1.Uvod

Voditelji EU se bodo 21. junija 2019 sestali v Bruslju, da bi pregledali napredek pri agendi, ki je osrednji del evropskega projekta in ključna pri odzivanju EU na gospodarsko, finančno in socialno krizo po letu 2007, tj. bolj poglobljena in pravičnejša ekonomska in monetarna unija.

Ko je pred desetletjem svetovna kriza prizadela EU in euroobmočje, se je Evropa kmalu soočila z naglim slabšanjem svojih gospodarskih in socialnih razmer, ki je bilo najhujše po drugi svetovni vojni. Finančna kriza se je hitro spremenila v gospodarsko krizo in krizo državnega dolga v euroobmočju. EU se je morala spopasti z dvema glavnima izzivoma. Najprej je morala kratkoročno ohraniti stabilnost in celovitost euroobmočja ter reševati gospodarske in socialne pretrese brez primere. Poleg tega je morala pripraviti in začeti izvajati ambiciozen projekt za odpravo ranljivosti v strukturi območja enotne valute, da bi zagotovila njegovo dolgoročno ohranitev.

Od takrat je bil na obeh področjih dosežen pomemben napredek. Evropsko gospodarstvo raste že sedmo leto zapored, kar naj bi se nadaljevalo tudi naslednje leto. Zaposlenost je rekordno visoka, brezposelnost pa rekordno nizka. Gospodarstva držav članic se znova zbližujejo. Splošna stabilnost in celovitost euroobmočja sta se okrepili, vzpostavljena je bila bančna unija, struktura euroobmočja pa je znatno izboljšana. Za ta napredek so bili potrebni močno vodstvo in pomembne odločitve. Poročilo petih predsednikov, objavljeno junija 2015, je zagotovilo trdne smernice.Poglobitev evropske ekonomske in monetarne unije je bila tudi ena od desetih prednostnih nalog, ki si jih je ta Komisija zastavila na začetku svojega mandata.

Slika 1: Ključna dejstva in podatki o EU in euroobmočju

Euro þ75 % državljanov v letu 2019 podpira euro v primerjavi s 67 %, ko je ta Komisija prevzela mandat. þOkoli 60 držav po svetu bodisi uporablja euro bodisi ga bo uporabljalo ali pa svojo valuto vezalo nanj. Napredek pri ekonomskih razmerah þOd začetka mandata Junckerjeve Komisije je bilo v EU ustvarjenih 13,4 milijona delovnih mest. þStopnja brezposelnosti v EU je aprila 2019 znašala 6,4 %, kar je najnižja zabeležena stopnja od začetka stoletja, ko so se za vse države članice EU začeli beležiti usklajeni podatki. þBrezposelnost mladih v EU se je z 21,7 % v letu 2014 zmanjšala na 14,2 % aprila 2019. þGospodarstvo EU je uživalo sedem let neprekinjene rasti. þPlače so se po krizi znižale, vendar so se znova povečale, zlasti po letu 2017. Plače na zaposlenega so se med letoma 2014 in 2019 povečale za okoli 10 %, tako v EU kot v euroobmočju.

Medtem ko so med krizo reforme dobile močan zagon, se je politična volja za dokončanje ekonomske in monetarne unije zaradi ugodnejših gospodarskih razmer nekoliko zmanjšala. Zato kljub nespornim izboljšavam še vedno obstajajo velike vrzeli v strukturi ekonomske in monetarne unije, ki krnijo mednarodno privlačnost eura in zmožnost EU za spodbujanje novih delovnih mest, gospodarske rasti, socialne pravičnosti in makroekonomske stabilnosti. Komisija je po obsežnih posvetovanjihdecembra 2017 predstavila načrt in niz predlogov za odpravo obstoječih vrzeli.

Voditelji so na vrhu držav euroobmočja junija 2018 (v vključujoči sestavi 27 držav članic) Euroskupino pooblastili za reševanje številnih vprašanj, o katerih naj bi prišlo do dogovora na vrhu držav euroobmočja decembra istega leta. Voditelji so ob tej priložnosti znova skušali doseči napredek pri ključnih vprašanjih, zlasti pri (i) izvajanju skupnega varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje, o katerem je bil načeloma dosežen dogovor že leta 2012, (ii) krepitvi vloge evropskega mehanizma za stabilnost, (iii) opredelitvi naslednjih korakov za vzpostavitev evropskega sistema jamstva za vloge, (iv) opredelitvi zasnove proračunskega instrumenta za konvergenco in konkurenčnost v euroobmočju v okviru proračuna EU in (v) prizadevanjih za krepitev mednarodne vloge eura. Čeprav je bil dosežen določen napredek, je treba vsa navedena prizadevanja še dokončati.

