2009
KOMISIJINO UPRAVLJANJE 
VKLJUČENOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV  V RAZVOJNO 
SODELOVANJE ES EVROPSKO 
RAČUNSKO SODIŠČE
Posebno poročilo  št. 4
SL
ISSN 1831-094X

KOMISIJINO UPRAVLJANJE 
VKLJUČENOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV V RAZVOJNO SODELOVANJE ES Posebno poročilo št. 4   2009
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE(Na podlagi drugega pododstavka člena 248(4) ES)
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES2
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUKSEMBURG 
Tel. +352 4398-45410
Faks +352 4398-46430
E-naslov: euraud@eca.europa.eu
Spletni naslov: http://www.eca.europa.eu
Posebno poročilo št. 4   2009
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Kataloški podatki so navedeni na koncu te publikacije.Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2009ISBN 978-92-9207-285-8
© Evropski skupnosti, 2009
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Printed in Belgium
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES3
KAZALO
Odstavki
 SEZNAM KRATIC
I–VII  POVZETEK
1–12  UVOD
1–4  OKVIR REVIZIJE
5–6  POMEN ZA PRORAČUN
7–9  PRAVNI OKVIR
10–12  GLAVNI DOKUMENTI
10 EVROPSKO SOGLASJE O RAZVOJU11–12 SPOROČILA IN SMERNICE
13–17  OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP
18–83  OPAŽANJA
18–35   ALI KOMISIJA USTREZNO ZAGOTAVLJA, DA SO NEDRŽAVNI AKTERJI USPEŠNO VKLJUČENI 
V PROCES RAZVOJNEGA SODELOVANJA?
20–29 PRIPRAVA DRŽAVNIH STRATEŠKIH DOKUMENTOV
30–35 TEMATSKI PROGRAM O NEDRŽAVNIH AKTERJIH IN LOKALNIH ORGANIH OBLASTI V RAZVOJNEM PROCESU
36–68   ALI UPRAVLJAVSKI SISTEMI KOMISIJE UČINKOVITO ZAGOTAVLJAJO, DA SO DEJAVNOSTI, 
KI JIH IZVAJAJO NEDRŽAVNI AKTERJI, RELEVANTNE IN DA JE ZANJE VERJETNO, DA BODO DOSEGLE REZULTATE?
37–41 IZBIRNI POSTOPKI
42–50 KONTROLNI IN NADZORNI POSTOPKI
51–62 SPREMLJANJE, VKLJUČNO Z ORODJI IN OCENAMI USPEŠNOSTI DEJAVNOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV
63–68 OBETI ZA TRAJNOST
69–83  ALI KOMISIJA NEDRŽAVNIM AKTERJEM USTREZNO ZAGOTAVLJA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI?
70–74 STRATEGIJA ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV
75–83 PROGRAMI ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV
84–92  ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
 PRILOGA I –  ZNESKI, DOLOČENI V POGODBAH Z NEDRŽAVNIMI AKTERJI
 PRILOGA II –  GLAVNE DOLOČBE O NEDRŽAVNIH AKTERJIH (NOSILCIH) IZ SPORAZUMA IZ COTONOUJA
 PRILOGA III –  SEZNAM PREGLEDANIH PROGRAMOV, PROJEKTOV IN LOKALNIH RAZPISOV ZA ZBIRANJE PREDLOGOV
 PRILOGA IV –  AKTERJI RAZVOJNEGA SODELOVANJA, OBISKANI NA KRAJU SAMEM
 ODGOVORI KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES5
SEZNAM KRATIC
AKP:  Afriške, karibske in pacifiške države (skupina držav)
Concord:  Evropska konfederacija nevladnih organizacij za pomoč in razvoj
CRIS:  skupni informacijski sistem RELEX (računalniška aplikacija)
ES: Evropska skupnost
ERS:  Evropski razvojni sklad
EIDHR:  Evropska pobuda za demokracijo in človekove pravice
ENPI:  Evropski instrument sosedstva in partnerstva
EU: Evropska unija
EuropeAid:  Urad Evropske komisije za sodelovanje
Logframe:  logični okvir projektov ( logical framework matrix )
NVO:  nevladna organizacija
PADOR:  spletno prijavljanje podatkov morebitnih prosilcev (računalniška aplikacija)
RELEX:  Generalni direktorat za zunanje odnose
Južni nedržavni akterji:  Nedržavni akterji iz držav upravičenk (jug)
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES6
POVZETEK
I.
Izraz „nedržavni akterji“, kot se uporablja  
v tem poročilu, pokriva vse vidike družbe,  
ki niso del zasebnega sektorja ali države,  
vključno z nevladnimi organizacijami1. Spo-
razum iz Cotonouja s skupino držav AKP in 
zakonodaja EU za takšne nedržavne akterje predvidevata številne vloge v razvojnem  
sodelovanju, zlasti udeležbo v političnem  
dialogu ter izvajanje projektov. Za pomoč  
nedržavnim akterjem pri opravljanju teh  vlog je predvidena podpora za razvoj zmo-gljivosti. Sredstva EU, neposredno dodeljena 
nedržavnim akterjem, so leta 2007 znašala  približno 915 milijonov EUR, kar je 10 % vse pomoči državam v razvoju (splošni proračun in ERS).
II.
Sodišče je pri reviziji obravnavalo dve glavni 
vlogi nedržavnih akterjev in zastavilo vpra-
šanje, ali Komisija:
ustrezno zagotavlja, da se nedržavni   –
akterji uspešno udeležujejo procesa  
razvojnega sodelovanja;
ima učinkovite upravljavske sisteme,   –
ki zagotavljajo, da so dejavnosti, ki jih  
izvajajo nedržavni akterji, relevantne in 
je zanje verjetno, da bodo dosegle načr-tovane rezultate;
nedržavnim akterjem ustrezno zagota- –
vlja razvoj zmogljivosti.
1 Opredelitev nevladnih organizacij v Sporazumu iz 
Cotonouja zajema tudi zasebni sektor, vendar je v tem 
poročilu uporabljena opredelitev, kot velja za Instrument za razvojno sodelovanje (Uredba (ES) št. 1905/2006 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 
o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega 
sodelovanja (UL L 378, 27.12.2006, str. 41)), ki izključuje 
pridobitne organizacije. V členu 24(2) Uredbe je naveden 
podrobnejši seznam vrst organizacij. Čeprav obstaja 
očitno širše soglasje o tipičnih značilnostih NVO, ni enotne opredelitve (Združeni narodi in Svetovna banka so objavili 
delovni opredelitvi), ta pa za izvedbo te revizije tudi ni bila 
potrebna, saj je na področju razvoja pripravneje uporabiti 
širši koncept „nedržavnih akterjev“ (ki je enak civilni 
družbi kot celoti). 
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES7
III.
Sodišče je ugotovilo, da je kljub poskusom 
Komisije za vključitev nedržavnih akterjev  
v proces razvojnega sodelovanja vključe-
nost teh nosilcev omejena in ne dosega  
trajnostnega in strukturiranega dialoga, ki 
ga predvidevajo zakonodaja EU in smernice Komisije same (glej odstavke 18 do 35).
IV.
Upravljavski sistemi Komisije običajno  zagotavljajo, da so projekti, ki jih izvajajo  
nedržavni akterji, relevantni in bodo ver-jetno dosegli načrtovane rezultate. Vendar postopek razpisa za zbiranje predlogov ne zagotavlja vedno pravočasnega dokončanja zasnove projektov, smernic za nedržavne  akterje o praktični uporabi finančnih pravil je premalo, razlaga in uporaba postopkov  pa sta nedosledni. Spremljanje ni zadostno, možnosti za trajnost pa so majhne tudi zaradi kratkega trajanja projektov (glej odstavke 36 do 68).
V.
Programi za razvoj zmogljivosti se razvijajo in so del strategije v večini držav AKP, kjer se v skladu s Sporazumom iz Cotonouja izvajajo 
v sodelovanju s partnerskimi vladami. Ven-
dar se ta pristop močno razlikuje od pristopa 
v državah upravičenkah v Aziji in Latinski  Ameriki, za katere strategije še niso bile raz-
vite (glej odstavke 69 do 74).
VI.
Ugotovljeno je bilo, da je bil prvi krog pro-gramov za razvoj zmogljivosti zelo relevan-
ten za potrebe nedržavnih akterjev v državah upravičenkah. Vendar pa ti programi niso  
v celoti izkoristili svojega potenciala, zlasti zato, ker so upravljavski postopki povzročali zamude, ki so poslabšale možnosti za uspe-šnost in trajnost. Programi se soočajo tudi z notranjim protislovjem, saj naj bi razvoj  zmogljivosti tistih nedržavnih akterjev, ki to 
najbolj potrebujejo, podpirali s postopkom 
(postopek razpisov za zbiranje predlogov), ki je zasnovan tako, da se pri njem izbe-rejo najuspešnejši nedržavni akterji (glej  
odstavke 75 do 83).POVZETEK
VII.
Glavna priporočila v poročilu so, naj  Komisija:
okrepi in zagotovi več smernic o svo- –
jih postopkih za vključevanje nedr-
žavnih akterjev v proces razvojnega  sodelovanja;
nadaljuje z ukrepi, ki jih že izvaja za   –
izboljšanje postopka razpisov za zbira-nje predlogov;
okrepi ciljno usmerjenost spremljanja in  –
podpore delegacij;
zagotovi dovolj smernic o kazalnikih   –
uspešnosti tako uslužbencem delegacij 
kot nedržavnih akterjev;
razmisli o tem, da bi zaradi izboljšanja   –
trajnosti pri delu z nedržavnimi akterji  
uporabila mešanico instrumentov (in ne 
le projektov);
razvije strategijo za razvoj zmogljivosti  –
nedržavnih akterjev v azijskih in latin-
skoameriških državah ter ponovno pre-
uči razliko v pristopih, kot se uporabljata 
v državah AKP ter v azijskih in latinsko-
ameriških državah;
preuči dodatne načine za doseganje   –
ciljev politike razvoja zmogljivosti, kot 
so uporaba sporazumov o partnerstvu,  
financiranja več donatorjev ter kaska-
dnih donacij, da bi v večji meri dosegla 
organizacije na lokalni ravni.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES8
UVOD
OKVIR REVIZIJE
 1.  Pristop EU k razvojnemu sodelovanju, ki odraža razvoj mednarodnega 
soglasja, je v zadnjem desetletju doživel niz sprememb tako na ravni 
politke kot pri financiranju. V politiki ES zdaj v različni meri sodelujejo 
številni partnerji, katerih značilnosti in vloge se postopoma razvijajo. 
Komisija čedalje bolj deluje v partnerstvu s širokim razponom orga-
nov, ki vključujejo ali zastopajo tudi nedržavne akterje.
 2.  Izraz nedržavni akterji pokriva vse vidike družbe, ki niso del zasebnega 
sektorja ali države. Na področju razvojnega sodelovanja nedržavni  
akterji vključujejo nevladne organizacije in organizacije na ravni  
lokalnih skupnosti, kmečka združenja, poslovna ali poklicna zdru-ženja, okoljevarstvene skupine, univerze, sindikate, gospodarske  
zbornice ter fundacije in cerkve ali verske skupnosti. Izraz nedržavni 
akterji se pogosto uporablja kot sinonim za organizacije civilne  
družbe, v takem pomenu pa se uporablja tudi v tem poročilu (glej  
tudi sprotno opombo 1 v povzetku). Med nedržavnimi akterji so bile 
v preteklosti glavni partnerji EU nevladne organizacije, zlasti evrop-
ske
2. Toda zdaj se zelo poudarja vključevanje nedržavnih akterjev iz 
partnerskih držav ali držav upravičenk (pogosto imenovanih „južni 
nedržavni akterji“).
 3.  Nedržavni akterji opravljajo številne naloge na področju razvojnega 
sodelovanja EU kot celote, pri tem pa sta njihovi glavni vlogi:
politični dialog, ki obsega vse predstavniške, zagovorniške in nad- (a) 
zorniške naloge do vlad in donatorjev;
izvajanje razvojnih programov in projektov, ki koristijo neposre- (b) 
dno revnim.
 4.  Zakonodaja predvideva tri glavne načine sodelovanja Komisije z nedr-
žavnimi akterji: krepitev njihove vloge v političnem dialogu tako, da se jih vključi v razvojno sodelovanje; financiranje razvojnih progra-mov in projektov, ki jih izvajajo nedržavni akterji; in podporo razvoju zmogljivosti
3, zlasti za južne nedržavne akterje, da se jim omogoči  
opravljanje obeh vlog. V okviru procesa decentralizacije imajo dele-gacije Komisije zdaj vodilno vlogo v odnosih z nedržavnimi akterji in 
upravljajo okoli 80 % (po številu) zadevnih programov in projektov.2 Eden od glavnih razlogov za to 
je, da so imele evropske nevladne 
organizacije večje zmogljivosti 
za izpolnjevanje zahtev Komisije 
kakor nedržavni akterji iz držav 
upravičenk, ki jih je bilo takrat bolj malo in so bili šibki. 
3 Razvoj zmogljivosti je proces, 
s katerim ljudje in organizacije 
ustvarjajo in krepijo svoje 
zmožnosti za opravljanje nalog in 
doseganje izložkov, za določanje in reševanje problemov ter 
sprejemanje premišljenih odločitev 
v teku časa. 
1 000
800600400200
0
2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES9
4 Glej odstavek 52. 
5 To je razen humanitarne in 
nujne pomoči (glej odstavek 17) 
ter donacij mednarodnim 
organizacijam (ki lahko za izvajanje 
ukrepov nazadnje uporabljajo 
nevladne organizacije/nedržavne akterje). 
6 Tematski programi so posebne 
vsebine ali vrste razvojne 
dejavnosti, ki jih posebej določa zakonodaja in se programsko 
načrtujejo ločeno od geografskih 
programov. Mednje sodijo: 
človekov in družbeni razvoj, 
okolje in trajnostno upravljanje 
z naravnimi viri, vključno 
z energijo, nedržavni akterji in lokalni organi oblasti, varnost 
preskrbe s hrano ter migracije 
in azil. 
7 Geografski programi zajemajo 
sodelovanje pri razvojni 
dejavnosti s partnerskimi državami 
in regijami, določenimi na 
geografski podlagi. POMEN ZA PRORAČUN
 5.  Finančnim tokovom sredstev ES, usmerjenih prek nedržavnih akterjev, 
je težko slediti, saj Komisija nima izčrpnih podatkov4. Kljub temu so 
se v zadnjem desetletju razvojna sredstva, ki so bila dodeljena brez 
posrednikov neposredno nedržavnim akterjem5, postopoma pove-
čala in leta 2007 dosegla približno 10 % skupne pomoči iz splošnega 
proračuna in Evropskega razvojnega sklada (ERS) državam v razvoju (glej Diagram 1  in Prilogo I ).
 6.  ES je pomoč nedržavnim akterjem tradicionalno zagotavljala zlasti prek 
tematskih proračunskih vrstic6, v manjši meri pa tudi prek geograf-
skih proračunskih vrstic7 in ERS ( Priloga I ). Glavni vir financiranja  
je bil program „Sofinanciranje z nevladnimi organizacijami“ (takrat omejen na evropske nevladne organizacije), katerega sredstva so ob ustanovitvi leta 1976 znašala 2,5 milijona EUR, sredi devetdesetih  let prejšnjega stoletja so narasla na okoli 200 milijonov EUR na leto, leta 2007 pa so predstavljala 23 % vsega financiranja Komisije za  nedržavne akterje.
GIBANJE PLAČIL NEDRŽAVNIM AKTERJEM* 
V OBDOBJU 2000–2007DIAGRAM 1
* Poraba EU, namenjena neposredno razvojnim nedržavnim akterjem kot prvim prejemnikom plačila.
Vir: Službe Komisije.Letov milijonih EUR
Skupaj ERS Proračun
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES10
PRAVNI OKVIR
 7.  Komisija že vrsto let financira pobude evropskih nevladnih organizacij 
(v okviru postopkov sofinanciranja) ter uporablja nevladne organiza-
cije kot izvajalce pomoči EU. Z Uredbo Sveta (ES) št. 1658/988 so bila 
določena pravila o sofinanciranju ukrepov z evropskimi nevladnimi 
organizacijami na področjih v interesu držav v razvoju.
 8.  Kar zadeva skupino afriških, karibskih in pacifiških držav (AKP), je Spo-
razum iz Cotonouja, podpisan junija 2000, prinesel občuten preobrat v odnosih med EU in nedržavnimi akterji. Države AKP in Evropska  skupnost so se pravno zavezale, da bodo vključile nedržavne akterje v vse faze procesa sodelovanja (oblikovanje, izvajanje, pregled in  vrednotenje) ter zagotovile sredstva za krepitev zmogljivosti nedr-žavnih akterjev, da jim omogočijo novo vlogo partnerjev v razvojnem sodelovanju (glej Prilogo II ).
 9.  Glede drugih držav vsebujeta Instrument za razvojno sodelovanje9 in 
Evropski instrument sosedstva in partnerstva10, ki sta januarja 2007 
nadomestila obstoječe predpise, posebne določbe, ki urejajo vlogo 
nedržavnih akterjev v razvoju. Instrument za razvojno sodelovanje  
vsebuje tudi nov tematski program za nedržavne akterje in lokalne 
organe oblasti v razvoju, katerega glavni cilj je zagotoviti razvoj zmo-gljivosti (in ki nadomešča prejšnji program „Sofinanciranje z nevla-
dnimi organizacijami“, glej odstavek 6).8 UL L 213, 30.7.1998, str. 1. 
9 Uredba (ES) št. 1905/2006. 
10 Uredba (ES) št. 1638/2006 
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 
o splošnih določbah o ustanovitvi 
Evropskega instrumenta 
sosedstva in partnerstva 
(UL L 310, 9.11.2006, str. 1). 
„EVROPSKO SOGLASJE O RAZVOJU“ – UDELEŽBA CIVILNE DRUŽBE
„EU podpira množično udeležbo vseh zainteresiranih strani v razvoju države in spodbuja vse dele družbe k sodelova-
nju. Zlasti civilna družba, vključno z gospodarskimi in socialnimi partnerji, kot so sindikalne organizacije, organizacije 
delodajalcev in zasebni sektor, nevladne organizacije in drugi nevladni akterji držav partneric, imajo ključno vlogo pri 
spodbujanju demokracije, socialne pravičnosti in človekovih pravic. EU bo okrepila svojo podporo za povečanje zmo-
gljivosti nevladnih akterjev, da postane njihov glas v razvojnem procesu močnejši in da napreduje politični, socialni 
in gospodarski dialog. Obenem bo upoštevana pomembna vloga evropske civilne družbe; v ta namen bo EU posebej pozorna na izobraževanje o razvoju in osveščanje državljanov EU.“OKVIR 1
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES11
GLAVNI DOKUMENTI
EVROPSKO SOGLASJE O RAZVOJU
 10.  EU je decembra 2005 z „Evropskim soglasjem o razvoju“ sprejela poli-
tično deklaracijo na visoki ravni, ki priznava in krepi načelo udeležbe 
nedržavnih akterjev pri razvoju držav, ter se zavezala, da bo podpirala razvoj zmogljivosti nedržavnih akterjev za izpolnjevanje te vloge
11.
SPOROČILA IN SMERNICE
 11.  Maja 2003 je Svet sprejel12 določen okvir standardov, ki bi jih morale 
izpolniti službe Komisije, da bi zagotovile primerno raven posveto-
vanja z nedržavnimi akterji in njihove udeležbe:
Spodbujanje vključevanja nedržavnih akterjev v pripravo nacio- (a) 
nalne razvojne strategije ali strateških dokumentov za zmanjše-
vanje revščine s strani nacionalnih organov oblasti.
Z nedržavnimi akterji se je treba sistematično posvetovati v celo- (b) 
tnem procesu priprave programov.
V posvetovanjih bi morala biti zastopana vsa interesna  (c) 
področja.
Nedržavni akterji bi morali pravočasno prejemati jasne in izčrpne (d) 
informacije, da bi lahko pripravili svojo uspešno udeležbo.
Nujen je razvoj zmogljivosti, ki bi nedržavnim akterjem omogočil (e) 
konstruktivno vlogo v razvojnem procesu.
Okrepitev usklajevanja z državami članicami in drugimi  (f) 
donatorji.
ES naj še naprej spodbuja nedržavne akterje k udeležbi pri izva- (g) 
janju projektov in programov sodelovanja.
ES naj ohrani obstoječe odnose z nedržavnimi akterji kot izvajal- (h) 
skimi partnerji in kot izvajalci lastnih pobud.
 12.  Novembra 2004 je Komisija izdala smernice za vse delegacije Komisije 
o vključevanju nedržavnih akterjev v razvojni proces, ki dopolnjujejo smernice, ki so že bile izdane za delegacije AKP. Smernice se upora-bljajo za državne strateške dokumente 2007–2013.11 Kot je razloženo v odstavku 2, 
se izraz nedržavni akterji tukaj 
uporablja kot sinonim za civilno družbo. 
12 Standardi so navedeni v sklepih 
Sporočila Komisije o udeležbi 
nedržavnih akterjev v razvojni 
politiki ES (COM(2002) 598 konč.). 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES12
OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP
 13.  Sodišče je pri svoji reviziji obravnavalo Komisijino upravljanje vključe-
vanja nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje, ob upoštevanju  
njihovih dveh glavnih vlog kot partnerjev v razvojnem sodelovanju ES in kot izvajalskih akterjev (glej odstavek 3). Pri reviziji se je k temu 
pristopilo z naslednjimi tremi vprašanji:
Ali Komisija ustrezno zagotavlja, da so nedržavni akterji uspešno (a) 
vključeni v proces razvojnega sodelovanja?
Ali upravljavski sistemi Komisije učinkovito zagotavljajo, da so  (b) 
dejavnosti, ki jih izvajajo nedržavni akterji, relevantne in da je  zanje verjetno, da bodo dosegle rezultate?
