POROČILO KOMISIJE

LETNO POROČILO ZA LETO 2011 O ODNOSIH MED EVROPSKO KOMISIJO IN NACIONALNIMI PARLAMENTI

1. Uvod

To sedmo letno poročilo o odnosih med Komisijo in nacionalnimi parlamenti je osredotočeno na politični dialog z nacionalnimi parlamenti v širšem pomenu. Zajema vse relevantne oblike sodelovanja ter izmenjave informacij in mnenj med Komisijo in nacionalnimi parlamenti. Posebni vidiki v zvezi z mehanizmom za preverjanje subsidiarnosti (prek katerega nacionalni parlamenti preverjajo, ali so osnutki zakonodajnih aktov skladni z načelom subsidiarnosti) so obravnavani v letnem poročilu o subsidiarnosti in sorazmernosti, ki je objavljeno vzporedno[1] in ga je zato treba obravnavati kot dopolnilo k temu poročilu.

Politični dialog med Komisijo in nacionalnimi parlamenti obsega stalno razpravo o delovnem programu Komisije in političnih prednostnih nalogah EU, pisno izmenjavo mnenj o posebnih dokumentih Komisije (zakonodajnih ali drugih) ter razprave o številnih političnih vprašanjih v okviru Konference odborov za evropske zadeve (COSAC) in skupnih parlamentarnih sestankov, medparlamentarnih sestankov odborov in sestankov skupnega odbora. Zajema tudi vse več dvostranskih stikov na upravni ali politični ravni, vključno s številnimi obiski komisarjev pri nacionalnih parlamentih. Dejstvo, da so v letu 2011 skoraj vsi nacionalni parlamenti poslali svoje stalne predstavnike v Bruselj, je bistvenega pomena pri krepitvi tega posebnega vidika političnega dialoga.

Leta 2010 so bili odnosi Komisije z nacionalnimi parlamenti še vedno pretežno omejeni na začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe. Poudarek je bil na implementaciji novih določb Pogodbe, zlasti novega mehanizma za preverjanje subsidiarnosti. Nacionalni parlamenti so prilagodili svoje postopke preverjanja in politično osredotočenost.

Leta 2011 je te odnose zaznamovala naraščajoča gospodarska, družbena in politična nestabilnost. Ko je svetovna gospodarska kriza prizadela euroobmočje, so se nacionalne politične razprave vse bolj osredotočale na vsebino evropskih politik. V okviru političnega dialoga z nacionalnimi parlamenti v letu 2011 se je na splošno pokazalo, da se od Komisije veliko pričakuje.

Politični dialog v širšem pomenu seveda zajema širok razpon tem in političnih področij. Vendar pa sta leta 2011 prevladovali dve glavni vprašanji skupnega interesa. Poleg mnenj in izmenjav glede različnih zakonodajnih ukrepov, ki so bili predlagani v okviru odziva na gospodarsko in finančno krizo (na primer glede finančne uredbe, enotnega trga in gospodarskega upravljanja), so bili nacionalni parlamenti vključeni tudi v razpravo o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 na splošno in še posebej o sektorskih predlogih.

2. Razvoj skupnega razumevanja izzivov

V letu 2011 je postajalo vedno bolj jasno, da je treba poleg rednega parlamentarnega preverjanja evropskih zadev v 40 nacionalnih parlamentarnih domovih vzpostaviti strukturirano izmenjavo mnenj med nacionalnimi parlamenti in z njimi, da bi se oblikovala skupna perspektiva glede glavnih evropskih vprašanj in izzivov.

Poleg različnih medparlamentarnih sestav, ki jih vodita Evropski parlament in parlament države članice, ki predseduje Svetu EU, se je metoda, ki se je doslej uporabljala v okviru konference COSAC, osredotočala na preverjanje subsidiarnosti, ki temelji na usklajenem preverjanju delovnega programa Komisije. Vendar se je leta 2010 pozornost preusmerila drugam. Maja 2010 je bilo na srečanju konference COSAC v Madridu predlagano, da bi moral predsednik Komisije predstaviti delovni program Komisije za tekoče leto na prvem polletnem srečanju konference COSAC, medtem ko naj bi na drugem takšnem srečanju predstavil pregled izvajanja navedenega delovnega programa Komisije.

