Poročilo o izvajanju Sklepa št. 1082/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o resnih čezmejnih nevarnostih za zdravje in o razveljavitvi Odločbe št. 2119/98/ES

Namen tega poročila je obvestiti Evropski parlament in Svet o izvajanju Sklepa 1082/2013/EU o resnih čezmejnih nevarnosti za zdravje, ki je bil sprejet 22. oktobra 2013 . Ta obveznost je določena v členu 19 Sklepa 1082/2013/EU, ki določa, da je treba poročilo predložiti do 7. novembra 2015 in nato vsaka tri leta. Poročilo mora vsebovati zlasti oceno delovanja sistema zgodnjega obveščanja in odzivanja ter mreže epidemiološkega spremljanja in prav tako informacije o tem, kako vzpostavljeni mehanizmi in strukture dopolnjujejo druge sisteme opozarjanja na ravni Unije brez podvajanja struktur.

Sklep 1082/2013/EU, ki velja od 6. novembra 2013, je izboljšal zdravstveno varnost v Evropski uniji in varovanje državljanov Unije pred nalezljivimi boleznimi in drugimi biološkimi, kemičnimi in okoljskimi dogodki.

Pripravljenost držav članic in mehanizmov za opozarjanje, ocenjevanje tveganja in obvladovanje čezmejne nevarnosti za zdravje z usklajevanjem odzivanja na ravni EU se je sistematično preskusila v okviru dogodkov, povezanih z zdravjem in s sorazmerno nizko in srednjo resnostjo za EU. Največji izziv pa je nedavna epidemija ebole.

Vzpostavljeni mehanizmi in strukture, in sicer sistem zgodnjega obveščanja in odzivanja, mreža epidemiološkega spremljanja, Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) in Odbor za zdravstveno varnost (OZV), so se vseh primerih izkazali za učinkovite in na kakovostni ravni, ki se zahteva v primeru resne čezmejne nevarnosti za zdravje. Strukture so uspešno delovale ne le v standardnih vsakdanjih pogojih, temveč tudi med izbruhom ebole in sindroma bližnjevzhodnega respiratornega sindroma, ki ga povzroča koronavirus (MERS-CoV), ter pri nevarnosti otroške paralize.

Sistem zgodnjega obveščanja in odzivanja je bistven za posredovanje opozoril, prav tako kot ukrepi, ki so jih sprejele države članice. Funkcionalnost selektivne izmenjave je bila ključnega pomena za prenos osebnih podatkov, ki so podprli zdravstveno evakuacijo bolnikov z ebolo iz prizadetih držav v EU.

Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) je bil ustanovljen z Uredbo (ES) št. 851/2004 kot neodvisna agencija EU, ki je med drugim odgovorna za zagotavljanje pravočasne ocene nevarnosti za javno zdravje, ki jo povzročajo nalezljive bolezni, vključno z možnostjo morebitnih javnozdravstvenih ukrepov.

Ti sistemi so pokazali, da dopolnjujejo druge sisteme EU za zgodnje obveščanje, ki sicer pokrivajo druga področja (npr. hrano, zdravje živali itd.), vendar imajo lahko resne posledice za javno zdravje, ne da bi jih pri tem podvajali. Medsebojno dopolnjevanje je bilo zagotovljeno z nadgradnjo informacijskega orodja sistema zgodnjega obveščanja in odzivanja, da se omogoči dostop do informacij uporabnikom, ki so odgovorni za druge sektorje, in z oblikovanjem operativnih povezav za izmenjavo obvestil, ki se pošiljajo prek sistema zgodnjega obveščanja in odzivanja, s službami Komisije, pristojnimi za varnost hrane, zdravje živali, medicinske pripomočke in zdravila, in z drugimi sektorji, na katere lahko vplivajo resne čezmejne nevarnosti za zdravje. Druge podrobnosti in primeri so podani v nadaljevanju poročila.

Večina držav članic je Komisiji v skladu s členom 4(2) Sklepa št. 1082/2013/EU predložila posodobljene informacije o načrtovanju pripravljenosti in odzivanja na nacionalni ravni. Da bi Komisija spodbudila razpravo v OZV, je na podlagi doslej prejetih informacij v sodelovanju z Evropskim centrom za preprečevanje in obvladovanje bolezni in Regionalnim uradom SZO za Evropo (WHO EURO) pripravila zbirno poročilo o napredku.

Ker so države članice pristojne za sprejetje ukrepov na področju javnega zdravja v zvezi z resnimi čezmejnimi nevarnostmi, jih Sklep 1082/2013/EU zavezuje, da se obveščajo o takih ukrepih in da v sodelovanju s Komisijo okrepijo medsebojno usklajevanje. Med izbruhom ebole so države članice v okviru OZV izmenjevale informacije in razpravljale o odzivu na izbruh. Pomemben ukrep, uspešno izveden med izbruhom, je bila zdravstvena evakuacija zdravstvenih delavcev v EU, ki so bili okuženi ali za katere je obstajal sum, da so okuženi z virusom ebole. Poleg tega so bili uvedeni ukrepi za lažje pregledovanje potnikov ob vstopu v EU iz držav, prizadetih zaradi ebole.

