SL Uradni list Evropske unije C 218/1

OBVESTILO KOMISIJE

Smernice za spremljanje in posredovanje podatkov o registraciji novih lahkih vozil

(2017/C 218/01)

IZJAVA O OMEJITVI ODGOVORNOSTI Namen tega obvestila o smernicah je poenostaviti zbiranje, predložitev in oceno podatkov o spremljanju CO2 za lahka vozila, in sicer z navedbo, kako Komisija razlaga ustrezne določbe uredb (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. Čeprav se poskuša s tem obvestilom pomagati organom in izvajalcem, je Sodišče Evropske unije edino pristojno za verodostojno razlago zakonodaje Unije.

1. UVOD

V skladu s členom 8 Uredbe (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (1) in členom 8 Uredbe (EU) št. 510/2011 (2) kot del celostnega pristopa Unije za zmanjšanje emisij CO2 iz lahkih vozil morajo države članice vsako leto beležiti in Komisiji posredovati nekatere podatke o novih osebnih avtomobilih in novih lahkih gospodarskih vozilih. Podatki bodo osnova za določitev povprečnih specifičnih emisij CO2 in ciljev specifičnih emisij za proizvajalce novih osebnih avtomobilov in novih lahkih gospodarskih vozil, uporabili pa se bodo tudi za oceno tega, ali proizvajalci izpolnjujejo navedene cilje. Uredba Komisije (ES) št. 1014/2010 (3) in Uredba Komisije (EU) št. 293/2012 (4) bi morali zagotoviti usklajenost podatkov, ki jih posredujejo države članice, z določitvijo enotnih pravil za zbiranje in posredovanje teh podatkov.

Komisija je leta 2010 objavila sporočilo (5), da bi poenostavila zbiranje, predložitev in oceno zahtevanih podatkov pri uporabi Uredbe (ES) št. 443/2009 ter državam članicam zagotovila napotke glede podatkov, ki jih morajo predložiti, oblike, ki jo morajo za to uporabiti, in uporabljene metodologije za izračun. S tem obvestilom Komisije se posodablja Sporočilo COM(2010) 657 final in pri tem se upoštevajo:

— Uredba (EU) št. 333/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (6);

— Uredba (EU) št. 510/2011, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 253/2014 (7) zaradi opredelitve načinov za doseganje cilja za leto 2020 glede zmanjšanja emisij CO2 iz novih lahkih gospodarskih vozil;

— korelacijska metodologija za uvedbo globalno usklajenega preskusnega postopka za lahka vozila (WLTP), kot je določen v Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2017/1153 (8) ter Izvedbeni Uredbi Komisije (EU) 2017/1152 (9).

Načini za doseganje cilja za leto 2020 glede zmanjšanja emisij CO2 iz novih osebnih avtomobilov, standardi emisijskih vrednosti za nova lahka gospodarska vozila ter uvedba globalno usklajenega preskusnega postopka za lahka vozila (WLTP) vplivajo na posredovanje podatkov in metodologijo za izračun povprečnih specifičnih emisij CO2 in cilje specifičnih emisij za proizvajalce lahkih vozil. Od 1. septembra 2017 bo novi regulativni preskusni postopek za merjenje emisij CO2 in porabo goriva iz lahkih vozil, imenovan WLTP, ki je določen v Uredbi Komisije (EU) 2017/1151 (10), postopno nadomestil novi evropski vozni cikel (NEDC), ki se trenutno uporablja v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 692/2008 (11).

Z uvedbo WLTP bodo na voljo bolj realistični in trdni podatki o porabi goriva in emisijah CO2, kar je ključ do nadaljnjega izvajanja strategije za mobilnost z nizkimi emisijami, h kateri je v svojem priporočilu pozval Evropski parlament po preiskavi merjenja emisij v avtomobilskem sektorju. Da bi se upoštevale zadevne spremembe in prispevalo k učinkovitemu izvajanju strategije za mobilnost z nizkimi emisijami, ki jo je Komisija sprejela julija 2016 (12), je namen tega obvestila Komisije poenostaviti zbiranje, predložitev in oceno podatkov, s tem da se državam članicam zagotovijo napotki glede podatkov, ki jih morajo predložiti, in oblike, ki jo morajo za to uporabiti, proizvajalcem pa pojasnila glede metodologije za izračun, ki se uporablja za oceno njihove skladnosti z njihovimi cilji specifičnih emisij. Nadaljnji napotki se lahko zagotovijo na ad hoc podlagi.

