[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 10.10.2006

COM(2006)585 konč.

Predlog

UREDBA SVETA

o zaključku pregleda glede novega izvoznika v okviru Uredbe Sveta (ES) št. 428/2005 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra s poreklom, med drugim, iz Ljudske republike Kitajske

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA |

Razlogi in cilji predloga Ta predlog zadeva uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005 („osnovna uredba“) v postopku glede uvoza sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra („RVP“) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske po pregledu glede novega izvoznika v skladu s členom 11(4) Uredbe Sveta (ES) št. 384/96. |

Splošno ozadje Ta predlog je nastal v okviru izvajanja osnovne uredbe in je posledica preiskave, ki je bila izvedena v skladu z vsebinskimi in postopkovnimi zahtevami, določenimi v osnovni uredbi. |

Obstoječe določbe na področju, na katero se nanaša predlog Na področju, na katero se nanaša predlog, ni obstoječih določb. |

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije Se ne uporablja. |

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANKAMI IN OCENA UčINKA |

Posvetovanje z zainteresiranimi strankami |

Zainteresiranim strankam, ki jih zadeva postopek, je že bila dana možnost, da zagovarjajo svoje interese med preiskavo v skladu z določbami osnovne uredbe. |

Zbiranje in uporaba izvedenskih mnenj |

Zunanje izvedensko mnenje ni bilo potrebno. |

Ocena učinka Ta predlog je nastal kot posledica izvajanja osnovne uredbe. Osnovna uredba ne predvideva splošne ocene učinka, pač pa vsebuje izčrpen seznam pogojev, ki jih je treba oceniti. |

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA |

Povzetek predlaganih ukrepov Svet je marca 2005 z Uredbo (ES) št. 428/2005 uvedel dokončne protidampinške dajatve na uvoz RVP s poreklom, med drugim, iz Ljudske republike Kitajske. Preostala dajatev je bila določena v višini 49,7 %. Komisija je februarja 2006, po ustrezno predloženem zahtevku kitajskega proizvajalca sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra, družbe Huvis Sichuan (v nadaljevanju „vložnik“), z Uredbo 342/2006 začela pregled veljavnih ukrepov glede „novega izvoznika“. Ta uredba je razveljavila dajatev v zvezi z uvozom vložnika in uvedla obvezno registracijo tega uvoza. Preiskava je pokazala, da je vložnik svojo proizvodno dejavnost začel oktobra 2004, tj. po prvotnem obdobju preiskave, in v tem obdobju ni izvažal zadevnega izdelka v Skupnost. Ugotovljeno pa je bilo tudi, da je bil vložnik povezan s kitajskim proizvajalcem, ki je bil delno v lasti države in je proizvajal RVP v prvotnem obdobju preiskave, vendar takrat ni sodeloval v postopku. Ta povezani proizvajalec RVP tudi ni sodeloval v sedanji preiskavi, saj ni izpolnil ločenega obrazca zahtevka za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“). Zato Komisija ni mogla ugotoviti, ali gospodarski subjekt, ki ga sestavljata vložnik in povezani proizvajalec, v celoti izpolnjuje zahteve, da se zanj lahko šteje, da deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, in je morala TGO zavrniti. Iz istih razlogov, tj. nesodelovanja povezane družbe, ki je delno v lasti države, je bilo treba vložniku zavrniti tudi individualno obravnavo („IO“). Službe Komisije niso mogle ugotoviti, ali je bilo poseganje države tako, da bi dovoljevalo izogibanje ukrepom. Zato je bilo treba skleniti, da vložnik ni mogel dokazati, da se je njegova individualna stopnja dampinga dejansko razlikovala od preostale stopnje dampinga, ugotovljene v prvotni preiskavi. Glede na zgoraj navedeno je treba zahtevek vložnika zavrniti, pregled glede novega izvoznika, družbe Huvis Sichuan, pa zaključiti. Za družbo mora zato še naprej veljati trenutno veljavna preostala dajatev v višini 49,7 %, ki je bila določena v prvotni preiskavi. To dajatev je treba pobrati retrokativno na uvoz, ki je bil opravljen od začetka sedanjega pregleda in za katerega je veljala obveznost registracije. |

