeva angleške, francoske, nemške, italijanske in nizozemske oddelke od vrtca do tretjega razreda osnovne šole. Ta omejitev, ki je bila uvedena z obžalovanjem in je povzročila neprijetnosti mnogim staršem, ki si niso mogli sami izbrati šole, pa je kljub temu uspela, saj je umirila prenatrpanost šol, čeprav se število učencev ni toliko zmanjšalo.

Po podatkih generalnega sekretariata Evropskih šol se je več kot 200 staršev, ki so prejeli ponudbo za vpis otrok v Berkendaelu, odločilo, da tega ne bo storilo. To pomeni, da je 400 potencialnih učencev, kolikor se jih je pričakovalo, ostalo zunaj sistema kot posledica politike omejitve vpisa v zadnjih dveh letih. Dejstvo, da je odboru za pritožbe več kot 100 družin predložilo več kot 50 pritožb, kaže na splošno raven nezadovoljstva mnogih staršev.

Kljub relativno omejenemu številu otrok (160 od pričakovanih 550) je otvoritev šole Berkendael potekala v konstruktivnem in pozitivnem vzdušju. Povratne informacije staršev vpisanih otrok so zelo pozitivne in Komisija je prepričana, da se bo šola v Berkendaelu uspešno razvijala v korist svojih učencev.

Poleg tega se Komisija dobro zaveda težav, ki jih imajo mnogi starši zaradi te lokacije in po mnenju nekaterih zaradi prevelike geografske oddaljenosti prehodne lokacije v Berkendaelu ter zaradi načrtov, da se vanjo vpisani učenci pozneje preselijo v šolo v Laeknu. Ko so belgijski organi septembra 2007 napovedali, da bo odprtje šole v Laeknu iz proračunskih razlogov za vsaj eno leto prestavljeno, je to povzročilo dodatne zaplete. To je res imelo zelo negativen učinek na možnosti načrtovanja za prihodnja leta in je še povečalo negotovosti in skrbi. Svet guvernerjev je izrazil svoje globoko razočaranje nad ukrepom belgijske vlade, ki je ravnala v nasprotju s formalnimi obveznostmi, ki jih je na najvišji ravni prevzel takratni ministrski predsednik Verhofstadt. Poleg tega je Svet guvernerjev poudaril, da je do septembra 2009 potrebna zadostna infrastruktura za vpis pričakovanega števila učencev.

Komisija je zelo zaskrbljena zaradi splošnega stanja v Bruslju na več ravneh. Komisija obžaluje zlasti trenutno pomanjkanje dolgoročne vizije v zvezi z možnostmi vpisa, ki je posledica nenehnih negotovosti glede razpoložljivosti vse potrebne infrastrukture. Poudarja tudi, da je zaradi prenatrpanosti šol sprožila vzporedni zahtevek za preveritev varnosti in protipožarne vaje v šolah Bruselj I, II in III, da se preverijo evakuacijske zmogljivosti in dostop vozilom za ukrepanje ob nesrečah v času prometnih konic.

Delo osrednjega organa za vpis v Bruslju

Osrednji organ za vpis se je sestal več kot 15-krat in je za šolsko leto 2007/2008 v skladu z mandatom Sveta guvernerjev izvedel več kot 1 700 vpisov v Bruslju[3]. Generalni sekretariat je oktobra 2007 Svetu guvernerjev poročal o rezultatih in ugotovil, da je osrednji organ za vpis izpolnil svoj mandat.

Na sestanku Sveta guvernerjev oktobra 2007 je Komisija zahtevala razširitev članstva osrednjega organa za vpis, ki bi tako vključeval predstavnika interesne skupine staršev otrok, ki še niso vpisani v Evropske šole. Komisije pri tem ni nihče podpiral v Svetu guvernerjev[4], saj je ta glasoval proti temu predlogu. Vendar pa je Komisija dosegla, da bo predstavnik staršev bodočih učencev lahko prisoten na sestankih, kadar se bo razpravljalo o politiki vpisa za šolsko leto 2008/2009.

Nadaljevale so se pritožbe glede sistema uveljavljanja odškodnin, ki ga določajo pravila Evropskih šol in na podlagi katerega starši ne smejo vložiti pritožbe proti odločitvi o zavrnitvi vpisa svojih otrok, ko to odločitev potrdi Svet za pritožbe Evropskih šol.