2. PODATKI

2.1 Viri podatkov

Do polne uvedbe WLTP v letu 2018 so glavni viri podatkov, ki jih države članice uporabljajo za zbiranje podatkov o spremljanju, certifikati o skladnosti ali, kjer se navedeni vir ne uporablja za namene registracije vozil, homologacijska dokumentacija. Ker lahko homologacijska dokumentacija vsebuje razpone vrednosti, mora država članica zagotoviti, da so podatki iz homologacijske dokumentacije skladni s podatki iz certifikata o skladnosti.

Z uvedbo WLTP se bo vrednost specifičnih emisij CO2 izračunala in zabeležila samo v potrdilu o skladnosti vsakega posameznega vozila. Za učinkovito spremljanje in preverjanje teh vrednosti bo kot osnovo za spremljanje tudi v primeru novih osebnih avtomobilov treba uporabiti identifikacijske številke vozila (VIN) (kot že velja v primeru novih lahkih gospodarskih vozil). Zato bodo certifikati o skladnosti od leta 2018 dalje edini vir podatkov za zbiranje in posredovanje podatkov o spremljanju CO2 na podlagi WLTP (podatki identifikacijskih številk vozila se lahko prostovoljno zagotavljajo že za leto 2017, ko se bo WLTP postopno uvajal).

Opozoriti je treba, da obdelava identifikacijskih številk vozil skladno s členom 9a(2) Uredbe (EU) št. 1014/2010 ne bo vključevala obdelave nobenih osebnih podatkov, ki bi lahko bili povezani z navedenimi številkami, ali katerih koli drugih podatkov, ki bi lahko omogočili povezovanje identifikacijskih številk vozil z osebnimi podatki.

2.2 Seznam proizvajalcev

Podatke, kot so določeni v zadevni zakonodaji in pojasnjeni v nadaljevanju, je treba spremljati in zabeležiti v zvezi z vsakim proizvajalcem z novimi registracijami vozil v Uniji. Vsak proizvajalec mora izpolnjevati cilj specifičnih emisij v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 in Uredbo (EU) št. 510/2011. Zato je pomembno, da je vsak proizvajalec jasno identificiran (13). Zaradi uskladitve identifikacije ustreznih proizvajalcev je bil oblikovan skupni seznam imen proizvajalcev, ki se vsako leto posodablja (14). Države članice morajo ta seznam uporabljati kot osnovo za posredovanje podatkov, kot je določeno v členu 8(2) Uredbe (EU) št. 1014/2010 in členu 9(2) Uredbe (EU) št. 293/2012, skupaj z identifikacijskimi številkami vozil. Ker se Uredba (ES) št. 443/2009 in Uredba (EU) št. 510/2011 uporabljata za proizvajalce v Evropski uniji in zunaj nje, ni sprejemljivo nobeno razlikovanje glede na lokacijo proizvajalca. Vendar je skladno s členom 7 Uredbe (EU) št. 1014/2010 in členom 8 Uredbe (EU) št. 293/2012 določena izjema za vozila, ki niso vključena v ES-homologacijo, temveč zanje velja nacionalna homologacija za majhne serije ali zanje veljajo posamične odobritve. V teh primerih države članice ne uporabijo imen proizvajalcev, temveč poimenovanja iz navedenega člena, tj. „AA-IVA“ za vozila, ki so bila posamično odobrena, in „AA-NSS“ za vozila, za katera se je podelila nacionalna homologacija za majhne serije.

2.3 Zahteve glede podatkov

Skladno s členom 8(2) Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011 morajo pristojni organi v državah članicah posredovati vse podatke, kot je določeno v Prilogi II k navedenima uredbama. Če v viru, ki je osnova za registracijo, manjkajo bistveni podatki, pristojni organi od proizvajalca zahtevajo, naj sklop podatkov dopolni. Pristojni organi so odgovorni za zagotovitev, da so ob registraciji prisotni vsi ustrezni podatki in da te podatke do roka, določenega v oddelku 2.4., posredujejo Komisiji in Evropski agenciji za okolje (EEA). Za vozila, za katera se uporablja nacionalna homologacija za majhne serije ali individualna homologacija, se zahteva samo število registracij; ostale informacije se lahko predložijo prostovoljno.

Ker so države članice skladno s členom 4 Uredbe (EU) št. 1014/2010 in Uredbo (EU) št. 293/2012 odgovorne za hranjenje, zbiranje, nadzor, preverjanje in prenos podatkov o spremljanju, se pričakuje, da bodo nacionalni organi s primerno skrbnostjo zagotovili čim večjo točnost podatkov, posredovanih Komisiji.

