SL Uradni list Evropske unije C 185/1

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru — Nanoznanosti in nanotehnologije: Akcijski načrt za Evropo 2005–2009

(2006/C 185/01)

Evropska komisija je 7. junija 2005 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o zgoraj omenjenem dokumentu.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 28. marca 2006. Poročevalec je bil g. PEZZINI.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 426. plenarnem zasedanju 20. aprila s 117 glasovi za in 4 vzdržanimi glasovi.

1. Uvod

1.1 EESO je v svojem prejšnjem mnenju (1), v katerem je obravnaval tematiko nanoznanosti in nanotehnologij, ugotovil, da bi bilo dobro dodati preprosto pojasnilo s kratkimi definicijami najpogostejših izrazov. Razlog za to je tudi v dejstvu, da se mnenje nanaša na delno novo tematiko, katere značilnost je pogosto manj znano oziroma vsekakor manj uporabljano besedišče. Zdi se nam torej primerno te definicije dodati uvodu k temu mnenju.

1.1.1 Ker leta 2006 poleg Šestega okvirnega programa ostajajo v veljavi številni drugi evropski programi, nastali v začetku tega desetletja, so v opombah navedeni glavni programi, povezani z raziskavami in razvojem (R+R), še zlasti tisti, ki so posebnega pomena za nove države članice. Slednje namreč pred letom 2004 niso imele možnosti, da bi spremljale nastanek teh programov in razpravo o njihovih ciljih.

1.2 Definicije (2)

1.2.1 Nano. Označuje milijardinko celote. V našem primeru, ko govorimo o merah, pomeni nano milijardinko metra.

1.2.2 Mikro. Označuje milijoninko celote. V našem primeru torej milijoninko metra.

1.2.3 Nanoznanosti. Nanoznanosti so nov pristop tradicionalnih znanosti (kemije, fizike, biologije, elektronike itd.) do temeljne strukture in obnašanja materije na ravni atomov in molekul. So znanosti, ki proučujejo zmožnosti atomov, in to v različnih disciplinah (3).

1.2.4 Nanotehnologije. Tehnologije, ki omogočajo obdelavo atomov in molekul, tako da nastanejo nove površine in novi predmeti, ki zaradi različne sestave in nove razporeditve atomov dobijo posebne lastnosti, uporabne v vsakodnevnem življenju (4). Gre torej za tehnologije na ravni milijardinke metra.

1.2.5 Poleg navedene definicije kaže navesti še eno, z znanstvenega vidika bolj pomembno. Z izrazom nanotehnologija označujemo multidisciplinaren pristop k ustvarjanju materialov, naprav in sistemov, s pomočjo nadzora materije v nanometrskem merilu. Za to multidisciplinarnost, za doseganje usposobljenosti na področju nanotehnologij, je treba imeti obsežno znanje na področju elektronike, fizike in kemije.

1.2.6 Nanomehanika. Mere predmeta postanejo pomembne za določanje njegovih lastnosti, ko njihov razpon sega od nanometra do nekaj deset nanometrov (to so predmeti, ki jih sestavlja nekaj deset do nekaj tisoč atomov). V tem okviru ima predmet, ki ga sestavlja 100 atomov železa, povsem drugačne fizikalne in kemične lastnosti kot predmet, ki ga sestavlja 200 atomov, čeprav sta oba izdelana iz enakih atomov. Podobno so tudi mehanske in elektromagnetne lastnosti trdnega telesa, ki ga sestavljajo nanodelci, povsem drugačne od lastnosti tradicionalnega trdnega telesa enake kemične sestave; v njih se odražajo lastnosti posameznih enot, ki ga sestavljajo.

1.2.7 Mikroelektronika. Veja elektronike, ki se ukvarja z razvojem zelo miniaturiziranih integriranih vezij, izvedenih v eni sami plasti polprevodnikov. Danes zmore tehnologija mikroelektronike izdelati posamezne komponente velikosti približno 0,1 mikrometra oziroma 100 nanometrov (5).

1.2.8 Nanoelektronika. Znanost, ki se ukvarja s proučevanjem in izdelavo vezij, ki delujejo na povsem drugačnih osnovah kot sedanja (6): izdelana so s pomočjo „nesilicijevih“ tehnologij in materialov.

1.2.9 Nanoelektroniki se obeta, da bo postala eden od stebrov nanotehnologij, tako kot danes elektronika, ki jo najdemo v vseh znanstvenih panogah in industrijskih procesih (7).

1.2.10 Biomimetika (8). Znanost, ki proučuje zakone, na katerih temeljijo molekularne strukture, ki obstajajo v naravi. Poznavanje teh zakonov bo omogočilo umetne nanomotorje, ki bodo delovali na podlagi enakih načel kot nanomotorji v naravi (9).

1.3 Sklepi in priporočila

1.3.1 Odbor pozdravlja predloge Komisije za uresničevanje akcijskega načrta Nanoznanosti in nanotehnologije (N+N) do leta 2009, še zlasti glede na: — nujnost upoštevanja trajnostnega, konkurenčnega, stabilnega in trajnega razvoja, — precejšnje povečanje naložb v R+R na področju N+N in v njihove aplikacije, v svetovnem merilu, — potrebo po proučitvi tveganj in priložnosti pristopa na podlagi N+N in nujnost skupne, strukturirane in splošno razširjene vizije politično-institucionalnih nosilcev odločanja, socialnih partnerjev ter širše javnosti in medijev, da bi tako zagotovili uspeh N+N, ob upoštevanju njihovega pomena za zdravje, varnost in kakovost življenja državljanov, — potrebe po opremi, zmogljivih infrastrukturah, integriranih evropskih omrežjih in skupnih bazah podatkov, — potrebe po usposabljanju kvalificiranih človeških virov za znanost, tehniko in proizvodnjo ter industrijskih vodstvenih delavcev, ki se bodo zmožni znajti v okolju nanoznanosti in nanotehnologij, — priložnost za vzpostavitev evropskega promocijskega središča (focal point) kot stalnega in proaktivnega posrednika, predvsem med industrijo in znanostjo, tako v EU kot tudi na mednarodni ravni; to promocijsko središče bi moral podpirati operativni urad.