Pravna podlaga Uredba Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 2117/2005 z dne 21. decembra 2005. |

Načelo subsidiarnosti Predlog je pod izključno pristojnostjo Skupnosti. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja. |

Načelo sorazmernosti Predlog upošteva načelo sorazmernosti iz naslednjih razlogov. |

Oblika ukrepanja je opisana v zgoraj navedeni osnovni uredbi in ne daje možnosti za nacionalno odločanje. |

Navedba o tem, kako je zmanjšana finančna in administrativna obremenitev Skupnosti, nacionalnih vlad, regionalnih in lokalnih oblasti, gospodarskih subjektov in državljanov ter kako sorazmerna je z zastavljenim ciljem predloga, se ne uporablja. |

Izbira instrumentov |

Predlagani instrument: uredba. |

Druga sredstva ne bi ustrezala zaradi naslednjega razloga: Druga sredstva ne bi ustrezala, ker osnovna uredba ne predvideva drugih možnosti. |

PRORAčUNSKE POSLEDICE |

Ta predlog ne bo imel proračunskih posledic. |

1. Predlog

UREDBA SVETA

o zaključku pregleda glede novega izvoznika v okviru Uredbe Sveta (ES) št. 428/2005 o uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra s poreklom, med drugim, iz Ljudske republike Kitajske

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti[1] („osnovna uredba“) in zlasti člena 11(4) Uredbe,

ob upoštevanju predloga, ki ga je Komisija predložila po posvetovanju s svetovalnim odborom,

ob upoštevanju naslednjega:

1. VELJAVNI UKREPI

(1) Trenutno veljavni ukrepi za uvoz rezanih vlaken iz poliestra („RVP“) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske („LRK“) v Skupnost so dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo Sveta (ES) št. 428/2005[2].

2. SEDANJA PREISKAVA

2.1 Zahtevek za pregled

(2) Po uvedbi dokončnih protidampinških dajatev na uvoz RVP s poreklom iz LRK je Komisija v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe od kitajske družbe Huvis Sichuan (v nadaljevanju „vložnik“) prejela zahtevek za začetek pregleda glede „novega izvoznika“ v okviru Uredbe (ES) št. 428/2005.

(3) Vložnik je trdil, da v obdobju preiskave, na podlagi katerega so bili uvedeni protidampinški ukrepi, to je od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2003 („prvotno obdobje preiskave“), v Skupnost ni izvažal zadevnega izdelka in da ni povezan z nobenim proizvajalcem izvoznikom RVP iz LRK, za katerega veljajo trenutno veljavni protidampinški ukrepi. Vložnik je tudi trdil, da je začel RVP v Skupnost izvažati po koncu prvotnega obdobja preiskave.

2.2 Začetek pregleda glede „novega izvoznika“

(4) Komisija je proučila prima facie dokaze, ki jih je predložil vložnik, in ugotovila, da so zadostni za utemeljitev začetka pregleda v skladu s členom 11(4) osnovne uredbe. Potem, ko se je Komisija posvetovala s svetovalnim odborom in dala zadevni industriji Skupnosti možnost za pripombe, je z Uredbo (ES) št. 342/2006[3] začela pregled Uredbe Sveta (ES) št. 428/2005 v zvezi z vložnikom in uvedla preiskavo.

(5) V skladu s členom 2 Uredbe Komisije (ES) št. 342/2006 je bila protidampinška dajatev v višini 49,7 %, uvedena z Uredbo Sveta (ES) št. 428/2005 na uvoz RVP, ki ga je, med drugim, proizvajal vložnik, razveljavljena. Hkrati so carinski organi v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe dobili navodilo, da izvedejo ustrezne ukrepe za registracijo uvoza RVP, ki ga je proizvedel vložnik.

