Objava obvestila o odobritvi standardne spremembe specifikacije proizvoda za ime v vinskem sektorju iz člena 17(2) in (3) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33

(2020/C 379/10)

To obvestilo je objavljeno v skladu s členom 17(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/33 (1).

OBVESTILO O STANDARDNI SPREMEMBI ENOTNEGA DOKUMENTA

„CÔTES D’AUVERGNE“

PDO-FR-A0925-AM03

Datum obvestila: 15. 9. 2020

OPIS ODOBRENIH SPREMEMB IN RAZLOGI ZANJE

1. Geografsko območje

Občine na geografskem območju so bile posodobljene z uradnim geografskim kodeksom. Posledično sta bili črtani občini Mezel in Dallet in je bila dodana občina Mur-sur-Allier (ki je nastala z združitvijo občin Mezel in Dallet).

Zaradi te spremembe, ki je izključno redakcijska, se ni spremenilo geografsko območje.

Zaradi te spremembe je bila spremenjena točka 6 enotnega dokumenta.

2. Razmejeno območje parcel

V odstavku 2 oddelka IV poglavja 1 specifikacije proizvoda je za besedilom „16. novembra 2010“ dodano besedilo „in 17. junija 2020“. Za besedilom „3. maj 2017“ je dodano besedilo „in 17. junija 2020“.

Namen te spremembe je dodati datum, ko je pristojni nacionalni organ odobril spremembo razmejenega območja parcel znotraj geografskega območja proizvodnje. Razmejitev parcel znotraj geografskega območja proizvodnje zajema opredelitev parcel, primernih za proizvodnjo zadevne zaščitene označbe porekla.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

3. Območje v neposredni bližini

Občine na geografskem območju v neposredni bližini so bile posodobljene z uradnim geografskim kodeksom. Posledično je bila spremenjena občina „Villeneuve-Lembron“, ki se je preimenovala v občino „Villeneuve“.

Zaradi te spremembe je bila spremenjena točka 9 enotnega dokumenta.

4. Datum dajanja v promet med odobrenimi skladišči

Črtana je točka 4(b) oddelka IX poglavja 1, ki se nanaša na datum dajanja vina v promet med odobrenimi skladišči.

Ta sprememba ne vpliva na enotni dokument.

ENOTNI DOKUMENT

1. Ime proizvoda

Côtes d’Auvergne

2. Vrsta geografske označbe

ZOP – zaščitena označba porekla

3. Kategorije proizvodov vinske trte

1. Vino

4. Opis vina

Vina so mirna bela in rdeča vina ter vina rosé z naslednjimi analitskimi lastnostmi: najmanjši volumenski delež naravnega alkohola: 10,5 % in v fazi pakiranja: vsebnost fermentirnih sladkorjev (glukoze in fruktoze) znaša največ 3 g/l, skupna vsebnost kislin pa največ 112 miliekvivalentov na liter. Volumenski delež skupnega alkohola vin po obogatitvi ne presega 12,5 %.

Vsebnosti hlapnih kislin in skupnega žveplovega dioksida sta določeni z zakonodajo Unije.

Serije rdečega vina, pripravljene za trženje v neustekleničeni obliki ali v fazi pakiranja, vsebujejo največ 0,4 grama jabolčne kisline na liter. Bela vina običajno vsebujejo note agrumov, eksotičnega sadja ali zrelih hrušk, ki se lahko razvijejo v arome po praženem. Najpogosteje imajo določeno živahnost, pa tudi polnost in mastnost v ustih.

Pri aromah nežnih vin rosé pogosto prevladuje sadežnost (agrumi, eksotično sadje, rdeče jagodičevje itd.)

Rdeča vina imajo običajno precej izrazito barvo, njihove arome, ki so pri mladih vinih pogosto sadne (črni ribez, rdeči ribez itd.), pa se lahko razvijejo v note vkuhanega zrelega sadja, višenj ali začimb (zlasti popra).

Splošne analitske lastnosti Največji delež skupnega alkohola (v vol. %): Najmanjši delež dejanskega alkohola (v vol. %) Najnižja vsebnost skupnih kislin: Najvišja vsebnost hlapnih kislin (v miliekvivalentih na liter) Najvišja vsebnost skupnega žveplovega dioksida (v miligramih na liter)

5. Enološki postopki

a. Posebni enološki postopki

Posebni enološki postopek

Pri obdelavi vin rosé je prepovedano samostojno ali v mešanici z drugimi pripravki uporabljati oglje za enološko uporabo. Za rdeča vina so dovoljene tehnike obogatitve z rektifikacijo, najvišja stopnja delne koncentracije glede na uporabljene količine pa je določena na 10 %. Volumenski delež skupnega alkohola vin po obogatitvi ne presega 12,5 %. Poleg navedenih določb je treba pri vinih v zvezi z enološkimi postopki upoštevati obveznosti, določene na ravni Unije ter v zakoniku o kmetijstvu in morskem ribištvu.

