[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 29.7.2008

COM(2008) 489 konč.

2008/0156 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“)

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE

- Razlogi za predlog in njegovi cilji: dokončanje novega pravnega okvira za SKP, Uredba o enotni skupni ureditvi trgov (ES) št. 1234/2007

Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) je spremenila 21 obstoječih uredb o sektorskih skupnih ureditvah trgov (SUT) in jih združila v eno samo celovito uredbo z namenom racionalizacije in poenostavitve pravnega okvira brez spreminjanja osnovnih politik, s čimer se je zagotovila enotna zbirka usklajenih predpisov na klasičnih področjih tržne politike, kot so intervencija, zasebno skladiščenje, uvozne tarifne kvote, izvozna nadomestila, zaščitni ukrepi, pravila glede državnih pomoči in konkurence ter sporočanje in posredovanje podatkov.

Predlog za uredbo o enotni SUT, ki ga je Komisija predložila decembra 2006, je bil napisan na način, da odločitve o politikah, ki so bile v SKP sprejete v preteklih letih, niso bile dane pod vprašaj. Tako predlog kot tudi Uredba, kot jo je pozneje sprejel Svet, sta zato predstavljala tehnično poenostavitev, ki je temeljila na pravnem položaju iz decembra 2006. Vsebinskih sprememb v nekaterih sektorjih (zlasti sektorju sadja in zelenjave, predelanega sadja in zelenjave ter vina) ob času sprejetja Uredbe o enotni SUT še ni bilo mogoče upoštevati. Spremembe v sektorju sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave so bile medtem z Uredbo (ES) št. 361/2008 z dne 14. aprila 2008[1] že vključene v Uredbo o enotni SUT, vinska reforma pa se je šele dobro zaključila z objavo Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999[2].

- Splošno ozadje

Ta predlog je bistven element načrtov Komisije, da racionalizira in poenostavi skupno kmetijsko politiko (SKP). Ključna vprašanja pristopa Komisije so bila določena v njenem sporočilu iz leta 2005 o „poenostavitvi in boljši ureditvi za skupno kmetijsko politiko“ (v nadaljnjem besedilu: sporočilo)[3]. V navedenem dokumentu je Komisija poudarila: „Z zmanjševanjem upravnih postopkov v kmetijskem sektorju s pomočjo preglednejših, enostavnejših in manj obremenjujočih predpisov se bodo znižali stroški za podjetja in zagotovljeno bo, da bodo evropski državljani dobili največ za svoj denar.“

- Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog

Uredba (ES) št. 479/2008 o SUT za vino bo s tem predlogom razveljavljena, njena vsebina pa bo v celoti vključena v Uredbo o enotni SUT.

- Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Ta predlog je na področju kmetijstva sestavni del celovitega pristopa Komisije k boljši ureditvi in poenostavitvi, kot je izražen v njenem sporočilu z dne 25. oktobra 2005 „Izvajanje Lizbonskega programa Skupnosti – Strategija za poenostavitev zakonodajnega okolja“[4] in potrjen z Medinstitucionalnim sporazumom o boljšem oblikovanju zakonodaje z dne 16. decembra 2003[5].

2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA

- Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi je bilo izvedeno v okviru pripravljanja Uredbe o enotni SUT, ki je bila na splošno sprejeta kot pozitiven korak k večji preglednosti in dostopnosti zakonodaje, ki se uporablja na področju tržne politike SKP. Nadaljnja posvetovanja niso potrebna, ker je ta predlog samo dopolnitev Uredbe o enotni SUT in ne bo vnesel nobenih vsebinskih sprememb.

- Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno.

- Ocena učinka

Se ne uporabi. Za predlog se ne uporabljajo zahteve ocene učinka, ker ni vključen v zakonodajni in delovni program Komisije.

3. PRAVNI ELEMENTI IN GLAVNE ZNAčILNOSTI HORIZONTALNE SKUPNE UREDITVE TRGA

- Pravna podlaga

Člena 36 in 37 Pogodbe

- Vsebina predloga Komisije

Uredba o enotni SUT še ni vključevala glavnih vidikov SUT za vino, saj je navedena SUT v času, ko je bila predlagana Uredba o enotni SUT, čakala na reformo politike. Uredba o SUT na področju vinskega sektorja je bila objavljena novembra 2007, zato predvideva le uporabo postopka upravljalnega odbora. V uvodni izjavi 8 Uredbe o enotni SUT je navedeno, da bo treba vinski sektor v celoti vključiti, ko bodo sprejete ustrezne reforme politik, kar se je zgodilo z objavo Uredbe (ES) št. 479/2008.

- Načelo subsidiarnosti

Cilj predloga je enak cilju Uredbe o enotni SUT, in sicer poenostavitev pravnega okvira skupnih ureditev trgov brez spreminjanja temeljnih usmeritev politik.

- Izbira instrumentov

Predlagani instrument: uredba.

Druga sredstva ne bi bila ustrezna, saj je cilj predloga vzpostavitev horizontalne skupne ureditve trga, ki se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

4. PRORAčUNSKE POSLEDICE

Glede na to, da predlog ne spreminja sedanjih ukrepov SKP, nima proračunskih posledic.

5. POENOSTAVITEV

Predlog dopolnjuje akt, ki je bil sprejet zaradi tehnične poenostavitve. Nadalje bo poenostavil zakonodajno okolje SKP, s tem da bo v Uredbo o enotni SUT vključil nekatera manjkajoča pravila. Predvideva se, da bo predlog povzročil bistveno poenostavitev veljavne zakonodaje.

Preklic obstoječe zakonodaje

Sprejetje predloga bo povzročilo razveljavitev ene uredbe Sveta.

2008/0156 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o spremembi Uredbe (ES) št. 1234/2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“)

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti členov 36 in 37 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Uredba Sveta (ES) št. 1234/2007 („Uredba o enotni SUT“)[6] je zaradi poenostavitve zakonodajnega okolja skupne kmetijske politike (SKP) razveljavila in z enim samim pravnim aktom nadomestila vse uredbe, ki jih je Svet od uvedbe SKP sprejel v okviru vzpostavitve skupnih ureditev trgov za kmetijske proizvode ali skupine proizvodov.

2. Kot je razloženo v uvodni izjavi 7 Uredbe o enotni SUT, zaradi poenostavitve ne bi smele postati vprašljive odločitve glede politike, sprejete v preteklih letih na področju SKP, prav tako pa ni predvidela novih instrumentov ali ukrepov. Zato Uredba o enotni SUT odraža odločitve glede politik, ki so bile sprejete do takrat, ko je Komisija predlagala besedilo za Uredbo o enotni SUT.

3. Vzporedno s pogajanji in sprejetjem Uredbe o enotni SUT se je Svet začel pogajati tudi o reformi politike v vinskem sektorju, ki se je zaključila s sprejetjem Uredbe Sveta (ES) št. 479/2008 o skupni ureditvi trga za vino, spremembi uredb (ES) št. 1493/1999, (ES) št. 1782/2003, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 3/2008 ter razveljavitvi uredb (EGS) št. 2392/86 in (ES) št. 1493/1999[7]. Kot je navedeno v uvodni izjavi 8 Uredbe o enotni SUT, so bile v navedeno uredbo od samega začetka vključene samo tiste določbe vinskega sektorja, ki niso bile predmet reform politike, vsebinske določbe, ki so bile predmet sprememb politike, pa bi bilo treba v Uredbo o enotni SUT vključiti šele takrat, ko bodo ustrezne reforme sprejete. Ker je to izpolnjeno, je vinski sektor zdaj treba v celoti vključiti v Uredbo o enotni SUT z vključitvijo odločitev glede politike, sprejetih z Uredbo (ES) št. 479/2008, v Uredbo o enotni SUT.

4. Za vključitev teh določb v Uredbo o enotni SUT je treba uporabiti enak pristop kot za sprejetje Uredbe o enotni SUT, in sicer politične odločitve, sprejete takrat, ko je te določbe sprejemal Svet, ter razlogi za te politične odločitve, kakor so izraženi v ustreznih uvodnih izjavah zadevnih uredb, se ne bi smeli postaviti pod vprašaj.

5. Uredbo o enotni SUT je zato treba ustrezno spremeniti.

6. Uredba o enotni SUT je v svojem členu 175 vključevala določbe, ki se nanašajo na veljavnost pravil o konkurenci iz Pogodbe v zvezi s sektorji, ki so zajeti v Uredbi o enotni SUT. Te določbe so bile doslej vključene v Uredbo Sveta (ES) št. 1184/2006 z dne 24. julija 2006 o uporabi nekaterih pravil konkurence v proizvodnji in trgovini s kmetijskimi proizvodi[8]. Uredba o enotni SUT je zato v svojem členu 200 prilagodila področje uporabe Uredbe (ES) št. 1184/2006. Zaradi vključitve celotnega vinskega sektorja v Uredbo o enotni SUT in razširitve pravil o konkurenci iz Uredbe na navedeni sektor je treba zagotoviti izključitev vinskega sektorja iz področja uporabe Uredbe (ES) št. 1184/2006.

7. Da bi zagotovili, da prehod z določb Uredbe (ES) št. 479/2008 na določbe te uredbe ne bi posegal v tekoče tržno leto 2008/2009 za vino, je treba spremembe začeti uporabljati z začetkom naslednjega tržnega leta za vino; tj. s 1. avgustom 2009 –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

Uredba (ES) št. 1234/2007 se spremeni:

(1) V členu 1 se črta odstavek 2.

(2) V prvem odstavku člena 3 se za točko (c) vstavi naslednja točka:

„(ca) od 1. avgusta do 31. julija naslednjega leta za vinski sektor;“;

(3) Člen 55 se spremeni:

(a) naslov se nadomesti z naslednjim:

„Člen 55 Sistemi kvot in obseg vinogradniških površin“;

(b) za odstavkom 2 se doda naslednji odstavek:

„2a. V vinskem sektorju se pravila o pridelovalnem potencialu glede nezakonitih zasaditev, prehodnih pravic do zasaditve ter programa krčenja uporabljajo v skladu z določbami iz oddelka IVa.“;

(4) Naslov oddelka IV poglavja III naslova I dela II se nadomesti z naslednjim:

„ODDELEK IVPOSTOPKOVNA PRAVILA V ZVEZI S KVOTAMI ZA SLADKOR IN MLEKO“;

( 5) V členu 85 se uvodne besede nadomestijo z naslednjim:

„Komisija sprejme podrobna pravila za uporabo oddelkov I, II in III, ki se lahko nanašajo zlasti na:“;

(6) V poglavju III naslova I dela II se za oddelkom IV vstavi naslednji oddelek IVa:

„ODDELEK IVa OBSEG VINOGRADNIŠKIH POVRŠIN V VINSKEM SEKTORJU

PODODDELEK I NEZAKONITE ZASADITVE

Člen 85a Nezakonite zasaditve po 31. avgustu 1998

1. Pridelovalci na lastne stroške izkrčijo površine, ki so bile zasajene z vinsko trto brez ustrezne pravice do zasaditve, če je bila potrebna, po 31. avgustu 1998.

2. Do izkrčitve v skladu z odstavkom 1 se lahko dajo grozdje in proizvodi iz grozdja s površin iz navedenega odstavka v promet samo za destilacijo izključno na stroške zadevnega pridelovalca. Proizvodi iz destilacije se ne smejo uporabljati za pripravo alkohola, katerega dejanski volumenski delež alkohola je 80 % ali manj.

3. Brez poseganja v morebitne predhodne kazni, ki jih naložijo države članice, države članice pridelovalcem, ki niso izpolnili obveznosti izkrčitve, naložijo kazni, določene glede na resnost, obseg in trajanje neskladnosti.

4. Konec prehodne prepovedi novih zasaditev 31. decembra 2015 iz člena 85g(1) ne vpliva na obveznosti iz tega člena.

Člen 85b Obvezna ureditev položaja vinogradov, nezakonito zasajenih pred 1. septembrom 1998

1. Pridelovalci najpozneje do 31. decembra 2009 uredijo položaj površin, ki so bile zasajene z vinsko trto brez ustrezne pravice do zasaditve, če je bila potrebna, pred 1. septembrom 1998, ter za to plačajo takso.

Brez poseganja v postopek potrditve obračunov se prvi pododstavek ne uporablja za področja, urejena na podlagi člena 2(3) Uredbe (ES) št. 1493/1999.

2. Takso iz odstavka 1 določijo države članice. Taksa je enakovredna najmanj dvakratni povprečni vrednosti ustrezne pravice do zasaditve v zadevni regiji.

3. Do ureditve položaja iz odstavka 1 se lahko dajo grozdje in proizvodi iz grozdja s površin iz tega odstavka v promet samo za destilacijo izključno na stroške zadevnega pridelovalca. Ti proizvodi se ne smejo uporabljati za pripravo alkohola, katerega dejanski volumenski delež alkohola je 80 % ali manj.

4. Zadevni pridelovalci na lastne stroške izkrčijo nezakonito zasajene površine iz odstavka 1, katerih položaj ni urejen v skladu z navedenim odstavkom do 31. decembra 2009.

Države članice pridelovalcem, ki ne izpolnijo obveznosti izkrčitve, naložijo kazni, določene glede na resnost, obseg in trajanje neskladnosti.

Do izkrčitve iz prvega pododstavka se smiselno uporablja odstavek 3.

5. Konec prehodne prepovedi novih zasaditev 31. decembra 2015 iz člena 85g(1) ne vpliva na obveznosti iz odstavkov 3 in 4.

Člen 85c Nadzor neprisotnosti v prometu ali destilacije

1. Države članice glede na člen 85a(2) ter člen 85b(3) in (4) zahtevajo dokazilo o neprisotnosti zadevnih proizvodov v prometu ali predložitev pogodb o destilaciji, če se ti proizvodi destilirajo.

2. Države članice preverjajo neprisotnost v prometu in destilacijo iz odstavka 1. V primeru neskladnosti naložijo kazni.

3. Države članice obvestijo Komisijo o površinah, za katere se izvaja destilacija, in o ustreznih volumenskih količinah alkohola.

Člen 85d Spremljevalni ukrepi

Površine iz prvega pododstavka člena 85b(1) do ureditve položaja ter površine iz člena 85a(1) ne dobivajo podpore iz nobenega nacionalnega ukrepa ali ukrepa Skupnosti.