Ali Komisija ustrezno skrbi za zagotavljanje zmogljivosti nedr- (c) 
žavnim akterjem?
 14.  Izhodišče Sodišča so bili standardi in smernice, omenjeni v odstavkih 11 
in 12. V njih je določena odobrena osnova za izvajanje politike EU, da 
se zagotovi udeležba nedržavnih akterjev pri razvojnem sodelovanju 
ES, zato pri tej reviziji služijo kot splošno revizijsko merilo.
 15.  Glavno revizijsko delo, ki je bilo izvedeno za pridobitev odgovorov na 
ta vprašanja, je bilo:
pregled dokumentacije o politiki in programskem načrtovanju ES (a) 
v zvezi z nedržavnimi akterji, skupaj s poročili o izvajanju (glej  
odstavek 24);
kontrolni obiski na kraju samem v delegacijah Komisije v Ban- (b) 
gladešu, Etiopiji, Peruju in Južni Afriki, izvedeni zaradi preučitve 
postopkov in dejavnosti Komisije, vključno s petimi programi za podporo razvoju zmogljivosti, sedmimi lokalnimi razpisi za zbira-
nje ponudb in 16 posameznimi projekti (glej Prilogo III ).
dokumentacijski pregledi, ki so zajeli dva programa za podporo (c) 
razvoju zmogljivosti v Maliju in Ugandi;
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES13
razgovori z več kot 60 lokalnimi in mednarodnimi nedržavnimi  (d) 
akterji, s centralnimi in lokalnimi organi oblasti v partnerskih  
državah, enotami za tehnično pomoč in drugimi donatorji, ter  z nekaterimi evropskimi platformami in mrežami nedržavnih akter-
jev, s katerimi so se zbirali podatki o stopnji udeležbe nedržavnih 
akterjev v procesu razvojnega sodelovanja ter o izkušnjah nedr-
žavnih akterjev s postopki Komisije, ki so namenjeni podpori taki 
udeležbi (glej Prilogo IV );
primerjave z agencijami za razvojno pomoč na Nizozemskem in (e) 
na Švedskem.
  Revizija je zajela posvetovanja z nedržavnimi akterji od leta 2000 naprej 
(datum podpisa Sporazuma iz Cotonouja), skupaj z vzorcem projektov 
in programov, ki so potekali leta 2007.
 16.  Upoštevani so bili tudi rezultati nedavnih revizij Sodišča, ki vsebujejo 
opažanja o nedržavnih akterjih v razvojnem sodelovanju13, pa tudi  
nedavna revizija službe Komisije za notranjo revizijo o nevladnih  
organizacijah v EuropeAid in nadaljnje ukrepanje na njeni podlagi. 
Pri reviziji se je upoštevalo tudi dejstvo, da Komisija trenutno izvaja vrednotenje izvajanja pomoči ES prek organizacij civilne družbe.  
V skladu s projektno nalogo je vrednotenje osredotočeno na nedr-
žavne akterje kot izvajalce (kanale, prek katerih se izvaja pomoč ES). 
Sodišče je pri svoji reviziji preučilo širše vprašanje, kako Komisija  
vključuje nedržavne akterje v vse faze razvojnega sodelovanja EU.
 17.  Revizija je bila osredotočena na vloge nedržavnih akterjev v razvojnem 
sodelovanju in ni posegla v humanitarno ali nujno pomoč, ker je to posebno področje s posebno strategijo in upravljavskimi sistemi. Ni vključevala primerjave med raznimi kanali (zasebni sektor, ZN, bančni sistemi) na področju učinkovitosti in uspešnosti niti primerjave učinka ukrepov nedržavnih akterjev na raznih intervencijskih področjih.13 Zadnja tri letna poročila Sodišča 
o izvrševanju proračuna (2007: 
poglavje 8, Zunanja pomoč, razvoj 
in širitev; 2006 in 2005: poglavje 8, Zunanji ukrepi) in o dejavnostih, 
financiranih iz Evropskih razvojnih 
skladov (za proračunska leta 
2005, 2006 in 2007), ter Posebno 
poročilo št. 10/2008, Razvojna pomoč ES za zdravstvene storitve 
v Podsaharski Afriki 
(http://www.eca.europa.eu). 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES14
ALI KOMISIJA USTREZNO ZAGOTAVLJA, 
DA SO NEDRŽAVNI AKTERJI USPEŠNO VKLJUČENI V PROCES RAZVOJNEGA SODELOVANJA?
 18.  Sistematično vključevanje nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje 
je splošno priznano kot sredstvo za spodbujanje lastništva in ude-
ležbe, ki sta temeljni načeli razvojne politike EU, ter za izkoriščanje 
praktičnega lokalnega znanja in izkušenj kot vložkov za programsko načrtovanje. To se odraža v politiki, kot je navedeno v „Evropskem 
soglasju o razvoju“ (glej Okvir 1 ).
 19.  Da bi ocenilo, ali Komisija ustrezno vključuje nedržavne akterje, je Sodi-
šče preučilo dva temeljna procesa posvetovanja v zvezi s:
pripravo državnih strateških dokumentov za države AKP, azijske (a) 
in latinskoameriške države;
pripravo strateškega dokumenta za nov tematski program za nedr- (b) 
žavne akterje in lokalne organe oblasti v razvojnem procesu.
PRIPRAVA DRŽAVNIH STRATEŠKIH DOKUMENTOV
 20.  Sodišče je ocenilo obstoj trajnostnega in strukturiranega dialoga, celovi-
tost smernic za posvetovanje z nedržavnimi akterji (odstavek 12) ter 
stopnjo skladnosti s temi smernicami in s splošnimi načeli in standardi 
Komisije za posvetovanje z zainteresiranimi stranmi14:
obstoj jasnih institucionalnih mehanizmov; (a) 
vključevanje relevantnih nedržavnih akterjev; (b) 
dovolj časa, zagotovljenega za udeležbo nedržavnih akterjev; (c) 
ustreznost pripravljalnega procesa; (d) 
podajanje jasnih povratnih informacij o rezultatih dialoga; (e) 
obstoj zadostnih sredstev ES za uspešen dialog. (f) OPAŽANJA
14 Sporočilo Komisije Splošna 
načela in minimalni standardi 
za posvetovanje Komisije 
z zainteresiranimi stranmi, COM(2002) 704 konč., 11.12.2002. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES15
VKLJUČEVANJE  NEDRŽAVNIH  AKTERJEV  PRI DRŽAVNIH  STRATEŠKIH  DOKUMENTIH  
NE USTREZA  SMERNICAM
 21.  Čeprav je EK že imela politiko posvetovanja z nedržavnimi akterji15, je 
bilo v treh od štirih revidiranih držav (razen Južne Afrike) zaradi  
pomanjkanja ustreznih evidenc v delegacijah Komisije najdenih malo 
dokazov o sodelovanju nedržavnih akterjev pri pripravi državnih stra-
teških dokumentov 2002–2006. V Južni Afriki so potekala omejena  posvetovanja. Od takrat je bil v Etiopiji izveden resen poskus, ki se 
je začel s skupnimi letnimi pregledi strategije od leta 2004 in se je nadaljeval z državnimi strateškimi dokumenti 2007–2013, da bi vzpo-stavili trajnosten in strukturiran tristranski dialog med vlado, ES in 
predstavniki nedržavnih akterjev (glej Okvir 2 ).
 22.  Nasprotno pa v Bangladešu in Peruju, kakor prej v Južni Afriki, dele-
gacije niso sistematično vključevale nedržavnih akterjev v proces  
načrtovanja programov za obdobje 2007–2013, razen priložnostnih 
posvetovanj. Ta so bila običajno v obliki enodnevnih seminarjev, na 
katerih so potekale predstavitve in so se zbirale zamisli prisotnih  
nedržavnih akterjev, ne pa v obliki trajnostnega dialoga. Poleg tega v Peruju in Južni Afriki niso bili najdeni nobeni dokazi, da bi se rezul-
tati teh posvetovanj vključevali v državne strateške dokumente. Pri 
reviziji so bile ugotovljene še druge slabosti procesa posvetovanja: 
ni bilo jasnih mehanizmov za vodenje posvetovanj (ni bilo na primer 
akcijskega načrta s stabilnim in predvidljivim razporedom posve-tovanj v teku časa), ugotovljene so bile zamude pri razdeljevanju  
dokumentov, pozno pošiljanje vabil, posvetovanja so potekala zelo 
pozno v procesu načrtovanja programov, izbor nedržavnih akterjev je 
bil omejen, nedržavni akterji so težko podali pripombe na predloge, 
pa tudi povratnih informacij o rezultatih posvetovanj niso prejeli  dovolj.15 COM(2000) 212 konč., Razvojna 
politika Evropske skupnosti, 
odstavek 5.2. 
PRIMER DOBREGA PRISTOPA K STRUKTURIRANJU DIALOGA MED VLADO, 
ES IN NEDRŽAVNIMI AKTERJI
Etiopija: Projektna skupina Cotonou
Leta 2003 se je skupina nacionalnih in mednarodnih nevladnih organizacij ter mrež, ki delujejo v Etiopiji, povezala v tako 
imenovano projektno skupino Cotonou, da bi sodelovala v dialogu z delegacijo in vlado o razvojnem sodelovanju ES. Delegacija in vlada sta se uspešno udeležili aktivnega dialoga in posvetovanj s projektno skupino Cotonou, zlasti pri skupnih letnih pregledih od leta 2004 naprej ter pripravi novega državnega strateškega dokumenta za 10. ERS.OKVIR 2
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES16
 23.  V vseh štirih revidiranih delegacijah je bilo vključevanje nedržavnih 
akterjev v razvojni proces omejeno na opredelitev splošne strategije 
in zato ni zajemalo (kot določajo smernice) posvetovanja o sektorskih strategijah in vključevanja nedržavnih akterjev v izvajanje projektov, 
spremljanje in vrednotenje na vseh področjih razvoja.
 24.  Poleg tega je Sodišče analiziralo informacije na sedežu Komisije16, ki so 
pokazale podobne pomanjkljivosti v drugih delegacijah. Čeprav je  
neke vrste posvetovanje potekalo v skoraj vseh državah AKP, so na sedežu Komisije šteli, da je vključevanje nedržavnih akterjev glede na smernice zadovoljivo (to je vključevanje, ki je več kot le prilo-
žnostno posvetovanje) le v polovici držav
17. Podobno je Sodišče za 
24 preučenih azijskih in latinskoameriških držav ugotovilo, da je na 
splošno sicer potekala neka oblika posvetovanja, vendar je vključe-vanje nedržavnih akterjev presegalo priložnostna posvetovanja le  
v štirih latinskoameriških državah in nikjer v Aziji.
 25.  Vključevanje nedržavnih akterjev je bilo obsežnejše v državah AKP, za 
katere velja Sporazum iz Cotonouja, po katerem imajo nedržavni akterji pravico do udeležbe, kakor v azijskih in latinskoameriških državah. 
Pred novim Instrumentom za razvojno sodelovanje iz leta 2007 prej-
šnja uredba za azijske in latinskoameriške države
18 ni zahtevala vklju-
čitve nedržavnih akterjev k politikam in strategijam sodelovanja.
 26.  Uslužbenci Komisije so imeli praktične težave pri sodelovanju z nedržav-
nimi akterji. Med drugim je bilo ugotovljeno, da (i) je vključevanje 
nedržavnih akterjev zelo odvisno od stališča vlade partnerske države; (ii) težko je vedeti, s katerimi nedržavnimi akterji je sodelovanje dejan-
sko potrebno; (iii) pri sodelovanju z nedržavnimi akterji (posameznimi 
ali v obliki platforme) se pojavi vprašanje o njihovi reprezentativnosti 
in odgovornosti; (iv) številni nedržavni akterji nimajo zmogljivosti in/
ali sredstev za sodelovanje v procesu razvojnega sodelovanja in se ga 
ne bodo udeležili, če vedo, da nimajo veliko možnosti, da bi zaradi 
tega pridobili finančna sredstva; (v) nedržavni akterji ne zastopajo vedno stališč najbolj marginaliziranih skupin.
 27.  Tudi v primerih, ko so bila prizadevanja za sodelovanje z nedržavnimi 
akterji velika, zaradi težav pri izvajanju rezultati niso bili vedno uspe-
šni (glej Okvir 3 ).16 Vključno z izjemnim primerom 
Gvatemale (glej Okvir 3). 
17 To oceno podpirajo rezultati 
posvetovanj Evropskega 
ekonomsko-socialnega odbora 
o udeležbi nedržavnih akterjev 
in lokalnih organov oblasti pri 
pripravi državnih strateških dokumentov za 10. ERS 
v državah AKP. 
18 Uredba Sveta (EGS) št. 443/92 
z dne 25. februarja 1992 o finančni 
in tehnični pomoči državam 
v razvoju v Aziji in Latinski Ameriki ter o sodelovanju z njimi 
(UL L 52, 27.2.1992, str. 1). 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES17
POSEBNO  USPOSABLJANJE  IN PODROBNE  SMERNICE  O VKLJUČEVANJU  NEDRŽAVNIH  
AKTERJEV  JE TREBA  BOLJ  RAZVITI
 28.  Številni primeri omejenega vključevanja nedržavnih akterjev in zelo 
razširjene slabosti pri časovnem razporedu in načinu organizacije  
posvetovanj kažejo, da uresničitev ambicioznega cilja vključevanja 
nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES ostaja velik izziv. Za 
veliko uslužbencev delegacij je vključevanje nedržavnih akterjev  večinoma omejeno na opravljanje storitev ali enkratna posvetovanja 
v določenih obdobjih ciklusa programskega načrtovanja. Komisija še ni vložila dovolj časa in sredstev za dejansko sodelovanje uslužben-cev delegacij z nedržavnimi akterji na vseh stopnjah. Treba je še bolj 
razviti posebno usposabljanje.
 29.  Smernice, ki jih je Komisija uporabljala v času revizije (glej odstavek 12), 
priznavajo številna vprašanja, vendar razen priporočila za izdelavo 
primerjave, s katero bi se odkrili relevantni nedržavni akterji in ocenila 
njihova reprezentativnost, ne vsebujejo natančnih navodil, na primer 
glede ključnih zadev, kot so vloga nedržavnih akterjev v agendi za 
uspešnost pomoči ter udeležba nedržavnih akterjev pri opredelitvi sektorskih strategij, vključno s proračunsko podporo.
PRIMER TEŽAV PRI VKLJUČEVANJU NEDRŽAVNIH AKTERJEV 
V RAZVOJNO SODELOVANJE ES
Gvatemala: „Mesodiálogo“
Mesodiálogo je bil uveden leta 2000 ob udeležbi delegacije Komisije, držav članic, vlade, evropskih nevladnih organizacij 
in nedržavnih akterjev iz Gvatemale. Njegov cilj je bil podpreti izvajanje državnega strateškega dokumenta 2002–2006 prek neposrednega vključevanja v identifi  kacijo, izvajanje in spremljanje programov iz državnih strateških dokumentov. 
Procesa se je udeležilo okoli 150 organizacij in 800 posameznikov, organiziranih v delovne skupine, proces pa je obse-
gal pripravo osnutkov strateških dokumentov, spremne misije za identifi  kacijo in oblikovanje projektov, oblikovanje 
regionalnih mrež itd. Vendar je zaradi organizacijskega bremena za delegacijo, občutka, da Mesodiálogo presega svojo 
vlogo, ker se je vključeval v zadeve, ki so bile v izključni pristojnosti ES, in zaradi pomanjkanja jasnega lastništva vlade 
in jamstev za trajnost proces postopoma usihal in je bil leta 2005 dokončno ustavljen.
Viri: RELEX/L3 Delovni dokument o vključevanju nedržavnih akterjev v proces načrtovanja programov v azijskih in 
latinskoameriških državah; Pomoč ES Gvatemali – dopolnilna študija države, december 2006; in teoretična raziskava, avgust 2006, ki sta ju naročila CIDSE (Coopération Internationale pour le Développement et la Solidarité / Mednarodno sodelovanje za razvoj in solidarnost) in Caritas Europa.OKVIR 3
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES18
19 Eden od programov, ki jih 
predvideva Instrument za razvojno 
sodelovanje (glej odstavek 9). 
20 Člen 20(2) Uredbe (ES) 
št. 1905/2006. 
21 Evropska konfederacija 
nevladnih organizacij za pomoč 
in razvoj (Concord) je bila 
ustanovljena januarja 2003 
kot predstavnik in sogovornik 
iz Uredbe (ES) št. 1658/98 o programu sofinanciranja 
nevladnih organizacij. Redno se 
udeležuje dialoga z institucijami 
EU in usklajuje sodelovanje 
med nevladnimi organizacijami. Njenih 22 nacionalnih združenj 
(„platforme“) in 20 mednarodnih 
tematskih mrež predstavlja več 
kakor 1 600 nevladnih organizacij. 
22 Poslan je bil tudi neposredno 
konfederaciji Concord, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, 
Odboru regij in Svetu evropskih 
občin in regij za razširjanje med 
člani. 
23 Rok je bil od 31. julija do 
11. septembra 2006. To je manj 
kot 8 tednov, ki so predpisani kot 
najkrajši rok za posvetovanja. TEMATSKI PROGRAM O NEDRŽAVNIH AKTERJIH 
IN LOKALNIH ORGANIH OBLASTI V RAZVOJNEM PROCESU
 30.  Ta novi program19 je naslednik sofinanciranja z evropskimi nevladnimi 
organizacijami in decentraliziranih programov sodelovanja v pre-teklosti ter je kot njegovi predhodniki eden od pomembnejših in  stabilnejših virov financiranja ES za dejavnosti nedržavnih akterjev 
in podporo njihovim pobudam.
 31.  Pri pripravi strateških dokumentov za take tematske programe se mora 
Komisija v zgodnjih fazah procesa načrtovanja programov posveto-
vati z drugimi akterji na področju razvoja, vključno s predstavniki  nedržavnih akterjev in lokalnih organov oblasti
20. Evropske nevla-
dne organizacije se prek konfederacije Concord21 tradicionalno redno 
udeležujejo dialoga o upravljanju programa sofinanciranja nevladnih 
organizacij. Novi program je odprt tudi za nedržavne akterje in lokalne 
organe oblasti iz partnerskih držav, ki bi zato prav tako morali biti 
vključeni v posvetovanja.
 32.  Po določitvi strateškega dokumenta za ta program je sedež Komisije 
zahteval, naj delegacije na podlagi nadaljnjih posvetovanj z lokal-
nimi nedržavnimi akterji pripravijo konceptualne note, v katerih se 
oceni relevantnost programa za njihove partnerske države in utemelji 
primerna raven odhodkov. Sodišče je preučilo uspešnost obeh faz  posvetovanja, tudi tokrat na podlagi meril, ki so določena v Sporočilu 
Komisije iz leta 2002 (glej odstavek 20).
 33.  Za splošno strategijo je Komisija opravila javno spletno posvetovanje, 
namenjeno tako evropskim nedržavnim akterjem kot nedržavnim  
akterjem iz partnerskih držav (južni nedržavni akterji), s pomočjo  
vprašalnika, ki je bil objavljen na spletni strani Komisije in poslan  delegacijam
22. Na evropski ravni je bila glede na tekoče stike med  
Komisijo in konfederacijo Concord ta posvetovalna metoda uspe-šna. Posvetovanje z južnimi nedržavnimi akterji pa ni bilo uspešno organizirano. Vprašalnik je bil poslan delegacijam AKP, ki naj bi nedr-žavne akterje obvestile o posvetovanju in jim posredovale vprašalnik. Vendar je bil čas, ki je bil predviden za posvetovanja in to ravno  v obdobju, ko uslužbenci Komisije odhajajo na dopust, neprimeren 
in tako kratek, da je bilo posvetovanje neizvedljivo
23 (delegaciji AKP, 
obiskani med to revizijo, v Etiopiji in Južni Afriki, se v tem kratkem roku nista uspeli posvetovati z nedržavnimi akterji). Poleg tega taka zahteva ni bila poslana delegacijam v azijskih in latinskoameriških  državah, tako da nedržavni akterji v teh državah o posvetovanjih niso bili obveščeni.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES19
24 V Etiopiji in Južni Afriki sta se 
delegaciji Komisije v teh državah 
odločili, da v tem programu ne bosta sodelovali. 
25 Kar zadeva trajnost v praksi, glej 
odstavke 63 do 68.  34.  Za drugo fazo so imele delegacije zaradi zamude pri sprejemanju Uredbe 
o instrumentu za razvojno sodelovanje in strateških dokumentov  
samo mesec dni časa za pripravo konceptualnih not, zato večina  izmed njih ni mogla vključiti nedržavnih akterjev na kakršen koli  
strukturiran način. V Bangladešu so z nedržavnimi akterji pripravili 
priložnostno delavnico. Toda v Peruju se delegacija ni posvetovala z nedržavnimi akterji
24, pregled vzorca konceptualnih not (Angola,  
Čile, Malavi, Namibija in Nepal) pa je znova pokazal, da je bilo posve-tovanj z ne državnimi akterji o tem programu premalo.
 35.  Po mnenju Sodišča je Komisija namenila premalo pozornosti metodam 
posvetovanja z južnimi nedržavnimi akterji. Očitno bi morale dele-
gacije v številnih državah poleg pasivnih metod, kakršna je objava vprašalnika na internetu, izvajati zelo aktivno spodbujanje; to je bilo deloma tudi priporočeno (za države AKP), nikjer pa ni bilo v celoti  izvedeno. Poleg tega se ni namenjala pozornost možnim omejitvam 
posvetovanja o prednostnih področjih s potencialnimi prejemniki  
donacij, saj bi bili ti v takšnem posvetovanju le težko nevtralni; pa 
tudi alternative, kot so mreže, krovni in regionalni organi, niso bile 
raziskane.
