[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 17.10.2007

COM(2007) 605 konč.

2007/0224 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov

(predložila Komisija) {SEC(2007) 1315}{SEC(2007) 1317}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

- Razlogi za predlog in njegovi cilji

S predlagano uredbo Sveta se izvajajo priporočila Generalne skupščine Združenih narodov (Resolucija 61/105 z dne 8. decembra 2006) o ukrepih za odpravo škodljivih ribolovnih postopkov, ki ogrožajo občutljive morske ekosisteme na odprtem morju. Predlog zadeva plovila EU, ki plujejo na odprtem morju na območjih, kjer ne velja ureditev regionalne organizacije za upravljanje ribištva in kjer je tako potrebna enostranska ureditev države zastave.

- Splošno ozadje

Nekatere morske ekosisteme, kot so podvodne gore, globokomorske korale in hidrotermalni vrelci, ogrožajo ribolovni postopki, ki lahko uničijo fizično neokrnjenost habitata. Uporaba orodja za pridneni ribolov na območjih s takšnimi ekosistemi dokazano uničuje globokomorske korale in spužve ter skupaj z njimi zapleten ekosistem, ki ga gostijo in vzdržujejo. Ti habitati še niso bili v celoti raziskani in opisani, vendar obstaja veliko znanstvenih dokazov, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da so središča biološke raznovrstnosti.

Generalna skupščina ZN razpravlja o težavah zaradi škodljivih ribolovnih postopkov na odprtem morju že od leta 2004. Te težave so zato postale občutljiva tema v mednarodnem upravljanju ribištva. Mednarodna skupnost je zaskrbljena zlasti v zvezi z območji na odprtem morju, za katera niso ustanovljene regionalne organizacije za upravljanje ribištva, ki bi urejale ribolov in njegov vpliv na okolje. Evropska unija sodeluje v tej razpravi zelo dejavno, pri čemer je imela pomembno vlogo pri določanju paketa priporočil, o katerih je Generalna skupščina na koncu dosegla soglasje.

Razpravo ZN je zaznamoval predlog nekaterih članic ZN za sprejetje splošnega moratorija za ribolov s pridnenimi vlečnimi mrežami na odprtem morju, medtem ko druge države najprej niso podprle nobenega skupnega ukrepa, določenega na svetovni ravni. Evropska unija je uspešno spodbujala nadomestni predlog, ki temelji na obvezujoči ureditvi pridnenega ribolova z ukrepi regionalnih organizacij za upravljanje ribištva v zvezi z ohranitvijo in upravljanjem, pri čemer mora določiti tudi red, ki ga morajo države zastave upoštevati v zvezi s svojimi plovili, kadar ta plujejo na območjih na odprtem morju, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Pri tem pristopu je pogoj za odobritev ribolovnih dejavnosti ocena vpliva na okolje, ki jo dopolnjujejo zaščitne določbe, večja prizadevanja za določitev in opis občutljivih morskih ekosistemov na podlagi znanstvenih raziskav ter stalno določanje ukrepov in prepovedi ribolova za posamezna območja, da se ti ekosistemi zavarujejo.

Evropska unija ugotavlja, da je ribolov s pridnenimi vlečnimi mrežami pogost na območjih, za katera niso ustanovljene regionalne organizacije za upravljanje ribištva, ki bi urejale pridneni ribolov, predvsem v jugozahodnem Atlantiku. Evropska unija se mora odzvati na pozive Generalne skupščine ZN s sprejetjem predpisov za preprečevanje nevarnosti, da bi pridneni ribolov uničil občutljive morske ekosisteme na teh območjih.

V Resoluciji 61/105 so države pozvane k sprejetju ukrepov, podobnim ukrepom iz tega predloga, do decembra 2008, Generalna skupščina pa bo leta 2009 pregledala odziv na svoje pozive in oblikovala dodatna priporočila.

- Obstoječe določbe na področju, na katerega se nanaša predlog

Skupnost je sprejela ukrepe za varstvo globokomorskih ekosistemov v vodah EU in predložila predloge v zvezi s tem ustreznim regionalnim organizacijam za upravljanje ribištva, tj. Komisiji za ribištvo severovzhodnega Atlantika (NEAFC) in Organizaciji za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO) za severni Atlantik; Organizaciji za ribištvo jugovzhodnega Atlantika (SEAFO) za jugovzhodni Atlantik; Komisiji za ohranjanje živih morskih virov na Antarktiki (CCAMLR) za Antarktiko; Generalni komisiji za ribištvo v Sredozemlju (GFCM) za Sredozemlje, ter tako sprejete ukrepe prenesla v zakonodajo Skupnosti. Ta predlog dopolnjuje področje uporabe ukrepov EU, saj obravnava dejavnosti zunaj voda EU in na območjih, za katere niso pristojne regionalne organizacije za upravljanje ribištva.

