1. Uvod

Izobraževanje in usposabljanje sta najboljša naložba v prihodnost Evrope. Imata ključno vlogo pri spodbujanju rasti, inovacij in ustvarjanja delovnih mest. Evropski sistemi izobraževanja in usposabljanja morajo ljudem dati v prihodnost usmerjena znanja, spretnosti in kompetence, da bodo lahko inovativni in uspešni. Poleg tega imajo pomembno vlogo pri oblikovanju evropske identitete na podlagi skupnih vrednot in kultur. Izobraževanje bi moralo prispevati k temu, da se mladi lahko izražajo in angažirajo, sodelujejo ter oblikujejo prihodnost Evrope, za katero so značilni demokracija, solidarnost in vključevanje. Digitalna tehnologija na več načinov bogati učenje in ponuja učne možnosti, ki morajo biti dostopne vsem. Omogoča dostop do številnih informacij in virov.

V rimski izjavi iz marca 2017 so države članice EU poudarile svojo zavezanost k zagotavljanju „najboljše izobrazbe in usposabljanja“ za mlade. Oktobra 2017 je Evropski svet pozval k sistemom izobraževanja in usposabljanja, „primernim za digitalno dobo“. Na vrhu v Göteborgu novembra 2017 so Evropski parlament, Svet in Komisija razglasili evropski steber socialnih pravic, ki vključuje pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja. Sporočilo „Krepitev evropske identitete s pomočjo izobraževanja in kulture“, prispevek Komisije k razpravi o izobraževanju in kulturi v okviru agende voditeljev EU na vrhu v Göteborgu, je predstavilo vizijo evropskega izobraževalnega prostora in najavilo namenski akcijski načrt za digitalno izobraževanje.

Januarja 2018 bo Komisija gostila prvi evropski vrh o izobraževanju s široko zastavljeno temo „Polagamo temelje za evropski izobraževalni prostor: za inovativno, vključujoče in na vrednotah temelječe izobraževanje“. V okviru uresničevanja novega programa znanj in spretnosti za Evropo bo predlagala revidirani evropski referenčni okvir ključnih kompetenc za vseživljenjsko učenje, v katerem so določena znanja, spretnosti in odnosi, ki jih ljudje potrebujejo za življenje, vključno z digitalno kompetenco. Ta akcijski načrt določa, kako lahko sistemi izobraževanja in usposabljanja učinkoviteje uporabljajo inovacije in digitalno tehnologijo ter podpirajo razvoj ustreznih digitalnih kompetenc, ki so potrebne za življenje in delo v času hitrih digitalnih sprememb. Akcijski načrt se osredotoča zlasti na sisteme začetnega izobraževanja in usposabljanja. Obsega šolstvo, poklicno izobraževanje in usposabljanje (PSIU) ter visoko šolstvo.

2. Izzivi in priložnosti digitalne preobrazbe za izobraževanje

Hitri napredek na področju novih tehnologij, kot so umetna inteligenca, robotika, računalništvo v oblaku in blokovna veriga, bo pospešilo digitalno preobrazbo Evrope. Tako kot pretekli veliki tehnološki napredki tudi digitalizacija vpliva na način življenja, interakcije, učenja in dela. Nekatera delovna mesta bodo izginila, druga se bodo nadomestila, ustvarila se bodo nova, številni poklici in industrije se bodo spremenili in pojavile se bodo nove dejavnosti. Zato je izjemno pomembno, da vse življenje vlagamo v svoje digitalne spretnosti.

Čeprav digitalna preobrazba odpira številne priložnosti, danes največjo skrb predstavlja tveganje, da bi bila družba slabo pripravljena na prihodnost. Da bo izobraževanje v EU lahko temelj rasti in vključevanja, je ključna naloga pripraviti državljane za čim boljše izkoriščanje priložnosti in uspešno spopadanje z izzivi hitro spreminjajočega se, globaliziranega in medsebojno povezanega sveta.

