GLOSAR

Jedrska elektrarna : elektrarne, ki za gorivo uporabljajo cepljive jedrske materiale.

Jedrski reaktorji, ki jih ni mogoče posodobiti in jih zajemajo revidirani programi :

po študiji, ki jo je izvedla Komisija leta 1993 (COM(93) 635 konč.), sta za premalo varna in takšna, da ju ni mogoče posodobiti, obveljala dva posebna tipa reaktorjev: jedrska reaktorja RBMK in VVER 440/230:

"RBMK" je kratica za Reaktor Bolschoi Moschnosti Kanalnij oziroma kanalni reaktor velike moči. To je tip reaktorja, ki je bil udeležen v nesreči jedrske elektrarne v Černobilu;

"VVER" je kratica za Vodo-Vodyanoi Energetichesky Reaktor oziroma tlačnovodni reaktor vzhodnega tipa.

Kritična pot :

običajna praksa projektnega vodenja vključuje pripravo podrobnih terminskih načrtov projekta, v katerih so opredeljene vse naloge, ki so potrebne za dosego ciljev projekta v določenem časovnem razporedu, ter medsebojne povezave med temi nalogami.

V okviru teh terminskih načrtov kritična pot zajema tiste naloge, katerih izvajanje bi lahko vplivalo na časovni razpored izvajanja celotnega projekta.

Materiali iz postopka razgradnje :

pri razgradnji jedrske elektrarne nastajajo različni materiali. Razdelimo jih lahko v naslednje večje kategorije:

Nekontaminirani materiali s tržno vrednostjo

Ta kategorija običajno vključuje posebno tehnološko opremo, gorivo ali surovine, kakršni sta železo in jeklo.

Običajni odpadki

Slednji se potem, ko se ugotovi, da niso radioaktivno kontaminirani, odstranijo v običajnih obratih in napravah za obdelavo odpadkov.

Radioaktivni odpadki

Ta kategorija zajema vse radioaktivno kontaminirane materiale. Glede na stopnjo njihove radioaktivnosti (zelo nizka, nizka, srednja ali visoka) in stanje (tekoče, trdno ali plinasto) se delijo v različne podskupine. Vse kategorije odpadkov je treba odstraniti v okviru tokov za odstranitev posameznih radioaktivnih odpadkov.

Jedrsko gorivo

Jedrsko gorivo, tako sveže (nerabljeno) kot izrabljeno (rabljeno), akumulira večino radioaktivnosti katere koli jedrske elektrarne. Predelati ga je treba v specializiranih obratih.

Načelo "povzročitelj plača" :

"načelo povzročitelj plača" izvira s konference Združenih narodov o okolju in razvoju leta 1992, ki je določila naslednje: "Organi oblasti v posameznih državah si morajo prizadevati za internalizacijo stroškov za varstvo okolja in za uporabo ekonomskih instrumentov, ob upoštevanju načela, naj onesnaževalec praviloma krije stroške onesnaževanja, in z upoštevanjem javnega interesa ter brez čezmernih posegov v mednarodno trgovino in vlaganja".

To načelo je del pravnega okvira EU (glej člen 191(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije).

Načrt razgradnje : načrt razgradnje je ključni dokument, na katerem temelji celoten proces razgradnje. Vsebuje informacije, ki opisujejo zasnovo razgradnje, ki jo je predlagala jedrska elektrarna. Običajno se pripravi, preden elektrarna dokončno preneha obratovati, in ga mora odobriti regulativni organ.

Naprave in tehnologije za ravnanje z radioaktivnimi odpadki : naprave in tehnologije za ravnanje z radioaktivnimi odpadki so oprema, inženirska znanja in veščine ter objekti, potrebni za ponovno uporabo, pripravo, predelavo, prevoz, skladiščenje in (kadar je možno) odlaganje radioaktivnih odpadkov.

Preskus izjemnih situacij : usmerjeno ponovno ocenjevanje meja varnosti jedrskih elektrarn, ki obratujejo v EU, za primer izjemnih dogodkov, ki predstavljajo izziv za varnostne funkcije elektrarne in vodijo do hudih nesreč.

POVZETEK

I. Bolgarija, Litva in Slovaška so se v okviru svojih pogajanj o pristopu k EU ter zaradi povečanja jedrske varnosti zavezale k predčasnemu zaprtju in poznejši razgradnji osmih jedrskih reaktorjev, ki jih ni mogoče posodobiti. Evropska unija je priznala, da te zaveze za te tri države predstavljajo izjemno socialno, gospodarsko in finančno breme, zato se je odločila, da jim bo finančno pomagala.

II. Glavni namen revizije Sodišča je bil oceniti kako uspešno so programi, ki jih je financirala EU (1999–2010), prispevali k razgradnji jedrskih reaktorjev in obravnavi posledic njihove predčasne zaustavitve.

III. Sodišče je prišlo do naslednjih zaključkov:

(a) Zaradi relativno ohlapnega političnega okvira se programi ne morejo opreti na celovito oceno potreb, določitev prednosti ter zastavljanje posebnih ciljev in rezultatov, ki jih je treba doseči. Odgovornosti, zlasti kar zadeva spremljanje in dosego ciljev programa kot celote, so razpršene. Nadzor Komisije se osredotoča na izvrševanje proračuna in izvajanje projektov.

(b) Celovita ocena napredka procesov razgradnje in blaženja posledic ne obstaja. Pri ključnih infrastrukturnih projektih so bile opažene zamude in prekoračitve stroškov.

(c) Čeprav so bili reaktorji med letoma 2002 in 2009 zaustavljeni, programi še niso sprožili potrebnih organizacijskih sprememb, ki bi upravljavcem omogočile, da bi postali uspešne organizacije za razgradnjo.

(d) Finančni viri, ki so trenutno na voljo (vključno s prispevkom EU do leta 2013 v višini 2,85 milijarde EUR), ne bodo zadoščali in primanjkljaj sredstev je precejšen (okoli 2,5 milijarde EUR).

IV. Sodišče priporoča:

(a) Komisija bi morala vzpostaviti pogoje za uspešno, učinkovito in gospodarno uporabo sredstev EU. Pripraviti bi morala podrobno oceno potreb, ki bi pokazala dosedanji napredek programov, dejavnosti, ki jih je še treba izvesti, in celotni načrt financiranja z opredelitvijo virov financiranja. Komisija bi pred nadaljnjo porabo sredstev morala analizirati razpoložljiva sredstva in pričakovane koristi. To bi moralo privesti do uskladitve ciljev z razpoložljivim proračunom in do določitve smiselnih kazalnikov uspešnosti, ki jih bo kasneje mogoče po potrebi spremljati in o njih poročati.

(b) Če se bo EU odločila, kot je predlagala Komisija, da bo v naslednjem večletnem finančnem okviru zagotovila dodatno finančno pomoč, mora biti slednja pogojena s predhodno oceno evropske dodane vrednosti takšnega posredovanja, v kateri bodo opredeljene posamezne dejavnosti, ki bodo financirane iz proračuna EU, ter upoštevani ostali viri financiranja, kot so strukturni skladi.

UVOD

OZADJE

1. Razgradnja je zadnji korak v življenjskem ciklu jedrske elektrarne, katere življenjska doba je običajno 30–40 let, pri novejših objektih pa do 60 let (glej Prilogo 1). Razgradnja zajema pripravljalne dejavnosti pred dokončno zaustavitvijo (kot je priprava načrta razgradnje, licenčne dokumentacije in projektov infrastrukture za odpadke) ter vse dejavnosti, ki sledijo zaustavitvi reaktorjev, kot so odstranitev izrabljenih gorivnih elementov, dekontaminacija, razstavljanje in/ali uničenje jedrskih naprav, odlaganje preostalih radioaktivnih odpadnih materialov in okoljska obnova kontaminiranega območja. Proces razgradnje je končan, ko objekt ni več pod nadzorom regulativnih organov in zanj ne veljajo radiološke omejitve.

2. Pri procesu razgradnje nastajajo velike količine odpadnega materiala. Odlaganje le-tega je velik okoljski in finančni strošek [1]. Zato je priporočljivo, da upravljavci jedrskega objekta, na osnovi "načela povzročitelj plača" in v skladu z dogovorjeno mednarodno prakso, do takrat, ko se zadevni jedrski objekt dokončno zapre, zagotovijo razpoložljivost zadostnih finančnih sredstev za njegovo varno razgradnjo. Ta sredstva so namenjena kritju vseh vidikov razgradnje, od tehnične razgradnje objekta do ravnanja z odpadki. Če se med izvajanjem izkaže, da je projekt razgradnje dražji od odobrene ocene stroškov, krije dodatne stroške upravljavec [2].

3. Države se v primeru predčasnega zaprtja soočajo z dodatnimi socialnimi, gospodarskimi in finančnimi posledicami. Razloga za to sta predvsem upad pričakovane proizvodnje in prodaje elektrike ter potreba po financiranju alternativnih virov.

