SL Uradni list Evropske unije C 380/1

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN RAČUNSKEMU SODIŠČU

Konsolidirani zaključni račun Evropske unije za leto 2015

(2016/C 380/01)

KAZALO

RAZPRAVA O RAČUNOVODSKIH IZKAZIH IN NJIHOVA ANALIZA 2

IZJAVA, PRILOŽENA KONSOLIDIRANEMU ZAKLJUČNEMU RAČUNU 25

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI IN POJASNILA 26

BILANCA STANJA 27

IZKAZ FINANČNEGA USPEHA 28

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA 29

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH 30

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM 31

ZBIRNA POROČILA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA IN POJASNILA 100

RAZPRAVA O RAČUNOVODSKIH IZKAZIH IN NJIHOVA ANALIZA

PRORAČUNSKO LETO 2015

Zaradi zaokroževanja na milijon eurov lahko nastane vtis, da se vsote nekaterih finančnih podatkov v spodnjih razpredelnicah ne izidejo.

1. EU: Institucionalno upravljanje in operacije EU

EU temelji na načelu pravne države. To pomeni, da vsak ukrep EU sloni na pogodbah, ki so jih po demokratičnem postopku prostovoljno potrdile vse države članice EU. Ima edinstveno institucionalno ureditev:

— evropski državljani neposredno izvolijo poslance Evropskega parlamenta,

— širše prednostne naloge EU določa Evropski svet, v katerem so voditelji držav članic in EU,

— vlade držav članic so zastopane v Svetu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Svet),

— interese EU kot celote pa podpira Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija). Njenega predsednika izvoli Evropski parlament, člane Komisije pa predlagajo nacionalne vlade v medsebojnem soglasju z novoizvoljenim predsednikom. Člane komisije nato kot kolegij z glasovanjem potrdi Evropski parlament.

Člane komisije nato kot kolegij z glasovanjem potrdi Evropski parlament. EU ima svoj pravni red, ki je ločen od mednarodnega prava in je sestavni del pravnih sistemov držav članic. Pravni red EU temelji na njenih lastnih pravnih virih. Zaradi njihove različne narave jih je bilo treba postaviti v hierarhično razmerje. Primarna zakonodaja je na vrhu hierarhije in vključuje ustanovne Pogodbo o Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: PEU), Pogodbo o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), Listino Evropske unije o temeljnih pravicah ter druge pogodbe in protokole. Temu sledijo mednarodni sporazumi, sklenjeni z EU, splošna pravna načela in sekundarna zakonodaja, ki temeljijo na pogodbah.

Organizacijsko upravljanje EU sestavljajo institucije, agencije in drugi organi EU, ki so našteti v pojasnilu 9 Pojasnil k računovodskim izkazom. Glavne institucije, ki so odgovorne za oblikovanje politik in sprejemanje odločitev, so Evropski parlament, Evropski svet, Svet in Komisija.

2. Glavni politični cilji EU

Komisija je 3. marca 2010 predlagala strategijo Evropa 2020, ki je 10-letna strategija za oživitev gospodarstva EU. Njen cilj je „pametna, trajnostna in vključujoča rast“ z večjim usklajevanjem nacionalnih in evropskih politik. Na ravni EU so bili dogovorjeni številni krovni cilji, ki naj bi bili doseženi do konca leta 2020. Med njimi so zaposlovanje, raziskave in razvoj, podnebje/energija, izobraževanje, socialna vključenost in zmanjševanje revščine. Ta omejen nabor ciljev na ravni EU je vsaka država članica prenesla v nacionalne cilje, ki ustrezajo njenim razmeram.

Evropska unija je opredelila nove načine za spodbujanje gospodarske rasti in zaposlovanja. Ti so obravnavani v 7 vodilnih pobudah:

— Evropska digitalna agenda,

— Unija inovacij,

— Mladi in mobilnost,

— Evropa, gospodarna z viri,

— Industrijska politika za dobo globalizacije,

— Program za nova znanja in spretnosti in nova delovna mesta ter

— Evropska platforma za boj proti revščini.

EU in nacionalni organi morajo pri vsaki pobudi usklajevati svoja prizadevanja, tako da se vzajemno podpirajo.

Komisija, ki je svoj mandat začela novembra 2014, je pripravila naslednjih 10 pobud (do leta 2019), ki predstavljajo nadaljevanje strategije Evropa 2020:

— Nova spodbuda za delovna mesta, rast in naložbe: Glavna pobuda EU pod to postavko je Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI), ki je bil ustanovljen skupaj s skupino EIB. Njegov namen je pomagati pri odpravljanju sedanje naložbene vrzeli v EU z mobilizacijo zasebnega financiranja za strateške naložbe na ključnih področjih, kot so infrastruktura, izobraževanje, raziskave in inovacije, obnovljiva energija in tvegani kapital za mala podjetja. Po pričakovanjih bodo dodatna sredstva držav članic, nacionalnih spodbujevalnih bank in zasebnih vlagateljev povečala naložbe v EU na skupno 315 milijard EUR.

— Trdna energetska unija s podnebno politiko, usmerjeno v prihodnost EU je že dolgo zavezana mednarodnim prizadevanjem v boju proti podnebnim spremembam in meni, da je njena dolžnost, da daje zgled z oblikovanjem trdnih politik doma. Na evropski ravni je bil z Evropskim programom za podnebne spremembe uveden celovit sveženj ukrepov politik za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov. EU si je zastavila cilje za postopno zmanjšanje svojih emisij toplogrednih plinov do leta 2050. Ključni podnebni in energetski cilji so določeni v podnebnem in energetskem svežnju do leta 2020 ter v okviru podnebne in energetske politike do leta 2030. Ti cilji so določeni tako, da bi EU usmerili na pot k prehodu na nizkoogljično gospodarstvo, kot je podrobno določeno v načrtu za nizkoogljično gospodarstvo do leta 2050. EU spremlja svoj napredek pri zmanjševanju emisij z rednim spremljanjem in poročanjem. EU je na čelu mednarodnih prizadevanj za sklenitev svetovnega podnebnega dogovora. EU je zaradi omejenega sodelovanja v Kjotskem protokolu in umanjkanja dogovora v Københavnu leta 2009 vzpostavljala široko koalicijo razvitih držav in držav v razvoju v korist visokih ciljev, kar je vplivalo na uspešen rezultat podnebne konference v Parizu (COP21) decembra 2015. Na njej je 195 držav sprejelo prvi univerzalni, pravno zavezujoči globalni podnebni sporazum. EU je bila prva gospodarska velesila, ki je marca 2015 sporočila svoj načrtovani prispevek v okviru novega sporazuma. Hkrati že sprejema ukrepe za doseganje cilja zmanjšanja emisij za vsaj 40 % do leta 2030.

— Nova migracijska politika: Migracije so ena od prednostnih nalog politike sedanje Komisije. Glavni cilj evropske agende o migracijah je celosten pristop k vprašanju migracij. V prvem delu agende so opredeljeni takojšnji ukrepi za preprečevanje človeških tragedij in okrepitev mehanizmov za reševanje kriznih razmer. To bo doseženo z okrepljeno prisotnostjo na morju za reševanje življenj, bojem proti kriminalnim mrežam tihotapcev, odzivanjem na veliko število prihodov migrantov znotraj EU ter z uporabo operativnih in finančnih orodij EU za pomoč najbolj obremenjenim državam članicam. Komisija je kot prvi ukrep v letu 2015 dala na voljo dodatna sredstva prek sprememb proračuna – glej oddelek 6 spodaj. Poleg tega je treba ponovno opredeliti dolgoročno migracijsko politiko na podlagi štirih stebrov: 1) zmanjšanju spodbud za nedovoljene migracije, 2) reševanju življenj in varovanju zunanjih meja, 3) trdni skupni azilni politiki in 4) novi politiki na področju zakonitih migracij.

— Bolj poglobljen in pravičnejši notranji trg: Enotni trg je eden največjih dosežkov Evrope in v času naraščajoče globalizacije njen največji adut. Je gonilo razvoja močnejšega in pravičnejšega gospodarstva EU. Z omogočanjem prostega pretoka ljudi, blaga, storitev in kapitala odpira nove priložnosti za državljane, delavce, podjetja in potrošnike, pri čemer ustvarja delovna mesta in rast, ki jih Evropa tako zelo potrebuje. Bolj povezani in poglobljeni kapitalski trgi bodo usmerjali več sredstev v podjetja, zlasti MSP, in infrastrukturne projekte. Boljša mobilnost delavcev bo ljudem omogočila, da se bodo lažje premestili tja, kjer so potrebna njihova znanja in spretnosti. Boj proti davčnim utajam in davčnim goljufijam pa bo zagotovil, da bo vsak pravično prispeval svoj delež.

— Sveženj za enotni digitalni trg: Internet in digitalne tehnologije spreminjajo naš svet. Vendar obstoječe spletne ovire pomenijo, da imajo državljani omejeno ponudbo blaga in storitev, internetna in zagonska podjetja omejene možnosti, podjetja in vlade pa ne morejo v celoti izkoristiti digitalnih orodij. Zato je nujno omogočiti, da bo enotni trg EU ustrezal potrebam digitalne dobe, in sicer s podiranjem regulativnih ovir in prehodom z 28 nacionalnih trgov na enega samega. To bi lahko h gospodarstvu EU letno prispevalo 415 milijard EUR in ustvarilo na sto tisoče novih delovnih mest.

— Območje pravosodja in temeljnih pravic: Evropska unija ni zgolj skupni trg za blago in storitve. Evropejce povezujejo skupne vrednote, ki so zapisane v ustanovnih pogodbah EU in Listini o temeljnih pravicah. EU ne sme pri svojih prizadevanjih za boj proti terorizmu, trgovini z ljudmi, tihotapstvu in kibernetskem kriminalu nikoli pozabiti na te vrednote. Namen dela na tem področju je olajšati življenje Evropejcem, ki študirajo, delajo ali se poročijo v drugi državi EU. Zato je med najpomembnejšimi cilji premostitev razlik med nacionalnimi pravnimi sistemi v Evropski uniji. Evropsko pravosodno območje brez meja in ovir bo zagotovilo, da bodo državljani lahko uveljavljali svoje pravice na vsej celini.

— Močnejši svetovni akter: EU potrebuje močno skupno zunanjo politiko za učinkovito odzivanje na svetovne izzive, vključno s krizami v njeni soseščini, širjenje svojih vrednot in prispevanje k miru in blaginji v svetu.

— Uravnotežen sporazum o prosti trgovini med EU in ZDA: EU se pogaja o sklenitvi ambicioznega in uravnoteženega trgovinskega in naložbenega sporazuma z ZDA. Čezatlantsko partnerstvo za trgovino in naložbe (TTIP) bo ustvarilo nove trgovinske in naložbene priložnosti za velika in majhna podjetja ter nova delovna mesta. Za potrošnike se bodo znižale cene in povečala izbira, hkrati pa bodo ohranjeni visoki standardi EU na področjih varstva potrošnikov, socialnih pravic in okoljskih predpisov. Prav tako se bo povečal vpliv Evrope v svetu – z oblikovanjem svetovne trgovine, širjenjem njenih vrednot in privabljanjem več naložb.

— Unija demokratičnih sprememb: Države EU so morale leta 2014 prvič pri predlogih za kandidata za predsednika Komisije upoštevati rezultate volitev. Čeprav je to pomemben korak, je le prvi od mnogih, ki bodo potrebni za to, da bo EU bolj demokratična in da se bo bolj približala svojim državljanom. Evropejci imajo pravico vedeti, s kom se komisarji in uslužbenci Komisije, poslanci Evropskega parlamenta in predstavniki Sveta srečujejo v okviru zakonodajnega postopka. Komisija je zavezana, da bo dala nov zagon odnosom z Evropskim parlamentom in tesnejšemu sodelovanju z nacionalnimi parlamenti.

— Globlja ekonomska in monetarna unija: stalna prizadevanja za spodbujanje gospodarske stabilnosti in privabljanje vlagateljev v Evropo: Delo Komisije na področju dokončanja ekonomske in monetarne unije temelji na poročilu petih predsednikov, v katerem so opredeljena štiri področja, na katerih je treba delati. Poročilo petih predsednikov je rezultat številnih posvetovanj med državami članicami, sodelujočimi institucijami EU in 5 predsedniki.

3. Proračun EU: od priprave do razrešnice

3.1. Proračun in financiranje

Večletni finančni okvir (v nadaljnjem besedilu: VFO) oblikuje politične cilje EU in določa najvišje letne zneske (v nadaljnjem besedilu: zgornje meje) za odhodke EU kot celoto in za glavne kategorije odhodkov (v nadaljnjem besedilu: razdelki). S seštevkom zneskov zgornjih mej vseh razdelkov se lahko izračuna skupna zgornja meja odobritev za prevzem obveznosti. Iz proračuna EU se financirajo najrazličnejši politike in programi po vsej Evropski uniji. Komisija namreč v skladu s prednostnimi nalogami, ki jih Evropski parlament in Svet določita v večletnem finančnem okviru, na terenu izvaja posebne programe, dejavnosti in projekte. Proračun pripravi Komisija, dokončno pa se v skladu s postopkom iz člena 314 PDEU o njem dogovorita Evropski parlament in Svet, običajno sredi decembra. V skladu z načelom uravnoteženosti proračuna morajo biti skupni prihodki v danem proračunskem letu enaki skupnim odhodkom (odobritvam plačil).

EU ima dva glavna vira financiranja: prihodke iz lastnih sredstev in raznovrstne prihodke. Lastna sredstva se lahko razdelijo na tradicionalna lastna sredstva (kot so carinske dajatve), lastna sredstva iz naslova davka na dodano vrednost (DDV) in sredstva na osnovi bruto nacionalnega dohodka (BND). Raznovrstni prihodki, ki se ustvarijo pri dejavnostih EU (npr. globe za kršitve pravil konkurence), običajno predstavljajo manj kot 10 % celotnih prihodkov. Prihodki iz lastnih sredstev sestavljajo veliko večino finančnih sredstev EU in samodejno pripadejo EU za financiranje njenega proračuna, ne da bi bila za to potrebna naknadna odločitev nacionalnih organov. Skupni znesek lastnih sredstev, potreben za financiranje proračuna, se določi tako, da se od skupnih odhodkov odštejejo drugi prihodki. Skupni znesek lastnih sredstev ne sme presegati 1,23 % bruto nacionalnega dohodka (BND) EU.