Luxembourg

V Luxembourgu še vedno vzporedno delujeta dve šoli na območju Kirchberga. Pedagoška vas Luxembourg II sprejema samo predšolske otroke in osnovnošolce v osmih jezikovnih oddelkih, ki trenutno obstajajo, medtem ko vsi srednješolci obiskujejo šolo Luxembourg I. Nadaljevale so se priprave na odprtje stalne lokacije za šolo Luxembourg II v Bertrangeu/Mamerju, ki je predvideno za leto 2011. Čas odprtja stalne lokacije je bistvenega pomena, saj je prenatrpanost šol že problematična. Zato je neizogibna politika omejitve vpisa za otroke, katerih starši niso uslužbenci EU, v tem letu pa tudi niso bile podpisane nobene nove pogodbe s podjetji/organizacijami.

Luxembourški organi so 18. decembra 2007 sprejele zakonodajo, ki dovoljuje izgradnjo druge Evropske šole in potrebne prometne infrastrukture, ter zadevna proračuna.

Združenja staršev pri razdelitvi otrok med šolo Luxembourg I in II dajejo prednost razdelitvi po starosti in ne po jezikovnih oddelkih, vendar odločitev, ki jo je oktobra 2003 sprejel Svet guvernerjev, še vedno velja, luxembourški organi pa na tej stopnji ne morejo spreminjati arhitekturnih načrtov, katerih priprava je že v polnem teku.

Druge šole

Alicante

Šola v Alicanteju zdaj deluje že sedem let, število otrok uslužbencev EU pa se je v njej povečalo in zdaj znaša skoraj 40 % vseh učencev. Za šolo se je končala začetna faza, že drugo leto pa so imeli maturo, ki jo je uspešno opravilo 100 % učencev.

Bergen

V šoli v Bergnu se je število učencev zmanjšalo in zdaj znaša približno 550 učencev. Šola se zato uspešno spoprijema z izzivom organiziranja majhnih skupin in velikosti razredov. Šola se sooča tudi z izzivom postopne ukinitve nemškega in italijanskega jezikovnega oddelka. Kljub temu šola v okviru reforme sodeluje v pilotni skupini za pripravo pogodb o zastavljenih ciljih.

Culham

Svet guvernerjev je aprila 2007 sklenil, da se bo Evropska šola v Culhamu postopno zaprla, in sicer v sedemletnem obdobju, ki se začne leta 2010. Ta odločitev je bila sprejeta zaradi prihodnje selitve Skupnega evropskega Torusa (TES) leta 2016 v Cadarache (Francija). Združeno kraljestvo proučuje različne možnosti za ohranitev šole v prihodnosti in prilagoditev njenega programa za vključitev evropske mature (šole prihodnjega tipa III) v nacionalni sistem Združenega kraljestva. Komisija zelo spodbuja to pobudo, ki je v interesu učencev in zaposlenih.

Frankfurt

V Frankfurtu je število učencev v srednji šoli še naprej raslo in zdaj imajo hude težave v zvezi s širitvijo šole. Ker naj bi se Evropska centralna banka preselila na drugo lokacijo v Frankfurtu, je ključnega pomena, da se ta trenutek izkoristi in zagotovi primernejša lokacija za to vedno večjo šolo. Vendar pa nemški organi leta 2007 niso navedli nič dokončnega o tem, kaj se v prihodnosti lahko zgodi. To vprašanje mora biti v letu 2008 glavna prednostna naloga.

Karlsruhe

Leta 2007 se je šolska populacija po več letih upadanja števila učencev ustalila. K temu so prispevala zlasti mednarodna podjetja na tem področju (otroci uslužbencev EU znašajo približno 15 %). Šola nenehno prejema dobrodošlo finančno podporo organov mesta Karlsruhe in dežele Baden-Württemberg. Poleg tega je mesto prispevalo 50 % sredstev za obnovo nove stavbe za menzo, preostalih 50 % so dali sponzorji. Gradbena dela so se začela konec leta 2007. Postopno zaprtje italijanskega in nizozemskega šolskega oddelka je v teku.

Mol

Šola v Molu je zaprosila za oblikovanje angleškega oddelka. Svet guvernerjev je na začetku leta 2008 predlog odobril. Šola bo poročala o razvoju dogodkov v drugih jezikovnih oddelkih, saj se zdi, da so nekateri blizu usodnega praga za zaprtje. Šola bo poročala tudi o gibanju deleža otrok uslužbencev šole, ki so učenci te šole (trenutno jih je okoli 20 %).