4. Razgradnja jedrskih reaktorjev bo v prihodnjih letih vse pomembnejša tema. V Evropi je število jedrskih elektrarn, ki so že v procesu razgradnje ali pa bodo v njem kratko- do srednjeročno pristale, vse večje. Konec junija 2011 je bilo v Evropski uniji 220 jedrskih reaktorjev. Kot je prikazano v diagramu 1, je bilo 77 od teh reaktorjev zaustavljenih, od tega jih je bila večina v postopku razgradnje. Poleg tega bo treba do leta 2025 zaustaviti približno tretjino od 143 reaktorjev, ki obratujejo v 14 državah članicah EU [3]. Ne nazadnje pa se lahko zgodi, da bodo države članice in upravljavci jedrskih elektrarn zaradi "preskusov izjemnih situacij", ki jih je treba na jedrskih reaktorjih izvesti do konca leta 2011, primorani predčasno zapreti še dodatne elektrarne [4].

DIAGRAM 1

JEDRSKI REAKTORJI V EU JUNIJA 2011

+++++ TIFF +++++

Vir: Informacijski sistem o jedrskih reaktorjih Mednarodne agencije za jedrsko energijo.

FINANČNA POMOČ EU V PODPORO RAZGRADNJI JEDRSKIH ELEKTRARN V BOLGARIJI, LITVI IN NA SLOVAŠKEM

5. Nesreča v Černobilu leta 1986 je s svojim čezmejnim učinkom izpostavila svetovni pomen jedrske varnosti. Dogodek je povzročil splošno zaskrbljenost glede obratovanja jedrskih reaktorjev v srednji in vzhodni Evropi, ki jih ni mogoče posodobiti. Zato se je mednarodna skupnost, zlasti Evropska unija, že v začetku devetdesetih let prejšnjega stoletja odločila, da bo za izboljšanje jedrske varnosti več državam zagotovila različne oblike finančne pomoči [5].

6. Bolgarija, Litva in Slovaška so se v okviru pogajanj o pristopu k Evropski uniji zavezale k predčasnemu zaprtju in poznejši razgradnji osmih jedrskih reaktorjev (glej diagram 2).

DIAGRAM 2

JEDRSKE ELEKTRARNE, KI BODO PREDČASNO ZAPRTE

Vir: Evropsko računsko sodišče, na podlagi informacijskega sistema o jedrskih reaktorjih Mednarodne agencije za jedrsko energijo in med revizijo zbrane tehnične dokumentacije.

Jedrska elektrarna | Enota (in tip reaktorja) | Začetek rednega obratovanja | Teoretično leto zaprtja (po projektu) | Dejansko leto zaprtja (v skladu s sporazumom) | Zaključek razgradnje (trenutna napoved) |

Kozloduj (Bolgarija) | Enota 1 (VVER 440 / 230) | 1974 | 2004 | 2002 | 2035 |

Enota 2 (VVER 440 / 230) | 1975 | 2005 | 2002 | 2035 |

Enota 3 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2011 | 2006 | 2035 |

Enota 4 (VVER 440 / 230) | 1982 | 2011 | 2006 | 2035 |

Ignalina (Litva) | Enota 1 (RBMK 1500) | 1984 | 2013 | 2004 | 2029 |

Enota 2 (RBMK 1500) | 1987 | 2017 | 2009 | 2029 |

Bohunice V1 (Slovaška) | Enota 1 (VVER 440 / 230) | 1980 | 2008 | 2006 | 2025 |

Enota 2 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2010 | 2008 | 2025 |

7. EU je priznala, da predstavlja ta zaveza zaradi izgube precejšnjega deleža proizvodne zmogljivosti za zadevne države izjemno breme. Zato se je odločila, da bo slednjim pri izpolnjevanju zaveze pomagala s finančnim prispevkom, ki ima dva namena:

(a) podpirati prizadevanja držav prejemnic za razgradnjo njihovih zaustavljenih jedrskih reaktorjev ("ukrepi za razgradnjo") in

(b) prispevati k obravnavi posledic predčasnega zaprtja ("ukrepi za blaženje posledic").

8. Shema financiranja, ki jo je predstavila Komisija, je bila pripravljena brez celovite predhodne ocene [6]. Sredstva naj bi bila na voljo v obliki splošne dodelitve na osnovi dejanskih plačilnih potreb in absorpcijske zmogljivosti držav upravičenk. Programi so bili namenjeni podpiranju široko opredeljenih prednostnih nalog, kot so: razgradnja, sanacija okolja, modernizacija in nadomestitev s konvencionalnimi proizvodnimi zmogljivostmi, drugi iz tega izhajajoči ukrepi, ki prispevajo k modernizaciji proizvodnje, prenosa in distribucije energije ter k večji zanesljivosti oskrbe z energijo in boljši energetski učinkovitosti. Skupni stroški in relativna pomembnost teh prednostnih nalog ter delež EU pri tem in roki za njeno posredovanje niso bili določeni. Za vsak finančni okvir so bile za razpoložljiva sredstva določene zgornje mejne vrednosti [7].

UPORABA IN UPRAVLJANJE FINANČNE POMOČI EU

9. Kot prikazuje diagram 3, skupno financiranje EU za obdobje 1999–2013 znaša 2850 milijonov EUR. Na dan 31. decembra 2010 so prevzete obveznosti Komisije predstavljale več kot 70 % finančnega prispevka EU (ali 2066 milijonov EUR). Plačila pogodbenim izvajalcem so znašala 1030 milijonov EUR, kar je skoraj polovica dodeljenih zneskov [8]. Ukrepom za razgradnjo je bilo namenjenih približno 60 %, ukrepom za blaženje posledic pa približno 40 % tega zneska. Pregled finančnih tokov programov je predstavljen v Prilogi II.

10. Komisija je v skladu z ustreznimi določbami [9] upravljanje večine (83 %) finančne pomoči EU za programe držav prenesla na Evropsko banko za obnovo in razvoj (EBOR), ki projekte jedrske varnosti in obrate za razgradnjo upravlja od začetka devetdesetih let prejšnjega stoletja. V ta namen so bili leta 2001 v sodelovanju z nekaterimi evropskimi državami ustanovljeni trije mednarodni podporni skladi za razgradnjo [10]. Države prejemnice, EBOR in donatorji v sklad so podpisali okvirni sporazum (glej opombo 10).

DIAGRAM 3

RAZČLENITEV PODPORE EU PO PROGRAMIH

Vir: Pravne podlage in računovodstvo Komisije.

Program | Prispevek EU (v mio EUR) | Delež |

Kozloduj | 870 | 30,5 % |

Ignalina | 1367 | 48,0 % |

Bohunice | 613 | 21,5 % |

Skupaj | 2850 | 100 % |

11. EBOR je v okviru uredb Sveta zadolžena za upravljanje javnih sredstev, dodeljenih programom za razgradnjo jedrskih elektrarn, in spremljanje finančnega upravljanja teh programov, da se zagotovi čim boljša uporaba javnega denarja. Ob tem mora opravljati naloge, povezane s proračunom, ki ji jih v skladu z zahtevami finančne uredbe [11] zaupa Komisija.

12. Poleg tega je Komisija del pomoči za Litvo prenesla na vzporedno strukturo, tj. Centralno agencijo za vodenje projektov [12]. To je storila na podlagi mnenja, da ta država razpolaga z ustrezno nacionalno izvajalsko strukturo. Agencija ima glede upravljanja podobne odgovornosti kot EBOR.

13. Vse tri države prejemnice predlagajo projekte pomoči v posvetovanju z EBOR ali Centralno agencijo za vodenje projektov. Pri vseh treh podpornih skladih projekte odobrijo skupščine donatorjev (kjer je zastopana Komisija). Pri Centralni agenciji za vodenje projektov projekte odobri neposredno Komisija. Leta 2007 je bil ustanovljen upravljavski odbor držav članic, da bi Komisiji pomagal pri izvajanju programov pomoči. Prispevek lahko pokriva do 100 % stroškov projekta. Pričakuje pa se, da se vsa prizadevanja usmerijo v nadaljevanje prakse sofinanciranja, vzpostavljene v okviru predpristopne pomoči [13].

14. Projekte običajno izvajajo zunanji izvajalci pod odgovornostjo prejemnikov donacij [14]. Izvajanje spremljajo ustrezni nacionalni organi, EBOR ali Centralna agencija za vodenje projektov. Na osnovi njihovih poročil skupščine donatorjev in Komisija nadzirajo izvajanje projektov.

15. Končno odgovornost za uporabo sredstev EU, ki jih upravlja Generalni direktorat za energetiko, nosi Komisija.

OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP

16. Revizija, ki jo je opravilo Sodišče, je zajela izvajanje vseh treh programov razgradnje od leta 1999 do konca leta 2010. Njen glavni cilj je bil oceniti, kako uspešni so bili programi razgradnje jedrskih elektrarn, ki jih financirala EU, pri doseganju svojih dveh ciljev (glej odstavek 7). Poskušala je odgovoriti na tri vprašanja:

(a) Ali so dejavnosti programa za razgradnjo zasnovane v skladu z ugotovljenimi potrebami in so se doslej izvajale po načrtu?