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Ta predlog je v skladu z okoljsko politiko Unije in njeno skupno ribiško politiko, saj določa predpise, s katerimi se lahko prepreči in odpravi škodljiv vpliv nekaterih ribolovnih postopkov na morsko okolje.

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošen profil vprašanih

Razprava o tem vprašanju je potekala v okviru Združenih narodov dve leti, pri čemer so svoja stališča izrazili tudi interesne skupine in predstavniki civilne družbe. Komisija je javno objavila zlasti svoje poročilo generalnemu sekretarju ZN iz aprila 2006 in delovni dokument služb Komisije, v katerem je povzela predvideno stališče EU na posvetovanjih v Generalni skupščini septembra 2006. Interesne skupine so Komisiji predložile mnenja o obeh dokumentih, ki so jih pred predložitvijo in objavo sprejele tudi države članice.

Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje

Komisija je dejansko prejela dva sklopa nasprotujočih si mnenj: okoljske nevladne organizacije so zahtevale od EU, da podpre splošni moratorij za ribolov s pridnenimi vlečnimi mrežami na odprtih morjih kot edino sredstvo za zagotovitev učinkovitega ohranjanja občutljivih globokomorskih ekosistemov. Ribiški sektor pa je nasprotoval pristopu splošne prepovedi.

Komisija je predlagala pogajalsko izhodišče, katerega cilj je uravnotežena rešitev in tudi mednarodno soglasje za takšno rešitev. Komisija je imela enako mnenje kot okoljske nevladne organizacije v zvezi z resnostjo grožnje in potrebo po odločnem ukrepanju, vendar se je strinjala s predstavniki ribiškega sektorja, da je lahko obvezujoča ureditev učinkovitejša kot prepoved ribolova na odprtem morju, zlasti kadar za takšno prepoved ne bi bilo soglasja v Združenih narodih. V takšnem primeru ne bi bilo nobenega jamstva za enakopravne konkurenčne pogoje na odprtem morju, ker bi nekatere države zastave upoštevale moratorij, druge pa ne. Nasprotno zagotavlja paket ukrepov, o katerem se je sporazumno dogovorila Generalna skupščina, jasne smernice za vse države in regionalne organizacije za upravljanje ribištva, na podlagi katerih bi uredile dejavnosti pridnenega ribolova tako, da bi uvedle oceno morebitnih vplivov na okolje na podlagi previdnostnega pristopa, rezultati te ocene pa bi bili ključni pri odločitvi, ali se ribolov sme dovoliti ali ne. Ta priporočila določajo podlago za odločno ukrepanje ne le na odprtem morju, ampak tudi v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva in celo na območjih, za katera so pristojne države, zato prinašajo večje prednosti za okolje na vseh področjih.

- Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Zadevna znanstvena/strokovna področja

Ekologija globokega morja, podatki o ribolovu.

Uporabljena metodologija

Uporaba objavljene strokovne literature o globokomorskih ekosistemih, zlasti o globokomorskih koralah, ter o vplivu ribolova in drugih človekovih dejavnosti na te ekosisteme. Stalno delo Mednarodnega sveta za raziskovanje morja v zvezi s tem vprašanjem. Interne študije v zvezi z dejavnostmi ladjevja na območjih na odprtem morju, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Raziskovalni projekti iz šestega okvirnega programa (zlasti projekt HERMES, vključno s priložnostnimi tehničnimi srečanji s strokovnjaki, ki sodelujejo v tem projektu).

Glavne organizacije/strokovnjaki, s katerimi so potekala posvetovanja

Objave organizacij ICES, HERMES, UNEP

Povzetek prejetih in uporabljenih nasvetov

Navedeno je bilo, da obstaja možnost za resno tveganje z nepopravljivimi posledicami. O obstoju takšnega tveganja vlada splošno soglasje.

Da bi se občutljivi morski ekosistemi, kot so grebeni, globokomorske korale, podvodne gore, hidrotermalni vrelci in globokomorske spužve, zavarovali pred posledicami uporabe orodja za pridneni ribolov, je treba omejiti ali prepovedati njegovo uporabo na območjih s temi ekosistemi. Čeprav se posledice razlikujejo glede na različno orodje, so ti ekosistemi zelo občutljivi in jih je treba zavarovati tako, da se ribolov prepove na celotnem območju. Podano je bilo tudi mnenje, da so sicer potrebne dodatne raziskave za popolno dokumentiranje vplivov ribolova, vendar je treba previdnostno ukrepati takoj.