München

Šolska populacija v Münchnu še naprej raste in infrastruktura je hud problem. Po odprtju novega vrtca so starega podrli, da bi na njegovem mestu postavili novo menzo, avlo ter dodatne prostore za laboratorij in pisarne. Zaprosili so za dodatni prostor v obliki trinadstropnih kontejnerjev, s katerim bi zagotovili več začasnih prostorov.

Varese

Prevladujoča težava šole v Vareseju je bila še vedno neprimerna infrastruktura. Generalni sekretar Evropskih šol in podpredsednik Komisije Kallas sta leta 2006 od italijanskih organov zahtevala, da šoli odobrijo dodatna sredstva. Leta 2007 organi tega žal niso naredili kljub peticiji, ki jo je podpisalo več kot 1 200 staršev. Namesto tega je bil zmanjšan običajni prispevek za vzdrževanje.

Na organizacijski ravni je vprašanje upravljanja šolske menze ločeno od organizacije šole same še naprej predmet razprav. Proti koncu leta so starši končno našli rešitev in oblikovali zadrugo, ki bo več let prejemala finančno podporo. Svet guvernerjev je na začetku leta 2008 s pisnim postopkom to rešitev sprejel.

Obveznosti držav gostiteljic

Kot je bilo navedeno v letnem poročilu za leto 2006, Komisiji največjo skrb vzbujajo nekatere države članice, ki ne izpolnjujejo svojih dolžnosti iz Konvencije o statutu Evropskih šol[5].

Kot je opisano v točki 2.2, sta napoved belgijskih organov septembra 2007, da bo odprtje stalne lokacije četrte Evropske šole v Laeknu prestavljeno za vsaj eno leto, in nejasnost o prihodnosti, ki je navedeni napovedi sledila, najnazornejša primera tega neizpolnjevanja obveznosti[6]. Jasno je, da je trenutna prenatrpanost šol, ki jo spremlja negotovost, nesprejemljiva.

Drugi primer je šola v Vareseju in pomanjkanje prostorov. Čeprav se šola sooča z nesprejemljivimi omejitvami in pogoji, italijanski organi doslej niso kazali pripravljenosti, da se stvar reši v letu 2007, kljub formalnim stikom s strani generalnega sekretarja Evropskih šol in podpredsednika Kallasa.

Na splošno se je problem s premestitvijo učiteljev iz nekaterih držav članic v letu 2007 še poslabšal. Na prosta delovna mesta, ki so bila posledica nezadostne premestitve učiteljev s strani držav članic, so bili zaposleni lokalni učitelji. S finančnega vidika to pomeni, da so bili stroški za zadevne učitelje prerazporejeni iz proračuna držav članic v del proračuna, ki ga financira EU (ki seveda izvira iz vseh držav članic, vključno s tistimi, ki že izpolnjujejo svoje obveznosti). Najbolj pereč primer pa je dopis, v katerem je Združeno kraljestvo oktobra 2007 napovedalo, da se je enostransko odločilo omejiti število učiteljev, premeščenih v Evropske šole, na 20–25 mest letno. To je daleč pod dejanskimi potrebami.

Drugi primer nezadostnega izpolnjevanja obveznosti se je pokazal, ko se je Komisija odločila sprožiti formalni sodni postopek proti Belgiji zaradi številnih neporavnanih dolgov v zvezi s stroški za pohištvo in opremo dveh bruseljskih šol, od katerih so bili nekateri stari več kot deset let. Te stroške je bilo treba medtem kriti iz finančnega prispevka Komisije.

Po večletnem dialogu o tem vprašanju med Komisijo in sekretariatom Evropskih šol, v okviru katerega je Belgija vztrajno menila, da si prizadeva poiskati primerno rešitev, je belgijski finančni minister oktobra 2006 formalno zavrnil zavezo, da se bodo ti stroški plačali. Komisija je zato oktobra 2007 ob upoštevanju mnenja, da je to v nasprotju z osnovnimi pravili Pogodbe ES, belgijskim organom poslala uradno obvestilo, na katero bi morali ti v dveh mesecih odgovoriti. Belgijski organi so zaprosili za podaljšanje tega roka in nato konec februarja 2008 poslali negativen odgovor. Proučuje se nadaljnje ukrepanje.

