SL Uradni list Evropske unije CE 259/103

Pravice žensk v Iranu

P6_TA(2008)0185

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 24. aprila 2008 o pravicah žensk v Iranu

(2009/C 259 E/19)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju izjave Sveta z dne 25. februarja 2008 o zakonodajnem predlogu o kazenskem pravu v Iranu,

— ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Iranu, zlasti tistih o človekovih pravicah, in še posebej resolucij, sprejetih 25. oktobra 2007 (1) in 31. januarja 2008 (2),

— ob upoštevanju poročila (3) Odbora za zunanje zadeve o letnem poročilu EU o človekovih pravicah v svetu ter zadevne politike EU,

— ob upoštevanju resolucij Generalne skupščine Združenih narodov (ZN), zlasti resolucije 62/168 z dne 18. decembra 2007 o stanju človekovih pravic v Islamski republiki Iran in resolucije 62/149 z dne 18. decembra 2007 o moratoriju na izvajanje smrtne kazni,

— ob upoštevanju Splošne deklaracije ZN o človekovih pravicah, Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, Mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, Mednarodne konvencije o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije in Konvencije o otrokovih pravicah, katerih podpisnik je Iran,

— ob upoštevanju drugega medparlamentarnega srečanja med Evropskim parlamentom in majlisom (islamska posvetovalna skupščina — parlament) Islamske republike Iran, ki je potekalo v Teheranu od 7. do 9. decembra 2007, in poročila o tem srečanju,

— ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,

A. ker je bilo od začetka kampanje za milijon podpisov za pravno enakopravnost moških in žensk v Iranu 27. avgusta 2006 več kot 70 aktivistov prijetih ali kako drugače preganjanih zaradi svojih miroljubnih poskusov lobiranja za spremembo zakonodaje; ker so iranske oblasti večkrat blokirale dostop do spletne strani te kampanje,

B. ker se borci za pravice žensk v Iranu soočajo z vse večjo represijo in je bilo v zadnjih dveh letih več kot sto aktivistov prijetih, zaslišanih ali obsojenih, iranska vlada pa je z varščinami zaslužila več kot 1 milijon EUR; ker so bili časopisi, revije in drugi mediji, ki zagovarjajo pravice žensk, ukinjeni, vključno z najpomembnejšo revijo „Zanan“, ki je zagovarjala pravice žensk in je bila po 17 letih delovanja ukinjena 28. januarja 2008,

C. ker je bila ugledna članica kampanje, aktivistka za pravice žensk in okoljska aktivistka Khadijeh Moghaddam, aretirana 8. aprila 2008 in izpuščena šele pred kratkim in po plačilu visoke varščine v znesku 1 milijarde rialov (približno 50 000 EUR),

D. ker se splošno stanje človekovih pravic v Iranu od leta 2005 vztrajno slabša in ker se je v letu 2007 skoraj podvojilo število usmrtitev, zaradi česar je Iran postal država z največjim številom usmrtitev na prebivalca po Savdski Arabiji, skupaj z Jemnom pa Iran in Savdska Arabija tvorita trojico edinih držav, kjer se izvajajo usmrtitve zaradi kaznivih dejanj, ki jih zagrešijo osebe, mlajše od 18 let,

E. ker je vsaj deset žensk – Iran, Khayrieh, Kobra N., Fatemeh, Ashraf Kalhori, Shamameh Ghorbani, Leyla Ghomi, Hajar in sestri Zohreh in Azar Kabiriniat – še vedno v nevarnosti, da jih bodo kamenjali do smrti, skupaj z njimi pa še dva moška, Abdollah Farivar in še en neimenovani afganistanski državljan,

F. ker je bila Mokarrameh Ebrahimi obsojena na smrt s kamenjanjem, poleg nje pa še njen partner in oče njenih otrok, iz preprostega razloga, ker je imela zunajzakonsko razmerje – dejanje, ki po mednarodnih pravnih standardih ni kaznivo dejanje; ker jo je vrhovni verski voditelj ajatola Ali Khamenei pomilostil po 11 letih zapora in je bila skupaj s svojim 5 let starim mlajšim sinom izpuščena 17. marca 2008, vendar na žalost šele po tem, ko je bil njen partner Ja'Far Kiani julija 2007 kamenjan do smrti,

G. ker je vrhovni sodnik Seyyed Mahmoud Hashemi Shahroudi pred nedavnim s pomembno potezo razveljavil obsodbo „začasne žene“ Shahle Jahed zaradi umora, in sicer potem, ko je odkril proceduralne napake v izvirni preiskavi, v kateri je bilo ugotovljeno, da je kriva umora stalne žene svojega začasnega moža,

