OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Razlogi za predlog in njegovi cilji

V skladu s členom 395(1) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost lahko Svet na predlog Komisije soglasno pooblasti katero koli državo članico, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od Direktive, za poenostavitev obračunavanja davka ali preprečitev nekaterih oblik davčne utaje ali izogibanja plačilu davkov.

V dopisih, ki ju je Komisija evidentirala 5. januarja 2012 in 16. aprila 2012, sta Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija zaprosili za dovoljenje za nadaljnje izvajanje ukrepa, ki odstopa od členov 168 in 168a Direktive 2006/112/ES, da se iz pravice do odbitka izključi DDV na blago in storitve, ki se več kot 90-odstotno uporabljajo za neposlovne namene.

V skladu s členom 395(2) Direktive 2006/112/ES je Komisija z dopisom z dne 4. aprila 2012 druge države članice obvestila o zahtevku Zvezne republike Nemčije ter z dopisom z dne 20. aprila 2012 o zahtevku Republike Avstrije. Komisija je z dopisom z dne 11. aprila 2012 Zvezno republiko Nemčijo ter z dopisom z dne 23. aprila 2012 Republiko Avstrijo obvestila, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

Splošno ozadje

Člen 168 Direktive 2006/112/ES določa, da ima davčni zavezanec pravico do odbitka DDV, obračunanega pri nakupih, opravljenih za namene obdavčenih transakcij. Člen 168a(1) Direktive 2006/112/ES določa, da se DDV na izdatke, povezane z nepremičnino, ki je del poslovnih sredstev davčnega zavezanca in se uporablja v poslovne ali neposlovne namene, odbije samo za delež uporabe nepremičnine v poslovne namene davčnega zavezanca. V skladu s členom 168a(2) Direktive 2006/112/ES lahko države članice uporabljajo to pravilo tudi pri izdatkih, povezanih z drugim blagom, ki je po njihovi opredelitvi del poslovnih sredstev. Vendar ukrep, ki ga izvajata Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija odstopa od teh načel, ker iz pravice do odbitka v celoti izključuje DDV na blago in storitve, ki jih davčni zavezanci več kot 90-odstotno uporabljajo za zasebne ali neposlovne namene.

Ukrep odstopanja Zvezne republike Nemčije je bil prvič odobren z Odločbo Sveta 2000/186/ES z dne 28. februarja 2000[1] za obdobje do 31. decembra 2002 ter ponovno odobren z Odločbo Sveta 2003/354/ES z dne 13. maja 2003[2] do 30. junija 2004, z Odločbo Sveta 2004/817/ES z dne 19. novembra 2004[3] do 31. decembra 2009 ter z Odločbo Sveta 2009/791/ES z dne 20. oktobra 2009[4] do 31. decembra 2012.

Ukrep odstopanja Republike Avstrije je bil prvič odobren z Odločbo Sveta 2004/866/ES z dne 13. decembra 2004[5] za obdobje do 31. decembra 2009 ter ponovno odobren z Odločbo Sveta 2009/1013/EU z dne 22. decembra 2009[6] do 31. decembra 2012.

V njunih sedanjih zahtevkih sta Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija obvestili Komisijo, da sta ob dosedanjem izvajanju posebnega ukrepa pridobili izkušnje, ki so zelo koristne za poenostavitev pobiranja DDV ter preprečevanje davčne utaje in izogibanja plačilu davkov.

Odstopanja so navadno odobrena za omejeno obdobje, da se lahko oceni, ali je posebni ukrep ustrezen in učinkovit. V zvezi s tem in na podlagi informacij, ki sta jih predložili Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija, Komisija razume, da razmerje 90 % / 10 % med poslovno in neposlovno uporabo še vedno predstavlja trdno osnovo za razvrščanje transakcij, na podlagi katere se lahko poslovno uporabo opredeli kot zanemarljivo. Posledično zadevni posebni ukrep omogoča poenostavitev tako za davčne uprave kot tudi za podjetja, saj ni potrebe po kakršnem koli spremljanju poznejše uporabe blaga in storitev, za katere se odbitek ni uveljavljal v času njihovega nakupa, zlasti v zvezi z možno obdavčitvijo zasebne uporabe v skladu s členom 16 ali 26 Direktive 2006/112/ES ali popravki odbitkov, kot se zahtevajo v členih 184–192 te direktive. Ukrep le v zanemarljivem obsegu vpliva na znesek dolgovanega davka pri končni potrošnji. Ukrep odstopanja je zato primerno podaljšati.