Predsednik Barroso je na podlagi teh razmislekov na srečanju konference COSAC v Bruslju oktobra 2010 ponovno poudaril prepričanje Komisije, da bi bilo treba posamezna mnenja nacionalnih parlamentov ali kolektivne prispevke prek konference COSAC vključiti v pripravo delovnega programa Komisije, da bi dopolnjevali formalni strukturirani dialog Komisije z Evropskim parlamentom. Nacionalni parlamenti bi tako lahko pomagali razviti resnično soglasje glede področij, na katera bi morala EU osredotočiti svoje politike in vire v prihodnjih letih.

V prvi polovici leta 2011 je madžarsko predsedstvo konference COSAC upoštevalo to perspektivo in je v skladu s tem osredotočilo razprave. Na srečanju konference COSAC v Budimpešti maja 2011 je bilo sklenjeno, da mora Komisija v drugi polovici vsakega leta predložiti delovni program za naslednje leto, načeloma pa je bila podprta tudi ideja, da se splošna razprava o politikah vključi v postopek strateškega načrtovanja – čeprav je več nacionalnih parlamentov dvomilo o izvedljivosti takih predhodnih razprav v okviru konference COSAC, če ni dokumenta, ki bi lahko služil kot osnova za razpravo.

Že ob tej priložnosti je podpredsednik Komisije Šefčovič ponovno izrazil prepričanje Komisije, da bi se lahko nacionalni parlamenti za začetek osredotočili na glavno vprašanje gospodarskega upravljanja. S kolektivnim sodelovanjem v okviru evropskega semestra bi se nacionalni parlamenti in Evropski parlament spodbudili k skupnemu razpravljanju o glavnih smernicah politike EU, kot so opredeljene v strategiji Evropa 2020 in se kažejo v nacionalnih programih reform ter priporočilih za posamezne države članice ali v letnem pregledu rasti za zadevno leto.

Podpredsednik je kot drug očiten primer, pri katerem bi skupna ocena pomagala ustvariti širšo sliko, navedel proračun. Na ta način bi bila najbolje izkoriščena dodana vrednost medparlamentarnega sodelovanja, namreč glede pregleda dogajanja v drugih državah članicah, izmenjave najboljših praks in povečanega medsebojnega pritiska za doseganje rezultatov.

V drugi polovici leta 2011 je konferenca COSAC pod poljskim predsedovanjem pozornost nacionalnih parlamentov osredotočila na predlog Komisije o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020. Kot nadaljevanje tega so poljsko predsedstvo Svetu, Evropski parlament in Komisija oktobra 2011 skupaj organizirali prvo konferenco na visoki ravni, posvečeno večletnemu finančnemu okviru po letu 2013. Ta je se je osredotočila predvsem na nacionalne parlamente, ki so dejavno sodelovali. Eno od vprašanj, o katerem se je največ razpravljalo, je bilo vprašanje lastnih sredstev.

Prizadevanja nacionalnih parlamentov, Evropskega parlamenta in Komisije v preteklih dveh letih glede usklajevanja prednostnih nalog na evropski ravni bi se morala nadaljevati. Gospodarsko upravljanje in oblikovanje novega večletnega finančnega okvira bosta verjetno še naprej dve izmed najpomembnejših skupnih tem (glej poglavje 5).