Sredstva, uporabljena za javno objavo strokovnih nasvetov

V delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem septembra 2006, so navedene ugotovitve analize Komisije na podlagi prejetih nasvetov in stališč.

- Ocena učinka

Možnost 1: ne sprejme se noben poseben ukrep za prenos Resolucije 61/105, saj ni zavezujoča. Vendar to ne pomeni, da EU ne bi upoštevala njenih priporočil. Z njimi bi lahko oblikovala svoje stališče pri mednarodnem sodelovanju na področju ribištva. Za plovila EU, ki plujejo na območjih, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, bi bile pristojne posamezne države članice EU. Ocenjeno je bilo, da bi imela ta možnost negativne posledice za mednarodno verodostojnost EU in njeno sposobnost, da ima vodilno vlogo pri izboljšanju mednarodnega upravljanja ribolova. Ta možnost tudi pomeni, da bi EU opustila odgovornost, ki jo ima v okviru skupne ribiške politike.

Možnost 2: priporočila Generalne skupščine se presežejo in izvaja se prepoved, ki velja enostransko za plovila EU. Ocenjeno je bilo, da bi imela ta možnost precejšnje negativne gospodarske in družbene posledice za ladjevje EU. Prav tako je bilo ocenjeno, da bi s to možnostjo EU pokazala močno zavezanost k varstvu občutljivih morskih ekosistemov. Vendar ne bi bilo zagotovljeno, da bi bilo njeno prizadevanje uspešno, če bi druge države zastave še naprej dovoljevale ribolov, zaradi česar bi bilo težko upravičiti omejitve za ladjevje EU.

Možnost 3: jasna opredelitev politike in obvezujoča ureditev s predpisi o izvajanju priporočil Generalne skupščine. Ta možnost vključuje sprejetje posebnega ukrepa za izvajanje Resolucije s sprejetjem a) dokumenta o politiki s cilji in načrtovanimi ukrepi, s katerim se Komisija in EU zavežeta, da bosta v mednarodnih forumih upoštevali jasno strategijo; in b) uredbe o izvajanju ukrepov, ki jih priporoča Generalna skupščina v zvezi s plovili EU, ki plujejo na območjih, za katera niso pristojne regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Ocenjeno je bilo, da bi EU z odločitvijo za to možnost jasno pokazala zavezanost k uresničevanju cilja in okrepila svojo verodostojnost in sposobnost, da ima na mednarodni ravni vodilno vlogo. Ta možnost bo vplivala na nacionalne organe, ki so odgovorni za izvajanje teh predpisov, zlasti postopka predhodne ocene, omogočala pa bo tudi nadaljevanje ribolovnih dejavnosti, če bodo te prijazne okolju. Sistem je zato oblikovan tako, da zagotavlja varstvo občutljivih morskih ekosistemov.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

- Povzetek predlaganega ukrepa

Predlog upošteva zahtevo iz Uredbe (ES) št. 1627/94, da se za ribolovne dejavnosti s pridnenim orodjem, ki se izvajajo na območjih, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, izda ribolovno dovoljenje. Za izdajo tega dovoljenja mora organ izdaje države članice opraviti oceno možnih vplivov dejavnosti na občutljive morske ekosisteme in se prepričati, da ni nobene nevarnosti za resnejšo škodo. Ta ocena temelji na ribolovnih načrtih, ki jih predložijo izvajalci ribolova, in pregledu načrtov, ki ga opravi organ izdaje na podlagi razpoložljivih znanstvenih podatkov in mnenja o obstoju (ali verjetnem obstoju) zadevnih ekosistemov na predvidenem ribolovnem območju, da se zagotovi, da se načrtovane dejavnosti ne izvajajo na občutljivih območjih.

Dovoljenje je veljavno, če se ribolovne dejavnosti izvajajo v skladu z ribolovnimi načrti, pri čemer je treba zagotoviti nadzorne ukrepe za spremljanje njihove skladnosti (kar zajema tudi strogo spremljanje plovila s satelitom in opazovalce na krovu) ter določiti jasne pravne posledice v primeru neskladnosti (kar vključuje tudi „resne kršitve“ skupne ribiške politike). Predlog nadalje določa, da se morajo ribiška plovila umakniti z območij z občutljivimi ekosistemi, in postavlja previdnostno omejitev za globino, v kateri se lahko uporablja pridneno orodje (na največ 1 000 m), da se na vseh ribolovnih območjih zagotovi previdnostno zavarovano območje na podlagi globine. Končno sta v predlog vključena obvezno poročanje, ki zadeva države članice, in klavzula o pregledu dve leti po začetku veljavnosti.

