(3)Pogajanja o Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko unijo in Socialistično republiko Vietnam (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) so zaključena.

Poleg tega bo v skladu s pogajalskimi smernicami sporazum o zaščiti naložb, ki ga je izpogajala Komisija, ponujal vlagateljem možnost sodobnega in reformiranega mehanizma reševanja naložbenih sporov. Ta sistem zagotavlja spoštovanje pravil o zaščiti naložb ter poskuša najti ravnovesje med zaščito vlagateljev na pregleden način in varstvom pravice države do regulativnega urejanja zaradi uresničevanja ciljev javne politike. Sporazum vzpostavlja stalni mednarodni in popolnoma neodvisni sistem za reševanje sporov, ki ga sestavljajo sodišča na prvi stopnji in pritožbena sodišča, ki bodo reševala spore na pregleden in nepristranski način.

V skladu s cilji iz pogajalskih smernic je Komisija zagotovila, da bodo evropski vlagatelji in njihove naložbe v Vietnamu obravnavani pravično in enakopravno ter da ne bodo diskriminirani v primerjavi z vietnamskimi naložbami v podobnem položaju. Sporazum o zaščiti naložb hkrati tudi varuje evropske vlagatelje in njihove naložbe v Vietnamu pred razlastitvijo, razen če je to za javne namene, v skladu z dolžnim pravnim postopanjem, na nediskriminatorni podlagi ter proti plačilu takojšnjega in ustreznega nadomestila glede na pošteno tržno vrednost razlaščene naložbe.

Sporazum vključuje vse novosti novega pristopa EU k zaščiti naložb in mehanizme izvrševanja, ki jih ni v 21 obstoječih dvostranskih naložbenih sporazumih med Vietnamom in državami članicami EU. Zelo pomemben vidik tega sporazuma je, da nadomešča in posledično tudi izboljšuje 21 obstoječih dvostranskih naložbenih sporazumov.

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom bo zagotovil visoko raven zaščite naložb, hkrati pa bo varoval pravice EU in Vietnama do urejanja in uresničevanja legitimnih ciljev javne politike, kot so varovanje javnega zdravja, zagotavljanje varnosti in varstvo okolja.

(7)celovito poglavje o trgovini in trajnostnem razvoju, katerega cilj je zagotoviti, da trgovina podpira pravice delavcev, varstvo okolja in družbeni razvoj ter spodbuja trajnostno gospodarjenje z gozdovi in ribištvom. Vključuje zaveze za učinkovito uporabo mednarodnih standardov in prizadevanja za ratifikacijo številnih mednarodnih konvencij. To poglavje določa tudi, kako bodo socialni partnerji in civilna družba vključeni v njegovo izvajanje in spremljanje; ter

(5)zavezo Vietnama, da bo zmanjšal ali odpravil tarife za uvoz iz EU, ter cenejši dostop evropskih podjetij in potrošnikov do proizvodov s poreklom iz Vietnama;

(3)odpravo tehničnih in regulativnih trgovinskih ovir za trgovino z blagom, kot je podvajanje preskusov, zlasti s spodbujanjem uporabe tehničnih in regulativnih standardov, ki so znani v EU v sektorjih motornih vozil, zdravil, medicinskih pripomočkov in zelene tehnologije;

(1)celovito liberalizacijo storitev in naložbenih trgov, vključno s horizontalnimi pravili o izdajanju dovoljenj in medsebojnem priznavanju diplom ter sektorskimi pravili za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev za evropska podjetja;

Oba cilja sta bila v celoti izpolnjena, saj sporazum presega veljavne zaveze v okviru STO na številnih področjih, kot so storitve, javna naročila, netarifne ovire in zaščita intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami. Vietnam se je na vseh teh področjih strinjal tudi z novimi zavezami, ki znatno presegajo to, k čemur se je Vietnam zavezal v drugih sporazumih, tudi v sporazumu o transpacifiškem partnerstvu.

Komisija si je pri pogajanjih o sporazumu o prosti trgovini med EU in Vietnamom prizadevala za dva glavna cilja, in sicer zagotoviti čim boljše pogoje za dostop gospodarskih subjektov EU do vietnamskega trga ter določiti pomembno drugo referenčno točko (po sporazumih s Singapurjem) za druga pogajanja EU v regiji.

Kot je bilo poudarjeno v sporočilu „Trgovina za vse“, Komisija namenja vse več sredstev učinkovitemu izvajanju in izvrševanju trgovinskih in naložbenih sporazumov. Leta 2017 je objavila prvo letno poročilo o izvajanju sporazumov o prosti trgovini. Glavni namen poročila je bil zagotoviti objektivno sliko o izvajanju sporazumov EU o prosti trgovin ter izpostaviti doseženi napredek in pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti. Poročilo naj bi bilo podlaga za odprto razpravo in sodelovanje z državami članicami, Evropskim parlamentom in civilno družbo na splošno v zvezi z delovanjem in izvajanjem sporazumov o prosti trgovini. Vsakoletna objava poročila bo omogočila redno spremljanje trendov in napredka pri reševanju opredeljenih prednostnih vprašanj. V poročilo bo z začetkom veljavnosti zajet tudi sporazum o prosti trgovini med EU in Vietnamom.

V poglavju o institucionalnih določbah sporazuma o zaščiti naložb je določena ustanovitev odbora, katerega glavna naloga bo, da nadzoruje in olajšuje izvajanje in uporabo sporazuma. Med drugim bo lahko po izpolnitvi zadevnih zakonskih zahtev in zaključku postopkov obeh strani imenoval člane sodišč v okviru sistema sodišč za naložbe, določil njihove mesečne honorarje in sprejel zavezujoče razlage sporazuma.

Odbor za trgovino bo moral tudi komunicirati z vsemi zainteresiranimi stranmi, vključno z zasebnim sektorjem in civilno družbo, v zvezi z delovanjem in izvajanjem sporazuma. V sporazumu obe strani priznavata pomen preglednosti in odprtosti ter se zavezujeta, da bosta upoštevali mnenja predstavnikov javnosti, da bi pri izvajanju sporazuma imeli na voljo veliko različnih vidikov.

V poglavju o institucionalnih določbah sporazuma o prosti trgovini je določena ustanovitev odbora za trgovino, katerega glavna naloga bo, da nadzoruje in olajšuje izvajanje in uporabo sporazuma. Odbor za trgovino bodo sestavljali predstavniki EU in Vietnama, ki se bodo sestali vsako leto ali na zahtevo ene od strani. Odbor za trgovino bo zadolžen za nadzor dela vseh specializiranih odborov in delovnih skupin, ustanovljenih na podlagi sporazuma (Odbor za blagovno menjavo, Odbor za carino, Odbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, Odbor za naložbe, trgovino s storitvami, elektronsko poslovanje in javna naročila, Odbor za trgovino in trajnostni razvoj, delovna skupina za pravice intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami, ter delovna skupina za motorna vozila in njihove dele).

Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom vključujeta institucionalne določbe, ki določajo strukturo izvedbenih organov za stalno spremljanje izvajanja, delovanja in učinka sporazumov. Ker bosta sporazuma sestavni del splošnih dvostranskih odnosov med EU in Vietnamom, kot jih ureja sporazum o partnerstvu in sodelovanju, bo navedena struktura del skupnega institucionalnega okvira s sporazumom o partnerstvu in sodelovanju.

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom naj bi imel finančne posledice za proračun EU na strani odhodkov. Sporazum bo tretji sporazum EU (po Celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu s Kanado in sporazumu s Singapurjem), ki bo vključeval sistem sodišč za naložbe za reševanje sporov med vlagatelji in državami. Za financiranje stalne strukture, ki bo vključevala sodišče prve stopnje in pritožbeno sodišče, se od leta 2019 (odvisno od začetka veljavnosti sporazuma) predvidevajo dodatni letni odhodki v višini 700 000 EUR. Hkrati pa sporazum vključuje uporabo upravnih virov iz proračunske vrstice XX 01 01 01 (Odhodki za uradnike in začasne uslužbence, zaposlene v instituciji), saj se ocenjuje, da bo za naloge v skladu s tem sporazumom pooblaščen en upravni uslužbenec v ekvivalentu polnega delovnega časa. To je navedeno v oceni finančnih posledic zakonodajnega predloga, veljajo pa tam navedeni pogoji.

Sporazum o prosti trgovini med EU in Vietnamom bo imel finančne posledice za proračun EU na strani prihodkov. Ocenjuje se, da bi izpad dajatev pri polnem izvajanju sporazuma lahko dosegel 1,7 milijarde EUR. Ocena temelji na povprečnem uvozu, predvidenem za leto 2035, ob odsotnosti sporazuma in predstavlja letno izgubo prihodkov zaradi odprave tarif EU za uvoz s poreklom iz Vietnama.

Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom nista predmet postopkov programa ustreznosti in uspešnosti predpisov. Vendar vsebujeta številne določbe, ki bodo poenostavile trgovinske in naložbene postopke ter znižale stroške v zvezi z izvozom in naložbami, kar bo več malim podjetjem omogočilo poslovanje na obeh trgih. Pričakovane koristi vključujejo manj obremenjujoča tehnična pravila, zahteve glede skladnosti s predpisi, carinske postopke in pravila o poreklu, varstvo pravic intelektualne lastnine ter znižanje stroškov sodnih postopkov v okviru sistema sodišč za naložbe za tožnike, ki so MSP.

V oceni učinka trgovine na trajnostni razvoj, ki jo je izvedel zunanji izvajalec in je bila zaključena leta 2009, je bilo ugotovljeno, da bi ambiciozen sporazum o prosti trgovini med EU in združenjem ASEAN imel pomembne pozitivne učinke (v smislu BDP, prihodkov, trgovine in zaposlovanja) za EU in Vietnam. Učinki na nacionalne prihodke za EU so bili ocenjeni na 13 milijard EUR, za Vietnam pa na 7,6 milijarde EUR.

Pred in med pogajanji so bile države članice EU redno obveščane ter so sodelovale v ustnih in pisnih posvetovanjih o različnih vidikih pogajanj prek Odbora Sveta za trgovinsko politiko. Evropski parlament je bil prav tako redno obveščan in je sodeloval v posvetovanjih, in sicer prek svojega Odbora za mednarodno trgovino in zlasti prek njegove skupine za spremljanje sporazuma o prosti trgovini med EU in Vietnamom. Besedili, ki sta se postopoma oblikovali na podlagi pogajanj, sta bila ves čas na voljo obema institucijama.

Maja 2015 je potekala okrogla miza z zainteresiranimi stranmi o človekovih pravicah in trajnostnem razvoju v okviru dvostranskih odnosov med EU in Vietnamom. Komisija je nato izvedla posebno analizo o možnem vplivu sporazuma o prosti trgovini na človekove pravice in trajnostni razvoj.

Poleg tega je Komisija junija 2012 organizirala javno posvetovanje o prihodnjem dvostranskem sporazumu z Vietnamom, ki je vključevalo vprašalnik za pridobitev informacij od zainteresiranih strani, kar ji je pozneje pomagalo določiti prednostne naloge in sprejemati odločitve skozi celotna pogajanja. Prejetih je bilo 62 izpolnjenih vprašalnikov, od tega 43 od industrijskih zvez in združenj, 16 od posameznih družb in tri od držav članic. Izpolnjeni vprašalniki so zajemali številne sektorje, vključno z agroživilskim sektorjem, IKT, tekstilnimi izdelki, storitvami, zdravili, kemikalijami, kovinami, zeleno energijo, avtomobilsko industrijo in strojnim sektorjem ter lesnim papirjem. Po pisnem posvetovanju so sledili sestanki z izbranim številom sodelujočih v vprašalniku, ki so bili prepoznani kot predstavniki najbolj občutljivih sektorjev za pogajanja z Vietnamom (tekstil, alkoholne pijače, zdravila, avtomobilska industrija in IKT).

Tako so poročilo o oceni učinka trgovine na trajnostni razvoj in posvetovanja med njegovo pripravo Komisiji zagotovila informacije, ki so bile zelo koristne za vsa od takrat začeta dvostranska trgovinska in naložbena pogajanja s posameznimi državami združenja ASEAN.

Izvajalec se je med pripravo ocene učinka trgovine na trajnostni razvoj posvetoval z notranjimi in zunanjimi strokovnjaki ter organiziral javna posvetovanja v Bruslju in Bangkoku ter dvostranska srečanja in intervjuje s civilno družbo v EU in združenju ASEAN. Posvetovanja v okviru ocene učinka trgovine na trajnostni razvoj so zagotovila platformo za vključitev ključnih zainteresiranih strani in civilne družbe v dialog o trgovinski politiki v zvezi z jugovzhodno Azijo.

Pred začetkom dvostranskih pogajanj z Vietnamom je zunanji izvajalec izvedel oceno učinka trgovine na trajnostni razvoj v okviru sporazuma o prosti trgovini med EU in združenjem ASEAN, da bi preučil morebitne gospodarske, socialne in okoljske učinke tesnejšega gospodarskega partnerstva med regijama.

Lahko se šteje, da rezultati zgoraj navedene kvantitativne analize podcenjujejo dejanski gospodarski vpliv sporazuma, saj ne upoštevajo predvidljivih koristi, povezanih z okrepitvijo varstva in izvrševanja pravic intelektualne lastnine ali liberalizacijo neposrednih tujih naložb v proizvodnih sektorjih in javnih naročilih. Poleg tega sinergije v svetovnih dobavnih verigah, ki lahko izhajajo iz sporazuma o prosti trgovini med EU in Vietnamom, zlasti v širšem okviru tekočih prizadevanj za nadaljnjo krepitev gospodarskih odnosov EU z regijo ASEAN, niso bile možne, vendar se lahko pričakuje, da bodo znatne.

Z gospodarskim modeliranjem se nadalje ocenjuje, da bi se lahko nacionalni dohodek EU zaradi sporazuma o prosti trgovini do leta 2035 povečal za več kot 1,9 milijarde EUR, medtem ko bi se lahko nacionalni dohodek Vietnama v istem obdobju povečal za 6 milijard EUR. Velika razlika v pričakovanih koristih je posledica velike razlike v relativnem pomenu EU in Vietnama kot medsebojnih namembnih krajev izvoza.