ALI UPRAVLJAVSKI SISTEMI KOMISIJE UČINKOVITO 
ZAGOTAVLJAJO, DA SO DEJAVNOSTI, KI JIH IZVAJAJO NEDRŽAVNI AKTERJI, RELEVANTNE IN DA JE ZANJE VERJETNO, DA BODO DOSEGLE REZULTATE?
 36.  Sodišče je revidiralo upravljavske sisteme za pogodbe o donacijah  
nedržavnim akterjem na sedežu Komisije in na kraju samem v štirih 
delegacijah, vključno s pregledom 16 posameznih projektov (glej  Prilogo III ). Revizija je zajela postopke za izbor projektov, ureditve 
za kontroliranje in nadzor, opravljeno spremljanje in orodja, ki so se 
pri njem uporabljala, ter vprašanje trajnosti.
IZBIRNI POSTOPKI
 37.  Cilj revizije izbirnih postopkov je bil ugotoviti, v kolikšni meri uporabljeni 
postopki zagotavljajo izbor relevantnih in pravočasnih projektov, za 
katere je verjetno, da bodo trajnostni25.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES20
POSTOPEK  RAZPISOV  ZA ZBIRANJE  PREDLOGOV  SPODBUJA  POŠTENO  KONKURENCO , 
VENDAR  JE PRI DELOVANJU  LAHKO  OKOREN  IN NE ZAGOTAVLJA  PRAVOČASNEGA  
ZAKLJUČKA  ZASNOVE  PROJEKTA
 38.  Standardni postopek od leta 2000 naprej poteka prek razpisov za zbira-
nje predlogov. Čeprav je priznano, da ta postopek omogoča pošteno konkurenco med nedržavnimi akterji in bi zato moral povečevati ver-jetnost, da bodo izbrani relevantni projekti, še vedno predstavlja  
upravni izziv tako za Komisijo kot za nedržavne akterje prosilce. Za razpise za zbiranje predlogov je med nedržavnimi akterji veliko zani-
manje in število zahtevkov za financiranje vedno precej presega sred-
stva, ki so na voljo
26. Zaradi tega so bili postopki dolgotrajni in je bila 
pri njih potrebna pomoč zunanjih strokovnjakov. Tudi razpisi v okviru 
sofinanciranja s programom nevladnih organizacij so bili presplošni in premalo ciljno usmerjeni, zato je bila večja verjetnost, da bodo  poslane manj relevantne vloge. Poleg tega je izvajanje podrobnih  postopkov za majhne nedržavne akterje lahko zelo okorno.
 39.  Medtem ko so revidirani razpisi za zbiranje predlogov ponavadi privedli 
do izbire relevantnih projektov, pa je revizija pokazala, da pri revidi-
ranih projektih med predložitvijo predlogov in dejanskim podpisom 
pogodb povprečno preteče več kot leto dni, kar nedržavnim akterjem 
otežuje uspešno načrtovanje. Sodišče je tudi ugotovilo, da metode, 
ki se uporabljajo za oglaševanje razpisov (večinoma prek interneta in 
časopisov), niso vedno primerne za doseganje relevantnih nedržavnih 
akterjev na lokalni ravni27.
 40.  Sodišče veseli, da je Komisija leta 2006 in 2007 sprejela ukrepe za izbolj-
šanje učinkovitosti postopka razpisov za zbiranje predlogov, čeprav še ni mogoče oceniti vseh učinkov. Ukrepi zajemajo:
uvedbo omejenega postopka, ki omogoča prvi izbor prosilcev na (a) 
podlagi kratkega poročila o konceptu, celoten predlog (vključno z zasnovo projekta) pa se pošlje v drugi fazi izbora;
kombinirano uporabo dveh let proračuna pri enem razpisu za zbi- (b) 
ranje predlogov;26 Za proračun 284 milijonov 
EUR za obdobje 2007–2008 je 
na razpise za zbiranje predlogov 
v okviru tematskih programov, ki 
jih je na centralni ravni upravljal EuropeAid, prispelo 4 565 vlog 
v skupni vrednosti 3 650 milijonov 
EUR. Po prvem izbiranju, ki je 
temeljilo na poročilu o konceptu, 
je na drugi stopnji izbora ostalo 
1 088 vlog v skupni vrednosti 
989 milijonov EUR, nazadnje pa jih je bilo izbranih samo 212. 
27 Na primer zato, ker se 
uporabljajo samo evropski jeziki ali 
zato, ker časopisi odročnih krajev ne dosežejo dovolj hitro. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES21
PRIMER SLABE ZASNOVE PROJEKTA
Spodbujanje vključevanja ženskih mikropodjetij in družinskih ekonomskih 
enot v formalni sistem dela – Peru
Lokalna partnerska nevladna organizacija je ta projekt izvajala v štirih regijah, tudi v regiji Junin, ki jo je Sodišče obi-
skalo februarja 2008 in kjer nevladne organizacije prej niso bile prisotne. Čeprav v rezultate usmerjeno spremljanje še v letu 2007 ni napovedalo takšnih težav, Sodišče ni našlo dokazov, da bi nevladne organizacije vključile relevantne javne 
organe oblasti v zasnovo projektnih dejavnosti. Nevladne organizacije se tudi niso usklajevale z obstoječimi mrežami in 
organizacijami, ki podpirajo mikropodjetja v regiji. Med izvajanjem projekta se je morala lokalna partnerska nevladna 
organizacija povezati z eno od teh mrež, da bi izvedla osnovne raziskave za ugotovitev potencialnih upravičencev in 
ekonomskih priložnosti. Zasnova projekta je temeljila na ideji, da ga bodo javni organi oblasti ponovili in razširili. Vendar je Sodišče ugotovilo, da relevantni organi oblasti sploh niso bili vključeni v projekt, niso delali, kot bi morali, ali pa niso  
imeli dovolj fi  nančnih ali kadrovskih sredstev, da bi prevzeli projektne dejavnosti.OKVIR 4uvedbo storitve za spletno prijavljanje (PADOR), ki zmanjšuje pod- (c) 
vajanje dela za prosilce;
čedalje večjo rabo prilagojenih lokalnih razpisov za zbiranje pre- (d) 
dlogov, pri katerih so cilji prilagojeni lokalnim razmeram in imajo 
lokalne organizacije več možnosti, da so izbrane.
 41.  Vendar težave z zasnovo projektov, ki lahko zelo vplivajo na uspešnost 
in trajnost, ostajajo zelo pogoste. Pri številnih revidiranih projektih je bilo treba zaradi nezadostne priprave za formulacijo dejavnosti prvo leto projektov posvetiti zasnovi projekta (opravljanje diagnostike,  ugotavljanje upravičencev, študije). Zaradi tega se je skrajšal čas, ki je na voljo za učinkovito izvajanje, zato je bil projekt bolj dovzeten za zamude, manjše pa so tudi možnosti za trajnost. To je prikazano v primeru v Okviru 4 .
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES22
KONTROLNI IN NADZORNI POSTOPKI
 42.  Cilj revizije kontrolnih in nadzornih postopkov Komisije je bil določiti, 
v kolikšni meri so zagotavljali tekoče izvajanje projektnih dejavnosti 
nedržavnih akterjev. Medtem ko je bilo pri številnih vrednotenjih  ugotovljeno, da so postopki za zainteresirane stranke obremenjujoči
28, 
kar je zaskrbljujoče tudi po mnenju Parlamenta29, Sodišče priznava, 
da si Komisija prizadeva reševati ta problem. Pobude na visoki ravni, 
ki jih je sprejela Komisija, vključujejo ustanovitev medoddelčnega  odbora za poenostavitev postopkov, krepitev dialoga med Komisijo 
in konfederacijo Concord o finančnih in pogodbenih vprašanjih (ki 
je privedel do priročnika o standardni pogodbi o donaciji) in izdajo 
novih praktičnih vodnikov ter poenostavljenih obrazcev in dokumen-
tov. Tudi prenos pristojnosti za tematske programe je običajno pri-pomogel k izboljšanju dialoga med ES in nedržavnimi akterji.
 43.  Kontrolni in nadzorni postopki so v več pogledih delovali pravilno, osta-
jajo pa nekateri specifični problemi, ki povzročajo napake30.
NEDRŽAVNIM  AKTERJEM  NISO  BILE ZAGOTOVLJENE  ZADOSTNE  SMERNICE  
O IZVAJANJU  PRAVIL  V PRAKSI
 44.  Pri praktičnih smernicah o načinu uporabe finančnih in pogodbenih pravil 
ES je treba upoštevati menjavanje uslužbencev v delegacijah Komisije in omejeno raven poznavanja teh pravil v nedržavnih akterjih. Med metodami, uporabljenimi za izboljšanje poznavanja, so tečaji uspo-
sabljanja za uslužbence in upravičence, ki se prirejajo v delegacijah, 
ter sprejetje praktičnega vodnika, pripravljenega v sodelovanju s kon-federacijo Concord (tako imenovani priročnik o standardni pogodbi 
o donaciji).
 45.  Usposabljanje je koristno, vendar za upravičence večinoma pomeni eno-
dnevno delavnico po zaključku razpisa za zbiranje predlogov. Sodišče je ugotovilo, da to ne zadošča za zagotovitev, da nedržavni akterji „osvojijo“ znanje, ki ga potrebujejo za pravilno uporabo pravil v obi-čajnem času izvajanja projekta.28 Vprašanje je bilo zastavljeno 
tudi v pismu konfederacije 
Concord komisarju Nielsonu z dne 
17. marca 2004 o vplivu finančne 
uredbe in njenih izvedenih 
dokumentov in postopkov na 
nevladne organizacije. 
29 Evropski parlament je 
v razrešnici za leto 2004 izjavil, da: 
„obžaluje [...] da so postali novi 
postopki veliko bolj zapleteni, 
okorni, za njihovo izvedbo pa 
je potrebo veliko preveč časa, poudarja potrebo po dejanski 
poenostavitvi, pri čemer se ne 
sme pozabiti na prvotni cilj“ 
(Resolucija Evropskega parlamenta 
s pripombami, ki so sestavni del sklepa o razrešnici glede 
izvrševanja splošnega proračuna 
Evropske unije za proračunsko leto 
2004, Oddelek III – Komisija 
(UL L 340, 6.12.2006, str. 5), 
točka 185). 
30 Podobne ugotovitve so izhajale 
iz revizij za DAS, ki jih je izvedlo 
Sodišče: glej Letni poročili 
Sodišča za proračunsko leto 
2007 o izvrševanju proračuna, odstavek 8.9, in o Evropskem 
razvojnem skladu (ERS), 
odstavek 22. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES23
 46.  Pri reviziji ni bilo odkritih veliko dokazov, da bi uslužbenci delegacij ali 
upravičeni nedržavni akterji uporabljali ali celo bili seznanjeni s pri-
ročnikom. Eden od razlogov, zakaj se ga uslužbenci delegacij niso  odločili uporabljati kot standardni referenčni dokument, je lahko ta, 
da ni pravno zavezujoč.
 47.  Obveščanje upravičencev o spremembah praktičnega vodnika in pogod-
benih pogojev ni sistematično (praktični vodnik je bil v zadnjih sedmih letih spremenjen petkrat). Poleg tega je razlaganje pravil nedosledno, 
zato je Komisija v nekaterih primerih od upravičencev zahtevala, da 
delajo pod novimi pogoji, celo kadar se ti niso uporabljali za nazaj.
REVIZIJE  PROJEKTOV  NISO  BILE VEDNO  DOVOLJ  KAKOVOSTNE
 48.  Pri več projektih, preučenih med to revizijo, so bile ugotovljene pomanj-
kljivosti v kakovosti revizij projektov. Revizije niso uspešno zaznale 
napak, ki vplivajo na upravičenost transakcij na ravni upravičenca in izvajalskega partnerja. Pri posebnih ocenah ERS in zunanjih ukrepov 
v okviru letnih poročil Sodišča
31 so bile podobne pomanjkljivosti ugo-
tovljene v revizijah projektov.
 49.  Komisija si te pomanjkljivosti prizadeva rešiti tako, da je razvila spre-
menjena pooblastila za zagotavljanje izčrpnega revizijskega dela, ki so postala obvezna za projektne pogodbe od februarja 2006 naprej. Pri revidiranih projektih je bilo še prezgodaj, da bi ocenili vpliv te 
spremembe.
NEDOSLEDNO  RAZLAGANJE  IN UPORABA  POSTOPKOV  POVZROČATA  
NEPOTREBNE  UPRAVNE  OBREMENITVE  ZA NEDRŽAVNE  AKTERJE
 50.  Pri reviziji je bilo ugotovljeno, da so pri upravljanju pogodb o donacijah 
še vedno prisotni nekateri praktični upravni problemi, med drugim:
nedosledne razlage pravil o poreklu blaga, kupljenega na podlagi (a) 
pogodb, ki jih je financirala ES, kar je morda nepotrebno obreme-
nilo nedržavne akterje (primer v Okviru 5 );31 Na primer odstavek 8.24 
v Poglavju 8 Letnega poročila 
Sodišča za proračunsko leto 2007 (UL C 286, 10.11.2008, str. 182). 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES24
težave, ki jih imajo nedržavni akterji pri pridobivanju oprosti- (b) 
tve plačila davkov ali povračilu davkov v nekaterih partnerskih  
državah;
zahteva, da se uporabi obrestna mera, ki jo posreduje ES (namesto (c) 
dejansko pridobljene obrestne mere), kar bi v nekaterih okolišči-nah lahko škodovalo projektom;
zamude Komisije pri odobritvi zahtevkov za plačila, ki lahko  (d) 
po vzročijo zamude pri projektih;
dodatne zahteve, ki jih delegacije nedosledno določajo za pro- (e) 
jekte, in s tem dodajajo nepotrebne upravne obremenitve za nedr-
žavne akterje, na primer: (i) dodatna redna poročila ali revizijska 
poročila; (ii) uporaba ločenih, posebnih bančnih računov za vsak projekt; (iii) plačilne možnosti, ki se razlikujejo od tiste, ki je  določena v splošnih pogojih (npr. manjši obroki).
PRIMER NEDOSLEDNIH RAZLAG PRAVIL O POREKLU
Nakup motornih koles – primer Etiopije
Nevladne organizacije v Etiopiji imajo ponavadi raje japonska vozila, ker imajo v lokalnih razmerah zanesljivo kakovost. 
Vendar pa je delegacija v okviru projektov za varnost preskrbe s hrano pozvala nevladne organizacije, naj razmislijo tudi o kitajskih vozilih, deloma zato, ker je menila, da je odstopanje potrebno za japonska, ne pa tudi za kitajska vozila.
Zaradi predpostavk delegacije o pravilih o odstopanju je ena nevladna organizacija kupila 10 kitajskih motornih koles, ne 
da bi zaprosila za odstopanje. Ker se je več motornih koles pokvarilo, je nevladna organizacija 14. decembra 2006 prosila 
za dovoljenje in odstopanje od pravil o poreklu, da bi kupila še dve motorni kolesi robustnejše japonske proizvodnje, kar je delegacija sprva zavrnila. Zahtevek je delegacija nato 11. septembra 2007 sprejela, ko je bil ponovno predložen 
z zahtevkom za spremembo proračuna.
Medtem je Sodišče ugotovilo, da se je delegacija aprila 2007 posvetovala s sedežem in sta obe strani sklenili, da odsto-
panje ni potrebno za japonsko blago, kupljeno v Etiopiji na podlagi tematske proračunske postavke, medtem ko je bilo odstopanje vedno potrebno za kitajsko blago. 
Vendar se zdi, da je mogoče pravila še vedno razlagati različno
32.OKVIR 5
32 Na podlagi Uredb Sveta o dostopu do zunanje pomoči Skupnosti, zlasti členov 3(2), 3(3) in 5 ter Priloge II, se lahko 
za projekte, ki se financirajo s tematskimi programi v Etiopiji, od 28. decembra 2005 uporablja blago s poreklom tako iz Japonske kot iz Kitajske brez zahtevka za odstopanje, ker je Etiopija razvrščena med najmanj razvite države. V nasprotju 
s tem pa je za blago s poreklom iz Kitajske potreben zahtevek za odstopanje v primeru, da pogodbo o donaciji financira ERS. 
Uredba o ERS omogoča tudi nakupe blaga na lokalnem trgu, ne glede na njegovo poreklo, do vrednosti 30 000 EUR. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES25
33 Pristop logičnega okvira in 
logični okvir projektov ( Logframe ) 
sta analitični in upravni orodji, ki 
ju donatorji in partnerske vlade 
obsežno uporabljajo pri razvojnem 
sodelovanju. Značilna zasnova Logframe  zadeva naloge, kot so 
oblikovanje kazalnikov SMART 
(specifični, merljivi, dosegljivi, 
relevantni in časovno opredeljeni), 
določanje ustreznih virov 
preverjanja, določanje realističnih 
ciljev za vsak kazalnik ter zbiranje temeljnih vrednosti za kasnejše 
meritve napredka in doseženih 
rezultatov. Ustrezen sistem 
spremljanja uspešnosti bi zato 
vključeval redno zbiranje podatkov o dejanskih rezultatih. Tudi od 
nedržavnih akterjev se včasih 
zahteva, da zbirajo podatke in 
poročajo ne le o vložkih, procesih 
in izložkih, temveč tudi o vmesnih 
rezultatih in dolgoročnih učinkih. SPREMLJANJE, VKLJUČNO Z ORODJI IN OCENAMI 
USPEŠNOSTI DEJAVNOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV
 51.  Uspešno spremljanje je bistven del upravljanja projektov, za katerega 
Komisija uporablja številna orodja in postopke. Cilj revizije Sodišča je bil, da se glede na obstoječe postopke Komisije ugotovi, ali: (i) infor-macijski sistemi zagotavljajo upravljavske informacije, ki so potrebne 
za odločanje in za spremljanje dejavnosti nedržavnih akterjev; (ii) je 
vzpostavljen sistem poročanja o upravljanju; (iii) delegacije ustre-zno spremljajo projekte, prejemajo dovolj povratnih informacij od  
zunanjega spremljanja in vrednotenj ter nadalje ukrepajo na njihovi 
podlagi; (iv) se uporabljajo ustrezna orodja za ocenjevanje izložkov 
in rezultatov dejavnosti; (v) se uporabljajo ustrezna orodja za oce-
njevanje dolgoročnega vpliva dejavnosti.
PRI RAČUNALNIŠKEM  INFORMACIJSKEM  SISTEMU  KOMISIJE , CRIS, 
SE NE IZKORIŠČAJO  VSE NJEGOVE  ZMOGLJIVOSTI
 52.  Kot je navedeno v odstavku 5, trenutno EuropeAid nima na voljo pravoča-
sno razpoložljivega vira podatkov o financiranju nedržavnih akterjev 
na področju razvojnega sodelovanja. Podatki iz skupnega informacij-
skega sistema RELEX (CRIS) so nepopolni, identifikacija operaterjev 
pa je nezanesljiva. Nudijo le malo informacij v obliki analiz in sintez 
stanja za tekoče in zaključene projekte. Poročilo o izvajanju CRIS, ki 
je nadzorno orodje, ne ustreza v celoti potrebam uporabnikov in se pogosto ne uporablja pravilno.
POROČILA  O PROJEKTIH  NE ZAGOTAVLJAJO  VEDNO  NATANČNE  OCENE  STANJA  IZVAJANJA
 53.  Nedržavni akterji, ki so prejemniki donacije, morajo zagotoviti tehnična in 
finančna poročila, ki bi morala omogočati primerjavo med predlogom projekta in rezultati, doseženimi v obdobju poročanja. Pri polovici revidiranih projektov v teh poročilih ni bila prikazana celovita ocena stanja izvajanja. Na splošno so ta poročila premalo poudarjala vpra-
šanja, ki so pomenila največji izziv, in so se osredotočala na pozitivne 
dosežke.
 54.  V okviru sedanjih postopkov morajo nedržavni akterji uporabiti logični 
okvir, vključno s kazalniki kvantitativne uspešnosti33. Vendar pri  
13 od 16 revidiranih projektov tehnična poročila niso omogočila  
neposredne primerjave med pričakovanimi in doseženimi rezultati  
z uporabo logičnega okvira. Zato so Logframes  v številnih revidiranih 
projektih postopoma izgubljali svoj pomen kot orodje za spremljanje 
projektov.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES26
 55.  Sodišče je pri svoji primerjavi ugotovilo, da nekatere agencije uporabljajo 
mehanizem zagotavljanja kakovosti v zvezi z Logframes , vključno  
s kazalniki kvantitativne in kvalitativne uspešnosti.
ŠTEVILO  OBISKOV  PROJEKTOV  NA TERENU , KI SO JIH OPRAVILI  
USLUŽBENCI  KOMISIJE , JE BILO PREMALO
 56.  Pravilno spremljanje projektov, ki ga opravljajo delegacije, zajema redne 
in neposredne stike s partnerskimi nedržavnimi akterji ter razprave 
o vprašanjih v zvezi z izvajanjem, ki vplivajo na uspešnost projekta. 
Pri reviziji je bilo preučeno, v kolikšnem obsegu je Komisija izvajala 
fizične preglede projektov na kraju samem, vključno s pregledova-njem računovodskih izkazov in spremne dokumentacije projektov  v prostorih upravičencev do donacij in njihovih izvajalskih partnerjev. Sodišče je ugotovilo, da stopnja pregledov na kraju samem ni bila  
zadostna.
 57.  Poleg tega so številni nedržavni akterji, s katerimi so potekali razgo-
vori, izrazili obžalovanje zaradi premajhne podpore delegacij na kraju 
samem. Njihovi odgovori kažejo, da bi se bilo številnim napakam  
v zvezi s finančnimi in pogodbenimi pravili mogoče izogniti s pre-
gledi na kraju samem v primernem času, saj bi se na ta način pokazale 
nepravilne prakse in bi jih lahko odpravili.