Pridelovalna praksa

— Gojitvene oblike (a) Najmanjša gostota zasaditve vinske trte je 4 400 trsov na hektar. Razdalja med vrstami te vinske trte je največ 2,50 metra, razdalja med trsi v isti vrsti pa med 0,90 metra in 1,40 metra. (b) Pravila rezi: trsi se obrezujejo z največ 12 očesi na trs z naslednjimi vrstami rezi: – rezjo na enojni guyot z enim samim šparonom in največ dvema reznikoma; – rezjo v obliki črke Y ali na kratki dvojni guyot, z dvema šparonoma in največ dvema reznikoma; – kratko rezjo (kordonska gojitvena oblika royat ali pahljačasta gojitvena oblika). Posamezen trs ima po cvetenju (fenofaza 23 po Lorenzu) največ deset enoletnih rodnih mladik.

b. Največji donosi

60 hektolitrov na hektar

6. Razmejeno geografsko območje

Trgatev, vinifikacija in obdelava vin potekajo na ozemlju naslednjih občin departmaja Puy-de-Dôme (seznam je določen na podlagi uradnega geografskega kodeksa iz leta 2020): Aubière, Authezat, Beaumont, Beauregard-Vendon, Billom, Blanzat, Boudes, Cébazat, Chalus, Chanonat, Chas, Châteaugay, Châtel-Guyon, Chauriat, Clermont-Ferrand, Corent, Cournon-d’Auvergne, Le Crest, Gimeaux, Laps, Lempdes, Malauzat, Les Martres-de-Veyre, Ménétrol, Mirefleurs, Mur-sur-Allier, Neschers, Orcet, Pérignat-lès-Sarliève, Pignols, Plauzat, Prompsat, Riom, La Roche-Blanche, La Roche-Noire, Romagnat, Saint-Amant-Tallende, Saint-Bonnet-lès-Allier, Saint-Georges-sur-Allier, Saint-Hérent, Saint-Maurice, Saint-Sandoux, Saint-Yvoine, Sauvagnat-Sainte-Marthe La Sauvetat, Sayat, Tallende, Vertaizon, Veyre-Monton, Vic-le-Comte, Volvic in Yssac-la-Tourette.

7. Glavne sorte vinske trte

Pinot noir N

8. Opis povezave

1. Informacije o geografskem območju

(a) Opis naravnih dejavnikov, ki prispevajo k povezavi

Geografsko območje, ki se v departmaju Puy-de-Dôme razteza približno 80 kilometrov od severa proti jugu in 15 kilometrov od vzhoda proti zahodu, leži pretežno na obronkih kotline Limagne in na pobočjih vulkanskih tvorb, pri katerih se zaključi ter ki so razporejene med gorsko verigo Monts du Livradois na vzhodu in gorsko verigo Sancy na zahodu. Vinogradniške parcele so na splošno razpršene na številne majhne otočke, ki skoraj vedno ležijo na izrazito gričevnatih predelih in katerih nadmorska višina znaša 350 do 550 metrov, razporejeni pa so na ozemlju 53 občin geografskega območja.

Vulkanska dejavnost, ki je povzročila nastanek gorske verige Puys, katere najvišji vrh je Puy de Dôme (1 464 metrov), je oblikovala pokrajino geografskega območja in je vzrok njene raznovrstnosti. To raznovrstnost dobro poudarjat sloves in posebnost proizvodov z dodatnimi geografskimi imeni, kot so „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“ in „Madargue“. Kraj „Madargue“ v občini Riom tako ustreza vinorodnemu griču iz laporne talne podlage bele barve. Vinograd z geografskim imenom „Chanturgue“, ki je prepoznavni znak območja „Côtes d’Auvergne“, njegovo ime keltskega izvora pa izhaja iz besed „cantalo“, ki pomeni „sijoč“, in „clarus“, ki pomeni „dobro viden“, zavzema zelo strma pobočja (z več kot 25-odstotnim naklonom) bazaltne planote. Vinogradniške parcele, zajete v geografskem imenu „Châteaugay“, so zasajene na pobočjih nekdanje bazaltne predornine, razcepljene na več majhnih planot. Poimenovanje geografskega imena „Corent“ je svoj sloves pridobilo po griču („puy“), ki je nastal med zadnjimi vulkanskimi izbruhi, njegova tla pa so temne barve in bogata z vulkanskimi koluvialnimi nanosi. Vinogradniške parcele, zajete v geografskem imenu „Boudes“, so zasajene na prostranem griču iz apnenčaste podlage, ki je na vrhu zaščiten z bazaltno predornino.

