P6_TA(2006)0356

Šrilanka

Resolucija Evropskega parlamenta o Šrilanki

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Šrilanki z dne 18. maja 2000 [1], 14. marca 2002 [2] in 20. novembra 2003 [3], svoje resolucije z dne 13. januarja 2005 [4] o katastrofi, ki jo je povzročil cunami v Indijskem oceanu, in svoje resolucije z dne 18. maja 2006 [5] o razmerah na Šrilanki,

- ob upoštevanju sklepa Sveta z dne 29. maja 2006 [6], da uradno prepove organizacijo Osvobodilnih tigrov tamilskega Elama (LTTE),

- ob upoštevanju izjave sopredsednikov na tokijski konferenci z dne 30. maja 2006,

- ob upoštevanju poziva sopredsednikov na tokijski donatorski konferenci (EU, ZDA, Japonska, Norveška) z dne 12. avgusta 2006, v katerem so ti obe strani pozvali k prenehanju kršitve premirja, sklenjenega leta 2002,

- ob upoštevanju izjave predsedstva Evropske unije z dne 17. avgusta 2006 o Šrilanki,

- ob upoštevanju tokijske deklaracije o obnovi in razvoju Šrilanke z dne 10. junija 2003, ki je podporo donatorjev vezala na napredek v mirovnem procesu,

- ob upoštevanju sporazuma o prekinitvi ognja, podpisanega med vlado Šrilanke in LTTE, ki je začel veljati 23. februarja 2002,

- ob upoštevanju deklaracije iz Osla iz decembra 2002, v kateri sta se vlada Šrilanke in LTTE dogovorili, da poiščeta rešitev v okviru federalne strukture združene Šrilanke,

- ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,

A. ker se je v zadnjih nekaj mesecih položaj na Šrilanki bistveno poslabšal, saj je bilo na stotine mrtvih, približno 200.000 ljudi je zapustilo domove, 500.000 civilistov na polotoku Džafna se sooča s pomanjkanjem hrane in vode, nujno potrebna obnova po cunamiju pa je bila ustavljena,

B. ker je šrilanška opazovalna misija ugotovila, da je bila LTTE odgovorna za napad na avtobus s civilisti, ki je 15. junija 2006 v mestu Kebetigoleva na severu Šrilanke zapeljal na mino, pri čemer je 64 ljudi umrlo, 80 pa jih je bilo ranjenih, in napad označila kot grobo kršitev Sporazuma o prekinitvi ognja,

C. ker so se zaradi neizkoriščene priložnosti za nadaljevanje mirovnih pogajanj bistveno zmanjšale možnosti za dejanski politični napredek,

D. D ker je šrilanška opazovalna misija ugotovila, da so 17 humanitarnih delavcev, zaposlenih pri francoski humanitarni agenciji Boj proti lakoti, ubile vladne sile v mestu Mutur,

E. ker se je šrilanška opazovalna misija zmanjšala in so bili po ultimatu LTTE številni njeni opazovalci umaknjeni iz severne in vzhodne Šrilanke,

F. ponovno poudarja, da morajo vse vpletene strani na prvem mestu spoštovati človekove pravice in humanitarne norme, ne samo kot neposreden odgovor na slabšanje razmer, temveč tudi kot bistveni element pravične in trajne rešitve sporov,

G. ker se dogovor o delitvi mednarodne pomoči po katastrofi, ki jo je povzročil cunami, nikoli ni ustrezno izvajal, obnova je bila počasna in obstaja resen dvom, da so bila sredstva nezakonito porabljena,

1. obžaluje nadaljevanje obsežnega in razširjenega nasilja ter prekinitev mirovnih pogajanj; je zaskrbljen nad poslabšanjem varnostnih razmer zaradi vojaških spopadov na vzhodu in severu države; poudarja, da je treba nemudoma ponovno uveljaviti obstoječ Sporazum o prekinitvi ognja, ki je bistven za vsakršen napredek pri iskanju politične rešitve in trajen mir;