Analiza napoveduje, da bo odprava dvostranskih tarif in izvoznih dajatev skupaj z znižanjem netarifnih ovir, ki vplivajo na čezmejno izmenjavo blaga in storitev, znatno spodbudila dvostransko trgovino. Izvoz EU v Vietnam se bo po ocenah do leta 2035 povečal za več kot 8 milijard EUR, izvoz iz Vietnama v EU pa naj bi se povečal za 15 milijard EUR. To pomeni, da se bo izvoz EU v Vietnam v relativnem smislu povečal za skoraj 29 %, izvoz Vietnama v EU pa za skoraj 18 % .

Ta predlog je skladen z vizijo strategije Evropa 2020 in prispeva k trgovinskim in razvojnim ciljem Unije.

Kar zadeva sporazum o zaščiti naložb, je Sodišče potrdilo, da ima EU v skladu s členom 207 PDEU izključno pristojnost v zvezi z vsemi materialnimi določbami o zaščiti naložb, če se uporabljajo za neposredne tuje naložbe. Potrdilo je tudi izključno pristojnost EU v zvezi z mehanizmom za reševanje sporov med državami glede zaščite naložb. Poleg tega je navedlo, da ima EU deljeno pristojnost v zvezi s posrednimi naložbami in reševanjem sporov med vlagatelji in državo (ki je bilo pozneje v sporazumu o zaščiti naložb nadomeščeno s sistemom sodišč za naložbe), v katerih so države članice tožene stranke.

Kot je bilo potrjeno v mnenju 2/15 o sporazumu o prosti trgovini med EU in Singapurjem in enako kot v navedenem sporazumu, sporazum o prosti trgovini med EU in Vietnamom, kot je bil predložen Svetu, ne zajema zadev, ki ne spadajo v izključno pristojnost EU.

Unija podpiše sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom v skladu s sklepom Sveta na podlagi člena 218(5) PDEU ter ga sklene v skladu s sklepom Sveta na podlagi člena 218(6) PDEU po odobritvi Evropskega parlamenta in ratifikaciji s strani držav članic v skladu z njihovimi notranjimi postopki.

Glede na mnenje 2/15 in glede na to, da je vsebina sporazuma o prosti trgovini med EU in Vietnamom dejansko enaka vsebini sporazuma o prosti trgovini med EU in Singapurjem, bi vsa področja, ki jih zajema sporazum o prosti trgovini med EU in Vietnamom, spadala v pristojnost EU, zlasti pa v področje uporabe členov 91, 100(2) in 207 PDEU. Poleg tega bi bile vse materialne določbe o zaščiti naložb v okviru sporazuma o zaščiti naložb med EU in Vietnamom, v kolikor se uporabljajo za neposredne tuje naložbe, zajete s členom 207 PDEU.

Na podlagi mnenja Sodišča EU 2/15 in v luči poznejših obsežnih razprav med institucijami EU o strukturi trgovinskih in naložbenih sporazumov, je Komisija predstavila rezultat pogajanj z Vietnamom v obliki dveh neodvisnih sporazumov: sporazuma o prosti trgovini in sporazuma o zaščiti naložb, enako kot pri pogajanjih med EU in Singapurjem.

Sporazuma o prosti trgovini in o zaščiti naložb med EU in Vietnamom sta v celoti skladna s politikami Unij in EU zaradi njiju ne bo treba spremeniti svojih pravil, predpisov ali standardov na nobenem reguliranem področju. Poleg tega sporazuma o prosti trgovini in o zaščiti naložb med EU in Vietnamom tako kot vsi drugi trgovinski in naložbeni sporazumi, ki jih je Komisija izpogajala, v celoti varujeta javne službe ter v celoti ohranjata pravico vlad do urejanja v javnem interesu in to pravico obravnavata kot temeljno načelo.

Sporazum o zaščiti naložb med EU in Vietnamom bo z datumom začetka veljavnosti razveljavil in nadomestil dvostranske naložbene pogodbe med Vietnamom in državami članicami EU, ki so navedene v Prilogi 6 (Seznam naložbenih sporazumov) k sporazumu o zaščiti naložb.

Dolgotrajno trgovinsko in gospodarsko partnerstvo med EU in Vietnamom se je doslej razvijalo brez posebnega pravnega okvira. Sporazum o prosti trgovini in sporazum o zaščiti naložb, ki sta bila izpogajana, bosta posebna sporazuma, ki bosta uveljavljala trgovinske in naložbene določbe sporazuma o partnerstvu in sodelovanju, ter sestavni del splošnih dvostranskih odnosov med EU in Vietnamom.

Pred pogajanji o sporazumu o prosti trgovini in sporazumu o zaščiti naložb so potekala pogajanja Evropske službe za zunanje delovanje o sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Socialistično republiko Vietnam na drugi strani, ki je začel veljati oktobra 2016. Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju zagotavlja pravni okvir za nadaljnji razvoj že tako dolgotrajnega in močnega partnerstva med EU in Vietnamom na številnih področjih, vključno s političnim dialogom, trgovino, energijo, prometom, človekovimi pravicami, izobraževanjem, znanostjo in tehnologijo, pravosodjem, azilom in migracijami.

–predlog sklepa Sveta o podpisu, v imenu Evropske unije, Sporazuma o zaščiti naložb med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Socialistično republiko Vietnam na drugi strani, in

Na podlagi pogajalskih smernic, ki jih je Svet sprejel leta 2007 in ki so bile oktobra 2013 dopolnjene, da bi vključevale zaščito naložb, se je Komisija pogajala z Vietnamom o ambicioznem in celovitem sporazumu o prosti trgovini in sporazumu o zaščiti naložb, da bi se ustvarile nove priložnosti in pravna varnost za razvoj trgovine in naložb med obema partnericama. Pravno revidirani besedili obeh sporazumov sta bili javno objavljeni in sta na voljo na naslednji povezavi:

Svet se je 22. decembra 2009 dogovoril o začetku dvostranskih pogajanj s posameznimi državami združenja ASEAN na podlagi pooblastila in pogajalskih smernic iz leta 2007, vendar je ohranil strateški cilj medregionalnega sporazuma. Tako je pooblastil Komisijo, da začne dvostranska pogajanja najprej s Singapurjem kot prvi korak k pravočasnemu začetku takih pogajanj z drugimi zadevnimi državami združenja ASEAN. EU je nato začela dvostranska pogajanja o sporazumu o prosti trgovini z Malezijo (2010), Vietnamom (2012), Tajsko (2013), Filipini (2015) in Indonezijo (2016).

Svet je 23. aprila 2007 pooblastil Komisijo, da začne pogajanja o medregionalnem sporazumu o prosti trgovini z državami združenja ASEAN. Pooblastilo je bilo sicer namenjeno pogajanjem o medregionalnem sporazumu o prosti trgovini, vendar je omogočalo tudi dvostranska pogajanja, če ne bilo mogoče doseči dogovora o skupnih pogajanjih s skupino držav združenja ASEAN. Glede na težave pri medregionalnih pogajanjih sta obe strani priznali, da so pogajanja na mrtvi točki, in se dogovorili, da jih bosta začasno prekinili.

Vietnam je postal drugi največji trgovinski partner EU v združenju ASEAN za Singapurjem in pred Malezijo, pri čemer je trgovina med EU in Vietnamom leta 2017 znašala 47,6 milijarde EUR. Vietnam je ena od najhitreje rastočih držav združenja ASEAN s povprečno stopnjo rasti BDP približno 6 % v zadnjem desetletju, ki naj bi se ohranila tudi v prihodnje. Vietnam je dinamično gospodarstvo z več kot 90 milijoni prebivalcev, z najhitreje rastočim srednjim razredom v združenju ASEAN ter mlado in dinamično delovno silo. Zaradi visoke ravni pismenosti in izobrazbe, razmeroma nizkih plač, dobre povezanosti in osrednje lokacije znotraj držav ASEAN se vedno več tujih vlagateljev odloča v Vietnamu ustvariti svoj operativni center Mekonga in sosednjih regij.

Dinamično rastoča gospodarstva jugovzhodne Azije, ki vključujejo več kot 600 milijonov potrošnikov in hitro rastoči srednji razred, so ključni trgi za izvoznike in vlagatelje iz Evropske unije. Združenje držav jugovzhodne Azije (v nadaljnjem besedilu: združenje ASEAN) kot celota je s trgovino z blagom v skupni vrednosti 227,3 milijarde EUR (2017) in trgovino s storitvami v skupni vrednosti 77 milijard EUR (2016) tretji največji trgovinski partner EU zunaj Evrope za ZDA in Kitajsko. Hkrati je EU z neposrednimi tujimi naložbami v združenju ASEAN v skupni vrednosti 263 milijard EUR (2016) prva neposredna tuja vlagateljica v združenju, medtem ko je slednje kot celota z neposrednimi tujimi naložbami v skupni vrednosti 116 milijard EUR (2016) drugi največji azijski neposredni tuji vlagatelj v EU.

EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 17.10.2018 COM(2018) 692 final PRILOGA

k predlogu sklepa Sveta o podpisu, v imenu Evropske unije, Sporazuma o prosti trgovini med Evropsko unijo in Socialistično republiko Vietnam







SPORAZUM O PROSTI TRGOVINI

MED EVROPSKO UNIJO

IN SOCIALISTIČNO REPUBLIKO VIETNAM PREAMBULA Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: Unija) ter Socialistična republika Vietnam, v nadaljnjem besedilu: Vietnam, v nadaljnjem besedilu skupaj: pogodbenici ali posamezno: pogodbenica, STA SE – OB PRIZNAVANJU svojega dolgoletnega in trdnega partnerstva, ki temelji na skupnih načelih in vrednotah, ki se odražajo v Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, in svojih pomembnih gospodarskih, trgovinskih in naložbenih odnosov; V ŽELJI, da se nadalje okrepijo njuni gospodarski odnosi kot del njunih splošnih odnosov in v skladu z njimi, ter v prepričanju, da bo ta sporazum ustvaril novo okolje za razvoj trgovine in naložb med pogodbenicama; OB SPOZNANJU, da bo ta sporazum dopolnil in spodbujal regionalno gospodarsko povezovanje;



ODLOČENI, da okrepita gospodarske, trgovinske in naložbene odnose v skladu s ciljem trajnostnega razvoja, v okviru gospodarskih, socialnih in okoljskih razsežnosti, ter spodbujata trgovino in naložbe v skladu s tem sporazumom, upoštevajoč visoko raven varstva okolja in zaščite delovnih mest ter ustreznih mednarodno priznanih standardov in sporazumov;

V ŽELJI, da izboljšata življenjske standarde, spodbujata gospodarsko rast in stabilnost, ustvarita nove možnosti za zaposlitev ter izboljšata splošno blaginjo in s tem namenom ponovno potrdita zavezanost spodbujanju liberalizacije trgovine in naložb; V PREPRIČANJU, da bo ta sporazum ustvaril razširjen in varen trg za blago in storitve ter stabilno in predvidljivo okolje za trgovino in naložbe, s čimer bo izboljšal konkurenčnost njunih podjetij na globalnih trgih; OB PONOVNI POTRDITVI svoje zavezanosti Ustanovni listini Združenih narodov, podpisani 26. junija 1945 v San Franciscu, in Splošni deklaraciji o človekovih pravicah, ki jo je Generalna skupščina Združenih narodov sprejela 10. decembra 1948; OB PRIZNAVANJU pomembnosti preglednosti mednarodne trgovine v korist vseh zainteresiranih strani; OB PRIZADEVANJU, da vzpostavita jasna in vzajemno koristna pravila, ki urejajo trgovino in naložbe, ter zmanjšata ali odpravita ovire za vzajemno trgovino in naložbe;



ODLOČENI, da prispevata k skladnemu razvoju in širitvi svetovne trgovine z odpravo ovir za trgovino prek tega sporazuma ter se izogneta novim oviram za trgovino ali naložbe med njima, ki bi lahko zmanjšale koristi tega sporazuma; OB NADGRADNJI svojih pravic in obveznosti v skladu s Sporazumom o STO in drugimi večstranskimi, regionalnimi in dvostranskimi sporazumi ter dogovori, katerih podpisnici sta; V ŽELJI, da bi spodbujali konkurenčnost svojih podjetij, tako da bi jim zagotovili predvidljiv pravni okvir za njihove trgovinske in naložbene odnose – DOGOVORILI O NASLEDNJEM:



POGLAVJE 1 CILJI IN SPLOŠNA OPREDELITEV POJMOV ČLEN 1.1 Vzpostavitev območja proste trgovine Pogodbenici vzpostavita območje proste trgovine v skladu s členom XXIV GATT 1994 in členom V GATS. ČLEN 1.2 Cilji Cilj tega sporazuma je liberalizirati in olajšati trgovino in naložbe med pogodbenicama v skladu z določbami tega sporazuma.