H. ker je bilo na področju človekovih pravic v zadnjih letih nekaj izboljšav, zlasti v zvezi z minimalno starostjo deklet za poroko, ki se je povišala z 9 na 13 let, razvezane ženske lahko obdržijo skrbništvo nad sinovi do 7. leta starosti (prej jim je bilo to dovoljeno le dokler sin ni dopolnil drugega leta), ženske so sedaj lahko pravne svetovalke, zaprosijo za razvezo in možu ne dovolijo, da si vzame še drugo ženo,

I. ker je bil pred nedavnim v iranskem majlisu predložen osnutek zakona o „zaščiti družine“, s katerim se poskuša še naprej ohraniti zakonitost poligamije, začasne poroke, enostranske in samovoljne pravice moškega do razveze in do skrbništva nad otroki,

J. ker Iran še vedno ni pogodbenik Konvencije Združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk,

1. pozdravlja, da sta bili Khadijeh Moghaddam in Mokarrameh Ebrahimi izpuščeni na prostost, ter je seznanjen z vlogo iranskeag vrhovnega verskega voditelja in vrhovnega sodnika v teh primerih; poziva, da je treba izpustiti Shahlo Jahed;

2. izrazito obsoja zatiranje organizacij civilne družbe v Iranu, vključno z zagovorniki pravic žensk, kot so člani kampanje za milijon podpisov; poziva iranske oblasti, naj ustavijo nadlegovanje, ustrahovanje in preganjanje oseb, ki miroljubno uveljavljajo svojo pravico do svobode izražanja, zbiranja in združevanja, in naj nemudoma in brezpogojno izpustijo vse zapornike vesti; opozarja na svoje resolucije z dne 25. oktobra 2007 in 31. januarja 2008;

3. ugotavlja, da imajo ženske v iranski družbi dejavno in pomembno vlogo kljub izraziti in trajni pravni neenakosti, kar lahko ženskam v drugih državah v tej regiji da navdih in upanje;

4. poziva iranski parlament in vlado, naj spremenita diskriminatorno iransko zakonodajo, v skladu s katero so ženske med drugim izključene iz vodilnih vladnih položajev, ne morejo biti imenovane za sodnice, nimajo enakih pravic kot moški glede zakona, razveze, skrbništva otrok in dedovanja, in ki določa, da ima vsak dokaz, ki ga predložijo sodišču, pol manjšo težo kot dokaz, ki ga predstavi moški; meni, da lahko v nekaterih okoliščinah ta neenakost prispeva k nasilnim kaznivim dejanjem, ki jih zakrivijo ženske;

5. ponovno močno obsoja smrtno kazen na splošno, poziva k takojšnjemu moratoriju na usmrtitve v Iranu in je zgrožen, ker ima Iran še vedno najvišje število usmrtitev mladoletnih prestopnikov na svetu, moratorij na kamenjanje pa še vedno ni v celoti uresničen;

6. je seznanjen z odloki, ki jih je pred nedavnim izdal vrhovni sodnik Shahroudi o prepovedi javnih usmrtitev brez predhodnega dovoljenja ter pridržanj za daljši čas brez obtožnice;

7. poziva poslance novo izvoljenega majlisa, naj hitro sprejmejo reformo iranskega kazenskega zakonika, da bi predvsem odpravili kamenjanje in usmrtitve mladoletnih prestopnikov, dosegli moratorij na smrtno kazen, iransko zakonodajo uskladili z mednarodnimi obveznostmi glede človekovih pravic ter ratificirali Konvencijo o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk;

8. poziva Svet in Komisijo, naj pozorno spremljata položaj človekovih pravic v Iranu, da bi iranske oblasti opozorila na konkretne primere kršitev človekovih pravic v tej državi, ter naj v drugi polovici leta 2008 Parlamentu predložita obširno poročilo na to temo, vključno s predlogi projektov, ki bi jih lahko financirali z instrumentom financiranja za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu (4) Evropske unije;

9. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, visokemu predstavniku za skupno zunanjo in varnostno politiko, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov, Varnostnemu svetu ZN, Svetu ZN za človekove pravice, iranskemu vrhovnemu sodniku ter vladi in parlamentu Islamske republike Iran.

(1) Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0488.

(2) Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0031.

(3) A6-0153/2008.

(4) UL L 386, 29.12.2006, str. 1.