Na splošno si EU za financiranje svojega proračuna ne sme sposojati denarja na kapitalskih trgih ali od finančnih institucij.

3.2. Upravljanje in poraba proračuna EU

Poglavitni odhodki iz poslovanja

Odhodki EU iz poslovanja zajemajo različne razdelke večletnega finančnega okvira in so v različnih oblikah, odvisno od načina izplačevanja in upravljanja denarja. Komisija od leta 2014 svoje odhodke razvršča v naslednje skupine:

Neposredno upravljanje: kadar proračun izvršujejo neposredno službe Komisije.

Posredno upravljanje: kadar Komisija naloge za izvrševanje proračuna zaupa organom EU ali držav članic, kot so javne agencije EU.

Deljeno upravljanje: po tej metodi se naloge za izvrševanje proračuna prenesejo na države članice. Okoli 80 % odhodkov spada pod ta način upravljanja, ki zajema področja, kot sta kmetijska poraba in strukturni ukrepi.

Različni finančni udeleženci znotraj Komisije

Kolegij komisarjev nosi kolektivno politično odgovornost, vendar v praksi sam ne izvaja svojih pooblastil za izvrševanje proračuna. Te naloge vsako leto prenese na posamezne javne uslužbence, ki odgovarjajo kolegiju prek finančne uredbe in kadrovskih predpisov. Zadevni uslužbenci – v glavnem generalni direktorji in vodje služb – so imenovani kot„odredbodajalci na podlagi prenosa pooblastil“. Naloge za izvrševanje proračuna lahko prenesejo naprej na „odredbodajalce na podlagi nadaljnjega prenosa“.

Odredbodajalci so odgovorni za celotno upravljanje od določanja, kaj je treba narediti za uresničitev ciljev politik, ki jih je zastavila institucija, do upravljanja v ta namen organiziranih dejavnosti z operativnega in proračunskega vidika. Vsak odredbodajalec mora v zvezi z dejavnostmi, za katere je odgovoren, pripraviti letno poročilo o dejavnostih, v katerem poroča o rezultatih politik in o svojem razumnem zagotovilu, ki ga morda ima, da so bila sredstva, dodeljena dejavnostim, opisanim v njegovem poročilu, porabljena za predvideni namen in v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja ter da vzpostavljeni kontrolni postopki zagotavljajo potrebna jamstva glede zakonitosti in pravilnosti transakcij, povezanih z računovodskimi izkazi. Komisija na podlagi člena 66 finančne uredbe Evropskemu parlamentu in Svetu pošlje povzetek (zbirno poročilo) posameznih letnih poročil o dejavnostih, s katerim prevzame skupno politično odgovornost za upravljanje proračuna EU v skladu s členom 317 PDEU. To poročilo in letna poročila o dejavnostih so na voljo na: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_sl.htm.

V skladu s členom 318 PDEU Komisija izda finančno poročilo o napredku in uspešnosti programov Komisije, ki temelji na letnih poročilih o dejavnostih, ki so jih pripravili odredbodajalci. Od proračunskega leta 2015 sta zbirno in finančno poročilo združena in podatki so predstavljeni v novem poročilu, imenovanem „letno poročilo o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna EU“.

Računovodja izvršuje naloge za plačilo in naloge za izterjavo, ki jih pripravijo odredbodajalci, ter je odgovoren za upravljanje zakladnice, določanje računovodskih pravil in metod, potrjevanje računovodskih sistemov, vodenje računovodskih evidenc ter pripravo zaključnega računa institucije. Poleg tega mora računovodja podpisati zaključni račun z izjavo, da v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavlja finančno stanje, rezultate poslovanja in denarne tokove.

3.3. Finančno poročanje in prevzemanje odgovornosti

Konsolidirani zaključni račun EU vsebuje finančne informacije o dejavnostih institucij, agencij in drugih organov EU, in sicer z vidika proračuna in računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka. Ta zaključni račun ne vključuje zaključnih računov držav članic.

Zaključni račun EU zajema dva ločena, a povezana dela:

a) računovodske izkaze ter

b) poročila o izvrševanju proračuna, ki vsebujejo podrobno evidenco izvrševanja proračuna.

Za pripravo konsolidiranega zaključnega računa EU je odgovoren računovodja Komisije, ki mora prav tako zagotoviti, da ta v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavlja finančno stanje, rezultate poslovanja in denarne tokove EU.

Poleg zgoraj omenjenega zaključnega računa se pripravijo tudi ad hoc poročila o posameznih področjih, kot je poročilo o upravljanju proračuna in finančnem poslovodenju, o finančnih instrumentih, danih jamstvih ter o finančnih popravkih.

Poročanje in prevzemanje odgovornosti na Komisiji:

3.4. Revizija in razrešnica

Revizija

Zaključni račun in upravljanje sredstev EU revidira Evropsko računsko sodišče (v nadaljnjem besedilu: Računsko sodišče), ki je zunanji revizor EU in ki v okviru svojih dejavnosti za Evropski parlament in Svet pripravi:

(1) letno poročilo o dejavnostih, ki se financirajo iz splošnega proračuna, v katerem so podrobno opisana njegova opažanja o zaključnem računu in z njim povezanih transakcijah;

(2) mnenje, ki temelji na njegovih revizijah in je vključeno v letno poročilo v obliki izjave o zanesljivosti, in sicer (i) o zanesljivosti zaključnega računa ter (ii) o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij, ki se nanašajo na prihodke, pobrane od davčnih zavezancev, in plačila končnim upravičencem; ter

(3) posebna poročila, v katerih so navedene ugotovitve revizij po posameznih področjih upravljanja.

Razrešnica

Zadnja stopnja proračunskega cikla je podelitev razrešnice za proračun za dano proračunsko leto. Pri podelitvi razrešnice gre za politični vidik zunanje kontrole izvrševanja proračuna in pomeni odločitev, s katero Evropski parlament na priporočilo Sveta Komisijo (in druge organe EU) „razreši“ njene odgovornosti za upravljanje posameznega proračuna, saj zaznamuje konec njegovega obstoja. V EU je organ, ki daje razrešnico, Evropski parlament. To pomeni, da se po reviziji in pripravi dokončnega zaključnega računa Evropski parlament na priporočilo Sveta odloči, ali bo Komisiji in drugim organom EU podelil razrešnico za izvrševanje proračuna EU za dano proračunsko leto. Ta odločitev temelji na pregledu zaključnega računa, letnega poročila Komisije o upravljanju in smotrnosti izvrševanja proračuna (prej zbirno poročilo in letno finančno poročilo) ter letnega poročila, revizijskega mnenja in posebnih poročil Računskega sodišča ter odgovorov Komisije na vprašanja in dodatne zahteve za informacije, naslovljene na Komisijo.

Postopek razrešnice se lahko konča na tri načine: s podelitvijo, odlogom podelitve ali zavrnitvijo podelitve razrešnice. Sestavni del letnega postopka podelitve razrešnice v Evropskem parlamentu so zaslišanja s komisarji, ki jih člani odbora Evropskega parlamenta za proračunski nadzor izprašajo v zvezi s področji, za katera so odgovorni. Končno poročilo o razrešnici, vključno s posebnimi priporočili Komisiji, naj ukrepa, se sprejme na plenarnem zasedanju Evropskega parlamenta. Priporočila Sveta glede razrešnice sprejme ECOFIN. Komisija poročilo Evropskega parlamenta o razrešnici in priporočila Sveta glede razrešnice obravnava v letnem poročilu o nadaljnjem ukrepanju, v katerem predstavi konkretne ukrepe, ki jih je sprejela za izvedbo priporočil.

4. Konsolidirani računovodski izkazi EU: Finančni položaj v letu 2015

4.1. Prihodki

Večina prihodkov institucij in organov EU so prihodki iz nemenjalnih poslov. V spodnji razpredelnici je pregled glavnih kategorij teh prihodkov.

Petletni trend prihodkov iz nemenjalnih poslov v milijonih EUR:

Prihodki iz naslova BND v letu 2014 so zajemali večje spremembe podatkov o BND za obdobje od leta 2002. Ta popravek prispevkov je bil največji doslej in je znašal skoraj 10 milijard EUR za vse države članice EU skupaj. To pojasnjuje večino zmanjšanja v letu 2015 v primerjavi s prejšnjim letom.

Izterjava odhodkov zajema naloge za izterjavo, ki jih je izdala Komisija in so plačani ali izravnani s poznejšimi plačili, vknjiženimi v računovodski sistem Komisije, da se izterjajo odhodki, predhodno izplačani iz proračuna EU.

4.2. Odhodki

Odhodki v višini 155,9 milijarde EUR so bili nižji kot lani (2014: 165,3 milijarde EUR). Zmanjšanje za 4,6 milijarde EUR je bilo zabeleženo pri Evropskem skladu za regionalni razvoj (ESRR) in Kohezijskem skladu (KS) ter je bilo posledica zapoznelega začetka izvajanja programskega obdobja 2014–2020. Odhodki Evropskega socialnega sklada (ESS) so se zmanjšali za 2,8 milijarde EUR zaradi manjšega števila predloženih zahtevkov za povračilo stroškov za obdobje večletnega finančnega okvira 2007–2013.

Glavne odhodkovne postavke (112,4 milijarde EUR) so transferi v okviru deljenega upravljanja. Glavni skladi so Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS), Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) in drugi instrumenti za razvoj podeželja, Evropski sklad za regionalni razvoj, Kohezijski sklad in ESS. V proračunskem letu 2015 so ti predstavljali skoraj 71 % vseh odhodkov.

Odhodki, nastali v okviru neposrednega upravljanja, v glavnem predstavljajo izvrševanje proračuna s strani Komisije, izvajalskih agencij in od leta 2015 naprej tudi skrbniških skladov, kar je novost. Neposredno upravljanje zajema tudi upravne odhodke vseh institucij in agencij EU. V okviru posrednega upravljanja proračun izvršujejo agencije EU, organi EU, tretje države, mednarodne organizacije in drugi subjekti. Skupno so odhodki, nastali v okviru neposrednega in posrednega upravljanja, predstavljali približno 14 % celotnih odhodkov (22 milijard EUR).

EU priznava tudi prihodnje plačilne obveznosti kot odhodke, ki še niso prikazani v proračunskem računovodenju na podlagi plačil. Ti so zlasti prikazani v okviru obveznosti iz poslovanja in vnaprej vračunanih stroškov za kmetijstvo in razvoj podeželja ter obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih v zvezi s pokojninskimi pravicami, ki so jih pridobili komisarji, poslanci Evropskega parlamenta in uslužbenci, ter povzročajo negativen poslovni izid (navedena plačila bodo financirana iz prihodnjih proračunov in še niso vključena v prihodke).

4.3. Poslovni izid

Poslovni izid za zadevno obdobje (tj. primanjkljaj) v višini (13 033) milijonov EUR ostal na podobni ravni kot lani.

4.4. Sredstva

154 milijard EUR sredstev v konsolidirani bilanci stanja EU

Najpomembnejše postavke na strani sredstev v bilanci stanja so finančna sredstva (posojila, za prodajo razpoložljiva sredstva, denarna sredstva) in zneski predhodnega financiranja, ki predstavljajo skoraj 83 % sredstev EU. Znesek posojil se je zmanjšal za 1,6 milijarde EUR na 57 milijard EUR, medtem ko se je znesek za prodajo razpoložljivih finančnih instrumentov, financiranih iz proračuna EU (proračunski instrumenti), povečal za približno 460 milijonov EUR. Na strani sredstev so v okviru postavke Opredmetena osnovna sredstva, ki se nanašajo na program Copernicus (1,7 milijarde EUR) in sredstva v gradnji za projekt Galileo (2,1 milijarde EUR).

V prejšnjih letih je institucijam in organom EU uspelo zneske v denarnih sredstvih in njihovih ustreznikih ob koncu leta ohraniti na nizki ravni. Visoko stanje denarnih sredstev v višini 21,7 milijarde EUR na dan 31. decembra 2015 je v glavnem posledica:

— zamud pri plačilih sredstev BND in DDV za leto 2014 (5,4 milijarde EUR), ki so bila razporejena v celotnem letu 2015, pri čemer je bil velik del plačan septembra 2015. Prispevki držav članic v proračun EU iz naslova DDV in BND so predmet letne prilagoditve, ki se opravi vsako leto na prvi delovni dan decembra. Popravek v letu 2014 je zajel večje spremembe podatkov o BND za obdobje od leta 2002, kar je povzročilo doslej najvišji znesek v višini 9,5 milijarde EUR za vse države članice EU skupaj;

— saldo DDV in BND za leto 2015 (1,4 milijarde EUR);

— vnaprej plačana sredstva iz naslova BND za leto 2016 (0,7 milijarde EUR) s strani dveh držav članic;

— globe in drugi prihodki (1,5 milijarde EUR).

Na podlagi uredbe o lastnih sredstvih se lahko ti saldi vrnejo državam članicam šele v letu 2016 s spremembo proračuna.

Predhodno financiranje

Opozoriti je treba, da na raven predhodnega financiranja bistveno vpliva cikel večletnega finančnega okvira – na primer na začetku obdobja večletnega finančnega okvira se lahko pričakujejo veliki predujmi, ki se izplačajo državam članicam v okviru kohezijske politike. Komisija poskuša storiti največ, kar je mogoče, da bi ravni predhodnega financiranja ohranila na ustrezni ravni. Treba je vzpostaviti ravnovesje med zagotavljanjem zadostnega financiranja za projekte in pravočasnim pripoznavanjem odhodkov.