- Pravna podlaga

Člen 37 Pogodbe ES.

- Načelo subsidiarnosti

Predlog je v izključni pristojnosti Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

- Načelo sorazmernosti

Predlog je skladen z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov.

Predlog temelji na uveljavljeni ureditvi, in sicer ureditvi iz Uredbe (ES) št. 1627/94, v skladu s katero so države članice odgovorne za izdajo posebnih ribolovnih dovoljenj, pri čemer zagotavlja skladnost in preglednost uporabe sistema po vsej Skupnosti. Predlog ne vzpostavlja nove ureditve dovoljenj, ampak temelji na pristopu, da je dovoljenje sredstvo za doseganje skladnosti z zahtevami glede tega, kako je treba izvajati ribolovne dejavnosti, da se prepreči uničenje občutljivih morskih ekosistemov.

Zdaj se od držav članic na podlagi pravil skupne ribiške politike ne zahteva, da opravijo predhodno oceno vplivov na okolje kot pogoj za pridobitev dovoljenja za katero koli ribolovno dejavnost. Izvajanje tega sistema v skladu z zahtevami Generalne skupščine bo zato vključevalo dodatno delovno obremenitev za te organe, tudi če je zadevni ribolov relativno omejen. Vendar so v predlogu določena merila za to oceno, predvsem uporaba znanstvenega mnenja, ki je na voljo državam članicam, in sedanjega sistema izdajanja dovoljenj običajno ne bo treba spreminjati. Postopek izdaje dovoljenja bo le bolje dokumentiran. To so minimalne zahteve, ki jih je treba vključiti v sistem, da se učinkovito odzove na pristop, o katerem se je dogovorila Generalna skupščina.

- Izbira instrumentov

Predlagani instrumenti: uredba.

Druga sredstva ne bi zadoščala iz naslednjega(-ih) razloga(-ov).

Skupna ribiška politika je področje izključne pristojnosti Skupnosti. Predpisi, sprejeti na ravni Skupnosti, morajo biti enotni in zavezujoči, da se prepreči, da bi v državah članicah hkrati obstajalo več različnih standardov. Zato je upravičeno, da se ukrepi vključijo v predlog uredbe.

4. PRORAčUNSKE POSLEDICE

Predlog nima posledic za proračun Skupnosti.

5. DODATNE INFORMACIJE

- Klavzula o pregledu/reviziji/časovni omejitvi veljavnosti

Predlog vključuje klavzulo o pregledu.

2007/0224 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o varstvu občutljivih morskih ekosistemov na odprtem morju pred škodljivimi vplivi orodja za pridneni ribolov

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Skupnost je podpisnica Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu in Sporazuma o uporabi določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib. Ti mednarodni instrumenti določajo, da države obvezno sodelujejo pri ohranjanju živih virov na odprtem morju neposredno ali prek ustreznih podregionalnih ali regionalnih organizacij ali dogovorov za upravljanje ribištva.

(2) Tudi če regionalne organizacije ali dogovori za upravljanje ribištva ne obstajajo, morajo države v skladu s pomorskim pravom v zvezi s svojimi državljani sprejeti ukrepe, ki so potrebni za ohranjanje živih virov na odprtem morju, vključno z varstvom občutljivih morskih ekosistemov pred škodljivimi vplivi ribolovnih dejavnosti.

(3) Člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike[3] določa, da se mora pri skupni ribiški politiki uporabljati previdnostni pristop pri sprejemanju ukrepov za zmanjšanje vpliva ribolovnih dejavnosti na morske ekosisteme. Člen 7 iste uredbe določa, da se lahko Komisija na podlagi utemeljene zahteve države članice ali na svojo pobudo odloči za nujne ukrepe, če obstaja dokaz o resni grožnji za ohranjevanje živih vodnih virov ali morski ekosistem zaradi ribolovnih dejavnosti in če se zahteva takojšnje ukrepanje.