Člen 85e Izvedbeni ukrepi

Komisija sprejme podrobna pravila za izvajanje tega pododdelka.

Ta pravila lahko zajemajo:

(a) podrobnosti o obveznostih obveščanja za države članice, vključno z možnostjo zmanjšanja proračunskih sredstev iz Priloge Xb v primeru neskladnosti;

(b) podrobnosti o kaznih, ki jih naložijo države članice ob neizpolnjevanju obveznosti iz členov 85a, 85b in 85c.

Pododdelek IIPrehodna ureditev pravic do zasaditve

Člen 85f Trajanje

Določbe tega pododdelka se uporabljajo do 31. decembra 2015.

Člen 85g Prehodna prepoved zasaditve vinske trte

1. Brez poseganja v člen 120a(1) do (6) in zlasti v njegov odstavek 4 je zasaditev sort vinske trte, ki jih je mogoče razvrstiti v skladu s členom 120a(2), prepovedana.

2. Prepovedano je tudi precepljanje sort vinske trte, ki jih je mogoče razvrstiti v skladu s členom 120a(2) na sorte, ki niso sorte vinske trte iz navedenega člena.

3. Ne glede na odstavka 1 in 2 se zasaditve in precepljanja iz teh odstavkov dovolijo na podlagi:

(a) pravice do nove zasaditve v skladu s členom 85h;

(b) pravice do ponovne zasaditve v skladu s členom 85i;

(c) pravice do zasaditve iz rezerv v skladu s členoma 85j in 85k.

4. Pravice do zasaditve iz odstavka 3 se dodelijo v hektarjih.

5. Države članice lahko sklenejo, da bodo prepoved iz odstavka 1 na svojem ozemlju ali delih svojega ozemlja uveljavljale najpozneje do 31. decembra 2018. Pravila o prehodni ureditvi pravic do zasaditve iz tega pododdelka ter iz tega člena se ustrezno uporabljajo v dani državi članici.

Člen 85h Pravice do nove zasaditve

1. Države članice lahko pridelovalcem priznajo pravice do nove zasaditve za površine:

(a) namenjene za nove zasaditve, ki se opravijo na podlagi ukrepov komasacije ali ukrepov glede obveznega odkupa zemlje v javnem interesu, sprejetih v skladu z nacionalno zakonodajo;

(b) namenjene za poskuse;

(c) namenjene za nasade matičnih trt za cepiče, ali

(d) katerih vinogradniško-vinarski proizvodi so namenjeni izključno za porabo v vinogradnikovem gospodinjstvu.

2. Pravice do nove zasaditve:

(a) uporablja pridelovalec, ki so mu bile dodeljene;

(b) se uporabijo pred koncem drugega vinskega leta po letu, v katerem so bile dodeljene;

(c) se uporabijo za namene, za katere so bile dodeljene.

Člen 85i Pravice do ponovne zasaditve

1. Države članice dodelijo pravice do ponovne zasaditve pridelovalcem, ki so izkrčili vinogradniško površino.

Vendar izkrčene površine, za katere je v skladu s pododdelkom III dodeljena premija za izkrčitev, ne dobijo pravice do ponovne zasaditve.

2. Države članice lahko dodelijo pravice do ponovne zasaditve tistim pridelovalcem, ki so se obvezali, da bodo izkrčili površino, zasajeno z vinsko trto. V takih primerih je ustrezna površina izkrčena najpozneje do konca tretjega leta, potem ko so bile zasajene nove trte, za katere so bile dodeljene pravice do ponovne zasaditve.

3. Pravice do ponovne zasaditve veljajo za površino, ki je po čistem pridelku enakovredna površini, ki je bila izkrčena.

4. Pravice do ponovne zasaditve se uporabljajo na gospodarstvu, za katero so bile dodeljene. Države članice lahko nadalje določijo, da se te pravice do ponovne zasaditve lahko uporabijo samo na površini, ki je bila izkrčena.

5. Z odstopanjem od odstavka 4 lahko države članice odločijo, da se lahko pravice do ponovne zasaditve delno ali v celoti prenesejo na drugo gospodarstvo v isti državi članici, kadar:

(a) se del zadevnega gospodarstva prenese na to drugo gospodarstvo;

(b) so površine na tem drugem gospodarstvu namenjene za:

(i) pridelavo vin z zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno geografsko označbo ali

(ii) gojenje matičnih nasadov vinske trte za cepiče.

Države članice zagotovijo, da uporaba odstopanja iz prvega pododstavka ne povzroči skupnega povečanja vinogradniških površin na njihovem ozemlju, zlasti kadar se prenosi opravijo z nenamakanih površin na namakane površine.

6. Odstavki od 1 do 5 se smiselno uporabljajo za pravice, ki so podobne pravicam do ponovne zasaditve, pridobljene na podlagi predhodne zakonodaje Skupnosti ali nacionalne zakonodaje.

7. Pravice do ponovne zasaditve na podlagi člena 4(5) Uredbe (ES) št. 1493/1999 se uporabijo v rokih iz navedenega člena.

Člen 85j Nacionalna in regionalna rezerva pravic do zasaditve

1. Da bi države članice izboljšale upravljanje vinogradniških površin, oblikujejo nacionalno rezervo ali regionalne rezerve pravic do zasaditve.

2. Države članice, ki so oblikovale nacionalne ali regionalne rezerve pravic do zasaditve na podlagi Uredbe (ES) št. 1493/1999, lahko te rezerve ohranijo tako dolgo, dokler uporabljajo prehodno ureditev pravic do zasaditve v skladu s tem pododdelkom.

3. V nacionalne ali regionalne rezerve se vključijo naslednje pravice do zasaditve, če se ne uporabijo v predpisanem roku:

(a) pravice do nove zasaditve;

(b) pravice do ponovne zasaditve;

(c) pravice do zasaditve iz rezerve.

4. Pridelovalci lahko prenesejo pravice do ponovne zasaditve v nacionalne ali regionalne rezerve. Pogoje za tak prenos, kadar je to potrebno v zameno za izplačilo iz nacionalnih skladov, določijo države članice ob upoštevanju legitimnih interesov strank.

5. Z odstopanjem od odstavka 1 lahko države članice odločijo, da ne bodo izvajale sistema rezerve, kadar lahko dokažejo, da imajo na voljo učinkovit sistem za upravljanje pravic do zasaditve na celotnem ozemlju. Ta sistem lahko po potrebi odstopa od ustreznih določb tega pododdelka.

Prvi pododstavek se uporablja tudi za države članice, ki prenehajo uporabljati nacionalne ali regionalne rezerve na podlagi Uredbe (ES) št. 1493/1999.

Člen 85k Dodelitev pravic do zasaditve iz rezerve

1. Države članice lahko podelijo pravice iz rezerve:

(a) brez plačila pridelovalcem, mlajšim od 40 let, ki imajo ustrezno poklicno znanje in sposobnosti, prvič ustanavljajo in vodijo vinogradniško gospodarstvo;

(b) za plačilo v nacionalne ali, če je ustrezno, regionalne sklade, pridelovalcem, ki nameravajo uporabiti pravice do zasaditve vinogradov, katerih pridelava ima zagotovljen trg.

Države članice opredelijo merila za določitev zneskov plačila iz točke (b), ki se lahko razlikujejo glede na načrtovani končni proizvod zadevnih vinogradov in preostalo prehodno obdobje, v katerem velja prepoved novih zasaditev iz člena 85g(1) in (2).

2. Kadar se uporabljajo pravice do zasaditve iz rezerve, države članice zagotovijo, da:

(a) lokacija, uporabljene sorte in tehnologija gojenja zagotavljajo, da bo poznejša pridelava ustrezala tržnemu povpraševanju;

(b) bodo zadevni pridelki in donosi ustrezali povprečnemu pridelku v regiji, zlasti kadar se pravice do zasaditve na nenamakanih površinah uporabljajo na namakanih površinah.

3. Pravice do zasaditve iz rezerve, ki se ne uporabijo do konca drugega vinskega leta po letu, v katerem so bile dodeljene, zapadejo in se ponovno dodelijo rezervi.

4. Pravice do zasaditve v rezervi, ki se ne dodelijo do konca petega vinskega leta po letu, v katerem so bile dodeljene rezervi, prenehajo.

5. Če obstaja regionalna rezerva v državi članici, lahko država članica določi pravila, ki omogočajo prenos pravic do zasaditve med regionalnimi rezervami. Če obstajajo regionalne in nacionalne rezerve v državi članici, lahko država članica dovoli tudi prenose med njimi.

Pri prenosih se lahko uporabi koeficient omejevanja.

Člen 85l De minimis

Ta pooddelek se ne uporablja v državah članicah, v katerih se do 31. decembra 2007 ni uporabljala ureditev pravic do zasaditve, ki velja v Skupnosti.

Člen 85m Strožja nacionalna pravila

Države članice lahko sprejmejo strožja nacionalna pravila za dodelitev pravic za novo zasaditev ali ponovno zasaditev. Države članice lahko zahtevajo, da se ustrezni zahtevki in informacije, ki jih je treba predložiti, dopolnijo z dodatnimi informacijami, potrebnimi za spremljanje obsega vinogradniških površin.

Člen 85n Izvedbeni ukrepi

Komisija sprejme podrobna pravila za izvajanje tega pododdelka.

Ta pravila lahko vključujejo zlasti:

(a) določbe za preprečevanje čezmernih upravnih stroškov pri uporabi določb tega pododdelka;

(b) sočasni obstoj vinogradov v skladu s členom 85i(2);

(c) uporabo koeficienta omejevanja iz člena 85k(5).

Pododdelek IIIProgram izkrčitve

Člen 85o Trajanje

Določbe tega pododdelka se uporabljajo do konca vinskega leta 2010/2011.

Člen 85p Področje uporabe in opredelitev

Ta pododdelek določa pogoje, pod katerimi prejmejo vinogradniki premijo za izkrčitev vinogradov (v nadaljnjem besedilu: premija za izkrčitev).

Člen 85q Pogoji za upravičenost

Premija za izkrčitev se lahko odobri le, če zadevna površina izpolnjuje naslednje pogoje:

(a) ni prejela podpore Skupnosti ali nacionalne podpore za ukrepe, kot sta prestrukturiranje in preusmeritev, v 10 vinskih letih pred vložitvijo zahteve za premijo za izkrčitev;

(b) ni prejela podpore Skupnosti na podlagi katere koli druge skupne ureditve trga v petih vinskih letih pred vložitvijo zahteve za premijo za izkrčitev;

(c) se obdeluje;

(d) ni manjša od 0,1 hektarja. Najmanjša velikost za nekatere upravne regije v državi članici, v katerih povprečna površina vinogradniškega gospodarstva, zasajena z vinsko trto, presega en hektar, pa je lahko 0,3 hektarja, če tako odloči ta država članica;

(e) z zasaditvijo ni bil kršen noben veljaven predpis Skupnosti ali nacionalni predpis;

(f) je zasajena s sorto vinske trte, ki se lahko razvrsti v skladu s členom 120a(2).

Ne glede na točko (e) so površine, odobrene v skladu s členom 2(3) Uredbe (ES) št. 1493/1999 in členom 85b(1) te uredbe, upravičene do premije za izkrčitev.

Člen 85r Znesek premije za izkrčitev

1. Lestvice za premije za izkrčitev, ki se odobrijo, določi Komisija.

2. Države članice določijo znesek za premije za izkrčitev znotraj lestvic iz odstavka 1 in na podlagi preteklih pridelkov zadevnega gospodarstva.

Člen 85s Postopek in proračun

1. Zainteresirani pridelovalci vložijo zahtevke za premijo za izkrčitev pri zadevnih organih v državah članicah najpozneje do 15. septembra vsako leto. Države članice lahko določijo datum pred 15. septembrom, vendar po 30. juniju, pod pogojem, da po potrebi ustrezno upoštevajo uveljavljanje izjem iz člena 85u.

2. Države članice izvajajo upravni nadzor nad prejetimi zahtevki, obravnavajo upravičene zahtevke in obvestijo Komisijo do 15. oktobra vsako leto o skupni površini in zneskih, ki jih zajemajo zahtevki, razdeljenih po regijah in obsegu donosa.

3. Največji letni proračun za program izkrčitve je določen v Prilogi Xd.

4. Komisija vsako leto do 15. novembra določi enotni odstotek odobritev prijavljenih zneskov, če skupni znesek, ki so ga države članice prijavile Komisiji, presega razpoložljiva proračunska sredstva, pri čemer se po potrebi upošteva uporaba člena 85u(2) in (3).

5. Države članice sprejemajo zahtevke do 1. februarja vsako leto:

(a) za celoto površin, za katere je bil vložen zahtevek, če Komisija ni določila odstotka iz odstavka 4, ali

(b) za površine, določene z odstotkom iz odstavka 4 na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril ter po naslednjem prednostnem seznamu:

(i) države članice dajo prednost tistim prosilcem, ki zahtevke glede premije za izkrčitev vložijo za svoj celoten vinograd;

(ii) zatem dajo države članice prednost prosilcem, starim do 55 let, oziroma starejšim, če je tako določeno v zadevni državi članici.

Člen 85t Navzkrižna skladnost

Kadar se za kmeta ugotovi, da na svojem kmetijskem gospodarstvu kadar koli v obdobju treh let od izplačila premije za izkrčitev ni izpolnjeval predpisanih zahtev ravnanja ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev iz členov 3 do 7 Uredbe (ES) št. 1782/2003, se znesek plačila, kadar je neskladnost posledica ukrepanja ali neukrepanja, ki se lahko pripiše neposredno kmetu, zmanjša ali prekliče, delno ali v celoti, odvisno od resnosti, obsega, trajnosti in ponavljanja ugotovljene neskladnosti, kmetu pa se po potrebi ukaže, da vrne plačilo pod pogoji iz navedenih določb.

Člen 85u Izjeme

1. Država članica lahko odloči, da zavrne nadaljnje zahtevke iz člena 85s(1), ko skupna izkrčena površina na njenem ozemlju doseže 8 % površin, zasajenih z vinsko trto, kakor je navedeno v Prilogi Xe.