Čeprav je bila celotna komunikacija v OZV dokaj učinkovita, so bila pridobljena nekatera pomembna nova spoznanja. Na vrhuncu izbruha ebole je bil močan poudarek na izmenjavi informacij, šibkejša pa sta bila razprava in usklajen odziv. Glavna ugotovitev glede izbruha ebole je, da obstajajo možnosti za izboljšanje izvajanja določb, pri čemer morajo države članice usklajevati svoje nacionalne odzive.

2.Izvajanje dejavnosti in ključni dosežki

2.1.Odbor za zdravstveno varnost (OZV)

OZV je bil ustanovljen leta 2001 na zahtevo zdravstvenih ministrov EU kot neformalna posvetovalna skupina o zdravstveni varnosti na evropski ravni. S Sklepom 1082/2013/EU se je formalizirala vzpostavitev OZV in okrepila njegova vloga.

Ko so države članice imenovale svoje predstavnike, je bil OZV do konca junija 2014 sestavljen. Poslovnik je bil sprejet 26. junija 2015 pod pogojem, da bo pregledan v šestih mesecev ob upoštevanju dveh osnutkov izvedbenih sklepov, sprejetih v skladu s členoma 8 in 11 Sklepa 1082/2013/EU. OZV predseduje predstavnik Komisije, Komisija pa prav tako zagotavlja storitve sekretariata. Plenarna zasedanja so povprečno dvakrat na leto (enkrat leta 2014 in trikrat leta 2015) v Luksemburgu, ad hoc sestanki pa potekajo z uporabo avdio opreme. Ad hoc sestanke z uporabo avdio opreme, na katerih se razpravlja o usklajevanju ukrepov za odziv na resne čezmejne nevarnosti za zdravje na ravni EU, skliče Komisija ali pa da pobudo zanje OZV.

Na plenarnem zasedanju 27. februarja 2015 se je OZV dogovoril glede ustanovitve stalne mreže poročevalcev in stalne delovne skupine za pripravljenost.

Po prejemu predlogov imenovanj iz zainteresiranih držav članic se je aprila 2015 oblikovala skupina predstavnikov iz držav članic, ki je v sklopu avdio konferenc maja 2015 obravnavala predloge opisa nalog za vsako delovno skupino.

2.2.Načrtovanje pripravljenosti in odzivanja

Člen 4(2) Sklepa 1082/2013/EU zahteva, da države članice do 7. novembra 2014 in nato vsaka tri leta Komisijo seznanijo z najnovejšimi razmerami v zvezi z njihovim načrtovanjem pripravljenosti in odzivanja na nacionalni ravni. Informacije, ki jih je treba zagotoviti, vključujejo izvajanje Mednarodnega zdravstvenega pravilnika (MZP), interoperabilnost med zdravstvenim sektorjem in drugimi sektorji ter načrte neprekinjenega delovanja. Države članice morajo v skladu s členom 4(3) pravočasno obvestiti Komisijo o bistveni reviziji načrta nacionalne pripravljenosti. Komisija je vzpostavila posebno spletišče „EUSurvey“, ki omogoča varno, uporabniku prijazno in razumljivo poročanje z obrazcem, določenim v Izvedbenem sklepu Komisije 2014/504/EU . Do 23. oktobra 2015 je 26 držav članic EU in 1 država EGP , kar predstavlja 86 % skupnega prebivalstva EGP, prek spletišča zagotovilo zahtevane informacije. Države članice, ki doslej še niso zagotovile zahtevanih informacij, so bili opozorjene, da to storijo.

Za spodbuditev razprave je Komisija na podlagi prejetih informacij v skladu s členom 4(5) Sklepa 1082/2013/EU OZV predložila zbirno poročilo o napredku. Struktura navedenega dokumenta sledi strukturi obrazca iz Priloge k Izvedbenemu sklepu Komisije 2014/504/EU. Informacije, posredovane OZV, predstavljajo le zbirne podatke.

Poslane informacije so razkrile številne prednosti in slabosti. Večina vprašanih je za prednosti navedla, da je izvajala osnovne zmogljivosti v okviru MZP in da je v dejavnosti načrtovanja pripravljenosti in odzivanja vključila druge sektorje ter s tem zajela širok razpon resnih čezmejnih nevarnosti za zdravje. Standardni operativni postopki so vzpostavljeni za usklajevanje zdravstvenega sektorja s številnimi drugimi sektorji, ki so odločilnega pomena za obravnavanje resnih čezmejnih nevarnosti za zdravje. Večina anketirancev je odgovorila, da je bila interoperabilnost med zdravstvenim sektorjem in drugimi sektorji preskušena.