ČLEN 1.3 Sporazum o partnerstvu in sodelovanju V tem sporazumu „Sporazum o partnerstvu in sodelovanju“ pomeni Okvirni sporazum o obsežnem partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Socialistično republiko Vietnam na drugi strani, ki je bil podpisan 27. junija 2012 v Bruslju. ČLEN 1.4 Sporazumi STO V tem sporazumu: (a) „Sporazum o kmetijstvu“ pomeni Sporazum o kmetijstvu iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (b) „Sporazum o vladnih naročilih“ pomeni Sporazum o vladnih naročilih iz Priloge 4 k Sporazumu o STO; (c) „Sporazum o pregledih pred odpremo“ pomeni Sporazum o pregledih pred odpremo iz Priloge 1A k Sporazumu o STO;

(d) „Sporazum o pravilih o poreklu“ pomeni Sporazum o pravilih o poreklu iz Priloge 1A k Sporazumu o STO;

(e) „Protidampinški sporazum“ pomeni Sporazum o izvajanju člena VI Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994 iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (f) „Sporazum o carinskem vrednotenju“ pomeni Sporazum o izvajanju člena VII Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini iz leta 1994 iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (g) „Dogovor o reševanju sporov“ pomeni Dogovor o pravilih in postopkih za reševanje sporov iz Priloge 2 k Sporazumu o STO; (h) „GATS“ pomeni Splošni sporazum o trgovini s storitvami iz Priloge 1B k Sporazumu o STO; (i) „GATT 1994“ pomeni Splošni sporazum o tarifah in trgovini 1994 iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (j) „Sporazum o izdajanju uvoznih dovoljenj“ pomeni Sporazum o izdajanju uvoznih dovoljenj iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (k) „Sporazum o zaščitnih ukrepih“ pomeni Sporazum o zaščitnih ukrepih iz Priloge 1A k Sporazumu o STO;

(l) „Sporazum o subvencijah in izravnalnih ukrepih“ pomeni Sporazum o subvencijah in izravnalnih ukrepih iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (m) „Sporazum o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih“ pomeni Sporazum o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih iz Priloge 1A k Sporazumu o STO; (n) „Sporazum o tehničnih ovirah v trgovini“ pomeni Sporazum o tehničnih ovirah v trgovini iz Priloge 1A k Sporazumu o STO;

(o) „Sporazum TRIPS“ pomeni Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine iz Priloge 1C k Sporazumu o STO; ter (p) „Sporazum o STO“ pomeni Sporazum o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije, podpisan 15. aprila 1994 v Marakešu. ČLEN 1.5 Splošna opredelitev pojmov Če ni drugače določeno, imajo izrazi v tem sporazumu naslednji pomen: (a) „dan“ pomeni koledarski dan;

(b) „domač“ v zvezi z zakonodajo, pravom ali zakoni in drugimi predpisi za Unijo in njene države članice oziroma za Vietnam pomeni zakonodajo, pravo ali zakone in druge predpise na centralni, regionalni ali lokalni ravni; (c) „blago“ pomeni izdelke v smislu GATT 1994, razen če je v tem sporazumu določeno drugače; (d) „harmonizirani sistem“ pomeni harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga, vključno z vsemi pravnimi pojasnili in spremembami (v nadaljnjem besedilu: HS);

(e) „MDS“ pomeni Mednarodni denarni sklad; (f) „ukrep“ pomeni kakršen koli ukrep pogodbenice v obliki zakona, predpisa, pravila, postopka, sklepa, upravnega ukrepa ali v kateri koli drugi obliki; (g) „fizična oseba pogodbenice“ pomeni državljana ene od držav članic Unije ali Vietnama v skladu z njihovo zakonodajo; (h) „oseba“ pomeni fizično ali pravno osebo;

(i) „tretja država“ pomeni državo ali ozemlje, ki je zunaj področja ozemeljske uporabe tega sporazuma, kot je določeno v členu 17.24 (Ozemeljska uporaba); (j) „UNCLOS“ pomeni Konvencijo Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu, sklenjeno 10. decembra 1982 v Montego Bayu; (k) „WIPO“ pomeni Svetovno organizacijo za intelektualno lastnino; ter (l) „STO“ pomeni Svetovno trgovinsko organizacijo. POGLAVJE 2 NACIONALNA OBRAVNAVA IN DOSTOP DO TRGA ZA BLAGO

ČLEN 2.1 Cilj Pogodbenici v skladu s tem sporazumom in členom XXIV GATT 1994 postopno liberalizirata blagovno menjavo in izboljšata dostop do trga v prehodnem obdobju, ki se začne z začetkom veljavnosti tega sporazuma.

ČLEN 2.2 Področje uporabe To poglavje se uporablja za blagovno menjavo med pogodbenicama, če v tem sporazumu ni določeno drugače. ČLEN 2.3 Opredelitev pojmov

V tem poglavju: (a) „izvozne subvencije za kmetijske proizvode“ pomeni subvencije, kakor so opredeljene v odstavku (e) člena 1 Sporazuma o kmetijstvu, vključno s kakršnimi koli spremembami navedenega člena; (b) „kmetijski proizvod“ pomeni proizvod iz Priloge 1 k Sporazumu o kmetijstvu; (c) „transakcija v okviru diplomatskih in konzularnih odnosov“ pomeni postopek pridobivanja konzularnega računa ali konzularnega vizuma za trgovske račune, potrdila o poreklu, manifestov, izvozne deklaracije odpremnika ali druge carinske dokumentacije, povezane z uvozom blaga, od konzula pogodbenice uvoznice na ozemlju pogodbenice izvoznice, ali na ozemlju tretje osebe.

(d) „carina“ vključuje kakršno koli dajatev ali takso, ki se uvede na uvoz blaga ali v zvezi z njim, vključno s kakršnimi koli oblikami dodatnih davkov ali taks, ki se uvedejo na tak uvoz ali v zvezi z njim, in ne vključuje nobenih: (i) taks, enakovrednih notranjemu davku, naloženemu v skladu s členom 2.4 (Nacionalna obravnava); (ii) dajatev, naloženih v skladu s poglavjem 3 (Trgovinska sredstva); (iii) dajatev, ki se uporabljajo v skladu s členi VI, XVI in XIX GATT 1994, Protidampinškim sporazumom, Sporazumom o subvencijah in izravnalnih ukrepih, Sporazumom o zaščitnih ukrepih, členom 5 Sporazuma o kmetijstvu in Dogovorom o reševanju sporov; ter (iv) pristojbin ali drugih taks, naloženih v skladu s členom 2.18 (Upravne pristojbine, druge takse in formalnosti za uvoz in izvoz); (e) „postopki za izdajanje izvoznih dovoljenj“ pomeni upravne postopke, ki se uporabljajo za upravljanje režimov izvoznih dovoljenj, ki zahtevajo vložitev zahtevka ali druge dokumentacije, razen tistih, ki se zahtevajo za namene carine, pri pristojnemu upravnemu organu kot predpogoj za izvoz z ozemlja pogodbenice izvoznice;



(f) „postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj“ pomeni upravne postopke, ki se uporabljajo za upravljanje režimov uvoznih dovoljenj, ki zahtevajo vložitev zahtevka ali druge dokumentacije, razen tistih, ki se zahtevajo za namene carine, pri pristojnemu upravnemu organu kot predpogoj za uvoz na ozemlje pogodbenice uvoznice; (g) „neavtomatični postopki za izdajanje izvoznih dovoljenj“ pomeni postopke za izdajanje izvoznih dovoljenj, kadar se zavrne zahtevek vsem fizičnim in pravnim osebam, ki izpolnjujejo zahteve zadevne pogodbenice za uvedbo izvoznih operacij, vključno z blagom, za katero veljajo postopki za izdajanje izvoznih dovoljenj; (h) „neavtomatični postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj“ pomeni postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj, kadar se zavrne zahtevek vsem fizičnim in pravnim osebam, ki izpolnjujejo zahteve zadevne pogodbenice za uvedbo uvoznih operacij v zvezi z blagom, za katero veljajo postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj; (i) „s poreklom“ se nanaša na poreklo blaga, kot je določeno v skladu s pravili o poreklu iz Protokola 1 (O opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja); (j) „zahteva glede zmogljivosti“ pomeni zahtevo, da: (i) se izvozi določena količina, vrednost ali odstotek blaga;

(ii) se blago pogodbenice, ki izda uvozno dovoljenje, nadomesti z uvoženim blagom; (iii) oseba, ki je upravičena do uvoznega dovoljenja, kupi drugo blago na ozemlju pogodbenice, ki izda uvozno dovoljenje, ali da prednost blagu, ki se proizvede na domačem trgu; (iv) oseba, ki je upravičena do uvoznega dovoljenja, proizvede blago na ozemlju pogodbenice, ki izda uvozno dovoljenje, v določeni količini, z določeno vrednostjo ali odstotkom domače vsebine; ali (v) je v kakršni koli obliki povezana z obsegom ali vrednostjo uvoza, z obsegom ali vrednostjo izvoza ali zneskom prilivov tujih valut; ter

(k) „predelano blago“ pomeni blago, uvrščeno v tarifne številke HS 84, 85, 87, 90 ali 9402, razen tistih, ki so našteti v Dodatku 2-A-5 (Blago, izključeno iz opredelitve predelanega blaga), ki: (i) je v celoti ali delno sestavljeno iz delov, pridobljenih iz blaga, ki je bilo predhodno uporabljeno; ter (ii) ima podobne zmogljivosti in delovne pogoje ter življenjsko dobo v primerjavi z izvirnim novim blagom in ima isto garancijo kot izvirno novo blago.

ČLEN 2.4 Nacionalna obravnava Vsaka pogodbenica prizna nacionalno obravnavo za blago druge pogodbenice v skladu s členom III Sporazuma GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami. V ta namen so obveznosti iz člena III Sporazuma GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami, smiselno vključene v ta sporazum in so njegov sestavni del. ČLEN 2.5 Uvrstitev blaga Uvrstitev blaga v trgovini med pogodbenicama je skladna z ustrezno tarifno nomenklaturo posamezne pogodbenice v skladu s harmoniziranim sistemom.

ČLEN 2.6 Predelano blago Pogodbenici za predelano blago priznata enako obravnavo kot za novo podobno blago. Pogodbenica lahko zahteva posebno označevanje predelanega blaga, da se prepreči zavajanje potrošnikov. Vsaka pogodbenica izvaja ta člen v prehodnem obdobju, ki ni daljše od treh let od datuma začetka veljavnosti tega sporazuma.

ČLEN 2.7 Zmanjšanje ali odprava carin 1. Če v tem sporazumu ni določeno drugače, vsaka pogodbenica zmanjša ali odpravi svoje carine za blago s poreklom iz druge pogodbenice v skladu s svojim seznamom iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). 2. Za izračun zaporednih zmanjšanj v skladu z odstavkom 1 je osnovna stopnja za carine za vsako blago tista, ki je določena na seznamih iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). Odprava tarif, določena v Dodatku 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama), ne velja za rabljena motorna vozila iz oznak HS 8702, 8703 in 8704. 3. Če pogodbenica zmanjša uporabljeno carinsko stopnjo po načelu države z največjimi ugodnostmi pod carinsko stopnjo, ki se uporablja v skladu z njenim seznamom iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin), je blago s poreklom iz druge pogodbenice upravičeno do te nižje carinske stopnje.

4. Če v tem sporazumu ni določeno drugače, pogodbenica za blago s poreklom iz druge pogodbenice ne poveča nobene obstoječe carine, uporabljene v skladu z njenim seznamom iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin), ter zanj ne sprejme nobene nove carine.

5. Pogodbenica lahko enostransko pospeši zmanjšanje ali odpravo carin za blago s poreklom iz druge pogodbenice, uporabljenih v skladu z njenim seznamom iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). Kadar namerava pogodbenica izvesti tako pospešitev, o tem čim prej pred začetkom veljavnosti nove carinske stopnje obvesti drugo pogodbenico. Enostranska pospešitev pogodbenici ne preprečuje, da bi carino zvišala na uveljavljeno stopnjo v vsaki fazi zmanjšanja ali odprave v skladu z njenim seznamom iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). 6. Na zahtevo ene od pogodbenic se pogodbenici posvetujeta o morebitni pospešitvi ali razširitvi obsega zmanjšanja ali odprave carin, uporabljenih v skladu z njunima seznamoma iz dodatkov 2-A-1 (Tarifni seznam Unije) in 2-A-2 (Tarifni seznam Vietnama) iz Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). Če se pogodbenici dogovorita o spremembi tega sporazuma z namenom pospešitve ali razširitve takega obsega, tak dogovor nadomesti kakršno koli carinsko stopnjo ali kategorijo za takšno blago, določeno v skladu z njunima seznamoma. Taka sprememba začne veljati v skladu s členom 17.5 (Spremembe).

ČLEN 2.8 Obravnava upravnih napak V primeru napake pristojnih organov pri ustreznem vodenju preferencialnega sistema uvoza, zlasti pri uporabi Protokola 1 (O opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja), pri čemer zaradi te napake nastanejo posledice na področju uvoznih dajatev, lahko pogodbenica uvoznica zaprosi Odbor za trgovino, ustanovljen na podlagi člena 17.1 (Odbor za trgovino), naj preuči možnosti za sprejetje ustreznih ukrepov za razrešitev položaja. ČLEN 2.9 Posebni ukrepi v zvezi s preferencialno tarifno obravnavo 1. Pogodbenici sodelujeta pri boju proti carinskim kršitvam, ki se nanašajo na preferencialno tarifno obravnavo, odobreno v skladu s tem poglavjem.

2. Za namene odstavka 1 vsaka pogodbenica v okviru izvajanja in nadzora preferencialne tarifne obravnave drugi pogodbenici ponudi upravno sodelovanje in medsebojno upravno pomoč v carinskih in s tem povezanih zadevah, ki vključuje naslednje obveznosti:

(a) preverjanje statusa porekla zadevnega izdelka ali izdelkov; (b) izvajanje naknadnega preverjanja dokazila o poreklu in posredovanje rezultatov tega preverjanja drugi pogodbenici; ter (c) odobritev dovoljenja pogodbenici uvoznici za izvedbo poizvedb, da bi se preverila verodostojnost dokumentov ali točnost informacij v zvezi z odobritvijo zadevne preferencialne obravnave. 3. Če pogodbenica uvoznica v skladu z določbami o upravnem sodelovanju ali medsebojni upravni pomoči v carinskih in s tem povezanih zadevah iz odstavka 2 ugotovi, da je bilo dokazilo o poreklu izdano neupravičeno, ker niso bile izpolnjene zahteve iz Protokola 1 (O opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in metodah upravnega sodelovanja), lahko ta pogodbenica zavrne preferencialno tarifno obravnavo deklarantu, ki jo je zahteval v zvezi z blagom, za katero je bilo dokazilo o poreklu izdano v pogodbenici izvoznici.

4. Če pogodbenica uvoznica meni, da zavrnitev preferencialne tarifne obravnave za posamezne pošiljke iz odstavka 3 ne zadostuje za izvajanje in nadzor preferencialne tarifne obravnave določenega izdelka, lahko ta pogodbenica v skladu s postopkom iz odstavka 5 začasno opusti ustrezno preferencialno tarifno obravnavo zadevnih izdelkov v naslednjih primerih: (a) kadar ta pogodbenica ugotovi, da je prišlo do sistematične carinske kršitve v zvezi z zahtevki za preferencialno tarifno obravnavo iz tega sporazuma; ali (b) kadar ta pogodbenica ugotovi, da pogodbenica izvoznica sistematično ni izpolnjevala obveznosti iz odstavka 2. 5. Pristojni organ pogodbenice uvoznice pristojni organ pogodbenice izvoznice nemudoma obvesti o svoji ugotovitvi, predloži preverljive informacije, na katerih je temeljila ugotovitev, in začne posvetovanja s pristojnim organom pogodbenice izvoznice, da bi se dosegla vzajemno sprejemljiva rešitev. 6. Če pristojni organi ne dosežejo vzajemno sprejemljive rešitve po 30 dneh po obvestilu iz odstavka 5, pogodbenica uvoznica zadevo nemudoma predloži Odboru za trgovino. 7. Če Odbor za trgovino ne doseže soglasja o sprejemljivi rešitvi v 60 dneh po predložitvi zadeve, lahko pogodbenica uvoznica za zadevne izdelke začasno opusti preferencialno tarifno obravnavo.