3. Mnenja nacionalnih parlamentov (politični dialog)

Sodelovanje

Pisna izmenjava mnenj in odgovorov med nacionalnimi parlamenti in Komisijo, ki jo je leta 2006 uvedel predsednik Barroso, se v zadnjih šestih letih stalno krepi. Leta 2011 je bilo od nacionalnih parlamentov prejetih skupaj 622 mnenj, vključno z obrazloženimi mnenji v okviru mehanizma za preverjanje subsidiarnosti. To pomeni povečanje za približno 60 % v primerjavi z letom 2010 (387 mnenj), ko se je število mnenj že povečalo za 55 % v primerjavi z letom 2009 (250 mnenj). Ta naraščajoči trend pa se je nadaljeval tudi v letu 2012, saj je bilo do junija 2012 prejetih že več kot 400 mnenj.

Velika večina od 622 mnenj, prejetih v letu 2011, je vsebovala vsebinske pripombe in vprašanja glede predlogov in pobud Komisije. Kot v prejšnjih letih je bilo predloženih razmeroma malo (le 64) obrazloženih mnenj v smislu Protokola št. 2 glede kršitve načela subsidiarnosti.

Zelo opazno se je povečalo število mnenj, prejetih od portugalskega parlamenta, obeh parlamentarnih domov Romunije, švedskega parlamenta, češkega senata in bolgarskega parlamenta[2]. Leta 2011 samo štirje parlamentarni domovi niso sodelovali v političnem dialogu (leta 2010 jih na primer ni sodelovalo 10).

Politični dialog že od začetka prispeva k boljši preglednosti sprejemanja odločitev na evropski ravni in evropske politike približuje javnim razpravam v državah članicah ter tako povečuje ozaveščenost javnosti o nekaterih ključnih evropskih temah. Komisija še naprej spodbuja k tiste parlamente, ki iz različnih razlogov do zdaj z njo niso aktivno sodelovali pri neposredni izmenjavi mnenj o vsebini njenih predlogov in strateških pobud, naj se vključijo v ta politični dialog.

To zajema izmenjave v predzakonodajni fazi, npr. v okviru javnega posvetovanja ter v obliki tematskih stikov in razprav na politični in strokovni ravni. V več konkretnih primerih se je izkazalo, da je to za nacionalne parlamente posebej učinkovit način konstruktivnega prispevanja k oblikovanju bodočih pobud in zakonodaje EU. Komisija je izrazila pripravljenost, da preuči možnost sistematičnega opozarjanja nacionalnih parlamentov glede vseh javnih posvetovanj, ko so organizirana, in da še posebej upošteva pomen prispevkov nacionalnih parlamentov. Komisija v skladu s svojim sporočilom o pametni pravni ureditvi v Evropski uniji (COM(2010) 543) zdaj pregleduje izvajanje svoje politike na področju posvetovanj. Med drugim bo ta pregled zajel potrebo po razširitvi njenih posvetovanj na dodatne ciljne skupine ter preučitev možnosti za to ter za izboljšanje kakovosti in preglednosti informacij o rezultatih posvetovanj.

Področje uporabe

Mnenja nacionalnih parlamentov so bila še naprej osredotočena na različna vprašanja. 622 mnenj, prejetih v letu 2011, se je nanašalo na veliko število dokumentov Komisije, predvsem na zakonodajne, pri čemer je bila večina predlogov in pobud predmet le enega do treh mnenj. Vendar se je število dokumentov Komisije, glede katerih so mnenja predložili več kot štirje parlamentarni domovi (67 dokumentov), bistveno povečalo v primerjavi z letom 2010 (25 dokumentov).

Predlogi, ki so leta 2011 prejeli največ pripomb[3], so bili hkrati tisti, v zvezi s katerimi je bilo predloženih največ obrazloženih mnenj v okviru mehanizma za preverjanje subsidiarnosti, in sicer so to predlogi glede skupne konsolidirane osnove za davek od prihodka pravnih oseb[4] (17 mnenj, vključno z devetimi obrazloženimi mnenji), začasne ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah v izrednih razmerah[5] (11 mnenj v letu 2011, od tega je bilo šest obrazloženih mnenj), pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja sodnih odločb na področju premoženjskopravnih posledic registriranih partnerskih skupnosti[6] (osem mnenj, štiri od teh so bila obrazložena mnenja) ter skupnega evropskega prodajnega prava[7] (sedem mnenj v letu 2011, vključno s petimi obrazloženimi mnenji).

