SL Uradni list Evropske unije C 195/10

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2016/C 195/08)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ENOTNI DOKUMENT

„POULET DU PERIGORD“

EU št.: FR-PGI-0005-01374 – 24.9.2015

ZOP ( ) ZGO ( X )

1. Ime

„Poulet du Périgord“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.1. Sveže meso (in klavnični izdelki)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Poulet du Périgord“ je piščanec, ki izvira iz plemen, ki počasi rastejo, golovrate linije (rumeni piščanec) in/ali linije z operjenim vratom (beli piščanec).

Piščanec „Poulet du Périgord“, ki se redi najmanj 81 dni, je mesnat, z dobro razvitim in čvrstim mišičnim tkivom, enakomerno porazdeljenim po nežnem okostju. Enakomerno obarvana tanka koža (rumena ali bela) prekriva podkožno maščevje, ki ga je dovolj, a ne preveč. Kar zadeva stopnjo zamaščenosti, je maščoba enakomerno porazdeljena pod kožo in se ne kopiči v trebušni votlini ali pod pazduhami.

Trži se lahko v obliki celih trupov ali v kosih, svež ali zamrznjen. Lahko je pakiran v prozorno folijo, vakuumsko ali v zaščitni atmosferi.

Trupi piščanca „Poulet du Périgord“ so lahko v obliki:

— trupa z odstranjenim črevesjem (oskubljena perutnina brez notranjih organov ter z glavo, nogami in drobovino),

— trupa, „pripravljenega za peko“ (oskubljena perutnina brez notranjih organov, brez glave in s stopalom ali brez njega),

— trupa z glavo (oskubljena perutnina brez notranjih organov, s stopalom ali brez njega in z glavo, upognjeno pod krilo).

Trupi, pripravljeni za peko, tehtajo najmanj 1 kg, trupi z odstranjenim črevesjem pa najmanj 1,3 kg.

Celi trupi so predstavljeni še posebno skrbno in brez nepravilnosti.

3.3 Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

V celotnem obdobju reje razdeljeno krmo sestavljajo izključno rastline, minerali in vitamini.

Od rastlin mešanica obvezno vsebuje:

— koruzo, katere delež se spreminja glede na starost,

— vsaj še eno vrsto žita, med drugim zlasti pšenico, ječmen, tritikalo, sirek in oves,

— stročnice za uravnoteženje obroka.

V obdobju reje je treba razlikovati med tremi fazami, ki ustrezajo različnim fiziološkim potrebam, v skladu s katerimi se razdeljujejo različni deleži žit:

— začetno fazo od prvega do 28. dne:

Začetno krmo sestavlja (v teži) najmanj 50 % mešanice žit (žita in njihovi stranski proizvodi). Od žit sta obvezna koruza in vsaj še ena vrsta drobnozrnatega žita (pšenica, ječmen, tritikala, oves) ali sirek.

V tej žitni mešanici je najmanjši delež koruze (v teži) določen na 25 % za rumenega piščanca in na 15 % za belega piščanca.

— fazo rasti od 29. do 52. dne:

Krmo za rast sestavlja (v teži) najmanj 70 % mešanice žit (žita in njihovi stranski proizvodi). Od žit sta obvezna koruza in vsaj še ena vrsta drobnozrnatega žita (pšenica, ječmen, tritikala, oves) ali sirek.

V tej žitni mešanici je najmanjši delež koruze (v teži) določen na 30 % za rumenega piščanca in na 15 % za belega piščanca.

— faza dopitanja od 53. dne do starosti za odstranitev piščancev, tj. najmanj 81 dni:

Krmo za dopitanje sestavlja (v teži) najmanj 80 % mešanice žit (žita in njihovi stranski proizvodi). Od žit sta obvezna koruza in vsaj še ena vrsta drobnozrnatega žita (pšenica, ječmen, tritikala, oves) ali sirek.

V tej žitni mešanici je najmanjši delež koruze (v teži) določen na 30 % za rumenega piščanca in na 15 % za belega piščanca.

Vsaki vrsti krme se dosledno dodaja glina (bentonit). Krmi se dodajata najmanj 2 kg gline na tono.

3.4 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Reja in zakol piščancev „Poulet du Périgord“ potekata na geografskem območju.

