Povzetek

V tem sporočilu je povzeta Komisijina ocena osnutkov proračunskih načrtov za leto 2019, ki so jih predložile države članice euroobmočja, vključno z načrti ob predpostavki nespremenjenih politik, ki so jih predložile vlade Latvije in Luksemburga, kjer so oktobra potekale nacionalne volitve, ter Slovenije, kjer je nova vlada nastopila mandat 13. septembra 2018. Italija je osnutek proračunskega načrta predložila 16. oktobra 2018, na podlagi mnenja Komisije z dne 23. oktobra 2018, v katerem je bila ugotovljena zelo resna neskladnost, pa je 13. novembra 2018 predložila revidirani osnutek proračunskega načrta. Po zaključku programa za makroekonomsko prilagoditev v okviru evropskega mehanizma za stabilnost 20. avgusta 2018 je Grčija to jesen predložila svoj prvi osnutek proračunskega načrta. Komisija je v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 ocenila te načrte ter splošno proračunsko stanje in fiskalno naravnanost v celotnem euroobmočju.

Celovito oceno osnutkov proračunskih načrtov za leto 2019 in skupne fiskalne naravnanosti euroobmočja je mogoče povzeti, kot sledi:

1.Obeti glede rasti v euroobmočju so sicer še vedno pozitivni, vendar so se od pomladanske ocene poslabšali, pri čemer so Komisija in države članice svoje napovedi za rast za leto 2018 popravile navzdol, za leto 2019 pa se spet pričakuje povečanje rasti. Medtem ko naj bi rast gospodarstva v letih 2018 in 2019 presegla svoj potencial, inflacija pa naj bi bila blizu 2 %, gospodarstvo euroobmočja po petih letih neprekinjene rasti BDP vstopa v manj dinamično obdobje. Obeti so zaradi številnih negotovosti ter velikih in medsebojno povezanih negativnih tveganj manj predvidljivi.

2.Napoved Komisije iz jeseni 2018 predvideva, da se bo skupni nominalni primanjkljaj v euroobmočju, ki se od leta 2010 stalno zmanjšuje, v letu 2018 znižal na 0,6 % BDP, v letu 2019 pa nato povečal na 0,8 % BDP. To bi bilo prvo povečanje skupnega primanjkljaja v euroobmočju od leta 2009, ko je bil največji. Osnutki proračunskih načrtov napovedujejo enako gibanje nominalnega primanjkljaja.

3.V skladu z napovedjo Komisije iz jeseni 2018 naj v letu 2019 prvič po uvedbi eura nobena država članica euroobmočja ne bi imela primanjkljaja nad referenčno vrednostjo 3 % BDP. Od držav članic, ki naj bi imele v letu 2019 primanjkljaj, naj bi pri šestih primanjkljaj znašal manj kot 2 % BDP. Deset držav članic naj bi imelo v letu 2019 presežek.

4.Komisija napoveduje, da bo delež javnega dolga v BDP v euroobmočju nadaljeval trend upadanja iz zadnjih let in padel s približno 87 % v letu 2018 na približno 85 % v letu 2019. To je posledica načrtovanih primarnih proračunskih presežkov, ugodnih makroekonomskih razmer in stalnih nizkih obrestnih mer. Osnutki proračunskih načrtov napovedujejo podobno zmanjšanje deleža javnega dolga v BDP v euroobmočju. Za Italijo se v letih 2018 in 2019 na prvi pogled pričakuje velik odklon od referenčnega merila glede zmanjšanja dolga, pri čemer naj bi delež javnega dolga v BDP ostal na splošno stabilen pri približno 131 %. Predvideva se, da tudi Belgija v obeh letih v manjšem obsegu ne bo izpolnjevala referenčnega merila glede zmanjšanja dolga. Po razveljavitvi postopkov v zvezi s čezmernim primanjkljajem v letih 2016 in 2017 za Portugalsko in Francijo velja prehodno pravilo glede dolga. Portugalska naj bi v letu 2018 izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga, ne pa tudi v letu 2019, Francija pa naj merila ne bi izpolnjevala v nobenem od zadevnih let. Če bo Španija v letu 2018 trajno zmanjšala čezmerni primanjkljaj, bo zanjo v letu 2019 veljalo prehodno pravilo glede dolga; trenutno se ne pričakuje, da bi dosegla zahtevano prilagoditev.

