–obstoj znatnega uvoza blaga (tudi iz celinske Španije in drugih držav članic), ki bi lahko ogrozil ohranitev lokalne proizvodnje in katerega delež na lokalnem trgu znaša vsaj 10 %; ter

Španski organi so zaprosili, da bi se ta ukrep uporabljal za 99 kategorij izdelkov iz tarifnih številk harmoniziranega sistema (HS) v skladu s štirimi številkami kombinirane nomenklature. Komisija se strinja s seznamom iz Priloge I, saj so te kategorije izdelkov skladne z merili za upravičenost.

Revidirana ureditev predlaga novo metodo, ki se uporablja za identifikacijo izdelkov, podprtih s posebno davčno ureditvijo. Namesto sedanjega pristopa, pri katerem je vsak posamezni izdelek izrecno opredeljen v Sklepu (na podlagi tarifnih oznak CN4 do TARIC10), predlagani sklep navaja samo upravičene kategorije izdelkov (CN4), medtem ko posamezne izdelke (CN8 ali višje) določijo nacionalni organi v svojih pravnih in upravnih okvirih.

Zato ta predlog prinaša vzpostavitev pravnega okvira za AIEM od 1. januarja 2020 do 31. decembra 2027, in sicer z revizijami sedanjih ureditev, s katerimi naj bi ureditev postala prožnejša in preglednejša.

Cilj tega ukrepa je proizvajalcem na Kanarskih otokih zagotoviti nadomestilo zaradi stalnih omejitev, povezanih z izolacijo, surovinami in energetsko odvisnostjo, obveznosti večjih zalog, majhnosti lokalnega trga in nizke stopnje izvozne dejavnosti. Kombinacija teh omejitev pomeni, da so proizvodni stroški in s tem cena lokalno proizvedenega blaga višji, tako da bi bilo lokalni proizvajalci brez posebnih ukrepov manj konkurenčni kot proizvajalci s celinske Evrope, celo ob upoštevanju stroškov prevoza takega blaga na Kanarske otoke. Zaradi tega bi bilo težje ohranjati lokalno proizvodnjo. Namen posebnih ukrepov je okrepiti lokalno industrijo z nadomestili za njihove dodatne stroške in s tem ustvariti enake konkurenčne pogoje.

Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU), ki se uporablja za najbolj oddaljene regije EU, med katere sodijo Kanarski otoki, načeloma ne dopušča nikakršnih razlik med obdavčenjem lokalnih izdelkov in izdelkov s poreklom iz Španije ali drugih držav članic. Člen 349 PDEU omogoča sprejetje posebnih ukrepov za najbolj oddaljene regije EU, saj priznava, da stalne in součinkujoče omejitve močno otežujejo njihov razvoj ter vplivajo na njihove gospodarske in socialne razmere.

Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, kot je določeno v členu 5(4) Pogodbe o Evropski uniji. Predlagane spremembe ne presegajo tistega, kar je potrebno za reševanje zadevnih vprašanj in s tem doseganje ciljev Pogodbe, da se zagotovi pravilno in učinkovito delovanje notranjega trga.

Samo Svet lahko na podlagi člena 349 PDEU sprejme posebne ukrepe v korist najbolj oddaljenih regij EU zaradi obstoja stalnih omejitev, ki vplivajo na njihove gospodarske in socialne razmere, s katerimi se prilagodi uporaba Pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami. To velja tudi za odobritev odstopanj od člena 110 PDEU. Predlog sklepa Sveta je torej v skladu z načelom subsidiarnosti.

Predlog je skladen s strategijo enotnega trga iz leta 2015, s katero si Komisija prizadeva za poglobljeni in pravičnejši enotni trg, ki bo koristil vsem deležnikom. Eden od ciljev predlaganega ukrepa je ublažiti dodatne stroške, s katerimi se soočajo podjetja v najbolj oddaljenih regijah, kar ovira njihovo polno udeležbo na enotnem trgu. Zaradi omejenega obsega zadevne proizvodnje in omejenega področja uporabe AIEM samo na Kanarskih otokih niso predvidene posledice za nemoteno delovanje enotnega trga.

