[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 18. 10. 2006

COM(2006) 594 konč.

2006/0196 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega izoblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti

(predložila Komisija) {SEC(2006) 1291}{SEC(2006) 1292}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Ozadje

Kot del postopka usklajevanja ciljev postopnega, nadzorovanega odpiranja poštnega trga in trajnega jamstva zagotavljanja univerzalne storitve, kot to predvideva Svet v svoji Resoluciji z dne 7. februarja 1994 o razvoju poštnih storitev v Skupnosti[1], Poštna direktiva[2] predvideva časovni razpored za odločitve o nadaljnjem odpiranju poštnih trgov. Člen 7 Poštne direktive določa, da:

- mora Komisija do 31. decembra 2006 Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo skupaj s predlogom, ki potrjuje, če je to potrebno, datum 2009 za popolno izoblikovanje notranjega poštnega trga ali pa določa drug ukrep;

- mora predlog Komisije temeljiti na zaključkih študije o možnostih, ki za vsako državo članico oceni vpliv popolnega izoblikovanja notranjega poštnega trga v letu 2009 na univerzalno storitev.

Ta predlog temelji na ugotovitvah možnostne študije o vplivu popolnega izoblikovanja notranjega poštnega trga v letu 2009 na univerzalno storitev[3], kot to zahtevajo Poštna direktiva, Poročilo o presoji vpliva[4] in Poročilo o uporabi Poštne direktive[5], ki vključuje temeljit pregled sektorja. V teh dokumentih so navedene podrobnejše informacije o splošnem ozadju in argumentih za ta predlog, kot je navedeno v naslednjih poglavjih.

predlog komisije

Pravni vidiki

Načelo subsidiarnosti

Cilji predlaganega ukrepa so doseganje notranjega trga poštnih storitev z odstranitvijo izključnih in posebnih pravic v poštnem sektorju, zaščita skupne ravni univerzalnih storitev za vse uporabnike v vseh državah EU in vzpostavitev usklajenih načel za ureditev poštnih storitev v okolju odprtega trga z namenom zmanjšanja drugih ovir za delovanje notranjega trga.

Države članice teh ciljev same ne morejo doseči v zadostni meri. Najbolj jasen dokaz tega je, da številne države članice ohranjajo monopole različnih obsegov nad zagotavljanjem določenih poštnih storitev, da lahko financirajo univerzalne storitve, medtem ko so druge države popolnoma ali delno odpravile monopole ali pa nameravajo to storiti do leta 2009.

Te cilje je mogoče, zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa, laže doseči na ravni Skupnosti, in predlaga se, da lahko Skupnost v ta namen sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kot je to določeno v členu 5 Pogodbe ES.

Sorazmernost

V skladu z načelom sorazmernosti, kakor je določeno v členu 5 Pogodbe ES, ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev.

Ta predlog za spremenjeno Direktivo še naprej zagotavlja splošni okvir regulativnih elementov, ne pa podrobne zbirke pravil za ureditev sektorja.

Zaradi načela sorazmernosti vsebuje predlog vrsto možnosti, ki jih države članice lahko izberejo za lažje doseganje predlaganih ciljev:

- metode financiranja, predlagane v členu 7, dajejo državam članicam na voljo veliko možnosti in jim ne vsiljujejo ene same rešitve;

- vprašanje dostopa do omrežja je obravnavano v predlaganem novem členu 11a in državam članicam prepušča, da ocenijo potrebo po ureditvi in obsegu ureditve, ki se nanaša na dostop do določenih elementov poštne infrastrukture ali storitev, in da uravnavajo postopen dostop do elementov omrežja za razvrščanje in dostavo;

- predlaga se odstranitev zahteve za spremljanje navzkrižnih subvencij s predpisi iz šeste alinee člena 12, značilnimi za sektor, in prepustitev učinkovite zakonske ureditve tega vprašanja državam članicam.

- ne predlaga se ustanovitev novih teles, ki bi usklajevale dejavnosti nacionalnih regulativnih organov.

elementi predloga

Potrditev časovnega razporeda odpiranja trga, določenega v Direktivi na podlagi zaključkov možnostne študije o vplivu popolnega izoblikovanja notranjega poštnega trga v letu 2009 na univerzalno storitev

Možnostna študija ugotavlja, da je doseganje notranjega trga poštnih storitev vseh držav članic v letu 2009 združljivo z ohranjanjem visoke kakovosti univerzalne storitve in potrjuje popolno odpiranje trga do 1. januarja 2009.

Potrditev leta 2009 kot datuma za dokončno oblikovanje notranjega trga poštnih storitev bo omogočila koristi večje konkurenčnosti, ki bo izboljšala ravni storitev glede kakovosti, cen, in možnosti za uporabnike ter omogočila večji potencial rasti in zaposlovanja v sektorju. To je tudi nujen in sorazmeren odgovor na potrebe uporabnikov in širšega evropskega gospodarstva.

Za ohranitev ozemeljske in socialne kohezije ter ob upoštevanju dejstva, da lahko države članice z uporabo prilagodljivosti, predvidene v Poštni direktivi, prilagodijo nekatere posebne značilnosti storitev lokalnemu povpraševanju, je primerno, da se v celoti ohranijo univerzalna storitev in povezane zahteve glede kakovosti, določene v omenjeni direktivi.

Zato ta predlog predvideva nov člen 7, ki v prvem odstavku državam članicam prepoveduje dodeljevanje ali ohranjanje izključnih in posebnih pravic v poštnem sektorju.

Dopolnilni in spremljevalni ukrepi za zaščito univerzalne storitve

Možnostna študija je določila številne spremljevalne ali „pomožne“ ukrepe na evropski in državni ravni, ki jih države članice lahko sprejmejo za zaščito univerzalne storitve, če to postane potrebno. Nekateri izmed teh ukrepov so regulativni, nekateri tržno zasnovani, vsi ukrepi pa so namenjeni pomoči in/ali zaščiti univerzalne storitve pod finančno sprejemljivimi pogoji na konkurenčnem trgu. Ti ukrepi se štejejo kot zadostni za omogočanje odpiranje trga v vseh državah članicah.

Določeni so bili tudi dodatni zaščitni ukrepi v obliki posebnih mehanizmov financiranja za nadomestitev, če je to potrebno in sorazmerno, negospodarskih stroškov zagotavljanja univerzalne storitve, in sicer na načine, ki bi imeli manj izkrivljajoč učinek na notranji trg kot ohranjevanje monopola.

Nekateri regulativni ukrepi za zaščito univerzalne storitve so že na voljo v okviru sedanje Poštne direktive, na primer prilagoditev zagotavljanja univerzalne storitve potrebam uporabnikov znotraj meja Poštne direktive, uvajanje obveznosti zagotavljanja storitev za pooblaščene izvajalce, posredovanje regulativnih organov za varstvo konkurence in, če je to primerno, uvajanje postopnega dostopa do delov omrežja za razvrščanje in dostavo. Če bi bili na ravni Skupnosti potrebni dodatni regulativni pomožni ukrepi, se to odraža v tem predlogu.

Poleg tega se morajo države članice same odločiti za ukrepe, ki so bodisi povezani z delovanjem trga ali pa niso del okvira Skupnosti. Kot je prikazano v možnostni študiji ali študijah sektorja, lahko ti zajemajo ukrepe za nadaljnje izboljšanje učinkovitosti, ki jih morajo sprejeti trenutni izvajalci univerzalne storitve, diverzifikacijo njihovih virov dohodkov in ukrepe za povečevanje obsega.

V skladu s predlaganim poštnim okvirom EU bodo lahko države članice določile najboljšo prilagojeno kombinacijo različnih ukrepov, ki bi jo bilo mogoče izvajati za zaščito univerzalne storitve v novem tržnem okolju.

Alternativni stroškovno učinkoviti ukrepi za zagotavljanje univerzalnih storitev (člena 3 in 6)

Člen 4 Poštne direktive je vzpostavil posebne ugodnosti za zagotavljanje univerzalne storitve z obveznim predhodnim imenovanjem izvajalca(-ev) univerzalne storitve. Razvoj večje konkurenčnosti in izbire na trgu pomeni, da lahko obstajajo drugi, enako učinkoviti načini jamstva za zagotavljanje univerzalne storitve. Ta predlog s predlaganimi spremembami členov 4 in 3(3) določa, da imajo države članice možnost določiti najbolj učinkovit in primeren mehanizem za zagotavljanje razpoložljivosti univerzalne storitve ob upoštevanju načel nepristranskosti, preglednosti, nediskriminatornosti, sorazmernosti in najmanjšega izkrivljanja trga.

Ti mehanizmi lahko olajšajo zagotavljanje univerzalne storitve ali njenih delov tako, da je na primer zagotavljanje univerzalne storitve prepuščeno tržnim silam ali pa je državam članicam dovoljeno, da določijo posebne storitve ali regije, kjer tržne sile ne morejo zagotoviti univerzalne storitve. V tem primeru države članice te storitve zagotovijo na stroškovno učinkovit način z javnim razpisom.