 58.  Uslužbenci delegacije sploh niso obiskali šestih od 16 revidiranih pro-
jektov. Pri projektih, ki so bili obiskani, ni bilo sistematičnega vzorca. 
Včasih so bili obiski opravljeni v zvezi z dogodki, ki so jih organizirali nedržavni akterji, včasih pa so bili opravljeni hkrati z zunanjimi obiski 
z namenom spremljanja. V nekaterih primerih so bili pripravljeni spe-
cifični in konkretni načrti za izvedbo obiskov na terenu v določenih 
fazah trajanja projekta. V vseh teh primerih pa načrti zaradi pomanj-kanja sredstev niso bili izvedeni v celoti. Delegacije, ki jih je obiskalo Sodišče, niso določile nobenega standarda za poročila o spremljanju. Do decembra 2007 uslužbenci niso imeli nobenih operativnih smernic 
za spremljanje projektov.
 59.  Projekte je mogoče izbrati tudi za zunanje spremljanje prek obiskov 
Komisije v okviru v rezultate usmerjenega spremljanja (ROM). Vendar ta tehnika ne nadomesti odsotnosti spremljanja na operativni ravni: ES v večini projektov, pri katerih so vključeni nedržavni akterji, prispeva manj kakor 1 milijon EUR, v okviru sistema ROM pa je za spremljanje izbranih le okoli 10 % projektov pod to vrednostjo.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES27
34 Zadnja generacija pogodb 
o donaciji, podpisanih v Peruju, 
to že predvideva. ZUNANJE  OCENE  NISO  ZAGOTOVILE  USTREZNIH  
OCEN  UČINKA  PROJEKTOV  NEDRŽAVNIH  AKTERJEV
 60.  V pogodbah o donacijah z nedržavnimi akterji so običajno predvidene 
zunanje ocene ob koncu in/ali na sredi projekta. Standardna poobla-stila za ocene niso obvezna za te vrste ocen, poleg tega pa obstaja tveganje navzkrižja interesov, saj je trenutna praksa, da izvajalce  
vrednotenja najamejo upravičenci. Sodišče je s primerjavo ugotovilo, 
da nekatere razvojne agencije uporabljajo mehanizem zagotavlja-nja kakovosti za vrednotenja, ki jih naročijo upravičeni nedržavni  
akterji.
 61.  Opravljena vrednotenja, skupaj z drugimi instrumenti ocenjevanja in 
poročanja, ki se sedaj uporabljajo (poročila nedržavnih akterjev; obi-ski na terenu in poročila ROM), ne zagotavljajo ustreznih ocen učinka posameznih projektov nedržavnih akterjev. To je zato, ker so cilji  izraženi tako široko, da jih ni mogoče povezati z merljivimi kazal-niki učinka, ali pa zato, ker so sredstva za preverjanje neustrezna ali predraga.
 62.  Komisija prehaja na upravljanje na podlagi rezultatov z večjim poudarkom 
na merjenju učinka in rezultatov ter ocenjevanju dodane vrednosti 
njenega razvojnega sodelovanja. To na nedržavne akterje ustvarja  
večji pritisk, da razvijejo sisteme, s katerimi se ne bodo spremljali le izložki, ampak tudi rezultati in učinki
34, od služb Komisije pa zahteva, 
naj zagotovijo več praktičnih smernic za zagotovitev ustreznosti Log-
frames  in kazalnikov uspešnosti ter njihove nadaljnje relevantnosti.
OBETI ZA TRAJNOST
 63.  Proces izbire projektov vključuje oceno trajnosti, torej oceno možnosti, 
da bodo rezultati projekta trajni. Komisija je pred kratkim uvedla  naknadno spremljanje, usmerjeno v rezultate, ki zajema trajnost in učinek na ravni projektov.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES28
 64.  Medtem ko je 16 revidiranih projektov doseglo ali bo verjetno kratko-
ročno doseglo dobre rezultate, pa so njihove možnosti za trajnost  
veliko manj pozitivne. V času revizije Sodišča je bila negotova trajnost 12 projektov, pri nekaterih zaradi pomanjkanja sredstev po koncu  
projekta, pri drugih pa zaradi neustreznih institucionalnih ureditev. 
Primer slednjih je naveden v Okviru 6 .
 65.  Možnosti za trajnost ostalih štirih projektov so bile dobre, ne zato, ker so 
bili sami po sebi trajnostni, temveč zato, ker so mednarodne nevladne 
organizacije sprejele dolgoročno obveznost, da jih bodo vodile, in so 
lahko zagotovile financiranje iz drugih virov poleg Evropske unije.
 66.  Nujni elementi trajnosti so sprejetje dolgoročne obveznosti in finančna 
sredstva, skupaj s potrebo po zagotovitivi institucionalnih ureditev, 
ki omogočajo relevantnim zainteresiranim stranem, da prevzamejo 
dejavnosti. Revizija Sodišča je pokazala, da trajanje projektov obi-
čajno niti po podaljšanjih ne zadostuje, da bi zagotovilo trajnost35. 
Poleg tega se dejansko obdobje izvajanja projekta v praksi skrajša še zaradi poznega začetka (glej odstavek 41).
 67.  Sedanji pristop k projektom se sooča tudi z možnimi nasprotji zaradi 
uporabe kratkoročnih posegov za reševanje strukturnih problemov, ki zahtevajo dolgoročno obveznost. Trajnost je problem zlasti za ele-ment razvoja zmogljivosti projektov, ker ta običajno zahteva družbene 
spremembe in spremembe v odnosu, ki zahtevajo veliko več časa, kot 
ga je običajno na voljo za izvajanje projekta.35 Povprečno trajanje revidiranih 
projektov je bilo skupaj 
s podaljšanji 37 mesecev. 
PODPORA NADZORU NAD KAZNIVIMI DEJANJI ZOPER ŽENSKE IN OTROKE 
V PROVINCI VZHODNA KAPLANDIJA (JUŽNA AFRIKA) – ŽRTVAM PRIJAZNI CENTRI
Južnoafriški policijski organi so sicer lahko po izteku projekta še naprej pokrivali tekoče stroške centrov za pomoč žrtvam 
nasilja, vendar pa je obstajala nevarnost, da prostovoljci, ki so delali v centru, v prihodnje ne bodo več na razpolago, 
saj služba socialnega skrbstva še ni prevzela odgovornosti za nadzor in usposabljanje, kot je bilo predvideno v zasnovi 
projekta.OKVIR 6
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES29
 68.  Sodišče je v svoji primerjavi opazilo, da se druge razvojne agencije 
nekaterim problemom, ki nastopijo zaradi slabe zasnove in kratkega 
trajanja projektov, izogibajo tako, da poleg specifičnih projektov  uporabljajo raznolike instrumente, vključno z dolgoročnimi okvir-
nimi sporazumi o partnerstvu s konkurenčno izbranimi nedržavnimi 
akterji
36.
ALI KOMISIJA NEDRŽAVNIM AKTERJEM USTREZNO 
ZAGOTAVLJA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI?
 69.  Ta del obravnava vprašanje, ali je Komisija pravne zahteve in izjave 
o politiki v zvezi s podporo razvoju zmogljivosti nedržavnih akterjev prenesla v strategijo v vseh državah in regijah upravičenkah ter ali 
je to izvedla z relevantnimi dejavnostmi, ki so se uspešno izvajale.
STRATEGIJA ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI 
NEDRŽAVNIH AKTERJEV
 70.  Razvoj zmogljivosti je namenjen krepitvi vloge nedržavnih akterjev kot 
partnerjev v razvojnem procesu in kot izvajalcev37. Za uspešnost pod-
pore in za zagotovitev doslednosti in skladnosti z drugimi programi in donatorji mora Komisija za vsako državo razviti strategijo, v kateri navede, na katere nedržavne akterje, sektorje in teme se je treba  osredotočiti in katere metode naj se uporabijo.
 71.  Sodišče je preučilo, ali je taka strategija obstajala za države AKP (kjer je 
zagotavljanje razvoja zmogljivosti nedržavnih akterjev zavezujoče) 
ter za azijske in latinskoameriške države, za katere prejšnja Uredba 
o azijskih in latinskoameriških državah ni omenjala razvoja zmoglji-
vosti. Sodišče je preučilo tudi, ali je začetek veljavnosti Instrumenta 
za razvojno sodelovanje januarja 2007, s katerim se razveljavi Uredba 
o azijskih in latinskoameriških državah in v katerem je omenjeno  
zagotavljanje razvoja zmogljivosti nedržavnim akterjem, povzročil  spremembe v obstoječih strategijah.36 Več razvojnih agencij uporablja 
okvirne sporazume o partnerstvu, 
ki ponavadi trajajo štiri do osem let. 
37 Podpora nedržavnim 
akterjem za razvoj zmogljivosti 
je namenjena krepitvi njihove 
vloge kot partnerjev v razvojnem 
sodelovanju (glej odstavek 8 in Okvir 1), vključuje pa tudi 
usposabljanje za vodenje 
projektov, da se izboljša kakovost 
projektov in poveča sposobnost 
uporabe in zbiranja sredstev pri donatorjih. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES30
OBSTOJ  DVEH  RAZLIČNIH  PRISTOPOV
 72.  Po podpisu Sporazuma iz Cotonouja (glej odstavek 8) so se v večini držav 
AKP razvile strategije in vzpostavili programi za razvoj zmogljivo-
sti nedržavnih akterjev, ki jih je financirala EU38. Za azijske in latin-
skoameriške države ni niti posebnih strategij za razvoj zmogljivosti nedržavnih akterjev ob podpori ES niti takih programov
39. Ta razlika 
ni posledica splošne ocene potreb, temveč je zlasti odsev dejstva,  
da je podpora nedržavnim akterjem za razvoj zmogljivosti v državah AKP obvezna po zakonu, v azijskih in latinskoameriških državah pa 
ni bila.
 73.  Instrument za razvojno sodelovanje, ki se za azijske in latinskoameriške 
države uporablja od leta 2007, vključuje razvoj zmogljivosti nedr-
žavnih akterjev na področjih sodelovanja, ki jih pokrivajo geografski 
programi, in določa pomembno načelo, da bi morali biti ti programi 
običajen instrument za zagotavljanje podpore, ker temeljijo na ocenah 
potreb in strateškem partnerstvu z vladami. Tematski programi se po 
drugi strani uporabljajo samo, če geografski programi niso primerni, na primer v državah s težavnimi partnerstvi
40 ali v državah, v kate-
rih so skupine prebivalstva izven dosega osnovnih storitev in virov 
ter so izključene iz procesa oblikovanja politike. Kljub temu jasno  
izraženemu načelu se način financiranja podpore za razvoj zmoglji-
vosti v azijskih in latinskoameriških državah od začetka veljavnosti instrumenta za razvojno sodelovanje sploh ni spremenil in obstoječa podpora se še naprej financira s tematskim programom (nedržavni  akterji in lokalni organi oblasti v razvoju).
 74.  Pomanjkanje posebne strategije je še bolj izrazito zaradi dejstva, da za 
azijske in latinskoameriške države, kjer so sredstva za razvoj zmoglji-
vosti nedržavnih akterjev bolj omejena, kljub temu niso bile v celoti 
preučene možnosti za splošno vključitev in podporo nedržavnim  
akterjem v glavnih sektorskih programih, ki se financirajo v teh drža-
vah (npr. zdravstvo ali izobraževanje). Komisija pripravlja dokument41, 
katerega cilj je pripraviti smernice za delegacije, ki bodo pomagale 
pri reševanju tega vprašanja.38 V državah AKP je približno 
46 programov za razvoj 
zmogljivosti v 43 državah, kar 
znaša 226 milijonov EUR. 
39 Obstajajo nekatere izjeme, 
ki so ponavadi posledica zelo posebnih okoliščin, kot je 
Bangladeš, ki ima zelo velik sektor 
nevladnih organizacij (okoli 
206 000 organizacij), ali Kolumbija 
zaradi svojih notranjih oboroženih spopadov. 
40 Težavna partnerstva so 
opredeljena kot tista partnerstva, 
pri katerih ni mogoče v celoti 
uporabljati običajnih instrumentov 
sodelovanja z namenom podpiranja pobud zainteresiranih 
strani, ki niso centralne vlade, 
zaradi enega od naslednjih 
razlogov: (1) države, v katerih je 
sodelovanje prekinjeno, (2) države, v katerih se organi oblasti ne 
zavzemajo za cilje zmanjševanja 
revščine in za druga temeljna 
načela razvojne politike, vključno 
z odgovornim vodenjem države 
in udeležbo nedržavnih akterjev 
ter decentraliziranih organov oblasti, in (3) države, kjer je 
dialog o participativnih pristopih 
k razvoju zelo omejen. 
41 Udeležba nedržavnih akterjev 
pri strategijah za zmanjševanje 
revščine, sektorskih pristopih in spremljanju izvajanja projektov 
(osnutek EuropeAid E.4, 
avgust 2008). 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES31
PROGRAMI ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI 
NEDRŽAVNIH AKTERJEV
 75.  Sodišče je preučilo sedem programov, ki znašajo 72,1 milijona EUR ( Pri-
loga III ), da bi ocenilo njihovo relevantnost in učinkovitost njihovega 
izvajanja42. Ti programi združujejo dejavnosti razvoja zmogljivosti  
s financiranjem niza malih projektov.
 76.  Sodišče je preučilo, ali so se programi začeli izvajati pravočasno, ali so 
bili izvedeni v razumnem časovnem okviru in ali so bili postopki upra-
vljanja dovolj prožni in primerni za lokalne razmere, zlasti v majhnih 
organizacijah in organizacijah lokalnih skupnosti.
PROGRAMI  SO RELEVANTNI , ČEPRAV  PRIMANJKUJE  PODROBNIH  
OCEN  STANJA  V AZIJSKIH  IN LATINSKOAMERIŠKIH  DRŽAVAH
 77.  Ugotovljeno je bilo, da so pregledani programi relevantni in obravnavajo 
jasne potrebe in prednostne naloge za nedržavne akterje. Smernice 
Komisije priporočajo, naj delegacije izvedejo podrobno oceno stanja 
ali primerjavo, s katero se bo v vsaki državi poiskalo reprezentativne 
nedržavne akterje in ocenilo njihove zmogljivosti, omejitve in možno-sti, pa tudi delo drugih donatorjev. Vendar v azijskih in latinskoame-riških državah, kjer so tematski programi v praksi glavni instrument za zagotavljanje podpore nedržavnim akterjem za razvoj zmogljivosti, 
vrednost teh primerjav ni tako opazna. Od šestih pregledanih držav
43 
so popolne primerjave opravile samo delegacije v državah AKP (Eti-
opija, Mali in Uganda), njihova kakovost pa je različna.
ZAMUDE  VPLIVAJO  NA UČINKOVITOST  IN USPEŠNOST  PROGRAMOV
 78.  Notranje značilnosti programov, katerih učinki niso bili v zadostni meri 
predvideni, so privedle do velikih zamud pri šestih od sedmih pregle-danih programov. Najbolj pomemben je bil skupni vpliv dolgotrajnih 
upravljavskih postopkov, ki so bili potrebni najprej za pridobitev  
mednarodne tehnične pomoči, nato za to, da so tehnični pomočniki 
pripravili razpise za zbiranje predlogov, nazadnje pa še za vrednote-
nje predlogov in podpisovanje pogodb o donacijah. Drugi dejavnik je bila tristranska upravna struktura, v kateri so sodelovali vlada, nedr-
žavni akterji in delegacije Komisije. Čeprav je ta struktura bistvena za 
zagotavljanje lastništva, zahteva dolgotrajne razprave in pogajanja 
tako pri doseganju začetnega soglasja med zadevnimi stranmi kot pri njegovem izvajanju.42 Zaradi poznega začetka 
izvajanja programov je bilo na 
splošno prezgodaj, da bi ocenili 
njihovo uspešnost. 
43 Bangladeš, Etiopija, Mali, Peru, 
Južna Afrika in Uganda. 
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES32
44 V primeru programa Ariane 
v Maliju je morala biti življenjska 
doba projektov v dveh zadnjih razpisih za zbiranje predlogov 
skrajšana na samo šest mesecev. 
45 V Etiopiji je bilo na primer 
na prvem razpisu izbranih 
samo 11 (5 %) od 208 prosilcev, 
vsi pa so bili mednarodne nevladne organizacije ali 
nevladne organizacije s sedežem 
v glavnem mestu.  79.  Te zamude dejansko omejujejo čas izvajanja dejavnosti, zlasti dejavnosti 
upravičencev do donacij, kar vodi do razveljavitev sredstev in odpove-
dovanja dejavnosti, zlasti pa do skrajšanja življenjske dobe projektov, zaradi česar so možnosti za trajnost slabše
44 (glej odstavek 83(b)).
IZVAJANJE  RAZPISOV  ZA ZBIRANJE  PREDLOGOV  NI VEDNO  V KORIST  TISTIM  
NEDRŽAVNIM  AKTERJEM , KI NAJBOLJ  POTREBUJEJO  RAZVOJ  ZMOGLJIVOSTI
 80.  Ker je razvoj zmogljivosti nedržavnih akterjev v središču teh programov, 
mora biti proces izbire projektov usmerjen na upravičence, ki imajo 
lahko prav zaradi tega, ker jim manjkajo določene organizacijske zmo-
gljivosti, težave pri izpolnjevanju številnih zahtev, ki jih predpisujejo postopki ES. Sodišče je ugotovilo, da so imele kljub temu, da je bilo 
prejetih veliko vlog, na koncu tiste organizacije, ki so imele najboljše 
vire in so se v glavnem nahajale v urbanih središčih, prednost pred 
tistimi, ki so imele premalo virov in so se nahajale zlasti v podeželskih 
okoljih
45.
 81.  Delegacije so v okviru izvajanja geografskih programov s temi prvimi 
primeri pridobile izkušnje za naslednje razpise: (i) spodbujanje part-
nerstev med šibkimi in močnejšimi nedržavnimi akterji; (ii) financi-
ranje močnih nedržavnih akterjev za usposabljanje in vodenje širših skupin šibkejših nedržavnih akterjev; (iii) izbiranje odročnih regij;  (iv) dodeljevanje sredstev po geografski porazdelitvi. Vendar ukrepi Komisije ne rešujejo vseh vprašanj, prvotno navedenih v sporočilu in 
smernicah Komisije (glej odstavka 11 in 12), v katerih je omenjen cilj 
doseganja čim večjega deleža prebivalstva, hkrati pa je poudarjeno, 
da bo posebna pozornost namenjena malim in lokalnim organizaci-
jam, zlasti v državah z velikim geografskim območjem in tistih, kjer so številne skupine in območja izolirane iz postopka sodelovanja in 
odločanja.
PREZGODAJ  JE, DA BI OCENILI  USPEŠNOST  VEČINE  PROGRAMOV  ZA RAZVOJ  ZMOGLJIVOSTI
 82.  Zaradi poznega začetka izvajanja programov je bilo na splošno prezgo-
daj, da bi ocenili njihovo uspešnost. Kjer so bile opravljene vmesne 
ocene, se je na splošno poročalo o dobrih rezultatih.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES33
46 Programi AKP za razvoj 
zmogljivosti, ki so rezultat 
dosledne strategije, imajo skupne organizacijske značilnosti, med 
drugim uporabo tehnične pomoči. 
V nasprotju s tem pa so bili 
maloštevilni programi v azijskih 
in latinskoameriških državah 
pripravljeni priložnostno in imajo 
raznolike strukture. 
47 V Maliju je Sodišče ugotovilo, 
da je ekipa za tehnično pomoč 
podvojila postopke razpisa za 
zbiranje predlogov in kontroliranja projektov tako, da je najela 
dodatno zunanjo pomoč za 
ocenjevanje predlogov, vendar 
je opravljena vrednotenja sama 
ponovno pregledala. Razlog 
je bil, da se je želela izogniti 
finančnemu tveganju (zagotoviti je morala finančno jamstvo za 
potek programa). 
48 Na podlagi člena 4 Sporazuma 
iz Cotonouja morajo biti nedržavni akterji „oskrbljeni 
s podporo pri usposabljanju na 
kritičnih področjih, da bi povečali 
usposobljenost teh akterjev, 
zlasti v zvezi z organizacijo in 
zastopanjem, in vzpostavitev 
posvetovalnih mehanizmov, vključno s potmi komunikacije in 
dialoga, ter pospešili strateško 
povezovanje“.  83.  Glede preučenih programov AKP46 pa je Sodišče ugotovilo, da mora Komi-
sija posvetiti dodatno pozornost naslednjim vidikom:
ker programi združujejo delo za razvoj zmogljivosti in financiranje (a) 
vrste malih projektov, morajo specializirane ekipe za tehnično  
pomoč, ki imajo posebne pristojnosti za razvoj zmogljivosti, opra-
vljati tudi rutinsko administracijo vodenja projektov47. Kar zadeva 
razvoj zmogljivosti, so se ekipe osredotočile na usposabljanje za 
vodenje projektov in ne na krepitev sposobnosti nedržavnih akter-
jev za politične analize, zagovorništvo, naloge nadzora, spodbu-janje človekovih pravic, spodbujanje povezovanja v mreže itd., na 
ta način pa so premalo poudarile vlogo v političnem dialogu (glej 
odstavek 3(a)), ki je prav tako del agende za razvoj zmogljivosti, 
opredeljene v Sporazumu iz Cotonouja
48;
Sodišče je ugotovilo, da sta v teh programih premalo obravna- (b) 
vana učinek in trajnost. Skupno financiranje je bilo premajhno in 
v nekaterih primerih preveč razpršeno na preveliko število majhnih 
projektov, da bi lahko imelo znaten učinek. Trajanje projektov je 
bilo kratko, saj so trajali od samo 6 mesecev do največ 24 mesecev; 
ker pa je razvoj zmogljivosti dolgotrajen proces, Sodišče meni, da 
je potrebno daljše obdobje izvajanja.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES34
ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
KOMISIJA NE ZAGOTAVLJA USTREZNO, 
DA SO NEDRŽAVNI AKTERJI USPEŠNO UDELEŽENI 
V PROCESU RAZVOJNEGA SODELOVANJA
 84.  Komisija si je prek svojih delegacij prizadevala vključevati nedržavne 
akterje v pripravo državnih strategij v praktično vseh državah upra-vičenkah. Toda v številnih primerih je bilo vključevanje omejeno na enodnevne seminarje in ne na trajen in strukturiran dialog, ki ga  
predvidevajo zakonodaja EU in smernice same Komisije. V podrobnih posvetovalnih postopkih obstajajo številne pomanjkljivosti.