Skupni znesek predhodnega financiranja (brez drugih predujmov državam članicam in prispevkov v skrbniške sklade) v bilanci stanja EU znaša 40 milijard EUR (leta 2014: 45 milijard EUR) in se skoraj v celoti nanaša na dejavnosti Komisije. Približno 70 % predhodnega financiranja Komisije je povezanega z deljenim upravljanjem, kar pomeni, da je izvrševanje proračuna preneseno na države članice (Komisija ohrani nadzorno vlogo).

Predhodno financiranje Komisije po načinih upravljanja

Glavni del zneska predhodnega financiranja v okviru deljenega upravljanja je povezan z ESRR in KS.

Dolgoročno predhodno financiranje se je v zvezi z novim večletnim finančnim okvirom povečalo za 12,6 milijarde EUR, medtem ko se je kratkoročno predhodno financiranje zmanjšalo za 17,7 milijarde EUR. Povečanje dolgoročnega predhodnega financiranja je predvsem posledica novih plačil predhodnega financiranja za večletni finančni okvir 2014–2020 v okviru deljenega upravljanja (skupaj 10 milijard EUR, od tega je 7 milijard EUR namenjenih kohezijski politiki). Zmanjšanje zneskov kratkoročnega predhodnega financiranja je v glavnem posledica deljenega upravljanja – večletni finančni okvir 2007–2013 je v fazi zaključevanja in z njim povezano predhodno financiranje se postopno obračunava.

Finančni instrumenti v okviru neposrednega in posrednega upravljanja

V zaključnem računu EU so kot finančni instrumenti predstavljene naslednje postavke:

— posojila, odobrena iz proračuna;

— posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev;

— lastniški instrumenti;

— jamstveni instrumenti in

— jamstveni skladi: jamstva, dana zunanjim subjektom (predvsem skupini EIB) za instrumente, ki jih ne vzpostavi proračun EU.

Pomen in obseg finančnih instrumentov, ki se financirajo iz proračuna EU v okviru neposrednega in posrednega upravljanja, se iz leta v leto povečujeta. Osnovna ideja tega pristopa v nasprotju s tradicionalno metodo izvrševanja proračuna, tj. dodeljevanjem nepovratnih sredstev in subvencij, je, da za vsak euro, porabljen iz proračuna prek finančnih instrumentov, končni upravičenec prejme več kot 1 EUR finančne podpore zaradi učinka vzvoda. Namen te pametne uporabe proračuna EU je doseči kar največji učinek razpoložljivih sredstev. Lastniški instrumenti in naložbe (tj. lastniški instrumenti in dolžniški vrednostni papirji), ki jih imajo v posesti jamstveni instrumenti in jamstveni skladi, so v zaključnem računu EU prikazani kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva proračunskih finančnih instrumentov

Jamstveni skladi

Jamstveni skladi, ki jih je ustanovila EU, so bili ustanovljeni za posebne namene in se financirajo s plačili iz proračuna EU, da bi zagotavljali likvidnostno rezervo za morebitne izgube iz zajamčenih operacij, povezane z jamstvi skupini EIB iz proračuna EU. Najpomembnejši novi jamstveni sklad, ustanovljen v letu 2015, je Jamstveni sklad EFSI.

EFSI je pobuda za povečanje sposobnosti skupine EIB za prevzemanje tveganj, ki EIB omogoča, da v EU vloži do 61 milijard EUR. Sklad ni ločen pravni subjekt ali naložbeni sklad v strogem pomenu. Rezerva za tveganja, ki jo zagotavlja EFSI, nudi EIB zaščito pred morebitnimi izgubami pri povezanih operacijah. Sestavljena je iz lastnega kapitala EIB v višini 5 milijard EUR in jamstva iz proračuna EU v višini do 16 milijard EUR (zgornja meja). Cilj je, da bi dodatna sredstva držav članic, nacionalnih spodbujevalnih bank in zasebnih vlagateljev naložbe v EU povečala na skupno 315 milijard EUR.

Operacije EFSI se izvajajo v okviru dveh delov: v okviru dela za infrastrukturo in inovacije (IIW), ki ga izvaja EIB, in v okviru dela za MSP, ki ga izvaja EIS, oba pa bosta imela dolžniški portfelj (jamstvo EU v višini 12,25 milijarde EUR) in portfelj lastniških instrumentov (jamstvo EU v višini 3,75 milijarde EUR). EIS deluje v skladu s sporazumom z EIB na podlagi jamstva EIB, za katerega posredno jamči EU.

EU in EIB imata v okviru EFSI različni vlogi. EFSI je ustanovljen v okviru EIB, ki financira operacije (dolžniške in lastniške naložbe) ter si v ta namen izposoja potrebna sredstva na kapitalskih trgih. V zvezi z delom za infrastrukturo in inovacije EIB neodvisno sprejema naložbene odločitve in operacije upravlja v skladu s svojimi pravili in postopki, ki jih uporablja tudi za svoje (tvegane) operacije. Da se zagotovita usmerjenost naložb v okviru EFSI na specifični cilj odpravljanja nedelovanja trga, ki ovira naložbe v EU, in njihova upravičenost do zaščite z jamstvom EU, je bila vzpostavljena posebna upravljavska struktura. Vsak projekt, ki ga predlaga EIB, preuči investicijski odbor neodvisnih strokovnjakov, ki oceni njegovo upravičenost do kritja z jamstvom EU. Ko je projekt potrjen kot upravičen za operacijo z jamstvom EFSI, se odločitev o nadaljevanju projekta in njegovem upravljanju nato sprejme v rednem procesu projektnega cikla in upravljanja, ki ga ima EIB.

Vloga EU se nanaša na zagotavljanje jamstva EU za del potencialnih izgub, ki bi jih lahko utrpela EIB pri svojih naložbah v dolžniške in lastniške instrumente. Posledično EU ne posega v končno izbiro in upravljanje operacij EFSI, ne vlaga denarja v operacije EFSI in ni neposredna pogodbena stranka zadevnih instrumentov. Ker niso izpolnjena kontrolna merila in računovodske zahteve za konsolidacijo iz računovodskih pravil EU (in MRSJS), povezana sredstva niso obračunana v konsolidiranem zaključnem računu EU – glej tudi pojasnilo 5.2 h konsolidiranim računovodskim izkazom.

Jamstvo EU je v vsakem trenutku omejeno na 16 milijard EUR in skupna neto plačila iz proračuna EU ne bodo presegla tega zneska. Plačila iz naslova jamstva EU bi bila izvršena iz novo ustanovljenega jamstvenega sklada, ki zagotavlja likvidnostno rezervo za morebitne neto izgube (pričakovane izgube, ki niso krite s pričakovanimi prihodki) pri operacijah z jamstvom EFSI. Jamstveni sklad EFSI bo od leta 2016 financiran iz proračuna EU in bo do leta 2022 postopno dosegel 8 milijard EUR, s čimer bodo oblikovane rezervacije za 50 % zgornje meje jamstva EU. Na dan 31. decembra 2015 je bilo dodeljenih 1 350 milijonov EUR, ki bodo vplačani v jamstveni sklad v letih 2016 (500 milijonov EUR) in 2017 (850 milijonov EUR) ter so vključeni v znesek, ki je razkrit kot neporavnane obveznosti (RAL) v pojasnilu 5.3.1 h konsolidiranim računovodskim izkazom.

V naslednjih razpredelnicah je pregled finančnih instrumentov, ki jih uporablja EU, razčlenjen po večletnih finančnih okvirih

v milijonih EUR Večletni finančni okvir 2014–2020 Sredstva Obveznosti Jamstva Lastniški instrumenti: COSME – kapitalska shema za rast 39 (2) Kapitalska shema za raziskave in inovacije InnovFin v okviru programa Obzorje 2020 108 (2) 146 (4) Jamstveni instrumenti: Jamstvena shema za posojila COSME 125 (43) (1) Zaposlovanje in socialne inovacije 10 (3) (1) Jamstvena shema za študentska posojila 16 (1) (1) Obzorje 2020 – služba za posojila in jamstva za raziskave in inovacije InnovFin 638 (97) (442) Obzorje 2020 – jamstvo InnovFin za MSP 294 (22) (17) Finančni mehanizem za naravni kapital 12 — Instrument zasebnega financiranja za energetsko učinkovitost (instrument PF4EE) 12 — 1 107 (166) (459) Skupaj 1 253 (170) (459) Večletni finančni okvir pred letom 2014 Sredstva Obveznosti Jamstva Posojilni in lastniški instrumenti ter instrumenti tehnične pomoči: Instrument gospodarskega in finančnega sodelovanja v okviru evro–sredozemskega partnerstva (MEDA) 251 (2) Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI) 153 (4) 404 (6) Posojilni instrumenti: Posojila za podporo MSP 19 Lastniški instrumenti: Pomoč za hitro rastoča in inovativna MSP kot del okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost 413 — Sklad za zagon pri Evropskem skladu za tehnologijo, ustanovljen leta 1998 (ETF) 11 — Globalni sklad za energetsko učinkovitost in obnovljivo energijo (GEEREF) 76 — Kapitalska shema večletnega okvirnega programa 192 — Sklad Marguerite 50 — Evropski mikrofinančni instrument Progress za zaposlovanje in socialno vključenost 71 — Evropski sklad za energetsko učinkovitost 128 (22) Pilotni projekti za prenos tehnologij 1 943 (22) Jamstveni instrumenti: Jamstveni sklad za MSP kot del okvirnega programa za konkurenčnost in inovativnost (CIP SMEG) 108 (215) (1) Instrument za posojilna jamstva za projekte TEN–T 238 (3) (209) Večletni program (MAP) za podjetja 23 (35) (1) Pobuda za projektne obveznice (PBI) 236 (1) (220) Evropski mikrofinančni instrument Progress 13 (11) (1) Sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja (RSFF) 927 (94) (845) Jamstveni sklad za MSP 16 (16) (1) 1 561 (375) (1 274 ) Skupaj 2 927 (403) (1 274 )





v milijonih EUR Povezani z več kot enim večletnim finančnim okvirom Sredstva Obveznosti Jamstva Lastniški instrumenti: Evropski sklad za jugovzhodno Evropo (EFSE) 118 — Sklad za financiranje rasti podjetij v okviru sklada za razvoj podjetij in inovacije na Zahodnem Balkanu 10 — Sklad za financiranje podjetniških inovacij (ENIF) v okviru sklada za razvoj podjetij in inovacije na Zahodnem Balkanu 21 — Sklad za zeleno rast za regijo vzhodnega sosedstva (SE4F) 52 — Pobuda za mikrofinanciranje za Azijski sklad za dolžniško financiranje 9 — Sklad za mikro, mala in srednja podjetja za območje MENA (SANAD) 10 — 220 — Jamstveni instrumenti: Jamstveni sklad v okviru instrumenta za razvoj podjetij in inovacije na Zahodnem Balkanu 20 (14) (2) 20 (14) Jamstveni skladi: Jamstveni sklad za zunanje ukrepe 2 108 (25) (19 450 ) Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI) 1 — (202) 2 109 (25) (19 652 ) Skupaj 2 349 (39) (19 652 ) Vse skupaj 6 529 (612) (21 385 )

Posojila, odobrena iz izposojenih finančnih sredstev

Evropska unija je s Pogodbo EU pooblaščena za izvajanje poslov za najemanje posojil za zagotovitev finančnih virov, potrebnih za uresničitev specifičnih nalog. Komisija, ki deluje v imenu EU, trenutno upravlja tri glavne programe, in sicer makrofinančno pomoč, plačilnobilančna posojila in evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EMFS), v skladu s katerimi lahko odobri posojila in kapital, ki je potreben za njihovo financiranje, zbere na kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah. Irska je v letu 2015 uradno zaprosila za podaljšanje roka za odplačilo prvega obroka posojila EMFS. Obrok v višini 5 milijard EUR je bil razdeljen na tri nove obroke v višini 2 milijard EUR, 1 milijarde EUR in 2 milijard EUR z zapadlostjo v letih 2023, 2029 oziroma 2035. Januarja 2016 je Portugalska uradno zaprosila za podaljšanje zapadlosti plačila prvega obroka posojila EMFS, ki bi moral biti plačan 3. junija 2016. Obrok v višini 4,75 milijarde EUR je bil refinanciran s tremi novimi tranšami v višini 1,5 milijarde EUR, 2,25 milijarde EUR in 1 milijarde EUR z zapadlostjo v letih 2023, 2031 oziroma 2036. 17. julija 2015 je bilo Grčiji v okviru EMFS odobreno premostitveno posojilo kot začasno posojilo pred posojilno pogodbo, podpisano med Grčijo in Evropskim mehanizmom za stabilnost (ESM). Prvo in edino izplačilo je bilo izvršeno 20. julija 2015 in je bilo v celoti povrnjeno, ko so nacionalni parlamenti držav članic euroobmočja ratificirali sporazum ESM. Povračilo je bilo izvršeno 20. avgusta 2015.

Pregled posojil, odobrenih iz izposojenih sredstev, po nominalnih vrednostih

v milijardah EUR Plačilnobilančna posojila EMFS Drugi (3) SKUPAJ Madžarska Latvija Romunija Skupaj Irska Portugalska Grčija Skupaj Skupaj Odobrena skupaj 6,5 3,1 8,4 (4) 18,0 22,5 26,0 7,2 55,7 5,1 78,8 Izplačana na dan 31. 12. 2014 5,5 2,9 5,0 13,4 22,5 24,3 — 46,8 2,4 62,6 Izplačana leta 2015 — — — — 5,0 — 7,2 12,2 1,3 13,5 Skupaj izplačana na dan 31. 12. 2015 5,5 2,9 5,0 13,4 27,5 24,3 7,2 59,0 3,6 76,0 Odplačana posojila na dan 31. 12. 2015 (4,0 ) (2,2 ) (1,5 ) (7,7 ) (5,0 ) — (7,2 ) (12,2 ) (0,1 ) (20,0 ) Neodplačani zneski na dan 31. 12. 2015 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 0 46,8 3,5 56,0

4.5. Obveznosti

226 milijard EUR obveznosti v konsolidirani bilanci stanja EU za leto 2015

Na strani obveznosti so predvsem štiri ključne postavke: obveznosti iz naslova pokojnin in drugih prejemkov zaposlenih, posojila, obveznosti iz poslovanja in vnaprej vračunani stroški. Največja sprememba v primerjavi z letom 2014 je povečanje vnaprej vračunanih stroškov za skoraj 12,4 milijarde EUR zaradi začetka izvajanja večletnega okvira za obdobje 2014–2020, pri čemer so nastali stroški ocene, saj jih države članice še niso prijavile. Druga pomembna sprememba je zmanjšanje obveznosti iz poslovanja za približno 12,5 milijarde EUR na področju kohezije, ker so države članice predložile manj izkazov stroškov za programsko obdobje 2007–2013. Dodaten razlog je manjše število predloženih zahtevkov za povračilo stroškov zaradi zapoznelega začetka večletnega finančnega okvira 2014–2020, ki so ga povzročile zamude v državah članicah pri imenovanju organov upravljanja in nadzora.

