SL Uradni list Evropske unije C 129/3

Najmanj razvite države morajo svoje zakonodaje prilagoditi zahtevam iz Sporazuma TRIPs vsaj do leta 2006

(2005/C 129/03)

UVOD

Število kršitev pravic intelektualne lastnine se še naprej povečuje in se je v zadnjih letih razširilo tudi na industrijo. To se dogaja kljub dejstvu, da je do sedaj večina članic Svetovne trgovinske organizacije sprejela zakonodajo, ki izvaja minimalne standarde uveljavljanja pravic intelektualne lastnine. Zato je za Evropsko unijo odločilno, da se še bolj osredotoči na prodorno in učinkovito izvajanje zakonodaje o uveljavljanju pravic.

Namen te strategije je prispevati k izboljšanju razmer v tretjih državah. Je logična posledica nedavnih pobud, kot na primer Direktive za uveljavljanje pravic (1), ki bo uskladila zakonodajo o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine v Evropski uniji, in pregleda Carinske uredbe (2), ki predvideva dejavnosti zoper ponarejeno ali piratsko blago na mejah Skupnosti.

Namen strategije je:

— predvideti dolgoročen postopek za Komisijo, katerega cilj je doseganje bistvenega zmanjšanja kršitev pravic intelektualne lastnine v tretjih državah;

— opisati, prednostno razvrstiti in uskladiti mehanizme, ki so na razpolago službam Komisije za dosego njihovega cilja (3);

— obvestiti nosilce pravice in ostale subjekte, ki se tičejo sredstev in dejavnosti, ki so že na razpolago in bodo izvedeni, ter dvigniti njihovo ozaveščenost glede pomembnosti njihove udeležbe;

— okrepiti sodelovanje z nosilci pravic in drugimi zasebnimi subjekti, tako da ti navedejo prednostne naloge in ustanovijo javna-zasebna partnerstva na področju tehnične pomoči, informiranja javnosti idr.

Namen te strategije ni:

— uvajati enostranske rešitve za težave. – Jasno je, da bo na koncu vsaka predlagana rešitev upoštevana le v primeru, da bo prednostno razvrščena in bo veljala kot pomembna za državo prejemnico. Komisija je pripravljena pomagati pri ustvarjanju takšnih pogojev.

— predlagati en pristop za spodbujanje uveljavljanja pravic intelektualne lastnine, ki bi ustrezal vsem. – Potreben bo prilagodljiv pristop, ki bo upošteval različne potrebe, raven razvoja, dejstvo, ali je država članica Svetovne trgovinske organizacije ali ne, in glavne težave v zvezi s pravicami intelektualne lastnine (država izdelave, tranzita ali potrošnje blaga, ki je predmet kršitve) zadevnih držav.

— posnemati modelov uveljavljanja pravic intelektualne lastnine ali ustvarjati zvez proti nekaterim državam. – Komisija je pripravljena izboljšati sodelovanje in ustvariti sinergije z državami, ki delijo skrbi in se soočajo s podobnimi težavami. Vendar pa je pomembno, da ostane ta strategija prednostno osredotočena na pozitivna in konstruktivna prizadevanja.

PREDLAGANI UKREPI ZA REŠEVANJE TEŽAVE

1. Določitev prednostnih držav

Pomembno je določiti omejeno število držav, na katere mora Komisija usmeriti prizadevanja v okviru sedanje strategije (glej Prilogo I, oddelek 4). Ker so človeški viri in finančna sredstva, dodeljena uveljavljanju pravic intelektualne lastnine (4), omejena, je nerealno, da se pretvarjamo, da so naše dejavnosti enakovredne za vse države, ali vsaj za večino držav, v katerih se pojavljata piratstvo in ponarejanje. Zato bo mehanizem za ocenitev tega, katere države/regije so najbolj problematične ali katere najbolj nujno potrebujejo ukrepe Skupnosti, bistveno orodje za uspešno izvajanje te strategije.

Konec leta 2002 je Komisija izvedla raziskavo za ocenitev položaja v tretjih državah v zvezi s kršitvami in z uveljavljanjem pravic intelektualne lastnine (5). Z bolj točno določitvijo težav je raziskava ponudila diagnostiko, ki Komisiji dovoljuje, da razvije sedanjo strategijo. Obenem je ponudila zanesljive podatke, ki so pomagali določiti tiste države, na katere se je treba osredotočiti in katerim je treba dodati večino naših omejenih virov.

