[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 21.4.2009

COM(2009) 196 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Vmesni pregled finančnih instrumentov za zunanje ukrepe {SEC(2009) 530}

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Vmesni pregled finančnih instrumentov za zunanje ukrepe

1. REFORMA FINANčNIH INSTRUMENTOV

Z nedavno reformo finančnih instrumentov za zunanje ukrepe se je več kot 30 različnih pravnih aktov, sprejetih za točno določene namene, uspešno združilo v štiri geografske in štiri tematske instrumente[1], ki jih dopolnjuje vrsta tematskih programov. Ta obsežna racionalizacija in poenostavitev je prinesla izjemne koristi:

- zagotovila je celovito skladnost politike, doslednost ter sinergijo med glavnimi orodji Unije za zunanje odnose (politični dialog, trgovina, pomoč, gospodarsko sodelovanje, izražanje notranjih politik v zunanjih odnosih in večstranskost),

- zagotovila je racionalizacijo postopkov, da so postali načrtovanje programov pomoči, samo zagotavljanje te pomoči in odziv na krize učinkovitejši, uspešnejši in bolj prilagodljivi, ter

- olajšala je dialog in usklajevanje z upravičenci, med institucijami in z drugimi donatorji.

S to novo strukturo je bil prvič uveden sklop celovitih ureditev za sodelovanje v okviru več osredotočenih uredb, ki so usklajene z dejavnostmi Evropske investicijske banke, ukrepi SZVP/EVOP in makrofinančno pomočjo ter te dejavnosti, ukrepe in pomoč dopolnjujejo.

Novi instrumenti se izvajajo na podlagi državnih, regionalnih in tematskih strateških dokumentov, pri instrumentu za predpristopno pomoč pa na podlagi dokumentov večletnega orientacijskega načrtovanja. Ti programski dokumenti in zanje dodeljena večletna finančna sredstva omogočajo sprejemanje jasnih zavez v zvezi z zagotavljanjem pomoči in zagotavljanje te pomoči v sodelovanju z upravičenci.

2. Klavzula o vmesnem pregledu finančnih instrumentov

Vseh sedem novih uredb (ne pa tudi uredba o humanitarni pomoči) vsebuje klavzulo, po kateri mora Komisija do 31. decembra 2010 predložiti poročilo o izvajanju teh uredb in predlagati potrebne spremembe. Ta ocena pri instrumentu za razvojno sodelovanje izrecno vključuje okvirna finančna sredstva iz Priloge IV, pri evropskem instrumentu sosedstva in partnerstva pa finančno razporeditev iz člena 29(1).

Čeprav je v klavzuli kot rok določen 31. december 2010, je Komisija v zadnjih pogajanjih pred sprejetjem teh instrumentov na zahtevo Parlamenta privolila, da bo pregled opravila pred volitvami v Evropski parlament leta 2009 ter pri tem upoštevala poročila in priporočila Parlamenta.

Ta vmesni pregled zajema samo pravne instrumente. Priporočila Parlamenta, ki se ne nanašajo na pravna besedila, bodo proučena v vmesnem pregledu strateških in programskih dokumentov. Slednji bo vključeval oceno rezultatov, doseženih do zdaj, in posodobitev strategij glede na razvoj dogodkov v partnerskih državah. Pri tem bo posebna pozornost namenjena udeležbi civilne družbe in učinkovitosti pomoči. Pregled in posodobljeni strateški dokumenti bodo skupaj z večletnimi okvirnimi programi, ki bodo vključevali dodelitev proračuna za obdobje 2011–2013 po sektorjih, predvidoma dokončani do konca leta 2009. Instrument za predpristopno pomoč ureja drugačen strateški in programski okvir, ki se izvaja postopoma v obdobju treh let in se vsako leto posodablja v skladu s strateškim dokumentom o širitvi.

Pri finančnih sredstvih je bilo proučeno samo to, ali so v skladu z referenčnimi zneski in okvirnimi sredstvi, določenimi v pravnih instrumentih. Vmesni pregled ne vpliva na proračunski pregled, ki bo predložen pozneje letos, ali na letni proračunski postopek.

