SL Uradni list Evropske unije C 353/9

Objava vloge v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2012/C 353/07

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„FENLAND CELERY“

ES št.: UK-PGI-0005-0887-22.08.2011

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime:

„Fenland Celery“

2. Država članica ali tretja država:

Združeno kraljestvo

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke:

Ime „Fenland Celery“ (Apium graveolens) se uporablja za zeleno, ki se seje, prideluje in pobira v skladu s tradicionalnimi metodami v globoki šotni prsti tipa Adventurers 1 in 2 v določenih predelih okrožij Cambridgeshire, Suffolk in Norfolk..

Metoda pridelave „Fenland Celery“ in sorte, ki se sejejo, omogočajo pridelavo proizvoda z naslednjimi značilnostmi:

Videz – „Fenland Celery“ ima ukrivljena stebla (ali listne peclje), del rastline tik nad korenino pa je precej širok, saj ima premer od 8 do 12 cm. Ima izrazito obliko in močno korenino. „Fenland Celery“ od spodnjega dela stebel do vrha listov meri 60 do 80 cm. Rastlina je tik nad korenino belo zelene do svetlo zelene barve. Stebla so v spodnjem delu vedno najsvetlejše barve, njihov srednji del je svetlo zelene barve, listi pa so za odtenek temnejši od stebel. „Fenland Celery“ je čvrsta in grčava ter ima izrazite žile.

Tekstura – „Fenland Celery“ ima nekoliko bolj krhko, a hkrati bolj mehko in hrustljavo teksturo kot podobne sodobne sorte.

Okus – „Fenland Celery“ ima bogat in uravnotežen sladek/slan/grenak okus. Obogaten je z značilnim osvežujočim in nežnim okusom po orehih ter rahlim vonjem po iglavcih, zanjo pa je značilen tudi blag priokus po janežu.

„Fenland Celery“ se sadi junija ali julija, pobira pa od septembra do decembra.

Za pridelavo „Fenland Celery“ se lahko uporabljajo samo naslednje sorte:

Hopkins Fenlander

New Dwarf White

Ely White

Uporabljajo se lahko samo te tri sorte, ker zagotavljajo dober pridelek in imajo dober okus ter so odporne na bolezni in prilagojene tipu tal.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

— Priprava semena in sejanje: Semena sorte „Fenland Celery“ se kupujejo od aprila do maja, ko se tudi dostavijo odobrenemu pridelovalcu, ki poskrbi za njihovo kalitev. Pridelovalec jih poseje v šotne kocke in postavi v prostor za kalitev s temperaturo 18 °C, kjer ostanejo sedem dni. Nato jih prestavi v glavni rastlinjak, kjer ostanejo približno tri tedne, dokler ne zrastejo v mlade sadike (dolge približno 10 cm), ki so primerne za sajenje. Nato jih odpeljejo na polje s tipom prsti Adventurers 1 in 2, kjer jih v 24 urah presadijo v globoko šotno prst tipa Adventurers 1 in 2. Sadike se presajajo od junija do julija, kar omogoča postopen pridelek, hkrati pa je tako manj možnosti za slabo letino.

— Pobiranje pridelka: „Fenland Celery“ se pobira od septembra do decembra po zapletenem postopku, pri katerem se zbita zemlja najprej zrahlja s posebnim traktorjem s širšim kolotekom in strojem za rahljanje zemlje, čeprav je zemljo mogoče prekopati tudi ročno z lopato. Zelena se pobira ročno z nožem. Korenine se lahko odstranijo v celoti ali delno, pri čemer se taka zelena imenuje „ošiljena“ zelena.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

—

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

Gojenje „Fenland Celery“ mora potekati na tipih tal Adventurers 1 in 2, ki jih določi organ za raziskovanje tal v Angliji in Walesu (Soil Survey of England and Wales). Tak tip tal je značilen predvsem za spodaj navedene občine v okrožjih Cambridgeshire, Suffolk in Norfolk.

