SL Uradni list Evropske unije C 198/14

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o tehničnih tekstilijah kot gonilu rasti (mnenje na lastno pobudo)

2013/C 198/03

Poročevalka: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Soporočevalka: Ingeborg NIESTROY

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 12. julija 2012 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Tehnične tekstilije kot gonilo rasti

(mnenje na lastno pobudo).

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji (CCMI), zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 12. marca 2013.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 489. plenarnem zasedanju 17. in 18. aprila 2013 (seja z dne 17. aprila) s 172 glasovi za in 6 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Sektor tehničnih tekstilij, ki je zabeležil pozitivne gospodarske in zaposlitvene trende v EU, je primer "tradicionalnega sektorja", ki se je uspel prenoviti v nov poslovni model, v celoti prilagojen potrebam nove industrijske revolucije (pametnejši, bolj vključujoč in bolj trajnosten).

1.2 Tekstilni materiali in tehnologije so ključne inovacije, ki bi lahko pomagale odgovoriti na izjemno raznolike družbene izzive. Tehnične tekstilije v drugih industrijah delujejo kot gonilo, saj so neločljivo povezane z: — alternativnimi materiali (lahke, prožne, mehke, (več)funkcionalne, trajne), — novimi tehnologijami (prožne, stalne, vsestranske), — funkcionalnimi sestavnimi deli (zanesljivi, večfunkcionalni, stroškovno učinkoviti, uporabniku prijazni deli večjih tehnoloških sistemov in rešitev).

1.3 Evropski ekonomsko-socialni odbor opozarja Evropsko komisijo in Evropski parlament na ključne dejavnike uspeha, ki jih je treba spodbujati za podporo rasti v tej obetavni panogi: — na nacionalni ravni in ravni EU je treba vzpostaviti enostavna in učinkovita sredstva za spodbujanje in financiranje tehnoloških in netehnoloških inovacij; — podpreti je treba vsa prizadevanja, da se delavcem omogoči nadgraditev kvalifikacij ter prilagoditev znanj in spretnosti za rastoče trge (zdravstvo, gradbeništvo, promet, kozmetična industrija itd.); — v ustrezne raziskovalne in razvojne programe EU je treba vključiti tekstilni vidik, da se spodbudi nadomestitev tradicionalnih materialov, kot sta jeklo in cement, z bolj trajnostnimi tekstilnimi materiali ter da se okrepi raziskave na področju recikliranja tekstilij in v rastoči panogi t. i. gospodarstva CO2 (CO2 kot vir); — upoštevati je treba učinek kakršnega koli zvišanja stroškov energije na visoko energetsko intenzivna podjetja v EU, ki so na primer dejavna v proizvodnji netkanih tekstilij in sestavljenih materialov; — industrijo je treba podpirati pri izvajanju ocen življenjskega kroga, da se dokaže okoljska trajnost proizvodov.

2. Sektor tehničnih tekstilij v EU

2.1 Opredelitev sektorja in glavni trgi

2.1.1 Tehnične tekstilije so opredeljene kot tekstilna vlakna, materiali in podporni materiali, za katere veljajo tehnična in ne estetska merila, čeprav sta za nekatere trge, kot je trg delovnih oblačil ali športne opreme, izpolnjeni obe vrsti meril.

Tehnične tekstilije so funkcionalna rešitev za številne posebne zahteve, kot so lahkost, odpornost, ojačitev, filtracija, ognjezaviralnost, prevodnost, izolacija, prožnost, vpojnost itd.

Narava vlaken (poliester, polipropilen, viskoza, bombaž, ogljik, steklo, aramid itd.) in izbira najustreznejših tehnik proizvodnje (predenje, tkanje, vpletanje, pletenje, netkani materiali itd.), vključno s postopki končne obdelave (barvanje, tiskanje, premazovanje, laminiranje itd.), proizvajalcem tehničnih tekstilij omogočajo, da ponudijo tekstilne rešitve, ki zagotavljajo mehanske lastnosti, možnosti zamenjave ali zaščitne lastnosti, ki ustrezajo posebnim potrebam končnih uporabnikov.

Zato opredelitev ni odvisna od surovin, vlaken ali uporabljene tehnologije, temveč od končne uporabe proizvoda.

Na največjem sejmu tehničnih tekstilij na svetu Techtextil v Frankfurtu je bilo opredeljenih 12 glavnih trgov (1).

Dejansko so tehnične tekstilije del širšega področja, ki ga svetovalno podjetje David Rigby Associates imenuje "inženiring prožnih materialov" (2) in kamor sodijo tudi pena, folije, praški, smole in plastični materiali. Prav tako so ključni element sestavljenih materialov, ki bi jih bilo mogoče opredeliti kot kombinacijo dveh ali več po obliki in sestavi različnih materialov s praviloma vlaknasto matriko in ojačitvijo, ki je močnejša od matrike.