Leta 2011 se je več kot polovica mnenj, prejetih v okviru političnega dialoga, navezovala na pet področij politike – notranji trg in storitve, pravosodje, kmetijstvo, notranje zadeve ter obdavčitev.

Kljub temu, da Komisija spodbuja nacionalne parlamente, da bi njen delovni program razumeli kot strateško orodje za pomoč pri oblikovanju soglasja o tem, na kaj bi morala EU osredotočiti svojo politiko za naslednje leto in pozneje, je zelo malo nacionalnih parlamentov v okviru političnega dialoga izrazilo stališča glede delovnega programa Komisije za leto 2011.

Politični dialog o ključnih temah

Poleg številnih spisov v zvezi z gospodarskim upravljanjem in večletnim finančnim okvirom so naslednje pobude in predlogi med tistimi, ki so v letu 2011 pritegnili posebno pozornost nacionalnih parlamentov:

· Direktiva o energetski učinkovitosti[8]

Parlamentarni domovi so v desetih mnenjih, predloženih v letu 2011 (v začetku leta 2012 so bila predložena še štiri mnenja), izrazili dokaj podobna stališča. Po eni strani so bili zaskrbljeni zaradi finančnih in upravnih obremenitev, po drugi pa so zahtevali bolj specifičen pristop, ki bi ustrezal posamezni državi, z več pooblastili za nacionalne in lokalne oblasti. Izrazili so strahove, da ukrepanje EU na upravni ravni ne bi pustilo dovolj manevrskega prostora za rešitve, prilagojene nacionalnim in regionalnim razmeram. Dva nacionalna parlamenta sta v zvezi s tem predložila obrazloženo mnenje, v katerem navajata kršitev načela subsidiarnosti. Vendar pa so se nacionalni parlamenti strinjali, da je bilo doseganje 20 % prihranka primarne energije ključni cilj strategije Evropa 2020.

· Obdavčitev energentov in električne energije[9]

Od desetih mnenj glede tega predloga, prejetih v letu 2011, jih je polovica navajala, da priložena ocena učinka ni dovolj temeljita in ne zagotavlja dovolj kakovostnih in količinskih kazalnikov v podporo skladnosti predloga z načelom subsidiarnosti. V več mnenjih je bilo poudarjeno, da bi določbe predloga lahko ogrozile konkurenčnost gospodarstva EU. Zaskrbljujoče so bile tudi morebitne upravne, finančne in davčne obremenitve ter potencialni negativni socialni učinek.

· Sporočilo o postopkih za nadzor nad dejavnostmi Europola, ki ga bo izvajal Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti[10]

Komisija je prejela devet mnenj, ki podpirajo sporočilo Komisije. Velika večina parlamentarnih domov je podprla idejo, da se izvajanje ustreznega nadzora nad Europolom organizira v okviru sestankov obstoječega medparlamentarnega odbora, namesto da se bi se ustanovili novi forumi ali konference. Svetovali so večjo učinkovitost in prožnost ter predlagali uporabo istih struktur za parlamentarni nadzor nad Eurojustom. Nacionalni parlamenti so pozvali tudi k uravnoteženemu pristopu pri določanju obsega parlamentarnih delegacij za novi nadzorni organ, čeprav so to uravnoteženost različno razumeli.

4. Stiki in obiski

Kot v prejšnjih letih so tudi v letu 2011 izmenjavo pisnih mnenj in odgovorov med nacionalnimi parlamenti in Komisijo dopolnjevali številni osebni stiki in sestanki na politični in upravni ravni.

