SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Končna ocena izvajanja Uredbe (ES) št. 614/2007 o finančnem instrumentu za okolje (LIFE+) /* COM/2013/0478 final */





SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Končna ocena izvajanja Uredbe (ES) št. 614/2007 o finančnem instrumentu za okolje (LIFE+) 1. UVOD Program LIFE je edini finančni instrument EU, ki je osredotočen samo na izvajanje okoljske politike in zakonodaje Unije. Izvajati se je začel leta 1992 in zdaj je v svojem četrtem programskem obdobju v okviru Uredbe (ES) št. 614/2007 o LIFE+[1] (v nadaljnjem besedilu: Uredba LIFE+). Ta uredba zajema obdobje 2007–2013 in predvideva finančna sredstva v višini 2,17 milijarde EUR. V okviru LIFE+ so mogoče tri oblike financiranja: · donacije za dejavnosti, ki predstavljajo 78 % proračuna. Dodeljujejo se za tri programske dele: Narava in biotska raznovrstnost, Okoljska politika in upravljanje ter Informacije in obveščanje; · donacije za poslovanje nevladnih organizacij, ki predstavljajo 3 % proračuna; · pogodbe o javnih naročilih za opravljanje storitev, ki predstavljajo 19 % proračuna. V skladu s členom 15(2) in (3) Uredbe je Komisija pripravila: – vmesni pregled, ki ga je Evropskemu parlamentu in Odboru LIFE+ predložila septembra 2010[2]; – predlog programa, ki bo nasledil LIFE+, ki ga je Evropskemu parlamentu in Svetu predložila decembra 2011[3]. Decembra 2012 je Komisija objavila rezultate študije s sklepi in priporočili o programu LIFE+ in njegovemu izvajanju[4]. Podatki in mnenja, zbrani in analizirani v končni oceni, kažejo, da po vmesni oceni iz leta 2010 ni prišlo do večjih sprememb v zvezi z naravo in izvajanjem programa LIFE+ ali kakovostjo njegovih rezultatov. Zato zaključki vmesne ocene na splošno še vedno veljajo. Vendar končna ocena v primerjavi s prejšnjimi ocenami kaže na nadaljnje izboljšave pri izvajanju programa[5]. Sporočilo v naslednjih oddelkih predstavlja ugotovljene dosežke ter preostale izzive in pomanjkljivosti programa LIFE. Predlog Komisije za instrument za obdobje 2014–2020, ki bo nasledil LIFE+, že obravnava ugotovljene izzive in slabosti. 2. DOSEŽKI IN IZZIVI 2.1. Dosežki LIFE+ je bil učinkovito orodje za spodbujanje izvajanja prednostnih nalog, določenih v Šestem okoljskem akcijskem programu (6. OAP)[6]. Imel je pomembno vlogo pri povečevanju ozaveščenosti, dobrega upravljanja in sodelovanja javnosti pri izvajanju okoljske politike in zakonodaje EU. Ocene potrjujejo, da je bil LIFE+ „uspešen instrument z znatno dodano vrednostjo EU“[7]. V dvajsetih letih obstoja je program LIFE poleg „količinsko opredeljenih koristi v višini približno 600 milijonov EUR na leto“ omogočil: · boljše ohranjanje in obnovo približno 4,7 milijona hektarjev površin; · boljšo kakovost vode na približno 3 milijone hektarjev veliki površini; · boljšo kakovost zraka za približno 12 milijonov ljudi; · zmanjšanje količine odpadkov za približno 300 000 ton in reciklažo enega milijona ton odpadkov; · zmanjšanje emisij CO2 za 1,13 milijona ton na leto. Vse to je bilo doseženo s skoraj 50 000 projektnimi dejavnostmi, vključno s pridobitvijo 194 milijonov hektarjev površin za izvajanje omrežja Natura 2000, več kot 95 000 usposabljanji, 6,1 milijona ljudmi, na katere so bila naslovljena sporočila, in 1,2 milijona učenci, dijaki in študenti, ki so pri njih sodelovali. Dodana vrednost EU Dodana vrednost EU programa LIFE+ izhaja iz njegove zmožnosti, da deluje kot platforma za izmenjavo najboljših praks in znanja, kar akterjem v EU omogoča medsebojno učenje na podlagi izkušenj in s tem učinkovitejše reševanje okoljskih problemov. V tematskem delu Narava in biotska raznovrstnost je LIFE+ na primer pomagal ustvariti platforme za sodelovanje, ki so s krepitvijo partnerstev pripomogle k prenašanju najboljših praks