SL Uradni list Evropske unije C 241/49

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o čezatlantskem dialogu: kako izboljšati čezatlantske odnose

(2004/C 241/15)

16. in 17. julija 2003 je Evropski ekonomsko-socialni odbor v skladu s členom 29(2) svojega poslovnika sklenil na lastno pobudo pripraviti mnenje z naslovom: Čezatlantski dialog: kako izboljšati čezatlantske odnose.

Strokovna skupina za zunanje odnose, ki je bila odgovorna za pripravo dela odbora o tej zadevi, je svoje mnenje sprejela 20. aprila 2004. Poročevalka je bila ga. Belabed.

Na svojem 409. plenarnem zasedanju (seji z dne 3. junija) je Evropski ekonomsko-socialni odbor sprejel naslednje mnenje s 160 glasovi za, s 15 proti in z 18 vzdržanimi glasovi.

1. Povzetek

A. Odnosi med EU in ZDA imajo dolgo in obojestransko koristno zgodovino ter slonijo na močnih temeljih skupnih osnovnih prepričanj odprtih in demokratičnih družb. Tako EU kot ZDA sta se zavezali k popolnemu in enakovrednemu partnerstvu v spremenjenem geostrateškem okolju po koncu hladne vojne. Čeprav je spremenjeno okolje odnose večkrat postavilo na preizkušnjo, ostajajo temelji partnerstva trdni.

B. Javno mnenje na obeh straneh Atlantika kaže podobnosti, a tudi razlike. Medtem ko so razlike najbolj očitne pri zunanjepolitičnih vprašanjih, pa pri gospodarskih, socialnih in okoljskih vprašanjih najdemo več skupnih temeljev, kot bi bilo pričakovati, in široko soglasje, da stalen in intenziven dialog ni potreben le zaradi dolgoročnega interesa EU in ZDA, temveč je tudi v interesu preostalega sveta.

C. Čezatlantsko gospodarstvo je sčasoma postalo celo bolj prepleteno, pri čemer so neposredne naložbe po pomenu v očitni prednosti pred trgovino. Čeprav trgovinski spori polnijo časopisne stolpce, pa predstavljajo manj kot 1 % čezatlantske trgovine. Naraščajoča gospodarska soodvisnost vodi k napetostim, ki presegajo državne meje, in vplivajo na temeljna domača vprašanja, kot so obdavčenje, vodenje države ali pravna ureditev.

D. Ekonomska učinkovitost EU in ZDA kaže mešano sliko, kar pomeni, da imata obe gospodarstvi svoje prednosti in slabosti. Obe gospodarstvi v prihodnosti čakajo resni izzivi, kar povzroča potrebo po tesnejšem dialogu in sodelovanju za nemoteno delovanje gospodarstev na obeh straneh.

E. Spremembe v geopolitičnih izzivih in grožnje so odnose večkrat postavile na kocko. Razvoj in krepitev odgovornega vodenja države, vključno s socialnimi partnerji in strukturami civilne družbe po vsem svetu, lahko koristno prispeva k varnejšemu svetu in izboljšanju možnosti državljanov, da sodelujejo pri odločitvah, ki oblikujejo njihove življenjske in delovne razmere.

F. Čeprav je globalizacija odprla vrata za številne koristi in spodbuja odprte družbe in odprta gospodarstva kot tudi povečanje trgovine, tujih naložb in svetovnega bogastva, pa ne prinaša ugodnih učinkov za vse. EU in ZDA lahko z združitvijo svojih prizadevanj prispevata k uveljavitvi gospodarskih, socialnih in okoljskih možnosti globalizacije tako, da izboljšata vodenje na nacionalni in mednarodni ravni, vključno s socialnim in civilnim dialogom.

G. Obe strani poudarjata strateški pomen odnosov med EU in ZDA in multilateralni okvir, saj globalni izzivi zahtevajo združitev sil. Nedavni predlogi za izboljšanje institucionalne ureditve čezatlantskih odnosov so poudarili pomen trajnega in intenzivnega dialoga za razvijanje odnosov in sodelovanje z mednarodnimi institucijami ter preostalimi deli sveta.

H. Evropski ekonomsko-socialni odbor močno podpira čezatlantsko sodelovanje in priporoča njegovo krepitev in razširitev v smislu vključevanja največjega možnega števila interesnih skupin in akterjev ter v smislu razvoja in širitve pristopa za vključitev vprašanj, ki se nanašajo na dialoge in njihove ustrezne udeležence na obeh straneh Atlantika.

I. V skladu z irskim predsedstvom Evropski ekonomsko-socialni odbor močno podpira čezatlantsko sodelovanje in konstruktivno vključitev ustreznih interesnih skupnosti iz ameriške in evropske civilne družbe. Evropski ekonomsko-socialni odbor se tako zavzema za krepitev in razširitev mrež civilne družbe, vključno z dialogi, in je pripravljen prispevati k povečanju obveščanja in interakcije med zadevnimi mrežami in dialogi, kar bi lahko pripeljalo do rednega in trajnega sodelovanja ter ustanovitve čezatlantskega in/ali ameriškega ekonomsko-socialnega odbora.

J. Evropski ekonomsko-socialni odbor je pripravljen delovati kot forum za pospeševanje dialoga in povezovanje ustreznih strani. V tem okviru je odbor pripravljen organizirati konferenco skupaj z zadevnimi akterji in institucijami za krepitev dialoga. Korist okrepljenega dialoga bi bila aktiviranje civilne družbe na obeh straneh Atlantika, ne le zaradi dolgoročnih interesov EU in ZDA, temveč tudi zaradi interesov preostalega sveta.

2. Ozadje

2.1 Odnosi EU-ZDA imajo dolgo in obojestransko koristno zgodovino, še posebej intenzivni pa so bili med obdobjem hladne vojne. Marshallov načrt za obnovo Evrope je bil eden od najpomembnejših elementov tega obdobja. Po koncu hladne vojne sta ZDA in EU sprejeli vrsto listin, da bi določili načela in predvideli okvir za svoje prihodnje sodelovanje v spremenjenem geostrateškem okolju (1). Bistvo teh sporazumov je bilo pospeševanje miru, stabilnosti in gospodarske rasti, odzivi na svetovne izzive, sodelovanje na gospodarskem področju in gradnja čezatlantskih mostov med Evropo in ZDA. V Bonski deklaraciji, sprejeti na vrhu EU-ZDA v Bonnu 21. junija 1999, sta se obe strani zavezali k „polnemu in enakovrednemu partnerstvu“ v gospodarskih, političnih in varnostnih zadevah.

2.2 Ti sporazumi, ki jih je podpiral tudi Evropski ekonomsko-socialni odbor in ki so ustvarili vrsto institucionalnih ureditev, med drugim čezatlantske dialoge, so socialnim partnerjem in civilni družbi omogočili, da sodelujejo pri teh prizadevanjih.

