[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 26.9.2005

KOM(2005) 455 končno

2003/0300 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251 (2) Pogodbe ES o

skupnem stališču Sveta o sprejetju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o učinkoviti končni rabi energije in energetskih storitvah

2003/0300 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU v skladu z drugim pododstavkom člena 251 (2) Pogodbe ES o

skupnem stališču Sveta o sprejetju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o učinkoviti končni rabi energije in energetskih storitvah

1. OZADJE

Datum predložitve predloga EP in Svetu (dokument COM(2003) 739 konč. - C5-0642-03–003/0300(COD)): | 11. december 2003 |

Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: | 28.oktober 2004 |

Datum mnenja Evropskega parlamenta, prvo branje: | 7. junij 2005 |

Datum sprejetja skupnega stališča: | 23. september 2005 |

2. CILJ PREDLOGA KOMISIJE

Namen predloga je pospeševati ter oblikovati trg za učinkovito končno rabo energije in energetske storitve ter s tem prispevati k zmanjšanju emisij ogljikovega dioksida in k lizbonskemu procesu, obenem pa izboljšati varnost oskrbe z energijo. Glavne značilnosti tega predloga so:

- Predlog opredeljuje dva enotna letna obvezna cilja prihranka energije za obdobje šest let. Ta cilja sta (1) splošni kumulativni cilj 1 % povprečne količine energije, dobavljene in/ali prodane končnim uporabnikom v preteklem obdobju (petih letih) in (2) podoben, vendar višje zastavljen delni cilj 1,5 % vsako leto za javni sektor.

- Države članice bodo maloprodajnim dobaviteljem in/ali distributerjem energije tudi naložile obveznost, svojim strankam ponujati energetske storitve ali energetske preglede.

- V predlogu je opredeljen okvir usklajene metodologije za merjenje napredka pri doseganju ciljev, katerega namen je državam članicam pomagati pri merjenju tega napredka.

- Poleg zgornjih ciljev in obveze so v predlogu opredeljena tudi orodja v obliki posebnih finančnih instrumentov za energetsko učinkovitost, zahteve za izboljšano merjenje porabe energije in obračunavanje, da se zagotovi boljše obveščanje potrošnikov, ter zahteve za potrjevanje ponudnikov energetskih storitev. Vključeni so tudi ukrepi, katerih namen sta izboljšanje energetskih pregledov in spodbuda zakonodajalcem, naj oblikujejo takšne tarife za distribucijo električne energije in plina, ki pospešujejo energetsko učinkovitost in po nepotrebnem ne spodbujajo večje porabe energije.

Predlog ima široko področje uporabe. Zajema distribucijo in prodajo večine vrst energije, dobavljene končnim porabnikom, vključno z električno energijo, plinom, kurilnim oljem in pogonskimi gorivi za prevozna sredstva. Zajema večino končnih porabnikov energije, razen porabnikov v sektorju trgovanja z emisijami.

3. PRIPOMBE K SKUPNEMU STALIŠČU

3.1. Splošne pripombe k skupnemu stališču

Komisija meni, da je doseženo skupno stališče na splošno zvesto ciljem predloga Komisije z dne 10. decembra 2003, z izjemo (1) narave splošnega cilja prihranka energije (okvirnega v nasprotju z zavezujočim) in (2) odpravo cilja prihranka za javni sektor. Skupno stališče je sprejemljivo v smislu pomembnega koraka naprej pri uresničevanju splošnega sporazuma z Evropskim parlamentom o tem predlogu, saj opredeljuje sprejemljive kompromise na skoraj vseh ostalih področjih predloga in tako pripravlja dobro podlago za drugo branje. Seveda pa je treba rešiti še vprašanji cilja in javnega sektorja.

Komisija je tudi mnenja, da skupno stališče na mnogih področjih izboljšuje izvirni predlog, obenem pa obravnava mnoge ideje in vprašanja, ki jih v svojih spremembah obravnava Evropski parlament.

Z uvedbo novih uvodnih izjav ter izboljšanjem obstoječih in uvedbo novih opredelitev sta izboljšana kohezivnost in doslednost predloga Komisije.

