SL Uradni list Evropske unije C 39/2

Pobuda Češke republike, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in Kraljevine Švedske za okvirni sklep Sveta 2009/…/PNZ o preprečevanju in reševanju sporov o pristojnosti v kazenskih postopkih

(2009/C 39/03)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 31(1)(c) in (d) ter člena 34(2)(b) Pogodbe,

ob upoštevanju Pobude Češke republike, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in Kraljevine Švedske,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropska unija si je za cilj postavila vzdrževanje in razvijanje območja svobode, varnosti in pravice.

(2) V skladu s Haaškim programom o krepitvi svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji (2), ki ga je Evropski svet sprejel na svojem zasedanju 4. in 5. novembra 2004, bi bilo treba zaradi povečanja učinkovitosti sodnih pregonov in hkrati zagotovitve pravičnega sojenja, posebno pozornost nameniti možnosti, da se sodni pregon v čezmejnih večstranskih zadevah omeji na eno samo državo članico, dodatnim predlogom na tem področju (tudi sporom o pristojnosti) pa bi bilo treba nameniti nadaljnjo pozornost, da bi se zaključil celovit program ukrepov za izvajanje načela vzajemnega priznavanja sodnih odločb v kazenskih zadevah.

(3) Ukrepi, določeni v tem okvirnem sklepu, bi morali biti zlasti namenjeni preprečevanju in reševanju sporov o pristojnosti, zagotavljanju, da je sodna oblast v kraju, kjer potekajo postopki, najbolj primerna, zagotavljanju boljše preglednosti in objektivnosti pri določanju pristojne kazenske sodne oblasti v primerih, ko so dejstva, povezana z zadevo, v pristojnosti dveh ali več držav članic.

(4) Če so dejstva, povezana z zadevo, v pristojnosti več držav, kar lahko pripelje do spora o pristojnosti, se ne more zagotoviti, da je sodna oblast, izbrana za vodenje kazenskega postopka, zares najprimernejša ali da je bila glede na posebne okoliščine zadeve in glede na značilnosti posameznih možnih sodnih oblasti določena na pregleden in objektiven način. Na skupnem evropskem območju svobode, varnosti in pravice je treba zagotoviti, da se nacionalni organi že v zgodnji fazi seznanijo z dejstvi, ki bi lahko pripeljala do spora o pristojnosti, in da se ob upoštevanju skupnih in objektivnih meril ter na pregleden način doseže dogovor o čim večji koncentraciji kazenskih postopkov v zvezi s takimi dejstvi pred eno samo sodno oblastjo.

(5) Ta okvirni sklep bi se moral uporabljati v dveh primerih. Prvič, bi moral predvideti postopek za izmenjavo informacij v primerih, v katerih pristojni organi ene države članice vodijo kazenski postopek na podlagi določenih dejstev in morajo ugotoviti, ali v eni ali več drugih državah članicah morda že v teku postopki na podlagi istih dejstev. Drugi tak primer pa je, ko pristojni organi ene od držav članic vodijo kazenski postopek na podlagi določenih dejstev in na drugačen način kot s postopkom obveščanja ugotovijo, da pristojni organi ene ali več drugih držav članic že vodijo kazenski postopek na podlagi istih dejstev. Postopek obveščanja se v takih primerih ne bi smel uporabljati, zadevne države pa bi morale začeti neposredna posvetovanja.

(6) Namen tega okvirnega sklepa ni razreševanje negativnih sporov o pristojnosti, to je primerov, ko nobena država članica ne določa svoje pristojnosti za storjeno kaznivo dejanje. Za namene tega okvirnega sklepa se primer, v katerem je država članica sicer določila svojo pristojnost, vendar je ni pripravljena izvrševati, šteje kot posebna kategorija pozitivnega spora o pristojnosti.

(7) Nobene od držav članic se ne bi smelo obvezati, da se proti svoji volji odpove ali prevzame pristojnost. Če dogovora ni mogoče doseči, bi moralo biti državam članicam omogočeno, da si pridržijo pravico začeti kazenske postopke za vsa kazniva dejanja, ki po nacionalnem pravu sodijo v okvir njihove pristojnosti.

