Mnenje Evropskega odbora regij – Lokalne in regionalne oblasti za hitrejše izvajanje pobude EU za opraševalce

(2022/C 270/03)

Poročevalka: Frida NILSSON (SE/Renew Europe), članica lokalne skupščine: občina Lidköping Referenčni dokument: Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Napredek pri izvajanju pobude EU za opraševalce COM(2021) 261 final

POLITIČNA PRIPOROČILA

EVROPSKI ODBOR REGIJ

1. poudarja pomen opraševalcev za trajnostnost naših skupnosti in narave. Opraševalci so ključni za prehranske sisteme in ohranjanje biotske raznovrstnosti ter pokrajin, zato pomoči ne potrebujejo le udomačeni opraševalci, ampak je treba primeren habitat zagotoviti tudi divjim opraševalcem, saj so del naravne biotske raznovrstnosti. Razumeti je treba, da udomačeni opraševalci dopolnjujejo vlogo divjih opraševalcev in ne obratno;

2. je zaskrbljen zaradi pomanjkanja ozaveščenosti o tem, kaj opraševalci so, kako pomembni so za delovanje naših ekosistemov in kakšne so posledice, ki bi jih zmanjšanje njihovega števila in izumrtje lahko imeli za naša življenja;

3. izpostavlja, da so biotska raznovrstnost in podnebne spremembe tesno povezane, soodvisne in vplivajo druga na drugo. Temperaturne razlike, spremenljive vremenske razmere, izguba habitata in drugi dejavniki, ki jih povzročajo podnebne spremembe, neposredno vplivajo na zmanjševanje števila opraševalcev. Varstvo in obnova biotske raznovrstnosti pa imata pomembno vlogo pri prilagajanju podnebnim spremembam;

4. ceni priložnost, da lahko prispeva k okviru EU za podpiranje in ohranjanje aktivnih ter raznolikih populacij opraševalcev, in zato pozdravlja pregled pobude za opraševalce, ki ga je opravila Evropska komisija, ter resolucijo Evropskega parlamenta in sklepe Sveta o tej temi ( 1 )

5. pozdravlja korak v pozitivno smer, ko se je leta 2018 začela izvajati pobuda EU za opraševalce, a je zaskrbljen, ker se od takrat število opraševalcev še naprej zmanjšuje. Hvaležen je za ugotovitve iz globalnega poročila Medvladne platforme o biološki raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah (IPBES), da je kljub nezadostnemu ukrepanju podnebje in biotsko raznovrstnost še mogoče rešiti, za kar pa bodo potrebni ukrepi za preobrazbo na vseh ravneh;

6. zato podpira ugotovitve iz Posebnega poročila Evropskega proračunskega sodišča št. 15/2020 ( 2 ) in ima visoka pričakovanja glede revizije pobude EU za opraševalce;

7. pozdravlja, da so cilji za biotsko raznovrstnost in opraševalce vključeni v več strategij in politik EU, kot so nova SKP, strategija EU za biotsko raznovrstnost in strategija „od vil do vilic“;

8. poziva Evropsko komisijo, naj v prihodnji pobudi o ciljih za obnovo narave v okviru strategije EU za biotsko raznovrstnost določi pravno zavezujoče cilje, katerih področje uporabe zajema opraševalce. V zvezi s tem ponuja podporo pri izvajanju nove pobude EU za opraševalce, zlasti pri dejavnostih izvajanja in spremljanja;

9. cilji, določeni za pomoč opraševalcem, bi morali EU pomagati tudi pri uresničevanju ciljev, zastavljenih v Agendi 2030 Združenih narodov, in ciljev trajnostnega razvoja ( 3 ) , zlasti tistih, ki so namenjeni ohranjanju biotske raznovrstnosti in habitatov, pomembnih za divje opraševalce;

10. prepričan je, da so za zaustavitev zmanjševanja števila opraševalcev nujni usklajevanje in integrirane strategije, ki bodo vključevali vse sektorje in politična področja. Pomembno je vključiti vse pomembne akterje in povečati učinkovitost obstoječih, vendar razpršenih prizadevanj. Trenutna pobuda za opraševalce je postavila temelje, a jo je zdaj treba izpopolniti;

11. meni, da bi se morali pri zagotavljanju trajnostnih populacij divjih opraševalcev upoštevati vsi trije stebri trajnostnega razvoja. To pomeni, da se morajo pri izvajanju ukrepov primerno upoštevati vidiki družbene, gospodarske in biološke trajnostnosti;

