SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 29/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 9. decembra 2008

o zavarovanju lastnikov ladij za pomorske zahtevke

(Besedilo velja za EGP)

(2008/C 330 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

Odvračilni ukrepi so bili sprejeti že z Direktivo 2005/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve (4) .

Države članice so dne 9. oktobra 2008 sprejele izjavo, v kateri so soglasno priznale, da je pomembno, da sleherna država članica uporablja Protokol iz leta 1996 h Konvenciji iz leta 1976 o omejevanju odgovornosti za pomorske zahtevke.

Obvezno zavarovanje bi moralo zagotoviti boljšo zaščito za žrtve. Prispevati mi moralo tudi k izločitvi ladij, ki ne izpolnjujejo standardov, in k omogočanju obnovitev konkurence med upravljavci. Poleg tega je v Resoluciji A 898(21) Mednarodna pomorska organizacija države pozvala, naj spodbujajo lastnike ladij, da so ustrezno zavarovani.

Ker ciljev te direktive, in sicer vzpostavitve in izvedbe ustreznih ukrepov na področju politike o pomorskem prevozu države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev, in ker te cilje zaradi njihovega obsega in učinkov lažje doseže Skupnost, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Predmet urejanja

Ta direktiva določa pravila, ki se uporabljajo za nekatere vidike obveznosti lastnikov ladij v zvezi z njihovim zavarovanjem za pomorske zahtevke.

Člen 2

Področje uporabe

1. Ta direktiva se uporablja za ladje z bruto tonažo 300 bruto ton ali več.

2. Ta direktiva se ne uporablja za vojne ladje, pomožne vojne ladje ali druge ladje, ki so v lasti države ali jih ta upravlja in jih javne službe uporabljajo za nekomercialne namene.

3. Ta direktiva ne posega v režime, določene v instrumentih, ki veljajo v zadevnih državah članicah in so na seznamu Priloge I te direktive.

Člen 3

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

„zavarovanje“ pomeni zavarovanje z odbitki ali brez njih in vsebuje, na primer, škodno zavarovanje vrste, ki jo trenutno ponujajo člani mednarodne skupine zavarovalnih skladov, in druge učinkovite oblike zavarovanja (vključno z dokazanim samozavarovanjem) in finančne varnosti, ki ponujajo podobne pogoje kritja;

Člen 4

Zavarovanje za pomorske zahtevke

1. Vsaka država članica zahteva, da imajo lastniki ladij, ki plujejo pod njeno zastavo, zavarovanje, ki pokriva te ladje.

2. Vsaka država članica zahteva, da imajo lastniki ladij, ki plujejo pod zastavo, ki ni zastava te države članice, urejeno zavarovanje, ko take ladje vstopajo v pristanišče, ki je v pristojnosti države članice. To državam članicam ne preprečuje, da v skladu z mednarodnim pravom zahtevajo enako, če takšne ladje plujejo v njihovih teritorialnih vodah.

3. Zavarovanje iz odstavkov 1 in 2 pokriva pomorske zahtevke ob upoštevanju omejitev po Konvenciji iz leta 1996. Znesek zavarovanja za vsako ladjo v nezgodi je enak zadevnemu najvišjemu znesku za omejitev odgovornosti, kakor določa Konvencija iz leta 1996.

Člen 5

Inšpekcijski pregledi, skladnost, izgon iz pristanišča in zavrnitev vplutja vanj

1. Vsaka država članica zagotovi, da vsak inšpekcijski pregled ladje v pristanišču v njeni pristojnosti v skladu z direktivo 2008/…/ES vključuje preverjanje, da se potrdilo iz člena 6 hrani na ladji.

2. Če se potrdilo iz člena 6 ne hrani na ladji in brez poseganja v Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2008/…/ES, ki predvideva zadržanje ladij v primeru ogrožanja varnosti, lahko pristojni organ izda odločbo o izgonu ladje, o katerem se uradno obvesti Komisijo, druge države članice in zadevno državo zastave. Zaradi izdaje takšnega naloga o izgonu vsaka država članica tej ladji zavrne vstop v vsa svoja pristanišča, dokler lastnik ladje ne predloži potrdila iz člena 6.