(8) Ta okvirni sklep ne posega v načelo zakonitosti in oportunitetno načelo, kot ju ureja nacionalno pravo. Ker pa je cilj tega okvirnega sklepa ravno preprečiti, da bi se po nepotrebnem vodili vzporedni kazenski postopki, njegova uporaba ne bi smela povzročiti spora o pristojnosti, ki sicer ne bi nastal.

(9) Ta okvirni sklep ne posega in njegov namen ni niti posredno urejati načelo ne bis in idem, kot je priznano s Konvencijo o izvajanju Schengenskega sporazuma (3) in z ustrezno sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti.

(10) Ta okvirni sklep ne posega v postopke v skladu z Evropsko konvencijo o prenosu postopkov v kazenskih zadevah, podpisano v Strabourgu dne 15. maja 1972, niti v druge ureditve o prenosu kazenskih postopkov med državami članicami.

(11) Če je obtoženec državljan druge države članice ali ima stalno prebivališče v drugi državi članici, se to avtomatično ne bi smelo ne bi smelo šteti za tesno povezavo s to državo.

(12) Pri opisu dejstev, na podlagi katerih poteka postopek, v obvestilu, bi moral organ obveščevalec zlasti natančno navesti kraj, čas in način storitve kazenskega dejanja ter podrobne podatke o osumljencu ali obtožencu, da bi lahko organ prejemnik ugotovil, ali v njegovi državi članici potekajo kazenski postopki na podlagi istih dejstev.

(13) Vsaka zadevna država članica lahko začne neposredno posvetovanje preko poljubnih komunikcijskih sredstev.

(14) V tem okvirnem sklepu je določeno, kdaj so zadevni organi obvezani, da med seboj začnejo neposredno posvetovanje. V drugih primerih pa organom nič ne bi smelo preprečevati, da začnejo prostovoljno neposredno posvetovanje, v katerem se dogovorijo, katera sodna oblast je najprimernejša.

(15) Če pristojni organi ugotovijo, da so bila dejstva, na podlagi katerih je v teku ali je predviden začetek postopka v določeni državi članici, bila predmet postopka v drugi državi članici, ki je bil že končan, bi bilo treba spodbuditi izmenjavo informacij o tej zadevi. Namen take izmenjave informacij bi bil pristojnim organom države članice, v kateri se je postopek že končal, zagotoviti informacije in dokaze, na podlagi katerih bi postopek v skladu z nacionalno zakonodajo morda lahko obnovili.

(16) Ta okvirni sklep ne bi smel povzročiti nepotrebne birokracije, kadar so na voljo ustreznejše alternativne možnosti. V primerih, za katere so med državami članicami na voljo prožnejši instrumenti ali ureditve, bi morali imeti slednji prednost pred tem okvirnim sklepom.

(17) Ta okvirni sklep bi moral dopolnjevati in ne bi smel posegati v Sklep Sveta 2008/…/PNZ z dne … o okrepitvi Eurojusta in spremembi Sklepa 2002/187/PNZ (4) ter bi moral koristiti mehanizme, ki že obstajajo v okviru Eurojusta.

(18) Okvirni sklep Sveta 2008/977/PNZ z dne 27. novembra 2008 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (5), bi se moral uporabljati za varstvo osebnih podatkov, ki se zagotavljajo v okviru tega okvirnega sklepa.

(19) Ta okvirni sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji in odražena v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije –

SPREJEL NASLEDNJI OKVIRNI SKLEP:

POGLAVJE 1

SPLOŠNA NAČELA

Člen 1

Vsebina in področje uporabe

1. Ta o kvirni sklep določa:

(a) postopke, po katerih si nacionalni organi izmenjujejo informacije o kazenskih postopkih v teku, da bi ugotovili, ali obstajajo vzporedni kazenski postopki v teku na podlagi istih dejstev v drugih državah članicah, in po katerih njihovi nacionalni organi začnejo neposredno posvetovanje, da bi dosegli dogovor o tem, katera sodna oblast je najprimernejša za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev, ki so v pristojnosti dveh ali več držav članic;

(b) pravila in skupna merila, ki jih nacionalni organi dveh ali več držav članic upoštevajo pri odločanju o najprimernejši sodni oblasti za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev.