 85.  Kar zadeva nov tematski program za nedržavne akterje, južni nedržavni 
akterji niso bili primerno vključeni niti v splošne niti v lokalne stra-tegije, čeprav je to program, ki je zasnovan zlasti za te akterje.
PRIPOROČILA ZA VKLJUČEVANJE  
NEDRŽAVNIH AKTERJEV
Komisija bi si morala nadalje prizadevati za krepitev vključevanja rele-
vantnih nedržavnih akterjev v svoj proces razvojnega sodelovanja. To 
vključevanje bi moralo presegati opredelitev državnih strategij ter  obsegati tudi sektorske strategije in projekte.
Komisija bi morala za krepitev procesa storiti naslednje:
opredeliti relevantne nedržavne akterje; –
določiti jasen in predvidljiv razpored posvetovanj tako za geograf- –
ske kot za tematske strateške dokumente;
zagotoviti potrebno dokumentacijo in dovolj časa, da se nedržavni  –
akterji ustrezno pripravijo, ter povratne informacije o rezultatih  
teh posvetovanj;
razviti nadaljnje smernice in usposabljanje za uslužbence   –
delegacij.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES35
UPRAVLJAVSKI SISTEMI KOMISIJE OBIČAJNO 
ZAGOTAVLJAJO, DA SO DEJAVNOSTI, KI JIH IZVAJAJO 
NEDRŽAVNI AKTERJI, RELEVANTNE IN DA JE ZANJE VERJETNO, DA BODO PRINESLE NAČRTOVANE REZULTATE, VENDAR PA OBSTAJAJO POMANJKLJIVOSTI
 86.  Postopek razpisov za zbiranje predlogov je še vedno lahko okoren in pri 
delovanju ne zagotavlja, da bo zasnovi projekta namenjene dovolj  
pozornosti in da bo ta pravočasno dokončana.
 87.  Premalo je smernic in usposabljanja za nedržavne akterje o praktični 
uporabi finančnih pravil ter še vedno so prisotne nedosledne razlage in posebni praktični problemi.
 88.  V spremljanju in ocenjevanju so slabosti.
 89.  Možnosti za dolgoročno trajnost so slabe zlasti zaradi kratkega trajanja 
projektov, pomanjkanja dolgoročnega financiranja in neustreznih  
institucionalnih ureditev.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES36
PRIPOROČILA O UPRAVLJANJU DEJAVNOSTI,  
KI JIH IZVAJAJO NEDRŽAVNI AKTERJI
Izbirni postopki
Že sprejeti ukrepi za izboljšanje izvajanja postopka razpisov za   –
zbiranje predlogov bi se morali izvajati s posebnim poudarkom na vidikih, ki bi lahko pomagali zagotoviti dobro zasnovo projekta.
Kontrolni in nadzorni postopki
Poleg reševanja odprtih vprašanj bi morala Komisija potencialnim  –
upravičencem pri postopkih zagotoviti večjo dostopnost smernic 
in podpore.
Sodišče želi ponovno izraziti svoje stališče, da bi lahko napake   –
v zvezi z finančnimi in pogodbenimi pravili preprečevali z okre-pljenima ciljno usmerjenostjo spremljanja in podporo s strani  
delegacij.
49
Spremljanje
Glede na to, da namerava Komisija preiti na upravljanje na podlagi  –
rezultatov, bi morala zagotoviti, da je delegacijam in nedržavnim 
akterjem na voljo dovolj sredstev, smernic in strokovnega znanja za 
razvoj, uporabo, spremljanje in poročanje o kvalitativnih in kvan-
titativnih kazalnikih uspešnosti.
Trajnost
Za izboljšanje trajnosti bi morala Komisija razmisliti o tem, da pri  –
delu z nedržavnimi akterji uporabi različne instrumente in ne le  
projektov.
Komisija bi morala po izvajanju opravljati selektivne preglede traj- –
nosti in dolgoročnega učinka projektov nedržavnih akterjev.49 Odstavek 8.18 v Poglavju 8 
Letnega poročila Sodišča za 
proračunsko leto 2007.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES37
V DRŽAVAH AKP OBSTAJA STRATEGIJA ZA RAZVOJ 
ZMOGLJIVOSTI NEDRŽAVNIH AKTERJEV, ZA VEČINO 
AZIJSKIH IN LATINSKOAMERIŠKIH DRŽAV PA JE ŠE NI
 90.  Za večino azijskih in latinskoameriških držav strategija ne obstaja. Za 
razliko od držav AKP, kjer se uporabljajo geografski programi, so  nedržavni akterji v azijskih in latinskoameriških državah pri financi-ranju razvoja zmogljivosti preveč odvisni od tematskih programov. 
Po mnenju Sodišča to ni primerno, ker nasprotuje načelu iz Uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje, da bi bilo treba uporabljati 
geografske programe, kjer koli je mogoče.
PRIPOROČILA ZA RAZVOJ STRATEGIJ
Komisija bi morala razviti strategije za razvoj zmogljivosti nedržav-
nih akterjev v azijskih in latinskoameriških državah in določiti, katere 
nedržavne akterje, sektorje in vprašanja je treba obravnavati, katere 
delovne metode se bodo uporabile in kako se zagotovi skladnost z dru-gimi programi. Obravnavati bi morala razliko v pristopu med državami 
AKP ter azijskimi in latinskoameriškimi državami.
ČEPRAV SO PROGRAMI ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI 
RELEVANTNI, PA NE DOSEGAJO SVOJEGA POLNEGA POTENCIALA
 91.  Ugotovljeno je bilo, da so revidirani programi zelo relevantni, čeprav 
ocene potreb v obliki izčrpnih primerjav za azijske in latinskoameriške 
države niso bile opravljene. Vendar programi niso dosegli svojega  
polnega potenciala, zlasti zato, ker so njihovi upravljavski postopki 
in strukture že po naravi zapleteni. Posledice tega niso bile v celoti preučene že od začetka in zaradi posledično nastalih zamud se je  skrajšal čas, ki je bil na voljo za aktivno dobo projektov, s tem pa so se poslabšale možnosti projektov za uspešnost in trajnost.
 92.  Programi se soočajo s potencialnim protislovjem, saj naj bi podpirali 
razvoj zmogljivosti tistih nedržavnih akterjev, ki to najbolj potrebu-jejo, s postopkom (razpis za zbiranje predlogov), ki je zasnovan tako, 
da se pri njem izbere nedržavnega akterja, ki je najbolj uspešen.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES38
PRIPOROČILA ZA IZVAJANJE PROGRAMOV  
ZA RAZVOJ ZMOGLJIVOSTI
Komisija bi morala pri načrtovanju teh programov v celoti upoštevati 
njihovo notranjo zapletenost. Obravnavati bi morala tudi medsebojne 
vplive med strukturami, ki so nujno zapletene, in pravnim okvirjem ter nameniti sredstva za preučitev načinov, kako v okviru teh omejitev  doseči cilje politike.
Treba bi bilo raziskati alternative sedanjim postopkom, tako zaradi  
tega, da se omogoči bolj strateški pristop (na primer boljšo uporabo zmogljivosti tehnične pomoči, uporabo sporazumov o partnerstvu,  financiranje več donatorjev), kot zaradi tega, da se v večji meri dose-
žejo lokalne organizacije (na primer uporaba kaskadnih donacij).
  To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zase-
danju dne 18. in 19. marca 2009.
  Za Računsko sodišče
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Predsednik
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES39
ZNESKI, DOLOČENI V POGODBAH 
Z NEDRŽAVNIMI AKTERJI
Po navedbah urada EuropeAid je zneske, določene v pogodbah  
z nedržavnimi akterji leta 2006 in 2007, mogoče oceniti na 836,43 in 915,26 milijona EUR (brez humanitarne pomoči
1), kot sledi:
(v milijonih EUR)
PODROČJE Leto 2006 Leto 2007
Tematski programi 555,04 430,11
Sofi nanciranje nevladnih organizacij 200,10 207,89
Decentralizirano sodelovanje 6,30 0,18
Človekove pravice in demokracija 97,28 40,72
Okolje 59,14 21,08
Varnost preskrbe s hrano 74,84 109,26
Enakost spolov 2,90 0,85Zdravje 91,64 25,60
Protipehotne mine 4,99 8,97
Migracije in azil 16,28 15,56
Prepovedane droge 1,57 0,00
Rehabilitacija/Begunci 17,02 21,64
Drugi programi 0,45 18,1
Geografski programi 73,92 164,00
Azija 19,62 116,93
Latinska Amerika 3,55 4,26
Sredozemlje 45,49 6,85
Tacis 5,26 35,96
Splošni proračun skupaj 646,43 633,85
Evropski razvojni sklad 190,00 281,41
SKUPAJ 836,43 915,26PRILOGA I
1 Nevladne organizacije 
aktivno sodelujejo pri izvajanju 
ukrepov humanitarne pomoči 
od devetdesetih let prejšnjega 
stoletja naprej. GD ECHO ima dolgoročne okvirne sporazume 
o partnerstvu s številnimi 
nevladnimi organizacijami. 
Nevladne organizacije prejmejo 
približno 50 % financiranja ECHO 
(okoli 353 milijonov EUR leta 2007).
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES40
PRILOGA II
GLAVNE DOLOČBE O NEDRŽAVNIH AKTERJIH (NOSILCIH) 
IZ SPORAZUMA IZ COTONOUJA
Člen 4:
… pogodbene stranke priznavajo dopolnilno vlogo in možnost pri-
spevanja nedržavnih nosilcev in lokalnih decentraliziranih organov oblasti k razvojnemu procesu. S tem namenom so nedržavni nosilci 
in lokalni decentralizirani organi oblasti … po potrebi:
obveščeni in vključeni v posvetovanje o politikah in strategijah  –
sodelovanja, prednostnih nalogah sodelovanja zlasti na podro-čjih, ki jih zadevajo ali nanje neposredno vplivajo, ter političnem dialogu,
oskrbljeni s finančnimi viri, …, da bi podprli lokalne razvojne   –
procese,
vključeni v izvajanje projekta in programov sodelovanja na podro- –
čjih, ki jih zadevajo ali na katerih imajo ti nosilci komparativno 
prednost,
oskrbljeni s podporo pri usposabljanju na kritičnih področjih, da  –
bi povečali usposobljenost teh nosilcev, zlasti v zvezi z organiza-
cijo in zastopanjem, in vzpostavitev posvetovalnih mehanizmov, 
vključno s potmi komunikacije in dialoga, ter pospešili strateško povezovanje.
Člen 6:
1. Nosilci sodelovanja bodo vključevali:
 – nedržavne nosilce:  (a)  zasebni sektor,  (b)  gospodarske in socialne partnerje, vključno s sindikati,  (c)  civilno družbo v vseh svojih oblikah glede na nacionalne 
značilnosti.
2. Priznavanje nevladnih nosilcev s strani pogodbenic je odvisno  
od tega, v kolikšni meri se ukvarjajo s potrebami prebivalstva,  od njihovih posebnih sposobnosti in od tega, ali so organizirani in vodeni demokratično in pregledno.
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES41
Člen 7: Usposabljanje
Prispevek civilne družbe k razvoju se lahko poveča s krepitvijo orga-
nizacij posamezne skupnosti in neprofitnih nevladnih organizacij.  
To bo zahtevalo:
spodbujanje in podpiranje ustanavljanja in razvoja takih   –
organizacij,
vzpostavljanje ureditev za vključevanje takih organizacij   –
v načrtovanje, izvajanje in ocenjevanje razvojnih strategij in  
programov.
Člen 10 
določa, da se v ta [politični] dialog vključuje več organizacij civilne 
družbe.
Člen 19: Načela in cilji
1. …
2. …
3. Vlade in nedržavni nosilci v vsaki državi AKP dajejo pobude  
za posvetovanje o strategijah razvoja svoje države in podpori  prebivalstva.
Člen 33: Institucionalni razvoj in usposabljanje
… Sodelovanje obsega vsa področja in sektorje sodelovanja, da bi  podprli nastajanje nedržavnih nosilcev in razvoj njihovih zmogljivosti; ter da bi okrepili strukture obveščanja, dialoga in posvetovanja med njimi in nacionalnimi organi, tudi na regionalni ravni.PRILOGA II
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES42
Člen 57:
… Brez poseganja v zgornje določbe so lahko za predlaganje in izva-
janje programov in projektov, na področjih s katerimi se ukvarjajo, 
odgovorni tudi upravičeni nedržavni nosilci …
Člen 58: Upravičenost do financiranja
… Nedržavni subjekti lokalnega značaja iz držav AKP in Skupnosti so upravičeni do finančne podpore v skladu s Sporazumom pod pogoji, 
dogovorjenimi v nacionalnih in regionalnih indikativnih programih.
Člen 4 Priloge IV:
Osnutek indikativnega programa vsebuje: … vrst nedržavnih nosilcev, ki so upravičeni do financiranja v skladu z merili, ki jih določi Svet 
ministrov, sredstev, ki se dodelijo nedržavnim nosilcem, ter vrsta  dejavnosti, ki se ji nameni podpora in ki mora biti nepridobitnega  
značaja;
Člen 5 Priloge IV:
… [skupna letna revizija] obsega zlasti oceno: … porabe sredstev,  namenjenih nedržavnim nosilcem.PRILOGA II
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES43
SEZNAM PREGLEDANIH PROGRAMOV, PROJEKTOV 
IN LOKALNIH RAZPISOV ZA ZBIRANJE PREDLOGOV
SEZNAM PROGRAMOV ZA PODPORO NEDRŽAVNIM AKTERJEM PRI RAZVOJU ZMOGLJIVOSTI
Področje Opis projekta Država/RegijaPrispevek EU 
(EUR)
ALA Ukrepanje EU in Andske skupnosti v povezavi z andsko civilno 
družboAndska skupnost 4 100 000
ALA Male pobude inovativnih lokalnih nevladnih organizacij 
(Smiling)Bangladeš 8 000 000
ERS Sklad civilne družbe Etiopija 10 000 000
ERS Podpora in krepitev pobud nedržavnih nosilcev (Ariane) Mali 7 000 000
Južna Afrika Podpora za program civilne družbe za zagovorništvo (CSAP) Južna Afrika 10 000 000
Južna Afrika Fundacija za človekove pravice v Južni Afriki (FHR) Južna Afrika 25 000 000ERS Program civilne družbe za izgradnjo zmogljivosti Uganda 8 000 000
SKUPAJ 72 100 000
SEZNAM PROJEKTOV NEDRŽAVNIH AKTERJEV
Področje Opis projekta Država/RegijaPrispevek EU 
(EUR)
EIDHR Spodbujanje človekovih pravic avtohtonih prebivalcev 
Bangladeša – NVO: IPDSBangladeš 88 587
NVO Projekt za osnovno izobraževanje revnih 
otrok – NVO: Secours catholiqueBangladeš 253 179
NVO Pospeševanje kmetijstva v Haorju – NVO: Concern World 
Wide (ARCH)Bangladeš 471 970
Varnost preskrbe 
s hranoPovečevanje varnosti preskrbe s hrano s spodbujanjem pravic 
in usposabljanjem za trajnostno preživetje – NVO: Action Aid (FOSHOL)Bangladeš 2 322 170
Varnost preskrbe 
s hranoOhranjanje kmetijskih virov in izboljšanje varnosti preskrbe 
s hrano za občutljive podeželske družine v Damot Gale in Kachira Bira – NVO: Inter AideEtiopija 700 000
NVO Izgradnja zmogljivosti v Woredi – NVO: Farm Africa Etiopija 1 096 597
Varnost preskrbe 
s hranoIzgradnja zmogljivosti za varnost preskrbe s hrano 
v Shashogo in Alaba Woredas – NVO: LVIAEtiopija 630 500
EIDHR Socialno vključevanje etničnih manjšin Menja v Cheni in 
Gimbo Woredas – NVO: Action AidEtiopija 90 000
EIDHR Spodbujanje spoštovanja in varovanja človekovih pravic za 
zmanjševanje mučenja in rehabilitacijo žrtev političnega nasilja – NVO: CAPSPeru 94 415
Enakost spolov Spodbujanje vključevanja ženskih mikropodjetij 
in družinskih ekonomskih enot v formalni sistem dela – NVO: M. Manuela RamosPeru 665 458PRILOGA III
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES44
NVO Vključevanje revnih mikropodjetij s konkurenčnim 
potencialom na lokalne in regionalne trge – NVO: OxfamPeru 1 500 000
NVO Krepitev institucij in spodbujanje lokalne ekonomije za boj 
proti revščini v departmaju Junín – NVO: Frères des HommesPeru 715 780
NVO Dostop do pravic socialnega varstva v Južni 
Afriki – NVO: DanChurchJužna Afrika 587 820
NVO Salezijanski projekt za izgradnjo zmogljivosti med mladimi – 
NVO: Coop. Mission au DéveloppementJužna Afrika 400 000
Južna Afrika Podpora nadzoru nad kaznivimi dejanji nad ženskami in 
otroki v Eastern Cape – NVO: FAMSAJužna Afrika 59 204
Južna Afrika Podpora nadzoru nad kaznivimi dejanji zoper ženske in otroke 
v provinci Vzhodna Kaplandija – NVO: NICRO – Victim SupportJužna Afrika 85 435
SKUPAJ 9 761 115
SEZNAM LOKALNIH RAZPISOV ZA ZBIRANJE PREDLOGOV
Področje Opis razpisa za zbiranje predlogov Država/RegijaPrispevek EU 
(EUR)
Varnost preskrbe 
s hranoRazpis za zbiranje ponudb Varnost preskrbe s hrano 2003 Bangladeš 4 500 000
EIDHR Razpis za zbiranje ponudb Evropska pobuda za 
demokracijo in človekove pravice (EIDHR) – Mikroprojekti v Bangladešu – 2006Bangladeš 525 000
EIDHR Program mikroprojektov Evropske pobude za demokracijo in 
človekove pravice (EIDHR) 2006 za kampanjo „Spodbujanje demokratičnega procesa“Etiopija 975 000
Varnost preskrbe 
s hranoProgram varne preskrbe s hrano 2005 – pomoč NVO Etiopija 5 000 000
EIDHR Program mikroprojektov Evropske pobude za demokracijo in 
človekove pravice 2005Peru 575 000
EIDHR Program mikroprojektov Evropske pobude za demokracijo in 
človekove pravice (EIDHR) 2006Peru 380 000
Južna Afrika Podpora nadzoru nad kaznivimi dejanji zoper ženske in 
otroke v provinci Vzhodna KaplandijaJužna Afrika 750 000
SKUPAJ 12 705 000PRILOGA III
SEZNAM PROJEKTOV NEDRŽAVNIH AKTERJEV
Področje Opis projekta Država/RegijaPrispevek EU 
(EUR)
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES45
AKTERJI RAZVOJNEGA SODELOVANJA, OBISKANI NA KRAJU SAMEM
Država*Državni organi 
(vključno z lokalnimi 
organi oblasti)Nevladne organizacije
Drugi nedržavni 
akterjiDrugi donatorji
Sever Jug
Etiopija Ministrstvo za fi  nance in 
gospodarski razvoj
Ministrstvo za izgradnjo 
zmogljivosti
Urad za razvoj vodnih 
in naravnih virov, Alaba in Dale Gale Woredas (območja)Inter Aid
LVIACAFOD/Trocaire
Oxfam GB
CISPGerman Agro 
ActionAcord
HundeeFarm AfricaProjektna skupina 
Cotonou
EOC-DIDACARRD-AFM
Razvojna zveza 
Woreda (območna) v Konsu
Ljudska razvojna 
zveza Derashe
Zveza za namakanje 
Bedene, Alaba Woreda
Kebele Iddirs, Dale 
Gale WoredaKanada (CIDA)
Švedska (SIDA)Irish Aid
Združeno 
kraljestvo (DFID)
Bangladeš Generalni kontrolor in revizor
Ministrstvo za zunanje 
zadeve
Ministrstvo za 
fi nance (oddelek za 
gospodarske odnose)
Urad za zadeve, 
povezane z nevladnimi organizacijamiActionAid 
Bangladesh
Caritas 
Bangladesh
Concern 
Worldwide
Save the Children 
USBRAC
Razvojne storitve 
za domorodna ljudstva
Družba za 
razvoj podeželja Noakhali
Program zasebne 
podeželske pobude (PRIP Trust)Združenje nevladnih 
organizacij v Bangladešu
Združenje uprav šol, 
Defuliapar
Združenje uprav šol, 
Bhubankura
Skupina kmetov 
East Barahipur
Skupina kmetov 
Ramkrishnopur
Center za živinorejo 
EwajsbaliaAvstralija (AusAID)
Kanada (CIDA)NizozemskaZdruženo 
kraljestvo (DFID)
UNDP (Razvojni 
program OZN)
Svetovni program 
za hrano
*  Glej Prilogo III  za podrobne podatke o pregledanih projektih in razpisih za zbiranje predlogov.PRILOGA IV
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES46
PRILOGA IV
Država*Državni organi 
(vključno z lokalnimi 
organi oblasti)Nevladne organizacije
Drugi nedržavni 
akterjiDrugi donatorji
Sever Jug
Peru Regionalna uprava za 
delo in spodbujanje zaposlovanja Junin
Provincialni svet 
Huancayo
Mestni svet TarmaMestni svet PalcaOxfam Novib
Assoc. Frères des 
Hommes
German Agro 
ActionCAPS
Gibanje Manuela 
Ramos
IdesiAdec/Atc
Acción por los 
Niños (Akcija za otroke)Copeme
Coremype Junin
Gospodarska 
zbornica Junin
2 ženski zvezi 
Puente Piedra
Kmečka zveza 
Huallquin
Obrtna zveza 
Huancayo
Čevljarska zveza 
Huancayo
Lokalni odbor San 
Juan Lurigancho
Lokalno združenje 
PaucamarcaBelgija
Španija (AECI)
UNDP
Južna Afrika Program civilne družbe 
za zagovorništvo (CSAP)
Komisija za enakost 
spolov (CGE)
Komisija Južne Afrike 
za človekove pravice (SAHRC)
Državna politika v Port 
Elisabeth
Ministrstvo za fi  nance 
(Oddelek za razvoj mednarodnega sodelovanja)
Ministrstvo za 
pravosodje (enota, pristojna za koordinacijo donatorjev) v PretorijiSalezijanski center, 
Cape Town
Black Sash 
National
FAMSA
NICRO
Center za pomoč 
žrtvam, Port Elisabeth
Fundacija za 
človekove pravice (FHR)Sklad Južne Afrike 
za AIDS
Afriški inštitut Južne 
Afrike
Center za policijske 
študije
Inštitut za varnostne 
študije
Podporna skupina 
Khulumani
Odvetniki za 
človekove pravice
Južnoafriški inštitut 
za mednarodne zadeve
SOSTsogang SechabaFrancija
NemčijaGrčija
Irska
NizozemskaZdruženo 
kraljestvo (DFID)
Urad OZN za 
droge in kriminal
*  Glej Prilogo III  za podrobne podatke o pregledanih projektih in razpisih za zbiranje predlogov.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES47
ODGOVORIKOMISIJE
POVZETEK
I.