Člen 6

Potrdila o zavarovanju

1. Obstoj zavarovanja iz člena 4 se dokaže z enim ali več potrdili, ki jih izda zavarovatelj in se hranijo na ladji.

2. Potrdila, ki jih izda zavarovalnica, vsebujejo naslednje informacije:

ime in glavni kraj poslovanja zavarovatelja in po potrebi kraj poslovanja, kjer je zavarovanje sklenjeno.

3. Če uporabljeni jezik v potrdilih ni angleščina, francoščina ali španščina, besedilo vključuje prevod v enega od teh jezikov.

Člen 7

Kazni

Za namene člena 4(1) države članice določijo sistem kazni za kršitev nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev, da se te kazni izvajajo. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 8

Poročila

Komisija vsaka tri leta, prvič pa do 1. januarja 2015, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive.

Člen 9

Prenos

1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, pred 1. januarjem 2012. O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 10

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 11

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

(1) UL C 318, 23.12.2006, str. 195.

(2) UL C 229, 22.9.2006, str. 38.

(3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2007 (UL C 27 E, 31.1.2008, str. 166), Skupno stališče Sveta z dne 9. decembra 2008 in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(4) UL L 255, 30.9.2005, str. 11.

(5) UL L …

Mednarodna konvencija o odgovornosti in nadomestilu škode v zvezi s prevozom nevarnih in zdravju škodljivih snovi po morju; 1996 (Konvencija MKONŠ);

UTEMELJITEV SVETA

I. UVOD

Komisija je 31. januarja 2006 v sklopu tretjega svežnja aktov o pomorski varnosti predložila predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij (1).

Evropski parlament je mnenje v prvi obravnavi dal 29. marca 2007 (2).

Svet je 9. oktobra 2008 dosegel politični dogovor o osnutku direktive o zavarovanju lastnikov ladij za pomorske zahtevke. Svet je 9. decembra 2008, potem ko so pravniki lingvisti besedilo pregledali, v skladu s členom 251 Pogodbe sprejel skupno stališče.

Pri delu je Svet upošteval mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (3) in mnenje Odbora regij (4).

II. ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

Splošno

Predlog direktive o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij, ki ga je Komisija predložila v začetku leta 2006, je del tretjega svežnja aktov o pomorski varnosti. Namen predloga Komisije je na ravni Skupnosti uskladiti režim civilne odgovornosti lastnikov ladij in s tem povezanih omejitev odgovornosti ter uvesti obvezen sistem zavarovanja in finančnih jamstev za pomorščake v primeru razpustitve.

Čeprav se Svet strinja s cilji predloga Komisije, da se zagotovi učinkovitejše varstvo interesov žrtev škode, povzročene z delovanjem ladij, pa meni, da predlog v več določbah uvaja nova posebna pravila Skupnosti, vzporedna mednarodnim obveznostim v zvezi z istimi vprašanji, kar bi privedlo do protislovja in oviralo uresničevanje navedenega cilja. To velja zlasti za določbe o režimu odgovornosti in ukrepih v zvezi s pomorščaki. Predlagane določbe, na podlagi katerih bi bila ratifikacija ene od konvencij obvezna, za države članice niso sprejemljive, zlasti iz ustavnih razlogov. Nadalje Svet meni, da so nekatere določbe o izdajanju in preverjanju potrdil neustrezne, saj bi povzročile nepotrebno upravno breme.

Skupno stališče Sveta si prizadeva za določbe z jasno razvidno dodano vrednostjo, ki jih za sedaj ni ne na mednarodni ravni ne na ravni Skupnosti. Zato se usmerja na obveznost zavarovanja na strani lastnikov ladij v okviru omejitev, določenih s Konvencijo iz leta 1976 o omejitvi odgovornosti za pomorske zahtevke, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1996 („LLMC 96“). Skupno stališče opredeljuje ukrepe za izvajanje te obveznosti, in sicer preverjanje potrdila, ki ga je v ta namen treba imeti na ladji, in za kršitve predpisuje sankcije.

