SL    SL  
 EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 7.6.2011 
SEC(2011) 810 kon č. 
  
Priporočilo 
PRIPORO ČILO SVETA 
v zvezi z nacionalnim reformnim programom Italije za leto 2011 
  
ter mnenje Sveta 
 
o dopolnitvi programa stabil nosti Italije za obdobje 2011–2014 
{SEC(2011) 720 kon č.} 
 
 
SL 2   SL Priporočilo 
PRIPORO ČILO SVETA 
v zvezi z nacionalnim reformnim programom Italije za leto 2011 
  
ter mnenje Sveta 
 
o dopolnitvi programa stabiln osti Italije za obdobje 2011–2014 
SVET EVROPSKE UNIJE JE – 
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) 
Pogodbe, 
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad 
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
1, zlasti člena 5(3) 
Uredbe, 
ob upoštevanju priporo čila Evropske komisije2, 
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta, ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje, 
po posvetovanju z Ekonomsko-finan čnim odborom, 
ob upoštevanju naslednjega: (1) Evropski svet je 26. marca 2010 potrdi l predlog Evropske komisije za za četek nove 
strategije za delovna mesta in rast, imenova ne Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem 
usklajevanju ekonomskih pol itik ter se  bo osredoto čala na klju čna področja, na katerih 
je potrebno ukrepanje za s podbuditev potenciala Evrope  za trajnostno rast in 
konkuren čnost. 
(2) Svet je 13. julija 2010 sprejel priporo čilo o širših smernicah ekonomskih politik držav 
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike 
zaposlovanja držav članic
3, ki sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice 
so bile pozvane, naj upoštevajo integriran e smernice v svojih nacionalnih ekonomskih 
in zaposlovalnih politikah. 
                                                 
1 UL L 209, 2.8.1997, str. 1. 
2 UL C …, str. … 
3 Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011. 
 
SL 3   SL (3) Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi  letni pregled ras ti, ki zaznamuje za četek 
novega cikla ekonomskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja pol itik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.  
(4) Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednos tne naloge za fiskalno konsolidacijo in 
strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. febr uarja in 7. marca 2011 ter na 
podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pr ipravila Komisija). Poudaril je potrebo po 
prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdni h javnih financ in fiskalne vzdržnosti, 
zmanjšanju brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih prizadevanjih za 
povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te pre dnostne naloge preoblikujejo v 
konkretne ukrepe ter jih vklju čijo v svoj program st abilnosti ali konvergen čni program 
in nacionalne reformne programe. 