2. Ta okvirni sklep se uporablja v naslednjih primerih:

(a) če pristojni organi ene od držav članic vodijo kazenski postopek in ugotovijo, da so dejstva, na podlagi katerih poteka postopek, tesno povezana z eno ali več drugimi državami članicami, in je mogoče, da pristojni organi te(h) druge/drugih države/držav članice/članic vodijo kazenski postopek na podlagi istih dejstev, ali

(b) če pristojni organi ene od držav članic vodijo kazenski postopek in na kakršen koli način ugotovijo, da pristojni organi ene ali več drugih držav članic vodijo kazenski postopek na podlagi istih dejstev.

3. Ta okvirni sklep se ne uporablja v primerih, ko nobena država članica ni določila pristojnosti za storjeno kaznivo dejanje.

4. Ta okvirni sklep se ne uporablja za postopke zoper podjetja, če se v postopkih obravnava uporaba zakonodaje Evropske skupnosti o konkurenci.

5. Ta okvirni sklep osebam ne podeljuje pravic, ki bi jih lahko uveljavljale pred nacionalnimi organi.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene tega okvirnega sklepa:

(a) „država obveščevalka“ pomeni državo članico, katere pristojni organi obvestijo pristojne organe druge države članice ali pozovejo pristojne organe druge države članice, naj začnejo neposredno posvetovanje;

(b) „država prejemnica“ pomeni državo članico, katere pristojni organi so obveščeni ali pozvani, naj začnejo neposredno posvetovanje s pristojnimi organi druge države članice;

(c) „postopek v teku“ pomeni kazenski postopek, vključno s predhodnim postopkom, ki ga pristojni organi države članice na podlagi določenih dejstev vodijo po nacionalnem pravu;

(d) „organ obveščevalec“ pomeni organ, ki je po nacionalni zakonodaji določen za obveščanje organov druge države članice o postopku zaradi kaznivega dejanja v teku, prejemanje odgovorov na takšna obvestila ter posvetovanje in dogovarjanje s pristojnimi organi druge države članice o tem, katera sodna oblast je najprimernejša za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev, ki so v pristojnosti teh držav članic;

(e) „organ prejemnik“ pomeni organ, ki je po nacionalni zakonodaji določen za prejemanje obvestil o postopku zaradi kaznivega dejanja v teku v drugi državi članici in odgovarjanje nanje ter za posvetovanje in dogovarjanje s pristojnimi organi druge države članice o tem, katera sodna oblast je najprimernejša za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev, ki so v pristojnosti teh držav članic.

Člen 3

Določitev organov obveščevalcev in organov prejemnikov

1. Vsaka država članica obvesti generalni sekretariat Sveta o tem, katera organa sta bila določena za organ obveščevalec in organ prejemnik. Država članica se lahko odloči, da bo določila en sam organ, ki bo imel vlogo organa obveščevalca in organa prejemnika.

2. Generalni sekretariat Sveta prejete informacije da na voljo vsem državam članicam in Komisiji ter jih objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 4

Možnost prenosa nalog določenega organa na drug nacionalni organ

1. Organ obveščevalec ali organ prejemnik se lahko v kateri koli fazi postopka, določenega v tem okvirnem sklepu, odloči, da bo svoje naloge, ki jih ima kot organ, določen v skladu s členom 3(1), prenesel na drug nacionalni organ, na primer na organ, ki je po nacionalni zakonodaji pristojen za vodenje kazenskega postopka.

2. Če se sprejme odločitev v skladu z odstavkom 1, se ta takoj sporoči organu obveščevalcu ali prejemniku zadevne države članice, skupaj s kontaktnimi podatki imenovanega organa.

3. Odločitev iz odstavka 1 začne učinkovati po prejemu sporočila v skladu z odstavkom 2.

POGLAVJE 2

IZMENJAVA INFORMACIJ

Člen 5

Obveščanje

1. Če organi države članice, ki so po nacionalni zakonodaji pristojni za vodenje kazenskega postopka, ugotovijo, da so dejstva, na podlagi katerih je postopek v teku, tesno povezana z eno ali več državami članicami, organ obveščevalec v prvi državi članici, takoj ko je mogoče, obvesti organ prejemnik v državi(-ah) članici(-ah), ki je (so) tesno povezana(-e) s temi dejstvi, o obstoju takšnega postopka, da bi se ugotovilo, ali država članice (države članice), ki prejme(jo) obvestilo, vodi(-jo) kazenski postopek na podlagi istih dejstev.