V perigordskih klavnicah so namreč razvili in ohranili posebno znanje in spretnosti pri izbiranju trupov, kar pripomore k slovesu proizvoda in končni kakovosti predstavitve proizvodov.

Postopke oparjenja, skubljenja, odstranjevanja drobovja, prevezovanja in odcejanja je treba izvajati z največjo skrbnostjo, saj se celi tržijo samo trupi brez nepravilnosti. S tem namenom prebiranje poteka dvakrat, pred prevezovanjem in po odcejanju.

Pri trupih z glavo se odstranjevanje drobovja in končna obdelava izvajata ročno.

3.5 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Razsek in pakiranje potekata v kraju zakola. To omogoča zveznost postopkov in preprečuje poslabšanje kakovosti mesa ob stiku z zrakom. Ker mora biti sveže in tudi zamrznjeno meso predstavljeno brez nepravilnosti, mora biti ravnanje z njima omejeno, sploh ker je koža piščanca „Poulet du Périgord“ tanka. Meso je treba zamrzniti najpozneje v 24 urah po zakolu. Zaradi teh različnih zahtev je treba meso hitro zapakirati, in sicer na geografskem območju, da se zagotovi upoštevanje meril za predstavitev.

3.6 Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Na nalepki je ime ZGO „Poulet du Périgord“.

Na nalepkah in v prodajni dokumentaciji je obvezen skupni logotip:

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje obsega departmaje:

— Charente, omejen na kantone: Aubeterre-sur-Dronne, Chalais, Montbron, Montemboeuf, Montmoreau-Saint-Cybard in Villebois-Lavalette,

— Charente-Maritime, omejen na kanton Montguyon,

— Corrèze, omejen na kantone: Argentat, Ayen, Beaulieu-sur-Dordogne, Beynat, Brive-la-Gaillarde-Centre, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Ouest, Corrèze, Donzenac, Égletons, Juillac, Larche, Lubersac, Malemort-sur-Corrèze, Meyssac, Seilhac, Treignac, Tulle-Campagne-Nord, Tulle-Campagne-Sud, Tulle-Urbain-Nord, Tulle-Urbain-Sud, Uzerche in Vigeois,

— Dordogne,

— Gironde, omejen na kantone: Castillon-la-Bataille, Coutras, Lussac, Pujols in Sainte-Foy-la-Grande,

— Haute-Vienne, omejen na kantone: Aixe-sur-Vienne, Ambazac, Châlus, Châteauneuf-la-Forêt, Eymoutiers, Laurière, Limoges-Beaupuy, Limoges-Isle, Limoges-Landouge, Limoges-Couzeix, Limoges-Cité, Limoges-Le Palais, Limoges-Condat, Limoges-Panazol, Limoges-Corgnac, Limoges-Puy-las-Rodas, Limoges-Grand-Treuil, Limoges-Vigenal, Limoges-Émailleurs, Limoges-Carnot, Limoges-Centre, Limoges-La Bastide, Nexon, Nieul, Oradour-sur-Vayres, Pierre-Buffière, Rochechouart, Saint-Germain-les-Belles, Saint-Junien-Est, Saint-Junien-Ouest, Saint-Laurent-sur-Gorre, Saint-Léonard-de-Noblat, Saint-Mathieu in Saint-Yrieix-la-Perche,

— Lot, omejen na kantone: Bretenoux, Cahors-Nord-Est, Cahors-Nord-Ouest, Cahors-Sud, Cajarc, Castelnau-Montratier, Catus, Cazals, Gourdon, Gramat, Labastide-Murat, Lacapelle-Marival, Lalbenque, Lauzès, Limogne-en-Quercy, Livernon, Luzech, Martel, Montcuq, Payrac, Puy-l’Évêque, Saint-Céré, Saint-Germain-du-Bel-Air, Saint-Géry, Salviac, Souillac in Vayrac,

— Lot-et-Garonne, omejen na kantone: Cancon, Castelmoron-sur-Lot, Castillonnès, Duras, Fumel, Lauzun, Marmande-Est, Marmande-Ouest, Monclar, Monflanquin, Sainte-Livrade-sur-Lot, Seyches, Tonneins, Tournon-d’Agenais, Villeneuve-sur-Lot-Sud, Villeréal in Le Mas-d’Agenais.