2.2 Dejstva in podatki

2.2.1 Tekstilna in oblačilna industrija EU

Po zadnjih ocenah združenja Euratex so prihodki iz prodaje v tekstilni in oblačilni industriji EU leta 2011 znašali 171,2 milijarde EUR, k čemur je prispevalo skoraj 187 000 podjetij, ki zaposlujejo več kot 1,8 milijona delavcev. Podjetja so razmeroma majhna (tekstilna industrija: 13 zaposlenih, oblačilna industrija: 9, skupaj: 10), zato trgujejo predvsem na notranjem trgu; delež izvoza v države zunaj EU pa je znašal 38,7 milijard EUR oziroma 22,6 % vse prodaje.

2011 Poraba gospodinjstev (v mrd EUR) Promet (v mrd EUR) Podjetja (v tisoč) Zaposleni (v tisoč) Uvoz iz tretjih držav (v mrd EUR) Izvoz v tretje države (v mrd EUR) Trgovinska bilanca (v mrd EUR) Oblačila 304,0 77,5 131,4 1 117,9 67,7 18,4 –49,32 Tekstil 166,5 93,9 55,5 716,4 25,4 20,3 –5,06 SKUPAJ 470,5 171,4 186,9 1 834,3 93,1 38,7 –54,37 Vir: EURATEX (revidirani podatki o članih) in EUROSTAT, 2011

2.2.2 Industrija tehničnih tekstilij v EU

EESO je v prejšnjih mnenjih o tekstilnem sektorju poudaril, da so tehnične tekstilije eno najobetavnejših področij dejavnosti evropskih tekstilnih podjetij, zlasti MSP. Industrija EU je že zdaj vodilna na področju razvoja tehničnih tekstilij (3). Zaradi velikih inovacijskih zmogljivosti nudi možnosti za neposredne in posredne zaposlitve ter rast v EU.

2.2.2.1 Tekstilni podsektor

Po podatkih združenja Eurotex industrija tehničnih tekstilij v EU ustvari približno 30 % celotnega tekstilnega prometa (brez oblačil), tj. 30 milijard EUR (v nekaterih državah članicah bi lahko bil tržni delež še višji: Nemčija: 50 %, Avstrija: 45 % ali Francija: 40 %), in v 15 000 podjetjih zaposluje 300 000 ljudi. Nekateri analitiki menijo, da bi bilo treba prišteti še druge segmente industrij EU: deloma industrijo tekstilnih strojev in tudi s tekstilijami povezane proizvodne dejavnosti v drugih sektorjih, kot so pnevmatike, ter uporabo geotekstilij za ojačanje cest in zgradb. Torej bi industrija tehničnih tekstilij v EU kot celota utegnila biti še večja (do 50 milijard EUR).

2.2.2.2 Delež EU v svetovni porabi vlaken

Razvoj proizvodnje tehničnih tekstilij v svetu je prikazan s podatki o porabi vlaken. Za svetovno proizvodnjo tehničnih tekstilij je bilo leta 2010 porabljenih približno 22 milijard ton vlaken, kar je 27,5 % celotne porabe (80 milijard ton) za tekstilije in oblačila. Po ocenah CIRFS (Evropsko združenje za sintetična vlakna) se v Evropi porabi okrog 15 % svetovne proizvodnje tehničnih tekstilij.

Poraba vlaken (v tisoč tonah) EU 3 437 Ameriki 4 111 Kitajska 7 100 Indija 4 020 Ostali svet 3 812 Skupaj 21 880 Vir: CIRFS, Edana, JEC

Tržni delež EU glede na vrednost pa je višja, in sicer znaša od 20 do 33 % glavnih podsegmentov 230 milijard USD vrednega svetovnega trga tehničnih tekstilij, vključno z netkanimi tekstilijami in sestavljenimi materiali.

STRUKTURA SVETOVNEGA TRGA TEHNIČNIH TEKSTILIJ (2011)

2011 mio ton mrd USD Delež EU Rast Tehnične tekstilije 25,0 133 20 % +3,0 % Netkane tekstilije 7,6 26 25 % +6,9 % Sestavljeni materiali 8,0 94 33 % +6,0 % Skupaj 40,6 253 Vir: INDA, skupina Freedonia, IFAI, JEC

2.2.2.3 Izvoz tehničnih tekstilij iz EU-27 v tretje države leta 2011

Pet največjih izvoznikov tehničnih tekstilij (Nemčija, Italija, Francija, Združeno kraljestvo in Belgija) ima 60-odstotni delež v celotnem izvozu EU-27 v tretje države. Države članice, v katerih tehnične tekstilije predstavljajo največji delež skupnega izvoza tekstilij (brez oblačil), so Finska, Danska, Švedska, Češka in Madžarska (gl. Prilogo 1: Delež tehničnih tekstilij v skupnem izvozu tekstilij v tretje države na državo članico (2011)).

2.2.3 Najnovejši trendi v industriji tehničnih tekstilij v EU

2.2.3.1 Rast segmentov netkanih tekstilij in sestavljenih materialov

V zadnjem desetletju je sektor zrasel za 22 %, kar je razvidno iz spodnjega grafa, ki prikazuje razvoj porabe vlaken glede na uporabo (brez steklenih vlaken).