Posebne dejavnosti:

— Vzpostavitev mehanizma, ki bo redno vodil naloge, podobne „Raziskavi o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine v tretjih državah“, ki bodo temeljile na vprašalniku in bodo razdeljene subjektom, kot so delegacije Komisije, veleposlaništva držav članic, nosilci pravice in združenja, trgovinske zbornice idr. Odgovori bodo analizirani in rezultati bodo na voljo javnosti. Ti rezultati, skupaj z ostalimi zanesljivimi viri podatkov, ki so na voljo Komisiji (6), bodo osnova za obnovitev seznama prednostnih držav za naslednje obdobje.

2. Večstranski/dvostranski sporazumi

Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine (Sporazum TRIPs) (7) vsebuje poglavje s podrobnimi podatki o določitvi minimalnih standardov za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine in tehničnega sodelovanja. Prav tako predvideva strukturo, odgovorno za spremljanje izvajanja določb Sporazuma in za posvetovanje med članicami, tj. svet, ki spremlja izvajanje Sporazuma TRIPs. Vzpostavlja tudi mehanizem za preprečevanje in reševanje sporov. Sporazum TRIPs je zaradi teh značilnosti eden od najbolj ustreznih in učinkovitih instrumentov za reševanje težav v zvezi s kršitvami pravic intelektualne lastnine.

Številni dvostranski sporazumi, ki jih je sklenila Evropska skupnost, vsebujejo poglavje, posvečeno intelektualni lastnini. To poglavje običajno določa, da morajo biti doseženi zelo visoki standardi za varovanje intelektualne lastnine (skupaj z uveljavljanjem le-teh). Večina sporazumov prav tako vključuje klavzulo, ki dovoljuje tehnično sodelovanje na tem področju. Te klavzule je treba pazljivo spremljati in učinkovito izvajati, zlasti ko gre za bolj „sporne“ države.

Institucionalne strukture teh večstranskih in dvostranskih sporazumov (Svet, ki spremlja izvajanje Sporazuma TRIPs, Svetovna organizacija za intelektualno lastnino (WIPO) idr.) se lahko uporabljajo za spremljanje in razpravljanje o zakonodaji ter težavah o uveljavljanju pravic v zelo zgodnji fazi. Upoštevajo strukturiran politični dialog in lahko delujejo kot forumi, da predložijo nove pobude ali da delujejo kot „zgodnje opozorilo“ za nastale težave, preden se pojavi potreba za sprejetje strožjih ukrepov.

Prav tako je predvideno, da bodo uveljavitvene klavzule v prihodnjih dvostranskih ali dvoregionalnih sporazumih bolj operativne in bodo jasno določile, kaj Evropska unija šteje za najvišji mednarodni standard na tem področju in kakšna prizadevanja pričakuje od svojih trgovinskih partnerjev.

Posebne dejavnosti:

— EU se bo posvetovala z drugimi trgovinskimi partnerji o možnosti za začetek izvajanja pobude v svetu, ki spremlja izvajanje Sporazuma TRIPs, ki osvetljuje dejstvo, da se je izvajanje zahtev Sporazuma TRIPs v nacionalnih zakonodajah izkazalo kot pomanjkljivo v boju proti piratstvu in ponarejanju ter da ima sam Sporazum TRIPs nekatere pomanjkljivosti.

— Svet, ki nadzoruje izvajanje Sporazuma TRIPs, lahko na primer v prihodnje preuči številne dejavnosti za reševanje nastalih razmer, vključno s povečanjem dolžnosti, ki bi omogočile carinske ukrepe za blago v tranzitu in za izvoz (8).

— Zagotavljanje nadaljnjih prizadevanj pri spremljanju skladnosti Sporazuma TRIPs z zakonodajo, zlasti v „prednostnih“ državah.

— Sprememba pristopa k poglavju o pravicah intelektualne lastnine v dvostranskih sporazumih, vključno z razjasnitvijo in okrepitvijo uveljavitvenih klavzul. Čeprav je pri oblikovanju pravil za vsako pogajanje pomembno, da se upošteva položaj in sposobnost naših partnerjev, lahko instrumenti, kot na primer nova direktiva EU, ki usklajuje uveljavljanje pravic intelektualne lastnine v Skupnosti, in tudi nova carinska uredba o ponarejenem in piratskem blagu, predstavljajo pomemben vir pobude in uporabno merilo uspešnosti.

