SL Uradni list Evropske unije C 59/33

Objava zahteve po registraciji na podlagi člena 6(2) Uredbe (EGS) št. 2081/92 o zaščiti označb porekla in geografskih označb

(2005/C 59/07)

Ta objava podeljuje pravico do ugovora na podlagi členov 7 in 12d navedene uredbe. Vsak ugovor tej zahtevi mora biti poslan s posredovanjem pristojnega organa države članice, države članice STO ali tretje države, priznano v skladu s členom 12(3) v roku šestih mesecev od te objave. Spremljajoče utemeljitve za objavo so navedene spodaj in zlasti po točki 4.6 jih je treba šteti za upravičene na podlagi Uredbe (EGS) št.2081/92.

POVZETEK

UREDBA SVETA (EGS) št. 2081/92

„OLIVA ASCOLANA DEL PICENO“

Št. ES: IT/00331/4.12.2003

ZOP ( X ) ZGO ( )

Ta povzetek se uporablja samo v informativne namene. Za popolne informacije in zlasti za proizvajalce proizvodov, ki jih pokrivata zadevna ZOP in ZGO, je treba poiskati pojasnila v popolni verziji specifikacij na državni ravni ali pri službah Evropske komisije (1).

1. Pristojna služba v državi članici:

Ime: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali Naslov: Via XX Settembre n. 20 – 00187 ROMA Tel.: 06 481 99 68 Faks: 06 42 01 31 26 e-pošta: qualita@politicheagricole.it

2. Vlagatelj:

2.1 Ime: Associazione di Produttori di Oliva Ascolana tenera 2.2 Naslov: Via delle Zeppelle, 113 – 63100 Ascoli Piceno 2.3 Sestava: Proizvajalci/predelovalci (x) drugo ( )

3. Tip proizvoda:

Razred 1.6 – Nepredelano ali predelano sadje, zelenjava in žita

4. Opis specifikacij:

(povzetek zahtev iz člena 4(2))

4.1 Ime: „Oliva Ascolana del Piceno“

4.2 Opis: Zaščitena označba porekla ZOP „Oliva ascolana del Piceno“ označuje oljke v slanici ali nadevane, ki se pridobijo iz oljke sorte „ascolana tenera“.

Ob namenitvi za porabo mora ustrezati naslednjim značilnostim, ki jih mora ohraniti vse do poteka roka trajanja:

Enotna barva od zelene do slamnato rumene z značilnim vonjem po fermentaciji, rahlo kislim okusom in lahkim grenkastim priokusom, dišeča in hrustljava na ugriz s polnim, kompaktnim mesom fine teksture.

Organoleptične značilnosti:

Videz: rahlo podolgovata, nepravilna (elipsasta) oblika; prisotnost zaznavnih zelenih površin; ob prelomu se paniranje drži oljke, zmes pa je trdna.

Vonj: srednje močna aroma z noto po zeleni oljki in začimbah.

Okus: oliva ascolana tenera daje proizvodu hrustljavost, prefinjeni okus z rahlim grenkim priokusom od močnega do srednje močnega.

Mikrobiološke značilnosti:

Skladne z veljavnimi predpisi o higieni živil.

Fizične značilnosti:

1 kg nadevanih oljk mora vsebovati najmanj 65 do največ 95 enot

4.3 Geografsko območje: Območje ZOP obsega nekatere občine v pokrajini Ascoli Piceno in nekatere občine v pokrajini Teramo, ki so navedene v specifikaciji in so v deželah Marche in Abruzzi. Proizvodno območje je opredeljeno v ustrezni karti.

