SL Uradni list Evropske unije C 175/35

Mnenje Odbora regij – Internet stvari in ponovna uporaba informacij javnega sektorja

(2010/C 175/09)

I. POLITIČNA PRIPOROČILA

ODBOR REGIJ

1. pozdravlja pobudo Komisije o pregledu uporabe Direktive o ponovni uporabi informacij javnega sektorja in o spodbujanju akcijskega načrta za internet stvari, saj lahko postaneta dragocena za državljane, podjetja in uprave ter bi lahko pomagala ustvarjati delovna mesta in izboljšati kakovost javnih storitev;

2. poudarja pomen ponovne uporabe informacij javnega sektorja za komercialne in nekomercialne namene ter naložb v raziskave za podporo specifičnim dejavnostim in v razvoj prihodnjih aplikacij za povečanje vrednosti interneta stvari;

3. opozarja na pomen lokalnih in regionalnih oblasti v skladu s strategijo i2010 za evropsko informacijsko družbo, saj so gonilo gospodarske rasti na lokalni ravni ter ustvarjajo, uporabljajo in imajo v lasti številne proizvode in storitve s področja digitalnih informacij. Zato bi morale biti lokalne in regionalne oblasti v celoti in učinkovito vključene v upravljanje in razvijanje interneta stvari;

4. poudarja, da lahko internet stvari na lokalni in regionalni ravni izboljša kakovost življenja ter družbeno in gospodarsko dejavnost državljanov, spodbudi regionalni razvoj in razvoj lokalnih podjetij ter omogoči učinkovitejše, prilagojene javne storitve za državljane. Regije in mesta lahko na več načinov prispevajo k temu, da bo ta potencial v celoti izkoriščen. Lokalne in regionalne oblasti so med tistimi, ki bodo imeli največje koristi od načel za upravljanje interneta stvari, ter so glavno gonilo njegovega razvoja in uresničevanja;

5. poziva k opredelitvi primernih rešitev za zbiranje in upravljanje informacij javnega sektorja, pri čemer je treba upoštevati kulturno in upravno raznolikost držav članic ter lokalnih in regionalnih oblasti;

6. poudarja vlogo logistike, potrebne za obvladovanje velike količine podatkov, ki jih bodo uporabljale aplikacije, ki jih bodo razvile in upravljale javne uprave;

7. pozdravlja namen Direktive o ponovni uporabi informacij javnega sektorja, da se z zagotovitvijo tovrstnih informacij zmanjša dodatno upravno breme javnih organov;

8. opozarja, da so skupna pravila in prakse za ponovno uporabo in izkoriščanje informacij javnega sektorja zelo pomembna in nujna, da se zagotovijo enaki osnovni pogoji za vse akterje na evropskem informacijskem trgu, večja preglednost pogojev ponovne uporabe teh informacij in odprava izkrivljanj notranjega trga;

9. poudarja potrebo po spodbujanju e-vključenosti, tj. vključujoči, z regionalnega in socialnega vidika pravični informacijski družbi, ki uporablja IKT v širšem obsegu interneta stvari za večjo konkurenčnost in boljše javne storitve;

10. se zavzema za spodbujanje razvoja laboratorijev v Evropi, ki jih skupaj financirajo univerze in zasebna podjetja, da bi povečali vpliv raziskav informacijske tehnologije v Evropi;

11. poudarja, da lahko dostopnost in ponovna uporaba informacij javnega sektorja pospešita aplikacije interneta stvari. Mesta in regije so najpomembnejši arhivi in lastniki informacij javnega sektorja, zato imajo ključno vlogo pri omogočanju ustvarjanja interneta stvari.