Sektor tehničnih tekstilij je v obdobju precejšnjih industrijskih sprememb, ko postajajo različne uporabe tehničnih tekstilij (medicina, šport in prosti čas, aeronavtika, okolje) vse bolj pomembne in poteka prelomen prehod s tradicionalnih (pletenje, tkanje, vpletanje itd.) na najnovejše tehnologije (npr. sestavljenih in netkanih materialov).

Rast v Evropi poganjata predvsem dve tehnologiji:

— tehnologija netkanih materialov s 60-odstotno stopnjo rasti v zadnjem desetletju in

— tehnologija sestavljenih materialov s 75-odstotno stopnjo rasti v zadnjem desetletju.

2.2.3.2 Ključni položaj na treh trgih

"Tri najpomembnejša področja uporabe v Evropi, ki so predstavljala več kot 50 % celotne porabe, so bila področja mobiltech, hometech in indutech." (David Rigby Associates (4))

2.2.3.3 Evro-sredozemsko partnerstvo

Tekstilna in oblačilna industrija v EU je na področju mode vzpostavila uspešno industrijsko partnerstvo z državami Euromeda, kot so Maroko, Tunizija in Egipt. To pa pomeni priložnost za prihodnje spodbujanje naložb EU na nekaterih zrelejših trgih tehničnih tekstilij, kjer je manj tehnoloških dobrin in ki so bolj občutljivi na cenovne pritiske iz Azije.

Položaj Turčije pa je v tem pogledu treba obravnavati posebej. Turčija je ključni akter v modni industriji držav Euromeda in ima močno integrirano tekstilno industrijo, ki sega od surovin (bombaž ali sintetična vlakna) do oblačil in gospodinjskih tekstilij. Vse več turških podjetij je dejavnih na trgih tehničnih tekstilij (10 do 15 %), domača potrošnja pa je dinamična.

2.2.3.4 Sektor z velikimi inovacijskimi zmogljivostmi

Najnovejše raziskave v Nemčiji so potrdile, da imajo podjetja na področju tehničnih tekstilij, ki sodijo v to medsektorsko panogo, in dobavitelji materialov za več industrijskih segmentov velike inovacijske zmogljivosti, saj več kot 25 % prometa ustvarijo z novimi inovativnimi proizvodi, kar jih umešča na tretje mesto, za avtomobilsko in elektronsko industrijo. (Vir: predstavitev Klausa Hunekeja na prvem srečanju združenja Euratex v Istanbulu).

2.3 Analiza prednosti, pomanjkljivosti, priložnosti in nevarnosti (SWOT)

2.3.1 Prednosti in priložnosti

2.3.1.1 Prednosti:

— vse več raziskav, razvoja in inovacij v podjetjih ne glede na njihovo velikost;

— učinkovita kolektivna orodja za podporo inovacijam na nacionalni ravni (tekstilni grozdi, središča za raziskave in razvoj itd.), zlasti v Nemčiji, Franciji, Belgiji, Italiji, Španiji, na Nizozemskem in Poljskem;

— učinkovita kolektivna orodja na ravni EU: tehnološka platforma za tekstilije in oblačila s številnimi skupnimi projekti, ki so omogočili navzkrižno bogatenje med trgi tehničnih tekstilij, tekstilnimi podjetji in raziskovalci; evropska mreža, ki združuje glavne inštitute tekstilnih tehnologij (Textranet), univerzitetne mreže (AUTEX) ter mrežo glavnih inovativnih regij na področju tekstilij;

— vodilni v EU na rastočih trgih (npr. Freudenberg ali Fiberweb za netkane materiale);

— vodilni položaj EU na področju proizvodnje tekstilnih strojev s 75-odstotnim deležem na svetovnem trgu;

— raznolikost končnih uporab, kar je prednost v obdobju nizke rasti;

— močne spodbude za osebno zaščitno opremo, ki je za Evropsko komisijo eden od šestih vodilnih trgov;

— na splošno boljši finančni kazalniki poslovanja kot pri drugih tekstilnih in oblačilnih podjetjih (višja dodana vrednost na zaposlenega, večji denarni tok, višje marže itd.);

— obvladovanje najpomembnejšega sejma tehničnih tekstilij na svetu (Techtextil).

2.3.1.2 Priložnosti:

— naraščajoče potrebe končnih uporabnikov po tekstilnih rešitvah: za udobje in pomoč pri aktivnem načinu življenja, za zmanjšanje emisij ogljika v prometu (z zmanjšanjem teže) in gradbeništvu (s toplotno izolacijo), za izboljšanje medicinske tehnologije (preprečevanje bolnišničnih okužb, vsadki, spremljanje zdravstvenega stanja) itd.;

— tesno sodelovanje med proizvajalci in potrošniki za pokrivanje specifičnih potreb (prilagojene rešitve) in uveljavljanje inovacij, ki se odzivajo na povpraševanje;

— naraščajoče povpraševanje po boljših možnostih recikliranja, na primer nadomestitev pene z netkanimi ali sestavljenimi materiali ter zračni filtri za prezračevanje notranjosti vozil;

— hitra rast povpraševanja po tehničnih tekstilijah na prebivalca v svetu, zlasti na Kitajskem, v Indiji in Braziliji.