2. obsoja vsakodnevne napade v mestih Džafna, Trinkomali in Batikaloa ter v okolici teh mest, ki so povzročili veliko človeškega trpljenja in smrt na stotine civilistov in vojakov; ugotavlja, da so ponovni spopadi bolj prizadeli muslimansko skupnost na vzhodu, saj je bilo samo v mestu Mutur razseljenih 50.000 ljudi;

3. globoko obžaluje umor 17 Šrilančanov, ki so delali za francosko nevladno organizacijo Boj proti lakoti v Muturju; priznava pobudo vlade, da se podrobno razišče incident in vključi strokovnjake s področja sodne medicine, ki jih je ponudila avstralska vlada; ponovno zahteva učinkovite in nepristranske preiskave vseh domnevnih zločinov in grobih kršitev človekovih pravic ter da se zoper vse sodelujoče uporabi vse ukrepe, ki jih dovoljuje zakon;

4. obsoja operacijo z dne 14. avgusta 2006 pri kraju Mulajtivu, ki se je končala s smrtjo 51 otrok in mladih ljudi;

5. pozdravlja sporočilo predsednika Šrilanke Mahinde Rajapakse, da namerava povabiti mednarodno neodvisno skupino uglednih ljudi kot opazovalce kar zadeva ugrabitve, izginotja in izvensodne poboje na Šrilanki; meni, da pomeni ustanovitev neodvisne, verodostojne in učinkovite komisije medtem pogumen korak, ki lahko prekine začarani krog nasilja na Šrilanki; priporoča, naj se vlada Šrilanke za nasvet pri ustanavljanju komisije obrne na visoko komisarko ZN za človekove pravice Louise Arbour, da bi zagotovili neodvisnost in učinkovitost te komisije;

6. poudarja, da je dolgoročno potreben obsežen sporazum o človekovih pravicah med stranema ob pomoči učinkovite, neodvisne mednarodne opazovalne misije, ki naj po priporočilu posebnega poročevalca ZN Philipa Alstona sporazum dopolni v praksi in ki naj ima neoviran dostop do območij, ki jih nadzorujeta vlada in LTTE;

7. poudarja, da se morajo vladne sile pri zatiranju uporov in notranjih varnostnih operacijah vzdržati nasilja v skladu z mednarodnim pravom, da bi tako zmanjšale ogroženost nedolžnih civilistov, ter da morajo pri vseh svojih ukrepih ravnati neoporečno; priporoča vladi Šrilanke, naj okrepi nacionalno policijo, da bi zagotovila učinkovito policijsko preiskavo vseh zunajsodnih pobojev; priporoča, da ustavni svet v skladu z ustavo nemudoma imenuje člane nacionalne policijske komisije, ki naj potrdi svojo ključno vlogo pri nagrajevanju in kaznovanju policistov; priporoča programe za rekrutiranje policistov, ki so Tamilci ali govorijo tamilsko, zlasti za delo na severu in vzhodu, ter programe za usposabljanje vseh rezervnih policistov za odkrivanje in preiskovanje kriminala;

8. ponovno obsoja strašno zlorabo otrok z novačenjem za vojake-otroke, kar je vojni zločin, in poziva vse uporniške skupine, naj s tem prenehajo, osvobodijo tiste, ki jih zadržujejo, in naj načelno izjavijo, da v prihodnje ne bodo novačile otrok; poziva vlado Šrilanke, naj uvede pravne ukrepe za preprečevanje te prakse in za njeno kaznivost; pozdravlja dejstvo, da je posebna predstavnica ZN za otroke in oborožene spopade Radhika Kumarasvami kanadskemu veleposlaniku Alanu Rocku kot posebnemu svetovalcu poverila misijo za ugotavljanje dejstev o tem problemu;