Skladno s povečano prilagodljivostjo držav članic za jamstvo zagotavljanja univerzalne storitve na načine, drugačne od predhodnega imenovanja izvajalca(-ev) univerzalne storitve, ta predlog s spremembo člena 6 določa, da se lahko države članice same odločijo, kako bodo javnosti najbolje posredovale informacije o univerzalnih storitvah.

Okrepitev in razjasnitev načela, da morajo biti tarife univerzalne storitve stroškovno naravnane (druga alinea člena 12 in člen 2(20))

Načelo, da morajo biti storitve prilagojene stroškom, je bilo v različnih jezikovnih različicah Direktive 97/67/ES prevedeno na različne načine, kar lahko vodi do razlik pri tolmačenju. Uporaba pojma „stroškovna naravnanost“ v jezikovnih različicah, kjer se to trenutno še ne izvaja, bo pripomogla k enotni uporabi tega načela. Nadalje bo načelo, da morajo cene spodbujati učinkovitost, izboljšalo uporabo te določbe v korist uporabnikov. Druga alinea člena 12 Poštne direktive dovoljuje državam članicam, da odstopajo od načela prilagajanja tarif univerzalnih storitev stroškom, in sicer z uporabo enotne nacionalne tarife, ki se uporablja ne glede na razdaljo in druge stroške storitev, z namenom boljšega zagotavljanja socialne in ozemeljske kohezije.

Kot so poudarile študije sektorja, lahko obvezno zagotavljanje enotnih tarif v popolnoma konkurenčnem okolju privede do večjih stroškov in tveganj za preživetje določenih storitev, saj bo izvajalec univerzalnih storitev tvegal izgubo pridobitne dejavnosti na območjih, ki so podvržena konkurenčnemu pritisku. Študije sektorja tudi kažejo, da bodo izvajalci univerzalnih storitev verjetno ohranili enotno tarifo po popolnem odprtju trga za veliko število storitev.

V teh okoliščinah morajo države članice omejiti regulativne posege in tako zagotoviti finančno sprejemljivo zagotavljanje univerzalne storitve. Tveganje za finančno ravnovesje univerzalne storitve bo omejeno tako, da bo izvajalcem univerzalnih storitev dovoljena potrebna prilagodljivost za odzivanje na konkurenco. Zato ta predlog s spremembo druge alinee člena 12 določa, da države članice enotnost tarif omejijo na predmete, vključno s tistimi z namembnim krajem v državi članici ali EU, za katere veljajo tarife za en kos (na primer tarife, plačane z znamkami), ki jih uporabniki in majhna podjetja uporabljajo najpogosteje in za katere se pričakuje omejena konkurenca. Opredelitev izraza tarifa za en kos je zajeta v členu 2(20).

Predlagana sprememba vključuje tudi možnost, da države članice zahtevajo enotno tarifo, ko so ogroženi drugi legitimni javni interesi, kot na primer v primerih, ko se poštne storitve uporabljajo za distribucijo tiskanih medijev ob odsotnosti drugih distribucijskih poti. Ta vidik je podrobneje opredeljen v uvodni izjavi 24.

Financiranje univerzalne storitve (člen 7)

V nekaterih primerih je lahko po sprejetju spremljevalnih ukrepov za zaščito univerzalne storitve v nekaterih državah članicah še vedno potrebno financiranje preostalih stroškov zagotavljanja univerzalne storitve. Ta predlog z novim členom 7 pojasni druge možnosti, ki jih imajo države članice v primerih, ko obstaja potreba po zunanjem financiranju univerzalne storitve.

Države članice morajo imeti proste roke pri določanju načina financiranja, ki je najbolje prilagojen njihovim razmeram, hkrati pa se morajo izogibati kakršnemu koli nesorazmernemu izkrivljanju delovanja trga.

Druge možnosti financiranja v novem členu 7 vključujejo javno nadomestilo z neposrednimi državnimi subvencijami (odstavek 3) ali, posredno, financiranje z uporabo postopkov javnih naročil (odstavek 2). Na teh področjih ni treba uvesti novih predpisov, saj javna naročila in javno nadomestilo za storitve splošnega gospodarskega pomena urejata podroben sveženj pravil Skupnosti in sodna praksa, ki veljata tudi za poštni sektor.

Predlagana odstavka 3(b) in 4 člena 7 še naprej določata možnost, prej zajeto v členu 9 Poštne direktive, da država članica ustanovi kompenzacijski sklad za nadomestilo nepravičnega finančnega bremena za izvajalca(-e) univerzalne storitve pri zagotavljanju te storitve. Do danes so izkušnje s kompenzacijskim skladom kot mehanizmom za financiranje univerzalne poštne storitve zelo omejene. Vendar pa to ne preseneča, saj je bilo glavno rezervirano področje, ki se še vedno uporablja v večini držav članic, očiten vir financiranja. Brez rezerviranega področja pa bi moralo nekaj držav članic verjetno ponovno preučiti potrebo po kompenzacijskem skladu in ga obravnavati kot morebitno zaščito, ki jo je treba ohraniti. Odstavka 3(b) in 4 člena 7 prav tako poudarjata možnost urejanja morebitnih preostalih neto stroškov univerzalne storitve z uvedbo plačila za izvajalce storitev in/ali uporabnike.

Drugi v predlogu zajeti ukrepi

Dovoljenja in izdajanje licenc (člen 9)

Države članice lahko še naprej uporabljajo dovoljenja in individualne licence, če je to upravičeno in sorazmerno z zastavljenim ciljem, ob upoštevanju določb člena 9 Poštne direktive. Vendar pa je, kot je bilo poudarjeno v tretjem poročilu Komisije o uporabi Poštne direktive, za zmanjševanje neupravičenih ovir za zagotavljanje storitev na notranjem trgu potrebno nadaljnje usklajevanje pogojev, ki bi jih bilo mogoče uvesti, in načel, uporabnih za te pogoje in postopke.

Ta predlog določa spremembo odstavka 2 člena 9, ki določa naslednje prepovedane pogoje, pridobljene iz praktičnih izkušenj in študij sektorja:

- Omejevanje števila dovoljenj. Ta ukrep je bil uporabljen v drugih omrežnih gospodarskih panogah, kjer podvajanje infrastrukture ni ekonomsko, fizično ali družbeno zaželeno. Ti razlogi v poštnem sektorju ne veljajo.

- Sočasna zahteva za prispevanje k mehanizmu delitve in uvedba obveznosti univerzalne storitve ali kakovosti za enake zahteve pri kakovosti, razpoložljivosti in izvedbi. Obveznosti univerzalne storitve razdelijo neekonomske stroške storitve med nekaj podjetij, medtem ko kompenzacijski sklad podjetjem nalaga dajatev za financiranje neekonomskega stroška enega podjetja, zaradi česar je kombinirana uporaba neupravičena.

- Dvojni pogoji, ki veljajo za podjetja na podlagi druge, sektortorsko nespecifične nacionalne zakonodaje; to bo omejilo nepotrebne upravne stroške za izvajalce poštnih storitev.

- Nesorazmerni ali neupravičeni tehnični ali operativni pogoji. Vsi pogoji, ki so na primer usmerjeni v zaščito zaupnosti pošte ali v pospeševanje vračila napačno dostavljene pošte, so še naprej sprejemljivi.

Te prepovedi ne veljajo za imenovanega(e) izvajalca(-e) univerzalne storitve, za katerega morda velja druga vrsta ureditve, saj mora morda izpolnjevati druge cilje ali delovati na posebni pravni podlagi, kot je npr. javno lastništvo.

Dostop do ključne poštne infrastrukture in storitev (člen 11a)

Na podlagi izkušenj nekaterih držav članic ta predlog uvaja nov člen 11a z namenom zahtevati od držav članic, da ocenijo, ali so okolje z več operaterji, število elementov poštne infrastrukture ali storitve:

- nepogrešljivi ali olajšujejo zagotavljanje storitev s strani operaterjev, ki so pripravljeni konkurirati z izvajalcem(-i) univerzalne storitve; in/ali

- koristni za uporabnike in potrošnike tako, da zmanjšujejo število predmetov, ki so napačno naslovljeni in jih ni mogoče vrniti pošiljatelju, in da zagotavljajo splošno kakovost pošte in zaščito bistvenih zahtev v korist vseh operaterjev in uporabnikov.

Ker so pravni status in razmere na trgu za te elemente poštne infrastrukture ali storitev v državah članicah različni (npr. lastništvo in zagotavljanje storitev je v izključni lasti izvajalca univerzalne storitve, lastništvo ali zagotavljanje storitev s strani več operaterjev), se predlaga omejitev te zahteve za države članice na zahtevo, da se sprejme odločitev na podlagi prejetih informacij o potrebi in obsegu ureditve, izbiri regulativnega instrumenta in vsakega morebitnega nadomestila, ki bi bilo potrebno.