— Bolj sistematično se bo povečevalo zanimanje za uveljavljanje pravic na srečanjih na vrhu in v svetih/odborih, ki so bili ustanovljeni v okviru teh dvostranskih sporazumov. Da bi Komisiji omogočili pridobitev učinkovitega odziva s strani sodelujočih strank, je zanjo bistveno, da pridobi verodostojne in podrobne podatke od nosilcev pravice, neposredno ali prek delegacij ES ali veleposlaništev držav članic v zadevnih državah.

3. Politični dialog

Komisija mora svojim trgovinskim partnerjem jasno razložiti, da je učinkovita zaščita intelektualne lastnine, vsaj na stopnji, ki je določena v Sporazumu TRIPs, bistvena in da je prvi korak v boju proti piratstvu in ponarejanju na prednostni ravni uveljavljanja v državi izvora, tj. v državah, v katerih je to blago izdelano in kamor se izvaža. Komisija bo prav tako poudarila, da je učinkovito uveljavljanje pravic v večini primerov v obojestranskem interesu, bodisi zaradi zdravstvenih bodisi potrošniških razlogov ali zastavljeno širše, da te države postanejo privlačne za tuje naložbe. V zvezi s tem, na različnih ravneh z organi zadevnih držav, mora Komisija sporočiti, ne samo da jim je pripravljena pomagati pri povečevanju stopnje uveljavljanja pravic, ampak tudi, da bo opustila uporabo instrumentov, ki jih ima na voljo, v primerih ko nezadostno uveljavljanje pravic škoduje nosilcem pravic.

Poleg tega Komisija vedno bolj sodeluje z državami, na katere vpliva ta vrsta prakse in ki delijo zaskrbljenost z Unijo, na primer Japonska. Posledica tega bo povečana izmenjava podatkov in celo sodelovanje pri skupnih pobudah v tretjih državah. Poleg tega morajo take „mešane družbe“ zagotoviti racionalizacijo virov med državami, ki si delijo enake skrbi in si prizadevajo za podobne pobude.

Delegacije ES v „spornih“ državah lahko igrajo pomembno vlogo z vzpostavljanjem tesnih vezi z lokalnimi subjekti uveljavljanja pravic, z nosilci pravic v Skupnosti, ki delujejo v teh državah, in z veleposlaništvi držav članic ter drugih zadevnih držav.

Posebne dejavnosti:

— Sporočilo „izboljšaj uveljavljanje svojih pravic“ se mora ponavljati kolikor je mogoče pogosto in na najvišji možni ravni, v stikih Komisije z organi zadevnih držav in v vseh ustreznih forumih, zlasti v Svetovni trgovinski organizaciji in Svetovni organizaciji za intelektualno lastnino. Treba ga je dojemati kot prednostno zadevo.

— To obvezo za vključitev uveljavljanja pravic intelektualne lastnine v politični dialog ponazarjajo naslednje pobude:

— Na srečanju na vrhu EU in Japonske leta 2003 sta se Komisija in Japonska strinjali, da bosta vzpostavili in izboljšali dialog na številnih področjih, vključno s področjem pravic intelektualne lastnine. Vzpostavljena je bil „skupna pobuda EU in Japonske za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine v Aziji“, ki se osredotoča na elemente, kot so (i) natančno spremljanje napredka azijskih držav na tem področju; (ii) usklajevanje programa tehnične pomoči in zadolžitev; (iii) okrepitev prizadevanj EU in Japonske, da bi dvignile ozaveščenost v boju proti piratstvu in ponarejanju, in da bi okrepile uveljavljanje pravic intelektualne lastnine; (iv) preučitev možnosti za sodelovanje na drugih področjih pravic intelektualne lastnine. Pobuda se izvaja na podlagi letnega načrta dela, ki vsebuje posebne dejavnosti.

— Komisija in Kitajska sta se na srečanju EU-Kitajska leta 2003 strinjali, da bosta najmanj enkrat na leto imeli „dialog med EU in Kitajsko o intelektualni lastnini“. Poleg ostalih tem bodo razprave osredotočene na prizadevanja v boju proti piratstvu in ponarejanju, na institucionalne reforme, na področja, povezana z uveljavljanjem pravic, kot sta na primer centralno in subcentralno uveljavljanje pravic s strani carine, policije in upravnih ter pravosodnih teles, na javno osveščanje potrošnikov in nosilcev pravic. Prvo srečanje je bilo oktobra 2004.