Obravnavati je treba vse vidike spreminja-
jočih se razmer, ki jih je Sodišče ustrezno  
poudarilo.
Dejansko se razvija več pristopov, o kate-
rih se razpravlja z mednarodno skupnostjo 
donatorjev in delno z vladami držav pre-jemnic, vendar se precej spreminjata tudi  
število in kakovost mednarodnih in lokalnih 
nedržavnih akterjev, ki delujejo na področju 
razvoja (glej tudi točko 18 spodaj).
Komisija ugotavlja, da ni nobene dogovor-
jene opredelitve pojma „nevladne organi-zacije“, in je o tem pripravljena razpravljati z Evropskim parlamentom v skladu z njihovo zahtevo (točka 19, razrešnica za leto 2006).
Različne pravne okvire Evropskega razvoj-
nega sklada (ERS) in splošnega proračuna  
je treba upoštevati tudi za določbe v zvezi 
z dejavnostmi, ki jih bodo izvajali nedržavni 
akterji.
III.
Po dekoncentraciji ustreznih programov in 
zlasti odkar delegacije upravljajo lokalne  razpise za zbiranje predlogov, se je precej  povečalo sodelovanje med delegacijami  
Komisije in lokalnimi nedržavnimi akterji.
Treba je navesti več drugih dejavnikov, ki  
vplivajo na vključevanje nedržavnih akterjev v proces razvojnega sodelovanja:
razlike med geografskimi (proračun in   •
ERS) in tematskimi programi,
prednostne naloge in lastništvo partner- •
skih vlad,
agenda za uspešnost pomoči, •
spremembe v zvezi z nedržavnimi akterji  •
(število, kakovost in vrsta).
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES48
IV.
Cilj izbirnih postopkov, ki jih izvaja Komi-
sija, je opredelitev predlogov, ki bi čim bolj izboljšali splošno uspešnost programa, pri  
čemer se poleg meril, ki jih navaja Sodišče, 
upoštevajo tudi izvedljivost in stroškovna  učinkovitost predlaganih ukrepov ter  finančne in operativne zmogljivosti prosil-
cev in partnerjev.
Rezultati mehanizma razpisa za zbiranje pre-
dlogov so javna objava, preglednost, jasne 
smernice ter usklajena razlaga postopkov in 
finančnih pravil.
Komisija izvaja več naknadnih vrednotenj in 
postopkov spremljanja, s katerimi se obrav-
nava tudi trajnost teh ukrepov na ravni  
projekta.
V.
Kot ugotavlja Sodišče, se vprašanje vključe-
vanja nedržavnih akterjev v Sporazumu iz  
Cotonouja obravnava drugače kot v ured-
bah, ki se uporabljajo za države, ki niso  
države AKP. To velja tudi za razpoložljivost 
finančnih sredstev za krepitev zmogljivosti 
nedržavnih akterjev znotraj države. Tako je 
financiranje za krepitev zmogljivosti nedr-žavnih akterjev v državah, ki niso države  
AKP, omejeno zlasti na tematski program.
Znotraj teh omejitev potekajo precejšnja  
prizadevanja za bolj sistematično pospe-ševanje povezovanja z nedržavnimi akterji, 
poleg tega pa so sedeži izvedli vrednotenja 
v zvezi z vključevanjem nedržavnih akterjev 
(poročilo je bilo predloženo Sodišču).VI.
Kljub dejstvu, da v prejšnji uredbi za azij-
ske in latinskoameriške države ni bila uradno predvidena podpora za krepitev zmogljivosti 
nedržavnih akterjev, se v Latinski Ameriki in 
Aziji izvaja več študij in programov v zvezi s tem.
V letih 2007 in 2008 je bilo v Aziji in Osrednji 
Aziji sprejetih več projektov/programov, ki se izvajajo/se bodo izvajali prek nevladnih 
organizacij. Medtem ko je njihov glavni cilj 
prispevati k izkoreninjenju revščine, izbolj-
šanju dostopa do socialnih storitev ter  
izboljšanju upravljanja in pravne države,  podpirajo nedržavne akterje pri uresničeva-nju teh ciljev.
VII.
Komisija povečuje vključevanje nedržavnih 
akterjev z:
boljšim upravljanjem znanja prek aplika- •
cije PADOR in boljšim razširjanjem zna-
nja prek službe CISOCH,
izvajanjem pilotnih primerjalnih študij,  •
ki so po možnosti zasnovane v tesnem  
sodelovanju z vlado,
izboljšanjem predvidljivosti in pregle- •
dnosti v postopku posvetovanja.
Komisija si bo še naprej prizadevala za poe-nostavitev razpisov za zbiranje predlogov,  skrajšanje postopka in pospeševanje izva-janja na lokalni ravni.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES49
Komisija je prepričana, da sedanji nadzorni 
sistem zagotavlja ustrezno finančno in  
pogodbeno spremljanje.
Uslužbenci delegacije in nedržavnih akterjev 
se bodo še naprej usposabljali, tudi o upo-
rabi kazalnikov uspešnosti.
Obravnava se mešanica instrumentov glede 
na regulativni okvir, ki ga sestavljajo finančne 
uredbe, ERS, Instrument za razvojno sodelo-
vanje (DCI), Evropska pobuda za demokracijo in človekove pravice (EIHDR) ter Evropski  
instrument sosedstva in partnerstva (ENPI).
Razvoj zmogljivosti je treba po možnosti  
izvajati prek geografskih programov, pri  
čemer načelo uravnotežene pomoči od vlad 
partnerskih držav zahteva, naj opredelijo  strategije, sektorje in teme v tem okviru.  
Komisija bo še naprej spodbujala vključe-
vanje nedržavnih akterjev.
Med različnimi instrumenti in programi je  
vedno več strukturno organiziranega sode-lovanja, da se omogoča boljše dopolnjevanje z dejavnostmi, financiranimi na dvostranski, tematski in regionalni ravni. Komisija poleg tega dejavno sodeluje pri mehanizmih za  
usklajevanje donatorjev. Komisija meni, da je 
treba razmisliti tudi o drugih kanalih, kot je razširitev decentraliziranega financiranja.UVOD
2.Komisija ugotavlja, da ni nobene dogovor-
jene opredelitve pojma nevladne organi-
zacije, in je o tem pripravljena razpravljati z Evropskim parlamentom v skladu z zahtevo (točka 19, razrešnica za leto 2006).
5.
Glej odgovor v zvezi z odstavkom 52.
OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
UGOTOVITVE
18.
Komisija se že od začetka delovanja zavzema 
za to, da bi nedržavni akterji imeli vlogo  
v razvoju, ter razvija podporne politike in  finančne dejavnosti, da bi olajšala vključe-
vanje nedržavnih akterjev. To jasno dokazu-
jejo referenčna besedila, kot so sporočila in 
smernice, ki jih je poudarilo Sodišče.
Vendar je treba upoštevati vse vidike „Evrop-
skega soglasja o razvoju“, ki ga je Sodišče  ustrezno poudarilo.
Dejansko obstaja več razvijajočih se pristo-
pov (približevanje prednostnim nalogam  
partnerskih vlad, lastništvo, usklajeva-nje ...), vendar se precej spreminjata tudi  
število in kakovost mednarodnih in lokalnih 
nedržavnih akterjev, ki delujejo na področju 
razvoja.
Ta razvoj je bistven za razumevanje možnosti 
in omejitev vključevanja nedržavnih akterjev v proces razvojnega sodelovanja.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES50
Poleg tega se metode na dvostranski ravni 
zelo razlikujejo od metod dela, ki se upora-bljajo v tematskih programih.
21.
Komisija potrjuje, da si je vedno, kolikor  je bilo mogoče, prizadevala za posvetova-nje z nedržavnimi akterji, čeprav k temu ni 
zakonsko zavezana; to je bil politični cilj, ko so bile lokalne razmere za taka posvetovanja 
ustrezne.
ES si je med načrtovanjem programov za  
obdobje 2007–2013 v primerjavi s prejšnjimi programi bolj prizadevala za posvetovanje 
s civilno družbo. Poleg tega je potrebo  
po tesnem posvetovanju s civilno družbo  
znova poudarila v smernicah za vmesni  
pregled strateških dokumentov za obdobje 
2007–2013.
Med pripravo državnih strateških dokumen-
tov za obdobje 2002–2006 ni bilo pri načrto-
vanju programov v Aziji in Latinski Ameriki 
nobene splošne pravne obveznosti, da je  
treba vključiti nedržavne akterje, prenos  pristojnosti pa se je šele začenjal. Na dele-
gacije, ki jih je obiskalo Sodišče, so se pri-stojnosti prenesle v treh različnih obdobjih (najprej v Južni Afriki in Maliju, nato v Eti-opiji in Peruju ter nazadnje v Bangladešu), zato je bil v nekaterih izmed njih za pripravo 
državnih strateških dokumentov dejansko  odgovoren sedež.
Glej tudi odgovor v zvezi z odstavkom 22.22.
Stopnja vključenosti različnih zainteresira-
nih strani v postopek načrtovanja progra-mov je zelo odvisna od posebnega položaja 
vsake države in veljavnega pravnega okvira 
za sodelovanje. Partnerske vlade morajo  na podlagi dvostranskega sodelovanja ter  v skladu s sklepi Pariške deklaracije in Evrop-
skega soglasja, če je to mogoče, prevzeti  
vodilno vlogo in vedno več odgovornosti za organizacijo posvetovanj z različnimi zainte-
resiranimi stranmi. Komisija seveda podpira 
vsak postopek posvetovanja, vendar morajo 
biti končne prednostne naloge in cilji par-
tnerski državi lastni in ne vsiljeni.
Postopek posvetovanja z nedržavnimi akterji, 
ki je sledil pripravi državnega strateškega  
dokumenta za Peru, je bil prvi poskus struk-
turiranega pristopa v obdobju, ko na podlagi 
takrat veljavne uredbe za azijske in latinsko-
ameriške države posvetovanje ni bilo uradno zahtevano. Ta pristop se bo nadgradil v pri-
hodnjih postopkih načrtovanja programov.
23.
Smernice so usmerjevalni dokumenti. Ko je to mogoče, jih je treba izvajati pragmatično 
in ob upoštevanju posebnih okoliščin.
24.
Položajev držav AKP in držav, vključenih  v Instrument za razvojno sodelovanje, ni  mogoče primerjati, ker se njihovi politični  in pravni okviri zelo razlikujejo. Na eni strani obstaja medsebojni sporazum med vsemi  državami AKP in EU v zvezi z vprašanji vklju-čevanja nedržavnih akterjev, na drugi strani pa se uporablja Uredba o instrumentu za  razvojno sodelovanje, ki jo je sprejela samo EU.
25.
To je v skladu s pravno podlago in takrat  
veljavnimi zahtevami.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES51
26.
Komisija se strinja in poudarja, da je treba te 
bistvene ugotovitve upoštevati v celotnem poročilu:
Komisija zlasti opozarja, da so si dele- –
gacije kljub težavam pri vključevanju  nedržavnih akterjev sistematično priza-devale za začetek dialoga z nedržavnimi 
akterji,
te težave so notranje pomanjkljivosti sku- –
pnosti nedržavnih akterjev, ki ni enotna 
skupina ter ji primanjkuje organizacije in 
reprezentativnosti. Ti dejavniki so skupaj z nacionalnimi zakonodajnimi in regula-
tivnimi težavami v partnerskih državah 
še ena pomembna ovira, ki ovira vključe-
vanje skupnosti nedržavnih akterjev „kot 
celote“ v razvojno sodelovanje ES.
27.Glej odgovore v zvezi z odstavki od 24 do 26.
Primer Gvatemale prikazuje težave pri  
opredelitvi pravnih omejitev trajnostnega  
postopka posvetovanja s civilno družbo in  potrebo po taki opredelitvi.
28.
Uresničevanje ambicioznih ciljev vključeva-nja nedržavnih akterjev v razvojno sodelova-nje je velik izziv. Vendar je to treba razumeti 
kot velik „politični izziv“ in ne le kot obve-znost, da se zagotovi vključitev vsakega  
posameznega nedržavnega akterja iz neke  
države.
Komisija poudarja, da se za nedržavne  
akterje ne more uporabljati enoten pristop k usposabljanju, saj se struktura nedržavnih akterjev med državami zelo razlikuje.EuropeAid je od obdobja 2004/2005 zagota-
vljal prilagojene smernice za vodje med fazo poučevanja o programih nedržavnih akter-
jev ter smernice za izvajalce med izvajanjem. 
Delegacijam se zagotovijo tudi operativne  smernice, in sicer najprej z objavo smernic in najboljše prakse na njihovem intranetnem 
portalu, nato na regionalnih seminarjih, na 
katerih se izboljšuje znanje o zavezanosti  dialogu z nedržavnimi akterji in izmenjavam 
med sodelavci, ter nazadnje prek študij.
Poleg tega je EuropeAid leta 2008 organizi-
ral več seminarjev, namenjenih usposablja-nju delegacij in organizacij civilne družbe  
o upravljanju tematskih dejavnosti in posve-
tovanju z organizacijami civilne družbe (sku-
pni stroški so znašali 900 000 EUR):
notranja usposabljanja ES – : trije semi-
narji (Bruselj, Tbilisi in Adis Abeba), na katerih se je zbralo skupno 185 pred-
stavnikov skoraj 70 delegacij, ter štiri  
usposabljanja, ki so bila organizirana  
v Bruslju (120 predstavnikov delegacij  
in sedeža),
usposabljanja ES za organizacije civilne   –
družbe  (na voljo predstavnikom evrop-
skih in lokalnih organizacij civilne  družbe): trije regionalni seminarji (Porto Alegre, Yaounde, Manila), na katerih se 
je zbralo 49 predstavnikov 28 delegacij ter 193 predstavnikov evropskih in lokal-
nih organizacij civilne družbe.
Ti dogodki so sedežu in delegacijam omo-gočili oživitev „mreže informacijskih točk  civilne družbe“, ki se uporablja za interno  razširjanje metodoloških orodij.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES52
EuropeAid bo leta 2009 poleg organizacije 
še petih regionalnih seminarjev vzpostavil  delovanje službe civilne družbe za pomoč  
uporabnikom (CISOCH), ki je bila ustano-
vljena ob koncu leta 2008, namerava pa  razviti tudi spletno orodje, ki bo okrepilo  usklajevanje različnih služb Komisije in raz-
širjanje najboljše prakse v zvezi z nedržav-
nimi akterji.
29.
Vključevanje nedržavnih akterjev v uspe-
šnost pomoči med pripravo smernic leta  
2004 ni bilo del mednarodne politične  agende. EuropeAid je ob upoštevanju učinka 
tega nedavnega razvoja na civilno družbo in 
delovanje Komisije pripravil osnutek smer-
nic o vprašanju sodelovanja civilne družbe 
pri novih načinih pomoči, skupaj s pomočjo 
iz splošnega proračuna in sektorskimi pro-
grami, ki se izvajajo s proračunsko pomočjo (glej točko 74, v kateri Sodišče obravnava  
ta razvoj).
31.
Postopek posvetovanja je zelo težaven in  dolgotrajen. Za upoštevanje rokov je treba 
vzpostaviti centralizirano in dostopno teh-nično orodje, da se zagotovi hiter in splo-šen dostop do istega „prostora“ za razpravo.Delno rešitev bo zagotovila služba civilne  družbe za pomoč uporabnikom (CISOCH),  
in sicer z dokumentarno zbirko podatkov  („wiki“).
33.
Glej odgovore v zvezi z odstavkoma 21 in 69.34.
To je dejansko posledica poznega sprejetja 
zakonodaje, kar se ne bo ponovilo, če bodo partnerske države pripravljene na dejavno  
sodelovanje v tem postopku.
Večina delegacij (s perujsko vred) se je po  
reviziji Sodišča posvetovala z nedržavnimi  akterji, in ta postopek se bo v naslednjih  letih nadaljeval.
35.
Bistveni cilj je bil zagotoviti čim širšo vklju-
čitev držav v tematski program.
Poleg tega glej tudi odgovore v zvezi  
z odstavki 21, 22, 31, 84 in 85.
38.
Finančne uredbe od 1. januarja 2003 zahte-
vajo obvezno uporabo razpisa za zbiranje  
predlogov za dodelitev pogodb o donacijah. Nezadostnost proračunskih sredstev je na  
eni strani znak njihovega uspeha, na drugi 
strani pa neizogibna posledica omejenih  
finančnih sredstev za zunanjo pomoč. Glede 
na stari program sofinanciranja nevladnih  organizacij in na izrecno zahtevo Evropskega 
parlamenta je bilo treba okrepiti vključenost in spodbujati pravico nevladnih organiza-cij do pobude, pristop pa tako ni mogel  biti bolj usmerjen (glej odgovor v zvezi  z odstavkom 35). Strinjali bi se lahko, da so 
podrobni postopki okorni, vendar moramo upoštevati obvezni regulativni okvir za  
spodbujanje dobrega finančnega poslovo-
denja. Čeprav ne obstaja jasna opredelitev 
„majhne nevladne organizacije“, obstoječi  podatki kažejo, da pri razpisih za zbiranje  predlogov nevladne organizacije vseh veli-kosti sodelujejo kot prosilci (vodilna vloga) ali partnerji. To še bolj velja od leta 2006, ko 
so se z uvedbo poročil o konceptu zmanjšale zahteve za predložitev predlogov na prvi  
stopnji postopka.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES53
39.
Roki so določeni v regulativnem okviru in  
čeprav ostajajo znotraj dovoljene meje pri-lagodljivosti, so bile dosežene pomembne  
izboljšave. Čeprav projekti, ki jih je revi-
diralo Sodišče, zadevajo prejšnje obdobje,  zdaj povprečni zamik med predložitvijo pre-dlogov in dejanskim podpisom pogodb traja 
veliko manj kot eno leto.
Treba je opozoriti tudi, da so v obstoječem 
regulativnem okviru za objavo razpisov za  
zbiranje predlogov obravnavane najnižje  
pravne zahteve, zato lahko ustvarjalni duh 
akterjev prispeva k dodatnim načinom obve-ščanja javnosti. V skladu s tem se poleg prav-
nih zahtev informacije o razpisih za zbiranje 
predlogov običajno posredujejo v biltenih  
ali drugih sredstvih platform nevladnih  
organizacij. Poleg tega EuropeAid že več  
kot eno leto sistematično pošilja e-pošto  
krovnim organizacijam za namene razširjanja informacij.
Doseganje lokalnih nedržavnih akterjev na 
lokalni ravni je še vedno velik izziv. Na ta  
izziv bodo pomagali odgovoriti lokalni raz-pisi za zbiranje predlogov, ki jih delegacija 
objavlja od leta 2007.
Komisija kljub prilagajanju svojih orodij  
za zagotovitev izpolnjevanja zahtev glede  obveščanja javnosti navaja, da so njene  službe omejene pri doseganju vseh nedržav-nih akterjev na lokalni ravni, in se sprašuje, ali je to vloga Komisije.40.
Komisija pozdravlja pozitivno oceno Sodi-
šča v zvezi z ukrepi, sprejetimi za izboljšanje učinkovitosti postopkov razpisov za zbiranje 
predlogov.
Izkušnje kažejo, da je ta nova metoda na (a) 
splošno zagotovila dobre rezultate (glej točko 39). Omejeni postopek dejansko že poenostavlja izbirni postopek.
Ta sistem zagotavlja daljši in bolj obvla- (b) 
dljiv časovni okvir za vse strani. To  
povečuje možnost predvidevanja naših 
ukrepov za notranjo uporabo sredstev  v Komisiji in za nedržavne akterje, da  
lahko načrtujejo strategijo in naložbe  
za predložitev.
Aplikacija PADOR (spletno prijavljanje  (c) 
podatkov morebitnih prosilcev) poeno-
stavlja postopek in skrajšuje trajanje  izbirnega postopka.
