EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 22.6.2022 COM(2022) 294 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o izvajanju pooblastila za sprejemanje delegiranih aktov, prenesenega na Komisijo v skladu z Direktivo 2016/802/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 glede zmanjšanja vsebnosti žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva (kodificirano besedilo)



POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN

SVETU



o izvajanju pooblastila za sprejemanje delegiranih aktov, prenesenega na Komisijo v skladu z Direktivo 2016/802/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 glede zmanjšanja vsebnosti žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva (kodificirano besedilo) 1. UVOD Direktiva Sveta 1999/32/ES o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva je bila večkrat bistveno spremenjena, nazadnje z Direktivo 2012/33/EU z dne 21. novembra 2012 glede vsebnosti žvepla v gorivih za plovila, ki je začela veljati 17. decembra 2012 in jo je bilo treba prenesti v nacionalno zakonodajo do 18. junija 2014. Za ohranitev jasnosti in racionalnosti po različnih bistvenih spremembah Direktive Sveta 1999/32/ES je bila ta kodificirana kot Direktiva (EU) 2016/802 z dne 11. maja 2016 glede zmanjšanja vsebnosti žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva (v nadaljnjem besedilu: direktiva o žveplu). Glavni cilj direktive o žveplu je zmanjšati škodljive učinke na zdravje in okoljsko škodo zaradi emisij žveplovega dioksida (SO2), ki nastajajo pri zgorevanju nekaterih vrst tekočih goriv. To je ključni cilj za zagotovitev, da bo EU uresničila zeleni dogovor in ničelno onesnaževanje iz vseh virov, določeno v njem, ter ambicije glede trajnostne mobilnosti, vključno s prizadevanji pomorskega sektorja. Ne glede na člena 3 in 4 direktive o žveplu, ki urejata vsebnost žvepla v težkem kurilnem olju in plinskih oljih, ki se uporabljajo v nekaterih kurilnih napravah na kopnem, Direktiva za zdaj večinoma ureja vsebnost žvepla v tekočih gorivih, ki jih uporabljajo ladje (v nadaljnjem besedilu: goriva za plovila). Kadar je to utemeljeno z znanstvenim in tehničnim napredkom na področju alternativnih metod za zmanjšanje emisij, in sicer z zagotavljanjem strogega spoštovanja ustreznih instrumentov in standardov, ki jih je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO), je Komisija na podlagi direktive o žveplu pooblaščena, da sprejme delegirane akte, s katerimi se ustrezno prilagodi: ·PRILOGA I: Enakovredne vrednosti emisij za metode zmanjšanja emisij iz člena 8(2) in (5), točka (a); ·PRILOGA II: Merila za uporabo metod za zmanjšanje emisij iz člena 8(4) in (5), točka (a); ·Člen 2 (Opredelitve): o(a) opredelitev pojma „težko kurilno olje“ za uporabo na kopnem; o(e) opredelitev razredov pojma „plinsko olje za plovila“ v skladu s standardom ISO 8217, razen sklicev na vsebnost žvepla;

o(p) opredelitev pojma „metoda ASTM“ kot metod, objavljenih v izdaji Ameriškega združenja za testiranje in materiale iz leta 1976 v zvezi s standardnimi opredelitvami in specifikacijami naftnih proizvodov in maziv. ·Člen 13(2), točka (b)(i), o vzorčenju goriva za plovila med dobavo za sežiganje na krovu za namen določitve skladnost v skladu s Smernicami za vzorčenje kurilnega olja za namen določitve skladnosti s spremenjeno Prilogo VI k MARPOL IMO in analiza vsebnosti žvepla v tem gorivu; ·Člen 13(3) o naslednji obvezni referenčni metodi, sprejeti za ugotavljanje vsebnosti žvepla: ometoda ISO 8754 (2003) ali EN ISO 14596:2007 za vsa goriva; oin Dodatek VI k Prilogi VI k MARPOL za gorivo za plovila, ki je bilo dobavljeno5 ladjam in ki ga te uporabljajo. 2. PRAVNA PODLAGA To poročilo se zahteva v skladu s členom 16(2) direktive o žveplu. V skladu s to določbo je bilo pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov preneseno na Komisijo za obdobje petih let z začetkom 17. decembra 2012 (tj. do 17. decembra 2017) in nato podaljšano za petletno obdobje. Komisija mora poročilo o takem prenosu pooblastila pripraviti najpozneje devet mesecev pred koncem tega drugega petletnega obdobja, tj. 17. decembra 2022. V skladu s členom 16(2) Direktive se prenos pooblastila samodejno podaljša za nadaljnjih pet let od 17. decembra 2022 , razen če Evropski parlament ali Svet nasprotujeta temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred tem datumom. Čeprav Komisija ni mogla upoštevati devetmesečnega roka, je bilo poročilo posredovano Evropskemu parlamentu in Svetu v najkrajšem možnem času, da se zagotovi spoštovanje njunih posebnih pravic in trimesečnega obdobja iz člena 16(2) Direktive. 3. IZVAJANJE POOBLASTILA Izvajanje pooblastila se je in se še vedno šteje za potrebno zaradi prilagoditve več določb direktive o žveplu znanstvenemu in tehničnemu napredku. Komisija je o takšnem izvajanju poročala že leta 2017.

