[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 3.3.2009

COM(2009) 103 konč.

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Boljši dostop podeželskih območij do sodobne informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT)

{SEC(2009) 254}

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Boljši dostop podeželskih območij do sodobne informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT)

1. UVOD

Učinkovita uporaba informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) prek hitrejšega internetnega (širokopasovnega) dostopa na splošno velja kot ključna za dvig evropske produktivnosti in spodbujanja inovacij tudi na podeželskih območjih[1]. Igra lahko pomembno vlogo pri pospeševanju podjetništva in gospodarskega napredka na podeželskih območjih ter tako prispeva k boljši konkurenčnosti kmetijstva in gozdarstva, kakovosti življenja in diverzifikaciji podeželskega gospodarstva.

Visokokakovostna ponudba interneta lahko pomaga pri sprostitvi možnosti za podeželska območja in jih naredi privlačnejše za bivanje. IKT je v pomoč obstoječim podjetjem, da učinkoviteje in uspešneje izvajajo naloge, ter se odziva na njihovo zahtevo po hitrejšem dostopu do različnih informacij. Za nova podjetja ponuja večje področje delovanja, olajšuje dobavo bistvenih storitev in omogoča boljšo kvaliteto življenja[2].

Trenutno med državami članicami obstajajo velike razlike pri zagotavljanju in uvajanju e-storitev in hitrega kakovostnega dostopa do interneta, razkoraki med njihovimi podeželskimi območji ter med podeželskimi in mestnimi območji pa so celo večji. Večina podeželskega prebivalstva dobiva storitve nižje kakovosti po višji ceni.

Evropski načrt za oživitev gospodarstva (ENOG)[3] poudarja pomembnost širokopasovnih povezav za moderno gospodarstvo, njegov cilj je zagotoviti, da bodo širokopasovne povezave do leta 2010 dostopne vsem Evropejcem. V tej zvezi Komisija predlaga dodatno financiranje v višini 1,0 milijarde EUR, da bi se premostila vrzel v širokopasovnih povezavah ter da bi podeželska območja lahko izrecno obravnavala nekatere težave, s katerimi se soočajo zaradi gospodarske in finančne krize[4].

To skupno sporočilo se odziva na zahtevo Sveta (kmetijstvo in ribištvo), da naj Komisija preuči vprašanje glede boljšega dostopa podeželskih območij do sodobne IKT, posebno glede hitrega dostopa do interneta[5]. Prispeva k orientacijski razpravi o tem, kako podeželski razvoj prispeva k lizbonski strategiji in politiki Skupnosti glede IKT. Študija „Možnost dostopa do računalniških omrežij na podeželskih območjih“, ki jo je naročil GD za kmetijstvo in podeželski razvoj in ki je bila končana decembra 2007, je služila kot podporni dokument za dele Sporočila in Prilogo[6].

2. OZADJE POLITIKE

Uspeh družbe, ki temelji na znanju in inovacijah, je ena od glavnih prednostnih nalog EU, prenovljena Lizbonska agenda pa priznava vlogo razvoja podeželja pri širitvi uvajanja IKT na podeželskih območjih[7].

Leta 2005 je bil vzpostavljen strateški okvir i2010 za posodobitev in uporabo instrumentov politike EU za spodbudo razvoja informacijske družbe do leta 2010. Na ministrski konferenci v Rigi so sprejeli Izjavo o e-vključenosti[8], s katero so se države članice sporazumele o naslednjih ciljih: prepoloviti vrzel glede uporabe interneta do leta 2010 za skupine, za katere obstaja tveganje izključitve, in povečati dostopnost širokopasovne infrastrukture za najmanj 90 % državljanov EU in podjetij do leta 2010, uporabiti ustrezne instrumente, vključno s strukturnimi skladi, Evropskim kmetijskim skladom za razvoj podeželja (EKSRP), politiko informacijske družbe EU in politiko konkurence v skupnem prizadevanju, da bi vsi Evropejci imeli dostop do širokopasovnih povezav.

Politika razvoja podeželja je drugi steber skupne kmetijske politike in je osredotočena na delovna mesta, rast, konkurenco in trajnost kmetijstva, gozdarstva, prehrambne industrije in podeželskih območij, izboljšanje človeškega kapitala, ohranjanje in izboljševanje okolja, kakovost življenja in boj proti podnebnim spremembam. V tej zvezi je spodbujanje uvedbe in razširjanja IKT za kmetovalce, agroživilstvo in gozdarstvo in tudi za kmetijska območja na splošno ter podeželski turizem opredeljeno kot ključna aktivnost v strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja[9]. Evropsko omrežje za razvoj podeželja, ki je nov pomemben element politike razvoja podeželja, zagotavlja forum za opredelitev potreb in izmenjavo dobrih praks.