Država članica lahko odloči, da zavrne nadaljnje zahtevke iz člena 85s(1) za posamezno regijo, ko skupna izkrčena površina v tej regiji doseže 10 % površin regije, zasajenih z vinsko trto.

2. Komisija lahko sprejme odločitev o prenehanju uporabe programa izkrčitve v državi članici, če bi ob upoštevanju nerešenih zahtevkov nadaljnja izkrčitev privedla do skupne izkrčene površine, večje od 15 % celotne površine države članice, zasajene z vinsko trto, kakor je navedeno v Prilogi Xe.

3. Komisija lahko sprejme odločitev o prenehanju uporabe programa izkrčitve v državi članici za določeno leto, če bi ob upoštevanju nerešenih zahtevkov nadaljnja izkrčitev privedla do skupne izkrčene površine, večje od 6 % celotne površine države članice, zasajene z vinsko trto, kakor je navedeno v Prilogi Xe za določeno leto izvajanja programa.

4. Države članice lahko razglasijo vinograde v gorah in na strmih pobočjih za neupravičene do programa izkrčitve v skladu s pogoji, ki jih določi Komisija.

5. Države članice lahko razglasijo površine za neupravičene do programa izkrčitve, kadar uporaba programa izkrčitve ne bi bila združljiva s skrbjo za okolje. Površine, ki se tako razglasijo za neupravičene, ne presegajo 3 % skupne površine, zasajene z vinsko trto, kakor je navedeno v Prilogi Xe.

6. Grčija lahko površine, zasajene z vinsko trto na Egejskih otokih in grških Jonskih otokih, razen na Kreti in Evbeji, razglasijo za neupravičene v okviru programa izkrčitve.

7. Program izkrčitve iz tega pododdelka se ne uporablja za Azore, Madeiro in Kanarske otoke.

8. Države članice priznajo pridelovalcem na površinah, ki so neupravičene ali so na podlagi odstavkov 4 do 7 razglašene za neupravičene, prednost pri drugih podpornih ukrepih za vinski sektor iz te uredbe, zlasti, če je primerno, pri ukrepu prestrukturiranja in preusmeritve na podlagi podpornih programov in ukrepov za razvoj podeželja.

Člen 85v De minimis

Ta pododdelek ne velja za države članice, ki pridelajo manj kot 50 000 hektolitrov vina na leto. Pridelava se izračuna na podlagi povprečne pridelave v zadnjih petih vinskih letih.

Člen 85w Dopolnilna nacionalna pomoč

Države članice lahko poleg dodeljene premije za izkrčitev odobrijo dodatno nacionalno pomoč, ki ne presega 75 % veljavne premije za izkrčitev.

Člen 85x Izvedbeni ukrepi

Komisija sprejme podrobna pravila za izvajanje tega pododdelka.

Ta pravila lahko vključujejo zlasti:

(a) podrobnosti pogojev neupravičenosti iz člena 85q, predvsem v zvezi z dokazilom, da so se površine v letih 2006 in 2007 primerno obdelovale;

(b) lestvice za premije in ravni iz člena 85r;

(c) merila za izjemo iz člena 85u;

(d) obveznosti poročanja držav članic o izvajanju programa izkrčitve, vključno s kaznimi za zamude pri poročanju in informacijami, ki jih države članice sporočijo pridelovalcem o razpoložljivosti programa;

(e) obveznosti poročanja o dopolnilni nacionalni pomoči;

(f) roke za plačila.“;

(7) V poglavju IV naslova I dela II se za oddelkom IVA vstavi naslednji oddelek:

„ODDELEK IVbPodporni programi v vinskem sektorju

PODODDELEK I UVODNE DOLOčBE

Člen 103i Področje uporabe

Ta oddelek določa pravila, ki urejajo dodeljevanje sredstev Skupnosti državam članicam in uporabo teh sredstev s strani držav članic z nacionalnimi podpornimi programi (v nadaljnjem besedilu: podporni programi) za financiranje posebnih podpornih ukrepov za pomoč vinskemu sektorju.

Člen 103j Združljivost in skladnost

1. Podporni programi so združljivi z zakonodajo Skupnosti in skladni z dejavnostmi, politikami in prednostnimi nalogami Skupnosti.

2. Države članice so odgovorne za podporne programe in zagotovijo, da so notranje skladni ter pripravljeni in izvedeni objektivno ob upoštevanju gospodarskega položaja zadevnih pridelovalcev in potrebe po izogibanju neupravičeno neenakemu obravnavanju pridelovalcev.

Države članice so odgovorne za to, da poskrbijo za potreben nadzor in kazni ter njihovo izvajanje v primeru neskladnosti s podpornimi programi.

3. Podpora se ne dodeli:

(a) za raziskovalne projekte in ukrepe v podporo raziskovalnim projektom;

(b) za ukrepe iz programov držav članic za razvoj podeželja v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005.

Pododdelek IIPredložitev in vsebina podpornih programov

Člen 103k Predložitev podpornih programov

1. Vsaka država članica pridelovalka iz Priloge Xb Komisiji predloži osnutek petletnega podpornega programa, ki vsebuje ukrepe v skladu s tem oddelkom.

Podporni programi, ki so se začeli uporabljati v skladu s prvim pododstavkom člena 5(1) Uredbe (ES) št. 479/2008, se v okviru te uredbe še naprej uporabljajo.

Podporni ukrepi v podpornih programih se pripravijo za geografsko raven, za katero zadevna država članica meni, da je najustreznejša. Preden se podporni program predloži Komisiji, se država članica o njem posvetuje s pristojnimi organi in organizacijami na ustrezni teritorialni ravni.

Vsaka država članica predloži en sam osnutek podpornega programa, ki lahko upošteva regionalne posebnosti.

2. Podporni programi se začnejo uporabljati tri mesece po njihovi predložitvi Komisiji.

Če predložen podporni program ni v skladu s pogoji iz tega oddelka, Komisija o tem obvesti državo članico. V tem primeru mora država članica predložiti Komisiji revidiran podporni program. Revidirani podporni program se začne uporabljati dva meseca po obvestilu o njem, razen če se neskladje nadaljuje, v tem primeru pa se uporablja ta pododstavek.

3. Odstavek 2 se smiselno uporablja za spremembe v zvezi s podpornimi programi, ki jih predložijo države članice.

4. Člen 103l se ne uporablja, če je edini ukrep države članice v podpornem programu prenos v shemo enotnih plačil iz člena 103o. Obveznosti poročanja in ocenjevanja iz člena 188a(5) in (6) se v takšnem primeru uporabljajo le glede na odstavek (5) navedenega člena ter za leto, v katerem se prenos izvede.

Člen 103l Vsebina podpornih programov

Podporni programi so sestavljeni iz naslednjih elementov:

(a) podrobnega opisa predlaganih ukrepov in njihovih količinsko opredeljenih ciljev;

(b) izida opravljenih posvetovanj;

(c) ocene, ki prikazuje pričakovani tehnični, gospodarski, okoljski in družbeni vpliv;

(d) časovnega razporeda za izvajanje ukrepov;

(e) splošnih finančnih preglednic, ki prikazujejo namenjena sredstva in predvideno okvirno razdelitev sredstev med ukrepe v skladu z zgornjimi mejami, določenimi v Prilogi Xb;

(f) meril in količinskih kazalnikov, ki se uporabljajo za spremljanje in ocenjevanje, ter ukrepov, potrebnih za zagotovitev, da se podporni programi izvajajo ustrezno in učinkovito;

(g) imenovanja pristojnih organov in teles, odgovornih za izvajanje podpornega programa.

Člen 103m Upravičeni ukrepi

1. Podporni programi vsebujejo enega ali več naslednjih ukrepov:

(a) podporo iz sheme enotnih plačil v skladu s členom 103o;

(b) promocijo v skladu s členom 103p;

(c) prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v skladu s členom 103q;

(d) zeleno trgatev v skladu s členom 103r;

(e) vzajemne sklade v skladu s členom 103s;

(f) zavarovanje letine v skladu s členom 103t;

(g) naložbe v skladu s členom 103u;

(h) destilacijo stranskih proizvodov v skladu s členom 103v;

(i) destilacijo pitnega alkohola v skladu s členom 103w;

(j) krizno destilacijo v skladu s členom 103x;

(k) uporabo zgoščenega grozdnega mošta v skladu s členom 103y.

2. Podporni programi ne vsebujejo drugih ukrepov kot tistih, naštetih v členih 103o do 103y.

Člen 103n Splošna pravila za podporne programe

1. Dodelitev razpoložljivih sredstev Skupnosti in proračunske omejitve so določene v Prilogi Xb.

2. Podpora Skupnosti se nanaša le na upravičene izdatke, ki nastanejo po predložitvi ustreznih podpornih programov, kakor je določeno v členu 103k(1).

3. Države članice ne prispevajo k stroškom za ukrepe, ki jih financira Skupnost na podlagi podpornih programov.

4. Z odstopanjem od odstavka 3 lahko države članice dodelijo nacionalno pomoč v skladu z ustreznimi pravili Skupnosti o državni pomoči za ukrepe iz členov 103p, 103t in 103u.

Najvišja stopnja pomoči, kot je določena v ustreznih pravilih Skupnosti o državni pomoči, se uporablja za celotno javno financiranje, vključno s sredstvi Skupnosti in nacionalnimi sredstvi.

Pododdelek IIIPosebni podporni ukrepi

Člen 103o Shema enotnih plačil in podpora za vinogradnike

1. Države članice lahko podprejo vinogradnike, tako da jim dodelijo pravice do plačila iz poglavja 3 naslova III Uredbe (ES) št. 1782/2003 v skladu s točko O Priloge VII navedene uredbe.

2. Države članice, ki nameravajo izkoristiti možnost iz odstavka 1, to podporo predvidijo v svojih podpornih programih, tudi v zvezi z naknadnimi prenosi sredstev v shemo enotnih plačil, tako da te programe spremenijo v skladu s členom 103k(3).

3. Ko začne podpora iz odstavka 1 veljati:

(a) ostane v shemi enotnih plačil in v poznejših letih uresničevanja podpornih programov ni več razpoložljiva oziroma se v skladu s členom 103k(3) ne more dati na razpolago za ukrepe iz členov 103p do 103y;

(b) se sredstva, razpoložljiva za ukrepe iz členov 103p do 103y v podpornih programih, sorazmerno zmanjšajo.

Člen 103p Promocija na trgih tretjih držav

1. Podpora v skladu s tem členom zajema informacijske in promocijske ukrepe v zvezi z vini Skupnosti v tretjih državah, s čimer se izboljšuje njihova konkurenčnost v teh državah.

2. Ukrepi iz odstavka 1 se nanašajo na vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo ali vina z navedbo sorte vinske trte.

3. Ukrepe iz odstavka 1 lahko sestavljajo le:

(a) odnosi z javnostmi, promocijski ali reklamni ukrepi, zlasti s poudarkom na prednostih proizvodov Skupnosti, predvsem glede kakovosti, varnosti hrane ali prijaznosti okolju;

(b) udeležba na prireditvah, sejmih ali razstavah mednarodnega pomena;

(c) kampanje informiranja, zlasti o sistemih Skupnosti, ki zajemajo zaščitene označbe porekla, geografske označbe in ekološko pridelavo;

(d) študije novih trgov, potrebne za razširitev možnosti prodaje;

(e) študije za ocenjevanje rezultatov ukrepov promocije in informiranja.

4. Prispevek Skupnosti za promocijske dejavnosti ne presega 50 % upravičenih izdatkov.

Člen 103q Prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov

1. Cilj ukrepov v zvezi s prestrukturiranjem in preusmeritvijo vinogradov je povečati konkurenčnost pridelovalcev vina.

2. Prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov se podpre v skladu s tem členom le, če države članice predložijo preglednico obsega vinogradniških površin v skladu s členom 185a(3).

3. Podpora za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov lahko zajema le eno ali več naslednjih dejavnosti:

(a) zamenjavo sort, vključno s precepljanjem;

(b) spremembo lokacije vinogradov;

(c) izboljšave tehnologije upravljanja in obdelovanja vinogradov.

Običajna obnova vinogradov, ki se jim je iztekla naravna življenjska doba, ne dobi podpore.

4. Podpora za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov se sme dodeliti le v naslednjih oblikah:

(a) nadomestila pridelovalcem za izgubo dohodka zaradi izvajanja ukrepa;

(b) prispevek k stroškom prestrukturiranja in preusmeritve.

5. Nadomestilo pridelovalcem za izgubo dohodka iz odstavka 4(a) lahko krije do 100 % ustrezne izgube in ima lahko eno izmed naslednjih oblik:

(a) ne glede na določbe pododdelka II oddelka IVa poglavja III naslova I dela II, ki določa prehodno ureditev pravic do zasaditve, dovoljenje za sočasni obstoj novih in starih vinskih trt za določeno obdobje, ki ni daljše od treh let, do konca prehodne ureditve za pravice do zasaditve;

(b) finančno nadomestilo.

6. Prispevek Skupnosti k dejanskim stroškom prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov ne presega 50 % teh stroškov. Vendar znaša v regijah, opredeljenih kot konvergenčne regije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1083/2006*, prispevek Skupnosti k stroškom prestrukturiranja in preusmeritve največ 75 %.

Člen 103r Zelena trgatev

1. Za namene tega člena zelena trgatev pomeni popolno uničenje ali odstranitev grozdov v nezrelem stanju in s tem zmanjšanje pridelka na zadevni površini na nič.

2. Podpora za zeleno trgatev prispeva k ponovnemu uravnoteženju ponudbe in povpraševanja na trgu za vino v Skupnosti, da bi se preprečile tržne krize.

3. Podpora za zeleno trgatev se lahko dodeli kot nadomestilo v obliki pavšalnega plačila na hektar, ki ga določi zadevna država članica.

Plačilo ne sme presegati 50 % neposrednih stroškov zaradi uničenja ali odstranitve grozdov in izgube dohodka v zvezi z uničenjem ali odstranitvijo grozdov.

4. Zadevne države članice vzpostavijo sistem po objektivnih merilih, da zagotovijo, da z ukrepom zelene trgatve posamezni pridelovalci vina ne prejmejo nadomestila, ki bi preseglo zgornje meje iz drugega pododstavka odstavka 3.