1.3.1.1 Člani promocijskega središča bodo morali imeti temeljite in potrjene znanstvene in upravljavske usposobljenosti ter visoko stopnjo senzibilnosti za splošni okvir, v katerega je umeščen razvoj N+N.

1.3.1.2 Tudi na področju N+N „raziskave in razvoj, ki jih financira Evropska skupnost, prispevajo k odločilni evropski dodani vrednosti. Razkrivajo potenciale, ki jih sposobnosti posameznih držav članic odločno presegajo, doslej pa so že omogočili evropski razvoj svetovnega pomena“ (10). Odtod pomen promocijskega središča Skupnosti, ki naj bi — z jasno opredelitvijo odgovornosti — upravljal s tem področjem.

1.3.2 Odbor meni, da imajo v revoluciji N+N pomembno vlogo sposobnost usklajevanja in ustvarjanje evropske kritične mase nanotehnologij na zanesljivih temeljih. To bo odločilno za sposobnost Evrope, da na področju, kjer se na svetovnem trgu agresivno pojavljajo vedno novi tekmeci, postane vodilna v svetu.

1.3.3 Za Odbor je temeljnega pomena, da EU uspe pripraviti akcijski načrt za N+N, ki bo znal izraziti enoten zagon upravljanja in združiti ravni Skupnosti, posameznih držav in regij ob upoštevanju načela subsidiarnosti. Ta načrt bo moral zagotoviti: — prepoznaven in transparenten dialog s civilno družbo, kar naj državljanom posreduje vednost, ki temelji na objektivnih ocenah tveganj in možnosti N+N, — stalno pozornost do varovanja etičnih in okoljskih vidikov ter vidikov zdravja in varnosti delavcev in potrošnikov, — enopomensko referenčno točko Skupnosti, ki naj zagotovi veliko stopnjo usklajevanja različnih politik in področij ukrepanja, — enoten glas na mednarodni ravni za pospeševanje pobud v zvezi s skupnimi izjavami in kodeksi obnašanja za odgovorno rabo N+N, da se zagotovi sodelovanje v temeljnih znanstvenih raziskavah, — boj proti nanotehnološkemu prepadu (nano-divide, izključenost iz razvoja znanj o N+N), ki ga je treba voditi skupaj z manj razvitimi državami, — pravno varnost prizadevanj na področju raziskav, aplikacij in inovacij na ravni trga N+N, — podroben časovni razpored predvidenih akcij, tako na ravni Skupnosti kot držav članic, z mehanizmi za preverjanje njihovega izvajanja in z jasno opredelitvijo odgovornosti.

1.3.4 Odbor opozarja, da morajo akcijski načrt Skupnosti spremljati nacionalni akcijski načrti, ki naj zagotovijo stalno usklajevanje in primerjalno analizo (benchmarking) konvergenc in sinergij na področju infrastrukture, izobraževanja in usposabljanja, ocene tveganj, usposabljanja za varovanje varnosti pri delu, normativne in patentne standardizacije ter dialoga s civilno družbo — in še posebej s potrošniki.

1.3.5 Odbor meni, da bi morala evropska industrija okrepiti in pospešiti prizadevanja na področju raziskav in aplikacij N+N ter doseči vsaj enake ravni naložb kot njeni najrazvitejši tekmeci. To se lahko doseže z naslednjimi ukrepi: razvojem evropskih tehnoloških platform, spodbujanjem zaščite in industrijskega uveljavljanja N+N, spodbujanjem usposabljanja, usmerjenega k malemu podjetništvu, razvojem evropskih omrežij za inovacije in aplikacije N+N, podpiranjem multidisciplinarnega usposabljanja delavcev in tehničnega vodstvenega osebja, „podjetniških nanotehnologov“ in laboratorijev za prototipe in certificiranje, ustvarjanjem skupnega okvira za tehnično standardizacijo ter intelektualno in industrijsko lastnino.

1.3.6 Poročilo o nadzoru in spremljanju izvajanja akcijskega načrta Skupnosti in njegove skladnosti z drugimi politikami EU — to poročilo se pripravlja vsaki dve leti — bi moralo biti po mnenju Odbora opremljeno z letno oceno spoštovanja sprejetega časovnega načrta, ki bi vsebovala tudi ocene iz poročil držav članic o uresničevanju nacionalnih akcijskih načrtov.

1.3.7 To poročilo bi moralo biti razen Evropskemu parlamentu in Svetu posredovano tudi Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru.

2. Obrazložitev

2.1 Nanoznanosti in nanotehnologije (N+N) so hitro razvijajoče se in zelo obetavno področje za prenos temeljnih raziskav v uspešne inovacije. To je področje, ki je velikanskega pomena tako za krepitev konkurenčnosti celotne evropske industrije kot tudi za ustvarjanje novih izdelkov in storitev, s katerimi je mogoče povečevati družbeno blaginjo in izboljševati kakovost življenja državljanov.

