[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 15.7.2009

COM(2009) 372 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Zaščita finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam – Letno poročilo 2008 {SEC(2009) 1002} {SEC(2009) 1003}

KAZALO

Povzetek 4

Uvod….. 6

1. Rezultati boja proti goljufijam: statistični podatki o goljufijah in drugih nepravilnostih 7

1.1. Statistični podatki o goljufijah in drugih nepravilnostih, ki so jih leta 2008 prijavile države članice in službe Komisije 7

1.1.1. Tradicionalna lastna sredstva 9

1.1.2. Kmetijski odhodki (EKJS in EKSRP) 9

1.1.3. Strukturni ukrepi 10

1.1.4. Predpristopna sredstva 11

1.1.5. Statistični podatki o odhodkih, s katerimi neposredno upravlja Komisija 12

1.2. Statistični podatki o dejavnostih urada OLAF 13

2. Najpomembnejši zakonodajni ukrepi, ki jih je Evropska unija sprejela v letu 2008 za zaščito svojih finančnih interesov 14

2.1. Horizontalni razvoj zakonodaje 14

2.1.1. Institucionalni razvoj – reforma Evropskega urada za boj proti goljufijam 14

2.1.2. Mednarodna razsežnost zaščite finančnih interesov Skupnosti – sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami 14

2.1.3. Proces ratifikacije instrumentov za zaščito finančnih interesov 16

2.1.4. Zaščita eura pred ponarejanjem 16

2.2. Napredek na področju carin 17

2.2.1. Medsebojna pomoč v okviru prvega stebra 17

2.2.2. Prizadevanja v boju proti tihotapljenju in ponarejanju cigaret 17

3. Najpomembnejši upravni ukrepi, ki jih je sprejela Komisija na področjih preglednosti in preprečevanja goljufij 18

3.1. Ukrepi za zagotavljanje preglednosti 18

3.2. Nadaljnja prizadevanja za okrepitev sistemov upravljanja in nadzora ter napredek pri pridobitvi pozitivne izjave Računskega sodišča o zanesljivosti (DAS) 19

3.3. Skupna strategija za preprečevanje goljufij pri strukturnih ukrepih 20

3.4. Program Herkul II 20

4. Sodelovanje z državami članicami na področju boja proti goljufijam in nepravilnostim 20

4.1. Institucionalne in zakonodajne pobude, ki so jih nekatere države članice izvedle leta 2008 za zaščito finančnih interesov 21

4.2. Nacionalni organi, pristojni za sodelovanje z uradom OLAF v boju proti goljufijam 22

4.2.1. Osrednji usklajevalni organ 22

4.2.2. Nacionalni organi, katerih odgovornosti so bile razširjene na področje neposrednih odhodkov 23

4.3. Poročanje o nepravilnostih 23

4.3.1. Pravočasna prijava nepravilnosti v kmetijskem sektorju in sektorju strukturnih ukrepov 24

4.3.2. Ocenjevanje finančnega učinka nepravilnosti 25

4.3.3. Razvrstitev nepravilnosti 26

5. Izterjava 27

5.1. Lastna sredstva 27

5.2. Kmetijstvo 27

5.3. Strukturni skladi 28

5.4. Neposredni odhodki 29

5.5. Izterjava po preiskavi urada OLAF 30

POVZETEK

Proračun EU ni anonimen vir financiranja. Države članice in državljani EU skušajo s skupnim prizadevanjem in zavezanostjo uresničiti svojo vizijo, ki zajema od podpiranja gospodarske in socialne solidarnosti do spodbujanja raziskav, tehnološkega razvoja in usposabljanja ter vse do podpiranja trajnostnega razvoja po vsem svetu. Pogodba v skladu s tem poziva Komisijo in države članice, naj uskladijo svoje delovanje za zaščito proračuna EU ter preprečijo goljufije in druge nezakonite dejavnosti, ki negativno vplivajo nanj. Dejansko bi morale države članice proračun EU zaščititi tako strogo, kot nadzirajo odhodke iz državnih proračunov.

Države članice so primerne za izpolnjevanje te vloge. Državni organi so dejansko odgovorni za vsakodnevno upravljanje in nadziranje večjega dela letnega proračuna EU (približno 80 %), medtem ko je naloga Komisije, da izvaja globalni nadzor, določa standarde in preverja skladnost. Pomembnejša prizadevanja za reformo v zadnjih letih so jasneje izoblikovala ustrezne vloge vključenih organov, zaradi večje pazljivosti na vseh ravneh pa se zlagoma izboljšuje dobro finančno poslovodenje sredstev EU na vseh področjih.

Komisija je v tesnem sodelovanju z državami članicami predstavila to letno poročilo o zaščiti finančnih interesov Skupnosti, kakor je to zahtevano s Pogodbo. V njem so navedeni podrobni statistični podatki o prijavljenih nepravilnostih in primerih suma goljufij ter podatki o kakovosti in hitrosti izmenjave informacij o nepravilnostih, ki negativno vplivajo na proračun EU.

Predstavljene statistične podatke je treba brati in uporabljati zelo previdno: prijavljena nepravilnost v večini primerov ni goljufija (ki je namerno dejanje). Prijavljen sum goljufije ni nujno goljufija, ki jo potrdi sodba sodišča. Vse nepravilnosti, vključene v to poročilo, dejansko obravnavajo države članice in/ali Komisija. Večja kot so prizadevanja za nadzor, bolj verjetno je, da bodo nepravilnosti odkrite in prijavljene. Povečanje števila nepravilnosti kot tako je lahko prvi znak strožjega izvajanja nadzora.

Statistični podatki o goljufijah in drugih nepravilnostih

Skupni zneski za leto 2008 kažejo, da se je število nepravilnosti povečalo za strukturne sklade in kohezijski sklad ter predpristopna sredstva in sektor neposrednih odhodkov, zmanjšalo pa za kmetijstvo in lastna sredstva. Skupno število nepravilnosti za odhodke se je tako povečalo s 6 047 v letu 2007 na 6 595 v letu 2008.

Ocenjeni finančni učinek nepravilnosti se je istočasno zmanjšal s 1 024 milijonov EUR v letu 2007 na 783,2 milijona EUR v letu 2008. Zmanjšal se je v vseh sektorjih, razen v sektorju neposrednih odhodkov in predpristopnih sredstev. V zadnje navedenem sektorju število novih primerov in zadevni zneski niso bili nikoli doslej tako visoki. To povečanje je lahko odraz okrepljenega nadzora ob koncu projektnega cikla, vedno večjega števila držav poročevalk in široke palete navedenih programov predpristopne pomoči, na primer prvi primeri pri Prehodnem viru, programu Pomoči Skupnosti za obnovo, razvoj in stabilizacijo ter še več primerov pri turškem instrumentu za predpristopno pomoč. Na področju tradicionalnih lastnih sredstev sta se zmanjšala število goljufij s 6 097 v letu 2007 na 5 344 v letu 2008 ter finančni učinek s 401 milijona EUR v letu 2007 na 351 milijonov EUR v letu 2008.

Ocenjeni skupni finančni učinek primerov suma goljufij se je na področjih odhodkov in tradicionalnih lastnih sredstev zmanjšal. Treba je jasno navesti, da gre pri tem za prijavljene sume goljufij in ne za primere, ki so jih potrdila sodišča. Dejanski finančni učinek po izterjavi in finančnem popravku je lahko znan šele po zaključku sodnih in upravnih postopkov.

Pomembnejše spremembe na področjih zaščite finančnih interesov in boja proti goljufijam

Ponovno se je začela razprava glede reforme Evropskega urada za boj proti goljufijam (urad OLAF). V Evropskem parlamentu so dejavno proučevali predlog za spremembo Uredbe (ES) št. 1073/1999[1] o preiskavah, ki jih izvaja urad OLAF. Ta reforma naj bi še okrepila neodvisnost Urada ter obenem zagotovila močna postopkovna jamstva in ustrezen pregled nad njegovimi operacijami.

Skupnost je še naprej spodbujala mednarodno sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami v boju proti goljufijam ter drugim nezakonitim dejavnostim. Komisija je decembra 2008 predstavila predlog Uredbe Sveta o podpisu, v imenu Skupnosti, sporazuma o sodelovanju s Kneževino Lihtenštajn v boju proti goljufijam. Skupnost je postala enakovredna pogodbenica Konvencije Združenih narodov proti korupciji (UNCAC – „United Nations Convention against Corruption“). Urad OLAF v tesnem sodelovanju z zadevnimi službami Komisije dejavno izboljšuje sodelovanje pri preprečevanju in preiskovanju goljufij s svojimi operativnimi partnericami, zlasti z afriškimi državami ter državami Bližnjega in Srednjega vzhoda.

Komisija in države članice na ravni EU izvajajo sklep za zagotovitev preglednosti v zvezi z upravičenci do sredstev EU. Čeprav je ta ukrep v glavnem namenjen povečanju demokratične odgovornosti in spodbujanju tehtne razprave o politiki, prispeva tudi k odvračanju od goljufij.

Iz prispevkov držav članic k temu poročilu je razvidno, da so sprejele različne institucionalne in zakonodajne ukrepe za zaščito finančnih interesov Skupnosti, in sicer: vzpostavile so nove organe za boj proti goljufijam, sprejele ali spremenile so svoje nacionalne zakonodaje v zvezi z upravljanjem sredstev EU, da bi zagotovile večjo preglednost upravnih postopkov in boljši finančni nadzor, ter sprejele so novo zakonodajo za boj proti goljufijam na področju DDV.

Uvod

To poročilo je sestavljeno iz petih delov.

Prvi del vsebuje povzetek statističnih podatkov v zvezi z nepravilnostmi , ki so jih prijavile države članice na tistih področjih, na katerih proračun izvršujejo države članice (kmetijska politika, strukturni skladi in predpristopna sredstva, tj. približno 80 % proračuna) ter pri zbiranju lastnih sredstev Skupnosti. Vsebuje tudi oceno nepravilnosti na področju odhodkov, s katerimi neposredno upravlja Komisija, in pregled operativnih dejavnosti Evropskega urada za boj proti goljufijam.