Predlagani člen 11a ne spreminja ureditve postopnega dostopa do dela omrežja za razvrščanje in dostavo. Države članice morajo v zvezi s tem še naprej izpolnjevati peto alineo člena 12 in lahko, ob upoštevanju razmer v državi, uvedejo druge ukrepe za zagotovitev dostopa do javnega poštnega omrežja pod pogoji, ki so pregledni in nediskriminatorni.

Nadzor nad pošteno konkurenco (šesta alinea člena 12 in člen 14)

V popolnoma konkurenčnem okolju morajo države članice izvajalcem univerzalnih storitev omogočati zadostno svobodo pri prilagajanju na konkurenco in hkrati zagotoviti ustrezen nadzor nad ravnanjem operaterjev, ki bi lahko postali prevladujoči, za zaščito učinkovite konkurence.

Ker bo to zahtevalo presojo tržnih pogojev, institucionalnih določb in nadzorne zmogljivosti vseh držav članic, je primerno, da imajo države članice proste roke pri določanju natančnih regulativnih mehanizmov za nadzor trenutnega operaterja ob istočasnem ohranjanju potrebne najmanjše skupne osnove. To na eni strani upravičuje izbris zahteve, naložene državam članicam, da spremljajo navzkrižne subvencije s predpisi, značilnimi za sektor, in na drugi strani ohranitev predpisov glede preglednosti računovodskih izkazov.

V zvezi z navzkrižnimi subvencijami in odsotnostjo rezerviranega področja kot jasnega vira izkrivljanja konkurence, ki je upravičeval veljavna pravila, ta predlog zato s predlaganim izbrisom šeste alinee člena 12 določa, da se države članice odločijo, kako najbolje zagotoviti, da ravnanje izvajalca univerzalne storitve, ki je pogosto tudi glavni operater na trgu, ne vodi do izkrivljanja konkurence. Države članice lahko v ta namen vzpostavijo posebne predhodne preglede (kot to zahteva veljavna direktiva) ali pa se opirajo na naknadno uporabo zakona o omejevanju konkurence s strani organov, pristojnih za konkurenco, in/ali nacionalnih regulativnih organov.

V zvezi s pravili o preglednosti računovodstva, ki veljajo za izvajalca(-e) univerzalne storitve, je zahteva za ločeno stroškovno računovodstvo med prehodom na konkurenčni trg še vedno potrebna. Predlagane spremembe člena 14 odražajo novo stanje brez rezerviranih področij. Zaradi sodelovanja med nacionalnimi regulativnimi organi pri razvoju najboljših praks in skupnih pristopov na tem področju (npr. s strani Odbora evropskih poštnih regulatorjev) v Direktivi ni potrebno, v skladu z načeli boljše ureditve, uvesti podrobnejših in zavezujočih predpisov o razporeditvi stroškov.

Okrepitev varstva potrošnikov (prva alinea člena 12 in členi 19, 22 in 22a)

Ta predlog v skladu z obstoječimi predpisi, veljavnimi za druga področja, in z namenom izboljšanja varstva potrošnikov na razvijajočem se trgu določa, s spremembo člena 19, da se razširi uporaba minimalnih načel glede pritožbenih postopkov z izvajalca(-ev) univerzalne storitve tudi na druge.

Interesi potrošnikov so še nadalje zaščiteni z: 1) izboljšanim medsebojnim usklajenim delovanjem med operaterji, ki izhaja iz dostopa do določenih elementov infrastrukture in storitev, kot to določa predlagani novi člen 11a in je podrobneje obrazloženo zgoraj; 2) zahtevo po sodelovanju med nacionalnimi regulativnimi organi in organi za varstvo potrošnikov, zajeto v predlagani spremembi drugega odstavka člena 22; 3) pojasnitvijo vloge in pooblastil nacionalnih regulativnih organov za spremljanje in nadzorovanje univerzalne storitve v tretjem odstavku člena 22 in prvem odstavku člena 22a.

Nenazadnje se ob upoštevanju pomena poštnih storitev za slepe in slabovidne osebe kot potrošnike poštnih storitev predlaga, da se v prvi alinei člena 12 potrdi, da postopek odpiranja trga ne okrni stalne ponudbe določenih brezplačnih storitev za slepe in slabovidne osebe, ki so ga uvedle države članice v skladu z veljavnimi mednarodnimi obveznostmi, določenimi v okviru Svetovne poštne zveze.

Izvajanje pooblastil Komisije (člen 21)

Odbor, ki je bil vzpostavljen s Poštno direktivo, Komisiji pomaga pri izvajanju njenih pooblastil in zlasti pri spremembi Priloge 1 v zvezi s cilji kakovosti storitev za čezmejne storitve znotraj Skupnosti in pri sprejemanju pogojev standardiziranega merjenja kakovosti (prim. člen 16 Direktive).

Ker se regulativne funkcije tega odbora nanašajo na spremembo nebistvenih elementov Direktive, je treba uskladiti pravila, ki ga urejajo, z regulativnim postopkom, nedavno uvedenim s sklepom Sveta o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji dodeljenih izvedbenih pooblastil[6], ki Evropskemu parlamentu daje dodatne mehanizme za nadzor takšnih ukrepov.

Nacionalni regulativni organi (člen 22)

Vloga nacionalnih regulativnih organov bo verjetno še naprej ostala odločilna, zlasti v tistih državah članicah, kjer prehod na konkurenčnost še ni zaključen. Za izboljšanje učinkovitega delovanja teh organov in na podlagi izkušenj na podobno urejenih področjih ter posvetovanj v Evropskem odboru poštnih regulatorjev kot tudi različnih študij sektorja ta predlog predvideva naslednje spremembe člena 22:

- Strukturno ločitev regulativnih funkcij od dejavnosti, povezanih z lastništvom ali nadzorom znotraj operaterja. Države članice morajo v skladu z načelom ločevanja regulativnih in operativnih funkcij zagotoviti neodvisnost nacionalnih regulativnih organov, še zlasti v zvezi s funkcijami, povezanimi z lastništvom, kjer lahko obstaja jasno navzkrižje interesov v vladi, ter tako zagotoviti nepristranskost svojih odločitev. Ta zahteva, ki obstaja v drugih omrežnih panogah, ne povzroči nujno tudi ustanovitve novih upravnih struktur, vendar pa zahteva jasno in trajno ločevanje funkcij, ki jih izvajajo različni javni organi (prvi odstavek člena 22).

- Preglednost pri dodeljevanju regulativnih funkcij in sodelovanje med nacionalnimi organi, ki izvajajo regulativne funkcije. Zaradi pogostega vključevanja različnih nacionalnih teles v izvajanje regulativnih funkcij se predlaga zahteva po uvedbi dodatne preglednosti in torej jasnosti pri dodeljevanju nalog. Zaradi pogostega prekrivanja nalog organov, odgovornih za sektorske predpise, uporabo pravil o konkurenci in varstvo potrošnikov, se predlaga sodelovanje teh organov za boljše zagotavljanje učinkovitega izpolnjevanja nalog (prvi in drugi odstavek člena 22).

- Potrditev pravice do pritožbe zoper odločitve, ki jih sprejmejo nacionalni regulativni organi, in njihove začasne veljavnosti z namenom zagotavljanja jasnosti na trgu med postopkom odpiranja trga in brez poseganja v delitev pristojnosti znotraj nacionalnih pravosodnih sistemov s strani države članice in v pravice pravnih ali fizičnih oseb po notranji zakonodaji (tretji odstavek člena 22).

- Boljše sodelovanje med nacionalnimi regulativnimi organi EU za zagotovitev pravne podpore in spodbude za obstoječe delo, ki ga opravljajo obstoječi organi, npr. Odbor evropskih poštnih regulativnih organov in Odbor za Poštno direktivo, pri spodbujanju najboljše prakse in usklajevanja regulativnih praks na notranjem trgu, pri čemer ni nujno potrebna ustanovitev novih upravnih struktur (drugi odstavek člena 22).

Posredovanje informacij nacionalnim regulativnim organom (člen 22a)

Nacionalni regulativni organi morajo za učinkovito izvajanje svojih nalog pridobiti informacije od udeležencev na trgu. Evropski odbor poštnih regulativnih organov, statistični organi in študije sektorja stalno poudarjajo odsotnost posebnih pooblastil za zbiranje informacij od poštnih operaterjev kot veliko pomanjkljivost pri izvrševanju Direktive in izvajanju nacionalnih predpisov. Ta predlog določa uvedbo novega člena 22a za pooblastitev nacionalnih regulativnih organov za zbiranje informacij, če je to sorazmerno in upravičeno, vključno za statistične namene.

