SL Uradni list Evropske unije C 75/9

Objava zahtevka za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2015/C 75/05)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek (1).

ZAHTEVEK ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

ZAHTEVEK ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„HUILE D’OLIVE DE NYONS“

Št. ES: FR-PDO-0217-01199-20.2.2014

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

—

☐

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Vrsta spremembe

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Spremembe

3.1 Postavka „Opis proizvoda“

Organoleptičen opis je bil na podlagi pregledov, opravljenih po priznanju te označbe, dopolnjen z deskriptorji za boljšo opredelitev proizvoda.

Najvišja vsebnost prostih kislin je bila znižana na 0,8 g/100 g, kar bolj ustreza praksam predelave v Nyonsu: ko se oljke oberejo, se hitro zmeljejo.

Peroksidno število je zaradi ohranjanja kakovosti za potrošnike ob prvem trženju omejeno na 16 miliekvivalentov kisikovega peroksida za 1 kg oljčnega olja.

Pikantnost in grenkost sta zelo nizki ali odsotni. Izraženi sta po vrednostni lestvici Mednarodnega sveta za oljke (od 0 do 10): od 0 do 2. Predlagane ravni so torej v skladu z značilnostmi oljčnega olja „Huile d’olive de Nyons“, ki je blago zaradi obiranja zrelih oljk.

Barva olja, ki je bila prvotno določena v specifikaciji, je bila „zlato rumena“. Ker se barva olja v času življenjske dobe proizvoda spreminja (na začetku sezone ima zelene odtenke), je bila barva dopolnjena: „Barva se giblje od rumene z zelenimi odtenki do zlato rumene.“

3.2 Postavka „Dokazilo o poreklu“

Ob upoštevanju sprememb nacionalnih zakonov in predpisov je postavka „Dokazila o izvoru proizvoda z geografskega območja“ prečiščena ter združuje zlasti deklarativne obveznosti in vodenje registrov v zvezi s sledljivostjo proizvoda in spremljanjem proizvodnih razmer.

V zvezi s tem je predvideno predvsem, da nadzorni organ dovoljenja izda gospodarskim subjektom, ki izpolnjujejo zahteve iz specifikacije za oznako, za katero so zaprosili.

Poleg tega je ta postavka dopolnjena z več določbami o registrih in deklarativnih dokumentih, ki zagotavljajo sledljivost in preverjanje skladnosti proizvodov z zahtevami specifikacije.

3.3 Postavka „Metoda pridobivanja“

Pridelava oljk

Za lažji nadzor pridelave je uvedena določba o starosti dreves z označbo porekla ob začetku pridelave, ki znaša 5 let: po petih letih se na drevesih začne pridelava, nasadi se nadzorujejo, pri pridelavi pa se upošteva največji dovoljeni pridelek.

Ker zelo majhni nasadi (manj kot 20 dreves) težko izpolnjujejo največji odstotek opraševalnih sort v nasadih, ki znaša 5 %, je v njih dovoljeno eno drevo opraševalne sorte. Navedeno je, da je uporaba teh sort pri pridelavi olja dovoljena pod pogojem, da njihov delež ne presega 5 % mase oljk za predelavo.

Določbe o obrezovanju in vzdrževanju nasadov so bile uvedene, da bi se ohranilo dobro vzdrževanje nasadov v Nyonsu: te določbe preprečujejo obstoj nevzdrževanih nasadov (obvezno letno vzdrževanje, nadzor nad rastlinsko odejo in obvezno obrezovanje najmanj vsaki dve leti) in zmanjšujejo zdravstveno tveganje (odstranjevanje obrezanih vej).

Na podlagi določb osnovnega odloka o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 so zaradi kakovosti in spoštovanja tradicionalnih metod gojenja uvedene določbe o gostoti zasaditve (najmanj 24 m2 na drevo, najmanj 4 metri razdalje med drevesi) in o prepovedi dolgotrajnih vmesnih posevkov.