— Uslužbencem v prednostnih delegacijah bo zagotovljeno osnovno usposabljanje, da bodo lahko ponudili osnovne podatke subjektom s težavami pri uveljavljanju pravic. Namen tega je ustvariti mrežo med uslužbenci Komisije in delegacijami ter vzpostaviti bolj učinkovito skupinsko delo med delegacijami in sedeži služb. Skupinsko delo bo olajšalo zbiranje podatkov in opredelitev ciljnih dejavnosti za različne države/ali za regijski pristop.

4. Spodbude/tehnično sodelovanje

Večina držav z nezadostnim uveljavljanjem pravic se bo sklicevala na pomanjkanje virov in na prednostne naloge, katerim se daje večji poudarek kot varovanju pravic intelektualne lastnine. Uveljavljanje pravic intelektualne lastnine je zapletena in multidisciplinarna dejavnost. Obsega pripravljanje osnutka zakonodaje, usposabljanje sodnikov, policijskih enot, carinskih uradnikov in ostalih strokovnjakov, ustanavljanje agencij ali delovnih skupin, dviganje ozaveščenosti javnosti idr. Večina teh potreb lahko izpolni, do določenega obsega se je to že zgodilo, Komisija s programi tehničnega sodelovanja, vendar je pomembno, da se rešuje to še v večjem obsegu in še bolj učinkovito.

Tehnična pomoč je dejavnost, ki ji je EU naklonjena za njen prispevek v boju proti revščini in za razvoj. Zato je pomembno pokazati, da lahko ustrezno uveljavljanje pravic intelektualne lastnine prispeva k temu cilju s povezovanjem z naložbenimi možnostmi, s prenosom tehnologije ter znanja in izkušenj, z zaščito tradicionalnega znanja, z izboljšanjem zdravstvenih in varnostnih standardov idr.

Potreben bo prilagodljiv pristop, ki bo upošteval različne potrebe države prejemnice, raven razvoja, dejstvo, ali je država članice Svetovne trgovinske organizacije ali ne, in glavne težave v zvezi s pravicami intelektualne lastnine (država izdelave, tranzita ali potrošnje ponarejenega blaga). Kateri koli program sodelovanja bo uspešen le v primeru, da bo prednostno razvrščen in resnično upoštevan kot pomemben za državo prejemnico.

Prav tako je pomembno deliti podatke in zagotavljati minimalno raven sinergije med glavnimi ponudniki tehnične pomoči, kot so na primer Svetovna organizacija za intelektualno lastnino, Svetovna carinska organizacija, države članice in tretje države, kot so Japonska, ZDA in ostale.

Na koncu je treba poudariti naslednje težave:

(a) V večini primerov je tehnično sodelovanje „naravnano na pokrivanje potreb“, kar pomeni, da zahteva prošnjo upravičenca do dejavnosti. Pomembno je, da se spremeni v prošnjo, „naravnano na dialog“, z razpravljanjem o pomembnosti in ugodnostih za prejemnika.

(b) To je srednjeročna do dolgoročna rešitev, ki ponuja malo takojšnjih rezultatov. Ta strategija pa je dolgoročna in njen cilj je ustrezno uveljavljanje pravic, ki pa ne bo dosežen le s takojšnjim ukrepanjem, zlasti ne v primeru najmanj razvitih držav, ki še niso vezane na zahteve Sporazuma TRIPs.

(c) Izvajanje programov pomeni kompleksen upravni postopek. Zato je nadaljnja krepitev usklajevanja med službami Komisije, ki so odgovorne za različne vidike uveljavljanja pravic intelektualne lastnine, in med Komisijo ter tretjimi strankami bistveni element te strategije.

Posebne dejavnosti:

— Zagotavljanje možnosti državam, ki so opredeljene kot prednostne, da vključijo intelektualno lastnino v programe tehnične pomoči, ki so povezani s trgovino, ali da si priskrbijo posebne programe za intelektualno lastnino.

— Komisija bi rada zlasti razširila tehnično pomoč na Latinsko Ameriko, ker je to regija, v kateri bi se uveljavljanje pravic gotovo lahko izboljšalo in v kateri nimajo takšnih programov.