Z uvedbo WLTP se pojavljajo nove zahteve po podatkih. Zaradi zahtevanih obsežnih prilagoditev sistemov registracije vozil in spremljanja CO2 lahko države članice leta 2017 postopno uvedejo nove parametre spremljanja, popoln nov sklop podatkov pa bo obvezen od leta 2018. Podatki za leto 2017, ki jih je treba posredovati leta 2018, bi morali vključevati vsaj podatke, potrebne za zagotavljanje skladnosti s cilji in preprečevanje zlorab postopka korelacije. Zahteve glede podatkov bodo uvedene postopno na naslednji način in bodo obvezne od leta 2017 oziroma 2018:

— od leta 2017, tj. v sklopu podatkov, ki jih je treba posredovati leta 2018, bodo obvezne naslednje dodatne zahteve glede podatkov: — faktor preverjanja (če je na voljo (15)); — faktor odstopanja De (če je na voljo (16));

— od leta 2018, tj. v sklopu podatkov, ki jih je treba posredovati leta 2019, bodo obvezne naslednje dodatne zahteve glede podatkov: — specifične emisije CO2 (WLTP); — skupni prihranki emisij CO2 zaradi ekoloških inovacij na podlagi WLTP; — identifikacijska številka vozila; — preskusna masa na podlagi WLTP; — kategorija registriranega vozila (17); — identifikacijska številka družine vozil.

3. PRENOS PODATKOV

Da se zagotovi pravočasna in učinkovita komunikacija med pristojnimi organi, proizvajalci in Komisijo, je priporočljivo, da pristojni organi, imenovani v skladu s členom 8(7) Uredbe (ES) št. 443/2009 (18) in odgovorni za prenos podatkov, imenujejo vsaj dva uradnika, ki bosta kontaktni osebi, ter Komisijo obvestijo o njunih imenih in kontaktnih podatkih. Uradniki bi se morali registrirati v osrednjo zbirko podatkov Evropskega okoljskega informacijskega in opazovalnega omrežja (Eionet) Evropske agencije za okolje (19).

V skladu s členom 2 Uredbe (EU) št. 1014/2010 mora država članica Komisijo obvestiti o prenosu podatkov v osrednjo zbirko podatkov. V ta namen se državi članici priporoča, naj pošlje elektronsko pošto v namenski poštni predal Komisije EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu, kopijo pa v namenski poštni predal Evropske agencije za okolje CO2-monitoring@eea.europa.eu. Podatki bodo shranjeni v zbirki podatkov, ki jo bo za Komisijo upravljala Evropska agencija za okolje. Začasni in končni sklopi podatkov, kot se sporočijo proizvajalcem, bodo dostopni za javnost prek interneta.

Države članice morajo celotni sklop podatkov potrditi in poslati do 28. februarja vsakega koledarskega leta v skladu s členom 8(2) Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011.

3.1 Oblika

Za prenos podatkov bi se morali uporabiti dve ločeni datoteki XML, in sicer ena za zbirne podatke ter druga za podrobne podatke, kot je določeno v Prilogi II k Uredbi Komisije (ES) št. 443/2009 in Uredbi (EU) št. 510/2011. Dodatni podrobnejši opis datotek XML bo naveden v smernicah, ki bodo objavljene na spletni strani CIRCABC (20).

3.2 Preverjanje

Vsaka država članica lahko neodvisno preveri podatke in zapis v kodi XML. Vendar bo na spletišču CIRCABC (21) objavljena predstavitev v obliki besedilne datoteke, državam članicam pa se zelo priporoča, naj jo uporabijo za zagotovitev kakovosti, preden pošljejo podatke za ustrezno leto poročanja.

4. METODOLOGIJA IZRAČUNA

Izračun uspešnosti proizvajalcev je opisan spodaj, posebna pozornost pa je posvečena letu 2020, ko bodo veljali določba o postopnem uvajanju in shema olajšav (za avtomobile) ter prihranki zaradi ekoloških inovacij (za avtomobile in dostavna vozila). Čeprav se metodologija izračuna posebej sklicuje na določbe Uredbe (ES) št. 443/2009 za nove osebne avtomobile, bi bilo treba enak pristop na podlagi Uredbe (EU) št. 510/2011 uporabiti za nova lahka gospodarska vozila ob upoštevanju posebnih določb, ki so v njej določene. Konkreten primer uporabe metodologije je na voljo v Prilogi.

