SL Uradni list Evropske unije C 219/7

Pobuda Kraljevine Belgije, Republike Bolgarije, Češke republike, Kraljevine Danske, Republike Estonije, Helenske republike, Kraljevine Španije, Francoske republike, Republike Litve, Republike Latvije, Republike Madžarske, Kraljevine Nizozemske, Romunije, Republike Slovenije, Slovaške republike in Kraljevine Švedske za okvirni Sklep Sveta 2009/…/PNZ z dne … o prenosu postopkov v kazenskih zadevah

2009/C 219/03

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji ter zlasti člena 31(1)(a) in člena 34(2)(b) Pogodbe,

ob upoštevanju pobude …,

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Evropska unija si je za cilj postavila ohranjati in razvijati območje svobode, varnosti in pravice.

(2) Haaški program za krepitev svobode, varnosti in pravice v Evropski uniji (2) od držav članic zahteva, da preučijo, kako bi bilo mogoče pregon v čezmejnih večstranskih zadevah omejiti na eno samo državo članico, da bi povečali učinkovitost pregona ter hkrati zagotovili pravično sojenje.

(3) Eurojust je bil ustanovljen, da bi spodbujal in izboljšal usklajevanje med pristojnimi organi držav članic na področju preiskav in pregona.

(4) Okvirni sklep Sveta o preprečevanju in reševanju sporov o izvajanju pristojnosti v kazenskih postopkih (3) obravnava škodljive posledice, ki nastopijo, če je več držav članic pristojnih za vodenje kazenskega postopka (v nadaljnjem besedilu: postopek) na podlagi istih dejstev zoper isto osebo. Z navedenim okvirnim sklepom se vzpostavlja postopek izmenjave informacij in neposrednega posvetovanja, da bi se preprečila kršitev načela ne bis in idem.

(5) Nadaljnji razvoj pravosodnega sodelovanja med državami članicami je potreben zaradi večje učinkovitosti preiskav in pregona. Države članice nujno potrebujejo skupna pravila za prenos postopkov, da bi se lahko spoprijele s čezmejnimi kaznivimi dejanji. Takšna skupna pravila prispevajo k preprečevanju kršitve načela ne bis in idem in so v podporo dejavnostim Eurojusta. Na območju svobode, varnosti in pravice pa bi bil potreben tudi skupen pravni okvir za prenos postopkov med državami članicami.

(6) Trinajst držav članic je ratificiralo in uporablja Evropsko konvencijo z dne 15. maja 1972 o odstopu postopkov v kazenskih zadevah. Druge države članice je niso ratificirale. Da bi drugim državam članicam omogočile prenos postopkov, so se nekatere države članice zato sklicevale na mehanizme Evropske konvencije o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah z dne 20. aprila 1959, in sicer v povezavi s Konvencijo o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije (4) z dne 29. maja 2000. Druge so se opirale na dvostranske sporazume ali neformalno sodelovanje.

(7) Leta 1990 je bil podpisan sporazum med državami članicami Evropskih skupnosti o prenosu postopkov v kazenskih zadevah med državami članicami. Sporazum pa ni začel veljati zaradi nezadostnega števila ratifikacij.

(8) Zato pri sodelovanju med državami članicami ni enotnega postopka za prenos postopkov.

(9) Ta okvirni sklep bi moral vzpostaviti skupni pravni okvir za prenos kazenskih postopkov med državami članicami. Cilj ukrepov iz tega okvirnega sklepa bi moral biti razširiti sodelovanje med pristojnimi organi držav članic z instrumentom, ki določa skupna pravila, ki urejajo pogoje, pod katerimi se lahko kazenski postopki, začeti v eni državi članici, prenesejo na drugo državo članico, ter tako povečal učinkovitost kazenskih postopkov in izboljšal pravično sojenje.

(10) Države članice bi morale pristojne organe določiti tako, da se spodbuja načelo neposrednega stika med temi organi.

(11) Država članica bi lahko v okviru uporabe tega okvirnega sklepa dobila pristojnost, kadar jo nanjo prenese druga država članica.

(12) Za uporabo načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah je bilo sprejetih več okvirnih sklepov Sveta, zlasti Okvirni sklep 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (5), Okvirni sklep 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji (6) in Okvirni sklep 2008/947/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb in pogojnih odločb zaradi zagotavljanja nadzorstva nad spremljevalnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami (7). Ta okvirni sklep bi moral dopolnjevati določbe navedenih okvirnih sklepov in se ne bi smel razlagati tako, da se z njim posega v njihovo uporabo.