2.3 V 1990-ih in v bližnji preteklosti so odnos zaznamovali različni ciklusi, v katerih so se države na obeh straneh Atlantika morale bolj ali manj prilagoditi novemu stvarnemu stanju. Medtem ko temelji močnega čezatlantskega partnerstva ostajajo trdni, pa so te spremembe povzročile čezatlantske napetosti in nesoglasja, deloma zaradi razlik v stališčih in usmeritvah, deloma zaradi zaznanih pomanjkljivosti v institucionalni ureditvi (2).

2.4 Za pospeševanje dialoga in usmeritev politike proti skupnim ciljem je koristno pogledati mnenja zadevnih ljudi,izražena v javnomnenjskih raziskavah (kot sta jih na primer izvedla Nemški Marshallov sklad ZDA (German Marshall Fund of the US) ali center za raziskave Pew Research Center) (3). Javno mnenje v ZDA in Evropi kaže tako podobnosti kot razlike (4). Američani in Evropejci imajo skupna temeljna prepričanja o odprtih demokratičnih družbah, spoštovanju človekovih pravic in pravni državi, kot tudi prepričanje o tržno naravnanih ekonomskih politikah (5). Vendar pa njihove vrednote niso vedno enake. Na vprašanje, ali imajo Evropejci in Američani različne družbene in kulturne vrednote, je velika večina vprašanih na obeh straneh Atlantika odgovorila pritrdilno (83 % vprašanih v ZDA in 79 % vprašanih v Evropi (6)).

2.5 Čeprav so se Američani bolj zanimali za mednarodna dogajanja v letu 2002 kot pred 11. septembrom 2001, pa se Američani in Evropejci močno razlikujejo pri zunanjepolitičnih vprašanjih, kot so vodilna vloga ZDA v svetu ali kako odgovoriti na grožnje (7). Tako Američani kot Evropejci vidijo unilateralizem kot težavo. Oboji so naklonjeni Združenim narodom in jih želijo okrepiti, vendar so Američani pripravljeni ZN obiti, če je to v njihovem nacionalnem interesu. Čeprav mehka sila (v angl.: „soft power“) izhaja tako iz ameriške kulture kot iz ameriških politik (8), ji Evropa pripisuje večji poudarek (9), velika večina ljudi na obeh straneh Atlantika pa meni, da mehka sila EU lahko vpliva na reševanje svetovnih vprašanj prek diplomacije, trgovine ali razvojne pomoči (10).

2.6 Leta 2003 so Američani bolj podpirali idejo močnega evropskega partnerja, medtem ko so se bili Evropejci manj pripravljeni naslanjati na Združene države Amerike na področju zunanje politike (11). Medtem ko je vojna v Iraku po vsej verjetnosti vplivala na ta premik v evropskih pogledih, pa „se povsem nepričakovano Američani zdijo bolj pozitivno naravnani do Evropske unije.

To pomanjkanje simetrije, z Evropejci, ki bolj negativno gledajo na ZDA, in Američani, ki na EU gledajo bolj pozitivno, je presenetljivo in morebiti pomembno za oblikovalce politike na obeh straneh Atlantika“ (12).

2.7 V zvezi s socialnimi, poslovnimi in okoljskimi vprašanji najdemo več skupnih pogledov, kot bi jih bilo pričakovati, ki pa se ne zrcalijo tudi na vladni ravni. Čeprav je znano, da Evropejcem veliko pomenijo pomembne socialne in okoljske razsežnosti, ki jih je Evropa prispevala k politični demokraciji, tudi Američani poudarjajo pomoč revnim in varovanje okolja. Gospodarstvo, izobraževanje in socialna varnost prevladujejo v programu javnih politik v ZDA (13). Medtem ko se Američani štejejo za usposobljene in pozdravljajo samostojne pobude, dve tretjini vprašanih vidi potrebo po vladni varnostni mreži za revne (14) in skrbi za to, da ima vsak državljan dovolj hrane in streho nad glavo. Več kot polovica vprašanih je mnenja, da bi morala vlada pomagati revnim, četudi bi to pomenilo nadaljnje zadolževanje, 86 % vprašanih se strinja, da bi morali obstajati strožji zakoni in drugi predpisi za varstvo okolja, 65 % vprašanih se strinja, da bi morali biti ljudje pripravljeni plačevati višje cene zaradi varstva okolja, polovica vprašanih meni, da je davčni sistem do njih nepravičen, med vprašanimi pa obstaja velika podpora (čez 75 %) za omejevanje pritoka in za nadzor ljudi, ki se priseljujejo v ZDA. Podobno kot Evropejce tudi Američane do neke mere skrbi uporaba genetsko spremenjenih organizmov (GSO), saj jih kar 92 % podpira označevanje GSO (15).

2.8 Obstaja široko soglasje, da je potreben bolj temeljit, intenziven in trajen dialog za krepitev skupnih interesov, premostitev razlik in združitev istih interesov v skupni program na številnih področjih svetovnega gospodarstva. Evropski ekonomsko-socialni odbor je v svojih predhodnih mnenjih priznal pomen čezatlantskega partnerstva in poudaril, da morata širše zastavljeno partnerstvo in sodelovanje temeljiti na medsebojnem razumevanju in spoštovanju vizij, vrednot, interesov in družbenih modelov obeh partnerjev (16).

3. Razsežnosti čezatlantskih odnosov

3.1 Najpomembnejše razsežnosti, ki so podlaga čezatlantskih odnosov, so naslednje: gospodarski in trgovinski odnosi med EU in ZDA, svetovna politika in varnost, globalizacija – mednarodni gospodarski, socialni in okoljski razvoj, čezatlantske institucije, zavezanost k čezatlantskemu partnerstvu in večstransko upravljanje.

3.2 Gospodarski in trgovinski odnosi med EU in ZDA

3.2.1 Kot je razvidno iz Quinlanovega poročila (17) o čezatlantskih gospodarskih odnosih, je čezatlantsko gospodarstvo po padcu berlinskega zidu postalo celo bolj prepleteno in medsebojno odvisno, pri čemer so tuje naložbe pomembnejše od trgovine.

3.2.2 Na primer, približno polovica ameriških neposrednih tujih naložb (FDI) v 1990-ih je šla v Evropo. Delež evropskih naložb v ZDA je bil leta 2000 za skoraj 25 % večji od ameriškega deleža v Evropi. Leta 2001 in skozi večji del 1990-ih je bila Evropa udeležena s polovico v skupnih globalnih prihodkih ameriških podjetij. Ameriška podjetja so v Nizozemsko vložila dvakrat več kapitala kot v Mehiko. Samo v Teksasu je več evropskih naložb, kot je vseh ameriških naložb na Japonskem.

3.2.3 Čeprav čezatlantski trgovinski spori polnijo časopisne stolpce, sama blagovna menjava znaša manj kot 20 % celotne čezatlantske trgovine, trgovinski spori med EU in ZDA pa manj kot 1 % čezatlantske trgovine. Kljub zgodnjemu opozorilnemu mehanizmu, ki je bil razvit leta 1999, so spori o mehanizmih trgovinske zaščite (kot so zaščitni ukrepi, protidampinške in izravnalne dajatve), vprašanja v zvezi s subvencijami, pravice intelektualne lastnine in drugi ukrepi na področjih, kot so jeklo, banane, goveji hormoni, genetsko spremenjeni organizmi (GSO) in blagovne znamke/geografske označbe, povzročili huda nesoglasja in spore. 16. marca 2004 je bila EU udeležena v 14 odprtih sporih STO z ZDA (18). V najnovejšem primeru, ki zadeva podjetja, ki se ukvarjajo s prodajo na tujih trgih, je EU uvedla tarife za vrsto ameriških proizvodov, dokler ne bo osnovni zakon, ki ga je Svetovna trgovinska organizacija razglasila za nezakonitega, prilagojen pravilom STO.