Pregled Poštne direktive in poročanje o njeni uporabi (člen 23)

Ta predlog določa ohranitev rednega spremljanja Direktive in poročanja o njeni uporabi Svetu in Evropskemu parlamentu za načrtovanje nadaljnjih regulativnih ukrepov, ki bi lahko bili potrebni za zagotovitev univerzalne storitve in/ali za postopek odpiranja trga. Na podlagi izkušenj iz preteklosti se predlaga sprememba člena 23, in sicer podaljšanje poročevalnega obdobja z dveh na tri leta. To poročevalno obdobje upošteva hitrost razvoja trga in družbene vidike uporabe Direktive ter zagotavlja ustrezno časovno obdobje, na katerem temeljijo morebitna politična priporočila.

Odstranitev določbe o prenehanju veljavnosti (člena 26 in 27)

V skladu z odločitvijo o odstranitvi posebnih in izključnih pravic leta 2009 (prvi odstavek člena 7) ta predlog določa razveljavitev obstoječe določbe o prenehanju veljavnosti iz odstavka 2 člena 26 in člena 27 Poštne direktive.

Skladnost in boljša ureditev (členi 1, 2, 9, 10 in 11)

Ta predlog določa številne spremembe za izboljšanje pravne jasnosti in skladnosti Poštne direktive.

- Člen 1, druga alinea: predlagana sprememba je skladna s spremembo člena 7, da poštnih storitev ni več mogoče rezervirati.

- Člen 2, odstavek 6: predlagana sprememba pojasnjuje področje uporabe Direktive, še zlasti, da Direktiva velja za vse izvajalce poštnih storitev in ne le za izvajalce univerzalnih storitev.

- Člen 2, odstavek 8: predlagana sprememba je skladna s spremembo člena 7, saj se pojem direktne pošte uporablja samo v povezavi s storitvami, ki jih je mogoče rezervirati.

- Člen 9, odstavek 5: predlagana sprememba je skladna s spremembo člena 7, saj se pojem direktne pošte uporablja samo v povezavi s storitvami, ki jih je mogoče rezervirati.

- Naslov poglavja 4: predlagana sprememba naslova poglavja 4 je skladna s spremembo člena 7, ki izraža, da v skladu s tem predlogom ni več razlike med rezerviranimi in nerezerviranimi poštnimi storitvami.

- Člen 10: predlagane spremembe odražajo novo številčenje Pogodbe ES in dejstvo, da v skladu s tem predlogom ni več razlike med rezerviranimi in nerezerviranimi poštnimi storitvami.

- Člen 11: predlagana sprememba odraža novo številčenje Pogodbe ES.

- Člen 12, peta alinea: izraz „zasebni“ se črta, saj je dejstvo, ali je potrošnik javni ali zasebni, nepomembno in je lahko zavajajoče.

- Člen 26, odstavek 1: predlagani izbris člena 26(1) je skladen s spremembo člena 7, ki izraža, da poštnih storitev ni več mogoče rezervirati in zato ni mogoče uvesti „svobodnejših“ ukrepov.

Da bi pospešila dosleden prevzem sprejetega regulativnega okvira, je Komisija odločena, da bo z državami članicami nadzirala pravilen prevzem, izvajanje in izvrševanje novih določb Direktive ter o tem razpravljala.

2220/0196 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega izoblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti (Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 47(2), 55 in 95 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[7],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[8],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[9],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[10],

ob upoštevanju naslednjega:

1. Svet je v Resoluciji z dne 7. februarja 1994 o razvoju poštnih storitev v Skupnosti[11] kot enega glavnih ciljev poštne politike Skupnosti označil usklajevanje postopnega, nadzorovanega odpiranja trga konkurenci z uravnoteženim jamstvom zagotavljanja univerzalne storitve.

2. Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitev[12], je vzpostavila regulativni okvir za poštni sektor na ravni Skupnosti, vključno z ukrepi za zagotovitev univerzalne storitve in določitvijo največjega števila poštnih storitev, ki jih države članice lahko rezervirajo za svojega izvajalca(-e) univerzalne storitve, za ohranitev univerzalne storitve, ki naj bi se postopno in v vedno večji meri zmanjševala, in časovni razpored za sprejemanje odločitev o nadaljnjem odpiranju trga za vzpostavitev enotnega trga poštnih storitev.

3. Člen 16 Pogodbe ES poudarja vlogo, ki jo imajo storitve splošnega gospodarskega pomena v okviru skupnih vrednot Unije, ter njihovo vlogo pri pospeševanju socialne in ozemeljske kohezije. Navaja, da je treba delovanje takšnih storitev zagotoviti na podlagi načel in pogojev, ki omogočajo izpolnjevanje njihovih nalog.

4. Ukrepi na tem področju bi morali biti zasnovani tako, da se naloge Skupnosti v skladu s členom 2 Pogodbe ES, namreč spodbujanje skladnega, uravnoteženega in trajnega razvoja gospodarskih dejavnosti, visoke ravni zaposlovanja in socialne zaščite, trajne in neinflatorne rasti, visoke stopnje konkurenčnosti in konvergence gospodarskih učinkov, zviševanja ravni in kakovosti življenja, gospodarske in socialne kohezije ter solidarnosti med državami članicami, dosežejo kot cilji.

5. Evropski svet je v sklepih glede vmesnega pregleda lizbonske strategije z dne 22. in 23. marca 2005 ponovno navedel pomen dokončnega oblikovanja notranjega trga kot instrumenta za pospeševanje rasti in ustvarjanje večjega števila in boljših delovnih mest ter pomembno vlogo, ki jo morajo imeti učinkovite storitve splošnega gospodarskega pomena v konkurenčnem in dinamičnem gospodarstvu. Ti sklepi se še naprej uporabljajo za poštne storitve, ki so pomemben instrument komunikacije, trgovine ter socialne in ozemeljske kohezije.

6. Resolucija Evropskega parlamenta z dne 2. februarja 2006 je poudarila družbeni in gospodarski pomen učinkovitih poštnih storitev ter njihovo pomembno vlogo v okviru lizbonske strategije in navedla, da so doslej sprejeti ukrepi reforme privedli do pomembnega pozitivnega razvoja v poštnem sektorju, skupaj z večjo kakovostjo, večjo učinkovitostjo in boljšo usmerjenostjo k uporabnikom.

7. V skladu z Direktivo 97/67/ES, je bila izvedena možnostna študija, ki je za vsako državo članico ocenila vpliv popolnega izoblikovanja notranjega poštnega trga leta 2009 na univerzalno storitev. Komisija je prav tako izvedla natančen pregled poštnega sektorja v Skupnosti, vključno z naročilom študij o gospodarskem, družbenem in tehnološkem razvoju v sektorju. Komisija se je obširno posvetovala z zainteresiranimi stranmi.

8. Glede na možnostno študijo je osnovni cilj zaščite trajnostnega zagotavljanja univerzalne storitve, ki ustreza standardu kakovosti, ki so ga države članice določile v skladu z Direktivo 97/67/ES, mogoče zagotoviti po vsej Skupnosti do leta 2009 brez potrebe po rezerviranem področju.

9. Postopno odpiranje poštnega trga je dalo izvajalcem univerzalne storitve dovolj časa za uvedbo ukrepov posodobitve in prestrukturiranja, ki so potrebni za zagotavljanje dolgoročne sposobnosti preživetja pod novimi tržnimi pogoji, poleg tega pa je državam članicam omogočilo, da prilagodijo svoje regulativne sisteme bolj odprtemu okolju. Države članice lahko izkoristijo priložnost, ki jim jo ponuja obdobje prevzema, in čas, ki je potreben za uvedbo učinkovite konkurence, ter po potrebi nadaljujejo z posodobitvijo in prestrukturiranjem izvajalca(-ev) univerzalne storitve.

10. Možnostna študija kaže, da rezervirano področje ne sme biti več prednostna rešitev za financiranje univerzalne storitve. Ta presoja upošteva interes Skupnosti in njenih držav članic pri izoblikovanju notranjega trga ter njegovega potenciala rasti in zaposlovanja ter zagotavljanja učinkovite storitve splošnega gospodarskega pomena za vse uporabnike. Zato je primerno, da se potrdi datum 1. januar 2009 kot zadnji korak oblikovanja notranjega trga poštnih storitev.

11. V poštnem sektorju je veliko gonil za spremembe, predvsem povpraševanje in spreminjajoče se potrebe potrošnikov, organizacijske spremembe, avtomatizacija in uvajanje novih tehnologij, nadomeščanje z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi in odpiranje trga.

12. Popolno odprtje trga bo pripomoglo k razširitvi celotnega obsega poštnega trga; prispevalo bo tudi k vzdrževanju trajnega in kakovostnega zaposlovanja med ponudniki univerzalnih storitev ter pospešilo ustvarjanje novih delovnih mest pri drugih operaterjih, novih konkurentih in povezanih gospodarskih dejavnostih. Trenutna Direktiva ne posega v pristojnost držav članic za določanje zaposlitvenih pogojev v sektorju poštnih storitev.

