POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU v skladu s členom 12(5) Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok /* COM/2014/0551 final */





POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU v skladu s členom 12(5) Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok[1] 1. Uvod Komisija predstavi poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu do 30. junija 2014 v skladu s členom 12(5) Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok (v nadaljnjem besedilu: uredba). To poročilo vsebuje pregled ocene izvajanja določb uredbe, ki temelji na letnih poročilih, ki jih predložijo države članice, z namenom ovrednotiti „izvajanje in učinke“ uredbe. 2. Namen Uredbe (EU) št. 1210/2010 2.1 Splošno Uredba Sveta (ES) št. 1338/2001[2] z namenom, da bi se izboljšala zaščita eura pred ponarejanjem, določa, da morajo kreditne institucije in drugi ponudniki plačilnih storitev v okviru svojih plačilnih dejavnosti, kot tudi vse druge ustanove, ki sodelujejo pri obdelavi bankovcev in kovancev ter njihovi distribuciji v javnosti (v nadaljnjem besedilu: institucije), zagotoviti, da se preveri pristnost eurobankovcev in eurokovancev, ki so jih prejeli in jih nameravajo znova dati v obtok, ter da se tako odkriti ponaredki umaknejo iz obtoka. Za kovance je ta obveznost podrobneje opredeljena v Uredbi (EU) št. 1210/2010[3]. Namen uredbe je zagotoviti učinkovito in enotno preverjanje pristnosti eurokovancev v celotnem euroobmočju, zato uvaja zavezujoča pravila za izvajanje skupnih postopkov preverjanja pristnosti eurokovancev v obtoku ter za izvajanje mehanizmov nadzora postopkov preverjanja, ki jih izvajajo nacionalni organi. Postopek preverjanja pristnosti je zasnovan tako, da se z njim preveri, ali so eurokovanci pristni in primerni za obtok. Uredba določa, da se obveznost preverjanja pristnosti izvaja z napravami za razvrščanje kovancev ali tako, da jo izvaja usposobljeno osebje. Po izvedenem postopku preverjanja pristnosti se vsi kovanci, pri katerih obstaja sum, da so ponarejeni, in kovanci, ki so neprimerni za obtok, pošljejo nacionalnemu analitskemu centru za kovance (v nadaljnjem besedilu: center CNAC)[4] ali drugemu organu, ki ga imenuje zadevna država članica. Uredba določa zahtevano testiranje naprav za razvrščanje kovancev, pravila za ravnanje z eurokovanci, neprimernimi za obtok, in mehanizme nadzora, ki jih morajo države članice uvesti, da bi zagotovile, da institucije izpolnjujejo svoje obveznosti preverjanja pristnosti. Poleg tega uredba vsebuje pravila o obveznosti umika neprimernih kovancev iz obtoka. Evropski tehnični in znanstveni center (v nadaljnjem besedilu: center ETSC), ki je bil ustanovljen s Odločbo Komisije 2005/37/ES[5], določa smernice za izvajanje uredbe (v nadaljnjem besedilu: smernice ETSC), katerih namen je zagotoviti enotno tehnično izvajanje v skladu s členom 7 uredbe. 2.2 Poročila v skladu z Uredba (EU) št. 1210/2010 Države članice Komisiji vsako leto predložijo poročila o svojih dejavnostih glede preverjanja pristnosti eurokovancev v skladu s členom 12(1). Informacije, ki se posredujejo v teh poročilih, vključujejo število opravljenih pregledov in preizkušenih naprav za razvrščanje kovancev, rezultate preizkusov, količino kovancev, razvrščenih s temi napravami, količino analiziranih kovancev, pri katerih obstaja sum, da so ponarejeni, in količino povrnjenih eurokovancev, ki so neprimerni za obtok, kakor tudi podrobnosti o vseh odstopanjih, ki jih v skladu z uredbo izvajajo države članice. Komisija v skladu s členom 12(4) Ekonomsko-finančnemu odboru predloži letno poročilo o tem, kako se razvija preverjanje pristnosti eurokovancev in eurokovancev, neprimernih za obtok, ter o rezultatih v zvezi s tem, poročilo pa temelji na letnih poročilih, ki jih predložijo države članice. Junija 2014 je Komisija (OLAF) predložila svoje prvo poročilo Ekonomsko-finančnemu odboru za leto 2012[6]. To poročilo se predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v skladu s členom 12(5), osredotoča pa se na izvajanje in učinke uredbe in po potrebi se mu priložijo zakonodajni predlogi. 