Namakanje

Namakanje oljk omogoča regulacijo pridelka in vzdrževanje kakovosti oljčnega olja. Izogibati se je treba poznemu namakanju, da se omogoči zorenje sadežev v dobrih razmerah. Namakanje oljk naj bi se izvedlo v različnih rokih glede na uporabljene tehnike namakanje (do 31. avgusta za namakanje z razprševanjem in do 30. septembra za kapljično namakanje in namakanje z mikrorazpršilci).

Pridelek

Osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je predvidel omejitev pridelka nasada na 6 ton/ha z možnostjo povečanja na 8 ton/ha v izrednih letih. Pridelovalci oljk so ugotovili, da se pridelek po priznanju označbe porekla povečuje. To je povezano z dejstvom, da so nasadi zaradi uspeha označbe porekla bolj redno vzdrževani, tehnično spremljanje pa se je izboljšalo. Veliko nasadov je bilo obnovljenih. Poleg tega so se drevesa po letu 1985 razmahnila in dala veliko pridelka, saj od takrat ni bilo večje zmrzali. Največji povprečni pridelek na kmetiji je bil tako povečan na 10 ton oljk na hektar, kar je bolj v skladu z lokalnim kmetijskim potencialom. Pri izračunu tega pridelka so upoštevane količine vseh pridelanih oljk, ne glede na njihov namen.

Obiranje/datum obiranja

Osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je predvidel, da se vsako leto določi datum začetka obiranja. Navedeno je, da ustrezni organi ta datum določijo potem, ko skupina preuči zrelost in tako zagotovi, da je splošna stopnja zrelosti pred obiranjem zadostna.

Zrelost

Določena je bila stopnja zrelosti oljk ob obiranju: najmanj 65 % oljk mora biti nezelenih, da se izboljša pojem „obiranja pri zadostni zrelosti“, ki je bil prvotno opredeljen.

Določene so bile tudi metode obiranja oljk, pri čemer je bil upoštevan tehnološki razvoj: poleg izključno ročnega obiranja z dreves je dovoljena tudi uporaba orodij za tresenje vej ali dreves. Proizvodi za abscizijo so prepovedani. Pobiranje oljk, ki so na tla padle po naravni poti, je prepovedano, saj to poslabša kakovost oljčnega olja. Določbe določajo tudi prakse, ki jih je treba izvajati pri uporabi mrež za ohranjanje kakovosti oljk.

Način shranjevanja

Ker je treba ohraniti značilnosti pridelanih oljk, je skupina želela določiti, da se oljke prevažajo v zabojnikih, katerih prostornina je največ 20 kg.

Ekstrakcija olja

Osnovni odlok o priznanju kontrolirane označbe porekla z dne 10. januarja 1994 je predvidel določen čas med obiranjem in dobavo ter med obiranjem in predelavo. Da bi se zagotovile značilnosti označbe porekla, je bil ta čas skrajšan: največ tri dni med obiranjem in dobavo, največ štiri dni med dobavo in predelavo ter največ šest dni med obiranjem in predelavo.

Zahteve glede kakovosti oljk za predelavo so določene tako, da oljke, poškodovane zaradi zmrzali in škodljivcev, lahko predstavljajo največ 10 % vseh oljk, s čimer se razjasni prej naveden pojem „zdravih“ oljk.

Uvedeno je obvezno čiščenje pred ekstrakcijo, ki onemogoči tuj priokus v oljčnem olju.

Da bi se ohranile prvotne značilnosti proizvoda, je bila najvišja temperatura oljčne drozge v vseh fazah postopka zmanjšana s 30 °C (kot je bilo opredeljeno v osnovnem odloku o priznanju kontrolirane označbe porekla) na 27 °C. Ta zahteva zadeva tudi vodo, ki je morda uporabljena za pranje.