13. Poleg tega bo večja konkurenčnost omogočila povezanost poštnega sektorja z drugimi načini komunikacije in izboljšala kakovost storitve za vedno bolj zahtevne uporabnike.

14. Razvoj na sosednjih komunikacijskih trgih je imel različen vpliv v različnih regijah Skupnosti in segmentih populacije ter uporabi poštnih storitev. Ozemeljsko in socialno kohezijo je treba ohraniti in, ob upoštevanju dejstva, da lahko države članice s prilagajanjem, določenim v Direktivi 97/67/ES, prilagodijo nekatere posebne značilnosti storitev lokalnemu povpraševanju, je primerno, da se popolnoma ohranijo univerzalna storitev in z njo povezane zahteve glede kakovosti, določene v omenjeni Direktivi. Da bi odpiranje trga še naprej prinašalo koristi za vse uporabnike, še zlasti za potrošnike ter majhna in srednje velika podjetja, morajo države članice spremljati in nadzirati razvoj trga. Sprejeti morajo ustrezne regulativne ukrepe, ki so na voljo v skladu z Direktivo, da zagotovijo, da dostopnost do poštnih storitev še naprej zadovoljuje potrebe uporabnikov z zagotavljanjem, če je to primerno, najmanjšega števila storitev na isti točki dostopa.

15. Direktiva 97/67/ES je vzpostavila prednost za zagotavljanje univerzalne storitve z imenovanjem izvajalcev univerzalne storitve. Razvoj večje konkurence in izbire pomeni, da so države članice lahko še naprej prilagodljive pri določanju najučinkovitejših in najprimernejših mehanizmov za zagotovitev razpoložljivosti univerzalne storitve, ob upoštevanju načel nepristranskosti, preglednosti, nediskriminatornosti, sorazmernosti in najmanjšega izkrivljanja trga, potrebnega za prosto zagotavljanje poštnih storitev na mednarodnem trgu. Države članice lahko uporabijo enega ali kombinacijo naslednjih mehanizmov: zagotavljanje univerzalne storitve s strani tržnih sil, imenovanje enega ali več podjetij za zagotavljanje različnih elementov univerzalne storitve ali pokrivanje različnih delov ozemeljskega in javno naročanje storitev.

16. Pomembno je, da so uporabniki popolnoma seznanjeni z univerzalno storitvijo in da so podjetja, ki opravljajo poštne storitve, seznanjena s pravicami in obveznostmi izvajalca(-ev) univerzalne storitve. Države članice zagotovijo, da so potrošniki popolnoma seznanjeni z značilnostmi posebnih storitev in dostopnostjo do njih. Vendar pa je primerno, v skladu z večjo prilagodljivostjo držav članic pri zagotavljanju univerzalne storitve na druge načine in ne z imenovanjem izvajalca(-ev) univerzalne storitve, da se državam članicam omogoči prilagodljivost pri odločanju, kako bodo te informacije sporočile javnosti.

17. Ob upoštevanju izvedenih študij in z namenom odpiranja vseh možnosti notranjega trga poštnih storitev je primerno prekiniti uporabo rezerviranega področja in posebnih pravic kot načina za zagotavljanje financiranja univerzalne storitve.

18. Zunanje financiranje preostalih neto stroškov univerzalne storitve bo morda še vedno potrebno za nekatere države članice. Zato je treba natančno pojasniti druge možnosti, ki so na voljo za zagotavljanje financiranja univerzalne storitve, v obsegu, ki je potreben in je ustrezno utemeljen, državam članicam pa prepustiti izbiro mehanizmov financiranja, ki bodo uporabljeni. Te druge možnosti vključujejo uporabo postopkov javnih naročil in, če obveznosti univerzalne storitve povzročajo neto stroške univerzalne storitve in predstavljajo nepravično finančno breme za imenovano podjetje, javno nadomestilo in delitev stroškov med izvajalce storitve in/ali uporabnike na pregleden način s prispevki v kompenzacijski sklad. Države članice lahko uporabijo druga sredstva financiranja, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti, kot je odločitev, da se dobiček, ki izhaja iz drugih dejavnosti izvajalcev univerzalne storitve izven obsega univerzalne storitve, v celoti ali delno nameni financiranju neto stroškov univerzalne storitve, če so skladni s trenutno veljavno Direktivo.

19. Za določitev, katera podjetja morajo prispevati v kompenzacijski sklad, države članice upoštevajo, ali je mogoče storitve, ki jih nudijo takšna podjetja, z vidika uporabnika šteti za nadomestljive z univerzalnimi storitvami, ob istočasnem upoštevanju značilnosti storitev, vključno z dodano vrednostjo, ter njihovo predvideno uporabo. Da bi se storitve štele za nadomestljive, ni nujno, da vsebujejo vse značilnosti univerzalne storitve, kot sta na primer dnevna dostava ali popolna nacionalna pokritost. Da bi se pri določanju prispevka teh podjetij za stroške zagotavljanja univerzalne storitve v državi članici upoštevalo načelo sorazmernosti, morajo države članice uporabiti pregledna in nediskriminacijska merila, kot je na primer delež teh podjetij pri dejavnostih, ki spadajo na področje univerzalne storitve v tej državi članici.

20. Načela preglednosti, nediskriminatornosti in sorazmernosti iz Direktive 97/67/ES se še naprej uporabljajo pri vseh mehanizmih financiranja in vse odločitve na tem področju morajo temeljiti na preglednih, nepristranskih in preverljivih merilih. Zlasti neto stroške univerzalne storitve je treba izračunati, z odgovornostjo nacionalnega regulativnega organa, kot razliko med neto stroški za imenovano podjetje, ki posluje z obveznostmi univerzalne storitve in ki ne posluje z obveznostmi univerzalne storitve. Izračun mora upoštevati vse druge pomembne elemente, vključno z vsemi tržnimi koristmi, ki jih ima podjetje, imenovano za zagotavljanje univerzalne storitve, upravičenostjo do primernega dobička in spodbudami za stroškovno učinkovitost.

21. Državam članicam je treba dovoliti uporabo dovoljenj in individualnih licenc, če je to upravičeno in sorazmerno z zastavljenim ciljem. Vendar pa je, kot je bilo poudarjeno v Poročilu o uporabi Direktive 97/67/ES, potrebno nadaljnje usklajevanje pogojev, ki se lahko uvedejo za zmanjševanje neupravičenih ovir za zagotavljanje storitev na notranjem trgu. V tem kontekstu lahko države članice na primer dovolijo podjetjem, da izberejo med obveznostjo po zagotavljanju storitve ali finančnim prispevkom za stroške te storitve, ki jo zagotavlja drugo podjetje, vendar ne smejo več nalagati sočasne zahteve po prispevanju k mehanizmu delitve in zahteve po obveznosti univerzalne storitve ali kakovosti, ki obe služita istemu namenu. Treba je tudi pojasniti, da nekatere določbe o dovoljenjih in izdajanju licenc ne veljajo za imenovane izvajalce univerzalne storitve.

22. V okolju, kjer storitve na področju univerzalne storitve izvaja več poštnih podjetij, je primerno zahtevati, da vse države članice z namenom spodbujanja učinkovite konkurence ocenijo, ali je nekatere elemente poštne infrastrukture ali določene storitve, ki jih na splošno zagotavljajo izvajalci univerzalne storitve, treba narediti dostopne drugim operaterjem, ki nudijo podobne storitve, in/ali varujejo uporabnike in potrošnike z zagotavljanjem splošne kakovosti poštne storitve. Ker se pravni položaj in položaj na trgu teh elementov ali storitev v državah članicah razlikujeta, je primerno zahtevati od držav članic le, da sprejmejo odločitev na podlagi prejetih informacij o potrebi, obsegu in izbiri regulativnih instrumentov, vključno z delitvijo stroškov, čer je to primerno. Ta določba ne posega v pravico držav članic, da sprejmejo ukrepe za zagotovitev dostopa do javnega poštnega omrežja ob upoštevanju načel preglednosti in nediskriminatornosti.

23. Glede na pomembnost poštnih storitev za slepe in slabovidne osebe je treba zagotoviti, da postopek odpiranja trga ne bo okrnil stalne ponudbe nekaterih brezplačnih storitev za slepe in slabovidne osebe, ki so jo uvedle države članice v skladu z veljavnimi mednarodnimi obveznostmi.

24. V popolnoma konkurenčnem okolju je pomembno, tako za finančno ravnovesje univerzalne storitve kot tudi za omejevanje izkrivljanja trga, da se od načela, da cene odražajo običajne tržne pogoje in stroške, odstopa samo z namenom zaščite javnih interesov. Ta cilj se doseže z nadaljnjim omogočanjem državam članicam, da ohranijo enotne tarife za pošto s tarifo za en kos, storitev, ki jo potrošniki ter majhna in srednje velika podjetja uporabljajo najpogosteje. Posamezne države članice lahko ohranijo enotne tarife tudi za nekatere druge poštne pošiljke z namenom zaščite pravic splošnega javnega pomena, kot je npr. dostop do kulturne, regionalne in socialne kohezije.