3.2.4 Nekatere napetosti med EU in ZDA so posledica naraščajoče gospodarske soodvisnosti. V veliko primerih ne gre za tradicionalne trgovinske spore „na meji“, temveč za spore, ki segajo čez mejo in vplivajo na temeljna domača vprašanja, kot so načini obdavčevanja Američanov in Evropejcev, način vodenja naših družb ali način regulacije gospodarstva (19).

3.2.5 Uspešnost gospodarstev EU in ZDA kaže mešano sliko. V nasprotju s splošno razširjenim stališčem, da je ameriško gospodarstvo bolj uspešno od evropskega, pa celo podatki MDS in OECD kažejo, da je Evropa na določenih področjih uspešnejša (20). Čeprav drži, da so bile splošne stopnje rasti v ZDA višje od evropskih, je življenjski standard, merjen z BDP na osebo, hitreje naraščal v EU kot v ZDA.

3.2.6 V zvezi s produktivnostjo dela obstajajo različne številke, ki so odvisne od obravnavanega obdobja. Produktivnost v ZDA je v povprečju višja od produktivnosti v EU od leta 1995, vendar je nižja za velik del obdobja med 1990 in 2002. Čeprav je povprečje v ZDA višje, je pet evropskih držav bolj uspešnih. Brezposelnost je v povprečju višja v Evropi, vendar ima sedem držav nižjo brezposelnost od ZDA.

3.2.7 Brezposelnost je problem tako za gospodarstvo kot celoto – saj pomeni, da viri niso izkoriščeni – kot tudi za ljudi, še zlasti, če brezposelnost spremlja pomanjkanje socialne zaščite. Poleg makroekonomske politike lahko dejavniki, kot so struktura trga delovne sile, stopnje izobrazbe ali način strukture sistemov socialne zaščite, bistveno vplivajo na stopnjo zaposlenosti. Brezposelnost je skupaj z neenako razporeditvijo prihodkov, pomanjkanjem socialne zaščite in izobrazbenimi stopnjami eden od dejavnikov, ki vplivajo na stopnje revščine in jih pojasnjujejo.

3.2.8 V povprečju ima Evropa višje davke od ZDA. To pa ne pomeni nujno podrejen konkurenčni položaj. Če so davki dobro porabljeni, lahko povečajo produktivnost gospodarstva. Svetovni ekonomski forum (WEF) je to spoznal in spremenil metodo računanja javnega proračuna; njegova raziskava svetovne konkurenčnosti za 2003-2004 je tako pokazala, da je bila Finska uspešnejša od ZDA, Švedska in Danska pa sta svoj položaj izboljšali in sedaj zasedata tretje in četrto mesto (prej peto in deseto) (21).

3.2.9 Če hkrati upoštevamo produktivnost in davke, vidimo, da višji davki ne ovirajo nujno produktivnosti. Izmed petih držav, ki kažejo višjo rast produktivnosti od ZDA od leta 1995, to je Belgija, Avstrija, Finska, Grčija in Irska, in šestih držav, ki imajo višje stopnje produktivnosti, to je Nemčija, Nizozemska, Irska, Francija, Belgija in Norveška (ki ni članica EU), je samo Irska država z nizkimi davki.

3.2.10 Ugotovimo lahko naslednje: gospodarstvi EU in ZDA sta tesno povezani. Obe gospodarstvi imata svoje prednosti in slabosti. Obe gospodarstvi čakajo v prihodnosti resni izzivi, kar povzroča potrebo po povečanem dialogu in sodelovanju za nemoteno delovanje gospodarstev na obeh straneh.

3.3 Svetovna politika in varnost

3.3.1 Premik od hladne vojne, to je od razmer, ki so jih močno zaznamovali podobni interesi EU in ZDA, k razmeram, v katerih imajo glavni strateški izzivi različen geografski izvor in v katerih se je spremenila narava groženj, je povzročil zavzetje različnih stališč o tem, kako te grožnje obravnavati.

3.3.2 Potencial globalizacije je ogromen in globalizacija je odprla vrata številnim ugodnim učinkom. Vseeno pa obstajajo globoka in trajna neravnovesja v trenutnem delovanju svetovnega gospodarstva. S stališča velike večine moških in žensk globalizacija ni izpolnila njihovih preprostih in upravičenih pričakovanj za primerna delovna mesta in boljšo prihodnost njihovih otrok. Ker odprte družbe ogroža svetovni terorizem, se mora upravljanje sveta posvetiti zaskrbljenosti in težnjam ljudi, ter izboljšati odgovornost in demokracijo tako na nacionalni kot tudi mednarodni ravni za povečanje svetovne varnosti. Globalizacija mora temeljiti na splošnih skupnih vrednotah in spoštovanju človekovih pravic ter dostojanstva posameznika (22). Če se globalizacijo dobro upravlja, se lahko svet zbliža in postane uspešnejši. Boljša globalizacija je ključ do boljšega in varnejšega življenja za ljudi po vsem svetu v 21. stoletju. Če bo še naprej slabo vodena, bo nezadovoljstvo z globalizacijo še bolj naraščalo.

3.3.3 V tem okviru lahko boj proti korupciji, diktatorstvu in nesposobnim vladam, kot tudi razvoj socialnih partnerjev in struktur civilne družbe po vsem svetu, zlasti v državah s šibkimi strukturami odgovornega vodenja, koristno prispevata k varnejšemu svetu in izboljšanju možnosti državljanov, da sodelujejo pri odločitvah, ki oblikujejo njihove življenjske in delovne razmere.

3.3.4 Prispevki Evropskega ekonomsko-socialnega odbora k razvoju in krepitvi socialnega in civilnega dialoga v bodočih državah članicah EU kot tudi v tretjih državah imajo dolgoletno tradicijo. Evropski ekonomsko-socialni odbor je bil tudi aktiven partner v Barcelonskem procesu, ki je lahko koristna podlaga za nadaljnji razvoj. Poleg tega lahko podpiranje procesa demokratizacije in razvoja socialnih partnerjev v Iraku postane na primer skupni projekt EU in ZDA.