2.3.2 Pomanjkljivosti in nevarnosti

2.3.2.1 Pomanjkljivosti:

— mala in srednja podjetja z omejeno sposobnostjo za naložbe;

— težavnejši dostop do posojil;

— neprivlačnost tekstilne industrije za mlade diplomante;

— upad proizvodnje naravnih in sintetičnih vlaken v EU, kar povzroča težave pri inovacijah, zaradi premajhne razpoložljivosti raznovrstnih vlaken in naraščajočega tveganja za odvisnost od uvoza;

— trenutno šibke možnosti recikliranja tehničnih tekstilij v primerjavi s tradicionalnimi materiali;

— energetsko visoko intenzivna industrija;

— specializacija za zrele trge tehničnih tekstilij, kot sta mobiltech (zaradi kritičnega položaja avtomobilske industrije v EU) ali hometech zlasti za preproge, tkanine za notranjo opremo in žimnice.

2.3.2.2 Nevarnosti:

— pomanjkanje surovin in naraščajoče cene (v glavnem sintetična, regenerirana ali neorganska vlakna, polimeri, predene filamentne preje);

— zvišanje stroškov energentov (plin in elektrika) v EU, ki bi lahko privedlo do selitve proizvodnih obratov energetsko intenzivnejših proizvajalcev (sintetična vlakna, netkani materiali, barvanje in končna obdelava) v ZDA ali Azijo;

— vse večja konkurenca iz držav v vzponu in vse večje ovire pri vstopu na njihove trge; Azija je bila leta 2010 vodilna proizvodna regija glede na obseg proizvodnje v tonah, saj je vrednost svoje proizvodnje povečala za 2,6-krat;

— naraščajoč pritisk na cene, zlasti na zrelih trgih;

— vse večje tveganje ponarejanja in kopiranja.

3. Prispevek tega dinamičnega sektorja k izzivom strategije Evropa 2020

3.1 Pametna rast

Pametna rast bo temeljila na bolj inovativni industriji EU, ki učinkoviteje uporablja energijo, nove materiale ter informacijsko in komunikacijsko tehnologijo (IKT) in ima konkurenčna podjetja, vključno z MSP.

Sektor tehničnih tekstilij lahko k pametni rasti sorazmerno prispeva na različne načine:

— s spodbujanjem najboljših praks pri prenosu tehnologij med sektorji (navzkrižno bogatenje);

— s prizadevanji za povečanje energetske učinkovitosti proizvodnje;

— s sposobnostjo za združevanje tehnoloških in netehnoloških inovacij: ledveni pas mora biti učinkovit, a za bolnika tudi lepo oblikovan;

— s sposobnostjo za spodbujanje ustvarjalnosti pri zasnovi, uporabi in koncu življenjske dobe proizvodov/materialov;

— z izkušnjami pri izboljšanju kvalifikacij zaposlenih za osvajanje novih trgov;

— z razširjanjem IKT v vsakodnevnem življenju s pametnim tekstilom, ki lahko komunicira z okoljem: starejši ljudje v pametnih oblačilih, ki omogočajo nadzor in pošiljanje ključnih fizioloških podatkov bolnišnicam, se bodo na primer lahko izognili obisku bolnišnice.

3.2 Vključujoča rast

Sektor tehničnih tekstilij v EU je nedavno izkazal napredek pri ustvarjanju novih delovnih mest v številnih državah članicah, mestoma pa se je pokazalo celo pomanjkanje delovne sile in usposobljenosti, kar bi bilo treba odpraviti.

Z vključujočo rastjo v EU bo mogoče ohraniti in razviti naš socialni model, ki temelji na visokokakovostnih standardih, tradiciji socialne blaginje in močni tradiciji socialnega dialoga. Ranljivim panogam, ozemljem in ljudem bi bilo treba v politikah v EU in na nacionalni ravni nameniti posebno pozornost, da se jim zagotovi koristi od gospodarske rasti, tehnološkega napredka in inovacij v vsakodnevnem življenju.

Sektor tehničnih tekstilij lahko v skladu s svojimi zmožnostmi k vključujoči rasti prispeva na več načinov:

— s sposobnostjo za dajanje na trg ustreznih in inovativnih proizvodov in storitev za invalide, bolne ali starejše osebe: prilagojena oblačila, oblačila za varovanje pred padci, posebna oprema za šport in prosti čas;

— s prilagajanjem na potrebe posameznika se lahko odziva na demografske in družbene spremembe, ki ustvarjajo večje povpraševanje po bolj izpopolnjenih in posamezniku prilagojenih proizvodih in storitvah (gl. nekatere projekte na spletni strani Prosumer.net – Evropska raziskovalna pobuda za potrošniško blago).