5. Povezava z geografskim območjem

Posebnosti geografskega območja

Geografsko območje leži v jugozahodnem delu Francije, s središčem v departmaju Dordogne.

Tako opredeljeni Périgord zajema obširen predgorski svet, ki se spušča od severovzhoda proti jugozahodu. Številni vodni tokovi so s prečkanjem različno trdih kamnin na tem svetu izoblikovali mrežo dolinic, ki potekajo v različnih smereh in so različno oblikovane, ta mreža pa je ena od glavnih strukturnih značilnosti izoblikovanosti reliefa v pokrajini Périgord. Za pridelavo žit so dejansko primerne samo doline, bogate z aluvialnimi naplavinami. Griči, ki so pogosto strmi in gozdnati, so bolj namenjeni živinoreji.

Zaradi geološke zapletenosti so tu nastala številna rudna nahajališča (železa, zlata, apnenca in kaolina). Nekatera med njimi se izkoriščajo za proizvodnjo gline vrste smektit (bentonit in montmorillonit), ki ima posebne lastnosti.

Podnebje je večinoma zmerno, tipa „blago oceansko“, to pomeni, da je pod vplivom severnoatlantskega podnebnega sistema, vendar z izrazitimi celinskimi in sredozemskimi vplivi.

Pridelava koruze je zelo razširjena na celotnem geografskem območju. Na veliko se pridelujejo drobnozrnata žita; prevladujeta navadna pšenica in tritikala.

Kar zadeva človeške dejavnike, se je perutninarstvo v Périgordu opazneje začelo razvijati v 14. stoletju.

Šele v 19. stoletju je Périgord v celoti postal dežela perutninarstva, ki pa še vedno ostaja tradicionalno, kot družinska dejavnost.

Prvi sindikat „Syndicat de défense du Poulet Fermier du Périgord (sindikat za zaščito perigordskega domačega piščanca)“ je bil ustanovljen leta 1953. V njegovem tehničnem pravilniku iz tistega obdobja je opredeljen način reje perutnine „po domači metodi, ki se uporablja v Périgordu“.

Še danes se pri reji piščanca „Poulet du Périgord“ posnemajo ekstenzivnejše razmere iz preteklosti. Izvaja se prosta reja živali tako imenovanih „trpežnih plemen, ki počasi rastejo“.

Obrok ne glede na starost perutnine sestavlja mešanica vsaj dveh žit, med njima obvezno koruza, in še vsaj eno od žit, med njimi zlasti pšenica, ječmen, tritikala, sirek in oves. Perigordski rejec vsak dan na steljo v objektu razdeli nekaj pesti žit v obliki celih zrn.

Temu obroku je dodan bentonit, glina, ki je v Périgordu dobro poznana po svojih ugodnih učinkih na prebavo pri perutnini in jo je mogoče najti v rudnih nahajališčih na tem območju.

Posebnosti proizvoda

Piščanec „Poulet du Périgord“ ima enakomerno obarvano kožo, pod katero je vidno dobro razvito in čvrsto mišično tkivo, ki je enakomerno porazdeljeno po celotnem okostju. Za zadostno, a ne pretirano stopnjo zamaščenosti je značilna enakomerna porazdelitev maščobe pod kožo in v mišičju (intersticijska maščoba), brez kopičenja v trebušni votlini ali pod pazduhami.

Celi trupi so predstavljeni še posebno skrbno in brez nepravilnosti.

Zaradi teh posebnosti je piščanec „Poulet du Périgord“ pridobil trden sloves.

Vzročna povezava

Povezava s poreklom piščanca „Poulet du Périgord“ izhaja iz njegove kakovosti in slovesa.

Geografsko območje je zaradi blagega oceanskega podnebja in nizke do srednje nadmorske višine ugodno za perutninarstvo.

V dolinah, bogatih z aluvijalnimi naplavinami, se pridelujejo žita, griči, ki so pogosto strmi in gozdnati, pa so namenjeni perutninarstvu.