Možnost prilagajanja razpisov za zbira- (d) 
nje predlogov dejansko povečuje učin-
kovitost postopka pri izbiri ustreznih  nedržavnih akterjev, kot dokazujejo prve 
izkušnje z lokalnimi razpisi za zbiranje  predlogov.
41.Izvajalci vrednotenja pri izbiri predlogov  
natančno preverijo vključenost nekaterih  elementov pristopa logičnih okvirov v celotni 
aplikaciji (pripravljalna analiza, analiza zain-
teresiranih strani in analiza težav ter analiza 
ciljev in strategij v predlogu projekta).
Pri nekaterih vrstah projektov je lahko izvaja-
nje diagnostičnega ugotavljanja upravičen-cev ali študij sestavni del samega projekta, katerega cilja sta na primer krepitev lokalnih organizacij in izboljšanje lastništva.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES54
Komisija opozarja, da je ta projekt leta 2007 
spremljal zunanji neodvisni izvajalec vredno-tenja kot del izvajanja v rezultate usmerje-
nega spremljanja, pri čemer so se oblikovali 
različni sklepi glede „zasnove projekta“.
Projekt je bil opredeljen kot zelo relevanten 
s kakovostno zasnovo („b“ = dobro). Tudi  
morebitna trajnost je ocenjena z oceno  a (= zelo dobro); povezava z ministrstvom za 
delo in zaposlovanje je poleg tesnega sode-
lovanja z lokalnimi in regionalnimi organi  
navedena kot eden izmed glavnih dosežkov 
projekta.
Izvajanje v rezultate usmerjenega spremlja-
nja je eden izmed najuporabnejših delovnih 
instrumentov za delegacije, ki spremljajo  
nadaljnje ukrepe. Poleg tega se je projekt  
spremljal leta 2006 ob začetku izvajanja  
ukrepa.
42.
Komisija zagotavlja, da se priročniki konfe-
deracije Concord objavljajo na intranetnem 
portalu EuropeAid in se s posebnim obve-
stilom pošljejo vsem odredbodajalcem na  
decentralizirani ravni.
43.
Komisija največ pozornosti namenja stal-nemu izboljševanju svojih nadzornih siste-mov in je v zadnjih nekaj letih uvedla več  ukrepov za njihovo dodatno okrepitev, med katerimi so nova pooblastila za obvezna pre-verjanja odhodkov za pogodbe o donacijah (februar 2006) in revizije, ki jih je začela  Komisija (oktober 2007).44.
Različna stališča predstavnikov nedržavnih 
akterjev in delegacij je treba analizirati ob upoštevanju različnih vlog. Ugotovitve, ki  
zadevajo upravljanje menjavanja uslužben-
cev delegacije v smislu decentralizacije, so neodvisne od nedržavnih akterjev, vendar  jih Komisija pozorno spremlja za zagotovitev 
neprekinjenosti storitev in ohranjanja ravni 
kakovosti. Vendar neobstoj rasti kadrovske politike skupaj s povečanjem sredstev in  
novim odpiranjem delegacij povzroča orga-
nizacijsko obremenitev.
EuropeAid v Bruslju vsake tri mesece organi-
zira usposabljanja za uslužbence (na osnovni 
in napredni raven) o postopkih za dodeli-
tev donacij. Usposabljanja in delavnice  
redno potekajo tudi na regionalnih semi-
narjih (v Bruslju in posameznih državah).  
V letu 2009 se pripravlja tečaj e-učenja (na 
osnovni ravni), da bi imelo več osebja dele-gacij dostop do usposabljanja. EuropeAid je 
pred kratkim na intranetnem portalu objavil 
najpogosteje zastavljena vprašanja, v kate-
rih so obravnavane tudi donacije. Načrtuje 
se organizacija skupnih seminarjev s člani  konfederacije Concord („usposabljanje vodij 
usposabljanja“), poleg tega pa se organizi-rajo informativni dnevi ob več razpisih za  zbiranje predlogov.
45.
Geografski programi nedržavnim akterjem  običajno zagotavljajo posebne zmogljivosti 
v zvezi z izvedbenimi pravili v okviru bolj  
globalne strategije za krepitev zmogljivosti. 
Krepitev zmogljivosti v zvezi s temi vprašanji je torej rednejša in temelji na bolj dolgo-ročni viziji.
Kar zadeva usposabljanja, glej točko 28  
(seminarji in CISOCH – služba civilne družbe 
za pomoč uporabnikom).
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES55
46.
Komisija meni, da nezavezujoči značaj pri-
ročnika ni nujno razlog, da se ta ne upora-blja. Komisija priročnike Concord objavlja na 
intranetnem portalu EuropeAid in jih posre-
duje vsem odredbodajalcem na decentrali-zirani ravni.
Kljub temu je očitno, da je za oceno ugo-
tovljenih dejstev in odločitve glede posa-meznih zadev še naprej odgovoren pristojni 
odredbodajalec.
Komisija razvija tudi nova orodja, katerih cilj 
je upoštevanje načela vse na enem mestu za najpogosteje zastavljena vprašanja in druge 
potrebe po informacijah (CISOCH).
47.
Sporočila se vedno zagotavljajo pravoča-
sno in ustrezno, večinoma pa so bile spre-
membe izvedene kot odziv na zahtevo, ki so jo nedržavni akterji podali prek konfedera-
cije Concord.
Praktični vodnik (PRAG) je treba prilagoditi, 
kadar zakonodajalec spremeni pravne pod-lage (proračun/ERS) ali finančni pravni okvir 
(finančna uredba in izvedbena uredba) (na primer avtonomna revizija izvedbene uredbe iz avgusta 2006, nove pravne podlage v letu 2007, revizija finančne uredbe in izvedbene uredbe v letu 2007, nova Priloga IV ERS  
v letu 2008).
O kakršnih koli spremembah je treba obve-
stiti javnost in spremembe vedno objaviti  
na internetu (tudi prek pomembnih sporočil, tehničnih listov in seznamov sprememb).
Kljub temu se tudi v primeru navedenih  
posodobitev praktičnega vodnika na pod-
lagi načela, da je dogovore treba spoštovati, sklenjene pogodbe (in priloženi veljavni  
splošni pogoji teh pogodb) še naprej upo-
rabljajo, kot je bilo prvotno dogovorjeno, pri 
njihovi razlagi pa se upoštevajo pravila, ki so veljala ob sklenitvi teh pogodb.Nova pravila se sistematično predložijo  
konfederaciji Concord, ki pomaga pri nji-hovi pojasnitvi, na primer med pripravo  
priročnikov.
Komisija je na zahtevo nedržavnih akterjev 
v nekaterih primerih dovolila uporabo pro-žnejših pravil, ko se niso samodejno uporab-ljala za nazaj (na primer obvestilo št. 22238 z dne 16. avgusta 2005 o sklicevanju na devi-zni tečaj).
48.
Sodišče v svojih letnih poročilih opaža  izboljšanje revizijskega sistema zaradi ukre-
pov, ki jih je pred kratkim sprejela Komisija. 
Hkrati je bila večina revizijskih poročil, ki  
jih je Sodišče pregledalo na podlagi izjave 
o zanesljivosti za leto 2007, povezana  
s pogodbami, podpisanimi pred februarjem 
2006. Zato nova pooblastila, ki jih je dolo-čil EuropeAid za preverjanja odhodkov pri  
pogodbah o donacijah in ki veljajo za nove 
pogodbe, podpisane od tega datuma, niso  
veljala v analiziranih primerih. Cilj novih  
pooblastil je prav odkrivanje napak, kot  jih je navedlo Sodišče. Komisija pričakuje,  
da bodo učinki teh izboljšav postajali vse  opaznejši.
49.
Nova pooblastila za zunanje „finančne revi-
zije“ (tj. dogovorjeni postopek za preverja-nje odhodkov), ki jih začnejo upravičenci  
v skladu z zahtevami njihove donacije ES,  
veljajo za vse nove standardne pogodbe,  
podpisane od februarja 2006 (kot je nave-deno v točki 48). Nova pooblastila za revi-zije, ki jih izvaja Komisija, so se uporabljala od oktobra 2007. Medtem ko je uporaba  po oblastil za zunanje revizije odvisna od  
datuma podpisa pogodbe, so se poobla-stila za revizije Komisije začela uporabljati 
takoj.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES56
50.
(a)Pristojni odredbodajalec – Sedanje pravne podlage ne omogočajo več takih napačnih  razlag, ker je pravno okolje na področju pra-vil o poreklu zdaj bolj urejeno in prijazno  za uporabnika. Priloga A2 k praktičnemu  vodniku na za uporabnika prijazen način  navaja vse države, ki so upravičene glede  na vsako pravno podlago.
(b)
Veljavna pravila so vključena v pravne pod-lage in se prenesejo v standardne finančne sporazume (če je to ustrezno).
Uredba o instrumentu za razvojno sodelova-
nje ter Uredba o evropskem instrumentu za 
demokracijo in človekove pravice prepove-
dujeta financiranje lokalnih davkov s sred-
stvi EU in tako Komisija v vmesnem pregledu 
pravnih podlag predlaga osnutek, s katerim se zagotavlja večja prilagodljivost pri vpra-
šanju davkov.
Poleg tega si službe delegacij prizadevajo za 
zagotavljanje lokalne pomoči na področju  oprostitve plačila davkov s sprejemanjem  
ustreznih ukrepov za države upravičenke,  
če to dovoljuje lokalni pravni okvir (njihov 
status nedržavnih akterjev na primer pogo-
sto ne omogoča postopka oprostitve).
(c)
Sistem deviznega tečaja sam po sebi zelo ver-jetno povzroča tečajne izgube ali dobičke. Posebna narava pogodb o donacijah ter  potreba po zanesljivem in dostopnem viru  referenčnega deviznega tečaja, ko je refe-renca določena v pogodbi.
Za Komisijo so upravne obremenitve, pove-
zane s praktičnim izvajanjem in izračunom v primerih, ko upravičenci do donacije  uporabljajo take sisteme deviznih tečajev,  majhne v primerjavi z jasnostjo, pregledno-stjo in učinkom preprečevanja goljufij, ki jih 
zagotavlja tak sistem.(d)
Odobritev vmesnega plačila je odvisna od  analize in potrditve poročil in/ali dokumen-tov, kot se zahteva v finančnih uredbah.
(e)
Na eni strani se usklajujejo finančni in  pogodbeni postopki, na drugi strani pa  se pojavljajo samovoljne sodbe pristoj-nih odredbodajalcev za dobro finančno  
poslovodenje.
Zlasti:
za dodatna redna poročila ali revizijska  poročila, posebno okolje za vodenje pro-jektov, ki lahko zahteva pogostejše ali  podrobnejše informacije; za uporabo loče-nih posebnih bančnih računov (zelo koristno za lažje izvajanje nalog sledenja sredstev  
v primeru revizije in opredelitev obresti,  
ki pripadajo ES), ustrezni splošni pogoji  
upravičencu omogočajo, da ima račun ali  podračun, na katerem so knjižena sredstva, 
ki jih plača odredbodajalec, in omogočajo  
izračun obresti, pridobljenih s temi sred-
stvi. Če se plačilne možnosti razlikujejo od standardov, določenih v splošnih pogojih,  
lahko posebno delovno okolje ali poseben  
projekt zahteva, naj pristojni odredboda-
jalec zmanjša sredstva za predfinanciranje  
za boljše obvladovanje tveganja in dobro  
finančno poslovodenje. Pristojni odredbo-
dajalec mora morda dejansko zmanjšati zne-
ske plačil predfinanciranja in/ali pridobiti  dodatne informacije/pojasnila, preden pla-
čila odobri v skladu s splošnimi pogoji.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES57
52.
Potekajo prizadevanja za izboljšanje:
kakovosti podatkov v sistemu CRIS   –
s podatkovnim slovarjem in tokom  
podatkov,
kakovosti in števila poročil, seznamov   –
in statističnih podatkov prek orodja  
DataWareHouse (enotno podatkovno  skladišče).
Za dopolnitev sistema CRIS se vzpostavljajo novi moduli:
aplikacije PADOR in upravni podatki za  –
boljše poznavanje naših partnerjev in  bolj „horizontalni“ pristop,
modul revizije, –
ciljni modul: spletna registracija predlo- –
gov, vrednotenje in spremljanje,
objavljanje: internetni dostop do vseh   –
razpisov, ki jih je objavil EuropeAid.
Komisija je leta 2008 objavila seznam konč-nih upravičencev za leto 2007 in ta praksa  se bo nadaljevala.
53.
Spremljanje projektov se krepi z usposa-
bljanjem in smernicami; standardna oblika poročil je navedena v pogodbi. Informacije 
v poročilih dopolnjujejo drugi viri informa-cij, kot so poročila o v rezultate usmerjenem spremljanju in obiski na terenu.
54.
Komisija meni, da je pristop logičnih okvirov zelo pomemben del večine projektov.Vendar je količinsko merjenje rezultatov  
drag mehanizem, ki pogosto ni sorazmeren za majhne projekte.
55.
Kazalnike uspešnosti je obravnavalo več  študij, ki so izvajali Komisija in tudi različni nedržavni akterji, raziskovalna središča,  mednarodne organizacije in drugi donatorji, 
zato jih je zelo težko enotno opredeliti in  
opraviti splošno sprejeto primerjavo.
Vendar je pri nekaterih zelo posebnih podro-
čjih primerjavo mogoče izvajati. EuropeAid med pregledi kakovosti programov in pro-jektov ocenjuje ustreznost količinskih in  kakovostnih kazalnikov iz logičnih okvirov  
programov nedržavnih akterjev. Seznam  
količinskih in kakovostnih kazalnikov je  
objavljen na intranetnem portalu, da dele-
gacije usmerja pri pripravi ali preverjanju  logičnih okvirov projektov.
56.
Sedež in delegacije
1 izvajajo več podpor-
nih in nadzornih dejavnosti, med katerimi  so tudi obiski na terenu. Vsi ti mehanizmi  
so pomembni elementi v celotnem nadzor-
nem in podpornem postopku projektov, ki  
jih izvajajo nevladne organizacije/nedržavni 
akterji.
Obiske na terenu je treba obravnavati skupaj 
z drugimi dejavnostmi spremljanja in nad-zora ter glede na razpoložljivost človeških  virov, ob tem pa upoštevati veliko število  in raznolikost organizacij civilne družbe,  s katerimi sodeluje EuropeAid.
1 Te dejavnosti med drugim vključujejo preverjanje 
notranjih zmogljivosti upravljanja izvajalskih partnerjev pred podpisom pogodb [razvoj več standardiziranih 
smernic in priročnikov za te partnerje], predhodna in/ali 
naknadna preverjanja transakcij, ki jih izvajajo, redne misije 
z namenom spremljanja in obiski na terenu, preverjanja 
odhodkov, ki jih zunanji revizorji izvedejo pred končnim plačilom, usposabljanja in odgovori na kakršne koli zahteve 
za nasvete ali informacije.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES58
57.
Uslužbenci v delegacijah so pripravljeni  odgovarjati na morebitna vprašanja lokalnih organizacij v zvezi z veljavnimi pravili, ko  sklepajo pogodbe z ES. Priročniki in gradivo za usposabljanje so na voljo tudi uslužben-cem delegacije.
Obiski uslužbencev delegacije na kraju  
samem lahko izboljšajo položaj. Kljub temu se vzpostavijo posebni nadzori, kot so  
finančne ali sistemske revizije, za učinko-
vito obravnavo finančnih in računovodskih vprašanj ter vprašanj v zvezi z dokumenti-ranjem odhodkov.
58.
Smernice za notranje spremljanje projektov 
so bile pripravljene, objavljene in delegaci-
jam posredovane decembra 2007.
59.
Metodologija v rezultate usmerjenega  
spremljanja, ki je eden izmed elementov  
nadzornega sistema, vključuje vzorčenje  
decentraliziranih in centralno upravljanih  projektov, ki imajo pogosto višji pogodbeni 
znesek.
Letne misije z namenom v rezultate usmerje-
nega spremljanja vedno vključujejo projekte 
nedržavnih akterjev. O seznamu projektov, 
ki se bodo spremljali, se sporazumno dogo-
vorijo EuropeAid, delegacija in izvajalci  v rezultate usmerjenega spremljanja.
EuropeAid si prizadeva okrepiti svojo meto-
dologijo spremljanja in se posvetuje z dru-
gimi donatorji o možnosti vzpostavitve  
skupne metodologije spremljanja na podlagi 
deklaracije iz Akre in Pariške deklaracije.60.
Na spletni strani EuropeAid so na voljo  po oblastila za vrednotenja, ki pomenijo  smernice za vmesna, končna in naknadna  vrednotenja. Komisija od služb zahteva, naj upoštevajo strukturo dokumenta. Komisija  opozarja, da morata biti odločilna elementa pri vrednotenjih kakovost in strokovnost  subjekta, odgovornega za nalogo. Strokov-nost zagotavlja objektivne ocene.
61.
Učinek je eno izmed petih meril Odbora  za razvojno pomoč, ki zagotovo ustrezajo  zahtevam ES za vrednotenje projektov in  programov. Poleg tega se učinek upošteva pri spremljanju dejavnosti ES. EuropeAid je razvil metodologijo za naknadno v rezultate 
usmerjeno spremljanje, katerega cilj je mer-
jenje učinka in trajnosti vseh projektov, ki  
jih financira ES.
Tematski projekti so običajno dejansko  
veliko manjši, včasih pa so sredstva za pre-
verjanje (osnovni in naknadni podatki) pre-
draga v primerjavi s stroški samega ukrepa. Vendar na primer v zvezi z Evropsko pobudo 
za demokracijo in človekove pravice vredno-
tenja, ki se zdaj izvajajo, pogosto vključujejo 
skupino projektov in si vedno prizadevajo za 
vključitev priporočil za vsak projekt, tudi če 
so naknadna, ker jih je mogoče uporabiti kot 
napotke za prihodnje ukrepe.
62.
V zvezi s smernicami o logičnih okvirih in  kazalnikih uspešnosti glej točki 54 in 55.
63.
Komisija se strinja z dejstvom, da je treba  
trajnost preverjati predhodno in naknadno. Zato se dve leti po koncu projektov izvajajo 
naknadna v rezultate usmerjena spremljanja (glej tudi točki 64 in 65).
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES59
Leta 2008 je bila na podlagi projektov, ki se 
nadzorujejo z v rezultate usmerjenim spre-mljanjem, izvedena kvalitativna študija,  v kateri je opredeljenih 17 temeljnih vidikov za uspešnost projekta. Študija bo objavljena leta 2009.
64.
Čeprav je trajnost projektov bistvena, Komi-sija priznava, da nekateri lokalni nedržavni 
akterji te trajnosti ne morejo vedno zagoto-
viti. Komisija poudarja potrebo, da se hkrati zagotovita trajnost naših projektov in glavni cilj krepitve lokalnih nedržavnih akterjev.  Zato Komisija spodbuja resnično partnerstvo med evropskimi (precej močnimi) nedržav-nimi akterji in lokalnimi (precej šibkimi)  
akterji.
65.
Prava prednost mednarodnih nevladnih  organizacij je njihova diverzifikacija sred-
stev. Vendar je možnost za izboljšanje tega 
položaja spodbujanje resničnih partnerstev 
med močnimi (mednarodnimi) nevladnimi  organizacijami in precej šibkimi (lokalnimi) 
nevladnimi organizacijami. V postopku raz-
pisa EuropeAid za zbiranje predlogov obstaja 
možnost, da prosilci ustanovijo „konzorcije“, 
ki vključujejo vodilno in partnerske organi-
zacije. Nedržavni akterji (zlasti mednarodni) 
bi morali biti sposobni izpeljati medsebojno 
izmenjavo znanja in biti pripravljeni nanjo.
66.
Finančne uredbe določajo mehanizem raz-pisa za zbiranje predlogov za donacije za  ukrepe, vendar donacije za dejavnosti ome-jujejo na eno leto: dolgoročna obveznost in financiranje na podlagi regulativnega okvira. V tem smislu finančne uredbe ne omejujejo trajanja projekta.67.
Matrica orodij se uporablja na podlagi  možnosti, ki jih ponuja regulativni in ope-rativni okvir, medtem ko se za nedržavne  akterje najpogosteje uporablja projektni  pristop.
V zvezi z obdobji izvajanja se zahteva prila-
godljivost. Tak je primer spodbujanja člove-
kovih pravic, ko lahko kratkoročni projekti prispevajo k strukturnim spremembam.
68.
Postopek vrednotenja, ki ga uporablja Komi-sija, mora zagotoviti, da so izbrani projekti ustrezno zasnovani. Vendar do neke mere  in v nekaterih posebnih okoliščinah kratko-trajni projekti morda niso vedno trajnostni. Zato EuropeAid z večjim znanjem partner-
jev prek aplikacije PADOR projektni pristop 
dopolnjuje s partnerskim pristopom.
69.
Vprašanje vključevanja nedržavnih akter-
jev se na podlagi Sporazuma iz Cotonouja  
obravnava drugače kot v uredbah, ki se upo-rabljajo za države, ki niso države AKP. To  
povečuje tudi razpoložljivost financiranja  
za krepitev zmogljivosti nedržavnih akterjev 
znotraj držav. Tako je financiranje za krepi-
tev zmogljivosti nedržavnih akterjev v drža-
vah, ki niso države AKP, dejansko omejeno 
na tematski program.
Znotraj teh omejitev se je začelo pomembno 
prizadevanje za vzpostavitev bolj sistema-tičnega sodelovanja z nedržavnimi akterji,  medtem ko so sedeži ocenili sodelovanje  
z nedržavnimi akterji (poročilo je bilo pred-
loženo Sodišču).
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES60
70.