Skupno stališče Sveta tako v veliki meri spreminja izvirni predlog Komisije, saj besedilo na več mestih spreminja oziroma ga črta. To pomeni, da Svet ni sprejel nobene od sprememb, ki jih zahteva Evropski parlament v mnenju v prvi obravnavi v zvezi z zadevnimi črtanimi deli besedila.

Ob skupnem stališču so predstavniki vlad držav članic Evropske unije (5) v izjavi potrdili svojo odločenost, da storijo vse za čim prejšnjo in učinkovito uveljavitev mednarodnih konvencij na področju pomorske varnosti, pravil IMO v zvezi z obveznostmi države zastave in pregledov IMO.

Ključna politična vprašanja

(i) Obvezno zavarovanje za pomorske zahtevke

Svet sledi predlogu Komisije, da se uvede obveznost zavarovanja za lastnike ladij, ki plujejo pod zastavo katere od držav članic, in ladij, ki plujejo pod zastavo kake druge države. Skupno stališče Sveta v zvezi z zadnjim določa, da ta obveznost nastopi, ko ladja vpluje v pristanišče v pristojnosti države članice, oziroma, če tako sklene država članica, ko je ladja dejavna v njenih ozemeljskih vodah.

Da bi se določila usklajena splošna stopnja zavarovalnega kritja, se Svet v skupnem stališču sklicuje na omejitve odgovornosti iz LLMC 1996 kot na znesek zavarovanja na ladjo na incident. Pojem „zavarovanje“ v skupnem stališču v glavnem sledi opredelitvi iz resolucije IMO A.898(21) („Guidelines on shipowner's responsibilities in respect of maritime claims“).

(ii) Nadzor, spoštovanje predpisov in kazni

Skupno stališče določa, da se spoštovanje obveznosti lastnikov ladij v zvezi z zavarovanjem preverja v državi pristanišča, v skladu z direktivo o pomorski inšpekciji države pristanišča. V ta namen je treba na ladji imeti eno ali več potrdil, ki jih izda zavarovatelj. Pri podrobnostih o potrdilu se skupno stališče v veliki meri opira na izvirni predlog Komisije.

Svet šteje za pomembno, da se predvidi možnost posebnih sankcij za primere, ko na ladji ni potrdila o zavarovanju. Brez poseganja v možnost zadržanja zadevne ladje v skladu s pravili pomorske inšpekcije države pristanišča, se lahko od ladje zahteva, da zapusti pristanišče, in se ji odreče vplutje v katero koli pristanišče držav članic, dokler se nepravilnosti ne odpravijo. Skupno stališče prav tako vsebuje splošno določbo o kaznih, ki se izrečejo za kršitve direktive glede obveznosti držav članic kot držav zastave.

(iii) Razmerje do režimov, vzpostavljenih v skladu z drugimi instrumenti, ki urejajo odgovornost in odškodnine

Svet po zgledu predloga Komisije v skupnem stališču določa, da direktiva ne posega v režime, vzpostavljene v skladu z drugimi mednarodnimi konvencijami, in sicer v skladu s Konvencijo CLC, Konvencijo HNS, Konvencijo v zvezi z onesnaženjem z gorivom, Konvencijo o odstranitvi razbitin, pa tudi Uredbo o vključitvi Atenske konvencije v pravo Skupnosti.

III. SKLEP

Svet je prepričan, da je skupno stališče v prid učinkovitemu zagotavljanju odškodnin za žrtve škode, povzročene z delovanjem ladij, in izključevanju podstandardnih ladij.

Svet je seznanjen z že opravljenimi stiki z Evropskim parlamentom v zvezi s tem predlogom v okviru pogajanj o drugih predlogih iz tretjega svežnja aktov o pomorski varnosti. Z zadovoljstvom pričakuje čim prejšnji dogovor o besedilu, da bi bila direktiva lahko čim prej sprejeta.

(1) Dok. 5907/06.

(2) Dok. 7805/07 CODEC 277 MAR 20 ENV 171.

(3) CESE 1177/2006 z dne 13.9.2006 (UL C 318, 23.12.2006, str. 195).

(4) CdR 43/2006 z dne 15.6.2006 (UL C 229, 22.9.2006, str. 38).

(5) Dok. 15859/08 ADD 1.