2.2 Analitiki v splošnem izhajajo iz ocene, da bodo lahko materiali, izdelki in storitve na podlagi N+N do leta 2015 na svetovnem trgu ustvarili več sto milijard EUR (11) prometa, če bo uspelo vrhunske raziskave pretvoriti v tržljive izdelke, procese in storitve in če se bo — kot poudarja Komisija (12) — mogoče izogniti „ponovitvi evropskega paradoksa, ki smo mu bili priče pri drugih tehnologijah.“

2.3 Odbor meni, da bi bilo zato treba — okrepiti in uskladiti prizadevanja na področju raziskav in razvoja (R+R) in povečati naložbe na tem področju, — ustvariti ustrezne infrastrukture na vrhunski ravni, — skrbno ocenjevati tveganja v celotnem znanstvenem in aplikativnem življenjskem ciklusu, — ohranjati trdno spoštovanje etičnih načel, — spodbujati ugodne razmere in proaktivno ravnanje v odnosu do inovacij v celotnem gospodarskem proizvodnem tkivu, še posebej v malih in srednje velikih podjetjih, — usposabljati kvalificirane človeške vire, — prilagajati pravne predpise in patentno pravo, — spodbujati partnerstva javnega in zasebnega sektorja.

2.4 Odbor je to temo (13) že obravnaval in med drugim priporočil: — krepitev skupnih naporov držav članic in Skupnosti na področju raziskav in razvoja tehnologij ter znanstvenega in tehnološkega usposabljanja z močnimi vzajemnimi učinkovanji med industrijo in znanostjo; posebno pozornost do industrijskih in večsektorskih aplikacij; okrepljeno usklajevanje politik, ukrepov, struktur in mrež akterjev; upoštevanje etičnih, okoljskih, zdravstvenih in varnostnih vidikov; primerno tehnično standardizacijo, — tesno vezavo N+N na družbeni razvoj, da se zagotovi, da bodo rezultati raziskav pozitivno učinkovali na gospodarsko konkurenčnost, zdravje prebivalstva, okolje in varnost ter kakovost življenja državljanov, — dodelitev primernih sredstev v okviru Finančnih perspektiv 2007–2013 in še posebej v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave in tehnološki razvoj (OP7) ter krepitev evropskih tehnoloških platform, — sprejetje ambicioznega akcijskega načrta na ravni Skupnosti s konkretnim časovnim načrtom in razporedom, ki sloni na pristopu, ki združuje tudi pristop držav članic, da bi tako pridobili soglasje vseh akterjev civilne družbe za skupno vizijo, — vzpostavitev evropskih infrastruktur na vrhunski ravni za raziskave in prenos tehnologije, usmerjenih k inovacijam in trgu, — optimizacija ureditev glede intelektualne lastnine in vzpostavitev „nano-IPR-Helpdeska“ na evropski ravni, za izpolnjevanje potreb znanstvenikov, podjetij, raziskovalnih središč in predvsem civilne družbe, — krepitev mednarodnega sodelovanja pri etičnih vprašanjih in vprašanjih, povezanih s tveganjem, varnostjo in standardi, patenti in meroslovjem, — izvajanje ukrepov za razvoj industrijskih procesov na področju N+N in za ozaveščanje glede rabe N+N ter vzpostavitev evropske informacijske točke (clearing house) za trženje izdelkov, prenos tehnologije in izmenjavo dobrih praks, — stalen dialog z mediji in javnostjo na trdnih znanstvenih temeljih, da se državljanom posreduje gotovost, da ni nevarnosti za zdravje in okolje, in tudi zato, da se izognemo zgrešenim predstavam o nanotehnološkem razvoju.

2.5 N+N v novih državah članicah

2.5.1 Evropska komisija je v zadnjih petih letih s sredstvi Skupnosti podpirala približno 30 centrov odličnosti v zvezi z različnimi tematskimi prednostnimi usmeritvami okvirnega programa raziskav Skupnosti. Številni od teh centrov, dejavnih na področju N+N (14), so povezani z univerzami, raziskovalnimi središči in podjetji novih držav članic.

2.5.2 Po mnenju Odbora je pomembno, da Skupno evropsko raziskovalno središče še naprej podpira in spodbuja centre odličnosti — še zlasti na področju N+N — v novih državah članicah in v državah kandidatkah tako, da se ta tematika eksplicitno vključuje v programe dela Skupnega evropskega raziskovalnega središča.

2.5.3 Po mnenju Odbora bi morala Komisija podpirati tudi razvoj evropskih mrež za inovacije, aplikacijo in izdelavo prototipov N+N, še posebej za manjša podjetja, ki tvorijo daleč največji del industrijske strukture Evrope.

2.5.4 Še zlasti bi bilo treba predvideti posebne ponudbe storitev, da bi podjetjem pomagali pri prepoznavanju prednosti in nujnosti pri aplikacijah N+N in pomnožili število uspešnih pobud, kot sta Gate2Growth (15) in Minanet (16); zato bi bilo treba najti nove možnosti financiranja tveganja in dodatne sisteme zavarovanja poleg že obstoječih sistemov.

2.5.5 Odbor meni, da bi bilo treba naprej razvijati tudi PHANTOMS, pobudo Skupnosti, ki zadeva tehnologije informacijske družbe, vrhunsko mrežo za nanotehnologije v okviru programa Skupnosti IST/FET, in poskrbeti za njeno večjo prepoznavnost.

2.5.6 EESO nadalje opozarja, da je treba močneje spodbujati raziskovalne in inovacijske dejavnosti v novih državah članicah in državah kandidatkah, in meni, da bi bilo treba razvijati in olajšati sinergije s pobudama EUREKA in COST, ki že zajemata dejavnosti N+N, izvedene v številnih omenjenih državah.