Podpredsednik Šefčovič, ki je pristojen za medinstitucionalne odnose, je nadaljeval z rednimi obiski nacionalnih parlamentov v skladu s ciljem obiskati vsakega vsaj enkrat v času svojega mandata. V letu 2011 so posamezni komisarji obiskali 24 od 27 nacionalnih parlamentov.

Komisija je bila na politični ravni zastopana na vseh večjih medparlamentarnih sestankih v letu 2011, tudi na srečanjih konference COSAC in skupnih parlamentarnih sestankih. Visoka predstavnica za zunanje zadeve in varnostno politiko / podpredsednica Komisije, baronica Ashton, se je udeležila ali je bila zastopana na sestankih COFACC in CODACC[11].

Konferenca o reformi skupne ribiške politike, ki jo je oktobra 2011 organizirala Komisija, in prva konferenca na visoki ravni o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020, ki so jo 20. in 21. oktobra 2011 skupaj organizirali predsedstvo Sveta, Evropski parlament in Evropska komisija, sta bili še zlasti namenjeni nacionalnim parlamentom, katerih člani so se ju dejavno udeležili.

Uradniki Komisije so prav tako še naprej nastopali pred odbori nacionalnih parlamentov, kadar se je to od njih zahtevalo, in se redno srečevali s stalnimi predstavniki nacionalnih parlamentov v Bruslju, da bi razpravljali o različnih bodočih pobudah ali aktualnih spisih.

Leta 2011 so se stalni predstavniki nacionalnih parlamentov sestali dvakrat s podpredsednikom Šefčovičem ter po enkrat s podpredsednikom Kallasom in komisarko Georgievo. Prav tako so se okrepili stiki med Komisijo in nacionalnimi parlamenti v okviru priprav nove uredbe o demokratičnem nadzoru nad Europolom. V tem okviru je sestanek januarja 2011 z zainteresiranimi stranmi, vključno s predstavniki nacionalnih parlamentov, pomenil priložnost za prvo izmenjavo mnenj o vsebini navedene uredbe.

5. Izzivi skupne politike

Odpravljanje posledic gospodarske krize, spodbujanje rasti in ustvarjanje novih delovnih mest, zlasti za mlade, ter nadaljnja krepitev evropskega gospodarskega upravljanja bodo tudi v letu 2012 najpomembnejše teme na seznamu evropskih političnih razprav. Na sestanku medparlamentarnega odbora o gospodarskem upravljanju februarja 2012 v Bruslju je bil potrjen velik interes tako nacionalnih parlamentov kot Komisije za okrepljeno izmenjavo mnenj, ne nazadnje zato, ker je evropski semester še vedno razmeroma nov mehanizem, ki se še razvija.

Finančne, gospodarske in dolžniške krize so pokazale, zakaj je potrebno tesnejše usklajevanje med državami članicami. Vendar pa morajo tovrstna prizadevanja upoštevati, da mnogi vidiki gospodarske politike ostajajo v nacionalni pristojnosti. Nacionalne zainteresirane strani in zlasti nacionalni parlamenti morajo v celoti razumeti dogajanje na ravni EU in v euroobmočju, da bodo na podlagi ustreznih informacij lahko sprejemali dobro premišljene odločitve glede gospodarske politike.

V zvezi s tem pomeni uvedba evropskega semestra leta 2011 pomemben napredek. Letni pregled rasti, ki ga pripravi Komisija in s katerim se vsako leto začne evropski semester, določa medsektorske strateške smernice ob upoštevanju EU in euroobmočja, ki jih morajo države članice upoštevati pri oblikovanju nacionalnih politik. Uspeh evropskega semestra se meri s tem, koliko se priporočila za posamezne države odražajo v njihovem oblikovanju nacionalnih politik v drugi polovici leta – t.i. nacionalnem semestru – v katerem vlade predlagajo in parlamenti sprejmejo proračun in programe reform.