Z razširitvijo področja uporabe v členu 6 (obveznost dobaviteljev energije, da svojim strankam zagotavljajo energetske storitve) je na primer ta člen izboljšan, saj predvideva vrsto dodatnih nadomestnih načinov za izpolnitev obveznosti. Zdaj so vključeni ponujanje energetskih storitev, energetski pregledi, ukrepi za izboljšanje energetske učinkovitosti in plačevanje v sklad za izboljšanje energetske učinkovitosti. Z odpravo možnosti brezplačnih pregledov je podjetjem omogočeno tudi delo v prevladujočih tržnih razmerah.

Izrazi, ki so zdaj opredeljeni v členih o finančnih instrumentih, obračunavanju, merjenju porabe energije in energetskih pregledih, so bili izboljšani in bolje usklajeni z razmerami v državah članicah. Za izboljšanje se šteje tudi odbor, ki je bil ustanovljen za pomoč Komisiji pri oblikovanju bolj usklajenega sistema za merjenje izboljšav na področju energetske učinkovitosti.

V stališču Komisije so že popolnoma, načeloma ali deloma upoštevane mnoge spremembe, ki jih je predlagal Parlament na prvem branju in jih je Komisija sprejela. Mednje spada večina opredelitev, uvedba postopka komitologije in izboljšanje člena 6 v zvezi z obveznostjo. Poleg tega so bili mnogi vidiki sistema za merjenje izboljšav na področju energetske učinkovitosti, navedeni v spremembah Parlamenta, že vključeni v skupno stališče. Ti so sprejemljivi tudi za Komisijo. Mednje sodijo koncepti meritev po načelu od spodaj navzgor in indikatorjev po načelu od zgoraj navzdol, pa tudi primerjalna analiza, ki se uporablja kot primerjalni indikator po načelu od zgoraj navzdol.

Po drugi strani pa v skupnem stališču niso obravnavana nekatera vprašanja, ki so navedena v spremembah Parlamenta in jih bo treba obravnavati v prihodnosti. Mednje spadajo obvezna narava ciljev, morebitno daljše ciljno obdobje, morebitni višji cilji in potreba po posebnem cilju za javni sektor. Čeprav bodo mnoga od teh vprašanj obravnavana kasneje, pa mora Komisija poudariti dejstvo, da ne more sprejeti spremembe skupnega stališča, pri kateri bi 1 % obvezni splošni cilj prihranka postal okvirni cilj[1]. Iz istega razloga je za Komisijo nesprejemljivo, da bi bil 1,5 % obvezni cilj javnega sektorja oslabljen na podlagi preproste zahteve za države članice, naj zagotovijo, da bo javni sektor sprejel ukrepe za energetsko učinkovitost[2]. V eni od uvodnih izjav (8a) v skupnem stališču je ponovno poudarjeno dejstvo, da okvirni cilji niso več pravno zavezujoči. Komisija tudi tega ne sprejema, saj to zanika in nadalje zmanjšuje pomen izpolnjevanja in upoštevanja ciljev.

V skupnem stališču je tako razprava o vrsti sprememb Evropskega parlamenta preložena na kasnejši datum. Nekatere od teh sprememb bi verjetno deloma ali načeloma odobrile države članice in bi bile vključene v skupno stališče, če bi čas dovoljeval njihovo podrobno obravnavo. Namesto tega je dobila prednost potreba po združevanju in vključitvi kompromisov, doseženih na vseh drugih področjih predloga, v skupno stališče. Po mnenju Komisije bi bilo mogoče vključiti nekatere spremembe, ki niso bile vključene v skupno stališče (glej 3.4 spodaj).

3.2. Spremembe, ki jih je odobrila Komisija in so bile v celoti ali deloma vključene v skupno stališče

V spremembi 1 (uvodna izjava 1) je navedeno, da izboljšana energetska učinkovitost olajšuje uvedbo obnovljivih virov energije, povečana raba obnovljivih virov energije pa je tudi pomemben cilj skupnosti na področju energije. To je pomembna dodatna korist izboljšane energetske učinkovitosti, ki je pogosto zanemarjena.

V deloma spremenjenem besedilu spremembe 3 so ustrezno izražene mnoge prednosti izboljšanja energetske učinkovitosti. Bolj splošno sklicevanje na lizbonsko strategijo naj bi imelo večjo veljavo kot sklicevanje na skupino na visoki ravni pod predsedstvom Wima Koka.