2.6 Mednarodni okvir

2.6.1 Ocenjujejo, da so januarja 2005 celotni izdatki vlad, podjetij in finančništva na področju N+N v svetovnem merilu znašali približno sedem milijard EUR na leto (17) (dobra polovica tega denarja izvira iz javnih sredstev); od tega je bilo 35 % porabljenih v Severni Ameriki, 35 % v Aziji, 28 % v Evropi in drugod po svetu 2 %.

2.6.1.1 Z vidika izdatkov na prebivalca so bile konec devetdesetih let razlike v naložbah iz javnih sredstev zelo majhne (približno po 1 EUR v ZDA in na Japonskem ter pol EUR v EU); leta 2005 so ZDA porabile 5 EUR na prebivalca, Japonska 6,5 in EU 3,5 EUR. Projekcije za leto 2011 kažejo za ZDA in Japonsko več kot 9 EUR ter za EU 6,5 EUR na prebivalca (18).

2.6.2 Izdatki industrije znašajo v svetovnem merilu približno tri milijarde EUR na leto, od tega so 46 % porabila ameriška podjetja, 36 % azijska, 17 % evropska in manj kot odstotek podjetja drugod po svetu. Približno 1.500 podjetij je napovedalo, da se nameravajo intenzivno ukvarjati z raziskavami in razvojem N+N. Med temi podjetji je 80 % novoustanovljenih, in med slednjimi več kot polovica ameriških. Medijsko spremljanje področja nanotehnologij se je povzpelo z nekdanjih 7000 poročil in člankov na zdajšnjih 12.000 (19).

2.6.3 Vlada ZDA je v petih letih od konca leta 2000 do danes v nanotehnologije vložila več kot štiri milijarde dolarjev. Busheva vlada je samo za leto 2006 zahtevala milijardo dolarjev za raziskave na področju N+N, v okviru enajstih zveznih raziskovalnih agencij. Kot poudarja poročilo 5-Years Assessment on Nanotechnology Initiative 2005, so ZDA „na področju raziskav in razvoja nanotehnologij priznano vodilne v svetovnem merilu“; za javne in zasebne naložbe porabijo skupno tri milijarde dolarjev na leto, kar je približno tretjina vseh tovrstnih izdatkov na svetovni ravni.

2.6.3.1 ZDA vodijo tudi na področjih novoustanovljenih podjetij (start-ups), objav in patentov. Na zvezni ravni menijo, da so bili izdatki za novo znanje in nove infrastrukture „ustrezni in veliki, kar dolgoročno omogoča precejšnjo gospodarsko donosnost“.

2.6.4 Na Japonskem so letni izdatki leta 2003 dosegli približno 630 milijonov EUR, od česar je 73 % prispevalo ministrstvo za izobraževanje, 21 % pa ministrstvo za gospodarstvo, trgovino in industrijo. Raziskave se osredotočajo v glavnem na nanomateriale. Mitsui je sklenil, da bo v prihodnjih štirih letih v nanotehnologije vložil skoraj 700 milijonov EUR v obliki rizičnega kapitala, sklad za kritične tehnologije pa namerava za raziskave N+N porabiti približno 30 milijonov EUR (20).

2.6.5 Tajvan namerava do leta 2008 vložiti več kot 600 milijonov EUR na leto; na področju N+N je aktivnih približno 800 podjetij. Računajo, da bo do leta 2006 proizvodnja narasla na skoraj 7,5 milijarde EUR; število podjetij naj bi se do leta 2012 povečalo na 1500, skupna vrednost izdelkov pa na 25 milijard EUR — predvsem na različnih področjih nanoelektronike.

2.6.5.1 Nujni pogoj za ta razmah pa je rešitev problemov na področju intelektualne in industrijske lastnine.

2.6.6 Južnokorejska podjetja so bila med prvimi, ki so uspešno tržila izdelke na podlagi N+N (21). V Južni Koreji ocenjujejo, da potencial domačega trga za nanotehnologije znaša več kot dve milijardi EUR. Država je sprejela program N+N (Next Generation Core Development Program), za katerega so namenili 168 milijonov EUR; prednostne usmeritve programa so nanomateriali, nanokompozitni materiali in bionanotehnologije.

2.6.7 V Avstraliji je v zadnjih letih na področju N+N nastalo več kot 30 podjetij; njihovo število se vsako leto povečuje za 50 %. Javni in zasebni izdatki za raziskave N+N znašajo približno 60 milijonov EUR na leto in se osredotočajo v glavnem na nove materiale, biotehnologije in aplikacije na medicinsko-terapevtskem področju.

2.6.8 Glede Kitajske neka nedavno v Pekingu objavljena študija o razvoju nanotehnologij na Kitajskem v obdobju 2005-2010 (s projekcijami do leta 2015 (22)) navaja, da se Kitajska po registracijah novih nanotehnoloških podjetij ter po objavah in patentih s področja N+N uvršča v svetovni vrh in da ima notranji trg za izdelke in sisteme N+N, ki ga že zdaj ocenjujejo na več kot 4,5 milijarde EUR; leta 2010 naj bi se povečal na več kot 27 milijard in leta 2015 na več kot 120 milijard EUR (23).

2.6.9 Mednarodni položaj po mnenju EESO kaže, kako pomembno je v vseh državah članicah EU zagotoviti proaktivno okolje, naklonjeno raziskavam in inovacijam, da bi lahko uspešno sodelovali pri naložbah v raziskave in razvoj na tem področju.

3. Ugotovitve

3.1 Odbor je vedno poudarjal potrebo, da je treba — v okviru procesa za uresničevanje triodstotnega barcelonskega cilja — v absolutnem in relativnem smislu okrepiti napore, namenjene naložbam v R+R v Evropi. Upoštevajoč mednarodne trende Odbor meni, da je ta napor potreben predvsem na področju N+N.