Tako strukturni skladi in EKSRP podpirajo naložbe v storitve IKT, infrastrukturo, proizvode in veščine z učinki prelitja med ozemlji in znotraj njih. V sedanjem obdobju bo večina naložb, načrtovanih za razvoj informacijske družbe na podeželskih območjih in manj razvitih regijah, namenjenih za razvoj e-storitev z omejenimi naložbami v infrastrukturo IKT[10]. Na področju razvijanja veščin in usposabljanja Evropski socialni sklad (ESS) in EKSRP zagotavljata možnosti financiranja za osebe in podjetja iz podeželskih območij, EKSRP pa ponuja posebne dodatne možnosti za kmete, vodilne delavce prehrambne industrije in gozdarstva. 7. evropski program za raziskave (7OP) nadalje podpira raziskave in prenos inovacij na podeželskih območjih, zlasti prek pobud „Regije znanja“ in „Raziskovalni potencial“, kjer je IKT ena od osrednjih sektorjev.

Strateške smernice za podeželski razvoj za obdobje 2007–2013 spodbujajo sinergijo in dopolnjevanje med razvojem podeželja, zaposlovanjem in strukturno politiko. V primeru IKT se lahko taka sinergija najbolj uspešno izkoristi z vključitvijo aktivnosti za razvoj informacijske družbe na podeželskih območjih v okvir širših regionalnih ali nacionalnih strategij IKT, ki jo podpirajo EKSRP in strukturni skladi. Ta strateški pristop naj bi zagotovil usklajenost in dopolnjevanje z regionalno in nacionalno politiko IKT. V tej zvezi naj bi Komisija, države članice in zainteresirane strani sodelovale pri razvoju širokopasovne strategije EU, da bi pospešile širitev in nadgradnjo širokopasovnih omrežij, kot jih zahteva ENOG.

Doseganje boljšega dostopa do interneta in IKT na podeželskih območjih se lahko šteje za enako pomembno za (potencialne) države kandidatke za vstop v EU kot za EU, ker se je njihova priprava na izvajanje politik EU, ki jo podpirajo predpristopni skladi EU, že začela.

3. OBMOčJA DELOVANJA IN SEDANJE STANJE

3.1. Razvoj IKT in prednostne naloge za podeželska območja

V svojem sporočilu o premoščanju širokopasovne vrzeli (2006)[11] je Komisija kot glavne razloge za razkorak med podeželskim in mestnim širokopasovnim dostopom navedla nizko gostoto prebivalstva, oddaljenost in pomanjkanje konkurenčnosti. Drugi družbeno-gospodarski dejavniki, ki so vzrok za nizko stopnjo uvedbe, so nizek dohodek in nizka raven izobrazbe, pomanjkanje dostopa do novih tehnologij, nizka kakovost storitev, pomanjkanje programov z ustrezno vsebino za podeželska in kmetijska podjetja, nizka osveščenost ali starajoče se prebivalstvo[12].

Spodbujanje povpraševanja: vsebina, storitve in programi

Programi, ki jih omogočajo širokopasovne povezave, premoščajo čas in razdalje ter posameznikom in podjetjem v skupnostih, kjer živijo in delujejo, omogočajo dostop do teh storitev. Osredotočenost na razvoj storitev in pomembnih vsebin je bistvena pri zviševanju povpraševanja in uvajanja spletnih javnih storitev in širokopasovnih povezav na podeželskih območjih.

Obstoječe vrzeli med mestnimi in podeželskimi IKT kažejo na potrebo, da bi morale nacionalne in lokalne uprave ter institucije vlagati v spodbujanje povpraševanja. Razvoj in dostopnost javnih storitev, kot so e-uprava, e-zdravje in e-učenje, sta poleg e-veščin in lokalnih programov odločilna.

Treba bi bilo spodbujati poslovne storitve, povezane s širokopasovnim dostopom in internetom, vključno s storitvami, ki so pomembne za kmetijstvo, ker je uvedba širokopasovnih storitev v podjetjih ključna za učinkovitost. Z boljšo dostopnostjo do podjetij je boljši pretok informacij, preglednejši trg in določanje cen, olajšano je sodelovanje v agro-živilski industriji in zmanjšajo se stroški delovanja.