V drugem delu so pojasnjeni najpomembnejši zakonodajni ukrepi, ki so jih Skupnost in države članice sprejele leta 2008 za zaščito finančnih interesov Skupnosti .

V poročilu so tudi našteti upravni ukrepi, ki jih je sprejela Komisija na področjih preglednosti in preprečevanja goljufij .

Četrti del je posvečen sodelovanju z državami članicami ter vsebuje pregled pooblastil in organizacije nacionalnih organov, pristojnih na področju boja proti goljufijam in določenih za sodelovanje z uradom OLAF. Prav tako zajema analizo discipline pri prijavljanju nepravilnosti .

Zadnji del poročila , za katerega veljajo enaki pridržki kot za prvi del, obravnava izterjave v letu 2008 na vseh področjih proračuna.

Poročilu sta priložena dva delovna dokumenta Komisije[2].

REZULTATI BOJA PROTI GOLJUFIJAM: STATISTIčNI PODATKI O GOLJUFIJAH IN DRUGIH NEPRAVILNOSTIH

Statistični podatki o goljufijah in drugih nepravilnostih, ki so jih leta 2008 prijavile države članice in službe Komisije

Z zakonodajo Skupnosti je določeno, da morajo države članice na tistih področjih, na katerih proračun izvršujejo države članice, in v zvezi z zbiranjem lastnih sredstev Skupnosti, prijavljati sume goljufij ter druge ugotovljene nepravilnosti, ki negativno vplivajo na finančne interese Skupnosti.

Razlikovati je treba med goljufijami in drugimi nepravilnostmi. Nepravilnost je tako vsako kršenje določb zakonodaje Skupnosti s strani gospodarskega subjekta, ki je ali bi lahko škodljivo vplivalo na finančne interese Skupnosti[3], goljufija pa je namerno povzročena nepravilnost, ki pomeni kaznivo dejanje[4]. Države članice opozorijo, katere izmed nepravilnosti pomenijo sum goljufije. Dejanski finančni učinek goljufij se lahko oceni šele po zaključku sodnih postopkov.

Delovni dokument Komisije z naslovom „Statistična ocena nepravilnosti“[5] vsebuje temeljito analizo podatkov, ki so jih sporočile države članice, ter vključuje statistične podatke o goljufijah in drugih nepravilnostih, ki so jih službe Komisije odkrile na področjih proračuna v okviru centraliziranega neposrednega upravljanja.

Razpredelnica 1: Število nepravilnosti in zneski – leto 2008

Področje | Število prijavljenih nepravilnosti | Ocenjeni skupni finančni učinek nepravilnosti, vključno s sumi goljufij (zneski v milijonih EUR) | Ocenjeni finančni učinek izključno sumov goljufij (zneski v milijonih EUR) |

2007[6] | 2008 | 2007[7] | 2008 | 2007 | 2008 |

Kmetijstvo (EKJS in EKSRP) | 1 548 | 1 133 | 155 | 102,3 | 44,8 (~0,1 % dodelitev) | 4 (~0,1 % dodelitev) |

Strukturni skladi in Kohezijski sklad | 3 756 | 4 007 | 804 | 585,2 | 141 (~0,31 % dodelitev) | 57 (~0,11 % dodelitev) |

Predpristopna sredstva | 332 | 523 | 32 | 61 | 5 (~0,38 % dodelitev) | 13 (~0,9 % dodelitev) |

Neposredni odhodki | 411 | 932 | 33 | 34,7 | 18,1 (~0,17 % dodelitev) | 3,2 (~0,03 % dodelitev) |

Skupni odhodki | 6 047 | 6 595 | 1 024 | 783,2 | 208,9 (~0,22 % odhodkov na štirih področjih) | 77,2 (~0,07 % odhodkov na štirih področjih) |

Lastna sredstva[8] | 6 097 | 5 344 | 401 | 351 | 130,78 (~0.81 % skupnega zneska lastnih sredstev[9]) | 75 (~0.46 % skupnega zneska lastnih sredstev) |

Tradicionalna lastna sredstva

Leta 2008 je bilo prijavljenih za 12,5 % manj primerov nepravilnosti kot leta 2007 (leta 2008 je bilo 5 344 primerov v primerjavi s 6 097 primeri leta 2007), pri čemer je tudi ocenjeni znesek za 12,5 % nižji (351 milijonov EUR leta 2008 v primerjavi s 401 milijonom EUR leta 2007). Sumi goljufij so leta 2008 obsegali približno 20 % prijavljenih primerov nepravilnosti, z ocenjenim finančnim učinkom v višini 75 milijonov EUR, kar je približno 0,46 % skupnega zneska lastnih sredstev (v primerjavi s 130,78 milijona EUR, kar je približno 0,81 %, leta 2007). Še enkrat je treba jasno navesti, da gre pri tem za prijavljene sume goljufij in ne za primere, ki so jih potrdila sodišča. Dejanski finančni učinek je lahko ocenjen šele po zaključku postopkov.

Tako kot v prejšnjih letih so bile nepravilnosti največkrat povezane s proizvodi, kot so televizije in zasloni. Najpogostejše nepravilnosti so bile lažne izjave (napačna opis blaga in navedba vrednosti, poreklo blaga in preferencialni dogovori) ter formalne pomanjkljivosti (neizpolnitev obveznosti ali zavez). Druge najpogostejše nepravilnosti so bile povezane s tobačnimi izdelki. Komisija tem sektorjem še naprej namenja posebno pozornost. Pomembnejši so postali sektorji oblačil ter strojev, umetnih mas in mesa, sektorji (sestavnih delov in opreme) motornih vozil in motorjev so ostali dokaj stabilni, sektor zelenjave (zlasti česen) pa je izgubil pomen.

Graf 1: Število prijavljenih primerov nepravilnosti in ocenjen finančni učinek – tradicionalna lastna sredstva – za obdobje 2004–2008

[pic]

Kmetijski odhodki (EKJS[10] in EKSRP[11])

Število prijavljenih primerov nepravilnosti se je zmanjšalo za 27 % (1 133 primerov v primerjavi s 1 548 primeri leta 2007). Obravnavani znesek (102,3 milijona EUR, kar je približno 0,21 % skupnih odhodkov, brez predplačil za kmetijski sektor) se je zmanjšal za 34 %. Sumi goljufij so leta 2008 obsegali približno 7 % prijavljenih primerov nepravilnosti, z ocenjenim finančnim učinkom v višini 4 milijonov EUR, kar je 0,01 % skupnih odobrenih sredstev (v primerjavi s 44,8 milijona EUR, kar je približno 0,1 % skupnih odobrenih sredstev, leta 2007). Še enkrat je treba jasno navesti, da gre pri tem za prijavljene sume goljufij in ne za primere, ki so jih potrdila sodišča. Dejanski finančni učinek je lahko ocenjen šele po zaključku postopkov.

Najvišje število nepravilnosti je povezano s sektorji sadja in zelenjave, razvoja podeželja (programsko obdobje 2000–2006) ter vina. Iz teh sektorjev izhaja več kot 70 % skupnega zneska, povezanega z nepravilnostmi.

Graf 2: Število prijavljenih primerov nepravilnosti in ocenjen finančni učinek – kmetijski odhodki – za obdobje 2004–2008

[pic]

Strukturni ukrepi

Število prijavljenih primerov nepravilnosti v zvezi s strukturnimi skladi in Kohezijskim skladom se je povečalo za 6,7 % (4 007 primerov v primerjavi s 3 756 primeri leta 2007). Njihov ocenjeni finančni učinek (585,2 milijona EUR, kar je približno 1,25 % odobritev za prevzem obveznosti) se je zmanjšal za 27 %. Sumi goljufij so obsegali približno 7,4 % prijavljenih primerov nepravilnosti, z ocenjenim finančnim učinkom v višini 57 milijonov EUR, kar je približno 0,11 % skupnih odobritev za prevzem obveznosti (v primerjavi s 141 milijoni EUR, kar je 0,31 %, leta 2007). Še enkrat je treba jasno navesti, da gre pri tem za prijavljene sume goljufij in ne za primere, ki so jih potrdila sodišča. Dejanski finančni učinek je lahko ocenjen šele po zaključku postopkov.

Kot v prejšnjih letih je bilo največ nepravilnosti prijavljenih za ESRR[12] in ESS[13] (približno 88 %). Število nepravilnosti, prijavljenih v zvezi z Usmerjevalnim oddelkom Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada in FIUR[14], se je zmanjšalo za 17 %; prav tako se je zmanjšalo številno nepravilnosti, povezanih z ESS, in sicer za 4 %. Število prijavljenih nepravilnosti za ESRR se je povečalo za 18,7 %, za Kohezijski sklad pa za 63 %.

Graf 3: Število prijavljenih primerov nepravilnosti in ocenjen finančni učinek – strukturni ukrepi – za obdobje 2004–2008

[pic]

Predpristopna sredstva

Število prijavljenih primerov nepravilnosti v zvezi s skladi PHARE, SAPARD in ISPA, in od leta 2008 vključno s programom Pomoči Skupnosti za obnovo, razvoj in stabilizacijo, Prehodnim virom ter Turškim instrumentom za predpristopno pomoč, se je povečalo za 58 % (523 primerov v primerjavi s 332 leta 2007). Domnevni finančni učinek se je povečal z 32 milijonov EUR v letu 2007 na 61 milijonov EUR v letu 2008 (kar je približno 5,4 % skupnega zneska prevzetih obveznosti). Sumi goljufij so leta 2008 obsegali približno 21,7 % prijavljenih primerov nepravilnosti, z ocenjenim finančnim učinkom v višini 13 milijonov EUR, kar je približno 0,94 % skupnega letnega proračuna. Še enkrat je treba jasno navesti, da gre pri tem za prijavljene sume goljufij in ne za primere, ki so jih potrdila sodišča. Dejanski finančni učinek je lahko ocenjen šele po zaključku postopkov.