Vendar pa bi moralo biti vsako podaljšanje časovno omejeno, da se oceni, ali so pogoji, na katerih temeljijo odstopanja, še vedno veljavni. Zato se predlaga podaljšanje odstopanj do konca leta 2015, od Zvezne republike Nemčije in Republike Avstrije pa se zahteva, da skupaj z zahtevkom za podaljšanje najpozneje do 1. aprila 2015 predložita poročilo, ki vključuje pregled uporabljene razporeditve na poslovno in neposlovno uporabo, ki se je uporabila kot osnova za izključitev iz odbitka, in sicer za namene preučitve možnosti za podaljšanje ukrepa po letu 2015. Kljub temu bi Sklep v vsakem primeru prenehal veljati, ko bi države članice začele ali bi lahko začele izvajati pravila Unije, ki jih Svet sprejme po začetku veljave tega sklepa in s katerimi se uvedejo omejitve na pravico do odbitka.

Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog

V skladu s členom 176 Direktive 2006/112/ES Svet določi, kateri izdatki niso upravičeni do odbitka DDV. Do takrat dovoljuje državam članicam, da ohranijo izključitve, ki so veljale 1. januarja 1979. Zato veliko določb, ki omejujejo pravico do odbitka, miruje.

Komisija je leta 2004 pripravila predlog[7], ki vsebuje pravila o kategorijah izdatkov, za katere se lahko omeji pravica do odbitka, vendar Svet o predlogu še ni dosegel soglasja.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Se ne uporablja.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENE UČINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Se ne uporablja.

Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

Zunanje strokovno mnenje ni bilo potrebno.

Ocena učinka

Namen predloga je poenostavitev postopka za obračunavanje davka, zato ima potencialno pozitiven učinek tako za podjetja kot za uprave. To rešitev sta Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija opredelili kot ustrezen ukrep in je primerljiva z drugimi, prejšnjimi in sedanjimi, odstopanji.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Povzetek predlaganega ukrepa

Cilj predloga je pooblastiti Zvezno republiko Nemčijo in Republiko Avstrijo, da nadaljujeta z izvajanjem ukrepa odstopanja od členov 168 in 168a Direktive 2006/112/ES, da se iz pravice do odbitka izključi DDV na blago in storitve, ki jih davčni zavezanci uporabljajo več kot 90-odstotno za neposlovne namene.

Stopnjo razdelitve in potrebo po ukrepih za odstopanje morata Zvezna republika Nemčija in Republika Avstrija v okviru zahtevka za podaljšanje ponovno proučiti ter o tem pripraviti poročilo. Sklep bo prenehal veljati na dan, določen v Sklepu, ali na dan, na katerega začnejo veljati ali lahko začnejo veljati pravila Unije, ki jih je sprejel Svet in urejajo omejitve pravice do odbitkov, pri čemer se upošteva zgodnejši datum.

Pravna podlaga

Člen 395(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost.

Načelo subsidiarnosti

Predlog je v izključni pristojnosti Unije. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

Načelo sorazmernosti

Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov:

Ta sklep se nanaša na dovoljenje, izdano državi članici na njeno zahtevo, in ne pomeni nobene obveznosti.

Zaradi ozkega področja za odstopanje je posebni ukrep sorazmeren z želenim ciljem.

Izbira instrumentov

Predlagani instrument: sklep Sveta.

