[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 20.2.2008

COM(2007) 746 konč./2

Popravek. – Črta in nadomešča predlog Uredbe Sveta COM( 2007) 746 konč. z dne 28. 11. 2007. Odstavek v zvezi z načelom subsidiarnosti v obrazložitvenem memorandumu je bil spremenjen. Ta popravek se nanaša na vse jezikovne različice.

Predlog

UREDBA SVETA

o izvedbenih ukrepih za Direktivo 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v zvezi z obravnavo zavarovalnih in finančnih storitev

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA

- Razlogi za predlog in njegovi cilji

Predlog za uredbo vsebuje določbe za izvajanje člena 135(1)(a) do (g) in (1a) ter člena 135a Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost. Ta člena pojasnjujeta pravila, ki urejajo oprostitev plačila davka na dodano vrednost (DDV) za zavarovalne in finančne storitve, cilj česar je zagotoviti enotnejšo uporabo oprostitve plačila DDV, ustvariti večjo pravno gotovost ter zmanjšati upravno breme za gospodarske subjekte in uprave. Ta koncept vključuje naslednje elemente:

- pogoji za uporabo oprostitve plačila DDV temeljijo na uporabi objektivnih ekonomskih meril;

- razjasnjeno je, da oprostitev zajema zagotovitev katerega koli sestavnega dela zavarovalne ali finančne storitve, ki je samostojna celota ter ima posebno in bistveno naravo zadevne oproščene storitve;

- uveden je skupni usklajen koncept posredovanja pri zavarovalnih in finančnih storitvah.

Cilj tega predloga je ta koncept in zgoraj opisane elemente podrobneje opredeliti ter s tem dodatno povečati pravno gotovost in zmanjšati upravno breme za gospodarske subjekte in uprave. To je bilo doseženo z razčlenitvijo koncepta in pogojev, določenih v členu 135(1)(a) do (g) in (1a) ter členu 135a Direktive 2006/112/ES, po posameznih gospodarskih primerih. Rezultat tega so nepopolni seznami primerov, za katere uredba določa, da so bodisi vključeni v oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve bodisi izključeni iz nje. Za ponazoritev: člen 2 uredbe določa, da „zavarovanje in pozavarovanje“ zajema življenjsko zavarovanje, bodisi individualna ali kolektivna življenjska zavarovanja, ter pokojninsko in rentno zavarovanje, kjer zavarovanje, pokojnine ali rente zajemajo tveganje umrljivosti ali daljše življenjske dobe. Uredba torej odpravi možnost pravdnih postopkov, ker v mnogih primerih zagotavlja jasno rešitev. To poveča pravno gotovost.

Uredba se bo tudi neposredno uporabljala v vseh državah članicah in pomagala bistveno zmanjšati upravno breme za gospodarske subjekte in davčne organe. Dejansko so gospodarski subjekti mnogokrat potrebovali davčne nasvete neodvisnih svetovalcev in morali pogosto preverjati v obremenjujočih in dolgotrajnih pogajanjih z nacionalnimi finančnimi ministrstvi, ali je določena opravljena storitev vključena v oprostitev plačila DDV ali ne. Lokalne davčne uprave so tudi imele visoke upravne stroške s pojasnjevanjem pri nacionalnih finančnih ministrstvih, kako morajo ravnati v določenih primerih. V primerih, kjer uredba zagotavlja jasno rešitev, bodo lahko gospodarski subjekti in uprave uporabili oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve, ne da bi jim bilo treba nositi to breme.

Predlog je jasno rešitev v zvezi s posredovanjem v zavarovalnih in finančnih storitvah lahko zagotovil le za omejeno število primerov. To pa zaradi dejstva, da so koncepti in oblike posredovanja še vedno zelo zakoreninjeni v nacionalnem civilnem pravu in se zato močno razlikujejo. Za izboljšanje pravne gotovosti tudi v z zvezi s takimi storitvami uredba dodatno opredeljuje objektivna merila, ki jih je treba uporabiti pri oceni, ali storitev pomeni samostojno dejanje posredovanja.

Uredba je vključila zadevno sodno prakso Evropskega sodišča in tako ohranila uveljavljena načela opredelitve zadevnih značilnosti zavarovalnih in finančnih storitev.