— Obstajajo številni programi, ki pokrivajo pravice intelektualne lastnine. Nekateri, kot na primer program ECAP (9) I in II za države ASEAN (Združenje držav jugovzhodne Azije) ali celo nedavno sklenjen program med EU in Kitajsko za pravice intelektualne lastnine, so posebej namenjeni zagotavljanju pomoči v zvezi s pravicami intelektualne lastnine. Drugi so na splošno namenjeni pokrivanju vprašanj v zvezi s trgovino, a lahko poleg ostalega vključujejo tudi pravice intelektualne lastnine – program WTO II (10) in program majhnih projektov (11), za Kitajsko; programi tehničnega sodelovanja v okviru sporazuma iz Cotonouja za afriške, karibske in pacifiške države (države ACP); ali program CARDS (12) za države Balkana. Komisija bo zagotovila, da bodo ti programi ustrezno pokrili element uveljavljanja pravic intelektualne lastnine.

— V primeru „držav proizvajalk“ se mora žarišče v vsakem programu sodelovanja premakniti s pomoči pri pripravljanju osnutka zakonodaje na strategijo, ki bo bolj usmerjena na uveljavljanje pravic in bo vključevala programe usposabljanja za sodnike, policijo in carinike.

— Treba je opozoriti, da se je ta praksa uspešno izvajala že na področju carin (Generalni direktorat za davke in carinsko unijo). Obstajajo številni sporazumi o carinskem sodelovanju, ki med drugimi pokrivajo bistveno orodje za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine (carinsko spremljanje ponarejenega blaga). Posledica teh sporazumov z državami, kot sta na primer Indija in Kitajska (nov sporazum bo kmalu sklenjen), so pozitivni rezultati glede usposabljanja in prenosa naših izkušenj ter metod v te države. Poleg tega ponazarjajo, kako se lahko gradi na obstoječih zahtevah Sporazuma TRIPs (glej spremljanje izvoza in blaga v tranzitu, poleg spremljanja uvoza). Mogoče je, da bo podoben sporazum sklenjen z Japonsko še leta 2004.

— Izmenjava zamisli in podatkov z ostalimi ključnimi ponudniki tehničnega sodelovanja, kot so na primer Svetovna organizacija za intelektualno lastnino, ZDA, Japonska in nekatere države članice EU, da bi se izognili podvajanju prizadevanj in da bi si delili najboljšo prakso.

— Izboljšanje mehanizma dialoga s: (i) Svetovno carinsko organizacijo (usklajevanje s strani Generalnega direktorata za davke in carinsko unijo), da bi ocenili skladnost njihove tehnične pomoči z našimi stališči in združljivost z našimi programi; (ii) Svetovno organizacijo za intelektualno lastnino in z ostalimi ponudniki pomoči (Evropski patentni urad, Urad za blagovne znamke EU idr.), da bi delili podatke in izboljšali strategije za usklajevanje.

— Tehnično sodelovanje je tudi pomembna prvina Sporazuma TRIPs (člen 67) in ustreza ciljem razvojne agende iz Dohe. V ta okvir se lahko šteje pobuda, ki je usmerjena k uveljavljanju pravic.

5. Reševanje sporov/sankcije

Nobeno pravilo ne more biti resnično učinkovito brez grožnje sankcij. Javno se lahko identificirajo države, v katerih so kršitve intelektualne lastnine načrtne in kjer vlada ne sprejme nobenih ukrepov za identifikacijo problema. Kot skrajni ukrep je treba upoštevati uporabo mehanizmov za reševanje sporov, ki so določeni v večstranskih in dvostranskih sporazumih.

Obstoječi mehanizem Uredbe o trgovinskih ovirah (13) bi lahko bil izhodišče. Uredba o trgovinskih ovirah je pravni instrument, ki daje podjetjem in industrijam Skupnosti pravico, da vložijo pritožbo, ki zavezuje Komisijo, da razišče in oceni, ali obstajajo dokazi za kršitev mednarodnih pravil trgovanja, kar povzroča škodljive učinke na trgovino. Posledica tega je, da bo postopek pripeljal do sporazumne rešitve težave ali pa do poravnave spora.

Uredba o trgovinskih ovirah ima široko področje uporabe, in ne pokriva le blaga, ampak tudi, do določene mere, pravice intelektualne lastnine in storitve, ko ima kršitev pravil v zvezi s temi pravicami vpliv na trgovino med Evropsko skupnostjo in tretjimi državami.

Treba je razmisliti tudi o drugih podobnih trgovinskih mehanizmih. Npr. EU vključuje podobne mehanizme v vedno večjem številu dvostranskih sporazumov. Ti mehanizmi se bodo sprožili v primerih, ko se krši zahtevane visoke (najvišje) standarde varovanja intelektualne lastnine.

