SL Uradni list Evropske unije C 246/11

Akcijski program za spodbujanje raziskav in analiz vprašanj, povezanih z Evropsko ekonomsko in monetarno unijo

(2006/C 246/11)

1. Uvod

Ekonomsko-finančni svet je 11. in 12. decembra 1999 v Helsinkih v poročilu Evropskemu svetu z naslovom „Usklajevanje ekonomske politike“ (13123/1/99 Rev 1) pozval k učinkovitemu spremljanju ekonomske politike v tretji fazi Ekonomske in monetarne unije (EMU). Svet je menil, da je v ta namen nujno boljše razumevanje ekonomskega razvoja in vprašanj ekonomske politike, povezanih z EMU.

V skladu s Pogodbo ima Evropska komisija pomembno vlogo v obveščanju organov EU, držav članic in različnih ekonomskih subjektov o ekonomskem položaju in obetih ter tudi o vplivu ukrepov ekonomske politike na delovanje EMU. Za posredovanje nasvetov o ekonomskem razvoju in vprašanjih ekonomske politike v EMU, ki temeljijo na zadnjih informacijah, so temeljite ekonomske analize in raziskave izrednega pomena. Čeprav se precejšen del teh analiz in raziskav opravi v okviru Komisije in njenih služb, je pomemben tudi prispevek drugih institucij, kot so mednarodne organizacije in raziskovalna skupnost na splošno. Glavni cilj akcijskega programa za spodbujanje raziskav in analiz vprašanj, povezanih z EMU, je oblikovati podlago, s katero se lahko rezultati teh zunanjih raziskav učinkoviteje prenesejo v politično razpravo v institucijah Skupnosti.

2. Potreba po celovitem in integriranem pristopu k spodbujanju raziskav in analiz v zvezi z EMU

Oblikovanje EMU zahteva krepitev analitične podlage za odločitve na področju ekonomske politike. Poleg tega je treba izboljšati poznavanje političnih zahtev EMU v državah članicah in tako povečati razumevanje potrebe po večji usklajenosti ekonomske politike.

Da bi se rezultati zunanjih analiz in raziskav vprašanj, povezanih z EMU, čim bolje izkoristili, je potreben celovit in integriran pristop, ki ureja odnose, stike in komunikacije z institucijami, ki izvajajo take analize. Po eni strani je to potrebno, da se rezultati teh raziskav ustrezno prenesejo v različne kroge, ki se ukvarjajo z vprašanji ekonomske politike v okviru evropskih institucij. Po drugi strani pa to omogoča povratne informacije od Evropske komisije in drugih forumov Evropske unije, ki lahko te raziskave usmerjajo in vodijo na področja, ki so najpomembnejša in najobetavnejša za delo oblikovalcev politike v EU.

Evropska komisija se je odzvala na potrebo po takem celovitem in integriranem pristopu tako, da je ustanovila široko zasnovan akcijski program, ki ga izvaja Generalni direktorat za ekonomske in finančne zadeve (1). Nekateri od teh ukrepov so bili sproženi na izrecno zahtevo držav članic, drugi pa so se oblikovali na pobudo Evropske komisije. Taki ukrepi zajemajo na primer ustanovitev zunanje strokovne skupine za analiziranje in napovedovanje makroekonomskega razvoja na območju eura („Evropska mreža za napovedovanje“), organizacijo rednih in priložnostnih raziskovalnih konferenc, delavnic in seminarjev, oblikovanje programa gostujočih raziskovalcev v okviru služb Komisije ali ustanovitev študijskega programa na področju raziskav v zvezi z EMU z namenom pridobivanja prispevkov zunanjih raziskovalcev, osredotočenih na določeno temo.

3. Izvajanje programa

V nadaljevanju je predstavljen podroben opis različnih sestavin programa in podpornih dejavnosti.

(a) Evropska mreža za napovedovanje

Ustanovitev Evropske mreže za napovedovanje je bila predlagana leta 2001 na podlagi francosko-nemške pobude. Namen te pobude je bil izboljšati analizo gospodarskih razmer in političnih možnosti na območju eura tako, da bi vodilni raziskovalni inštituti v EU izvajali redne neodvisne ocene gospodarskih možnosti in političnih izzivov.