2.3 Zadevni izdelek

(6) Zadevni izdelek sedanje preiskava je isti kot izdelek iz preiskave, na podlagi katere so bili uvedeni veljavni ukrepi za uvoz RVP s poreklom, med drugim, iz LRK („prvotna preiskava“), tj. sintetična rezana vlakna iz poliestra, nemikana, nečesana ali drugače pripravljena za predenje, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, trenutno uvrščen pod oznako KN 5503 20 00.

2.4 Zadevne stranke

(7) Komisija je industrijo Skupnosti, vložnika in predstavnike države izvoznice uradno obvestila o začetku pregleda. Zainteresiranim strankam je bila dana možnost, da pisno izrazijo svoja stališča in zaprosijo za zaslišanje.

(8) Službe Komisije so vložniku poslale tudi obrazec zahtevka za tržnogospodarsko obravnavo („TGO“) in vprašalnik; odgovore so prejele v rokih, določenih v ta namen.

2.5 Obdobje preiskave

(9) Obdobje preiskave dampinga je zajelo obdobje od 1. oktobra 2004 do 31. decembra 2005 („obdobje preiskave“ ali „OP“).

3. REZULTATI PREISKAVE

3.1 Priznanje „novega izvoznika“

(10) Preiskava je pokazala, da je vložnik začel svojo proizvodno dejavnost oktobra 2004, tj. po prvotnem obdobju preiskave, in v navedenem obdobju ni izvažal zadevnega izdelka. Zato je bilo sklenjeno, da je vložnik izpolnil zahteve iz prvega stavka člena 11(4) osnovne uredbe.

(11) Vendar je bilo ugotovljeno tudi, da je bil vložnik povezan s kitajskim proizvajalcem, ki je bil delno v lasti države in je v prvotnem obdobju preiskave proizvajal zadevni izdelek, vendar takrat v preiskavi ni sodeloval. Glede na to, da je za povezanega kitajskega proizvajalca veljala trenutno veljavna dokončna protidampinška dajatev, je bilo ugotovljeno, da merilo iz drugega stavka člena 11(4) osnovne uredbe, ki določa, da mora novi izvoznik ali proizvajalec dokazati, da ni povezan z nobenim izvoznikom ali proizvajalcem v državi izvoznici, za katere veljajo protidampinški ukrepi za zadevni izdelek, ni izpolnjeno.

(12) Vložnik je trdil, da povezani proizvajalec v prvotnem obdobju preiskave ni izvažal zadevnega izdelka v Skupnost. V podporo tej utemeljitvi je vložnik predložil revidirane računovodske izkaze za obdobje 2002–2004, iz katerih je po izjavah vložnika razvidno, da v prvotnem OP izdelkov ni izvažal.

(13) Vendar iz dokazov, ki jih je predložil vložnik, ni razvidno, da povezani proizvajalec v prvotnem obdobju preiskave dejansko ni izvažal zadevnega izdelka. Iz revidiranih računovodskih izkazov je bilo razvidno le, da niso izvažali čistega izdelka, vendar ta pojem ni bil natančno opredeljen, torej ali se zadevni izdelek obravnava kot „čisti izdelek“. V zvezi s tem je treba opozoriti, da izdeluje povezani proizvajalec poleg zadevnega izdelka tudi druge izdelke. Opozoriti je treba tudi, da razen tega, da je povezani proizvajalec predložil revidirane računovodske izkaze, v sedanji preiskavi ni sodeloval, zato informacij, ki jih je predložila ta družba, ni bilo mogoče preveriti. Na voljo torej ni bilo dokazov, da je bila v prvotnem OP celotna prodaja domačim strankam, na primer trgovcem, resnično namenjena za domači trg in ne za izvoz v Skupnost. Zato tudi ni bilo mogoče ugotoviti, ali se je izvoz v prvotnem OP izvajal ali ne.