3.3.5 Varnost prometa je prav tako sektor, ki kliče k okrepljenemu sodelovanju med ZDA in EU. Evropski ekonomsko-socialni odbor (23) vidi „nujno potrebo, da EU prevzame mednarodno pobudo za razvoj širšega okvirja za varnost, ki bo obravnaval tudi vzroke terorizma in ne zgolj odpravljal njegove učinke. […] Zaradi mednarodnega značaja pomorskega in zračnega prometa, morajo varnostne zahteve temeljiti na vzajemni ureditvi, ki se uporablja neformalno, izvaja brez diskriminacije in hkrati omogoča najbolj učinkovit trgovinski tok“. Poleg tega je Evropski ekonomsko-socialni odbor opozoril, da „evropska filozofija in kultura podpirata strogo spoštovanje človekovih pravic in da mora vsak odgovor na grožnje terorizma upoštevati ta dolgo spoštovana načela“. Sporazum med ZDA in EU o varnosti zabojnikov (november 2003) in njegovo izvajanje ponujata možnost za razpravo v okviru čezatlantskega dialoga. ZDA in EU sodelujeta tudi na mednarodni ravni v ILO pri zadevah v zvezi z identiteto pomorščakov in v okviru Mednarodne pomorske organizacije skupaj z ILO pri zadevah, povezanih z varnostjo pristaniških zmogljivosti.

3.4 Globalizacija - mednarodni gospodarski, socialni in okoljski razvoj

3.4.1 Globalizacija je prinesla številne koristi, spodbuja odprte družbe in odprta gospodarstva ter podpira svobodnejšo izmenjavo blaga, idej in znanja. Oblikovati se začenja resnično svetovna zavest, ki je občutljiva na nepravičnosti revščine, nespoštovanje svobode druženja, spolno diskriminacijo, delo otrok in poslabšanje okolja, kjer koli se ti problemi pojavijo (24).

3.4.2 Vendar pa kljub povečanju trgovine, tujih naložb in bogastva po svetu, globalizacija ni prinesla ugodnih učinkov za vse. Svetovno zmanjševanje ovir za trgovino in pretok kapitala kot tudi za storitve in gibanje ljudi, je olajšalo globalno oddajanje del za podjetja, vendar je ravno tako ustvarilo razmere za svetovno konkurenco s skrb zbujajočimi vplivi na delavce, davke in finančno trajnost sistemov socialne zaščite in storitev splošnega pomena. V svetovnem merilu je to pripeljalo do povečanja revščine v 54 državah od leta 1990 (25) dalje. Neenakost med državami in znotraj držav je narasla in stabilnost svetovnega gospodarstva ogrožajo nepredvidljivi finančni trgi in makroekonomska neravnovesja, kot so valutna razmerja ali trgovinska neravnovesja.

3.4.3 EU in ZDA lahko z združitvijo svojih prizadevanj prispevata k popolnemu razkritju gospodarskega, socialnega in okoljskega potenciala globalizacije tako, da izboljšata vodenje tako na nacionalni kot tudi mednarodni ravni in pravila za mednarodno trgovino, naložbe, finance in migracije z upoštevanjem vseh interesov, pravic in odgovornosti in tako dosežeta širšo in pravično porazdelitev koristi rasti, ki lahko priskrbijo varnost in stabilnost za vse.

3.4.4 V tem kontekstu je treba izboljšati upravljanje sveta. Mednarodne organizacije, ki imajo različne mandate, morajo uskladiti svoja prizadevanja. Boljše upravljanje globalizacije zahteva usklajeno sodelovanje STO, MDS, Svetovne banke in OECD z drugimi mednarodnimi organizacijami, zlasti z ILO in ZN, ter izboljšano vodenje teh institucij, vključno s socialnim in civilnim dialogom.

3.4.5 Evropski ekonomsko-socialni odbor poudarja pomen upoštevanja in izvajanja temeljnih delovnih standardov in pozdravlja prizadevanja ameriškega Ministrstva za finance, da ohrani pobudo za priznanje temeljnih delovnih standardov s strani Svetovne banke in MDS kot pomembnega vprašanja, ki ga je treba vključiti v njihov razvojni program (26).

3.4.6 Evropski ekonomsko-socialni odbor si zastavlja vprašanja o radikalni deregulaciji trga dela v Evropi, ki jo spodbuja Mednarodni denarni sklad (27), in meni, da bi to lahko imelo resne posledice za evropski model družbe in opozarja, da mreže socialne varnosti pomenijo nujne avtomatske stabilizatorje v obdobjih gospodarske recesije.

3.4.7 Na obeh straneh Atlantika narašča zaskrbljenost, da se bodo delovna mesta preselila na druga območja zaradi tehnoloških možnosti, manjšega števila trgovinskih ovir in konkurenčnih prednosti, ki jih omogočajo različni sistemi regulacije, kar v glavnem pomeni nižje delovne in okoljske standarde ter standarde za zaščito živali. Ekonomisti so ta trend v veliki meri sprejeli kot logičen pojav proste trgovine (28), ki je omogočil lahko preselitev delovnih mest v države z nizkimi plačami. Pričakuje se, da bo to v prihodnosti povzročilo dolgoročno strukturno brezposelnost. Ker tako pogodbe EU in osnutek za bodočo ustavo EU zahtevajo izboljšanje življenjskih in delovnih razmer, je treba razmisliti o zvišanju delovnih in okoljskih standardov ter izboljšanju življenjskih in delovnih razmer v teh državah, hkrati pa ohraniti in izboljšati zadevne razmere v Evropi in ZDA.

3.4.8 Zaradi gospodarskih škandalov v zadnjih letih je postalo javno mnenje v ZDA do korporacij bolj kritično: 77 % Američanov meni, da je preveč moči koncentrirano v rokah majhnega števila podjetij, 62 % vprašanih pa je prepričanih, da imajo korporacije preveč dobička (29). Upravljanje podjetij je zato pomembno vprašanje. Poleg že sprejetih konkretnih ukrepov, ki so v teku, kot so Sarbanes-Oxley v ZDA in revizija načel OECD o upravljanju podjetij ter dejavnosti na ravni EU in nacionalni ravni, so potrebna usklajena prizadevanja za zagotovitev, da se korporacije upravljajo na odgovoren način, ki upošteva interese vseh zainteresiranih.

3.4.9 Tako EU kot ZDA sta si prizadevali za napredek na krogu pogajanj v Dohi. Za zagotovitev, da se stališča civilne družbe bolje vključijo v pogajanja na ravni EU, Generalni direktorat Trgovina Evropske komisije vključuje civilno družbo v pripravo in nadaljevanje pogajanj, v ta proces pa je v celoti vključen tudi Evropski ekonomsko-socialni odbor. Evropski ekonomsko-socialni odbor bo poleg tega prevzel pobudo za organizacijo dialoga s svojimi partnerji na vseh celinah za bolj učinkovit prispevek k procesu in bo v zvezi s tem organiziral konferenco o vprašanjih STO (30) julija 2004.

3.4.10 Okolje in podnebne spremembe sta seveda področji, ki povzročata zaskrbljenost prebivalcev na obeh straneh, vlade pa imajo o tem različne poglede. Pentagon je pred nedavnim objavil študijo o varnostnih učinkih različnih scenarijev podnebnih sprememb. Z vidika sedanjih nesoglasij v zvezi z ratifikacijo Kjotskega protokola predstavljajo morebitni učinki podnebnih sprememb nedvomno eno izmed najpomembnejših in hkrati najtežjih vprašanj, ki jih je treba obravnavati.