Ekonomsko-finančni odbor in Eurogroup sta močno podprla predlog in Komisija je bila pozvana, naj začne oblikovati tako mrežo. Komisija se je pozitivno odzvala na to zahtevo in za obdobje 2002–2004 izbrala konzorcij osmih raziskovalnih inštitutov s sedeži v šestih različnih državah članicah.

Ta raziskovalna mreža je izdelala svoje prvo poročilo spomladi 2002. Pripravila je še pet polletnih poročil, od katerih je zadnje izšlo jeseni 2004. Različna poročila so poleg redne konjunkturne analize in makroekonomske napovedi za območje eura vsebovala še celo vrsto tem, povezanih z EMU, med drugim razvoj stroškov dela in produktivnosti na območju eura, makroekonomsko absorpcijo šoka na območju eura, ciklično konvergenco v EMU ali gospodarski vpliv širitve na EMU.

Na splošno so bile izkušnje z Evropsko mrežo za napovedovanje v obdobju 2002–2004 zelo pozitivne, saj so njena poročila pomembno prispevala k notranjim analizam gospodarskih razvojev in političnih vprašanj na območju eura, ki jih izvajajo službe Komisije. Glede na to ugodno splošno oceno je Komisija spomladi 2005 začela postopek za ustanovitev nove Evropske mreže za napovedovanje za obdobje 2005–2007. Izbrano mrežo sestavlja deset raziskovalnih inštitutov iz devetih držav članic. Nova mreža je svoje prvo poročilo predstavila marca 2005. Posebna tema poročila je obravnavala izzive selitev za gospodarstvo na območju eura in je bila vključena tudi v Gospodarsko poročilo za leto 2005. Posebno politično vprašanje poročila spomladi 2006 je obravnavalo konvergenco in vključevanje novih držav članic.

Poročila se običajno predstavijo na tiskovni konferenci, ki jo organizira Evropska mreža za napovedovanje na datum, ki ga skupaj določita Komisija in mreža. Poročila se pošljejo komisarju za ekonomske in monetarne zadeve ter predsednikom Ekonomsko-finančnega odbora, Odbora za ekonomsko politiko in Odbora za ekonomske in monetarne zadeve Evropskega parlamenta. Poročila je mogoče prenesti s spletne strani Evropske mreže za napovedovanje, ki je dostopna prek povezave na spletni strani Komisije:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/efn_en.htm.

Leta 2006 se pripravlja ocena (v smislu skupne ocene v okviru ekonomske raziskave in rezultata Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve), ki bo presodila ali je pobuda Evropske mreže za napovedovanje dosegla svoje cilje, to je spodbujanje neodvisnih raziskovalnih inštitutov k ocenjevanju gospodarskih možnosti in političnih izzivov na območju eura. Rezultati te ocene bodo pomembno vplivali na odločitev, ali naj se po letu 2007 pobudo nadaljuje ali pa naj se jo postopno opusti.

(b) Ekonomske raziskovalne konference in delavnice ter program ekonomskih seminarjev

Namen ekonomskih raziskovalnih konferenc in delavnic ter programa ekonomskih seminarjev je okrepiti dialog med službami Komisije in raziskovalno skupnostjo. Glavni cilj teh programov je osebje Komisije opozoriti na pomembne izvirne raziskave o vprašanjih, povezanih z EMU, ki jih opravljajo akademski svet in druge raziskovalne institucije. Čeprav je program namenjen predvsem osebju Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve, je tudi osebje drugih generalnih direktoratov obveščeno o dejavnostih, ki se izvajajo, in se lahko udeleži teh konferenc in seminarjev.

Ekonomske raziskovalne konference

Namen ekonomskih raziskovalnih konferenc in delavnic ter programa ekonomskih seminarjev je z izboljšanjem povezav z ekonomsko raziskovalno skupnostjo povečati splošno kakovost dela, ki ga opravljajo službe Komisije. V ta namen se vodilne ekonomiste iz akademskega sveta, mednarodnih organizacij in raziskovalnih institucij spodbuja, da razložijo izvirne raziskave, povezane z oblikovanjem in delovanjem EMU, in o njih razpravljajo v okviru raziskovalnih konferenc in seminarjev za osebje. Ti programi niso namenjeni samo temu, da Komisiji omogočijo boljši dostop do tekočega izvirnega raziskovalnega dela, spodbudili naj bi tudi (širšo/večjo) uporabe novih pristopov in novih vpogledov v vprašanja, ki so pomembna za Komisijo. Po drugi strani imajo zunanji udeleženci programa priložnost razpravljati o rezultatih svojih raziskav z osebjem Komisije in drugimi uslužbenci iz institucij EU, s čimer se okrepi njihovo zavedanje političnega pomena njihovih raziskovalnih dejavnosti.