Zahtevki za povračilo stroškov in računi, ki so bili prejeti in pripoznani kot obveznosti iz poslovanja, skupaj

Presežek obveznosti nad sredstvi ne pomeni, da so institucije in organi EU v finančnih težavah, temveč da bodo nekatere obveznosti financirane iz prihodnjih letnih proračunov. Številni odhodki so v skladu s pravili računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka pripoznani v letu 2015, čeprav bodo morda dejansko plačani v letu 2016 ali pozneje in financirani iz prihodnjih proračunov, z njimi povezani prihodki pa bodo obračunani šele v prihodnjih obdobjih. Najpomembnejši zneski, na katere je treba opozoriti, se nanašajo na dejavnosti EKJS (plačane leta 2016) in prejemke zaposlenih (ki bodo plačani v naslednjih 30 in več letih).

5. ZAŠČITA PRORAČUNA EU

Pregled finančnih popravkov in izterjav za leto 2015

Pomemben dejavnik pri izvrševanju proračuna EU je potreba po zagotovitvi ustreznega preprečevanja ali odkrivanja in naknadnega popravljanja sistemskih slabosti, ki povzročajo napake, nepravilnosti in goljufije. Sodišče v svojem letnem poročilu predstavi izjavo o zanesljivosti o zakonitosti in pravilnosti transakcij, povezanih z zaključnim računom, ter pomembno stopnjo napake pri plačilih. Izjava o zanesljivosti se skupaj z zaključnim računom EU objavi v Uradnem listu.

Komisija uporablja zaščitne ukrepe za ublažitev učinka teh napak prek dveh glavnih vrst mehanizmov:

(1) preventivnih mehanizmov (npr. predhodne kontrole, podaljšanje plačilnih rokov in odložitev plačil) in

(2) korektivnih mehanizmov (predvsem finančni popravki, ki se naložijo državam članicam ali so sprejeti v dogovoru z njimi, v manjši meri pa tudi izterjave od prejemnikov plačil EU).

V okviru deljenega upravljanja (kmetijska poraba in strukturni ukrepi) so države članice v celotnem ciklu odhodkov odgovorne predvsem za zagotavljanje, da so odhodki, ki so bili izplačani iz proračuna EU, zakoniti in pravilni.

Korektivni ukrepi, tj. finančni popravki in izterjave, se sprejmejo po nadzoru in pregledih upravičenosti odhodkov, ki se financirajo iz proračuna EU, ki jih opravijo Komisija in v primeru odhodkov v okviru deljenega upravljanja tudi države članice. Komisija pri določanju zneska finančnega popravka ali izterjave upošteva naravo in resnost kršitve veljavne zakonodaje in finančnih posledic za proračun EU, tudi v primerih pomanjkljivih upravljavskih in kontrolnih sistemov. Večina popravkov se opravi po plačilu.

Postopek pri finančnih popravkih in izterjavah:

Finančni popravki in izterjave so predstavljeni na dveh glavnih stopnjah postopka. Obe stopnji se lahko opravita v istem ali v različnih letih:

(1) Finančni popravki in izterjave na stopnji potrditve: s temi zneski se je zadevna država članica strinjala ali pa so bili sprejeti s sklepom Komisije. V letu 2015 so potrjeni finančni popravki in izterjave skupaj znašali 3 499 milijonov EUR (2014: 4 728 milijonov EUR). Finančni popravki in izterjave, potrjeni v letu 2015 – razčlenitev po področjih politike

(2) Finančni popravki in izterjave na stopnji izvršitve: ti zneski pomenijo zadnji del procesa, v katerem je ugotovljeno stanje neupravičenih odhodkov dokončno popravljeno. V sektorskih regulativnih okvirih je določenih več izvedbenih mehanizmov. V letu 2015 so izvršeni finančni popravki in izterjave skupaj znašali 3 853 milijonov EUR (2014: 3 285 milijonov EUR). Izvrševanje finančnih popravkov in izterjav lahko traja več let, predvsem zaradi sklepov o plačilu po obrokih ali o odložitvi plačila, ki se odobrijo državam članicam v okviru kmetijske politike. V okviru kohezijske politike pravni okvir predvideva izvršitev ob zaključku programskega obdobja ali po njem. Finančni popravki in izterjave, izvršeni v letu 2015 – razčlenitev po področjih politike

Zgoraj navedene informacije so dodatno razkritje, ki ga računovodski standardi ne zahtevajo, in vključujejo podatke, ki niso vedno pridobljeni neposredno iz računovodskega sistema. Več podrobnosti o teh zneskih ter o preventivnih in popravnih mehanizmih je navedenih v letnem sporočilu o zaščiti proračuna EU, ki ga pripravi Komisija in ga pošlje organu za podelitev razrešnice in Računskemu sodišču – to je na voljo na portalu Europa in spletišču Generalnega direktorata za proračun.

6. Upravljanje tveganj in negotovosti pri izvrševanju proračuna EU

Tveganja in negotovosti pri izvrševanju proračuna EU se lahko razdelijo v dve glavni kategoriji:

— splošna in pričakovana tveganja in negotovosti ter

— izredna tveganja in negotovosti.

6.1. Splošna in pričakovana tveganja in negotovosti

Težave v proračunskem letu

Makroekonomsko okolje

Makroekonomsko okolje v EU vpliva na zmogljivost držav članic EU za izpolnjevanje njihovih obveznosti financiranja do institucij in organov EU ter posledično na zmogljivost EU za neprekinjeno izvajanje politik EU, kot je poudarjeno v oddelku 2 zgoraj. Evropsko gospodarstvo še naprej podpira več pozitivnih dejavnikov, kot so cena nafte, menjalni tečaj eura in stroški financiranja, ki so spodbudili izvoz in zasebno potrošnjo. Vendar naložbe še vedno ovirata gospodarska in politična negotovost, v nekaterih državah pa tudi čezmerna zadolženost. Evropsko gospodarstvo se zdaj, na začetku četrtega leta okrevanja, sooča z ovirami in znatnimi tveganji zaradi počasnejše rasti gospodarstev v vzponu. Gospodarska rast, ki bi bila dovolj velika, da bi se bistveno zmanjšala brezposelnost, se doslej še ni uresničila in dokazi o oživitvi naložb, ki je ključna za trajnost okrevanja, so še vedno omejeni. Poleg tega je izvrševanje proračuna EU v večletnem finančnem okviru 2014–2020 dokaj počasno, to splošno sliko pa dopolnjujejo stalna vprašanja v zvezi z Grčijo in begunsko krizo.

Gospodarsko okrevanje v euroobmočju ostaja zmerno kljub veliki podpori zgoraj opisanih pozitivnih dejavnikov, za katere zdaj kaže, da bodo verjetno nekoliko močnejši in dolgotrajnejši, kot je bilo pričakovano. Zlasti je predvsem zaradi obilne ponudbe cena nafte znova padla in predpostavlja se, da bo ostala opazno nižja, nato pa se bo dvignila. Fiskalna politika v euroobmočju začenja nekoliko bolj podpirati rast, v veliki meri zaradi javnofinančnih odhodkov, povezanih s prihodom prosilcev za azil v nekaterih državah članicah. Poleg tega kombinacija kvantitativnega in kreditnega sproščanja, ki jo izvaja Evropska centralna banka (ECB), pomeni, da bi morali stroški financiranja v euroobmočju ostati nizki daljše obdobje od prvotno pričakovanega in dodatno prispevati k zmanjšanju finančne razdrobljenosti in razlik med državami članicami. Medtem pa spodbudo zaradi teh dejavnikov čedalje bolj izravnava slabšanje svetovnih razmer, nekatera vprašanja, ki so posledica krize (predvsem visoke ravni politične negotovosti, zadolženosti in brezposelnosti), pa še naprej negativno vplivajo na rast.

Realni BDP (napoved), stopnja inflacije in stopnja brezposelnosti v % glede na povprečje EU (5)

Realni BDP Inflacija Stopnja brezposelnosti 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgija 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Nemčija 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Estonija 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Irska 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Grčija 0,0 (0,7 ) 2,7 (1,1 ) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Španija 3,2 2,8 2,5 (0,6 ) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Francija 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Italija 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Ciper 1,4 1,5 2,0 (1,6 ) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Latvija 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Litva 1,6 2,9 3,4 (0,7 ) (0,1 ) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luksemburg 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Malta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Nizozemska 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Avstrija 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugalska 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Slovenija 2,5 1,8 2,3 (0,8 ) (0,3 ) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovaška 3,5 3,2 3,4 (0,3 ) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Finska 0,0 0,5 0,9 (0,2 ) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Euroobmočje 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bolgarija 2,2 1,5 2,0 (1,1 ) (0,1 ) 0,9 10,1 9,4 8,8 Češka 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Danska 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Hrvaška 1,8 2,1 2,1 (0,3 ) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Madžarska 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Poljska 3,5 3,5 3,5 (0,7 ) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Romunija 3,6 4,2 3,7 (0,4 ) (0,2 ) 2,5 6,7 6,6 6,5 Švedska 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Združeno kraljestvo 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EU 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Rast BDP v euroobmočju naj bi se po napovedih nekoliko pospešila z 1,6 % v letu 2015 na 1,7 % v letu 2016. Ko bo začela svetovna gospodarska aktivnost okrevati, naj bi se pozitivni učinki začutili pozneje v letih 2016 in 2017. Poleg tega bi morale na rast še naprej pozitivno vplivati nekatere strukturne reforme, ki se izvajajo v državah članicah. Z zmanjševanjem posledic krize bi moralo priti do ugodnega učinka na potrošnjo in naložbe. Čeprav so stopnje dolga v nekaterih delih gospodarstva še vedno visoke, bi morali preprosti pogoji financiranja omejiti hude pritiske razdolževanja. Na splošno bi se morala rast BDP v euroobmočju leta 2017 še povečati na 1,9 %. Države članice bi morale v letu 2016 napredovati na poti okrevanja, tudi Grčija, kjer naj bi se rast med letom ponovno okrepila. Naložbeni načrt za Evropo je bil uveden, da bi pomagal premostiti sedanjo naložbeno vrzel v EU z mobilizacijo zasebnega financiranja za strateške naložbe na ključnih področjih, hkrati pa bi tudi moral začeti pozitivno vplivati na javne in zasebne naložbe. V vseh državah članicah bi se morala gospodarska aktivnost v letu 2017 povečevati.

V letu 2015 se je javnofinančni primanjkljaj v euroobmočju po pričakovanjih zmanjšal na 2,2 % BDP in naj bi se še naprej zmanjševal do 1,9 % v letu 2016 in 1,6 % v letu 2017. Strukturni saldo naj bi ob predpostavki nespremenjene politike naslednje leto ostal večinoma stabilen tako v euroobmočju kot v EU. V euroobmočju naj bi se delež javnega dolga v BDP po napovedih z najvišje vrednosti 94,5 %, ki jo je dosegel leta 2014, v letu 2017 zmanjšal na 91,3 %.

Izboljšanje pogojev na trgu dela se nadaljuje z zmernim gospodarskim okrevanjem, ki podpira skromno rast zaposlovanja. Na splošno se je zaposlenost v euroobmočju v letu 2015 po pričakovanjih povečala za 1,1 % in naj bi se s približno enakim tempom povečevala tudi letos in prihodnje leto zaradi krepitve gospodarske aktivnosti, večjega zaupanja podjetij in večje akumulacije kapitala.

Gospodarski obeti za euroobmočje ostajajo zelo negotovi in na splošno prevladujejo negativna tveganja. Tveganja za obete glede rasti, ki izhajajo iz svetovnega gospodarstva in svetovnih finančnih trgov, so se nedvomno povečala, zlasti zaradi upočasnjevanja rasti na Kitajskem in na drugih trgih v vzponu, ki bi lahko sprožilo močnejše učinke prelivanja, kot je bilo predvideno, ali bi bilo lahko še slabše od napovedanega. Nadaljevanje normalizacije monetarne politike v ZDA bi lahko skupaj z negotovostjo v zvezi s prilagoditvijo na Kitajskem bolj negativno vplivalo na ranljiva tržna gospodarstva v vzponu, zlasti tista z visokimi stopnjami dolga v tujih valutah, in tudi na stabilnost finančnih trgov. Uresničitev katerega koli od teh negativnih tveganj bi povzročila negativne učinke prelivanja v države članice prek različnih transmisijskih kanalov. Tudi v Evropi so se domača tveganja v zadnjem času povečala. Vsaka nepričakovana ponovitev krize v Grčiji bi lahko bolj negativno vplivala na odločitve v zvezi z naložbami in posledično na gospodarsko rast. Če poleg tega glavni politični izzivi ne bi bili uspešno obravnavani na ravni EU (npr. upravljanje migracijskih tokov), bi to lahko sprožilo dogodke, ki bi zavrli rast.

Jamstveni skladi za dana jamstva

EU je skupini EIB zagotovila jamstva za posojila, odobrena zunaj EU, ter za dolžniške in lastniške operacije EFSI. V pojasnilih k računovodskim izkazom (glej pojasnilo 5.2.1) so na dan 31. decembra 2015 prikazane pogojne obveznosti za obe vrsti jamstev v višini 19,7 milijarde EUR. Komisija je za zmanjšanje tveganja, ki bi ga lahko imele unovčitve jamstev s strani EIB na proračun EU, ustanovila ločena jamstvena sklada, tj. Jamstveni sklad za zunanje ukrepe in Jamstveni sklad EFSI.