- Splošno ozadje

Opredelitve oproščenih zavarovalnih in finančnih storitev so zastarele in so pripeljale do neenotne razlage in uporabe teh oprostitev v državah članicah. Zainteresirane strani se srečujejo s precejšnjo pravno zapletenostjo različnih upravnih praks, kar ustvarja pravno negotovost za gospodarske subjekte in davčne organe. Posledica te pravne negotovosti je vse večje število sodnih zadev in vse večji upravni stroški za gospodarske subjekte in uprave v zvezi z uporabo teh oprostitev. Zato je treba nujno razjasniti pravila, ki urejajo oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve, da bi tako ustvarili večjo pravno gotovost in zmanjšali upravne stroške za gospodarske subjekte in uprave. Ta sklep sta potrdila javno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi leta 2006 in neodvisna „Študija za izboljšanje razumevanja ekonomskih učinkov oprostitve plačila DDV za finančne in zavarovalne storitve“, ki jo je naročila Komisija.

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Člen 135(1)(a) do (g) in (1a) ter člen 135a Direktive Sveta 2006/112/ES, vendar ta osnutek predloga uredbe na podlagi člena 397 prvič uvaja izvedbene določbe za uporabo oprostitve plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve.

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Kjer je bilo mogoče, nove opredelitve ustvarjajo tudi večjo skladnost s pravili notranjega trga (npr. investicijski skladi, bonitetna ocena, izvedeni finančni instrumenti).

Predlog je del strategije Komisije za poenostavitev zakonodajnega okolja (oddelek 66 COM(2006) 690). Te poenostavitve bodo koristile gospodarskim subjektom in tudi davčnim organom držav članic. Vendar pa teh koristi ni mogoče količinsko opredeliti.

Predlog bo izboljšal pravno gotovost in zmanjšal upravno breme gospodarskih subjektov in nacionalnih davčnih organov. Ker bo pozitivno vplival na stroške podjetij, ne bi smel imeti negativnih učinkov tudi na stroške zavarovalnih in finančnih storitev za široko potrošnjo.

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi in ocena učinka

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovalne metode, glavni ciljni sektorji in splošni profil vprašancev

Na seminarju Fiscalis decembra 2004 v Dublinu so bila analizirana različna težavna področja za gospodarske subjekte, zlasti pojav oddajanja del zunanjim izvajalcem, na podlagi česar so gospodarski subjekti in države članice sklenili, da je potrebna zakonodajna pobuda služb Komisije.

Kot odziv na ta seminar je Komisija naročila študijo pri neodvisnem strokovnjaku za izboljšanje razumevanja ekonomskih učinkov oprostitve plačila DDV za finančne in zavarovalne storitve ter opravila vrsto dvostranskih posvetovanj z državami članicami in znotraj Komisije, na podlagi česar so bili izdelani oris osnovnih ugotovljenih težav in tudi možni tehnični ukrepi za njihovo odpravo. O teh težavah so razpravljale zainteresirane strani in države članice na davčni konferenci maja 2006 v Bruslju.

Drugi seminar Fiscalis je potekal marca 2007, njegov cilj pa je bil seznaniti zadevne uradnike iz nacionalnih davčnih uprav s politikami, ki uvajajo spremembe v regulativnem okviru, in gospodarskimi gonilnimi silami za čezmejno finančno povezovanje. Program je zajemal tudi praktična vprašanja v zvezi z izvajanjem obstoječe zakonodaje.

Povzetek odgovorov in njihovo upoštevanje

Vsi odgovori so potrdili, da sta pravna negotovost in iz nje izhajajoče upravno breme glavna težava ter da ju je treba obravnavati prednostno. Predlog uredbe v celoti odraža to prednostno nalogo.

Odprto posvetovanje je potekalo prek spleta od 9. maja do 9. junija 2006. Komisija je prejela 82 odgovorov. Rezultati so na voljo na:http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm

- Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Zadevna strokovna področja in izvedenska mnenja

Študija za izboljšanje razumevanja ekonomskih učinkov oprostitve plačila DDV za finančne in zavarovalne storitve (razpis št. taxud/2005/AO-006)

Uporabljena metodologija

Neodvisna zunanja študija.

Glavne organizacije/strokovnjaki, vključeni v posvetovanja

Price Waterhouse Coopers.

Povzetek prejetih in uporabljenih mnenj

Morebitno resno tveganje z nepopravljivimi posledicami ni bilo omenjeno.

Obstajala je velika usklajenost med sklepi študije, analizo Komisije in odzivi zainteresiranih strani v javnem posvetovanju, kar je Komisiji omogočilo, da je določila potrebne prednostne naloge in osredotočila svoje delo na najustreznejše rešitve. Predlog uredbe je v skladu s temi prednostnimi nalogami.

Sredstva, uporabljena za javno objavo izvedenskih mnenj

http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm

- Ocena učinka

Obravnavane možnosti so obširno opisane v oceni učinka.

