OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Izobraževanje, usposabljanje in mladina so v zadnjem času postali osrednja točka pozornosti voditeljev EU. V Rimski izjavi z dne 25. marca 2017 so voditelji EU pozvali k „Uniji, v kateri bodo imeli državljani nove priložnosti za kulturni in socialni razvoj ter ekonomsko rast“, ter se zavezali, da si bodo prizadevali za „Unijo, kjer bodo mladi deležni najboljše izobrazbe in usposabljanja ter bodo lahko študirali in našli zaposlitev po vsej celini“.

V resoluciji z dne 14. septembra 2017 „o prihodnosti programa Erasmus+“ je Evropski parlament poudaril, da bi moral biti prihodnji program v končni fazi namenjen vsem mladim in da bi bilo treba višje cilje za naslednje programsko obdobje pospremiti s povečanjem proračuna, da bo mogoče izkoristiti celoten potencial programa.

Na socialnem vrhu v Göteborgu 17. novembra 2017 so Evropski parlament, Svet in Komisija slovesno razglasili in podpisali evropski steber socialnih pravic, ki v svojem prvem načelu določa, da ima vsakdo pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja, da lahko ohrani in pridobi znanja in spretnosti, ki mu omogočajo polno udeležbo v družbi in uspešno obvladovanje prehodov na trgu dela.

Evropski svet je v sklepih z dne 14. decembra 2017 opozoril na pomen socialne, izobraževalne in kulturne razsežnosti politik Unije pri zbliževanju Evropejcev in gradnji naše skupne prihodnosti ter pozval države članice, Svet in Komisijo, naj se v skladu s svojimi pristojnostmi še naprej trudijo, da bi izboljšali mobilnost in izmenjave, med drugim z znatno okrepljenim, vključujočim in razširjenim programom.

V sporočilu z dne 14.februarja 2018 „Nov in sodoben večletni finančni okvir, s katerim bo lahko EU učinkovito uresničevala svoje prioritete po letu 2020“ je Komisija poudarila, da bo proračun EU moral izpolniti obljube, ki so jih dali voditelji Unije, vključno s polnim izvajanjem evropskega stebra socialnih pravic in podporo mladim ter mobilnosti evropskih državljanov. Sporočilo poudarja tudi močan konsenz glede potrebe po povečanju mobilnosti in obsega izmenjav, tudi prek znatno okrepljenega, vključujočega in razširjenega programa Erasmus+, ter opozarja, da tak program mladim prinaša spretnosti in znanja, potrebna na trgu dela, izboljšuje razumevanje kultur in krepi družbeno strukturo Unije.

V sporočilu „Sodoben proračun za Unijo, ki varuje, opolnomoča in ščiti – večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027“, sprejetem 2. maja 2018, je Komisija v naslednjem finančnem okviru predlagala „večjo osredotočenost na mlade. To se bo doseglo z več kot podvojitvijo obsega programa Erasmus+ […], ki je ena najvidnejših zgodb o uspehu Unije.“ Poudarek novega programa „bo na vključevanju in doseganju več mladih iz okolij z omejenimi možnostmi. To bo mladim omogočilo, da se preselijo v drugo državo in se tam učijo ali delajo.“ Komisija je zato predlagala „močnejši program Erasmus, [ki] bo v tem obdobju dosegel vrednost 30 milijard EUR.“ Prav tako predlaga vključitev 700 milijonov EUR za novo pobudo „DiscoverEU“, ki bo mladim ponudila priložnost za odkrivanje drugih držav EU.

Cilj naslednjega programa (v nadaljnjem besedilu: program) je v skladu z vizijo Komisije za oblikovanje evropskega izobraževalnega prostora do leta 2025, določeno v sporočilu „Krepitev evropske identitete s pomočjo izobraževanja in kulture“ z dne 14. novembra 2017. Evropski izobraževalni prostor je „Evropa, v kateri učenja, študija in raziskovalnega dela ne bi ovirale meje. Celina, kjer je bivanje v drugi državi članici – z namenom študija, učenja ali dela – postalo standard, govorjenje še dveh jezikov poleg maternega pa pravilo. Celina, na kateri imajo ljudje močan občutek evropske identitete, evropske kulturne dediščine in raznolikosti Evrope.“ Program bo ključni podporni element za oblikovanje evropskega izobraževalnega prostora.

Cilj je okrepiti preizkušeni program pri vseh kategorijah učencev, tako tistih, ki so udeleženi v visokošolskem izobraževanju, splošnem izobraževanju, poklicnem izobraževanju in usposabljanju ter izobraževanju odraslih, kot tistih, ki sodelujejo pri neformalnem učenju ter mladinskih aktivnostih in aktivnostih za aktivno udejstvovanje. Večja dostopnost programa širšemu krogu posameznikov zahteva večjo finančno naložbo v program pa tudi, kar je še posebej pomembno, mešanico ukrepov, pravil in načinov udeležbe, ki omogočajo ekonomijo obsega ter poenostavitev za zmanjšanje upravnega bremena, s čimer bi se odpravile ovire za mobilnost in povečale relevantnost, privlačnost in vključujoča narava programa. Cilj je potrojiti število udeležencev, hkrati pa uvesti kvalitativne ukrepe in pobude, ki bodo pomagali izboljšati doseganje učencev z manj priložnostmi.