V tem okviru je cilj tega predloga podpreti špansko najbolj oddaljeno regijo pri izkoriščanju njenih prednosti, da bi omogočili rast in ustvarjanje delovnih mest v lokalnem sektorju. Ta predlog dopolnjuje program možnosti za oddaljene in otoške regije (POSEI), ki je namenjen podpori za primarni sektor in proizvodnjo surovin, Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (ESPR) ter financiranje posebnih dodatnih dodeljenih sredstev Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR).

V sporočilu z naslovom „Trdnejše in prenovljeno strateško partnerstvo z najbolj oddaljenimi regijami EU“ iz leta 2017 je navedeno, da se najbolj oddaljene regije še vedno srečujejo z resnimi izzivi, od katerih so mnogi stalni. V tem sporočilu je predstavljen pristop Komisije glede podpore tem regijam, da izkoristijo svoje edinstvene prednosti in opredelijo nove sektorje rasti, da se omogočita rast in ustvarjanje delovnih mest.

Namen tega predloga je tudi zmanjšati breme pogostega ponovnega ocenjevanja ter povečati uporabnost in učinkovitost dejavnosti spremljanja in ocenjevanja. Zato je v njem predlagana standardizirana struktura za poročanje, ki temelji na usklajenem sklopu kazalnikov, skupnih vsem najbolj oddaljenim regijam EU, za katere velja posebna davčna ureditev.

Seznam izdelkov in največja dovoljena razlika dosegata cilj člena 349 PDEU, to je sprejetje posebnih ukrepov, ki bodo upoštevali posebne značilnosti Kanarskih otokov kot ene od najbolj oddaljenih regij EU, hkrati pa ne bodo izkrivljali konkurence na način, ki bi lahko ogrozil notranji trg.

Struktura in podatki, ki se zahtevajo v poročilu o spremljanju, so priloženi predlogu v Prilogi II. Ko bodo španski organi predložili poročilo o spremljanju, bo Komisija ocenila učinke diferenciranih stopenj in presodila, ali so morda potrebne spremembe.

To bo Komisiji omogočilo, da oceni, ali razlogi, ki upravičujejo odstopanje, še obstajajo, ali je davčna ugodnost, ki jo je dodelila Španija, še vedno sorazmerna in ali so možni alternativni ukrepi za sistem davčnega odstopanja, ob upoštevanju njihove mednarodne razsežnosti.

Da bi zagotovili, da informacije, ki jih zberejo španski organi, vsebujejo potrebne podatke, da lahko Komisija sprejme informirano odločitev o veljavnosti in izvedljivosti sheme v prihodnosti, bo Komisija pripravila posebne smernice o zahtevanih informacijah. Take smernice bodo, kolikor je to mogoče, ustrezale drugim podobnim shemam za najbolj oddaljene regije EU, ki jih ureja podobna zakonodaja.

Namen poročanja bi moral biti tudi zbiranje prispevkov vseh zadevnih deležnikov, kar zadeva raven in razvoj njihovih dodatnih proizvodnih stroškov, stroškov izpolnjevanja obveznosti in vseh primerov izkrivljanja trga.

Španski organi bodo pozvani, da do 30. septembra 2025 predložijo poročilo o spremljanju za obdobje 2019–2024. To poročilo bo med drugim vključevalo naslednje: informacije o dodatnih stroških, povezanih s proizvodnjo, gospodarska izkrivljanja in učinke na trg, informacije za oceno uspešnosti, učinkovitosti in skladnosti z drugimi politikami EU ter informacije o nadaljnji ustreznosti in dodani vrednosti EU, ki jo prinaša zakonodaja.

Spremljanje izvajanja in delovanja odstopanja bo kot doslej naloga španskih organov in Komisije.

Ta pobuda se pripravlja kot vzporeden projekt, in sicer naknadne ocene sedanje ureditve, ki ji sledi v prihodnost usmerjena ocena. Taka ocena morebitnih posledic nadaljevanja in morebitne spremembe obstoječe ureditve je bila določena v analitičnem dokumentu, ki vključuje oceno v prilogi. Ta dokument temelji na zunanji študiji in informacijah, ki jih je predložila država članica.