(13) Pri uporabi tega okvirnega sklepa bi bilo treba upoštevati upravičene interese osumljencev in žrtev. Nobena določba tega okvirnega sklepa pa se ne sme razlagati tako, da bi bila s tem ogrožena posebna pravica pristojnih pravosodnih organov, da odločijo o prenosu postopkov.

(14) Nobena določba tega okvirnega sklepa se ne bi smela razlagati kot poseganje v pravice posameznikov, da zahtevajo, da se njihov pregon izvede pod jurisdikcijo njihove ali druge države, če takšna pravica obstaja v nacionalnem pravu.

(15) Pristojnim organom bi bilo treba priporočiti, naj se med sabo posvetujejo, preden zaprosijo za prenos postopka in kadar koli se zdi ustrezno zaradi lažje in učinkovitejše uporabe tega okvirnega sklepa.

(16) Če je bil v skladu s tem okvirnim sklepom prenesen postopek, bi moral organ prejemnik uporabljati svoje nacionalno pravo in postopke.

(17) Ta okvirni sklep ni pravna podlaga za prijetje oseb, da bi bile fizično premeščene v drugo državo članico, ki bi nato lahko uvedla postopek proti njim.

(18) Ta okvirni sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava člen 6 Pogodbe o Evropski uniji in so izražena v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti poglavju VI Listine. Nobena določba tega okvirnega sklepa se ne bi smela razlagati kot prepoved zavrnitve sodelovanja, kadar obstajajo objektivni razlogi za prepričanje, da se je postopek sprožil z namenom kaznovanja osebe na podlagi njenega spola, rase, veroizpovedi, narodnosti, državljanstva, jezika, političnega prepričanja ali spolne usmeritve ali da je oseba zaradi katerega koli od teh razlogov lahko v slabšem položaju –

SPREJEL TA OKVIRNI SKLEP:

POGLAVJE 1

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Cilj in področje uporabe

Namen tega okvirnega sklepa je povečati učinkovitost kazenskih postopkov in izboljšati pravično sojenje na območju svobode, varnosti in pravice z določitvijo skupnih pravil za lažji prenos kazenskih postopkov med pristojnimi organi držav članic, ob upoštevanju upravičenih interesov osumljencev in žrtev.

Člen 2

Temeljne pravice

Ta okvirni sklep ne spreminja obveznosti, ki izhajajo iz spoštovanja temeljnih pravic in načel kot jih priznava člen 6 Pogodbe o Evropski uniji.

Člen 3

Opredelitev pojmov

V tem okvirnem sklepu:

(a) „kaznivo dejanje“ pomeni dejanje, ki je določeno kot kaznivo dejanje v skladu z nacionalnim kazenskim pravom;

(b) „organ prenosnik“ pomeni organ, ki je pristojen za zaprosilo za prenos postopka;

(c) „organ prejemnik“ pomeni organ, ki je pristojen za prejem zaprosila za prenos kazenskega postopka.

Člen 4

Imenovanje pristojnih organov

1. Vsaka država članica obvesti Generalni sekretariat Sveta, kateri pravosodni organi so po njenem nacionalnem pravu pristojni ukrepati kot organ prenosnik in organ prejemnik (v nadaljnjem besedilu: pristojni organi) v skladu s tem okvirnim sklepom.

2. Države članice lahko imenujejo nepravosodne organe kot pristojne organe za odločanje na podlagi tega okvirnega sklepa, če imajo ti organi pristojnost za sprejemanje podobnih odločitev v skladu s svojim nacionalnim pravom in postopki.

3. Vsaka država članica lahko imenuje enega ali več osrednjih organov, da pomagajo pristojnim organom pri upravnem prenosu in prejemu zaprosil, če je to potrebno zaradi njene notranje ureditve. O tem obvesti Generalni sekretariat Sveta.

4. Generalni sekretariat omogoči vsem državam članicam in Komisiji dostop do prejetih informacij.

Člen 5

Pristojnost

1. V okviru uporabe tega okvirnega sklepa je vsaka država članica pristojna, da v skladu s svojim nacionalnim pravom preganja kazniva dejanja, za katera se uporablja pravo druge države članice.

2. Država članica, na katero je bila pristojnost prenesena izključno v skladu z odstavkom 1, je lahko pristojna le na podlagi zaprosila za prenos postopka.