V preteklih letih je bilo v okviru programa raziskovalnih konferenc organiziranih več konferenc. Te konference je v glavnem organiziralo osebje Komisije, v nekaterih primerih pa so bile organizirane v sodelovanju z drugimi institucijami. Število prisotnih se je, odvisno od konference, gibalo med 50 in 300 udeleženci, teme pa so zajemale široko paleto vprašanj, kot so internacionalizacija lastništva nad premoženjem v EU, statistična orodja v analizi gospodarskega ciklusa, gospodarske in proračunske posledice globalnega staranja ter analiza gospodarskih ciklusov in rasti v Evropi.

Organizirane so bile posebne konference, na katerih se je razpravljalo o pomembnih analitskih dokumentih, ki so jih objavile službe Komisije, kot so „Poročilo o javnih financah“ ali poročilo „Pet let EMU“. Povezanost z akademskim svetom in oblikovalci politike pomaga izboljšati medsebojno razumevanje političnih omejitev in teoretičnih predlogov. Odkrito se je treba pogovoriti o vprašanjih, kot je ekonomsko vladanje, saj se bo tako povečala verodostojnost povezanega političnega okvira.

Program ekonomskih seminarjev

Na novo oblikovan program ekonomskih seminarjev je bil ustanovljen leta 2003 z namenom povečanja sinergičnih učinkov med raziskavami o EMU znotraj in zunaj Komisije. S tem novim pristopom želi Komisija pritegniti vodilne ekonomiste iz akademskega sveta, mednarodnih organizacij, vlad in najpomembnejših raziskovalnih institucij. Komisija vabi izbrane raziskovalce, da predstavijo seminar in z makroekonomskega in mikroekonomskega vidika razpravljajo o izvirnem raziskovalnem delu, povezanem z oblikovanjem in delovanjem Evropske ekonomske in monetarne unije.

Glavni namen tega programa je povečati splošno kakovost dela, ki ga opravljajo službe Komisije, in krepiti notranje znanje in izkušnje z boljšimi povezavami z ekonomsko raziskovalno skupnostjo. Program omogoča osebju Komisije boljši dostop do tekočega raziskovalnega dela ter uporabo novih pristopov in vpogledov v vprašanja, ki so pomembna za Komisijo. Po drugi strani imajo predavatelji na seminarjih priložnost spoznati področje oblikovanja politike, s katerim se ukvarjajo službe Komisije.

Ta program v glavnem vodijo člani svetovalne skupine Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve. Svetovalci so v tesnem stiku z raziskovalno skupnostjo, kar jim omogoča dostop do pomembnih novih področij v ekonomskih raziskavah in posredovanje teh informacij osebju Komisije. Ta program je tudi pomembna sestavina strategije usposabljanja služb Komisije.

Med enodnevnim obiskom služb Komisije predavatelji predstavijo svoje raziskave na seminarju, ki traja eno uro in pol, nato pa so na voljo osebju Komisije za nadalje razprave o njihovih raziskavah. Praviloma je osnovni dokument, ki je podlaga za seminar, na voljo že pred dogodkom. V letu 2003 je v okviru tega programa na seminarju gostovalo 15 predavateljev, v letu 2004 jih je bilo 24, v letu 2005 pa 17. Skupaj s seminarji, ki jih prirejajo gostujoči raziskovalci, in drugimi brezplačnimi seminarji se organizira približno en seminar na teden.