Spremembi 5 in 12 sta vključeni v uvodno izjavo 9 (ponudba in povpraševanje po energetskih storitvah) in uvodno izjavo 12 (vloga javnega sektorja pri povečanem povpraševanju po energetsko učinkoviti tehnologiji in energetskih storitvah) ter uvodno izjavo 15a (komitologija), ki so vse pomembne.

Sprememba 7 je zadovoljivo vključena, razen dela, ki se nanaša na naravo cilja, ki je v skupnem stališču postal okviren. Opustitev tega dela je seveda nesprejemljiva. Sprejemljiva pa je opustitev sklicevanja na standarde, saj je to zdaj v pristojnosti Komisije, vsaj glede tržljivega blaga.

Sprememba 8 je sprejemljiva v obliki, kot je bila vključena. V členu 6.3 (o obveznostih dobaviteljev energije, da svojim strankam ponujajo energetske storitve in druge ukrepe za izboljšanje energetske učinkovitosti) je jasno navedeno, da morajo države članice zagotoviti, da mora biti vsem ustreznim udeležencem na trgu dovoljen vstop na ta trg in zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji. Pomembno je načelo, izraženo v spremembi 8, o ureditvi in prepovedi uporabe navzkrižnega subvencioniranja med področjema energije in tehnologije, ki je deloma izraženo v členu 6.3.

Sprememba 10, s katero je uvodna izjava 12 črtana, je sprejemljiva, saj uvodno izjavo zadovoljivo nadomešča sprememba 5, kot je bila vključena.

Sprememba 11 o pomenu nedavnih razvojnih dosežkov na področju merilne tehnologije je upoštevana v uvodni izjavi 13a skupnega stališča. To velja tudi za spremembo 13 o direktivah o notranjem trgu, ki je zdaj zadovoljivo zajeta in vključena v uvodno izjavo 4.

Sprememba 12 o postopku komitologije je zdaj na sprejemljiv način upoštevana v uvodni izjavi 15a skupnega stališča.

Sprememba 14 je bila deloma zadovoljivo vključena, kot je upoštevana v členu 2.2. Komisija sprejema izvzetje sektorja za trgovanje z emisijami. Objekti, zajeti v direktivi IPPC, so skoraj isti kot v direktivi o trgovanju z emisijami, direktiva IPPC pa vsebuje izvzetje biološko razgradljivih odpadkov, kar bi privedlo do nedoslednosti v skupnem stališču. Zato Komisija sprejema tudi odpravo izvzetja, predvidenega v direktivi IPPC. Vprašanje stavb in njihove izključitve je obravnavano v členu 12.3, po katerem so energetski pregledi, ki se uporabljajo pri certificiranju stavb, skladni, s čimer je implicitno dovoljena izključitev, omenjena v tej spremembi.

Sprememba 15 o odpadkih, ki nastajajo pri ohranjanju krajine, ni eksplicitno vključena v skupno stališče, vendar pa je implicitno in za Komisijo zadovoljivo zajeta v členu 3(a), v katerem je uporabljena opredelitev biomase iz Direktive 2001/77/ES.

Spremembe 16, 17, 21 in 22 o opredelitvah (člen 3) so bile zadovoljivo vključene v opredelitve v skupnem stališču. (Spremembi 21 in 22 predlagata spremembo opredelitev „pogodba za financiranje s strani tretjih“ in „pogodbe o energetski učinkovitosti“. Za Komisijo sta sprejemljivi.) Sprememba 23 je vključena v nemško jezikovno različico.

Sprememba 26 o „pogodbah o uspešnosti prihrankov energije“ ni bila eksplicitno vključena v skupno stališče, saj zdaj velja, da je ta opredelitev podskupina „pogodb o energetski učinkovitosti“, za katere obstaja opredelitev v skupnem stališču. Komisija zdaj meni, da je to zadovoljiva vključitev.

V spremembi 33 je poudarjeno dejstvo, da morda že obstajajo nacionalni ukrepi za energetsko učinkovitost. Komisija se strinja, da je treba preveriti učinke obstoječih nacionalnih ukrepov, saj jih je mogoče pripisati doseganju cilja prihranka.

S spremembo 47 so odpravljeni brezplačni energetski pregledi kot način izpolnjevanja obveznosti v členu 6. To je sprejemljivo, saj je potrebno nadalje razviti nastajajoči komercialni trg za zagotavljanje takšnih pregledov.