4.4 Dokazilo o poreklu: Pridelovanje oljk na območju Picena sega v sam začetek gojenja te kulture, ko so jo na italijanski polotok prinesli Feničani in Grki. Skozi stoletja so ljudje opravili izbor namizne sorte, ki je danes poznana kot „ascolana tenera“, in že Rimljani so jo poznali in cenili ter ji pravili „picenae“ in kasneje „ascolana“. Marcij je v nekem satiričnem epigramu kritiziral nekega Mancina zaradi neprimernih gostij, na katerih so, poleg različnih poslastic, manjkale tudi oljke „picenae“, kot je še posebej poudaril; v nekem drugem epigramu pa omenja skoraj nekakšno razvrstitev oljk „picenae“ kot spodbujevalk teka. Na območju Picena naj bi bili v davnini širni oljčni nasadi, če verjamemo trditvam manj pomembnega latinskega pesnika v epski pesnitvi „la Puniche“. V tistem času je že sam izraz „olive picenae“ pomenil oljke, ki so prihajale v Rim iz tega območja. Za Plinija so to bile najboljše oljke z italijanskega polotoka. Malo verjetno je, da bi z nazivom „picenae“ označevali druge namizne sorte, saj natančna pričevanja v Columellovem Traktatu o kmetijstvu opisujejo deset sort oljk, med katerimi je tudi tista iz Picena. Kasneje so menihi benediktinci iz opatije Monte Oliveto izpopolnili kmetijske postopke oljkarstva in prvi obdelali oljke z „lugom“, alkalno tekočino, ki so jo dobili tako, da so v vodi zmešali en del živega apna s 4–5 deli lesnega pepela. Neobjavljeni zapisi iz arhiva benediktinskih menihov pričajo o gojenju, nabiranju in uporabi namiznih oljk na območju Ascolija pred letom 1500. Iz dokumentov iz tega časa je razvidno, da so shranjevali oljke z obdelavo z apnom in pepeliko, nato pa s soljo. Nekateri avtorji opisujejo nabiranje in obdelavo oljk ter pripravo izkoščičenih oljk, ki so jim pravili „judovske“, ker so bile brez duše; tovrstne plodove lahko štejemo kot predhodnike današnjih nadevanih oljk.

ZOP „oliva Ascolana del Piceno“ torej označuje kompleksen proizvod, sad vpliva človekovega dela, ki je s prehodom skozi tisočletja postal tradicija. Varovanje te tipične proizvodnje z zaščito precejšnjih gospodarskih interesov in močne kulturne pripadnosti prostoru zahteva sistem sledljivosti, ki zagotavlja zanesljivo poreklo proizvoda. Zato je treba nadzorovati posamezne faze proizvodnega procesa z vodenjem ustreznih seznamov oljkarjev, z označevanjem katastrskih parcel, na katerih se gojijo oljke, z vodenjem seznamov predelovalcev in embalerjev, vključno z lokacijo primernih obratov za predelavo oljk in pakiranje, rejcev govejega in svinjskega mesa ter perutnine, predelovalcev nadevanih oljk ter lokacijo primernih obratov za predelavo oljk. Isti subjekt, ki ima pooblastilo Ministrstva za kmetijsko politiko in gozdarstvo, nadzoruje, da proizvod, varovan z ZOP, ustreza zahtevam specifikacije.

4.5 Metoda pridobivanja: Metoda pridobivanja mora popolnoma ustrezati specifikaciji, predloženi službam ES. Gojenje, predelava in pakiranje morajo potekati na območju proizvodnje iz točke 4.3, da se zagotovi sledljivost in nadzor.