Pogodbenica uvoznica lahko začasno opusti preferencialno tarifno obravnavo iz tega odstavka le za obdobje, ki je potrebno za zaščito njenih finančnih interesov in dokler pogodbenica izvoznica ne predloži prepričljivih dokazov, da lahko izpolnjuje obveznosti iz odstavka 2 in zagotovi zadosten nadzor nad izpolnjevanjem teh obveznosti. Začasna opustitev ne sme presegati obdobja treh mesecev. Če so razmere, ki so povzročile prvotno opustitev, prisotne tudi po izteku trimesečnega obdobja, se lahko pogodbenica uvoznica odloči za podaljšanje opustitve za nadaljnje obdobje treh mesecev. O kakršni koli opustitvi potekajo redna posvetovanja v okviru Odbora za trgovino. 8. Pogodbenica uvoznica v skladu s svojimi notranjimi postopki objavi obvestila uvoznikom o vseh obvestitvah in odločitvah v zvezi z začasno opustitvijo iz odstavka 4. Pogodbenica uvoznica nemudoma obvesti pogodbenico izvoznico in Odbor za trgovino. ČLEN 2.10 Popravljeno blago 1. Pogodbenica ne uporablja carine za blago (ne glede na njegovo poreklo), ki ponovno vstopi na njeno ozemlje, po tem ko je bilo z njenega ozemlja začasno izvoženo na ozemlje druge pogodbenice zaradi popravila, ne glede na to, ali bi se lahko tako popravilo izvedlo na ozemlju pogodbenice, iz katere je bilo blago začasno izvoženo.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za blago, uvoženo s carinsko garancijo na območje proste trgovine ali s podobnim statusom, ki se potem izvozi zaradi popravila in ni ponovno uvoženo s carinsko garancijo na območje proste trgovine ali s podobnim statusom. 3. Pogodbenica ne uporablja carin za blago (ne glede na njegovo poreklo), ki je začasno uvoženo z ozemlja druge pogodbenice za popravilo. 4. V tem členu izraz „popravilo“ pomeni kakršno koli predelavo blaga za odpravo operativnih okvar ali materialne škode in obnovitev prvotne funkcije blaga ali za zagotovitev skladnosti blaga s tehničnimi zahtevami glede njegove uporabe, brez katerih ne bi bilo več možno uporabljati blaga na običajen način in za predvidene namene. Popravilo blaga vključuje obnovo in vzdrževanje. Ne vključuje operacije ali postopka, ki: (a) uniči osnovne značilnosti blaga ali ustvari novo ali komercialno drugačno blago;

(b) nedokončano blago spremeni v dokončano blago; ali (c) se uporablja za izboljšanje ali nadgradnjo tehnične zmogljivosti blaga.

ČLEN 2.11 Izvozne dajatve, davki ali druge takse 1. Pogodbenica ne ohrani ali sprejme nobenih dajatev, davkov ali drugih taks, ki se naložijo za izvoz blaga na ozemlje druge pogodbenice ali v zvezi z njim, ki presegajo tiste, ki so uvedeni za podobno blago, namenjeno domači potrošnji, razen tistih, ki so v skladu s seznamom iz Dodatka 2-A-3 (Seznam izvoznih dajatev za Vietnam) k Prilogi 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). 2. Če pogodbenica uporablja nižjo stopnjo dajatev, davkov ali taks za izvoz blaga ali v zvezi z njim in če je ta nižja od stopnje, izračunane v skladu s seznamom iz Dodatka 2-A-3 (Seznam izvoznih dajatev za Vietnam) k Prilogi 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin), se uporabi ta nižja stopnja. Ta odstavek se ne uporablja za ugodnejšo obravnavo, odobreno kateri koli tretji strani v skladu s preferencialnim trgovinskim sporazumom. 3. Na zahtevo katere koli pogodbenice Odbor za trgovino pregleda vse dajatve, davke ali druge takse, ki se naložijo za izvoz blaga na ozemlje druge pogodbenice ali v zvezi z njim, če je pogodbenica odobrila ugodnejšo obravnavo kateri koli tretji strani na podlagi preferencialnega trgovinskega sporazuma.

ČLEN 2.12 Izvozne subvencije za kmetijske proizvode

1. Pogodbenici si v večstranskem okviru prizadevata za hkratno odpravo in preprečevanje ponovne uvedbe vseh oblik izvoznih subvencij in pravil v zvezi z vsemi izvoznimi ukrepi z enakim učinkom za kmetijske proizvode. V ta namen sodelujeta s ciljem krepitve večstranskih pravil o državnih kmetijskih izvoznih podjetjih, o mednarodni pomoči v hrani in o podpori pri financiranju izvoza. 2. Ob začetku veljavnosti tega sporazuma pogodbenica izvoznica ne uvede ali ohrani nobenih izvoznih subvencij ali drugih ukrepov z enakim učinkom za kateri koli kmetijski proizvod, za katerega pogodbenica uvoznica uporablja odpravo ali zmanjšanje carin v skladu s Prilogo 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin) in ki je namenjeno na ozemlje pogodbenice uvoznice.

ČLEN 2.13 Upravljanje trgovinskih predpisov V skladu s členom X GATT 1994 vsaka pogodbenica enotno, nepristransko in razumno upravlja vse svoje zakone, predpise, sodne odločbe in upravne odločbe, ki se nanašajo na: (a) razvrstitev ali vrednotenje blaga za carinske namene; (b) stopnje dajatev, davkov ali drugih taks; (c) zahteve, omejitve ali prepovedi pri uvozu ali izvozu; (d) nakazila plačil; ter

(e) zadeve, ki vplivajo na prodajo, distribucijo, prevoz, zavarovanje, pregled skladiščenja, razstavljanje, predelavo, mešanje ali drugo uporabo blaga za carinske namene.

ČLEN 2.14 Uvozne in izvozne omejitve 1. Razen če je drugače določeno v tem sporazumu, pogodbenica v skladu s členom XI GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami, ne sme sprejeti ali ohraniti nobene prepovedi ali omejitve za uvoz katerega koli blaga druge pogodbenice ali za izvoz ali prodajo za izvoz katerega koli blaga, namenjenega na ozemlje druge pogodbenice. V ta namen je člen XI Sporazuma GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami, smiselno vključen v ta sporazum in je njegov sestavni del. 2. Odstavek 1 pogodbenici prepoveduje, da bi sprejela ali ohranila: (a) izdajanje uvoznih dovoljenj, pogojenih z izpolnjevanjem zahtev glede zmogljivosti; ali (b) prostovoljne omejitve izvoza. 3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za blago, navedeno v Dodatku 2-A-4 (Posebni ukrepi Vietnama, ki urejajo uvoz in izvoz blaga). Vsaka sprememba zakonov in drugih predpisov Vietnama, ki zmanjšuje obseg blaga, navedenega v Dodatku 2-A-4 (Posebni ukrepi Vietnama, ki urejajo uvoz in izvoz blaga), se samodejno uporablja v skladu s tem sporazumom. Vsaka prednost, ki jo da Vietnam glede obsega blaga, navedenega v Dodatku 2-A-4 (Posebni ukrepi Vietnama, ki urejajo uvoz in izvoz blaga), kateremu koli drugemu trgovinskemu partnerju, se samodejno uporablja v skladu s tem sporazumom. Vietnam Unijo obvesti o vseh spremembah ali prednostih iz tega odstavka.

4. V skladu s Sporazumom o STO lahko pogodbenica uvede kakršen koli ukrep, ki ga odobri Organ STO za reševanje sporov, zoper drugo pogodbenico. 5. Kadar pogodbenica sprejme ali ohrani prepoved oziroma omejitev uvoza ali izvoza, zagotovi popolno preglednost ukrepa.

ČLEN 2.15 Pravice do trgovanja in povezane pravice za zdravila 1. Vietnam sprejme in ohrani ustrezne pravne instrumente, ki tujim farmacevtskim družbam omogočajo, da ustanovijo podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, za uvoz zdravil, za katera so pristojni organi Vietnama izdali dovoljenje za promet. Brez poseganja v seznam Vietnama, ki je vključen v Prilogo 8-B (Seznam specifičnih zavez Vietnama), lahko podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, prodajajo zdravila, ki so jih zakonito uvozila, distributerjem ali trgovcem na debelo, ki imajo pravico do distribucije zdravil v Vietnamu. 2. Podjetja, v katera se vlaga tuji kapital, iz odstavka 1 lahko: (a) gradijo svoja skladišča za shranjevanje zdravil, ki so jih zakonito uvozila v Vietnam v skladu s predpisi, ki jih je izdalo ministrstvo za zdravje ali njegov naslednik;

(b) zagotovijo informacije o zdravilih, ki so jih zakonito uvozila v Vietnam, zdravstvenim delavcem v skladu s predpisi, ki so jih izdali ministrstvo za zdravje ali njegov naslednik in drugi pristojni organi Vietnama; ter (c) izvedejo klinično študijo in opravijo preskuse v skladu s členom 3 (Mednarodni standardi) Priloge 2C (Zdravila in medicinski pripomočki) in v skladu s predpisi, ki jih je izdalo ministrstvo za zdravje ali njegov naslednik, zagotovijo, da so zdravila, ki so jih zakonito uvozili v Vietnam, primerna za domačo porabo. ČLEN 2.16 Postopki za izdajanje uvoznih dovoljenj

1. Pogodbenici potrjujeta svoje pravice in obveznosti iz Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj. 2. Vsaka pogodbenica obvesti drugo pogodbenico o obstoječih postopkih za izdajanje uvoznih dovoljenj, vključno s pravno podlago in zadevnim uradnim spletiščem, v 30 dneh od začetka veljavnosti tega sporazuma, razen če je bilo obvestilo o tem že poslano ali predloženo v skladu s členom 5 ali odstavkom 3 člena 7 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj. Uradno obvestilo vsebuje iste informacije, kot so navedene v členu 5 ali odstavku 3 člena 7 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj.

3. Vsaka pogodbenica obvesti drugo pogodbenico o vsakršni uvedbi ali spremembi katerega koli postopka za izdajanje uvoznih dovoljenj, ki jo namerava sprejeti, najpozneje 45 dni pred začetkom veljavnosti novega postopka ali spremembe. Pogodbenica takšno uradno obvestilo v nobenem primeru ne predloži pozneje kot 60 dni od datuma objave uvedbe ali spremembe, razen če je bilo obvestilo o tem že poslano v skladu s členom 5 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj. Uradno obvestilo vsebuje iste informacije, kot so navedene v členu 5 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj. 4. Vsaka pogodbenica na uradnem spletnem mestu objavi vse informacije, ki jih mora objaviti v skladu s pododstavkom 4(a) člena 1 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj. 5. Na zahtevo pogodbenice se druga pogodbenica v 60 dneh odzove na utemeljeno poizvedbo v zvezi s kakršnim koli postopkom za izdajanje uvoznih dovoljenj, ki ga namerava sprejeti ali ga je sprejela ali ohranila, kot tudi o merilih za odobritev ali dodelitev uvoznih dovoljenj, vključno z upravičenostjo oseb, podjetij in institucij, da vložijo tak zahtevek, upravnim organom ali organi, na katere je treba zahtevek nasloviti, in seznamom izdelkov, za katere velja zahteva za uvozno dovoljenje. 6. Pogodbenici uvedeta in upravljata postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj v skladu z: (a) odstavki od 1 do 9 člena 1 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj; (b) členom 2 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj; ter (c) členom 3 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj.

V ta namen so določbe iz pododstavkov (a), (b) in (c) smiselno vključene v ta sporazum in so njegov sestavni del.

7. Pogodbenica sprejme ali ohrani postopke za avtomatično izdajanje uvoznih dovoljenj kot pogoj za uvoz na njeno ozemlje le, da izpolni legitimne cilje, potem ko je opravila ustrezno oceno učinka. 8. Pogodbenica odobri uvozna dovoljenja za ustrezno obdobje, ki ni krajše, kot je določeno v domači zakonodaji, ki določa zahteve za uvozna dovoljenja, in ne izključuje uvoza. 9. Če pogodbenica zavrne zahtevek za uvozno dovoljenje za blago iz druge pogodbenice, na zahtevo vložnika in takoj po prejemu zahtevka vložniku predloži pisno obrazložitev razlogov za zavrnitev. Vložnik ima pravico do pritožbe ali pregleda v skladu z domačo zakonodajo ali postopki pogodbenice uvoznice. 10. Pogodbenici sprejmeta ali ohranita neavtomatične postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj le za izvajanje ukrepa, ki ni v neskladju s tem sporazumom, vključno s členom 2.22 (Splošne izjeme). Pogodbenica, ki sprejme neavtomatične postopke za izdajanje uvoznih dovoljenj, jasno navede namen takih postopkov za izdajanje dovoljenj.