Nezadostno uveljavljanje pravic je bolj pogosto rezultat načina, kako se pravila dejansko (ne)izvajajo s strani pristojnih organov, kot pa rezultat pomanjkanja zakonodaje ali očitnega neujemanja zakonodaje z zahtevami Sporazuma TRIPs. Vendar pa lahko takrat, ko takšne pomanjkljivosti postanejo sistemske, utemeljijo primer reševanja sporov.

Posebne dejavnosti:

— Opozarjanje nosilcev pravic na možnost, da uporabijo mehanizem Uredbe o trgovinskih ovirah v primerih dokazov kršitve Sporazuma TRIPs ali visokih (najvišjih) standardov, kot je sklenjeno v dvostranskih sporazumih med ES in tretjimi državami. Ta mehanizem se sproži z vložitvijo pritožbe.

— Komisija je v jasno utemeljenih primerih kršitev vzajemno sprejetih standardov za varovanje intelektualne lastnine po uradni dolžnosti pripravljena uporabiti mehanizem reševanja sporov Svetovne trgovinske organizacije in podobna orodja za reševanje sporov, ki so vključena v naše dvostranske sporazume.

— Razmislek o drugih mehanizmih, ki bi lahko bili uporabljeni za zmanjšanje kršitev pravic intelektualne lastnine v tretjih državah.

6. Ustvarjanje javnih-zasebnih partnerskih podjetij

Obstajajo številna podjetja in združenja, ki so že vrsto let dejavna v boju proti piratstvu/ponarejanju. Pomenijo neprecenljiv vir podatkov, a so tudi ključni partner za katere koli pobude za dvigovanje ozaveščenosti. Nekateri od teh subjektov so že prisotni in zelo dejavni v najbolj spornih državah.

Razen posebnih dejavnosti, ki so sedaj predlagane, so znotraj Komisije ostali primeri pobud za ustvarjanje javno-zasebnih partnerstev, ki so neposredno ali posredno povezani z uveljavljanjem pravic intelektualne lastnine.

Eden od teh projektov vključuje ustanovitev inovacijskih relejnih središč, ki bodo podpirala podjetja, ki se ukvarjajo s prenosi tehnologije (14). Ta projekt vključuje ljudi z bogatimi izkušnjami s področja pravic intelektualne lastnine (izdaja dovoljenj, prenos pravic intelektualne lastnine idr.) in se ga lahko uporabi za zbiranje podatkov o težavah v zvezi z uveljavljanjem pravic v tretjih državah. Doslej pokriva mreža le EU, vendar je bilo upoštevano, da se mreža razširi tudi v tretje države. V uradu v Čilu izvajajo pilotni projekt.

Prav tako deluje „služba za pomoč pri uveljavljanju pravic“ (15); to je projekt, ki ga sponzorira Komisija, da bi podprla ustvarjalnost in inovacije. Namen te službe za pomoč ni ukvarjanje s pritožbami, ampak posredovanje podatkov industrijskemu sektorju v EU. Tako lahko le-ta posreduje navodila podjetjem, ki se soočajo s kršitvami pravic v tretjih državah.

Poleg tega ima Komisija dolgoletne izkušnje pri vključevanju zasebnih izvajalcev v seminarje in programe usposabljanja, ki zlasti pokrivajo uveljavljanje pravic intelektualne lastnine na mejah.

Posebne dejavnosti:

— Podpiranje vzpostavitve lokalnih mrež intelektualnih pravic, ki vključujejo podjetja, združenja in trgovinske zbornice. Ta praksa se je že izvajala v nekaterih ključnih državah in jo bo aktivno podpiral Generalni direktorat za trgovino.

— Izboljšanje sodelovanja s podjetji in združenji, ki so dejavna v boju proti piratstvu/ponarejanju, med drugim z izmenjavo podatkov o nadaljnjih pobudah in z zagotavljanjem medsebojnega sodelovanja strokovnjakov iz Komisije in iz zasebnih subjektov pri dogodkih, ki jih organizira druga stranka.

7. Dviganje ozaveščenosti/pridobivanje lastnih izkušenj

Zagotavljanje boljšega obveščanja javnosti je še en zelo koristen element strategije. Lahko se razdeli na naslednje elemente:

(a) Dviganje ozaveščenosti uporabnikov/potrošnikov v tretjih državah. To se mora izvesti iz dveh perspektiv: (a) s spodbujanjem koristi pravic intelektualne lastnine na področju spodbujanja ustvarjalnosti, investiranja, prenosa tehnologije, varovanja tradicije in kakovosti; (b) z obveščanjem o nevarnostih, ki jih imajo kršitve pravic intelektualne lastnine za javno zdravje, varovanje potrošnikov, javno varnost idr..