Določen je bil seznam dovoljenih metod ekstrakcije (mletje oljk, mešanje drozge, ločevanje oljčnih tropin in tekočega dela, ločevanje oljčnega olja in rastlinske vode, morebitno filtriranje), obenem pa so bile ohranjene prejšnje odločbe o metodah ekstrakcije (izključno mehanski postopki ekstrakcije in nobenega adjuvansa razen vode). Na seznamu so vse tehnike, ki se trenutno uporabljajo na geografskem območju, vzpostavljen pa je bil, da se prepreči uvajanje novih tehnik predelave brez predhodnega razmisleka o vplivu na značilnosti proizvoda.

Shranjevanje olja

Da bi se kakovost proizvodov zaščitila pred oksidacijo, je dodano: „Olje ‚Huile d’olive de Nyons‘ je shranjeno in embalirano tako, da se omeji stik olja z zrakom.“

3.4 Postavka „Označevanje“

Navedbe na etiketi, specifične za označbo, so bile usklajene z Uredbo (EU) št. 1151/2012: uporaba simbola ZOP Evropske unije. Poleg tega se v okviru obveznih navedb pri označevanju proizvodov z označbo pojavlja tudi navedba „zaščitena označba porekla“.

3.5 Nacionalne zahteve

Ob upoštevanju sprememb nacionalnih zakonov in predpisov je postavka „Nacionalne zahteve“ predstavljena v obliki tabele z glavnimi točkami, ki jih je treba preveriti, referenčnimi vrednostmi in metodo ocenjevanja.

3.6 Drugo: posodobitev postavke „Reference v zvezi z nadzornim organom“ in določitev načinov za identifikacijo parcel

Posodobljeni so bili kontaktni podatki pristojnih nadzornih organov, zlasti zaradi upoštevanja sprememb v načinih nadzora.

V postavki „Geografsko območje“ so bili določeni načini za identifikacijo parcel, ki so v skladu z novimi nacionalnimi postopki.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„HUILE D’OLIVE DE NYONS“

Št. ES: FR-PDO-0217-01199-20.2.2014

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Huile d’olive de Nyons“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.5 Olja in masti (maslo, margarina, olje itd.)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

„Huile d’olive de Nyons“ je oljčno olje, za katerega so značilni vonj po zelenem jabolku, arome suhega sadja in maslen okus, ki jih lahko spremljajo arome svežih lešnikov in/ali sveže pokošene trave. Gre za gosto olje, ki ga preskuševalci za razliko od nekaterih drugih olj, ki veljajo za „tekoča“, opisujejo kot „maščobno“. Barva se giblje od rumene z zelenimi odtenki do zlato rumene.

Olje je rahlo grenko in pikantno, ocena za ti dve merili pa je po organoleptični lestvici Mednarodnega sveta za oljke (od 0 do 10) manjša ali enaka 2.

Vsebnost prostih kislin, izraženih kot oleinska kislina, je manjša ali enaka 0,8 grama na 100 gramov. Peroksidno število je ob prvemu trženju olja omejeno na 16 miliekvivalentov kisikovega peroksida za 1 kg oljčnega olja.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

Najmanj 95 % uporabljenih oljk je sorte Tanches, druge oljke pa lahko izvirajo iz opraševalnih sort dreves.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse postopke od proizvodnje surovin do predelave oljk v oljčno olje je treba izvesti na opredeljenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

Poleg obveznih navedb, določenih v pravilih o označevanju oljčnega olja, označevanje olja „Huile d’olive de Nyons“ vključuje:

— ime označbe porekla „Huile d’olive de Nyons“ in navedbo „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“. Ti navedbi sta v istem vidnem polju na isti etiketi,

— simbol ZOP Evropske unije.