2. Obveznost obveščanja iz odstavka 1 velja samo za kazniva dejanja, za katera je v državi obveščevalki najvišja zagrožena zaporna kazen ali ukrep odvzema prostosti najmanj eno leto, in kakor so opredeljena v zakonodaji države obveščevalki.

Člen 6

Tesna povezava

1. Povezava vedno velja za „tesno“, če je bilo ozemlje druge države članice prizorišče ravnanja ali bistvenega dela ravnanja, ki je privedlo do storitve kaznivega dejanja.

2. V postopku, ki je povezan z drugo državo članico, ki ni država članica iz odstavka 1, se odločitev o tem, ali je neka povezava tesna, sprejme za vsak primer posebej, upoštevajoč zlasti skupna merila, navedena v členu 15(2).

Člen 7

Postopek obveščanja

1. Organ obveščevalec organ prejemnik obvešča na kakršen koli način, ki omogoča pisni zapis, po katerem lahko država prejemnica ugotovi verodostojnost obvestila.

2. Če organ prejemnik ni znan, organ obveščevalec opravi vse potrebne poizvedbe, vključno s poizvedbami prek kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže ali Eurojusta, da od države prejemnice pridobi podatke o organu prejemniku.

3. Če organ v državi prejemnici ni pristojni organ prejemnik v skladu s členom 3, avtomatično posreduje obvestilo pristojnemu organu in o tem obvesti organ obveščevalec.

Člen 8

Oblika in vsebina obvestila

1. Obvestilo vsebujejo naslednje informacije:

(a) podatke o nacionalnem organu ali nacionalnih organih, ki obravnavajo zadevo;

(b) opis dejstev, na podlagi katerih je postopek, o katerem se obvešča, v teku, vključno z vrsto tesne povezave;

(c) faza, v kateri je postopek v teku, ter

(d) če je ustrezno, podatki o osumljeni in/ali obtoženi osebi, če je znana, in o žrtvah.

2. Obvestilo lahko vsebuje tudi druge dodatne informacije o postopku, ki je v teku v državi obveščevalki, na primer o morebitnih težavah v državi obveščevalki.

3. Organ obveščevalec uporabi obrazec A, ki je določen v Prilogi.

Člen 9

Oblika in vsebina odgovora

1. Odgovor vsebuje naslednje informacije:

(a) če je ustrezno, podrobnosti o nacionalnem organu ali nacionalnih organih, ki obravnavajo ali so obravnavali zadevo;

(b) ali je postopek, katerega predmet so nekatera ali vsa dejstva, ki jih je treba sporočiti, v teku v državi prejemnici in fazo, v kateri je postopek;

(c) ali so bila vsa ali nekatera dejstva, ki jih je treba sporočiti, obravnavana v državi prejemnici, vključno z naravo pravnomočne odločbe;

(d) če je ustrezno, ali nameravajo organi države prejemnice sprožiti lastni kazenski postopek na podlagi določenih dejstev, ki jih je treba sporočiti.

2. Odgovor lahko vsebuje druge relevantne dodatne informacije, zlasti glede ločenih, vendar povezanih dejstev, ki so predmet postopka v državi prejemnici.

3. Organ prejemnik za odgovor na obvestilo uporabi obrazec B, ki je določen v Prilogi.

Člen 10

Roki in dodatne informacije

1. Organ prejemnik odgovori na obvestilo v 15 dneh od prejema.

2. Ta rok se po potrebi lahko podaljša za dodatnih 15 dni. Vendar organ prejemnik o takšnem podaljšanju obvesti v roku iz odstavka 1.

3. Če organ prejemnik meni, da so informacije organa obveščevalca pomanjkljive, in zato ne more odgovoriti, lahko v roku iz odstavku 1 zahteva potrebne dodatne informacije in določi razumen rok za njihovo prejetje.

4. Rok iz odstavka 1 začne ponovno teči po prejemu dodatnih informacij.

Člen 11

Odsotnost odgovora

Če organ prejemnik ne odgovori v rokih iz člena 10, lahko organ obveščevalec sprejme vse ukrepe, ki jih oceni kot primerne, da bi državo prejemnico opozoril na zadevo, vključno z obvestitvijo Eurojusta.