3.4.11 Evropski ekonomsko-socialni odbor je poudaril pomen trajnostnega razvoja ob različnih priložnostih. Medtem ko so bile podane slovesne izjave na mednarodnih sestankih in v sporazumih, vključno s konferenco ZN o okolju in razvoju v Rio de Janeiru (Earth Summit), Cilji tisočletja (Millennium Goals) ali Lizbonsko strategijo, pa konkretni ukrepi še vedno zaostajajo za besedami. Evropski ekonomsko-socialni odbor zato poudarja svojo zahtevo po napredku, ki jo je izrazil v svojih številnih mnenjih (31).

3.4.12 EU je poleg ukrepov trgovinske politike na krogu pogajanj STO v Dohi poudarila vlogo varnosti živil, varstva potrošnikov in dobrega počutja živali. EU meni, da so potrebna boljša in bolj transparentna pravila za mednarodno trgovino, ki se nanaša na varnost živil.

3.4.13 Trgovina s kmetijskimi proizvodi je ena izmed najtežjih tem, skupaj z vprašanji, kot so bolezen norih krav (BSE), goveji hormoni, sistem kmetijstva, varnost živil in genetsko spremenjeni organizmi (GSO). EU in ZDA veliko sodelujeta na področju trgovine in trgovinskega sodelovanja, ki se nanaša na živolskopredelovalno industrijo. Ta dva velika trgovinska partnerja sta imela nekaj nesporazumov glede trgovinske politike v zvezi z GSO in hormoni. Treba je priznati, da sta EU in ZDA v krogu sedanjih pogajanj v Dohi dosegla konstruktivne kompromise, zlasti v kmetijskem sektorju. EU je poudarila vlogo evropskega kmetijskega modela, ki spoštuje okolje in dobro počutje živali, in zmernih reform kmetijske politike, kjer bi bilo treba upoštevati netrgovinska vprašanja in preference držav v razvoju v prihodnjih trgovinskih sporazumih in pravilih.

3.4.14 Zadnja širitev EU pomeni za EU največji izziv do sedaj in je hkrati del dinamičnega procesa združitve Evrope, krepitve miru, varnosti in blaginje na celem kontinentu. Tako EU kot ZDA sta zainteresirani za razvoj novih držav članic EU in izboljšanje odnosov z Rusijo in novimi sosedami EU.

3.5 Čezatlantske institucije

3.5.1 Institucionalna ureditev, predvidena v sporazumih iz 1990-ih, je povzročila določeno mero nezadovoljstva. Razlogi za to so bili naslednji: asimetrija moči med EU in ZDA, različna članstva v NATU, EU in drugih institucijah, nepopolna integracija EU in splošno nezadovoljstvo z vrhom EU-ZDA (32).

3.5.2 Nedavni predlogi za izboljšanje institucionalne ureditve kažejo, da je najpomembnejši dejavnik za razvoj začetek trajnega in intenzivnega dialoga o najbolj pomembnih vprašanjih v katerem koli institucionalnem okvirju, ki se zdi najbolj ustrezen. Žal nobeden od pristopov ne upošteva dovolj koristi, ki se jih lahko doseže z vključitvijo socialnih partnerjev in civilne družbe.

3.6 Zavezanost čezatlantskemu partnerstvu in večstranskemu upravljanju (33)

3.6.1 Obe strani poudarjata strateški pomen odnosov EU–ZDA in večstranski okvir, saj svetovni izzivi zahtevajo združitev sil.

3.6.2 Kot je izjavil Evropski svet decembra 2003, so „čezatlantski odnosi nenadomestljivi in EU ostaja v celoti zavezana konstruktivnemu, uravnoteženemu in naprednemu partnerstvu z našimi čezatlantskimi partnerji“ (34).

3.6.3 Evropski ekonomsko-socialni odbor se strinja z Evropskim svetom, da je bistvenega pomena ohraniti stalen dialog med strateškimi partnerji, in pozdravlja namero Sveta, da spodbudi vse oblike dialoga med zakonodajnimi organi in civilnimi družbami na obeh straneh Atlantika.

3.6.4 Z dvostranskim sodelovanjem in sodelovanjem v okviru večstranskih institucij bodo čezatlanstki partnerji združili vizijo in zmogljivosti, ki so potrebne za obravnavo modernih izzivov.

3.6.5 Vrsta različnih pobud v teku je poudarila pomen in potrebo po trajnem in okrepljenem čezatlantskem sodelovanju. Nemški Marshallov sklad ZDA in Čezatlantska mreža politik (Transatlantic Policy Network) spadata med najbolj aktivne organizacije, ki se ukvarjajo z odnosi med EU in ZDA. Njihove dejavnosti segajo od analize javnega mnenja na obeh straneh Atlantika, vključno z ekonomskimi vidiki odnosov, organiziranja stikov in konferenc do oblikovanja priporočil in strategij za prihodnost odnosov EU–ZDA.

3.6.6 Čezatlantska mreža politik (Transatlantic Policy Network) je razvila desettočkovni – desetletni akcijski načrt za krepitev čezatlantskega partnerstva, ki se bo izvajal od 2005 do 2015 na podlagi skupaj sprejetih ciljev, ukrepov in meril uspešnosti za napredek. Strategija gradi na štirih interesnih področjih: ekonomskem, obrambnem in varnostnem, političnem in institucionalnem (35).

3.6.7 Medtem ko ta program pomeni dragoceno prizadevanje za razvoj odnosov, pa Evropski ekonomsko-socialni odbor obžaluje, da je socialna razsežnost komajda omenjena.

3.6.8 Na ekonomskem področju obstaja dolgoletna razprava o čezatlantskem trgu (36). Čezatlantska mreža politik zahteva krepitev in širitev čezatlantskega trga, nekateri pa so šli celo dlje in zahtevajo vzpostavitev čezatlantskega prostotrgovinskega območja. Glede na izkušnje, pridobljene z integracijo EU in sporazumom NAFTA, se Evropski ekonomsko-socialni odbor zavzema za pristop, ki združuje ekonomsko, socialno in okoljsko razsežnost na podlagi ekonomske, socialne in ozemeljske kohezije. To je skladno z osnutkom ustave EU, ki se zavzema za socialno tržno gospodarstvo kot enega izmed ciljev Unije.

4. Izboljšanje čezatlantskega partnerstva – zakaj in kako?

4.1 Močno čezatlantsko partnerstvo je pomembna gonilna sila pri obravnavanju prihodnjih izzivov. Tako Evropa kot ZDA sodelujeta dvostransko in s podporo mednarodnih institucij z različnimi deli sveta na podlagi svojih vrednot, prepričanj in politik. Ekonomska in socialna kohezija ter socialni in civilni dialog so osnovni elementi evropskega načina upravljanja, medtem ko so v Združenih državah veliko manj pomembni. Ti različni pristopi lahko zato pripeljejo do nasprotnih priporočil in modelov sodelovanja na zadevnih območjih.