(c) Program gostujočih raziskovalcev

V okviru programa gostujočih raziskovalcev si Evropska komisija prizadeva okrepiti notranje znanje in izkušnje o aktualnih vprašanjih, tako da vabi vodilne ekonomiste iz akademskega sveta, mednarodnih organizacij, vlad in najpomembnejših raziskovalnih institucij na krajše obiske v službe Komisije. Ti obiski običajno trajajo en ali dva tedna, lahko pa tudi do šest tednov, če je potrebna bolj poglobljena analiza. Tako obdobje bi bilo bolj skladno s tradicionalnim študijskim dopustom na akademskih raziskovalnih institucijah, s čimer bi se tudi povečalo zanimanje morebitnih udeležencev.

Gostujoči raziskovalci morajo med bivanjem na Komisiji aktivno sodelovati pri delu, ki ga opravljajo službe Komisije, predvsem tako, da na področjih, povezanih z njihovim raziskovalnim programom, sodelujejo v razpravah z osebjem Komisije, ki se ukvarja z istimi področji, in jim dajejo nasvete. Poleg tega morajo raziskovalci pripraviti enega ali več seminarjev na teme, ki so del njihovega raziskovalnega programa. Na koncu morajo raziskovalci pripraviti še seminarsko gradivo o svojem izvirnem raziskovalnem delu, ki so ga opravljali v zadnjem času, ki se kasneje lahko objavi v seriji delovnega gradiva Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve z naslovom „Economic Papers“.

Tako kot pri programu ekonomskih seminarjev je glavni cilj tega programa povečati splošno kakovost dela, ki ga opravljajo službe Komisije, in krepiti notranje znanje in izkušnje z boljšimi povezavami z ekonomsko raziskovalno skupnostjo. Namen programa je omogočiti osebju Komisije boljši dostop do tekočega raziskovalnega dela ter povečati uporabo novih pristopov in vpogledov v vprašanja, ki so pomembna za službe Komisije. Gostujoči raziskovalci imajo priložnost spoznati področje oblikovanja politike, s katerim se ukvarjajo službe Komisije.

Program gostujočih raziskovalcev se je začel izvajati oktobra 2001. Število gostujočih raziskovalcev se je povečalo od šestih v letu 2002 na deset v letu 2003 in enajst v letu 2004. V letu 2005 je gostovalo osem raziskovalcev. Gostujoči raziskovalci so obravnavali široko paleto raziskovalnih tem v zvezi z vprašanji makroekonomske politike v EMU.

Program gostujočih raziskovalcev je privabil številne priznane raziskovalce. Seminarji so bili običajno dobro obiskani, predstavitve pa so bile zelo kakovostne. Večina gradiva, ki so ga pripravili gostujoči raziskovalci, je ustrezala standardnim merilom za objavo v znanstvenih ali politično-gospodarskih revijah, nekaj pa ga je bilo objavljenega tudi v seriji publikacij Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve z naslovom „Economic Papers“.

V večini primerov se je vzpostavila komunikacija, učinkovito vzajemno delovanje in v nekaterih primerih celo posebni delovni odnosi z operativnimi enotami znotraj služb Komisije. Gostujoči raziskovalci so sodelovali v razpravah o določenih delovnih načrtih in projektih, neposredno so prispevali k pripravi poglavij za Letno gospodarsko poročilo, njihovi podrobni predlogi in pripombe pa so bili praviloma vključeni v zapiske osebja Komisije.

(d) Program ekonomskih študij

Program ekonomskih študij je tudi namenjen vključevanju zunanjih strokovnjakov v delo služb Komisije. V okviru tega programa se študije naročijo pri najbolje usposobljenih strokovnjakih v akademskih institucijah in drugih raziskovalnih organih (2).

Študije začnejo izvajati operativni direktorati ali enote, nadzoruje pa jih usposobljeno osebje. Zaradi decentralizirane narave teh študij se teme razlikujejo glede na različne zahteve. Vključujejo lahko teoretične analize in/ali empirične analize določenih ekonomskih vprašanj, kot so na primer ocene učinkov nadaljnje gospodarske integracije (združevanje finančnih trgov itd.). Študije se uporabljajo predvsem kot osnovno gradivo za nadaljnje delo osebja Komisije, kadar pa so zanimive tudi za širšo javnost, se objavijo v seriji publikacij Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve „European Economy“ ali „Economic Papers“. V bližnji preteklosti so se take študije uporabljale pri pripravi Gospodarskega poročila EU (na primer dejavniki rasti produktivnosti v EU, učinki globalizacije) in Poročila o javnih financah ali pa kot podpora za analizo vprašanj nadzora EMU, kot je reforma pakta stabilnosti in rasti, ali politike gospodarske reforme v EU, kot je program lizbonske strategije.