(b) Ali so dejavnosti programa za blaženje posledic predčasne zaustavitve reaktorjev zasnovane v skladu z ugotovljenimi potrebami in so se doslej izvajale po načrtu?

(c) Ali je ureditev na področju odgovornosti in upravljanja ustrezna in zagotavlja uspešno uporabo sredstev EU?

17. Revizijsko delo je vključevalo:

pregled pripravljalnih in zakonodajnih dokumentov v zvezi s programi in analizo pomembnih tehničnih in finančnih informacij;

pogovore v Komisiji, EBOR in Centralni agenciji za vodenje projektov, pristojnih ministrstvih držav prejemnic in jedrskih elektrarnah;

pregled mednarodnih standardov in primerov najboljših praks, zlasti procesa razgradnje jedrske elektrarne Greifswald [15];

posvetovanje s strokovnjaki na področju projektov razgradnje;

pregled obsega in časovnega poteka 149 projektov v trenutnih portfeljih glede na ugotovljene potrebe in splošne cilje programa ter

oceno rezultatov nestatističnega vzorca z 22 projekti (16 za "razgradnjo" in 6 za "blaženje posledic") z obiski v vseh treh državah prejemnicah [16].

OPAŽANJA

DOSEŽEN NAPREDEK PRI RAZGRADNJI REAKTORJEV

18. Kot je navedeno v odstavku 6, naj bi bil cilj izboljšanja jedrske varnosti dosežen s predčasno zaustavitvijo in kasnejšo razgradnjo osmih reaktorjev, ki jih ni mogoče posodobiti. Bolgarija, Litva in Slovaška so te reaktorje v skladu s svojo zavezo zaustavile. Kar zadeva razgradnjo, so bili doseženi pomembni mejniki, vendar je glavnina postopka še pred nami.

OPREDELITEV DEJAVNOSTI RAZGRADNJE ŠE POTEKA

19. Podrobno načrtovanje in upravljanje vseh dejavnosti, ki so potrebne pri procesu razgradnje, je ključni dejavnik za uspeh slednjega. Mednarodni standardi določajo, da je treba pred fazo izvajanja dejavnosti razgradnje pripraviti načrt razgradnje, v katerem mora biti določeno, kako se bo projekt upravljal. Ta načrt mora temeljiti na strategiji razgradnje in opredeljevati potrebne kasnejše dejavnosti, od zaustavitve reaktorjev do končnega odlaganja ali skladiščenja odpadkov [17].

20. V diagramu 4 je povzeta ocena dokumentov načrtovanja razgradnje za vse tri jedrske elektrarne. Opaženih je bilo več slabosti.

(a) Odpadki, ki jih je treba obdelati, morajo biti razvrščeni in količinsko opredeljeni, nato pa se na podlagi tega ustrezno določijo dejavnosti razgradnje. V jedrski elektrarni Bohunice V1 je bil popis odpadkov dokončan julija 2010. V elektrarnah Ignalina in Kozloduj pa popisa radioaktivnih odpadkov nista bila popolna, ker konkretne količine posameznih vrst radioaktivnega materiala za predelavo še niso bile znane (radiološka opredelitev elektrarn še ni bila končana). Dokumenti načrtovanja, ki so jih uporabljali upravljavci elektrarn, so še vedno temeljili na začasnih podatkih o radioaktivnih odpadkih.

(b) Načrti za razgradnjo naj bi vsebovali načrte za ravnanje z radioaktivnimi odpadki, v katerih so opredeljene posamezne dejavnosti, naprave in tehnologije, ki so potrebni za razstavljanje, pripravo, prevoz, skladiščenje in končno odlaganje vseh vrst odpadkov, zlasti pa najbolj kritičnih materialov (reaktorske posode, primarni hladilni krogi in druge aktivirane komponente velikega obsega ter visoko radioaktivni odpadki). Niti pri edini elektrarni s popolnim popisom odpadkov (Bohunice V1) ta ni bil vključen v podroben načrt razgradnje, v katerem bi bilo podrobno opredeljeno, kako se bo ravnalo z odpadki in kakšno bo njihovo odlaganje med celotnim procesom razgradnje. Sedanji načrt se osredotoča samo na prvo fazo razgradnje, ki skoraj izključno zajema samo materiale, ki niso radioaktivni.

(c) Načrti za razgradnjo bi morali vsebovati oceno vseh stroškov celotnega procesa razgradnje ter biti posodobljeni tako pogosto, kot je potrebno, da se zagotovi veljavnost teh ocen. Vendar ocene v načrtih za razgradnjo, ki so bili na voljo konec leta 2010, niso popolne, saj točni podatki v zvezi s količino posameznih vrst radioaktivnih odpadkov za obdelavo in/ali objekti in tehnologijo, ki so potrebni za njihovo obdelavo, niso na voljo. Poleg tega ti načrti ne zajemajo v celoti procesov razgradnje elektrarn.

(d) Da bi lahko ustrezno spremljali proces razgradnje, bi morala obstajati povezava med posameznimi projekti, predvidenimi dejavnostmi v načrtih za razgradnjo in ocenjenimi stroški le-teh. Temu merilu ne ustreza nobeden od teh treh programov.

DIAGRAM 4

OCENA NAČRTOVANJA RAZGRADNJE

Revizijsko vprašanje | OCENA SODIŠČA |

PROGRAM KOZLODUJ (Bolgarija) | PROGRAM IGNALINA (Litva) | PROGRAM BOHUNICE V1 (Slovaška) |

Ali je bil izdelan popoln popis odpadkov? | Ne | Ne | Da |

Ali so bili opredeljeni načrti ravnanja z odpadki? | Delno | Delno | Delno |

Ali so bili stroški razgradnje ustrezno ocenjeni? | Delno | Delno | Delno |

Ali je bila vzpostavljena primerna ureditev za spremljanje izvajanja načrtov razgradnje? | Ne | Ne | Ne |

VELIKI INFRASTRUKTURNI PROJEKTI SE SOOČAJO Z ZAMUDAMI IN PREKORAČITVAMI STROŠKOV

21. Do 31. decembra 2010 je bil v okviru programov sprožen 101 projekt, ki je prispeval k razgradnji osmih reaktorjev. Skupna vrednost teh projektov, ki jih je skoraj v celoti financirala EU, je bila 1125 milijonov EUR. Diagram 5 prikazuje pregled projektov razgradnje, financiranih iz revidiranih programov.

22. Analiza infrastrukturnih projektov, obiskanih na kraju samem (glej Prilogo III), kaže zamude in prekoračitve stroškov. Zamujajo predvsem ključni projekti znotraj kritične poti procesa razgradnje, kot so obrati za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki (t.j. skladišča za izrabljeno gorivo in obrati za obdelavo, skladiščenje in končno odlaganje radioaktivnih odpadkov).

DIAGRAM 5

PREGLED PROJEKTOV RAZGRADNJE PO PROGRAMIH IN KANALIH FINANCIRANJA

Vir: Evropsko računsko sodišče, na podlagi podatkov EBOR in Centralne agencije za vodenje projektov.

Program | Finančni kanal | Število projektov | Skupna vrednost projektov (v mio EUR) | Skupaj podpora EU (v mio EUR) |

Kozloduj | KIDSF | 30 | 334,1 | 318,4 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 17 21 | 421,9 146,9 | 390,7 135,3 |

Bohunice V1 | BIDSF | 33 | 222,2 | 203,7 |

| Skupaj | 101 | 1125,1 | 1048,1 |

PRECEJŠEN PRIMANJKLJAJ SREDSTEV

23. Države članice prejemnice so marca 2011 posodobile svoje ocene stroškov razgradnje, ki so dosegli 5,3 milijarde EUR [18]. Primerjava s trenutno razpoložljivimi sredstvi za razgradnjo na nacionalni ravni in ravni programov prikazuje primanjkljaj v višini približno 2,5 milijarde EUR (glej diagram 6).

24. Slovaška se je obvezala, da bo dodatna finančna sredstva, ki so še potrebna za razgradnjo [19], zagotovila z vzpostavitvijo posebnega mehanizma financiranja (davka na prenos električne energije) in tako prispevala k zmanjšanju primanjkljaja sredstev. Litva in Bolgarija nista uvedli nobenega enakovrednega mehanizma. Dokončanje procesov razgradnje je zaradi neustrezne ureditve financiranja ogroženo.