5.Glede na napoved Komisije iz jeseni 2018 naj bi se število držav članic, ki dosegajo ali presegajo svoj srednjeročni proračunski cilj, v letih 2018 in 2019 povečalo s sedem na osem, saj naj bi Avstrija leta 2019 nekoliko presegla svoj srednjeročni cilj. Španija, Italija in Francija naj bi v letu 2019 daleč zaostajale za svojimi srednjeročnimi cilji. Kar zadeva države članice, ki še niso dosegle svojega srednjeročnega cilja in so predložile popolne osnutke proračunskih načrtov, Komisija napoveduje, da se bo Italija v letu 2019 še oddaljila od svojega srednjeročnega cilja. V nasprotju s tem naj bi Estonija in Francija nekoliko napredovali pri doseganju svojih srednjeročnih ciljev, druge države pa naj bi ostale na v glavnem nespremenjeni ravni.

6.V nasprotju z napovedjo iz pomladi 2018, ki je predvidevala stalno zmanjševanje skupnega strukturnega primanjkljaja euroobmočja, Komisija zdaj napoveduje, da se bo leta 2019 strukturni primanjkljaj povečal za 0,3 % potencialnega BDP. To povečanje je zlasti posledica napovedanega povečanja strukturnega primanjkljaja Italije za 1,2 % potencialnega BDP. Ekspanzivne fiskalne politike, ki se pričakujejo v državah članicah s fiskalnim manevrskim prostorom, in sicer v Nemčiji in na Nizozemskem, prav tako prispevajo k spremembi skupne vrednosti za euroobmočje. Brez upoštevanja Italije bi bila napovedana skupna fiskalna naravnanost euroobmočja v letu 2019 na splošno nevtralna. Napovedana sprememba za euroobmočje kot celoto je v skladu s spremembo (preračunanega) strukturnega salda v osnutkih proračunskih načrtov. Primarni strukturni saldo, ki ne vključuje odhodkov za obresti, kaže na podobno ekspanzivno naravnanost. Diskrecijski fiskalni napor, kazalnik, ki je blizu merilu rasti odhodkov iz Pakta za stabilnost in rast, za leto 2019 v skladu z napovedjo Komisije iz jeseni 2018 nakazuje na nekoliko bolj ekspanzivno naravnanost (0,4 % potencialnega BDP).

7.Kar zadeva strukturo fiskalne prilagoditve euroobmočja, Komisija pričakuje, da se bo strukturni primanjkljaj v letu 2019 povečal zaradi zmanjšanja ciklično prilagojenega deleža prihodkov v BDP. To pričakovanje je podobno napovedim osnutkov proračunskih načrtov in je posledica sporočenih diskrecijskih zmanjšanj na strani prihodkov in pričakovanih izpadov prihodkov. Ciklično prilagojeni delež odhodkov naj bi v letu 2019 ostal nespremenjen tako v skladu z napovedjo Komisije iz jeseni 2018 kot tudi osnutki proračunskih načrtov, in to kljub nadaljnjemu, čeprav majhnemu, zmanjšanju odhodkov za obresti v letih 2018 in 2019. Izredne prihodke zaradi nižjih odhodkov za obresti bi bilo treba izkoristiti za pospešitev zmanjšanja dolga.

8.Države članice imajo še vedno zelo različne fiskalne položaje z vidika dolga in izzivov glede vzdržnosti. S kratkoročnimi izzivi glede vzdržnosti javnih financ se sooča samo Ciper, pri čemer kazalnik Komisije S0 komaj presega kritično mejno vrednost. Kratkoročna vzdržnost italijanskih javnih financ se zdi izpostavljena nadaljnjemu povečanju stroškov izdaje dolga. Nekatere močno zadolžene države članice se soočajo z velikimi srednjeročnimi tveganji, ki izhajajo iz dejavnikov, kot so trenutne ravni dolga in primarnega salda ter pričakovani stroški, povezani s staranjem prebivalstva. Več teh držav članic načrtuje v letu 2019 precej omejeno fiskalno prilagoditev (Belgija, Španija, Francija in Portugalska) ali fiskalno ekspanzijo (Italija). Za Belgijo, Španijo in Portugalsko Komisija v letu 2019 ne napoveduje fiskalne prilagoditve, ekspanzija v Italiji pa naj bi bila večja od napovedane v osnutku proračunskega načrta. Te države članice ne izkoriščajo dovolj ugodnih makroekonomskih razmer in spodbujevalne monetarne politike za ponovno vzpostavitev fiskalnih blažilnikov. Če se javni dolg ne zmanjša, se poveča tveganje za okrepitev pritiska trga na države članice z visokim javnim dolgom, kar bi lahko imelo negativne učinke prelivanja na trge javnega dolga drugih držav članic euroobmočja.