Člen 103s Vzajemni skladi

1. Podpora za ustanovitev vzajemnih skladov omogoča pomoč tistim pridelovalcem, ki se želijo zavarovati pred tržnimi nihanji.

2. Podpora za ustanovitev vzajemnih skladov se lahko dodeli v obliki začasne in degresivne pomoči za kritje upravnih stroškov skladov.

Člen 103t Zavarovanje letine

1. Podpora za zavarovanje letine prispeva k varovanju prihodkov pridelovalcev, kadar jih ogrožajo naravne nesreče, neugodni vremenski dogodki, bolezni ali napadi škodljivih organizmov.

2. Podpora za zavarovanje letine se lahko dodeli v obliki finančnega prispevka Skupnosti, ki ne sme presegati:

(a) 80 % stroškov zavarovalnih premij, ki jih vplačujejo pridelovalci za zavarovanje pred izgubami, nastalimi zaradi neugodnih vremenskih dogodkov, ki lahko štejejo med naravne nesreče;

(b) 50 % stroškov zavarovalnih premij, ki jih vplačajo pridelovalci za zavarovanje pred:

(i) izgubami iz točke (a) in drugimi izgubami zaradi neugodnih vremenskih dogodkov;

(ii) izgubami, ki jih povzročijo živali, rastlinske bolezni ali napadi škodljivih organizmov.

3. Podpora za zavarovanje letine se lahko dodeli le, če ustrezne zavarovalnine ne znašajo več kot 100 % nadomestila za izgubo dohodka pridelovalca ob upoštevanju vseh nadomestil, ki jih je pridelovalec pridobil iz drugih shem podpor v zvezi z zavarovanim tveganjem.

4. Podpora za zavarovanje letine ne sme povzročiti izkrivljanja konkurence na zavarovalnih trgih.

Člen 103u Naložbe

1. Podpora se lahko odobri za materialne ali nematerialne naložbe v predelovalne obrate, vinarsko infrastrukturo in trženje vina, ki izboljšujejo splošno uspešnost podjetja in se nanašajo na enega ali več naslednjih dejavnikov:

(a) pridelavo ali trženje proizvodov iz Priloge XIb;

(b) razvoj novih proizvodov, postopkov in tehnologij v zvezi s proizvodi iz Priloge XIb.

2. Podpora iz odstavka 1 najvišje stopnje je omejena na mikro, majhna in srednje velika podjetja v smislu Priporočila Komisije 2003/361/ES**. Omejitev glede velikosti se ne uporablja za najvišjo stopnjo za območja Azorov, Madeire, Kanarskih otokov in manjših Egejskih otokov v smislu Uredbe Sveta (EGS) št. 1405/2006*** in francoskih čezmorskih departmajev. V primeru podjetij, ki niso zajeta s členom 2(1) naslova I Priloge k Priporočilu 2003/361/ES in imajo manj kot 750 zaposlenih ali imajo prihodek, manjši od 200 milijonov EUR, se največja intenzivnost pomoči razpolovi.

Podpora se ne dodeli podjetjem v težavah v smislu smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah.

3. Elementi iz člena 71(3)(a) do (c) Uredbe (ES) št. 1698/2005 ne veljajo kot upravičeni izdatki.

4. V zvezi z upravičenimi naložbenimi stroški se za prispevek Skupnosti uporabljajo naslednje najvišje stopnje pomoči:

(a) 50 % v regijah, opredeljenih kot konvergenčne regije v skladu z Uredbo (ES) št. 1083/2006;

(b) 40 % v regijah, ki niso konvergenčne regije;

(c) 75 % v najbolj oddaljenih regijah v skladu z Uredbo (ES) št. 247/2006****;

(d) 65 % za manjše Egejske otoke v smislu Uredbe (ES) št. 1405/2006.

5. Za pomoč iz odstavka 1 se smiselno uporablja člen 72 Uredbe (ES) št. 1698/2005.

Člen 103v Destilacija stranskih proizvodov

1. Podpora se lahko odobri za prostovoljno ali obvezno destilacijo stranskih proizvodov pridelave vina, ki je bila opravljena v skladu s pogoji iz točke D Priloge XVb.

Višina pomoči se določi na vol. % in na hektoliter pridelanega alkohola. Za volumenski delež alkohola v stranskih proizvodih, namenjenih za destilacijo, ki presega 10 % v razmerju do volumenskega deleža alkohola v pridelanem vinu, se pomoč ne izplača.

2. Najvišje stopnje pomoči temeljijo na stroških zbiranja in predelave ter jih določi Komisija.

3. Alkohol, ki nastane pri podprti destilaciji iz odstavka 1, se uporabi izključno v industrijske namene ali za pridobivanje energije, tako da se prepreči izkrivljanje konkurence.

Člen 103w Destilacija pitnega alkohola

1. Pridelovalcem se lahko za vino, destilirano v pitni alkohol, do 31. julija 2012 odobri podpora v obliki pomoči na hektar.

2. Pred odobritvijo podpore se predložijo ustrezne pogodbe o destilaciji vina in ustrezna dokazila za dostavo vina v destilarno.

Člen 103x Krizna destilacija

1. Do 31. julija 2012 se lahko odobri podpora za prostovoljno ali obvezno destilacijo presežka vina, o kateri odločajo države članice v utemeljenih kriznih primerih, da bi se zmanjšal ali odpravil presežek ter bi se istočasno zagotovila neprekinjena oskrba od ene trgatve do druge.

2. Najvišje stopnje pomoči določi Komisija.

3. Alkohol, ki nastane pri podprti destilaciji iz odstavka 1, se uporabi izključno v industrijske namene ali za pridobivanje energije, tako da se prepreči izkrivljanje konkurence.

4. Delež proračunskih sredstev, namenjenih ukrepu krizne destilacije, ne presega naslednjih odstotnih deležev, kakor so bili izračunani na podlagi skupno razpoložljivih sredstev iz Priloge Xb za državo članico v ustreznem proračunskem letu:

- 20 % v letu 2009;

- 15 % v letu 2010;

- 10 % v letu 2011;

- 5 % v letu 2012.

5. Države članice lahko povečajo sredstva, razpoložljiva za ukrep krizne destilacije, in tako presežejo letne zgornje meje iz odstavka 4, tako da prispevajo nacionalna sredstva v skladu z naslednjimi najvišjimi stopnjami (izraženimi v odstotnem deležu vsakokratne letne zgornje meje iz odstavka 4):

- 5 % v vinskem letu 2010;

- 10 % v vinskem letu 2011;

- 15 % v vinskem letu 2012.

Države članice Komisijo po potrebi uradno obvestijo o dodanih nacionalnih sredstvih iz prvega pododstavka, Komisija pa prenos odobri, preden se ta sredstva dajo na voljo.

Člen 103y Uporaba zgoščenega grozdnega mošta

1. Podpora vinogradnikom, ki v skladu s pogoji iz Priloge XVa uporabljajo zgoščeni grozdni mošt, vključno s prečiščenim zgoščenim grozdnim moštom, da bi povečali naravni volumenski delež alkohola proizvodov, se lahko odobri do 31. julija 2012.

2. Višina pomoči se določi na vol. % potencialnega deleža alkohola in na hektoliter mošta, uporabljenega za obogatitev.

3. Najvišje stopnje pomoči za ta ukrep v različnih vinorodnih conah določi Komisija.

Člen 103z Navzkrižna skladnost

Kadar se za kmeta ugotovi, da na svojem kmetijskem gospodarstvu kadar koli v obdobju treh let od izplačila sredstev iz podpornih programov za prestrukturiranje in preusmeritve ali kadar koli v obdobju enega leta od izplačila sredstev iz podpornih programov za zeleno trgatev ni izpolnjeval predpisanih zahtev ravnanja ter dobrih kmetijskih in okoljskih pogojev iz členov 3 do 7 Uredbe (ES) št. 1782/2003, se znesek plačila, kadar je neskladnost posledica dejanja ali opustitve, ki jo je mogoče neposredno pripisati kmetu, zmanjša ali prekliče, delno ali v celoti, odvisno od resnosti, obsega, trajnosti in ponavljanja ugotovljene neskladnosti, in se mu po potrebi odredi, da vrne plačilo pod pogoji iz navedenih določb.

Pododdelek IVPostopkovne določbe

ČLEN 103za Izvedbeni ukrepi

Komisija sprejme ukrepe, potrebne za izvajanje tega oddelka.

Ti ukrepi lahko vključujejo zlasti:

(a) obliko predstavitve podpornih programov;

(b) pravila za spremembe podpornih programov, potem ko so se že začeli uporabljati;

(c) podrobna pravila za izvedbo ukrepov iz členov 103p do 103y;

(d) pogoje, pod katerimi se pomoč s sredstvi Skupnosti sporoči in objavi.

_____________________

* UL L 210, 31.7.2006, str. 25.

** UL L 124, 20.5.2003, str. 36.

*** UL L 265, 26.9.2006, str. 1.

**** UL L 42, 14.2.2006, str. 1.“;

(8) Naslov poglavja I naslova II dela II se nadomesti z naslednjim:

„Poglavje IPravila v zvezi s trženjem in pridelavo“;

(9) Naslov oddelka I poglavja I naslova II dela II se nadomesti z naslednjim:

„Oddelek IPravila trženja“;

( 10) Za členom 113b se vstavita naslednja člena:

„Člen 113c Pravila trženja za izboljšanje in stabilizacijo delovanja skupnega trga za vino

1. Za izboljšanje in stabilizacijo delovanja skupnega trga za vino, vključno z grozdjem, moštom in vinom, iz katerih so pridobljena, lahko države članice pridelovalke zlasti pri izvajanju sklepov medpanožnih organizacij iz členov 123(3) in 125o določijo pravila trženja za urejanje ponudbe.

Takšna pravila se skladajo z zastavljenim ciljem in:

(a) se ne nanašajo na kakršen koli posel po prvem trženju zadevnega proizvoda;

(b) ne omogočajo določanja cen, vključno z okvirnimi ali priporočljivimi cenami;

(c) ne omogočajo zadrževanja prevelikega deleža letnega pridelka, ki bi sicer bil na voljo;

(d) ne omogočajo zavrnitve izdaje nacionalnih potrdil in potrdil Skupnosti, ki so potrebna za promet in trženje vina, kadar je tako trženje v skladu z navedenimi pravili.

2. Pravila iz odstavka 1 je treba predložiti izvajalcem v celotnem obsegu z objavo v uradni publikaciji zadevne države članice.

3. Obveznost poročanja iz člena 125o(3) se uporablja tudi glede odločitev ali ukrepov, ki so jih sprejele države članice v skladu s tem členom.

Člen 113d Posebne določbe za trženje vina

1. Poimenovanje kategorije proizvoda vinske trte v skladu s Prilogo XIb se lahko uporablja v Skupnosti le za trženje proizvoda, ki izpolnjuje ustrezne pogoje iz navedene priloge.

Vendar lahko države članice ne glede na člen 118y(1)(a) dovolijo uporabo izraza ‚vino‘, če:

(a) je v sestavljenem imenu navedeno tudi ime sadja in se sestavljeno ime uporablja za trženje proizvodov, pridobljenih z vretjem sadja, ki ni grozdje, ali

(b) je del sestavljenega imena.

Treba se je izogibati zamenjavanju s proizvodi, ki spadajo v kategorije vina iz Priloge XIb.

2. Kategorije proizvodov vinske trte, naštete v Prilogi XIb, lahko Komisija spremeni v skladu s postopkom iz člena 195(4).

3. Razen ustekleničenih vin, za katera je mogoče dokazati, da je bilo polnjenje opravljeno pred 1. septembrom 1971, se vina, pridelana iz sort vinske trte, vključenih v razvrstitve, sestavljene v skladu s prvim pododstavkom člena 120a(2), ki pa ne ustrezajo nobeni od razvrstitev iz Priloge XIb, uporabijo samo za porabo v gospodinjstvu posameznega pridelovalca vina, za pridelavo vinskega kisa ali za destilacijo.“;

(11) V poglavju I naslova II dela II se za oddelkom I vstavita naslednja oddelka Ia in Ib:

„Oddelek IaOznačbe porekla, geografske označbe in tradicionalni izrazi v vinskem sektorju

ČLEN 118a Področje uporabe

1. Pravila glede označb porekla, geografskih označb in tradicionalnih izrazov iz tega oddelka se uporabljajo za proizvode iz odstavkov 1, 3 do 6, 8, 9, 11, 15 in 16 Priloge XIb.

2. Pravila iz odstavka 1 temeljijo na:

(a) varstvu zakonitih interesov:

(i) potrošnikov in

(ii) pridelovalcev;

(b) zagotovitvi nemotenega delovanja skupnega trga za zadevne proizvode;

(c) spodbujanju pridelave kakovostnih proizvodov, pri čemer se lahko sprejmejo tudi ukrepi v okviru nacionalne politike kakovosti.

Pododdelek IOznačbe porekla in geografske označbe

ČLEN 118b Opredelitev pojmov

1. V tem pododdelku se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) ‚označba porekla‘ pomeni ime regije, določenega kraja ali izjemoma države, ki se uporablja za opis proizvodov iz člena 118a(1), ki ustrezajo naslednjim zahtevam:

(i) njihova kakovost in značilnosti so pretežno ali v celoti odvisne od določenega geografskega okolja ter naravnih in človeških dejavnikov, ki izvirajo iz tega okolja;

(ii) grozdje, iz katerega so pridelani, izvira izključno s tega geografskega območja;

(iii) pridelani so na tem geografskem območju;

(iv) pridobljeni so iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ;

(b) ‚geografska označba‘ pomeni označbo, ki se nanaša na regijo, določen kraj ali izjemoma državo, ki se uporablja za opis proizvodov iz člena 118a(1), ki ustrezajo naslednjim zahtevam:

(i) imajo določeno kakovost, ugled ali druge lastnosti, ki jih je mogoče pripisati temu geografskemu poreklu;

(ii) vsaj 85 % grozdja, iz katerega so pridelani, izvira izključno s tega geografskega območja;

(iii) pridelani so na tem geografskem območju;

(iv) pridobljeni so iz sort vinske trte vrste Vitis vinifera ali s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis .

2. Določena tradicionalno uporabljana imena predstavljajo označbo porekla, če:

(a) označujejo vino;

(b) se nanašajo na geografsko ime;

(c) izpolnjujejo zahteve iz odstavka 1(a)(i) do (iv);

(d) se za njih izvede postopek zaščite označbe porekla in geografske označbe iz tega pododdelka.