Trenutno je uporaba spletnih javnih storitev v redko poseljenih območjih EU bolj omejena kot v regijah z gosto poseljenostjo[13]. Tako je na primer, stopnja uvedbe e-uprave v redko poseljenih območjih v EU-27 22,5 %, v gosto poseljenih območjih pa 32,9 %. Uporaba interneta v MSP in mikropodjetjih na podeželskih območjih je zelo nizka v primerjavi z velikimi podjetji, kot je prikazano v številnih programih razvoja podeželja (PRP) (npr. Bolgarija in Anglija). V MSP je zlasti pomanjkanje usposobljene delovne sile na področju novih tehnologij[14].

V letu 2008 približno polovica ljudi v redko naseljenih območjih EU-27 (41,7 %) ni nikoli uporabljala interneta v primerjavi z 27,4 % v gosto naseljenih območjih. V nekaterih državah članicah približno polovica celotnega prebivalstva ni nikoli uporabljala računalnika (npr. Bolgarija, Ciper, Grčija, Italija, Portugalska, Romunija, Malta itd.). V EU-27 je uvedba interneta DSL v gospodinjstvih v redko poseljenih območjih samo 30 % v primerjavi s 40 % v mestnih območjih[15]. V obdobju 2005–2007 se je stopnja uvedbe interneta DSL v mestnih naseljih zvišala bolj kot na podeželskih območjih, na nacionalni ravni pa je uvedba interneta dva- do štirikrat nižja na podeželskih kot mestnih območjih[16].

Širokopasovna infrastruktura

Države članice, regije in lokalni organi igrajo bistveno vlogo pri združevanju družbeno-gospodarskih potreb podeželskih območij in podeželskega prebivalstva v nacionalne strategije in nacionalne ter regionalne programe. Treba je nadaljevati in okrepiti sedanja prizadevanja za uvedbo sodobnih IKT povezav in uporabo novih brezžičnih in satelitskih tehnologij na podeželskih območjih EU. V tej zvezi Komisija v ENOG predlaga dodatno financiranje v znesku 1,0 milijarde EUR. Javno financiranje za take pobude mora biti v skladu s pravili o državni pomoči Pogodbe ES.

Decembra 2007 je pokritje s širokopasovnimi (DSL) povezavami doseglo v povprečju 98 % prebivalstva v mestnih območjih, medtem ko je bilo pokritega samo 70 % prebivalstva EU-27 na podeželskih območjih[17]. Pokritje podeželskega območja je šibko na Slovaškem (39 %), Poljskem (43 %), v Grčiji (50 %) in Latviji (65 %) ter Bolgariji in Romuniji.

3.2. Akterji, ki zamujajo priložnosti

Kmetijska gospodarstva

Spodbujanje uvedbe in razširjanja IKT v agro-živilskem sektorju kot celoti in v kmetijskem gospodarstvu na splošno je ključno za razvoj podeželja. Pomanjkanje dostopa do širokopasovnih povezav znatno zmanjšuje konkurenčnost kmetovalcev, omejuje njihove možnosti za uporabo boljšega in inovativnejšega upravljanja kmetijskih gospodarstev, prilagoditev proizvodnih metod trenutnemu gospodarskemu razvoju, nadzor količine in kakovosti proizvodnje ter omejuje njihovo znanje o trgu in gospodarskih trendih, raziskavah in razvoju na področju kmetijstva. Omejuje njihove tržne priložnosti, preprečuje uporabo svetovalnih storitev, omejuje njihove stike z lokalno in nacionalno upravo ter ovira njihovo sodelovanje v procesu odločanja. Pomanjkanje dostopa do interneta in do e-storitev bi lahko oviralo kmetovalce pri izboljšanju strokovnih veščin in zmanjšalo učinek prelitja pri delitvi in izmenjavi uspešnih strokovnih izkušenj.

Mala in srednje velika podjetja ter mikropodjetja

IKT bi lahko bila katalizator za (mala) kmetijska in nekmetijska gospodarstva ter za živilsko industrijo, da bi sodelovala, se povezovala v mrežo in rastla ter pri tem krepila konkurenčnost. Pozitivno bi lahko učinkovala na delovno uspešnost in produktivnost ter bi lahko kmetovalcem omogočila prevzeti večstransko vlogo na podeželskih območjih. Dosežejo se lahko ekonomije obsega, lažje se izvajajo tudi e-poslovanje, e-trgovanje in e-bančništvo.