Graf 4: Število prijavljenih primerov nepravilnosti in ocenjen finančni učinek – predpristopna sredstva – za obdobje 2004–2008

[pic]

Komisija je julija 2008 objavila Poročilo o upravljanju sredstev EU v Bolgariji[15]. Na podlagi resnih domnev o nepravilnostih, sumu goljufij in morebitnih navzkrižij interesov pri oddaji naročil je Komisija (urad OLAF) začela izvajati preiskave o tem, kako bolgarski organi upravljajo sredstva EU. Komisija se je odločila, da bo začasno ustavila predpristopna sredstva in zamrznila plačila v okviru različnih drugih finančnih instrumentov, dokler bolgarski organi ne bodo začeli pravilno izvajati nujnih ukrepov za odpravo nepravilnosti, s čimer se bo zagotovilo dobro finančno poslovodenje sredstev EU. Komisija je za agencije, ki upravljajo sredstva EU v Bolgariji, pripravila konkretne smernice za izboljšanje struktur za izvajanje in postopkov izvajanja, urad OLAF pa je začel tesno sodelovati z bolgarskimi organi kazenskega pregona. Po revizijskih misijah julija 2008 v okviru programa SAPARD v Romuniji, v katerih so bile odkrite pomembne pomanjkljivosti v sistemih upravljanja in nadzora, se je Komisija odločila prekiniti povračila odhodkov, nastalih v okviru programa SAPARD. Komisija bo znova proučila možnost povračila zadevnih odhodkov šele, ko bo na osnovi poročil pristojnih državnih organov, ki jih bodo potrdili neodvisni revizijski organi, ugotovila, da se je začel pravilno izvajati načrt ukrepov za odpravo nepravilnosti, ki so ga zasnovali romunski organi.

Statistični podatki o odhodkih, s katerimi neposredno upravlja Komisija

Letošnja analiza nepravilnosti na tem področju je temeljila na podatkih, shranjenih v računovodskem sistemu ABAC, ki ga ima Komisija, in je zajemala podrobnejše podatke o izterjavah. Obseg analize za leto 2008 je bilo treba omejiti na odhodke, s katerimi centralizirano in neposredno upravlja Komisija, ker je bila zadevna funkcija dodana šele leta 2008 (glej točko 7.1 v delovnem dokumentu „Statistična ocena nepravilnosti“). Zato je treba predložene podatke obravnavati posebej previdno ter ne kot empirični dokaz o stopnji goljufij in nepravilnosti.

Število nalogov za izterjavo v zvezi s primeri nepravilnosti in sumi goljufij na tem področju se je povečalo na 932, s predvidenim finančnim učinkom v višini 34,7 milijona EUR, od česar se je 3,2 milijona EUR nanašalo na 19 prijavljenih primerov sumov goljufije. Primeri nepravilnosti na področju zunanjih ukrepov so znašali 6,8 milijona EUR, na področju notranje politike pa 27,9 milijona EUR. Ocenjeni finančni učinek morebitnih nepravilnosti pomeni 0,03 % skupne letne vrednosti obveznosti, s katerimi neposredno upravlja Komisija.

Statistični podatki o dejavnostih urada OLAF

Po predhodni oceni prejetih podatkov se lahko urad OLAF odloči za enega od štirih načinov posredovanja: notranjo preiskavo, zunanjo preiskavo, primer usklajevanja ali primer pomoči v kazenskih zadevah. Število primerov, odprtih vsako leto, je nespremenljivo (204 v letu 2008 v primerjavi z 210 v letu 2007 in 195 v letu 2006). Raven števila preiskav, ki jih je sprožil urad OLAF na lastno pobudo (notranje in zunanje preiskave), je bila od leta 2004 sprva enaka, nato pa je presegla število primerov, ki jih je urad OLAF odprl, da nacionalnim organom zagotovi pomoč in storitve usklajevanja (primeri usklajevanja in pomoči v kazenskih zadevah). Od leta 2005 so preiskave urada OLAF na lastno pobudo pomenile približno 75 % vseh odprtih primerov.

Število odprtih primerov se je povečalo (425 ob koncu leta 2008 v primerjavi s 408 ob koncu leta 2007), predvsem zaradi prizadevanj urada OLAF, da bi odpravil zaostanke pri reševanju najstarejših primerov.

Razpredelnica 2: Odprti primeri na dan 31. decembra 2008 po sektorjih in njihov finančni učinek

Območje | Primeri v fazi odprte preiskave na dan 31. decembra 2008 | Finančni učinek preiskave (v mio EUR) |

Kmetijstvo | 68 | 125 |

Cigarete | 18 | 5 |

Carine | 47 | 852 |

Neposredni odhodki | 40 | 54 |

Institucije in organi EU | 107 | 27 |

Zunanja pomoč | 102 | 129 |

Strukturni skladi | 43 | 171 |

Skupaj | 425 | 1361,7 |

Za več podrobnosti in primerjavo s prejšnjimi leti glej poročilo urada OLAF[16].

NAJPOMEMBNEJšI ZAKONODAJNI UKREPI, KI JIH JE EVROPSKA UNIJA SPREJELA V LETU 2008 ZA ZAščITO SVOJIH FINANčNIH INTERESOV

Horizontalni razvoj zakonodaje

V letu 2008 je bil dosežen precejšen razvoj na področju institucionalnega okvira, saj je razprava o reformi Evropskega urada za boj proti goljufijam dobila nov zagon, ter na področju mednarodnega sodelovanja Skupnosti s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami v boju proti goljufijam in korupciji. Poleg tega so bili sprejeti pomembni zakonodajni ukrepi za boljšo zaščito eura.

Institucionalni razvoj – reforma Evropskega urada za boj proti goljufijam

Urad OLAF je bil ustanovljen leta 1999 zaradi zaščite finančnih interesov Evropske unije in ugleda evropskih institucij.

V Evropskem parlamentu so leta 2008 dejavno proučevali predlog Komisije iz leta 2006[17] za spremembo Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja urad OLAF. Pravna pobuda za boljše upravljanje in izboljšanje učinkovitosti dejavnosti urada OLAF je bila po prvi obravnavi v Evropskem parlamentu novembra 2008 sprejeta z več spremembami. Komisija je v celoti podprla parlamentarne spremembe[18], ki nadgrajujejo predlog Komisije ter skušajo izboljšati pravni okvir Urada, preiskav in nadaljnjega ukrepanja (vključno s sodelovanjem pristojnih organov držav članic) ter doseči boljše varstvo temeljnih pravic oseb, vpletenih v preiskave, obenem pa je izrazila nekatere pridržke zaradi institucionalnih in pravnih omejitev trenutne strukture urada OLAF. V boljše varstvo temeljnih pravic je vključena možnost, da oseba, vpletena v preiskavo, vloži pritožbo pri neodvisnem revizijskem svetovalcu glede domnevne kršitve svojih procesnih pravic.

Razprava o reformi se bo nadaljevala leta 2009. Proučuje se tudi nadaljnja poenostavitev in priprava prečiščenih besedil celotne zakonodaje na področju boja proti goljufijam.

Mednarodna razsežnost zaščite finančnih interesov Skupnosti – sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami

Skupnost z mednarodnimi pogodbami in upravnimi dogovori spodbuja sodelovanje s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami za zaščito svojih finančnih interesov ter boj proti goljufijam in vsem drugim nezakonitim dejavnostim.

Dvostranski sporazumi o boju proti goljufijam

Komisija je decembra 2008 predstavila predlog[19] Sklepa Sveta o podpisu, v imenu Evropske skupnosti, sporazuma o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami ter Kneževino Lihtenštajn o boju proti goljufijam in vsem drugim nezakonitim dejavnostim, ki škodijo njihovim finančnim interesom. Komisija se je pogajala na osnovi mandata, podeljenega leta 2006. Predlog zajema tudi utajo neposrednih davkov, ki v Lihtenštajnu ni kaznivo dejanje. Podpisnici sporazuma bi si bili tako zavezani zagotavljati medsebojno pomoč v primerih goljufivega ravnanja, ki je v nasprotju z veljavnimi predpisi o neposrednih davkih, vključno s predložitvijo nepopolnih davčnih napovedi. Ob upoštevanju ugotovitev Evropskega sveta z dne 10. februarja 2009 in izjave na vrhu držav G20 aprila 2009[20] so se nadaljevala pogajanja o sporazumu v skladu z najnovejšimi razvojnimi tokovi v zvezi z zaščito javnih financ, bančno tajnostjo in sodelovanjem na področju davkov.

Pred pogajanji za sporazum z Lihtenštajnom je bil podpisan sporazum o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo v boju proti goljufijam[21]. Vključuje določbe v zvezi z upravno in medsebojno pravno pomočjo v kazenskih zadevah za zaščito finančnih interesov ter zajema posredne davke (DDV in trošarine) in carinske prekrške, korupcijo in pranje denarja. Sporazum se lahko potem, ko ga ratificirajo vse države članice, uporablja začasno na osnovi izjave pogodbenic (pogodbenica lahko ta sporazum uporablja kadar koli v svojih odnosih z vsako drugo pogodbenico, ki je podala enako izjavo). Nekatere države članice[22] in Švica so decembra 2008 podale tako izjavo, zato se sporazum med njimi začne uporabljati od 8. aprila 2009.

Večstranski sporazumi proti korupciji

Evropska skupnost je ratificirala Konvencijo Združenih narodov proti korupciji (UNCAC)[23]. Evropska skupnost je na svojem področju pristojnosti zato enakovredna pogodbena stranka Konvencije in je edina regionalna organizacija za gospodarsko povezovanje s tem statusom.

Konvencija Združenih narodov proti korupciji obravnava zlasti preventivne ukrepe v zasebnem in javnem sektorju, kot je vzpostavitev organov proti korupciji, ter preglednost in odgovornost na področju javnih financ. Drug pomemben vidik je mednarodno sodelovanje. Od strank se prav tako zahteva, da sprejmejo ukrepe, ki bodo podpirali odkrivanje, zamrznitev, zaplembo in odvzem premoženjske koristi, pridobljene s korupcijo. Učinkovit odvzem premoženjske koristi je temeljno načelo Konvencije. Njegov namen je, da bi podkupljivi uradniki doumeli, da ne bodo mogli nikamor skriti svoje nezakonite premoženjske koristi.