Namen vmesnega pregleda je preverjanje, ali instrumenti uresničujejo cilje, določene za reformo, delno z obsežnejšo poenostavitvijo. Ker poenostavitev še vedno poteka, bo Komisija proučila tudi možnosti za nadaljnje izboljšave, vključno s spremembami finančne uredbe, zlasti glede kontrolnega okolja.

Temu sporočilu so priloženi:

- delovni dokument služb Komisije s podrobnejšim poročilom o posameznih instrumentih,

- zakonodajni predlogi glede zadev, pri katerih je Komisija na podlagi pregleda sklenila, da so potrebne nekatere spremembe.

3. Ugotovitve, na podlagi katerih so potrebni zakonodajni predlogi

3.1 Potreba po odpravi zakonodajnih vrzeli

Za zagotovitev skladnosti in povezanosti ciljev politik in novih instrumentov s splošnimi usmeritvami politike EU se je Komisija zavezala, da bo vzpostavila dialog o strategiji politik s Svetom in Parlamentom. Ta dialog je bil prenesen v izjavi št. 4 in 5 o „demokratični presoji in skladnosti zunanjih ukrepov“, ki sta priloženi Medinstitucionalnemu sporazumu o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju[2].

Leta 2007 je tako potekal dialog o osnutkih strateških dokumentov, predloženih Svetu in Parlamentu, glede izvajanja različnih instrumentov. Glede instrumenta za predpristopno pomoč poteka dialog vsako leto. Na splošno so novi instrumenti izpolnili cilje, določene v reformi finančnih instrumentov za zunanje ukrepe (glej delovni dokument).

Glavno vprašanje, ki se je zastavilo med pregledom, se je nanašalo na instrument za razvojno sodelovanje, in sicer je Parlament izrazil mnenje, da nekateri ukrepi, vključeni v geografske programe, ne izpolnjujejo pogojev uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje. Parlament je menil, da ukrepi niso dovolj usmerjeni v izkoreninjenje revščine in razvojne cilje tisočletja ali pa da ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč, kot to določa člen 2(4). Sprejel je štiri resolucije, v katerih je opozoril, da je po njegovem mnenju Komisija presegla svoja izvedbena pooblastila, in pozval k umiku teh ukrepov.

Istočasno je proračunski organ v letih 2007 in 2008 odobril izvajanje štirih pripravljalnih ukrepov v podporo dejavnostim, ki ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč in jih ni mogoče financirati z instrumentom za razvojno sodelovanje, in sicer gre za:

- poslovne in znanstvene izmenjave s Kitajsko,

- poslovne in znanstvene izmenjave z Indijo,

- sodelovanje z državami srednjega dohodkovnega razreda v Aziji,

- sodelovanje z državami srednjega dohodkovnega razreda v Latinski Ameriki.

S krepitvijo gospodarstev v vzponu, zlasti Kitajske, Indije in Brazilije, ter stopnjevanjem odnosov EU z več dinamičnimi partnerskimi državami v razvoju dejansko postaja vedno pomembnejše, da obstaja možnost financiranja ukrepov, ki presegajo uradno razvojno pomoč, v teh državah.

Parlament je nasprotoval tudi uporabi instrumenta za razvojno sodelovanje za financiranje komponente mobilnosti evropskih študentov v okviru področja zunanjega sodelovanja programa Erasmus Mundus, češ da ne izpolnjuje meril za upravičenost do uradne razvojne pomoči. Da ne bi ogrozila celotnega programa, je Komisija privolila, da bodo od leta 2010 ti ukrepi izključeni iz financiranja z instrumentom za razvojno sodelovanje in da bo v okviru vmesnega pregleda poiskala zakonodajno rešitev zanje.

Čeprav je primerno, da uredba o instrumentu za razvojno sodelovanje ostane glavni okvir za sodelovanje z navedenimi državami, je iz teh omejitev razvidno, da v finančni ureditvi zunanjih ukrepov manjka pravna podlaga za financiranje takih ukrepov. Predlagano je, da se ta vrzel v trenutnih pravnih in proračunskih omejitvah za obdobje 2007–2013 odpravi s spremembo uredbe o instrumentu za sodelovanje z industrializiranimi državami, in sicer tako, da se področje uporabe te uredbe razširi na države, za katere se uporablja instrument za razvojno sodelovanje. Ta sprememba ima vsebinsko, proračunsko in časovno gledano omejene posledice. Prav tako ne vpliva na morebitne prihodnje predloge o finančnih instrumentih za zunanje sodelovanje na podlagi naslednjega finančnega okvira.