Direktiva o ponovni uporabi informacij javnega sektorja

12. opozarja, da je treba za oblikovanje trga za ponovno uporabo informacij javnega sektorja odpraviti ekskluzivne dogovore med javnim sektorjem in zasebnimi podjetji ter uvesti ukrepe, ki uporabljajo modele za izdajo dovoljenj in zaračunavanje stroškov za lajšanje in povečevanje ponovne uporabe informacij javnega sektorja (zlasti z izterjavo mejnih stroškov). Treba je tudi preučiti in pojasniti mehanizme za ustvarjanje in upravljanje javnih podatkov;

13. glede načela konkurenčnega trga informacij javnega sektorja poudarja, da morajo za zasebne ponudnike storitev nujno veljati enaki pogoji kot za javne ustanove, da se zasebnim uporabnikom zagotovi dostop do javnih podatkov in jasno opredelijo pogoji, v skladu s katerimi se smejo ti podatki uporabljati za komercialne namene;

14. opozarja, da je nujno treba opredeliti objektiven način merjenja gospodarske vrednosti informacij, glede na to, da so informacije javne in povezane z vladnimi ustanovami;

15. predlaga, da se v skladu s predpisi o varstvu podatkov uvede razlikovanje med dostopom do javnih informacij in njihovo ponovno uporabo, da se izboljšajo koristi za proizvajalce informacij, ki morda ne uspejo kriti celotnih stroškov ustvarjanja teh informacij, in zmanjša število primerov, v katerih je dodeljen omejen dostop do javnih informacij.

Lokalne in regionalne oblasti – ključni dejavniki in uporabniki informacij javnega sektorja

16. poziva k večji osredotočenosti na osveščanje na regionalni in lokalni ravni, saj tam primanjkuje znanja in/ali mehanizmov za opredelitev informacij, razpoložljivih za ponovno uporabo, ter pomoči za večjo transparentnost javnih ustanov in spodbujanje ponovne uporabe informacij javnega sektorja;

17. poudarja, da bi bilo mogoče polni potencial ponovne uporabe informacij javnega sektorja doseči z intenzivnejšim vključevanjem lokalnih in regionalnih oblasti, kar bi lahko bistveno pripomoglo k spodbujanju ponovne uporabe informacij javnega sektorja za povečanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest;

18. meni, da morajo imeti javne ustanove na regionalni in lokalni ravni ustrezne notranje zmogljivosti in trajnostna finančna sredstva za digitalizacijo. Javno-zasebna partnerstva in razvoj trgov e-učenja so dobra alternativa financiranju digitalizacije vsebin. Informacije javnega sektorja lahko ustvarijo samozadostne prilive dohodkov, ki jih je nato mogoče uporabiti za pridobivanje in digitalizacijo podatkov. Tudi mreže in interaktivne skupnosti so pomembne, ker omogočajo zmanjševanje stroškov, na primer z razvojem odprtokodne programske opreme.

Internet stvari

19. poudarja, da je razvoj IT bistvenega pomena za našo družbo in evropski enotni trg, če bo EU namenila zadostna gospodarska sredstva za inovacije, osnovne raziskave in R&R ter politična sredstva za upravljanje prihodnjega interneta;

20. ugotavlja, da postaja razvoj interaktivnih platform, kakršna je Web 2.0, dandanes bolj smiseln zaradi njihovih kompleksnih funkcij za izmenjavo informacij in napredno interoperabilnost med velikim številom mrež, kar posameznikom ali raznim skupinam nudi možnosti za ustvarjanje ali ponudbo vsebin. Glede na to je hiter razvoj tehnologij za masovno shranjevanje ključnega pomena za podatkovne baze javnih uprav, ki bodo vsebovale opise predmetov, opredeljenih z internetnim naslovom;

21. predlaga, da se posebna pozornost nameni prihodnosti interneta, ki bi se lahko razvil v kombinacijo interneta stvari ter visokokakovostnih vsebin in storitev, kot platforma pa bi mu služila tehnologija Web 2.0. Njegov novi vzorec bo na novo opredelil položaj in vlogo povsod prisotnih mrež v življenju ljudi ter za gospodarsko rast, kar bi lahko vodilo v velike družbene spremembe.