PRORAčUN IN SREDSTVA

Proračun 2007

Proračun, ki ga je Evropskim šolam leta 2007 prvotno dodelil proračunski organ EU, je znašal 129,66 milijona EUR. Skupna proračunska sredstva so znašala 242 milijonov EUR. Najnovejša razčlenitev različnih prispevkov v skupni proračun je bila:

55 % iz proračuna EU;

22,7 % od držav članic;

6,4 % od EPO[7].

Preostali del v obliki šolnin prispevajo podjetja, ki imajo sklenjene sporazume s šolami, in otroci, katerih starši niso uslužbenci EU, lahko pa tudi v obliki drugih virov.

Evropske šole so zahtevale in prejele 98,24 % vseh prispevkov, dodeljenih leta 2007 (127,38 milijona EUR), in svoj letni proračun zaključile s presežkom v višini približno 7,6 milijona EUR.

Del proračuna, dodeljen otrokom s posebnimi potrebami, se je v zadnjih treh letih povečal za 36 %. Komisija je večkrat poudarila, da bi moralo letno poročilo o tej temi vključevati analizo razmer, ki bi bila bolj usmerjena v kakovostni vidik, da bi se dosegli bistveni rezultati, na podlagi katerih bi se lahko v prihodnosti uvedle izboljšave. Kljub tem prizadevanjem ni vedno mogoče vključiti učencev, ki imajo velike težave pri učenju.

Finančna uredba

Nova finančna uredba je začela veljati 1. januarja 2007. To je pomemben korak naprej v smislu upravljanja, odgovornosti ter boljše učinkovitosti in preglednosti sistema upravljanja notranjega nadzora. Aprila 2007 je Svet guvernerjev odobril oblikovanje položaja notranjega revizorja v uradu generalnega sekretarja, ki je začel delovati julija. Decembra je bil upravnemu in finančnemu odboru predstavljen revizijski delovni načrt za naslednja tri leta.

UPRAVLJANJE IN REFORMA

Nadaljnje spremljanje po sestanku ministrov – dejavnosti v zvezi z reformo

Komisija je leta 2007 nenehno spodbujala k napredku reformnega procesa. Med letom so bile dejavne številne delovne skupine in usmerjevalni odbor[8] je aktivno spodbujal države članice k nadaljevanju procesa reforme in proučevanja.

Delovna skupina za delitev stroškov

Delovna skupina za „delitev stroškov“ je leta 2007 predstavila predhodno poročilo. To poročilo obravnava zapleteno vprašanje, in sicer kako stroške po državah članicah prerazporediti tako, da bo celotni sistem pravičnejši. Delovna skupina je doslej določila pravične prispevke držav članic kot prispevek, ki temelji na številu otrok iz iste države v Evropskih šolah. Vprašanje je nujne narave, saj Združeno kraljestvo trenutno omejuje število premeščenih učiteljev v šole pred izidom reforme o tej temi, ki bo zmanjšala njihovo finančno breme. Pomanjkanje premeščenih učiteljev iz Združenega kraljestva v praksi številnim šolam povzroča znatne težave.

Glede na predhodno poročilo, ki ga je predstavila delovna skupina, je Svet guvernerjev menil, da obstaja potreba po nadaljnjem izboljšanju praktičnih možnosti, ki so na voljo, in izvedbi analize učinka.

Politična potrditev na visoki ravni leta 2008 v zvezi s prihodnjo rešitvijo bo ključnega pomena za ta občutljiv vidik reforme. V okviru tega Komisija proučuje tudi metodo za določitev prispevka iz proračuna EU za otroke uslužbencev v prihodnjih akreditiranih šolah.

Delovna skupina za akreditacijo

Delovna skupina za akreditacijo je ugotovila, da je trenutni postopek akreditacije zadovoljiv in da izpolnjuje potrebo po akreditirani šoli v bližini službe Komisije, agencije EU ali drugega organa (šole tipa II), in željo nacionalnih šol, ki zaprosijo za akreditacijo, čeprav v bližini ni agencije EU ali drugega organa (šole tipa III). Določila je tudi začasno rešitev za dodelitev evropske mature akreditiranim šolam pred izidom zunanje študije za oceno evropske mature, ki naj bi bil po načrtih znan leta 2009.