med deležniki in nosilci odločanja. LIFE+ omogoča tudi boljšo porazdelitev odgovornosti in solidarnosti pri ohranjanju skupnih okoljskih dobrin EU. S svojim spodbujevalnim delovanjem zagotavlja enkratne naložbe za odpravo začetnih ovir pri izvajanju okoljske in podnebne politike EU ter preskuša nove pristope. V vmesni oceni je navedeno, da je LIFE „še naprej pomemben, saj je edini finančni instrument EU, ki se izrecno osredotoča na okolje“[8]. Visoka raven dodane vrednosti EU je bila v okviru Uredbe dosežena z zagotavljanjem, da: · je bila kakovost posameznih projektov z donacijami za dejavnosti visoka, njihov učinek pa pomnožen s širjenjem in posredovanjem rezultatov projektov čim večjemu številu oblikovalcev politik in deležnikov po vsej EU; · so financirane nevladne organizacije pri oblikovanju in izvajanju politike lahko igrale učinkovito vlogo; · so bila javna naročila dobro načrtovana in usklajena z uradno dogovorjenimi prednostnimi nalogami. Vendar je bila dodana vrednost EU nekoliko ogrožena zaradi sistema nacionalnega dodeljevanja sredstev, ki je ogrozil kakovost financiranih projektov, in zaradi preobsežnih prednostnih nalog, ki so preprečile ustrezno usmerjenost v posebne potrebe in prednostne naloge. Ker je seznam prednostnih nalog programa LIFE+ opredeljen v Uredbi, med izvajanjem programa ni bilo mogoče uvesti zahtev, ki bi financiranje projektov omejile na posebne potrebe in prednostne naloge politike. Izbirni postopek in spremljanje projektov Temeljito ocenjevanje in izbirni postopek projektov LIFE+ sta zagotovila, da so financirani projekti dobro zasnovani in zato verjetno uspešni. Zunanje skupine s poglobljenim znanjem jezika in konteksta projektov so zagotovile stalno podporo in spremljanje na terenu. Upravičenci projektov menijo, da so bili deležni dobre podpore tako s strani zunanje skupine za spremljanje kot tudi tehničnih in finančnih referentov Komisije[9]. Donacije za poslovanje nevladnih organizacij Cilj tega sestavnega dela programa LIFE+ je evropsko usmerjenim okoljskim nevladnim organizacijam omogočiti, da prispevajo k uravnoteženemu sodelovanju deležnikov v procesu oblikovanja politik EU. Donacije za poslovanje so nevladnim organizacijam omogočile sodelovanje v delovnih skupinah EU, zagotavljanje informativnih gradiv in analiz, izvajanje dejavnosti ozaveščanja in posvetovalnih dejavnosti. Ocene potrjujejo, da je to financiranje še naprej pomembno, in ugotavljajo, da so izbrane nevladne organizacije pomembno prispevale k politiki EU. Javna naročila Evropska komisija uporablja javna naročila za izvedbo podpornih študij in pripravo ocen, za organiziranje sestankov, delavnic in seminarjev ter razvijanje in vzdrževanje računalniških sistemov (npr. spletišča LIFE ali informacijskega sistema Natura 2000). Ta del programa LIFE+ se prav tako uporablja za podporo Komisiji pri dejavnostih obveščanja, objavljanja in širjenja informacij, ki so osrednjega pomena za njen politični cilj. Take pogodbe so imele pomembno vlogo pri doseganju ciljev programa kljub razmeroma majhnemu obsegu v proračunu LIFE+. Ocene kažejo, da so odhodki, povezani z javnimi naročili, ustrezni in da so bile z njimi pokrite potrebe politike. Med rezultati so odmevne dejavnosti obveščanja in ozaveščanja. Čeprav je težko oceniti dejanski učinek takih ukrepov, so bili izvedeni v skladu z zahtevano kakovostjo in strateškimi potrebami. 