Opraševalci kot del razkoraka med podeželjem in mesti

12. poudarja, da je pri zaustavljanju zmanjševanja števila opraševalcev pomembno razmišljati tudi onkraj kmetijskih politik, saj kmetijstvo in njegovo vlogo pri zmanjševanju populacij divjih opraševalcev že urejajo predpisi EU z več različnih področij, sprejeti pa so tudi ustrezni ukrepi;

13. poziva, naj bo posebna pozornost namenjena konvencionalnim kmetom in njihovim prizadevanjem za zmanjšanje negativnih vplivov na opraševalce, saj ekološko kmetijstvo in agroekološke prakse na številne načine že varujejo in ohranjajo opraševalce. Raziskave, inovacije in prožen sistem izvajanja so ključni za reševanje teh izzivov, omogočajo pa tudi raznolikost v kmetijstvu;

14. poudarja, da je treba v celoti raziskati in odpraviti problem drugih onesnaževalcev okolja, ne samo pesticidov, kot je na primer svetlobno onesnaževanje, ki dokazano močno vpliva na opraševalce, a doslej še ni bilo obravnavano;

15. izpostavlja, da lahko mestna območja pozitivno prispevajo k biotski raznovrstnosti, na primer z botaničnimi vrtovi, vrtičkanjem in domačimi vrtovi ter nepozidanimi mestnimi površinami, ki bi lahko neposredno vplivali na populacije vrst divjih čebel ( 4 )

16. opozarja, da je v svetu, kjer se mesta širijo, nujno, da se ohranjanje biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev vključi že v urbanistično načrtovanje in prakse v mestih, saj je to ključno za zaščito populacij opraševalcev, podpiranje njihove raznovrstnosti in ustvarjanje novih habitatov;

17. poziva pristojne oblasti, naj pripravijo ocene učinka, v katerih bodo upoštevale razvoj, ki omejuje lastninske pravice in tudi na druge načine vpliva na možnosti trajnostnega preživljanja. Te ocene učinka se ne smejo osredotočiti le na biološke koristi, ampak morajo upoštevati tudi morebitne negativne vplive na možnosti preživljanja prebivalcev in njihova življenja;

Ukrepanje na ravni EU

18. poziva Evropsko komisijo, Evropski parlament in države članice EU, naj zagotovijo, da bodo politike, programi in načrti za okrevanje po pandemiji prispevali k trajnostnemu upravljanju biotske raznovrstnosti, vključno z zaustavitvijo zaskrbljujočega zmanjševanja števila divjih in udomačenih opraševalcev;

19. poziva, naj se na lokalni in regionalni ravni podpre ekoshema za opraševalce, ki bi vključevala: gojenje enoletnic, ki privlačijo opraševalce, na vsaj 10 % kmetijskih zemljišč; sajenje med vrstami kultur v pridelavi še vsaj dveh različnih kultur, ki sta zanimivi za opraševalce in cvetita v različnih obdobjih leta, kar bi dopolnjevalo obdobje cvetenja trajnic, da se opraševalcem zagotovi čim več razpoložljivih virov; usposabljanje kmetov o koristnih žuželkah in praksah integriranega varstva rastlin pred škodljivimi organizmi ter ukrepe, ki jih je treba sprejeti v korist kmetij, ki zagotavljajo prisotnost opraševalcev na območjih z manjšo biotsko raznovrstnostjo;

20. poziva k upoštevanju okoljskih vidikov na vseh ravneh javnega odločanja in v vseh politikah, saj večina človeških posegov v naravo do neke mere vpliva na ekosisteme. V zvezi z opraševalci bi se bilo treba temu posvečati zlasti pri načrtovanju mestnih območij, infrastrukture in drugih sprememb namembnosti zemljišč;

21. opozarja, da za izvajanje in določanje ciljev, povezanih z opraševalci, niso odgovorne zgolj regionalne in lokalne oblasti, čeprav delujejo kot neposredna povezava z evropskimi državljani. V ta prizadevanja se morajo vključiti tudi nacionalne vlade in EU, in sicer s podpiranjem, spodbujanjem in usklajevanjem rešitev, ki jih bo mogoče enostavno izvajati na lokalni in regionalni ravni;

22. poziva Evropsko komisijo, naj aktivno podpira kampanje na nacionalni, regionalni in lokalni ravni za ozaveščanje industrijskih sektorjev in javnosti prek obstoječih in novih kanalov;

23. obžaluje, da platforme za pridobivanje znanja in izmenjavo primerov dobre prakse, ki so bile uvedene v sklopu pobude za opraševalce, kot je na primer platforma EU z informacijami o opraševalcih, niso dosegle vseh akterjev in še vedno niso dovolj znane. Zato poziva, naj se financiranje, pridobivanje znanja in krepitev zmogljivosti ter dobre prakse v prihodnjih pobudah Komisije pregledno načrtujejo in sporočajo, da državljani ne bodo le motivirani za ukrepanje, ampak bodo tudi razumeli, kako prispevati k ustvarjanju trajnostnih habitatov za opraševalce;