Na podlagi izkušenj s pripravljalnimi ukrepi Komisija predlaga nadaljnje ukrepanje zakonodajne narave, da se omogoči financiranje ukrepov, ki ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč, v državah, ki spadajo na področje uporabe uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje.

3.2 Druge potrebne zakonodajne spremembe

Na podlagi vmesnega pregleda finančnih instrumentov je bilo ugotovljeno, da sta potrebna še dva sklopa sprememb.

3.2.1 Instrument za stabilnost

Instrument za stabilnost je najnovejši in najbolj inovativen finančni instrument, ki je bil uveden, da bi omogočil usklajen in celovit odziv na krize in bližajoče se krize z enim samim pravnim instrumentom na podlagi poenostavljenih postopkov odločanja. Poleg tega ima na razpolago znatno večja finančna sredstva od svojega poskusnega predhodnika, mehanizma za hitro ukrepanje. Čeprav instrument očitno izpolnjuje svoj cilj, je potrebnih več manjših sprememb.

- Cilji in področje uporabe

Sodišče Evropskih skupnosti je 20. maja 2008 za ničnega razglasilo Sklep Sveta 2004/833/SZVP z dne 2. decembra 2004 o izvajanju Skupnega ukrepa 2002/589/SZVP v okviru moratorija na lahko orožje in orožje malega kalibra[3]. Sodišče je namreč razsodilo, da ukrepi proti širjenju lahkega orožja spadajo v pristojnosti Skupnosti na področju razvojne politike in jih ni mogoče izvajati kot del SZVP, če se njihov glavni namen ali sestavni del nanaša na razvojno politiko. Ko je bila novembra 2006 sprejeta uredba o instrumentu za stabilnost, Svet ni bil tega mnenja in tako člen 3(2)(i) uredbe vključuje naslednjo omejitev:

„Pomoč […] ne vključuje podpore ukrepom za boj proti širjenju orožja “ .

Ob sprejetju uredbe o instrumentu za stabilnost sta Svet in Komisija izdala skupno izjavo, v kateri sta se strinjala, da bo ob vmesnem pregledu uredbe področje uporabe člena 3(2)(i) po potrebi spremenjeno. Glede na to, da je tako financiranje izrecno izključeno, je predlagano, da se člen spremeni in uskladi s pravno prakso Sodišča. Iz istega razloga bi bilo treba spremeniti člen 4(1)(a) o ukrepih v podporo boju proti nezakonitemu prometu, da se bo izrecno nanašal na „lahko orožje in orožje malega kalibra“.

Predlagano je, da se glede na odločitve Sodišča spremenita člen 3(2)(i) in člen 4(1)(a) ter odpravi omejitev podpore ukrepom za boj proti širjenju lahkega orožja in orožja malega kalibra.

- Sodelovanje in pravila o poreklu

Pri izvajanju ukrepov na podlagi člena 4(3) o izgradnji zmogljivosti pred in po nastopu krize so se pojavile težave. Veliko teh ukrepov namreč vključuje objavo razpisov za zbiranje predlogov v podporo partnerstvu za vzpostavljanje miru (izgradnja zmogljivosti civilne družbe, sistemi civilne družbe za zgodnje opozarjanje in terensko proučevanje preprečevanja sporov ter nasveti glede politik, ki jih da civilna družba na lastno pobudo). V skladu s členom 17 o sodelovanju in pravilih o poreklu partnerji iz držav OECD, ki niso članice EU ali Evropskega gospodarskega prostora, niso upravičeni do dodeljevanja javnih naročil ali pogodb o donaciji iz člena 4(3) o izgradnji zmogljivosti pred in po nastopu krize, vendar za pogodbe iz člena 3 o odzivu na krize taka omejitev ne obstaja. To iz sodelovanja izključuje države, kot sta Švica in Kanada, čeprav sta ti državi poslali izvrstne predloge. To je lahko resna ovira za kakovost ukrepov in doseganje ciljev člena 4(3), ki so tesno povezani s cilji člena 3.