Pospeševanje uporabe IKT v živilski industriji in oblikovanje infrastrukture, potrebne za zagotovitev dostopa do interneta živilski industriji, lahko postaneta pomembna dejavnika rasti za sektor, ki bi povečal dodano vrednost in pripomogel k boljšemu združevanju med kmetovalci in predelovalci.

Mladi

Mladi so eden glavnih pobudnikov vsakršnega razvoja IKT na podeželskih območjih. Pomanjkanje internetnih povezav jih osami od svetovnih dogodkov in pretoka informacij ter zmanjšuje njihov dostop do trga dela in možnosti razvoja veščin, da bi bili dobro usposobljeni za dobro plačane kvalitetne službe. Zato je bistveno, da se vzpostavi dostop do interneta in koristnih programov, zlasti za mlade, ki so končali šolanje in vstopajo v delovno okolje, da bi jih spodbudili, da bi ostali na podeželskih območjih.

Ženske

Čedalje več žensk iz podeželskih območij postaja podjetnic in se vključuje v družbeno-gospodarske dejavnosti. Njihov dostop do trga dela mora biti še lažji in eden od načinov je, da se jim zagotovi hitre internetne povezave in izboljša njihovo digitalno pismenost.

Starejši ljudje in skupine z omejenimi možnostmi

Kmetovalci na koncu svoje kariere, starejši ljudje in skupine z omejenimi možnostmi na podeželskih območjih imajo posebne potrebe, mnoge od teh potreb bi lahko obravnavali prek dostopnih in ustreznih tehnologij in programov IKT. IKT bi lahko olajšala njihov dostop do javnih storitev, možnosti za delovna mesta in kakovostno izobraževanje.

3.3. Možni vplivi projektov IKT na podeželsko območje[18]

Zagotavljanje storitev, proizvodov in boljše infrastrukture za podeželsko območje ima lahko številne posledice in koristi. Vendar je treba upoštevati obstoječe okoljske dejavnike ali omejitve.

Tako na primer z investiranjem v spletne sisteme rezervacij in spletne portale kmetovalci in kmetijska gospodarstva lokalnim skupnostim in drugim zainteresiranim stranem zagotavljajo boljši dostop do informacij in do možnosti razvedrila, ponujajo možnost odkrivanja lokalne naravne in družbene dediščine, kar privede do povečanja števila turistov, ustvarja možnosti za rast delovnih mest in povečuje domači gospodarski in družbeni razvoj.

Projekti IKT imajo lahko močan pozitivni vpliv, če so osredotočeni na dodajanje vrednosti lokalnim proizvodom ali izboljševanje sistemov oskrbne verige, precizno kmetovanje, kartiranje in pospeševanje decentraliziranih obnovljivih energij, kot je bioenergija, ohranjanje naravne dediščine, dajanje informacij javnosti in podjetjem, dajanje podatkov posebnim uporabnikom in za namene izobraževanja, krepitev zmogljivosti itd. Prav tako bi lahko imeli pozitivni učinek prelitja, ki bi privedel do povečane rabe bioenergije, boljšega dostopa do možnosti usposabljanja, razvoja svetovanja za zaposlovanje, učinkovite preskrbe z javnimi storitvami, pospeševanje trajnostnega kmetovanja in nenazadnje prenosa inovacij ter pospeševanja dobrih praks.

4. AKTIVNOSTI ZA POSPEšEVANJE IKT NA PODEžELSKIH OBMOčJIH

4.1. EKSRP in IKT

Aktivnosti

V sedanjem programskem obdobju je v okviru razvoja podeželja posebna pozornost namenjena IKT. V temeljni analizi je v 65 programih za razvoj podeželja (PRP) sklic na širokopasovne povezave in IKT ter v predhodni oceni v 37 PRP (izmed skupaj 94)[19]. Analize potrjujejo znatne razlike med državami članicami in regijami. V polovici regij, obravnavanih v programih (44 PRP, ki jih je sestavilo 7 držav članic), je stanje IKT na podeželskih območjih opredeljeno kot povprečno, medtem ko je v 16 PRP (13 držav članic) ocenjeno kot slabo.