Cambridgeshire: Littleport, Ely St Mary and Trinity, Ely Trinity (Detached), Thetford, Stretham, Willingham, Haddenham, Sutton, Colne, Coveney, Chatteris, Welches Dam, Manea, Wimblington, March, Thorney, Wisbech St Mary, Waterbeach, Horningsea, Bottisham,Swaffham Bulbeck, Swaffham Prior, Wicken, Burwell, Soham, Fordham, Isleham, Chippenham, Snailwell, Ramsey.

Norfolk: Leziate, East Winch, Bawsey, Middleton, Wimbotsham, Crimplesham, West Dereham, Wereham, Wretton, Stoke Ferry, Northwold, Ryston, Downham Market, Denver, Fordham, Nordelph, Welney, Feltwell, Hockwold-cum-Wilton, Redmere, Wormegay, East Winch, Leziate, Roydon.

Suffolk: Lakenheath, Mildenhall, Barton Mills, Worlington, Freckenham.

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnosti geografskega območja:

Posebne značilnosti in kakovost geografskega območja, tj. šotna tla in podnebje, omogočajo pridelavo zelene s posebnimi značilnostmi. Zaradi konsistence tal je mogoče izkopati jarke, kar omogoča pridelavo posebne zelene, ki je bela, bolj hrustljava ter ima značilen osvežujoč in nežen okus po orehih.

Zaradi kombinacije tal, sort in metode pridelave, ki se uporabljajo le v regiji Fenland, je zadevno območje znano po pridelavi najbolj kakovostne in najokusnejše zelene.

Regija Fenland je naravno močvirnato območje v vzhodni Angliji, ki je bilo do 16. stoletja večinoma poplavljeno. Zemljo so začeli izsuševati v tridesetih letih 17. stoletja. Takrat sta bila v cambridgeshirskem močvirju izkopana dva kanala, po katerih je bila reka Great Ouse speljana do izliva v morje pri kraju King's Lynn. Kanala se imenujeta Old Bedford River in New Bedford River. Vendar se je potem osušena šota skrčila, zato se je površina polj še bolj znižala, dokler ni bila zemlja do konca 17. stoletja ponovno poplavljena.

Po več neuspelih poskusih izsuševanja tega območja je bil uspeh končno dosežen v dvajsetih letih 19. stoletja, ko so bili uvedeni parni motorji na premog. Za izsušitev močvirja Fenland je bilo potrebnih 286 majhnih električnih črpalk, zgraditi pa so morali tudi 3 800 milj kanalov, 60 milj morskih nasipov in 96 milj rečnih nasipov. Zato je večji del regije Fenland le 10 m nad morsko gladino. Velik del območja zdaj leži pod povprečno morsko gladino.

Z drenažnim sistemom je regija Fenland, ki meji na Lincolnshire, Norfolk, Cambridgeshire in Suffolk, postala najpomembnejše kmetijsko obdelovalno območje za pridelavo žit in zelenjave v Veliki Britaniji. Zaradi sedanjih in preteklih okoljskih in geografskih prednosti so se razvila primerna tla, tj. globoka šotna tla tipa Adventurers 1 in 2, in podnebni pogoji za pridelavo „Fenland Celery“.

V regiji Fenland povprečno pade manj padavin kot na drugih glavnih obdelovalnih območjih v Združenem kraljestvu (365 mm v lanskem letu – podatki podjetja Weather Commerce Ltd). Majhna količina padavin je pomemben dejavnik pri pridelavi „Fenland Celery“, ker bi prevelika količina padavin poškodovala jarke in pospešila razvoj bolezni ter tako zavirala rast.

Tipa tal Adventurers 1 in 2, ki sta značilna za zadevno geografsko regijo, ugodno vplivata na zeleno iz dveh razlogov: prvič, ker je prst naravno rodovitna, rastlini zagotavlja veliko potrebnih hranilnih snovi. Drugič, zaradi konsistence tal je mogoče rastline osuti, tako da so zaščitene pred soncem, zato povrhnjica zelene ostane bele barve. Rastlina je tako tudi zaščitena pred zmrzaljo ob koncu leta, zato lahko kmetje podaljšajo pridelovalno sezono v Združenem kraljestvu in tako na lokalnih trgih dosežejo višjo ceno.

