SL Uradni list Evropske unije C 187/16

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2010/C 187/08

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„CHLEB PRĄDNICKI“

ES št: PL-PGI-0005-0694-23.04.2008

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime:

„Chleb prądnicki“

2. Država članica ali tretja država:

Poljska

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 2.4 – Kruh, fino pecivo, slaščice in drugi pekovski izdelki

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1:

„Chleb prądnicki“ je črn kruh iz fermentirane rži.

Oblika

„Chleb prądnicki“ se peče v dveh oblikah: kot štruca in hlebec

Štruce se pripravljajo v dveh različnih težah:

1. 14 kg: dolžine od 950 do 1 000 mm, višine od 120 do 150 mm in širine na sredini od 450 do 500 mm;

2. 4,5 kg: dolžine od 600 do 650 mm, višine od 120 do 150 mm in širine na sredini od 300 do 350 mm.

Štruce (pri obeh težah) se proti krajcema postopno ožijo.

Hlebci imajo enotno težo: 4,5 kg, premer pa od 450 do 500 mm.

Skorja

Skorja (pri obeh oblikah kruha) je debela od 4 do 6 mm, rjave do temnorjave barve, ima homogeno površino ali vidne razpoke, posuta pa je s tanko plastjo rženih otrobov.

Sredica

Kruh je v prerezu svetle barve in enakomerno luknjičav. Ob rahlem pritisku na sredico se mora ta vrniti v prvotno stanje, ne da bi se struktura poškodovala. Ima značilen okus in vonj po kruhu iz fermentirane rži.

Fizikalne in kemične lastnosti

vlažnost: osem ur po peki največ 50 %;

prostornina: 100 g kruha ima prostornino najmanj 200 cm3;

kislost: največ 10 pH.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

— visokokakovostna ržena in pšenična moka, ki se uporabljata v živilski industriji,

— kuhan krompir ali krompirjevi kosmiči (sezonska uporaba spomladi in zgodaj poleti),

— rženi otrobi,

— sol,

— pitna voda,

— svež kvas,

— kumina.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Vse proizvodne postopke je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

— pripravo kvašenega testa po tradicionalni petstopenjski metodi,

— ročno razdeljevanje testa na dele in ročno oblikovanje,

— končno vzhajanje oblikovanih štruc/hlebcev v košarah,

— pripravo štruc/hlebcev za peko, vlaženje z vodo in posipanje z rženimi otrobi,

— peko štruc/hlebcev,

— hlajenje spečenega kruha.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

Če se kruh prodaja narezan na rezine, se ne sme rezati, dokler se ne ohladi, tj. vsaj štiri ure po končani peki.

3.7 Posebna pravila za označevanje:

„Chleb prądnicki“ se lahko prodaja nepakiran. Okrog 4,5-kilogramske štruce, ki se prodaja cela, je ovit trak z natisnjenimi podatki, zahtevanimi v skladu z zakonskimi določbami o označevanju živilskih proizvodov na trgu. Kruh, ki se prodaja kot polovica ali četrtina štruce, je pakiran v folijo ali papirnato vrečko, na kateri je nalepka, ki je grafično podobno oblikovana kot trak. Na nalepki mora biti tudi označba zaščitenega geografskega porekla in navedba „Zaščitena geografska označba“. Kruh netržne velikosti, tj. teže nad 4,5 kg, ki se v pekarni peče za posebne priložnosti, ima ovit podoben trak kot 4,5-kilogramska štruca, ki pa je prilagojen meram posamezne štruce. Vsem proizvajalcem kruha „Chleb prądnicki“ nalepke in trakove razpošlje Piekarnia B.A. Madej. Pravila o razdeljevanju nalepk preprečujejo diskriminacijo katerega koli proizvajalca, ki peče „Chleb prądnicki“ v skladu s specifikacijami.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja:

Upravne meje mesta Krakov.

5. Povezava z geografskim območjem:

5.1 Posebnost geografskega območja:

Ime „Chleb prądnicki“ izhaja iz imen vasi ob reki Prądnik. Najpomembnejši med njimi sta bili Prądnik Czerwony in Prądnik Biały, v katerih so bili številni mlini. Prvi posredni zapisi o pekih iz Prądnika segajo v 14. stoletje. Vaščani vasi Prądnik Czerwony so zlasti zasloveli s peko ogromnih štruc „Chleb prądnicki“.