3. Označbe porekla in geografske označbe, vključno s tistimi, ki se nanašajo na geografska območja v tretjih državah, so upravičene do zaščite v Skupnosti v skladu s pravili iz tega pododdelka.

Člen 118c Vsebina vlog za zaščito

1. Vloge za zaščito imen kot označb porekla ali geografskih označb vključujejo tehnično dokumentacijo, ki vsebuje:

(a) ime, ki naj se zaščiti;

(b) ime in naslov vlagatelja;

(c) specifikacijo proizvoda iz odstavka 2;

(d) enotni dokument, ki povzema specifikacijo proizvoda iz odstavka 2.

2. Specifikacija proizvoda zainteresiranim stranem omogoča, da preverijo ustrezne pridelovalne okoliščine, potrebne za označbo porekla ali geografsko označbo.

Sestavljena je vsaj iz:

(a) imena, ki naj se zaščiti;

(b) opisa vina:

(i) za vina z označbo porekla, glavnih analitskih in organoleptičnih lastnosti;

(ii) za vina z geografsko označbo, glavnih analitskih lastnosti ter ocene ali navedbe organoleptičnih lastnosti;

(c) po potrebi posebnih enoloških postopkov pridelave vina ter ustreznih omejitev pri pridelavi vina;

(d) razmejitve zadevnega geografskega območja;

(e) največjega hektarskega donosa;

(f) navedbe sorte ali sort vinske trte, iz katerih je pridobljeno vino;

(g) podrobnosti o povezavi iz člena 118b(1)(a)(i) oziroma člena 118b(1)(b)(i);

(h) veljavnih zahtev, določenih v določbah Skupnosti ali nacionalnih določbah ali, če so tako predvidele države članice, ki jih je določila organizacija, ki upravlja zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo, ob upoštevanju, da morajo biti take zahteve objektivne in nediskriminatorne ter skladne s pravom Skupnosti;

(i) imena in naslova organov ali teles, ki preverjajo skladnost z določbami iz specifikacije proizvoda, in njihove posebne naloge.

Člen 118d Vloga za zaščito za geografsko območje v tretji državi

1. Kadar se vloga za zaščito nanaša na geografsko območje, ki se nahaja v tretji državi, vsebuje poleg elementov iz člena 118c tudi dokazilo, da je zadevno ime zaščiteno v državi porekla.

2. Vloga se pošlje Komisiji neposredno ali po organih zadevne tretje države.

3. Vloga za zaščito je sestavljena v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali pa ji je priložen overjen prevod v enega od teh jezikov.

Člen 118e Vlagatelji

1. Vlogo za zaščito označbe porekla ali geografske označbe lahko vloži katera koli zainteresirana skupina pridelovalcev, v izjemnih primerih pa tudi en sam pridelovalec. Ostale zainteresirane strani lahko sodelujejo pri vlogi.

2. Pridelovalci lahko vložijo vlogo za zaščito le za vina, ki jih pridelujejo.

3. Pri imenih, ki označujejo čezmejno geografsko območje, ali tradicionalnih imenih, povezanih s čezmejnim geografskim območjem, se lahko vloži skupna vloga.

Člen 118f Predhodni nacionalni postopek

1. Vloge za zaščito označbe porekla ali geografske označbe vin v skladu s členom 118b, ki izvirajo iz Skupnosti, so predmet predhodnega nacionalnega postopka v skladu s tem členom.

2. Vloga za zaščito se vloži v državi članici, z ozemlja katere izvira označba porekla ali geografska označba.

3. Država članica pregleda vlogo za zaščito, če izpolnjuje pogoje iz tega pododdelka.

Država članica izvede nacionalni postopek, ki zagotavlja primerno objavo vloge in določi, da lahko v obdobju vsaj dveh mesecev od dneva objave vsaka fizična ali pravna oseba z upravičenim interesom, ki ima sedež ali stalno prebivališče na njenem ozemlju, nasprotuje predlogu zaščite tako, da v državi članici vloži ustrezno utemeljeno izjavo.

4. Če država članica meni, da označba porekla ali geografska označba ne izpolnjuje ustreznih zahtev, vključno z možnostjo neskladnosti z zakonodajo Skupnosti na splošno, država članica zavrne vlogo.

5. Če država članica meni, da so ustrezne zahteve izpolnjene:

(a) objavi enotni dokument in specifikacijo proizvoda vsaj na internetu in

(b) Komisiji pošlje vlogo za zaščito, ki vsebuje naslednje informacije:

(i) ime in naslov vlagatelja;

(ii) enotni dokument iz člena 118c(1)(d);

(iii) izjavo države članice, da šteje vlogo vlagatelja za skladno z zahtevanimi pogoji;

(iv) napotilo na objavo, kakor je določeno v točki (a).

Te informacije se pošljejo v enem od uradnih jezikov Skupnosti ali pa jim je priložen overjeni prevod v enega od teh jezikov.

6. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s tem členom, do 1. avgusta 2009.

7. Kadar država članica nima nacionalne zakonodaje o zaščiti označb porekla in geografskih označb, lahko, vendar le prehodno, ime na nacionalni ravni zaščiti v skladu s pogoji iz tega pododdelka, pri čemer začne zaščita učinkovati z dnem predložitve vloge Komisiji. Taka prehodna nacionalna zaščita se konča na dan sprejetja odločbe o registraciji ali zavrnitvi v skladu s tem pododdelkom.

Člen 118g Preučitev Komisije

1. Komisija objavi datum vloge za zaščito označbe porekla ali geografske označbe.

2. Komisija preveri, ali vloge za zaščito iz člena 118f(5) izpolnjujejo pogoje, določene v tem pododdelku.

3. Kadar Komisija meni, da so pogoji iz tega pododdelka izpolnjeni, objavi v Uradnem listu Evropske unije enotni dokument iz člena 118c(1)(d) in napotilo na objavo specifikacije proizvoda iz člena 118f(5).

V nasprotnem primeru Komisija odloči po postopku iz člena 195(4), da zavrne vlogo.

Člen 118h Postopek ugovora

Vsaka država članica ali tretja država ali vsaka fizična ali pravna oseba z zakonitim interesom, ki ima sedež ali prebivališče v državi članici, ki ni vložila vloge za zaščito, ali v tretji državi, lahko v dveh mesecih od dneva objave iz prvega pododstavka člena 118g(3) ugovarja predlagani zaščiti, tako da Komisiji predloži ustrezno utemeljeno izjavo o pogojih za upravičenost iz tega pododdelka.

Fizične ali pravne osebe, ki imajo sedež ali stalno prebivališče v tretji državi, vložijo izjavo bodisi neposredno bodisi po organih zadevne tretje države v roku dveh mesecev, kot je določeno v prvem odstavku.

Člen 118i Odločitev o zaščiti

Komisija na podlagi informacij, ki jih ima na voljo, po postopku iz člena 195(4) odloči, ali bo zaščitila označbo porekla ali geografsko označbo, ki izpolnjuje pogoje iz tega pododdelka in je skladna z zakonodajo Skupnosti, ali bo vlogo zavrnila, če ti pogoji niso izpolnjeni.

Člen 118j Enakozvočnice

1. Če je vložena vloga za ime, ki je popolna ali delna enakozvočnica imena, ki je že bilo registrirano v skladu z določbami te uredbe v zvezi z vinskim sektorjem, se pri registraciji imena ustrezno upošteva lokalna in tradicionalna raba ter možnost zamenjave.

Enakozvočnica, zaradi katere potrošnik napačno meni, da proizvodi prihajajo z drugega ozemlja, se ne registrira, čeprav ime točno ustreza zadevnemu ozemlju, regiji ali kraju porekla zadevnih proizvodov.

Uporaba registrirane enakozvočnice je dovoljena samo, če se pozneje registrirana enakozvočnica v praksi dovolj razlikuje od že registriranega imena, pri čemer se upošteva, da je treba zagotoviti enako obravnavo pridelovalcev in preprečiti zavajanje potrošnika.

2. Odstavek 1 se smiselno uporablja tudi, če je vloga vložena za ime, ki je popolna ali delna enakozvočnica geografske označbe, zaščitene v skladu z zakonodajo držav članic.

Države članice ne registrirajo neidentičnih geografskih označb kot zaščitenih po svoji zakonodaji o geografskih označbah, če je označba porekla ali geografska označba v Skupnosti zaščitena po zakonodaji Skupnosti o označbah porekla ali geografskih označbah.

3. Če ni drugače določeno v izvedbenih ukrepih Komisije, se ime sorte vinske trte, ki vsebuje zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo ali je sestavljeno iz nje, ne uporablja za označevanje proizvodov, za katere velja ta uredba.

4. Zaščita geografskih označb in označb porekla za proizvode iz člena 118b ne posega v zaščitene geografske označbe, ki se uporabljajo v zvezi z žganimi pijačami v smislu Uredbe (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta* in obratno.

Člen 118k Razlogi za zavrnitev zaščite

1. Imena, ki so postala generična, se ne zaščitijo kot označbe porekla ali geografske označbe.

V tem pododdelku pomeni ‚ime, ki je postalo generično‘ ime vina, ki je postalo obče ime vina v Skupnosti, čeprav se nanaša na kraj ali regijo, kjer je bil ta proizvod prvotno pridelan ali tržen.

Da bi ugotovili, ali je ime postalo generično, se upoštevajo vsi ustrezni dejavniki, zlasti pa:

(a) stanje v Skupnosti, zlasti na območjih potrošnje;

(b) ustrezna nacionalna zakonodaja ali zakonodaja Skupnosti.

2. Ime se ne zaščiti kot označba porekla ali geografska označba, če je zaradi ugleda in slovesa blagovne znamke verjetno, da bi taka zaščita zavedla potrošnika glede resničnega porekla vina.

Člen 118l Razmerje do blagovnih znamk

1. Če je označba porekla ali geografska označba zaščitena po tej uredbi, se zavrne vloga za registracijo blagovne znamke, ki ustreza eni od situacij iz člena 118m(2) in velja za proizvod iz ene od kategorij iz Priloge XIb, če je vloga za registracijo blagovne znamke vložena po dnevu predložitve vloge za zaščito označbe porekla ali geografske označbe Komisiji in se označba porekla ali geografska označba nato zaščiti.

Blagovne znamke, registrirane v nasprotju s prvim pododstavkom, so nične.

2. Brez poseganja v člen 118k(2) se lahko v eni od situacij iz člena 118m(2) blagovna znamka, ki je bila prijavljena, registrirana ali v primerih, ko to možnost predvideva zadevna zakonodaja, pridobljena z dobroverno uporabo na ozemlju Skupnosti pred dnem predložitve vloge za zaščito označbe porekla ali geografske označbe Komisiji, še naprej uporablja in obnovi kljub zaščiti označbe porekla ali geografske označbe, če ne obstajajo razlogi za ničnost ali preklic blagovne znamke, določeni v Prvi direktivi Sveta 89/104/EGS** ali Uredbi Sveta (ES) št. 40/94***.

V teh primerih je dovoljena uporaba označbe porekla ali geografske označbe skupaj z ustreznimi blagovnimi znamkami.

Člen 118m Zaščita

1. Zaščitene označbe porekla in geografske označbe lahko uporablja vsak gospodarski subjekt, ki trži vino, ki je bilo pridelano v skladu z ustreznimi specifikacijami proizvoda.

2. Zaščitene označbe porekla in geografske označbe ter vino, ki uporablja ta zaščitena imena v skladu s specifikacijo proizvoda, so zaščiteni pred:

(a) vsako neposredno ali posredno komercialno rabo zaščitenega imena:

(i) za primerljive proizvode, ki niso v skladu s specifikacijo proizvoda za zaščiteno ime, ali

(ii) če bi raba imena izkoriščala sloves označbe porekla ali geografske označbe;

(b) vsako zlorabo, posnemanje ali prikazovanje, tudi če je resnično poreklo proizvoda ali storitve navedeno, če je zaščiteno ime prevedeno ali če mu je dodan izraz, kot so ‚stil‘, ‚tip‘, ‚metoda‘, ‚kot se prideluje v‘, ‚posnetek‘, ‚okus‘, ‚kot‘ ali podobno;

(c) vsako drugo napačno ali zavajajočo označbo izvora, porekla, vrste ali bistvenih lastnosti proizvoda na notranji ali zunanji embalaži, v reklamnem gradivu ali dokumentih, ki se nanašajo na zadevni vinski proizvod, in pred pakiranjem proizvoda v embalažo, ki lahko ustvari napačen vtis o poreklu proizvoda;

(d) vsemi drugimi praksami, ki lahko potrošnika zavajajo glede resničnega porekla proizvoda.

3. Zaščitene označbe porekla ali zaščitene geografske označbe ne morejo postati generične v Skupnosti v smislu člena 118k(1).

4. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da ustavijo nezakonito uporabo zaščitenih označb porekla in geografskih označb iz odstavka 2.

Člen 118n Register

Komisija vzpostavi in vzdržuje elektronski register zaščitenih označb porekla in geografskih označb za vino, ki je javno dostopen.

Člen 118o Določitev pristojnega nadzornega organa

1. Države članice določijo pristojni organ ali organe, ki so odgovorni za nadzor v zvezi z obveznostmi iz tega pododdelka v skladu z merili iz člena 4 Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta****.

2. Države članice zagotovijo, da je vsak gospodarski subjekt, ki deluje v skladu s tem pododdelkom, upravičen do vključitve v sistem nadzora.

3. Države članice obvestijo Komisijo o pristojnem organu ali organih iz odstavka 1. Komisija objavi njihova imena in naslove ter jih redno posodablja.

Člen 118p Preverjanje skladnosti s specifikacijami

1. Glede zaščitenih označb porekla in geografskih označb, povezanih z geografskim območjem v Skupnosti, letno preverjanje skladnosti s specifikacijo proizvoda med pridelavo in med polnjenjem vina ali po njem, zagotavlja:

(a) pristojni organ ali organi iz člena 118o(1) ali

(b) eden ali več nadzornih organov v skladu s točko 5 drugega pododstavka člena 2 Uredbe (ES) št. 882/2004, ki delujejo kot certifikacijsko telo za proizvode v skladu z merili iz člena 5 navedene uredbe.