Poleg tega je skupina opisala naloge pilotnega projekta šol tipa III. Cilj pilotnega projekta bo ovrednotiti zmogljivost sistema za vključitev šol tipa III. Zanimanje je izrazilo sedem držav članic in če Svet guvernerjev to odobri, bodo pozvane k predložitvi pisma o nameri. Sedanji sporazum o akreditaciji in sodelovanju bo spremenjen, tako da bo omogočal kontrole kakovosti vsaki dve leti (namesto vsako leto), in bo vseboval tristranski postopek nadzora, ki bo sestavljen iz samoocene, nacionalnega ocenjevalnega programa in inšpekcij v zvezi z akreditacijskim postopkom. Vse stroške pilotnega projekta bodo krile države članice.

Svet guvernerjev je potrdil sklepe delovne skupine, ki vključujejo celo začasno rešitev za učence iz akreditirane šole v Parmi. Šola je zdaj zaprosila za akreditacijo za šesto leto, ki naj bi bila dodeljena za nazaj od septembra 2007.

Delovna skupina je med iskanjem sklepne ugotovitve pravne debate o šolah tipa III Svetu guvernerjev predlagala tehnični pregled Sporazuma o evropski maturi iz leta 1984. Ta predlog je bil potrjen.

Delovna skupina za pogodbe o zastavljenih ciljih

Delovna skupina za pogodbe o ciljih je leta 2007 začela pilotni projekt v treh Evropskih šolah: v Bergnu, Münchnu in v šoli Bruselj I (Uccle). Oktobra 2007 so morale navedene pilotne šole opisati, kaj bo izvajanje pogodb o ciljih praktično pomenilo za njihovo šolo.

Delovna skupina nadaljuje razprave o opredelitvi in vsebini pogodb o ciljih, stopnji avtonomije šole in vlogi osrednjega upravljanja. Skupina je ugotovila, da bi morala biti v pogodbah o ciljih navedena tudi proračun in letno šolsko poročilo.

Čeprav vsi vidiki še niso dokončani, je očitno, da so potrebne strukturne spremembe znotraj šol. Zato se proučujejo sedanja sestava in naloge trenutnih in novih svetov šole in odborov.

Poteka postopek razjasnitve vloge osrednjega upravljanja ter pedagoške in finančne avtonomije šol. Ko bosta koncept in raven avtonomije jasno opredeljena, bo mogoče določiti metode in merila za poročanje in ocenjevanje.

Akreditacijske dejavnosti

Šola v Heraklionu je med letom dobila pozitivno revizijsko mnenje in bo kmalu podpisala akreditacijski sporazum za vrtec in osnovno šolo.

Zaradi odprtja Evropske agencije za kemikalije junija 2007 v Helsinkih je Finska sprožila postopek za akreditacijo tamkajšnje šole ter ustrezno spremenila nacionalno zakonodajo. Tudi Francija je sprožila postopek za akreditacijo šole v Strasbourgu. Svet guvernerjev je pozdravil oba projekta. Napredek, ki ga je dosegla delovna skupina za akreditacijo, in naknadna odobritev Sveta guvernerjev sta akreditirani šoli v Parmi omogočila prijavo za akreditacijo za šesto leto.

Dialog , informacije in njihova izmenjava

Komisija je še naprej poudarjala vidike informacij in njihove izmenjave, ki vključujejo starše in uslužbence. Izdano je bilo nič manj kot sedem sporočil uslužbencem, prek katerih so bili obveščeni o razvoju dogodkov. Na zadevnih spletnih straneh in na spletni strani podpredsednika Kallasa se informacije redno posodabljajo. Komisija si je tudi zelo prizadevala za srečanje s predstavniki združenj staršev in uslužbencev, da v okviru priprav na srečanja Sveta guvernerjev stečejo razprave o trenutno aktualnih vprašanjih.

Komisija je prejela številna uradna vprašanja Evropskega parlamenta o šolah in nanje odgovorila; sestala se je z mnogimi starši kot posamezniki in številnim pisno odgovorila na praktična vprašanja. Komisija je prisostvovala tudi neformalnim sestankom z medstarševskim združenjem, novinci na Komisiji, pa tudi informacijskim sestankom s starši bodočih učencev itd. V internem tedenskem časopisu Evropske komisije „Commission en Direct“ je bilo objavljenih več člankov s praktičnimi informacijami.