Nezakonodajni akti: upravni dogovori

Na področju zunanje pomoči je urad OLAF še naprej v tesnem sodelovanju z zadevnimi službami Komisije spodbujal izmenjavo operativnega strokovnega znanja med preiskovalci, pristojnimi za boj proti goljufijam, ter službami, ki upravljajo in nadzorujejo sklade za pomoč v Afriki. Upravljavci skladov in preiskovalci vzpostavljajo tesne stike, kadar je to mogoče, pa se sklenejo tudi sporazumi o upravnem sodelovanju[24] s službami držav, ki prejemajo sredstva EU, da bi se izboljšala upravljanje javnih sredstev in nadzor nad temi sredstvi ter dosegla čim boljša učinkovitost zunanje pomoči.

Proces ratifikacije instrumentov za zaščito finančnih interesov

Drugi protokol h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti[25] je začel veljati 19. maja 2009, potem ko jo je Italija ratificirala 18. februarja 2009. Konvencijo in njene protokole[26] je leta 2008 ratificirala Poljska. Komisija je februarja 2008 objavila drugo poročilo[27] o tem, kako države članice[28] izvajajo zgoraj navedene pravne instrumente. Slovenija je spremenila svoj kazenski zakonik z vključitvijo člena o kaznovanju goljufij, ki škodijo finančnim interesom Evropskih skupnosti, kar v slovenski zakonodaji prej ni bilo posebej določeno kot kaznivo dejanje.

Zaščita eura pred ponarejanjem

Svet Evropske unije je decembra 2008 sprejel štiri predloge Komisije[29] za povečanje zaščite eura pred ponarejanjem. Z novo zakonodajo je uvedena obveznost, v skladu s katero morajo finančne institucije preveriti pristnost bankovcev in kovancev, preden jih ponovno dajo v obtok. Zaradi zagotovitve čim manjšega tveganja, da bi zamenjali medalje/žetone s pravimi eurokovanci, je bilo istočasno nadaljnje pojasnjeno, katerih motivov ne bi smeli reproducirati na medaljah in žetonih.

Na operativni ravni je Komisija še naprej v sodelovanju z državami članicami, Evropsko centralno banko in Europolom upravljala program Pericles za usposabljanje in tehnično pomoč v boju proti ponarejanju. V okviru proračuna za leto 2008 se je začelo izvajati enajst projektov. Obveznosti so bile prevzete za 90 % proračuna v višini 1 milijona EUR za leto 2008. Večina subvencioniranih projektov je bila povezana z dejavnostmi usposabljanja in izmenjave osebja ter je zajemala udeležence iz večine držav članic in številnih tretjih držav. Cilj projektov je bil povečati ozaveščenost v zvezi s ponarejanjem bankovcev in kovancev, zagotoviti tehnično usposabljanje udeležencev in izmenjati najboljše prakse.

Skupno število ponarejenih eurokovancev, umaknjenih iz obtoka v letu 2008, je znašalo 195 900, medtem ko jih je bilo leto dni prej 211 100 (-7 %). Ta uspeh je bil dosežen zaradi skupnih prizadevanj Evropske komisije in organov držav članic, da umaknejo ponarejene kovance iz obtoka, hkrati pa poudarja, da morajo vse države članice v ta namen uporabiti ustrezne postopke.

Napredek na področju carin

Medsebojna pomoč v okviru prvega stebra

Viden napredek je bil dosežen na področju medsebojne pomoči s sprejetjem Uredbe (ES) št. 766/2008[30] z dne 9. julija 2008. Ta uredba spreminja Uredbo Sveta (ES) št. 515/97[31] o medsebojni pomoči na carinskem in kmetijskem področju. Z novimi določbami se obseg zdajšnje izmenjave informacij o sumu goljufij razširi na sistematično sporočanje vnaprej določenih poslovnih informacij, prav tako se vzpostavi identifikacijska podatkovna baza carinskih datotek, ki zajema preiskovalne datoteke, da bi državam članicam pomagala pri boljšem usklajevanju njihovega nadzora, ugotavljanju sumljivih gibanj blaga in prevoznih sredstev ter zbiranju informacij v „evropski podatkovni bazi“. Podatkovna baza je začela v celoti delovati 15. septembra 2008.

Modernizirani carinski zakonik[32] je začel veljati junija 2008 in je uvedel korenito reformo carinskih pravil in postopkov Skupnosti, saj jih je poenostavil in omogočil elektronsko izvedbo carinskih in trgovskih postopkov. Modernizirani carinski zakonik bo začel delovati, ko bodo pripravljene in bodo začele veljati njegove izvedbene določbe, najpozneje pa junija 2013.

Prizadevanja v boju proti tihotapljenju in ponarejanju cigaret

Zaradi nezakonitega trgovanja s pretihotapljenimi in ponarejenimi cigareti proračun EU in državni proračuni vsako leto utrpijo precejšnje izgube.

Da bi tako ravnanje preprečila in zmanjšala njegove posledice, je Komisija, ki je pred tem sklenila dva sporazuma s proizvajalcema tobačnih izdelkov Philip Morris International (PMI) in Japan Tobacco International (JTI)[33], leta 2008 dejavno sodelovala na dveh srečanjih medvladnega pogajalskega organa, na katerih se je pogajalo o protokolu k Okvirni konvenciji Svetovne zdravstvene organizacije o nadzoru tobaka, ki obravnava prizadevanja za boj proti nezakoniti trgovini s tobačnimi izdelki. Pogajanja, na katerih naj bi dosegli soglasje o standardu, ki ustvarja univerzalne obveznosti s sledenjem in z določanjem položaja, ter zasnovali poseben okvir za sodelovanje med carinskimi in pravosodnimi organi, še potekajo.

NAJPOMEMBNEJšI UPRAVNI UKREPI, KI JIH JE SPREJELA KOMISIJA NA PODROčJIH PREGLEDNOSTI IN PREPREčEVANJA GOLJUFIJ

Ukrepi za zagotavljanje preglednosti

Kot del Pobude za preglednost v Evropi[34] je Komisija prejela podporo Sveta in Evropskega parlamenta glede popolnega razkritja prejemnikov sredstev EU.

Večji delež sredstev EU (skoraj 80 %) upravljajo državne uprave in zato je v njihovi pristojnosti, da objavijo imena prejemnikov. V to obveznost so zajeti skupna kmetijska politika, strukturni ukrepi, vključno s Kohezijskim skladom, in Evropski sklad za begunce.

Evropska komisija upravlja tudi nepovratno pomoč in javna naročila, kar znaša približno 20 % proračuna EU na področjih, kot so raziskovalna politika, izobraževanje in usposabljanje ter prometna in energetska omrežja. Po členu 30(3) revidirane finančne uredbe iz leta 2006[35] je treba objaviti imena prejemnikov. Komisija je za izpolnitev te pravne zahteve leta 2008 vzpostavila nov centralni sistem finančne preglednosti za lažji dostop do zbirnih informacij, ki so bile doslej objavljene na spletnih straneh različnih služb Komisije. Trenutna različica sistema zajema približno 10 milijard EUR pomoči, njegov obseg pa se bo še razširil in bo vključeval lastne upravne odhodke Komisije. S posebnim iskalnikom je omogočen dostop do podatkov o prejemnikih zunanje pomoči.

Uredba Komisije št. 1302/2008[36] o centralni podatkovni zbirki o izključitvah je bila sprejeta 17. decembra 2008. Ta uredba vzpostavlja centralno podatkovno zbirko („podatkovno zbirko o izključitvah“), kakor je navedeno v členu 95 finančne uredbe, ki vsebuje podrobne podatke o kandidatih in ponudnikih, ki so v situacijah za izključitev, kakor je opisano v členih 93 in 94 finančne uredbe (na primer pri uvedbi stečajnega postopka ali dokazani hujši kršitvi poklicnih pravil). Informacije so na voljo vsem organom, ki upravljajo sredstva EU.

Revidiran Sklep Komisije 2008/969/ES, Euratom[37] o sistemu zgodnjega opozarjanja za notranjo uporabo Komisije in izvajalskih agencij je bil sprejet 16. decembra 2008. Ta sklep vzpostavlja sistem zgodnjega opozarjanja za splošni proračun Evropske unije in vseh drugih skladov, ki jih upravljata Skupnosti. Sistem zgodnjega opozarjanja je notranje informacijsko orodje, ki Komisiji pomaga ugotoviti, katere pravne osebe pomenijo finančna ali druga tveganja, kar Komisiji omogoča, da sprejme vse potrebne varnostne ukrepe.

Nadaljnja prizadevanja za okrepitev sistemov upravljanja in nadzora ter napredek pri pridobitvi pozitivne izjave Računskega sodišča o zanesljivosti (DAS)

Akcijski načrt Komisije za integriran okvir notranje kontrole[38] je bil sprejet januarja 2006 v skladu s strateškim ciljem Barrosove Komisije za pridobitev pozitivne izjave Računskega sodišča o zanesljivosti (DAS). Odraža priporočila, ki jih je Računsko sodišče navedlo v Mnenju 2/2004[39] in določa, na katerih temelji 16 konkretnih ukrepov. Akcijski načrt je bil v celoti izveden, njegov učinek na terenu pa se začenja kazati.

Kot del akcijskega načrta je decembra 2008 Komisija predložila Sporočilo o dopustnem tveganju napake[40]. Sprejetje pristopa „dopustnega tveganja“ pomeni opredelitev ravni, do katerih je sprejemljivo pričakovati, da bodo Komisija in njeni izvajalski partnerji, vključno z državami članicami, zmanjšali napake z učinkovito uporabo virov kontrole, pri čemer bi se ohranila politika nične tolerance za goljufije. To je odločitev, ki jo morajo sprejeti zakonodajni organi, s sporočilom pa se poskuša ponovno začeti razpravo o tem vprašanju z Evropskim parlamentom in Svetom. V sporočilu je opredeljen koncept dopustnega tveganja in so navedeni ilustrativni primeri na dveh ključnih področjih porabe – ESRR in EKSRP – ter prva ocena dopustnega tveganja za ta področja odhodkov. Računsko sodišče trenutno uporablja dvoodstotni prag pomembnosti za vsa področja politike pri ocenjevanju zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov. Iz analiz Komisije izhaja, da dvoodstotni prag pomembnosti, ki ga Računsko sodišče trenutno uporablja za letne DAS morda ni primeren ukrep za strategijo kontrole stroškovne učinkovitosti za nekatere politike. To pomeni, da bi zato morali dopustno tveganje napake analizirati in ga določati za vsako področje politike posebej.