Oprostitev davka (str. 31); razširitev obsega oproščenih storitev (str. 32); enoten omejen odbitek vstopnega davka (str. 33); izbira obdavčitve (str. 34); čezmejna telesa za DDV (str. 37); ena pravna oseba in čezmejne transakcije (str. 37); združenje za namene DDV (str. 38); ureditve za delitev stroškov (str. 41); znižana stopnja DDV za odkupljeno storitev (str. 44); druge možnosti (str. 44).

Komisija je opravila oceno učinka, navedeno v delovnem programu (poročilo v dokumentu Taxud 15570).

Pravni elementi predloga

- Povzetek predlaganih ukrepov

Ta predlog vključuje dva ukrepa:

- sezname primerov, vključenih v oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve ali izključenih iz nje;

- opredelitev objektivnih meril, ki jih je treba uporabiti pri oceni, ali storitev pomeni samostojno dejanje posredovanja.

- Pravna podlaga

Člen 397 Direktive Sveta 2006/112/ES

- Načelo subsidiarnosti

Načelo subsidiarnosti se uporablja, če predlog ni v izključni pristojnosti Skupnosti.

Države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev predloga iz naslednjih razlogov.

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti zaradi naslednjih razlogov.

Pravila za oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve so že v skladu s pravili Skupnosti iz člena 135 Direktive Sveta 2006/112/EGS. V skladu s členom 397 navedene direktive je za uvedbo izvedbenih določb potrebno ukrepanje zakonodajalca Skupnosti.

Države članice ne morejo same sprejeti novih nacionalnih pravil, ki niso skladna z obstoječo zakonodajo Skupnosti.

Zgolj z ukrepi držav članic ni mogoče doseči ciljev glede usklajene razlage in uporabe opredelitev zavarovalnih in finančnih storitev, oproščenih DDV; neenotna uporaba v državah članicah povzroča težave gospodarskim subjektom.

Države članice ne morejo same spremeniti zakonodaje Skupnosti; zaradi vse večjega števila pravdnih postopkov med davčnimi organi držav članic in gospodarskimi subjekti so se upravni stroški teh davčnih organov znatno povečali, kar je tudi delno ogrozilo njihovo proračunsko varnost. V teh razmerah bi nacionalni ukrepi, ki jih sprejmejo države članice, potencialno pripeljali do padajoče spirale in ustvarili okolje nepoštene davčne konkurence.

Cilji predloga bodo bolje doseženi z ukrepi Skupnosti zaradi naslednjega(-ih) razloga(-ov).

Predlogi so vključeni v osnutek Uredbe; obstaja lahko samo ena pravilna razlaga opredelitve o oproščenih zavarovalnih in finančnih storitvah, ki se uporablja po vsej Skupnosti; ta cilj je mogoče doseči samo z uvedbo izvedbenih določb za člena 135 in 135a novega predloga Direktive, predloženega istočasno kot osnutek Uredbe, ki spreminja stare opredelitve v Direktivi 2006/112/ES.

Službe Komisije, zainteresirane strani, države članice in neodvisni strokovnjaki se strinjajo, da lahko samo zakonodaja Skupnosti doseže zastavljene cilje.

Zgoraj navedeni razlogi so sami po sebi razumljivi in kažejo, da je področje uporabe predloga omejeno na to, česar države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in kar lahko bolje doseže zakonodajalec Skupnosti.

Predlogi so vključeni v osnutek Uredbe; obstaja lahko samo ena pravilna razlaga opredelitve o oproščenih zavarovalnih in finančnih storitvah, ki se uporablja po vsej Skupnosti; ta cilj je mogoče doseči samo tako, da se spremenijo stare opredelitve v Direktivi 2006/112/ES in da se hkrati uvedejo izvedbene določbe, ki so dovolj natančne.

Jasne opredelitve in ekonomska merila skrčijo razloge za morebitne pravdne postopke in s tem ustvarjajo okolje pravne gotovosti, v katerem se upravni stroški za soglasje glede razlage in uporabe pravil, po možnosti z več državami članicami, bistveno zmanjšajo.

- Načelo sorazmernosti

Predlog je v skladu z načelom sorazmernosti zaradi naslednjega(-ih) razloga(-ov).

V zapletenem davčnem okolju zavarovalnih in finančnih storitev lahko obstaja samo ena pravilna razlaga oprostitve zavarovalnih in finančnih storitev, ki se uporablja po vsej Skupnosti; ta cilj je mogoče doseči samo z uvedbo predlaganih izvedbenih določb, ker opredeljuje jasne primere, vključene v oprostitev plačila DDV za zavarovalne ali finančne storitve ali izključene iz nje.