Predsednik Barroso je o vprašanju Evropskih šol razpravljal s številnimi partnerji in zlasti z zadevnimi belgijskimi organi. Zahteva izpred enega leta, da se belgijski organi udeležijo odprtega sestanka z uslužbenci in pojasnijo svojo politiko v zvezi s četrto šolo v Bruslju, je ostala neodgovorjena, čeprav je to vprašanje sprožila projektna skupina med EU in Belgijo.

Delo predsedstev Evropskih šol v letu 2007 – Portugalska in Finska

Avgusta 2007 je Portugalska predsedstvo Evropskih šol predala Finski. Šolsko leto 2006/2007 v okviru portugalskega predsedstva je bilo obdobje sprejemanja odločitev, saj je bil na ministrskem sestanku novembra 2006 dosežen sporazum o političnih smernicah, katerega namen je bil izboljšanje vodenja, potem pa je januarja 2007 še Svet guvernerjev sprejel akcijski načrt.

Finsko predsedstvo je bilo odgovorno za vodenje naknadne delovne faze reformnega procesa, vključno z določitvijo praktičnih ukrepov za uresničenje reforme.

Decembra 2007 se je podpredsednik Kallas sestal s finsko ministrico za izobraževanje go. Sari Sarkomaa in imela sta ploden pogovor o napredku reformnega procesa. Strinjala sta se, da je politična spodbuda na visoki ravni pomembna za utrditev dosedanjega napredka.

PRIHODNOST SISTEMA – MINISTRSKO SREčANJE

Od sredine leta 2008 bo Evropskim šolam predsedovala Švedska. Šolsko leto 2008/2009 bo ključnega pomena za izvajanje reforme v praksi. Dogodki iz leta 2007 kažejo, da ohranjanje trenutnega stanja ne pride v poštev in da ima sedanji sistem veliko pomanjkljivosti v smislu vodenja in učinkovitosti, ki jih je treba odpraviti.

Izzivi medvladnega sodelovanja so bili leta 2007 na hudi preizkušnji zaradi vseh trenutnih težav, opisanih v tem poročilu, in sicer zaradi prenatrpanosti šol, nezadostne politične volje nekaterih držav članic in širitve sistema.

Svet guvernerjev je marca 2008 na izrednem sestanku Sveta razpravljal o reformnih vprašanjih, da se junija 2008 na ministrski ravni predstavijo rezultati.

Komisija si je močno prizadevala za to reformo, ki je nujna za preživetje sistema. Vprašanje vodenja je še naprej bistveni element reforme, da se izboljša splošna učinkovitost sistema.

Z vidika Komisije mora reforma uspeti in to hitro; potrebuje politično podporo na najvišji ravni, da bo lahko sistem Evropskih šol še naprej deloval.

[1] Za natančne statistične podatke o šolski populaciji in jezikovnih oddelkih glej letno poročilo generalnega sekretariata: 2912-D-2006-en-2.

[2] Nominalna zmogljivost je zmogljivost, za katero je bila šola zgrajena. Največja zmogljivost pomeni vključitev dodatnih ureditev, kot so montažne zgradbe, postavljene na območju šole (brez povečanja skupnih prostorov, kot so igrišča, menze itd.).

[3] Za podrobne informacije o politiki vpisa za šolsko leto 2007/2008 glej: 512-D-2006-en-7 na spletni strani http://www.eursc.eu/index.php?id=2.

[4] Svet guvernerjev sestavljajo predstavniki s pravico do glasovanja iz 27 držav članic, Komisije ter za nekatera vprašanja predstavnik združenj staršev in predstavnik odbora učnega osebja. Prisoten je tudi predstavnik Evropskega patentnega urada v Münchnu, ki glasuje v primeru vprašanj, povezanih z Münchnom.

[5] UL L 212, 17.8.1994, str. 3–14.

[6] Dopis namestnika ministrskega predsednika in finančnega ministra g. Reyndersa generalnemu sekretarju Evropskih šol g. Ryanu z dne 10. septembra 2007.

[7] Evropski patentni urad.

[8] Sestavljajo ga predsedstvo Evropskih šol, ki se izteka, njihovo sedanje in prihodnje predsedstvo ter Komisija in generalni sekretar.