VII. Ključne revizijske zadeve so tiste, ki so bile po strokovni presoji Sodišča najbolj bistvene za njegovo revizijo konsolidiranega zaključnega računa za tekoče obdobje. Sodišče jih je obravnavalo pri reviziji konsolidiranega zaključnega računa kot celote in oblikovanju mnenja o njem, vendar o teh zadevah ne izreka ločenega mnenja. Sodišče je ocenilo rezervacijo za pokojnine in druge zaslužke zaposlenih, predstavljene v zaključnem računu VIII. Bilanca stanja EU vključuje pokojnine in druge zaslužke zaposlenih, ki so konec leta 2016 znašali 67,2 milijarde EUR. To je ena najpomembnejših obveznosti, prikazanih v bilanci stanja, ki znaša skoraj tretjino skupnih obveznosti za leto 2016 v višini 234,8 milijarde EUR. IX. Večina te rezervacije za pokojnine in druge zaslužke zaposlenih (58,7 milijard EUR) se nanaša na pokojninski sistem uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije. Ta pokojninska obveznost zajema „določene zaslužke“, opredeljene v členu 83 kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti (kadrovski predpisi) in členu 4(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU). Obveznost, evidentirana v zaključnem računu, odraža znesek, ki bi bil vključen v pokojninski sklad – če bi bil ta ustanovljen – za plačilo obstoječih obveznosti za starostne pokojnine (5). Poleg starostnih pokojnin zajema tudi invalidske pokojnine in pokojnine, ki se izplačujejo vdovam/otrokom umrlih uslužbencev EU. Na podlagi člena 83 kadrovskih predpisov se zaslužki, izplačani v okviru pokojninske sheme, knjižijo v breme proračuna EU, države članice skupaj jamčijo izplačilo zaslužkov, uslužbenci pa prispevajo tretjino stroškov financiranja sheme. X. Pokojninski sistem uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije je obvezna poklicna pokojninska shema za javne uslužbence EU, v okviru katere se prispevki zaposlenih ter institucij in organov, ki jih zaposlujejo, uporabljajo za financiranje prihodnjih pokojnin. Zasnovana je tako, da s prilagoditvami stopnje prispevka v shemo in upokojitvene starosti samodejno zagotavlja aktuarsko ravnotežje. Število in raznolikost parametrov, ki se uporabljajo za izračun dolgoročnih napovedi stroškov za pokojnine, poudarjata aktuarsko naravo tega izračuna, ki ga vsako leto opravi Eurostat. XI. Sodišče je v okviru revizije ovrednotilo aktuarske predpostavke in iz tega izhajajoče vrednotenje rezervacije za pokojnine. Preverili smo številčne podatke, aktuarske parametre, izračun rezervacije ter predstavitev v konsolidirani bilanci stanja in pojasnilih h konsolidiranim računovodskim izkazom. Pri reviziji poštene vrednosti rezervacije so bile ugotovljene nekatere nepopolnosti in netočnosti v osnovni podatkovni zbirki, ki pa niso pomembne za konsolidirani zaključni račun EU. Kot je navedeno v pojasnilu 2.9 h konsolidiranim računovodskim izkazom, bo Komisija sprejela nadaljnje ukrepe za okrepitev procesov za izračun obveznosti za zaslužke zaposlenih, ki jih bo Sodišče še naprej pregledovalo. Sodišče je ocenilo vnaprej vračunane stroške, predstavljene v zaključnem računu XII. Konec leta 2016 je Komisija ocenila, da so nastali upravičeni odhodki, dolgovani upravičencem, vendar še ne sporočeni Komisiji, znašali 102 milijardi EUR (konec leta 2015: 106 milijard EUR). Evidentirala jih je kot vnaprej vračunane stroške. XIII. Sodišče je preučilo metodologije in kontrolne sisteme za ocene na koncu leta, ki se uporabljajo v glavnih generalnih direktoratih. Pripravilo je vzorca računov in izplačil predfinanciranj ter izvedlo delo v zvezi s temi elementi, da bi obravnavalo tveganje napačne navedbe vnaprej vračunanih stroškov. Od računovodske službe Komisije je zahtevalo dodatna pojasnila za splošne metode, ki jih uporabljajo, zlasti za novo metodo, ki se uporablja za programsko obdobje 2014–2020 na področju kohezije. XIV. Na podlagi opravljenega dela lahko zaključimo, da je ocena skupnega zneska vnaprej vračunanih stroškov, navedenih v konsolidirani bilanci stanja, za glavne generalne direktorate poštena. Vendar pa smo v nekaterih manjših generalnih direktoratih ugotovili sistemske slabosti v zvezi z vnosi ob koncu leta. Komisija ja v zvezi s tem pripravila akcijski načrt. Sodišče je Komisijo prosilo za dodatne informacije za utemeljitev vrednotenja finančnih instrumentov, za katere se uporablja deljeno upravljanje XV. Organi v državah članicah prenesejo del financiranja, ki ga je v obliki predujmov izplačala Komisija, v finančne instrumente v obliki posojil, lastniških instrumentov ali jamstev. XVI. Pri večletnem finančnem okviru za obdobje 2007–2013 zakonodaja EU ni zahtevala, da bi ti organi pripravljali redna poročila o zneskih v teh instrumentih za pripravo zaključnega računa. Zato je Komisija na podlagi najnovejšega razpoložljivega poročila (v tem primeru poročila s konca leta 2015) ocenila uporabo predujmov ob predpostavki, da bodo sredstva v celoti in enakomerno porabljena v obdobju delovanja (prvotno do 31. decembra 2015, vendar je bilo to pozneje podaljšano do 31. marca 2017). Opozoriti moramo, da Komisija teh zneskov ne skuša izterjati, čeprav smo ugotovili, da so se finančni instrumenti v letu 2016 uporabljali zunaj obdobja upravičenosti (glej odstavka 6.20 in 6.21 poglavja 6). Predstavitev v bilanci stanja in pojasnilo 2.5 h konsolidiranim računovodskim izkazom zato odraža to stališče Komisije. XVII. Za večletni finančni okvir 2014–2020 morajo organi v vseh zahtevkih za povračilo stroškov zagotoviti informacije o predujmih, nakazanih v finančne instrumente, in izplačilih končnim upravičencem iz teh finančnih instrumentov. Na podlagi teh informacij se izračuna ocenjeni znesek in pripozna v zaključnem računu za obdobje med datumom zadnjega zahtevka za povračilo stroškov in koncem leta. XVIII. Preučili smo postopek, uveden za potrditev zadevnega predfinanciranja, in menimo, da je znesek, naveden v bilanci stanja, pošten.