Tradicionalna metoda pridelave ni intenzivna le, kar zadeva kmetijska zemljišča, ampak je tudi delovno intenzivna. Fenlandski kmetje tehnike, za katere je treba imeti posebno znanje in spretnosti, že več kot 50 let prenašajo iz generacije v generacijo. Pridelovalci morajo poskrbeti za ustrezno zaščito pred pozebo, pri tem pa morajo paziti, da rastline ne „zadušijo“ in da pogoji za gojenje niso pretopli (kar bi povzročilo bolezni in gnilobo).

Običajna gostota rastlin na hektar je pri gojenju „Fenland Celery“ 50 % manjša kot pri gojenju običajne zelene (pri sodobnem kmetovanju je običajna gostota 50 000 rastlin/ha, pri gojenju „Fenland Celery“ pa 25 000 rastlin/ha). Gostota sajenja je manjša, ker mora biti sadilna razdalja med rastlinami večja.

5.2 Posebnosti proizvoda:

Pri metodi, ki se uporablja za gojenje „Fenland Celery“, morajo biti rastline posajene v široko razmaknjenih vrstah, ločenih z globokimi jarki. Širok razmik med vrstami je pomemben zaradi kakovosti končnega proizvoda, ker je treba rastline osuti, da zelena ohrani belo barvo. Pri pridelavi „Fenland Celery“ je obvezno treba uporabiti to metodo, saj v nasprotnem primeru proizvoda ne bi bilo mogoče razvrstiti kot „Fenland Celery“.

Za proizvodnjo „Fenland Celery“ se lahko uporabljajo le naslednje sorte:

Hopkins Fenlander

New Dwarf White

Ely White

Uporabljajo se lahko samo te tri sorte, ker zagotavljajo dober pridelek in imajo dober okus ter so odporne na bolezni in prilagojene tipu tal.

„Fenland Celery“ je manjša od tradicionalno pridelane zelene, kar je posledica metode pridelave in uporabljenih sort. Zaradi te tradicionalne metode pridelave, uporabe sort semen „Fenland Celery“ in črne šote tipa Adventurers 1 in 2 ima zelena značilen sladek okus po orehih in janežu ter je svetlo zelene do bele barve, kar sta ključni značilnosti „Fenland Celery“.

Za „Fenland Celery“ so značilni širši del rastline tik nad korenino in bolj ukrivljena stebla (ali listni peclji). Del rastline tik nad korenino je širok 8–12 cm, ta sorta pa je tudi izrazitejše in pogosto manj enakomerne oblike kot druge vrste zelene. „Fenland Celery“ ima pogosto močnejšo korenino zaradi tehnik pridelovanja in pobiranja. Poleg tega je znano, da zaradi časa sajenja in tehnik pridelave raste veliko počasneje kot druge bolj komercialne sorte. Ta počasna rast prispeva k značilnemu grenkemu/sladkemu okusu po orehih ter mehkejši in bolj hrustljavi teksturi proizvoda.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO):

Nekdaj so kmetje na zadevnem območju „Fenland Celery“ sadili od julija, prvi pridelek pa so pobrali septembra in nato nadaljevali s pobiranjem do decembra. Pridelovalci so z osipanjem sadike zelene zaščitili pred zimsko pozebo ter tako podaljšali sezono in dosegli višjo ceno.

Kmetje se odločajo za sajenje sort „Fenland Celery“, ker zagotavljajo dober pridelek in imajo dober okus ter so odporne na bolezni in so prilagodljive – zdaj se najpogosteje gojita sorti Hopkins Fenlander in New Dwarf White. Obe sorti sta bili razviti v regiji Fenland in sta najbolj priljubljeni sorti zadnjih 50 let.