(5) Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v 
paktu „euro plus“, naj pravo časno predložijo svoj e zaveze, da bodo vklju čene v 
njihove programe stabilnosti ali konvergen čne programe in nacionalne reformne 
programe. 
(6) Italija je 6. maja 2011 predložila dopol nitev programa stabilnosti za obdobje 2011–
2014 in nacionalni reformni program za le to 2011. Programa sta bila ocenjena 
istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.  
(7) Strukturne pomanjkljivosti so prizadele italijansko gospodarstvo veliko pred sedanjo 
svetovno gospodarsko in finan čno krizo. Med letoma 2001 in 2007 je povpre čna rast 
realnega BDP znašala približno 1 %, kar je le polovica povpre čja euroobmo čja, 
predvsem zaradi po časne proizvodne rasti.  Ker je to prizadelo vso državo, se velike 
regionalne gospodarske razlike niso zmanjšale. Čeprav velika notranja neravnovesja 
zasebnega sektorja niso zaznamovala gospodarstva, pa je svetovna kriza nanj mo čno 
vplivala. Zmanjšanje izvoza in posledi čno naložb je povzro čilo precejšnje skr čenje 
realnega BDP v višini prib ližno 7 % v obdobju med drugim četrtletjem leta 2008 in 
drugim četrtletjem leta 2009. Bruto javni dolg, ki  se je v prejšnjem desetletju stalno 
zmanjševal, se je do konca leta 2010 pove č
al na 119 %, kar prav tako odraža strm 
padec BDP. Zaposlenost se je  zmanjšala precej manj, k čemur je pripomogla vladna 
shema za skrajšanje delovnika, zaradi česar je v obdobju 20 08–2009 brezposelnost le 
zmerno narasla. Gospodarstvo v drugi polovici leta 2009 za čelo počasi okrevati, k 
čemur je najbolj prispeval izvoz. Stanje na  trgu dela je v letu 2010 ostalo negotovo, 
stopnja brezposelnosti pa se je do konca leta  umirila pri 8,5 %. Glede na zelo visok 
delež javnega dolga je Italija med krizo ohranila razumno fiskalno naravnanost ter se 
vzdržala sprejetja velikih fiskalni h spodbud in tako v obdobju 2009–10 ohranila javni 
primanjkljaj pod povpre čjem za euroobmo čje.  
(8) Na podlagi ocene dopolnitve programa stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES) 
št. 1466/97 Svet meni, da je makroe konomski scenarij, na katerem temelji 
konvergen čni program, verjeten. Po pr ogramu naj bi se javnofinan čni primanjkljaj do 
leta 2012 zmanjšal pod referen čno vrednost 3 % BDP zaradi nadaljnjega omejevanja 
odhodkov in dodatnih prihodkov, ki izhajajo iz boljšega spoštovanja dav čnih 
predpisov. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je po programu na vrsti 
uresničitev srednjero čnega cilja uravnoteženega prora čunskega položaja v strukturnem 
smislu, in sicer do konca programskega obdobja (2014) , kar podpira zaveza za 
nadaljnje omejevanje primarnih odhodkov. Po programu naj bi bil delež javnega dolga 
najvišji leta 2011, nato pa naj bi se s pove čevanjem primarnega presežka vse hitreje 
 