25. Zaradi nacionalnih posebnosti, vključenih v ureditev pogojev, pod katerimi mora delovati trenutni izvajalec univerzalnih storitev v popolnoma konkurenčnem okolju, je treba državam članicam omogočiti svobodo pri odločanju, kako najbolje spremljati navzkrižne subvencije.

26. Zaradi prehoda na popolnoma konkurenčen trg je primerno še naprej zahtevati, da države članice ohranijo obveznost izvajalca(-ev) univerzalnih storitev glede vodenja ločenega in preglednega računovodstva, ob upoštevanju potrebnih prilagoditev. Ta obveznost bo nacionalnim regulativnim organom, organom, pristojnim za konkurenco, in Komisiji zagotovila potrebne informacije za sprejem odločitev, povezanih z univerzalno storitvijo, in za spremljanje poštenih tržnih pogojev, dokler konkurenca ne postane učinkovita. Sodelovanje med nacionalnimi regulativnimi organi pri nadaljnjem razvoju standardov in smernic na tem področju bo prispevalo k usklajeni uporabi teh pravil.

27. V skladu z obstoječimi predpisi na drugih področjih in z namenom izboljšanja varstva potrošnikov je primerno, da se minimalna načela glede pritožbenih postopkov razširijo in se ne uporabljajo samo za izvajalca(-e) univerzalne storitve. Za večjo učinkovitost postopkov obravnavanja pritožb je primerno, da Direktiva spodbuja uporabo postopkov izvensodnih poravnav, kot je to določeno v Priporočilu Komisije 98/257/ES z dne 30. marca 1998 o načelih, ki se uporabljajo za organe, pristojne za izvensodno reševanje potrošniških sporov[13], in v Priporočilu Komisije z dne 4. aprila 2001 o načelih za izvensodna telesa, ki so vključena v sporazumno rešitev potrošniških sporov[14]. Interesom potrošnikov bi koristilo tudi izboljšano medsebojno usklajeno delovanje med operaterji, ki izhaja iz dostopa do določenih elementov infrastrukture in storitev, ter zahteva o sodelovanju med nacionalnimi regulativnimi organi in organi za varstvo potrošnikov.

28. Primerno je prilagoditi določbe o izvedbenih pooblastili, da bodo odražale spremembe Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[15].

29. Vloga nacionalnih regulativnih organov bo verjetno še naprej ostala odločilna, zlasti v tistih državah članicah, kjer prehod na konkurenčnost še ni zaključen. V skladu z načelom ločevanja regulativnih in operativnih funkcij morajo države članice zagotoviti neodvisnost nacionalnih regulativnih organov in s tem tudi nepristranskost njihovih odločitev. Ta zahteva po neodvisnosti ne posega v institucionalno avtonomijo in ustavne obveznosti držav članic niti v načelo nevtralnosti v zvezi s predpisi v državah članicah o ureditvi lastninskopravnih razmerij iz člena 295 Pogodbe. Nacionalni regulativni organi morajo imeti pri izvajanju svojih nalog na voljo vse potrebne vire glede zaposlovanja, strokovnega znanja in izkušenj ter finančnih sredstev.

30. Zaradi pogostega vključevanja različnih nacionalnih teles v izvajanje regulativnih funkcij je primerno, da se v dodeljevanje nalog vnese preglednost in zahteva, da različni organi, pristojni za ureditev trga, uporabo pravil konkurence in potrošniška vprašanja, sodelujejo z namenom zagotavljanja učinkovitega izvajanja svojih nalog.

31. Vsaka stranka, za katero velja sklep nacionalnega regulativnega organa, mora imeti pravico do pritožbe pri organu, neodvisnem od nacionalnega regulativnega organa. Ta organ je lahko sodišče. Ta pritožbeni postopek ne posega niti v delitev pristojnosti v okviru pravosodnih sistemov posameznih držav niti v pravice, ki jih imajo pravne ali fizične osebe po nacionalni zakonodaji. Do zaključka teh postopkov obstaja potreba po zagotovitvi začasne veljavnosti odločitev nacionalnih regulativnih organov za zagotavljanje pravne varnosti in varnosti na trgu.

32. Nacionalni regulativni organi morajo, če je to potrebno, pri izvajanju svojih nalog po tej direktivi usklajevati svoje dejavnosti z regulativnimi organi drugih držav članic in s Komisijo. To bi pospešilo razvoj notranjega trga poštnih storitev in v vseh državah članicah pripomoglo k dosledni uporabi določb iz te direktive, zlasti na področjih, kjer nacionalna zakonodaja pri izvajanju zakonodaje Skupnosti nacionalnim regulativnim organom daje precej neomejena pooblastila pri uporabi ustreznih določb. To sodelovanje bi lahko med drugim potekalo v odboru, ki je bil ustanovljen z Direktivo 97/67/ES, ali v skupini, ki jo sestavljajo evropski regulativni organi. Države članice odločijo, kateri organi so nacionalni regulativni organi za namen te direktive.

33. Nacionalni regulativni organi morajo za učinkovito izvajanje svojih nalog pridobiti informacije od udeležencev na trgu. Zahteve za informacije naj bodo sorazmerne in naj ne predstavljajo prevelikega bremena za podjetja. Take informacije bo morda morala zbirati tudi Komisija, da bi tako lahko izpolnila svoje obveznosti po zakonodaji Skupnosti.

34. Da bi bila Evropski parlament in Svet sproti obveščena o razvoju notranjega trga poštnih storitev, mora Komisija tema ustanovama redno predložiti poročila o uporabi Direktive 97/67/ES.

35. Da se potrdi okvir za ureditev sektorja je treba izbrisati datum prenehanja veljavnosti Direktive 97/67/ES.

36. Ker države članice ne morejo v zadostni meri doseči ciljev predlaganega ukrepa, in sicer doseganja notranjega trga poštnih storitev, zaščite skupne ravni univerzalnih storitev za vse uporabnike in določitve usklajenih načel za ureditev poštnih storitev, in je to zaradi obsega in učinkov ukrepa, ki se sprejme, mogoče laže doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načeli subsidiarnosti, kot je to določeno v členu 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz tega člena ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben za dosego teh ciljev.

37. Direktivo 97/67/ES je zato treba ustrezno spremeniti.

38. Ta direktiva je skladna z drugimi veljavnimi instrumenti Skupnosti glede storitev. Če je ta direktiva v nasprotju z določbo drugega instrumenta Skupnosti, zlasti z Direktivo [2006/../ES] o storitvah na notranjem trgu, prevladajo ta direktiva in njene določbe ter se v celoti uporabljajo za poštni sektor.

39. Ta direktiva ne posega v uporabo pravil o konkurenci in o prostem zagotavljanju storitev iz Pogodbe. Če finančni mehanizmi vključujejo pomoč s strani države članice ali iz virov državnih pomoči v kakršni koli obliki v smislu člena 87(1) Pogodbe, ta Direktiva ne posega v obveznost držav članic spoštovati pravila o državni pomoči iz Pogodbe.

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Direktiva 97/67/ES se spremeni:

40. V členu 1 se druga alinea nadomesti z naslednjim:

„- pogojih, ki urejajo zagotavljanje poštnih storitev,“;

41. Člen 2 se spremeni:

42. točka 6 se nadomesti z naslednjim:

„6. poštna pošiljka: pošiljka, ki je naslovljena v končni obliki, to je takšni, v kakršni jo izvajalec poštne storitve prenese. Poleg pošiljk korespondence takšne pošiljke zajemajo še na primer knjige, kataloge, časopise, periodični tisk in poštne pakete z blagom komercialne vrednosti ali brez nje“;

43. točka 8 se črta;

44. doda se naslednja točka:

„20. storitve, zagotovljene po tarifi za en kos: poštne storitve, za katere je tarifa določena v splošnih pogojih izvajalcev univerzalne storitve za prenos posameznih poštnih pošiljk.“

45. V prvem pododstavku člena 3(3) se uvodno besedilo nadomesti z naslednjim:

„Sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da je univerzalna storitev zajamčena vsak delovni dan in ne manj kot pet dni na teden, razen v okoliščinah ali zemljepisnih pogojih, ki jih državni regulativni organ določi kot izjemne, in da vključuje najmanj:

46. Člen 4 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 4

1. Vsaka država članica jamči zagotavljanje univerzalne storitve in obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih je sprejela za izpolnjevanje te obveze. Odbor, ustanovljen s členom 21, je o tem obveščen in spremlja razvoj ukrepov, ki so jih države članice sprejele za jamčenje zagotavljanja univerzalne storitve.