24. poziva, naj se v revidirani pobudi za opraševalce prouči, kako bi obstoječe mreže in organizacije lahko delile znanja in dobre prakse z lokalnimi in regionalnimi oblastmi v EU in zunaj nje;

25. je zato pripravljen sodelovati z Evropsko komisijo pri vključevanju pobude za opraševalce v obstoječe pobude EU, kot sta platforma za ozelenitev mest in sporazum o zelenih mestih;

26. ponavlja, da imata spremljanje napredka v zvezi z opraševalci in poročanje o njem pomembno vlogo pri ocenjevanju učinkovitosti vseh izvedenih ukrepov; zato poziva Evropsko komisijo, naj predvidi okvir poročanja in sledenja, ki bi ga za ta namen lahko uporabljale podnacionalne oblasti. Prizadevanja morajo slediti obstoječim dobrim praksam, da bi zagotovili enostavno izvajanje in podporo pri vzpostavljanju standardiziranih programov spremljanja opraševalcev na lokalni in regionalni ravni;

27. izpostavlja, da so domorodne vrste cvetlic tesno povezane z domorodnimi vrstami oziroma varietetami opraševalcev in zato poziva k naložbam v spoznavanje, ohranjanje in gojenje teh vrst, saj bi to pomagalo opraševalcem;

28. zato poziva Evropsko komisijo, naj oceni, kako bi bilo mogoče razširiti obvezo o zasaditvi vsaj treh milijard dodatnih dreves na mestnih območjih v EU do leta 2030 in jo povezati z zasaditvijo oziroma setvijo večjega števila domorodnih vrst cvetlic;

29. želi, da se v nacionalne strateške načrte SKP, ki bodo odobreni leta 2022, kot cilj vključijo prizadevanja za zdrave populacije divjih opraševalcev, sprejetje učinkovitih ukrepov biološke zaščite, ki so pomembni za opraševalce, in spodbude za uporabo lokalnih rastlin, da se pospeši nadaljnje ukrepanje. Za to bi morale biti odgovorne države članice, da se zagotovi enostavno in primerno izvajanje;

Ukrepanje na lokalni in regionalni ravni ter vključenost OR

30. poudarja možnosti in obveznosti, ki jih imajo lokalne in regionalne oblasti pri pospeševanju izvajanja pobude za opraševalce, že zdaj, še bolj pa v prihodnje;

31. meni, da bi morale lokalne in regionalne oblasti pri sprejemanju in izvajanju okoljskih ukrepov medsebojno sodelovati tako na nacionalni kot čezmejni ravni. Biološki koridorji so ključni za opraševalce in zagotavljanje trajnostnih ter odpornih populacij. Tovrstne naloge so primerne za lokalne in regionalne oblasti, saj lahko s sodelovanjem na enostaven način izvajajo ukrepe, ki bodo spodbujali trajnostne populacije opraševalcev;

32. ugotavlja še, da je poleg lokalnih in regionalnih oblasti pomembno vključiti tudi civilno družbo, institucije znanja, lokalne kmete in zasebni sektor. Da bi te akterje, njihovo delo in inovacije v njihovih sektorjih v celoti izkoristili, mora nova pobuda za opraševalce ustvariti učinkovit okvir za prostovoljne pobude, znanje, skupne cilje in poročila. To bi tem akterjem omogočilo, da uresničijo cilje, določene v pobudi, poleg tega pa bi lahko naredili še več;

33. se zavezuje, da bo pri delu na področju okoljskih zadev, zlasti pri vprašanjih biotske raznovrstnosti, ozaveščal o ciljih za pomoč opraševalcem in poudarjal njihov pomen, določil jasne vloge nacionalnih, regionalnih in lokalnih oblasti, da bi prispevale k zaustavitvi izgube opraševalcev, ter podprl pripravo nacionalnih in lokalnih akcijskih načrtov za opraševalce, tudi v okviru kampanje Zeleni dogovor na lokalni ravni;

34. poudarja, da je treba priznati tudi socialno-ekonomske koristi programov za opraševalce. Z osredotočanjem na te programe se ustvarjajo gospodarske priložnosti in priložnosti za socialno vključevanje;

35. izjavlja, da namerava še naprej tesno sodelovati z Evropsko komisijo, še posebej pri pregledu in izvajanju ciljev v zvezi z biotsko raznovrstnostjo, ki zadevajo opraševalce;