Jamstveni sklad za zunanje ukrepe se financira iz proračuna EU po stopnji, ki pokriva 9 % vseh zajamčenih posojil, ki niso poravnana ob koncu leta. Na dan 31. decembra 2015 je skupna vrednost sredstev v višini 2,1 milijarde EUR pokrivala najvišjo izpostavljenost EU v višini 19,45 milijarde EUR. Jamstveni sklad EFSI bo od leta 2016 naprej in do leta 2022 postopno dosegel 8 milijard EUR, s čimer bodo oblikovane rezervacije za 50 % največje izpostavljenosti jamstva EU v višini 16 milijard EUR.

Najemanje in dajanje posojil

Evropska unija je s Pogodbo EU pooblaščena za izvajanje poslov za najemanje posojil za zagotovitev finančnih virov, potrebnih za uresničitev specifičnih nalog. Komisija, ki deluje v imenu EU, trenutno upravlja tri glavne programe, in sicer makrofinančno pomoč, plačilnobilančna posojila in evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EMFS), v skladu s katerimi lahko odobri posojila in kapital, ki je potreben za njihovo financiranje, zbere na kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah. Najemanje in dajanje posojil EU ne spada med proračunske operacije. Pridobljena sredstva se na splošno uporabijo za posojilo državi upravičenki v obliki vzajemnega posla (kritno posojilo), tj. z enakim kuponom, zapadlostjo in v istem znesku. Ne glede na metodologijo vzajemnosti pa je servisiranje dolga instrumentov financiranja pravna obveznost EU, ki bo zagotovila, da bodo vsa izplačila izvedena v celoti in pravočasno.

Komisija je za ublažitev tveganja nezmožnosti vračanja posojila uvedla postopke za zagotovitev vračila posojil tudi v primeru neodplačevanja posojila. V sklepih Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije se za program za vsako državo določijo skupni znesek svežnja posojil, (največje) število obrokov za izplačilo posojila in največja (povprečna) zapadlost v plačilo. Nato se Komisija in država prejemnica dogovorita o parametrih posojila/financiranja, vključno z obroki in plačilom tranš. Poleg tega so vsi obroki posojila razen prvega odvisni od izpolnjevanja strogih dogovorjenih pogojev, podobnih pogojem pomoči Mednarodnega denarnega sklada v okviru skupne finančne pomoči EU/MDS, kar je še en dejavnik, ki vpliva na časovni okvir financiranja. To pomeni, da sta časovni okvir in zapadlost izdaje posojil odvisna od s tem povezanih najetih posojil EU. Financiranje je izraženo izključno v eurih, razpon zapadlosti pa je med 3 in 30 leti.

V naslednji razpredelnici je prikazan pregled načrtovanih odplačilnih rokov za neporavnane zneske posojil EMFS in plačilnobilančnih posojil v nominalni vrednosti na datum podpisa tega zaključnega računa:

v milijardah EUR Plačilnobilančna posojila EMFS SKUPAJ Madžarska Latvija Romunija Skupaj Irska Portugalska Skupaj 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Skupaj 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

Najeta posojila EU so neposredne in brezpogojne obveznosti EU, za katere jamči vseh 28 držav članic. Posojila, najeta za financiranje posojil tretjim državam, krije Jamstveni sklad za zunanje ukrepe. Če država članica prejemnica postane plačilno nesposobna, se bodo za servisiranje dolga črpala razpoložljiva sredstva v zakladnici Komisije, če bo to mogoče. Če to ne bi bilo mogoče, bi Komisija vpoklicala potrebna sredstva od držav članic. Države članice EU so v skladu z zakonodajo o virih lastnih sredstev EU (člen 12 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000) zakonsko zavezane, da dajo na voljo zadostna sredstva za izpolnjevanje obveznosti EU. Tako so vlagatelji izpostavljeni samo kreditnemu tveganju EU, ne pa kreditnemu tveganju prejemnice financiranih posojil. Dajanje posojil v obliki vzajemnih poslov zagotavlja, da proračun EU ne prevzema nobenega obrestnega ali valutnega tveganja.

Medvladna mehanizma za finančno stabilnost Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) in Evropski mehanizem za stabilnost (ESM) sta zunaj okvira Pogodbe EU in zato nista vključena v konsolidiran zaključni račun EU.

6.2. Izredna tveganja in negotovosti

EU je vsako leto izpostavljena nepričakovanim tveganjem in negotovostim, zato je cilj institucij in organov EU iskanje hitrih rešitev za težave, nastale med letom. V proračunskem letu 2015 so bila najpomembnejša tveganja in negotovosti, ki jih je bilo treba obravnavati, begunska kriza, težave evropskih kmetov in razmere v zvezi z neplačanimi zahtevki za povračilo stroškov in računi, prejetimi ob koncu leta.

Obvladovanje begunske krize

Evropska komisija si je v zadnjih šestih mesecih prizadevala za hiter in usklajen evropski odziv na tveganja in negotovosti v zvezi z begunsko krizo, pri čemer je predložila vrsto predlogov, namenjenih opremljenosti držav članic s potrebnimi orodji za boljše obvladovanje velikega števila prihodov. Potrojili smo prisotnost na morju, uvedli nov sistem nujne solidarnosti za premestitev prosilcev za azil iz najbolj prizadetih držav, namenili več kot 10 milijard EUR – največji delež proračuna EU doslej – za reševanje begunske krize in pomoč najbolj prizadetim državam, zagotovili nov okvir za usklajevanje in sodelovanje držav Zahodnega Balkana, navezali novo partnerstvo s Turčijo ter pripravili daljnosežen predlog o evropskem sistemu mejne in obalne straže, z vsem tem pa Evropska unija krepi evropsko azilno in migracijsko politiko, da bi bila kos tem novim izzivom. Kljub tem ukrepom je negotovost v zvezi z velikim pritokom prosilcev za azil in njegovim učinkom na gospodarstvo še vedno velika.

Komisija je kot prvi in takojšnji ukrep okrepila sredstva za leti 2015 in 2016 za agencijo Frontex, Europol in EASO (170 milijonov EUR) ter povečala finančne prispevke v Sklad za azil, migracije in vključevanje (AMIF) ter Sklad za notranjo varnost (ISF) s prvotnih 2 milijard EUR na 3,7 milijarde EUR. Takojšnja finančna podpora za dejavnosti v zvezi z begunsko krizo zunaj EU je privedla do povečanja humanitarne pomoči (2,2 milijarde EUR), ustanovitve skrbniškega sklada EU za Sirijo (500 milijonov EUR), ustanovitve nujnega skrbniškega sklada EU za Afriko (1,8 milijarde EUR), ustanovitve instrumenta za begunce v Turčiji (1 milijarda EUR) in drugih ukrepov, povezanih z varnostjo in nadzorom meja (300 milijonov EUR), bojem proti terorizmu (100 milijonov EUR) in vračanjem razseljenih oseb in beguncev (280 milijonov EUR).

Sveženj podpore za evropske kmete

Splošne politične in tržne razmere v proračunskem letu 2015 so povzročile težave evropskim kmetom v zvezi z njihovim finančnim stanjem in čedalje bolj nestabilnimi trgi. Te težave niso povzročile tveganj samo evropskim kmetom, temveč tudi institucijam EU pri njihovem uspešnem izvajanju skupne kmetijske politike. Komisija se je na ta položaj odzvala s 420 milijoni EUR dodatne pomoči za reševanje težav v prihodnjih letih v sektorju mleka in mlečnih izdelkov ter prašičjega mesa. Poleg tega so bili uvedeni tudi drugi ukrepi, kot sta uvedba novih shem pomoči za zasebno skladiščenje mleka in mlečnih izdelkov ter prašičjega mesa in možnost predčasnih neposrednih plačil kmetom. Skupaj z ukrepi, sprejetimi v letu 2015, znaša skupni sveženj (prihodnji proračuni), namenjen evropskim kmetom, približno 500 milijonov EUR. Ta takojšnji odziv dokazuje, da Komisija zelo resno jemlje svojo odgovornost do kmetov in jo je pripravljena podpreti z ustreznimi sredstvi.

Zahtevki za povračilo stroškov in računi za plačilo

V letu 2015 sta bili težavi v zvezi z zahtevki za povračilo stroškov in računi za plačilo naslednji:

— nepričakovana hitrost vlaganja zahtevkov za povračilo stroškov in računov, ki ni bila v skladu z napovedmi, zato so se morale institucije EU prilagoditi potrebam po plačilih ter

— pomanjkanje odobritev plačil ob koncu leta za plačilo zahtevkov za povračilo stroškov in prejetih računov, kar je bilo treba financirati s spremembami proračuna.

Po več letih stalnega pritiska na odobritve plačil je v letu 2015 prišlo do znatnega izboljšanja glede plačil. Znesek zahtevkov za povračilo stroškov in računov za plačilo ob koncu leta se je zmanjšal, in sicer s 25,8 milijarde EUR leta 2014 na 15,2 milijarde EUR konec leta 2015. Večji del tega zmanjšanja se nanaša na prejšnja programska obdobja kohezijske politike, saj je bil znesek zahtevkov za povračilo stroškov in računov za plačilo za programe iz obdobja 2014–2020 konec leta 2014 in 2015 zanemarljiv.

V Komisiji se tedensko (včasih dnevno) izvaja kratkoročno napovedovanje denarnih tokov, da se zagotovi, da se lahko izpolnijo neposredne obveznosti plačil EU, ob upoštevanju omejitev odobritev plačil, ki so na voljo v proračunu. Ta kratkoročna napoved je podlaga, ki se uporablja za oceno zneska lastnih sredstev, ki se mesečno vpokliče od držav članic. Prvi delovni dan vsakega meseca morajo države članice na račune lastnih sredstev Komisije knjižiti eno dvanajstino skupnega zneska sredstev iz naslova DDV in BND, vnesenega v proračun Unije. Komisija lahko od držav članic na podlagi svojega likvidnostnega položaja v prvi četrtini leta zahteva, naj sredstva iz naslova DDV in BND nakažejo en ali dva meseca prej. Te predujme je treba na podlagi napovedi potreb po denarnih sredstvih odšteti od vpoklicanih sredstev v poznejših mesecih.

Komisija v okviru svojih rednih dejavnosti podrobno spremlja srednje- in dolgoročne potrebe po plačilih EU. To je na primer potrebno pri pripravi predlogov Komisije o večletnem finančnem okviru, pripravi letnega proračuna in pripravi sprememb proračuna. V fazi pogajanj o večletnem finančnem okviru se uporabljeni modeli in osnovne predpostavke redno spremljajo in po potrebi posodabljajo. Rezultati modelov se uporabijo v proračunskih pogajanjih o opredelitvi zgornje meje plačil večletnega finančnega okvira.

Dogodek po datumu bilance stanja – referendum v Združenem kraljestvu

Državljani Združenega kraljestva so 23. junija 2016 glasovali za izstop iz Evropske unije. Britanci se morajo za uveljavitev te odločitve sklicevati na člen 50 Pogodbe o Evropski uniji. V tem členu je določen postopek, ki ga je treba uporabiti, če se država članica odloči za izstop iz Evropske unije, in pogajanja o izstopu Združenega kraljestva se lahko začnejo šele, ko bo aktiviran ta člen. Na podlagi smernic, ki jih je določi Evropski svet, se bo Unija nato z Združenim kraljestvom pogajala in sklenila sporazum o podrobnostih izstopa, ki bo upošteval okvir njegovih prihodnjih odnosov z Unijo. Ob podpisu tega zaključnega računa še ni bilo predloženo uradno obvestilo o sklicevanju na člen 50.

IZJAVA, PRILOŽENA KONSOLIDIRANEMU ZAKLJUČNEMU RAČUNU

Konsolidirani zaključni račun Evropske unije za leto 2015 je bil pripravljen na podlagi podatkov, ki so jih predložile institucije in organi v skladu s členom 148(2) finančne uredbe, ki se uporablja za splošni proračun Evropske unije. Izjavljam, da je bil pripravljen v skladu z naslovom IX navedene finančne uredbe ter računovodskimi načeli, pravili in metodami iz pojasnil k računovodskim izkazom.

Od računovodij teh institucij in organov, ki potrjujejo zanesljivost poslanih podatkov, sem pridobil vse potrebne podatke za pripravo zaključnega računa, ki prikazuje sredstva in obveznosti Evropske unije ter izvrševanje proračuna.

Potrjujem, da sem na podlagi teh podatkov in preverjanj, ki so bila po mojem mnenju potrebna za potrditev zaključnega računa Evropske komisije, pridobil razumno zagotovilo, da zaključni račun v vseh pomembnih vidikih pošteno predstavlja finančno stanje, rezultate poslovanja in denarne tokove Evropske unije.