Evropejci morajo imeti spretnosti in znanja, potrebna v vse bolj mobilni, večkulturni in digitalni družbi. Jasno je, da se je treba spoprijeti s tem izzivom in z vidika vseživljenjskega učenja vlagati v aktivnosti, ki posameznikom zagotavljajo prava znanja, spretnosti in kompetence, tudi jezikovne. Tako bodo bolj odporni in zaposljivi, hkrati pa se bo okrepila družbena kohezija. Evropa prav tako potrebuje več naložb v digitalne spretnosti in v prihodnost usmerjena področja, kot so podnebne spremembe, čista energija, umetna inteligenca, robotika, podatkovna analitika, umetnost/oblikovanje itd. To so ključna področja za prihodnjo trajnostno rast in kohezijo v Evropi. Program lahko k temu pomembno prispeva s spodbujanjem inovacij ter zmanjševanjem vrzeli v znanju, spretnostih in kompetencah v Evropi. Usmerjeno ukrepanje bo Uniji pomagalo sprostiti svoj potencial za inovativnost, ustvarjalnost in podjetnost v digitalnem gospodarstvu. Podpiranje kulture in ustvarjalnosti v izobraževanju bo prispevalo k večji odpornosti evropske družbe.

Za povečanje kvalitativnega učinka sedanjega programa bi moral prihodnji program bolje in v večjem obsegu zajeti ljudi različnih starosti in z različnimi kulturnimi, socialnimi in ekonomskimi ozadji. Bolje bi moral dosegati tiste z manj priložnostmi, tudi invalide in migrante ter prebivalce odročnih območij. Izkušnje učne mobilnosti so bile za učence oz. dijake do sedaj bolj izjema kot pravilo. V zvezi z učno mobilnostjo visokošolskih študentov, praktikantov, vajencev ter mladih na splošno pa sedanji program ne more zadostiti vse večjemu povpraševanju. Zato so potrebna dodatna prizadevanja, da bo program bolj vključujoč in učinkovit, pri tem pa se je moč opreti na odlične rezultate programov Unije na tem področju v zadnjih tridesetih letih. To bo doseženo zlasti s povečanjem in poenostavitvijo aktivnosti mobilnosti za učence oz. dijake, dijake poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vajence in mlade. Obseg nepovratnih sredstev bi bilo treba povečati za vse vrste aktivnosti mobilnosti, vključno z zagotavljanjem večjih nepovratnih sredstev za nekatere kategorije študentov in učencev, tudi pri mobilnosti v visokošolskem izobraževanju. Priložnosti mobilnosti za mlade, ki sodelujejo v aktivnostih neformalnega učenja, se bodo povečale, da jih bo lahko izkoristilo več mladih. Sprejeti bodo ukrepi za spodbujanje mladih, da se angažirajo in naučijo udejstvovanja v civilni družbi, kar bo okrepilo zavedanje skupnih vrednot Unije, združilo mlade in oblikovalce politik na lokalni, nacionalni in evropski ravni ter prispevalo k procesu evropskega povezovanja.

Program bi moral prav tako doseči večjo ciljno skupino tako znotraj kot zunaj Unije, in sicer tako, da bi bolje izkoriščal informacijska, komunikacijska in tehnološka orodja, kombinirano mobilnost (kombinacijo fizične in virtualne mobilnosti) ter virtualno sodelovanje. Da bi program postal bolj vključujoč in zlasti da bi se obravnavale potrebe nekaterih ciljnih skupin, kot so učeči se odrasli, se bodo spodbujale bolj prožne oblike učne mobilnosti, kot so kratkoročna, skupinska ali virtualna mobilnost. Najboljše prakse vključevanja na področju mladine bi se lahko razširile tudi na druga področja. Oblikovan bi bil poseben ukrep v obliki manjših partnerstev, da bi bil program dostopen organizacijam z malo ali nič izkušnjami ali z manjšo operativno zmogljivostjo, zlasti lokalnim organizacijam in organizacijam, ki delajo z ljudmi z manj priložnostmi.