4.1.1 Na primer, medtem ko so ZDA gonilna sila pri vzpostavljanju FTAA (Območje proste trgovine Amerik) na podlagi modela sporazuma NAFTA, se drugi na tem območju zavzemajo za črpanje iz izkušenj evropske integracije. Različni akterji, denimo brazilska vlada, mehiški predsednik Vincente Fox („NAFTA plus“), predstavniki ZDA in mreža sindikatov, se zavzemajo za alternativo FTAA, ki bi vključevala elemente, podobne elementom EU, kot so razvojni sklad za zmanjševanje neskladij, prosto gibanje oseb, sodelovanje v procesu odločanja, skupna valuta in izvršljivi socialni standardi (37).

4.1.2 Če pogledamo še en primer, vidimo, da so ekonomske in socialne reforme v bodočih državah članicah iz Srednje in Vzhodne Evrope v zadnjih 10–15 letih imele podporo tako EU kot mednarodnih organizacij, kot sta MDS in Svetovna banka. Ker ima na določenih področjih EU zgolj omejene pristojnosti in zakonsko dediščino, na primer na področju sistemov socialne zaščite, so reforme na teh področjih vodile mednarodne institucije na podlagi družbenega modela s takimi temeljnimi vrednotami in načeli, ki niso popolnoma skladni z evropskim modelom družbe, kar lahko posledično povzroči težave ob pridružitvi novih držav (38).

4.2 Če hoče Evropa imeti pomembnejši glas na mednarodnem prizorišču, se bo morala dodatno integrirati, da bo okrepila svoje sposobnosti za jasno izražanje lastnega mnenja in delovanje v mednarodni skupnosti. V tem okviru Evropski ekonomsko-socialni odbor pozdravlja prizadevanja irskega predsedstva in upa, da bo nedavni razvoj v stališčih držav članic prispeval k temu, da bo doseženo soglasje o prihodnji ustavi.

4.3 Čezatlantsko partnerstvo je ustvarilo vrsto institucionalnih ureditev, ki vključujejo tako vlade kot tudi zakonodajalce in mreže civilne družbe. Civilna družba sodeluje v obliki različnih čezatlantskih dialogov, ki se zdijo neenakomerno dejavni:

4.3.1 Čezatlantski poslovni dialog (Transatlantic Business Dialogue – TABD) je bil prvi in nekaj časa najbolj dejaven izmed vseh dialogov. Vendar pa so obstajali dvomi o njegovi učinkovitosti in izvajanju rezultatov. Novi zagon je dobil na vrhu EU-ZDA leta 2003. Nova dva sopredsednika sta nedavno izjavila, da vidita potrebo po ponovni oživitvi TABD za pomoč pri ustvarjanju čezatlantskega trga brez ovir in spodbujanje čezatlantskega gospodarskega sodelovanja.

4.3.2 Čezatlantski dialog dela (Transatlantic Labour Dialogue – TALD) je večinoma potekal znotraj obstoječih konfederacij sindikatov. Da bi popolnoma prispevali k čezatlantskemu dialogu in razvoju socialne razsežnosti odnosov EU-ZDA, je treba TALD okrepiti. Med letoma 2001-2003 je skupni projekt z naslovom „Izboljšanje čezatlantskega dialoga – svet dela“ združil predstavnike sindikatov iz multinacionalnih podjetij na vrsti delavnic za usposabljanje.

4.3.3 V šestih letih se je Čezatlantski dialog potrošnikov (Transatlantic Consumer Dialogue – TACD) razvil v enega izmed najbolj dejavnih dialogov. V okviru tega dialoga se razpravlja o vprašanjih, ki zadevajo obe strani, kot so GSO, nenaročena reklamna elektronska sporočila (spam), digitalne avtorske pravice, kot tudi vprašanja, ki vplivajo na potrošnike v državah v razvoju; dialog združuje predstavnike potrošnikov iz EU in ZDA in predstavlja pričakovanja potrošnikov obema administracijama.

4.3.4 Čezatlantski okoljski dialog (Transatlantic Environmental Dialogue – TAED) je obstajal manj kot dve leti zaradi težav financiranja, vendar je ključni element v zvezi s poglavitnimi okoljskimi vprašanji.

4.3.5 Obstoječe institucionalizirano sodelovanje med obema parlamentoma se je razvilo v Čezatlantski dialog zakonodajalcev (Transatlantic Legislators' Dialogue – TLD), ki sedaj sklicuje video konference in srečanja vsake dve leti.

4.3.6 Neformalni Čezatlantski dialog kmetov je treba okrepiti in vključiti v čezatlantske dialoge in mreže, ukvarjati pa bi se moral z vprašanji, kot so GSO, hormoni in zlasti evropski model kmetijstva.

4.3.7 Poleg tega je Evropska komisija sprožila dve neposredni pobudi na področju izobraževanja in oblikovanja politike, ki vključujeta centre EU in ameriške univerze, kot tudi možganske truste (think tanke), akademske ustanove in mreže na lokalni ravni.

4.3.8 Drugi neformalni dialogi zaokrožajo sliko.

4.4 Evropski ekonomsko-socialni odbor bi na podlagi svoje posvetovalne vloge znotraj Evrope in svojih dejavnosti sodelovanja s socialnimi partnerji in civilno družbo po vsem svetu lahko deloval kot forum za spodbujanje dialoga in združevanje ustreznih strank.

5. Predlogi – priporočila

5.1 V skladu z irskim predsedstvom Evropskega sveta, katerega cilj je zagotavljanje trdnih in produktivnih političnih in gospodarskih čezatlantskih odnosov, Evropski ekonomsko-socialni odbor močno podpira čezatlantsko sodelovanje in priporoča njegovo krepitev in razširitev v smislu vključevanja največjega možnega števila interesov in akterjev ter v smislu razvoja in širitve pristopa za vključitev vprašanj, ki se nanašajo na dialoge in njihove ustrezne udeležence na obeh straneh Atlantika.

5.2 Evropski ekonomsko-socialni odbor močno podpira konstruktivno udeležbo ustreznih interesnih skupnosti iz ameriške in evropske civilne družbe. Struktura dialoga, vzpostavljena s sporazumi iz 1990-ih, je pomemben instrument, ki se ga lahko in ga je treba razviti za vključitev širšega spektra mrež civilne družbe.

5.2.1 Za učinkovito delovanje teh dialogov in mrež bo treba graditi na njihovih ustreznih interesih, prizadevanjih in skrbeh, kot tudi na temeljnih temah skupnega interesa zadevnih partnerjev. Koristno bi bilo vzpostaviti temeljito razpravo o njihovi vlogi in poslanstvu ter izboljšanju njihove učinkovitosti. To vključuje razvoj skupnega razumevanja njihove vloge na obeh straneh Atlantika, zlasti v primeru vlad in parlamentov, ki predstavljajo pomembne politične partnerje dialogov.

5.2.2 Na podlagi izkušenj bi morali imeti ti dialogi in mreže enak dostop do vlad in visokih strokovnjakov, kar bi njihovo delovanje naredilo bolj privlačno za ustrezne interesne skupine. Njihova krepitev nadalje zahteva, da se rezultate njihovih preudarkov bolj upošteva pri sprejemanju političnih odločitev.