Stroške takega preverjanja krijejo gospodarski subjekti, ki jih zajema preverjanje.

2. Letno preverjanje skladnosti zaščitenih označb porekla in geografskih označb, povezanih z geografskim območjem v tretji državi, s specifikacijami proizvoda, med pridelavo in med polnjenjem vina ali po njem, zagotavlja:

(a) en ali več javnih organov, ki jih določi tretja država, ali

(b) eno ali več certifikacijskih teles.

3. Certifikacijska telesa iz odstavkov 1(b) in 2(b) ravnajo v skladu z Evropskim standardom EN 45011 ali Vodilom ISO/IEC 65 (Splošne zahteve za organe, ki upravljajo sisteme certificiranja proizvodov) in so od 1. maja 2010 akreditirana v skladu s tem.

4. Kadar organ ali organi iz odstavkov 1(a) in 2(a) preverjajo skladnost s specifikacijami proizvodov, zagotovijo ustrezna jamstva za objektivnost in nepristranskost ter imajo na voljo usposobljeno osebje in vire, potrebne za izvajanje nalog.

Člen 118q Spremembe specifikacij proizvoda

1. Vlagatelj, ki izpolnjuje pogoje iz člena 118e, lahko zaprosi za odobritev spremembe specifikacije označbe porekla ali geografske označbe, zlasti zaradi upoštevanja razvoja znanstvenih in tehničnih dognanj ali zaradi nove opredelitve geografskega območja iz točke (d) drugega pododstavka člena 118c(2). V vlogah se opišejo predlagane spremembe in navedejo razlogi zanje.

2. Kadar predlagana sprememba vključuje eno ali več sprememb enotnega dokumenta iz člena 118c(1)(d), se za vlogo za spremembo smiselno uporabljajo členi 118f do 118i. Če pa so predlagane le manjše spremembe, Komisija po postopku iz člena 195(4) odloči, ali se vloga odobri brez postopka iz člena 118g(2) in člena 118h, v primeru odobritve pa Komisija objavi podatke iz člena 118g(3).

3. Kadar predlagana sprememba ne vključuje spremembe enotnega dokumenta, se uporabljajo naslednja pravila:

(a) kadar geografsko območje leži v eni od držav članic, se navedena država članica izreče o spremembi, ter če spremembo podpre, objavi spremenjeno specifikacijo in Komisijo obvesti o odobrenih spremembah in razlogih zanje;

(b) kadar geografsko območje leži v tretji državi, o odobritvi predlagane spremembe odloči Komisija.

Člen 118r Preklic

Po postopku iz člena 195(4) lahko Komisija na lastno pobudo ali na podlagi ustrezno utemeljene zahteve države članice, tretje države ali fizične ali pravne osebe z upravičenim interesom odloči, da se prekliče zaščita za označbo porekla ali geografsko označbo, če skladnost z ustrezno specifikacijo proizvoda ni več zagotovljena.

Členi 118f do 118i se smiselno uporabljajo.

Člen 118s Obstoječa zaščitena imena vin

1. Imena vin, ki so zaščitena v skladu s členoma 51 in 54 Uredbe (ES) št. 1493/1999 ter členom 28 Uredbe Komisije (ES) št. 753/2002*****, so samodejno zaščitena na podlagi te uredbe. Komisija jih vključi v register iz člena 118n te uredbe.

2. Glede obstoječih zaščitenih imen vin iz odstavka 1 države članice pošljejo Komisiji:

(a) tehnično dokumentacijo, kot je določeno v členu 118c(1);

(b) nacionalne sklepe o odobritvi.

3. Imena vin iz odstavka 1, za katera informacije iz odstavka 2 ne bodo predložene do 31. decembra 2011, bodo izgubila zaščito po tej uredbi. Komisija bo ustrezno uradno odstranila taka imena iz registra iz člena 118n.

4. Člen 118r te uredbe se ne uporablja za obstoječa zaščitena imena vin iz odstavka 1.

Komisija lahko na lastno pobudo in po postopku iz člena 195(4) do 31. decembra 2014 odloči o preklicu zaščite obstoječih zaščitenih imen vin iz odstavka 1, če ne izpolnjujejo pogojev iz člena 118b.

Člen 118t Takse

Države članice lahko zaračunavajo takse za kritje stroškov, vključno s stroški, nastalimi pri pregledu vlog za zaščito, izjav o ugovoru, vlog za spremembe in zahtev za preklic po tem pododdelku.

Pododdelek IITradicionalni izrazi

ČLEN 118u Opredelitev pojmov

1. ‚Tradicionalni izraz‘ pomeni izraz, ki ga države članice tradicionalno uporabljajo za proizvode iz člena 118a(1), in sicer za označevanje:

(a) da ima proizvod zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo v skladu z zakonodajo Skupnosti ali države članice;

(b) postopka pridobivanja ali staranja ali kakovosti, barve, vrste kraja ali posebnega dogodka iz zgodovine, povezanih s proizvodom z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo.

2. Tradicionalne izraze prizna, opredeli in zaščiti Komisija.

Člen 118v Zaščita

1. Zaščiteni tradicionalni izraz se sme uporabljati samo za proizvod, pridelan v skladu z opredelitvijo iz člena 118u(2).

Tradicionalni izrazi so zaščiteni pred nezakonito uporabo.

Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za preprečitev nezakonite uporabe zaščitenih tradicionalnih izrazov.

2. Zaščiteni izrazi v Skupnosti ne bodo postali generični.

Oddelek Ib Označevanje in predstavitev v vinskem sektorju

ČLEN 118w Opredelitev pojmov

Za namene tega oddelka:

(a) ‚označevanje‘ pomeni vse besede, navedbe, blagovne znamke, zaščitne znake, slikovno gradivo ali simbole na kakršni koli embalaži, dokumentu, obvestilu, etiketi, obročku ali vratni etiketi, ki spremlja ali se nanaša na zadevni proizvod;

(b) ‚predstavljanje‘ pomeni vse informacije, ki se potrošniku zagotovijo na embalaži zadevnega proizvoda, vključno z obliko in vrsto steklenic.

Člen 118x Uporaba horizontalnih pravil

Če ni v tej uredbi drugače določeno, se za označevanje in predstavljanje proizvodov, ki spadajo v njihovo področje uporabe, uporabljajo Direktiva 89/104/EGS, Direktiva Sveta 89/396/EGS******, Direktiva 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta******* ter Direktiva 2007/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta********.

Člen 118y Obvezne navedbe

1. Označevanje in predstavljanje proizvodov iz odstavkov 1 do 11, 13, 15 in 16 Priloge XIb, ki so namenjeni za trženje v Skupnosti ali za izvoz, vsebujejo naslednje obvezne navedbe:

(a) poimenovanje kategorije proizvoda vinske trte v skladu s Prilogo XIb;

(b) za vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo:

(i) izraz ‚zaščitena označba porekla‘ ali ‚zaščitena geografska označba‘ in

(ii) ime zaščitene označbe porekla ali geografske označbe;

(c) dejanski volumenski delež alkohola;

(d) označbo izvora;

(e) navedbo polnilca oziroma ime pridelovalca ali prodajalca pri penečem vinu, gaziranem penečem vinu, kakovostnem penečem vinu ali kakovostnem aromatičnem penečem vinu;

(f) navedbo uvoznika pri uvoženem vinu;

(g) navedbo vsebnosti sladkorja pri penečem vinu, gaziranem penečem vinu, kakovostnem penečem vinu ali kakovostnem aromatičnem penečem vinu.

2. Z odstopanjem od odstavka 1(a) se navedba kategorije proizvoda iz vinske trte lahko izpusti za vina, če je na njihovi etiketi navedeno zaščiteno ime označbe porekla ali geografske označbe.

3. Z odstopanjem odstavka 1(b) se lahko navedba izraza ‚zaščitena označba porekla‘ ali ‚zaščitena geografska označba‘ izpusti v naslednjih primerih:

(a) če je na etiketi naveden tradicionalni izraz iz člena 118u(1)(a);

(b) če je v izjemnih okoliščinah, ki jih določi Komisija, na etiketi navedeno ime zaščitene označbe porekla ali zaščitene geografske označbe.

Člen 118z Neobvezne navedbe

1. Označevanje in predstavljanje proizvodov iz člena 118y(1) lahko vsebuje zlasti naslednje neobvezne navedbe:

(a) letnik trgatve;

(b) ime ene ali več sort vinske trte;

(c) pri vinih, ki niso navedena v členu 118y(1)(g), izraze za vsebnost sladkorja;

(d) za vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo, tradicionalne izraze, kot so navedeni v členu 118u(1)(b);

(e) simbol Skupnosti, ki prikazuje zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo,

(f) izraze, ki se nanašajo na nekatere postopke pridelave;

(g) za vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo ime drugega geografskega območja, ki je manjše ali večje od območja, iz katerega izhaja označba porekla ali geografska označba.

2. Brez poseganja v člen 118j(3) v zvezi z uporabo navedb iz odstavka 1(a) in (b) za vina brez zaščitene označbe porekla ali geografske označbe:

(a) države članice uvedejo zakone in druge predpise za zagotovitev postopkov certificiranja, odobritve in nadzora, tako da je zajamčena verodostojnost zadevnih informacij, ter

(b) države članice lahko na podlagi nediskriminatornih in objektivnih meril in ob ustreznem upoštevanju lojalne konkurence za vino, pridelano iz sort vinske trte na njihovem ozemlju, sestavijo sezname izključenih sort vinske trte, še zlasti če:

(i) obstaja možnost zavajanja potrošnikov glede resničnega izvora vina, ker je zadevna sorta vinske trte sestavni del obstoječe zaščitene označbe porekla ali geografske označbe;

(ii) zadevni nadzor ne bi bil stroškovno učinkovit, ker zadevna sorta vinske trte predstavlja le majhen del vinogradov v državi članici;

(c) pri mešanicah vina iz različnih držav članic se sorta oziroma sorte vinske trte ne navaja(-jo), razen če se zadevne države članice ne dogovorijo drugače in zagotovijo izvedljivost ustreznih postopkov certificiranja, odobritve in nadzora.

Člen 118za Jeziki

1. Če so obvezne in neobvezne navedbe iz členov 118y in 118z izražene z besedami, so navedene v enem ali več uradnih jezikih Skupnosti.

2. Ne glede na odstavek 1 je ime zaščitene označbe porekla ali geografske označbe ali tradicionalnega izraza iz člena 118u(1)(a) navedeno na etiketi v jeziku ali jezikih, za katere velja zaščita.

Če se za zaščitene označbe porekla ali geografske označbe ali posebne nacionalne označbe ne uporablja latinska abeceda, je lahko ime navedeno tudi v enem ali več uradnih jezikih Skupnosti.

Člen 118zb Uveljavitev

Pristojni organi držav članic sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se proizvod iz člena 118y(1), ki ni označen v skladu s tem oddelkom, ne da na trg ali se umakne s trga.

_____________________

* UL L 39, 13.2.2008, str. 16.

** UL L 40, 11.2.1989, str. 1.

*** UL L 11, 14.1.1994, str. 1.

**** UL L 165, 30.4.2004, str. 1; popravljena različica v UL L 191, 28.5.2004, str. 1.

***** UL L 118, 4.5.2002, str. 1.

****** UL L 186, 30.6.1989, str. 21.

******* UL L 109, 6.5.2000, str. 29.

******** UL L 247, 21.9.2007, str. 17.“;

(12) V poglavju I naslova II dela II se za oddelkom II vstavi naslednji oddelek IIa:

„Oddelek IIaPravila pridelave v vinskem sektorju

PODODDELEK I SORTE VINSKE TRTE

ČLEN 120a Razvrščanje sort vinske trte

1. Proizvodi, navedeni v Prilogi XIb in pridelani v Skupnosti, se pridelajo iz sort vinske trte, ki jih je mogoče razvrstiti v skladu z odstavkom 2.

2. Ob upoštevanju odstavka 3 države članice razvrstijo sorte vinske trte, ki se smejo zasaditi, ponovno zasaditi ali cepiti na njihovem ozemlju za pridelavo vina.

Države članice smejo razvrstiti le sorte vinske trte, ki izpolnjujejo naslednje pogoje:

(a) sorta spada v vrsto Vitis vinifera ali nastane s križanjem vrste Vitis vinifera z drugimi vrstami rodu Vitis;

(b) sorta ni ena od naslednjih: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton in Herbemont.

Kadar je sorta vinske trte izločena iz razvrstitve iz prvega pododstavka, jo je treba izkrčiti v 15 letih po izločitvi.

3. Države članice, v katerih pridelava vina ne presega 50 000 hektolitrov na vinsko leto, izračunano na podlagi povprečne pridelave v zadnjih petih vinskih letih, se izvzamejo iz obveznosti razvrstitve iz odstavka 2.

Vendar se smejo za pridelavo vina tudi v državah članicah iz prvega pododstavka zasaditi, ponovno zasaditi ali cepiti le sorte vinske trte, ki so skladne z odstavkom 2(a) in (b).

4. Z odstopanjem od prvega in drugega pododstavka odstavka 2 ter drugega pododstavka odstavka 3 se za znanstvene raziskave in poskuse dovoli zasaditev, ponovna zasaditev ali cepitev naslednjih sort vinske trte:

(a) sorte vinske trte, ki niso razvrščene, če gre za države članice iz odstavka 2;

(b) sorte vinske trte, ki niso skladne z odstavkom 2(a) in (b), če gre za države članice iz odstavka 3.

5. Površine, zasajene s sortami vinske trte za pridelavo vina, ki so bile zasajene v nasprotju z odstavki 2 do 4, je treba izkrčiti.

Vendar takšnih površin ni treba izkrčiti, če je zadevna pridelava namenjena izključno za porabo v gospodinjstvu pridelovalca vina.

6. Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne za preverjanje, ali pridelovalci izpolnjujejo odstavke 2 do 5.

Pododdelek IIEnološki postopki in omejitve

ČLEN 120b Področje uporabe

Ta pododdelek se nanaša na dovoljene enološke postopke in veljavne omejitve, ki se uporabljajo pri pridelavi in komercializaciji proizvodov vinskega sektorja, ter postopek odločanja o teh postopkih in omejitvah.