4.1. Povprečne specifične emisije

Da se za izračun povprečnih specifičnih emisij CO2 za proizvajalce v letu 2020, vključno s proizvajalci iz člena 11(1) in člena 11(4) Uredbe (ES) št. 443/2009, upošteva odstotek postopnega uvajanja (95 %) iz člena 4 navedene uredbe, je treba vozila izbrati v skladu z njihovimi specifičnimi emisijami CO2. Za izračun povprečnih specifičnih emisij bo izbranih samo 95 % novo registriranih vozil, in sicer tistih z najnižjimi emisijami.

Specifične emisije CO2 bi po potrebi morale biti emisije, zmanjšane za prihranke zaradi ekoloških inovacij, ki jih potrdi Komisija v skladu s členom 12 in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 725/2011 (22). Skladno s členom 12(1) je lahko skupni prispevek prihrankov zaradi ekoloških inovacij k zmanjšanju povprečnih specifičnih emisij posameznega proizvajalca vsako leto največ 7 g CO2/km. Morebitni prihranki zaradi ekoloških inovacij, ki presegajo to zgornjo mejo, se ne bodo upoštevali.

Pri izračunu povprečnih specifičnih emisij CO2 posameznega proizvajalca v obdobju od leta 2020 do leta 2022 bi bilo treba upoštevati vozila, ki spadajo v kategorijo iz člena 5a Uredbe (ES) št. 443/2009, pri čemer velja zgornja meja 7,5 g CO2/km za celotno obdobje za posameznega proizvajalca.

Pri določanju specifičnih emisij za namene izračuna povprečnih specifičnih emisij CO2 za posameznega proizvajalca bo Komisija uporabila ustrezne določbe Uredbe (ES) št. 443/2009 v naslednjem zaporedju:

Izbor vozil za izračun povprečnih specifičnih emisij CO2 (glede na določbo o postopnem uvajanju leta 2020)

(a) Člen 12: prihranki zaradi ekoloških inovacij, navedeni v certifikatih o skladnosti, se v skladu z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 725/2011 odštejejo od specifičnih emisij.

(b) Člen 4: registracije novih osebnih avtomobilov se glede na njihove emisije CO2, kot je določeno v točki (a), razvrstijo v naraščajočem vrstnem redu, v izračun povprečnih specifičnih emisij CO2 pa se vključi 95 % vseh registriranih vozil z najnižjimi emisijami.

Izračun povprečnih specifičnih emisij CO2

(c) Člen 4: povprečne specifične emisije CO2 za vsa izbrana vozila se izračunajo v skladu s točko (b) brez upoštevanja določb o olajšavah iz člena 5a ali ekoloških inovacijah iz člena 12.

(d) Člen 5a: za koledarska leta 2020, 2021 in 2022 in za avtomobile s specifičnimi emisijami CO2 manj kot 50 CO2/km na podlagi izmerjenih vrednosti CO2 iz NEDC se specifične emisije CO2 pomnožijo z ustreznim faktorjem iz člena 5a Uredbe (ES) št. 443/2009.

(e) Člen 5a: za koledarska leta 2020, 2021 in 2022 in za avtomobile s specifičnimi emisijami CO2 manj kot 50 g/km se prihranki emisij CO2 zaradi ekoloških inovacij pomnožijo z ustreznim faktorjem iz člena 5a;

(f) Člen 12(1): prihranki zaradi ekoloških inovacij se določijo z naslednjo formulo: pri čemer eii pomeni prihranke zaradi ekoloških inovacij iz vsake registracije (za vozila, ki niso opremljena z ekološkimi inovacijami, bi se moralo šteti, da so njihovi prihranki enaki 0 g CO2/km); rsc, i je število registracij, po potrebi pomnoženo s faktorjem olajšav iz člena 5a; N je število registracij, izbranih v skladu s točko (b), za katere je odgovoren proizvajalec. Če prihranki zaradi ekoloških inovacij presegajo 7 g CO2/km, morajo biti prihranki omejeni na to vrednost, kot določa člen 12(1).

(g) Člen 5a: prihranki zaradi olajšav se določijo z naslednjo formulo: pri čemer CO2,∅ pomeni povprečne emisije CO2 za vsa izbrana vozila brez upoštevanja ekoloških inovacij in olajšav, izračunanih v skladu s točko (c); ei so specifične emisije CO2; rsc,i je število registracij, po potrebi pomnoženo s faktorjem olajšav iz člena 5a; N je število registracij, izbranih v skladu s točko (b), za katere je odgovoren proizvajalec. Če prihranki zaradi olajšav presegajo zgornjo mejo 7,5 g CO2/km iz drugega odstavka člena 5a, morajo biti prihranki omejeni na to vrednost. Če so prihranki zaradi olajšav v enem letu nižji od 7,5 g CO2/km, se preostala zgornja meja olajšave upošteva v naslednjih letih.