9. obsoja nepopustljivost vodstva LTTE, ki že več let nenehno zavrača številne možnosti za napredek, tako prenos oblasti na pokrajinski ravni ali pokrajinske svete kot prenos oblasti na regionalni ravni ali regionalne svete in tudi koncept federacije s prenosom oblasti na državni ravni;

10. izraža zaskrbljenost, da se na obeh nasprotnih straneh na Šrilanki nekateri elementi oklepajo konflikta, in vztraja, naj se umaknejo za dobro vseh ljudi na Šrilanki;

11. zato poziva, naj se nemudoma in dejansko končajo sovražnosti v celoti, skupaj s političnimi atentati in samomorilskimi napadi, ter poziva Prabhakarana in Karuno, naj na konstruktivni osnovi nemudoma nadaljujeta mirovna pogajanja z vlado Šrilanke;

12. poziva vse vpletene strani, naj spoštujejo človekove pravice in humanitarne norme, ne samo kot neposreden odgovor na slabšanje razmer, temveč tudi kot bistveni element pravične in trajne rešitve sporov;

13. poziva vse strani, udeležene v sporu, naj ves čas zagotavljajo varnost šrilanške opazovalne misije; obžaluje, da LTTE vztrajajo pri umiku državljanov EU iz šrilanške opazovalne misije; želi pohvaliti odhajajoče danske, finske in švedske opazovalce za njihovo neprecenljivo delo; podpira Islandijo in Norveško v nameri, da povečata število opazovalcev, ki jih vsaka od njiju prispeva v šrilanško opazovalno misijo, in izraža upanje, da bo ta lahko opravljala svoje dolžnosti brez strahu pred sovražnostmi; poziva Svet, naj zagotovi finančno ali tehnično podporo za vsak ukrep, ki bi lahko nadomestil izgube, in opremo šrilanške opazovalne misije prilagodi izzivom naloge, ki jo opravlja;

14. poziva vlado in LTTE, naj humanitarnim delavcem, organizacijam, ki delujejo v okviru ZN, in opazovalcem premirja omogočijo neoviran dostop do vseh delov države ter jim zagotovijo varnost;

15. poziva vlado Šrilanke, naj jasno določi zahteve, ki jih morajo nevladne organizacije izpolnjevati za delovanje na severu in vzhodu, ter da pospeši postopek izdaje dovoljenj za mednarodno osebje, ki sodeluje z nevladnimi organizacijami, ter zagotovi, da bo ta postopek učinkovit in pregleden;

16. ker ostaja organizacija LTTE prepovedana, poziva države članice EU in širšo mednarodno skupnost, naj trdno in odločno ukrepajo ter sprožijo preiskavo o agentih LTTE; meni, da mora ta ukrep vključevati ustrezno izvajanje prepovedi potovanja, da se prepreči gibanje oseb, ki novačijo rekrute, in kurirjev; odvzem prostosti osebam, ki so vpletene v teroristične dejavnosti, in njihovo vračanje v domovino; odvzem premoženja, ki je povezano z LTTE, na primer njihovega trgovskega ladjevja; zamrznitev sumljivih ančnih računov; zaprtje podjetij ali obratov, povezanih z LTTE; meni, da se lahko v primeru učinkovitega premirja in končanja terorizma ter obnovitve resnih pogajanj razmisli o odpravi prepovedi;

17. ugotavlja, da so zaprli tamilsko organizacijo za rehabilitacijo v Združenem kraljestvu ter da v zvezi z njo in z uradoma svetovnega tamilskega usklajevalnega odbora v Združenih državah Amerike in Avstraliji v tem času potekajo preiskave;

18. poudarja, da morajo vlade vseh držav članic sprejeti učinkovitejše ukrepe proti indoktrinaciji in zastraševanju tamilskih prebivalcev v svojih državah ter izsiljevanju denarja za financiranje dejavnosti LTTE;