2.2. Izzivi in ukrepi znotraj sedanjega okvira 2.2.1. Donacije za dejavnosti Strategija in skladnost Program LIFE+ je bil ocenjen kot ustrezen in potreben, saj ustvarja dodano vrednost EU za razvoj in izvajanje okoljske politike EU[10]. Vendar cilji programa niso vedno jasni in so včasih premalo skladni z drugimi politikami EU. Ugotovljeno je bilo, da je pomanjkanje jasnega strateškega pristopa in kritične mase pomanjkljivost programa, ki izhaja predvsem iz omejitev v Uredbi. Zato se pri izvajanju programa LIFE+ niso odrazile spremembe prednostnih nalog politike EU, zlasti v zvezi s tematskima deloma Okoljska politika in upravljanje ter Informacije in obveščanje. V ocenah sta bila kot prihodnja ukrepa priporočena boljše strateško in večletno načrtovanje in večja prožnost glede izbire in dopolnjevanja finančnih instrumentov. Poleg tega je bilo v ocenah ugotovljeno, da bi se moral tematski del Okoljska politika in upravljanje bolj osredotočati na izvajanje okoljske zakonodaje EU in ustvarjanje pomnoževalnega učinka. V skladu s členom 9 Uredbe program LIFE+ ne bi smel financirati dejavnosti, ki se lahko financirajo z drugimi sredstvi EU. To preprečuje uporabo različnih instrumentov EU za financiranje enega samega projekta. Vendar bi bili dobrodošli večja sinergija in usklajenost z nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi programi v državah članicah. Omejitve dejavnosti financiranja zunaj EU so zmanjšale učinkovitost programa pri obravnavanju okoljskih problemov EU, ki so posledica dejavnikov zunaj meja EU. Komisija nadaljuje svoja prizadevanja za boljše vključevanje rezultatov donacij za dejavnosti v razvoj in izvajanje politike znotraj sedanjega okvira programa LIFE+. Navodila za prosilce so bila bistveno spremenjena, zlasti v zvezi s tematskim delom Okoljska politika in upravljanje, da bi potencialnim upravičencem zagotovili večjo osredotočenost in boljše vodenje v okviru Uredbe LIFE+. Komisija je v skladu z določbami Uredbe LIFE+ zagotovila, da noben od projektov LIFE+ ni prejel tudi sredstev iz drugega instrumenta EU. Vendar so imeli v izbirnem postopku prednost projekti, ki so odražali sinergijo z drugimi skladi ali celovit pristop pri uporabi različnih skladov, saj so bila merila za izbor določena tako, da so taki projekti pri ocenjevanju dobili dodatne točke. Komisija se je prav tako odzvala na priporočila iz ocene in predlagala novo vrsto projektov, tj. integrirane projekte, v okviru programa, ki bo nasledil LIFE+. Integrirani projekti bi bili bolj osredotočeni na izvajanje politike EU v daljšem obdobju in s pridobitvijo dodatnih sredstev. Predlagani novi program bi prav tako uvedel možnost financiranja dejavnosti zunaj EU, kadar je to potrebno za izpolnjevanje okoljskih ali podnebnih ciljev EU. Upravno breme Upravno breme programa LIFE+ se je sčasoma povečalo zaradi strožjih zahtev glede uporabe in poročanja, zlasti v zvezi s finančnim upravljanjem, zaradi česar so se pojavili pomisleki glede učinkovitosti. Ko je bil program leta 2009 ločen na dve enoti, se je prav tako povečala upravna obremenitev posameznih referentov. Komisija si je prizadevala za poenostavitev postopkov in predlagala ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena programa, ki bo nasledil LIFE+. Prijava in izbirni postopek Postopki za prijavo in izbor projektov so bili ocenjeni kot predolgi in prezapleteni, zato bi jih bilo treba poenostaviti. Za odpravo teh pomislekov je bil leta 2011 uveden obrazec za spletno prijavo. V prvem pilotnem letu se je pokazalo nekaj začetnih težav, vključno z razhajanji med elektronsko in papirno obliko, ki jih je bilo treba odpraviti ročno. Komisija je po vsakem razpisu za zbiranje predlogov organizirala delavnice za morebitne prosilce za pojasnitev postopka prijave in povečanje kakovosti vlog. Te delavnice so bile zlasti osredotočene na države z majhnim številom in/ali uspešnostjo prosilcev. Komisija je tudi še naprej krepila in izboljševala dejavnosti širjenja informacij ter povečala svoja prizadevanja, da bi pritegnila nove prosilce, zlasti v zvezi z biotsko raznovrstnostjo in novimi temami v okviru tematskega dela Okoljska politika in upravljanje. Komisija je skrajšala trajanje