Povzetek

Ocena učinka predlogov direktive o dobavi digitalnih vsebin ter direktive o spletni in drugi prodaji blaga na daljavo

A. Nujnost ukrepanja

Zakaj? V čem je težava, ki se obravnava?

Strategija za enotni digitalni trg obravnava dobavo digitalnih vsebin in spletno prodajo blaga, ker delež elektronskega poslovanja v sektorju trgovine na drobno v EU narašča hitreje kot nespletno trgovanje in znatnega neizkoriščenega potenciala rasti elektronskega poslovanja ne bi smeli spregledati. 39 % podjetij, ki se ukvarjajo s spletno, a ne čezmejno prodajo, je kot eno glavnih ovir navedlo različne nacionalne sisteme pogodbenega prava. To velja zlasti za pravna sredstva v primeru izdelka z napako (49 % trgovcev na drobno v EU, ki prodajajo prek spleta, in 67 % tistih, ki trenutno začenjajo s čezmejno spletno prodajo ali razmišljajo o tem). Zaradi različnih nacionalnih pravil pogodbenega prava so za trgovce na drobno, ki prodajajo potrošnikom, nastali enkratni stroški v višini približno 4 milijard EUR. Ti stroški najbolj prizadenejo mikro in mala podjetja. Potrošniki ne zaupajo čezmejnemu spletnemu nakupovanju. Eden glavnih razlogov je, da svojih ključnih pogodbenih pravic ne poznajo dovolj dobro. Zato ne izkoristijo priložnosti in imajo na voljo ožji izbor blaga po manj konkurenčnih cenah. Utrpijo tudi škodo zaradi pomanjkanja jasnih pravic pogodbenega prava za digitalne vsebine z napako. Skupna vrednost finančne škode, ki je posledica težav s samo štirimi vrstami digitalnih vsebin, in časa, porabljenega pri poskusih reševanja težav v zadnjih 12 mesecih, je ocenjena na 9 do 11 milijard EUR.

Kaj naj bi ta pobuda po pričakovanjih dosegla?

Splošni cilj je v korist potrošnikov in podjetij prispevati k hitrejši rasti enotnega digitalnega trga. Pričakuje se, da bo letni BDP EU trajno pridobil približno 4 milijarde EUR. Z odpravo ovir za čezmejno trgovino, povezanih s pogodbenim pravom, se bodo zmanjšali stroški poslovanja zaradi razlik v pogodbenem pravu in negotovost, s katero se srečujejo podjetja zaradi zapletenosti pravnega okvira. Pobuda bo povečala zaupanje potrošnikov, tako da bo zagotovila enotna pravila z jasnimi pravicami potrošnikov.

Kakšna je dodana vrednost ukrepanja na ravni EU?

Države članice na lastno pobudo ne bi mogle v zadostni meri odpraviti ovir zaradi razlik med nacionalnimi zakoni. Vsaka država članica posebej ne bi mogla zagotoviti splošne skladnosti svoje zakonodaje z zakonodajo drugih držav članic. Pri blagu bo ta pobuda potrošnikom zagotovila ciljno usmerjene popolnoma usklajene pravice pogodbenega prava pri nakupovanju prek spleta in drugače na daljavo. Pripomogla bo k znižanju stroškov za podjetja, zato bodo imeli potrošniki koristi od večje ponudbe po konkurenčnejših cenah. Pri digitalnih vsebinah bo zagotovila pravno varnost za podjetja, ki želijo prodajati v drugih državah članicah. Hkrati bo zagotovila usklajene pravice potrošnikov in visoko raven varstva potrošnikov. Posledično bo potrošnikom omogočeno lažje pridobivanje, podjetjem pa dobava digitalnih vsebin in blaga prek spleta na celotnem enotnem digitalnem trgu. To bo preprečilo razdrobljenost pravil o digitalnih vsebinah, saj so države članice same začele sprejemati zakonodajo na tem področju.

B. Rešitve

Katere zakonodajne in nezakonodajne možnosti politike so bile preučene? Ali obstaja najprimernejša možnost ali ne? Zakaj?

Najprimernejša možnost (možnost 1: ciljno usmerjena popolna uskladitev pravil za digitalne vsebine in blago) bo za trgovce zmanjšala stroške čezmejnih transakcij, povezane s pogodbenim pravom. Povečanje konkurence bo privedlo do splošnega povečanja trgovine. Potrošniki bodo imeli koristi od večje izbire po konkurenčnejših cenah. Potrošniki po vsej EU bodo imeli jasen sklop pravic, zato bodo bolj zaupali v enotni digitalni trg. Druge predvidene možnosti so bile: možnost 2: ciljno usmerjena popolna uskladitev pravil za digitalne vsebine – uporaba prava države trgovca v povezavi z obstoječimi usklajenimi pravili za blago, možnost 3: ciljno usmerjena popolna uskladitev pravil za digitalne vsebine in nespremenjena politika za blago, možnost 4: minimalna uskladitev pravil za digitalne vsebine in nespremenjena politika za blago, možnost 5: prostovoljna evropska vzorčna pogodba v povezavi z znakom zaupanja EU.

Kdo podpira katero možnost?