Druga sredstva ne bi bila ustrezna iz naslednjih razlogov:

Na podlagi člena 395 Direktive Sveta 2006/112/ES lahko samo Svet na predlog Komisije soglasno dovoli odstopanje od skupnih predpisov o DDV. Sklep Sveta je edini ustrezni instrument, saj se lahko naslovi na posamezno državo članico.

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Predlog ne bo imel negativnih učinkov na lastna sredstva Unije, pridobljena iz DDV.

5. NEOBVEZNI ELEMENTI

Predlog vsebuje določbo o ponovnem pregledu in določbo o prenehanju veljavnosti.

2012/0233 (NLE)

Predlog

SKLEP SVETA

o spremembi Odločb 2009/791/ES in 2009/1013/EU o dovoljenju Nemčiji in Avstriji, da nadaljujeta z uporabo ukrepov, ki odstopajo od členov 168 in 168a Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost[8] in zlasti člena 395(1) Direktive,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 5. januarja 2012, je Nemčija zaprosila za dovoljenje za nadaljevanje uporabe posebnega ukrepa, ki je bil predhodno odobren s Odločbo Sveta 2009/791/ES[9], ki odstopa od določb Direktive 2006/112/ES, ki urejajo pravico do odbitka.

(2) Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 16. aprila 2012, je Avstrija zaprosila za dovoljenje za nadaljevanje uporabe posebnega ukrepa, ki je bil predhodno odobren z Odločbo Sveta 2009/1013/EU[10] in odstopa od določb Direktive 2006/112/ES, ki urejajo pravico do odbitka.

(3) V skladu z drugim pododstavkom člena 395(2) Direktive 2006/112/ES je Komisija z dopisom z dne 4. aprila 2012 obvestila druge države članice o zahtevku Nemčije. Komisija je z dopisom z dne 11. aprila 2012 Nemčijo obvestila, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

(4) V skladu z drugim pododstavkom člena 395(2) Direktive 2006/112/ES je Komisija z dopisom z dne 20. aprila 2012 obvestila druge države članice o zahtevku Avstrije. Komisija je z dopisom z dne 23. aprila 2012 Avstrijo obvestila, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

(5) Namen ukrepa odstopanja, ki ga izvajata obe državi članici, je, da se DDV na blago in storitve v celoti izvzame iz pravice do odbitka, kadar se blago in storitve uporabljajo več kot 90-odstotno za zasebne namene davčnega zavezanca ali njegovih zaposlenih ali za neposlovne namene na splošno.

(6) Posebni ukrep odstopa od členov 168 in 168a Direktive 2006/112/ES, ki ureja pravico davčnih zavezancev do odbitka DDV, obračunanega na blago in storitve, dobavljene za namene njihovih obdavčenih transakcij. Cilj posebnega ukrepa je poenostaviti postopek za obračunavanje in pobiranje DDV. Ukrep le v zanemarljivem obsegu vpliva na znesek dolgovanega davka pri končni potrošnji.

(7) Po podatkih, ki sta jih predložili Nemčija in Avstrija, se pravni in dejanski položaj, ki utemeljuje trenutno uporabo zadevnega posebnega ukrepa, ni spremenil in še vedno obstaja. Nemčija in Avstrija bi zato morali biti pooblaščeni, da še naprej uporabljata ta posebni ukrep najpozneje do 31. decembra 2015, da se omogoči pregled potrebe in učinkovitosti ukrepa odstopanja ter stopnje razdelitve med poslovno in neposlovno uporabo, ki se uporablja kot osnova za ukrep.

(8) Če Nemčija ali Avstrija menita, da je potrebno nadaljnje podaljšanje po letu 2015, morata Komisiji skupaj z zahtevkom za podaljšanje predložiti poročilo o izvajanju ukrepa, ki vključuje pregled uporabljene stopnje razdelitve, in sicer najpozneje do 31. marca 2015, da se zagotovi dovolj časa, da Komisija preuči zahtevek in v primeru, če Komisija pripravi predlog, da ga Svet sprejme.