3. Izvajanje in učinki Uredbe (EU) št. 1210/2010 3.1 Metoda ocenjevanja Komisija (OLAF) se v tem poročilu opira na naslednje vire informacij: letna poročila, ki jih je prejela od držav članic v letih 2012 in 2013; letno poročilo Komisije, predloženo Ekonomsko-finančnemu odboru, ki se nanaša na leto 2012; vprašalnik, poslan vsem državam članicam, da se pojasni obseg izvajanja uredbe[7]. Ključne določbe uredbe o preverjanju pristnosti veljajo od 1. januarja 2012. Komisija glede na omejene izkušnje z izvajanjem uredbe to poročilo šteje kot predhodno oceno v okviru letnih poročil in vprašalnika. Glavni vidiki ocene so povzeti v naslednjem oddelku. 3.2 Analiza prispevkov držav članic Večina držav članic uredbo izvaja od začetka njene veljavnosti januarja 2012, vendar pa je Finska, Luksemburg in Irska še vedno ne izvajajo v celoti. Italija je navedla, da učinkovito izvaja le Poglavje III uredbe, da pa je v pripravi nacionalni odlok, s katerim bo omogočeno popolno izvajanje uredbe. Na osnovi poročila Komisije Ekonomsko-finančnemu odboru za leto 2012 ter prispevkov držav članic za leto 2013 je mogoče opaziti naslednje trende. Preverjena je pristnost vse večjega števila kovancev (v letu 2013 je bila preverjena pristnost več kot 10 milijard eurokovancev[8]). Število razvrščenih kovancev za tri najvišje apoene se je v letu 2013 povečalo za 6 %[9]. Število kontrol, ki so jih izvedle države članice, je tudi naraslo, prav tako pa število preizkušenih naprav za razvrščanje kovancev[10]. Poleg tega je večje tudi število naprav, ki veljajo za skladne (tj. ki so uspešno prestale preizkus odkrivanja ponaredkov, kot je določeno v členu 4(1)); zato se je število neskladnih naprav zmanjšalo. 3.2.1 Člen 3 o preverjanju pristnosti eurokovancev Člen 3 vključuje osnovno obveznost institucij, da preverjajo pristnost bodisi z uporabo naprav za razvrščanje kovancev, bodisi tako, da to nalogo izvaja usposobljeno osebje. Večina držav članic je poročala, da institucije obveznost preverjanja pristnosti izvajajo pretežno z uporabo naprav za razvrščanje kovancev, v manjši meri pa preverjanje izvaja usposobljeno osebje. Na Slovaškem, Nizozemskem, Portugalskem, Malti, Irskem in v Avstriji se ta postopek izvaja izključno z uporabo naprav za razvrščanje kovancev[11]. Večina držav članic je potrdila, da se kovanci, pri katerih obstaja sum, da so ponarejeni, pošlje centrom CNAC. 3.2.2 Člen 4 in 5 o zahtevanem testiranju in prilagoditvi naprav za razvrščanje kovancev Člen 4 vsebuje zahteve o testiranju naprav za razvrščanje, s katerimi se preverja pristnost kovancev. Pomembna naloga centra ETSC[12] je skrb, da se v euroobmočju za odkrivanje ponarejenih eurokovancev uporabljajo samo naprave, ki lahko odkrijejo ponaredke eura. Center ETSC objavlja seznam naprav, ki so prestale preizkus odkrivanja ponaredkov, na spletnem mestu Komisije (OLAF) iz člena 5(2) uredbe. Za vse države članice, razen za Grčijo[13], je na spletnem mestu Komisije (OLAF) objavljen seznam naprav, ki jih uporabljajo institucije. V skladu s členom 5 morajo preizkus naprav za razvrščanje kovancev izvesti imenovani nacionalni organi. Večina držav članic je imenovala centre CNAC za izvajanje preizkusov odkrivanja ponaredkov. Za odkrivanje novih vrst ponaredkov je treba naprave prilagoditi. Zato center ETSC v sodelovanju z zadevnimi zainteresiranimi stranmi redno pregleduje sklop preizkusov, ki se uporabljajo za vzdrževanje zmožnosti naprav za razvrščanje kovancev za odkrivanje ponaredkov. 