[podpis] Manfred KRAFF Računovodja Evropske komisije 8. julij 2016

KONSOLIDIRANI RAČUNOVODSKI IZKAZI IN POJASNILA (1)

KAZALO

BILANCA STANJA 27

IZKAZ FINANČNEGA USPEHA 28

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA 29

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH 30

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM 31

1. POMEMBNE RAČUNOVODSKE USMERITVE 31

2. POJASNILA K BILANCI STANJA 42

3. POJASNILA K IZKAZU FINANČNEGA USPEHA 69

4. POJASNILA K IZKAZU FINANČNEGA IZIDA 78

5. POGOJNA SREDSTVA IN OBVEZNOSTI TER DRUGA BISTVENA RAZKRITJA 78

6. OBVLADOVANJE FINANČNIH TVEGANJ 83

7. RAZKRIVANJE POVEZANIH STRANK 95

8. DOGODKI PO DATUMU BILANCE STANJA 97

9. OBSEG KONSOLIDACIJE 98

ZBIRNA POROČILA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA IN POJASNILA 100

BILANCA STANJA

v milijonih EUR Pojasnilo 31. 12. 2015 31. 12. 2014 NEKRATKOROČNA SREDSTVA Neopredmetena sredstva 2.1 337 282 Opredmetena osnovna sredstva 2.2 8 700 7 937 Naložbe, ki se obračunajo po kapitalski metodi 2.3 497 409 Finančna sredstva 2.4 56 965 56 438 Predhodno financiranje 2.5 29 879 18 358 Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski 2.6 870 1 198 97 248 84 623 KRATKOROČNA SREDSTVA Finančna sredstva 2.4 9 907 11 811 Predhodno financiranje 2.5 15 277 34 237 Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski 2.6 9 454 14 380 Zaloge 2.7 138 128 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki 2.8 21 671 17 545 56 448 78 101 SREDSTVA SKUPAJ 153 696 162 724 NEKRATKOROČNE OBVEZNOSTI Pokojnine in drugi prejemki zaposlenih 2.9 (63 814 ) (58 616 ) Rezervacije 2.10 (1 716 ) (1 537 ) Finančne obveznosti 2.11 (51 764 ) (51 851 ) (117 293 ) (112 005 ) KRATKOROČNE OBVEZNOSTI Rezervacije 2.10 (314) (745) Finančne obveznosti 2.11 (7 939 ) (8 828 ) Obveznosti iz poslovanja 2.12 (32 191 ) (43 180 ) Pasivne časovne razmejitve 2.13 (68 402 ) (55 973 ) (108 846 ) (108 726 ) OBVEZNOSTI SKUPAJ (226 139 ) (220 730 ) ČISTA SREDSTVA (72 442 ) (58 006 ) Rezerve 2.14 4 682 4 435 Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic (2) 2.15 (77 124 ) (62 441 ) ČISTA SREDSTVA (72 442 ) (58 006 )

IZKAZ FINANČNEGA USPEHA

v milijonih EUR Pojasnilo 2015 2014 PRIHODKI Prihodki iz nemenjalnih poslov Sredstva iz naslova BND 3.1 95 355 104 688 Tradicionalna lastna sredstva 3.2 18 649 17 137 Sredstva iz naslova DDV 3.3 18 328 17 462 Globe 3.4 531 2 297 Izterjava odhodkov 3.5 1 547 3 418 Drugo 3.6 5 067 5 623 Vmesni seštevek 139 478 150 625 Prihodki iz menjalnih poslov Finančni prihodki 3.7 1 846 2 298 Drugo 3.8 1 562 1 066 Vmesni seštevek 3 408 3 364 Prihodki skupaj 142 886 153 989 ODHODKI (6) Izvedle države članice 3.9 Evropski kmetijski jamstveni sklad (45 032 ) (44 465 ) Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja in drugi instrumenti za razvoj podeželja (16 376 ) (14 046 ) Evropski sklad za regionalni razvoj in Kohezijski sklad (38 745 ) (43 345 ) Evropski socialni sklad (9 849 ) (12 651 ) Drugo (2 380 ) (2 307 ) Izvedli Komisija, izvajalske agencije in skrbniški skladi 3.10 (15 626 ) (15 311 ) Izvedli druge agencije in organi EU 3.11 (1 209 ) (1 025 ) Izvedle tretje države in mednarodne organizacije 3.11 (3 031 ) (2 770 ) Izvedli drugi subjekti 3.11 (2 107 ) (1 799 ) Stroški zaposlenih in pokojnin 3.12 (10 273 ) (9 662 ) Spremembe aktuarskih predpostavk prejemkov zaposlenih 3.13 (2 040 ) (9 170 ) Stroški financiranja 3.14 (1 986 ) (2 926 ) Delež čistega primanjkljaja skupnih podjetij in pridruženih subjektov 3.15 (641) (640) Drugi odhodki 3.16 (6 623 ) (5 152 ) Odhodki skupaj (155 919 ) (165 269 ) POSLOVNI IZID ZA ZADEVNO LETO (13 033 ) (11 280 )

IZKAZ FINANČNEGA IZIDA

v milijonih EUR Pojasnilo 2015 2014 Poslovni izid za zadevno leto (13 033 ) (11 280 ) Poslovanje 4.2 Odplačevanje 74 61 Amortizacija 489 408 (Povečanje)/zmanjšanje posojil 1 591 (1 298 ) (Povečanje)/zmanjšanje predhodnega financiranja 7 439 6 844 (Povečanje)/zmanjšanje menjalnih terjatev in nemenjalnih izterljivih zneskov 5 253 (1 898 ) (Povečanje)/zmanjšanje zalog (10) — Povečanje/(zmanjšanje) obveznosti iz naslova pokojnin in drugih prejemkov zaposlenih 5 198 11 798 Povečanje/(zmanjšanje) rezervacij (253) 414 Povečanje/(zmanjšanje) finančnih obveznosti (977) 1 146 Povečanje/(zmanjšanje) obveznosti iz poslovanja (10 989 ) 6 967 Povečanje/(zmanjšanje) pasivnih časovnih razmejitev 12 429 (309) Proračunski presežek iz prejšnjega leta, obravnavan kot nedenarni prihodki (1 435 ) (1 005 ) Drugo gibanje nedenarnih sredstev 32 130 Naložbenje 4.3 (Povečanje)/zmanjšanje neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev (1 381 ) (2 347 ) (Povečanje)/zmanjšanje finančnih naložb, obračunanih z uporabo kapitalske metode (87) (60) (Povečanje)/zmanjšanje za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev (213) (1 536 ) ČISTI DENARNI TOK 4 126 8 035 Čisto povečanje/(zmanjšanje) denarnih sredstev in njihovih ustreznikov 4 126 8 035 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki na začetku leta 2.8 17 545 9 510 Denarna sredstva in njihovi ustrezniki ob koncu leta 2.8 21 671 17 545

IZKAZ SPREMEMB V ČISTIH SREDSTVIH

v milijonih EUR Rezerve (A) Zneski, ki bodo vpoklicani od držav članic (B) Čista sredstva = (A)+(B) Rezerva za pošteno vrednost Druge rezerve Skupni presežek/(primanjkljaj) Poslovni izid za zadevno leto STANJE NA DAN 31. 12. 2013 99 3 974 (45 560 ) (4 365 ) (45 852 ) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad — 247 (247) — — Gibanje poštene vrednosti 139 — — — 139 Drugo — (24) 16 — (8) Dodelitev poslovnega izida za leto 2013 — (0) (4 365 ) 4 365 — Proračunski rezultat za leto 2013, knjižen v dobro držav članic — — (1 005 ) — (1 005 ) Poslovni izid za zadevno leto — — — (11 280 ) (11 280 ) STANJE NA DAN 31. 12. 2014 238 4 197 (51 161 ) (11 280 ) (58 006 ) Gibanje rezerve za Jamstveni sklad — 189 (189) — — Gibanje poštene vrednosti 54 — — — 54 Drugo — 2 (24) — (22) Dodelitev poslovnega izida za leto 2014 — 3 (11 283 ) 11 280 — Proračunski rezultat za leto 2014, knjižen v dobro držav članic — — (1 435 ) — (1 435 ) Poslovni izid za zadevno leto — — — (13 033 ) (13 033 ) STANJE NA DAN 31. 12. 2015 292 4 390 (64 091 ) (13 033 ) (72 442 )

POJASNILA K RAČUNOVODSKIM IZKAZOM

1. POMEMBNE RAČUNOVODSKE USMERITVE

1.1. PRAVNA PODLAGA IN RAČUNOVODSKA PRAVILA

Računovodstvo EU se vodi v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26.10.2012, str. 1) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba) in Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o podrobnih pravilih uporabe navedene finančne uredbe (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

Evropska unija v skladu s členom 143 finančne uredbe pripravi računovodske izkaze na temelju pravil računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka, ki so izpeljana iz mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor (MRSJS). Ta računovodska pravila, ki jih je sprejel računovodja Komisije, morajo uporabljati vse institucije in organi EU, ki so vključeni v konsolidacijo, za vzpostavitev enotnega sklopa pravil za računovodstvo, vrednotenje in predstavitev zaključnega računa, da bi se uskladil proces priprave računovodskih izkazov in konsolidacije. Računovodski izkazi se vodijo v eurih na osnovi koledarskega leta.

1.2. RAČUNOVODSKA NAČELA

Namen računovodskih izkazov je zagotoviti podatke o finančnem stanju, uspešnosti in denarnih tokovih neke pravne osebe, ki so koristni za širok krog uporabnikov. Pri EU kot osebi javnega prava je njihov namen zlasti zagotoviti podatke, koristne za odločanje, in prikazati, kako odgovorno oseba javnega prava ravna s sredstvi, ki so ji zaupana. Ta dokument je bil pripravljen ob zavedanju teh ciljev.

Splošna izhodišča (tj. računovodska načela), ki se uporabijo pri pripravi računovodskih izkazov, so določena v računovodskem pravilu EU št. 1 „Računovodski izkazi“ in so enaka tistim, ki so opisana v MRSJS 1, in sicer: pošteno predstavljanje, računovodenje na podlagi nastanka poslovnega dogodka, časovna neomejenost delovanja, doslednost predstavljanja, združevanje, pobotanje in primerjalne informacije. V skladu s členom 144 finančne uredbe so kvalitativne značilnosti finančnega poročanja ustreznost, zanesljivost, razumljivost in primerljivost.

Za pripravo računovodskih izkazov v skladu z zgoraj navedenimi pravili in načeli mora poslovodstvo pripraviti ocene, ki vplivajo na navedene zneske nekaterih postavk v bilanci stanja in v izkazu finančnega uspeha, pa tudi na razkritja v zvezi s finančnimi instrumenti ter pogojnimi sredstvi in obveznostmi.

1.3. KONSOLIDACIJA

Obseg konsolidacije

Konsolidirani računovodski izkazi EU zajemajo vse pomembne nadzorovane subjekte (tj. institucije EU (vključno s Komisijo) in agencije EU), pridružene subjekte in skupna podjetja. Popoln seznam subjektov, vključenih v konsolidacijo, je naveden v pojasnilu 9 k računovodskim izkazom EU. Zdaj zajema 52 nadzorovanih subjektov, 7 skupnih podjetij in 1 pridruženi subjekt. Obseg konsolidacije se v primerjavi z letom 2014 ni spremenil, razen tega, da je zajeto eno novo skupno podjetje, eno pa je izločeno – glej pojasnilo 2.3.

Nadzorovani subjekti

Odločitev o vključitvi subjekta v konsolidacijo temelji na konceptu nadzora. Nadzorovani subjekti so vsi subjekti, za katere je Evropska unija neposredno ali posredno pooblaščena, da usmerja njihovo finančno in poslovno politiko, da bi lahko imela koristi od dejavnosti teh subjektov. To pooblastilo mora biti neposredno izvršljivo. Nadzorovani subjekti so v celoti vključeni v konsolidacijo, ki se začne s prvim dnem obstoja nadzora in se konča, ko takega nadzora ni več.

Najpogostejši kazalniki nadzora znotraj EU so: ustanovitev subjekta na podlagi ustanovnih pogodb ali sekundarne zakonodaje, financiranje subjekta iz splošnega proračuna, obstoj glasovalnih pravic v upravnih organih, revizija, ki jo opravi Sodišče, in razrešnica, ki jo podeli Evropski parlament. Vsak subjekt posebej se oceni, da se ugotovi, ali za sprožitev nadzora zadostuje eno ali vsa zgornja merila.

V skladu s tem pristopom za institucije (razen ECB) in agencije EU (razen agencij iz nekdanjega drugega stebra) velja, da so pod izključnim nadzorom EU in so zato vključene v obseg konsolidacije. Poleg tega tudi za Evropsko skupnost za premog in jeklo (ESPJ) v likvidaciji velja, da je nadzorovani subjekt.

Vsi pomembni „medsebojni posli in stanja“ med nadzorovanimi subjekti EU se izločijo, medtem ko so neiztrženi dobički in izgube iz takšnih poslov neznatni ter zato niso izločeni.

Skupna podjetja

Skupno podjetje je pogodbeni dogovor, po katerem EU in ena ali več strank („podvižnikov“) opravljajo gospodarsko dejavnost pod skupnim nadzorom. Skupni nadzor je pogodbeno dogovorjena delitev neposrednega ali posrednega nadzora nad dejavnostjo, iz katere pritekajo možne storitve. Deleži v skupnih podjetjih se obračunajo po kapitalski metodi (glej pojasnilo 1.5.4 spodaj).

Pridruženi subjekti

Pridruženi subjekti so subjekti, na katere ima Evropska unija znaten neposreden ali posreden vpliv, vendar jih ne nadzoruje. Obstoj znatnega vpliva se predpostavlja, če ima EU v njih neposredno ali posredno najmanj 20 % glasovalnih pravic. Deleži v pridruženih subjektih se obračunajo po kapitalski metodi (glej pojasnilo 1.5.4 spodaj).

Subjekti, ki niso vključeni v konsolidacijo in katerih sredstva upravlja Komisija

Sredstva skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja za osebje EU, Evropskega razvojnega sklada in Jamstvenega sklada za udeležence v njihovem imenu upravlja Komisija, vendar teh subjektov EU ne nadzoruje in zato niso konsolidirani v njenih računovodskih izkazih.

1.4. PODLAGA ZA PRIPRAVO

1.4.1. Valuta in osnova za preračunavanje

Funkcijska in predstavitvena valuta

Računovodski izkazi so predstavljeni v milijonih eurov, saj je euro funkcijska in predstavitvena valuta EU.

Posli in stanja

Posli v tujih valutah se preračunajo v eure po deviznih tečajih, ki veljajo na dan teh poslov. Pozitivne in negativne tečajne razlike, ki nastanejo pri poravnavi poslov v tujih valutah in pri preračunavanju denarnih sredstev in obveznosti, izraženih v tujih valutah, po deviznih tečajih ob koncu leta, se pripoznajo v izkazu finančnega uspeha.

Drugačne metode preračunavanja se uporabijo za opredmetena osnovna sredstva in neopredmetena sredstva, ki ohranijo svojo vrednost v eurih po tečaju na dan, ko so bila nabavljena.