(h) Povprečne specifične emisije CO2 se izračunajo ob upoštevanju točk (c), (f) in (g).

4.2 Cilj specifičnih emisij

Pri izračunu povprečne mase za namen določitve cilja specifičnih emisij z uporabo formule iz Priloge I za proizvajalce bo Komisija upoštevala maso vseh vozil in ne bo uporabila določb iz členov 4 in 5 Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011 o postopnem uvajanju in olajšavah.

Proizvajalec, ki je skupaj z vsemi svojimi povezanimi podjetji odgovoren za manj kot 1 000 novih registracij v Uniji, je lahko izvzet iz izpolnjevanja cilja specifičnih emisij v skladu s členom 2(4) Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) 510/2011. Merila, po katerih podjetje velja za povezano podjetje v tem smislu, so določena v členu 3(2) navedenih uredb. Vendar če se je proizvajalec prijavil in mu je bilo odstopanje od cilja odobreno po 8. aprilu 2014 v skladu s členom 11 Uredbe (ES) št. 443/2009 ali po 1. marcu 2014 v skladu s členom 11 Uredbe (EU) št. 510/2011, mora izpolniti obveznost tega odstopanja od cilja, neodvisno od tega, ali je število novo registriranih vozil v Uniji, za katere je proizvajalec odgovoren, nižje od 1 000.

5. ZDRUŽEVANJE

5.1 Združenja

Skladno s členom 7 Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011 se lahko proizvajalci združujejo. V odstavkih 5 in 6 člena 7 sta določeni dve vrsti združevanj. Člen 7(5) se nanaša na oprta združenja, v katera se lahko vključijo proizvajalci, ki niso povezana podjetja. Ta združenja so odprta za vse proizvajalce, ki se jim želijo priključiti, če so izpolnjeni pogoji iz člena 7(5).

Združenja proizvajalcev, ki pripadajo skupini povezanih podjetij, se lahko štejejo za zaprta združenja in torej spadajo v člen 7(6).

Proizvajalci, ki se želijo združevati, morajo v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011 dokazati, da izpolnjujejo pogoje za oblikovanje zaprtega združenja in morajo ustrezno podporno informacijo skupaj z izpolnjeno izjavo o združitvi posredovati v namenski poštni predal Komisije EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu.

Komisija bo leto, v katerem je bilo poslano uradno obvestilo o združevanju, štela za prvo leto uporabe združevanja. Če se proizvajalci odločijo razpustiti združenje pred datumom, navedenim v uradnem obvestilu, ali če kateri koli od pogojev za združevanje iz člena 7 ni več izpolnjen, je treba Komisijo uradno obvestiti, združenje pa bo z naslednjim koledarskim letom prenehalo obstajati.

5.2 Učinkovitost združenja

Proizvajalci se skladno s členom 7(1) lahko združujejo „za namene doseganja svojih obveznosti iz člena 4“, proizvajalci združenja pa „se zaradi izpolnjevanja obveznosti iz člena 4 obravnavajo kot en proizvajalec“ v skladu s členom 7(7) Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011. Za izračun učinkovitosti združenja se torej združenje obravnava kot en proizvajalec. Izbor vozil na podlagi določbe o postopnem uvajanju ter izračun povprečnih specifičnih emisij CO2 in cilja specifičnih emisij bosta potekala po istem vrstnem redu, kot je predstavljen v oddelku 4.

V primeru sprememb obstoječih združenj v obdobju od leta 2020 do leta 2022 se bodo prihranki zaradi olajšav, od katerih so člani združenj imeli koristi v preteklih združenjih, upoštevali pri določitvi preostale zgornje meje olajšave za združenja v naslednjih letih.

6. PREHOD Z NOVEGA EVROPSKEGA VOZNEGA CIKLA (NEDC) NA GLOBALNO USKLAJENI PRESKUSNI POSTOPEK ZA LAHKA VOZILA (WLTP)

Uredba (ES) št. 443/2009 in Uredba (EU) št. 510/2011 temeljita na emisijah, izmerjenih na podlagi novega evropskega voznega cikla (NEDC). Zaradi uvedbe globalno usklajenega preskusnega postopka za lahka vozila (WLTP) je treba navedeni uredbi uskladiti z WLTP, hkrati pa zagotoviti, da strogost zahtev za zmanjšanje emisij ostaja primerljiva s tistimi, ki so določene glede na emisije, izmerjene na podlagi NEDC. Ta oddelek določa, kako se cilj specifičnih emisij in zgornja meja olajšave (za avtomobile) pretvorita v vrednosti WLTP in kako se prihranki zaradi ekoloških inovacij prilagodijo na vrednosti WLTP.