Iz poročil Računskega sodišča iz let 2006 in 2007 je razvidno, da stopnja napake za strukturne ukrepe ostaja visoka. Predvsem v skladu s priporočili Računskega sodišča iz letnega poročila 2006 in Mnenja št. 6/2007[41], v katerem so bile izpostavljene slabosti deljenega upravljanja strukturnih skladov v državah članicah, je Komisija 19. februarja 2008 začela izvajati akcijski načrt[42] za okrepitev svojega nadzora pri deljenem upravljanju strukturnih skladov ter tako začela reševati visoko stopnjo napak pri povračilih za strukturne ukrepe in slabosti pri upravljanju sistemov držav članic za upravljanje in nadzor.

Komisija se osredotoča na povečanje učinkovitosti nadzora, ki ga opravljajo države članice, in revizij Komisije za zagotovitev, da se do zaključka programov in projektov iz obdobja 2000–2006 preostalo tveganje za napake kar najbolj zmanjša. Za obdobje 2007–2013 bodo preventivni ukrepi zagotovili, da sistemi držav članic delujejo učinkovito od začetka izvajanja programa ali, če to ne uspe, da se vse pomanjkljivosti odkrijejo čim prej. Komisija je februarja 2009 Evropskemu parlamentu, Svetu in Računskemu sodišču predložila poročilo[43] o akcijskem načrtu za leto 2008.

Služba Komisije za notranjo revizijo (IAS) je v zvezi z neposrednimi odhodki Komisije izvedla revizijo na področju javnih naročil, vključno s storitvami IT in shemami subvencij. V poročilih IAS so zabeležene določene izboljšave v sistemih Komisije za notranji nadzor. Podrobne informacije so na voljo v letnem poročilu o opravljenih notranjih revizijah v letu 2008, predloženem organu, pristojnemu za podeljevanje razrešnice.

Skupna strategija za preprečevanje goljufij pri strukturnih ukrepih

Komisija je na podlagi revizijskega priporočila IAS določila skupno strategijo za preprečevanje goljufij za ERSS, ESS in Kohezijski sklad. V dokumentu so določeni ukrepi za preprečevanje goljufij, da se dosežejo cilji tako na področju ocenjevanja tveganja kot na področju ozaveščenosti glede goljufij. Komisija je že izvedla nekatere od ukrepov, vključno s seminarjem za organe upravljanja in plačilne organe v Bruslju ter sestankom nacionalnih revizorjev in revizorjev Skupnosti (Homologue Group) v Cardiffu oktobra 2008.

Program Herkul II

Namen programa Herkul II je spodbujanje dejavnosti za zaščito finančnih interesov Skupnosti. Za obdobje 2007–2013 se je njegov proračun povečal za 6 milijonov EUR na leto za financiranje nakupa opreme in dejavnosti usposabljanja za boj proti tihotapljenju cigaret. To povečanje je bilo mogoče tudi zaradi pridobitve dodatnih sredstev[44], razpoložljivih v okviru sporazumov proti tihotapljenju s proizvajalcema tobačnih izdelkov PMI in JTI (glej točko 2.2.2).

Leta 2008 se je podprlo 10 raziskovalnih dejavnosti na pravnem področju, 9 projektov usposabljanja in 25 projektov tehnične pomoči. Za dodeljeni proračun v višini 13,8 milijona EUR so bile v celoti prevzete obveznosti.

SODELOVANJE Z DRžAVAMI čLANICAMI NA PODROčJU BOJA PROTI GOLJUFIJAM IN NEPRAVILNOSTIM

To poglavje, ki temelji na odgovorih držav članic na vprašalnik[45], je pregled zakonodajnega in institucionalnega razvoja v državah članicah leta 2008 ter nacionalnih struktur za boj proti goljufijam, ki sodelujejo z uradom OLAF pri pregledih na kraju samem. Obravnava tudi nekatere vidike poročanja o nepravilnostih s strani držav članic.

Institucionalne in zakonodajne pobude, ki so jih nekatere države članice izvedle leta 2008 za zaščito finančnih interesov

Belgija je ustanovila kolegij za boj proti goljufijam, vključno z davčnimi goljufijami. Združeno kraljestvo je ustanovilo nacionalni strateški organ za boj proti goljufijam (National Fraud Strategic Authority – NFSA), neformalen organ, katerega ključne prednostne naloge vključujejo učinkovitejše preprečevanje goljufij z doslednim kazenskim pregonom in zakonodajnimi ukrepi, pri čemer sodeluje več organov, in povečevanje zaupanje javnosti v boj proti goljufijam.

Več držav članic[46] je sprejelo ali spremenilo svojo nacionalno zakonodajo v zvezi z upravljanjem sredstev EU in postopki javnih naročil za zagotovitev večje preglednosti in boljšega finančnega nadzora. Leta 2008 je Švedska prvič izdala nacionalne certifikate za upravljanje sredstev EU, s katerimi se bo zagotovilo, da je vzpostavljen ustrezen okvir notranje kontrole in da se izvaja zadovoljiva notranja kontrola sredstev EU, ki se upravljajo v sodelovanju s Komisijo.

Malta je sprejela nacionalno strategijo proti goljufijam in korupciji, katere cilj je oblikovanje normativnega, institucionalnega in operativnega okvira. Češka je sprejela nacionalno strategijo za zaščito finančnih interesov EU in spremljajoč akcijski načrt.

Nekatere države članice[47] so sprejele zakonodajo in predpise za boj proti goljufijam v zvezi z DDV in izboljšale usklajevanje operacij zadevnih nacionalnih organov na tem področju.

Grčija je sprejela zakon o preprečevanju in zatiranju pranja denarja in financiranja terorizma ter druge določbe. Podobno je Ciper nadomestil vse svoje predhodne zakone iz obdobja med letoma 1996 in 2004 z novo sprejetim zakonom o boju proti pranju denarja.

Na področju nepravilnosti in izterjave je nekaj držav članic[48] sprejelo nove ukrepe za določitev in prijavljanje nepravilnosti ter okrepilo postopke in mehanizme za izterjavo preplačil.

Latvija je spremenila svoj kazenski zakon o ugotavljanju odgovornosti za širjenje namerno napačnih podatkov ali informacij o stanju latvijskega finančnega sistema.

Države članice so poročale o številnih drugih ukrepih na zakonodajnem in upravnem področju[49] v letu 2008, ki so jih države članice sprejele na lastno pobudo in ne le v okviru prenosa zakonodaje Skupnosti.

Nacionalni organi, pristojni za sodelovanje z uradom OLAF v boju proti goljufijam

Člen 4 Uredbe ES št. 2185/96[50] zahteva, da OLAF pripravi in opravi preglede na kraju samem v tesnem sodelovanju s pristojnimi organi zadevne države članice. Zato je predhodna določitev pristojnega nacionalnega organa bistvenega pomena.

Za skupno kmetijsko politiko in strukturne sklade je v primerih, ko so med Komisijo in državami članicami sklenjeni sporazumi o deljenem upravljanju, v katerih so jasno določeni pristojni organi, to zelo olajšajo preglede na kraju samem. Za neposredne odhodke pa pomanjkanje jasnosti pri določitvi in razmejitvi pristojnosti teh organov v državah članicah povzroča težave pri uporabi Uredbe št. 2185/96.

V Resoluciji z dne 19. februarja 2008 o zaščiti finančnih interesov Skupnosti[51] je Evropski parlament zahteval več informacij o nacionalnih pristojnih organih. Pridobljene informacije bodo pripomogle tudi k izboljšanju izvajanja Uredbe št. 2185/96 ter opredelitvi zakonodajnih vrzeli v zvezi z morebitno uskladitvijo zakonodaje proti goljufijam[52].

Osrednji usklajevalni organ

Večina držav članic[53] je poročala, da ima osrednji usklajevalni organ, odgovoren za operativno podporo uradu OLAF, s katerim lahko urad OLAF naveže stike za opravljanje pregledov na kraju samem. V nekaterih državah članicah[54] je osrednji usklajevalni organ AFCOS (Anti-Fraud Coordination Service – služba za usklajevanje boja proti goljufijam), druge[55] pa so določile druge nacionalne organe. Nekatere države članice[56] so navedle, da se lahko navežejo stiki z enim organom za usklajevanje ali več organi, odvisno od vrste finančnih sredstev (npr. sredstva, carine ali davki).

Poleg tega so države članice[57] izpostavile, da pooblastila in naloge teh organov za usklajevanje večinoma vključujejo sporočanje nepravilnosti Komisiji in vzpostavljanje stikov med uradom OLAF in pristojnim nacionalnim preiskovalnim organom. V nekaterih državah članicah[58] imajo določeni organi tudi različna pooblastila za preiskovanje (npr. zaslišanja gospodarskih subjektov, dostopanje do dokumentov in stavb, iskanje in zaseganje, dostop do informacij o tekočih kazenskih ali upravnih preiskavah, sledenje ljudem, prestrezanje telefonskih pogovorov in elektronske pošte), ki jih lahko uporabijo, da uradu OLAF pomagajo pri preiskavah in pregledih na kraju samem.

Poleg tega so Nizozemska, Portugalska in Slovenija navedle, da pooblaščeni organi delujejo na podlagi letnega načrta. Italija, Nizozemska, Portugalska in Združeno kraljestvo so navedli, da morajo njihovi organi sestaviti poročilo o ciljih svoje dejavnosti spremljanja.

Nacionalni organi, katerih odgovornosti so bile razširjene na področje neposrednih odhodkov

Pomembno je tudi pojasniti, ali imajo države članice en sam organ za področje neposrednih odhodkov, s katerim lahko urad OLAF stopi v stik za preglede na kraju samem.

Več držav članic[59] (brez službe AFCOS) je poročalo, da imajo en sam organ za stike. V večini primerov imajo pravno podlago za to organi kazenskega pregona in ne upravni organi.

Poleg sporočanja nepravilnosti Komisiji ter vzpostavljanja stikov med uradom OLAF in drugimi pristojnimi preiskovalnimi organi, ima določeni organ v nekaterih državah članicah[60] različna preiskovalna pooblastila, navedena zgoraj, ki jih lahko uporabi na področju neposrednih odhodkov, da uradu OLAF pomagajo pri preiskavah in pregledih na kraju samem.