Vasi Prądnik Czerwony in Prądnik Biały sta pod upravno mejo Krakova od 1. aprila 1910. Čeprav sta danes del mestnega okraja Krowodrza, se njuni imeni še vedno pogosto uporabljata.

„Chleb prądnicki“ in njegova priprava sta plod dolgoletnega razvoja skozi več rodov pekov. Njegove značilnosti je mogoče pripisati vplivu človeka, in sicer pekarskim spretnostm in veščinam peke kruha po tradicionalnih metodah z izključno uporabo opredeljenih surovin.

5.2 Posebnost proizvoda:

Posebne lastnosti, po katerih se „Chleb prądnicki“ najbolj razlikuje od drugih proizvodov, so njegova velikost, debela skorja in dolgotrajno ohranjanje svežine. Standardna teža štruce je 4,5 kg, za posebne priložnosti pa se pečejo tudi 14-kilogramske štruce. Vsaka štruca ima nekoliko drugačno obliko. Poleg tega „Chleb prądnicki“ ostane svež sedem dni, če je shranjen v običajnih razmerah.

Druga njegova značilnost je, da je pekarski proizvod, ki po peki še „zori“, saj polni okus in vonj razvije drugi dan po peki.

5.3 Vzročna zveza med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (za ZOP) ali posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda (za ZGO):

Vloga temelji na posebni kakovosti kruha „Chleb prądnicki“, kot je opisana v točki 5.2, in njegovem slovesu.

Izjemne lastnosti proizvoda so v glavnem posledica človekovih spretnosti, zlasti pri gnetenju in oblikovanju testa, zaradi česar je vsaka štruca nekoliko drugačne oblike, ter pri uporabi ustreznega postopka toplotne obdelave, ki daje kruhu „Chleb prądnicki“ primerno trdnost, strukturo površine in skorjo. Zaradi krompirja ali krompirjevih kosmičev dolgo ohrani svežino.

Zgodovina, pekarska tradicija in sloves kruha „Chleb prądnicki“:

„Chleb prądnicki“ je bil prvič omenjen leta 1421, ko je krakovski škof Albert svojemu kuharju Świętosławu Skowroneku dodelil dve zhrebie (površinska mera) zemlje v Prądniku. Tamkajšnji prebivalci so morali peči kruh za škofa.

Kralj Jan Olbracht je 26. maja 1496 pekom rženega kruha iz krajev, med katerimi je bil tudi Prądnik, podelil posebno pravico, da po dolgoletni navadi ta kruh še naprej enkrat na teden prodajajo na torkovem sejmu v Krakovu. Ta posebna pravica je cehovskim pekom znotraj mestnih zidov omogočila neomejeno peko in prodajo belih in rženih pekarskih proizvodov. Prodaja rženega kruha, pečenega zunaj mestnih zidov (peki zunaj mestnih zidov niso smeli peči belih pekarskih proizvodov), je bila strogo omejena. Peki do 1. julija 1785 niso dobili pravice, da „Chleb prądnicki“ neomejeno prinašajo v Krakov.

Izvirni dokumenti iz 18. in 19. stoletja, ki jih hrani krakovski pekarski ceh, kažejo, da so se takrat določila načela za prodajo in oblikovanje cen na podlagi seznama standardnih cen. Najverjetneje so kupci še naprej uživali v okusu kruha „Chleb prądnicki“ do poznih dvajsetih in zgodnjih tridesetih let prejšnjega stoletja, v tridesetih letih prejšnjega stoletja pa se je njegova izdelava končala. Vseeno pa „Chleb prądnicki“ ni dokončno utonil v pozabo. Po besedah predsednika trgovskega podjetja Stary Kleparz se je „Chleb prądnicki“ v povojnem obdobju (1945–1998) spet začel prodajati na najstarejši še delujoči tržnici Stary Kleparz v Krakovu, ki je še danes najbolj dejavna.

