1. UVOD

Mehanizem za sodelovanje in preverjanje je bil vzpostavljen ob pristopu Romunije k Evropski uniji leta 2007. Takrat je bilo dogovorjeno, da so potrebna nadaljnja prizadevanja za odpravo pomanjkljivosti na ključnih področjih, kot so reforma pravosodja in boj proti korupciji. Vse odtlej se s poročili, pripravljenimi v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, spremlja napredek Romunije, obenem pa se s posebnimi priporočili dajejo usmeritve v podporo prizadevanjem romunskih organov.

Reforma pravosodja in boj proti korupciji sta za romunsko družbo še naprej pomembni vprašanji, ki lahko v izzoveta množične demonstracije, zato bo treba tudi v prihodnje podpirati konsolidacijo reformnega procesa, da se zagotovi trajnost napredka. Mehanizem za sodelovanje in preverjanje ima v Romuniji še naprej pomembno vlogo kot gonilo reform in spodbuda za dosledno doseganje rezultatov. Ugotovitve Komisije in metodologija mehanizma za sodelovanje in preverjanje so vseskozi uživale močno podporo v Svetu , v tem procesu pa so s svojimi prispevki sodelovale tudi številne države članice.

V poročilu, ki je bilo leta 2015 pripravljeno v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje, je bila navedena vrsta področij, na katerih je bil ugotovljen stalen in trajen napredek. K temu so prispevali zlasti ukrepi, ki so jih za odpravo korupcije na visoki ravni sprejele ključne pravosodne institucije in institucije, pristojne za vprašanja integritete, pa tudi večja strokovnost delavce v pravosodju na splošno. Obenem je poročilo opozorilo na še vedno prevladujoče mnenje, da je treba napredek utrditi in si zanj še dodatno prizadevati, saj številna zakonodajna vprašanja še niso rešena, prav tako pa je vprašljiv politični konsenz glede reforme. Svet je poleg tega ocenil, da sta splošna, nadaljnja politična zavezanost trajnim reformam in spoštovanje neodvisnosti pravosodja bistvenega pomena za zagotovitev trajnega napredka pri doseganju ciljev v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje.

Navedena trenda sta ponovno obravnavana v tem poročilu, ki ocenjuje, v kolikšni meri so reforme resnično zaživele. Poročilo je rezultat temeljite analize, ki jo je Komisija pripravila na podlagi tesnega sodelovanja z romunskimi organi, pri tem pa je upoštevala tudi prispevke civilne družbe in drugih deležnikov. Poročilo med drugim obravnava vrsto pomembnih preskusov, ki jih mora država v letu 2016 uspešno prestati, da bi dokazala trajnost napredka. Trajnost napredka je eden od pogojev za dokazovanje, da postopek, kot je mehanizem za sodelovanje in preverjanje, ni več potreben. Komisija je letos v okviru spremljanja tem vidikom namenila posebno pozornost in bo Romunijo še naprej podpirala pri uresničevanju ciljev v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Romuniji se na številnih področjih že zagotavlja podpora iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Poleg tega je Komisija leta 2015 ustanovila nov instrument v obliki podporne službe za strukturne reforme, ki je namenjena zagotavljanju tehnične podpore na zelo različnih področjih reform držav članic EU. Komisija spodbuja Romunijo, naj v celoti izkoristi vse možnosti, ki so ji na voljo.

2. STANJE REFORMNEGA PROCESA V ROMUNIJI

2.1 Neodvisnost pravosodja

Imenovanja

V zadnjih letih je bil v poročilih v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje priznan pomen, ki ga imajo dosledni rezultati ključnih pravosodnih institucij (vrhovnega kasacijskega sodišča, državnega tožilstva, nacionalnega protikorupcijskega direktorata ter vrhovnega sodnega sveta) pri krepitvi verodostojnosti in strokovnosti pravosodnega sistema. Pri tem je nedvomno imelo pomembno vlogo vodstvo teh institucij, čeprav je bilo včasih tarča ostrih kritik na svoj račun. Zato se posebna pozornost namenja izbirnim postopkom, ki so pregledni in temeljijo na dosežkih , saj omogočajo oblikovanje močnega vodstva, preprečujejo politično vmešavanje pri imenovanju na visoke položaje in podpirajo neodvisnost pravosodja.

V poročilu iz leta 2015 je bilo navedeno, da bo imenovanje novega glavnega tožilca na direktoratu za preiskave organiziranega kriminala in terorizma v tem pogledu pomemben preskus . Postopek je bil na koncu zaključen brez večjih polemik. Zaznamovali so ga večja preglednost in predvidljivost (objava prostega mesta, javno opredeljena merila, objava imen kandidatov) ter odprto sodelovanje med pravosodnim ministrom (pristojnim za izbiro kandidata) in vrhovnim sodnim svetom. Ponudil je dober zgled, da so lahko jasni in stabilni postopki, v katerih ključni organi polno sodelujejo, najpomembnejši dejavnik za verodostojne postopke imenovanja (vseeno pa morajo biti ti postopki tudi dovolj močni, da delujejo v primerih, ko ni soglasja med ključnimi institucijami ).