Poročanje o nepravilnostih

V skladu z zakonodajo Skupnosti[61] morajo države članice Komisiji prijaviti sum goljufije in vse druge nepravilnosti, ki so predmet prve upravne ali sodne ugotovitve. V zvezi z odhodki te prijave zadevajo kmetijstvo, strukturne ukrepe in predpristopna sredstva ter v zvezi s prihodki sektor lastnih sredstev. Države članice morajo Komisijo obvestiti o vseh nepravilnostih, ki zadevajo zneske nad 10 000 EUR[62].

Analize in statistične ocene nepravilnosti, ki jih pripravi Komisija, so odvisne od točnosti, popolnosti, kakovosti in pravočasnosti prijav držav članic. Na teh področjih se nacionalni organi še vedno razlikujejo med seboj, vendar je bilo z uskladitvijo njihovega pristopa prijave doseženih nekaj izboljšav.

V tem poglavju so analizirane prakse držav članic pri prijavi nepravilnostih ob upoštevanju treh vidikov, in sicer pravočasna prijava nepravilnosti, ocena njihovih finančnih učinkov in razvrstitev nepravilnosti. Države članice so bile pozvane, da zagotovijo informacije za kmetijstvo, strukturne sklade in predpristopna sredstva. Ta področja so zato navedena v spodnjem besedilu, kjer je to primerno.

Pravočasna prijava nepravilnosti v kmetijskem sektorju in sektorju strukturnih ukrepov

Na podlagi Poročila o zaščiti finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam iz leta 2007 se je pravočasno prijavljanje v zadnjih letih izboljšalo, čeprav je obdobje med trenutkom, ko se nepravilnost odkrije, in trenutkom, ko je prijavljena, še vedno dolgo.

V skladu z zakonodajo Skupnosti morajo države članice vse nepravilnosti prijaviti najpozneje dva meseca po koncu četrtletja, v katerem je bila nepravilnost predmet prve upravne ali sodne ugotovitve in/ali se odkrijejo nove informacije o prijavljeni nepravilnosti. Obdobje med odkritjem in prijavo nepravilnosti ne sme biti daljše od petih mesecev.

Leta 2007 je bilo v kmetijskem sektorju le 33 % nepravilnosti prijavljenih v roku, leta 2008 pa kar 84 %. Leta 2007 je bil povprečen čas med odkritjem in prijavo nepravilnosti 1,2 leta. Leta 2008 se zaradi uvedbe novega elektronskega modula ta čas ni spremljal.

Leta 2007 je bilo v sektorju strukturnih ukrepov 75 % nepravilnosti prijavljenih pravočasno, leta 2008 pa 86 %. Leta 2007 je bil povprečen čas med odkritjem in prijavo nepravilnosti 0,9 leta, leta 2008 pa 1,1 leta.

Tako v kmetijskem sektorju kot v sektorju strukturnih ukrepov so države članice navedle številne razloge za pozno prijavljanje.

Več držav članic[63] je kot razlog navedlo kompleksnost nacionalnih upravnih postopkov, skupaj s poznim prijavljanjem nepravilnosti s strani posredniških organov. Včasih prijavljanje ovirajo strukture samih organov prijavljanja/spremljanja[64], ki vključujejo številne upravne ravni. V drugih primerih se nepravilnosti ne prijavijo, dokler se upravni organ ne prepriča o tem, da gre v danem primeru za nepravilnost in da že potekajo postopki za izterjavo ali je sprejeta upravna odločitev o tem[65]. Češka, Madžarska in Združeno kraljestvo (Škotska) so navedli, da lahko zamude pri prijavi včasih povzročajo pritožbeni in revizijski postopki, dve drugi državi članici[66] pa sta navedli, da lahko prepozno prijavljanje povzročijo tudi različne razlage izrazov „nepravilnost“ in „predhodna prijava“, ki jih navajajo nacionalni organi.

Drugi razlogi so bili tudi neustrezna podpora IT[67] ali nezadostno usposabljanje ali število zaposlenih[68]. Do zamud lahko prihaja tudi zaradi neuporabe sistema AFIS[69].

Za izboljšanje pravočasnosti prijavljanja je večina držav članic sprejela ukrepe za izboljšanje nacionalnih upravnih postopkov[70], vključno s sprejetjem notranjih pravil ali smernic. Drugi ukrepi so namenjeni izboljšanju metod dela s posredniškimi telesi[71] (opomniki, sestanki ad-hoc, izmenjava informacij med različnimi organi ter neposredni stiki z organi, ki nepravilnosti pozno prijavljajo). Več držav članic redno organizira usposabljanje za zaposlene[72].

Leta 2008 je Združeno kraljestvo (Škotska) zaključilo osemmesečno neodvisno revizijo pritožbenega postopka. Madžarska je izdala smernice za prijavljanje, ki so v skladu s sistemom AFIS. Italija je naredila osnutek začetnih upravnih ali sodnih dokumentov, ki določajo obveznost prijavljanja. Poljska je naredila seznam dokumentov, ki lahko štejejo za prve upravne ugotovitve.

Ocenjevanje finančnega učinka nepravilnosti

Sektorski predpisi glede prijavljanja nepravilnosti Komisiji določajo, da morajo države članice oceniti tudi finančni učinek nepravilnosti in o njem poročati.

To je pogosto težko oceniti, saj je ob tem treba upoštevati številne dejavnike. Ti lahko vključujejo nepopolne informacije, ko se opravlja ocena ali odsotnost vnaprej določene vrste meril, ki ocenjevalcu pomagajo določiti finančni učinek nepravilnosti.

V kmetijskem sektorju in sektorju strukturnih ukrepov so številne države članice[73] sprejele smernice za ocenjevanje posameznega finančnega učinka nepravilnosti. Od držav članic, ki dobivajo predpristopna sredstva, jih ima sedem[74] take smernice. Glavno merilo, ki se uporablja, je nepravilni znesek, ki ima učinek na proračun Skupnosti, ki ga je treba plačati ali je bil nepravilno plačan[75]. Drugo merilo je upravičenost do zahtevanega odhodka[76]. Uporabljena so tudi dodatna merila v zvezi s samo nepravilnostjo: obseg in resnost nepravilnosti, obstoj namernega/naklepnega ravnanja, kategorija/narava nepravilnosti, predhodno pojavljanje nepravilnosti. Druga merila[77] — zlasti v sektorju strukturnih ukrepov — so lahko kršena pravna določba, vrsta projekta in odhodek, uporabljena praksa pri zagrešitvi nepravilnosti, predpisane kazni za primer neupoštevanja zahtev, določenih v pravnih aktih, ali učinek, ki ga ima lahko nepravilnost na druge projekte, ki jih se jih financira istemu upravičencu[78].

Kadar se odkrije več posameznih nepravilnosti s finančnim učinkom pod pragom prijave v zvezi z istim upravičencem, ki ima enega ali več projektov v okviru istega programa/ukrepa, številne države članice to sporočijo uradu OLAF[79]. Države članice uporabljajo informacije o nepravilnostih tudi za pripravo analiz tveganj[80]. Države članice so navedle, da bodo v primerih, ko se nepravilnost s finančnim učinkom sprva oceni nad prag prijave, vendar se pozneje preračuna pod prag, Komisiji poslale posodobljene podatke o vsakem takem znižanju.

Razvrstitev nepravilnosti

Države članice morajo nepravilnosti razvrstiti v posebne kategorije — nepravilnost[81], sum goljufije[82] in goljufija[83].

V skladu s Poročilom o zaščiti finančnih interesov Skupnosti iz leta 2007 so v kmetijskem sektorju države članice razvrstile le 68 % prijavljenih nepravilnosti, v sektorju strukturnih ukrepov 67 %, predpristopnih sredstev pa 57 %.

Medtem ko se večini držav članic zdi razmeroma enostavno razlikovati med nepravilnostjo in ugotovljeno goljufijo, pa nekatere menijo, da je težko določiti primere suma goljufije zaradi težav pri določanju goljufivega ali namernega ravnanja[84]. Težave pri razvrščanju izhajajo iz nezadostnih informacij ali dokazov, ki jih imajo organi na voljo na začetni stopnji postopka[85] ali zaradi omejenih praktičnih izkušenj ali pomanjkanja strokovnega znanja zaposlenih, ki obravnavajo nepravilnost[86]. Razvrstitev ovirajo tudi počasni upravni in pravosodni postopki[87], saj je treba začetno razvrstitev nepravilnosti naknadno prerazporediti.

Za kmetijstvo so države članice[88] navedle, da bi nepravilnost razvrstile kot primer suma goljufije, kadar bi bilo to razvidno iz ugotovitev nacionalnega sistema upravljanja in nadzora (npr. notranja in zunanja revizija, postopki notranjega nadzora, pregledi na kraju samem). V istem sektorju bi le dve državi članici nepravilnost razvrstili kot primer suma goljufije, če bi bila zadeva predana sodišču. Za strukturne sklade večina[89] držav članic uporablja prvo merilo in le štiri uporabljajo drugo merilo. Prvo merilo se prav tako uporablja za predpristopna sredstva.

IZTERJAVA

Lastna sredstva

Države članice morajo izterjati ugotovljene zneske, vključno z zneski, registriranimi v skupni podatkovni zbirki OWNRES. Znesek, ki ga je treba izterjati zaradi ugotovljenih nepravilnosti v letu 2008, je približno 351 milijonov EUR.

Ugotovljenega zneska kljub prizadevanjem držav članic ni mogoče vedno izterjati v celoti. Ugotovljeni zneski se lahko spremenijo zaradi novih informacij ali sodnih postopkov ali pa se lahko dolg obravnava kot neizterljiv zaradi plačilne nesposobnosti dolžnika.

Za primere nepravilnosti v letu 2008 je stopnja izterjave trenutno 37,5 % (približno 132 milijonov EUR). To je povprečna začetna točka, čeprav je nižja kot lani, ko je znašala 40 %. V zadnjem desetletju je stopnja izterjave nihala med 40 % in 55 %.