ČLEN 2.17 Postopki za izdajanje izvoznih dovoljenj 1. Vsaka pogodbenica obvesti drugo pogodbenico o obstoječih postopkih za izdajanje izvoznih dovoljenj, vključno s pravno podlago in zadevnim uradnim spletiščem, v 30 dneh od začetka veljavnosti tega sporazuma. 2. Vsaka pogodbenica obvesti drugo pogodbenico o vsakršni uvedbi ali spremembi postopka za izdajanje izvoznih dovoljenj, ki jo namerava sprejeti, najpozneje 45 dni pred začetkom veljavnosti novega postopka ali spremembe. Pogodbenica takšnega uradnega obvestila v nobenem primeru ne predloži pozneje kot 60 dni od datuma objave uvedbe ali spremembe. 3. Uradno obvestilo iz odstavkov 1 in 2 mora vsebovati naslednje informacije:

(a) besedila njenih postopkov za izdajanje izvoznih dovoljenj, vključno z vsemi spremembami; (b) izdelke, za katere velja vsak postopek za izdajanje izvoznih dovoljenj; (c) za vsak postopek za izdajanje izvoznih dovoljenj opis: (i) postopka predložitve zahtevka za izvozno dovoljenje ter (ii) meril, ki jih mora vložnik izpolnjevati, da lahko predloži zahtevek za izvozno dovoljenje;

(d) kontaktno točko ali točke, na katerih lahko zainteresirane osebe dobijo dodatne informacije o pogojih za pridobitev izvoznega dovoljenja; (e) upravni organ ali organe, ki jim je treba predložiti zahtevek ali drugo ustrezno dokumentacijo; (f) obdobje, v katerem bo veljal posamezni postopek za izdajo izvoznih dovoljenj; (g) če pogodbenica namerava postopek za izdajanje izvoznih dovoljenj uporabiti za upravljanje izvozne kvote, celotno količino in, če je to izvedljivo, vrednost kvote ter začetne in zaključne datume kvote; ter (h) izjeme ali odstopanja od zahteve za izdajanje izvoznih dovoljenj, načine vložitve zahtevka za te izjeme ali odstopanja ter merila za njihovo odobritev.

4. Vsaka pogodbenica objavi kakršen koli postopek za izdajanje izvoznih dovoljenj, vključno s pravno podlago in sklicem na ustrezno uradno spletišče. Vsaka pogodbenica čim prej in v vsakem primeru najpozneje 45 dni po sprejetju ter vsaj 25 delovnih dni pred začetkom veljavnosti objavi kakršen koli nov postopek za izdajanje izvoznih dovoljenj ali kakršno koli spremembo postopkov za izdajanje izvoznih dovoljenj.

5. Na zahtevo pogodbenice se druga pogodbenica v 60 dneh odzove na utemeljeno poizvedbo v zvezi s kakršnim koli postopkom za izdajanje izvoznih dovoljenj, ki ga namerava sprejeti ali ga je sprejela ali ohranila, kot tudi o merilih za odobritev ali dodelitev izvoznih dovoljenj, vključno z upravičenostjo oseb, podjetij in institucij, da vložijo tak zahtevek, upravnim organom ali organi, na katere je treba zahtevek nasloviti, in seznamom izdelkov, za katere velja zahteva za izvozno dovoljenje. 6. Pogodbenici uvedeta in upravljata vse postopke za izdajanje izvoznih dovoljenj v skladu z: (a) odstavki od 1 do 9 člena 1 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj; (b) členom 2 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj; (c) členom 3 Sporazuma o izdajanju uvoznih dovoljenj razen pododstavkov 5(a), (c), (j) in (k). V ta namen so določbe iz pododstavkov (a), (b) in (c) smiselno vključene v ta sporazum in so njegov sestavni del. 7. Vsaka pogodbenica zagotovi, da se vsi postopki za izdajanje izvoznih dovoljenj uporabljajo nevtralno ter se izvajajo pošteno, pravično, nediskriminatorno in pregledno. 8. Pogodbenica odobri izvozna dovoljenja za ustrezno obdobje, ki ni krajše, kot je določeno v domači zakonodaji, ki določa zahteve za izvozna dovoljenja, in ne izključuje izvoza.

9. Če pogodbenica zavrne zahtevek za izvozno dovoljenje za blago iz druge pogodbenice, na zahtevo vložnika in takoj po prejemu zahtevka vložniku predloži pisno obrazložitev razlogov za zavrnitev. Vložnik ima pravico do pritožbe ali pregleda v skladu z domačo zakonodajo ali postopki pogodbenice izvoznice.

10. Pogodbenica sprejme ali ohrani postopke za avtomatično izdajanje izvoznih dovoljenj kot pogoj za izvoz z njenega ozemlja le, da izpolni legitimne cilje, potem ko je opravila ustrezno oceno učinka. 11. Pogodbenici sprejmeta ali ohranita neavtomatične postopke za izdajanje izvoznih dovoljenj le za izvajanje ukrepa, ki ni v neskladju s tem sporazumom, vključno s členom 2.22 (Splošne izjeme). Pogodbenica, ki sprejme neavtomatične postopke za izdajanje izvoznih dovoljenj, jasno navede namen takih postopkov za izdajanje dovoljenj. ČLEN 2.18 Upravne pristojbine, druge takse in formalnosti za uvoz in izvoz 1. Vsaka pogodbenica zagotovi, da so pristojbine, takse, formalnosti in zahteve, ki niso uvozne in izvozne carine ter ukrepi iz pododstavkov (i), (ii) in (iii) odstavka (d) člena 2.3 (Opredelitev pojmov), v skladu z obveznostmi pogodbenic iz člena VIII GATT 1994, vključno z njegovimi opombami in dopolnilnimi določbami.

2. Pogodbenica lahko za storitve, ki se opravljajo v zvezi z uvozom ali izvozom blaga, naloži le pristojbine in takse. Pristojbine in takse se ne pobirajo na podlagi ad valorem in ne presegajo približnih stroškov opravljenih storitev. Vsaka pogodbenica objavi informacije o pristojbinah in taksah, ki jih nalaga v zvezi z uvozom in izvozom blaga v skladu s členom 4.10 (Pristojbine in takse). 3. Pogodbenica ne zahteva transakcij v okviru diplomatskih in konzularnih odnosov, vključno s povezanimi pristojbinami in taksami, v zvezi z uvozom ali izvozom blaga. Po treh letih od datuma začetka veljavnosti tega sporazuma pogodbenica ne zahteva konzularne overitve za uvoz blaga, ki ga zajema ta sporazum. ČLEN 2.19 Oznaka porekla

Če v tem sporazumu ni določeno drugače, Vietnam pri izvajanju zahtev za obvezno označevanje države porekla nekmetijskih izdelkov Unije sprejme oznako „Made in EU“ ali podobno oznako v lokalnem jeziku, ki izpolnjuje te zahteve.

ČLEN 2.20 Državna trgovinska podjetja 1. Pogodbenici potrjujeta svoje obstoječe pravice in obveznosti iz člena XVII GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami ter Dogovora STO o razlagi člena XVII GATT 1994, ki so smiselno vključene v ta sporazum in so njegov sestavni del. 2. Kadar pogodbenica od druge pogodbenice zahteva informacije o posameznih državnih trgovinskih podjetjih in njihovih dejavnostih, vključno z informacijami o njihovi dvostranski trgovini, zaprošena pogodbenica zagotovi preglednost v skladu s pododstavkom 4(d) člena XVII GATT 1994. ČLEN 2.21 Odprava sektorsko specifičnih netarifnih ukrepov 1. Pogodbenici izvajata svoje zaveze glede sektorsko specifičnih netarifnih ukrepov za blago, kot je določeno v prilogah 2-B (Motorna vozila ter njihovi deli in oprema) in 2C (Zdravila in medicinski pripomočki).

2. Če ta sporazum ne določa drugače, pogodbenici 10 let po začetku veljavnosti tega sporazuma na zahtevo katere koli od njiju in v skladu s svojimi notranjimi postopki začneta pogajanja z namenom razširitve obsega svojih zavez glede sektorsko specifičnih netarifnih ukrepov za blago.

ČLEN 2.22 Splošne izjeme 1. To poglavje nobeni pogodbenici v ničemer ne preprečuje sprejemanja ukrepov v skladu s členom XX Sporazuma GATT 1994, vključno z njegovimi pojasnjevalnimi opombami in dopolnilnimi določbami, ki so smiselno vključene v ta sporazum in so njegov sestavni del. 2. Pogodbenici razumeta, da pogodbenica izvoznica, ki namerava sprejeti kakršne koli ukrepe iz pododstavkov (i) in (j) člena XX GATT 1994, pred sprejetjem takih ukrepov drugi pogodbenici predloži vse zadevne informacije. Pogodbenici se na zahtevo posvetujeta z namenom, da se poišče sprejemljiva rešitev. Pogodbenici se lahko dogovorita o kakršnih koli sredstvih, potrebnih za odpravo težav. Če zaradi izjemnih in kritičnih okoliščin, ki zahtevajo takojšnje ukrepanje, predhodno obvestilo ali pregled ni mogoč, lahko pogodbenica izvoznica uporabi potrebne previdnostne ukrepe in o tem takoj obvesti drugo pogodbenico.

ČLEN 2.23 Odbor za blagovno menjavo 1. Odbor za blagovno menjavo, ustanovljen v skladu s členom 17.2 (Specializirani odbori), sestavljajo predstavniki pogodbenic. 2. Odbor za blagovno menjavo obravnava vse zadeve, ki izhajajo iz tega poglavja in Protokola 1 (O opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in načinih upravnega sodelovanja). 3. Odbor za blagovno menjavo v skladu s členom 17.2 (Specializirani odbori) opravlja naslednje naloge:

(a) pregled in spremljanje izvajanja in delovanja določb iz odstavka 2; (b) opredelitev in priporočanje ukrepov za odpravo vseh morebitnih razlik ter spodbujanje, olajšanje in izboljšanje dostopa do trga, vključno z morebitnim pospeškom tarifnih obveznosti v skladu s členom 2.7 (Zmanjšanje ali odprava carin); (c) priporočanje Odboru za trgovino, da ustanovi delovne skupine, za katere meni, da so potrebne; (d) prevzem kakršnega koli dodatnega dela, ki mu ga naloži Odbor za trgovino; ter

(e) predlaganje sklepov, ki jih sprejme Odbor za trgovino za spremembo seznama dišečih sort riža, vključenih v pododstavek 5(c) pododdelka 1 (Tarifne kvote Unije) oddelka B (Tarifne kvote) Priloge 2-A (Zmanjšanje ali odprava carin). POGLAVJE 3 TRGOVINSKA SREDSTVA ODDELEK A PROTIDAMPINŠKE IN IZRAVNALNE DAJATVE

ČLEN 3.1 Splošne določbe 1. Pogodbenici potrjujeta svoje pravice in obveznosti iz člena VI GATT 1994, Protidampinškega sporazuma in Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih.

2. Pogodbenici se ob priznavanju dejstva, da se protidampinški in izravnalni ukrepi lahko zlorabijo za oviranje trgovine, strinjata, da: (a) bi bilo treba trgovinska sredstva uporabljati tako, da so v skladu z vsemi ustreznimi zahtevami STO, hkrati pa bi morali temeljiti na poštenem in preglednem sistemu; ter (b) bi bilo treba skrbno preučiti interese druge pogodbenice, kadar pogodbenica meni, da je treba take ukrepe uvesti. 3. V tem oddelku se poreklo določa v skladu s členom 1 Sporazuma o pravilih o poreklu. ČLEN 3.2 Preglednost

1. Brez poseganja v člen 6.5 Protidampinškega sporazuma in člen 12.4 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih pogodbenici neposredno po kakršni koli uvedbi morebitnih začasnih ukrepov in v vsakem primeru pred končno določitvijo zainteresiranim stranem v celoti in smiselno razkrijeta vsa bistvena dejstva in pomisleke, na katerih temelji sklep o uporabi ukrepov. Razkritja so v pisni obliki, zainteresiranim stranem pa zagotavljajo dovolj časa za predložitev pripomb.

2. Če to ne zadržuje po nepotrebnem izvedbe preiskave, se zainteresiranim stranem da na voljo možnost, da med preiskavami v zvezi s trgovinskimi sredstvi izrazijo svoja stališča. ČLEN 3.3 Upoštevanje javnega interesa Pogodbenica ne uporabi protidampinških ali izravnalnih ukrepov, če se lahko na podlagi informacij, ki so na voljo med preiskavo, jasno sklepa, da uporaba takih ukrepov ni v javnem interesu. Pri določitvi javnega interesa pogodbenica upošteva stanje domače industrije, uvoznike in njihova reprezentativna združenja ter reprezentativne uporabnike in reprezentativne potrošniške organizacije, in sicer na podlagi predložitve ustreznih informacij preiskovalnim organom. ČLEN 3.4 Pravilo nižje dajatve Protidampinška ali izravnalna dajatev, ki jo naloži pogodbenica, ne presega stopnje dampinga ali subvencije, proti kateri se lahko uvede izravnalni ukrep, pogodbenica pa si prizadeva zagotoviti, da je znesek te dajatve nižji od te stopnje, če bi taka nižja dajatev zadostovala za odpravo škode domači industriji.

ČLEN 3.5

Izvzetje iz reševanja sporov Za določbe tega oddelka ne velja poglavje 15 (Reševanje sporov). ODDELEK B GLOBALNI ZAŠČITNI UKREPI ČLEN 3.6 Splošne določbe 1. Pogodbenici potrjujeta svoje pravice in obveznosti iz člena XIX GATT 1994, Sporazuma o zaščitnih ukrepih in člena 5 Sporazuma o kmetijstvu. 2. Pogodbenica za isto blago hkrati ne uporabi: (a) dvostranskega zaščitnega ukrepa v skladu z oddelkom C (Dvostranska zaščitna klavzula) tega poglavja; ter



(b) ukrepa v skladu s členom XIX GATT 1994 in Sporazumom o zaščitnih ukrepih. 3. V tem oddelku se poreklo določa v skladu s členom 1 Sporazuma o pravilih o poreklu. ČLEN 3.7 Preglednost 1. Ne glede na člen 3.6 (Splošne določbe) pogodbenica, ki začne globalno preiskavo v zvezi z zaščitnimi ukrepi ali namerava uvesti globalne zaščitne ukrepe, na zahtevo druge pogodbenice in pod pogojem, da ima ta zadosten interes, takoj predloži ad hoc pisno obvestilo z vsemi ustreznimi informacijami, ki so privedle do začetka globalne zaščitne preiskave, in, odvisno od primera, predlog za uvedbo globalnih zaščitnih ukrepov, če je ustrezno, tudi na podlagi začasnih ugotovitev. To ne posega v člen 3.2 Sporazuma o zaščitnih ukrepih. 2. Pri uvedbi globalnih zaščitnih ukrepov si pogodbenici prizadevata, da se uvedejo na način, ki najmanj vpliva na njuno dvostransko trgovino.