EKSRP na različne načine podpira razvoj podjetij in storitev IKT ter tudi izboljšanje veščin in širokopasovnih povezav na podeželskih območjih [20]. Neposredne aktivnosti v zvezi z IKT kot osnovne storitve za podeželsko gospodarstvo in prebivalstvo združujejo razvoj e-zdravja, zdravstvene nasvete in nego, podporo podjetjem, lokalne javne storitve, mobilne centre IKT ali mobilne centre IKT za mlade, javne internetne/komunikacijske točke, širokopasovno infrastrukturo z brezžično tehnologijo itd. Posebne aktivnosti zajemajo na primer opremo IT v manjših šolah, storitve prevoza na telefonski poziv, varnost podeželskega prebivalstva, delo na daljavo ali pobude glede IKT, namenjene vasem (47 PRP 16 držav članic)[21].

Podeželska nekmetijska gospodarstva , ki so last kmetovalcev in so povezana z IKT, so omenjena v 21 PRP (15 držav članic) in zajemajo razvoj e-storitev, e-trgovanja, dostop do interneta itd. Kmetovalci lahko posodobijo svojo opremo IT v okviru ukrepa za posodobitev kmetijskih gospodarstev . Oblikovanje spletnih strani za trženje in e-rezervacije, turističnih spletnih portalov in informacijskih centrov bo opredeljevalo aktivnosti IKT, povezane s podeželskim turizmom , kot je predvideno v 34 PRP (13 držav članic).

Vzpostavitev storitev, ki bodo temeljile na IKT, vzpostavitev omrežja sodelovanja in oblikovanje grozdov, e-trgovanje in e-trženje bodo glavni cilji nekmetijskih mikropodjetij in podjetij na podeželskih območjih , kot je določeno v 28 PRP (17 držav članic).

Kmetovalci, gozdarji in predelovalci hrane bodo imeli dostop do velike podpore pri strokovnem usposabljanju glede IKT in računalniških veščin (40 PRP), e-učenja (13 PRP), dejavnosti informiranja z uporabo IKT (11 PRP) ali aktivnosti, specifičnih za območje, kot je mrežno povezovanje, predstavitveni projekti ali učenje na daljavo.

Uporaba IKT za področje okolja je predstavljena z daljinskim odkrivanjem gozdnih požarov in sistemi spremljanja, komunikacijsko opremo (npr. za preprečevanje gozdnih požarov) in mrežno povezovanje (14 PRP).

Program za razvoj podeželja bo podpiral tudi naložbe v IT, kot so omrežja v javnih zgradbah, usposabljanje in informiranje o okoljskih vprašanjih v okviru Nature 2000, v sestavi z internetnimi forumi za izmenjavo mnenj, podatkovnimi zbirkami in e-katalogi za ohranjanje virov biotske raznovrstnosti, zagotavljanjem svetovalnih storitev, promocijo združenj proizvajalcev, izboljševanjem e-veščin podeželskega prebivalstva itd. Financirali se bodo tudi nacionalni in regionalni spletni portali za omrežja razvoja podeželja.

Aktivnosti Leader bi lahko pokrile velik obseg naložb v IKT na podeželskih območjih , kot so inovativne komunikacijske tehnologije v turizmu, proizvodnih sektorjih, okoljske in kulturne dobrine na področju čezmejnega in medteritorialnega sodelovanja, usposabljanje in dostop do interneta.

Proračun

Aktivnosti IKT na področju razvoja podeželja so vključene v več ukrepov, kjer se bodo izvajale tudi aktivnosti, ki niso povezane z IKT[22]. V celoti bo EKSRP za osnovne storitve za podeželsko prebivalstvo porabil 2,7 milijarde EUR. Dodatnih 4, 9 milijarde EUR bo porabljenih za diverzifikacijo na kmetijah, ustanavljanje nekmetijskih mikropodjetij in podeželski turizem. Usposabljanje in aktivnosti informiranja v okviru EKSRP (vključno z aktivnostmi v zvezi z e-veščinami) znašajo skupaj 1,2 milijarde EUR. Dodatni denar za projekte IKT bi lahko bil porabljen v okviru Leader in/ali v okviru drugih ukrepov za razvoj podeželja.

Velik delež sredstev tehnične pomoči PRP je namenjen naložbam v strojno in programsko opremo v javni upravi za nudenje spletnih storitev in svetovanj (potencialnim) vlagateljem.

Izbira cilja, spremljanje in ocena

Skupni okvir spremljanja in ocene razvoja podeželja v obdobju 2007–2013 zagotavlja trdno osnovo za izbiro cilja, spremljanje in oceno stanja na podeželskih območjih glede na mnoge kazalnike, vključno s kazalniki, povezanimi z IKT.