4.6 Povezava: Piceno je stara dežela, ki se razteza od pokrajine Ancona do Atrija v Abruzzih. V sedanjem upravnem sistemu leži na območju dveh dežel, Marche in Abruzzi, oz. natančneje, obsega del občin v pokrajinah Ascoli Piceno in Teramo. Zgodovinski središče tradicije in gojenja je v mestu Ascoli Piceno z okolico. Proizvodno območje je zelo gričevnato in ga na zahodu zaznamujejo Apenini in veriga Sibilskega hribovja, ki se spušča proti vzhodu vse do jadranske obale. Na podnebje vplivata oblika področja in dolžina obale, kjer pihajo topli in vlažni jugovzhodni vetrovi. Padavine, ki se postopoma krepijo od obale proti notranjim gričevnatim področjem, so neenakomerno razporejene in so še zlasti intenzivne v jesenskih mesecih in ob koncu zime ter zgodaj spomladi. Vpliv morja zaznamuje podnebne razmere celotnega območja, na katerem gojijo namizno sorto „oliva ascolana“, ki ji najbolj ustrezata letna količina padavin pod 900 mm in sestava tal, v katerih je dovolj kalcija. Kombinacija proizvodnih dejavnikov se na tem omejenem in specifičnem območju najbolje izkaže in daje proizvodu znano in značilno mehkobo mesa ter značilno aromo, zaradi katerih je ta proizvodnja edinstvena v svoji zvrsti. Izvorno žarišče gojenja je Ascoli Piceno z okolico, kjer ima gojenje sorte „ascolana“ poleg gospodarskega tudi kulturni pomen. Za tovrstno sorto je značilna močna, dokaj visoka rastlina z gosto listnato krošnjo in sadežem elipsaste oblike s povprečno težo približno 8 gramov in manj kot gram težko koščico, približno 1/9 teže plodu. Kakovostne značilnosti oljke sorte „ascolana“ so priznavale in cenile različne zgodovinske osebnosti, od papeža Siksta V., ki jo je uvedel v vatikansko kuhinjo, do Rossinija, Garibaldija in Puccinija. Nekatere bibliografske raziskave umeščajo v preteklo stoletje tradicijo nadevanja in cvrtja namiznih oljk po recepturah in načinih, ki jih uporabljamo še danes. Po ljudskem izročilu izhaja nadevanje in cvrtje oljk iz potrebe po porabi raznovrstnega mesa, ki je ostalo po gostijah in kosilih v premožnejših družinah. Izvirni recept za nadevanje oljk sega v čas ob ustanovitvi italijanskega kraljestva (1859/61). „Oliva ascolana“ iz Picena je proizvodna stvarnost, ki sloni na kakovosti in naravnem ugledu, ki ji ga dajeta tisočletna zgodovina in uveljavljena tradicija.

4.7 Kontrola:

Ime: ASSAM – Agenzia Servizi Settore Agroalimentare delle Marche. Naslov: Via Alpi, 21 60100 ANCONA.

4.8 Označevanje: Proizvodi z imenom „oliva ascolana del Piceno“ v slanici ali nadevani se pakirajo v posebne posode ali ovitke, ki so v skladu z veljavnimi predpisi o higieni živil. Prepovedan je vsakršen dodatni opis, ki ga posebej ne omenja specifikacija. Označba mora biti na nalepki z jasnimi, neizbrisnimi črkami, ki so vsaj enkrat večje od navedbe podjetja, njegovega imena in drugo. Poleg tega mora nalepka vsebovati zapis „v slanici“, „naravne v slanici“ ali „nadevane“ glede na vrsto proizvoda in grafični simbol s podobo, ki se uporablja v neločljivi povezavi z zaščiteno označbo porekla.

Logotip ima obliko kocke v linearni perspektivi, gledano od spodaj. Prikazuje tri ploskve v različnih dimenzijah. Na čelni, ki ima obliko popolnega kvadrata, sta upodobljena stilizirana oljčna lista, navzven očrtana s krogom v kvadratu, znotraj pa ju omejuje oval, ki predstavlja oljko, vodoravno narezano na štiri dele, ločene s tremi valovitimi črtami; osrednja os oljke (oval) in konstrukcija listov so glede na osnovo nagnjene za 30 o v desno, oljko in lista povezuje vejica, ki se konča v spodnjem levem kvadratu. Na srednje veliki ploskvi pod osrednjo je grafična podoba gradu, ki je v perspektivi izklesan v lehnjakasti podlagi in katerega os je za 30 o nagnjena glede na čelno ploskev. Na tretji, majhni levi stranski ploskvi, katere os je za 60 o nagnjena glede na čelno ploskev, je samo lehnjakasta podlaga. Barva: logotip je bel in črn, vendar se lahko upodobi v kateri koli drugi barvi ali barvni kombinaciji.

4.9 Nacionalne zahteve: –

(1) Evropska komisija, Generalni direktorat za kmetijstvo – Urad za politiko kakovosti kmetijskih proizvodov, B-1049 Bruselj