Sprememba 48 je sprejemljiva, kakor je bila vključena, saj je na trgu energetskih storitev in drugih ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti povpraševanje prav tako pomembno kot ponudba. Države članice bi morale biti dolžne sprejeti potrebne ukrepe za preprečitev tržnih ovir.

V spremembi 49 je opredeljena potreba po varstvu zasebnosti in integritete posameznika. Ta pomemben vidik je bil zadovoljivo vključen.

V spremembi 50 je predvideno, da države članice zagotovijo, da lahko vsi udeleženci sodelujejo na trgu energetskih storitev in ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti. To je pomemben preudarek, ki je bil tudi pravilno vključen v skupno stališče.

Sprememba 57 je sprejemljiva, kot je bila vključena, saj je treba od držav članic zahtevati, da se obrnejo na majhne stranke v gospodinjskem sektorju, v katerem so transakcijski stroški višji.

Sprememba 58 je vključena na zadovoljiv način, saj bi morali biti skladi za izboljšanje energetske učinkovitosti odprti za vse ponudnike energetskih storitev in ukrepe za izboljšanje energetske učinkovitosti.

Sprememba 64, v kateri je navedeno, da morajo informacije prihajati redno in dovolj pogosto, da lahko stranke uravnavajo porabo energije, je sprejemljivo vključena.

Sprememba 69 je zadovoljivo vključena. Informacije je treba dati na voljo končnim porabnikom in drugim organom, kot so energetske agencije.

V spremembi 74 je navedeno, da mora biti poročilo Komisije pripravljeno najkasneje štiri leta po prenosu. To je deloma vključeno. Primerno pa je v člen 14.1 vključiti zahtevo o izmenjavi podatkov o najboljši praksi, kot je predlagano v spremembi.

Sprememba 76 je vključena v člen 16. V njej je predlagana uvedba postopka komitologije za pomoč pri vzpostavitvi usklajenega sistema za merjenje izboljšav na področju energetske učinkovitosti.

Sprememba 78 je vključena na način, ki pojasnjuje metodo izračunavanja, kar je bil namen zadevne spremembe.

Sprememba 79 je vključena v Prilogo I, čeprav je uporabljeno šestletno osnovno obdobje. Sprejemljivo je vključena tudi pojasnitev glede izračuna cilja in dejstva, da je ta cilj določen in ni odvisen od sprememb BDP v prihodnjih letih.

Spremembe 82, 86, 88 in 90 predlagajo nove primere upravičenih ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti in so na sprejemljiv način vključene v Prilogo II, saj pripomorejo k večji izčrpnosti seznama.

Spremembe 83, 84, 92, 93, 95 in 96 Komisija sprejema deloma ali načeloma. V skupno stališče so bile sprejemljivo vključene naslednje spremembe: spremembe 83, 92 in 95 so deloma vključene v novo besedilo v točki m in n v Prilogo III. Sprememba 93 je deloma vključena v točko f (nove naprave za učinkovitost in časovni nadzor za optimirano rabo energije) in točko d (digitalni nadzorni sistemi). Tudi sprememba 84 je deloma vključena v točko f (naprave za skupno pridobivanje toplote in energije). Sprememba 96 je deloma vključena (implicitno) v točko p (sistemi energijskega označevanja).

V spremembi 99 je okvirno določen usklajeni sistem od spodaj navzgor za merjenje izboljšav na področju energetske učinkovitosti. Ta sprememba je bila deloma vključena na način, ki je za Komisijo zadovoljiv. Predlagana pragova – zgornjo mejo 2 % za stroške merjenja in 40 milijonov kWh za uporabo poenostavljenih indikatorjev – pa je treba prepustiti postopku komitologije.

3.3. Spremembe, ki jih je Komisija zavrnila, vendar so vključene v skupno stališče

Spremembe 80, 87 in 98 je Komisija zavrnila, vendar jih je vključila v skupno stališče. Sprememba 80 je vključena v skupno stališče v smislu „stalnega učinka“ zgodnjih meritev. Komisija je zavrnila spremembo 80 predvsem zato, ker se z njo poskuša skrajšati obdobje za odobritev „zgodnjih ukrepov“, sprejetih v državah članicah tako, da se začetno leto pomakne iz leta 1995 (v nekaterih primerih iz 1991) v leto 2000. Spremembi 87 in 98 (v prilogah III in IV) je Komisija zavrnila, saj sta bili zajeti že na drugih mestih in sta se zato šteli za nepotrebni. (To je mogoče razlagati tudi tako, da sta že uspešno vključeni in jih je zato treba obravnavati pod točko 3.2 zgoraj.)