Število sodnih zadev, zlasti predhodnih postopkov na Sodišču, je v zadnjem desetletju močno naraslo. Večina teh zadev se je nanašala na različno uporabo opredelitev za oproščene zavarovalne in finančne storitve. Jasne opredelitve in ekonomska merila skrčijo razloge za morebitne pravdne postopke in s tem ustvarjajo okolje pravne gotovosti, v katerem se upravni stroški za soglasje glede razlage pravil, po možnosti z več državami članicami,bistveno zmanjšajo.

- Izbira instrumentov

Predlagani instrumenti: uredba.

Druga sredstva ne bi bila primerna zaradi naslednjega(-ih) razloga(-ov).

Uredba se uporablja neposredno in gospodarskemu subjektu ni več treba iskati odgovorov na pravna vprašanja o uporabi oprostitve pri finančnih ministrstvih v različnih državah članicah; kjer uredba zagotavlja rešitev primera, lahko lokalni davčni uradi neposredno uporabijo ustrezno obravnavo DDV.

Proračunske posledice

Predlog ne vpliva na proračun Skupnosti.

Dodatne informacije

- Poenostavitev

Predlog uvaja poenostavitev zakonodaje, poenostavitev upravnih postopkov za javne organe (evropske ali nacionalne), poenostavitev upravnih postopkov za zasebnike.

Uredba se bo tudi neposredno uporabljala v vseh državah članicah ter s seznamom primerov, ki so vključeni v oprostitev ali izključeni iz nje, zmanjšala zapletenost uporabe oprostitve plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve.

Lokalne davčne uprave imajo visoke upravne stroške zaradi razjasnitev pri nacionalnih finančnih ministrstvih, kako morajo ravnati v določenih primerih. Tudi finančna ministrstva dodeljujejo precejšnja sredstva za to vrsto usklajevanja. V mnogih primerih uredba zagotavlja jasno rešitev, zato bodo uprave lahko pravilno uporabljale oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve, ne da bi jim bilo treba nositi to breme.

Gospodarski subjekti so mnogokrat potrebovali davčne nasvete neodvisnih svetovalcev in pogosto morali preverjati v obremenjujočih in dolgotrajnih pogajanjih z nacionalnimi finančnimi ministrstvi, ali je določena opravljena storitev vključena v oprostitev plačila DDV ali ne. V mnogih primerih uredba zagotavlja jasno rešitev, zato bodo gospodarski subjekti lahko pravilno uporabljali oprostitev plačila DDV za zavarovalne in finančne storitve, ne da bi jim bilo treba nositi to breme.

Predlog

UREDBA SVETA

o izvedbenih ukrepih za Direktivo 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost v zvezi z obravnavo zavarovalnih in finančnih storitev

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost[1] in zlasti člena 397 Direktive,

ob upoštevanju predloga Komisije[2],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Trenutna pravila, ki urejajo oprostitve plačila DDV za finančne in zavarovalne storitve, določena v Direktivi Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost[3], so zastarela ter so pripeljala do neenotne razlage in uporabe. Zapletenost pravil in razlike v upravnih praksah ustvarjajo pravno negotovost za gospodarske subjekte in davčne organe. Ta negotovost je pripeljala do pomembnih pravdnih postopkov in povečala upravno breme. Zato je treba razjasniti, katere zavarovalne in finančne storitve so oproščene, in s tem ustvariti večjo pravno gotovost ter zmanjšati upravno breme za gospodarske subjekte in organe.

(2) Direktiva 2006/112/ES je bila spremenjena z Direktivo 20XX/XXX/ES v zvezi z obravnavo zavarovalnih in finančnih storitev, da bi odražala razvoj na trgu finančnih storitev. Da bi zagotovili enotno uporabo člena 135(1)(a) do (g) in člena 135a Direktive 2006/112/ES ter razvili enotno razlago, ali je določena storitev oproščena na podlagi navedenih določb, je treba jasno navesti, katere storitve so vključene v kategorijah iz točk (a) do (g) člena 135(1) navedene direktive in katere so iz njih izključene.

(3) Kot odgovor na določena vprašanja v zvezi z uporabo je treba določiti pravila, da bi uvedli skladno obravnavo teh vprašanj po vsej Skupnosti. Zagotoviti je treba razjasnitev v zvezi s storitvami, ki jih zajema člen 135(1)(a) do (g) in (1a) Direktive 2006/112/ES. Zaradi zapletenosti trgov finančnih storitev in stalnega razvoja novih produktov, seznam primerov, ki so vključeni v oprostitve ali izključeni iz njih, ne sme biti izčrpen.