V zvezi s skupnim okvirom spremljanja in ocene razvoja podeželja namerava na primer Avstrija zagotoviti boljše storitve prek interneta 80 000 prebivalcem, Češka pa 70 000 prebivalcem. Glede širjenja interneta namerava Finska do leta 2013 doseči brezžično pokrivanje celotne države, medtem ko je na primer cilj Litve 99-odstotno pokritje z 2 500 točkami dostopa do interneta.

4.2. Politika kohezijskih skladov in IKT

Za dosego splošnih ciljev je treba v celoti izkoristiti sinergije med Skupnostjo, nacionalnim in/ali regionalnim financiranjem ter politikami, ki imajo vpliv na razvoj IKT na podeželskih območjih.

V sedanjem programskem obdobju se bo s kohezijskimi skladi še nadalje financiral razvoj IKT tudi na podeželskih območjih. Približno 15,3 milijarde EUR (4,4 % celotnega kohezijskega proračuna) bo neposredno vloženih v prednostne naloge IKT, tudi v e-javne storitve in širokopasovno infrastrukturo. Iz Evropskega socialnega sklada se bo vlagalo veliko v e-veščine v okviru različnih strateških prednostnih nalog, kot so vseživljenjsko učenje, prilagodljivost delovne sile in usposabljanje za brezposelne osebe, tudi za osebe s podeželskih območij.

4.3. Raziskave

Raziskave igrajo pomembno vlogo pri razumevanju potreb IKT na podeželskih območjih ter tudi pri odkrivanju učinkovitih in uspešnih načinov za reševanje obstoječih težav. Poleg podpore projektom v okviru 6OP in 7OP sta bili ustanovljeni dve omrežji ERA v okviru stalnega odbora za raziskave v kmetijstvu (ICT-AGRI in RURAGRI), ki osredotočata svoje dejavnosti na usklajevanje nacionalnih raziskovalnih programov ter tudi na programe IKT v kmetijstvu in na podeželskih območjih.

4.4. Projekti IKT na podeželskih območjih in gibala za njihovo uspešno izvajanje[23]

Projekti IKT v evropskih podeželskih območjih se osredotočajo na (i) opremo za dostop do interneta, (ii) vsebino, ki zajema, kaj ljudje iščejo in uporabljajo na internetu ter tudi katere storitve jih spodbudijo, da gredo na splet ter, (iii) razvijanje novih veščin za dostopanje do interneta. Največji vpliv imajo projekti, ki združujejo vse tri vidike.

Poleg dobrega vodenja projektov gospodarski, politični in družbeni dejavniki vključujejo niz pogojev, ki lahko pripomorejo k uspešnosti projektov IKT na podeželskih območjih in ki lahko zagotovijo večjo udeleženost lokalne skupnosti, večji odstotek uvedbe IKT in trajnosti.

Finančna pomoč Skupnosti

Zaradi številnih navedenih razlogov je strošek zagotavljanja infrastrukture, storitev usposabljanja in prilagoditve višji na podeželskih območjih. Mnogi komercialni ponudniki se osredotočajo na gosto poseljena mestna ali obmestna območja, kjer lahko povečajo odstotek uvedbe IKT in zaslužek od naložb. V mnogih primerih je uvedba IKT na podeželskih območjih počasnejša, ker je več odpora do sprejemanja novih tehnologij kot na mestnih območjih. Javna sredstva in tudi sredstva EU lahko pomagajo pri premoščanju naložbenih vrzeli glede dostopa do infrastrukture IKT, spletnih storitev in drugih promocijskih ukrepov , ki podpirajo povpraševanje na podeželskih območjih, vključno z gorami in otoki. Ustrezno obravnavanje potreb teh območij v nacionalnih in regionalnih strategijah ter programih je bistveno.

Podpora nacionalnih in regionalnih organov

V zadnjih letih so poleg zagotavljanja financiranja različne oblike nacionalne in regionalne podpore povečale trajnost in uspeh projektov IKT na podeželskih območjih. Če je bila dana finančna ali pravna podpora ali če so vlade in lokalni organi začeli projekte, so bile ustvarjene prednosti za kmetijska, živilska in nekmetijska podjetja ter tudi za podeželsko prebivalstvo.