izbirnega postopka, ne da bi to vplivalo na njegovo kakovost. Sistem e-prijave deluje dobro od razpisa za zbiranje predlogov 2012 in Komisija preučuje možnosti za razširitev uporabe elektronskega poročanja pri spremljanju projektov. Rezultati projekta in vključevanje Ocene vsebujejo predlog, naj Komisija izvede več naknadnih ogledov projektov, čeprav to ni določeno v Uredbi. Bolj sistematični sistem naknadnega spremljanja bi pomenil izboljšavo sedanje ureditve, saj bi bilo tako mogoče ugotoviti, kateri projekti resnično dosegajo dolgotrajne koristi. To bi pomagalo zagotoviti, da se rezultati projekta bolje izkoristijo in vključijo v oblikovanje politik. Na splošno bi bilo treba izboljšati prenos znanja in izkušenj, zlasti na ravni EU. Komisija zdaj bolj sistematično izvaja naknadne oglede, da bi ocenila trajnost projektov in na podlagi izkušenj prišla do zaključkov. Povečala je tudi prizadevanja za vključitev rezultatov projektov v razvoj in izvajanje politik v okviru delavnic in okroglih miz, na katerih sodelujejo upravičenci projektov in snovalci politik. Povezave med projekti in politiko v okviru tematskega dela Narava in biotska raznovrstnost so že močne, vendar bi bilo treba v naslednjem programskem obdobju še okrepiti prizadevanja, zlasti glede tematskega dela Okoljska politika in upravljanje. Obveščanje in ozaveščanje Ocene vsebujejo priporočila, naj se horizontalno ozaveščanje in obveščanje v zvezi s programom LIFE izboljšata ter naj se širjenje rezultatov projektov in znanja okrepi, zlasti na ravni EU. Uvedenih je bilo več izboljšav. Med temi je najbolj vidna posodobljena in izboljšana domača stran spletišča LIFE. Komisija redno objavlja tematske brošure, da bi pokazala, kako projekti LIFE obravnavajo okoljska vprašanja. Opravljene in objavljene so bile tri sintezne študije o vodi, odpadkih ter zraku in hrupu. Komisija je spodbujala mrežno povezovanje z organiziranjem srečanj za projekte na regionalni ravni in na ravni EU, da bi omogočila izmenjavo izkušenj in strokovnega znanja. Zlasti v okviru tematskega dela Narava in biotska raznovrstnost so upravičenci tesno sodelovali in si izmenjevali znanja, kar je prispevalo k oblikovanju znanstvenih spoznanj o ohranjanju narave in biotske raznovrstnosti, širše pa tudi k izvajanju direktiv o pticah in habitatih. Nacionalne organizacije in upravljanje Nacionalne kontaktne točke imajo pomembno vlogo pri zagotavljanju doslednosti, dopolnjevanja in usklajevanja programa LIFE+ z nacionalnimi programi. Vendar se zdi, da usklajevanje z drugimi, zlasti nacionalnimi viri sredstev še vedno ni zadovoljivo. Po mnenju nacionalnih kontaktnih točk obstaja možnost za večje črpanje sredstev na nacionalni ravni v okviru programa LIFE+. Nacionalne strategije se štejejo za pomembne za spodbujanje, širjenje in izvajanje programa v posameznih državah članicah. Vsaka država članica je predložila zelo različno število predlogov, deloma zaradi prejšnjih izkušenj s programom LIFE in deloma zaradi pomoči nacionalnih kontaktnih točk. To vodi v neenakomerno porazdelitev finančnih sredstev med države članice. Italija, Španija in Nemčija še naprej prejemajo visoke zneske v okviru podpore LIFE+, nekatere nove države članice pa so manj uspešne. Komisija izvaja usposabljanja za krepitev vloge nacionalnih kontaktnih točk pri pomoči prosilcem in upravičencem, razvila pa je tudi smernice za komunikacijske dejavnosti. Zdi se, da nacionalne dodelitve v Uredbi ne prispevajo k bolj uravnoteženi porazdelitvi projektov po EU, vendar je bil v nekaterih državah s prizadevanjem nacionalnih kontaktnih točk dosežen napredek. Taka uspešna prizadevanja bi bila potrebna tudi v drugih državah članicah. 