(14) Po razkritju je vložnik trdil, da bi bilo treba natančnejše podatke o revidiranih računovodskih izkazih zahtevati prej, v vsakem primeru pa pred razkritjem. V zvezi s tem je treba opozoriti, da je bil kitajski povezani proizvajalec pozvan, da predloži informacije, opozorjen na pomanjkljivosti in zaprošen za sodelovanje v sedanji preiskavi, kar pa je zavrnil. Zato so ugotovitve v zvezi s to družbo v skladu s členom 18 osnovne uredbe temeljile na razpoložljivih dejstvih. V teh okoliščinah se ni zdelo primerno, da se po poteku predpisanega roka zahtevajo nadaljnje informacije, kar je tudi diskriminatorno, upoštevajoč običajno prakso institucij Skupnosti v zvezi z nesodelujočimi strankami. Opozarja se, da so bile ugotovitve vložniku v vsakem primeru razkrite in da je imel dovolj možnosti za predložitev svojih pripomb.

(15) Sicer pa ugotovitev, ali je povezani proizvajalec v Skupnost izvažal ali ne, ni pomembna, saj, kot je navedeno v uvodni izjavi (13) zgoraj in poudarjeno v uvodnih izjavah (18) do (31) spodaj, povezani proizvajalec pri tem pregledu ni sodeloval in zato Komisija ni mogla ugotoviti, ali je skupina družb, ki jo sestavljata vložnik in povezani proizvajalec, izpolnila zahteve, na podlagi katerih se zanjo lahko šteje, da deluje pod pogoji tržnega gospodarstva.

3.2 Tržno gospodarska obravnava („TGO“)

(16) V skladu s členom 2(7)(b) osnovne uredbe se normalna vrednost v protidampinških preiskavah v zvezi z uvozom s poreklom iz LRK določi v skladu z odstavki 1 do 6 navedenega člena za tiste proizvajalce, za katere je bilo ugotovljeno, da izpolnjujejo merila iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe, tj. kjer se izkaže, da v zvezi s proizvodnjo in prodajo podobnega izdelka veljajo pogoji tržnega gospodarstva. Ta merila so povzeta v nadaljevanju:

- poslovne odločitve se sprejemajo v skladu s tržnimi razmerami, brez občutnega državnega vmešavanja, stroški pa odražajo tržne vrednosti;

- družbe imajo jasen seznam osnovnih računovodskih evidenc, ki se neodvisno pregledujejo v skladu z mednarodnimi računovodskimi standardi („MRS“) in se uporabljajo za vse namene;

- ni izkrivljanj, ki bi še ostala iz bivšega sistema netržnega gospodarstva;

- stečajno pravo in pravo lastninskih razmerij zagotavljata stabilnost in pravno varnost;

- pretvorbe deviznih tečajev se opravljajo po tržnih stopnjah.

(17) Vložnik je zahteval TGO v skladu s členom 2(7)(b) osnovne uredbe in je bil pozvan, da izpolni obrazec zahtevka za TGO.

(18) Kot je navedeno v uvodni izjavi (11) zgoraj, je preiskava pokazala, da je bil vložnik povezan z drugim proizvajalcem zadevnega izdelka s sedežem na Kitajskem. Kljub povabilu k izpolnitvi ločenega obrazca zahtevka za TGO povezani proizvajalec tega ni storil.

(19) Treba je opozoriti, da je ustaljena praksa Komisije preveriti, ali skupina povezanih družb kot celota izpolnjuje pogoje za TGO. To se zdi potrebno, da se skupini družb prepreči, da bi v primeru uvedbe ukrepov preusmerile svojo prodajo preko ene od povezanih družb. Zato morajo v primeru, ko hčerinska družba ali katera koli druga povezana družba proizvaja in/ali prodaja zadevni izdelek, vse take povezane družbe predložiti obrazec zahtevka za TGO, da se lahko preveri, ali izpolnjujejo tudi merila iz člena 2(7)(c) osnovne uredbe. Če ta zahteva ni izpolnjena, ni mogoče ugotoviti, ali skupina kot celota izpolnjuje pogoje za TGO.

(20) Komisija je nemudoma obvestila pritožnika, da ni mogla preveriti, ali družba deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, ker povezani proizvajalec ni izpolnil vprašalnika.