SL 4   SL zmanjševal. Na črtovani povpre čni letni fiskalni napor  v obdobju 2010–2012 presega 
0,5 % BDP, ki ga priporo ča Svet v skladu s postopkom v zvezi z čezmernim 
primanjkljajem, predviden potek prilagajanja po letu 2010 pa znatno presega dolo čbe 
iz Pakta stabilnosti in rasti. Za  dosego navedene stopnje javnofinan čnega primanjkljaja 
in javnega dolga bo potrebno strogo izvrševanje prora čuna, dodatne informacije o 
načrtovanih konsolidacijskih ukr epih pa bi izboljšale ve rodostojnost programa.   
(9) Zaradi zelo visokega javnega  dolga, ki v letu 2011 znaša približno 120 % BDP, sta 
ključni prednostni nalogi Italije izvajanje trajnostne in verodostojne konsolidacije ter 
sprejetje strukturnih ukrepov za okrepitev ra sti. Za obdobje do leta  2012 sta doseganje 
ciljnega javnofinan čnega primanjkljaja, dolo čenega v programu stabilnosti, ter s tem 
zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 20 12 odvisna od celovitega izvajanja že 
sprejetih ukrepov. Dodatni ukrepi bi bi li potrebni, če so na primer prihodki zaradi 
boljšega spoštovanja dav čnih predpisov nižji od predvidenih v prora čunu ali če se 
pojavijo težave pri doseganju na črtovanih omejitev kapitalskih odhodkov. V novem 
triletnem prora čunskem okviru je za obdobje 2013–2014 dolo čeno, da se do 
oktobra 2011 sprejmejo dejanski ukrepi, ki podpirajo prizadevan ja za konsolidacijo. 
Čeprav se je ta prora čunski okvir v zadnjih letih pr ecej okrepil, naj bi uvedba 
zavezujoče zgornje meje za odhodke ter nadaljnje izboljšave prora čunskega nadzora v 
vseh vladnih podsektorjih spodbudile fiskal no disciplino in izbol jšale verodostojnost 
srednjeročne proračunske strategije. 
(10) Kljub razmeroma mo čnemu ustvarjanju delovnih mest v letih pred krizo, italijanski trg 
dela kaže nekatere strukturne sl abosti. Delavci s pogodbami za nedolo čen čas imajo 
več zaščite kot delavci s krajšim obdobjem sl užbovanja ali delavci s pogodbami za 
določen čas, zlasti kadar so uradno registrirani kot samozaposleni, vendar so dejansko 
v standardnem podrejenem delovnem razmer ju. Za prve delovna zakonodaja v zelo 
omejenem številu primerov dopuš ča kolektivne odpuste in odpuste iz gospodarskih 
razlogov. Hkrati vsi delavci, ki izgubijo  delo, ne prejmejo ustrezne dohodkovne 
podpore, ker segmentacijo trga dela spremlja razdrobljen sistem nadomestil za brezposelnost. Stopnja brezposel nosti med delavci, mlajšimi  od 25 let, je leta 2010 
znašala 27,8 %, pri čemer je bila neenakomerno raz porejena po državi, brezposelnost 
med mladimi pa je bila na jugu dvakrat vi šja kot na severu. Vl ogi pripravništva in 
poklicnega usposabljanja nista dovolj poudarj eni. Italija trenutno nima enotnega 
sistema za certifikacijo spretnosti ter prizna vanje poklicnih standar dov in standardov 
usposabljanja, ki bi bil priznan po vsej državi, čeprav bi bil ta zelo uporaben in 
potreben. To pa ovira mobilnost delovne sile in priložnosti za zaposlitev po vsej 
državi. U činkovitosti služb za zapos lovanje, zlasti v re gijah z visoko stopnjo 
brezposelnosti, bi se lahko še izboljšala. Delo na črno je v Italiji še vedno pomemben 
dejavnik.  
(11) Uskladitev gibanja pla č z rastjo produktivnosti je pomembna z vidika nenehnega 
zmanjševanja konkuren čnosti Italije od konca 90-ih let prejšnjega stoletja; v zvezi s 
tem imajo lahko pomembno vlogo pogajanja na ravni podjetij, ki  lahko prav tako 
prispevajo k odpravljanju neskladij na regionalnem trgu dela. Reforma okvira za 
pogajanja iz leta 2009 je med drugim uvedla mo žnost klavzul o odprtosti (tj. odstopanj 
od plač v sektorju, dogovorjenih na nacionalni ra vni), ki pa se še ne uporabljajo 
pogosto. 
(12) Stopnja zaposlenosti žensk po vsej državi za ostaja za stopnjo zaposlenosti moških za 
več kot 20 odstotnih to čk. Na jugu je bila leta 2009 zaposlenih komaj ena tretjina 
 