3.4. Spremembe, ki jih je Komisija sprejela, niso pa bile vključene v skupno stališče

Komisija sprejema spremembo 2 (nova uvodna izjava 2a) in spremembo 4, čeprav nista vključeni v skupno stališče. V skupnem stališču se je štelo za potrebno ponovno poudariti dejstvo, da predlagani cilji sami po sebi ne preprečujejo rasti skupne porabe energije. (Vendar pa se lahko šteje, da sta absolutna in stalna vrednost količine prihranjene energije zadovoljivo vključeni v Prilogo I.1 skupnega stališča.)

Sprememba 6 o 2,5 % cilju izboljšanja energetske intenzivnosti v resoluciji Parlamenta z dne 14. marca 2001 kaže na pomen, ki ga Parlament pripisuje čimprejšnjemu izboljšanju energetske učinkovitosti, zato je sprejemljiva, čeprav ni vključena v skupno stališče.

V spremembi 9 je jasno predvidena možnost uporabe sredstev za vzpostavitev trga za energetsko učinkovitost, zato je ta sprememba sprejemljiva, čeprav ni vključena.

Tudi nekatere druge spremembe so sprejemljive za Komisijo, vendar niso bile vključene v skupno stališče. Poudariti je treba naslednje spremembe, saj obravnavajo člena 4 in 5 o splošnem cilju in cilju javnega sektorja.

Sprememba 28 je načeloma sprejemljiva za Komisijo (pod pogojem, da se izraz „ukrepi za energetsko učinkovitost“ nadomesti z izrazom „ukrepi za izboljšanje energetske učinkovitosti“ da bo skladen z opredelitvami v skupnem stališču. To je pomembna sprememba, ki odraža mnenje Parlamenta glede obveznih ciljev in daljšega (devetletnega) ciljnega obdobja, sestavljenega iz treh triletnih ciljev, ne pa iz šestletnega cilja.

Sprememba 29 je tudi deloma sprejemljiva za Komisijo, saj je sprejemljiva ideja o devetletnem cilju. Vendar pa postopno povišanje treh ciljev predstavlja problem, saj se bo v tem obdobju začel uporabljati natančnejši sistem merjenja ciljev od spodaj navzgor. Običajno natančnejši sistem merjenja ciljev od spodaj navzgor omogoča nižji cilj kot v primeru merjenja zgolj po sistemu od zgoraj navzdol. Razlog za to je nižja toleranca napake pri merjenju od spodaj navzgor.

Sprememba 32 zahteva, da države članice uporabijo nove ukrepe, če poročajo, da ne dosegajo cilja. To je ob deloma spremenjenem besedilu sprejemljivo, saj bo zahteva spodbudila takojšnje ukrepanje države članice. Res pa je, da bi bilo to bolje vključiti v člen o poročanju (člen 14).

V spremembi 39 (cilji javnega sektorja) so predlagani trije zaporedni triletni obvezni cilji. To načelo je sprejemljivo, čeprav ni bilo vključeno. Vendar pa postopno povečanje cilja na 2 % letno ni skladno s postopno vzpostavitvijo in izvajanjem natančnejšega sistema od spodaj navzgor, ki naj bi dopuščal konstantni cilj. Poleg tega je vrednost višja, kot jo bo verjetno mogoče doseči v nekaterih državah članicah. Sprememba 40 je sprejemljiva iz istega razloga, saj se nanaša na tri zaporedne triletne cilje.

Sprememba 41 poleg obveznih ciljev opredeljuje obvezne smernice za javni odkup. Takšne smernice so najboljši način, kako zagotoviti, da je cilj dejansko mogoče doseči.

V spremembi 43 je zahtevana objava sistema smernic vsake države za javna naročila in poročanje o njem ter njegova ocena s strani Komisije. To bi omogočilo poštenost, primerljivost in sčasoma določeno stopnjo usklajenosti, vsaj glede višine zastavljenih ciljev. Ta načela so za Komisijo sprejemljiva.