Kadar neizterjave ugotovljenega dolga ni mogoče pripisati državi članici, lahko ta zahteva odpis neizterljivega zneska. Komisija je leta 2008 zavrnila zahtevke držav članic za odpis v 32 primerih v skupni vrednosti približno 17,4 milijona EUR, ker je menila, da so za neizterjavo odgovorne države članice.

Poleg tega so določene države članice na podlagi finančne odgovornosti plačale skupni znesek več kot 43 milijonov EUR, ker niso ugotovile carinskih dolgov, ki bi jih morale ugotoviti.

Kmetijstvo

Člen 32 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 določa avtomatski mehanizem potrditve obračunov za neuspešne izterjave nepravilno plačanih zneskov. Če država članica v štirih letih po prvi upravni ali sodni ugotovitvi (ali v osmih letih v primeru postopkov pred nacionalnimi sodišči) od upravičenca ne izterja nepravilno plačanega zneska, se 50 % neizterjanega zneska vpiše v breme proračuna zadevne države članice kot del letne finančne potrditve obračunov za EKJS in EKSRP. Tudi po uporabi tega mehanizma morajo države članice še naprej izvajati svoje postopke izterjave in 50 % učinkovito izterjanih zneskov nato vključiti v proračun Skupnosti. Če si niso dovolj prizadevale za izterjavo zneskov, se lahko Komisija odloči, da bo celoten znesek, ki ga je treba plačati, zaračunala zadevni državi članici.

Od proračunskega leta 2008 dalje velja, da se, če do neupravičenih plačil pride zaradi napak nacionalnih organov, celotni znesek odšteje od letnega obračuna zadevnih plačilnih agencij in tako izključi iz financiranja Skupnosti.

Za EKJS se je ta mehanizem uporabljal drugič od Odločbe o potrditvi obračunov za proračunsko leto 2007[90], ki je potrdila obračune v vseh nedokončanih primerih neizterjanih zneskov iz obdobja iz leta 2003 ali leta 1999 (tj. pri štiri leta ali osem let starih primerih) ter državam članicam naložila plačilo v višini 131,4 milijona EUR. Za tiste plačilne agencije, katerih zaključni računi za leto 2007 niso bili vključeni v odločbo o potrditvi obračunov, je bilo na podlagi naknadne odločbe[91] za plačilo naloženih 0,05 milijona EUR, nadaljnjih 6,2 milijona EUR pa je še treba zaračunati.

Za proračunsko leto 2008 so za EKJS države članice izterjale 108 milijonov EUR, 32,2 milijona EUR je bilo prijavljenih kot neizterljivih, preostali znesek, ki ga je treba še izterjati od upravičencev na koncu proračunskega leta, pa znaša 1 246 milijonov EUR. Finančne posledice neizterjave v primerih iz leta 2004 ali 2000 so se določile v skladu z zgoraj navedenim „pravilom 50–50“, pri čemer se z odločbo o potrditvi obračuna za proračunsko leto 2008, ki jo je Komisija sprejela 29. aprila 2009[92], državam članicam naloži plačilo 31,4 milijona EUR. Nadaljnjega 0,8 milijona EUR se bo zaračunalo z naknadnimi odločbami. Zaradi tega mehanizma za potrditev obračuna „50–50“, ki se je uporabljal zadnja leta za zaračunavanje določenih neizterjanih zneskov državam članicam, se je neporavnani znesek, dolgovan proračunu EU, zmanjšal na okrog 900 milijonov EUR.

Za EKSRP in Prehodni instrument za razvoj podeželja se zgoraj navedeni mehanizem za potrjevanje obračunov še ne uporablja. Za te sklade je neporavnan znesek konec proračunskega leta 2008 znašal 7,9 milijona EUR. Med proračunskim letom 2008 je bilo izterjanih 17,2 milijona EUR, 0,2 milijona EUR pa je bilo prijavljenih kot neizterljivih.

Strukturni skladi

Tudi na področju strukturnih skladov je naloga držav članic izterjava nepravilno plačanih zneskov od upravičencev, do katerih pride zaradi napake ali goljufije. Ti zneski se lahko izterjajo na ravni Komisije z zmanjšanjem ali ukinitvijo finančnega prispevka.

Programi, ki jih sofinancirajo strukturni skladi, so večletni in delujejo na podlagi vmesnih plačil. Nepravilno plačani zneski se lahko izterjajo pred zaključkom programa ali po njem. Za programsko obdobje 1994–1999 je bil rok za vložitev zahtevka za končno plačilo Komisiji 31. marec 2003. V tem obdobju je Skupnost sofinancirala okrog 1 000 programov v skupni vrednosti približno 159 milijard EUR[93]. Službe Komisije za odobritve in upravljanje ob pomoči urada OLAF zagotavljajo upravno in finančno spremljanje po zaključku teh programov.

Države članice so za programsko obdobje 1994–1999 poročale o 11 035 primerih nepravilnosti (62 v letu 2008) z ocenjenim finančnim učinkom 1,51 milijarde EUR[94] na prispevek Skupnosti (10,95 milijona EUR za leto 2008).

Med temi primeri jih je bilo 5 944 dokončno zaključenih na ravni Komisije, znesek 697 milijonov EUR pa se je upošteval pri končnem plačilu ali so zanj prenehale obveznosti po zaključku ali pa se je vrnil v proračun Skupnosti. Države članice so navedle, da so se v nadaljnjih 861 primerih zaključili upravni in sodni postopki na nacionalni ravni s finančnim učinkom v višini 59 milijonov EUR za isto obdobje. Komisija je začela postopke poravnave, da bi zaključila te primere.

Komisija je leta 2008 sprejela tri odločbe o tem, kako obravnavati 24 primerov nepravilnosti, za katere so zadevne države članice prosile Komisijo, naj prevzame finančne posledice neizterljivih zneskov. Ena odločba v zvezi z 20 primeri, ki jih je financiral FIUR v znesku 3 851 988 EUR, in dve odločbi v zvezi z ESS v znesku 120 359 EUR so se pokrile iz proračuna Skupnosti.

Države članice so za programsko obdobje 2000–2006 do zdaj sporočile 15 574 primerov nepravilnosti (3 791 v letu 2008) s finančnim učinkom približno 2,30 milijarde EUR na prispevek Skupnosti (516,3 milijona EUR za leto 2008).

Države članice so Komisiji sporočile, da so se v 7 389 primerih opravili upravni in/ali sodni postopki na nacionalni ravni in da se je izterjal znesek približno 704 milijonov EUR.

Konec leta 2008 sta skupna zneska finančnih popravkov za programski obdobji 1994–1999 oziroma 2000–2006 znašala 1 995 milijonov EUR (414 milijonov EUR leta 2008) oziroma 3 313 milijonov EUR (1 173 milijonov leta 2008). Ti finančni popravki so posledica revizij, ki sta jih opravila Komisija in Računsko sodišče, preiskav urada OLAF in postopka zaključevanja programov iz obeh programskih obdobij. Vključujejo odhodke, povezane z nepravilnostmi, ki jih je zato treba izključiti iz sofinanciranja iz proračuna EU. Poleg tega so države članice tudi vplivale na popravke, ki so sledili njihovim lastnim revizijam ali revizijam Komisije in Računskega sodišča. Ti niso zabeleženi v računovodskem sistemu Komisije, vendar države članice Komisiji enkrat letno pošljejo informacije o tem.

Neposredni odhodki

Na področjih, na katerih s sredstvi neposredno upravljajo institucije, nepravilno plačane zneske izterjajo same brez posredovanja držav članic. Finančna uredba in njena pravila za izvajanje so določila različne stopnje v postopku izterjave:

– ocena in ugotovitev upravičenosti s strani odredbodajalca (ki mora zagotoviti, da je terjatev resnična, v fiksnem znesku in zapadla),

– priprava naloga za izterjavo (navodilo odredbodajalca računovodji, naj začne izterjavo), ki mu sledi pošiljanje opomina dolžniku, ter

– izterjava s strani računovodje, ki izterjavo po možnosti opravi s pobotom, če je terjatev dolžnika do Skupnosti resnična, v fiksnem znesku in zapadla.

Če po pošiljanju opozoril in uradnih opominov dolžnik ne plača dolga in računovodja ne more izterjati dolgovanega zneska s pobotom ali iz bančnega jamstva dolžnika, odredbodajalec takoj določi, kako naj se dolg prisilno izterja.

Obstajata dva načina za pridobitev izvršilnega naloga, ki se medsebojno izključujeta:

– sklep, ki je izvršilni nalog v smislu člena 256 Pogodbe ES (uradno ugotavlja upravičenost s sklepom, ki je izvršilni nalog);

– nalog pri nacionalnih sodiščih ali Sodišču Evropskih skupnosti. To vključuje tudi civilno tožbo s kazenskim postopkom, kadar sodna pristojnost to dovoljuje.

V primerih, ko so se nalogi za izterjavo v zvezi z nepravilnostmi in primeri goljufije izdali med letom 2008, se je v 679 sporočenih primerih že napovedala celotna ali delna izterjava. Komisija je izterjala 22 milijonov EUR. V 670 primerih se je izterjal celoten znesek nepravilnosti. Izterjati je treba še znesek v višini 13 milijonov EUR, ki zadevajo 262 primerov.

Izterjava po preiskavi urada OLAF

Če je v končnem poročilu o preiskavi urada OLAF določeno, da so bili nekateri zneski upravičencu verjetno plačani v nasprotju s predpisi ali da nekateri zneski niso bili pobrani, čeprav bi morali biti, morajo navedene zneske izterjati odgovorni organi (običajno organi zadevnih držav članic ali tretjih držav). Urad OLAF spremlja potek teh postopkov izterjave.

Leta 2008 je urad OLAF uradno zaključil finančno spremljanje za več kot 146,8 milijona EUR. Na področju strukturnih skladov se je izterjalo 128 milijonov EUR.

Leta 2008 je urad OLAF revidiral tudi postopke za finančno spremljanje primerov urada OLAF. Rezultat tega je nov način obravnavanja primerov in sprejetje merila, ki vključuje pragove de minimis , ki se uporabljajo od 1. januarja 2009. Uvedba teh pragov bo uradu OLAF omogočila, da se omejena finančna sredstva urada OLAF usmerijo v pomembnejše primere goljufije ali nepravilnosti, pri katerih gre za visoke zneske. Več podrobnosti o tem je na voljo v poročilu urada OLAF[95].