(4) Obstaja negotovost pri obravnavi nekaterih storitev glede DDV, ki so samostojna celota, a vseeno sestavni del zavarovalne ali finančne storitve. Zato je ustrezno, da se opredelijo nekatere storitve, ki imajo posebno in bistveno naravo zadevnih oproščenih storitev, in druge, ki te narave nimajo. Glede na merila, oblikovana v sodni praksi Sodišča Evropskih skupnosti, je treba upoštevati, ali zadevne storitve spremenijo finančni ali pravni položaj strank oproščene transakcije ali pa so nasprotno preproste materialne ali tehnične storitve.

(5) V skladu z načelom sorazmernosti je za uresničitev cilja zagotovitve enotnejše uporabe sedanjega sistema davka na dodano vrednost nujno in ustrezno določiti pravila za izvajanje člena 135(1)(a) do (g) in (1a) ter člena 135a Direktive 2006/112/ES. Ta uredba ne presega tega, kar je potrebno, da se dosežejo želeni cilji, v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Pogodbe.

(6) Ustrezno in nujno je, da se Direktiva 20XX/XXX/ES in ta uredba uporabljata od istega datuma –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Poglavje I Vsebina

Člen 1

Ta uredba določa ukrepe za izvajanje člena 135(1)(a) do (g) in (1a) ter člena 135a Direktive 2006/112/ES.

Poglavje II Oproščene zavarovalne in finančne storitve

Člen 2

Opredelitev „zavarovanja in pozavarovanja“ iz točke (1) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(1) življenjsko zavarovanje, bodisi individualna ali kolektivna življenjska zavarovanja, ter pokojninsko in rentno zavarovanje, kjer zavarovanje, pokojnina ali renta krije tveganje umrljivosti ali daljše življenjske dobe, vključno z diagnozo neozdravljive bolezni, diagnozo kritične bolezni, delovno nezmožnostjo zaradi slabega zdravja, trajno invalidnostjo, naključno smrtjo in potrebo po dolgoročni negi;

(2) zavarovanje za primer invalidnosti zaradi bolezni in zavarovanje za primer brezposelnosti;

(3) zdravstveno zavarovanje;

(4) zavarovanje nevarnosti, vključno z zavarovanjem proti požaru, poplavi, naravnim nesrečam, nezgodam, okvari strojev, kriminalu in terorizmu;

(5) zavarovanje odgovornosti;

(6) zavarovanje proti finančni izgubi;

(7) retrocesijo, sozavarovanje ter združevanje zavarovanja ali pozavarovanja.

Člen 3

1. Opredelitev „odobritve kredita“ iz točke (2) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) posojila bodisi sindicirana ali ne, vključno s posojili, odobrenimi kot element financiranja v povezavi z dobavo blaga ali storitev, če element financiranja ni sestavni del plačila;

(b) posojila, zavarovana z nepremičninami, vključno s hipotekarnimi posojili;

(c) posojila zavarovana s premičninami, vključno s posojili proti zastavi;

(d) kreditne dogovore, na podlagi katerih je oseba upravičena razpolagati s sredstvi do določenega zneska.

2. Opredelitev „odobritve kredita“ iz točke (2) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) sporazumov, ki določajo plačilo na obroke ali podaljšan rok plačila za dobavo blaga ali storitev;

(b) odobritev kredita v zvezi z zakupnim najemom ali zakupom, kjer je plačilo za ta kredit sestavni del plačila za zakupni najem ali zakup;

(c) opravljanje storitev v zvezi z bančnimi plačilnimi karticami in predplačilnimi karticami.

Člen 4

1. Opredelitev „poroštva za vračilo dolgov“ iz točke (3) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) zamenjave neplačil;

(b) carinske garancije.

2. Opredelitev „poroštva za vračilo dolgov“ iz točke (3) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) garancij za popravilo ali zamenjavo blaga z napako;

(b) izročitve premoženja, ki se uporabi kot kritje za dolg, ki ne izhaja iz odobritve kredita;

(c) jamstev kot poroštva za kakršno koli odprto plačilo zakupnine ali plačilo, ki izhaja iz zamud s plačilom zakupnine;

(d) jamstev za izvozne kredite;

(e) prevzema obveznosti nedenarne narave.

Člen 5

1. Opredelitev „finančnega depozita“ iz točke (4) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) vloge na vpogled (nevezane vloge);

(b) hranilne vloge;

(c) vezane vloge;

(d) vloge v obliki potrdil o hranilnih vlogah;

(e) hranilne obveznice;

(f) vloge v zameno za zajamčeno rento ali za akumulirana denarna sredstva po upokojitvi, vključno z vlogami v okviru pokojninske varčevalne sheme;

(g) pogodbe o odplačilu kapitala;

(h) pokojninska in rentna zavarovanja, kjer je tveganje umrljivosti ali daljše življenjske dobe samo postransko.