(b) Dviganje ozaveščenosti nosilcev pravic. Spet iz dveh različnih perspektiv: (a) tveganja so nastala s trgovanjem v nekaterih državah, v katerih uveljavljanje pravic intelektualne lastnine ni učinkovito in je zato treba sprejeti minimalne previdnostne ukrepe, kot je na primer registriranje pravic intelektualne lastnine v teh državah (mala in srednje velika podjetja pogosto niti ne zaprosijo za varovanje njihove intelektualne lastnine v tretjih državah, v katerih izdelujejo ali prodajajo svoje izdelke); (b) potreba po uporabi sredstev, ki so na voljo v teh tretjih državah, za uveljavljanje njihovih pravic. Države, ki so članice Svetovne trgovinske organizacije (z izjemo najmanj razvitih držav) bi morale od leta 2000 izvajati minimalne standarde za varovanje in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. Jasno je, da morajo prve korake za zaščito in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine narediti nosilci pravic sami in da morajo uporabiti, v največji možni meri, razpoložljive mehanizme, še preden so upravičeni do zakonite pritožbe o učinkovitosti takšnega varovanja in uveljavljanja pravic.

Posebne dejavnosti:

— Komisija nima virov, da bi sama izvajala obsežno kampanjo za dvigovanje ozaveščenosti v tretjih državah. Vendar pa se lahko ta dejavnost izvede z enim od zgoraj naštetih sredstev, t. j. z vključevanjem v obstoječe programe tehničnega sodelovanja in z javno-zasebnimi partnerstvi.

— Službe Komisije so sponzorirale izdelavo osnutka „Vodiča o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine“. Ta vodič je v glavnem namenjen pomoči javnim organom v državah v razvoju in v nerazvitih državah pri njihovem prizadevanju za vzpostavitev sistemov in postopkov za učinkovito uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. Vodič preučuje zlasti najpogostejše težave, s katerimi se soočajo države pri uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, in upošteva smernice, kako doseči učinkovito in dolgotrajno zaščito teh pravic. Vodič opredeli koristne vire, ki bi lahko bili v pomoč organom in nosilcem pravic, ki se soočajo s težavami.

— Vodič bo za splošno uporabo na voljo na spletni strani Komisije.

8. Institucionalno sodelovanje

Službe Komisije, ki so odgovorne za različne vidike uveljavljanja pravic intelektualne lastnine, bodo okrepile usklajevanje in sodelovanje v namen povečanja vloge Komisije. Brez ustvarjanja dodatne birokracije je treba:

(a) še naprej izboljševati izmenjavo podatkov in usklajevanje med službami, ki skrbijo za različne vidike uveljavljanja pravic intelektualne lastnine;

(b) poenostaviti identifikacijo in dostop zunanjih subjektov (nosilcev pravice, organov tretjih držav idr.) do služb, ki so odgovorne za zadevna posebna vprašanja.

Posebne dejavnosti:

— Redno bodo organizirana srečanja znotraj služb, ki bodo spremljala pobudo, ki se izvaja v okviru te strategije, in na katerih se bodo obravnavali doseženi rezultati, prav tako kot tudi vključitev novih pobud. Prav tako bo predstavljeno povečano sodelovanje med službami, ki vključujejo vprašanja v zvezi s tehnično pomočjo, da bi spodbudili pomoč v zvezi z uveljavljanjem pravic intelektualne lastnine v tretjih državah.

— Z namenom pomagati tretjim strankam, da bi razumele razdelitev nalog znotraj različnih služb Komisije:

— Oblikovana bo nova spletna stran Komisije, na kateri bo predstavljeno naslednje: (i) veljavna zakonodaja za zaščito pravic intelektualne lastnine; (ii) priročnik o uveljavljanju pravic, vključno s kontaktnimi naslovi uslužbencev Komisije za različne vrste pravic intelektualne lastnine in vidike njihovega uveljavljanja in s povezavami na številne spletne strani različnih služb, ki se ukvarjajo s tem.

— Medsebojne povezave bodo vključene v obstoječe spletne strani vsake službe, ki se ukvarja z nekaterimi vidiki pravic intelektualne lastnine, ali v spletne strani nekaterih sektorjev.