„Fenland Celery“ raste v globoki šotni prsti tipa Adventurers 1 in 2 na območju regije Fenland, ki je zaradi nerazkrojenega odmrlega rastja, ki je nekoč raslo v močvirju in barju, naravno zelo rodovitna. Tipa tal sta dobila ime po zaslužkarjih iz 17. stoletja, ki so se pod vodstvom grofa Bedfordskega odločili, da bodo izsušili območje Fenland – zlasti po vlagateljih (t. i. Gentlemen Adventurers), ki so financirali gradnjo in so bili nato nagrajeni z obsežnimi izsušenimi zemljišči.

Ta vrsta tal je naravno ravna, kar je delno tipična značilnost globokih šotnih tal in posledica načina izsuševanja tal. Zaradi vodostaja, ki se vzdržuje z jarki in kanali, je količina vode, ki je na voljo zeleni, optimalna.

Globoka črna šotna tla tipa Adventurers 1 in 2 so naravno rodovitna in vsebujejo hranilne snovi, potrebne za uspešno pridelavo visokokakovostne zelene, ki se goji na sodoben ali tradicionalen način, tako kot „Fenland Celery“. Črna šotna tla poleg tega rastlini zagotavljajo dodatno toploto. V knjigi Principles of Horticulture avtorjev C. R. Adamsa, M. P. Earlyja in K. M. Bamford je navedeno, da se ta tip tal zaradi svoje barve in konsistence segreje hitreje kot drugi tipi tal, ker hitro vpije energijo sonca, ta pa se tudi dlje časa zadrži v tleh. Metoda pridelave je najbolj prilagojena temu tipu tal, ker rastlina dobi potrebne hranilne snovi in je konsistenca tal primerna za osipanje. Poleg tega je znano, da „Fenland Celery“ zaradi časa sajenja in tehnik pridelave raste zelo počasi – črna šotna tla ta postopek „pospešijo“. Če bi rastlino posadili v drug tip tal, bi se njena rast še bolj upočasnila.

Na tem poljedelskem območju v Združenem kraljestvu, ki je najrodovitnejše, je ta tip tal najbolj razširjen. Edinstvene značilnosti tal skupaj s hladnejšim in bolj suhim podnebjem v regiji Fenland zagotavljajo odlične pogoje, ki omogočajo rast in pobiranje zelene od julija do decembra.

Zaradi tradicionalnih metod je pridelovanje zelene še vedno delovno intenzivno, pri čemer fenlandski kmetje uporabljajo tehnike, ki jih že več kot 50 let prenašajo iz generacije v generacijo ter jih izpopolnjujejo in razvijajo, da bi pridelali visokokakovostno zeleno. Zato je regija Fenland postala kraj, ki je bil in še vedno je sinonim za zeleno visoke kakovosti.

Mnenja gastronomskih kritikov o edinstvenosti „Fenland Celery“: „Na policah je mogoče dobiti tudi drugo zelenjavo, pridelano v umetnih pogojih, kot je tradicionalna zelena iz regije Fenland, ki raste na cambridgeshirskih tleh. Rabarbara iz Yorkshira, pridelana v umetnih pogojih, je v ožjem smislu zelenjava, ki se odlično kombinira s svežimi skušami na žaru in rdečim čilijem.“ Rose Prince, New English Cook, februar 2009.

„Zelena je prav tako tipično angleška jed kot sir Stilton. Prvotno je bila rastna sezona starejših sort t. i. ‚umazane‘ zelene, ki raste na črnih tleh ravninskih območij Fenlanda v vzhodni Angliji, kratka – od oktobra do januarja. Če imate to srečo, da pridete do nje, jo boste morali dobro oprati, vendar pa boste lahko uživali v njenem izjemnem okusu, zlasti če jo uživate po rahli pozebi, ko je najslajša.“ Delia Smith, Delia Online.

„Ne zaželimo si prav pogosto, da bi jedli nekaj mrzlega, vlažnega in umazanega, vendar pa je fenlandska zelena, ki ima okus po zemlji in se prvič pojavi na policah konec jeseni, prava poslastica.“ Sally Bendall, Season Magazine, november 2008.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

http://archive.defra.gov.uk/foodfarm/food/industry/regional/foodname/products/documents/fenlandcelery-pgi-110711.pdf

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.