3.3 Trajnostna rast

Trajnostna rast v EU pomeni energetsko učinkovito in z viri gospodarno gospodarstvo, ki je sposobno izpolnjevati zaveze v boju proti podnebnim spremembam in prihodnjemu pomanjkanju virov. Takšno gospodarstvo je po navadi označeno kot nizkoogljično, kar se nanaša na zmanjševanje emisij CO2. Sektor tehničnih tekstilij pa je prvi primer morebitnega prehoda na gospodarstvo, v katerem je ogljik obravnavan kot vir.

Sektor tehničnih tekstilij lahko k trajnostni rasti sorazmerno prispeva na tri glavne načine:

— z zmanjševanjem emisij CO2 zaradi lažjih materialov v prometu (sestavljeni materiali za aeronavtiko in ogljikova vlakna za avtomobile);

— z zagotavljanjem konkretnih tekstilnih rešitev, na primer pri filtraciji, ojačitvah in izolaciji, ki omogočajo boljšo energetsko učinkovitost v stanovanjskem in gradbenem sektorju;

— z recikliranjem polietilen tereftalata iz plastenk za proizvodnjo poliestra.

Z vidika morebitnega trajnostnega označevanja tehničnih tekstilij bi bilo treba podjetja v EU spodbujati k:

— razmisleku o okoljsko primerni zasnovi pri načrtovanju proizvodov in proizvodnje;

— izvajanju ocen življenjskega kroga proizvodov, ki bo imela v prihodnje vse pomembnejšo vlogo, saj so zdaj drugi tradicionalni materiali, kot so kovine, pogosto cenejši za recikliranje.

Tri glavna vprašanja v zvezi z ogljikovimi vlakni še vedno niso razrešena:

— prvo je, kako v pričakovanju konca naftne dobe v EU razviti ogljikova vlakna, ki temeljijo na naravnih vlaknih in jih je mogoče reciklirati (5);

— drugo je, kako razviti načine recikliranja, ki bi omogočali popolno recikliranje tekstilij iz kombiniranih vlaken (80–90 %);

— tretje, ki je bolj ambiciozno, pa je vprašanje podpore industriji in znanosti pri razvoju ustreznih procesov za uporabo ogljika iz CO2 kot vira, npr. s preoblikovanjem v postopku pospešene fotosinteze ali z drugimi pristopi; raziskave različnih uporab že potekajo, a jih je treba še okrepiti (k gospodarstvu CO2 (6))

[Gl. Prilogo 2: Kvalitativna primerjava treh primerov okoljskih vplivov tradicionalnih materialov in tehničnih tekstilij]

4. Ključni dejavniki uspeha, ki jih je treba spodbujati na ravni EU

4.1 Nadgrajevanje in prenos spretnosti in znanja

4.1.1 Za razvoj tega sektorja je ključno izobraževanje: univerze, tehniške šole na področju tekstilstva, plastik, prožnih materialov itd. Podjetja iz EU morajo imeti dostop do mladih strokovnjakov, ki imajo ustrezna znanja in spretnosti za nove trge: bolj kvalificirana delovna sila, inženirji z različnimi znanji in spretnostmi na področju tekstilstva, kemikalij, plastik in smol, proizvodnje avtomobilov, gradbeništva itd.

Izjemno pomembno je tudi izobraževanje in usposabljanje zaposlenih. Na nacionalni ravni bi bilo treba dati prednost preusmeritvi pomembnejših znanj in spretnosti z zrelih na rastoče trge.

Zato Evropski ekonomsko-socialni odbor podpira delo sektorskega Evropskega sveta za znanja in spretnosti na področju tekstilstva, oblačil in usnja (European Skills Council Textiles-Clothing-Leather – ESC-TCL), ki so ga socialni partnerji ustanovili leta 2011 s finančno podporo Evropske komisije, in ga poziva, naj oceni, katera znanja in spretnosti potrebujejo podjetja tehničnih tekstilij.

4.1.2 Glede na to, da so se novi trgi tehničnih tekstilij pred kratkim začeli hitreje razvijati, je treba spodbujati nove možnosti za delovna mesta v tem sektorju. Podpreti je treba povezovanje med različnimi opazovalnimi skupinami za znanja in spretnosti ter delovnimi mesti. To je še posebej nujno zaradi slabega slovesa tekstilne industrije.

4.2 Dostop do netehnoloških in tehnoloških inovacij ter načini dajanja novih proizvodov in storitev na trg

Evropska komisija v programu Obzorje 2020 za obdobje 2014–2020 določa tri glavne prednostne naloge:

— družbeni izzivi,

— vodilni položaj na področju omogočitvenih in industrijskih tehnologij ter

— odličnost znanstvene baze.

Evropski ekonomsko-socialni odbor podpira naslednje glavne spremembe programa Obzorje 2020 v primerjavi s prejšnjim sedmim okvirnim programom:

— večja udeležba in koristi industrije in MSP;

— več manjših projektov z manjšimi upravnimi bremeni (za največ dve leti in tri do šest partnerjev);

— jasna zaveza k podpori inovacijam, vključno z netehnološkimi inovacijami.