Člen 6

Odstop od postopka

Vsaka država članica, ki je po svojem nacionalnem pravu pristojna za pregon kaznivega dejanja, lahko v okviru uporabe tega okvirnega sklepa odstopi od postopka zoper osumljenca ali ga opusti ter tako omogoči prenos postopka za to kaznivo dejanje na drugo državo članico.

POGLAVJE 2

PRENOS POSTOPKA

Člen 7

Merila za zaprosilo za prenos postopka

Če je oseba osumljena storitve kaznivega dejanja v skladu z zakonodajo države članice, lahko organ prenosnik zadevne države članice zaprosi organ prejemnik druge države članice, da prevzame postopek, če bi to izboljšalo učinkovito in pravično sojenje ter če je izpolnjeno vsaj eno od naslednjih meril:

(a) kaznivo dejanje je bilo v celoti ali deloma storjeno na ozemlju druge države članice ali je večina učinkov nastala na ozemlju druge države članice ali je bil znaten del škode, povzročene s kaznivim dejanjem, storjen na ozemlju druge države članice;

(b) osumljenec ima običajno prebivališče v drugi državi članici;

(c) bistveni deli najpomembnejših dokazov so v drugi državi članici;

(d) v drugi državi članici že poteka postopek zoper osumljenca;

(e) v drugi državi članici že poteka postopek na podlagi istih ali podobnih dejstev zoper druge osebe, zlasti v primeru, če gre za isto hudodelsko združbo;

(f) osumljenec prestaja ali bo prestajal kazen odvzema prostosti v drugi državi članici;

(g) izvršitev kazni v drugi državi članici bo verjetno izboljšala možnost socialne rehabilitacije obsojenca ali bi bila ustreznejša zaradi drugih razlogov ali

(h) žrtev ima običajno prebivališče v drugi državi članici ali kakršne koli druge pomembne interese za prenos postopka.

Člen 8

Obveščanje osumljenca

Organ prenosnik pred vložitvijo zaprosila za prenos postopka po potrebi in v skladu z nacionalnim pravom o nameravanem prenosu obvesti osumljenca kaznivega dejanja. Če osumljenec zavzame stališče do prenosa, organ prenosnik o tem obvesti organ prejemnik.

Člen 9

Pravice žrtve

Organ prenosnik pred vložitvijo zaprosila za prenos postopka ustrezno preuči interese žrtve kaznivega dejanja ter poskrbi, da so v celoti spoštovane njene pravice po nacionalnem pravu. To se nanaša zlasti na pravico žrtve, da je obveščena o nameravanem prenosu.

Člen 10

Postopek zaprosila za prenos postopka

1. Preden organ prenosnik zaprosi za prenos postopka v skladu s členom 7, lahko o tem obvesti organ prejemnik in se z njim posvetuje zlasti o tem, ali se bo organ prejemnik skliceval na enega od razlogov za zavrnitev iz člena 12.

2. Kadar se organ prenosnik posvetuje z organom prejemnikom v skladu z odstavkom 1, mu da na voljo podatke o postopku, ki jih lahko posreduje v pisni obliki, za kar uporabi standardni obrazec iz Priloge.

3. Organ prenosnik pošlje obrazec iz odstavka 2 neposredno organu prejemniku na kakršen koli način, ki omogoča shranitev v pisni obliki ter organu prejemniku omogoči tudi, da se prepriča v njegovo verodostojnost. Tudi vsa druga uradna komunikacija poteka neposredno med tema organoma.

4. Zaprosilu za prenos so priloženi izvirnik ali overjena kopija kazenskega spisa ali njegovih ustreznih delov, vsi drugi ustrezni dokumenti in kopija ustreznih zakonodajnih aktov oziroma, če to ni mogoče, navedba ustreznega zakona. Če posvetovanje ni bilo opravljeno v skladu s postopkom iz člena 3, se zaprosilo vloži pisno na standardnem obrazcu iz Priloge v skladu s postopkom iz člena 3.

5. Organ prenosnik obvesti organ prejemnik o vseh postopkovnih dejanjih ali ukrepih, ki vplivajo na postopek in so bili sprejeti v državi članici organa prenosnika, potem ko je bilo zaprosilo poslano. Temu sporočilu so priloženi vsi ustrezni dokumenti.

6. Organ prenosnik lahko umakne zaprosilo za prenos preden organ prejemnik sprejme odločitev iz člena 13(1) o sprejetju prenosa postopka.

7. Če organ prenosnik ne pozna organa prejemnika, opravi vse potrebne poizvedbe, tudi prek kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže, da pridobi podatke o tem organu.