9.Hkrati nameravajo nekatere države članice s fiskalnim manevrskim prostorom in velikim presežkom na tekočem računu v letu 2019 uporabiti del svojega fiskalnega manevrskega prostora, kot je potrdila Komisija v svoji napovedi iz jeseni 2018. Nemčija in Nizozemska načrtujeta v letu 2019 fiskalno ekspanzijo. Ta pristop je v skladu s preteklimi priporočili Komisije glede fiskalne politike. Povečanje javnih naložb v teh državah članicah bi ustvarilo pozitivno prelivanje učinkov v preostali del euroobmočja. Vendar je fiskalna ekspanzija, ki jo načrtujeta zadevni državi članici, le delno usmerjena v javne naložbe.

10.Zaradi odsotnosti fiskalne prilagoditve v nekaterih močno zadolženih državah članicah fiskalne politike niso dovolj diferencirane, zaradi česar je fiskalna naravnanost v euroobmočju kot celoti nekoliko ekspanzivna in prociklična. Skladnost s Paktom za stabilnost in rast bi skupaj z delno uporabo fiskalnega manevrskega prostora v nekaterih državah članicah v letu 2019 povzročila večinoma nevtralno do nekoliko restriktivno fiskalno naravnanost v euroobmočju kot celoti. Taka fiskalna naravnanost bi glede na stalno podporo monetarne politike gospodarstvu prispevala k na splošno uravnoteženi skupni kombinaciji politik in zmanjšala tveganja za nastanek finančne nestabilnosti.

Oceno Komisije glede načrtov posameznih držav članic lahko povzamemo z naslednjimi ugotovitvami:

Tudi za revidirani osnutek proračunskega načrta Italije se ugotavlja zelo resna neskladnost z zahtevami Pakta za stabilnost in rast, saj načrtuje za leto 2019 znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; napovedano je veliko poslabšanje strukturnega salda, stopnja rasti javnofinančnih odhodkov brez upoštevanja diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in enkratnih ukrepov pa naj bi bila precej nad referenčno stopnjo. Poleg tega italijanska neodvisna institucija za nadzor javnih financ zaradi pomembnih negativnih tveganj za projekcije ni podprla makroekonomske napovedi, na kateri temelji osnutek proračunskega načrta za leto 2019.

Za druge države članice je Komisija v nekaterih primerih ugotovila tveganje, da načrtovana fiskalna prilagoditev ne dosega zahtev iz Pakta za stabilnost in rast.



Za države članice, za katere velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast velja naslednje:

– Osnutki proračunskih načrtov desetih držav članic (Nemčije, Irske, Grčije, Cipra, Litve, Luksemburga, Malte, Nizozemske, Avstrije in Finske) so skladni z zahtevami iz Pakta za leto 2019. Za Avstrijo in Finsko je ta ugotovitev odvisna od predvidenega doseganja srednjeročnega proračunskega cilja ob upoštevanju morebitnih dovoljenih odstopanj. Če se pri prihodnjih ocenah ta projekcija ne bo potrdila, bo treba pri celoviti oceni skladnosti upoštevati obseg odklona od zahteve, ki jo je določil Svet.

– Osnutki proračunskih načrtov treh držav članic (Estonije, Latvije in Slovaške) so večinoma skladni z zahtevami iz Pakta za stabilnost in rast za leto 2019. Pri teh državah članicah bi lahko izvajanje načrtov povzročilo določen odklon od njihovih srednjeročnih ciljev ob upoštevanju morebitnih dovoljenih odstopanj. Če strukturni saldo v prihodnjih ocenah ne bo več napovedan blizu srednjeročnega proračunskega cilja, bo treba pri celoviti oceni skladnosti upoštevati obseg odklona od zahteve, ki jo je določil Svet.

– Pri osnutkih proračunskih načrtov štirih držav članic (Belgije, Francije, Portugalske in Slovenije) obstaja tveganje neskladnosti z zahtevami iz Pakta za stabilnost in rast za leto 2019. Izvajanje osnutkov proračunskih načrtov teh držav članic bi lahko povzročilo znaten odklon od prilagoditvene poti za dosego njihovih srednjeročnih proračunskih ciljev. Za Belgijo, Francijo in Portugalsko se poleg tega napoveduje neskladnost s (prehodnim) referenčnim merilom glede zmanjšanja dolga.

Za preostalo državo članico, za katero velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast (tj. je v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem), velja naslednje:

– Osnutek proračunskega načrta Španije, za katero bi leta 2019 lahko začel veljati preventivni del Pakta, če pravočasno in vzdržno zmanjša čezmerni primanjkljaj, obstaja tveganje neskladnosti z zahtevami iz Pakta za stabilnost in rast za leto 2019, saj Komisija v napovedi iz jeseni 2018 za leto 2019 predvideva znaten odklon od zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja in neskladnost s prehodnim referenčnim merilom glede zmanjšanja dolga.