V tem sporočilu je skoraj štiri leta po objavi poročila petih predsednikov ocenjen napredek na poti k bolj poglobljeni in pravičnejši ekonomski in monetarni uniji glede na splošne gospodarske razmere. Med trajnim gospodarskim okrevanjem v euroobmočju so pred kratkim postali razvidni nekateri znaki šibkosti, ki jih zaostrujejo bolj zapletene geopolitične razmere in trgovinske napetosti. V zadnjih nekaj letih je bila monetarna politika močno usmerjena v podporo rasti. Fiskalna politika se je izkazala za blago podporo celotnemu euroobmočju, vendar je manevrski prostor v državah z visoko zadolženostjo še vedno omejen. Zmožnost naših gospodarstev, da so kos krizam, si opomorejo ter dosežejo dolgoročno rast prihodkov in socialno pravičnost, bo v veliki meri odvisna od preudarnih nacionalnih politik in institucij, odpornosti nacionalnih gospodarskih in socialnih struktur ter kakovosti javnih financ.

Poleg tega bo glede na tesno povezanost naših gospodarstev, zlasti v euroobmočju, ki predstavlja 85 % bruto domačega proizvoda EU-27, zmožnost prebroditve krize in ponovne rasti na koncu odvisna od odpornosti strukture evropske ekonomske in monetarne unije. Prihodnost ekonomske in monetarne unije torej ne zadeva le držav, ki polno sodelujejo v monetarni uniji, temveč celotno EU, zlasti države, ki bodo šele sprejele euro.

Ocena že doseženega je priložnost, da usmerimo pozornost na cilje, ki jih je še treba doseči. Čeprav so ranljivosti in različna mnenja glede tega, kakšen naj bo nadaljnji razvoj ekonomske in monetarne unije, dobro znani, nam ne bi smeli preprečiti, da bi dosegli kompromis. Na kocki so dosežki, ki smo jih s težavo pridobili v zadnjem desetletju. Čas je, da se oddaljimo od zakoreninjenih stališč in oživimo naše skupne ambicije.

2.Kakšno je naše izhodišče

Po finančni in dolžniški krizi so bili kot eden prvih pomembnih ukrepov v euroobmočju vzpostavljeni mehanizmi za krizno upravljanje, s katerimi se podpirajo vlade, ki izgubijo dostop do trga po vzdržnih obrestnih merah. Evropski mehanizem za stabilnost lahko zdaj zagotavlja finančno pomoč državam članicam euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo hude finančne težave, s skupnim proračunom v višini 500 milijard EUR.

Drugič, vzpostavljeni so bili ključni elementi bančne unije za okrepitev finančnega sektorja, zmanjšanje povezave med bankami in njihovimi državami, omejitev reševanja bank z javnimi sredstvi ter odpravo negativnih učinkov regulativne in nadzorne razdrobljenosti vzdolž nacionalnih meja. Enotna pravila za banke so sklop bonitetnih pravil, ki jih je treba spoštovati po vsej EU. Delujejo tudi kot temelj enotnega bančnega trga. Enotni nadzorni mehanizem nadzira najpomembnejše banke v bančni uniji. Če pomembni banki grozi propad in je njeno reševanje v javnem interesu, se rešuje centralno z enotnim mehanizmom za reševanje v skladu z usklajenim nizom pravil.

Tretjič: napredek na področju unije kapitalskih trgov prispeva k odpornosti finančnega sistema in zmanjševanju tveganja z delitvijo tveganj v zasebnem sektorju. Podjetjem olajšuje dostop do kapitala in posameznikom omogoča, da svoje prihranke vlagajo in razpršijo na nove načine. Učinkovit okvir za insolventnost je bistveni del prilagodljivega in rasti prijaznega poslovnega okolja ter je kot tak ključni element dobro delujoče ekonomske in monetarne unije. EU je v zadnjih letih dosegla znaten napredek za izboljšanje insolvenčnega okvira: Evropski parlament in Svet sta na primer nedavno dosegla politični dogovor o direktivi, ki bo podjetnikom omogočila nov začetek v primeru poslovnega neuspeha ter izboljšala učinkovitost postopkov prestrukturiranja in postopkov v primeru insolventnosti.