3.2.3 Člen 6 o nadzoru, ki ga opravljajo države članice Člen 6 vsebuje zahtevo, da države članice vsako leto opravijo preglede v prostorih institucij, in določa, kako naj se ti pregledi izvajajo. Večina držav članic je poročala, da se pregledi v prostorih institucij izvajajo v skladu s členom 6 uredbe, Italija, Luksemburg, Grčija, Malta in Finska[14] pa so poročale, da še niso opravile nobenega pregleda. Na podlagi prejetih informacij se zdi, da države članice lahko dosežejo odstotni delež naprav za razvrščanje kovancev, ki jih je treba preizkusiti, kakor je določen v členu 6(3). Na podlagi pregledov v prostorih institucij je večina držav članic odgovorila, da je eden od glavnih razlogov za neizpolnjevanje uredbe neuspeh na preizkusu odkrivanja ponaredkov[15]. Zgodi se na primer, da naprave za razvrščanje kovancev ne zavrnejo poznanih vrst ponarejenih eurokovancev in eurokovancev, ki so neprimerni za obtok. Drugi razlogi za neskladnost, ki jih navajajo države članice, so med drugim pomanjkanje postopkov notranjega nadzora[16] in pomanjkanje usposobljenega osebja[17]. 3.2.4 Člen 8 o umiku in povračilu eurokovancev, neprimernih za obtok Člen 8 uredbe zahteva, da se eurokovanci, neprimerni za obtok, umaknejo iz obtoka ter fizično in trajno uničijo. Vse države članice so poročale, da se odkriti neprimerni kovanci umaknejo iz obtoka v skladu s členom 8(1) in povrnejo v skladu s členom 8(2). Večina držav članic, z izjemo Slovenije in Estonije[18], je navedla, da se kovanci, neprimerni za obtok, uničijo. Komisija je pozvala delovno skupino direktorjev kovnic (MDWG)[19], naj izvede študijo o dobrih praksah v zvezi z demonetizacijo neprimernih kovancev[20], da bi državam članicam pomagala pri učinkovitem izvrševanju določb uredbe o uničenju izločenih neprimernih kovancev. 3.2.5 Člen 9 o taksah za stroške postopka in člen 10 o pakiranju eurokovancev, neprimernih za obtok Člen 9 uredbe predvideva prožen sistem taks v zvezi s povračilom in nadomestitvijo eurokovancev, neprimernih za obtok. Večina držav članic nima taks za povračilo ali nadomestitev neprimernih kovancev, nekatere pa v skladu s členom 9(1) takso za stroške postopka odbijejo od povračila neprimernih kovancev[21]. Člen 10(1) uredbe določa zahteve o pakiranju kovancev, neprimernih za obtok, ki se predložijo za povračilo ali nadomestitev. Večina držav članic poroča, da se, kadar se za obtok neprimerni kovanci predložijo za povračilo, upoštevajo zahteve po standardizirani embalaži[22]. Nekatere države članice so poročale, da uporabljajo odstopanje iz člena 10(2) in glede embalaže upoštevajo drugačne zahteve iz svojih nacionalnih predpisov[23]. 3.2.6 Člen 11 o pregledu eurokovancev, neprimernih za obtok Člen 11 določa smernice v zvezi s pregledi za obtok neprimernih kovancev, ki se predložijo v pregled, ter možnost držav članic, da sprejmejo nadaljnje ukrepe. Večina držav članic je navedla, da izvaja nacionalni postopek za pregled eurokovancev, neprimernih za obtok, v skladu s členom 11(1) uredbe[24]. Vendar je nekaj držav članic v skladu s členom 11(3) in z namenom, da se zaščiti zdravje uslužbencev institucij, ki sodelujejo pri pregledu neprimernih kovancev, sprejelo nadaljnje ukrepe za predložitev kovancev[25]. 