(4) Skupnost si prizadeva ohranjati morske ekosisteme, kot so morski grebeni, podvodne gore, globokomorske korale, hidrotermalni vrelci in morsko dno s spužvami. Veliko znanstvenih podatkov kaže, da je neokrnjenost teh ekosistemov ogrožena zaradi ribolovnih dejavnosti, v katerih se uporablja pridneno orodje. Skupnost je že sprejela ukrepe za prepoved pridnenega ribolova v vodah Skupnosti s temi ekosistemi. Prav tako pomembna je bila njena vloga pri sprejetju podobnih ukrepov za odprto morje v pristojnosti vseh obstoječih regionalnih organizacij za upravljanje ribištva, ki so pooblaščene za urejanje pridnenega ribolova. Poleg tega je Skupnost dejavno sodelovala pri ustanovitvi novih organizacij in sklenitvi novih dogovorov, da bi vsa svetovna morja urejale ustrezne regionalne ureditve za ohranjanje in upravljanje ribištva. Vendar je za nekatera območja odprtega morja ustanovitev takšne organizacije zelo težka naloga.

(5) Z Resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov 61/105 z dne 8. decembra 2006[4] se je mednarodna skupnost strinjala, da je treba nujno sprejeti ukrepe za varstvo občutljivih morskih ekosistemov pred škodljivimi vplivi pridnenega ribolova s strogo ureditvijo tega ribolova, ki se doseže z regionalnimi dogovori za upravljanje ribištva ali za katero so pristojne regionalne organizacije za upravljanje ribištva ali zadevne države v zvezi s plovili, ki plujejo pod njihovo zastavo na območjih, ki niso v pristojnosti nobene takšne organizacije oziroma zanje ne velja noben takšen dogovor. Generalna skupščina je pripravila smernice v zvezi z vrsto ukrepov, ki jih je treba sprejeti za ta namen.

(6) Skupnost ima precejšnje ladjevje za pridneni ribolov na območjih, ki jih ne urejajo regionalne organizacije ali dogovori za upravljanje ribištva ter za katere kratkoročno ni mogoče ustanoviti takšne organizacije ali skleniti takšnega dogovora. Brez poseganja v stalna prizadevanja za odpravo pomanjkljivosti v zvezi s temi preostalimi območji v mednarodnem sistemu za upravljanje ribištva mora Skupnost izpolniti svoje obveznosti iz pomorskega prava v zvezi z ohranjanjem živih morskih virov na teh območjih in mora zato sprejeti ustrezne ukrepe v zvezi s tem ladjevjem. Pri sprejemanju teh ukrepov mora Skupnost delovati v skladu s smernicami Generalne skupščine iz Resolucije 61/105.

(7) Ključni del priporočil Generalne skupščine so ukrepi, „ … da se na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih podatkov oceni, ali bi imele posamezne dejavnosti pridnenega ribolova velik škodljiv vpliv na občutljive morske ekosisteme, ter da se te dejavnosti, če se na podlagi ocene ugotovi, da imajo velik škodljiv vpliv, upravljajo tako, da se takšen vpliv prepreči ali da se njihovo nadaljnje izvajanje ne dovoli“[5].

(8) Za izvajanje priporočila je potrebno, da se zadevnim ribiškim plovilom za ribolov izda posebno ribolovno dovoljenje v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1627/94 z dne 27. junija 1994 o splošnih določbah v zvezi s posebnimi ribolovnimi kartami[6] in Uredbo Komisije (ES) št. 2943/95 z dne 20. decembra 1995 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1627/94[7]. Poleg tega morajo biti za izdajo in veljavnost takšnega dovoljenja izpolnjeni posebni pogoji, ki zagotavljajo, da je bil vpliv dovoljenih ribolovnih dejavnosti ustrezno ocenjen in da se pri izvajanju ribolova ta ocena upošteva.

(9) Za izvajanje priporočil Generalne skupščine so potrebni tudi ustrezni ukrepi za njegovo spremljanje, da se zagotovi upoštevanje pogojev, v skladu s katerimi so dovoljenja izdana. Ti ukrepi vključujejo opazovalce na krovu in posebne določbe v zvezi z delovanjem satelitskih sistemov za spremljanje plovil v primeru tehničnih okvar ali nedelovanja sistema, ki dopolnjujejo določbe iz Uredbe Komisije (ES) št. 2244/2003 z dne 18. decembra 2003 o podrobnih pravilih v zvezi s satelitskimi sistemi za spremljanje plovil[8].