2. Države članice se lahko odločijo, da bodo imenovale eno ali več podjetij kot izvajalce univerzalne storitve za del ali celotno ozemlje države in za različne elemente univerzalne storitve. Ko to storijo, določijo v skladu z zakonodajo Skupnosti obveznosti in pravice, ki so jim dodeljene, in te obveznosti in pravice tudi objavijo. Zlasti države članice sprejmejo ukrepe za jamstvo, da pogoji, pod katerimi se zagotavljajo univerzalne storitve, temeljijo na načelih nepristranskosti, nediskriminatornosti, sorazmernosti in najmanjšega izkrivljanja trga in da je imenovanje izvajalcev univerzalne storitve časovno omejeno. Države članice Komisiji sporočijo ime (-na) izvajalca(-ev) univerzalne storitve.

47. V členu 5(2) se besedilo „člena 36 in 56“ nadomesti z „člena 30 in 46“.

48. Člen 6 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 6

Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da so uporabniki in podjetja, ki izvajajo poštne storitve, redno seznanjeni z dovolj natančnimi in najnovejšimi informacijami o posameznih značilnostih ponujenih univerzalnih storitev, s posebno navedbo splošnih pogojev dostopa do teh storitev ter cen in ravni standardov kakovosti. Te informacije se objavijo v ustrezni obliki.

Države članice obvestijo Komisijo, na kakšen način so na voljo informacije, ki jih je treba objaviti v skladu s prvim pododstavkom.“

49. V Poglavju 3 se naslov nadomesti z naslednjim:

„POGLAVJE 3

Financiranje univerzalnih storitev“

50. Člen 7 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 7

1. Od 1. januarja 2009 države članice ne odobrijo ali ohranijo v veljavi izključnih ali posebnih pravic za oblikovanje in zagotavljanje poštnih storitev. Države članice lahko zagotavljanje univerzalnih storitev financirajo v skladu z enim ali več sredstvi iz odstavkov 2, 3 in 4, ali v skladu s katerim drugim sredstvom, skladnim s Pogodbo ES.

2. Države članice lahko izvajanje univerzalnih storitev zagotovijo z javnim naročilom takšnih storitev v skladu z veljavnimi pravili za javna naročila.

3. Če država članica ugotovi, da obveznosti univerzalne storitve, kakor to predvideva ta direktiva, povzročajo neto strošek in predstavljajo nepravično finančno breme za izvajalca(-e) univerzalne storitve, lahko:

(a) vzpostavi mehanizem za povrnitev stroškov zadevnega(–ih) podjetja(-ij) iz javnih sredstev;

(b) razdeli neto strošek obveznosti univerzalne storitve med izvajalce storitev in/ali uporabnike.

4. Če se neto strošek deli v skladu z odstavkom 3(b), lahko države članice ustanovijo kompenzacijski sklad, ki se lahko financira s pristojbinami izvajalcev storitve in/ali uporabnikov in ga upravlja organ, ki je neodvisen od upravičenca ali upravičencev. Države članice lahko odobritev dovoljenja izvajalcem storitev v skladu s členom 9(2) pogojujejo z obveznostjo finančnega prispevanja v ta sklad ali obveznostjo upoštevanja obveznosti univerzalne storitve. Na ta način se lahko financirajo samo storitve iz člena 3.

5. Države članice zagotovijo, da se načela preglednosti, nediskriminatornosti in sorazmernosti upoštevajo pri ustanovitvi kompenzacijskega sklada in pri določitvi stopnje finančnih prispevkov iz odstavkov 3 in 4. Odločitve, ki se sprejmejo na podlagi odstavkov 3 in 4, temeljijo na objektivnih in preverljivih merilih ter se objavijo.“

51. V poglavju 4 se naslov nadomesti z naslednjim:

„POGLAVJE 4

Pogoji, ki urejajo zagotavljanje poštnih storitev in dostop do omrežja“

52. Člen 9 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 9

1. Za storitve, ki so izven obsega univerzalne storitve, kakor je opredeljena v členu 3, lahko države članice uvedejo splošna dovoljenja v obsegu, ki je potreben za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev.

2. Za storitve, ki so zajete v obsegu univerzalne storitve, kakor je opredeljeno v členu 3, lahko države članice uvedejo postopke za odobritev, skupaj z individualnimi licencami, v obsegu, ki je potreben za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zahtev ter za varovanje univerzalne storitve.

Za dodeljevanje dovoljenj:

– če je primerno, lahko veljajo obveznosti univerzalne storitve,

– če je potrebno, se lahko naložijo zahteve glede kakovosti, dostopnosti in izvajanja teh storitev,

– če je primerno, lahko velja obveznost finančnega prispevanja k mehanizmu delitve iz člena 7.

Razen v primeru podjetij ki so bila imenovana kot izvajalec univerzalne storitve v skladu s členom 4, dovoljenja ne smejo:

- biti številčno omejena,

- za enake zahteve pri kakovosti, razpoložljivosti in izvedbi, izvajalcu storitve nalagati obveznosti univerzalne storitve, ter hkrati obveznosti finančnega prispevka za mehanizem delitve,

- podvajati pogojev, ki veljajo za podjetja na podlagi druge, sektortorsko nespecifične nacionalne zakonodaje,

- nalagati tehničnih in operativnih pogojev, razen tistih, ki so potrebni za izpolnjevanje obveznosti iz te direktive.

3. Postopki, obveznosti in zahteve iz odstavkov 1 in 2, so pregledni, dostopni, nediskriminatorni, sorazmerni, natančni in nedvoumni, vnaprej objavljeni in temeljijo na objektivnih merilih. Države članice zagotovijo, da je prosilec obveščen o razlogih za popolno ali delno zavrnitev dovoljenja, in vzpostavijo pritožbeni postopek.

53. Odstavek 1 člena 10 se nadomesti z naslednjim:

„1. Evropski parlament in Svet na predlog Komisije in na podlagi členov 47(2), 55 in 95 Pogodbe sprejmeta ukrepe, potrebne za uskladitev postopkov iz člena 9, ki urejajo tržno zagotavljanje poštnih storitev javnosti.“

54. V členu 11 se besedilo „členov 57(2), 66 in 100a“ nadomesti z „členov 47(2), 55 in 95“.

55. Doda se naslednji člen 11a:

„ Člen 11a

Če je treba zaščiti interes uporabnikov in/ali pospeševati učinkovito konkurenco, in ob upoštevanju razmer v državi, države članice zagotovijo, da so na voljo pregledni in nediskriminatorni pogoji dostopa do naslednjih elementov poštne infrastrukture ali storitev: sistema poštnih oznak, baze podatkov z naslovi, poštnih predalov, nabiralnikov za sprejem in dostavo pošiljk, informacij o spremembi naslova, storitve preusmeritve pošte, storitve vračanja pošiljk pošiljatelju.“

56. Člen 12 se spremeni:

57. prva alinea nadomesti z naslednjim:

„- cene morajo biti dostopne in morajo vsem uporabnikom omogočati dostop do ponujenih storitev; države članice lahko ohranijo ali uvedejo brezplačno poštno storitev za slepe in slabovidne osebe,“

58. druga alinea se nadomesti z naslednjim:

„-cene morajo biti stroškovno naravnane in spodbujati učinkovitost; če je to potrebno iz razlogov javnega interesa, se lahko države članice odločijo, da se na celotnem ozemlju njihove države in/ali za ozemlja drugih držav članic uporablja enotna tarifa za ponujene storitve po tarifi za en kos in za druge poštne pošiljke,“

59. zadnji stavek pete alinee nadomesti z naslednjim:

„Vse takšne tarife so na voljo potrošnikom, ki pošiljajo pošto pod podobnimi pogoji,“

60. šesta alinea črta.

61. Člen 14 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 14

1. Države članice sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev, da vodenje računovodske evidence izvajalcev univerzalne storitve poteka v skladu z določbami tega člena.

2. Izvajalci univerzalnih storitev vodijo ločene računovodske evidence znotraj svojih računovodskih sistemov za jasno ločevanje med storitvami in izdelki, ki prejemajo sredstva iz finančnega nadomestila za neto stroške univerzalne storitve ali pa vanj prispevajo, ter tistimi storitvami in izdelki, ki teh sredstev niti ne prejemajo niti jih ne prispevajo. To ločeno računovodstvo državam članicam omogoča izračun neto stroška univerzalne storitve. Takšni notranji računovodski sistemi delujejo na podlagi dosledno uporabljenih in objektivno utemeljenih načel stroškovnega računovodstva.