6.1 Izbor emisij CO2

Za podatke o spremljanju za koledarska leta od leta 2017 do vključno leta 2020 se povprečne specifične emisije proizvajalca izračunajo na podlagi vrednosti emisij CO2 iz NEDC, da se določi skladnost proizvajalca z njegovim ciljem specifičnih emisij. S 1. januarjem 2021 se bodo morale povprečne specifične emisije izračunati na podlagi vrednosti emisij CO2 iz WLTP, da se določi skladnost proizvajalca z njegovim ciljem specifičnih emisij. Za koledarski leti 2019 in 2020 se povprečne specifične emisije na podlagi vrednosti CO2 iz WLTP izračunajo za vsakega proizvajalca samo v informativne namene.

6.2 Pretvorba cilja specifičnih emisij

Cilj specifičnih emisij proizvajalca bo določen na podlagi merjenj emisij iz WLTP od leta 2021. Za določitev tega cilja bo narejena primerjava med skladnostjo proizvajalca z njegovim ciljem na podlagi NEDC v letu 2020 in njegovimi povprečnimi emisijami iz WLTP v navedenem letu. Te povprečne emisije na podlagi WLTP bodo uporabljene kot referenčna vrednost, ki jo je treba bodisi povečati ali zmanjšati za določitev referenčnega cilja na podlagi WLTP, npr. če so povprečne emisije proizvajalca na podlagi NEDC nižje od njegovega cilja na podlagi NEDC v letu 2020, bo referenčni cilj na podlagi WLTP višji od referenčne vrednosti, če pa proizvajalec preseže svoj cilj na podlagi NEDC, se referenčna vrednost zmanjša, tj. bo nov referenčni cilj na podlagi WLTP nižji od referenčne vrednosti. Da bi zagotovili, da cilji specifičnih emisij na podlagi WLTP ostanejo primerljivi v daljšem časovnem obdobju, se bodo upoštevale tudi letne spremembe v povprečni masi voznega parka proizvajalca.

Formule za izračun referenčnega cilja na podlagi WLTP in nadaljnji cilji specifičnih emisij so določeni v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 443/2009, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. […/…] (23), in Uredbi (EU) št. 510/2011, kakor je bila spremenjena z Delegirano uredbo Komisije (EU) št. […/…] (24).

6.3 Pretvorba zgornje meje olajšave

Olajšave, tj. spodbujanje ugodnosti za vozila z nizkimi emisijami, tako da se za določitev povprečnih specifičnih emisij proizvajalca štejejo za več kot eno vozilo, bodo na voljo v letih od 2020 do 2022, kot določa člen 5a Uredbe (ES) št. 443/2009. Leta 2020 bodo za uvedbo tega načina potrebne samo vrednosti emisij CO2 na podlagi NEDC, da pa bi lahko imeli proizvajalci koristi od olajšav tudi v letih 2021 in 2022, bodo morali zagotoviti, da bodo vozila, ki bodo registrirana v navedenih letih, v svojih certifikatih o skladnosti imela zabeležene vrednosti emisij CO2 tako na podlagi NEDC kot WLTP.

Za leti 2021 in 2022 to pomeni naslednje:

— vrednost emisij CO2 na podlagi NEDC bo potrebna za določitev, ali je vozilo upravičeno do olajšav, tj. emisije na podlagi NEDC morajo biti pri vozilu, upravičenem do olajšav, nižje od 50 g CO2/km;

— vrednost emisij CO2 na podlagi WLTP bo potrebna za izračun učinka olajšav za namen določitve povprečnih specifičnih emisij proizvajalca v letih 2021 in 2022.

Člen 5a Uredbe (ES) št. 443/2009 prav tako omejuje zgornjo mejo olajšav, ki se lahko uporabljajo v obdobju od 2020 do 2022, na 7,5 g CO2/km. Verjetno bo lahko del zgornje meje uporabljen leta 2020, tj. pod pogoji iz NEDC, preostanek pa bi moral biti na voljo za leti 2021 in 2022. Člen 5 Izvedbene Uredbe (EU) 2017/1153 določa metodologijo za ponoven izračun preostale zgornje meje emisij CO2 na podlagi WLTP v letih 2021 in 2022. Preostala zgornja meja se bo nato uporabila za izračun, opredeljen v točki (g) oddelka 4.1 tega obvestila.