(21) Vložnik je trdil, da si obe družbi konkurirata na domačem trgu in „nista v dobrem odnosu“. Trdil je še, da povezana družba ni hotela predložiti kakršnih koli zaupnih informacij za to preiskavo, saj se je bala, da bi to pomenilo boljši tržni položaj njenega konkurenta, tj. vložnika.

(22) Opozarja se, da bi lahko skladu s členom 19 osnovne uredbe povezani proizvajalec zahteval zaupno obravnavo zahtevanih informacij in tako odpravil bojazen, da bi se zaupni poslovni podatki razkrili konkurentom. Vendar se je, ne da bi zahteval zaupno obravnavo, odločil, da zahtevanih informacij ne predloži. Zato je bilo treba vložnikove utemeljitve zavrniti.

(23) Vložnik je tudi trdil, da povezani proizvajalec ne more vplivati na njegove poslovne odločitve. Poleg tega, da ta utemeljitev ni bila podprta z nobenim dokazom, tudi ni pomembna, saj je treba, kot je pojasnjeno zgoraj, vložniku TGO v vsakem primeru zavrniti, če njegova povezana družba ne izpolni obrazca zahtevka za TGO, čeprav sam izpolnjuje pogoje za TGO. Tudi če bi bila trditev preverjena, so razpoložljiva dejstva v tem primeru pokazala, da je povezani proizvajalec vplival na sprejemanje odločitev vložnika, saj ima enega člana v svetu direktorjev njegove družbe, kar pa je v nasprotju s trditvami vložnika. Povezani proizvajalec lahko družbi dejansko prepreči sprejem odločitve v zvezi s spremembo statuta, popolnim prenehanjem skupnega podjetja, spremembami delniškega kapitala in združitvijo družbe z drugimi organizacijami ali ločitvijo od njih, za kar je potrebno soglasje. Namen skupnega podjetja med vložnikom in povezanim proizvajalcem je bil, kot je določeno v poglavju 5 sporazuma o skupnem podjetju, doseči „ konkurenčen položaj glede kakovosti in cene na svetovnem trgu “, „ proizvajati in prodajati poliestrska rezana vlakna “ ter „ uvažati in izvažati izdelke in surovine, povezane s poliestrskimi rezanimi vlakni “, kar dokazuje, da bi obe družbi dejansko sodelovali in vsaj prilagodili svoje odločitve, da bi dosegli čim boljši položaj na svetovnem trgu. Zato je bilo treba vložnikove utemeljitve zavrniti.

(24) Po razkritju je vložnik ponovno poudaril, da je imel povezani kitajski proizvajalec le manjši oziroma obroben vpliv na njegove poslovne odločitve, saj je njegovo soglasje potrebno le za odločitve v zvezi z obstojem družbe kot take, tj. odločitve, povezane z naložbami povezanega kitajskega proizvajalca, poslovne odločitve pa se sprejemajo v skladu s splošno strategijo njegovega glavnega delničarja, na kar pa kitajski proizvajalec ni imel vpliva. Povezani kitajski proizvajalec domnevno tudi ni sodeloval pri upravljanju družbe.

(25) Vložnik je nadalje trdil, da je odločitev o zavrnitvi vložnikovega zahtevek za TGO le zaradi nesodelovanja povezanega kitajskega proizvajalca neupravičena, saj gre le za formalno povezavo in nima za vložnika nikakršnega praktičnega pomena. Trdil je še, da družba ni bil povezana z nobenim kitajskim proizvajalcem izvoznikom RVP, za katerega veljajo veljavni protidampinški ukrepi, saj povezana družba v prvotnem obdobju preiskave ni izvažala v Skupnost in zato ni mogla sodelovati v prvotni preiskavi in zahtevati individualne dajatve.