DOSEŽEN NAPREDEK PRI BLAŽENJU UČINKOV ZAPRTJA JEDRSKIH ELEKTRARN

NEUSTREZNA OCENA POTREB PRI BLAŽENJU

25. V skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja je dobra praksa, da se cilji vsakega programa porabe določijo na osnovi ocene potreb [20]. To pomeni, da je treba izdelati oceno posledic predčasnega zaprtja (npr. izpada proizvodnje električne energije, zanesljivosti oskrbe) v skladu z mednarodnimi standardi. Pri zasnovi potencialnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti, bi bilo treba upoštevati razmerje med njihovimi stroški in njihovim blažilnim učinkom [21]. Da se določi, ali je cilje blaženja mogoče obravnavati kot izpolnjene, je treba oceniti, kolikšna stopnja ublažitve je bila dosežena s financiranimi projekti.

OKVIR 1

ZAMUDE IN PREKORAČITVE STROŠKOV

V bolgarski jedrski elektrarni Kozloduj je bila poskusna tehnologija taljenja s plazmo izbrana brez pravega dokaza o njeni učinkovitosti in brez ustreznega upoštevanja zasnove in gradbenih stroškov (približno 30 milijonov EUR v primerjavi s petino za tradicionalne tehnologije).

V Litvi so bili v času revizijskega obiska veliki infrastrukturni projekti, ki so predpogoj za razgradnjo jedrske elektrarne Ignalina, v precejšnji zamudi glede na datume dokončanja iz prvotnih pogodb. To velja predvsem za: začasni obrat za izrabljeno gorivo – več kot 32 mesecev; obrat za ponovno uporabo trdnih odpadkov – 44 mesecev; obrat za obdelavo in skladiščenje trdnih odpadkov za ravnanje s kratko- in dolgoživimi nizko in srednje radioaktivnimi odpadki – 34 mesecev. Skupni strošek projekta začasnega obrata za izrabljeno gorivo se je povečal za 22 milijonov EUR (15,6 %).

Začasno skladišče za radioaktivne odpadke v jedrski elektrarni Bohunice na Slovaškem, ki naj bi prvotno začelo obratovati leta 2010, je bilo v času revizije še v postopku oddaje javnega naročila. Posledično je bila razpoložljivost območij za začasno skladiščenje prepoznana kot možno ozko grlo. Obrat za sproščanje materialov, ki nastanejo pri razgradnji, v okolje zamuja več kot leto dni. Do začetka njegovega obratovanja iz jedrske elektrarne Bohunice V1 ni dovoljeno izpuščati nobenih materialov.

DIAGRAM 6

PRIMANJKLJAJ SREDSTEV ZA RAZGRADNJO

Vir: Načrti za razgradnjo in informacije, pridobljene na seji odbora programa pomoči za razgradnjo jedrskih elektrarn marca 2011.

| Ocene v načrtih razgradnje (v milijonih EUR) | Najnovejše ocene stroškov (v milijonih EUR) | Razpoložljiva sredstva (vsi viri) (v milijonih EUR) | Primanjkljaj sredstev (v milijonih EUR) |

JE Kozloduj Enote 1 do 4 | 1118 | 1243 | 664 | 579 |

JE Ignalina Enoti 1 in 2 | 2019 | 2930 | 1450 | 1480 |

Bohunice V1 Enoti 1 in 2 | 950 | 1146 | 720 | 426 |

SKUPAJ | 4087 | 5319 | 2834 | 2485 |

26. V diagramu 7 je povzet rezultat s strani Sodišča opravljenega pregleda ocen potreb, ki so osnova za opredeljene strateške načrte za revidirane programe. Ocena potreb na ravni programa, ki je vodila h konkretni strategiji blaženja posledic, je bila prvotno opravljena samo za program jedrske elektrarne Kozloduj. Vendar pa je ta ocena zastarela in ni več pomembna. Zato se vsak projekt, ki je skladen z nacionalno energetsko strategijo, po definiciji upošteva kot posledica zaprtja jedrskih elektrarn.

27. EBOR je oceno potencialnega učinka načrtovanih projektov izvedla samo v primeru Kozloduja. Kar zadeva dejanske dosežke ukrepov blaženja in njihov prispevek k ciljem programa, jih niso ocenili niti izvedbeni organi (EBOR, Centralna agencija za vodenje projektov) niti Komisija.

DIAGRAM 7

OCENA NAČRTOVANJA BLAŽENJA POSLEDIC

Revizijsko vprašanje | OCENA SODIŠČA |

PROGRAM KOZLODUJ (Bolgarija) | PROGRAM IGNALINA (Litva) | PROGRAM BOHUNICE V1 (Slovaška) |

Ali je bila opravljena ocena potreb na ravni programa? | Da | Ne | Ne |

Ali je bil ocenjen učinek blaženja, dosežen s programi? | Delno | Ne | Ne |

OKVIR 2

ŠIBKA POVEZAVA MED DEJAVNOSTMI BLAŽENJA POSLEDIC IN PREDČASNIM ZAPRTJEM REAKTORJEV

V Bolgariji je program prispeval sredstva za izboljšanje energetske učinkovitosti v javnih zgradbah (šolah, bolnišnicah, stavbah ministrstev, gledališčih). Povezavo z zaprtjem enot 1 in 4 jedrske elektrarne Kozloduj predstavlja dejstvo, da bo izboljšanje energetske učinkovitosti nadomestilo manjši del izpada proizvodnje, pod pogojem, da se ohranijo vzorci porabe.

V Litvi je program zagotovil prispevek instrumentu Agencije za stanovanja in razvoj mest, namenjenemu prenovi večdružinskih stavb in ustanovljenemu za izboljšanje energetske učinkovitosti 24000 stanovanjskih stavb. Program Ignalina je podprl tretjino od približno 570 posameznih projektov, ki so se že začeli v okviru tega programa. Povezavo z zaprtjem jedrske elektrarne Ignalina predstavlja dejstvo, da bo izboljšanje energetske učinkovitosti zmanjšalo porabo energije in tako delno nadomestilo izpad njene proizvodnje. Septembra 2009 je bil instrument ukinjen, nadomestil pa ga je instrument finančnega inženiringa, ki se financira iz strukturnih skladov.

Na Slovaškem je program financiral posodobitev 220 kV prenosnega omrežja, katerega glavni dobavitelj električne energije je bila jedrska elektrarna Bohunice V1. Vendar pa je bilo omrežje zastarelo že v času odločitve za zaprtje in bi ga bilo treba posodobiti tudi, če bi elektrarna še vedno obratovala. Posodobitev je večinoma koristila ostalim proizvajalcem, ki prispevajo energijo v prenosno omrežje (npr. drugim jedrskim elektrarnam).

PESTROST FINANCIRANIH DEJAVNOSTI BLAŽENJA POSLEDIC

28. Programi so podpirali številne ukrepe za blaženje učinkov izpada proizvodnje električne energije zaradi predčasnega zaprtja jedrskih elektrarn. Do 31. decembra 2010 je bilo v okviru programov začetih 48 projektov, ki so prispevali k blaženju posledic predčasnega zaprtja teh treh elektrarn. Skupna vrednost teh projektov je znašala 1,34 milijarde EUR. Več kot polovico tega zneska je financirala EU. V diagramu 8 je pregled projektov blaženja posledic, ki so jih financirali ti trije revidirani programi.

29. Obiski elektrarn so potrdili, da so posamezni projekti ustrezali grobo opredeljenim prednostnim nalogam programov in prispevali k blaženju učinkov predčasnega zaprtja osmih jedrskih reaktorjev (glej Prilogo IV). Vendar raven dosežene ublažitve ni znana. Poleg tega ni bilo vedno mogoče vzpostaviti neposredne povezave s predčasnim zaprtjem reaktorjev, prav tako ni bilo mogoče dokazati opredelitve prednostnih dejavnosti blaženja posledic (glej okvir 2). V razmerah, ko sredstva že tako niso zadostna, to ogroža doseganje ciljev programov ter povzroča zamude pri zaključku procesa razgradnje.

DIAGRAM 8

PREGLED PROJEKTOV BLAŽENJA POSLEDIC PO PROGRAMIH IN KANALIH FINANCIRANJA

Vir: Evropsko računsko sodišče, na podlagi informacij, ki sta jih posredovali EBOR in Centralna agencija za vodenje projektov.

Program | Finančni kanal | Število projektov | Skupna vrednost projektov (v mio EUR) | Skupaj podpora EU (v mio EUR) |

Kozloduj | KIDSF | 28 | 454,8 | 241,8 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 3 10 | 475,5 36,1 | 260,4 36,1 |

Bohunice V1 | BIDSF | 7 | 376,8 | 190,4 |

| Skupaj | 48 | 1343,2 | 728,8 |

ODGOVORNOST ZA PROGRAM IN ORGANIZACIJA UPRAVLJANJA

ŠIBKA ODGOVORNOST ZA USPEŠNOST PROGRAMOV

30. Učinkovito upravljanje zahteva določitev jasne delitve odgovornosti za uporabo sredstev programov in dosego njihovih ciljev. Ne glede na način upravljanja, mora imeti končno odgovornost za izvajanje programov Komisija, ki mora tudi odgovarjati za uporabo sredstev [22].