Tla na razmejenih parcelah za pridelavo grozdja so nastala iz zelo različnih materialov, kot so laporne, bazaltne in granitne kamnine ter kamnine iz gnajsa, pa tudi vulkanski koluvialni nanosi. Za vsa tla pa so značilne zelo dobre toplotne lastnosti, majhne zaloge vode in parcele, ki so najpogosteje dobro izpostavljene.

Geografsko območje ima polcelinsko podnebje. Učinek fena, ki nastane zaradi gorske verige Puys in masiva Sancy, ga ščiti pred vlažnimi zračnimi masami, ki prihajajo z zahoda, ter ohranja višjo temperaturo, kot sicer prevladuje v navedenem geografskem okolju.

(b) Opis človeških dejavnikov, ki prispevajo k povezavi

Vinogradništvo v departmaju Puy-de-Dôme sega v najmanj V. stoletje, kot pričajo zapisi Sidoina Appollinaira, tedanjega škofa iz Clermonta. Na pobudo plemstva in duhovništva, pozneje pa tudi meščanstva se je skozi ves srednji vek razvijalo kakovostno vinogradniško območje, in sicer vse do konca 18. stoletja, ko je zasajena površina obsegala približno 21 000 hektarov.

Po francoski revoluciji, ko so bile odpravljene ovire za promet z vini, so imeli zelo številni kmetje dostop do posesti in so gojili vinsko trto. Tako se je med letoma 1789 in 1804 število malih posesti početverilo, med letoma 1789 in 1850 pa se je zasajena površina v departmaju Puy-de-Dôme povečala z 21 000 hektarov na 34 000 hektarov. Obvezna sorta vinske trte v trsnem izboru je gamay N, pri čemer je treba upoštevati običajne prakse glede rezi. Doktor J. Guyot namreč navaja: „Vinska trta se goji inteligentno.“ Identificirana sta izbor sorte vinske trte gamay N, imenovan „gamay d’Auvergne“, z „ohlapnimi“ grozdi in pozen pojav socvetij.

Ta razvoj je omogočilo pristanišče Allier, od koder vodijo plovne poti proti severu. Vzdolž Loire in naprej do Orléansa je bilo mogoče doseči Seno (in Pariz) po kopnem. Reka je torej močno prispevala k blaginji proizvajalcev.

Površina vinogradniškega območja je leta 1895 obsegala 45 000 hektarov.

Leta 1890 je epidemija trtne uši, ki se je hitro širila, uničila velike površine vinogradniškega območja v regiji Auvergne, ki si je po letu 1900 samo delno opomoglo na pobudo nekaterih zavzetih proizvajalcev. Leta 1902 je bil ustanovljen enološki laboratorij, nato pa leta 1929 še zadruga za zaščito vin „Châteauguay“, ki se je leta 1932 razširila na celotno vinogradniško območje Auvergna. Istega leta je bila na podlagi sodbe sodišča v Riomu podeljena zaščitena označba porekla „Vins d’Auvergne“ za vina, pridelana iz sort vinske trte gamay N, pinot noir N in chardonnay B na ozemlju 171 občin departmaja Puy-de-Dôme.

Proizvajalci so tedaj s skupnimi prizadevanji leta 1935 v Aubièru ustanovili zadružno klet, leta 1950 pa še eno, imenovano Cave des Coteaux d’Auvergne in od leta 2010 znano pod imenom „Cave Saint-Verny“. Nazadnje je leta 1948 luč sveta ugledala vinogradniška bratovščina, ki skrbi za promocijo vin.

Tedaj se je začel razvoj usmerjati h kakovosti, kar je hitro privedlo do razdelitve na pet predelov: „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“ in „Madargue“, ki predstavljajo dinamična jedra te regije. Zaradi njih je bila maja leta 1951 podeljena označba porekla razmejenega vina višje kakovosti Côtes d’Auvergne. V Auvergnu je še posebej močna družinska pridelava. Tako je leta 2008 približno 150 pridelovalcev obdelovalo 330 hektarov površine, od tega je bilo približno 50 posameznih kleti, približno 100 pridelovalcev pa je vino pridelovalo v zadružni kleti. Rdeča vina predstavljajo 75 % proizvodnje, ki znaša 11 000 hektolitrov.

2. Informacije o kakovosti in značilnostih proizvodov

Bela vina običajno vsebujejo note agrumov, eksotičnega sadja ali zrelih hrušk, ki se lahko razvijejo v arome po praženem. Najpogosteje imajo določeno živahnost, pa tudi polnost in mastnost v ustih. Pri aromah nežnih vin rosé pogosto prevladuje sadežnost (agrumi, eksotično sadje, rdeče jagodičevje itd.)

Rdeča vina imajo običajno precej izrazito barvo, njihove arome, ki so pri mladih vinih pogosto sadne (črni ribez, rdeči ribez itd.), pa se lahko razvijejo v note vkuhanega zrelega sadja, višenj ali začimb (zlasti popra).