3. Za namene odstavka 2, če pogodbenica meni, da so pravne zahteve za uvedbo dokončnih zaščitnih ukrepov izpolnjene, o tem obvesti drugo pogodbenico in omogoči, da se opravijo dvostranska posvetovanja. Če ni bila sprejeta nobena zadovoljiva rešitev v 30 dneh od prejema obvestila, lahko pogodbenica sprejme dokončne globalne zaščitne ukrepe. Drugi pogodbenici bi bilo treba omogočiti možnost za posvetovanja, da se izmenjajo stališča o informacijah iz odstavka 1. ČLEN 3.8 Izvzetje iz reševanja sporov

Za določbe tega oddelka, ki se nanašajo na pravice in obveznosti STO, ne velja poglavje 15 (Reševanje sporov).

ODDELEK C DVOSTRANSKA ZAŠČITNA KLAVZULA ČLEN 3.9 Opredelitev pojmov V tem oddelku: (a) se pojem „domača industrija“ razlaga v skladu s pododstavkom 1(c) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih. V ta namen je pododstavek 1(c) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih smiselno vključen v ta sporazum in je njegov sestavni del; (b) se pojma „resna škoda“ in „tveganje za nastanek resne škode“ razlagata v skladu s pododstavkoma 1(a) in 1(b) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih. V ta namen sta pododstavka 1(a) in 1(b) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih smiselno vključena v ta sporazum in sta njegov sestavni del; ter (c) „prehodno obdobje“ pomeni obdobje 10 let od začetka veljavnosti tega sporazuma.



ČLEN 3.10 Uporaba dvostranskega zaščitnega ukrepa 1. Če se katero koli blago s poreklom z ozemlja pogodbenice zaradi zmanjšanja ali odprave carine v skladu s tem sporazumom uvaža na ozemlje druge pogodbenice v takih povečanih količinah, v absolutnem smislu ali glede na domačo proizvodnjo, in pod takimi pogoji, da povzroča resno škodo ali pomeni tveganje za nastanek resne škode za domačo industrijo, ki proizvaja podobno ali neposredno konkurenčno blago, lahko pogodbenica uvoznica samo v prehodnem obdobju sprejme ukrepe iz odstavka 2 v skladu s pogoji in postopki iz tega oddelka, razen če je drugače določeno v pododstavku 6(c) člena 3.11 (Pogoji in omejitve). 2. Pogodbenica uvoznica lahko uvede dvostranski zaščitni ukrep, s katerim: (a) se ustavi nadaljnje zniževanje carinske stopnje za zadevno blago, določene v Prilogi 2-A (Odprava carin); ali (b) se carinska stopnja za blago zviša na raven, ki ne presega nižje od naslednjih: (i) carinske stopnje države z največjimi ugodnostmi za blago, veljavne v trenutku sprejetja ukrepa; ali

(ii) osnovne carinske stopnje, določene v seznamih iz Priloge 2-A (Odprava carin), v skladu s členom 2.6 (Zmanjšanje ali odprava carin na uvoz). ČLEN 3.11

Pogoji in omejitve 1. Pogodbenica drugo pogodbenico pisno obvesti o začetku preiskave iz odstavka 2 in se z njo vnaprej posvetuje toliko časa pred uporabo dvostranskega zaščitnega ukrepa, kolikor je mogoče, da se pregledajo informacije, pridobljene med preiskavo, in izmenjajo stališča o ukrepu. 2. Pogodbenica uporabi dvostranski zaščitni ukrep le po preiskavi, ki jo izvedejo njeni pristojni organi v skladu s členom 3 in pododstavkom 2(c) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih. V ta namen sta člen 3 in pododstavek 2(c) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih smiselno vključena v ta sporazum in sta njegov sestavni del; 3. V preiskavi iz odstavka 2 pogodbenica ravna v skladu z zahtevami iz pododstavka 2(a) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih. V ta namen je pododstavek 2(a) člena 4 Sporazuma o zaščitnih ukrepih smiselno vključen v ta sporazum in je njegov sestavni del.

4. Preiskava mora na podlagi objektivnih dokazov dokazati tudi obstoj vzročne povezave med povečanim uvozom in resno škodo ali tveganjem za nastanek resne škode. Preiskava upošteva tudi obstoj katerega koli dejavnika razen povečanega uvoza, ki lahko hkrati povzroči škodo. 5. Vsaka od pogodbenic zagotovi, da njeni pristojni organi preiskavo iz odstavka 2 opravijo v enem letu od datuma njenega začetka. 6. Nobena pogodbenica ne uporablja dvostranskega zaščitnega ukrepa: (a) razen v takem obsegu in tako dolgo, kot je to potrebno za preprečitev ali odpravo resne škode in olajšanje prilagoditve; (b) več kot dve leti, vendar se obdobje lahko podaljša za največ dve leti, če pristojni organi pogodbenice uvoznice v skladu s postopki iz tega člena ugotovijo, da je ukrep še naprej potreben za preprečitev ali odpravo resne škode ali olajšanje prilagoditev in da obstajajo dokazi o prilagajanju industrije, pod pogojem da skupno obdobje izvajanja zaščitnega ukrepa, vključno z obdobjem začetnega izvajanja in vsakim njegovim podaljšanjem, ni daljše od štirih let; ali (c) po koncu prehodnega obdobja, razen s soglasjem druge pogodbenice.



7. Za lažjo prilagoditev v primeru, ko je pričakovano trajanje dvostranskega zaščitnega ukrepa več kot dve leti, pogodbenica, ki uporablja ukrep, v obdobju uporabe postopoma liberalizira ukrep v rednih časovnih presledkih. 8. Ko pogodbenica preneha izvajati dvostranski zaščitni ukrep, je stopnja carine tista stopnja, ki bi bila v skladu z njenim seznamom iz Priloge 2-A (Odprava carin) veljavna, če se ukrep ne bi izvajal. ČLEN 3.12 Začasni ukrepi V kritičnih okoliščinah, kadar bi odlašanje povzročilo škodo, ki bi se težko odpravila, lahko pogodbenica začasno izvaja dvostranski zaščitni ukrep po predhodni ugotovitvi, da obstajajo jasni dokazi, da se je uvoz blaga s poreklom iz druge pogodbenice povečal zaradi zmanjšanja ali odprave carine v skladu s tem sporazumom ter da tak uvoz povzroča resno škodo ali tveganje za nastanek resne škode za domačo industrijo. Noben začasni ukrep ne traja več kot 200 dni, pogodbenica pa v tem času izpolnjuje zahteve iz odstavkov 2 in 3 člena 3.11 (Pogoji in omejitve). Pogodbenica takoj povrne vsako povišanje tarife, če se med preiskavo iz odstavka 2 člena 3.11 (Pogoji in omejitve) ne ugotovi, da so zahteve iz odstavka 1 člena 3.10 (Uporaba dvostranskega zaščitnega ukrepa) izpolnjene. Trajanje kakršnega koli začasnega ukrepa se šteje kot del obdobja iz odstavka 5(b) člena 3.11 (Pogoji in omejitve).

ČLEN 3.13 Nadomestila 1. Pogodbenica, ki uporablja dvostranski zaščitni ukrep, se posvetuje z drugo pogodbenico, da se dogovorita o ustreznem nadomestilu za liberalizacijo trgovine v obliki koncesij z enakovrednimi učinki na trgovino ali v obliki koncesij, enakovrednih vrednosti dodatnih dajatev, ki se pričakujejo kot rezultat zaščitnega ukrepa. Pogodbenica, ki uporablja dvostranski zaščitni ukrep, zagotovi možnost za taka posvetovanja najpozneje 30 dni po uporabi dvostranskega zaščitnega ukrepa. 2. Če v 30 dneh od začetka posvetovanja iz odstavka 1 ni dosežen dogovor o nadomestilu za liberalizacijo trgovine, lahko pogodbenica, katere blago je predmet dvostranskega zaščitnega ukrepa, začasno opusti uporabo koncesije v zvezi z blagom s poreklom iz pogodbenice, ki uporablja dvostranski zaščitni ukrep z enakovrednimi učinki kot dvostranski zaščitni ukrep. Obveznost pogodbenice, ki uporabi dvostranski zaščitni ukrep, glede zagotovitve nadomestila in pravica druge pogodbenice, da začasno opusti koncesije v skladu s tem odstavkom, prenehata veljati na dan, ko se dvostranski zaščitni ukrep preneha izvajati.

3. Pravica do začasne opustitve iz odstavka 2 se ne izvršuje v prvih 24 mesecih veljavnosti dvostranskega zaščitnega ukrepa, pod pogojem da je zaščitni ukrep v skladu z določbami tega sporazuma.

ČLEN 3.14 Uporaba angleškega jezika Za zagotovitev čim večje učinkovitosti pri uporabi pravil o trgovinskih sredstvih iz tega poglavja preiskovalni organi pogodbenic uporabljajo angleški jezik kot podlago za sporočila in dokumente, izmenjane med pogodbenicama v okviru preiskav v zvezi s trgovinskimi sredstvi. POGLAVJE 4 OLAJŠEVANJE CARINE IN TRGOVINE ČLEN 4.1 Cilji

1. Pogodbenici priznavata pomen olajševanja carine in trgovine v razvijajočem se svetovnem trgovinskem okolju. Pogodbenici okrepita sodelovanje na tem področju, da njuna carinska zakonodaja in postopki dosegajo cilje o spodbujanju olajševanja trgovine in hkrati zagotavljajo učinkovit carinski nadzor.

2. Pogodbenici se strinjata, da njuna zakonodaja ne sme biti diskriminatorna in da carinski postopki temeljijo na uporabi sodobnih metod in učinkovitega nadzora za boj proti goljufijam in za spodbujanje zakonite trgovine. 3. Pogodbenici priznavata, da legitimni cilji javnih politik, vključno s cilji v zvezi z varnostjo, zaščito in bojem proti goljufijam, ne smejo biti ogroženi. ČLEN 4.2 Carinsko sodelovanje in medsebojna upravna pomoč 1. Ustrezni organi pogodbenic sodelujejo glede carinskih zadev, da bi zagotovili dosego ciljev iz člena 4.1 (Cilji). 2. Pogodbenici okrepita carinsko sodelovanje, med drugim z: (a) izmenjavo informacij v zvezi s carinsko zakonodajo, njenim izvajanjem in carinskimi postopki, zlasti na naslednjih področjih: (i) poenostavljanje in posodabljanje carinskih postopkov; (ii) izvrševanje pravic intelektualne lastnine na mejah s strani carinskih organov;



(iii) olajšanje tranzita in pretovarjanja ter (iv) odnosi s poslovno skupnostjo; (b) preučitvijo možnosti razvoja skupnih pobud v zvezi z uvoznimi in izvoznimi ter drugimi carinskimi postopki, vključno s tehnično pomočjo, za zagotovitev učinkovitih storitev za poslovno skupnost; (c) krepitvijo sodelovanja na področju carin v mednarodnih organizacijah, kot sta STO in Svetovna carinska organizacija (v nadaljnjem besedilu: WCO); ter (d) vzpostavitvijo, kadar je to ustrezno in primerno, vzajemnega priznavanja programov trgovinskega partnerstva in carinskega nadzora, vključno z enakovrednimi ukrepi za olajševanje trgovine. 3. Pogodbenici si vzajemno zagotavljata medsebojno upravno pomoč v carinskih zadevah v skladu s Protokolom 2 (Medsebojna upravna pomoč v carinskih zadevah).

ČLEN 4.3 Carinska zakonodaja in postopki 1. Carinska zakonodaja in postopki pogodbenic temeljijo na mednarodnih instrumentih in standardih, ki se uporabljajo na področju carine in trgovine, vključno z vsebinskimi elementi revidirane Kjotske konvencije o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov, sklenjene 26. junija 1999 v Bruslju, Mednarodne konvencije o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljnjem besedilu: konvencija o harmoniziranem sistemu), okvira standardov za zaščito in olajševanje svetovne trgovine ter modela carinskih podatkov Svetovne carinske organizacije.

2. Carinska zakonodaja in postopki pogodbenic: (a) so namenjeni zaščiti zakonite trgovine prek učinkovitega izvrševanja in usklajevanja z zakonodajnimi zahtevami; (b) se izogibajo nepotrebnim ali diskriminatornim bremenom za gospodarske subjekte in omogočajo nadaljnjo poenostavitev za gospodarske subjekte z visoko stopnjo skladnosti; ter (c) preprečujejo goljufije in nezakonite ali škodljive dejavnosti.

3. Pogodbenici se strinjata, da morajo biti njuni carinska zakonodaja in postopki, vključno s pravnimi sredstvi, sorazmerni in nediskriminatorni ter da njihova uporaba ne zadrži neupravičeno sprostitve blaga. 4. Pogodbenici za izboljšanje delovnih metod in zagotovitev nediskriminacije, preglednosti, učinkovitosti, neoporečnosti in odgovornosti postopkov: (a) poenostavita in pregledata, kadar koli je to mogoče, zahteve in formalnosti v zvezi s hitro prepustitvijo in carinjenjem blaga; ter (b) sprejmeta nadaljnje korake za poenostavitev in standardizacijo podatkov in dokumentacije, ki jih potrebujejo carinske in druge agencije. ČLEN 4.4 Sprostitev blaga

1. Vsaka pogodbenica zagotovi, da njeni carinski organi uporabljajo zahteve in postopke, ki predvidevajo sprostitev blaga v roku, ki ni daljši od tistega, ki je potreben za zagotavljanje skladnosti z njenimi carinskimi in drugimi trgovinskimi zakoni in formalnostmi. Vsaka pogodbenica si prizadeva za nadaljnje skrajšanje tega obdobja in sprostitev blaga brez nepotrebnega odlašanja.

2. Pogodbenici med drugim dovolita sprostitev blaga brez plačila carine, pod pogojem da se končno plačilo carine zagotovi z jamstvom, če je to potrebno v skladu z njuno zakonodajo za zagotovitev končnega plačila carine. 3. Vsaka pogodbenica zagotovi, da njeni carinski organi zagotovijo vnaprejšnjo elektronsko predložitev in nadaljnjo obdelavo informacij pred fizičnim prihodom blaga (obdelava pred prihodom), da se omogoči sprostitev blaga ob prihodu. ČLEN 4.5 Poenostavljeni carinski postopki 1. Vsaka pogodbenica določi poenostavljene carinske postopke, ki so pregledni in učinkoviti, da se zmanjšajo stroški in poveča predvidljivost za gospodarske subjekte, vključno z malimi in srednjimi podjetji. Lažji dostop do carinskih poenostavitev je na voljo tudi za pooblaščene trgovce v skladu z objektivnimi in nediskriminatornimi merili. 2. Pri zaključevanju formalnosti dajanja blaga v carinski postopek se uporabi enotna upravna listina ali enakovredna elektronska različica. 3. Pogodbenici uporabita sodobne carinske tehnike, vključno z oceno tveganja in revizijami po carinjenju, da se poenostavita in olajšata vstop in sprostitev blaga.