Predlagano je, da se v člen 17 vstavi tehnična sprememba, ki bo razširila sodelovanje pri dodeljevanju javnih naročil ali pogodb o donaciji za ukrepe iz člena 4(3) na obseg, kakršen že obstaja za ukrepe iz člena 3. |

- Finančne določbe

V uredbi je delež proračunskih sredstev, dodeljen za ukrepe iz člena 4(1) o ogrožanju javnega reda in miru, zaščite in varnosti posameznikov, ključne infrastrukture in javnega zdravja, omejen na 7 %. Ta delež se je izkazal kot neustrezen in ga je treba povečati. Za razvoj učinkovitih ukrepov na teh področjih so namreč potrebna obsežnejša sredstva, ki bodo omogočila resničen učinek, prepoznavnost in verodostojnost teh ukrepov. Poleg tega je za razvoj transregionalnih ukrepov, ki bi dopolnjevali nacionalna in regionalna sredstva, potrebna ustrezna raven financiranja, da se doseže kritična masa. Proračunska sredstva, za katera je do zdaj veljala 7-odstotna zgornja meja iz člena 24 uredbe o instrumentu za stabilnost, ne omogočajo uresničevanja teh ciljev.

Predlagano je, da se člen 24 spremeni in se najvišji delež finančnih sredstev za ukrepe iz člena 4(1) poveča s 7 % na 10 %. |

3.2.2 Davki, carine in prispevki v uredbah o instrumentu za razvojno sodelovanje ter o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice

Največje težave pri izvajanju programov in projektov so povezane s plačilom davkov, carin in prispevkov v skladu z uredbama o instrumentu za razvojno sodelovanje ter o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice. Da se omogoči plačilo davkov, carin in prispevkov, je – v izjemnih primerih in ustrezno utemeljenih okoliščinah – potrebna prilagodljivost, ki že obstaja pri drugih instrumentih. To je še zlasti pomembno, če projekte ali programe izvajajo nevladne organizacije, ki morajo včasih posamezna naročila gradenj ali storitev oddati podizvajalcem v zasebnem sektorju. Poleg tega je eno temeljnih načel evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, ki se uporablja v glavnem za nevladne organizacije, neodvisnost od odobritve vladnih in drugih javnih organov tretje države. Glede na navedeno se je vztrajanje pri neupravičenosti plačila davkov in carin v praksi izkazalo kot nesmiselno.

Zato je pomembno, da se besedilo člena 13(6) uredbe o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice ter člena 25(2) uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje uskladi z ustreznimi določbami drugih finančnih instrumentov za zunanje ukrepe, in sicer tako, da se bo glasilo: „Financiranje Skupnosti se načeloma ne uporablja za plačilo davkov, carin ali prispevkov v državah upravičenkah.“ Besedilo ustrezne določbe v uredbi o instrumentu za sodelovanje z industrializiranimi državami je drugačno in ni sporno, vendar je zaradi skladnosti predlagano, da se prav tako uskladi.

Notranje smernice za vse instrumente bodo zagotovile, da bo ta prilagodljivost omejena in da se bo uporabljala enotno, in sicer s pojasnilom, da je izjeme mogoče narediti samo za posamezne primere v izjemnih okoliščinah.

Predlagano je, da se uredbi o instrumentu za razvojno sodelovanje ter o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice glede plačila davkov, carin in prispevkov uskladita z drugimi instrumenti. |

4. Druge glavne ugotovitve

Komisija na splošno meni, da so uredbe ustrezne in da druge spremembe razen predlaganih niso potrebne. Pri načrtovanju programov ni bilo večjih problemov. Čeprav je še prezgodaj za oceno učinka dejavnosti, izvajanje trenutno poteka brez resnejših težav. Rekordno izvrševanje proračuna za leto 2008 pri obveznostih in plačilih ter dejstvo, da neporavnane obveznosti kljub povečanju obveznosti niso narastle, kažejo na dejansko hitrost izvajanja.