SL 5   SL žensk v starosti od 20 do 64 let, deloma zar adi nižje stopnje deja vnosti, deloma zaradi 
višje brezposelnosti. Razmeroma visoka obdav čitev dela v Italiji zmanjšuje spodbude 
za priliv delovne sile, kar zlasti velja za vzdrževane zakonce, ter negativno vpliva na 
povpraševanje podjetij po de lovni sili. Da bi pove čali zaposlovanje žensk, nacionalni 
reformni program opozarja na na črt, sprejet leta 2010, za uskl ajevanje prizadevanj na 
različnih ravneh oblasti za spodbujanje usklaj evanja poklicnega in družinskega 
življenja. Vlada je nedavno uvedla dav čno spodbudo za podjetja, ki zaposlujejo 
prikrajšane delavce, vklju čno s tistimi, ki delajo v sektorju ali poklicu, v katerem je 
neravnovesje med spoloma še posebej pouda rjeno, ter v regijah z visoko stopnjo 
brezposelnosti. Program prav  tako najavlja reformo dav čnega sistema za postopen 
prenos dav čne obremenitve z dela na potrošnjo, kar bi lahko prispevalo k pove čanju 
zaposlovanja. 
(13) Stroški poslovanja v Italiji, zl asti na jugu, ostajajo visoki v primerjavi s standardi EU 
kljub nedavnim ukrepom za izboljšanje posl ovnega okolja in spodbujanje k uspešnosti 
usmerjene in odgovorne javne uprave. Regu lativne in upravne  ovire na trgih 
proizvodov in storitev, zlasti st rokovnih storitev, še zdale č niso v celoti odpravljene. 
Letni zakon o konkurenci je bil uvede n leta 2009 kot za konodajno orodje za 
izboljšanje konkuren čnega okolja in varstva potrošni kov, vendar še ni bil sprejet. 
Dolgotrajni postopki za izvrševanje pogodb so še ena slabost itali janskega poslovnega 
okolja. Financiranje ra sti podjetij iz neban čnih virov je v Italiji še vedno razmeroma 
redko, zlasti za mala in srednj a podjetja. Zlasti naložbe v lastniške instrumente in 
tvegani kapital imajo še naprej zgolj om ejeno vlogo kljub njihovemu potencialu za 
spodbujanje rasti velikosti podjetij, prodi ranje na nove svetovne trge in boljše 
upravljaje podjetij.  
(14) Odhodki za raziskave in razvoj so v za dnjih desetih letih le skromno naraš čali. 
Posledično ostaja intenzivnost ra ziskav in razvoja nizka in znaša okrog 1,27 % BDP, 
kar je precej pod povpre čjem EU (1,90 %). Ta razkorak  je zlasti posledica nizke 
stopnje industrijskih raziskav, saj intenzivnost r aziskav in razvoja v podjetjih znaša 
0,64 % BDP, medtem ko je v državah EU-27 povpre čno 1,23 % BDP. Tudi 
intenzivnost tveganega kapitala je še  vedno zelo nizka. Številni ukrepi, vklju čno s 
časovno omejenimi dav čnimi olajšavami za podjetja , ki vlagajo v raziskovalne 
projekte, ki jih izvajajo univerze ali subj ekti iz javnega sektorja, so prisotni v 
nacionalnih reformnih programih, vendar cilj 1,53 % BDP za intenzivnost raziskav in 
razvoja le malo presega trenutne stopnje.  
(15) Italija je tretja najve čja prejemnica sredstev iz skladov kohezijske politike EU ter bo v 
obdobju 2007–2013 prejela približno 8 % vseh sredstev iz prora čuna kohezijske 
politike EU. Na sredini tega  programskega obdobja je u činkovito porabila le 16,8 % 
sredstev EU, v južnih konvergen čnih regijah pa je ta de lež še veliko nižji.  
(16) Italija je v okviru pakta „euro plus“4 sprejela številne zaveze. V nacionalnem 
reformnem programu so navedeni nekateri nedavno sprejeti ukrepi ter okvirno opisani 
nekateri na črti prihodnjih reform, ki obravnavajo  vzdržnost javnih financ in finan čno 
stabilnost, spodbujajo konkuren čnost in pove čujejo zaposlovanje skladno z na čeli 
pakta „euro plus“. Nova pom embna zaveza, sprejeta poseb ej kot odgovor na pakt, je 
                                                 