2.2.2. Donacije za poslovanje nevladnih organizacij Čeprav je učinek posameznih donacij za poslovanje nevladnih organizacij težje oceniti kot učinek donacij za dejavnosti, je bilo ugotovljeno, da program donacij za nevladne organizacije ponuja visoko dodano vrednost s prispevanjem k razvoju in izvajanju politike. Merila za upravičenost so bila na splošno ocenjena kot ustrezna, vendar se zdi, da je zahteva glede članov v več državah v nasprotju z določbo, da se podpora lahko dodeli le upravičencu in ne članom. V prejšnjih ocenah so omenjene težave v zvezi s hitrostjo in časom plačil, ki povzročata likvidnostne težave nevladnih organizacij. V vmesnem pregledu je bil priporočen premik v časovnem razporedu izbirnega postopka ali prehod na večletne okvirne sporazume o partnerstvu, da bi se odpravile težave v zvezi z likvidnostjo in izboljšala stroškovna učinkovitost[11]. Komisija je izboljšala povratne informacije za nevladne organizacije glede odločitev o sofinanciranju in uvedene so bile nekatere izboljšave v zvezi s časom plačil, čeprav so bile te omejene zaradi časa, potrebnega za izvedbo finančnih postopkov Komisije. Komisija se je na zadnjem razpisu LIFE+ bolj osredotočila na letne prednostne naloge in uvedla element zunanjega ocenjevanja za povečanje objektivnosti v postopku ocenjevanja. V zvezi z naslednjim finančnim instrumentom je bila predlagana možnost večletne podpore kot sredstvo za zagotavljanje stabilnejše podpore, ki bi upravičeni nevladni organizaciji lahko omogočila dolgoročnejše načrtovanje. Spodbujalo se bo tudi večje sodelovanje članov mreže pri izvajanju donacij. 3. PRIHODNOST LIFE+ Kot je bilo že omenjeno, je bilo veliko priporočil iz ocen nezdružljivih z obstoječo Uredbo LIFE+, vendar so se upoštevala pri oblikovanju prihodnjega instrumenta. Komisija je v svojem sporočilu z dne 12. decembra 2011, ki ga je predložila Evropskemu parlamentu in Svetu, predlagala, da se novemu programu za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE) dodeli 3,2 milijarde EUR za obdobje 2014–2020. Predlagani novi program bo temeljil na uspehih sedanjega programa LIFE+, vendar bo preoblikovan tako, da bo imel večji učinek, da bo enostavnejši in bo omogočil večjo prožnost z večjim proračunom. Glavne predlagane spremembe so: · oblikovanje podprograma za podnebne ukrepe (800 milijonov EUR za celotno obdobje) s tremi prednostnimi nalogami: blažitev, prilagajanje, upravljanje in ozaveščenost; · boljša opredelitev strukture podprograma za okolje (2,4 milijarde EUR za celotno obdobje): biotska raznovrstnost, okolje in upravljanje; · uvedba integriranih projektov (IP) kot predstavitvenih projektov za izpolnjevanje okoljskih ciljev, zlasti s črpanjem drugih razpoložljivih sredstev EU in/ali nacionalnih sredstev. To bo zlasti zagotovilo večje dopolnjevanje in usklajevanje z ukrepi, financiranimi s sredstvi evropskih strukturnih skladov in Evropskega investicijskega sklada na področju narave, vode, odpadkov, kakovosti zraka ter blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje. Podprogram za okolje bo podpiral prizadevanja na naslednjih področjih: · v okviru sklopa Okolje in učinkovita uporaba virov, ki bo usmerjen v inovativnejše rešitve za boljše izvajanje okoljske politike in vključevanje okoljskih ciljev v druge sektorje; · v okviru sklopa Biotska raznovrstnost, v katerem se bodo oblikovale in izvajale najboljše prakse za zaustavitev izgube biotske raznovrstnosti in obnovo ekosistemskih storitev, hkrati pa se bo ohranila njegova prvotna osredotočenost na podpiranje območij Natura 2000, zlasti prek integriranih projektov, skladnih s prednostnimi okviri držav članic za ukrepanje; · v okviru sklopa Okoljsko upravljanje in informacije, v katerem se bodo poleg kampanje za ozaveščanje spodbujali tudi izmenjava znanja, širjenje najboljših praks in boljša skladnost. Podprogram za podnebne ukrepe zajema naslednje sklope: · sklop Blažitev