36. predlaga, da bi kot pilotni projekt uvedel mrežo za opraševalce, namenjeno predvsem mestnim središčem, v sklopu katere bi si lahko lokalne oblasti izmenjevale znanje in primere dobre prakse;

37. poziva lokalne in regionalne oblasti, naj spremljajo stanje opraševalcev in o njem poročajo, saj je poznavanje domorodnih vrst in lokalne flore ter favne ključno za razumevanje stanja divjih in udomačenih opraševalcev na domačih tleh, lokalne in regionalne oblasti pa so že sedaj seznanjene s svojimi lokalnimi in regionalnimi razmerami;

38. naproša svoje člane, naj bodo zgled in organizirajo pogovore ter odprta srečanja na lokalnem in regionalnem nivoju, da bi zagotovili vključenost civilne družbe in nevladnih organizacij, saj je prepoznavanje in odpravljanje vrzeli v znanju eden najpomembnejših vidikov pobude za opraševalce;

39. poziva predstavnike lokalnih in regionalnih skupnosti, naj ocenijo, v kolikšnem obsegu bi bilo mogoče prenoviti industrijska in zgodovinska območja v skladu s sonaravnimi rešitvami, katerih cilj je povečanje števila opraševalcev;

40. je trdno prepričan, da je v razpravo in iskanje rešitev nujno vključiti mlajše generacije, saj bosta uresničevanje okoljskih ciljev in krepitev divjih populacij, zlasti opraševalcev, trajala več generacij. V zvezi s tem pozdravlja obstoječe zglede, kot je sodelovanje mladih v projektu STING ( 5 ) , a poziva člane OR in širšo skupnost lokalnih in regionalnih oblasti, naj sledijo temu zgledu in v svojih mestih ter regijah predlagajo dejavnosti za vključevanje državljanov, predvsem otrok in mladih. Ozaveščanje o opraševalcih bi lahko postalo del dejavnosti v okviru evropskega leta mladih 2022;

Evropska prizadevanja na globalni ravni

41. pozdravlja pozitivno sporočilo s 15. konference pogodbenic Konvencije OZN o biotski raznovrstnosti in njeno zavezo, da bo do leta 2030 zaustavila izumiranje živalskih in rastlinskih vrst;

42. poudarja, da je edinburška deklaracija za podnacionalne vlade, mesta in lokalne oblasti o svetovnem okviru za biotsko raznovrstnost po letu 2020 ( 6 ) ključnega pomena, in se zavezuje, da jo bo podpiral v razpravah o opraševalcih na evropski in mednarodni ravni;

43. poziva Komisijo, naj obravnava zmanjševanje števila opraševalcev na mednarodni ravni in se v drugem delu 15. konference pogodbenic Konvencije OZN o biotski raznovrstnosti, ki bo potekala med 25. aprilom in 8. majem 2022 v Kunmingu na Kitajskem, zavzame za odločne ukrepe za zaščito opraševalcev in njihovih habitatov;

44. se je v sklopu delegacije EU pripravljen udeležiti 15. konference pogodbenic Konvencije OZN o biotski raznovrstnosti ter prihodnjih konferenc pogodbenic, da bi pojasnil stališča lokalnih in regionalnih oblasti v EU in ukrepe, ki jih te že izvajajo, ter pomagal nadgraditi uspeh edinburške deklaracije na področju zaščite opraševalcev in njihovih habitatov.

V Bruslju, 26. januarja 2022 Predsednik Evropskega odbora regij Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) 2019/2803(RSP) in sklepi, ki jih je sprejel Svet na 3782. seji 17. decembra 2020 (14168/20).

(2) https://op.europa.eu/webpub/eca/special-reports/pollinators-15-2020/sl/

(3) Agenda 2030 Združenih narodov: https://sdgs.un.org/2030agenda.

(4) Baldock, K. C. R., idr., Where is the UK’s pollinator biodiversity? The importance of urban areas for flower-visiting insects (Izgubljanje raznovrstnosti opraševalcev v Združenem kraljestvu? Pomen mestnih območij za žuželke, ki oprašujejo cvetje), Post. R. Soc. B Biol. Sci. 282, 20142849 (2015), Theodorou, P., idr., The structure of flower visitor networks in relation to pollination across an agricultural to urban gradient (Struktura mrež opraševalcev cvetja v povezavi z opraševanjem po lestvici od kmetijskih do mestnih območij), Funct. Ecol. 31, str. 838–847 (2017).

(5) Projekt Evropske komisije STING (Science and Technology for Pollinating Insects – Znanost in tehnologija za žuželke opraševalke).

(6) https://www.gov.scot/publications/edinburgh-declaration-on-post-2020-biodiversity-framework/