5.2.3 Ohranjanje in krepitev dialogov in mrež zahteva zavezanost in financiranje, vključno s financiranjem temeljnih stroškov. V tem okviru Evropski ekonomsko-socialni odbor opozarja, da mora financiranje vključevati podporo za srečanja, ki so lahko potrebna za dosego skupnih temeljev, in podporo za razvoj skupnih projektov.

5.2.4 Dolgoročno bi bil Evropski ekonomsko-socialni odbor pripravljen prispevati k povečanemu obveščanju o teh dialogih in mrežah in njihovi medsebojni interakciji, kar bi lahko pripeljalo do rednega in trajnega sodelovanja. Treba bi bilo tudi razmisliti o ustanovitvi čezatlantskega in/ali ekonomsko-socialnega odbora ZDA.

5.3 Vprašanja, ki jih je treba obravnavati, bi morala graditi na ustreznih interesih, prizadevanjih in zaskrbljenosti dialogov in mrež ter njihovih udeležencev. Dialogi so že določili ali predlagali vprašanja, o katerih hočejo razpravljati, in oblikovali cilje, ki jih hočejo doseči.

5.3.1 TABD je nedavno ponovno izrazil svojo predanost krepitvi čezatlantskih odnosov in spodbujanju svetovnega gospodarskega sodelovanja in razvoja. TABD se je zavezal uresničevanju temeljnega programa, ki ga vodijo njegovi člani. TABD namerava proaktivno identificirati prihodnje izzive in prispevati konkreten gospodarski vložek na visoki ravni k zakonodajnemu in političnemu programu EU-ZDA z razvojem ključnih priporočil administraciji ZDA in Evropski komisiji. TABD namerava poiskati rešitve za čezatlantska gospodarska, trgovinska in investicijska vprašanja in priporočiti področja skupnega ukrepanja vlad na obeh straneh Atlantika. Nedavno so bila opredeljena štiri prednostna področja: liberalizacija trgovine in krog pogajanj v Dohi, pravice intelektualne lastnine, mednarodni računovodski standardi in varnostna ter trgovinska vprašanja. Njegov cilj je „pomagati pri ustanovitvi čezatlantskega trga brez trgovinskih ovir, ki bo služil kot katalizator za liberalizacijo svetovne trgovine in blaginjo, in spodbujati inovacije, naložbe in gospodarsko rast ter ustvarjati nova delovna mesta“. TABD namerava poleg tega tudi spremljati napredek vlad pri izvajanju njegovih priporočil (39).

5.3.2 Za TALD so sindikati pomembni zaradi njihovega prispevka k vitalnosti narave čezatlantskih odnosov in dejstva, da iščejo načine za njegovo učinkovito širitev in krepitev. Sindikati že nekaj let razvijajo dvostranske odnose in si prizadevajo za razširitev čezatlantskega dialoga dela. Razpravljalo bi se lahko o številnih temah na področju sociale, gospodarstva in dela. Preseljevanje delovnih mest, ki se dogajajo na obeh straneh Atlantika, bi lahko bilo predmet izmenjave prakse najboljših odzivov. Zaradi propada velikih podjetij je izboljšanje vodenja podjetij za okrepitev odgovornosti in glasu delavcev ravno tako pomembno vprašanje. Revizija socialne zaščite, zdravstvenega varstva, izobraževanja in usposabljanja, varnosti in zdravja pri delu, pokojninskih sistemov, širših odnosov med delojemalci in delodajalci, vključno z okvirnimi sporazumi, in razvojne pomoči v zvezi z mednarodnimi temeljnimi delovnimi standardi so druge ustrezne teme, ki so predmet dialoga (40).

5.3.3 TACD razvija in pripravlja skupna priporočila o potrošniški politiki za ameriško vlado in Evropsko unijo za podpiranje interesov potrošnikov pri oblikovanju politik v EU in ZDA. V okviru TACD sodeluje 45 evropskih in 20 ameriških potrošniških organizacij, predvsem prek članstva v delovnihskupinah, pri vprašanjih, povezanih z živili, e-trgovino, trgovino, gospodarstvom in intelektualno lastnino, ki razvijajo in ustvarjajo skupna stališča politike TACD. Prednostne naloge TACD za vladno ukrepanje 2003–2004 vključujejo svetovna pravila intelektualne lastnine za dostop do zdravil, genetsko spremenjene organizme, označevanje hranilne vrednosti živil, nezaželena reklamna elektronska sporočila (spam), internetne goljufije in odškodnine potrošnikom, označevanje izdelkov in trgovinska pravila, transparentnost in zgodnje opozarjanje (41).

5.3.4 Čezatlantski okoljski dialog je na žalost propadel, vendar je treba zaradi pomena različnih vrst razvoja, kot so denimo učinki segrevanja svetovnega ozračja, spodbujati dejavnosti čezatlantskih mrež civilne družbe na tem področju.

5.4 Evropski ekonomsko-socialni odbor je lahko koristna platforma za krepitev glasu čezatlantskih dialogov in mrež ter povečanje njihove interakcije.

5.4.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor je v tem okviru pripravljen organizirati konferenco skupaj z ustreznimi akterji. Namen take konference je spodbujanje razvoja čezatlantskih mrež civilne družbe v zvezi z okoljskimi vprašanji, razvoj skupnega razumevanja o pomenu dialoga na nevladni ravni, temah, ki jih je treba obravnavati in najboljših načinih za dosego njihovih ciljev in strategij, ter izmenjava stališč in skupno delovanje.

5.4.2 Pri pripravi konference bi Evropski ekonomsko-socialni odbor najprej stopil v stik z ustreznimi akterji in institucijami za identifikacijo ustreznih delov civilne družbe, ki bodo zastopani na konferenci, se začel ukvarjati z njihovimi interesi in temami, ki bi jih zadevni akterji radi obravnavali, in pripravil temelje za sodelovanje.

5.4.3 Korist okrepljenega dialoga bi bila aktiviranje civilne družbe na obeh straneh Atlantika, ustvarjanje učinkovitih mrež, spodbujanje izmenjave stališč znotraj in med čezatlantskimi mrežami civilne družbe, vključno z dialogi, zagotavljanje visoke stopnje dostopa do vlad, pomoč pri ustvarjanju dobrih strokovnih odnosov med temi mrežami in dialogi ter vladami/administracijami. Tako bi se okrepile in izboljšale institucionalne strukture, ne samo v korist dolgoročnih interesov EU in ZDA, temveč tudi v korist preostalega sveta.

Bruselj, 3. junij 2004 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Roger BRIESCH

(1) Čezatlantska izjava (1990), Novi čezatlantski program (New Transatlantic Agenda – NTA) in Skupni akcijski načrt EU-ZDA (1995), Čezatlantsko gospodarsko partnerstvo in novi čezatlantski trg (1998).

(2) Primerjaj: Christopher J. Makins (Predsednik Atlantskega sveta Združenih držav Amerike): Renewing the Transatlantic Partnership (Obnova čezatlantskega partnerstva): Why and How? (Zakaj in kako?), Izjava, pripravljena za Pododbor za Evropo Odbora za mednarodne odnose predstavniškega doma ameriškega kongresa, 11. junij 2003.