3. Medsebojni vzročni vplivi

Posebnost vin izhaja zlasti iz izbire občin in parcel, ki ležijo na pobočjih gričev („puys“) ter ki jih gorska veriga Puys in masiv Sancy ščitita pred depresijami, ki se pomikajo z zahoda.

Poudariti je namreč treba pomembnost učinka fena na geografskem območju, saj ta uravnava temperature in omejuje padavine. Natančno razmejene parcele na vinogradniškem območju imajo zaradi vročih poletij in povprečne letne količine padavin, ki znaša 600 milimetrov, v celotnem rastnem obdobju odlične podnebne pogoje za pridelavo grozdja. Ti pogoji zagotavljajo zgodnji začetek rastnega cikla in optimalen potek zorenja grozdja.

Ta posebnost izhaja tudi iz izbora sort vinske trte, do katerega je naravno prišlo v dolgi zgodovini vinogradništva. Zgodnje sorte vinske trte gamay N, pinot noir N in chardonnay B so bile tako izbrane zaradi njihove prilagoditve tem posebnim pogojem.

Zaradi teh vinogradniških leg je potrebno optimalno upravljanje rastline in njenega proizvodnega potenciala, ki se izraža v veliki gostoti zasaditve, strogih pravilih rezi, veliki višini listja ter ohranjanju tal z rastlinsko odejo.

Obdelava vinograda in obvladovanje donosov, ki se jima pridružujejo znanje in spretnosti vinarjev, dodatno poudarijo močno povezavo med vulkanskimi tlemi, ki imajo zelo dobre toplotne lastnosti, in majhnimi zalogami vode, ter kakovostjo vin, med katerimi so: živahna in v ustih mastna bela vina s sadno noto agrumov; nežna in sadna vina rosé; rdeča vina s sadnimi aromami in začimbnimi notami.

Zaradi tega dolgotrajnega dela več generacij vinogradnikov so bila vina iz Auvergna priznana s sodbo iz leta 1932, delo pa je bilo okrepljeno s podelitvijo petih geografskih imen, ki so v Auvergnu vedno uživala velik sloves.

Stalnost uporabe krajevnih imen na geografskem območju, ki sega v zelo daljno preteklost, priča o slovesu vin s kontrolirano označbo porekla „Côtes d’Auvergne“.

9. Bistveni dodatni pogoji (pakiranje, označevanje, ostale zahteve)

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

izjema v zvezi s proizvodnjo na razmejenem geografskem območju.

Opis pogoja:

Območje v neposredni bližini

Območje v neposredni bližini, opredeljeno z izjemo za vinifikacijo in obdelavo vina, obsega ozemlje naslednjih občin departmaja Puy-de-Dôme (seznam, pripravljen na podlagi uradnega geografskega kodeksa iz leta 2020): Beauregard-l’Évèque, Busséol, Le Cendre, Chadeleuf, Champeix, Chidrac, Coudes, Davayat, Égliseneuve-près-Billom, Espirat, Gerzat, Glaine-Montaigut, Ludesse, Madriat, Mareugheol, Montmorin, Montpeyroux, Mozac, Nohanent, Orbeil, Pardines, Parent, Pérignat-sur-Allier, Pont-du-Château, Reignat, Saint-Bonnet-près-Riom, Saint-Germain-Lembron, Saint-Julien-de-Coppel, Saint-Myon, Saint-Saturnin, Sallèdes, Teilhède, Vassel, Villeneuve in Yronde-et-Buron.

Pravni okvir:

nacionalna zakonodaja.

Vrsta dodatnega pogoja:

dodatne določbe o označevanju.

Opis pogoja:

Ime kontrolirane označbe porekla „Côtes d’Auvergne“ se lahko dopolni z enim od naslednjih dodatnih geografskih imen: „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“, „Madargue“, v skladu z določbami specifikacije proizvoda.

(a) Vse neobvezne navedbe, katerih uporabo lahko v skladu z določbami Unije urejajo države članice, so na etiketah napisane s črkami, katerih velikost niti po višini niti po širini ne presega dvakratne velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

(b) Velikost črk za navedbo dodatnih geografskih imen niti po višini niti po širini ne presega velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

(c) Pri označevanju vin s kontrolirano označbo porekla se lahko navede ime manjše geografske enote pod pogojem, da: – gre za kraj, zaveden v katastru; – je ta naveden na prijavi pridelka. Velikost črk za navedbo imena kraja, zavedenega v katastru, niti po višini niti po širini ne presega polovične velikosti črk, ki sestavljajo ime kontrolirane označbe porekla.

Povezava na specifikacijo proizvoda

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cd494272-3449-4ec1-a273-0ee14a3e54f7

(1) UL L 9, 11.1.2019, str. 2.