(10) Določanje občutljivih morskih ekosistemov na območjih, ki jih ne urejajo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, še poteka, pri čemer je v zvezi s tem na voljo relativno malo znanstvenih podatkov. Globinska meja za uporabo pridnenega orodja zagotavlja previdnostno varnostno mejo za globokomorske korale in spužve znotraj vodnega stebra. Razumna globinska meja za zagotovitev primerne stopnje varstva je globina 1 000 m, ki je hkrati združljiva z nadaljevanjem pridnenega ribolova na pridnene vrste, ki običajno živijo v manjši globini, kot sta oslič in ligenj. Ta globinska omejitev je v skladu s to uredbo združljiva tudi s postopnim oblikovanjem ukrepov za posamezna področja, katerih cilj je celovito varstvo območij z občutljivimi ekosistemi ali območij, kjer so taki ekosistemi mogoči.

(11) Kršitev posebnih pogojev, kot so pogoji v zvezi z omejitvijo globine, delovanjem sistema za spremljanje plovil in selitvijo dejavnosti v primeru nepredvidenega odkritja občutljivega morskega ekosistema, lahko takšnim ekosistemom povzroči nepopravljivo škodo in jo je zato treba vključiti na seznam resnih kršitev iz Uredbe Sveta (ES) št. 1447/1999 z dne 24. junija 1999 o seznamu načinov vedenja, ki resno kršijo pravila skupne ribiške politike[9].

(12) Skupnost je z Uredbo Sveta (ES) št. 2347/2002 o določitvi posebnih pogojev dostopa in z njimi povezanih pravil za ribolov globokomorskih staležev[10] uvedla posebno ureditev za upravljanje, ki velja za ribolov na globokomorske staleže. Zagotoviti je treba, da zahteve iz Uredbe (ES) št. 2347/2002 veljajo tudi za ribiška plovila Skupnosti, namenjena ribolovu na globokomorske staleže na območjih, kjer se ne uporabljajo veljavni mednarodni ukrepi ali dogovori za upravljanje –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Področje uporabe

1. Ta uredba se uporablja za ribiška plovila Skupnosti, ki izvajajo ribolovne dejavnosti s pridnenim orodjem na odprtem morju.

2. Ta uredba se ne uporablja za ribiška plovila Skupnosti, katerih ribolovna območja so na območjih:

1. za katera so pristojne regionalne organizacije za upravljanje ribištva ali za katera velja dogovor, ki ureja te ribolovne dejavnosti;

2. za katera poteka postopek za ustanovitev regionalne organizacije za upravljanje ribištva; kadar se udeleženci v tem postopku dogovorijo o uvedbi začasnih ukrepov za varstvo občutljivih morskih ekosistemov pred škodljivimi vplivi uporabe pridnenega orodja.

Člen 2

Opredelitve pojmov

V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „morski ekosistem“ pomeni dinamično celoto rastlinskih, živalskih združb in združb mikroorganizmov ter njihovega neživega okolja, ki vzajemno delujejo kot funkcionalna enota;

(b) „občutljivi morski ekosistem“ pomeni vsak morski ekosistem, katerega posebna struktura in funkcija bi bili na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih podatkov in previdnostnega načela verjetno ogroženi zaradi stresa, ki je posledica fizičnega stika s pridnenim orodjem med ribolovom, občutljivi morski sistemi so med drugim morski grebeni, podvodne gore, hidrotermalni vrelci ter globokomorske korale in morsko dno s spužvami;

(c) „pridneno orodje“ pomeni pridnene vlečne mreže, strgače, pridnene zabodne mreže, pridnene parangale, vrše in pasti.

Člen 3

Posebno ribolovno dovoljenje

1. Za opravljanje ribolovnih dejavnosti iz člena 1(1) morajo imeti ribiška plovila Skupnosti posebno ribolovno dovoljenje.

2. Posebno ribolovno dovoljenje se izda v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1627/94[11], pri čemer veljajo za njegovo izdajo pogoji iz te uredbe.

Člen 4

Pogoji za izdajo

1. Zahtevkom za posebno ribolovno dovoljenje iz člena 3(1) se priloži natančen ribolovni načrt, ki določa zlasti:

3. načrtovano mesto ribolova,

4. ciljne vrste,

5. globino, v kateri se bo uporabljalo orodje, in

6. konfiguracijo globinskega profila morskega dna na načrtovanem ribolovnem območju.

2. Pristojni organi izdajo posebno ribolovno dovoljenje, potem ko ocenijo možne vplive načrtovanih ribolovnih dejavnosti plovila in ugotovijo, da takšne dejavnosti verjetno ne bodo imele večjega škodljivega vpliva na občutljive morske ekosisteme.