(3) Glej: Transatlantic Trends 2003 (Čezatlantski trendi 2003), raziskava Nemškega Marshallovega sklada ZDA in centra za raziskave Pew Research Center: Public more internationalist than in 1990s (Javnost bolj internacionalistična v 1990ih), izdana 12. decembra 2002; http://people-press.org/reports/print.php3?PageID=656

(4) Čezatlantski trendi 2003.

(5) Christopher J. Makins (Predsednik Atlantskega sveta Združenih držav Amerike): Renewing the Transatlantic Partnership (Obnova čezatlantskega partnerstva): Why and How (Zakaj in kako?), Izjava, pripravljena za Pododbor za Evropo Odbora za mednarodne odnose predstavniškega doma ameriškega kongresa, 11. junij 2003.

(6) Čezatlantski trendi 2003.

(7) Center za raziskave Pew Research Center: Public more internationalist than in 1990s (Javnost bolj internacionalistična v 1990ih); izdana 12. decembra 2002; http://people-press.org/reports/print.php3?PageID=656

(8) Joseph Nye Jr: Propaganada isn't the Way (Propaganda ni pravi način): Soft Power (Mehka moč), The International Herald Tribune, 10. januar 2003; www.ksg.harvard.edu/news/opeds/2003/nye_soft_power_iht_011003.htm

(9) Robert Kagan: Of Paradise and Power (O raju in moči): America and Europe in the New World Order (Amerika in Evropa v novem svetovnem redu), Knopf 2003.

(10) Čezatlantski trendi 2003.

(11) Čezatlantski trendi 2003.

(12) Čezatlantski trendi 2003.

(13) Center za raziskave Pew Research Center: Economy, Education, Social Security Dominate Public's Policy Agenda (Gospodarstvo, izobraževanje, socialna varnost prevladujejo v programu javnih politik), objavljeno: 6. septembra 2001, www.people-press.org/reports/print.php3?PageID=33

(14) Center za raziskave Pew Research Center: Politično prizorišče 2004, stran 39ff; Kategorije vključujejo: povsem se strinjam in v veliki meri se strinjam, www.people-press.org

(15) Raziskava ABC, po Süddeutsche Zeitung, 19.8.2003.

(16) Evropski ekonomsko-socialni odbor: Re-invigorating the transatlantic partnership and dialogue (Ponovna oživitev čezatlantskega partnerstva in dialoga) (UL C221, 7.8.2001).

(17) Joseph P. Quinlan: Drifting apart or Growing Together? The Primacy of the Transatlantic Economy (Razhajanje ali skupni razvoj? Prvenstvo čezatlantskega gospodarstva). Washington, DC, Center for Transatlantic Relations, 2003.

(18) EU-Komisija: Splošni pregled aktualnih primerov reševanja sporov STO, v katerih je vključena ES kot tožnik ali toženec. http://europa.eu.int/comm/trade/issues/newround/index_en.htm

(19) Joseph P. Quinlan: Drifting apart or Growing Together? The Primacy of the Transatlantic Economy (Razhajanje ali skupni razvoj? Prvenstvo čezatlantskega gospodarstva). Washington, DC, Center for Transatlantic Relations, 2003.

(20) Philippe Legrain: Evropsko mogočno gospodarstvo, http://www.philippelegrain.com/Articles/europe'smightyec.html

(21) World Economic Forum (Svetovni gospodarski forum): Global Competitiveness Report 2003 – 2004 (Raziskava svetovne konkurenčnosti 2003 – 2004); http://www.weforum.org

(22) ILO: A fair Globalisation (Pravična globalizacija): Creating opportunities for all (Ustvarjanje priložnosti za vse), Ženeva, 24. februar 2004.

(23) Evropski ekonomsko-socialni odbor: Mnenji CESE 156/2002 in UL C32 z dne 5/02/2004.

(24) ILO: A fair Globalisation (Pravična globalizacija): Creating opportunities for all (Ustvarjanje priložnosti za vse), Ženeva, 24. februar 2004

(25) UNHDR 2003 (Poročilo o človekovem razvoju Združenih narodov 2003), po: Süddeutsche Zeitung, 9.7.2003.

(26) US Department of the Treasury (Ministrstvo za finance ZDA: 2002 Report to Congress on Labor Issues and the International Financial Institutions (Poročilo Kongresu o vprašanjih, povezanih z delom, in mednarodnih finančnih instutucijah za leto 2002 ), 31. marec 2003.

(27) MDS (Mednarodni denarni sklad) World Economic Outlook (Izgledi za svetovno gospodarstvo), april 2003, poglavje IV: Unemployment and labour market institutions (Brezposelnost in instutucije trga dela): zakaj se reforme obrestujejo.

(28) Preparing America to Compete Globally (Pripraviti Ameriko za globalno tekmovanje): A Forum on Offshoring (Forum o preseljevanju delovnih mest), Brookings Institution, 3. marec 2004; www.brook.edu/comm/op-ed/20040303offshoring.htm

(29) Politično prizorišče Centra za raziskave Pew Research Center 2004.

(30) The contribution of civil society to the work of the WTO (Prispevek civilne družbe k delu STO), 8. julij 2004, Evropski ekonomsko-socialni odbor, Bruselj.

(31) The Lisbon Strategy and Sustainable Development (Lizbonska strategija in trajnostni razvoj), UL C95 z dne 23/04/2003; Towards a global partnership for sustainable development Brussels (Naproti globalnemu partnerstvu za trajnostni razvoj), Bruselj, 30. maj 2002, UL C221,17.9.2002.

(32) Christopher J. Makins (Predsednik Atlantskega sveta Združenih držav Amerike): Renewing the Transatlantic Partnership (Obnova čezatlantskega partnerstva): Zakaj in kako?; Izjava, pripravljena za Pododbor za Evropo Odbora za mednarodne odnose predstavniškega doma ameriškega kongresa, 11. junij 2003.

(33) Večstransko vodenje pomeni proces odločanja v okviru vrste mednarodnih institucij kot so ZN, STO, Svetovna banka, ILO, OECD itd.

(34) Evropski svet – sklepi predsedstva...

(35) Čezatlantska mreža politik: A Strategy to strengthen Transatlantic Partnership (Strategija za krepitev čezatlantskega partnerstva), Washington-Bruselj – 4. december, 2003.

(36) Primerjaj: The Transatlantic Market (Čezatlantski trg): a leitmotiv for economic cooperation (leitmotiv za gospodarsko sodelovanje), Erika Mann, MEP, november 2003.

(37) Sarah Anderson, John Cavanagh: Lessons of European Integration for the Americas (Lekcije evropske integracije za Amerike), Institute for Policy Studies, Washington, februar 2004.

(38) Evropski ekonomsko-socialni odbor: Economic and social consequences of enlargement in the candidate countries (Gospodarske in socialne posledice širitve v državah kandidatkah), UL C85, 8.4.2003.

(39) Pripombe in dokumenti TABD, razdeljeni na seji študijske skupine v Dublinu, 24. marca 2004.

(40) Sporočilo sindikatov seji študijske skupine v Dublinu, 24. marca 2004.

(41) Spletna stran TACD: www.tacd.org