31. Upravljanje programov vključuje več ravni. Za pripravo programov so tako odgovorni Komisija, EBOR, Centralna agencija za vodenje projektov, skupščina prispevajočih v mednarodne sklade za jedrsko razgradnjo, upravljavci jedrskih elektrarn in zadevne države članice. Komisija ni poskrbela za preoblikovanje široko opredeljenih prednostnih nalog iz pristopnih pogodb in poznejših uredb Sveta (glej odstavek 8) v skladen niz podrobnih ciljev in kazalnikov.

32. Noben od zgoraj omenjenih organov ni vzpostavil sistema za spremljanje in ocenjevanje napredka pri doseganju splošnih ciljev programov, razgradnji osmih reaktorjev in blaženju posledic njihove zaustavitve. Zato sta spremljanje dosežkov programov ter poročanje o njih otežena na vseh ravneh.

33. Komisija je julija 2011 poročala o programu razgradnje za Litvo, Slovaško in Bolgarijo, in sicer o njegovem upravljanju, nastalih odhodkih in napredku pri ključnih projektih [23]. Nekaj informacij o napredku vseh treh programov razgradnje je bilo tudi podanih v podporo letnim odločbam Komisije o financiranju in v dveh splošnih poročilih, ki jih je Komisija v letih 2004 in 2007 pripravila o uporabi finančnih sredstev, namenjenih razgradnji jedrskih elektrarn v vseh 27 državah članicah [24].

34. Poročilo iz leta 2011 predstavlja njihovo prvo konsolidirano oceno uporabe finančnih sredstev, namenjenih Bolgariji, Litvi in Slovaški, ali napredka programov. Vendar ne vsebuje jasnih navedb o doseganju splošnih ciljev pri razgradnji in blaženju. Pred objavo tega poročila je bil v tem pogledu edini razpoložljivi vir vmesno vrednotenje, objavljeno leta 2007 [25], v katerem ni bil zajet program Kozloduj, ker ima drugačno pravno podlago.

35. Posledica pomanjkanja zadostnih informacij in številnih ravni upravljanja je razpršena odgovornost. Ni bilo jasno, kdo je odgovoren za celotno izvajanje programa, zlasti pa ne, ali so sredstva EU imela želeni učinek. Nadzor Komisije se je namesto na obseg napredka, doseženega pri uresničevanju ciljev programa kot celote, osredotočil na proračunsko izvrševanje finančnih odobritev in izvajanje projektov.

36. Nezadostno merjenje napredka pri uresničevanju ciljev programov in neustrezno spremljanje učinkovitosti uporabe virov pomenita, da ni nihče odgovoren za splošno smotrnost poslovanja pri programu.

NEDOKONČANE ORGANIZACIJSKE SPREMEMBE

37. Uspeh procesa razgradnje z vidika pravočasnega doseganja pričakovanih rezultatov ob sprejemljivih stroških je odvisen od sposobnosti prilagajanja na spreminjajoče se potrebe. To v tem primeru pomeni predvsem gladek prehod jedrskih elektrarn iz obratujočih organizacij v organizacije za razgradnjo [26]. V ta namen bi struktura notranjega upravljanja morala:

določiti prednostne naloge za dodelitev razpoložljivih sredstev;

usklajevati in spremljati vse dejavnosti do zaključka procesa razgradnje ter

usmerjati skupine za razgradnjo, da se zagotovita varnost in stroškovna učinkovitost projekta.

38. Precejšen del odhodkov programov (26 %) je bil dodeljen spodbujanju načrtovanja in izvajanja procesa razgradnje, in sicer predvsem za:

kritje vseh stroškov specializiranih svetovalnih služb za razgradnjo, ki so del organizacij upravljavcev elektrarn, v višini 125 milijonov EUR in

financiranje stroškov delovne sile v višini 147 milijonov EUR za približno 1500 zaposlenih v vseh treh jedrskih elektrarnah.

Te stroške je treba prišteti stroškom poslovanja EBOR (16,8 milijona EUR) in Centralne agencije za vodenje projektov (1,5 milijona EUR).

39. Reaktorji so bili zaustavljeni med letoma 2002 in 2009. Vendar programi še niso sprožili potrebnih organizacijskih sprememb, ki bi upravljavce spremenile v učinkovite organizacije za razgradnjo. Še zlasti je opaziti, da:

imajo organizacije ali službe za razgradnjo omejen vpliv na določanje prednostnih nalog in kasnejšo dodelitev razpoložljivih sredstev;

doseženega napredka pri izvajanju načrtov za razgradnjo ne morejo oceniti, ker ni ustreznih orodij za načrtovanje in spremljanje, ter da

so odgovorne službe, tudi pri nalogah povsem upravne narave, še vedno zelo odvisne od dela zunanjih svetovalcev.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

40. Finančna pomoč EU v podporo ukrepom za razgradnjo in blaženje posledic v Bolgariji, Litvi in na Slovaškem je tem državam članicam olajšala izpolnjevanje zavez glede predčasnega zaprtja osmih jedrskih reaktorjev. Reaktorji so sedaj zaprti in delno izpraznjeni, izvedena so glavna pripravljalna dela in začelo se je razstavljanje. Vendar je napredek po več kot desetih letih pomoči EU počasen, saj številni projekti še vedno vključujejo pripravljalne dejavnosti. Poleg tega so prisotne nejasnosti glede potreb, ki jih je zaradi predčasnega zaprtja še treba zadovoljiti, saj ni nobene celovite ocene le-teh.

41. Zaradi relativno ohlapnega političnega okvira se programi ne morejo opreti na celovito oceno potreb, določitev prednosti ter zastavljanje posebnih ciljev in rezultatov, ki jih je treba doseči. Osnovnih podatkov o popisih ravnanja z radioaktivnimi odpadki (in njihovih opredelitev) ni ali pa na njihovi podlagi še niso bili pripravljeni podrobni načrti za razgradnjo. Tehnologije in obrati, potrebni za predelavo in skladiščenje radioaktivnih odpadkov, še niso bili v celoti zasnovani. Odgovornosti so razpršene. Nadzor Komisije se namesto na uresničevanje ciljev programa kot celote osredotoča na izvrševanje proračuna in izvajanje projektov.

42. Celotni stroški dokončanja programov sicer niso znani, vendar je jasno, da je sredstev odločno premalo. Zaradi tega je dokončanje razgradnje ogroženo.

PRIPOROČILO

DOLOČITI OBSEG PODPORE EU NA CILJNO NARAVNAN NAČIN

(a) Komisija bi morala vzpostaviti pogoje za uspešno, učinkovito in gospodarno uporabo sredstev EU. V ta namen bi morala:

pripraviti podrobno oceno potreb, ki bo prikazala dosedanji napredek programov, dejavnosti, ki jih je še treba izvesti, in celotni načrt financiranja z opredeljenimi viri financiranja, ki jih bodo zagotovile različne zainteresirane strani;

pred nadaljnjo porabo sredstev analizirati razpoložljiva sredstva in pričakovane koristi. To bi moralo privesti do uskladitve ciljev z razpoložljivim proračunom in do določitve smiselnih kazalnikov uspešnosti, ki jih bo kasneje za izvajanje celotnega programa mogoče po potrebi spremljati in o njih poročati.

(b) Če se bo EU odločila, kot je predlagala Komisija, da bo v naslednjem večletnem finančnem okviru zagotovila dodatno finančno pomoč, mora slednja temeljiti na predhodni oceni evropske dodane vrednosti takšnega posredovanja, v kateri bodo navedene posamezne dejavnosti, ki bodo financirane iz proračuna EU, ter upoštevani ostali viri financiranja, kot so strukturni skladi, in pogoji za izplačevanje sredstev EU.

To poročilo je sprejel senat II, ki ga vodi g. Harald NOACK, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na svojem zasedanju 26. oktobra 2011.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Po mnenju Komisije znesek, potreben za sanacijo območja jedrske elektrarne, znaša približno 10 do 15 % stroškov začetne investicije za razgradnjo posameznega reaktorja (glej COM(2004) 719 konč. z dne 26. oktobra 2004 – Poročilo o uporabi finančnih sredstev, namenjenih za razgradnjo jedrskih elektrarn).

[2] Glej odstavke 3, 4 in 13 Priporočila Komisije 2006/851/Euratom z dne 24. oktobra 2006 o upravljanju finančnih sredstev za razgradnjo jedrskih objektov, izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov (UL L 330, 28.11.2006, str. 31). Julija 2003 so Evropski parlament, Svet in Komisija v medinstitucionalni izjavi poudarili potrebo po primernih finančnih virih za dejavnosti razgradnje in ravnanja z odpadki (glej UL L 176, 15.7.2003, str. 56). Glej tudi tehnični dokument Mednarodne agencije za jedrsko energijo (IAEA) št. 1476 o finančnih vidikih razgradnje (http://www-pub.iaea.org/MTCD/publications/PDF/te_1476_web.pdf).