4. Podporne dejavnosti

(a) Zunanje baze podatkov in druge informacije, ki podpirajo program

Za analizo vprašanj v zvezi z EMU je potrebna izčrpna zbirka ustreznih, zanesljivih in pravočasnih informacij statistične ali bolj splošne narave. Praviloma se te informacije zagotavljajo za oceno na nacionalni, evropski ali svetovni ravni. Zahteve po informacijah zajemajo zlasti makroekonomski razvoj, finančne podatke (o finančnih strukturah, finančnem premoženju, cenah premoženja in izdanih količinah) in specifične podatke o obvladovanju finančnih tveganj, ki vključujejo vse vrste informacij o finančnih institucijah (zlasti bilance stanja, izkazi poslovnega izida in informacije o lastništvu).

Večji del uradnih makroekonomskih statističnih informacij o EU se pridobiva prek evropskega statističnega sistema in uporabniki v Komisiji imajo preprost dostop do njih prek uradnih virov. Vendar pa zahteve uporabnikov presegajo ta sklop podatkov, ki so na voljo javnosti.

Makroekonomske podatke za neevropske države je treba pridobiti iz drugih virov. Kar zadeva glavne industrijske države, ki niso članice EU, ti podatki zajemajo predvsem (i) celotno zaporedje nacionalnih računov za celotno gospodarstvo in sektor institucij (družbe, javna uprava, gospodinjstva, neprofitne ustanove, ostali svet), (ii) kazalnike, povezane z gospodarsko dejavnostjo (kvalitativne raziskave podjetij in potrošniške raziskave, kazalci proizvodnje, cene, knjige naročil itd.) ter (iii) kazalnike trga dela (prebivalstvo, zaposlenost, brezposelnost, plače itd.).

Kar zadeva finančne podatke, so nujno potrebni celoviti podatki za EU 25 in ZDA, ki pa jih v uradnih virih ponavadi ni mogoče najti. To zajema vse frekvence (i) statistik v zvezi s finančno strukturo (denarni in finančni agregati, bančna posojila, podatki o finančnih posrednikih, borzno ovrednotenje družb itd.), (ii) cene finančnega premoženja (stopnje na denarnem trgu, devizni tečaji, stopnje bančnih posojil, donos na trgu obveznic, trg lastniških vrednostnih papirjev, cene stanovanj) ter (iii) podatki o izdajanju finančnega premoženja (poročilo o izdaji obveznic s podatki o izdajatelju, količini, zapadlosti, vrsti kupona itd., za trg lastniških vrednostnih papirjev pa prve ponudbe in dodatne ponudbe).

Tako kot pri finančnih podatkih je treba večji del podatkov o obvladovanju finančnih tveganj pridobiti iz komercialnih baz podatkov. Obstaja nekaj visoko specializiranih podjetij, ki zagotavljajo take informacije o potencialnih tveganjih v zvezi s posojili, finančnimi naložbami in finančnimi institucijami po vsem svetu. Podatki so povezani zlasti z bilancami stanja in izkazi poslovnega izida finančnih institucij ter informacijami o lastništvu finančnih institucij, veliko pa se uporabljajo tudi primerjave s strokovnimi skupinami z uporabo specializiranega orodja za analize.

Čeprav so statistični podatki glavna opora za aktualno analizo gospodarskega razvoja v EMU, obstaja tudi množica analitičnih informacij, ki lahko gospodarskemu analitiku zelo olajšajo delo. Uporaba takih informacij je lahko pogosto učinkovit način, da hitro izmerimo glavne značilnosti gospodarskega in finančnega razvoja. Čeprav se take informacije včasih posredujejo v okviru dostopa do komercialnih baz podatkov, se ti proizvodi pogosto ponujajo tudi samostojno. Zato se najučinkoviteje odzovemo na potrebo po široko zasnovanih in hitrih informacijah o gospodarskem in finančnem razvoju, če se naročimo na take specializirane proizvode.