Sprememba 45 o uporabi (prostovoljnih) dogovorov za izpolnjevanje zahtev je že bila sprejeta v drugih direktivah (npr. v Direktivi o energetski učinkovitosti stavb), pod pogojem, da je mogoče dokazati enakovrednost. Sprejemljiva je tudi tukaj, saj je omenjena v členu 5.1.

Sprememba 85 o pasivnem ogrevanju in hlajenju je pomembna, vendar ni vključena v Prilogo III skupnega stališča.

Poleg zgoraj omenjenih sprememb Komisija sprejema naslednje spremembe Parlamenta, v celoti, deloma ali načeloma: 30–31, 34, 38, 40, 44, 46, 51–52, 54, 60, 63, 65–66, 71–72, 75, 78, 95, in 107–109. Te so bile vključene v skupno stališče iz različnih razlogov. V mnogih primerih bi bilo za sprejetje v Svetu potrebno več časa in nadaljnje razprave. Primer za to so spremembe 30, 46 in 107 (razen dela o razločevalnih ciljih, ki je za Komisijo nesprejemljiv) in 108 (vključno s primerjalnimi analizami, ki bi jih verjetno bilo mogoče sprejeti kot indikator po načelu od zgoraj navzdol, ki vodi države članice pri izbiri stroškovno učinkovitih sektorjev za ukrepe za energetsko učinkovitost). V spremembi 31 je obravnavan devetletni cilj namesto šestletnega cilja, kar bi se verjetno lahko štelo kot sredstvo za povečanje prilagodljivosti. Razlog za to, da spremembe 38, 40 in 44 niso bile vključene v skupno stališče, je dejstvo, da sta bila vloga javnega sektorja in cilj javnega sektorja zmanjšana v primerjavi s prvotnim predlogom Komisije. Mogoče bi bilo upoštevati tudi spremembe, povezane s členom 7 v skupnem stališču (spremembe 51, 52 in 54), čeprav se je narava člena 7 v skupnem stališču spremenila. Verjetno bi bilo po razpravah in deloma spremenjenem besedilu mogoče sprejeti tudi spremembo 63 o zamenjavi števcev. Morda bi lahko bila sprejemljiva tudi sprememba 75 o poročilu Komisije o stroškovni učinkovitosti, vendar z drugačnimi roki in pod drugačnimi pogoji. Zelo verjetno bi bili po nadaljnjih razpravah sprejemljivi tudi spremembi 78 in 95 o prilogah I in III.

(Komisija je zavrnila naslednje spremembe Priloge III, ki tudi niso bile vključene v skupno stališče: spremembe 81, 89 in 91 o opremi, ki omogoča energetsko učinkovitost, zamenjavi goriv in biogorivu. Vse te spremembe ne sodijo v področje uporabe predlagane direktive.)

3.5. Nove določbe, ki jih je uvedel Svet

V primerjavi s predlogom, kakor ga je predložila Komisija, vsebuje skupno stališče vrsto sprememb, od katerih so mnoge skladne s spremembami Parlamenta, kakor so opisane zgoraj. Omembe vredna je sprememba iz obveznega cilja v okvirni cilj (člen 4.1 in uvodna izjava 8a). Poleg tega tudi ni več (višjega) posebnega cilja (1,5 %) za javni sektor (člen 5.1). Namesto tega morajo države članice sprejeti ukrepe, ki bodo prispevali k doseganju splošnega cilja (člen 4.1), v novi prilogi V pa je dodan okvirni seznam ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti.

Poleg tega je zdaj v skupno stališče vključen postopek komitologije . Njegov namen je razviti metodologijo izračunavanja, določeno v prilogah, in jo prilagoditi tehničnemu napredku. To je skladno s spremembami Evropskega parlamenta. Poleg tega so bile uvedene določbe, ki bodo omogočile uporabo prostovoljnih dogovorov in sistemov belih certifikatov kot instrumentov, ki bodo prispevali k izpolnjevanju obveznosti v členu 6 in doseganju ciljev.

