1.Povezana in avtomatizirana mobilnost je nova priložnost za Evropo

Mobilnost je na razpotju. V zadnjem stoletju je bilo na področju cestnega prometa narejenih veliko pomembnih korakov. A mobilnost je zdaj pred novim – digitalnim – mejnikom, saj večja avtomatizacija in povezljivost vozilom omogočata, da se „sporazumevajo“ med sabo, s cestno infrastrukturo in drugimi udeleženci v cestnem prometu. Ta razvoj, ki izkorišča napredek na področju umetne inteligence, omogoča povsem novo raven sodelovanja med udeleženci v cestnem prometu, ki bi lahko njim in sistemu mobilnosti kot celoti prineslo ogromne koristi, vključno z varnejšim, dostopnejšim in bolj trajnostnim prometom.

Vozila brez voznika nam bodo spremenila življenje, tako kot so ga nekoč parne lokomotive in avtomobili z lastnim pogonom. Oblikovala bodo prihodnost cestnega prometa in bi lahko vodila do znatno nižjih stroškov prevoza. Lahko bi utrla pot novim storitvam in ponudila nove načine odzivanja na vse večje povpraševanje po mobilnosti ljudi in blaga. Ko bodo sedanje začetne težave ustrezno obravnavane – in to se mora zgoditi –, bi lahko vozila brez voznika močno izboljšala varnost v cestnem prometu, saj naj bi bila človeška napaka povezana s 94 % prometnih nesreč. Vozila brez voznika bi lahko mobilnost omogočila tistim, ki sami ne morejo voziti (na primer starejši ali invalidi) ali ki jim je na voljo premalo storitev javnega prevoza. Lahko bi spodbudila sisteme souporabe avtomobilov in „mobilnost kot storitev“ (tj. prodaja voženj, ne avtomobilov). Lahko bi tudi pospešila elektrifikacijo vozil in elektromobilnost. Zaradi vozil brez voznika bi bilo navsezadnje potrebnih manj parkirišč, kar bi prineslo revolucijo pri urbanističnem načrtovanju.

EU je ena največjih izvoznic tehnologij za vozila. Njenim podjetjem se obetajo koristi zaradi dinamične rasti sektorja. Za razvoj novih tehnologij in storitev bodo potrebne velike naložbe in ustvarjena nova delovna mesta. Avtomobilska industrija EU ima zaradi svojega strokovnega znanja na področju razvoja tehnologij za vozila velike možnosti za izkoriščanje te priložnosti. Poleg tega bodo imela avtomatizirana vozila učinek prelivanja na številne druge sektorje v vrednostni verigi (npr. polprevodniki, predelovalne tehnologije, digitalni zemljevidi), mobilnost brez voznika pa bo omogočila ali pospešila nove poslovne modele (npr. elektronsko poslovanje, „mobilnost kot storitev“).

Vendar pa ne moremo pričakovati, da bodo take tehnološke spremembe same po sebi rešile težave s prometno preobremenjenostjo, emisijami v prometu in prometnimi nesrečami s smrtnim izidom. Ustrezno moramo voditi dolgo prehodno obdobje in zagotoviti, da bodo vozila prihodnosti vključena v prometni sistem, ki daje prednost socialni vključenosti, nizkim emisijam in splošni učinkovitosti. Okrepiti moramo povezave med vozili in upravljanjem prometa, med javnimi in zasebnimi podatki, med kolektivnim in individualnim prevozom ter med vsemi izvajalci prevoznih storitev in načini prevoza.

Prve študije kažejo, da je večina evropskih državljanov naklonjenih avtomobilom brez voznika, saj bi se jih 58 % peljalo s takim vozilom. Kot pa so pokazale zadnje nesreče v Združenih državah Amerike, bo družba avtomatizirano mobilnost sprejela šele, ko bo ta izpolnjevala najvišje varnostne standarde. Obravnavati bi bilo treba nova tveganja, kot sta pretirano opiranje na tehnologijo in njena zloraba. Prav tako bi se bilo treba lotiti reševanja novih vprašanj, kot sta raven infrastrukturne podpore za vozila brez voznika in način interakcije med to infrastrukturo in vozili. Obravnavati je treba tudi etična vprašanja, povezana s prenosom odgovornosti za vožnjo na vozila. To vključuje naša pričakovanja v zvezi s tem, kako naj bi se vozilo odzvalo, ko se nesreči ni mogoče izogniti, in merila, na podlagi katerih se določi odločitev vozila. V povezavi s tem se moramo tudi vprašati, kdo je odgovoren, ko je vozilo brez voznika udeleženo v nesrečo.