Program bo obravnaval vseevropske trende omejene udeležbe v demokratičnem življenju ter nizke ravni znanja in ozaveščenosti o evropskih zadevah, ki vplivajo na življenje vseh evropskih državljanov. Številni ljudje se neradi ali pa le težko dejavno angažirajo in udejstvujejo v svoji skupnostih ali v političnem in družbenem življenju Unije. Poleg tega kljub temu, da se ima danes 70 % Evropejcev za državljane Unije in da je ta odstotek še višji med mlajšimi generacijami, obstaja splošno pomanjkanje ozaveščenosti in razumevanja o tem, kaj Evropska unija je, kako deluje in kakšno dodano vrednost ima za svoje državljane. Krepitev evropske identitete in udejstvovanje mladih v demokratičnih procesih je izrednega pomena za prihodnost Unije. Program lahko prispeva k temu, da bi bilo več ljudi kot doslej bolj ozaveščenih in poučenih o Evropski uniji. Organizacije in institucije, dejavne na področjih izobraževanja, usposabljanja, mladine in športa, igrajo ključno vlogo pri razvoju državljanske vzgoje in krepitvi znanja o evropskih zadevah na splošno. Mladi Evropejci imajo razen osnovnih dejstev le malo znanja o Evropski uniji. Skoraj devet od desetih mladih v Uniji meni, da bi morale šole okrepiti izobraževanje o pravicah in odgovornostih, ki jih imajo državljani Unije. Hkrati je poučevanje o Evropski uniji v nacionalnih izobraževalnih programih zelo razdrobljeno, prav tako pa večinoma ne vsebuje razsežnosti aktivnega udejstvovanja. Obstaja tudi splošna potreba po krepitvi vloge ljudi, da postanejo bolj aktivni v družbi ter pripravljeni in zmožni polnega udejstvovanja v njej in v demokratičnem življenju v Evropi.

Podpiranje in lajšanje transnacionalnega in mednarodnega sodelovanja med organizacijami na področju izobraževanja, usposabljanja, mladine in športa je bistvenega pomena za doseganje ciljev in obravnavanje zgoraj opisanih izzivov. Sodelovanje med organizacijami in institucijami spodbuja inovativne načine za podporo učencem pri njihovem osebnem, izobraževalnem in strokovnem razvoju. To prinaša konkretne pozitivne učinke za posameznike, na primer s krepitvijo vloge ljudi s pomočjo več ključnih kompetenc, zmanjšanjem zgodnjega opuščanja šolanja, priznavanjem kompetenc, pridobljenih prek prostovoljskega dela in neformalnega učenja, povečevanjem deleža ljudi z visokošolsko izobrazbo ali izvajanjem bolonjskih reform. Omogoča tudi lažje kroženje zamisli in prenašanje najboljših praks in strokovnega znanja, s čimer prispeva k visoki kakovosti izobraževanja. Vendar sta intenzivnosti in zmogljivost sodelovalnih aktivnosti v okviru sedanjega programa Erasmus+ še naprej nezadostni, zlasti med manjšimi in lokalnimi organizacijami. Stopnja sodelovanja se razlikuje po državah, regijah in področjih. V zvezi z udeležbo šol, ustanov za izobraževanje odraslih in mladinskih organizacij je še veliko prostora za napredek. Ta položaj ovira institucionalne reforme in posodobitev sistemov za izobraževanje, usposabljanje in mladino na nacionalni in evropski ravni.

Mednarodna razsežnost programa je temeljni in povezovalni element, ki je pomemben za aktivnosti mobilnosti, sodelovanja in političnega dialoga. Zlasti obstaja potreba po okrepitvi mednarodne mobilnosti in sodelovanja s tretjimi državami, še posebej z državami, ki se pripravljajo na pristop, državami evropskega sosedstva, industrializiranimi državami in državami v vzponu, da se podpre institucije in organizacije v Evropi pri spopadanju z izzivi globalizacije. Hkrati je pomembno zagotoviti sinergije z zunanjimi instrumenti Unije, da se zagotovi uresničevanje njenih ciljev zunanjega delovanja, prispeva k človekovemu in institucionalnemu razvoju v tretjih državah, tudi državah v razvoju, in sodeluje z mladimi iz teh držav, kar je ključni element oblikovanja odpornejših družb in spodbujanja zaupanja med kulturami.

Program bo moral obravnavati medsektorska vprašanja, ki zadevajo vse programe Unije, kot je poenostavitev dostopa do programa za čim večje število ciljnih skupin (npr. enostavnejša pravila in upravni postopki, izboljšana spletna orodja), obenem pa zagotoviti konkurenčnost in preglednost pri izbiri projektov in pravilen cikel upravljanja nepovratnih sredstev s čim manjšimi finančnimi tveganji za Unijo. Poleg tega bi bilo treba poenostaviti načine izvajanja mednarodne komponente, da bi se povečala dostopnost ukrepa.

V tem predlogu je za datum začetka uporabe določen 1. januar 2021, pripravljen pa je za Unijo s 27 državami članicami, v skladu z uradnim obvestilom Združenega kraljestva, ki ga je Evropski svet prejel 29. marca 2017, o nameri Združenega kraljestva, da na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji izstopi iz Evropske unije in Euratoma.