2. Opredelitev „finančnega depozita“ iz točke (4) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) vloge za hrambo zbirateljskih predmetov ali instrumentov, ki dokazujejo pravice, zahtevke ali pravice do lastništva;

(b) najema varnostnih sefov ter zavarovanega prostora in lokacije.

Člen 6

Opredelitev „vodenja računa“ iz točke (5) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(1) vodenje depozitnih računov;

(2) vodenje tekočih računov;

(3) polog in prenos denarja na bančni račun ter prenos in dvig denarja z računa, bodisi elektronski ali ne;

(4) čekovne storitve v zvezi z določenim računom;

(5) trajnike;

(6) direktne bremenitve;

(7) dostop do interneta in telefonskega bančništva ter njuno upravljanje;

(8) storitve plačilnih in pametnih kartic, povezane z določenim računom;

(9) obračun in prenos sredstev med finančnimi subjekti;

(10) prenos sredstev z določenega računa na druga denarna sredstva, kot so telefonske kartice, krediti za mobilne telefone in druga sredstva, ki omogočajo plačilo za blago in storitve;

(11) razvrščanje in štetje denarja v zvezi z določenim računom;

(12) urejanje možnosti kreditiranja.

Člen 7

Opredelitev „menjave valute“ iz točke (6) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(1) transakcij, ki vključujejo zbirateljske predmete, kot so zlati in srebrni kovanci ali kovanci iz drugih kovin ali bankovci, ki se običajno ne uporabljajo kot zakonito plačilno sredstvo, ali kovanci numizmatičnega pomena;

(2) menjave valut, ki niso zakonito plačilno sredstvo.

Člen 8

1. „Zagotovitev gotovine“ iz točke (d) člena 135(1) Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) izdajanje gotovine, bodisi ročno ali avtomatsko;

(b) storitve potovalnih čekov;

(c) čekovne storitve, ki niso povezane z določenim računom;

(d) akreditive;

(e) menjavo bankovcev in kovancev v okviru iste valute.

2. „Zagotovitev gotovine“ iz točke (d) člena 135(1) Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) transakcij, ki vključujejo zbirateljske predmete, kot so zlati in srebrni kovanci ali kovanci iz drugih kovin ali bankovci, ki se običajno ne uporabljajo kot zakonito plačilno sredstvo, ali kovanci numizmatičnega pomena;

(b) izdajanja valut, ki niso zakonito plačilno sredstvo.

Člen 9

Opredelitev „zagotovitve vrednostnih papirjev“ iz točke (8) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(1) lastniške vrednostne papirje, vključno z delnicami;

(2) instrumente, v katerih je zabeležena obljuba odplačila dolga, vključno z zadolžnicami, obveznicami in podjetniškimi obveznicami, lastnimi menicami, dolžniškimi vrednostnimi papirji, denominiranimi v eurih, in drugimi komercialnimi zapisi, ki so namenjeni trgovanju;

(3) hibridne vrednostne papirje, vključno s prednostnimi delnicami, delniškimi nakupnimi opcijami, zamenljivimi instrumenti v obliki obveznic ali prednostne delnice, ki se lahko zamenjajo v navadne delnice podjetja izdajatelja;

(4) instrumente, ki beležijo lastništvo deležev v kolektivnih naložbenih podjemih, kot so odprti in zaprti investicijski skladi, indeksni skladi, vzajemni in pokojninski skladi, skladi, ki prevzamejo tveganje, in nepremičninski investicijski skladi.

Poglavje III Oproščene storitve posredovanja in upravljanja

Člen 10

1. Za namen točke (9) člena 135a Direktive 2006/112/ES dejavnost pomeni samostojno dejanje posredovanja, če je izpolnjen vsaj en ali več od naslednjih pogojev:

(a) posrednik je pooblaščen, da pravno zaveže izvajalca ali stranko oproščene zavarovalne ali finančne storitve;

(b) rezultat dejavnosti je lahko vzpostavitev, nadaljevanje, sprememba ali izbris pravic in obveznosti strank v zvezi z oproščeno zavarovalno ali finančno storitvijo;

(c) dejavnost vključuje strokovno svetovanje, ki odraža specializirano znanje v zvezi z oproščeno zavarovalno ali finančno storitvijo.

2. Če je v drugih primerih, ki niso zajeti v odstavku 1, storitev standardizirana tako, da jo lahko oseba zagotovi na podlagi predhodnih navodil, ta storitev ne pomeni ločenega dejanja posredovanja za namene točke (9) člena 135a Direktive 2006/112/ES.

Člen 11

1. Opredelitev „posredovanja v zavarovalnih in finančnih transakcijah“ iz točke (9) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) opravljanje storitev, ki vključujejo pogajanje o pogojih produkta;

(b) borzno in hipotekarno posredništvo.