3.2.7 Člen 12 o poročanju, komunikaciji in ocenjevanju Člen 12 vsebuje pravila o poročanju institucij, držav članic in Komisije. Države članice ne izpolnjujejo povsem svoje obveznosti poročanja, kot je določena v členu 12(1) uredbe in v smernicah ETSC. Komisija je svoje poročilo Ekonomsko-finančnemu odboru za leto 2012 sklenila z ugotovitvijo, da je treba obveznost poročanja nekoliko spremeniti, da bo Komisija imela celovit pregled nad postopki preverjanja pristnosti, ki so jih uvedle države članice. Poročila držav članic še niso dosegla želene ravni pravočasnosti, popolnosti in enotnosti. Razen Estonije in Italije[26] večina držav članic poroča, da institucije na zadovoljiv način upoštevajo zahteve iz člena 12(2). Večina držav članic je poročala o skladnosti z zahtevo iz člena 12(3) o zagotavljanju razpoložljivosti informacij o organih, imenovanih za povračila ali nadomestitve eurokovancev, na spletnih mestih ali v drugih ustreznih objavah[27]. 3.2.8 Člen 13 o kaznih Člen 13 zahteva, da države članice določijo pravila o učinkovitih, sorazmernih in odvračalnih ukrepih, potrebnih za izvajanje uredbe. Večina držav članic je navedla, da so že izvedle upravne sankcije za kršitve uredbe, vključno z denarnimi kaznimi ali drugimi upravnimi ukrepi, kot je odvzem dovoljenja za pregled kovancev[28]. 4. Sklepne ugotovitve 4.1 Splošno Na podlagi informacij, ki so jih sporočile države članice, v večini držav članic euroobmočja institucije izvajajo postopek preverjanja pristnosti. Za vse države članice je ugotovljen obstoj imenovanih nacionalnih organov iz členov 2(c) in 3(2). Naprave za razvrščanje kovancev imajo bistveno vlogo v postopku preverjanja pristnosti in njihovo prilagajanje se izvaja v skladu z uredbo. Večina držav članic euroobmočja izvaja nadzor nad pravilnim izvajanjem obveznosti institucij glede preverjanja pristnosti. Vse države članice euroobmočja izpolnjujejo zahtevo o umiku kovancev, neprimernih za obtok. Razmisliti bi veljalo o nekaterih izboljšavah glede obravnave neprimernih kovancev, ki jih države članice umaknejo iz obtoka. 4.2 Ocena morebitne spremembe Uredbe (EU) št. 1210/2010 Glede na doslej skromne izkušnje na področju izvajanja uredbe je na tej stopnji prezgodaj za zakonodajni predlog[29]. Obveznost poročanja držav članic je treba še nekoliko izboljšati, da bo Komisija imela celovit pregled nad postopki preverjanja pristnosti, ki so jih uvedle države članice. Zato bo morala Komisija (OLAF) nadalje oceniti ustreznost morebitne spremembe uredbe. Vendar so nekatere države članice že opredelile nekaj področij, na katerih je potrebno izboljšanje, in ta so povzeta v nadaljevanju[30]: Člen 3 Predlagano je bilo, naj se spremeni člen 3(1) uredbe in uvede dodatna kategorija naprav, ki bi se lahko poleg člena 3(1)(a) in (1)(b) uporabljala za izpolnjevanje obveznosti preverjanja pristnosti[31]. Člen 6 Predlagano je bilo, da bi bilo treba količino kovancev, ki jih pregledajo nacionalni organi v prostorih centralnih bank, ki se trenutno ne štejejo za institucije, upoštevati pri oceni skladnosti z odstotnim deležem 25 % iz člena 6(3). Predlagano je bilo tudi, da bi bilo treba letno skladnost namesto s številom preizkušenih naprav za razvrščanje kovancev povezati s številom pregledanih institucij[32]. Po drugi strani pa je bilo predlagano, da bi bila pravila za načrtovanje in izvajanje letnih pregledov v prostorih institucij lahko manj podrobna. Člen 8 Predlagano je bilo, naj se glede na različne nacionalne prakse preuči nadaljnje usklajevanje pogojev za povračilo neprimernih kovancev, kot so določeni v členu 8(2) uredbe. 