podnebnih sprememb, ki bo usmerjen v zmanjševanje emisij toplogrednih plinov; · sklop Prilagajanje podnebnim spremembam, ki bo osredotočen na vse večjo prilagodljivost podnebnim spremembam; · sklop Podnebno upravljanje in informacije, ki bo usmerjen v izboljšanje ozaveščenosti, sporočanja, sodelovanja in širjenja informacij glede ukrepov za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje. Donacije za financiranje projektov bodo še vedno glavno intervencijsko sredstvo programa. Prav tako se predlagajo donacije za poslovanje nevladnih organizacij in drugih subjektov, obstajala pa bo tudi možnost prispevkov za inovativne finančne instrumente. V skladu s predlogom Komisije bodo postopki v okviru LIFE za obdobje 2014–2020 enostavnejši in prožnejši. 4. ZAKLJUČEK Čeprav je bilo v ocenah ugotovljeno, da bi bilo program LIFE+ mogoče izboljšati, na splošno velja, da je učinkovit in da se dobro upravlja. Kjer je bilo mogoče, so bile ugotovljene pomanjkljivosti odpravljene v končnih fazah sedanjega programskega obdobja. V primerih, ko so bile pomanjkljivosti povezane z Uredbo LIFE+, pa so se priporočila upoštevala pri oblikovanju predlaganega programa LIFE za obdobje 2014–2020. Komisija meni, da bi moral proračun EU še naprej zagotavljati pomoč državam članicam in EU kot celoti pri razvoju in izvajanju politik EU, tako prek posebnega instrumenta za okolje kot tudi z vključevanjem tega področja v proračunsko obsežnejše finančne instrumente. Zaradi neenakomernega in nezadostnega izvajanja okoljske in podnebne politike EU obstaja stalna potreba po posebnem instrumentu za okoljsko in podnebno financiranje. Komisija želi s svojim predlogom za novi program LIFE še naprej oblikovati in razvijati program, ki ga trenutno ureja uspešna Uredba LIFE+. [1] UL L 149, 9.6.2007. [2] http://ec.europa.eu/environment/life/publications/lifepublications/evaluation/index.htm#mte2010 [3] http://ec.europa.eu/environment/life/about/documents/COMM_PDF_COM_2011_0874_F_ EN.pdf?reference=IP/11/1526&format=PDF&aged=0&language=EN&guiLanguage=en [4] http://ec.europa.eu/environment/life/about/documents/121214_conclusions.pdf [5] Glej: EPEC (2008), na voljo na https://ec.europa.eu/dgs/environment/pdf/epec_report_life.pdf; SEC(2008) 2633 final, Delovni dokument služb Komisije o izvajanju programa finančne podpore evropskim nevladnim organizacijam, ki so dejavne predvsem na področju varstva okolja (Implementation of the programme for financial support to European non-governmental organisations primarily active in the field of environment protection); COWI (2009), Naknadna ocena projektov in dejavnosti, ki se financirajo v okviru programa LIFE (Ex-Post Evaluation of Projects and Activities Financed under the LIFE Programme); Posebno poročilo Računskega sodišča (2009) 11/2009 o trajnosti in upravljanju projektov LIFE Narava s strani Komisije (The sustainability and the Commission's management of the LIFE-Nature Projects); Arcadis (2010), Vmesna ocena izvajanja Uredbe LIFE+ (Mid-term evaluation of the Implementation of the LIFE+ Regulation) in SEC(2011) 1541 final, DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE, POVZETEK OSNUTKA OCENE UČINKA, Spremni dokument k predlogu uredbe o vzpostavitvi okvirnega programa za okoljske in podnebne ukrepe (LIFE). [6] UL L 242, 10.9.2002. [7] http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/comm2006/pdf/2020/1_EN_impact _assesment_part1_v4.pdf [8] SEC(2010) 1120, SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU, Vmesni pregled Uredbe LIFE+, str. 5. [9] Vmesni pregled, str. 9. [10] SEC(2010) 1120, SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU, Vmesni pregled Uredbe LIFE+, str. 10. [11] SEC(2010) 1120, Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu, Vmesni pregled Uredbe LIFE+, str. 8.