(9) Komisija je 29. oktobra 2004 sprejela predlog[11] za Direktivo Sveta o spremembi Direktive 77/388/EGS (zdaj Direktiva 2006/112/ES), ki vključuje uskladitev kategorij izdatkov, za katere lahko velja izključitev od pravice do odbitka. Ukrep odstopanja iz tega sklepa bi moral prenehati veljati na datum, ko država članica začne ali lahko začne izvajati pravila iz direktive o spremembi, ki jo sprejme Svet po začetku veljave tega sklepa, če je ta datum pred datumom prenehanja veljavnosti tega sklepa.

(10) Odstopanja bodo imela zgolj zanemarljiv učinek na skupni znesek davčnih prihodkov, zbranih na ravni končne potrošnje, in ne bodo negativno vplivala na lastne vire Unije iz pobiranja davka na dodano vrednost.

(11) Odločbo 2009/791/ES in Odločbo 2009/1013/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Člena 1 in 2 Odločbe 2009/791/ES se nadomestita z naslednjim:

„Člen 1

Z odstopanjem od člena 168 in člena 168a Direktive 2006/112/EGS se Nemčiji dovoli, da DDV na blago in storitve izključi iz pravice do odbitka DDV, kadar se zadevno blago in storitve uporabljajo več kot 90-odstotno za zasebne namene davčnega zavezanca ali njegovih zaposlenih ali za neposlovne namene na splošno.

Člen 2

1. Ta sklep preneha veljati na datum, po katerem države članice uporabljajo ali lahko uporabljajo pravila Unije, ki urejajo omejitve pravice davčnih zavezancev do odbitka, ki jih sprejme Svet po začetku veljavnosti tega sklepa ali 31. decembra 2015, pri čemer se uporabi zgodnejši datum.

2. Zahtevek za podaljšanje posebnega ukrepa iz tega sklepa se Komisiji predloži najpozneje do 31. marca 2015. Takšnemu zahtevku se priloži poročilo, ki vsebuje pregled stopnje razdelitve, ki se uporabi za pravico do odbitka DDV na podlagi tega sklepa.“

Člen 2

Člena 1 in 2 Odločbe 2009/1013/EU se nadomestita z naslednjim:

„Člen 1

Z odstopanjem od člena 168 in člena 168a Direktive 2006/112/EGS se Avstriji dovoli, da DDV na blago in storitve izključi iz pravice do odbitka, kadar se zadevno blago in storitve več kot 90-odstotno uporabljajo za zasebne namene davčnega zavezanca ali njegovih zaposlenih ali za neposlovne namene na splošno.

Člen 2

1. Ta sklep preneha veljati na datum, po katerem države članice uporabljajo ali lahko uporabljajo pravila Unije, ki urejajo omejitve pravice davčnih zavezancev do odbitka, ki jih sprejme Svet po začetku veljavnosti tega sklepa ali 31. decembra 2015, pri čemer se uporabi zgodnejši datum.

2. Zahtevek za podaljšanje posebnega ukrepa iz tega sklepa se Komisiji predloži najpozneje do 31. marca 2015. Takšnemu zahtevku se priloži poročilo, ki vsebuje pregled stopnje razdelitve, ki se uporabi za pravico do odbitka DDV na podlagi tega sklepa.“

Člen 3

Ta Sklep se uporablja od 1. januarja 2013.

Člen 4

Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo in Republiko Avstrijo.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 59, 4.3.2000, str. 12.

[2] UL L 123, 17.5.2003, str. 47.

[3] UL L 357, 2.12.2004, str. 33.

[4] UL L 283, 30.10.2009, str. 55.

[5] UL L 371, 18.12.2004, str. 47.

[6] UL L 348, 29.12.2009, str. 21.

[7] COM(2004) 728 final

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/sl/com/2004/com2004_0728sl01.pdf

[8] UL 347, 11.12.2006, str.1.

[9] UL L 283, 30.10.2009, str. 55.

[10] UL L 348, 29.12.2009, str. 21.

[11] COM(2004) 728 final

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/sl/com/2004/com2004_0728sl01.pdf