Pri tem posvetovanju je bila pozornost namenjena ustreznemu kritju in ravnotežju med zadevnimi zainteresiranimi stranmi, vključno s predstavniki lokalnih proizvodnih sektorjev, tj. upravičencev posebnih ureditev, ter trgovinskimi in storitvenimi sektorji, ki jih te ureditve neposredno ali posredno zadevajo.

Rezultati analize kvantitativnih podatkov iz zunanje študije kažejo, da bi bila brez podpore AIEM uspešnost lokalnih proizvodnih sektorjev znatno slabša. Približno tretjino vrednosti izdelkov, podprtih z AIEM (približno 570 milijonov EUR), je teoretično omogočil mehanizem diferencirane obdavčitve, kar je imelo pozitivne učinke na zaposlovanje – v sektorjih AIEM je bilo od leta 2014 zabeleženo povečanje za skoraj 2000 enot– in na število dejavnih podjetij, ki se je v istem obdobju povečalo za približno 300 enot. O koristih skupne vrednosti naložb in diverzifikacije proizvodnje ni dokazov. Učinkovitost posebne ureditve je na splošno pozitivna z razmerjem skoraj 1:3 med „stroški“ ukrepa (izpad davčnih prihodkov) in dodatno lokalno proizvodnjo, ki jo morda omogoča.

•Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Ta del se ne uporablja, saj so členi sami po sebi razumljivi.

2020/0163 (CNS)

Predlog

SKLEP SVETA

o davku AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 349 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)V skladu s členom 349 PDEU ter ob upoštevanju strukturno pogojenih socialnih in gospodarskih omejitev, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije, vključno z oddaljenostjo, izoliranostjo, majhnostjo, težavno topografijo in ekonomsko odvisnostjo od maloštevilnih izdelkov, Svet sprejme posebne ukrepe, namenjene zlasti določanju pogojev za uporabo Pogodb za te regije, vključno s skupnimi politikami.

(2)Zato bi bilo treba sprejeti posebne ukrepe, s katerimi bodo določeni pogoji za uporabo Pogodbe v navedenih regijah. Upoštevati morajo posebne značilnosti in omejitve teh regij, ne da bi s tem ogrozili celovitost in povezanost pravnega reda Skupnosti, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami.

(3)Gospodarska odvisnost Kanarskih otokov od storitvenega sektorja in zlasti turizma, izmerjenega v deležu BDP regije, ki je povezan s tem sektorjem, predstavlja znatno omejitev. Ta sektor ima bistveno večjo vlogo v gospodarstvu Kanarskih otokov kot industrijski sektor.

(4)Izoliranost in otoška lega, ki sta značilna za otočje, ovirata prosti pretok oseb, blaga in storitev ter sta druga največja omejitev, s katero se soočajo Kanarski otoki. Lokacija otokov povečuje njihovo odvisnost od zračnega in pomorskega prevoza. Prevoz do teh oddaljenih otokov, z njih in na njih dodatno povečuje proizvodne stroške lokalnih industrijskih panog. Proizvodni stroški so višji, saj so te oblike prevoza manj učinkovite in dražje od cestnega ali železniškega prometa.

(5)Naslednja posledica te izolacije so višji proizvodni stroški, povezani z odvisnostjo otokov od uvoza surovin in energije, obveznostjo ustvarjanja zalog in težavami z dobavo proizvodne opreme.

(6)Majhnost trga in nizka raven izvoznih dejavnosti, geografska razdrobljenost otočja ter obveznost ohranjati raznolike majhne proizvodne linije zaradi izpolnjevanja zahtev majhnega trga omejujejo možnosti za ekonomijo obsega.

(7)V številnih primerih so na Kanarskih otokih specializirane in vzdrževalne storitve težje dostopne ali dražje, isto pa velja za izobraževanja vodstvenih delavcev in tehnikov ter iskanje podizvajalcev ali širjenje poslov zunaj regionalnega trga. Majhna izbira oblik distribucije tudi vodi k prevelikim zalogam.