3.1.1 Odbor meni, da bi bil ta napor oslabljen, če ne bi bil vključen v močan proces evropskega usklajevanja nacionalnih in regionalnih programov raziskav N+N, med drugim prek mehanizmov ERA-NET in ERA-NET PLUS (24). Ta napor bi morale spremljati akcije ozaveščanja in pomoči raziskovalnim središčem, industriji, univerzam, s programi COST (25), ESF (26), Eureka (27) in z uporabo posojil EIB.

3.1.2 Odbor meni, da bi takšno evropsko usklajevanje in sodelovanje moralo zadevati tudi akcije držav članic, namenjene razvoju interdisciplinarnih infrastruktur in centrov znanja ter odličnosti na področju N+N, med drugim tudi s ciljem njihovega povezovanja v vseevropsko mrežo, ki naj krepi sinergije in preprečuje nepotrebna podvajanja.

3.2 Na ravni Skupnosti

3.2.1 Odbor je prepričan, da mora biti takšen akcijski načrt zato, da bi bil izvedljiv in verodostojen, opremljen s podrobnim časovnim načrtom, s čimer bi bila jasno nakazana nujnost doseženega napredovanja na naslednjih področjih in omogočena boljša preverljivost: — povečanje vlaganj v raziskave, inovacije in usposabljanje na področju N+N tako na ravni Skupnosti kot na ravni držav članic in njihovih regij, pri čemer pa je treba vedno zagotoviti močno evropsko usklajevanje s strani Komisije in z večjo vključenostjo industrije, — vzpostavitev usklajevalne točke (focal point) v okviru Sedmega okvirnega programa (SOP); ta točka naj bi bila skupna posvetovalnica in stalna proaktivna sogovornica tako glede sodelovanja znotraj EU kot tudi v mednarodnem dialogu, z Evropskim centrom Nano-Janus (28), opremljenim s primernimi sredstvi, — usposabljanje kvalificiranih človeških virov z multidisciplinarnimi profili za znanost, tehniko in proizvodnjo, ter krepitev navzočnosti industrijskih vodstvenih delavcev, dovzetnih za pristop N+N, — zagotovitev sprejemljivosti in uspešnosti nanoznanosti in nanotehnologij s pomočjo prepoznavnega in transparentnega dialoga s civilno družbo, ne le glede na prispevek nanoznanosti in nanotehnologij h konkurenčnosti Evrope, temveč tudi glede njihove koristnosti za zdravje, varnost in kakovost življenja državljanov, — ustvarjanje mehanizmov za oceno toksikoloških in okoljsko toksikoloških tveganj že v fazi načrtovanja projektov in njihovega izvajanja, in ustvarjanje ustreznih mehanizmov usposabljanja za soočanje z njimi, — kot je že predvideno za okvirni program, posredovanje predlogov raziskav in financiranja iz javnih virov sistemu etičnega nadzora, s sistematičnim zaznavanjem etičnih vprašanj, ki se lahko pojavijo v zvezi z N+N, — ohranjanje primernega ravnotežja med potrebami družbenega razvoja, razširjanjem znanstvenih informacij in varstva zdravja ter okolja po eni strani ter zahtevami intelektualne in industrijske lastnine po drugi strani.

3.2.2 Odbor močno podpira bistveno povečanje vlaganj v raziskave, inovacije in usposabljanje na področju N+N na ravni Skupnosti, vzporedno in v tesnem sodelovanju s povečanjem teh vlaganj v državah članicah in njihovih regijah.

3.2.2.1 Odbor s tem v zvezi poudarja, da je — v nasprotju s tem, kar se dogaja na drugih področjih raziskav — obseg finančnih sredstev Skupnosti, namenjenih N+N, enak ustreznemu obsegu držav članic (medtem ko finančna sredstva Skupnosti za raziskave na splošno dosegajo 4 do 5 % skupnih izdatkov EU za raziskave, znašajo izdatki držav članic 87 %).

3.2.3 Po mnenju Odbora bi moralo biti tematski prednostni usmeritvi N+N v sedmem okvirnem programu (2007 — 2013) namenjenih najmanj 10 % sredstev, določenih za specifični program Sodelovanje.

3.2.3.1 V programu Zmogljivosti bi morala biti MSP ustrezno upoštevana glede raziskav in inovacij na področju N+N, še posebej glede na nanotehnološka območja, mreže odličnosti in prednačrtovanje N+N (foresight N+N).

3.2.3.2 V specifičnem programu Človeški viri bi morala najti primerno mesto usposabljanje in mobilnost raziskovalcev s področja N+N; to mora, kar zadeva varnost in standardizacijo, veljati tudi za dejavnosti Skupnega raziskovalnega središča in za raziskovanje tehnoloških možnosti.

3.2.4 V okvirnem programu za konkurenčnost in inovativnost bi morala obstajati možnost, da od leta 2007 — kljub omejenim sredstvom, ki so programu na voljo — del svojih ukrepov nameni usposabljanju podjetniške kulture, usmerjene k organizacijskim uporabam raziskav N+N.

3.2.5 Odbor močno podpira razvoj evropskih tehnoloških platform po zgledu že obstoječih platform za nanoelektroniko ali nanomedicino. Takšne platforme so posebno primeren instrument za to, da se na podlagi deljene in skupne vizije (foresight) mobilizirajo vsi javni in zasebni akterji na različnih področjih (znanost, usposabljanje, tehnologija, industrija, finance) za projekte in pobude Skupnosti, posameznih držav članic/regij ali skupne projekte in pobude.