Stanja denarnih sredstev in obveznosti ob koncu leta, izražena v tujih valutah, se preračunajo v eure po deviznih tečajih, ki veljajo na dan 31. decembra:

Devizni tečaj eura

Valuta 31. 12. 2015 31. 12. 2014 BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,0230 27,7350 DKK 7,4626 7,4453 GBP 0,7340 0,7789 HRK 7,6380 7,6580 HUF 315,9800 315,5400 PLN 4,2639 4,2732 RON 4,5240 4,4828 SEK 9,1895 9,3930 CHF 1,0835 1,2024 JPY 131,0700 145,2300 USD 1,0887 1,2141

Spremembe poštene vrednosti denarnih finančnih instrumentov, izraženih v tuji valuti in razvrščenih kot razpoložljivih za prodajo, ki izhajajo iz tečajnih razlik, se pripoznajo v izkazu finančnega uspeha. Tečajne razlike pri nedenarnih finančnih sredstvih in obveznostih, knjiženih po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, se pripoznajo v izkazu finančnega uspeha. Tečajne razlike pri nedenarnih finančnih sredstvih, ki so razvrščena kot razpoložljiva za prodajo, so vključene v rezervo za pošteno vrednost.

1.4.2. Uporaba ocen

Računovodski izkazi v skladu s standardi MRSJS in splošno sprejetimi računovodskimi načeli nujno vključujejo zneske, ki temeljijo na ocenah in predpostavkah vodstva na podlagi najzanesljivejših razpoložljivih podatkov. Pomembne ocene med drugim vključujejo zneske za obveznosti iz naslova prejemkov zaposlenih, rezervacije, finančno tveganje v zvezi z zalogami in terjatvami, prehodno nezaračunane prihodke in vnaprej vračunane stroške, pogojna sredstva in obveznosti ter stopnjo oslabitve neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev ter zneske, razkrite v pojasnilih v zvezi s finančnimi instrumenti. Dejanski rezultati se lahko razlikujejo od navedenih ocen. Spremembe ocen se kažejo v obdobju, v katerem postanejo znane.

1.5. BILANCA STANJA

1.5.1. Neopredmetena sredstva

Pridobljene licence za računalniško programsko opremo so izkazane po nabavni vrednosti, zmanjšani za skupno vrednost amortizacije in izgub zaradi oslabitve. Ta sredstva se amortizirajo po metodi enakomernega časovnega amortiziranja v ocenjeni dobi koristnosti. Ocenjena doba koristnosti neopredmetenih sredstev je odvisna od njihove specifične ekonomske ali pravne življenjske dobe, določene v sporazumu. Notranje razvita neopredmetena sredstva so usredstvena, ko so izpolnjena ustrezna merila iz računovodskih pravil EU za to, in se nanašajo izključno na razvojno fazo sredstva. Stroški, ki jih je mogoče usredstviti, zajemajo vse neposredno pripisljive stroške, potrebne za ustvarjanje, proizvajanje in pripravo sredstva, da lahko deluje tako, kot je nameravalo poslovodstvo. Stroški, povezani z raziskovalnimi dejavnostmi, stroški razvoja, ki jih ni mogoče usredstviti, in stroški vzdrževanja se pripoznajo kot odhodki, ko nastanejo.

1.5.2. Opredmetena osnovna sredstva

Vsa opredmetena osnovna sredstva so izkazana po nabavni vrednosti, zmanjšani za skupno vrednost amortizacije in izgub zaradi oslabitve. Nabavna vrednost vključuje odhodke, ki jih je mogoče neposredno pripisati pridobitvi, gradnji ali prenosu sredstva.

Poznejši stroški se vključijo v knjigovodsko vrednost sredstva ali pripoznajo kot ločeno sredstvo, kakor je primerno, le, kadar je verjetno, da bodo prihodnje gospodarske koristi ali storitvene zmožnosti, povezane s to postavko, pritekale v EU in je mogoče te stroške zanesljivo izmeriti. Stroški popravil in vzdrževanja se knjižijo v breme izkaza finančnega uspeha v proračunskem obdobju, v katerem so nastali.

Zemljišča in umetniška dela se ne amortizirajo, ker se šteje, da imajo neomejeno dobo koristnosti. Sredstva v gradnji se ne amortizirajo, ker ta sredstva še niso na razpolago za uporabo. Amortizacija drugih sredstev se obračuna po metodi enakomernega časovnega amortiziranja, tako da se njihovi stroški odštejejo od njihove preostale vrednosti v ocenjeni dobi koristnosti:

Vrsta sredstva Stopnja enakomernega časovnega amortiziranja Zgradbe 4 % do 10 % Naprave in oprema 10 % do 25 % Pohištvo in vozila 10 % do 25 % Računalniška strojna oprema 25 % do 33 % Drugo 10 % do 33 %

Dobički ali izgube pri odtujitvah se določijo s primerjavo iztržka, zmanjšanega za odhodke za prodajo, s knjigovodsko vrednostjo odtujenega sredstva in so zajeti v izkazu finančnega uspeha.

Najemi

Kadar EU nosi večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, se najemi opredmetenih osnovnih sredstev razvrstijo kot finančni najemi. Finančni najemi so usredstveni na začetku najema po pošteni vrednosti najetega sredstva ali sedanji vrednosti najmanjše vsote najemnin, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Obresti teh najemnin se knjižijo v breme odhodkov med trajanjem najema po stalni obrestni meri za preostali del obveznosti za vsako obdobje. Obveznosti v zvezi z najemnino brez finančnih stroškov so vključene v finančne obveznosti (nekratkoročne in kratkoročne). Obresti finančnih stroškov se knjižijo v breme izkaza finančnega uspeha med trajanjem najema, tako da se doseže stalna obrestna mera za preostali del obveznosti za vsako obdobje. Sredstva v finančnem najemu se amortizirajo skozi dobo koristnosti sredstva ali skozi dobo trajanja najema, pri čemer se upošteva krajše od obeh obdobij.

Kadar nosi večji del tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, najemodajalec, se najemi razvrstijo kot poslovni najemi. Plačila najemnin za poslovne namene se pripoznajo kot odhodki v izkazu finančnega uspeha po metodi enakomernega časovnega amortiziranja za čas trajanja najema.

1.5.3. Oslabitev nefinančnih sredstev

Sredstva, ki imajo neomejeno dobo koristnosti, se ne amortizirajo, vendar se vsako leto preveri njihova oslabitev. Pri sredstvih, ki se amortizirajo, se njihova oslabitev preveri, kadar koli dogodki ali spremenjene okoliščine kažejo na to, da njihova knjigovodska vrednost morda ni izterljiva. Izguba zaradi oslabitve se pripozna za znesek, za katerega knjigovodska vrednost sredstva presega njegovo nadomestljivo vrednost. Nadomestljiva vrednost je poštena vrednost, zmanjšana za stroške prodaje, ali vrednost pri uporabi, pri čemer se upošteva višja od obeh vrednosti.

Preostala vrednost in doba koristnosti neopredmetenih sredstev in opredmetenih osnovnih sredstev se preverita ter, kadar je to primerno, popravita vsaj enkrat na leto. Knjigovodska vrednost sredstva se takoj odpiše do višine nadomestljive vrednosti, če je knjigovodska vrednost sredstva večja od ocenjene nadomestljive vrednosti. Če razlogi za oslabitev, ki je bila pripoznana v prejšnjih letih, ne obstajajo več, se prej pripoznana izguba zaradi oslabitve ustrezno razveljavi.

1.5.4. Naložbe, ki se obračunajo po kapitalski metodi

Deleži v pridruženih subjektih in skupnih podjetjih

Deleži v pridruženih subjektih in skupnih podjetjih se obračunajo po kapitalski metodi in se na začetku pripoznajo po nabavni vrednosti. Delež EU v rezultatih pridruženih subjektov skupnih podjetij se pripozna v izkazu finančnega uspeha, njen delež v gibanju rezerv pa v rezervah. Začetni stroški in vsa gibanja (dodatni prispevki, delež v poslovnem izidu in gibanju rezerv, oslabitve ter dividende) dajejo knjigovodsko vrednost pridruženega subjekta ali skupnega podjetja v računovodskih izkazih na datum bilance stanja. Znesek, dobljen iz pridruženega subjekta ali skupnega podjetja, zmanjša knjigovodsko vrednost sredstva.

Če je delež EU pri primanjkljajih skupnega podjetja enak ali večji od njenega deleža v skupnem podjetju, EU preneha pripoznavati svoj delež nadaljnjih izgub (v nadaljnjem besedilu: nepripoznane izgube). Nepripoznani delež izgub je rezultat tehnične računovodske operacije, ki je potrebna pri uporabi kapitalske metode obračunavanja. Te nepripoznane izgube ne predstavljajo izgube za EU in so posledica dejstva, da se pripoznanje odhodkov običajno izvrši pred povečanjem kapitala zaradi prispevkov v naravi, ki jih zagotovijo druga podjetja, ne EU.

Neiztrženi dobički in izgube iz poslov med EU in njenimi pridruženimi subjekti ali skupnimi podjetji so neznatni ter zato niso izločeni. Računovodske usmeritve pridruženih subjektov ali skupnih podjetij se lahko razlikujejo od računovodskih usmeritev, ki jih je sprejela EU za podobne posle in dogodke v podobnih okoliščinah.

V primeru znamenj oslabitve je potreben odpis do višine nižje nadomestljive vrednosti. Nadomestljiva vrednost se določi, kakor je opisano v pojasnilu 1.5.3. Če razlog za oslabitev pozneje preneha obstajati, se izguba zaradi oslabitve razveljavi na knjigovodsko vrednost, ki bi bila določena, če ne bi bila priznana izguba zaradi oslabitve.

V primerih, ko ima EU najmanj 20-odstotni delež v skladu investicijskega kapitala, si ne prizadeva znatno vplivati na sklad. Taki skladi se zato obravnavajo kot finančni instrumenti in so razvrščeni kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

1.5.5. Finančna sredstva

Razvrstitev

EU svoja finančna sredstva razvršča v naslednje kategorije: finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid; posojila in terjatve; finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo; ter za prodajo razpoložljiva finančna sredstva. Razvrstitev finančnih instrumentov se določi ob začetnem pripoznanju in se ponovno ovrednoti ob vsakem datumu bilance stanja.

(i) Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid

Finančno sredstvo se v to kategorijo razvrsti, če se pridobi predvsem za namene kratkoročne prodaje ali če tako določi EU. V to kategorijo so razvrščeni tudi izvedeni finančni instrumenti. Sredstva iz te kategorije so razvrščena kot gibljiva sredstva, če se zanje pričakuje, da bodo odtujena v 12 mesecih od datuma bilance stanja. V tem proračunskem letu ni imela EU nobenih finančnih sredstev v tej kategoriji.

(ii) Posojila in terjatve

Posojila in terjatve so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili, ki ne kotirajo na delujočem trgu. Nastanejo, ko EU zagotovi denarna sredstva, blago ali storitve neposredno dolžniku brez namena trgovanja s terjatvijo, ali v primeru, ko na EU s subrogacijo preidejo pravice prvotnega posojilodajalca po plačilu, ki ga je izvršila EU v skladu s pogodbo o jamstvu. Plačila, ki zapadejo v 12 mesecih po datumu bilance stanja, so razvrščena kot kratkoročna sredstva. Plačila, ki zapadejo v 12 mesecih po datumu bilance stanja, so razvrščena kot nekratkoročna sredstva. Posojila in terjatve vključujejo vezane vloge s prvotno zapadlostjo več kot tri mesece.

(iii) Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo

Finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo so neizvedena finančna sredstva z določenimi ali določljivimi plačili in določeno zapadlostjo v plačilo, ki jih EU namerava in zmore posedovati do zapadlosti. V tem proračunskem letu EU ni imela nobenih naložb iz te kategorije.

(iv) Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva

Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so neizvedena finančna sredstva, ki so označena za v to kategorijo ali niso razvrščena v nobeno od drugih kategorij. Razvrščena so kot kratkoročna ali kot nekratkoročna sredstva glede na časovno obdobje, v katerem jih namerava EU imeti v posesti, kar je običajno do datuma zapadlosti. Naložbe v subjekte, ki niso niti zajeti v konsolidacijo niti se ne obračunavajo po kapitalski metodi, in druge lastniške naložbe (npr. posli rizičnega kapitala) so prav tako razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva.

Začetno pripoznanje in merjenje

Nakup in prodaja finančnih sredstev po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, finančnih naložb v posesti do zapadlosti v plačilo in za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev (razen denarnih sredstev in njihovih ustreznikov) se pripoznata na datum trgovanja – datum, na katerega se EU zaveže, da bo kupila ali prodala sredstvo. Posojila se pripoznajo, ko se posojilojemalcu nakažejo denarna sredstva. Finančni instrumenti se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti. Za vsa finančna sredstva, ki niso izkazana po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, se stroški posla dodajo pošteni vrednosti ob začetnem pripoznanju. Finančna sredstva, izkazana po pošteni vrednosti skozi poslovni izid, se na začetku pripoznajo po pošteni vrednosti, stroški posla pa se knjižijo v breme izkaza finančnega uspeha.

Poštena vrednost finančnega sredstva pri začetnem pripoznanju je običajno cena posla (tj. poštena vrednost prejetega plačila). Kadar pa se odobri dolgoročno brezobrestno posojilo ali posojilo z obrestmi, nižjimi od tržnih, se lahko njegova poštena vrednost oceni kot sedanja vrednost vseh prihodnjih denarnih prejemkov, diskontirana po prevladujoči tržni obrestni meri za podoben instrument s podobno bonitetno oceno.