4.2.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor podpira Program za konkurenčnost podjetij in MSP (COSME), ki zagotavlja sredstva za MSP v sektorju potrošniških dobrin, da lahko slednja prek projektov replikacij trga in pobud za uporabo novih poslovnih modelov dajejo na trg inovativne potrošniške produkte.

4.2.2 Izkušnje z različnimi kolektivnimi orodji na nacionalni ravni in ravni EU (kot je bilo že omenjeno) so razkrile nekatere posebne potrebe v tem sektorju:

— razvoj enostavne ter MSP prijazne oblike komuniciranja o raziskovalnih in razvojnih programih v zvezi z novimi proizvodi in materiali, saj je veliko MSP povezanih s tekstilnim sektorjem;

— podpora raziskovalnemu sodelovanju med industrijo in akademsko sfero ter inovativnim strukturam (tehnološka platforma EU za prihodnost tekstilne in oblačilne industrije, nacionalni sveti in mreže, inovativni regionalni grozdi itd.);

— zagotavljanje komuniciranja in izmenjave informacij med takšnimi strukturami v EU in podobnimi strukturami v drugih industrijah zaradi spodbujanja medsektorskih inovacij;

— predlaganje novih in ambicioznih načinov financiranja v okviru programa Obzorje 2020 za recikliranje tekstilij (tako odpadkov iz proizvodnje kot tudi končnih proizvodov), da se poveča učinkovitost recikliranja tekstilij v primerjavi z reciklažo v papirni ali steklarski industriji. Revizija direktive o odpadkih je priložnost za organizacijo sektorja recikliranja tekstilij;

— okrepljene raziskave načinov uporabe CO2 kot vira, vključno s pospešeno fotosintezo.

4.3 Izzivi pri dostopanju do finančnih sredstev

4.3.1 Dostop do bančnih finančnih sredstev

Izvajanje novih pravil o solventnosti (Basel III) (7) bo pomenilo bolj omejevalno kreditno politiko v bančnem sektorju zaradi višje ravni lastniškega kapitala, ki jo zahtevajo organi za nazor bank. Omejevanje posojil bo močno vplivalo na MSP, zlasti v industrijskih sektorjih.

Dostop do financiranja za različne naložbe (v stroje, nove tehnologije, zunanjo rast, nakup patentov itd.) je ključni dejavnik za razvoj sektorja tehničnih tekstilij v EU.

MSP praviloma teže dostopajo do bančnega financiranja, saj imajo razmeroma malo lastniškega kapitala, poleg tega pa so lahko še prikrajšana zaradi negativne bonitetne ocene sektorja.

4.3.2 Dostop do nebančnih finančnih sredstev

Delež nebančnega financiranja v gospodarstvu v EU je v primerjavi z ZDA omejen: 1/3 proti 2/3. Zato je treba podpreti prizadevanja, da se MSP olajša dostop do finančnih trgov ter spodbudi poslovne angele in sklade zasebnega kapitala.

Podjetja tehničnih tekstilij imajo nekatere značilnosti, ki lahko privabijo zasebne naložbe: pogosto so družinska podjetja, njihovi vodilni so pogosto inženirji znanstvene smeri (na primer nekatera francoska zagonska podjetja, ki so jih ustanovili kirurgi, da bi razvijali posebne preje in proteze za uporabo v kirurgiji), v raziskave in razvoj pa vlagajo večji delež sredstev kot v t. i. tradicionalnih industrijah (glej točko 2.2.3.4).

4.4 Varstvo pravic intelektualne lastnine v EU in drugod

MSP na splošno podcenjujejo vrednost svojih neopredmetenih sredstev. Pomagati jim je treba pri zaščiti njihovih pravic intelektualne lastnine, zlasti na področju patentov in blagovnih znamk, medtem ko so uporabni modeli in vzorci bolj pomembni za trg oblačilnih in gospodinjskih tekstilij.

Evropski ekonomsko-socialni odbor poziva k hitri uvedbi evropskega patenta, ki bo pomenil poenostavitev ter enotno in cenovno ugodno zaščito za inovativna MSP v EU ob upoštevanju omejitev patentnih zaščit (analiza SWOT, prilagojena posameznim inovacijam, trgom in profilom podjetja).

Podjetja po vsem svetu veliko kopirajo in ponarejajo proizvode evropskih podjetij. Evropska komisija bi morala slednjim pomagati pri zaščiti njihovih pravic na najpomembnejših hitro razvijajočih se trgih, kot so Kitajska, Indija, Brazilija in Mehika. V ustvarjalnih industrijah so težave v zvezi z zaščito blagovnih znamk, modelov in vzorcev že dobro poznane. V akcijskem načrtu Evropske komisije za zaščito pravic intelektualne lastnine je treba okrepiti zaščito patentov za tekstilne stroje, nova vlakna in nove postopke za nadgrajevanje proizvodov z novimi funkcijami.