(b) Program publikacij o vprašanjih, povezanih z EMU

Letni program publikacij o vprašanjih, povezanih z EMU, je pomemben del politike zunanjega komuniciranja, ki jo vodijo službe Komisije. Namen programa je učinkovito širiti tekoča in aktualna intelektualna spoznanja o vprašanjih, povezanih z EMU. Glavno ciljno občinstvo so nacionalne in mednarodne ekonomske institucije in akademski svet, oblikovalci politike, specializirana sredstva javnega obveščanja in krovne organizacije. Program, ki je oblikovan na letni podlagi, je vključen v splošen program Komisije, imenovan „Commission's Programme ordinaire de publication“ (POP).

„European Economy“ je glavna serija publikacij služb Komisije o vprašanjih, povezanih z EMU. Po prenovi leta 2002 je bilo dodanih več dodatnih serij, ki naj bi prilagodljivo dopolnjevale in razvijale vsebino ter obravnavano področje. Glavne serije so „Broad Economic Policy Guidelines“, letno poročilo „Public Finances in EMU“, „Macroeconomic Forecasts“ in letno poročilo „EU Economy Review“, spremljajo pa jih aktualne analize ekonomske politike. Poleg tega so se prejšnje serije, kot je „Euro Papers“, ki so bile objavljene med glavno fazo uvedbe eura, opustile, uvedle pa so se nove serije razprav o ekonomski politiki, kot je „Country Focus“, četrtletno poročilo o območju eura in letno poročilo o območju eura. Založniške dejavnosti služb Komisije bodo zato še naprej prilagodljive, da bodo lahko ustrezno vključevale prihodnje rezultate in nove teme, ki izhajajo iz ekonomskih raziskav, pod določenimi pogoji, ki zajemajo tudi sodelovanje s komercialnimi založniki.

Da bi se omogočile akademske razprave in zagotovil dostop do tekočega izvirnega raziskovalnega dela tudi širšemu občinstvu, so vse serije na voljo tudi na spletnem naslovu:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications_en.htm.

5. Ocena

Da bi se izmerila uspešnost in učinkovitost programa, je Generalni direktorat za ekonomske in finančne zadeve v svoj večletni program ocenjevanja za obdobje 2005–2010 vključil zunanjo oceno ekonomskih dejavnosti Generalnega direktorata. Ta se bo po eni strani osredotočila na uporabo rezultatov teh dejavnosti pri oblikovanju politike v okviru Komisije in njihov prispevek k ohranjanju in povečevanju intelektualnega kapitala v Generalnem direktoratu. Po drugi strani pa se bodo preverili učinki na zunanje uporabnike. Predvideva se, da bi se v okviru ocene lahko opravila neke vrste primerjava z delom raziskovalnih oddelkov v podobnih organizacijah. Ocena se je začela izvajati v letu 2005, končno poročilo pa bo pripravljeno poleti 2006.

6. Sklep

Akcijski program za spodbujanje raziskav na področjih, povezanih z EMU, se v službah Komisije ustrezno izvaja. To osebju Komisije omogoča, da v svojih ekonomskih analizah ostajajo na tekočem z najnovejšimi ekonomskimi raziskavami. Širjenje izvirnih raziskav v okviru 6. okvirnega programa raziskav službam Komisije omogoča tudi, da prispevajo k osnovnim dejavnostim ekonomskih raziskav.

Raziskovalne dejavnosti niso enosmerna ulica. S tesnejšim sodelovanjem z raziskovalno skupnostjo in široko zasnovanimi razpravami o vprašanjih ekonomske politike sta akademski svet in tudi širša javnost obveščena o strateških političnih odločitvah in političnem usklajevanju, katerih cilj je uspešna Ekonomska in monetarna unija. Po drugi strani pa se s tem politični okvir krepi in postaja verodostojen v očeh akademskega sveta in oblikovalcev politike.

Raziskovalne in analitične dejavnosti so se izkazale za nepogrešljivo orodje v procesu krepitve gospodarskega nadzora v EMU. Zato jih je treba ohraniti in po potrebi okrepiti.

(1) Ta akcijski program je del letnega programa dela Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve in se odobri na podlagi sklepa o financiranju, ki ga sprejme Komisija.

(2) Ta akcijski program je del letnega programa dela Generalnega direktorata za ekonomske in finančne zadeve in se odobri na podlagi sklepa o financiranju, ki ga sprejme Komisija.