Prizadevanja za reforme se nadaljujejo vsako leto, vendar tako znotraj držav članic EU kot med njimi še vedno prihaja do razhajanj, zlasti v zvezi z digitalno infrastrukturo in spretnostmi, kar ovira vključujočo rast. Takšno stanje še posebej prizadene ranljive skupine. Poleg tega velik problem še naprej predstavlja pomanjkanje zanimanja za študij informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter naravoslovja, tehnike, inženirstva in matematike med dekleti. To namreč vodi k izgubi socialnih in gospodarskih priložnosti, prav tako pa predstavlja tveganje za povečanje razlik med spoloma.

Izobraževanje ima lahko koristi od večje odprtosti razredov, življenjskih izkušenj in projektov ter novih učnih orodij, gradiv in prosto dostopnih učnih virov. Učenci se lahko usposabljajo s spletnim sodelovanjem. Dostop do digitalnih tehnologij in njihova uporaba lahko pomagata zmanjšati učne razlike med učenci iz socialno-ekonomsko privilegiranih in prikrajšanih okolij. S prilagojenimi metodami poučevanja in osredotočanjem na posamezne učence je mogoče povečati njihovo motivacijo. Vendar napredek pri vključevanju tehnologije v izobraževanje ostaja omejen.

Več kot 80 % mladih Evropejcev uporablja internet za družabne dejavnosti. Mobilni dostop do interneta se je v zadnjih letih opazno povečal. Vendar uporaba tehnologije v izobraževalne namene ni tako razširjena. Vse osnovne in srednje šole v EU nimajo širokopasovne povezave, poleg tega pa vsi izobraževalci nimajo samozavesti in kompetenc, ki bi jih potrebovali, da bi svoje poučevanje podprli z uporabo digitalnih orodij. Nedavna raziskava je pokazala, da v letu 2015 približno 18 % osnovnih in srednjih šol v EU ni imelo širokopasovne povezave.

Inovacije v izobraževalnih sistemih, tj. sprejemanje novih storitev, tehnologij in kompetenc s strani izobraževalnih ustanov, lahko pripomorejo k izboljšanju učnih dosežkov ter povečajo pravičnost in učinkovitost. Najučinkovitejše in najbolj trajnostne so, če jih sprejmejo dobro usposobljeni učitelji in so vključene v jasne pedagoške cilje. Treba je ugotoviti, kako čim učinkoviteje uporabljati digitalna sredstva za doseganje ciljev na področju izobraževanja.

Digitalni napredek prinaša tudi nove izzive za evropske učence, dijake in študente pa tudi učitelje in profesorje. Algoritmi, ki jih uporabljajo družbeni mediji in novičarski portali, lahko hitro širijo pristranske ali lažne novice, poleg tega pa v digitalni družbi ključno skrb predstavlja varstvo podatkov. Tako mladi kot odrasli lahko postanejo žrtve kibernetskega nadlegovanja in ustrahovanja, plenilskega obnašanja ali motečih spletnih vsebin. Vsakodnevna izpostavljenost digitalnim podatkom, ki jih večinoma upravljajo nerazumljivi algoritmi, ustvarja očitna tveganja in bolj kot kdaj koli zahteva kritično mišljenje ter sposobnost pozitivnega in kompetentnega vključevanja v digitalno okolje. Soočamo se z vse večjo potrebo po medijski pismenosti ter vrsti digitalnih spretnosti in kompetenc, vključno z varnostjo, zanesljivostjo in zasebnostjo, vendar je prenos teh znanj, spretnosti in kompetenc na širše prebivalstvo ter v naprednejše poklice in sektorje še vedno izziv.

3. Ključna vloga sodelovanja na ravni EU pri spodbujanju inovacij v sistemih izobraževanja in usposabljanja držav članic

Sodelovanje na ravni EU z izmenjavo dobrih praks, medsebojnim učenjem in izmenjavo dokazov je preizkušen način podpiranja sistemov izobraževanja in usposabljanja držav članic. Skupni okviri pomagajo opredeliti učinkovite rešitve, skupna orodja, kot je eTwinning, pa povečujejo učinkovitost in razširjajo učinek. Povsod po EU obstajajo inovativne, zlasti digitalne prakse na področju izobraževanja. Izvajajo se v različnih oblikah, vključujejo pa javne, zasebne in nevladne akterje. Vendar inovacije kot take niso glavni cilj izobraževalnih sistemov, temveč zgolj način za izboljšanje njihove kakovosti in vključevanja.