3.2.6 Odbor meni, da so naložbe v najzahtevnejše usposabljanje in izobraževanje temeljnega pomena. Novi programi Skupnosti za obdobje po letu 2006 bi morali izrecno predvidevati področja ukrepov, namenjenih multidisciplinarni podpori N+N.

3.2.7 Komisija bi morala olajšati industrijsko izkoriščanje N+N tako, da bi do leta 2007 v okviru delovnega programa N+N sedmega okvirnega programa uvedla: — Nano-IPR-Helpdesk, ki ga je Odbor že predlagal v svojem prejšnjem mnenju o N+N, — evropsko informacijsko točko (clearing house) za izmenjavo dobrih praks ter spremljanje patentov in novih aplikacij na svetovnem trgu, — digitalno knjižnico, kot je to predvideno v sporočilu, ki je predmet tega mnenja, — razpise CEN-STAR (29) za projekte prednormativnih in konormativnih tehnoloških raziskav, — pilotne akcije na področju predstavitvenih dejavnosti za industrijsko uporabo N+N.

3.2.8 Komisija bi morala že takoj okrepiti sistem etičnega nadzora za zagotovitev sistematičnega zaznavanja etičnih vprašanj, ki bi se utegnila pojaviti v zvezi z N+N, še zlasti na področjih medicine, kmetijstva in živil ter kozmetike.

3.3 Na ravni držav članic

3.3.1 Odbor poudarja, da morajo akcijskemu načrtu Skupnosti ustrezati nacionalni akcijski načrti, ki bi morali biti predloženi Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji v prvem polletju leta 2006. Cilj je zagotoviti konvergence in sinergije na področju infrastrukture, usposabljanja in izobraževanja, normativne in patentne standardizacije, ocene tveganj in dialoga s civilno družbo, potrošniki in mediji.

3.3.2 Države članice bi morale po mnenju Odbora namenjati N+N večji delež naložb iz javnih in zasebnih virov kot doslej; Evropskemu parlamentu in Svetu bi morale posredovati redna poročila o napredku na področju naložb in glede uresničevanja nacionalnih načrtov.

3.3.3 Ta poročila bi morala biti vključena v dveletno poročilo Skupnosti in še zlasti obravnavati naslednje točke: — vzpostavitev normativnega in zakonodajnega okolja, ugodnega za novi industrijski ciklus uporabe N+N v novih konceptih podjetij, za nove kvalifikacijske značilnosti in zahteve glede usposabljanja podjetnikov, delojemalcev in tehnikov, za standarde, certifikacijo izdelkov, upoštevanje etičnih vprašanj in transparentnost na tem področju, še zlasti v zvezi z medicinsko-znanstvenim usposabljanjem, dostopnostjo in enakopravnostjo; — spodbujanje inovativnih uporab N+N na lokalni in regionalni ravni z vzpostavljanjem mreže laboratorijev za izdelavo prototipov, certificiranje in ocenjevanje tveganja (risk assessment), dostopne za vsa podjetja, ustanove, univerze in raziskovalna središča; v ta namen je treba sprejeti finančne ukrepe za ustanavljanje podjetij (start-up) in rizični kapital, še zlasti v regijah, ki prejemajo pomoč iz kohezijskega sklada; razviti je treba — tudi za najširšo javnost prepoznavna — središča za informacije o možnostih in tveganjih raziskav N+N; — izvajanje ukrepov, namenjenih preprečevanju nastajanja „prepada N+N“ (ločnice med razvitimi in nerazvitimi, op. prev.), predvsem na območjih, ki prejemajo pomoč iz strukturnih in kohezijskih skladov ter na otoških in obrobnih območjih; pri tem je treba predvideti tudi ukrepe, namenjene preprečevanju izključevanja manj razvitih tretjih držav iz razvoja N+N.

3.3.4 Odbor meni, da morajo države članice izvajati usmerjene ukrepe za ohranjanje primernega ravnotežja med dvema zahtevama: potrebo po sodelovanju, razširjanju znanstvenih informacij in aplikacij, usmerjenih k varstvu zdravja in okolja po eni strani, ter potrebi po zaščiti izumov ter intelektualne in industrijske lastnine po drugi strani.

3.3.5 Odbor meni, da je tudi tu mogoče opaziti odsotnost evropskega patenta in enotnega evropskega patentnega prava, kar je negativno. To zadeva tako vprašanje, v katerih državah članicah je iznajdbe na področju biotehnologije mogoče patentirati, kot tudi enostaven dostop zainteresiranih akterjev do informacij o novih iznajdbah in patentih.

3.4 Na mednarodni ravni

3.4.1 Odbor v celoti podpira v akcijskem načrtu predlagane usmeritve za razvoj sodelovanja in strukturiranega dialoga na mednarodni ravni. Vendar pa predlaga, da se dopolnijo z naslednjimi predlogi: — pripravo rednih mednarodnih forumov pod pokroviteljstvom EU za spodbujanje dialoga, izmenjave in komuniciranja z namenom krepitve „mednarodne znanstvene, industrijske in akademske skupnosti“, — razvojem evropskih veščin vodenja (leadership) za spodbujanje pobud na področju skupnih izjav in kodeksov obnašanja, za odgovorno uporabo in razvoj N+N, — ustanovitvijo elektronskega arhiva v EU do leta 2007 za znanstvene in tehnične objave o nanoizdelkih v svetu, — vključitvijo ukrepov za usposabljanje sogovornikov v državah v razvoju, za usposabljanje znanstvenega osebja in za spodbujanje odprtosti lokalnih točk do N+N, v smernice evropskega razvojnega sodelovanja; vse to z namenom, da se prepreči „prepad N+N“ (N&N-divide, izključitev iz razvoja znanja o N+N), — na področju N+N z aktiviranjem uporabniku prijaznih sinergij z evropskimi (npr. EUREKA) in mednarodnimi pobudami (npr. Human Frontiers).