(26) Kot je podarjeno v uvodni izjavi (23) zgoraj, se možnost znatnega vplivanja povezanega kitajskega proizvajalca na poslovanje vložnika ni mogla šteti za majhno ali obrobno. Nasprotno, kot je pojasnjeno v navedeni uvodni izjavi, tak vpliv zadeva ključne vidike. Ker povezana kitajska družba v tej preiskavi ni sodelovala, Komisija ni mogla odločiti, ali družba v prvotnem obdobju preiskave res ni izvažala v Skupnost, kot se je trdilo. Pripombe, ki jih je predložil vložnik, niso bile zadostne, da bi bile lahko podlaga za spremembo sklepov iz uvodne izjave (13). Dejstvo, da povezana družba med prvotno preiskavo ni mogla zaprositi za TGO ali IO, vsekakor ne razveljavi dejstva, da zanjo veljajo veljavni ukrepi, tj. preostala dajatev.

(27) Nazadnje je bilo bolj na splošno utemeljeno, da so bile glavne prvine, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o zavrnitvi vložnikovega zahtevka za TGO (tj. povezava s kitajskim proizvajalcem), Komisiji znane že pred začetkom preiskave.

(28) V zvezi s tem je treba opozoriti, da glavni razlog za zavrnitev vložnikovega zahtevka za TGO ni bil obstoj povezave s kitajskim proizvajalcem kot take, kot je navedeno v uvodnih izjavah (13) in (23) zgoraj ter (31) spodaj, ampak njegovo nesodelovanje in posledično nemožnost določitve, med drugim, v kolikšni meri je država dejansko vplivala na poslovne odločitve vložnika in ali povezani proizvajalec v prvotnem OP res ni izvažal, kot se je trdilo.

(29) Zato so bili vložnikovi zahtevki zavrnjeni.

(30) Prav tako ni bilo mogoče ugotoviti, ali je prišlo do izkrivljanj, ki bi ostala iz bivšega sistema netržnega gospodarstva, ali ne. Dejansko je povezani proizvajalec, ki je delno v lasti države, prispeval pravice do rabe zemljišč v vložnikov delniški kapital. Zaradi nesodelovanja povezanega proizvajalca ni bilo mogoče ugotoviti, ali takšno izkrivljanje obstaja ali ne.

(31) Glede na zgoraj navedeno in ker vložnikov povezani proizvajalec ni ustrezno predložil obrazcev zahtevka za TGO, Komisija ni mogla ugotoviti, ali skupina družb, tj. vložnik in njegov povezani proizvajalec, izpolnjuje merila TGO.

3.3 Individualna obravnava („IO“)

(32) V skladu s členom 2(7) osnovne uredbe se za države, ki jih zajema navedeni člen osnovne uredbe, vzpostavi dajatev na ravni države, če sploh, razen v primerih, ko lahko družbe dokažejo, da izpolnjujejo vsa merila za individualno obravnavo, določena v členu 9(5) osnovne uredbe.

(33) Vložnik je poleg TGO zahteval tudi IO, če mu TGO ne bi bil odobren. Kot je navedeno v uvodni izjavi (11), je proizvajalec RVP, ki je delno v lasti države, povezan z vložnikom. Ker povezani proizvajalec v sedanji preiskavi ni sodeloval, službe Komisije niso mogle ugotoviti, ali je bilo poseganje države tako, da bi dovoljevalo izogibanje ukrepom. Zato se je sklenilo, da vložniku IO ni bilo mogoče odobriti.

(34) Vložnik je trdil, da v tem primeru ni verjetno, da bi prišlo do izogibanja, ker si družbi konkurirata in zato povezani proizvajalec ne bi nikoli poskušal del svoje proizvodnje v Skupnost izvoziti preko vložnika.

(35) Treba je opozoriti, da je težko predvideti vedenje povezanega proizvajalca, ker sta družbi povezani. Kot je navedeno v uvodni izjavi (23) zgoraj, je cilj skupnega podjetja dveh družb doseči čim boljši položaj na svetovnem trgu. Zato se je zdelo, da je izogibanje neizbežno, če bi bila za eno družbo določena nižja stopnja dampinga kot za drugo. Vložnik ni predložil nobenih informacij, na podlagi katerih bi lahko tako tveganje izogibanja popolnoma izključili.