Nujno je tudi najti pravo ravnovesje med izmenjavo javnih in zasebnih podatkov, ki omogoča pošteno in učinkovito konkurenco za inovativne rešitve, ter varstvom podatkov. Ker si izmenjujemo več podatkov in ker se število udeleženih akterjev povečuje, je treba zagotoviti ohranitev konkurenčnosti Evrope v vseh fazah mobilnosti brez voznika vse do zagotavljanja teh končnih storitev našim državljanom in podjetjem (in vključno s tem). Ne nazadnje bo treba obravnavati tudi negativen učinek mobilnosti brez voznika na trg delovne sile, zlasti potrebo po usposabljanju in prekvalifikaciji (npr. poklicni vozniki bi sprva lahko opravljali dodatne naloge, a morda dolgoročno v vozilih ne bi bili več potrebni).

Če bi bil vzpostavljen regulativni in omogočitveni okvir za obravnavo vseh teh vprašanj, bi lahko bila prva samovozeča vozila, ki bi vozila v posebnih voznih razmerah, kupcem na voljo do leta 2020, do leta 2030 pa bi lahko postala že povsem običajna.

Povedano drugače, mobilnost brez voznika obljublja velike koristi, hkrati pa poraja tudi resna vprašanja. V globalni tekmi se potegujemo za izkoriščanje koristi in iskanje odgovora na postavljena vprašanja, saj to prinaša veliko priložnost za rast in delovna mesta. Pričakujejo se eksponentna rast novega trga za avtomatizirana in povezana vozila ter velike gospodarske koristi, pri čemer naj bi na primer do leta 2025 prihodki avtomobilske industrije EU presegli 620 milijard EUR, prihodki sektorja elektronskih naprav EU pa 180 milijard EUR. Avtomatizirana mobilnost bi torej lahko podpirala željo EU po močnejši in konkurenčnejši industriji, ki ustvarja delovna mesta in spodbuja gospodarsko rast.

Komisija s tem sporočilom predlaga celovit pristop EU za povezano in avtomatizirano mobilnost ter določa jasno, v prihodnost usmerjeno in ambiciozno evropsko agendo. Ta agenda zagotavlja skupno vizijo in opredeljuje podporne ukrepe za razvoj in uvedbo ključnih tehnologij, storitev in infrastrukture. Z njo se bo zagotovilo, da bosta pravni in politični okvir EU pripravljena na zagotavljanje podpore uvedbi varne povezane in avtomatizirane mobilnosti, hkrati pa se bodo v njima obravnavali družbeni in okoljski pomisleki, ki bodo odločilni za podporo javnosti.

2.Vizija EU v zvezi s povezano in avtomatizirano mobilnostjo

Cilj je, da Evropa postane vodilna na svetu na področju uvajanja povezane in avtomatizirane mobilnosti, in sicer s korenito spremembo v Evropi zmanjšati število nesreč s smrtnim izidom, škodljive emisije v prometu in prometno preobremenjenost. Uvedba mobilnosti brez voznika bo – ko bo popolnoma vključena v celoten prometni sistem ter pospremljena s pravimi podpornimi ukrepi in sinergijami med mobilnostjo brez voznika in ukrepi za razogljičenje – po pričakovanjih pomembno prispevala k doseganju teh ključnih družbenih ciljev. Na koncu naj bi to privedlo do uresničitve tako imenovane „vizije nič“, tj. nič smrtnih žrtev na evropskih cestah do leta 2050. Za uresničitev tega cilja v Evropi bodo morali EU, zasebni akterji, države članice ter regionalni in lokalni organi sodelovati za skupno vizijo povezane in avtomatizirane mobilnosti.

Avtomatizirana vozila še niso pripravljena na delovanje brez človeškega nadzora. Za zagotovitev, da je vozilo povsem zmožno zaznati okolico, jo razumeti in se pravilno odzvati, kot bi se odzval človeški voznik, je treba najti rešitve še za precej tehničnih izzivov. Različne ravni avtomatizacije so opisane na spodnji sliki.

Slika: Različne ravni avtomatizacije (vir: Združenje avtomobilskih inženirjev – SAE)

Vozila, ki pomagajo vozniku, so na trgu EU že na voljo (ravni 1 in 2), avtomatizirana vozila, ki lahko sama vozijo v omejenem številu prometnih situacij (ravni 3 in 4), pa se preskušajo, pri čemer bi nekatera morala biti na voljo do leta 2020.

Komisija kot oblikovalka politike prednost daje postopnemu pristopu na podlagi izkušenj, pridobljenih med preskušanjem, ki bo potrdilo varnost tehnologij. To se bo izvedlo z opredeljenimi primeri uporabe avtomatizacije, tj. prometnimi situacijami, v katerih lahko vozilo vozi avtonomno.

Komisija je opredelila primere uporabe avtomatizacije, ki so z vidika javne politike pomembni za naslednje desetletje (glej spodnji okvir), vendar bo ostala odprta za proučitev drugih možnih novih primerov uporabe, ki se bodo razvili v naslednjih letih.