— Zagotovljena bo uskladitev z ostalimi pobudami Komisije, ki so povezane s pravicami intelektualne lastnine, kot so na primer inovacijska relejna središča in služba za pomoč pri uveljavljanju pravic intelektualne lastnine, zagotovljen pa bo tudi njihov učinkovit prispevek k ciljem sedanje strategije z zbiranjem in posredovanjem podatkov zasebnemu sektorju.

(1) Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/48/ES z dne 29. aprila 2004 je na strani:

http://europa.eu.int/eur-lex/pri/en/oj/dat/2004/l_195/l_19520040602en00160025.pdf

(2) Direktiva Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. julija 2003 je na strani:

http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/counterfeit_piracy/files/counterfeit_en.pdf

(3) Ta strategija nima neposrednega dodatnega finančnega vpliva na proračun Evropske komisije.

(4) Sklicevanje na pravice intelektualne lastnine v tem dokumentu je mišljeno v širšem pomenu, tj. tako, da vključuje avtorske pravice in pravice povezane z njimi ter tudi blagovne znamke, patente, modele, geografske oznake, nerazkrite podatke idr.

(5) Vsi rezultati „Raziskave o uveljavljanju pravic intelektualne lastnine v tretjih državah“, vključno s podrobim poročilom za vse države, za katere je bilo prejetih dovolj podatkov, so na voljo na naslednjem naslovu:

http://europa.eu.int/comm/trade/issues/sectoral/intell_property/survey_en.htm

(6) Dragocen vir podatkov o poreklu, načrtu poti in naravi ponarejenega in piratskega blaga, ki je namenjeno v Skupnost ali potuje prek Skupnosti, so letne statistike o blagu, ki izvira iz tretjih držav in so ga carinske uprave zasegle na mejah Skupnosti. Poročilo je izdal Generalni direktorat za davke in carinsko unijo. Podatki za leto 2003 so na strani:

http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/customs/counterfeit_piracy/index_en.htm

(7) Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, Priloga 1C k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije (Sporazum TRIPs, Marakeš 1994).

(8) Člen 51 Sporazuma TRIPs določa samo obveznost za članice, da morajo imeti carinske ukrepe za uvoženo blago.

(9) Program ES-ASEAN za pravice intelektualne lastnine vsebuje regionalen in nacionalen element in pokriva vsa področja pravic intelektualne lastnine. Vreden je 5 mio EUR. V načrtu sta dodatna 2 mio EUR, ki bosta upoštevala vključitev Laosa, Kambodže in Vietnama. Projekt se je začel leta 2000 in traja 5 let.

(10) Program WTO II je najbolj obširen podporen program na Kitajskem, ki je povezan s Svetovno trgovinsko organizacijo na Kitajskem in je vreden 15 mio EUR za obdobje 5 let – Kitajska je pokazala pripravljenost prispevati še dodatnih 30 %. Predlagano bo poglavje o pravicah intelektualne lastnine. Program se mora začeti pred koncem leta 2004.

(11) Projekt, ki je zasnovan za podporo majhnih pobud na Kitajskem. S skupno vrednostjo 9,6 mio EUR in z obdobjem trajanja 5 let so majhne pobude naravnane na pokrivanje potreb, a se bo aktivno spodbujala vključitev projektov, ki so povezani s pravicami intelektualne lastnine.

(12) V okviru programa pomoči Skupnosti za rekonstrukcijo, razvoj in stabilizacijo (CARDS) za področje zahodnega Balkana, se je julija 2003 začelo izvajanje projekta „Pravice industrijske in intelektualne lastnine“. Projekt bo trajal 36 mesecev in bo vreden 2,25 mio EUR.

(13) Uredba Sveta (ES) št. 3286/94 z dne 22. decembra 1994 o določitvi postopkov Skupnosti na področju skupne trgovinske politike za zagotovitev izvrševanja pravic Skupnosti po mednarodnih pravilih trgovanja, zlasti tistih, ki so dogovorjene v okviru Svetovne trgovinske organizacije.

http://europa.eu.int/comm/trade/issues/respectrules/tbr/legis/adgreg06a.htm

(14) Ta projekt vodi Generalni direktorat za podjetništvo. Za več informacij glej:

http://europa.eu.int/comm/enterprise/innovation/networks.htm#irc

(15) http://www.ipr-helpdesk.org