Četrtič: makroekonomski in fiskalni nadzor EU v državah članicah je bil znatno okrepljen z uvedbo postopka v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji, izboljšanimi nacionalnimi fiskalnimi okviri ter reformo Pakta za stabilnost in rast, tj. nizom pravil, ki zagotavljajo, da države članice izvajajo preudarne fiskalne politike. Vsi novi elementi so bili vključeni v evropski semester, s katerim EU usklajuje ekonomske politike držav članic. Poudariti je treba dve točki: od držav članic se zdaj zahteva, da predložijo osnutke proračunskih načrtov v oceno na ravni EU, preden jih sprejmejo na nacionalni ravni, usklajevanje politik pa presega posamezne države članice, saj se pri njem upoštevajo vidiki, ki so pomembni za euroobmočje kot celoto.

Glavne institucionalne in postopkovne inovacije dopolnjujejo dodatne, bolj ciljno usmerjene izboljšave okvira upravljanja: evropski semester je prenovljen, poleg usklajevanja in spremljanja nacionalnih ekonomskih politik pa je zdaj več pozornosti namenjene izzivom euroobmočja kot celote ter spodbujanju gospodarske in socialne konvergence. Komisija je zagotovila smernice o uporabi prožnosti v okviru pravil Pakta za stabilnost in rast, da bi podprla gospodarsko rast in spodbujala reforme in naložbe ter tako dosegla boljše ravnovesje med potrebami držav članic po stabilizaciji in vzdržnosti. Po ocenah je dodatni manevrski prostor, ki ga omogoča prožnost v okviru Pakta za stabilnost in rast, v zadnjih štirih letih povečal bruto domači proizvod EU za 0,8 % in ustvaril približno 1,5 milijona dodatnih delovnih mest. Izvajati se je začel naložbeni načrt za Evropo (Junckerjev načrt), ki dopolnjuje evropske strukturne in investicijske sklade. Po ocenah se je z novim instrumentom, v okviru katerega je bilo mobiliziranih 400 milijard EUR, bruto domači proizvod EU povečal za 0,6 %, poleg tega je instrument prispeval k nastanku 750 000 delovnih mest.

Komisija je v ospredje postavila socialne vidike tudi tako, da je predlagala evropski steber socialnih pravic, ki so ga razglasile druge institucije EU, in socialne prednostne naloge vključila v evropski semester. Poleg tega je v posvetovanju z državami članicami pripravila primerjalne okvire, da bi podprla konvergenco na številnih področjih politike, kot sta zaposlovanje in socialne zadeve. Kot podlago in podporo procesu reform na nacionalni ravni je Svet sprejel priporočilo, naj države članice euroobmočja ustanovijo nacionalne svetovalne odbore za produktivnost. Komisija je ustanovila tudi podporno službo za strukturne reforme, da bi združila strokovno znanje iz celotne Evrope in zagotovila tehnično podporo državam članicam.

Junckerjeva Komisija se je morala v prvih mesecih svojega mandata spoprijeti s ponovno krizo, ko Grčiji ni uspelo dokončati drugega programa za makroekonomsko prilagoditev in je nevarnost „grexita“ za več tednov postala realna. Komisija je pomagala pripraviti temelje za nov program za makroekonomsko prilagoditev, ki je bil dogovorjen na srečanju na vrhu julija 2015. Pripravila je tudi načrt za pomoč Grčiji pri stabilizaciji njenega gospodarstva in čim večjem povečanju uporabe sredstev EU za spodbujanje delovnih mest, rasti in naložb. EU je v okviru različnih programov financiranja za obdobje 2014–2020 Grčiji zagotovila 35 milijard EUR, zaradi česar se je bruto domači proizvod države po ocenah povečal za 2 %. Komisija je v kritičnem času julija 2015 s kratkoročnim posojilom pomagala mobilizirati sedem milijard EUR za premostitveno financiranje v okviru evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo, s čimer ji je uspelo preprečiti, da bi Grčija po nesreči izpadla iz euroobmočja. Grčija je avgusta 2018 uspešno izšla iz triletnega programa za makroekonomsko prilagoditev, ki je zagotovil skupaj 61,9 milijarde EUR posojil na podlagi izvajanja doslej najobsežnejšega programa reform. Grčija je tako ostala trdno zasidrana v središču EU in euroobmočja, EU pa je lahko pustila posledice krize za seboj.