O slovesu kruha „Chleb prądnicki“ pričajo knjižna dela in objave v občilih iz 19. in 20. stoletja:

— pesem Wincentya Pola „Obrazek“ (19. stoletje),

— odlomek iz pesmi Wincentya Pola iz zbirk Ambrożyja Grabowskega – brez naslova (19. stoletje),

— „Wspomnienia“ Ambrożyja Grabowskega (19. stoletje),

— „Kodeks dyplomatyczny Katedry Krakowskiej Św. Wacława“ Franciszka Piekosińskega iz leta 1883,

— „Włościanie z okolic Krakowa“ Józefa Mączyńskega iz leta 1858, časopis „Przyjaciel Ludu“, 1846,

— „Tygodnik Ilustrowany“ iz leta 1862,

— „Encyklopedia Powszechna“ iz leta 1865,

— „Wspomnienia“Marie Estreicherówne (20. stoletje).

„Chleb prądnicki“ je upodobljen tudi na slikah iz 19. stoletja:

— „Zpromnickim chlebem w Krakowie“ Kajetana Wincentya Kielisińskega iz leta 1847,

— „Prądniczanin“ Jana Kantya Wojnarowskega,

— „Piekarz chleba prądnickiego“ Jana Kantya Wojnarowskega.

Dejstvo, da je „Chleb prądnicki“ na tekmovanjih, mednarodnih sejmih in promocijskih kampanjah zastopal Krakov, priča o njegovi čislanosti med današnjimi kupci.

Leta 2004 je dobil nagrado na tekmovanju Małopolski Smak za odlično kakovost in izjemen okus kruha. Maršal Malopoljskega vojvodstva je leta 2005 pekarno, ki peče „Chleb prądnicki“, predlagal za „poljsko živilsko podjetje leta 2005“. Sloves tega kruha se kaže tudi v njegovem sodelovanju na mednarodnih razstavah, na primer na mednarodni živilski razstavi v Parizu (Salon Internationale de l'Alimentation) leta 2005. „Chleb Prądnicki“ je bil vključen tudi v knjigo z naslovom „Terra Madre: 1 600 Food Communities“, ki jo je izdala organizacija Slow food.

Podoba kruha se pogosto uporablja za promocijo Krakova – „Chleb prądnicki“ je bil na primer eden od simbolov, ki je Krakov predstavljal na slovesnostih ob 750. obletnici podelitve Magdeburških pravic mestu. „Chleb prądnicki“ se pojavlja tudi na promocijskem letaku Krakova. Njegov sedanji ugled je rezultat zgodovinskega slovesa, ki je s popularizacijo zaradi edinstvenega okusa, odlične kakovosti in dolgega roka trajanja prerasel v poseben ugled proizvoda. Danes se „Chleb prądnicki“ po vsej Poljski prodaja v delikatesnih trgovinah, ki prodajajo najodličnejše proizvode z vsega sveta. Dodaten dokaz slovesa tega kruha je dejstvo, da so kupci zanj pripravljeni plačati tržno ceno, ki je petkrat višja od cene industrijsko izdelanega kruha. „Chleb prądnicki“ je tudi zelo priljubljen na letnem festivalu kruha (Święto Chleba). Vsak festivalski dan se speče štirikrat več kruha kot običajno.

Informacije o kruhu „Chleb prądnicki“ so na voljo v številnih sodobnih publikacijah, vključno s kuharsko knjigo z naslovom „Produkt tradycyjny na małopolskim stole“ (Tradicionalni pridelki na mizah Malopoljskega vojvodstva), publikacijo „Stół pięknie nakryty“ (Z ljubeznijo pogrnjena miza) in knjižico z naslovom „Małopolska – Palce lizać Przewodnik kulinary po regionie“ (Okusne malopoljske jedi – kulinarični vodnik po vojvodstvu). Poročila o kruhu „Chleb prądnicki“ so objavljena v krakovskih časnikih „Dziennik Polski“ in „Gazeta Krakowska“ ter nacionalnih trgovinskih občilih (pregled pekarskih in slaščičarskih proizvodov „Przegląd Piekarniczy i Cukierniczy“ in „Cukiernictwo i Piekarstwo“). Članki o kruhu „Chleb prądnicki“ so izšli tudi v časnikih „Polska Głos Wielkopolski“25. avgusta 2008 in „Tęczy“ ter tedniku „Niedziela“10. avgusta 2008.

Sklic na objavo specifikacije:

(Člen 5(7) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006).

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1620&LangId=0

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.