Nacionalni parlamenti imajo bistveno vlogo pri pojasnjevanju pogosto težkih strateških odločitev, ki imajo vpliv prek nacionalnih meja, obenem pa je potrebna močna nacionalna podpora, da se ustvarijo politične razmere, potrebne za uspeh reform. Komisija je v skladu z navedenim in v skladu s tem, kar je poudarjala v letu 2011, v celoti zavezana krepiti politični dialog z nacionalnimi parlamenti, zlasti glede gospodarskega upravljanja.

Konkretneje Komisija meni, kot je že navedla na srečanju konference COSAC v Københavnu aprila 2012, da sta v evropskem semestru zlasti pomembna dva trenutka, ko bi okrepljeni dialog z nacionalnimi parlamenti lahko zagotovil dejansko dodano vrednost: prvi nastopi po objavi letnega pregleda rasti, v katerem Komisija določi širše prednostne naloge za EU kot celoto za naslednje leto, drugi pa potem, ko je Evropski svet podprl smernice za posamezne države, ki jih je Komisija pripravila na podlagi nacionalnih programov reform držav članic ter programov za stabilnost in za konvergenco. Komisija je v teh ključnih fazah pripravljena in si želi razpravljati z nacionalnimi parlamenti, tako glede medsektorskih vprašanj kot vprašanj posameznih držav v zvezi z gospodarskim upravljanjem, ter zagotavljati nadaljnja pojasnila.

Komisija je 30. maja 2012 v okviru evropskega semestra 2012 Svetu posredovala priporočila za posamezne države članice, pri čemer je upoštevala razmere v vsaki državi članici. Prav tako je izdala priporočila za euroobmočje kot celoto in predstavila vizijo za ukrepe na ravni politik EU, ki bi spremljali nacionalne ukrepe, da bi lahko uresničili ambiciozno dvostebrno evropsko pobudo za rast[12].

Poleg vprašanja gospodarskega upravljanja bodo razprave in pogajanja glede večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v letu 2012 že močno napredovali. Na drugi konferenci o večletnem finančnem okviru marca 2012 je bila potrjena potreba po tesni in učinkoviti komunikaciji med Komisijo in nacionalnimi parlamenti o naslednjem večletnem finančnem okviru in s tem o prihodnjem obsegu in vplivu politik EU.

Poleg navedenega se bodo priprave za novi zakonodajni predlog o demokratičnem nadzoru nad Europolom, ki bo temeljil na členu 88 PDEU, intenzivneje odvijale v letu 2012. Na podlagi odzivov nacionalnih parlamentov na sporočilo Komisije iz novembra 2010 (glej poglavje 3) je bilo aprila 2012 organizirano konstruktivno srečanje na visoki ravni med predstavniki Komisije, nacionalnih parlamentov in Evropskega parlamenta. Komisija bo obe strani še naprej tesno vključevala v tekoče razprave in razprave v predzakonodajni fazi.

Odločanje na evropski ravni postaja vse bolj kompleksno, za korenite in pogosto zahtevne reforme pa je potrebna javna podpora. Komisija je zato še naprej zavezana k spodbujanju vseh pobud, ki bodo prispevale k boljšemu demokratičnemu nadzoru nad postopki oblikovanja politik EU in povečanju nacionalne odgovornosti za naše skupne strateške odločitve.

Priloga 1 Skupno število prejetih mnenj po državah/parlamentarnih domovih (politični dialog in mehanizem za preverjanje subsidiarnosti)

Nacionalni parlament || Parlamentarni dom || Skupno število mnenj (politični dialog) || Obrazložena mnenja (Protokol 2)