6.4 Prilagoditev prihrankov CO2 zaradi ekoloških inovacij

Skladno s členom 6 Izvedbene uredbe (EU) 2017/1153 (osebni avtomobili) in členom 5 Izvedbene Uredbe (EU) 2017/1152 (lahka gospodarska vozila) se bodo po 1. januarju 2021 za izračun povprečnih specifičnih emisij proizvajalca upoštevali samo prihranki CO2 zaradi ekoloških inovacij v smislu člena 12 Uredbe (ES) št. 443/2009 in Uredbe (EU) št. 510/2011, ki niso zajeti v WLTP. Za koledarska leta 2021, 2022 in 2023 bodo prihranki zaradi ekoloških inovacij, kot so izračunani na podlagi točke (f) oddelka 4.1 tega obvestila, prilagojeni v skladu s členom 6 Izvedbene Uredbe (EU) 2017/1153 (osebni avtomobili) in členom 5 Izvedbene uredbe (EU) 2017/1152 (lahka gospodarska vozila). Od koledarskega leta 2024 se bodo prihranki zaradi ekoloških inovacij upoštevali pri izračunu povprečnih specifičnih emisij brez prilagoditve.

6.5 Določitev in popravki vrednosti CO2 na podlagi NEDC za izračun povprečnih specifičnih emisij

Korelacijski postopki, določeni v Izvedbeni uredbi (EU) 2017/1153 (osebni avtomobili) in Izvedbeni uredbi (EU) 2017/1152 (lahka gospodarska vozila) (v nadaljnjem besedilu: korelacijski uredbi), vključujejo uporabo orodja za simulacijo vozil (v nadaljnjem besedilu: korelacijsko orodje) namesto fizičnega preskušanja vozila. Obstaja tveganje, da bi s korelacijskim orodjem pridobili nerealno nizke vrednosti emisij CO2. Uredbi zato določata mehanizem popravkov, s katerim se prepreči zloraba takih primerov.

Skladno s točko 3.2.8 Priloge I h korelacijskima uredbama homologacijski organ/tehnična služba v posebnih primerih določi faktor odstopanja (De) in faktor preverjanja ter ju vnese v certifikat o homologaciji (glej dodatek k dopolnilu k certifikatu o homologaciji, določen v Dodatku 4 k Prilogi I k uredbi o WLTP), proizvajalec pa ju zabeleži v vnos 49 certifikata o skladnosti.

Države članice morajo od leta 2017 spremljati faktor odstopanja in faktor preverjanja.

Faktor odstopanja se določi in zabeleži v naslednjih primerih:

— fizični preskus vozila se opravi na podlagi naključnega izbora v skladu s točko 3.2.6 Priloge I h korelacijskima uredbama (naključni izbor izhaja iz rezultatov korelacijskega orodja);

— fizični preskus vozila se opravi na posebno zahtevo homologacijskega organa v skladu s točko 3.2.7 Priloge I h korelacijskima uredbama.

Faktor preverjanja se določi in zabeleži v naslednjem primeru:

— odstopanje pri vhodnih podatkih se ugotovi in potrdi po preverjanju, ki ga opravi homologacijski organ kot rezultat fizičnega preskusa vozila (točka 3.2.8).

V vseh ostalih primerih je treba ustrezne vnose za faktor odstopanja in faktor preverjanja v certifikatu o homologaciji in certifikatu o skladnosti pustiti prazne.

Če faktor odstopanja presega 0,04 ali če je faktor preverjanja enak 1, se povprečne specifične emisije zadevnega proizvajalca popravijo v skladu s členom 7 korelacijskih uredb.

Ko se vhodni podatki preverijo in potrdijo kot veljavni ali če je odstopanje pri vhodnih podatkih na škodo proizvajalca, se faktor preverjanja določi na vrednost 0.

(1) Uredba (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o določitvi standardov emisijskih vrednosti za nove osebne avtomobile kot del celostnega pristopa Skupnosti za zmanjšanje emisij CO2 iz lahkih tovornih vozil (UL L 140, 5.6.2009, str. 1).