(36) Vložnik je nasprotoval odločitvi, da se njegov zahtevek za IO zavrne, in trdil, da je treba možno izogibanje obravnavati v okviru začetka preiskave v skladu s členom 13 osnovne uredbe in da v členu 2(7)(c) osnovne uredbe ni nobene določbe, ki bi navajala, da morajo družbe s sedežem na Kitajskem dokazati, da se ne izogibajo protidampinškim ukrepom.

(37) V zvezi s tem je treba opozoriti, da drugi odstavek člena 9(5) osnovne uredbe jasno določa, katere pogoje je treba izpolniti za določitev individualne dajatve, če se uporabi člen 2(7)(a), ki velja v tem primeru, saj ni bilo mogoče sklepati, da vložnik izpolnjuje merila iz člena 2(7)(c). Člen 9(5)(e) osnovne uredbe zlasti določa, da poseganje države ne sme biti takšno, da bi dovoljevalo izogibanje ukrepom. Kot je že bilo poudarjeno v uvodni izjavi (35) zgoraj, je bilo zaradi nesodelovanja ene od povezanih družb nemogoče skleniti, da so pogoji za IO izpolnjeni.

(38) Zato se je sklenilo, da vložniku IO ne sme biti odobren.

4. SKLEPNA UGOTOVITEV

(39) Namen sedanjega pregleda je določiti individualno stopnjo dampinga za vložnika, ki se je domnevno razlikovala od preostale stopnje, ki se trenutno uporablja za uvoz zadevnega izdelka iz LRK. Zahtevek je temeljil predvsem na trditvi, da je vložnik izpolnil merila za TGO.

(40) Ker je bilo s preiskavo ugotovljeno, da zaradi nesodelovanja povezanega proizvajalca vložniku ni bil odobren niti TGO niti IO, Komisija ni mogla določiti, da se je individualna stopnja dampinga dejansko razlikovala od preostale stopnje dampinga, ugotovljene v prvotni preiskavi. Zato je treba zahtevek vložnika zavrniti, pregled glede novega izvoznika pa zaključiti. Preostalo protidampinško dajatev v višini 49,7 %, ugotovljeno v prvotni preiskavi, je treba zato ohraniti.

5. RETROAKTIVNO OBRAČUNAVANJE PROTIDAMPINŠKE DAJATVE

(41) Glede na zgornje ugotovitve se protidampinška dajatev, ki velja za vložnika, retroaktivno obračuna za uvoz zadevnega izdelka, za katerega velja registracija v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 342/2006.

6. RAZKRITJE

(42) Vse zadevne stranke so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, ki so privedle do zgoraj navedenih sklepov, in so bile pozvane, da v skladu s členom 20 osnovne uredbe predložijo pripombe. Pripombe so bile upoštevane, kadar je bilo primerno.

(43) V skladu s členom 11(2) osnovne uredbe ta pregled ne vpliva na datum izteka veljavnosti ukrepov, uvedenih z Uredbo Sveta (ES) št. 428/2005, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1333/2005 –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

Člen 1

1. Pregled glede novega izvoznika, ki se je začel z Uredbo Komisije (ES) št 342/2006, se zaključi.

2. Protidampinška dajatev, ki se uporablja v skladu s členom 1 Uredbe Sveta (ES) št. 428/2005 za „vse druge družbe“ v Ljudski republiki Kitajski, se za uvoz sintetičnih rezanih vlaken iz poliestra, ki je bil registriran v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (ES) št. 342/2006, obračuna retroaktivno.

3. Carinski organi so dobili navodilo, da prenehajo z registracijo uvoza zadevnega izdelka s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, ki ga proizvaja družba Huvis Sichuan in se izvaža v Skupnost.

4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne carinske določbe.

Člen 2

Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] UL L 56, 6.3.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, 23.12.2005, str. 17).

[2] UL L 71, 17.3.2005, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1333/2005 (UL L 211, 13.8.2005, str. 1).

[3] UL L 55, 25.2.2006, str. 14.