Komisija se strinja z dejstvom, da je treba  izvajati regionalne in nacionalne strategije za podporo nedržavnim akterjem. Sklepi  pred kratkim izvedenega vrednotenja  o „civilni družbi kot kanalu za zagotavljanje pomoči“ so bili podobni. V skladu s tem bo leta 2009 potekalo več študij in regional-nih seminarjev (Srednja Amerika, vzhodne  in južne sosedske države, Vzhodna Afrika  in Osrednja Azija) o civilni družbi, ki bodo  temu vprašanju namenile posebno pozor-nost prav v času, ko se bo izvajal vmesni  pregled instrumentov in programov.
Kljub temu je vzpostavljanje posebnih stra-
tegij za vsako državo (primerjava) odvisno  od razpoložljivih proračunskih in človeških virov.
72.
Čeprav v prejšnji uredbi za azijske in latin-skoameriške države ni uradno predvidena  
pomoč za krepitev zmogljivosti nedržavnih 
akterjev, se v Latinski Ameriki in Aziji izvaja 
več študij in programov v zvezi s tem:
Azija: v letih 2007 in 2008 je bilo sprejetih 
več projektov/programov v Aziji in Osrednji 
Aziji, ki se izvajajo/se bodo izvajali prek  
nevladnih organizacij. Medtem ko je nji-
hov glavni cilj prispevati k izkoreninjenju  
revščine, izboljšati dostop do socialnih sto-
ritev ter izboljšati vodenje države in pravno državo, nedržavne akterje podpirajo pri ure-
sničevanju teh ciljev. Tako je zlasti v primeru Afganistana, Kitajske, Pakistana, Kirgizistana in Tadžikistana.Latinska Amerika: službe EuropeAid so pred 
kratkim vse delegacije v Latinski Ameriki  poučile o pomenu primerjav. Poleg tega se bo pripravilo metodološko obvestilo o tem, kako prek geografskih ali tematskih instru-mentov spodbujati dialog in sodelovanje.
AKP: pred kratkim je bila za osvetlitev tega 
vprašanja izvedena tudi študija za ERS ( Etude 
de capitalisation des programmes d’appui au  
renforcement des capacités des acteurs non-
étatiques sous le 9
e FED ).
73.
V dveh letih ni mogoče v celoti uresni-čiti glavnih ciljev instrumenta za razvojno  sodelovanje. Vendar, kot je pojasnjeno  
v točki 72 zgoraj, se v nekaterih azijskih in 
latinskoameriških državah dejansko izva-
jajo različni programi za pomoč nedržavnim 
akterjem. Razlog za to je, da je financiranje krepitve zmogljivosti nedržavnih akterjev  
na podlagi geografskih programov instru-
menta za razvojno sodelovanje mogoče  
le, če se po dialogu s partnersko državo ta opredeli kot prednostni sektor za program 
sodelovanja ES.
74.
Kot je že bilo navedeno, so službe EuropeAid 
pripravile osnutek dokumenta o vprašanju  
sodelovanja civilne družbe pri novih načinih 
pomoči. Ta dokument vključuje operativna priporočila o vstopnih točkah za vključitev 
civilne družbe v makroekonomske in sek-torske programe, instrumentih, ki se bodo  uporabljali v skladu z okoliščinami, v katerih 
se bodo izvajali programi, ter načinu krepi-
tve zmogljivosti, ki se zahteva za učinkovito 
sodelovanje civilne družbe. Ta dokument  se bo dopolnil v letu 2009. Cilja te druge  
faze bosta nadaljnja opredelitev predlagane metodologije in zagotovitev dobrih opera-tivnih postopkov.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES61
77.
Potreba po izdelavi primerjave je večinoma odvisna od razmer v zadevni državi. V pri-meru Bangladeša glede na število nedržav-nih akterjev v tej državi na primer uradna  primerjava ni izvedljiva, vendar delegacija dobro pozna lokalne nedržavne akterje in  njihove zmogljivosti.
78.
Poleg časovnega okvira, ki je določen v regu-
lativnem okviru, in razvoja socialne strukture 
projekta se večja pozornost že zdaj in se bo tudi v prihodnje namenjala pravočasnemu  upravljanju postopkov. Komisija lahko nada-ljuje prizadevanja na področju usposabljanja in smernic, vendar le za ukrepe, ki so pod  njenim nadzorom.
79.
Izvajanje ukrepov se lahko vedno pred kon-
cem projekta po potrebi podaljša. V nekate-rih občutljivih razmerah je daljši čas izvajanja 
nujen in mogoč za dobro finančno poslovo-
denje projekta. Učinek razveljavitve sredstev 
v splošnem proračunu in ERS ni enak.
80.
Pomembno je opozoriti, da morajo biti orga-
nizacije, ki se prijavljajo na razpis za zbiranje 
predlogov, prav tako sposobne izvajati ope-
rativne in finančne elemente iz pogodbe, ki 
bi se lahko dodelili pozneje.V skladu s tem morajo odbori za ocenjevanje 
za zavarovanje finančnih interesov institu-cije upoštevati finančne in operativne zmo-gljivosti prosilcev in partnerjev glede na  velikost, obseg in proračun predlaganega  ukrepa. Z možnostmi, ki jih zagotavljajo  razpisi za zbiranje predlogov, objavljeni na podlagi novih instrumentov za sodelovanje, da se predložijo predlogi projektov za zne-ske, ki lahko znašajo na primer le 20 000 EUR, so se povečale priložnosti majhnih podežel-skih organizacij za uspešno sodelovanje na zadevnih razpisih.
Doseganje organizacij v podeželskem okolju 
je zelo težavna naloga, ki jo je več delegacij opravljalo prek decentraliziranih informativ-nih sestankov ali objav na spletnih straneh, 
v časopisih itd. Res je, da razpisi za zbira-
nje predlogov niso prilagojeni majhnim in  
lokalnim organizacijam, vendar je postopek v skladu s sedanjo finančno uredbo obve-
zen. Poleg tega so omejene tudi potreba in 
zmogljivosti Komisije za doseganje takih  
subjektov.
Obstoječe možnosti financiranja na decen-
tralizirani ravni so sicer zelo omejene, vendar 
omogočajo doseganje nekaterih organiza-
cij na lokalni ravni in prispevek h krepitvi  
zmogljivosti.
Ta težava je bila odpravljena pri geografskih 
programih, kjer so razpisi za zbiranje predlo-gov običajno del bolj globalne strategije za krepitev zmogljivosti. Vendar Komisija meni, da je treba razmisliti tudi o drugih kanalih, kot je razširitev financiranja na decentralizi-rani ravni, ki je predlagana v poročilu Račun-skega sodišča.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES62
81.
Sporočila in smernice za osebje, ki jih navaja 
Sodišče, vključujejo politične cilje in ne  obveznosti. Kljub temu je bil z izvajanjem  lokalnih razpisov za zbiranje predlogov in  
novih programov za krepitev zmogljivosti na 
podlagi geografskih programov že dosežen ustrezen napredek, ki prispeva k boljšemu  
vključevanju lokalnih nedržavnih akterjev.
Lokalne organizacije potrebujejo čas, da  
spoznajo nove geografske programe in  postopke ter se tako izognejo napakam in  napačnim razlagam. Izboljšanje je povezano tudi z razširjenimi novimi nalogami delegacij 
na podlagi novih instrumentov.
Komisija se sprašuje, ali lahko učinkovito  
vključi večino lokalnih organizacij in orga-nizacij na ravni lokalnih skupnosti, čeprav bi 
bilo to koristno za proces razvojnega sode-
lovanja. Komisija mora vztrajati, da imajo  
vlade partnerskih držav vodilno vlogo pri  spodbujanju dejavnega vključevanja nedr-
žavnih akterjev v razvojna vprašanja.
83.
(a)
Nova glavna strategija EuropeAid o „reformi 
sodelovanja, tehničnem sodelovanju in eno-
tah za izvajanje projekta“ spodbuja boljše  razlikovanje med upravljavskimi nalogami  
in zagotavljanjem tematskega strokovnega znanja, kar zahteva različne profile strokov-njakov, pri načrtovanju tehničnega sode-
lovanja. Več pozornosti se torej namenja  
kakovosti strokovnega znanja.
(b)
Glej odgovore v zvezi z odstavki od 63 do 68.ZAKLJUČKI 
IN PRIPOROČILA
84.
Komisija se strinja z načelom, da je treba  
nedržavne akterje v celoti vključiti v pro-ces razvojnega sodelovanja, vendar se  raven vključevanja razlikuje glede na raz-
lične upoštevane pravne podlage. Na pod-
lagi Sporazuma iz Cotonouja je potreba po posvetovanjih dogovorjena in pravno zave-
zujoča za Komisijo in partnerske države. Za 
države, vključene v instrument za razvojno sodelovanje, Komisija uporablja uredbo EU; prizadevanja EU, da bi se uspešno posveto-vala z nedržavnimi akterji, mora dopolniti  pripravljenost nacionalnih organov na tako posvetovanje.
Poleg tega Komisija meni, da je treba ta  
besedila prilagoditi tudi novim okolišči-
nam, kot sta približevanje partnerskim  vladam in lastništvo. Ukrepi ES, s katerimi  
podpira nedržavne akterje, dejansko upo-
števajo dvojno realnost podpiranja pravice 
organizacij civilne družbe do pobude in vse večjo potrebo po zagotavljanju „približeva-
nja“ prednostnim nalogam vlad partnerskih 
držav.
Glej tudi odgovor v zvezi z odstavki od 24  
do 26.
85.
V fazi načrtovanja novega programa za nedr-žavne akterje in latinskoameriške države se je ES ustrezno posvetovala z delegacijami  prek poročil o konceptu. Omejena posveto-vanja z južnimi nedržavnimi akterji pojasnju-jeta dva glavna povezana dejavnika:
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES63
novo „odpiranje“ proti južnim nedržav- •
nim akterjem je zagotovo zahtevalo hitro prilagajanje delegacij (ki so se morale  ukvarjati z novo vrsto zainteresiranih  
strani) in še zlasti samih lokalnih nedr-
žavnih akterjev,
zamude pri potrditvi instrumenta za   •
razvojno sodelovanje, za katere ni bila  odgovorna Komisija, so onemogočile  organizacijo resničnih in ustreznih  posvetovanj z delegacijami v prvem letu izvajanja.
Komisija si bo zelo kmalu (med vmesnim  pregledom in prihajajočimi lokalnimi raz-
pisi za zbiranje predlogov) kar najbolj pri-
zadevala za izboljšanje posvetovanj. Kljub  temu po udarja, da vseh lokalnih zainteresi-
ranih strani ni mogoče doseči. Treba se je na 
primer zavedati, da Komisija ne more učin-
kovito vključiti večine lokalnih organizacij in organizacij na ravni lokalnih skupnosti,  
čeprav bi bilo to zelo koristno za proces  
razvojnega sodelovanja.
Priporočila za vključevanje 
nedržavnih akterjev
Komisija poudarja, da je vključevanje nedr-
žavnih akterjev eden izmed glavnih temeljev njenega delovanja. Vendar je treba to vklju-
čevanje prilagoditi sodelovanju s suverenimi državami. Vključevanje nedržavnih akterjev bo Komisija odločno podpirala, vendar ga  
ne more zahtevati.Komisija bo v bližnji prihodnosti okrepila  
vključevanje nedržavnih akterjev z:
izboljšanjem svojega znanja o ustreznih  •
nedržavnih akterjih z izvajanjem pilotnih 
primerjav, ki so po možnosti načrtovane v tesnem sodelovanju z vlado (nacionalni 
organi morajo biti še naprej glavne zain-
teresirane strani, odgovorne za pripravo take družbeno-politične primerjave),
izboljšanjem predvidljivosti in pregle- •
dnosti pri postopku posvetovanja s čim pogostejšo pripravo posebnih kole-darjev in komunikacijskega gradiva za  
spodbujanje sodelovanja z nedržavnimi 
akterji.
Komisija namerava prav tako izboljšati  smernice za osebje delegacije z vzpostavi-
tvijo službe civilne družbe za pomoč upo-
rabnikom (CISOCH), ki je spletno orodje za kapitalizacijo in razširjanje, da se službam  
Komisije (delegacijam in sedežem) in nedr-
žavnim akterjem zagotovijo jasne in uskla-
jene informacije o civilni družbi in za njo.  
Poleg tega glej tudi točko 28 v zvezi z načr-
tovanimi posebnimi smernicami, seminarji  
in usposabljanjem.
86.
Komisija ugotavlja, da so lahko razpisi za  zbiranje predlogov zlasti za lokalne nedr-žavne akterje okorni. Vendar je ta postopek 
na podlagi sedanje uredbe edini pravno  
izvedljiv sistem, ki ga je treba obvezno  
uporabljati pri sklenitvi pogodbe o dona-ciji. Potreben je za zagotovitev ustreznega 
upravljanja postopkov in enakega obravna-vanja kandidatov.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES64
Komisija je za lažje doseganje lokalnih orga-
nizacij poenostavila ta postopek in vzpo-stavila zbirko podatkov PADOR, ki prispeva 
k zmanjšanju zamikov med začetkom razpi-
sov in podpisom pogodb.
87.
Komisija si na vse mogoče načine prizadeva 
za usposabljanje in posebne smernice. Poleg tega bo zagotovila optimalno razširjanje  
praktičnih orodij, ki so na voljo delegaci-
jam. Z vzpostavitvijo službe civilne družbe 
za pomoč uporabnikom (prek interaktivnega 
spletnega orodja) bo zainteresiranim stra-nem zagotovila tudi za uporabnike prijazno 
sintezo svojih pravnih in finančnih instru-
mentov. (Glej odstavke 28, 31 in 46.)
88.
Komisija je v zadnjih nekaj letih odgovornost 
za izvajanje projekta prenesla na delegacije, da bi zagotovila boljše zmogljivosti za spre-
mljanje in vrednotenje v državah. Poleg tega 
je edina donatorka, ki svoje notranje zmo-
gljivosti za spremljanje dopolnjuje s sedmimi 
regionalnimi zunanjimi izvajalci v rezultate usmerjenega spremljanja.
Komisija je za dodatno izboljšanje izvajanja 
in spremljanja sprejela pobudo za posveto-vanje z drugimi donatorji o razvoju skupnega sistema spremljanja na podlagi Pariške  
deklaracije ali načrta ukrepov iz Akre.
Vrednotenje je standardni element vseh  
projektov/programov. ES razvija tudi infor-
macijsko zbirko podatkov za vrednotenje  projektov, da se izboljša razširjanje prido-bljenih izkušenj in najboljše prakse za boljše izvajanje in zasnovo prihodnjih projektov.89.
Kot je navedeno v točki 64, se Komisija stri-
nja, da je trajnost projektov bistvena, ter  priznava zapletenost hkratnega zagotavlja-
nja trajnosti financiranih ukrepov in krepitve 
lokalnih nedržavnih akterjev. Celoviti in dol-goročni pristopi se izvajajo na podlagi geo-grafskih programov, zasnovanih v tesnem  
sodelovanju s partnersko državo (zlasti na  
podlagi Sporazuma iz Cotonouja). Kar zadeva tematske programe in instrumente, Komisija 
poudarja njihovo posebno dodano vrednost. 
Evropski parlament vzpostavlja in podpira  
tematske dejavnosti, da se:
EU omogoči delovanje tudi v primeru   •
zelo težavnih partnerstev,
posebno vprašanje obravnava na sve- •
tovni ravni v primerjavi z regionalnimi  
ali nacionalnimi težavami.
To potrjuje pripravljenost EU, da svoje sku-pne politične/strateške vrednote razširja  
po svetu (zaščita človekovih pravic, varstvo 
okolja itd.).
Komisija bo nadaljevala novo prakso   –
izvajanja razpisov za zbiranje predlogov na lokalni ravni. Prav tako bo razširila  uporabo aplikacije PADOR kot orodja za upravljanje znanja.
Za izboljšanje dostopnosti, usklajenosti,  –
preglednosti in standardizacije postop-
kov se razvija orodje CISOCH za zago-
tovitev boljših smernic in podpore. Če  
se bo nadzorni sistem spremenil in bo  temeljil na obiskih uslužbencev Komisije na kraju samem, bodo potrebni dodatni človeški viri za delegacije.
ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES65
Komisija je prepričana, da vzpostavljeni nad-
zorni sistem zagotavlja ustrezno finančno in pogodbeno spremljanje.
Uslužbenci delegacije in nedržavnih akterjev 
se bodo še naprej usposabljali, tudi o upo-rabi kazalnikov uspešnosti. Vendar Komisija poudarja dejstvo, da usposabljanje vseh  
nedržavnih akterjev, ki se morda zanimajo  za sodelovanje v programih ES, zagotovo ni 
izvedljivo.
Obravnava se mešanica instrumentov   –
glede na regulativni okvir, ki ga sesta-vljajo finančne uredbe, ERS, Instrument za razvojno sodelovanje (DCI), Evropska pobuda za demokracijo in človekove  
pravice (EIHDR) ter Evropski instrument 
sosedstva in partnerstva (ENPI).
Komisija je razvila metodologijo za   –
naknadno v rezultate usmerjeno spre-
mljanje, katere cilj je merjenje učinka  
projektov.
90.Položaj v državah AKP se zelo razlikuje od  položaja v azijskih in latinskoameriških drža-vah, v katerih so se nedržavni akterji pred  kratkim uradno vključili.
Poleg tega nacionalni organi kot v veliki  
večini držav, vključenih v instrument za  razvojno sodelovanje, krepitve zmogljivo-
sti nedržavnih akterjev niso opredelili kot  
prednostno nalogo. Ker se geografski pro-
grami ne morejo uporabljati za ta namen, so tematski programi edina možnost.
V skladu z izjavo Sodišča, da je treba razvoj 
zmogljivosti po možnosti izvajati prek geo-
grafskih programov, načelo uravnotežene  
pomoči od vlad partnerskih držav zah-
teva, naj opredelijo strategije, sektorje in  
teme v tem okviru. (glej Pariško deklaracijo o učinkovitosti pomoči ter Evropsko soglasje 
o razvoju in sprejetje deklaracije iz Akre).  
Komisija bo nedvomno še naprej spodbujala 
vključevanje nedržavnih akterjev.91.
Komisija pozdravlja priznanje Sodišča, da so 
financirani projekti zelo pomembni.
92.
Zadevi si ne nasprotujeta: izbor najustreznej-ših nedržavnih akterjev za izvajanje ukrepa ne izključuje podpore za posebno potrebo  
na področju razvoja zmogljivosti, ki lahko  
zadeva isti ali drug subjekt, da se izboljša  časovno izvajanje projekta.
Z geografskimi programi, ki dopolnjujejo  
tematske programe, je mogoče doseči tudi 
manj učinkovite nedržavne akterje, na pri-mer v smislu krepitve zmogljivosti.
Komisija se v celoti zaveda zapletenega polo-
žaja. Vedno več sodelovanja je strukturno  
organiziranega, na primer z vključevanjem in 
krepitvijo pristojnosti geografskega direkto-
rata pri pripravi in izvajanju tematskih pro-gramov, da se omogoči boljše usklajevanje 
z dejavnostmi, financiranimi na dvostranski 
in regionalni ravni. Čeprav obstaja politična 
volja za zagotovitev vključevanja lokalnih  
organizacij, obstajajo tudi jasne omejitve,  povezane s:
spoštovanjem organizacijske strukture  (i) 
suverenih držav;spoštovanjem dobrega finančnega poslo- (ii) 
vodenja v skladu s finančno uredbo;
razpoložljivostjo človeških virov; (iii) 
časovno omejitvijo; (iv) 
ogromnim številom morebitnih akterjev. (v) 

ODGOVORI
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 4/2009 – Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES67
Evropsko računsko sodišče
Posebno poročilo št. 4/2009
Komisijino upravljanje vključenosti nedržavnih akterjev v razvojno sodelovanje ES
Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti2009 – 65 str. – 21 × 29,7 cmISBN 978–92–9207–285-8

Kako do publikacij EU
Publikacije, ki so naprodaj:
• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);• z naročilom v knjigarni, z navedbo naslova, založnika in/ali številke ISBN;•  z vzpostavitvijo neposrednega stika z našimi pooblaščenimi prodajalci.
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://bookshop.europa.eu ali po telefaksu +352 2929-42758.
Brezplačne publikacije:• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);•  na predstavništvih ali delegacijah Evropske komisije. 
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://ec.europa.eu ali po telefaksu +352 2929-42758.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE V TEM POSEBNEM POROČILU 
ANALIZIRA, KAKO EVROPSKA KOMISIJA ZAGOTAVLJA VKLJUČENOST NEDRŽAVNIH AKTERJEV V RAZVOJNO SODELOVANJE, PRI TEM PA 
UPOŠTEVA, KAKŠNO VLOGO IMAJO V POLITIČNEM DIALOGU IN KOT 
IZVAJALCI RAZVOJNIH PROJEKTOV.
RAČUNSKO SODIŠČE V POROČILU UGOTAVLJA, DA JE TREBA NEKATERE 
VIDIKE UPRAVLJANJA IN POSTOPKOV KOMISIJE IZBOLJŠATI, TER PODAJA NIZ PRIPOROČIL ZA USPEŠNEJŠE VKLJUČEVANJE NEDRŽAVNIH AKTERJEV V PROCES RAZVOJNEGA SODELOVANJA, ZA BOLJŠE ZAGOTAVLJANJE, DA SO DEJAVNOSTI, KI JIH IZVAJAJO NEDRŽAVNI AKTERJI, RELEVANTNE IN PRINESEJO NAČRTOVANE REZULTATE, TER 
ZA OKREPLJENO ZAGOTAVLJANJE RAZVOJA ZMOGLJIVOSTI TISTIM 
NEDRŽAVNIM AKTERJEM, KI TO NAJBOLJ POTREBUJEJO.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČEQJ-AB-09-004-SL-C
ISBN 978-92-9207-285-8