4.5 Dostop do javnih naročil v EU in drugod

Javna naročila so močan vzvod za ustvarjanje delovnih mest, spodbujanje trajnostnega razvoja in podporo inovacijam v industriji tehničnih tekstilij (8). V EU bi morale razpisne zahteve vključevati ekonomska, socialna in okoljska merila. Javne naročnike je treba dejavno spodbujati in usposabljati, da bodo ublažili cenovna in necenovna merila (praktične smernice).

Dostop do evropskih javnih naročil bi bilo treba omejiti za tuja podjetja, ki delujejo iz tujine in ne izpolnjujejo socialnih in okoljskih standardov EU, za podjetja iz EU pa bi bilo treba izboljšati dostop do javnih naročil v tujini.

Evropski ekonomsko-socialni odbor podpira predlog uredbe z dne 21. marca 2012, katerega namen je zagotoviti popolno vzajemnost med dostopom do javnih naročil EU za podjetja, ki niso iz EU, in dostopom podjetij iz EU do javnih naročil zunaj EU (9).

4.6 Dostop do tretjih trgov

GD za trgovino so dobro znani ofenzivni interesi celotne tekstilne in oblačilne industrije EU, Evropska komisija pa tudi že usmerja svoja prizadevanja v preučitev in odpravo različnih carinskih in necarinskih ovir.

Evropski ekonomsko-socialni odbor poziva GD za trgovino, naj v sedanjih in prihodnjih dvostranskih pogajanjih (z Indijo, Kanado, Japonsko, ZDA itd.) upošteva posebne potrebe industrije tehničnih tekstilij, in sicer tako, da:

— namenja večjo pozornost naložbam (ne samo izvozu),

— se bolj osredotoči na vse carinske postavke, ki niso posebej navedene v poglavjih 50–63 (od preje do oblačil), na primer tekstil iz steklenih vlaken (HS 70.19) ali higienski proizvodi iz netkanih materialov (HS 96.19),

— dodatno preuči težave, s katerimi se podjetja EU soočajo pri dostopu do javnih naročil v tujini na področjih, kot so delovna oblačila, bolnišnice itd., in

— v prihodnji čezatlantski sporazum vključi nekatere zaveze glede standardizacije.

4.7 Dostop do kritičnih surovin

Več kot 80 % vlaken, ki se uporabljajo v tehničnih tekstilijah, je sintetičnih. Nekatera, na primer poliester, so na voljo v velikih količinah in dostopna po sprejemljivih cenah, medtem ko so druga, na primer ogljikova vlakna, aramid, steklena vlakna ali preje visoke trdnosti, dražja in se praviloma proizvajajo zunaj EU.

Industrija tehničnih tekstilij v EU je odvisna od dobaviteljev iz tretjih držav, ki bi lahko poskušali uvesti omejevalne trgovinske ukrepe, kakor je to leta 2011 storila Indija za surovi bombaž in bombažne preje.

Zato Evropski ekonomsko-socialni odbor poziva Evropsko komisijo, naj:

— v svojih diplomatskih prizadevanjih na področju surovin po potrebi upošteva kritične surovine za tehnične tekstilije;

— spodbuja proizvodnjo naravnih vlaken – lanu, konoplje, volne, celuloznih vlaken – in biopolimerov, da za tekstilno industrijo zagotovi domače vire surovin.

5. Priloga 1

(brez oblačil) (2011) Delež tehničnih tekstilij v skupnem izvozu tekstilij v tretje države na državo članico

Država članica Delež tehničnih tekstilij v izvozu izključno tekstilnih proizvodov Obseg izvoza v EUR Skupni delež AT 21 % 545 836 380 2,5 % BE 28 % 1 664 943 280 7,5 % BG 23 % 94 353 020 0,4 % CZ 46 % 1 075 687 960 4,9 % DE 37 % 5 471 826 120 24,8 % DK 55 % 696 198 480 3,2 % EE 40 % 44 819 560 0,2 % FI 61 % 201 378 760 0,9 % FR 35 % 1 781 833 080 8,1 % GR 16 % 106 778 290 0,5 % HU 47 % 356 668 170 1,6 % IT 23 % 2 608 481 980 11,8 % LT 39 % 178 787 500 0,8 % NL 31 % 1 499 620 840 6,8 % PL 42 % 723 561 280 3,3 % PT 23 % 383 053 520 1,7 % RO 24 % 237 749 020 1,1 % SE 65 % 558 986 660 2,5 % SK 36 % 262 766 180 1,2 % SL 37 % 221 994 210 1,0 % SP 28 % 963 521 670 4,4 % UK 40 % 1 683 055 490 7,6 % Preostalih 5 (o) 65 % 712 194 990 3,2 % Države EU 33,3 % 22 074 096 440 100 % (o): Ciper, Irska, Luksemburg, Latvija in Malta Vir: Izračun združenja Euratex na podlagi podatkov Informacijskega centra za tekstilije in oblačila (C.I.T.H.)