Dokazi, ki jih je zbral Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo (EIT), so pokazali, da zainteresirane strani ne čakajo na spremembe, temveč aktivno uporabljajo digitalne priložnosti za krepitev učenja in poučevanja. Inovativnost in podjetnost v izobraževanju in usposabljanju bi bilo treba spodbujati in podpirati z jasno politično voljo in prizadevanji, da bi inovacije koristile vsem. Inovacijsko prakso je treba deliti, o njej razpravljati, jo spodbujati in, če je le možno, krepiti. Izobraževalnim delavcem, ki navadno niso seznanjeni s tem, kaj se preizkuša drugod, včasih celo v njihovi neposredni okolici, je treba omogočiti lažji dostop do konceptov, orodij, metod in postopkov ter sistemskega in oblikovalskega mišljenja.

Podatki in dokazi na ravni EU prispevajo k večji transparentnosti, obenem pa merijo napredek in učenje od kolegov v drugih državah članicah. Obstajajo številne študije in raziskave, povezane z uporabo tehnologije v šolah. Vendar je večina delna, tj. obsega zgolj določeno področje, kot je povezljivost, ali pa geografsko omejena na določeno državo. Glavni viri primerjalne analize na svetovni ravni so raziskave Evropske komisije, vključno z raziskavo „IKT v izobraževanju“ iz leta 2013 in letno raziskavo o uporabi IKT v gospodinjstvih in pri posameznikih, ter program mednarodne primerjave dosežkov učencev (PISA) in raziskava o znanjih in spretnostih odraslih (PIAAC), ki ju izvaja OECD. Potrebnih je več dokazov in usklajen pristop k zbiranju podatkov.

Pri širjenju inovacij imajo ključno vlogo zainteresirane strani na področju izobraževanja in usposabljanja. Nedavni javni posvetovanji sta poudarili potrebo po več namenskih ukrepih na ravni EU, ki bi podpirali sprejetje inovativnih pristopov in digitalnih tehnologij v izobraževanju, in razvoju digitalne kompetence, vključno z digitalnomedijsko pismenostjo ter digitalno varnostjo in dobrim počutjem.V javnem posvetovanju o programu Erasmus+ je 68 % anketirancev ocenilo, da so inovacije izjemno pomembne za zadovoljevanje potreb na področju izobraževanja. Poleg tega obstaja tudi očitna potreba po (i) krepitvi podjetnostne kompetence in podjetnostnega duha ter (ii) podpiranju digitalnega podjetništva, ki obsega nova podjetja in preobrazbo obstoječih podjetij z novimi in nastajajočimi digitalnimi tehnologijami.

Akcijski načrt za digitalno izobraževanje temelji na sporočilih „Prenovljena agenda EU za posodobitev visokega šolstva“ in “Razvoj šol in odlično poučevanje za dober začetek v življenju“, sprejetih maja 2017.Podpira delo v zvezi z enotnim digitalnim trgom in novim programom znanj in spretnosti za Evropo.

Akcijski načrt gre še korak dlje od dokumenta z razmislekom o izkoriščanju globalizacije, ki je pozval, naj se za „družbo, ki je vedno bolj mobilna in digitalna“ zagotovi „prave kombinacije mehkih spretnosti [...] in dobrih digitalnih spretnosti“. Pozval je, naj izobraževanje pomaga krepiti odpornost v času hitrih tehnoloških sprememb in globalizacije. Akcijski načrt je v skladu z deklaracijo ministrov skupine G-20 o digitalnem gospodarstvu iz leta 2017, ki priznava, da bi bilo vse oblike izobraževanja in vseživljenjskega učenja morda treba prilagoditi, da bi lahko izkoristili nove digitalne tehnologije.