3. Pri ocenjevanju iz odstavka 2 uporabljajo pristojni organi najboljše znanstvene podatke, ki so na voljo v zvezi z lokacijo občutljivih morskih ekosistemov na območjih, kjer zadevna ribiška plovila nameravajo loviti. Ti znanstveni podatki vključujejo podatke, na podlagi katerih se lahko oceni verjetnost za obstoj teh ekosistemov, kadar so ti podatki na voljo.

4. Pristojni organi pri ocenjevanju iz odstavka 2 uporabijo previdnostna merila. Kadar niso prepričani, ali je škodljiv vpliv velik, se odločijo, da je verjeten škodljiv vpliv na podlagi znanstvenega mnenja velik.

5. Kadar se na podlagi ocene ugotovi, da imajo lahko dejavnosti, ki se izvajajo v skladu s predloženim ribolovnim načrtom, velik škodljiv vpliv na občutljive morske ekosisteme, pristojni organi navedejo ocenjeno tveganje in vlagateljem omogočijo spremembo ribolovnega načrta, da se temu tveganju izognejo. Če takšnih sprememb ni, pristojni organi ne izdajo zahtevanega posebnega ribolovnega dovoljenja.

Člen 5

Pogoji veljavnosti

1. Posebno ribolovno dovoljenje iz člena 3(1) je veljavno med izvajanjem ribolovnega načrta, predloženega v skladu s členom 4(1), če so ribolovne dejavnosti ves čas v skladu s tem načrtom.

2. Kadar je zaradi okoliščin, na katere oseba, odgovorna za dejavnosti plovila, ne more vplivati, potrebna sprememba predloženih načrtov, oseba, odgovorna za dejavnosti plovila, to takoj sporoči pristojnim organom, pri čemer navede načrtovane spremembe k prvotnemu načrtu. Pristojni organi pregledajo te spremembe in veljavnost dovoljenja potrdijo le, če spremembe ne vključujejo selitve dejavnosti na območja z občutljivimi morskimi ekosistemi ali območja, kjer so taki ekosistemi mogoči.

Člen 6

Globinska meja

Uporaba pridnenega orodja v globini nad 1 000 m je prepovedana.

Člen 7

Nepredvideno odkritje občutljivih morskih ekosistemov

1. Kadar ribiško plovilo med ribolovnimi dejavnostmi odkrije občutljivi morski ekosistem, takoj preneha z ribolovom ali ribolova ne izvaja na zadevnem območju. Z ribolovom nadaljuje šele na nadomestnem območju, ki je vsaj 5 navtičnih milj stran od območja, na katerem je občutljivi morski ekosistem, ter ki je znotraj območja, predvidenega v ribolovnem načrtu iz člena 4(1).

2. Če plovilo na nadomestnem območju iz odstavka 1 znova odkrije občutljivi morski ekosistem, se ponovno premakne v skladu s pravili iz navedenega odstavka, dokler ne zapluje na območje, kjer ni nobenega občutljivega morskega ekosistema.

3. Ribiško plovilo pristojnim organom takoj prijavi vsak odkrit občutljivi morski ekosistem, pri čemer predloži natančne podatke o lastnostih, lokaciji in času ter vseh ostalih zadevnih okoliščinah odkritja takšnega ekosistema.

Člen 8

Območja prepovedi ribolova

1. Na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih podatkov o obstoju ali verjetnem obstoju občutljivega morskega ekosistema na območju, kjer lovijo ribiška plovila, države članice določijo območja, v katerih je ribolov s pridnenim orodjem prepovedan. Države članice začnejo takoj izvajati prepoved za svoja plovila in Komisiji predložijo poročilo v skladu s členom 13.

2. Komisija preveri te podatke brez poseganja v člen 7 Uredbe Sveta št. 2371/2002 in Svetu po potrebi predloži predloge za sprejetje ukrepov Skupnosti za varstvo teh območij. Komisija po potrebi obravnava tudi sprejetje takšnih ukrepov na lastno pobudo.

Člen 9

Sistem spremljanja plovil

1. Ne glede na člen 11(1) Uredbe Komisije (ES) št. 2244/2003 sporoči kapitan plovila v primeru tehnične okvare ali nedelovanja satelitske sledilne naprave, nameščene na krovu ribiškega plovila, državi članici zastave svoj geografski položaj vsaki dve uri.

2. Plovilo ostane po vrnitvi s plovbe v pristanišču, dokler se satelitska sledilna naprava ne popravi v skladu z zahtevami pristojnih organov.