Odobrena posojila se izmerijo glede na nominalni znesek, ki se šteje kot poštena vrednost posojila. Razlogi za to:

— „Tržno okolje“ za posojila, ki jih daje EU, je zelo posebno in se močno razlikuje od kapitalskega trga, na katerem se izdajajo podjetniške ali državne obveznice. Posojilodajalci na teh trgih lahko namreč izbirajo med alternativnimi naložbami in ta možnost se odraža v tržnih cenah. EU pa te možnosti izbire med alternativnimi naložbami nima, saj ne sme vlagati denarja na kapitalskih trgih; finančna sredstva si izposoja samo za dajanje posojil po isti obrestni meri. To pomeni, da za izposojene zneske nima možnosti alternativnega posojila ali naložbe. Tako ni oportunitetnih stroškov in s tem ni podlage za primerjavo s tržnimi obrestnimi merami. Dejansko posojila, ki jih daje EU, predstavljajo trg. V bistvu, ker ni mogoče določiti oportunitetnih stroškov, tržna cena ne odraža ustrezno bistva dajanja posojil EU. Zato ni primerno določati poštene vrednosti posojil EU glede na podjetniške ali državne obveznice.

— Prav tako ni delujočega trga ali podobnih poslov, ki bi se lahko uporabili za primerjavo, zato bi morala biti obrestna mera, ki jo EU uporablja pri oceni poštene vrednosti posojil, danih v okviru evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo, plačilnobilančnih posojil in drugih takih posojil, dejansko zaračunana obrestna mera.

— Poleg tega prihaja v primeru tovrstnih posojil do izravnalnih učinkov med danimi in najetimi posojili, ker gre po naravi za vzajemne posle („back-to-back operations“). Tako so efektivne obresti za dano posojilo enake efektivni obrestni meri za najeta posojila, ki so z njimi povezana. Stroški posla, ki jih ima EU in se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu finančnega uspeha.

Pripoznanje finančnih instrumentov se odpravi, kadar pravice do prejemanja denarnih tokov od naložb potečejo ali je EU prenesla večino vseh tveganj in koristi, povezanih z lastništvom, na drugo stranko.

Poznejše merjenje

(i) Finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti kategorije „finančna sredstva po pošteni vrednosti skozi poslovni izid“, so vključeni v izkaz finančnega uspeha v obdobju, v katerem so nastali. EU trenutno nima nobenih naložb v tej kategoriji.

(ii) Posojila in terjatve ter finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo so izkazane po odplačni vrednosti po metodi efektivnih obresti. Kadar so posojila odobrena iz izposojenih finančnih sredstev, se za dana in najeta posojila uporablja ista efektivna obrestna mera, saj imajo ta posojila značilnosti „vzajemnih poslov“ in so razlike med pogoji dajanja in najemanja posojil ter zneski danih in najetih posojil neznatne. Stroški posla, ki jih ima EU in se potem prenesejo v breme upravičenca do posojila, se pripoznajo neposredno v izkazu finančnega uspeha.

(iii) Kar zadeva finančne naložbe v posesti do zapadlosti v plačilo, EU trenutno nima nobenih takih naložb.

(iv) Za prodajo razpoložljiva finančna sredstva so pozneje izkazana po pošteni vrednosti. Dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev, se pripoznajo v rezervi za pošteno vrednost, razen tečajnih razlik pri denarnih sredstvih, ki se pripoznajo v izkazu finančnega uspeha. Kadar se za sredstva, ki so razvrščena kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, pripoznanje odpravi ali so takšna sredstva oslabljena, se nabrani popravki poštene vrednosti, ki so bili prej pripoznani v rezervi za pošteno vrednost, pripoznajo v izkazu finančnega uspeha. Obresti na za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, izračunane po metodi efektivnih obresti, se pripoznajo v izkazu finančnega uspeha. Dividende na za prodajo razpoložljive kapitalske instrumente se pripoznajo, ko se ugotovi pravica EU do prejema plačila.

Poštene vrednosti naložb, ki kotirajo na delujočih trgih, temeljijo na trenutnih ponujenih nakupnih cenah. Če trg za finančno sredstvo (in za vrednostne papirje, ki ne kotirajo na borzi) ne deluje, EU določi pošteno vrednost z uporabo metod vrednotenja. Te obsegajo uporabo zadnjih premišljenih poslov, sklicevanje na druge instrumente, ki imajo podobne bistvene značilnosti, analizo diskontiranih denarnih tokov, modele za določanje vrednosti opcij in druge tehnike vrednotenja, ki jih običajno uporabljajo udeleženci na trgu.

Kadar poštene vrednosti naložb v kapitalske instrumente, ki nimajo objavljene tržne cene na delujočem trgu, ni mogoče zanesljivo izmeriti, se te naložbe vrednotijo po nabavni vrednosti, zmanjšani za izgube zaradi oslabitve.

Oslabitev finančnih sredstev

EU ob vsakem datumu bilance stanja oceni, ali obstajajo nepristranski dokazi, da je finančno sredstvo oslabljeno. Finančno sredstvo oslabi in izgube zaradi oslabitve nastanejo samo takrat, ko obstajajo nepristranski dokazi o oslabitvi zaradi dogodkov, ki so nastopili po začetnem pripoznanju sredstva, in ti škodni dogodki vplivajo na ocenjene prihodnje denarne tokove finančnega sredstva, ki jih je mogoče zanesljivo oceniti.

(a) Sredstva, izkazana po odplačni vrednosti

Če obstajajo nepristranski dokazi, da je pri posojilih in terjatvah ali finančnih naložbah v posesti do zapadlosti v plačilo, izkazanih po odplačni vrednosti, nastala izguba zaradi oslabitve, se njen znesek izmeri kot razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in sedanjo vrednostjo ocenjenih prihodnjih denarnih tokov (razen prihodnjih kreditnih izgub, ki še niso nastale), diskontiranih po izvirni efektivni obrestni meri finančnega sredstva. Knjigovodska vrednost sredstva se zmanjša, znesek izgube pa se pripozna v izkazu finančnega uspeha. Če ima posojilo ali finančna naložba v posesti do zapadlosti v plačilo spremenljivo obrestno mero, se kot diskontna stopnja za merjenje morebitne izgube zaradi oslabitve uporabi trenutna efektivna obrestna mera, določena s pogodbo. Izračun sedanje vrednosti ocenjenih denarnih tokov finančnega sredstva, danega v varščino, odraža denarni tok, ki bo morda nastal iz zasega posesti, zmanjšan za stroške pridobitve in prodaje varščine, ne glede na to, ali je zaseg verjeten. Če se v poznejšem obdobju znesek izgube zaradi oslabitve zmanjša in je mogoče to zmanjšanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju oslabitve, se prej pripoznana izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz finančnega uspeha.

(b) Sredstva, izkazana po pošteni vrednosti

Kadar so kapitalske naložbe razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva, se pri ugotavljanju oslabitve vrednostnih papirjev upošteva znatno ali stalno (dolgotrajnejše) zmanjšanje poštene vrednosti vrednostnega papirja pod njegovo nabavno vrednost. Če obstajajo kakršni koli taki dokazi glede za prodajo razpoložljivih finančnih sredstev, se nabrana izguba, izmerjena kot razlika med nabavno vrednostjo in trenutno pošteno vrednostjo, zmanjšana za morebitne izgube zaradi oslabitve zadevnega finančnega sredstva, ki so bile prej pripoznane v izkazu finančnega uspeha, črta iz rezerv in pripozna v izkazu finančnega uspeha. Izgube zaradi oslabitve, pripoznane v izkazu finančnega uspeha za kapitalske instrumente, se ne razveljavijo skozi izkaz finančnega uspeha. Če se v poznejšem obdobju poštena vrednost dolžniškega instrumenta, razvrščenega kot za prodajo razpoložljivega finančnega sredstva, poveča in je mogoče to povečanje nepristransko povezati z dogodkom, ki se zgodi po pripoznanju izgube zaradi oslabitve, se izguba zaradi oslabitve razveljavi skozi izkaz finančnega uspeha.

Naložbe v sklade tveganega kapitala

Naložbe v sklade tveganega kapitala so razvrščene kot za prodajo razpoložljiva finančna sredstva in so v skladu s tem izkazane po pošteni vrednosti, dobički in izgube, ki izhajajo iz sprememb poštene vrednosti (vključno s tečajnimi razlikami), pa se pripoznajo v rezervi za pošteno vrednost. Ker naložbe v sklade tveganega kapitala nimajo kotirane tržne cene na delujočem trgu, se vrednotijo od postavke do postavke po nabavni vrednosti ali pripisani čisti vrednosti sredstva, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Neiztrženi dobički, ki izhajajo iz merjenja poštene vrednosti, se pripoznajo skozi rezerve, pri neiztrženih izgubah pa se oceni oslabitev zadevnih sredstev, da se ugotovi, ali se pripoznajo kot izgube zaradi oslabitve v izkazu finančnega uspeha ali kot spremembe rezerve za pošteno vrednost.

1.5.6. Zaloge

Zaloge so izkazane po nabavni vrednosti ali čisti iztržljivi vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Nabavna vrednost se določi po metodi zaporednih cen (FIFO). Nabavna vrednost dokončanih proizvodov in nedokončane proizvodnje zajema stroške surovin in lastne delovne sile ter druge neposredno pripisljive stroške in z njimi povezane splošne proizvodne stroške (na podlagi običajne delovne zmogljivosti). Čista iztržljiva vrednost je ocenjena prodajna cena v rednem poslovanju, zmanjšana za stroške dokončanja in odhodke za prodajo. Kadar se zaloge hranijo za brezplačno distribucijo ali distribucijo po simbolični ceni, se izmerijo po nabavni vrednosti ali dnevni nadomestitveni vrednosti, pri čemer se upošteva nižja od obeh vrednosti. Dnevna nadomestitvena vrednost so stroški, ki bi jih imela EU za pridobitev sredstva na datum poročanja.

1.5.7. Zneski predhodnega financiranja

Predhodno financiranje je plačilo, katerega namen je upravičencu zagotoviti denarni predujem, tj. likvidna sredstva. Lahko je razdeljeno na več plačil v obdobju, ki je določeno v dani pogodbi, sklepu, sporazumu ali temeljnem pravnem aktu. Likvidna sredstva ali predujem se porabijo za namen, za katerega so bili zagotovljeni, v obdobju, določenem v sporazumu, ali se povrnejo. Če upravičenec nima upravičenih odhodkov, mora predujem v okviru predhodnega financiranja vrniti EU. Znesek predhodnega financiranja se lahko (delno ali v celoti) zmanjša s priznanjem upravičenih stroškov (ki so priznani kot odhodki).

Predhodno financiranje se na datume poznejših bilanc stanja meri po prvotno pripoznanem znesku v bilanci stanja, zmanjšanem za upravičene odhodke (vključno z ocenjenimi zneski, kjer je to potrebno), ki nastanejo v danem obdobju.

Obresti na predhodno financiranje se pripoznajo, ko se obračunajo, v skladu z določbami ustreznega sporazuma. Ob koncu leta se na podlagi najzanesljivejših podatkov pripravi ocena prihodkov od natečenih obresti in se vključi v bilanco stanja.

Drugi predujmi državam članicam, ki izhajajo iz zneskov, ki so jih države članice plačale kot predujme svojim upravičencem in jih je EU povrnila (vključno s „finančni instrumenti v okviru deljenega upravljanja“), se pripoznajo kot sredstva in predstavijo v postavki predhodno financiranje. Drugi predujmi državam članicam se nato izmerijo po prvotno pripoznanem znesku v bilanci stanja, zmanjšanem za najboljšo oceno upravičenih stroškov, ki so nastali pri končnih upravičencih, izračunanih na podlagi razumnih in sprejemljivih predpostavk.

Tudi prispevki EU v skrbniške sklade Evropskega razvojnega sklada ali druge subjekte, ki niso zajeti v konsolidacijo, so razvrščeni kot predhodno financiranje, ker je njihov namen skrbniškemu skladu zagotoviti likvidna sredstva za financiranje posebnih ukrepov, določenih v ciljih skrbniškega sklada. Prispevki EU v skrbniške sklade se merijo po prvotnem znesku prispevka EU, zmanjšanem za upravičene stroške, vključno z ocenjenimi zneski, kjer je to potrebno, ki so nastali pri skrbniškem skladu v obdobju poročanja in so bili dodeljeni prispevku EU v skladu s temeljnim sporazumom.

1.5.8. Menjalne terjatve in nemenjalni izterljivi zneski

Ker računovodska pravila EU zahtevajo ločeno predstavitev menjalnih in nemenjalnih poslov, so v računovodskih izkazih terjatve opredeljene, kot da izhajajo iz menjalnih poslov, izterljivi zneski pa iz nemenjalnih poslov (če EU prejme vrednost od drugega subjekta, ne da bi v zameno dala približno enako vrednost (npr. izterljivi zneski, ki jih dolgujejo države članice v zvezi z lastnimi sredstvi)).

Terjatve iz menjalnih poslov ustrezajo opredelitvi finančnih instrumentov in so zato razvrščene kot posojila in terjatve ter se temu ustrezno merijo (glej pojasnilo 1.5.5 zgoraj). Razkritja v pojasnilih o finančnih instrumentih v zvezi s terjatvami iz menjalnih poslov vključujejo aktivne časovne razmejitve iz menjalnih poslov, ker te niso pomembne.

Izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov so izkazani po prvotnem znesku (popravljenem za obresti in kazni), zmanjšanem za odpis zaradi oslabitve. Odpis zaradi oslabitve izterljivih zneskov iz nemenjalnih poslov se ugotovi, kadar obstaja nepristranski dokaz, da EU ne bo mogla izterjati vseh zapadlih zneskov po prvotnih pogojih za izterljive zneske iz nemenjalnih poslov. Znesek odpisa je razlika med knjigovodsko vrednostjo sredstva in njegovo nadomestljivo vrednostjo. Znesek odpisa se pripozna v izkazu finančnega uspeha. Na podlagi preteklih izkušenj se opravi tudi splošen odpis za neporavnane naloge za izterjavo, ki še niso zajeti v posebnem odpisu. Glej pojasnilo 1.5.14 spodaj glede obravnave kratkoročno nezaračunanih prihodkov ob koncu leta. Zneski, prikazani in razkriti kot izterljivi zneski iz nemenjalnih poslov, niso finančni instrumenti, ker ne izhajajo iz pogodbe, na podlagi katere bi nastala finančna obveznost ali kapitalski instrument. Vendar