4. ZAKLJUČEK

Komisija meni, da so v skupnem stališču, soglasno sprejetem 19. septembra 2005 nadalje pojasnjena mnoga vprašanja, izboljšane opredelitve in predvidena zadovoljiv postopek komitologije ter okvir za merjenje izboljšav na področju energetske učinkovitosti. Uvedena je tudi večja prilagodljivost za stroškovno učinkovito izvajanje Direktive v državah članicah.

Učinkovito so obravnavana in izboljšana tudi druga vprašanja, povezana z obsegom postopka kvalifikacije za ponudnike energetskih storitev in drugih ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti, ter s pospeševanjem finančnih instrumentov za naložbe v energetsko učinkovitost. Komisija je mnenja, da so uporaba inovativnih tarifnih struktur, struktura skladov za izboljšanje energetske učinkovitosti ter razpoložljivost energetskih pregledov in njihovo zagotavljanje kakovosti, ki so predvideni v skupnem stališču, sprejemljivi. Zadovoljivo so navedeni tudi ukrepi, katerih namen je zagotoviti izboljšano merjenje porabe energije in obračunavanje, da se doseže ravnovesje, ki zagotavlja stroškovno učinkovito izvajanje.

V skupnem stališču so tako združeni sporazumi, doseženi v Svetu, o velikem številu pomembnih vprašanj, in sicer tako, da so v ustrezne uvodne izjave in člene vključene mnoge spremembe, ki jih je sprejel Evropski parlament.

Vendar pa Komisija obžaluje, da v skupnem stališču niso navedeni smiselni obvezni cilji, tako za splošni cilj kot za cilj javnega sektorja. Ne strinja se tudi z uvodno izjavo 8a, ki ponovno poudarja nezavezujočo naravo predlaganega cilja prihranka. Komisija meni, da pomen prizadevanj za izboljšano energetsko učinkovitost zmanjšujeta oslabljena narava cilja in uvodna izjava 8a. Poleg tega je obžalovanja vredno tudi popuščanje zahtev glede smernic za javna naročila.

Komisija upošteva pomen, ki so ga izboljšani energetski učinkovitosti pripisale in ga še vedno pripisujejo države članice. Komisija se zato zaveda široke podpore, ki jo splošnemu cilju tega predloga dajejo države članice. Komisija vidi določeno nedoslednost v zaskrbljenosti držav članic glede verjetnosti postopkov za ugotavljanje kršitev v primeru nedoseganja cilja prihranka (uvodna izjava 8a), glede na to, da morajo države članice sprejeti le tiste ukrepe, ki so stroškovno učinkoviti. Poleg tega je včasih sicer res težko v želeni meri vplivati na porabo energije posameznih državljanov in podjetij, vendar pa je mogoče precej vplivati na izboljšave na področju energetske učinkovitosti v javnem sektorju. To v skupnem stališču ni bilo jasno navedeno.

Na splošno Komisija meni, da bodo z nedoseganjem splošnega letnega cilja prihranka energije, opredeljenega v predlogu, države članice in EU kot celota imeli težave pri izpolnjevanju kjotskih obveznosti, saj mora biti najmanj polovica obveznosti izpolnjenih na podlagi večjih prihrankov energije. Nedoseganje teh ciljev bo oviralo tudi napredek Komisije pri doseganju ciljev konkurenčnosti in zaposlovanja, kot so določeni v lizbonski strategiji. Nadalje bo to tudi pomenilo, da bo zamujena priložnost za izboljšanje varnosti oskrbe z energijo.

Komisija zato meni, da je skupno stališče pomembna odskočna deska, na kateri je treba graditi naprej in na podlagi katere je treba v drugem branju rešiti preostala vprašanja v zvezi s potrebo po smiselnih ciljih in po vodilni vlogi javnega sektorja.

Komisija to skupno stališče priporoča Evropskemu parlamentu.

[1] Stališče Evropskega parlamenta o ohranjanju obveznega cilja je skladno s stališčem Komisije. To je jasno pokazalo razmerje glasov na plenarnem zasedanju 7. junija. Razmerje glasov (458 za, 148 proti in 27 vzdržanih) kaže na močno podporo obveznim ciljem in zagotavlja jasno pooblastilo za drugo branje.

[2] Evropski parlament je bolj naklonjen ohranitvi posebnega cilja za javni sektor in je tudi sprejel spremembo, ki predvideva zvišanje cilja.