4.1 Evropski instrument sosedstva in partnerstva

Področje uporabe in cilj evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva kot instrumenta, ki se ravna po politikah, sta se izkazala kot ustrezna za podporo evropske sosedske politike. Državni programski dokumenti so večinoma zasnovani tako, da podpirajo izvajanje akcijskih načrtov evropske sosedske politike. Večdržavni programi pa podpirajo regionalne razsežnosti te politike (vzhodno partnerstvo, Unija za Sredozemlje in sinergija Črnega morja). Dejavnosti inovativne komponente čezmejnega sodelovanja so bile izvedene s finančnimi sredstvi v okviru 5 % referenčnega zneska, določenega v uredbi. Komisija je poleg tega razporedila sredstva na načrtovane programe tako, da bi namenila do 3 % financiranja za sosednje države področjem, ki zadevajo migracije ali so z njimi povezana.

Uredba ne dovoljuje nedvoumno vzpostavitve „obnovljivih skladov“, kar povzroča težave pri podpori zasebnemu sektorju in razvoju MSP na podlagi sredstev Sklada za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo ali Sklada za spodbujanje naložb v sosedstvo. Lani je bil predstavljen zakonodajni predlog, ki ureja to vprašanje[4].

Drug pomislek se nanaša na potrebo, da se evropski instrument sosedstva in partnerstva odziva na krize, za katere so potrebna dodatna sredstva. Točka 37 Medinstitucionalnega sporazuma dovoljuje povečanje za več kot 5 % v sporazumu določenih finančnih sredstev, če „nastanejo nove objektivne dolgoročne okoliščine, za katere so navedeni izrecni in natančni razlogi“ . Komisija meni, da se lahko točno ta določba uporabi v zvezi z dogodki na zasedenih palestinskih ozemljih in v Gruziji, za katere je proračunski organ odobril znatno povečanje sredstev.

Komisija je seznanjena z resolucijo Parlamenta o reviziji evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva[5]. V glavnem se strinja z večino priporočil in jih bo ustrezno upoštevala pri pregledu strateških dokumentov.

Na splošno je uredba o evropskem instrumentu sosedstva in partnerstva kot kaže ustrezna za podporo sodelovanju s sosednjimi državami, če zakonodajni organ sprejme spremembo, predlagano maja 2008 glede možnosti uporabe obnovljivih skladov. Brez te možnosti bo doseganje ciljev resno ovirano. Proračunski organ se mora zavedati tudi morebitnih potreb, povezanih s krizami, za katere bo morda treba uporabiti mehanizme prilagodljivosti iz Medinstitucionalnega sporazuma.

4.2 Instrument za predpristopno pomoč

Uredba o instrumentu za predpristopno pomoč kot kaže v celoti zadostuje za uspešno usmerjanje kandidatk in potencialnih kandidatk pri izpolnjevanju pogojev za članstvo v EU. Združitev pet nekdanjih uredb[6] v enoten okvir z različnimi komponentami omogoča načrtovanje programov pomoči ter zagotavljanje usklajene in prilagojene pomoči vsaki državi upravičenki. Komponenta pomoči pri prehodu in vzpostavljanja institucij omogoča postopno usklajevanje s standardi in politikami EU. Komponenta čezmejnega sodelovanja je v primerjavi s prejšnjimi instrumenti poenostavila načrtovanje programov in izvajanje, za kar se zdaj uporablja enoten sklop pravil in en sam proračun na obeh straneh meje, vključno na mejah z državami članicami EU. Komponente regionalnega razvoja, razvoja človeških virov in razvoja podeželja pa države kandidatke pripravljajo na izvrševanje in upravljanje Kohezijskega sklada, strukturnih skladov in Sklada za razvoj podeželja (po načelu učenja skozi prakso).

Prehod načrtovanja programov od prejšnjih petih instrumentov je potekal gladko in v letu 2008 se je začelo njihovo izvajanje. Uresničevanje zastavljenih ciljev je za zdaj v bistvu opazno v smislu vpliva na javno upravljanje, ki ga je imelo samo načrtovanje programov v okviru instrumenta za predpristopno pomoč. Vse države upravičenke so tako napredovale pri prevzemanju večje odgovornosti za upravljanje programov v okviru instrumenta za predpristopno pomoč in pri sprejemanju teh programov za svoje v skladu s načeli dobrega finančnega poslovodenja in ob popolnem upoštevanju finančne uredbe.