V letu 2016 bo izvedenih več imenovanj na ključne položaje, pri čemer bodo postopek in rezultati pomemben preskus za sposobnost pravosodnega sistema, da reformni proces nadaljuje tudi v času sprememb . Funkcije predsednika vrhovnega kasacijskega sodišča, generalnega državnega tožilca in glavnega tožilca nacionalnega protikorupcijskega direktorata zahtevajo jasne, odprte in vnaprej določene postopke.

Na daljši rok bi bilo treba zakonsko določiti robustnejši in bolj neodvisen sistem imenovanja na najvišje položaje v državnem tožilstvu. Trenutno namreč v zakonodaji niso določena merila za zagotovitev visoke ravni strokovne usposobljenosti in integritete, sedanji postopek pa zaznamuje močen političen element v smislu vloge, ki jo ima minister za pravosodje. V preteklosti so bili postopki imenovanja predmet številnih polemik in so bili pod jasnim političnim vplivom. Minister za pravosodje in vrhovni sodni svet bi morala ob upoštevanju smernic Sveta Evrope odpreti razpravo o tem, ali je primerno, da je za najpomembnejše odločitve pri imenovanjih odgovoren vladni minister , zlasti ko gre za zapolnitev mest, ki ne zadevajo najvišjih vodstvenih položajev v institucijah.

Spoštovanje sodnikov in sodnega postopka

Uspešen pregon in obsodbe mnogih vodilnih romunskih politikov zaradi korupcije na visoki ravni kažejo, da je temeljni trend na področju neodvisnosti pravosodja pozitiven ter da noben storilec kaznivega dejanja ne more uiti roki pravice. Vendar pa je ta trend naletel tudi na določen odziv, in sicer so bili politiki in mediji še naprej pogosto kritični na račun sodnikov, sodne odločitve pa niso bile vedno spoštovane. V obravnavanem letu se je zaradi napadov v medijih in s strani politikov, vključno s predsednikom vlade in predsednikom senata, povečalo število zahtev za obranitev neodvisnosti pravosodja. Prav tako je še naprej prihajalo do pritiska na sodnike ustavnega sodišča. Po navedbah poročila iz leta 2015 se je po predsedniških volitvah zdelo, da je prišlo do določenega premika k bolj odgovornemu pristopu, vendar se je ta vtis spomladi razblinil, zlasti potem, ko je nacionalni protikorupcijski direktorat začel preiskavo zoper predsednika vlade. Kritike so bile usmerjene osebno v vodjo nacionalnega protikorupcijskega direktorata in predsednika vrhovnega kasacijskega sodišča.

Vrhovni sodni svet in pravosodna inšpekcija sta v letu 2015 še naprej branila neodvisnost pravosodja ter poklicni ugled, neodvisnost in nepristranskost sodnikov. Vrhovnemu sodnemu svetu so se še naprej sporočali primeri napadov v medijih in s strani politikov, svet pa je moral v zvezi s tem izdati vrsto kritičnih ugotovitev. Vendar njegove izjave za tisk niso deležne enakega medijskega odmeva kot prvotne kritike in vrhovni sodni svet poleg te moralne podpore ne zagotavlja niti finančne niti pravne podpore sodnikom, ki se odločijo iskati zadoščenje na sodišču.

Pri spremljanju izjav poslancev bi lahko imeli vlogo tudi parlamentarni organi. Komisija je lani priporočila, da je treba „zagotoviti, da kodeks ravnanja poslancev vsebuje jasne določbe, da bodo poslanci in parlamentarni postopki upoštevali neodvisnost sodstva“. To priporočilo ni bilo izvedeno. Poleg tega je Komisija ugotovila, da bi razprava o morebitnih ustavnih spremembah lahko ponudila priložnost za utrditev neodvisnosti pravosodja na ustavni ravni.

Ustavno sodišče in spoštovanje sodnih odločb

Romunsko ustavno sodišče ima pomembno vlogo pri zagotavljanju spoštovanja načela pravne države in utrjevanju neodvisnega pravosodnega sistema. Leta 2015 je med drugim izdalo 24 odločb v zvezi z določbami novega kazenskega zakonika in novega zakonika o kazenskem postopku ter nekatere pomembne odločbe v zvezi z ravnovesjem med vejami oblasti in spoštovanjem temeljnih pravic. Med slednje spada razrešitev spora med senatom in pravosodjem glede zahtevka za preiskovalni zapor. Številne odločbe ustavnega sodišča glede navedenih zakonikov so bile namenjene krepitvi spoštovanja pravice do poštenega sojenja in pravic strank v postopku v skladu s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice. Čeprav so morali sodniki in tožilci svoje prakse hitro prilagoditi odločitvam ustavnega sodišča, na splošno velja, da se s takšnimi odločitvami povečuje pravna varnost in krepijo pravice strank v postopku. V sistemu institucionalnega nadzora in ravnovesja imajo pomembno vlogo tudi odločbe vrhovnega kasacijskega sodišča o razlagi prava.