Člen 120c Enološki postopki in omejitve

1. V Skupnosti se za pridelavo in shranjevanje proizvodov vinskega sektorja uporabljajo le enološki postopki, dovoljeni v skladu z zakonodajo Skupnosti, kot so določeni v Prilogi XVa ali so bili sprejeti v skladu členoma 120d in 120e.

Prvi pododstavek se ne uporablja za:

(a) grozdni sok in zgoščeni grozdni sok;

(b) grozdni mošt in zgoščeni grozdni mošt, namenjen za pripravo grozdnega soka.

2. Dovoljeni enološki postopki se lahko uporabljajo samo za zagotavljanje ustrezne predelave v vino, ustreznega ohranjanja ali ustreznega donegovanja proizvoda.

3. Proizvodi vinskega sektorja so v Skupnosti pridelani v skladu z ustreznimi omejitvami iz Priloge XVb.

4. Proizvodi, ki jih zajema ta uredba in pri katerih so bili uporabljeni enološki postopki, ki niso dovoljeni na ravni Skupnosti, ali če je primerno, enološki postopki, ki niso dovoljeni na nacionalni ravni, ali ki so v nasprotju z omejitvami iz Priloge XVb, se v Skupnosti ne smejo tržiti.

Člen 120d Strožja pravila, ki jih določijo države članice

Države članice lahko omejijo ali izključijo uporabo nekaterih enoloških postopkov in določijo strožje omejitve za vina, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti in se pridelujejo na njihovem ozemlju, da bi izboljšale ohranjanje osnovnih lastnosti vin z zaščiteno označbo porekla ali z zaščiteno geografsko označbo ter penečih vin in likerskih vin.

Države članice te omejitve in izključitve sporočijo Komisiji, ki o njih obvesti druge države članice.

Člen 120e Odobritev enoloških postopkov in omejitev

1. O odobritvi enoloških postopkov in omejitev glede pridelave in shranjevanja proizvodov vinskega sektorja Komisija odloča po postopku iz člena 195(4), razen v primeru enoloških postopkov za obogatitev, dokisanje in razkisanje, določenih v Prilogi XVa za posebne proizvode, ki jih navedena priloga zajema, ter omejitev iz Priloge XVb.

2. Države članice lahko dovolijo poskusno uporabo nedovoljenih enoloških postopkov pod pogoji, ki jih Komisija določi po postopku iz člena 195(4).

Člen 120f Merila za dovoljenje

Pri odobritvi enoloških postopkov po postopku iz člena 195(4) Komisija:

(a) izhaja iz enoloških postopkov, ki jih priporoči in objavi Mednarodni urad za vinsko trto in vino (OIV), ter izsledkov poskusne uporabe doslej nedovoljenih enoloških postopkov;

(b) upošteva varovanje človekovega zdravja;

(c) upošteva možna tveganja za potrošnike, ki so jih zavedla njihova pričakovanja in dojemanja, ob upoštevanju razpoložljivosti in uporabnosti načinov obveščanja, ki bi izključili taka tveganja;

(d) omogoči ohranitev naravnih in osnovnih lastnosti vina in ne povzroča bistvenih sprememb sestave zadevnega proizvoda,

(e) zagotovi najnižjo sprejemljivo raven skrbi za okolje;

(f) upošteva splošna pravila glede enoloških postopkov in omejitev, ki so navedeni v prilogah XVa in XVb.

Člen 120g Analizne metode

Analizne metode za določanje sestave proizvodov vinskega sektorja in pravila, po katerih se lahko ugotovi, ali so bili na teh proizvodih uporabljeni nedovoljeni enološki postopki, so tista, ki jih priporoči in objavi OIV.

Kadar ni metod in pravil, ki bi jih priporočil in objavil OIV, ustrezne metode in pravila sprejme Komisija po postopku iz člena 195(4).

Do sprejetja zadevnih pravil se uporabljajo metode in pravila, ki jih dovoli zadevna država članica.“;

(13) Člen 121 se spremeni:

(a) v prvem odstavku se za točko (j) dodajo naslednje točke:

„(k) pravila glede označb porekla in geografskih označb iz pododdelka I oddelka Ia, zlasti odstopanja od uporabe pravil in zahtev iz navedenega pododdelka:

(i) v primeru nerešenih vlog za zaščito označb porekla ali geografskih označb;

(ii) v primeru pridelave določenih vin z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo na geografskem območju, ki je v bližini geografskega območja, iz katerega izvira grozdje;

(iii) v primeru tradicionalnih postopkov pridelave določenih vin z zaščiteno označbo porekla;

(l) pravila glede tradicionalnih izrazov iz pododdelka II oddelka Ia, zlasti glede:

(i) postopka zaščite;

(ii) določene stopnje zaščite;

(m) pravila glede označevanja in predstavljanja iz oddelka Ib, zlasti:

(i) podrobnosti o navedbi izvora ustreznega proizvoda;

(ii) pogoje za uporabo neobveznih navedb iz člena 118z;

(iii) posebne zahteve za navajanje letnika trgatve in sorte vinske trte na etiketah iz člena 118z(2);

(iv) nadaljnja odstopanja poleg tistih, navedenih v členu 118y(2), po katerih ni treba navajati kategorije proizvoda vinske trte;

(v) pravila o varstvu, ki se zagotovi v zvezi s predstavitvijo določenega proizvoda.“;

(b) dodata se naslednji tretji in četrti odstavek:

„Ukrepe, potrebne za izvajanje določb glede enoloških postopkov in omejitev, določenih v pododdelku II oddelka IIa ter prilogah XVa in XVb, sprejme Komisija po postopku iz člena 195(4), razen če ni drugače določeno v navedenih prilogah.

Ukrepi iz tretjega odstavka lahko vključujejo zlasti:

(a) določbe, po katerih štejejo enološki postopki Skupnosti, našteti v Prilogi IV k Uredbi (ES) št. 1493/1999, za dovoljene enološke postopke;

(b) dovoljene enološke postopke in omejitve, tudi obogatitev, dokisanje in razkisanje penečih vin, kakovostnih penečih vin in kakovostnih aromatičnih penečih vin;

(c) dovoljene enološke postopke in omejitve pri likerskih vinih;

(d) določbe, ki urejajo tipiziranje in rezanje mošta in vina, ob upoštevanju točke C Priloge XVb;

(e) kadar ne obstajajo ustrezna pravila Skupnosti, specifikacijo čistosti in določanja snovi, ki so bile uporabljene v enoloških postopkih;

(f) upravna pravila za izvajanje dovoljenih enoloških postopkov;

(g) pogoje za posest, promet in uporabo proizvodov, ki niso v skladu s členom 120c, možna odstopanja od zahtev navedenega člena in merila za izogibanje težavam v posameznih primerih;

(h) pogoje, pod katerimi lahko države članice odobrijo posest, promet in uporabo proizvodov, ki niso v skladu s pododdelkom II oddelka IIa, razen s členom 120c, ali z izvedbenimi določbami navedenega pododdelka.“;

(14) V členu 122 se dodata naslednji tretji in četrti odstavek:

„Države članice lahko v vinskem sektorju priznajo organizacije pridelovalcev pod enakimi pogoji, kot so določeni v točkah (b) in (c) odstavka 1, ki uporabljajo statut, po katerem morajo njihovi člani predvsem:

(a) uporabljati sprejeta pravila organizacije pridelovalcev za poročanje o pridelavi, pridelavo samo, trženje in varovanje okolja;

(b) zagotavljati informacije, ki jih zahtevajo organizacije pridelovalcev za statistične namene, zlasti o vinogradniških površinah in razvoju trga;

(c) plačati kazen za kršenje obveznosti iz statuta.

V vinskem sektorju se lahko sledi zlasti naslednjim ciljem v smislu točke (c) odstavka 1:

(a) pospeševanje in zagotavljanje tehnične pomoči za uporabo okolju prijaznih postopkov gojenja in pridelave;

(b) pospeševanje pobud za ravnanje s stranskimi proizvodi pridelave vina in ravnanje z odpadki, zlasti za varovanje kakovosti vode, tal in krajine ter za ohranjanje ali spodbujanje biotske raznovrstnosti;

(c) izvajanje raziskave trajnostnih postopkov pridelave in razvoja trga;

(d) prispevanje k vzpostavljanju podpornih programov iz oddelka IVb poglavja IV naslova I dela II.“;

(15) Člen 123(3) se spremeni:

(a) uvodne besede ter točki (a) in (b) se nadomestijo z naslednjim:

„Države članice poleg organizacij iz odstavka 1 v sektorju sadja in zelenjave priznajo ter v vinskem sektorju lahko priznajo tudi medpanožne organizacije, ki:

(a) jih sestavljajo predstavniki gospodarskih dejavnosti, povezanih s pridelavo proizvodov, trgovino z njimi ali predelavo proizvodov iz sektorjev, navedenih v uvodnih besedah;

(b) so ustanovljene na pobudo vseh ali nekaterih predstavnikov iz točke (a);“;

(b) točka (c) se spremeni:

(i) uvodne besede se nadomestijo z naslednjim:

„ ob upoštevanju interesov potrošnikov in v vinskem sektorju zlasti javnega zdravja v eni ali več regijah Skupnosti izvajajo eno, v primeru sektorja sadja in zelenjave dve, ali več od naslednjih dejavnosti:“;

(ii) točka (ii) se nadomesti z naslednjim:

„(ii) pomoč za boljšo koordinacijo načina trženja proizvodov sektorja sadja in zelenjave ter vinskega sektorja, zlasti s pomočjo raziskav in tržnih analiz,“;

(iii) točka (iv) se nadomesti z naslednjim:

„(iv) boljše izkoriščanje potenciala pridelanih proizvodov sektorja sadja in zelenjave ter vinskega sektorja,“;

(iv) točka (vii) se nadomesti z naslednjim:

„(vii) razvoj postopkov in načinov za izboljšanje kakovosti proizvodov na vseh stopnjah pridelave in trženja ter za vinski sektor tudi predelave v vino.“;

(vi) točka (x) se nadomesti z naslednjim:

„(x) za sektor sadja in zelenjave, kar zadeva pravila pridelave in trženja iz točk 2 in 3 Priloge XVIa, določanje pravil ki so strožja od pravil Skupnosti ali nacionalnih pravil.“;

(vii) doda se naslednja točka:

„(xi) za vinski sektor:

- zagotavljanje informacij o posebnih značilnostih vina z zaščiteno označbo porekla ali geografsko označbo;

- spodbujanje zmernega in odgovornega uživanja vina in obveščanje o škodljivosti nevarnih vzorcev pitja;

- promocija vina, zlasti v tretjih državah;“;

(16) Za členom 125n se vstavi naslednji oddelek:

„Oddelek IbPravila o organizacijah pridelovalcev in medpanožnih organizacijahv vinskem sektorju

ČLEN 125o Priznavanje

1. Države članice lahko priznajo organizacije pridelovalcev in medpanožne organizacije, ki so vložile vlogo za priznanje pri zadevni državi članici, in vloga vsebuje dokazilo, da subjekt:

(a) glede organizacij pridelovalcev:

(i) izpolnjuje zahteve iz člena 122;

(ii) ima minimalno število članov, ki ga določi zadevna država članica;

(iii) ima na območju svojega delovanja minimalni obseg pridelave za trženje, ki ga določi zadevna država članica;

(iv) lahko primerno izvaja svoje dejavnosti tako glede trajanja kot glede učinkovitosti in koncentracije dobave;

(v) svojim članom učinkovito zagotavlja tehnično pomoč, potrebno za okolju prijazne postopke gojenja;

(b) glede medpanožnih organizacij:

(i) izpolnjuje zahteve iz člena 123(3);

(ii) izvaja svoje dejavnosti v eni ali več regijah na zadevnem ozemlju;

(iii) zastopa pomemben delež pridelave ali trgovanja s proizvodi, zajetimi v tej uredbi;

(iv) ne sodeluje v pridelavi ali predelavi ali trženju proizvodov vinskega sektorja.

2. Organizacije pridelovalcev, priznane v skladu z Uredbo (ES) št. 1493/1999, se štejejo za priznane organizacije pridelovalcev po tem členu.

Šteje se, da so organizacije, ki izpolnjujejo merila iz člena 123(3) in odstavka 1(b) tega člena in so jih države članice priznale, priznane medpanožne organizacije po navedenih določbah.

3. Člena 125b(2) in 125k(3) se smiselno uporabljata za organizacije pridelovalcev oziroma medpanožne organizacije v vinskem sektorju. Letno obveščanje iz členov 125b(2)(c) oziroma 125k(3)(d) pa se opravi do 1. marca vsako leto.“;

(17) V členu 129 se drugi stavek nadomesti z naslednjim:

„Tarifna nomenklatura, ki temelji na uporabi te uredbe, vključno, odvisno od primera, z opredelitvami iz Priloge III in Priloge XIb, se vključi v skupno carinsko tarifo.“;

(18) V členu 130 se za točko (g) vstavi naslednja točka:

„(ga) vino;“;

(19) Za členom 133 se vstavi naslednji člen:

„Člen 133a Posebna varščina v vinskem sektorju

1. Pri soku in moštu, ki se uvrstita v oznake KN 2009 61, 2009 69 in 2204 30, pri katerih je uporaba skupne carinske tarife odvisna od uvozne cene proizvoda, se dejanski znesek cene preverja s pregledovanjem vsake pošiljke ali s pavšalno uvozno vrednostjo, ki jo izračuna Komisija na podlagi ravni cen za te proizvode v državah porekla.

Kadar je prijavljena vstopna cena pošiljke višja od pavšalne uvozne vrednosti, če se ta uporablja, povečane za maržo, ki jo sprejme Komisija, ki ne sme preseči pavšalne vrednosti za več kakor 10 %, je treba položiti varščino, ki je enaka uvoznim dajatvam, določenim na podlagi pavšalne uvozne vrednosti.

Če uvozna cena pošiljke ni prijavljena, je uporaba skupne carinske tarife odvisna od pavšalne uvozne vrednosti ali uporabe ustreznih carinskih predpisov pod pogoji, ki jih določi Komisija.