Načrtovanje programov je do zdaj že omogočilo začetek izvajanja ali okrepitev pomembnih pobud (kot so mehanizem za infrastrukturne projekte, mehanizem za energetsko učinkovitost in evropski sklad za jugovzhodno Evropo za razvoj malih podjetij) in izobraževalnih programov (Erasmus Mundus, Mladi v akciji, Tempus) ter nadaljnji razvoj pobud regionalnega sodelovanja (npr. Svet za regionalno sodelovanje, Regionalna šola za javno upravo, zmanjševanje tveganja nesreč, obnova kulturne dediščine, Srednjeevropski sporazum o prosti trgovini) poleg spodbujanja razvoja civilne družbe in dialoga z njo (mehanizem za spodbujanje razvoja civilne družbe). Približno tretjina sredstev za pomoč pri prehodu in vzpostavljanje institucij je vključena v načrtovane programe za izboljšanje javnega upravljanja, spodbujanje upravnih in sodnih reform, krepitev pravne države, podporo boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu, uveljavljanje človekovih pravic ter razvoj civilne družbe.

Temu instrumentu namenjena finančna sredstva za zdaj kot kaže zadostujejo, čeprav je bilo potrebnih nekaj dodatnih sredstev za zadovoljitev potreb Kosova (v skladu z Resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244/1999). Če se okoliščine v državah upravičenkah ne bodo zelo spremenile, bi moralo biti mogoče izpolniti sprejete politične zaveze in ohraniti zagon širitvenega procesa v okviru v uredbi določenih finančnih sredstev ob upoštevanju 5-odstotne prilagodljivosti. Če bi se status držav, za katere se uporablja instrument za predpristopno pomoč, spremenil iz statusa potencialnih kandidatk v status kandidatk, bi bilo treba prilagoditi prilogi k uredbi o instrumentu za predpristopno pomoč po postopku iz člena 23 uredbe.

4.3 Instrument za razvojno sodelovanje

Za instrument za razvojno sodelovanje se je izkazalo, da lahko izpolnjuje zastavljene cilje skladnosti, učinkovitosti in uspešnosti. Prvi sklop strateških dokumentov in letni programi ukrepov v prvih treh letih so bili oblikovani na podlagi usklajevanja donatorjev, dialoga s partnerskimi državami in udeležbe civilne družbe. Razen potrebe po vključitvi dejavnosti, ki ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč, v drug zakonodajni instrument in vprašanja davkov se niso pojavila nobena druga pomembnejša vprašanja in po pričakovanjih se bo izvajanje nadaljevalo brez težav. Kar zadeva finančna sredstva, se je izkazalo, da se je glede na končna proračuna za leti 2007 in 2008 ter proračun za leto 2009 referenčni znesek v višini 16 897 milijonov EUR povečal za 239 milijonov EUR (+1,4 %). Večina dodatnih sredstev (176 milijonov EUR) izhaja iz potreb tematskega programa za okolje in energijo, in sicer za spopadanje z mednarodnimi izzivi, povezanimi s podnebnimi spremembami. Drugi tematski programi so v skladu z okvirnimi finančnimi sredstvi iz Priloge IV uredbe, preostala dodatna sredstva (60 milijonov EUR) pa so bila namenjena geografskim programom.

Ob sprejetju uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje je Komisija sprejela izjavo o členu 5 uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje (geografski programi), v kateri je ponovno potrdila, da sta izkoreninjenje revščine in doseganje razvojnih ciljev tisočletja jedro poglavitnih ciljev njene razvojne pomoči. Izhodiščni cilj, da naj bi bilo za socialno infrastrukturo in storitve namenjenih 35 % sredstev, je bil presežen, vendar se je Komisija zavezala, da bo še naprej vsako leto poročala o dejanskih odhodkih v teh sektorjih. Poleg tega se je zavezala, da bo dala prednost osnovnemu zdravstvu in izobraževanju, ter zato kot izhodiščni cilj za ta sektor določila 20 % sredstev. To je upoštevala v dialogu z državami/regijami prejemnicami in pričakuje, da bo cilj dosežen brez težav. Leta 2007 je neposredna podpora za osnovno in srednje izobraževanje ter osnovno zdravstvo namreč že znašala približno 17 % vseh obveznosti v okviru ustreznih geografskih programov, in to že brez upoštevanja splošne proračunske podpore, povezane s temi sektorji. Spremljanje doseganja tega izhodiščnega cilja je bilo vključeno v letno poročilo o zunanji pomoči ES.