3.5 Na ravni podjetja, dela in civilne družbe

3.5.1 Odbor meni, da imajo lahko podjetja, še zlasti mala in srednje velika, od raziskovalnih dejavnosti na področju N+N in od njihovega širjenja, usmerjenega k prenosu tehnologije, veliko korist, predvsem z vključevanjem in prevzemanjem tehnologij varčevanja z energijo in varovanja okolja, nanotehnologij na področju informatike in novih materialov za uporabo pri procesih, izdelkih in storitvah, ter konvergenčnih tehnologij (nano-bio-info).

3.5.2 Odbor meni, da mora evropska industrija okrepiti in pospešiti napore na področju raziskav in uporabe N+N ter doseči vsaj takšno raven kot njeni najmočnejši tekmeci; to prizadevanje je treba močno spodbuditi z vzpostavitvijo naklonjenega normativnega in zakonodajnega okvira tako na ravni Skupnosti kot na ravni držav članic in regij.

3.5.3 Odbor je prepričan, da je takšen pristop, ki predvideva močno vključevanje podjetij, temeljnega pomena za razvoj, raziskave in aplikacije N+N, če bodo predvideni ukrepi podpore na evropski, nacionalni in regionalni ter predvsem na združeni ravni, z naslednjimi cilji: — zagotavljanjem transparentnih, preprostih in jasnih informacij o preučevanju izsledkov raziskav (nanotechnology scouting), ki so stalno in varno uporabni, za delojemalce, tehnike, potrošnike, okolje in zdravje; ti izsledki morajo biti zajamčeni z atesti o popolni sprejemljivosti za družbo in trg, — razvojem ukrepov usposabljanja, prilagojenih problemom podjetnikov, zlasti manjših; namen teh ukrepov naj bi bilo prevzemanje in zavestna ter odgovorna uporaba N+N v skladu z zahtevami novih proizvodnih procesov, v katerih se uporabljajo N+N (30), — podporo multidisciplinarnim ukrepom usposabljanja in nadaljnjega usposabljanja tehničnega in znanstvenega osebja za novo zasnovo in organizacijo podjetja, ki uporablja nove nanotehnološke proizvodne procese in storitve na različnih področjih, in za varnostne ukrepe, potrebne za odpravo toksikoloških in okoljsko toksikoloških tveganj, — jasnim in vnaprej določenim predstavljanjem možnosti in meja industrijske in intelektualne lastnine, da se zagotovi primerno ravnotežje med sodelovanjem in konkurenco, proizvodno skrivnostjo in razširjanjem dosežkov na področju N+N, objavljanjem in svobodno izmenjavo informacij v evropski in mednarodni znanstveni skupnosti ter varstvom pravic intelektualne lastnine, — olajšanjem dostopa podjetjem — predvsem manjšim in na otoških ali obrobnih območjih — do inštitutov SRS (31), laboratorijev za izdelavo prototipov in infrastrukture za certificiranje, meritve in preskušanje; pomemben bo tudi pristop do nacionalnih in evropskih ustanov za tehnično standardizacijo, ki jih je treba okrepiti za obdelavo mednarodno priznanih in sprejetih standardov, — v okviru Evropske investicijske banke in Evropskega investicijskega sklada ter Programa za konkurenčnost in inovacije (CIP) (32) olajšanjem dostopa podjetij, zlasti malim in srednje velikim, do finančne podpore, kapitala za ustanavljanje podjetij (capital start-up) in rizičnega kapitala ter do ukrepov za spodbujanje „spin-offs“ na visokošolskem področju; tako naj bi spodbujali nastajanje novih podjetij in ustvarjanje delovnih mest na področju N+N, — krepitvijo stikov med univerzami, raziskovalnimi središči in podjetji, zlasti malimi in srednje velikimi, z vzpostavljanjem skupno vodenih centrov znanja za različna področja uporabe, z umeščanjem strokovnjakov za nanotehnologijo v podjetniška okolja in z organiziranjem usposabljanja v okviru novih akcij, predvidenih v programu Marie Curie.

3.5.4 Odbor poudarja, da delavci in tehnično ter znanstveno vodstveno osebje — še zlasti na področju N+N — so in morajo ostati dobra stran socialno odgovornih evropskih podjetij.

3.5.4.1 Odbor v tej zvezi poudarja pomen akcij, namenjenih zagotavljanju varnih proizvodnih procesov in okolij, primernih ukrepov usposabljanja uporabljenih človeških virov, zlasti na področjih diagnostike in medicinske terapevtike, s posebnim ozirom na vidike preventive in vnaprejšnjega ocenjevanja tveganj.To bi bilo mogoče doseči s pomočjo tehničnih navodil za ravnanje, certificiranih na evropski ravni.

3.5.4.2 Učinek nove organizacije dela, potrebne za uporabo N+N v proizvodnih dejavnostih, in učinek potreb po usposabljanju ter varstva in varnosti zdravja zaposlenih je treba temeljito oceniti in proučiti; te raziskave mora izvesti Evropski sklad za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer iz Dublina.

3.5.5 Evropski dialog o N+N z vsemi zainteresiranimi stranmi bi moral dobiti formalni okvir do konca leta 2007, z ustanovitvijo organa ali posvetovalnega foruma, ki bi moral imeti potrebno prepoznavnost in transparentnost, da bi lahko deloval kot kvalificiran in priznan sogovornik za medije in civilno družbo.