[1] UL L 136, 31.5.1999.

[2] Za sklice glej prvo stran tega poročila.

[3] Člen 1(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, 23.12.1995).

[4] Člen 1(1)(a) Konvencije z dne 26. julija 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL C 316, 27.11.1995).

[5] Za sklic glej prvo stran tega poročila.

[6] Od objave poročila za leto 2007 so bile številke za nekatere sektorje posodobljene.

[7] Isto.

[8] Carine in kmetijski prelevmani.

[9] Ta odstotni delež temelji na oceni tradicionalnih lastnih sredstev v splošnem proračunu za leto 2008 in ne na računovodskih evidencah.

[10] Evropski kmetijski jamstveni sklad.

[11] Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja.

[12] Evropski sklad za regionalni razvoj.

[13] Evropski socialni sklad.

[14] Finančni instrument za usmerjanje ribištva.

[15] COM(2008) 496 konč.

[16] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html.

[17] COM(2006) 244 konč.

[18] Resolucija Evropskega parlamenta št. P6-TA-PROV(2008)0553.

[19] COM(2008) 839 konč.

[20] Glej sedmi odstavek točke 15 izjave z vrha držav G20.

[21] UL L 46, 17.2.2009.

[22] BG, FI, FR, DE, PL, RO, SE in UK. Za Nemčijo se sporazum začne uporabljati od 9. aprila 2009, za Finsko od 15. aprila in za Združeno kraljestvo od 20. aprila 2009.

[23] Sklep Sveta 2008/801/ES o sklenitvi Konvencije Združenih narodov proti korupciji v imenu Evropske skupnosti, UL L 287, 29.10.2008.

[24] Taki sporazumi so bili že sklenjeni z Argentino, Džibutijem, Marokom, Republiko Kongo, Senegalom in forumom FIGE („Forum des Inspections Générales d’Etats d’Afrique“ – Forum za splošne revizije afriških držav) ter leta 2008 z organi Južne Afrike.

[25] UL C 316, 27.11.1995.

[26] Prvi protokol z dne 27. septembra 1996 (UL C 313, 23.10.1996). Protokol z dne 29. novembra 1996 o razlagi Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti s predhodnim odločanjem Sodišča Evropskih skupnosti (UL C 151, 20.5.1997). Drugi protokol z dne 19. junija 1997 (UL C 221, 19.7.1997).

[27] COM(2008) 77 konč.

[28] Češka, Madžarska in Malta niso ratificirale instrumentov za zaščito pravnih interesov, Estonija pa ne Protokola Sodišča Evropskih skupnosti.

[29] Uredba (ES) št. 44/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1338/2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem (UL L 17, 22.1.2009, str. 1); Uredba (ES) št. 45/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1339/2001 o razširitvi učinkov Uredbe (ES) št. 1338/2001 o določitvi potrebnih ukrepov za zaščito eura pred ponarejanjem na tiste države članice, ki eura niso sprejele za svojo enotno valuto (UL L 17, 22.1.2009, str. 4); Uredba (ES) št. 46/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 2182/2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem (UL L 17, 22.1.2009, str. 5); Uredba (ES) št. 47/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 2183/2004 o razširitvi uporabe Uredbe (ES) št. 2182/2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem, na nesodelujoče države članice (UL L 17, 22.1.2009, str. 7).

[30] UL L 218, 13.8.2008.

[31] UL L 82, 22.3.1997.

[32] Uredba (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti (Modernizirani carinski zakonik), UL L 145, 4.6.2008.

[33] V dveh sporazumih je določeno, da proizvajalca tobačnih izdelkov plačata zneska v višini 1250 milijonov USD (PMI) in 400 milijonov USD (JTI), ki se ju lahko uporabi v boju proti tihotapljenju in ponarejanju cigaret. Do konca leta 2008 je PMI plačal 650 milijonov USD (približno 503,8 milijona EUR), JTI pa 100 milijonov USD (približno 77,5 milijona EUR).

[34] COM(2007) 127; http://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/work/eu_transparency/index_en.htm.

[35] Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1995/2006 z dne 13. decembra 2006 o spremembah Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 390, 31.12.2006).

[36] UL L 344, 20.12.2008.

[37] UL L 344, 20.12.2008.

[38] COM(2006) 9 konč.

[39] UL C 107, 30.4.2004, str. 4.

[40] COM(2008) 866 konč.

[41] UL C 216, 14.9.2007.

[42] COM(2008) 97.

[43] COM(2009) 42.

[44] 9,7 % sredstev, ki sta jih vplačala PMI in JTI, je bilo dodeljenih Evropski skupnosti.

[45] Glej vse odgovore v delovnem dokumentu Komisije „Izvajanje člena 280 Pogodbe v državah članicah v letu 2008“.

[46] BG, LV, LT, LU, HU, PT, SK, SE.

[47] ES, HU, RO, IT.

[48] BG, EE, IT, PL, SK, UK.

[49] Glej delovni dokument Komisije „Izvajanje člena 280 Pogodbe v državah članicah v letu 2008“.

[50] UL L 292, 15.11.1996.

[51] P6_TA-PROV(2008)0052.

[52] Glej točko 2.1.1.

[53] BE, BG, CZ, DK, DE, EE, IT, CY, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SI, SK, SE, UK.

[54] BG, CZ, DK, EE, CY, LV, HU, MT, PL, RO, SI, SK, SE.

[55] BE, DE, IT, LT, NL, PT, UK.

[56] BE, IE, IT, NL, AT, UK.

[57] DK, HU, IT, LT, NL, PT, SI, UK.

[58] DK, LT, MT, PT, RO, SI, UK.

[59] BE, DK, EE, IT, LT, LU, PT, SI, SK.

[60] DK, LT, PT, RO, SI.

[61] Uredba Komisije (ES) št. 1848/2006 z dne 14.12.2006 (UL L 355, 15.12.2006); Uredba Komisije (ES) št. 2035/2005 z dne 12.12.2005 (UL L 328, 15.12.2005), ki spreminja Uredbo št. 1681/94 z dne 11.7.1994 (UL L 178, 12.7.1994); Uredba Komisije (ES) št. 2168/2005 z dne 23.12.2005 (UL L 345, 28.12.2005), ki spreminja Uredbo št. 1831/94 z dne 26.7.1994 (UL L 191, 27.7.1994); Uredba Komisije (ES) št. 1828/2006 z dne 8.12.2006.

[62] Za SAPARD 4 000 EUR, za ISPA pa praga ni.

[63] BE (regija glavnega mesta Bruselj za strukturne sklade in Valonska regija za kmetijstvo), CZ, DK (kmetijstvo), DE (kmetijstvo), EE, EL (kmetijstvo), ES, HU, NL, AT, PL (strukturni skladi), SK, SE, UK (Severna Irska).

[64] IE, IT, ES (strukturni skladi).

[65] MT, FI.

[66] EE, PL.

[67] PL.

[68] HU.

[69] FR.

[70] DK, EL, ES, HU, MT, PT, SE.

[71] BE, BG, CZ, FR, MT, NL, AT, SK, UK.

[72] EE, IE, IT, LT, HU, PL, SE.

[73] 20 držav članic za sredstva v kmetijstvu: BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, AT (razen izvoznih nadomestil), PL, PT, RO, UK; 19 za strukturne sklade: BE (BERBC03, Valonska regija, agencija ESS, francoska skupnost; ESS VL flamska skupnost), BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, CY, LV, HU, MT,NL, AT, PT, RO, SK,UK.

[74] BG, EE, CY, LV, MT, RO, SK.

[75] BG, CZ, DK, EE, IE, ES, CY, LV, LT, LU, HU, MT, PT, SK in UK.

[76] BE (francoska skupnost), FR, AT, PL.

[77] MT, UK (Severna Irska), EE.

[78] UK (JIU).

[79] BE (razen Valonske regije), BG, CZ, FR (samo za kmetijstvo), IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT (samo za kmetijstvo), RO, SI (samo za kmetijstvo), UK (razen Škotske).

[80] Za kmetijstvo: vse razen DK; za strukturne sklade: vse razen EL, LT, LU, NL, FI.

[81] V skladu z Uredbo Sveta št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 „nepravilnost“ pomeni vsako kršenje določb zakonodaje Skupnosti, ki je posledica dejanja ali opustitve gospodarskega subjekta, ki je ali bi lahko škodljivo vplivalo na proračun Skupnosti.

[82] Ob upoštevanju dejstva, da se o nepravilnostih poroča na začetni stopnji, področni predpisi nalagajo državam članicam, da morajo med sporočenimi nepravilnostmi navesti ne le primere dokazanih goljufij, ampak tudi primere suma goljufij. V skladu z uredbami ES št. 1848/2006 za področje kmetijstva ter št. 2035/2005 in št. 2168/2005 za področje strukturnih skladov in Kohezijskega sklada „sum goljufije“ pomeni nepravilnost, zaradi katere se lahko sproži upravni in/ali sodni postopek na nacionalni ravni, da se ugotovi, ali je bilo dejanje namerno.

[83] V skladu s Konvencijo o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, je goljufija namerno zagrešena nepravilnost, ki je kaznivo dejanje, o katerem se lahko odloči le v sodnem postopku.

[84] BE, ES, HU, LV, LT, PT.

[85] CY, MT.

[86] EE, HU, RO, FI, SE.

[87] RO, SI.

[88] BE, BG, CZ, DK, EE, FR, IT, LT, LU, PL, RO, SI, UK.

[89] BE, BG, CZ, DK, EE, IE, IT, CY, LV, LT, LU (ESRR), NL, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK.

[90] Odločba 2008/396/ES (UL L 139, 29.5.2008).

[91] Odločba 2009/87/ES (UL L 31, 3.2.2009).

[92] Odločba 2009/367/ES (UL L 111, 5.5.2009).

[93] Gre za večletne programe. Ta znesek ne zajema projektov, ki se neposredno financirajo v okviru strukturnih skladov in Kohezijskega sklada.

[94] Stanje na podlagi podatkov iz baze ECR na dan 15.4.2008.

[95] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html.