2. Če se za uvožene proizvode uporabljajo odstopanja Sveta iz točk B.5 ali C Priloge XVb, položijo uvozniki v času sprostitve blaga v prosti promet varščino za te proizvode pri določenih carinskih organih. Varščina se sprosti, potem ko uvoznik v zadovoljstvo carinskih organov države članice predloži dokaz o sprostitvi proizvodov v prost promet ali dokaz, da je bil mošt predelan v grozdni sok, uporabljen za druge proizvode zunaj vinskega sektorja ali ustrezno označen, če je bil predelan v vino.“;

(20) V členu 141(1) se uvodne besede nadomestijo z naslednjim:

„Dodatna uvozna dajatev se uporablja ob upoštevanju stopnje, določene v členih 135 do 140a, za uvoz enega proizvoda ali več iz sektorja žit, riža, sladkorja, sadja in zelenjave, predelanega sadja in zelenjave, govejega in telečjega mesa, mleka in mlečnih izdelkov, svinjskega mesa, ovčjega in kozjega mesa, jajc, perutnine in banan kot tudi grozdnega soka in grozdnega mošta, da se preprečijo ali odpravijo škodljivi učinki na trg Skupnosti, ki bi lahko bili posledica navedenega uvoza, če:“;

(21) V oddelku IV poglavja II dela III se doda naslednji pododdelek V:

„Pododdelek VPosebne določbe za uvoz vina

„ČLEN 158a Posebne uvozne zahteve za vino

1. Razen če ni drugače določeno, zlasti v sporazumih, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, se za proizvode, ki se uvrščajo v oznake KN 2009 61, 2009 69 in 2204 in se uvažajo v Skupnost, uporabljajo določbe o označbah porekla in geografskih označbah ter označevanju iz pododdelka I oddelka Ia poglavja I naslova II dela II ter iz člena 113d(1) te uredbe.

2. Če ni drugače določeno v sporazumih, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, se proizvodi iz odstavka 1 tega člena pridelujejo po enoloških postopkih, ki jih priporoča in objavi OIV ali dovoljuje Skupnost v skladu s to uredbo in njenimi izvedbenimi ukrepi.

3. Ob uvozu proizvodov iz odstavka 1 je treba predložiti:

(a) potrdilo, ki dokazuje skladnost z določbami iz odstavkov 1 in 2 in ki ga sestavi pristojni organ s seznama, ki ga objavi Komisija, v državi, iz katere izvira proizvod;

(b) analizni izvid, ki ga sestavi organ ali urad, ki ga imenuje država, iz katere izvira proizvod, če je proizvod namenjen za neposredno prehrano ljudi.

4. Komisija sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena.“;

(22) Prvi pododstavek člena 160(1) se nadomesti z naslednjim:

„Komisija lahko v primeru motenj na trgu Skupnosti ali morebitnih motenj zaradi postopkov aktivnega oplemenitenja na željo države članice ali lastno pobudo v celoti ali delno opusti uporabo postopkov aktivnega oplemenitenja za proizvode iz sektorjev žita, riža, sladkorja, oljčnega olja in namiznih oljk, sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, vina, govejega in telečjega mesa, mleka in mlečnih izdelkov, prašičjega mesa, ovčjega in kozjega mesa, jajc, perutninskega mesa in etilnega alkohola kmetijskega porekla. Kadar Komisija prejme zahtevo države članice, sprejme zadevno odločitev v petih delovnih dneh po prejemu zahtevka.“;

(23) V členu 161 se za točko (db) vstavi naslednja točka:

„(dc) vino;“;

(24) Prvi pododstavek člena 174(1) se nadomesti z naslednjim:

„Komisija lahko v primeru motenj na trgu Skupnosti ali morebitnih motenj zaradi postopkov pasivnega oplemenitenja na željo države članice ali lastno pobudo v celoti ali delno opusti uporabo postopkov pasivnega oplemenitenja za proizvode iz sektorjev žita, riža, sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, vina, govejega in telečjega mesa, prašičjega mesa, ovčjega in kozjega mesa in perutninskega mesa. Kadar Komisija prejme zahtevo države članice, sprejme zadevno odločitev v petih delovnih dneh po prejemu zahtevka.“;

(25) Člen 175 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 175 Uporaba členov 81 do 86 Pogodbe

Razen če ni drugače določeno s to uredbo, se členi 81 do 86 Pogodbe in določbe za njihovo izvajanje ob upoštevanju členov 176 do 177 te uredbe uporabljajo za vse sporazume, sklepe in ravnanja iz členov 81(1) in 82 Pogodbe, ki se nanašajo na pridelavo proizvodov, zajetih v tej uredbi, ali trgovino z njimi.“;

(26) Člen 180 se spremeni:

(a) prvi odstavek se nadomesti z naslednjim:

„Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se uporabljajo za pridelavo in trgovino s proizvodi iz člena 1.“ (b) v drugem odstavku se za „182“ doda naslednje besedilo: „in 182a, pododdelek III oddelka IVa poglavja III naslova I dela II ter oddelek IVb poglavja IV naslova I dela II“;

(27) Za členom 182 se vstavi naslednji člen:

„Člen 182a Nacionalna pomoč za destilacijo vina v kriznih razmerah

1. Države članice lahko pridelovalcem vina od 1. avgusta 2012 odobrijo nacionalno pomoč za prostovoljno ali obvezno destilacijo vina v utemeljenih kriznih primerih.

2. Pomoč iz odstavka 1 mora biti sorazmerna in primerna za premagovanje krize.

3. Skupni znesek, ki se v državi članici v določenem letu zagotovi za takšno pomoč, ne sme preseči 15 % celotnih sredstev, določenih za zadevno državo članico v Prilogi Xb za zadevno leto.

4. Države članice, ki želijo uporabiti pomoč iz odstavka 1, predložijo Komisiji ustrezno utemeljeno obvestilo. Komisija odloči o odobritvi ukrepa in pomoči.

5. Alkohol, ki nastane pri destilaciji iz odstavka 1, se lahko uporabi izključno v industrijske namene ali za pridobivanje energije, tako da se prepreči izkrivljanje konkurence.

6. Komisija lahko sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena.“;

(28) V členu 184 se dodajo naslednje točke:

„7) pred 31. decembrom 2011 Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju promocijskih ukrepov v vinskem sektorju iz člena 103p;

8) pred koncem leta 2012 v zvezi z vinskim sektorjem, pri čemer upošteva zlasti izkušnje, pridobljene z izvajanjem reforme.“;

(29) Za členom 185 se vstavijo naslednji členi:

„Člen 185a Register vinogradov in preglednica

1. Države članice vzdržujejo register vinogradov, ki vsebuje posodobljene podatke o obsegu vinogradniških površin.

2. Za države članice, v katerih je skupno območje, zasajeno s sortami vinske trte, ki jih je mogoče razvrstiti v skladu s členom 120a(2), manjše od 500 hektarjev, obveznost iz odstavka 1 ne velja.

3. Države članice, ki v svojih podpornih programih v skladu s členom 103q predvidijo ukrep ‚prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov‘, pripravijo na podlagi registra vinogradov posodobljeno preglednico obsega svojih vinogradniških površin in jo pošljejo Komisiji vsako leto do 1. marca.

4. Komisija sprejme podrobna pravila v zvezi z registrom vinogradov in preglednico, zlasti glede njune uporabe pri spremljanju in nadzoru obsega vinogradniških površin ter glede izmere površin.

Komisija lahko kadar koli po 1. januarju 2016 odloči, da se odstavki 1 do 3 ne uporabljajo več.

Člen 185b Obvezno prijavljanje v vinskem sektorju

1. Pridelovalci vinskega grozdja ter pridelovalci mošta in vina prijavijo vsako leto pristojnim nacionalnim organom količine pridelka iz zadnje trgatve.

2. Države članice lahko zahtevajo, da trgovci z vinskim grozdjem vsako leto prijavijo količine zadnje trgatve v prometu.

3. Pridelovalci mošta in vina ter trgovci, razen trgovcev na drobno, vsako leto pristojnim nacionalnim organom prijavijo svoje zaloge mošta in vina, bodisi od trgatve v tekočem letu ali od trgatev iz prejšnjih let. Mošt in vino, uvožena iz tretjih držav, se navedeta ločeno.

4. Komisija lahko sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena in lahko vključi zlasti pravila o kaznih, ki se uporabljajo v primeru neupoštevanja obveznosti poročanja.

Člen 185c Spremni dokumenti in register v vinskem sektorju

1. Proizvodi vinskega sektorja se lahko dajo v promet v Skupnosti samo s spremnim dokumentom, ki je uradno odobren.

2. Fizične ali pravne osebe ali skupine oseb, ki pri opravljanju svojega poklica posedujejo proizvode vinskega sektorja, zlasti pridelovalci, polnilnice in predelovalci, pa tudi trgovci, ki jih določi Komisija, morajo voditi evidenco o prejemu in izdaji navedenih proizvodov.

3. Komisija lahko sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena.

Člen 185d Imenovanje odgovornih nacionalnih organov za vinski sektor

1. Brez poseganja v katere koli druge določbe te uredbe glede določitve pristojnih nacionalnih organov imenujejo države članice enega ali več organov, ki so odgovorni za zagotovitev skladnosti s pravili Skupnosti v vinskem sektorju. Države članice imenujejo predvsem laboratorije, pooblaščene za opravljanje uradnih analiz v vinskem sektorju. Imenovani laboratoriji izpolnjujejo splošna merila za delovanje preskusnih laboratorijev iz standarda ISO/IEC 17025.

2. Države članice sporočijo Komisiji imena in naslove organov in laboratorijev iz odstavka 1. Komisija brez pomoči odbora iz člena 195(1) poskrbi za javno dostopnost teh informacij.“;

(30) Za členom 188 se vstavi naslednji člen:

„Člen 188a Poročanje in ocenjevanje v vinskem sektorju

1. Glede nezakonitih zasaditev po 31. avgustu 1998 iz člena 85a države članice vsako leto do 1. marca obvestijo Komisijo o površinah, ki so bile zasajene z vinsko trto brez ustrezne pravice do zasaditve po 31. avgustu 1998, ter o izkrčenih površinah v skladu z odstavkom 1 navedenega člena.

2. Glede obvezne odobritve vinogradov, nezakonito zasajenih pred 1. septembrom 1998, iz člena 85b države članice Komisijo do 1. marca vsakega zadevnega leta obvestijo o:

(a) površinah, zasajenih z vinsko trto brez ustreznih pravic do zasaditve pred 1. septembrom 1998;

(b) površinah, katerih položaj je bil urejen v skladu z odstavkom 1 navedenega člena, o taksah iz navedenega odstavka ter o povprečni vrednosti regionalnih pravic do zasaditve iz odstavka 2 navedenega člena.

Države članice obvestijo Komisijo o površinah, izkrčenih v skladu s prvim pododstavkom člena 85b(4), prvič do 1. marca 2010.

Konec prehodne prepovedi novih zasaditev 31. decembra 2015 iz člena 85g(1) ne vpliva na obveznosti iz tega odstavka.

3. Glede zahtevkov za pomoč v okviru programa krčenja iz pododdelka III oddelka IVa poglavja III naslova I dela II države članice obveščajo Komisijo vsako leto do 1. marca o prejetih zahtevkih, razdeljenih po regijah in obsegu pridelka, ter o skupnem znesku premij za izkrčitev, izplačanih po regijah.

Države članice do 1. decembra vsako leto obvestijo Komisijo za predhodno vinsko leto o:

(a) izkrčenih površinah, razdeljenih po regijah in obsegu pridelka;

(b) skupnem znesku premij za izkrčitev, izplačanih po regijah.

4. Glede odstopanj od upravičenosti do udeležbe v programih izkrčitve iz člena 85u države članice, ki se odločijo za možnost iz odstavkov 4 do 6 navedenega člena, Komisiji vsako leto do 1. avgusta v zvezi z ukrepi krčenja, ki jih je treba izvajati, sporočijo:

(a) površine, razglašene za neupravičene;

(b) utemeljitev za neupravičenost v skladu s členom 85u(4) in (5).

5. Države članice najpozneje do 1. marca vsako leto, prvič pa najpozneje do 1. marca 2010, predložijo Komisiji poročilo o izvajanju ukrepov, ki so jih določile v svojih podpornih programih iz oddelka IVb poglavja IV naslova I dela II v predhodnem finančnem letu.

V teh poročilih se navedejo in opišejo ukrepi, za katere je bila odobrena pomoč Skupnosti po podpornih programih, zlasti pa se podrobno opiše izvajanje promocijskega ukrepa iz člena 103p.

6. Države članice predložijo Komisiji do 1. marca 2011 in drugič do 1. marca 2014 oceno stroškov in koristi podpornih programov ter navedbo, kako bodo povečale svojo učinkovitost.

7. Komisija sprejme podrobna pravila za uporabo tega člena.“;

(31) Za členom 190 se vstavi naslednji člen:

„Člen 190a Prenos zneskov iz vinskega sektorja na razvoj podeželja

1. Zneski, določeni v odstavku 2, ki temeljijo na preteklih izdatkih na podlagi Uredbe (ES) št. 1493/1999 za intervencijske ukrepe za urejanje kmetijskih trgov iz člena 3(1)(b) Uredbe (ES) št. 1290/2005, so na voljo kot dodatna sredstva Skupnosti za ukrepe v vinorodnih regijah v okviru programa razvoja podeželja, ki se financira na podlagi Uredbe (ES) št. 1698/2005.

2. Naslednji zneski bodo na voljo v naslednjih koledarskih letih:

- 2009: 40,5 milijona EUR,

- 2010: 80,9 milijona EUR,

- od leta 2011 naprej: 121,4 milijona EUR.

3. Zneski iz odstavka 2 se razporedijo med države članice v skladu s Prilogo Xc.

(32) V členu 194 se doda naslednji odstavek:

„Komisija lahko tudi določi pravila, ki zagotavljajo enotno uporabo predpisov Skupnosti, kot je določeno v tej uredbi, in zlasti v vinskem sektorju. Taka pravila lahko zadevajo predvsem nadzor in pravila, ki urejajo posebne finančne postopke za izboljšanje nadzora.“;

(33) Za členom 194 se vstavi naslednji člen:

„Člen 194a Skladnost z integriranim administrativnim in kontrolnim sistemom

Za namene uporabe te uredbe v vinskem sektorju drž