19. ponovno poziva obe strani, naj v dokaz dobre volje takoj prenehata uporabljati protipehotne zemeljske mine in pomagata pri njihovi odstranitvi, ter v ta namen poziva vlado Šrilanke, naj sebe postavi za vzor in podpiše konvencijo iz Ottawe, ki prepoveduje uporabo omenjenih min, LTTE pa naj podpišejo "Listino o zavezi" organizacije Geneva Call;

20. ugotavlja, da sta se dve tamilski politični stranki, Cejlonski delavski kongres in Ljudska fronta, odločili, da se pridružita vladni koaliciji;

21. poziva šrilanško vlado, Združeno nacionalno stranko in druge stranke, naj tesno sodelujejo pri odločnem ukrepanju proti terorizmu in upoštevajo upravičene tamilske pritožbe ter naredijo pogumno gesto sprave s tamilskim prebivalstvom na Šrilanki; meni, da bi bil poglavitni korak pri oblikovanju pravega okvira za takšno dejanje zgodnja revizija ustave Šrilanke, ki sodi med najstarejše azijske demokracije, s čimer naj bi oblikovali posvetno demokratično republiko, v kateri so spoštovane vse vere;

22. pozdravlja izraženo zavezanost predsednika Rajapakse največjemu možnemu prenosu oblasti na tamilsko prebivalstvo in poziva k njegovi uresničitvi; v skladu s tem poziva, naj se delo vsestrankarskega predstavniškega odbora pospeši, da bi se tako v nekaj tednih (raje kot v nekaj mesecih) oblikovali uresničljivi in sprejemljivi predlogi, ki bi v interesu soglasne rešitve pritegnili tamilske skupnosti; ponavlja izjavo sopredsednikov z dne 30. maja 2006, s katero vlado Šrilanke pozivajo, naj "pokaže, da je pripravljena izvesti velike politične spremembe, ki bi uvedle nov način upravljanja in s tem zagotovile več pravic vsem prebivalcem Šrilanke"; poziva vlado Šrilanke in sopredsednike, naj ponovno opozorijo na tokijsko deklaracijo, LTTE pa naj jo spoštujejo;

23. izraža skrb zaradi vpliva, ki ga bo imel obnovljeni spor na obnovo in dostavljanje mednarodne pomoči, kajti čeprav je EU Šrilanki po cunamiju nakazala skoraj 125 milijonov EUR humanitarne in obnovi namenjene pomoči, trajni politični zastoj "v strukturi, ki opravlja operacije po cunamiju", še naprej povzroča zamude pri nakazilu nadaljnjih 50 milijonov EUR pomoči ter s tem ovira življenjsko pomembna obnovitvena dela na severu in vzhodu Šrilanke; ugotavlja tudi, da se je Azijska razvojna banka odločila prerazporediti nekatera finančna sredstva, in opaža težave pri izvajanju mnogih infrastrukturnih projektov;

24. podpira sedanji akcijski načrt Urada ZN za humanitarne zadeve v korist razseljenega prebivalstva;

25. poziva Svet, Komisijo in vlade držav članic, naj podvojijo svoja prizadevanja in pomagajo na Šrilanki vzpostaviti trden in pravičen mir ter državi povrniti varnost in blaginjo;

26. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, generalnemu sekretarju Združenih narodov, vladam Norveške in drugih sopredsednic tokijske donatorske konference, predsedniku in vladi Šrilanke ter drugim stranem, udeleženim v sporu.

[1] UL C 59, 23.2.2001, str. 278.

[2] UL C 47 E, 27.2.2003, str. 613.

[3] UL C 87 E, 7.4.2004, str. 527.

[4] UL C 247 E, 6.10.2005, str. 147.

[5] Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0227.

[6] Sklep Sveta 2006/379/ES z dne 29. maja 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2005/930/ES (UL L 144, 31.5.2006, str. 21).

--------------------------------------------------