POGLAVJE 3

NEPOSREDNO POSVETOVANJE

Člen 12

Neposredno posvetovanje

1. Ob posredovanju odgovora ali po tem začneta organ obveščevalec in organ prejemnik neposredno posvetovanje, da bi dosegla dogovor o tem, katera sodna oblast je najprimernejša za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev, ki bi lahko bila v pristojnosti obeh držav, če

(a) je v državi prejemnici v teku postopek zaradi nekaterih ali vseh dejstev, ki jih je treba sporočiti, ali

(b) nameravajo organi države prejemnice začeti kazenski postopek na podlagi nekaterih ali vseh določenih dejstev, ki jih je treba sporočiti.

2. Nacionalni organi začnejo posvetovanje v skladu z odstavkom 1, če so glede istega postopka v teku obveščeni organi več kot ene države članice; v takšnem primeru je zadevni organ obveščevalec odgovoren za usklajevanje posvetovanja.

3. V primeru odsotnosti odgovora dve ali več držav članic prek svojih organov prejemnikov ali organov obveščevalcev začnejo neposredno posvetovanje, da bi dosegle dogovor o tem, katera sodna oblast je najprimernejša, če na kakršen koli način ugotovijo, da je v teku ali je predviden vzporedni kazenski postopek na podlagi določenih dejstev.

Člen 13

Zagotavljanje informacij o pomembnih postopkovnih dejanjih ali ukrepih

Organi obveščevalci ali prejemniki, ki začnejo neposredno posvetovanje, drug drugega obvestijo o vseh pomembnih postopkovnih ukrepih, ki jih sprejmejo po začetku posvetovanja.

POGLAVJE 4

DOLOČITEV NAJPRIMERNEJŠE SODNE OBLASTI

Člen 14

Cilj posvetovanja

1. Splošni namen posvetovanja o najprimernejši sodni oblasti je doseči dogovor, da bodo kazenski postopek na podlagi vseh dejstev, za katera sta pristojni dve ali več držav članic, vodili pristojni organi ene same države članice.

2. Če je v eni od držav članic v teku postopek na podlagi dejstev, ki so povezana z dejstvi, glede katerih poteka posvetovanje o najprimernejši sodni oblasti, vendar ta dejstva niso identična, ali če kazenskega postopka ni mogoče voditi v eni sami državi članici, zlasti zaradi zapletenosti dejstev ali zaradi števila obtoženih, je morda primerneje, da se kazenski postopek vodi v dveh ali več državah članicah, ki obravnavajo različna dejstva oziroma različne osebe.

Člen 15

Merila za določitev najprimernejše sodne oblasti

1. Splošno načelo je, da kazenski postopek vodi sodna oblast države članice, v kateri je bil storjen večji del kaznivega ravnanja; mišljen je kraj, ki je prizorišče večjega dela stvarnega ravnanja zadevnih oseb.

2. Če splošnega načela iz odstavka 1 ni mogoče uporabiti, ker za vodenje kazenskega postopka obstaja dovolj drugih pomembnih dejavnikov, ki odločno pričajo v prid drugi sodni oblasti, pristojni organi držav članic te dodatne dejavnike upoštevajo, da bi se dosegel dogovor o najprimernejši sodni oblasti. Sem spadajo predvsem naslednji dejavniki:

— kraj, kjer se nahaja obtožena oseba oziroma obtožene osebe po prijetju, in možnosti, da se doseže njihova predaja ali izročitev drugim možnim sodnim oblastem,

— državljanstvo ali stalno prebivališče obtoženih oseb,

— ozemlje države, v kateri je nastalo največ škode,

— pomembni interesi žrtev,

— pomembni interesi obtoženih oseb,

— kraj, kjer se nahajajo pomembni dokazi,

— zaščita ranljivih in ustrahovanih prič, katerih pričanje je pomembno za zadevni postopek,

— stalno prebivališče najpomembnejših prič in njihova zmožnost potovanja v državo članico, v kateri je bil strojen večji del kaznivega ravnanja,

— dosežena faza postopka glede na zadevna dejstva,

— obstoj povezanih postopkov v teku,

— ekonomičnost postopkov.

Člen 16

Sodelovanje z Eurojustom

1. Vsak nacionalni organ lahko v vsaki fazi nacionalnega postopka:

(a) zaprosi za mnenje Eurojusta in

(b) sklene Eurojustu predložiti zadeve, v katerih se zastavlja vprašanje o najprimernejši sodni oblasti.