Kombinacija teh žit v krmnem obroku izhaja iz dejstva, da so se na perigordskih kmetijskih gospodarstvih že od nekdaj redno in dokazano uporabljala pri kolobarjenju ter imajo posebno hranilno sestavo, ki je še posebno dobro uravnotežena za rejo piščancev.

Med žiti, ki se uporabljajo, ima posebno mesto koruza, katere pridelava prevladuje: ker njeno zrno nima zaščitne ovojnice, je lažje prebavljiva in se tako bolje asimilira; zaradi velike vsebnosti maščob in škroba je še posebno nasitna, kar je primerno za rejo mesnate ali celo tolste perutnine.

Dosledno dodajanje gline (bentonita) krmnemu obroku zagotavlja zelo dobro zdravstveno stanje in najboljše okoljske razmere v objektu, kar spodbuja skladnejšo in enakomernejšo rast perutnine. Taka izbira perigordskih rejcev se izkaže kot še posebno pomembna in upravičena za razvoj mišičnega tkiva in stopnjo zamaščenosti piščanca „Poulet du Périgord“ plemena, ki počasi raste.

Dodajanje bentonita vsaki krmi povzroči boljšo asimilacijo obroka skozi celotno življenjsko dobo živali. Boljša asimilacija spodbuja boljši razvoj vseh tkiv, zlasti mišičja, in boljšo porazdeljenost maščobe. Zato je pri trupih manj kopičenja maščobe v trebušni votlini in manj podkožnega maščevja. Koža je tanjša in enakomerneje obarvana po celotnem trupu, pod njo pa je vidno mišično tkivo.

Navedena praksa je povezana s podedovano tradicijo, da se na steljo v objektu vsak dan razdeli nekaj pesti žit v obliki celih zrn. Ta stara navada, ki je kmetici nekdaj omogočala, da je perutnino zbrala skupaj, krepi vez med rejcem in živalmi ter pri piščančkih spodbuja zobanje in raziskovanje površin. To se kaže v večji fizični aktivnosti, ki spodbuja razvoj večjega mišičja in boljšo porazdelitev maščobe v mišicah.

Pripomore tudi k temu, da se že pri mladičih spodbuja delovanje mlinčka, in tako prispeva k boljši asimilaciji sestavin iz obroka, s čimer pripomore k razvoju mišičnega tkiva.

Poleg tega pri piščančkih spodbuja nenehno praskanje po stelji, ki je tako glede na trajanje reje te perutnine bolj zračna in ostane dlje časa suha.

Nazadnje, zadrževanje v objektu na zelo čisti stelji spodbuja operjenost, s čimer se zelo olajša skubljenje in zagotovi brezhibna kakovost predstavitve celih trupov.

Tudi prosta reja na površinah, ki so pogosto strme in gozdnate, vpliva na posebnosti piščanca „Poulet du Périgord“: to se kaže s trdnejšim okostjem, ki omogoča večji razvoj mišičnega tkiva (filejev in beder) na račun podkožnega maščevja.

Na vse to je leta 1929 v svoji zbirki lokalnih receptov opozorila La Mazille, slavna kuharica s tega območja: „Eden od glavnih razlogov za odličnost perigordske perutnine je način njenega hranjenja in pitanja s koruzo.“

Sloves piščanca „Poulet du Périgord“ je bil že v 19. stoletju potrjen tudi na razstavah, ki so jih najprej prirejali v departmaju Dordogne (1862) in nato še v vseh sosednjih departmajih (Limoges 1862, Agen 1863, Niort 1866), na katerih so perigordski rejci osvojili večino nagrad.

Tudi v novejšem času nagrade na splošni kmetijski razstavi (Salon international de l’agriculture, Pariz) v zadnjem desetletju potrjujejo, da se piščanec „Poulet du Périgord“ zelo visoko uvršča tudi v svetovnem merilu, in sicer kot celi piščanec in kot proizvod v kosu:

— celi piščanec: ZLATO (2005–2010), SREBRO (2004–2005–2010), BRON (2006);

— piščančji file: ZLATO (2010), BRON (2005–2006);

— piščančje bedro: ZLATO (2003–2007), SREBRO (2009), BRON (2004–2010).

Sklic na objavo specifikacije

(drugi pododstavek člena 6(1) te uredbe)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7f021529-d866-4d12-9860-ec61a860a6b0

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.