2. Opredelitev „posredovanja v zavarovalnih in finančnih transakcijah“ iz točke (9) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) standardiziranih storitev, ki jih opravljajo klicni centri;

(b) gostovanja blagovnih znamk, spletnega gostovanja, drugih spletnih storitev ali storitev gostovanja;

(c) oglaševanja in drugih storitev obveščanja.

Člen 12

1. Opredelitev „upravljanja investicijskih skladov“ iz točke (11) člena 135a Direktive 2006/112/ES zajema vsaj naslednje:

(a) strateško in taktično upravljanje premoženja in porazdelitev sredstev, vključno z upravljanjem valut in obvladovanjem tveganj;

(b) operativno upravljanje premoženja, vključno z izbiro delnic, odločanjem in izvajanjem, odločitvami za nakup in prodajo naložb, izravnavo sklenjenih poslov, povezavo s posredniki pred sklenitvijo poslov, upravljanjem in nadzorom poslov ter povezavo s posredniki in skrbniki po sklenitvi poslov;

(c) zagotovitev jamstva, vključno z upravljanjem portfelja za zavarovanje pred tveganji;

(d) upravljanje delnic ali deležev, vključno s prodajo in povezavo s fiduciarjem;

(e) urejanje in obdelavo posojil delnic in obveznic;

(f) obdelavo naročil skladov, vključno z avtomatsko obdelavo;

(g) analizo trga in podjetja;

(h) merjenje uspešnosti, vključno z zagotovitvijo poročil o uspešnosti naložb in atributivno analizo donosa;

(i) zagotovitev ocen, zahtevkov za vračilo davka in upravljavskih informacij ter izračun neto vrednosti sredstev;

(j) hrambo v bančnem depoju, hrambo in nadzor vrednostnih papirjev;

(k) nadzor sklada s strani depozitne banke;

(l) plačilo dohodka strankam in glasovanje po pooblaščencu.

2. Opredelitev „upravljanja investicijskih skladov“ iz točke (11) člena 135a Direktive 2006/112/ES ne zajema naslednjega:

(a) zunanje revizije sklada, trženja in upravljanja režijskih stroškov;

(b) razvoja sistemov, kot sta načrtovanje in uvajanje nove tehnologije, večjih posodobitev obstoječih sistemov in vzdrževanja sistemov;

(c) storitev v zvezi z izpolnjevanjem zakonskih zahtev.

Poglavje IV Storitve, ki imajo posebno in bistveno naravo oproščene storitve

Člen 13

1. Za namene člena 135(1a) Direktive 2006/112/ES se vsaj za naslednje storitve šteje, da imajo posebno in bistveno naravo oproščene storitve:

(a) upravljanje portfeljev;

(b) izdaja pogodb in potrdil, ki dokazujejo pravni naslov stranke oproščene zavarovalne ali finančne storitve;

(c) odstop, podaljšanje, sprememba in razveljavitev pogodb, ki se nanašajo na oproščeno zavarovalno ali finančno storitev;

(d) storitve bonitetne ocene, vključno z oceno kreditne sposobnosti izvajalca ali stranke zavarovalnih ali finančnih storitev;

(e) vrednotenje finančnega zavarovanja.

2. Za namene člena 135(1a) Direktive 2006/112/ES se za naslednje storitve šteje, da nimajo posebne in bistvene narave oproščene storitve:

(a) hramba;

(b) upravne naloge;

(c) izterjava ali povračilo dolga;

(d) pravne storitve, računovodstvo, revizija in knjigovodstvo;

(e) storitve v zvezi z upoštevanjem zakonodaje;

(f) preverjanje identitete, kontrole za boj proti pranju denarja in goljufijam;

(g) storitve zbiranja podatkov za recikliranje bankovcev in kovancev;

(h) trženje, raziskave, opredelitve in razvoj novih produktov ali priložnosti;

(i) dobava in zasnova programske opreme;

(j) najem varnostnih sefov in drugih zavarovanih prostorov;

(k) storitve, ki dodeljujejo pravico ali možnost prejema blaga ali storitev.

Člen 14

1. Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „zavarovanja in pozavarovanja“, kot je opredeljeno v točki (1) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(a) prevzem zavarovanja;

(b) obvladovanje tveganja in upravljanje naložb;

(c) obravnava zahtevkov;

(d) izdaja izvedenih finančnih zavarovalnih instrumentov, ki niso namenjeni trgovanju.

2. Ocena škode se ne šteje za storitev, ki ima posebno in bistveno naravo „zavarovanja in pozavarovanja“, kot je opredeljeno v točki (1) člena 135a Direktive 2006/112/ES.