Upravljanje interneta stvari, zasebnost in varnost podatkov

22. poudarja, da se glede na izjemne družbene spremembe, ki jih bo povzročil internet stvari, njegovega razvoja ne sme prepustiti le zasebnemu sektorju. Le udeležba oblikovalcev politike EU in javnih oblasti, vključno z lokalnimi in regionalnimi oblastmi, lahko zagotovi, da bo uporaba IKT med drugim pospešila gospodarsko rast, reševala izzive starajoče se družbe in spodbujala učinkovito rabo energije;

23. opozarja, da je treba upravljanje interneta stvari oblikovati in izvajati na način, ki je skladen z vsemi ukrepi javne politike, kot je zapisal OR v beli knjigi o upravljanju na več ravneh (1), s katero želi spodbuditi učinkovitost ukrepov Skupnosti z usklajenimi prizadevanji Evropske unije, držav članic ter regionalnih in lokalnih oblasti, ki bi temeljili na partnerstvu in bili namenjeni pripravi in izvajanju politik EU;

24. poudarja, da je treba velike strateške izzive, kakršen je internet stvari, učinkovito obravnavati v okviru načel in mehanizmov upravljanja na več ravneh, in sicer tako vertikalno med „lokalnimi in regionalnimi skupnostmi, nacionalnimi vladami in Evropsko unijo“ kot horizontalno med „lokalnimi in regionalnimi skupnostmi ter civilno družbo“, ali pa nekatere inovacije preizkusiti na lokalni in regionalni ravni;

25. opozarja, da bo treba ob gradnji infrastrukture interneta stvari in razvijanju storitev, ki jih bo nudil, poskrbeti za upoštevanje varnostnih zahtev na vseh ravneh, da se zagotovi čim višja stopnja zasebnosti in varstvo osebnih podatkov ter prepreči vsakršen nepooblaščen dostop do osebnih informacij in oblikovanje profilov, vključno z nakupovalnimi navadami, zdravstvenimi podatki, zdravstvenimi kartotekami itd.;

26. meni, da je zagotavljanje varstva zasebnosti odvisno od nekaterih dejavnikov, na primer od strukture organov javnega sektorja (ki večinoma delujejo na lokalni ravni), usklajenosti zakonodaje na ravni EU, širitve inovativne kulture med zaposlenimi v javnih upravah (med drugim z uporabo skupnega etičnega kodeksa) in upravljanja aplikacij IKT;

27. zato meni, da je treba nameniti posebno pozornost razvijanju smernic in priporočil za opredelitev strategij, pravil, standardov in skupnih formatov na področju IKT, da se izboljša varnost podatkov in podpre varstvo zasebnosti;

28. poziva k obsežnemu usposabljanju za vse zaposlene, še posebej na tehničnem področju (npr. omrežja, sistemi, varnost, zasebnost itd.), za osebje, neposredno vpleteno v varnostne postopke, ki zahtevajo različne metodologije, ter osebje, ki na splošno ali posredno sodeluje pri inovacijskih in modernizacijskih procesih (npr. pri tečajih digitalne pismenosti za potrošnike).

Družbeno-gospodarski vplivi interneta stvari

29. meni, kot je zapisal že v prejšnjih mnenjih (2), da bi se morale lokalne in regionalne oblasti vključiti v široko sodelovanje za izboljšanje interoperabilnosti javnih uprav in povečanje učinkovitosti izvajanja javnih storitev;

30. poudarja, da lokalne in regionalne oblasti lahko prevzamejo vodilno vlogo – kar tudi počnejo – pri spodbujanju konkurenčnosti Evrope, izboljševanju poslovnih priložnosti, izboljšanju storitev na področju javnega zdravja in uporabi IKT za večjo energetsko učinkovitost s pomočjo izmenjave najboljših tehnoloških praks, iskanja partnerjev za projekte in dodeljevanja finančnih sredstev;