Udeležba in sodelovanje lokalnih akterjev

Udeležba lokalnih (gospodarskih) akterjev ima lahko pomembne učinke na projekt, če le-ti najdejo svoj interes pri razvijanju nove tehnologije. Udeležba lokalnega prebivalstva je nujna za doseganje trajnosti projektov. Vzpostavitev združenih sistemov širokopasovnih povezav na lokalni ravni, ravni skupnosti ali skupin bi lahko bil korak pri uvedbi lokalne širokopasovne povezave in bi prispeval k (boljši) opredelitvi širokopasovnih strategij. Več pozornosti je treba posvetiti sodelovanju znotraj skupnosti na področju širokopasovnih virov in instalacij ter njihovi učinkoviti rabi. Ta vidik je bil potrjen tudi z dobro prakso Leader+.

Razumevanje novih poslovnih priložnosti in potreb ter odzivanje nanje

Globalizacija in internet sta med podjetji ustvarila intenziven boj za trge in stranke. Podjetniki na podeželju se morajo ustrezno odzivati in izkoriščati prednosti IKT, da bi ohranili svoja podjetja.

Razumevanje, kaj potencialni koristniki želijo in v kakšni obliki, bi lahko znatno dvignilo odstotek uvedbe IKT in zagotovilo pravilne odgovore na obstoječe povpraševanje na podeželskih območjih. Prav tako bi se lahko izboljšalo stanje glede brezposelnosti, nizkega odstotka rabe interneta in dostopa do znanja. Če bi dali skupnosti občutek, da je bolj udeležena pri projektu , kar bi lahko vključevalo udeležbo skupnosti pri vodenju projekta, bi lahko spodbudili višji odstotek uvedbe IKT, večjo učinkovitost pri naložbah in sledenje aktivnosti, ko se začetna faza financiranja zaključi.

4.5. Pospeševanje dobrih praks IKT za podeželska območja

Izmenjava dobrih praks prispeva k pospeševanju in razvijanju inovativnih proizvodov in storitev, ustvarja dodano vrednost pri razvijanju strategij, izboljšuje znanje in kaže, kako ustrezna raba sredstev daje dragocene in pozitivne rezultate.

Zunanja študija, ki jo je vodil GD za kmetijstvo in razvoj podeželja, vsebuje podatkovno zbirko 67 dobrih praks IKT na podeželskih območjih ; širjenje le-teh bi lahko pospeševalo inovativne projekte in podprlo strategije za podeželska območja. Podatkovna zbirka zajema projekte, ki so jih financirali zasebni skladi in/ali skladi Skupnosti večinoma v obdobju 2000–2006. Vključeni so bili tudi v podatkovno zbirko evropskega spletnega portala o širokopasovnih povezavah, ki jih je Komisija uvedla junija 2008[24].

Taka izmenjava dobrih praks na področju razvoja podeželja se lahko nadalje vključi v omrežja EU in nacionalna omrežja o razvoju podeželja, programe Interreg in pospešuje prek programa Leader.

5. SKLEPI IN PRIPOROčILA

Razvoj IKT na podeželskih območjih zahteva odločen strateški pristop ter tudi dopolnjevanje in sinergije med politikami in financiranjem Skupnosti, držav in regij, ki vsi prispevajo k razvoju podeželja.

S tem sporočilom Komisija:

- potrjuje cilj „širokopasovne povezave za vse“ do leta 2010, kot je bil določen v evropskem načrtu za oživitev gospodarstva in opozarja, da 30 % podeželskega prebivalstva EU[25] trenutno nima dostopa do širokopasovne povezave;

- poziva države članice, da učinkovito in uspešno uporabijo financiranje v okviru ENOG za strukturo širokopasovne povezave, da bi dvignili gospodarsko in socialno raven na podeželskih območjih; za doseganje tega je treba po sprejetju predloga Komisije s strani Sveta v letu 2009 ciljno prilagoditi PRP ob upoštevanju potreb držav članic;

- priporoča pospešitev aktivnosti, ki podpirajo povpraševanje po tehnologijah IKT in njihovo ponudbo. To bi moralo vključevati aktivnosti za izboljšanje dostopa in priključitev na dostopno infrastrukturo IKT ter dostop do spletnih storitev ter njihov razvoj in dostop do vsebin, koristnih za kmetijska in nekmetijska podjetja. Aktivnosti v korist povpraševanja bi morale vključevati dejavnosti, kot so nakup osebnih računalnikov, strokovno usposabljanje glede IKT in e-poslovanja za kmetovalce, predelovalce hrane, podeželska kmetijska in nekmetijska gospodarstva ter tudi aktivnosti digitalnega opismenjevanja za podeželsko prebivalstvo. Aktivnosti bi moralo spremljati mrežno povezovanje, spremljanje primerjalnih analiz in druge aktivnosti (po možnosti v okviru obstoječih zapažanj o IKT), katerih namen je podpiranje lokalnih in regionalnih zmogljivosti za upravljanje, načrtovanje in izvajanje projektov IKT v okviru PRP;