Člen 15

Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „odobritve kredita“, kot je opredeljena v točki (2) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(1) merjenje, napoved in nadzor kreditnih tveganj in izgub zaradi kreditnega tveganja, vključno s kreditno strategijo;

(2) prevzem obveznosti kredita;

(3) vodenje evidence, urejanje in spremljanje plačil za kredit;

(4) izdaja kreditnih izvedenih finančnih instrumentov;

(5) vrednotenje nefinančnega zavarovanja.

Člen 16

1. Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „poroštva za vračilo dolgov“, kot je opredeljeno v točki (3) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(a) urejanje in spremljanje sredstev za poroštvo za vračilo dolga;

(b) izvedeni finančni instrumenti za kreditno jamstvo.

2. Prodaja zaseženih nepremičnin po neplačilu hipotekarnega kredita se ne šteje za storitev, ki ima posebno in bistveno naravo „poroštva za vračilo dolgov“, kot je opredeljeno v točki (3) člena 135a Direktive 2006/112/ES.

Člen 17

Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo transakcij v zvezi s „finančnim depozitom“, kot je opredeljen v točki (4) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(1) razvrščanje in štetje denarja za namen depozita;

(2) poročanje o stanju depozitov in izračun obresti, izdelava obračunov poslovanja in izvajanje pregledov prevzetih obveznosti;

(3) izračun davka in pristojbin v zvezi z odpovedjo pokojninskih varčevalnih shem;

(4) finančna konstrukcija računov, vključno z ekonomskimi študijami izvedljivosti za oceno zahtev strank;

(5) hramba depozitnih certifikatov;

(6) avtomatizirano sprejemanje denarja za depozite;

(7) izdaja depozitnih izvedenih finančnih instrumentov.

Člen 18

1. Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „vodenja računa“, kot je opredeljeno v točki (5) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(a) storitve med subjekti za prenos sredstev med denarnimi računi in obračun prenosa;

(b) storitve članstva, pridružitve ali naročnine za plačilne kartice ali sisteme za račun;

(c) storitve nadzora z varnostnimi lastnostmi za pravilno obdelavo prenosa sredstev med denarnimi računi;

(d) izdaja obračunov za stranke in trgovce;

(e) preverjanje plačil;

(f) izdaja čekovnih knjižic za določen račun.

2. Za naslednje storitve se ne šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „vodenja računa“, kot je opredeljeno v točki (5) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(a) splošno tiskanje čekovnih knjižic;

(b) dobava bianko kartic;

(c) spletno gostovanje;

(d) najem terminalov in drugih naprav za obdelavo plačil s karticami.

Člen 19

1. Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „menjave valute“ ali „zagotovitve gotovine“, kot je navedeno v točki (d) člena 135(1) Direktive 2006/112/ES:

(a) izdaja izpiskov za stranke in trgovce za menjavo in distribucijo bankovcev in kovancev;

(b) storitve upravljanja za denarne avtomate, ki se izvajajo med finančnimi ustanovami;

(c) izdaja promptnih poslov, terminski posli, standardizirani terminski posli, zamenjave valut, devizne opcije in devizne zamenjave;

(d) izdaja valutnih izvedenih finančnih instrumentov.

2. Naslednje storitve se ne štejejo za storitve, ki imajo posebno in bistveno naravo „menjave valute“ ali „zagotovitve gotovine“, kot je navedeno v točki (d) člena 135(1) Direktive 2006/112/ES:

(a) varovanje in hramba denarja;

(b) kurirska služba in varnostni prevoz;

(c) objava informacij o menjalnih tečajih;

(d) namestitev denarnih avtomatov.

Člen 20

Za naslednje storitve se šteje, da imajo posebno in bistveno naravo „zagotovitve vrednostnih papirjev“, kot je opredeljena v točki (8) člena 135a Direktive 2006/112/ES:

(1) izdaja opcij, terminski posli in terminske pogodbe za vrednostne papirje;

(2) izdaja kapitalskih zamenjav in drugih zamenjav skupnih donosov v vrednostne papirje;

(3) izdaja dolžniških izvedenih finančnih instrumentov, ki so namenjeni trgovanju, vključno z obrestnimi zamenjavami;

(4) merjenje uspešnosti, ocena, napoved in nadzor vrednostnih papirjev;

(5) urejanje in spremljanje transakcij na podlagi sporazuma o vrednostnih papirjih, vključno z morebitnimi volilnimi pravicami.

Poglavje V Končne določbe

Člen 21

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od …. [datum prenosa Direktive + 1]

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 347, 11.12.2006, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 20XX/XXX/ES (UL XXX). .

[2] UL C, str.

[3] UL L 347, 11.12.2006, str. 1.