2. Če v zadevah iz pristojnosti Eurojusta ni bilo mogoče doseči dogovora o najprimernejši sodni oblasti za vodenje kazenskega postopka na podlagi določenih dejstev, katera koli prizadeta država članica nesoglasja in vse situacije, ko dogovor ni bil dosežen v 10 mesecih po začetku neposrednega posvetovanja, predloži Eurojustu.

Člen 17

Primeri, ko dogovor ni bil dosežen

V izjemnih primerih, ko

(a) dogovor ni bil dosežen niti po posredovanju Eurojusta v skladu s členom 16 ali

(b) se neposredno posvetovanje o zadevah izven pristojnosti Eurojusta konča z nesoglasjem ali ko dogovor ni dosežen v 6 mesecih po začetku neposrednega posvetovanja,

države članice obvestijo Eurojust o razlogih, zaradi katerih dogovor ni bil dosežen.

POGLAVJE 5

RAZNO

Člen 18

Druge izmenjave informacij

1. Če ena od držav članic na kakršen koli način ugotovi, da so bila dejstva, ki so predmet postopa v teku ali predvidenega postopka v tej državi članici, tudi predmet postopka v drugi državi članici, ki se je pravnomočno končal, lahko organ obveščevalec prve države članice o tem obvesti organ prejemnik v drugi državi članici in mu pošlje vse ustrezne informacije.

2. Če organ prejemnik na podlagi obvestila ali na kakršen koli drug način ugotovi, da so dejstva, na podlagi katerih je tekel postopek, ki se je v njegovi državi pravnomočno končal, predmet postopka v teku ali predvidenega postopka v drugi državi članici ali da je na njihovi podlagi že v teku postopek v drugi državi članici, lahko zahteva dodatne informacije, na podlagi katerih lahko ustrezno oceni možnost obnove postopka v skladu z nacionalno zakonodajo.

POGLAVJE 6

SPLOŠNE IN KONČNE DOLOČBE

Člen 19

Jeziki

Vsaka država članica v izjavi, deponirani pri generalnem sekretariatu Sveta, navede jezike, v katerih sprejema obvestila iz člena 5, in jezike, v katerih na ta obvestila odgovarja.

Člen 20

Razmerje do pravnih instrumentov in drugih dogovorov

1. Kolikor ostali pravni instrumenti in dogovori omogočajo, da se cilji tega okvirnega sklepa poglobijo in pripomorejo ali olajšujejo izmenjavo informacij med nacionalnimi organi o postopkih v teku, neposredno posvetovanje in dogovarjanje o najprimernejši sodni oblasti za vodenje kazenskega postopka na podlagi zadevnih dejstev, za katera sta pristojni dve ali več držav članic, lahko države članice:

(a) po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa še naprej uporabljajo veljavne dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore;

(b) po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa sklepajo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore.

2. Sporazumi in dogovori iz odstavka 1 ne smejo v nobenem primeru vplivati na odnose z državami članicami, ki niso njihove podpisnice.

3. Države članice v treh mesecih od začetka veljavnosti tega okvirnega sklepa obvestijo generalni sekretariat Sveta in Komisijo o veljavnih sporazumih in dogovorih iz odstavka 1(a), ki jih želijo še naprej uporabljati.

Države članice obvestijo generalni sekretariat Sveta in Komisijo tudi o vsakem novem sporazumu ali dogovoru iz odstavka 1(b) v treh mesecih od podpisa takšnega dogovora ali sporazuma.

4. Ta okvirni sklep ne posega v Sklep 2008/…/PNZ.

Člen 21

Izvajanje

Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za uskladitev z določbami tega okvirnega sklepa, do ….

Države članice sporočijo generalnemu sekretariatu Sveta in Komisiji do istega datuma besedila določb predpisov, ki v njihovo nacionalno zakonodajo prenašajo obveznosti iz tega okvirnega sklepa.

Člen 22

Poročilo

Komisija do … Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo, v katerem oceni, v kolikšnem obsegu so države članice sprejele potrebne ukrepe za uskladitev z določbami tega okvirnega sklepa; poročilu so po potrebi priloženi zakonodajni predlogi.

Člen 23

Začetek veljavnosti

Ta okvirni sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

V Bruslju, Za Svet Predsednik

(1) Mnenje z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(2) UL C 53, 3.3.2005, str. 1.

(3) UL L 239, 22.9.2000, str. 19.

(4) UL L … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(5) UL L 350, 30.12.2008, str. 60.