31. opozarja, da samo ukrepi za podporo IKT ne bodo zagotovili večje gospodarske uspešnosti, temveč bo za to potrebna aktivna podpora in udeležba lokalnih in regionalnih oblasti. Civilna družba, lokalne in regionalne oblasti in vlada bi si morale skupaj prizadevati za sprožitev „pozitivnega začaranega kroga“, ki ga sestavljajo izpopolnjevanje človeških virov, organizacijske spremembe, IKT in produktivnost;

32. poudarja, da so ukrepi za boljšo osnovno pismenost na področju IKT, krepitev sposobnosti za uporabo IKT na visoki ravni ter boljše vodstvene sposobnosti in sposobnosti mrežnega povezovanja, ki so potrebne za učinkovito uporabo IKT, še posebej pomembni in spadajo med glavne pristojnosti lokalnih in regionalnih oblasti.

Raziskave, razvoj in inovacije

33. hvali prizadevnost Komisije, da v sklopu 7. okvirnega programa še naprej podpira raziskave in tehnološki razvoj na področju interneta stvari tudi po sedanjih izjemnih dosežkih, ter podpira uporabo programa za konkurenčnost in inovacije (CIP), ki je odlična platforma za spodbujanje nameščanja prihodnjih aplikacij interneta stvari. Lahko bi se izkazalo, da so lokalne in regionalne oblasti koristne za izvajanje tovrstnih pilotnih projektov, tako zaradi lažjega izvajanja kot razmerja med stroški in koristmi;

34. se zavzema za močnejšo vlogo nacionalnih in regionalnih zainteresiranih strani pri razvoju pomembnih novih evropskih pobud, kot so ERA-NET ali skupne tehnološke pobude (3). Proces ustvarjanja raziskovalno-inovacijskega potenciala za trajnostno konkurenčno prednost v Evropi in s tem hitrejše doseganje ciljev interneta stvari je lahko uspešen samo z vključevanjem mest in regionalnih oblasti, ki uvrščajo raziskave in inovacije med prednostne naloge svojih proračunov;

35. poziva k večjemu dopolnjevanju med obstoječimi politikami in instrumenti za sodelovanje ter k usklajeni uporabi 7. okvirnega programa za raziskave, strukturnih skladov in programa za konkurenčnost in inovacije, ki nudijo naložbene možnosti glede na posebnosti posameznih raziskovalnih projektov;

36. poudarja potrebo po privabljanju vrhunskih znanstvenikov zunaj Evrope, pomen regij kot glavnih ponudnikov izobraževalnih storitev ter vse večjo potrebo po izboljšanju regionalnih naložb v človeške vire. Še posebej se je treba osredotočiti na lokalne politike na področju inovacij, tehnološke centre, podjetniške inkubatorje, znanstvene parke in sklade tveganega kapitala.

Mednarodni dialog

37. opozarja, da so regije v okviru mednarodnega sodelovanja še posebej pomembne zaradi podpornih programskih, strukturnih in zakonodajnih okvirnih pogojev v svojih raziskovalnih politikah;

38. poudarja, da lahko celo majhne ustanove na lokalni in regionalni ravni ustvarjajo znanje mednarodnega pomena na ozko specializiranih področjih, zlasti če so sestavni del mednarodnih povezav in če sodelujejo s podjetji, ki temeljijo na znanju;

39. v zvezi s tem opozarja, da postajajo povezave in sodelovanje med regijami znotraj držav in med državami vse pomembnejše, zlasti na področju politik za podpiranje sistemov grozdov, mrež in inovacij, katerih podpora se razvija v smeri ustvarjanja vrhunskih „stičišč“, ki bi povezovala svetovne verige inovacij, namesto geografsko vezanih grozdov.

V Bruslju, 10. februarja 2010 Predsednica Odbora regij Mercedes BRESSO

(1) CdR 89/2009 fin.

(2) CdR 10/2009 fin.

(3) CdR 83/2007 fin.