[3] Glej COM (2007) 794 konč. z dne 12. decembra 2007, str. 10 – Drugo poročilo o uporabi finančnih sredstev, namenjenih razgradnji jedrskih objektov, izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov.

[4] Evropski svet se je po nesreči v jedrski elektrarni Fukušima Daiči marca 2011 odločil, da je varnost vseh jedrskih elektrarn v EU treba preveriti s celovito in pregledno oceno tveganja in varnosti ("preskusi izjemnih situacij"). Evropski svet je sklenil, da bo začetne ugotovitve ocenil do konca leta 2011, na osnovi poročila Komisije (glej Sklepe predsedstva z dne 24.– 25. marca 2011, odstavek 31).

[5] Glavna nosilca financiranja EU sta bila programa Tacis (ki je zagotavljal tehnično pomoč partnerskim državam v Vzhodni Evropi in Osrednji Aziji) in Phare (ki je podpiral finančno in tehnično sodelovanje z državami kandidatkami iz srednje in vzhodne Evrope). To pomoč so dobivale številne države (Bolgarija, Češka, Madžarska, Litva, Romunija, Slovaška, Slovenija, Armenija, Kazahstan, Rusija in Ukrajina). Sodišče je o uporabi teh sredstev poročalo v svojem posebnem poročilu št. 25/98 (UL C 35, 9.2.1999, str. 1).

[6] V skladu z zakonsko zahtevo EU mora biti pred uporabo sredstev EU izvedena ocena, s katero se zagotovi, da so izhajajoče koristi sorazmerne z uporabljenimi sredstvi (glej Uredbo Sveta (ES, Euratom, ESPJ) št. 2333/95 z dne 18. septembra 1995 o spremembi finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 240, 7.10.1995, str. 1); glej tudi člen 27(4) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

[7] Komisija v svojem sporočilu "Proračun za strategijo Evropa 2020", Del I, COM(2011) 500 konč. z dne 29. junija 2011 predlaga, da se finančna podpora EU za razgradnjo v obdobju 2014–2020 nadaljuje (Razdelek – Pametna in vključujoča rast).

[8] Komisija odobrena proračunska sredstva namenja posameznim sporazumom, podpisanim s posredniškimi organi (ali, v nekaterih primerih, z upravičenci), z odobritvijo posameznih obveznosti. Na podlagi tega se potem odobrijo plačila posredniškim organom, ki jih nato dodelijo posameznim projektom in pogodbam. Na koncu posredniški organi sredstva razdelijo izvajalcem.

[9] Finančna uredba št. 1605/2002 (glej člene 53 do 57) določa, da lahko Komisija pod določenimi pogoji prenese svoje naloge izvrševanja. Da lahko Komisija to stori, je posebej določeno tudi v pristopnih pogodbah in ustreznih uredbah Sveta.

[10] EU v vse tri mednarodne podporne sklade za razgradnjo prispeva največ sredstev (96 %). Ostali evropski donatorji prispevajo 60 milijonov EUR. To so: Belgija, Danska, Nemčija, Irska, Grčija, Španija, Francija, Luksemburg, Nizozemska, Avstrija, Poljska, Finska, Švedska, Združeno kraljestvo, Norveška in Švica. Od leta 2004 je EU edina donatorica.

[11] Glej Uredbo Sveta št. 647/2010 z dne 13. julija 2010 (Bolgarija), Uredbo Sveta št. 1990/2006 z dne 21. decembra 2006 (Litva) in Uredbo Sveta št. 549/2007 z dne 14. maja 2007 (Slovaška). EBOR sredstva EU upravlja po načinu "skupnega upravljanja" izvrševanja proračuna, ki vključuje prenos funkcij upravljanja na mednarodne organizacije. Slednje morajo v svojih računovodskih in revizijskih postopkih, postopkih notranje kontrole in postopkih za javno naročanje uporabljati standarde, ki zagotavljajo enaka jamstva kot mednarodno sprejeti standardi (člen 53d Uredbe št. 1605/2002).

[12] Centralna agencija za vodenje projektov sredstva EU upravlja po načinu "neposrednega centraliziranega" izvrševanja proračuna, ki vključuje prenos izbranih nalog s Komisije na nacionalno agencijo. Slednja mora v svojih računovodskih in revizijskih postopkih, postopkih notranje kontrole in postopkih za javno naročanje uporabljati standarde, ki zagotavljajo enaka jamstva kot mednarodno sprejeti standardi (členi 53a, 54 do 57 Uredbe št. 1605/2002). Centralna agencija za vodenje projektov upravlja 332 milijonov EUR oziroma 16 % celotne podpore, dodeljene tem trem državam do konca leta 2010.

[13] To možnost predvidevajo uredbe Sveta, sprejete v letih 2006, 2007 in 2010 (glej opombo 11).

[14] Glavni prejemniki donacij za projekte razgradnje so upravljavci elektrarn. Glavni prejemniki donacij za projekte za blaženje posledic so javni organi ali zasebna podjetja.

[15] Številne mednarodne organizacije (Mednarodna agencija za jedrsko energijo, Agencija za jedrsko energijo in Komisija) imajo razgradnjo jedrske elektrarne Greifswald (Nemčija) za zgled najboljše prakse.

[16] Za postopke javnega naročanja je bil opravljen omejen pregled na podlagi lastnih postopkov izvajalskih organov. Javna naročila, ki se financirajo prek mednarodnih podpornih skladov za razgradnjo, ki jih upravlja EBOR, razpišejo prejemniki donacij. Podjetja se izberejo po pravilih EBOR za javno naročanje. Slednja postopek spremlja kot upraviteljica sklada. Centralna agencija za vodenje projektov izvaja javno naročanje po nacionalnih pravilih za javno naročanje.

[17] To vključuje načrt upravljanja območja, vloge in odgovornosti sodelujočih organizacij, varnostne ukrepe in ukrepe za zaščito pred sevanjem, zagotavljanje kakovosti, načrt za ravnanje z odpadki, zahteve glede dokumentacije in vodenja evidence, oceno varnosti in okoljsko oceno ter s tem povezana merila, ukrepe nadzora med fazo izvajanja, po potrebi ukrepe fizične zaščite ter vse druge zahteve, ki jih določi regulativni organ (glej Mednarodna agencija za jedrsko energijo, Safety requirement No WS-R-5 (Varnostna zahteva št. WS-R-5), Decommissioning of facilities using radioactive material (Razgradnja obratov, ki uporabljajo radioaktivne materiale), str. 10, Dunaj, 2006 in tehnični dokument št. 1394, Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned (Načrtovanje, upravljanje in organizacija razgradnje jedrskih obratov: pridobljene izkušnje), Dunaj, maj 2004).

[18] Prispevki k seji odbora programa pomoči za razgradnjo jedrskih elektrarn z dne 16. marca 2011.

[19] COM(2004) 624 konč. z dne 29.9.2004, str. 3.

[20] Opomba 9.

[21] Priporočilo Komisije 2006/851/Euratom.

[22] Pogodba določa, da Komisija izvršuje proračun EU na lastno odgovornost (člena 17(1) PEU in 317 PDEU). Zahteva za količinsko opredelitev ciljev in spremljanje napredka njihovega uresničevanja je v zakonodaji EU določena od leta 1990 (glej Uredbo Sveta (Euratom, ESPJ, EGS) št. 610/90 z dne 13. marca 1990 o spremembi finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti). Koncept je bil leta 2002 nadgrajen z uvedbo standarda specifičnih, merljivih, dosegljivih, ustreznih in časovno opredeljenih ciljev (SMART) (glej člen 27(3) Uredbe št. 1605/2002).

[23] Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi finančnih sredstev v letih od 2004 do 2009, dodeljenih Litvi, Slovaški in Bolgariji za pomoč pri razgradnji predčasno zaustavljenih jedrskih elektrarn v skladu z akti o pristopu (COM(2011) 432).

[24] COM(2004) 719 in COM(2007) 794. Trenutno je v pripravi tretje poročilo.

[25] Mid-term evaluation of the decommissioning assistance to Lithuania and Slovakia provided under the protocols to the Treaty of Accession, Final Report, september 2007 (Vmesno vrednotenje pomoči Litvi in Slovaški za razgradnjo, zagotovljene po protokolih k pristopni pogodbi, končno poročilo). Splošni zaključek poročila je, da je program pomoči EU zadevnim državam za razgradnjo "nekaj vmes". Izstopa pomembno dejstvo, da pomoč EU za razgradnjo ne temelji na skladni strategiji.