3.5.6 Uspešne pilotne pobude za ozaveščanje državljanov bi bilo treba konsolidirati do konca leta 2007. Že takoj bi jih bilo treba predstaviti na internetnem portalu Europa in jih posredovati drugim institucijam, še posebej Evropskemu parlamentu in Svetu. Zagotoviti jim bo treba tudi mednarodno odmevnost, z ustanovitvijo Interdisciplinarne nagrade N+N leta 2008; to nagrado bi podeljevali vsako leto v okviru Evropskega tedna N+N.

3.5.7 Komisija bi morala do leta 2007 uvesti certificirane metodologije za ocenjevanje tveganj pri aplikaciji in/ali rabi N+N in do prve polovice leta 2008 predlagati zadevne evropske smernice.

V Bruslju, 20. aprila 2006. Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) UL L 157, 28. 6. 2005

(2) Prav tam

(3) Intervju z evropskim komisarjem Busquinom (povzetek v IP/04/820 z dne 29. 6. 2004)

(4) Prim. opombo 2

(5) Center za mikro- in nanoelektroniko Politehnike v Milanu, prof. Alessandro Spinelli

(6) Prav tam

(7) Naložbe v nanoelektroniko znašajo danes šest milijard EUR, od tega je tretjina usmerjena v nano- in mikroelektroniko, tretjina v diagnostiko in tretjina v materiale. (Vir: Evropska komisija, GD za raziskave)

(8) Mimesis (gr.): posnemati naravo

(9) Npr. samostojno gibanje spermijev

(10) UL C 65 z dne 17. 3. 2006

(11) Glej: Nanotechnologies and nanosciences, kwowledge-based multifunctional materials & new production processes and devices, predstavljeno na Euronanoforumu septembra 2005 v Edinburghu.

(12) KOM(2005) 243 končno in KOM(2005) 24 končno

(13) UL C 157 z dne 28. 6. 2005

(14) Med najpomembnejšimi centri odličnosti lahko omenimo naslednje: Center za molekularne raziskave Desmol; Center za visok pritisk in Center Celdis Fizikalnega inštituta poljske akademije znanosti; Raziskovalno središče KFKI-CMRC in Raziskovalni inštitut za fiziko trdnih teles in optiko Madžarske akademije znanosti; Center za raziskavo in tehnologijo materialov (Camart) Inštituta za fiziko trdnih teles latvijske univerze.

(15) Pobuda Skupnosti Gate2Growth ponuja več storitev in omrežij za pospeševanje in zniževanje stroškov dostopa do naložb za nova, inovativna podjetja prek tematskih panevropskih mrež za vlagatelje in posrednike, kot je npr. I-TecNet.

(16) Minanet je prek interneta dostopna baza podatkov o evropskih raziskovalnih projektih na področju mikrosistemov in nanotehnologij. Ta baza podatkov vsebuje projekte N+N, ki so bili razviti na Češkem, Poljskem, Slovaškem, Madžarskem, v Bolgariji, Litvi, Latviji, na Cipru in v Romuniji.

(17) Lux Research and Technology Review on Nanotechnology 2005

(18) Prim.: http://cordis.europa.eu.int/nanotechnology; Evropska komisija, GD za raziskave, enota G4 (8. 12. 2005)

(19) Lux Research and Technology Review on Nanotechnology, 2005

(20) Zasebne naložbe v N+N: približno 60 japonskih podjetij porabi za raziskave in razvoj nanotehnologij približno 170 milijonov EUR na leto; ti izdatki so se od leta 2003 povečali za 20 %.

(21) Družba Samsung je že leta 2002 dala na trg flash memory chip (pomnilniški čip) z 90 nanometričnimi sestavnimi deli.

(22) Beijin Report 2005 on Nanotech Development to 2010-2015

(23) Po navedenem poročilu bo Kitajska leta 2010 imela več kot šest, leta 2015 pa 16 % svetovnega trga. Tekma za končne izdelke bo v veliki meri odvisna od aplikativnih konvergenc nanotehnologij, nanoznanosti in aplikativnih raziskav treh velikih nacionalnih raziskovalnih središč in več kot dvajsetih inštitutov za N+N.

(24) Evropski raziskovalni prostor: Sodelovanje in usklajevanje nacionalnih in regionalnih raziskovalnih dejavnosti. Program ERA-NET, za katerega je namenjenih 148 milijonov EUR, je do leta 2005 predvideval razpise natečajev vsakih šest mesecev za projekte, ki so vključevali pravne subjekte najmanj treh držav članic. Za prihodnja leta so uvedli ERA-NET Plus, ki gradi na predhodnem programu.

(25) COST: European Co-operation in the Field of Scientific and Technical Research, medvladna organizacija za sodelovanje na znanstvenem in tehničnem področju

(26) ESF: European Science Foundation, Evropska znanstvena fundacija

(27) EUREKA: evropska pobuda za razvoj tržnih tehnologij

(28) Glej: Nanotechnology National Office, ki so ga v ZDA ustanovili leta 2003 z zakonom o razvoju nanotehnologij.

(29) CEN: Evropski odbor za standardizacijo, STAR: delovna skupina za standardizacijo in raziskave

(30) EESO izraža zadovoljstvo s publikacijami – tiskanimi in v obliki cederomov – ki jih je uredila in izdala direkcija za inovacijske politike GD za podjetništvo in industrijo, in z vzgojnim gradivom, uporabljenim v teh publikacijah, namenjenim zainteresiranemu, vendar neobveščenemu občinstvu.

(31) SRS = Skupno raziskovalno središče

(32) CIP: Competition and Innovation Framework Programme, Program za konkurenčnost in inovativnost (prim. mnenje CESE INT/270, poročevalca g. Walschke in ga. Fusco)