3. Računovodski sistemi iz odstavka 2, brez poseganja v odstavek 4, dodelijo stroške na naslednji način:

(a) stroški, ki jih je mogoče neposredno pripisati določeni storitvi ali izdelku, se jim pripišejo;

(b) skupni stroški, to so stroški, ki jih ni mogoče neposredno pripisati določeni storitvi ali izdelku, se porazdelijo na naslednji način:

(i) če je to mogoče, se skupni stroški porazdelijo na podlagi neposredne analize vira samih stroškov;

(ii) če neposredna analiza ni mogoča, se skupne stroškovne kategorije porazdelijo na podlagi posredne povezave z drugo stroškovno kategorijo ali skupino stroškovnih kategorij, za katero je možen neposredni prenos ali dodelitev; posredna povezava temelji na primerljivih stroškovnih strukturah;

(iii) če ni mogoče najti niti neposrednih niti posrednih ukrepov za porazdelitev stroškov, se stroškovna kategorija porazdeli na podlagi splošnega porazdelitvenega faktorja, ki se izračuna s pomočjo koeficienta vseh izdatkov, ki so neposredno ali posredno pripisani ali dodeljeni, po eni strani vsaki od univerzalnih storitev ter po drugi strani drugim storitvam.

4. Drugi sistemi stroškovnega računovodstva se lahko uporabljajo samo, če so združljivi z odstavkom 2 in jih je odobril nacionalni regulativni organ. Komisijo se o tem obvesti pred njihovo uporabo.

5. Nacionalni regulativni organi zagotovijo, da pristojni organ, ki je neodvisen od izvajalca univerzalne storitve, preveri skladnost z enim od sistemov stroškovnega računovodstva iz odstavkov 3 ali 4. Države članice zagotovijo periodično objavo poročila o skladnosti.

6. Nacionalni regulativni organ mora imeti na voljo dovolj podrobne informacije o sistemih stroškovnega računovodstva, ki jih uporablja izvajalec univerzalne storitve, in jih na zahtevo posreduje Komisiji.

7. Na zahtevo se Komisiji in nacionalnemu regulativnemu organu v zaupnosti dajo na voljo natančne računovodske informacije, ki izhajajo iz teh sistemov.

8. Če določena država članica ni vzpostavila mehanizma financiranja za zagotavljanje univerzalne storitve, kot to dovoljuje člen 7, in če je nacionalni regulativni organ prepričan, da nobeden izmed izvajalcev, določenih za opravljanje univerzalne storitve, v tej državi članici ne prejema državne subvencije, skrite ali druge, in če je konkurenca na trgu popolnoma učinkovita, se lahko državni regulativni organ odloči, da ne bo uporabil zahtev tega člena. Nacionalni regulativni organ o vseh takšnih odločitvah vnaprej obvesti Komisijo.“

62. Člen 19 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 19

Države članice zagotovijo, da podjetja, ki nudijo poštne storitve, omogočijo pregledne, enostavne in poceni postopke za obravnavo pritožb uporabnikov, še zlasti v primeru izgube, kraje, poškodbe ali neizpolnjevanja standardov kakovosti storitev (vključno s postopki za določanje odgovornosti v primerih, ko je vključenih več operaterjev).

Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da postopki iz prvega odstavka omogočajo pravično in pravočasno reševanje sporov, tako da uvedejo, če je to utemeljeno, sistem za povračilo in/ali odškodnino.

Države članice prav tako spodbujajo razvoj neodvisnih sistemov za izvensodno reševanje sporov med podjetji, ki nudijo poštne storitve, in potrošniki.

Brez poseganja v druge možnosti pritožbe ali sredstva uveljavljanja odškodnin po nacionalni zakonodaji ali zakonodaji Skupnosti države članice zagotovijo uporabnikom, da lahko individualno ali, če to dovoljuje nacionalna zakonodaja, skupaj z organizacijami, ki zastopajo interese uporabnikov in/ali potrošnikov, primere, v katerih njihove pritožbe glede podjetij, ki nudijo storitve v okviru univerzalne storitve, niso bile zadovoljivo rešene, posredujejo v reševanje pristojnemu državnemu organu.

V skladu s členom 16 države članice zagotovijo, da izvajalci univerzalne storitve in, če je to primerno, podjetja, ki nudijo storitve v okviru univerzalne storitve, objavljajo, skupaj z letnim poročilom o nadzoru njihovega izvajanja storitev, tudi podatke o številu pritožb in načinu njihove obravnavane.“

63. Člen 21 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 21

1. Komisiji pomaga odbor.

2. Pri sklicevanju na ta člen se uporabljata člena 5a in 7 Sklepa 1999/468/ES.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.“

64. Člen 22 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 22

1. Vsaka država članica imenuje enega ali več nacionalnih regulativnih organov za poštni sektor, ki so pravno ločeni in operativno neodvisni od poštnih operaterjev. Države članice, ki ohranijo lastništvo ali nadzor nad podjetji, ki izvajajo poštne storitve, zagotovijo učinkovito strukturno ločitev regulativnih funkcij od dejavnosti, povezanih z lastništvom ali nadzorom.

Države članice obvestijo Komisijo, katere nacionalne regulativne organe so imenovale za izvedbo nalog, ki izhajajo iz te direktive. Države članice objavijo naloge, ki jih morajo opraviti nacionalni regulativni organi, v preprosto dostopni obliki, zlasti kadar so te naloge dodeljene več kot enemu organu. Države članice zagotovijo, če je to primerno, posvetovanje in sodelovanje med temi organi in nacionalnimi organi, pristojnimi za izvajanje zakona o omejevanju konkurence in zakona o varstvu potrošnikov, pri zadevah skupnega interesa.

2. Nacionalni regulativni organi imajo posebno nalogo, da zagotovijo upoštevanje obveznosti, ki izhajajo iz te direktive, zlasti z vzpostavitvijo postopkov spremljanja in regulativnih postopkov za jamstvo zagotavljanja univerzalne storitve. Lahko so tudi zadolženi za zagotavljanje upoštevanja predpisov o konkurenci v poštnem sektorju.

Nacionalni regulativni organi držav članic tesno sodelujejo in si medsebojno pomagajo z namenom pospeševanja uporabe te direktive.

3. Države članice poskrbijo, da so na nacionalni ravni na voljo učinkoviti mehanizmi, po katerih ima vsak uporabnik ali podjetje, ki zagotavlja poštne storitve ter je prizadet z odločbo nacionalnega regulativnega organa, pravico do pritožbe zoper odločbo pri pritožbenem organu, ki je neodvisen od udeleženih strani. Do končanja vsakega takega pritožbenega postopka velja odločba nacionalnega regulativnega organa, razen če pritožbeni organ ne odloči drugače.“

65. Po členu 22 se vstavi naslednje poglavje:

„ POGLAVJE 9a

Zagotavljanje informacij“

66. Doda se naslednji člen 22a:

„Člen 22a

1. Države članice zagotovijo, da podjetja, ki nudijo poštne storitve, predložijo vse informacije, vključno s finančnimi informacijami in informacijami o nudenju univerzalne storitve, potrebne za:

(a) nacionalne regulativne organe za zagotovitev skladnosti z določbami te direktive ali odločbami, sprejetimi v skladu s to direktivo,

(b) jasno opredeljene statistične namene.

2. Podjetja predložijo take informacije takoj na zahtevo ter v rokih in podrobnostih, ki jih zahteva nacionalni regulativni organ. Informacije, ki jih zahteva nacionalni regulativni organ, morajo biti sorazmerne z opravljanjem njegove naloge. Nacionalni regulativni organ navede razloge, ki utemeljujejo njegovo zahtevo po informacijah.“

67. Člen 23 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 23

Vsake tri leta in prvič najpozneje do 31. decembra 2011 Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive, vključno z ustreznimi podatki o razvoju v poštnem sektorju, še zlasti o gospodarskih, družbenih in zaposlitvenih vzorcih in o tehnoloških vidikih ter o kakovosti storitev. Poročilu se priloži, če je to primerno, predloge Evropskemu parlamentu in Svetu.“

68. Člen 26 se črta.

69. Člen 27 se črta.

Člen 2

1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decembra 2008. Komisiji nemudoma posredujejo besedilo teh predpisov in korelacijsko tabelo med predpisi in Direktivo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Države članice določijo način sklicevanja.

2. Države članice predložijo Komisiji besedilo temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področjih, ki jih ureja ta direktiva.

Člen 3

Ta direktiva začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropskih Skupnosti.

Člen 4

Direktiva je naslovljena na države članice.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[1] UL C 48, 16.2.1994, str. 3.

[2] Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve (UL L 15, 21.1.1998, str. 14), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/39 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. junija 2002 o spremembi Direktive 97/67/ES glede nadaljnjega odpiranja trga poštnih storitev v Skupnosti konkurenci (UL L 176, 5.7.2002, str. 21).

[3] COM(2006) 596.

[4] SEC(2006) 1291.

[5] COM(2006) 595.

[6] Sklep Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (UL L 184. 17.7.1999, str. 23), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2006/512/ES z dne 17. julija 2006 (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

[7] UL C , , str. .

[8] UL C , , str. .

[9] UL C , , str. .

[10] UL C , , str. .

[11] UL C 48, 16.2.1994, str. 3.

[12] UL L 15, 21.1.1998, str. 14.

[13] UL L 115, 17.4.1998, str. 31.

[14] UL L 109, 4.4.2001, str. 56.

[15] UL L 184. 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).