[26] Glej IAEA, Organization and management for decommissioning of large nuclear facilities (Organizacija in upravljanje razgradnje velikih jedrskih obratov), Technical reports series No. 399 (Tehnična poročila št. 399), Dunaj 2000; Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned (Načrtovanje, upravljanje in organizacija razgradnje jedrskih obratov: pridobljene izkušnje), IAEA-TECDOC-1394, Dunaj, maj 2004; Decommissioning of facilities using radioactive material (Razgradnja obratov, ki uporabljajo radioaktivne materiale), Safety requirements No WS-R-5 (Varnostne zahteve št. WS-R-5), Dunaj, 2006.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

ŽIVLJENJSKI CIKEL JEDRSKE ELEKTRARNE

+++++ TIFF +++++

Vir: Evropsko računsko sodišče, na podlagi splošnih usmerjevalnih gradiv, ki sta jih objavili Mednarodna agencija za jedrsko energijo in Agencija za jedrsko energijo.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

PREGLED FINANČNIH TOKOV NA DAN 31. DECEMBRA 2010

Program Kozloduj (Bolgarija)

+++++ TIFF +++++

Program Ignalina (Litva)

+++++ TIFF +++++

Program Bohunice V-1 (Slovaška)

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

PRILOGA III

OCENA 16 PROJEKTOV RAZGRADNJE

JE | Projekt | Ocena Sodišča |

Bohunice | Revidirani projekt št. 1 Enota za vodenje projektov – Svetovalne storitve v podporo enoti za vodenje projektov v jedrski elektrarni Bohunice V1 za varno in stroškovno učinkovito izvajanje vseh podpornih dejavnosti razgradnje, financiranih s strani BIDSF v obdobju 2003–2011, ter za nadaljevanje sistematičnega razvoja zaloge podpornih projektov razgradnje jedrske elektrarne Bohunice V1 s posebnim poudarkom na obdobju 2007–2013. | Svetovalec enoti za vodenje projektov je imel odločilno vlogo pri zasnovi in izvajanju procesa razgradnje, vendar je bil napredek, dosežen pri oblikovanju in izvajanju strategije razgradnje, nezadosten. Prisotne so tudi slabosti v organizacijski strukturi. |

Revidirani projekt št. 2 Zanesljiva oskrba s toploto in paro ter prenova pomožne kotlovnice na lokaciji Bohunice: predelava pomožnih sistemov za paro za zagotovitev rezerve za Bohunice V2 (jedrska elektrarna v obratovanju), Bohunice A1 (ločena elektrarna v postopku razgradnje) in obstoječe obrate za izrabljeno gorivo in radioaktivne odpadke po zaprtju Bohunice V1. | Cilji projekta so bili doseženi v celoti. Vendar ta projekt nima jasne povezave s procesom razgradnje. Bolj kot z zaprtjem jedrske elektrarne Bohunice V1 je povezan z obratovanjem jedrske elektrarne Bohunice V2. |

Revidirani projekt št. 3 Posode za skladiščenje izrabljenega goriva: dobava 26 kompaktnih posod za skladiščenje izrabljenega jedrskega goriva in izvajanje vsakršnih s tem povezanih storitev proizvodnje, prevoza, testiranja in prevzema posod. | Revizija potrjuje uresničitev vseh projektnih ciljev v skladu s časovnim načrtom in proračunom. Vendar pa je treba omeniti, da se kupljene posode ne bodo uporabljale za izrabljeno jedrsko gorivo, odstranjeno iz enot Bohunice V1, in da njihova dobava za napredek razgradnje elektrarne torej ni bila potrebna. |

Revidirani projekt št. 4 Študija izvedljivosti razširitve nacionalnega odlagališča Močovce. | Ta projekt je v precejšnjem zaostanku, ker jedrska elektrarna Bohunice V1 ni zagotovila potrebnih informacij za izvedbo študije. Možnost uporabe študije izvedljivosti je lahko omejena zaradi več dejavnikov. |

Revidirani projekt št. 5 Izvajanje programa razgradnje s človeškimi viri, ki so na voljo v jedrski elektrarni Bohunice V1: financiranje delavcev, ki so sodelovali pri pripravi in izvajanju dejavnosti razgradnje, da se obdržijo njihove izkušnje in znanje. | Financiranje osebja, ki je sodelovalo pri izvajanju nalog pri predpripravi na razgradnjo, ni sprožilo organizacijskih sprememb, ki bi omogočile jasno določitev osebja, ki je prispevalo k prehodu v organizacijo za razgradnjo inzagotovile centralizirano in primerno spremljanje dejavnosti predpriprave na razgradnjo. |

Ignalina | Revidirani projekt št. 6 (IIDSF) Začasno skladišče za elemente izrabljenega goriva iz enot 1 in 2 jedrske elektrarne Ignalina: projektiranje in izgradnja začasnega skladišča za preostalih 19000 elementov izrabljenega jedrskega goriva v enotah 1 in 2 jedrske elektrarne Ignalina, ki jih je treba skladiščiti v posodah (zasnovanih in izdelanih v okviru projekta). | Izvajanje tega projekta je v precejšnjem zaostanku. Ta bo močno vplival na jedrsko varnost, dokler ne bodo vsi elementi izrabljenega goriva spravljeni v posode, in na obratovalne stroške elektrarne (dodatni stroški vzdrževanja). |

Revidirani projekt št. 7 (IIDSF) Obrat za ravnanje s trdnimi odpadki in njihovo skladiščenje: projektiranje, podpora pri podeljevanju licenc, nabava, izgradnja in zagon novih obratov za ravnanje s trdnimi odpadki in njihovo skladiščenje, ki bodo zgrajeni v jedrski elektrarni Ignalina. | Izvajanje projekta močno zaostaja (podprojekt B2, obrat za odstranjevanje trdnih odpadkov je zamujal za 44 mesecev, podprojekt B3/4, obrat za obdelavo in skladiščenje trdnih odpadkov pa za 34 mesecev). Ti zaostanki so kritičnega pomena za celotno izvajanje programa razgradnje, saj so poti ravnanja z odpadki potrebne že v zgodnji fazi, da se omogoči izvajanje prvih projektov razstavljanja in dekontaminacije, in posledično bodo po vsej verjetnosti za dokončanje projekta potrebna dodatna sredstva iz sklada IIDSF. |

Revidirani projekt št. 8 (IIDSF) Zanesljivi viri toplote in pare za jedrsko elektrarno Ignalina in mesto Visaginas: obnova/nadomestitev in razširitev zastarele začasne rezervne kotlovnice za proizvodnjo pare in toplote, da se jedrski elektrarni Ignalina med njeno razgradnjo in daljinskemu sistemu ogrevanja mesta Visaginas po zaprtju enote 2 zagotovi neprekinjena in zanesljiva oskrba s toploto in paro. | Prvotni cilji projekta, kar zadeva njihovo naravo, roke in proračun, so bili doseženi, prav tako projekt prispeva k izvajanju procesa razgradnje. Projekt je bil potreben predvsem zaradi zastarelosti obstoječih sistemov. Sodelovanje enote za vodenje projekta razgradnje pri tem projektu ni bilo potrebno, ker izgradnja ni bila neposredno povezana z razgradnjo jedrske elektrarne. |

Revidirani projekt št. 9 (IIDSF) Projektiranje, načrtovanje in licenciranje dejavnosti razstavljanja in dekontaminacije stavbe turbine enote 1 jedrske elektrarne Ignalina: priprava glavnih dokumentov za projektiranje, načrtovanje in izdajo licenc, ki so potrebni za pridobitev dovoljenja za izvajanje dejavnosti razstavljanja in dekontaminacije v stavbi turbine enote 1 jedrske elektrarne Ignalina, ter določitev in nabava potrebnih orodij za izvajanje teh dejavnosti. | Zunanje izvajanje dejavnosti tega projekta ni temeljilo na ustrezni oceni razpoložljivosti potrebnih znanj in spretnosti ter tehničnih zmogljivosti zaposlenih v elektrarni niti na upoštevanju stroškovne učinkovitosti takšnega izvajanja. |

Revidirani projekt št. 10 (IIDSF) Podpora enoti za vodenje projekta: zagotovitev podpore pri vodenju in projektiranju službi za razgradnjo enote za vodenje projekta v jedrski elektrarni Ignalina. | Svetovalec enoti za vodenje projekta je bistveno prispeval k razvoju projekta razgradnje. Kljub temu je bilo ugotovljenih več pomanjkljivosti: obseg dela svetovalca prispeva k povečanju stroškov njegovega dela (izvajanje splošnih nalog projektnega vodenja in upravnih nalog namesto osredotočenja na posebno tehnično svetovanje v zvezi z razgradnjo jedrske elektrarne);nezadosten razvoj organizacijske strukture JE Ignalina. |

Revidirani projekt št. 11 (Centralna agencija za vodenje projektov) Infrastruktura jedrske elektrarne Ignalina: priprava lokacije in razvoj infrastrukture (čiščenje območja, oskrba z elektriko, toploto, telekomunikacijami in vodo) v podporo izvajanju glavnih projektov razgradnje. | Ta projekt je bil na splošno zadovoljivo izveden. Vendar pa so precejšnje zamude pri izvajanju projektov razgradnje, ki morajo biti izvedeni pred ostalimi projekti (in predvsem podprojekta B3/4 v zvezi z obratom za obdelavo in skladiščenje trdnih odpadkov, glej revidirani projekt št. 7), vplivale na izvajanje podprojektov, povezanih z infrastrukturo na lokaciji. |