Portugalska || Assembleia da República || 184 || 1

Italija || Senato della Republica || 76 || 3

Češka || Senát || 43 || 0

Švedska || Riksdaga || 42 || 11

Romunija || Camera Deputaţilor || 40 || 2

Romunija || Senatul || 33 || 2

Nemčija || Bundesrat || 33 || 1

Italija || Camera dei Deputati || 28 || 2

Bolgarija || Narodno Sabranie || 19 || 2

Združeno kraljestvo || House of Lords || 16 || 1

Danska || Folketing || 14 || 1

Luksemburg || Chambre des Députés || 14 || 7

Združeno kraljestvo || House of Commons || 8 || 3

Avstrija || Nationalrat || 7 || 0

Nemčija || Bundestag || 6 || 1

Nizozemska || Eerste Kamer || 6 || 0

Poljska || Sejm || 5 || 5

Češka || Poslanecká sněmovna || 5 || 0

Poljska || Senat || 4 || 4

Litva || Seimas || 4 || 0

Belgija || Chambre des Représentants || 4 || 1

Francija || Sénat || 4 || 1

Grčija || Vouli ton Ellnion || 4 || 0

Avstrija || Bundesrat || 3 || 1

Nizozemska || oba domova || 3 || 2

Španija || oba domova || 2 || 2

Finska || Eduskunta || 2 || 1

Belgija || Sénat || 2 || 1

Francija || Assemblée nationale || 2 || 1

Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 2

Slovaška || Národná Rada || 2 || 2

Irska || Dail Eireann || 1 || 1

Romunija || oba domova || 1 || /

Nizozemska || Tweede Kamer || 1 || 1

Ciper || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1

Latvija || Saeima || 1 || 0

Estonija || Riikikogu || 0 || 0

Slovenija || Državni svet || 0 || 0

Slovenija || Državni zbor || 0 || 0

Madžarska || Országgyülés || 0 || 0

|| Skupaj || 622 || 64

Priloga 2 Predlogi in pobude Komisije, glede katerih je bilo predloženih največ mnenj v okviru političnega dialoga (v letu 2011)

Dokument Komisije || Naslov || Skupno število mnenj (politični dialog) || Obrazložena mnenja (Protokol 2)

COM(2011) 121 || Skupna konsolidirana osnova za davek od dohodkov pravnih oseb || 17 || 9

COM(2011) 560 || Začasna ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah v izrednih razmerah || 11[13] || 6

COM(2011) 370 || Energetska učinkovitost || 10[14] || 2

COM(2011) 169 || Okvir Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije || 10 || 2

COM(2011) 32 || Evidence imen potnikov || 9[15] || /

COM(2010) 776 || Nadzor nad dejavnostmi Europola, ki ga bo izvajal Evropski parlament skupaj z nacionalnimi parlamenti || 9 || /

COM(2011) 127 || Pristojnost, pravo, ki se uporablja, ter priznavanje in izvrševanje sodnih odločb na področju premoženjskopravnih posledic registriranih partnerskih skupnosti || 8 || 4

COM(2010) 608 || K aktu za enotni trg – Za visokokonkurenčno socialno tržno gospodarstvo || 8 || /

COM(2011) 608 || Sklad za prilagoditev globalizaciji || 7[16] || 3

COM(2011) 635 || Skupno evropsko prodajno pravo || 7[17] || 5

COM(2011) 594 || Davek na finančne transakcije || 7[18] || 3

[1] COM(2012) 373.

[2] Glej razpredelnico v Prilogi 1.

[3] Glej Prilogo 2.

[4] COM(2011) 121.

[5] COM(2011) 560.

[6] COM(2011) 127.

[7] COM(2011) 635.

[8] COM(2011) 370.

[9] COM(2011) 169.

[10] COM(2010) 776.

[11] Konferenca predsednikov odborov za zunanje zadeve in konferenca predsednikov odborov za obrambne zadeve.

[12] Sporočilo o ukrepih za stabilnost, gospodarsko rast in delovna mesta (COM(2012) 299).

[13] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 12 mnenj o tem predlogu.

[14] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 12 mnenj o tem predlogu.

[15] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 10 mnenj o tem predlogu.

[16] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 9 mnenj o tem predlogu.

[17] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 11 mnenj o tem predlogu.

[18] Do sredine maja 2012 je Komisija prejela skupno 11 mnenj o tem predlogu.