- spodbuja države članice in regije, da izkoristijo proračune za tehnično pomoč za začetek študij/analiz o stanju IKT na podeželskih območjih ter v kmetijstvu, analiziranje sedanjih pobud IKT in spremljanje kazalnikov IKT;

- poziva države članice in regije, da v svojih letnih poročilih o razvoju podeželja od leta 2010 navedejo aktivnosti v zvezi z IKT, ki so jih sprejele v zadevnem letu, in po možnosti način financiranja. Komisija je pripravljena poročati o navedenem v delovnem dokumentu, ki bo temeljil na informacijah držav članic;

- poziva države članice in regije, da v svojem vmesnem pregledu razvoja podeželja v letu 2010 dajo več poudarka aktivnostim v zvezi z IKT, zlasti na področju kmetijstva, gozdarstva in prehrambne industrije, ter napredku, na podlagi katerega bo mogoče predlagati okrepitev aktivnosti v zvezi z IKT in po potrebi prilagoditve PRP;

- poudarja, da mora za doseganje učinkovitih rezultatov na podeželskih območjih biti financiranje Skupnosti ciljno naravnano in dopolnjevalno, da bi se ustvarili učinki sinergije. Da bi to dosegli, je nujno tesno sodelovanje nacionalnih in regionalnih organov, ki upravljajo različne sklade Skupnosti (strukturne sklade/kohezijske sklade/EKSRP);

- poudarja pomembnost širjenja in izmenjave dobrih praks IKT na podeželskih območjih znotraj evropskega in nacionalnega omrežja za razvoj podeželja. Omrežje razvoja podeželja EU bi moralo zagotavljati koristne predloge glede izvajanja politik IKT na podeželskem območju. V drugi polovici leta 2010 bo v ta namen organizirana prireditev;

- spodbuja vodje in pobudnike projekta IKT na podeželskih območjih, da uporabljajo evropske spletne portale IKT (www.broadband-europe.eu and www.ePractice.eu).

[1] COM(2007) 803, 11.12.2007.

[2] GOVOR/07/311 komisarke Mariann Fischer Boel.

[3] COM(2008) 800, 26.11.2008.

[4] COM(2009) 36/2, 28.1.2009.

[5] Sklepi Sveta 7085/07 z dne 19. marca 2007.

[6] SAACNRA, 2007, http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/external/index_en.htm.

[7] COM(2005) 330, 20.7.2005.

[8] http://ec.europa.eu/information_society/events/ict_riga_2006/doc/declaration_riga.pdf.

[9] Sklep Sveta 2006/144/ES z dne 20. februarja 2006 o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja.

[10] Razmejitvene črte o uporabi različnih skladov EU postavijo države članice in regije.

[11] COM(2006) 129, 20.3.2006.

[12] COM(2006) 129, 20.3.2006 in SAACNRA, str. 64.

[13] Opredelitev Eurostata, ki temelji na stopnji urbanizacije.

[14] COM(2008) 394, 25.6.2008.

[15] Evropski statistični urad.

[16] Opredelitev podeželja s strani Idate. Za podrobnejše informacije glej Prilogo.

[17] Opredelitev podeželja s strani Idate. Za podrobnejše informacije glej Prilogo.

[18] Temelji na analizi SAACNRA (2007) dobrih praks, str. 25-38.

[19] To zajema tudi šest okvirnih in omrežnih PRP, ki pa so izključeni iz analize. Za podrobnejše informacije glej Prilogo.

[20] Naložbe v strojno in programsko opremo so upravičene do pomoči v vseh programih.

[21] Več držav članic se je odločilo, da pustijo vsebino nekaterih ukrepov odprto, ne da bi navedle katere koli prednostne ukrepe; ti ukrepi se ne štejejo.

[22] Programiranje proračuna razvoja podeželja se izvaja na ravni osi in ukrepov in ne na ravni aktivnosti. Zato podatki o naložbah v zvezi z aktivnostmi niso na voljo.

[23] Temelji na analizi SAACNRA (2007) dobrih praks, str. 25-38.

[24] www.broadband-europe.eu.

[25] Opredelitev podeželja s strani Idate.