Navedbe so napisane z razvidnimi, čitljivimi črkami, ki se ne zbrišejo in so dovolj velike, da se dobro vidijo na ozadju, na katerem so natisnjene, in se jasno razlikujejo od vseh drugih napisov in slik.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Geografsko območje proizvodnje se nahaja:

— severno od gore Mont Ventoux, v regiji, znani pod imenom Préalpes sèches (suh predalpski svet),

— južno od predgorij alpskega pogorja, ki so visoka od 1 000 m do 1 300 m in predstavljajo oviro prevladujočemu vetru – mistralu;

— vzhodno od doline reke Rone.

Območje vključuje 53 občin v departmajih Drôme in Vaucluse:

— departma Drôme: celoten kanton Nyons, razen občin Chaudebonne, Sainte-Jalle in Valouse; občine Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran in Villeperdrix;

— departma Vaucluse: celoten kanton Vaison-la-Romaine; občine Brantes, Entrechaux, Malaucène (področje AI), Valréas, Visan.

5. Povezava z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Naravni dejavniki

Nasadi na območju Nyonsa in Baronniesa, kjer se prideluje olje „Huile d’olive de Nyons“, so najsevernejši nasadi v Franciji, saj se nahajajo na 44. vzporedniku. Severneje temperature jeseni in pozimi ne omogočajo več ustreznega dozorevanja sadežev.

Zaradi te zemljepisne lege na meji Sredozemlja so oljčni nasadi izpostavljeni nevarnosti zmrzali. Vendar pa so drevesa zaradi lokacije v naravni kotlini zaščitena pred močnimi vetrovi (mistralom) in mrazom. Poleg tega Nyons, kar se tiče količine sonca (2 500 ur na leto), kakovosti zraka (suh in zdrav) in blagih temperatur, velja za „malo Nico“.

Gora Mont Ventoux, imenovana tudi „Géant de Provence“ („provansalski velikan“), ki leži med morjem in območjem proizvodnje, omejuje močno deževje z juga, zaradi česar je to območje znano kot suh predalpski svet. Poleg tega verige hribov, visokih 1 000 do 1 300 m, predstavljajo oviro prevladujočemu vetru – mistralu – in manjšajo njegovo silovitost.

Podnebje je sredozemskega tipa z malo padavinami (med letoma 1961 in 1990 je v povprečju padlo 773 milimetrov dežja na leto), te padavine pa se večinoma pojavljajo jeseni, ko tretjina dežja pade v obliki neviht. Poletja so suha in vroča, pozimi pa so temperature razmeroma nizke, s prevladujočim severnim vetrom. Najnižje povprečne temperature so 6,4 °C, mraz pa pozimi običajno pride postopoma.

Na pridelavo oljk na geografskem območju označbe porekla ugodno vplivajo griči na vznožju, ki ležijo na prisojni strani odprte krajine (brez sence), saj je takšna lega naklonjena zračenju, ki odpravi vso stalno vlago, in dovolj globoka tla v obliki prepustnih melišč, kar omogoča nastanek zalog vode.

Človeški dejavniki

Proizvodnja oljk na območju Nyonsa ima že zelo dolgo tradicijo: Feničani in Grki prebivalcev ob reki Eygues niso naučili samo vinogradništva, temveč tudi oljkarstva.

Skozi stoletja se trgovina z oljem in oljkami zelo velikokrat omenja, ta proizvodnja pa je sestavni del pokrajine in gospodarskega življenja v regiji.

Nepredvidljivi zapleti pri pridelavi oljk v 20. stoletju (zlasti zmrzal leta 1956) so proizvajalce spodbudili, da so se organizirali in zaščitili svojo dediščino, tako da so leta 1964 ustanovili bratovščino oljčnih vitezov („confrérie des chevaliers de l’olivier“) in organizirali tradicionalne festivale (Olivades, Alicoque, fête de l’Olive piquée …).

Njihova prizadevanja in vztrajnost so privedla do priznanja označbe porekla z odločbo sodišča v Valenceu 24. aprila 1968 in priznanja kontrolirane označbe porekla z odlokom 10. januarja 1994.