4 Ve č podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro plus“ je na voljo v SEC(2011) 720. 
 
SL 6   SL vladna namera spremeniti ustavo, da bi se izboljšala prora čunska disciplina. Ti 
elementi so bili ocenjeni in upoštevani v priporo čilih. 
(17) Komisija je ocenila program stabilnosti in nacionalni reformni program ter zaveze 
pakta „evro plus“, ki ji h je predložila Italija5. Glede na to, da je treba okrepiti splošno 
gospodarsko upravljanje Evropske un ije in v prihodnje nacionalne odlo čitve vklju čiti 
EU, Komisija v oceni ni upoštevala le njihovega pomena za vzdržno fiskalno in 
socialno-ekonomsko politiko v Italiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. 
Komisija zato meni, da je na črt Italije za konsolidacijo  za obdobje 2011–2014 verjeten 
do leta 2012, medtem ko bi ga bilo tr eba za obdobje 2013–14 podpr eti z dejanskimi 
ukrepi, da se zelo visok javni dolg za čne postopno zmanjševati. Nacionalni reformni 
program dolo ča celovit sklop pobud v vseh razsežnostih stra tegije Evropa 2020, 
vendar se zdi, da so potrebni  nadaljnji ukrepi za odpravo dolgoro čnih strukturnih 
pomanjkljivosti, ki jih je ta kriza še poslabšala. Za izboljšanje potenciala za rast in ustvarjanje delovnih mest ter spodbujanje razvoja južnih regij, ki zaostajajo za 
severom, bi morala Italija v obdobj u 2011–2012 sprejeti nadaljnje ukrepe za 
izboljšanje delovanja trga dela, odpi ranje trgov storitev in proizvodov za ve čjo 
konkuren čnost, izboljšanje poslovneg a okolja, okrepitev politike raziskav in inovacij 
ter spodbujanje hitrejše in boljše upora be sredstev iz kohezijskih skladov EU. 
(18) Svet je glede na to ocen o in ob upoštevanju Priporo čila Sveta na podlagi člena 126(7) 
Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. junija 2010 prou čil dopolnitev programa 
stabilnosti Italije za leto 2011, njegovo mnenje
6 pa je zlasti odraženo v njegovem 
priporočilu v točki (1) v nadaljevanju. Svet je ob upoštevanju sklepov Evropskega 
sveta z dne 25. marca 2011 prou čil nacionalni reformni program Italije – 
PRIPORO ČA, naj Italija v obdobju 2011–2012 ukrepa:  
(1) v letih 2011 in 2012 izvede na črtovano fiskalno konsolid acijo za zagotovitev 
popravka čezmernega primanjkljaja; v celoti izkoristi razvoj prora čuna, če je ta boljši 
od pričakovanega, za hitrejše zmanjševanje  primanjkljaja in dolga ter naj bo 
pripravljena, da prepre či odstopanja pri izvajanju prora čuna; do oktobra 2011 s 
konkretnimi ukrepi podpre cilje za obdobje 2013–14, kot je dolo čeno v novem 
večletnem prora čunskem okviru; okrepi okvir z uvedbo zavezujo čih zgornjih meja za 
odhodke in izboljšanjem nadzora za vse vladne podsektorje; 
(2) sprejme ukrepe za prepre čevanje segmentacije trga dela, in sicer s prou čitvijo 
izbranih vidikov zakonodaje o varnosti za poslitve in celovito reformo trenutno 
razdrobljenega sistema nadomestil za brezposelnost; okrepi prizadevanja za boj proti delu na črno; sprejme tudi ukrepe za spodbujanje ve čje udeležbe žensk na trgu dela z 
izboljšanjem razpoložljivosti ustanov za va rstvo in oskrbo po vsej državi ter z 
zagotavljanjem prora čunsko nevtralnih finan čnih spodbud za zaposlitev prejemnikov 
drugega dohodka v družini;  
(3) na podlagi zakona o reformi okvira za kol ektivna pogajanja iz leta 2009 in po 
posvetovanju s socialnimi partnerji v skla du z nacionalnimi praksami sprejme ukrepe 
                                                
 
5 SEC(2011) 720. 
6 Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97. 
 
SL 7   SL za zagotovitev boljše usklajenosti pla č z razvojem produktivnosti ter lokalnimi 
razmerami in razmerami v podjetju;  
(4) uvede ukrepe za odpiranje storitvenega sektorja dodatni konkurenci, zlasti na 
področju strokovnih storitev; leta 2011 sp rejme letni zakon o konkurenci, pri čemer 
upošteva priporo čila, ki jih predloži organ za prepre čevanje omejevanja konkurence; 
skrajša postopke za izvrševa nje pogodbenega prava; spre jme ukrepe za izboljšanje 
dostopa malih in srednjih podjetij do kap italskih trgov z odpravo regulativnih ovir in 
zmanjšanjem stroškov; 
(5) izboljša okvir za naložbe zaseb nega sektorja v raziskave in inovacije z razširitvijo 
sedanjih fiskalnih spodbud, izboljšanje m pogojev za tvegan i kapital in podporo 
inovativnim shemam javnega naro čanja;  
(6) ukrepa za pospešitev odhodkov za pospeševanje ra sti, ki se sofinancirajo iz skladov 
kohezijske politike, za zmanjšanje nenehnih razlik med regijami z izboljšanjem upravne zmogljivosti in politi čnega upravljanja; spoštuje zaveze, sprejete v 
nacionalnem strateškem referen čnem okviru v smislu zneska sredstev in kakovosti 
odhodkov. 
V Bruslju, 
 Za Svet 
 Predsednik