4. Pogodbenici spodbujata postopni razvoj in uporabo sistemov, vključno s sistemi, ki temeljijo na informacijski tehnologiji, da se olajša elektronska izmenjava podatkov med trgovci, carinskimi upravami in drugimi zadevnimi agencijami.

ČLEN 4.6 Tranzit in pretovarjanje 1. Vsaka pogodbenica zagotovi olajševanje ter učinkovit nadzor pretovarjanja in tranzita prek svojega ozemlja. 2. Za olajšanje tranzitnega prometa vsaka pogodbenica zagotovi sodelovanje in usklajevanje med vsemi zadevnimi organi in agencijami na svojem ozemlju. ČLEN 4.7 Obvladovanje tveganja 1. Vsaka pogodbenica svoje postopke pregleda in sprostitve ter postopke revizije po carinjenju oblikuje na podlagi načel ocene tveganja in revizij, namesto da bi vsako pošiljko posebej podrobno preučila za skladnost z vsemi uvoznimi zahtevami.

2. Pogodbenici sprejmeta in uporabljata svoje zahteve in postopke za nadzor uvoza, izvoza, tranzita in pretovarjanja blaga na podlagi načel obvladovanja tveganja, ki se uporabljajo zato, da se ukrepi v zvezi s skladnostjo usmerijo na transakcije, ki jim je treba nameniti pozornost. ČLEN 4.8

Preglednost 1. Vsaka pogodbenica zagotovi, da so njeni carinski in drugi trgovinski zakoni, predpisi in splošni upravni postopki in druge zahteve, vključno s pristojbinami in taksami, takoj na voljo zainteresiranim stranem in, kadar je to mogoče in izvedljivo, na uradnem spletišču. 2. Vsaka pogodbenica določi ali ohrani eno ali več informacijskih točk za obravnavo vprašanj zainteresiranih strani o carinskih in drugih trgovinskih zadevah. ČLEN 4.9 Vnaprejšnje odločbe 1. Na pisno zahtevo trgovcev carinski organi vsake pogodbenice v skladu s svojimi zakoni in drugimi predpisi pred uvozom blaga na njeno ozemlje izdajo pisne vnaprejšnje odločbe o tarifni uvrstitvi ali o kateri koli drugi zadevi, o kateri se pogodbenici dogovorita.

2. V skladu z vsemi zahtevami glede zaupnosti v zakonih in drugih predpisih vsake pogodbenice vsaka pogodbenica objavi svoje vnaprejšnje odločbe o tarifni uvrstitvi in o vseh zadevah, o katerih se sporazumeta pogodbenici, na primer na uradnem spletišču. 3. Za olajšanje trgovine pogodbenici v svoj dvostranski dialog vključita redne posodobitve o spremembah v njunih zakonih in drugih predpisih o vnaprejšnjih odločbah. ČLEN 4.10

Pristojbine in takse 1. Vsaka pogodbenica objavi informacije o pristojbinah in taksah v uradno določenem mediju in, kadar je to mogoče in izvedljivo, na uradnem spletišču. Te informacije vključujejo pristojbine in takse, ki se bodo uporabile, posebne razloge za pristojbine ali takse za opravljeno storitev, naziv pristojnega organa ter datum in način plačila. 2. Nobena pogodbenica ne naloži novih ali spremenjenih pristojbin in taks, dokler se informacije v skladu z odstavkom 1 ne objavijo in dajo na voljo.

ČLEN 4.11 Carinski deklarant Pogodbenici v svoji carinski zakonodaji in postopkih ne zahtevata obvezne uporabe carinskih deklarantov. Če in ko pogodbenici izdajata dovoljenja carinskim deklarantom, uporabljata pregledna, nediskriminatorna in sorazmerna pravila. ČLEN 4.12 Carinsko vrednotenje 1. Pogodbenici določita carinsko vrednost blaga v skladu s členom VII GATT 1994 in Sporazumom o carinskem vrednotenju.

2. Pogodbenici sodelujeta z namenom, da dosežeta skupni pristop k vprašanjem v zvezi s carinskim vrednotenjem.

ČLEN 4.13 Pregledi pred odpremo Pogodbenici se strinjata, da njuna carinska zakonodaja in postopki ne zahtevajo obvezne uporabe pregledov pred odpremo, kot so določeni v Sporazumu o pregledih pred odpremo, ali kakšnih koli drugih dejavnosti pregleda, ki jih pred postopkom carinjenja na namembnem kraju izvajajo zasebne družbe. ČLEN 4.14 Pregled in pritožba Vsaka pogodbenica zagotovi učinkovite, hitre, nediskriminatorne in lahko dostopne postopke, ki zagotavljajo pravico do pritožbe proti upravnim ukrepom, odločbam in sklepom carinske uprave ali drugih agencij, ki vplivajo na uvoz ali izvoz blaga ali blago v tranzitu.

ČLEN 4.15

Odnosi s poslovno skupnostjo Pogodbenici se strinjata: (a) da obstaja potreba po pravočasnih posvetovanjih s trgovinskimi predstavniki o zakonodajnih predlogih in splošnih postopkih v zvezi z vprašanji o olajševanju carine in trgovine. V ta namen vsaka pogodbenica opravi ustrezna posvetovanja med upravami in poslovno skupnostjo; (b) da bosta objavili ali kako drugače dali na voljo, če je le mogoče z elektronskimi sredstvi, novo zakonodajo in splošne postopke, povezane z vprašanji o olajševanju carine in trgovine, pred uvedbo takšne zakonodaje in postopkov, prav tako pa tudi spremembe in razlage takšne zakonodaje in postopkov. Poleg tega bosta javnosti dali na voljo ustrezne informacije upravne narave, vključno z zahtevami uradov, postopki vstopa, delovnim časom in postopki delovanja carinskih uradov v pristaniščih in na mejnih prehodih ter kontaktnimi točkami za poizvedbe; (c) da mora preteči razumno obdobje med objavo in začetkom veljavnosti nove ali spremenjene zakonodaje, postopkov in pristojbin ali drugih dajatev; ter (d) da bosta zagotovili, da bodo zahteve glede carinskih in z njimi povezanih zahtev in postopkov še naprej izpolnjevale potrebe poslovne skupnosti, upoštevale dobre prakse in čim manj omejevale trgovino.

ČLEN 4.16 Odbor za carino 1. Odbor za carino, ustanovljen s členom 17.2 (Specializirani odbori), sestavljajo predstavniki pogodbenic. 2. Odbor za carino zagotavlja, da to poglavje pravilno deluje in da carinski organi izvršujejo pravice intelektualne lastnine iz pododdelka 4 (Izvrševanje pravic na mejah) oddelka C (Izvrševanje pravic intelektualne lastnine) poglavja 12 (Intelektualna lastnina), Protokola 1 (O opredelitvi pojma „izdelki s poreklom“ in metodah upravnega sodelovanja), Protokola 2 (Medsebojna upravna pomoč v carinskih zadevah) in vseh dodatnih določb, ki se nanašajo na carino, o katerih se dogovorita pogodbenici.

3. Odbor za carino preuči potrebo po sklepih, mnenjih, predlogih ali priporočilih v zvezi z vsemi vprašanji, ki izhajajo iz izvajanja določb iz odstavka 2, ter sprejme sklepe, mnenja, predloge ali priporočila. Pristojen je za sprejetje sklepov o vzajemnem priznavanju tehnik obvladovanja tveganja, meril in standardov tveganja, nadzora varnosti in programov trgovinskega partnerstva, vključno z vidiki, kot so prenos podatkov in skupne dogovorjene koristi.

POGLAVJE 5 TEHNIČNE OVIRE V TRGOVINI ČLEN 5.1 Potrditev Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini Pogodbenici potrjujeta svoje medsebojne pravice in obveznosti iz Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, ki je smiselno vključen v ta sporazum in je njegov sestavni del. ČLEN 5.2 Cilji

1. Cilj tega poglavja je olajšanje in povečanje dvostranske blagovne menjave s preprečevanjem, ugotavljanjem in odpravo nepotrebnih ovir za trgovino s področja uporabe Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini ter krepitvijo dvostranskega sodelovanja med pogodbenicama. 2. Pogodbenici vzpostavita in okrepita tehnične zmogljivosti in institucionalno infrastrukturo o zadevah, ki se nanašajo na tehnične ovire v trgovini.

ČLEN 5.3 Področje uporabe in opredelitev pojmov 1. To poglavje se uporablja za pripravo, sprejetje in uporabo standardov, tehničnih predpisov in postopkov ugotavljanja skladnosti, kot so opredeljeni v Prilogi 1 k Sporazumu o tehničnih ovirah v trgovini, ki lahko vplivajo na blagovno menjavo med pogodbenicama, razen za: (a) specifikacije nabav, ki jih pripravijo vladni organi za potrebe lastne proizvodnje ali porabe; ali (b) sanitarne in fitosanitarne ukrepe, kot so opredeljeni v Prilogi A k Sporazumu o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih. 2. Vsaka pogodbenica ima pravico pripraviti, sprejeti in uporabljati standarde, tehnične predpise in postopke ugotavljanja skladnosti v skladu s tem poglavjem in Sporazumom o tehničnih ovirah v trgovini. 3. V tem poglavju se uporablja opredelitev pojmov iz Priloge 1 k Sporazumu o tehničnih ovirah v trgovini.



ČLEN 5.4 Tehnični predpisi 1. Vsaka pogodbenica kar najbolje uporabi dobro regulativno prakso, kot je določeno v Sporazumu o tehničnih ovirah v trgovini in tem poglavju, zlasti z: (a) ocenjevanjem razpoložljivih regulativnih in neregulativnih alternativ predlaganim tehničnim predpisom, ki bi izpolnjevale legitimne cilje pogodbenice, v skladu s členom 2.2 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini; prizadevanjem, da se med drugim oceni učinek predlaganega tehničnega predpisa z regulativno oceno učinka, kot priporoča Odbor za tehnične ovire v trgovini, ustanovljen v skladu s členom 13 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini; (b) uporabo ustreznih mednarodnih standardov, kot so standardi Mednarodne organizacije za standardizacijo, Mednarodne elektrotehniške komisije, Mednarodne telekomunikacijske zveze in Komisije za Codex Alimentarius, kot podlage za njihove tehnične predpise, razen če bi bili ti mednarodni standardi neučinkoviti ali neprimerni za izpolnjevanje legitimnih ciljev, za katere si prizadeva pogodbenica. Kadar pogodbenica ne uporabi mednarodnih standardov kot podlage za svoje tehnične predpise, na zahtevo druge pogodbenice opredeli kakršno koli bistveno odstopanje od ustreznih mednarodnih standardov in pojasni razloge, zakaj so bili ti standardi ocenjeni za neprimerne ali neučinkovite za zastavljeni cilj;

(c) pregledom tehničnih predpisov brez poseganja v člen 2.3 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, da bi se povečala njihova konvergenca z ustreznimi mednarodnimi standardi. Pri tem pregledu pogodbenici med drugim upoštevata morebitne spremembe ustreznih mednarodnih standardov in to, ali okoliščine, zaradi katerih so se pojavile razlike v katerem od ustreznih mednarodnih standardov, še vedno obstajajo; (d) opredelitvijo tehničnih predpisov na podlagi zahtev glede zmogljivosti izdelka in ne na podlagi projektne ali opisne značilnosti. 2. V skladu s členom 2.7 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini pogodbenica ugodno obravnava sprejetje tehničnih predpisov druge pogodbenice kot enakovrednih, tudi če se ti predpisi razlikujejo od njenih, če se strinja, da ti predpisi ustrezno izpolnjujejo cilje njenih predpisov. 3. Pogodbenica, ki je pripravila tehnični predpis, za katerega meni, da je enakovreden tehničnemu predpisu druge pogodbenice zaradi združljivega cilja in obsega izdelka, lahko od druge pogodbenice pisno zahteva, da tehnični predpis prizna kot enakovreden. Ta zahteva mora biti v pisni obliki in podrobno opisovati razloge, zakaj bi bilo treba tehnični predpis obravnavati kot enakovreden, vključno z razlogi v zvezi z obsegom izdelka. Pogodbenica, ki se ne strinja, da je tehnični predpis enakovreden, drugi pogodbenici na zahtevo predloži razloge za svojo odločitev.