Lokalni proizvajalci so uporabili strokovno znanje, prilagojeno naravnim razmeram. Izbrali so lokalno sorto, ki je še posebej primerna za to območje: sorto Tanche.

Tanche je sorta z dvojno uporabo, saj je primerna za namizne oljke, kot tudi za ekstrakcijo oljčnega olja. Po obiranju se oljke tradicionalno razvrstijo, tako da gredo v oljarno vse oljke z majhnim premerom.

Oljke se oberejo, ko dozorijo, nato pa se hitro zdrobijo. Uporabljena je tehnika stiskanja ali ekstrakcije, ki ohrani neoporečnost proizvoda (najvišja temperatura drozge je 27 °C, edina dodana sestavina je voda).

5.2 Posebnosti proizvoda

Olje „Huile d’olive de Nyons“ se prideluje iz oljk sorte Tanche, ki se oberejo, ko dosežejo visoko stopnjo zrelosti.

Na organoleptični ravni so za olje „Huile d’olive de Nyons“ značilni nizka grenkost in pikantnost (manj kot ali enako 2), izrazita gostost, vonj po zelenem jabolku, arome suhega sadja in maslen okus, ki jih lahko spremljajo arome svežih lešnikov in/ali sveže pokošene trave.

Na analitični ravni mora biti olje „Huile d’olive de Nyons“ omejeno kislo.

Poleg tega je treba upoštevati, da sta za sorto Tanche značilna visoka vsebnost oleinske kisline (več kot 80 %) in razmerje med delta-5-avenasterolom in kampesterolom, ki je precej večje od tri.

5.3 Vzročna povezava med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO)

Proizvajalci na območju Nyonsa in Baronniesa so se morali pri gojenju oljk že od nekdaj prilagajati podnebnim razmeram, tako da so posadili sorto, ki je razmeroma odporna proti zmrzali, in v tem okviru izbrali najodpornejše posamezne kultivarje. Tako jih je izbira pripeljala do sorte Tanche, ki velja za endemično na območju Nyonsa in Baronniesa.

Okoljske razmere so izredno primerne za potrebe sorte „Tanche“, ki je edina sorta poleg nekaterih opraševalnih dreves, ki se uporablja v tej regiji. Ta sorta namreč pozimi potrebuje mraz, ki omeji izmenično rodnost (neredna proizvodnja), in je občutljiva na veter.

O dejstvu, da se sorta tu goji že od nekdaj in da se prilagaja območju, pričajo močna stara drevesa (nekateri primerki so stari približno 1 000 let). Poleg tega so posebne potrebe te sorte omejile širjenje izven geografskega območja.

Zaradi podnebnih razmer, značilnih za geografsko območje (suh zrak, osončenost, omejitev vetra in postopno nižanje temperatur), lahko ta zahtevna sorta oljk dozori in se obere zrela.

Olje „Huile d’olive de Nyons“ je posebno in svojevrstno, ker ta sorta oljk v tej regiji ne samo uspeva, temveč lahko tu tudi dozori.

Strokovno znanje, ki se kaže predvsem v obiranju zrelih oljk in v hitrem drobljenju oljk, prispeva k pridobitvi blagega olja (ki ni preveč grenko in pikantno) z vonjem po zelenem jabolku, aromami suhega sadja, maslenim okusom in omejeno kislostjo.

„Huile d’olive de Nyons“ je prvo oljčno olje, ki je bilo v Franciji priznano kot kontrolirana označba porekla, uporablja pa se v gastronomiji in je prisotno na najizvrstnejših menijih. Navedeno je v popisu francoske kulinarične dediščine, ki ga je Nacionalni svet kulinarične umetnosti (Conseil National des Arts Culinaires) leta 1995 izdal za regijo Rona-Alpe.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCHuileOliveNyons2014.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Glej opombo 3.