4.3 Nadaljnji razvoj Ob upoštevanju zgoraj navedenega bo Komisija (OLAF) izvedla dodatno oceno. Na podlagi svoje presoje bo z zainteresiranimi stranmi razpravljala o nadaljnjem razvoju. Med drugim bi bilo mogoče spremeniti uredbo ali pojasniti smernice ETSC. Ta ocena bo temeljila na razpravah, na primer v okviru skupine izvedencev pri Komisiji (CCEG[33]). Komisija se bo pri poročanju o doseženem napredku opirala na prihodnja letna poročila iz člena 12(4). [1] UL L 339, 22.12.2010, str. 5. [2] UL L 181, 4.7.2001, str. 6. [3] Postopek preverjanja pristnosti eurobankovcev je podrobneje opisan v Sklepu Evropske centralne banke ECB/2010/14, UL L 267, 9.10.2010, str. 1. [4] V skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1338/2001, centre CNAC ustanovijo ali imenujejo države članice. [5] Odločba Komisije z dne 29. oktobra 2004 o ustanovitvi Evropskega tehničnega in znanstvenega centra (ETSC) in o določitvi koordinacije tehničnih ukrepov za zaščito eurokovancev proti ponarejanju (UL L 19, 21.1.2005, str. 73). [6] COM(2014) 277. [7] Priloga I. [8] Priloga II – Diagram 1. [9] Vendar pa se je zmanjšala količina kovancev, razvrščenih z napravami za razvrščanje, ki so jih države članice preizkusile, kar je mogoče razložiti z uporabo načela rotacije pri odločanju, katere naprave za razvrščanje kovancev je treba preizkusiti, kot je določeno v členu 6(3). [10] Priloga II – Diagram 2. [11] Na podlagi odgovorov držav članic na vprašalnik. Italija, Francija in Finska niso zagotovile povratnih informacij glede tega vprašanja. [12] Center ETSC je ustanovljen znotraj Komisije v Bruslju in je priključen uradu OLAF (člen 1 Odločbe Komisije 2005/37/ES, UL L 19, 21.1.2005, str. 73). [13] Grčija navaja, da v seznamu na spletnem mestu Komisije (OLAF) ni naveden nobeden od strojev v uporabi, saj ji je bilo v skladu s členom 4(2) odobreno posebno odstopanje. [14] Finska ni predložila poročila za leto 2012, kot določa člen 12(1). [15] DE, CY, EE, NL, PT, BE, FR in IE. [16] NL, FR, SP in IE. [17] CY. [18] Slovenija in Estonija sta v vprašalniku odgovorili, hranita eurokovance, neprimerne za obtok. To je zato, ker je količina kovancev, neprimernih za obtok, v obeh državah članicah relativno majhna. [19] Delovna skupina direktorjev kovnic (MDWG) je neformalno združenje kovničarjev iz držav članic EU, ki deluje z mandatom pododbora za eurokovance (ta pa deluje v okviru Ekonomsko-finančnega odbora). [20] MDWG je potrdil izsledke študije in priporočil prakso, ki se je izkazala za najboljšo. [21] V CY, SK, HR, BE, LU, MT, IE in AT se taksa za stroške postopka odšteje od povračila neprimernih kovancev. [22] Razen FI, DK, SK, EE in FR. [23] DE, CY, NL in SP so navedle, da izvajajo odstopanja iz člena 10(2) uredbe. [24] DK, NL, FR, LU in MT so navedli, da nimajo postopka za pregled eurokovancev, neprimernih za obtok. [25] DE, BE, IT in LU. [26] V Italiji je v pripravi nacionalni odlok, ki bo določil za institucije zavezujoča pravila glede poročanja in komunikacije. [27] Razen EE, LV in FI. [28] Razen FI, DK, EE, IE in LU. [29] Poročilu se lahko, če je ustrezno, priložijo zakonodajni predlogi o podrobnejšem nadaljnjem izvajanju uredbe ali o njenih spremembah, zlasti v zvezi s členoma 6 in 8, kot določa člen 12(5) uredbe. [30] Ti predlogi so bili predloženi v okviru vprašalnika, ki so ga predložili centri CNAC. [31] Predlaga se naslednje besedilo: „(c) uporabo naprav ali avtomatov za menjavo kovancev in polaganje kovancev, ki ponarejene, sumljive in neprimerne kovance izločijo ter zadržijo“. [32] Predlaga se naslednje besedilo: „v vsaki državi članici se letno pregleda tolikšno število mest pregleda kovancev, da količina eurokovancev, ki se na teh mestih mehanično pregledajo v navedenem letu, ustreza vsaj 25 % neto seštete skupne količine kovancev, ki jih je ta država članica izdajala od uvedbe eurokovancev do konca predhodnega leta; količina razvrščenih eurokovancev, ki se uporabi za izračun letne skladnosti z deležem 25 % je lahko dejanski podatek iz prejšnjega leta ali ocenjena vrednost na podlagi podatkov, ki jih prijavijo institucije za prvo polovico leta“. [33] Skupina izvedencev za boj proti ponarejanju kovancev (CCEG) se običajno sestaja dvakrat letno in razpravlja o tehničnih vprašanjih v zvezi s ponarejanjem eurokovancev. Razpravlja tudi o stanju ponarejanja eurokovancev in dejavnostih centrov CNAC v državah članicah, podobnosti medalj ali žetonov eurokovancem ter izvajanju postopkov preverjanja pristnosti kovancev. Diagram 1 Diagram 2 Vprašalnik o izvajanju Uredbe (EU) št. 