10.

POZIVA države članice, naj: a) v ciklu obvladovanja nesreč upoštevajo tveganja, povezana s podnebnimi spremembami, na primer z izkoriščanjem orodij, ki sta jih skupaj vzpostavili Komisija in Evropska agencija za okolje, kot je platforma Climate-ADAPT; b) spodbujajo delo in raziskave o tem, kako bi bilo mogoče pregledati učinke podnebnih sprememb in jih vključiti v njihove sisteme za obvladovanje tveganja nesreč; takšno delo in raziskave vključijo v nacionalno oceno tveganja držav članic, razvoj ocene zmogljivosti obvladovanja tveganja in izboljšanje načrtovanja obvladovanja tveganja nesreč iz člena 6 Sklepa št. 1313/2013/EU o mehanizmu Unije na področju civilne zaščite; c) podpirajo in združujejo raziskave in inovacije za izboljšanje nacionalnih zmogljivosti civilne zaščite v okviru podnebnih sprememb, zlasti prek mreže znanja za evropsko civilno zaščito (v nadaljnjem besedilu: mreža znanja), in v tem okviru prek centrov odličnosti, univerz, raziskovalcev in tematskih skupnosti ali strokovnih centrov; d) spodbujajo naložbe v raziskave in inovacije na področju civilne zaščite v okviru podnebnih sprememb ter mobilizirajo ustrezna evropska sredstva; e) razvijejo ustrezne ukrepe za preprečevanje in pripravljenost, vključno z zagotavljanjem razpoložljivosti zadostnih zmogljivosti, usmerjenih v tveganja, ki so posledica podnebnih sprememb, kot so gozdni požari in poplave, ki pomenijo vse večje tveganje za državljane in državljanke Unije; f) v zvezi s tem si prizadevajo za razvoj zmogljivosti evropskega nabora civilne zaščite in rescEU, ki med drugim temeljijo na sedanjih in v prihodnost usmerjenih scenarijih iz člena 10 Sklepa št. 1313/2013/EU, ob upoštevanju ugotovljenih in nastajajočih tveganj ter splošnih zmogljivosti in vrzeli na ravni Unije, zlasti na področju gašenja gozdnih požarov iz zraka, kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih nesreč, nujne medicinske pomoči ter prevoza, logistike in zatočišča; g) poskrbijo, da bodo operacije civilne zaščite bolj zelene in trajnostne v vseh fazah cikla obvladovanja nesreč, ter spodbujajo raziskave, inovacije in izmenjavo znanja; h) pri pomoči, zagotovljeni v okviru mehanizma Unije na področju civilne zaščite, upoštevajo vplive na okolje in podnebne spremembe, zlasti z združevanjem virov, kjer je to primerno; i) podpirajo pripravljenost in odpornost prebivalstva, izpostavljenega tveganjem, povezanim s podnebnimi spremembami, s posebnimi informacijami, izobraževanjem, usposabljanjem in vajami, ki lahko vključujejo nacionalno in podnacionalno raven ter celo čezmejno razsežnost, pri čemer se posebna pozornost nameni posebej ranljivim osebam; j) okrepijo prostovoljske organizacije kot sestavni del civilne zaščite; k) v zvezi s tem razmislijo o vključitvi spontanih pobud v odzivne ukrepe, kjer je to primerno in v sodelovanju z lokalnimi organi; l) poudarjajo pomen prispevka državljanov in državljank k njihovi varnosti in odpornosti ter spodbujajo vse pobude, katerih cilj je ovrednotiti, priznati in po potrebi s pravnim okvirom spodbujati njihovo dejavno udeležbo v prostovoljnih ukrepih in ureditvah za odzivanje na nesreče; m) v zvezi s tem upoštevajo posebno vlogo mladih; n) spodbujajo državljane in državljanke, ki dejavno sodelujejo kot akterji svoje varnosti in odpornosti ali kot člani nacionalnih ali lokalnih civilnih struktur, ki prispevajo k civilni zaščiti, in sicer z naslednjimi tremi razsežnostmi: i) opozarjanje: pojasnitev vloge in odgovornosti različnih institucij pri izdajanju ciljno usmerjenih opozoril prizadetim osebam, tudi z uporabo sodobnih informacijskih in komunikacijskih tehnologij; ii) zagotavljanje informacij: ozaveščanje javnosti o s tem povezanih tveganjih, zlasti na območjih, ki so najbolj izpostavljena posledicam podnebnih sprememb, z razširjanjem informacij javnosti in organizacijo dejavnosti usposabljanja, tudi na prostovoljni osnovi; iii) mobilizacija: spodbujanje mrež državljanov in državljank, združenj ter prostovoljcev in prostovoljk, ki sodelujejo pri pobudah za preprečevanje tveganj, odzivanju na nesreče in usposabljanju za prvo pomoč; o) upoštevajo pomen dolgoročnih izrednih razmer in vse večja tveganja, ki jih lahko pomenijo za sisteme civilne zaščite na nacionalni in evropski ravni; p) preučijo vpliv podnebnih sprememb v mednarodnih ukrepih civilne zaščite, in sicer s krepitvijo sodelovanja ter podpiranjem obvladovanja nesreč in kriz;