(2) Uredba (EU) št. 510/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011 o določitvi standardov emisijskih vrednosti za nova lahka gospodarska vozila kot del celostnega pristopa Unije za zmanjšanje emisij CO2 iz lahkih tovornih vozil (UL L 145, 31.5.2011, str. 1).

(3) Uredba Komisije (EU) št. 1014/2010 z dne 10. novembra 2010 o spremljanju in nadzorovanju ter posredovanju podatkov o registraciji novih osebnih avtomobilov v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 293, 11.11.2010, str. 15).

(4) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 293/2012 z dne 3. aprila 2012 o spremljanju in nadzorovanju ter posredovanju podatkov o registraciji novih lahkih gospodarskih vozil v skladu z Uredbo (EU) št. 510/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 98, 4.4.2012, str. 1).

(5) Sporočilo Komisije o spremljanju in nadzorovanju ter posredovanju podatkov o registraciji novih osebnih avtomobilov, COM(2010) 657 final.

(6) Uredba (EU) št. 333/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o spremembi Uredbe (ES) št. 443/2009 zaradi opredelitve načinov za doseganje cilja za leto 2020 glede zmanjšanja emisij CO2 iz novih osebnih avtomobilov (UL L 103, 5.4.2014, str. 15).

(7) Uredba (EU) št. 253/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 510/2011 zaradi opredelitve načinov za doseganje cilja za leto 2020 glede zmanjšanja emisij CO2 iz novih lahkih gospodarskih vozil (UL L 84, 20.3.2014, str. 38).

(8) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/1153 z dne 2. junija 2017 o opredelitvi metodologije za določitev korelacijskih parametrov, potrebnih za odraz spremembe v regulativnem preskusnem postopku, in spremembi Uredbe (EU) št. 1014/2010 (UL L 175, 7.7.2017, str. 679).

(9) Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/1152 z dne 2. junija 2017 o opredelitvi metodologije za določitev korelacijskih parametrov, potrebnih za odraz spremembe v regulativnem preskusnem postopku, in spremembi Uredbe (EU) št. 293/2012 (UL L 175, 7.7.2017, str. 644).

(10) Uredba Komisije (EU) 2017/1151 z dne 1. junija 2017 o dopolnitvi Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil, o spremembi Direktive 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Komisije (ES) št. 692/2008 in Uredbe Komisije (EU) št. 1230/2012 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 692/2008 (UL L 175, 7.7.2017, str. 1).

(11) Uredba Komisije (ES) št. 692/2008 z dne 18. julija 2008 o izvajanju in spremembi Uredbe (ES) št. 715/2007 Evropskega parlamenta in Sveta o homologaciji motornih vozil glede na emisije iz lahkih potniških in gospodarskih vozil (Euro 5 in Euro 6) in o dostopu do informacij o popravilu in vzdrževanju vozil (UL L 199, 28.7.2008, str. 1).

(12) COM(2016) 501 final.

(13) Vnos 0.5 v certifikat o skladnosti; člen 3(1)(c) Uredbe (ES) št. 443/2009/ES in člen 3(1)(f) Uredbe (EU) št. 510/2011: „proizvajalec pomeni fizično ali pravno osebo, ki je homologacijskemu organu odgovorna za vse vidike postopka ES-homologacije v skladu z Direktivo 2007/46/ES in za zagotovitev skladnosti proizvodnje“.

(14) https://circabc.europa.eu/sd/a/00e8fe6c-3ad8-4e9f-9a39-437501f609a4/Manufacturer_list.xls.

(15) Ta podatkovni parameter ni na voljo za vsa vozila, za več podrobnosti glejte oddelek 6.5 tega obvestila.

(16) COM(2016) 501 final.

(17) Za avtomobile bo obvezna od leta 2018 dalje, za dostavna vozila pa je že obvezna.

(18) Člen 8(8) Uredbe (EU) št. 510/2011 določa, da je za zbiranje in posredovanje podatkov o spremljanju za lahka gospodarska vozila odgovoren isti pristojni organ.

(19) http://cdr.eionet.europa.eu/.

(20) http://circa.europa.eu/Members/irc/env/gge_ldv/library.

(21) http://circa.europa.eu/Members/irc/env/gge_ldv/library.

(22) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 725/2011 z dne 25. julija 2011 o uvedbi postopka za odobritev in certificiranje inovativnih tehnologij za zmanjšanje emisij CO2 iz osebnih vozil v skladu z Uredbo (ES) št. 443/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, besedilo velja za EGP (UL L 194, 26.7.2011, str. 19).

(23) Še ni objavljeno v Uradnem listu.

(24) Še ni objavljeno v Uradnem listu.