ČLEN 5.5

Standardi 1. Pogodbenici potrjujeta svoje obveznosti iz člena 4.1 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini za zagotovitev, da njuni organi za standardizacijo sprejmejo in spoštujejo Kodeks dobre prakse za pripravo, sprejetje in uporabo standardov iz Priloge 3 k Sporazumu o tehničnih ovirah v trgovini. Pogodbenici dodatno potrjujeta svojo zavezanost načelom iz sklepov in priporočil, ki jih je sprejel Odbor STO za tehnične ovire v trgovini od 1. januarja 1995, G/TBT/1/rev. 12 z dne 21. januarja 2015 (v nadaljnjem besedilu: dokument), vključno s Sklepom Odbora o načelih za razvoj mednarodnih standardov, smernic in priporočil v zvezi s členoma 2 in 5 ter Prilogo 3 k Sporazumu, navedenim v prilogah k delu 1 dokumenta. 2. Zaradi uskladitve standardov v čim večjem obsegu pogodbenici spodbujata svoje organe za standardizacijo, kot tudi regionalne organe za standardizacijo, katerih članice so pogodbenici ali njuni organi za standardizacijo, da: (a) sodelujejo v mejah razpoložljivih virov pri pripravljanju mednarodnih standardov s strani ustreznih mednarodnih organov za standardizacijo;

(b) uporabljajo ustrezne mednarodne standarde kot podlago za standarde, ki jih razvijajo, razen če bi bili ti mednarodni standardi neučinkoviti ali neprimerni za izpolnjevanje legitimnih ciljev, za katere si prizadeva pogodbenica, na primer zaradi nezadostne ravni zaščite, temeljnih podnebnih ali geografskih dejavnikov ali osnovnih tehnoloških problemov; (c) preprečujejo podvajanje ali prekrivanje z delom mednarodnih organov za standardizacijo; (d) pregledujejo nacionalne in regionalne standarde, ki ne temeljijo na ustreznih mednarodnih standardih, v rednih časovnih presledkih, da bi povečali njihovo konvergenco z ustreznimi mednarodnimi standardi; ter (e) sodelujejo z ustreznimi organi za standardizacijo druge pogodbenice pri mednarodnih standardizacijskih dejavnostih. To sodelovanje se lahko izvaja v mednarodnih organih za standardizacijo ali na regionalni ravni. 3. Pogodbenici si izmenjujeta informacije o: (a) svoji uporabi standardov v zvezi s tehničnimi predpisi;

(b) svojih postopkih standardizacije in obsegu svoje uporabe mednarodnih ali regionalnih standardov kot osnove za svoje nacionalne standarde; ter

(c) sporazumih o sodelovanju pri standardizaciji, ki jih izvaja katera koli pogodbenica, vključno z vprašanji standardizacije v mednarodnih sporazumih s tretjimi osebami, če to ni izrecno prepovedano z navedenimi sporazumi. 4. Pogodbenici se zavedata, da je v skladu s Prilogo 1 k Sporazumu o tehničnih ovirah v trgovini skladnost s standardi prostovoljna. Kadar pogodbenica prek vključitve ali sklicevanja v tehničnih predpisih ali postopkih ugotavljanja skladnosti določi obvezne standarde, ki jih je treba izpolnjevati, se uporablja člen 5.7 (Preglednost). ČLEN 5.6 Postopki ugotavljanja skladnosti 1. Pri obveznih postopkih ugotavljanja skladnosti pogodbenici smiselno uporabljata odstavek 1 člena 5.4 (Tehnični predpisi), da bi se izognili nepotrebnim oviram za trgovino ter zagotovili preglednost in nediskriminacijo. 2. V skladu s členom 5.1.2 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, kadar pogodbenica uvoznica zahteva potrditev skladnosti s svojimi veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi, njeni postopki ugotavljanja skladnosti niso strožji ali se ne uporabljajo bolj, kot je potrebno, da se tej pogodbenici omogoči ustrezno zagotovilo, da so izdelki skladni z veljavnimi tehničnimi predpisi ali standardi, pri čemer se upošteva tveganje neskladnosti.

3. Pogodbenici priznavata, da obstaja širok obseg mehanizmov za lažje sprejemanje rezultatov ugotavljanja skladnosti, opravljenega na ozemlju druge pogodbenice, ki vključujejo: (a) zaupanje pogodbenice uvoznice v dobaviteljevo izjavo o skladnosti;

(b) sporazume o vzajemnem sprejemanju rezultatov postopkov ugotavljanja skladnosti v zvezi s posebnimi tehničnimi predpisi, ki jih opravljajo organi s sedežem na ozemlju druge pogodbenice, (c) uporabo akreditacije za izbiro organov za ugotavljanje skladnosti s sedežem na ozemlju ene od pogodbenic; (d) določitev organov za ugotavljanje skladnosti, vključno z organi s sedežem na ozemlju druge pogodbenice, na vladni ravni; (e) enostransko priznanje rezultatov ugotavljanja skladnosti, opravljenega na ozemlju pogodbenice, s strani druge pogodbenice; (f) prostovoljne sporazume med organi za ugotavljanje skladnosti s sedežem na ozemlju katere koli pogodbenice; ter (g) uporabo regionalnih in mednarodnih večstranskih sporazumov in dogovorov o medsebojnem priznavanju, katerih podpisnici sta pogodbenici.

4. Pogodbenici se ob upoštevanju zlasti v odstavku 3 navedenega zavezujeta: (a) da bosta izboljšali izmenjavo informacij o mehanizmu iz odstavka 3 in podobnih mehanizmih za lažje sprejemanje rezultatov ugotavljanja skladnosti; (b) da si bosta izmenjevali informacije o ugotavljanju skladnosti, zlasti o merilih za izbiro ustreznih postopkov ugotavljanja skladnosti za posebne izdelke; (c) da bosta upoštevali izjavo dobavitelja o skladnosti kot eno od zagotovil skladnosti z domačim pravom;

(d) da bosta preučili ureditve za vzajemno priznavanje rezultatov postopkov ugotavljanja skladnosti v skladu s postopkom iz odstavka 5; (e) da si bosta izmenjevali informacije o politiki akreditiranja ter preučili, kako najbolje uporabiti mednarodne standarde za akreditiranje in mednarodne sporazume, ki vključujejo organe pogodbenic za akreditiranje, na primer prek mehanizmov Mednarodnega združenja za akreditacijo laboratorijev in Mednarodnega akreditacijskega foruma; (f) da bosta preučili pridružitev ali po potrebi spodbujali svoje organe za preskušanje, inšpekcijske preglede in certificiranje k pridružitvi katerim koli operativnim mednarodnim sporazumom ali ureditvam za usklajevanje ali lajšanje sprejemanja rezultatov ugotavljanja skladnosti;

(g) da bosta zagotovili, da lahko gospodarski subjekti izbirajo med subjekti za ugotavljanje skladnosti, ki jih organi določijo za izvajanje nalog, ki jih za zagotavljanje skladnosti zahteva domače pravo; (h) da si bosta prizadevali za uporabo akreditiranja pri izbiri organov za ugotavljanje skladnosti; ter (i) da bosta zagotavljali neodvisnost in odsotnost navzkrižja interesov med akreditacijskimi organi in organi za ugotavljanje skladnosti. 5. Na zahtevo pogodbenice se lahko druga pogodbenica odloči za začetek posvetovanj z namenom opredelitve sektorskih pobud v zvezi z uporabo postopkov ugotavljanja skladnosti ali lajšanja sprejemanja rezultatov ugotavljanja skladnosti, ki so primerni za zadevne sektorje. Pogodbenica, ki predloži zahtevo, bi morala predložiti ustrezne informacije o tem, kako bi sektorske pobude olajšale trgovino. Če druga pogodbenica to zahtevo zavrne, na zahtevo predloži utemeljitev. 6. Pogodbenici potrjujeta svoje obveznosti iz člena 5.2.5 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, da so pristojbine za obvezno ugotavljanje skladnosti uvoženih izdelkov pravične glede na kakršne koli pristojbine, ki se zaračunajo za ugotavljanje skladnosti podobnih izdelkov domačega porekla ali izdelkov s poreklom iz katere koli druge države, ob upoštevanju stroškov komunikacije, prevoza in drugih stroškov, do katerih pride zaradi različnih lokacij obratov vložnika in organa za ugotavljanje skladnosti.

ČLEN 5.7 Preglednost

Pogodbenici priznavata pomembnost preglednosti v zvezi s pripravo, sprejetjem in uporabo standardov, tehničnih predpisov in postopkov ugotavljanja skladnosti. Pogodbenici v zvezi s tem potrjujeta svoje obveznosti glede preglednosti iz Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini. Vsaka pogodbenica: (a) upošteva pripombe druge pogodbenice, kadar je del postopka priprave tehničnega predpisa na voljo za javno posvetovanje, in na zahtevo pravočasno predloži pisne odgovore na pripombe druge pogodbenice; (b) gospodarskim subjektom in drugim zainteresiranim stranem druge pogodbenice omogoči sodelovanje na kakršnem koli formalnem javnem posvetovanju o pripravi tehničnih predpisov pod pogoji, ki niso manj ugodni od pogojev, zagotovljenih njenim fizičnim ali pravnim osebam; (c) kadar se izvajajo ocene učinka, v skladu s pododstavkom 1(a) člena 5.4 (Tehnični predpisi), o izidu ocene učinka predlaganega tehničnega predpisa obvesti drugo pogodbenico na njeno zahtevo;

(d) pri obveščanju v skladu s členom 2.9.2 ali 5.6.2 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini: (i) drugi pogodbenici omogoči vsaj 60 dni po obvestilu za pisno predložitev pripomb k predlogu in, kadar je to izvedljivo, ustrezno upošteva razumne zahteve za podaljšanje tega obdobja; (ii) predloži elektronsko različico besedila iz obvestila; (iii) zagotovi, če v obvestilu poslano besedilo ni v enem od uradnih jezikov STO, podroben in izčrpen opis vsebine ukrepa v obliki obvestila STO; (iv) pisno odgovori na pisne pripombe, ki jih je prejela od druge pogodbenice glede predloga, in sicer najpozneje do datuma objave končnega tehničnega predpisa ali postopka za ugotavljanje skladnosti; ter (v) predloži informacije o sprejetju in začetku veljavnosti ukrepa iz obvestila, sprejeto končno besedilo pa z dodatkom k prvotnemu obvestilu;

(e) zagotovi dovolj časa med objavo in začetkom veljavnosti tehničnih predpisov, tako da se gospodarski subjekti druge pogodbenice lahko prilagodijo, razen ob nenadnih težavah ali tveganju za nastanek nenadnih težav v zvezi z varnostjo, zdravjem, varstvom okolja ali nacionalno varnostjo;

(f) zagotovi, da so vsi sprejeti in veljavni tehnični predpisi in obvezni postopki ugotavljanja skladnosti javno in brezplačno dostopni na uradnih spletiščih; ter (g) zagotovi, da informacijska točka, določena v skladu s členom 10.1 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, zagotavlja informacije in odgovore v enem od uradnih jezikov STO za razumne poizvedbe druge pogodbenice ali zainteresiranih strani druge pogodbenice o sprejetih tehničnih predpisih, postopkih ugotavljanja skladnosti in standardih. ČLEN 5.8 Nadzor trga Pogodbenici: (a) izmenjujeta stališča glede nadzora trga in izvršilnih dejavnosti; (b) zagotavljata, da funkcije nadzora trga izvajajo pristojni organi in da ni navzkrižja interesov med funkcijo nadzora trga in funkcijo ugotavljanja skladnosti; ter (c) zagotovita, da ni navzkrižja interesov med organi za nadzor trga in gospodarskimi subjekti pod kontrolo ali nadzorom.



ČLEN 5.9 Označevanje in etiketiranje 1. Pogodbenici se zavedata, da lahko tehnični predpis vključuje ali obravnava izključno zahteve za označevanje ali etiketiranje. Kadar tehnični predpisi pogodbenice vsebujejo obvezne zahteve za označevanje ali etiketiranje, ta pogodbenica upošteva načela člena 2.2 Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini, zlasti da se tehnični predpisi ne pripravljajo z namenom ali učinkom ustvarjanja nepotrebnih ovir za mednarodno trgovino ter da ne smejo bolj omejevati trgovine, kot je to potrebno za doseganje legitimnega cilja. 2. Če zahteva obvezno označevanje ali etiketiranje izdelkov, pogodbenica: (a) zahteva samo informacije, ki so pomembne za potrošnike ali uporabnike izdelka ali ki kažejo skladnost izdelka z obveznimi tehničnimi zahtevami; (b) ne zahteva predhodne odobritve, registracije ali certificiranja etiket ali oznak izdelkov kot pogoj, da se dajo na trg izdelki, ki bi bili sicer skladni z njenimi obveznimi tehničnimi zahtevami, razen če je to potrebno zaradi tveganja, ki ga izdelki predstavljajo za zdravje ali življenje ljudi, živali ali rastlin, okolje ali nacionalno varnost; ta določba ne posega v pravico pogodbenice, da zahteva predhodno odobritev posebnih informacij, ki jih je treba navesti na etiketi ali oznaki glede na zadevne domače predpise;

(c) če zahteva, da gospodarski subjekti uporabljajo enkratno identifikacijsko številko, gospodarskim subjektom druge pogodbenice brez nepotrebnega odlašanja in na nediskriminatoren način zagotovi to številko; (d) če navedbe niso zavajajoče, protislovne ali dvoumne glede informacij, ki jih zahteva pogodbenica uvoznica blaga, dovoli: (i) informacije v drugih jezikih poleg informacij v jeziku, ki ga zahteva pogodbenica uvoznica blaga; (ii) mednarodno sprejete nomenklature, piktograme, simbole ali grafične prikaze; ali

(iii) dodatne informacije poleg tistih, ki jih zahteva pogodbenica uvoznica blaga; (e) sprejme, da etiketiranje, vključno z dodatnim etiketiranjem ali popravki na etiketah, če je ustrezno, poteka v odobrenih prostorih, na primer v carinskih ali potrjenih skladiščih na točki uvoza, v pogodbenici uvoznici pred distribucijo in prodajo izdelka; pogodbenica lahko zahteva, da se izvirna etiketa ne odstrani; (f) si prizadeva namesto oznak ali etiket, fizično pritrjenih na izdelek, sprejeti začasne ali odstranljive etikete oziroma označevanje ali etiketiranje v spremni dokumentaciji, kadar meni, da s tem niso ogroženi legitimni cilji iz Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini.

ČLEN 5.10 Sodelovanje in olajševanje trgovine 1. Pogodbenici okrepita sodelovanje na področju standardov, tehničnih predpisov in postopkov ugotavljanja skladnosti za izboljšanje vzajemnega razumevanja njunih sistemov in olajšanja trgovine med njima. V ta namen lahko vzpostavita dialoge o regulativnih vprašanjih na horizontalni in sektorski ravni. 2. Pogodbenici si prizadevata opredeliti, razviti in spodbujati dvostranske pobude v zvezi s standardi, tehničnimi predpisi in postopki ugotavljanja skladnosti, ki so primerni za posamezna vprašanja ali sektorje in ki olajšujejo trgovino. Te pobude lahko vključujejo: (a) spodbujanje dobrih regulativnih praks z regulativnim sodelovanjem, vključno z izmenjavo informacij, izkušenj in podatkov, da bi izboljšali kakovost in učinkovitost svojih standardov, tehničnih predpisov in postopkov ugotavljanja skladnosti ter učinkovito uporabljali zakonodajne vire; (b) uporabo pristopa, ki temelji na tveganju, za ugotavljanje skladnosti, na primer opiranje na dobaviteljevo izjavo o skladnosti za izdelke z majhnim tveganjem, in, če je ustrezno, zmanjšanje zapletenosti tehničnih predpisov, standardov in postopkov ugotavljanja skladnosti;

(c) povečanje konvergence njunih