4.4 Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice, instrument za stabilnost, instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti ter instrument za sodelovanje z industrializiranimi državami in ozemlji ter drugimi državami in ozemlji z visokim dohodkom

Kar zadeva te štiri instrumente, pri oblikovanju politik ni bilo težav in uredbe so se izkazale kot ustrezne za podporo ciljev politik (razen zahtevanih sprememb za instrument za stabilnost ter vprašanja davkov pri evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice, kar je bilo obravnavano v oddelku 3.2). Od leta 2011 bo instrument za sodelovanje z industrializiranimi državami vključeval podporo za razvoj čezatlantskih metod za reševanje globalnih izzivov, ki se zdaj izvaja v obliki pilotnega projekta, uvedenega na pobudo Parlamenta. Referenčnega zneska zaradi tega ne bo treba spremeniti. Vendar pa bodo posebna finančna sredstva dodana spremenjeni uredbi o instrumentu za sodelovanje z industrializiranimi državami zaradi razširitve področja uporabe uredbe na države, za katere se uporablja instrument za razvojno sodelovanje.

Poleg tega Komisija spoštuje svojo zavezo, da bo omejila misije za opazovanje volitev na največ 25 % vseh razpoložljivih sredstev evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice za obdobje 2007–2013.

5. Sklepne ugotovitve

Nova ureditev finančnih instrumentov za zunanje ukrepe v celoti uresničuje svoj cilj, ki je podpora politikam in sodelovanju EU z učinkovitejšimi in bolj usklajenimi orodji. Izvajanje za zdaj poteka brez težav in Komisija v celoti spoštuje vse zaveze, ki jih je sprejela med pogajanji pred sprejetjem uredb.

Komisija je kljub temu odkrila nekaj težav, ki jih je treba odpraviti z zakonodajnimi ukrepi, ter poziva Evropski parlament in Svet, naj sprejmeta naslednje predloge:

- spremembo uredbe o instrumentu za sodelovanje z industrializiranimi državami, da se omogoči financiranje ukrepov v okviru dejavnosti, ki ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč, v državah, za katere se uporablja instrument za razvojno sodelovanje,

- spremembe uredbe o instrumentu za stabilnost,

- spremembo uredb o instrumentu za razvojno sodelovanje ter o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice, da se uskladi besedilo o davkih, carinah in prispevkih,

- spremembo uredbe o evropskem instrumentu sosedstva in partnerstva, da se vključi možnost vzpostavitve obnovljivih skladov (ta predlog je bil predstavljen maja 2008).

Če bo v okviru STO v prihodnjih tednih dosežen sporazum o bananah, bodo posledično morda potrebni podporni ukrepi v državah AKP, ki so glavne izvoznice banan; v tem primeru bo Komisija pravočasno predlagala prilagoditev instrumenta za razvojno sodelovanje.

Da bi se lahko izvedle potrebne spremembe, Komisija upa, da bodo predlagani akti začeli veljati v začetku leta 2010.

[1] Ti instrumenti so: instrument za razvojno sodelovanje, evropski instrument sosedstva in partnerstva, evropski instrument za demokracijo in človekove pravice, instrument za stabilnost, instrument za sodelovanje z industrializiranimi državami, instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti, instrument za predpristopno pomoč ter uredba o humanitarni pomoči. Uredba o humanitarni pomoči ni bila spremenjena.

[2] UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

[3] SES, zadeva C-91/05 (ECOWAS).

[4] COM(2008) 308 z dne 21. maja 2008.

[5] P6_TA(2009)0078 z dne 19. februarja 2009.

[6] PHARE, ISPA, SAPARD, predpristopni instrument za Turčijo in CARDS.