Revidirani projekt št. 12 (Centralna agencija za vodenje projektov) Odlagališče za zelo nizko radioaktivne odpadke: zasnova, izgradnja in licenciranje odlagališča za zelo nizko radioaktivne kratkožive trdne odpadke. | Omeniti je treba: da obseg tega projekta ne zajema vseh potrebnih faz za skladiščenje radioaktivnih odpadkov v elektrarni; zajeta sta le projektiranje odlagališča in izgradnja območja za začasno skladiščenje, ki je namenjeno zbiranju in varnemu začasnemu skladiščenju radioaktivnih odpadkov med posameznimi operacijami odlaganja;da je projekt v precejšnjem zaostanku, kar zadeva postopek pridobivanja licence za gradnjo. |

Kozloduj | Revidirani projekt št. 13 Enota za vodenje projektov – Svetovanje: svetovalna podpora za pomoč jedrski elektrarni Kozloduj pri izvajanju podpornih dejavnosti razgradnje enot 1 do 4. | Čeprav je imel svetovalec iz enote za vodenje projektov ključno vlogo pri spremembi strategije razgradnje, je pri upravljanju tega projekta več pomanjkljivosti: zaostanki pri izvajanju projekta;premalo zanesljive ocene stroškov razgradnje;pomanjkljiva opredelitev dejavnosti razgradnje, ki jih je treba izvesti;neobstoj popisov radioaktivnih odpadkov;zelo velik del svetovalnega dela se je nanašal na upravljanje projekta namesto na tehnično svetovanje glede izvajanja procesa razgradnje. |

Revidirani projekt št. 14 Skladišče za suho izrabljeno gorivo: projektiranje in izgradnja skladišča za suho izrabljeno gorivo za skladiščenje elementov izrabljenega goriva v posodah. | Ta projekt beleži velik zaostanek in prekoračitev proračuna: dokončanje skladišča za suho izrabljeno gorivo zamuja za 2,5 leta;zaradi sprememb prvotnih zahtev je prišlo do povišanja cen in spremembe cenovne osnove za pogodbo, kar je doslej povzročilo 19-odstotno prekoračitev proračuna. |

Revidirani projekt št. 15 Obrat za obdelavo in pripravo trdnih odpadkov z visokim kvocientom zmanjšanja prostornine: zasnova, izgradnja in zagon obrata za taljenje s plazmo za dosego visokega kvocienta zmanjšanja prostornine nizko in srednje radioaktivnih odpadkov. | Pri tem projektu obstaja velika nevarnost odstopanja stroškov. Poskusna tehnologija je bila izbrana brez pravega dokaza o njeni učinkovitosti inustreznega upoštevanja obratovalnih stroškov. |

Revidirani projekt št. 16 Človeški viri: spodbujanje učinkovite uporabe človeških virov, ki so na voljo v enotah 1 do 4 jedrske elektrarne Kozloduj, pri izvajanju posodobljene strategije za razgradnjo, da se zadrži znanje zaposlenih v elektrarni in zagotovi dinamičen prehod z obratovanja na razgradnjo. | Financiranje osebja, ki je sodelovalo pri izvajanju nalog predpriprave na razgradnjo, ni sprožilo organizacijskih sprememb, ki bi omogočile jasno določitev osebja, ki je prispevalo k prehodu v organizacijo za razgradnjo inzagotovile centralizirano in primerno spremljanje dejavnosti predpriprave na razgradnjo. |

--------------------------------------------------

PRILOGA IV

OCENA 6 PROJEKTOV BLAŽENJA POSLEDIC

JE | Projekt | Ocena Sodišča |

Bohunice | Revidirani projekt št. 1 Prenova elektronapajalne postaje Križovany: zagotovitev varne in zanesljive oskrbe nacionalnega prenosnega sistema z elektriko po dokončnem zaprtju jedrske elektrarne Bohunice V1 s prenovo 400 kV elektronapajalne postaje v kraju Križovany, vključno z dobavo opreme, vgradnjo, preskušanjem in zagonom ter s tem povezanimi projektantskimi in tehničnimi storitvami v obdobju 2004–2009. | Revizija je potrdila, da so bila načrtovana dela prenove dejansko dokončana v roku in v okviru proračuna. Vendar je med tem projektom in zaprtjem JE Bohunice V1 le šibka povezava. |

Ignalina | Revidirani projekt št. 2 (IIDSF) Nadgradnja litvanske jedrske elektrarne in izgradnja kombinirane plinsko-parne elektrarne: nadgradnja 1800 MWe litvanske jedrske elektrarne z vidika okoljevarstva, energetske učinkovitosti in zanesljivosti, da bi podaljšali njeno življenjsko dobo ter izboljšali zanesljivost oskrbe in stabilnost cen elektrike v Litvi. | Revizija je potrdila, da je projekt svoje rezultate dosegel, čeprav v manjšem obsegu (zmanjšanje posodobljene litvanske jedrske elektrarne). Opaziti je, da so se zaradi kasnejših dogodkov spremenili prvotni strateški dejavniki, ki so bili upoštevani pri projektih blaženja posledic. Posledično bo litvanska jedrska elektrarna delovala le kot rezervna proizvodna zmogljivost in ne kot nadomestna proizvodna zmogljivost, kot je bilo prvotno načrtovano. |

Revidirani projekt št. 3 (Centralna agencija za vodenje projektov) Izgradnja toplotnih postaj daljinskega ogrevanja v stanovanjskih območjih 1 in 2+3 v mestu Visaginas: preoblikovanje sistema za daljinsko ogrevanje mesta Visaginas iz sistema "odprtega tipa" v sistem "zaprtega tipa" za izboljšanje njegove učinkovitosti in zanesljivosti oskrbe s toploto po dokončnem zaprtju jedrske elektrarne Ignalina. | Pri reviziji so bile opažene precejšnje zamude pri izvajanju tega projekta. Zlasti druga faza, ki se nanaša na drugo in tretje stanovanjsko območje mesta Visaginas, zamuja skoraj 18 mesecev glede na načrt izvajanja, tako da je Centralna agencija za vodenje projektov razmišljala o zaustavitvi projekta v njegovi sedanji obliki. |

Revidirani projekt št. 4 (Centralna agencija za vodenje projektov) Prispevek instrumentu Agencije za stanovanja in razvoj mest v podporo izboljšanju energetske učinkovitosti večstanovanjskih stavb. | Ogledi na kraju samem so potrdili pozitivne rezultate, o katerih je poročala Agencija za stanovanja in razvoj mest: v okviru sofinanciranih projektov je bilo doseženo zmanjšanje potreb po toploti za med 30 % in 60 %. Vendar pa je bil pomen teh pozitivnih rezultatov zmanjšan zaradi omejenega deleža prispevka EU, dodeljenega instrumentu Agencije za stanovanja in razvoj mest prek Centralne agencije za vodenje projektov, v celotnem instrumentu (180 večdružinskih blokov v primerjavi s ciljno skupino 24000 stanovanjskih stavb). |

Kozloduj | Revidirani projekt št. 5 Posojilni instrument za energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije v Bolgariji: oblikovanje posojilnega instrumenta, ki je namenjen financiranju podjetij v zasebnem sektorju za projekte energetske učinkovitosti v industriji in manjše projekte obnovljivih virov energije. | Rezultati posojilnega instrumenta so v skladu z zastavljenimi cilji in prispevajo k blaženju posledic dogovorjenega predčasnega zaprtja enot 1 do 4 jedrske elektrarne Kozloduj. Vendar potreba po dodelitvi dodatnih sredstev iz sklada KIDSF temu instrumentu ni povsem upravičena, saj so financirani podprojekti videti ekonomsko upravičeni, podobnih ciljev pa se lotevajo tudi drugi evropski programi. Pristojni javni organi v Bolgariji v vodenje tega instrumenta niso vključeni. Zaradi povsem zunanjega izvajanja vodenja projekta je usklajevanje ukrepov, sprejetih v okviru posojilnega instrumenta, in ukrepov, izvajanih v okviru drugih nacionalnih ali evropskih programov, omejeno. |

Revidirani projekt št. 6 Ukrepi energetske učinkovitosti v javnih zgradbah za zmanjšanje povpraševanja: izboljšanje energetske učinkovitosti javnih zgradb (bolnišnic, šol in drugih). | Rezultati projekta so prispevali k blaženju posledic predčasne zaustavitve reaktorjev 1 do 4 jedrske elektrarne Kozloduj. Vendar obstoj drugih nacionalnih in evropskih programov, ki se nanašajo na iste cilje, postavlja potrebo po financiranju boljše energetske učinkovitosti v javnih zgradbah iz sklada KIDSF pod vprašaj. |

--------------------------------------------------