Člen 10

Resne kršitve

1. Kadar se ribolovni načrt iz člena 4(1) v okoliščinah, drugačnih od okoliščin iz člena 5(2), ne upošteva, posebno ribolovno dovoljenje, izdano zadevnemu ribiškemu plovilu, preneha veljati. Vse ribolovne dejavnosti, ki se izvajajo potem, ko začne plovilo odstopati od ribolovnega načrta, se obravnavajo kot ribolov brez ribolovnega dovoljenja v smislu prve alinee odstavka C Priloge k Uredbi (ES) št. 1447/1999.

2. Ponavljajoči se primeri neizpolnjevanja obveznosti iz členov 6, 7 in 9 so v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1447/1999 resne kršitve pravil skupne ribiške politike.

Člen 11

Ribiška plovila za ribolov na globokomorske staleže

Za ribiška plovila Skupnosti iz člena 1(1), ki so namenjena ribolovu na globokomorske staleže, veljajo tudi zahteve iz Uredbe (ES) št. 2347/2002 z dne 16. decembra 2002.

Člen 12

Opazovalci

1. Vsaka država članica pošlje znanstvene opazovalce na plovila, za katera se izda posebno ribolovno dovoljenje iz člena 3(1). Opazovalci spremljajo ribolovne dejavnosti plovila ves čas izvajanja ribolovnega načrta iz člena 4(1).

2. Znanstveni opazovalec:

7. neodvisno beleži v ladijski dnevnik podatke o ulovu iz člena 6 Uredbe (EGS) št. 2847/93[12];

8. zabeleži vsak primer spremembe ribolovnega načrta iz člena 5(2);

9. dokumentira vsako nepredvideno odkritje občutljivih morskih ekosistemov iz člena 7, vključno z zbiranjem podatkov, ki se lahko uporabijo v zvezi z varstvom tega območja;

10. beleži globino, v kateri se uporablja orodje;

11. pristojnim organom zadevne države članice predloži poročilo v 20 dneh po koncu opazovalnega obdobja. Izvod tega poročila se pošlje Komisiji v 30 dneh po prejetju pisnega zahtevka.

3. Znanstveni opazovalec ni:

12. sorodnik kapitana plovila ali častnika, ki dela na plovilu, na katerega je poslan opazovalec;

13. zaposlen pri kapitanu plovila, na katerega je poslan;

14. zaposlen pri kapitanovem predstavniku;

15. zaposlen v družbi, ki jo nadzoruje kapitan ali njegov predstavnik;

16. sorodnik kapitanovega predstavnika.

Člen 13

Podatki

1. Države članice pošljejo Komisiji za vsako koledarsko polletje v treh mesecih po izteku zadevnega koledarskega polletja poročilo, ki zajema:

17. poleg izpolnjevanja zahtev iz člena 18 Uredbe (EGS) št. 2847/93 tudi podatke o ulovu ribiških plovil iz člena (1) na podlagi podatkov iz ladijskih dnevnikov, vključno s popolno evidenco ribolovnih dni zunaj pristanišča in poročili, ki jih predložijo znanstveni opazovalci, razčlenjenimi na četrtletja, vrsto orodja in vrste rib;

18. podatke, ali ribiška plovila iz člena 1(1) upoštevajo ribolovne načrte in zahteve iz členov 6, 7 in 8, ter podatke o ukrepih, sprejetih za odpravo in sankcioniranje primerov neskladnosti in resnih kršitev iz člena 10;

19. podatke, ali države članice izvajajo člen 8.

2. Komisija podatke iz odstavka 1, ki so vključena v poročilo, takoj posreduje ustreznim znanstvenim organom.

Člen 14

Spremljanje izvajanja

Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvajanju te uredbe do 30. junija 2010. Temu poročilu se po potrebi priložijo predlogi sprememb k tej uredbi.

Člen 15

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] UL C , , str. .

[2] UL C , , str. .

[3] UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

[4] Resolucija Generalne skupščine 61/105 o trajnostnem ribolovu, vključno s Sporazumom iz leta 1995 o uporabi določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib, ter podobni dokumenti.

[5] Resolucija št. 61/105, odstavek 83(a).

[6] UL L 171, 6.7.1994, str. 7.

[7] UL L 308, 21.12.1995, str. 15.

[8] UL L 333, 20.12.2003, str. 17.

[9] UL L 167, 2.7.1999, str. 5.

[10] UL L 351, 28.12.2002, str. 6.

[11] UL L 171, 6.7.1994, str. 7.

[12] UL L 261, 20.10.1993, kakor je bila spremenjena.