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010. Polja, označena z *, so obvezna. Ta vprašalnik je namenjen spremljanju in ocenjevanju izvajanja Uredbe (EU) 1210/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o preverjanju pristnosti eurokovancev in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok. Polja s podatki za identifikacijo Država* Organizacija* Kontaktni podatki (e-naslov in telefonska številka)* Vprašalnik Ali se Uredba (EU) 1210/2010 v vaši državi izvaja?* Da Ne Kdaj? Navedite vir nacionalne zakonodaje (če ta obstaja)* Če ne, kdaj se bo Uredba (EU) 1210/2010 začela izvajati?* Kolikšen odstotek postopka za preverjanje pristnosti se izvaja z uporabo naprav za razvrščanje kovancev in kolikšen odstotek izvaja usposobljeno osebje? (Člen 3(1))* Ali se kovanci, pri katerih obstaja sum, da so ponarejeni, pošljejo imenovanim nacionalnim organom? (Člen 3(2)* Da Ne So naprave, ki jih uporabljajo institucije, navedene na seznamu na spletnem mestu iz člena 5(2)? (Člen 4)* Da Ne Če ne, kolikšen odstotni delež ni naveden?* Kolikšen odstotni delež naprav od 1. 1. 2015 ne bo v skladu z Uredbo, ker bo odstopanje prenehalo veljati? (Člen 4(2))* Kje se izvaja preizkus odkrivanja ponaredkov v zvezi s prilagajanjem naprav za razvrščanje kovancev? (Člen 5)* V prostorih centra CNAC V prostorih proizvajalca Na drugih mestih Navedite, kje.* Ali se v vaši državi izvajajo pregledi v prostorih institucij? (Člen 6)* Da Ne Če ne, kateri so poglavitni razlogi, da se pregledi v prostorih institucij ne izvajajo? (Člen 6(2))* Ali obstajajo kake težave glede števila naprav za razvrščanje kovancev, ki jih je treba preizkusiti v zvezi s količino eurokovancev, ki jih se razvrstijo s temi napravami? (Člen 6(3)).* Kateri so poglavitni razlogi neskladnosti z Uredbo glede pregledov v prostorih institucij? (Člen 6(6))* Odsotnost pisne politike z navodili Neustrezna dodelitev človeških virov Odsotnost pisne politike glede predložitve ponarejenih/neustreznih kovancev Odsotnost postopkov notranjega nadzora Neuspeh na preizkusu odkrivanja ponaredkov Drugi razlogi Navedite* Ali se neprimerni kovanci umaknejo iz obtoka? (Člen 8)* Da Ne Kako? Kateri postopki so vzpostavljeni? (Člen 8 (2))* Koliko neprimernih kovancev je bilo umaknjenih v letu 2013? Navedite številke.* Ali se neprimerni kovanci povrnejo?* Da Ne Navedite številke.* Ali se neprimerni kovanci uničijo?* Da Ne Navedite informacije o postopku in metodologiji uničenja. (Člen 8(3)).* Ali se takse za stroške postopka odbijejo od zneska, ki se povrne za neprimerne kovance? (Člen 9)* Da Ne Kako se postopek izvaja?* Ali obstajajo izjeme? Navedite, katere.* Kolikšen je najvišji možni znesek za povračilo (če obstaja)?* Ali se, kadar se kovanci, neprimerni za obtok, predložijo za povračilo, upoštevajo zahteve po standardizirani embalaži? (Člen 10(1))* Da Ne Kakšni postopki pakiranja so vzpostavljeni za povračilo neprimernih kovancev? Pojasnite.* Ali se izvajajo odstopanja iz člena 10(2)?* Ali obstaja postopek za preverjanje eurokovancev, neprimernih za obtok? (Člen 11(1))* Da Ne Kakšne zahteve so zanj določene?* Ali so bili sprejeti ukrepi za primer predložitve kovancev iz člena 11(3)?* Kateri organ je pristojen za poročanje Evropski komisiji? (Člen 12)* Ali institucije na zadovoljiv način upoštevajo to zahtevo? (Člen 12(2)). Ali se izvajajo kazni za kršitve Uredbe (EU) št. 1210/2010? (Člen 13)* Da Ne Kateri organi so odgovorni za uporabo?* Kakšne vrste kazni so vzpostavljene?*