Poleg tega je Komisija 16. aprila 2018 sprejela poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju in izpolnjevanju standardov žvepla za goriva za plovila iz Direktive (EU) 2016/802, ki se nanaša tudi na njeno izvajanje izvedbenih pooblastil, ki so povezana s področjem uporabe prenesenih pooblastil, tudi če se slednja doslej še niso izvajala. Komisija je zaradi nujnosti zagotavljanja enotnega in stroškovno učinkovitega izvrševanja obveznosti iz direktive o žveplu dejansko prednostno razvrstila svoja izvedbena pooblastila in razvila tehnično podlago za izvedbene akte o „metodah vzorčenja“ za goriva za plovila ter opredelitev „reprezentativnega vzorca“ in „pogostosti vzorčenja“ goriv za plovila (v skladu s členom 13(4) direktive o žveplu). Komisija je med pripravljalnim delom za navedene akte izvedla ustrezna posvetovanja z državami članicami in ustreznimi deležniki , tudi na ravni strokovnjakov, ter izkoristila tehnično pomoč Evropske agencije za pomorsko varnost. Zato je Komisija 16. februarja 2015 sprejela Izvedbeni sklep (EU) 2015/253, ki določa pravila glede postopkov vzorčenja goriva na krovu, nadzora dobaviteljev goriva, odgovornih za ladjam dobavljeno gorivo, ter obveznega števila inšpekcijskih pregledov ladij in vzorčenj goriva, ki jih mora država članica izvesti vsako leto za preverjanje vsebnosti žvepla v gorivih za plovila, ki jih uporabljajo ladje, ki plujejo v vodah pod njihovo pristojnostjo. Vendar do danes ni dovolj novih znanstvenih informacij, ki bi upravičile posodobitev ustreznih prilog in členov k direktivi o žveplu iz prejšnjega oddelka z delegiranimi akti. Zato se posodobitev tehničnih standardov za fosilna goriva ni zdela primerna. To je tudi v skladu s ciljem EU za zmanjšanje odvisnosti od fosilnih goriv, da bi dosegla strateško avtonomijo in podnebno nevtralnost. Posebne posodobitve, vključno s strani IMO, v zvezi s področjem uporabe Priloge I o enakovrednih vrednostih emisij za metode za zmanjševanje emisij, ki se uporabljajo na krovu, niso bile uvedene, saj so navedene zahteve glede vsebnosti žvepla edine veljavne. Kar zadeva oddelek v Prilogi II, ki se nanaša na sisteme čiščenja izpušnih plinov, IMO v smernicah za sisteme čiščenja izpušnih plinov iz Resolucije MEPC.184(59), sprejete 17. julija 2009, ni določila posebnih posodobitev meril za izpustne vode. Glede na sedanji razvoj v IMO v zvezi z ocenjevanjem in uskladitvijo pravil in smernic o izpustu vode iz sistemov za čiščenje izpušnih plinov v vodno okolje, vključno s pogoji in območji, se lahko navedene smernice v prihodnosti ustrezno spremenijo. Edina posodobitev oddelka v Prilogi II, ki se nanaša na uporabo biogoriv kot alternativne metode za doseganje skladnosti in ustreznih opredelitev iz Direktive 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, je sprejetje Direktive (EU) 2018/2001 (prenovljene direktive o energiji iz obnovljivih virov), s katero je bila Direktiva 2009/28/ES prenovljena. S prenovljeno direktivo o energiji iz obnovljivih virov je posodobljena opredelitev biogoriv iz Priloge II k direktivi o žveplu, vendar je njihova uporaba v pomorskem sektorju še vedno v zelo zgodnji fazi. Toda predlog uredbe EU o gorivih v pomorskem prometu, ki je del zakonodajnega svežnja „Pripravljeni na 55“, ki ga je Evropska komisija predložila julija 2021, se nanaša tudi na nova biogoriva ter druga brezogljična in nizkoogljična goriva. Sprejetje prenovljene direktive o energiji iz obnovljivih virov in uredbe EU o gorivih v pomorskem prometu lahko zahteva revizijo opredelitev in drugih ustreznih vidikov v zvezi z biogorivi iz Priloge II k direktivi o žveplu. Poleg tega bi se področje uporabe Priloge II v prihodnje lahko razširilo, saj uredba EU o gorivih v pomorskem prometu obravnava električno energijo na kopnem za ladje med privezom kot brezemisijsko tehnologijo v pristaniščih EU. Na splošno je za zdaj le malo izkušenj z določbami iz Priloge II k Direktivi, zlasti v zvezi z uporabo utekočinjenega zemeljskega plina, uparjenega plina ali pogonskih biogoriv kot metod za zmanjšanje emisij. Zato je primerno, da se vse s tem povezane tehnične posodobitve odložijo z delegiranim aktom. Poleg tega ni na voljo bistvenih posodobitev v zvezi z opredelitvami iz člena 2 za pojme iz točke (a) „težko kurilno olje“ za uporabo na kopnem, iz točke (e) razredov „plinsko olje za plovila“ v skladu s standardom ISO 8217 ter točke (p) „metoda ASTM“ iz izdaje Ameriškega združenja za testiranje in materiale iz leta 1976 v zvezi s standardnimi opredelitvami in specifikacijami naftnih proizvodov in maziv. Doslej je le malo držav članic priglasilo ustrezne posodobitve v okviru postopka uradnega obveščanja v skladu z direktivo o preglednosti enotnega trga (Direktiva (EU) 2015/1535).