6. Priloga 2: Kvalitativna primerjava treh primerov okoljskih vplivov tradicionalnih materialov in tehničnih tekstilij

Februar 2013, IFTH – Francoski inštitut za tekstilije in oblačila (Institut Français de l'habillement et du textile)

Podrobne znanstvene okoljske primerjave je najbolje opraviti z ocenami življenjskega kroga, ki pa imajo to slabost, da je treba zbrati in obdelati precejšnjo količino podatkov. Poleg tega je mogoče iz njih izpeljati veliko uporabnih hipotez, zato jih je med sabo težko primerjati in jih tolmačiti.

V nadaljevanju prikazani rezultati ocen življenjskega kroga, v okviru katerih so bile opravljene primerjave tehničnih tekstilij s tradicionalnimi materiali pri treh vrstah uporabe, kažejo, zakaj je uporaba tehničnih tekstilij okoljsko smotrna. Ocenjena je bila uporaba tehničnih tekstilij za proizvode v gradbeništvu in prometu. Proizvodi v navedenih sektorjih ter sektorju hrane in pijače v življenjski dobi prispevajo 70–80 % skupnega okoljskega vpliva vseh proizvodov v Evropi (analiza okoljskih vplivov proizvodov v njihovem življenjskem krogu v povezavi s potrošnjo v državah EU-25: Environmental Impact of Products (EIPRO), Analysis of the life cycle environmental impacts related to the final consumption of the EU-25; dostopno na http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf). Rezultati so predstavljeni pri normalizirani vrednosti (razen tretjega primera, pri katerem normalizirana vrednost ni bila izračunana), nanašajo se na glavne okoljske vplive posameznega proizvoda in ponazarjajo precejšnje prednosti tehničnih tekstilij v smislu okoljske učinkovitosti.

6.1 1 Gradbeništvo – izolacija

6.2 2 Gradbeništvo – vodni rezervoar

6.3 3 Zračni prevoz – konstrukcijska cev

V Bruslju, 17. aprila 2013 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Henri MALOSSE

(1) 1. Kmetijske tekstilije (agrotech): kmetijstvo, gozdarstvo in ribištvo; 2. Gradbeniške tekstilije (buildtech): gradbena industrija in gradbeništvo; 3. Oblačilne tekstilije (clothtech): funkcionalne komponente obutve in oblačil; 4. Tekstilije za zemeljska dela (geotech): geotekstilije in nizke gradnje; 5. Gospodinjske tekstilije (hometech): tehnične komponente pohištva, talne obloge; 6. Industrijske tekstilije (indutech): filtracija in drugi proizvodi za industrijo; 7. Medicinske tekstilije (medtech): higienski in medicinski pripomočki; 8. Prometne tekstilije (mobiltech): gradnja, oprema in notranja oprema v prometu; 9. Okoljske tekstilije (oekotech): varstvo okolja; 10. Embalažne tekstilije (packtech): pakiranje in skladiščenje; 11. Zaščitne tekstilije (protech): zaščita posameznika in lastnine; 12. Športne tekstilije (sporttech): šport in prosti čas.

(2) Technical Textiles and Nonwovens: World Market Forecasts to 2010; David Rigby Associates, na voljo na: http://www.fibre2fashion.com/industry-article/pdffiles/Technical-Textiles-and-Nonwovens.pdf.

(3)

— Dodatno mnenje o sporočilu "Prihodnost tekstilne in oblačilne industrije v razširjeni Evropski uniji" (CCMI/009), sprejeto 7. junija 2004, poročevalec Michel Nollet;

— Mnenje o sporočilu "Prihodnost tekstilne in oblačilne industrije v razširjeni Evropski uniji" (INT/220), sprejeto 1. julija 2004, poročevalec Antonello Pezzini;

— Informativno poročilo CCMI o razvoju evropske tekstilne in obutvene industrije (CCMI/041), sprejeto 4. februarja 2008, poročevalec Claudio CAPPELLINI;

— Mnenje o predlogu uredbe o tekstilnih imenih in s tem povezanim označevanjem tekstilnih izdelkov (INT/477), sprejeto 16. decembra 2009, poročevalec Claudio Cappellini.

(4) Glej opombo 1.

(5) Ta pristop ima seveda omejitve zaradi potrebnih pridelovalnih površin in navzkrižij s pridelavo hrane (podobno se je zgodilo z biogorivi).

(6) Glej na primer www.bio-based.eu, www.nova-institut.de; VCI/Dechema, 2009: Dokument o stališču – Verwertung und Speicherung von CO2 (Uporaba in skladiščenje CO2).

(7) Nova pravila o kapitalu in likvidnostnih pravilih za banke.

(8) Glej tudi informativno poročilo CCMI o razvoju evropske tekstilne in obutvene industrije (CCMI/041), CESE 1572/2007, sprejeto 4. februarja 2008, poročevalec Claudio CAPPELLINI.

(9) Predlog uredbe Evropske komisije o dostopu blaga in storitev tretje države do notranjega trga javnih naročil Unije ter postopkih za podporo pogajanjem o dostopu blaga in storitev Unije do trgov javnih naročil tretjih držav, COM(2012) 124 final, 21.3.2012, dostopno na: http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/international_access/COM2012_124_sl.pdf.