8. Če zaprosilo prejme organ, ki ni pristojni organ iz člena 4, zaprosilo po uradni dolžnosti pošlje pristojnemu organu in o tem nemudoma obvesti organ prenosnik.

Člen 11

Dvojna kaznivost

Zaprosilo za prenos postopka se lahko sprejme le, če se nanaša na dejanje, ki je kaznivo dejanje po pravu države članice organa prejemnika.

Člen 12

Razlogi za zavrnitev

1. Organ prejemnik države članice lahko prenos zavrne le:

(a) če dejanje ni kaznivo dejanje po pravu države članice v skladu s členom 11;

(b) če bi bil začetek postopka v nasprotju z načelom ne bis ne idem;

(c) če osumljenec ne more biti kazensko odgovoren za kaznivo dejanje zaradi svoje starosti;

(d) če ni mogoče ukrepati zaradi imunitete ali privilegija, predvidenega po zakonodaji države članice;

(e) če je kazenski pregon v skladu z zakonodajo te države članice zastaral;

(f) če gre za kaznivo dejanje, ki je po nacionalni zakonodaji obseženo z amnestijo;

(g) če se šteje, da merila, na katerih je utemeljeno zaprosilo v skladu s členom 7, niso izpolnjena.

2. Kadar pristojnost države članice, ki je prejela zaprosilo, izhaja izključno iz člena 5, lahko organ prejemnik poleg razlogov za zavrnitev iz odstavka 1 prenos zavrne tudi, če prenos ne bi izboljšal učinkovitega in pravičnega sojenja.

3. Organ prejemnik v primerih iz odstavka 1(g) pred odločitvijo o zavrnitvi prenosa na ustrezen način naveže stik z organom prenosnikom in od njega po potrebi zahteva, da mu nemudoma posreduje vse dodatne potrebne podatke.

Člen 13

Odločitev organa prejemnika

1. Organ prejemnik po prejemu zaprosila za prenos postopkov brez zavlačevanja odloči, ali bo prenos postopka sprejel, in – razen če se odloči, da se bo skliceval na razloge za zavrnitev iz člena 12 – sprejme vse potrebne ukrepe za izpolnitev zaprosila v skladu s svojo nacionalno zakonodajo.

2. Organ prejemnik o svoji odločitvi nemudoma obvesti organ prenosnik na način, ki omogoča shranitev obvestila v pisni obliki. Če se organ prejemnik odloči, da bo zavrnil prenos, organ prenosnik obvesti o razlogih za svojo odločitev.

Člen 14

Posvetovanje med organom prenosnikom in organom prejemnikom

Kadar koli organ prenosnik in organ prejemnik menita, da je to ustrezno, se lahko medsebojno posvetujeta, da bi tako omogočila nemoteno in učinkovito uporabo tega okvirnega sklepa.

Člen 15

Sodelovanje z Eurojustom in Evropsko pravosodno mrežo

Vsak pristojni organ lahko na kateri koli stopnji postopka zaprosi za pomoč Eurojust ali Evropsko pravosodno mrežo.

POGLAVJE 3

UČINKI PRENOSA

Člen 16

Učinki v državi članici organa prenosnika

1. V državi članici organa prenosa se najpozneje ob prejemu uradnega obvestila, da je organ prejemnik sprejel prenos postopka, začasno prekinejo ali ustavijo postopki v zvezi z dejstvi, na katere se nanaša zaprosilo za prenos, razen potrebnih preiskav in pravosodne pomoči organu prejemniku.

2. Organ prenosnik lahko začne ali ponovno začne postopek, če ga organ prejemnik obvesti o svoji odločitvi, da bo ustavil postopke v zvezi z dejstvi, na katere se nanaša zaprosilo.

3. Organ prenosnik ne sme začeti ali ponovno začeti postopka, če ga je organ prejemnik obvestil o odločbi, sprejeti na koncu postopka v državi članici organa prejemnika, če ta odločba predstavlja oviro za nadaljnji postopek po zakonodaji te države članice.

4. Ta okvirni sklep ne posega v pravico žrtev, da začnejo kazenski postopek proti storilcu, kadar to omogoča nacionalna zakonodaja.

Člen 17

Učinki v državi članici organa prejemnika

1. Za preneseni postopek velja zakonodaja države članice, na katero je bil postopek prenesen.

2. Kadar so dejanja za namen postopka ali pripravljalne poizvedbe, opravljene v državi članici organa prenosnika, ali dejanja, ki prekinejo ali pretrgajo zastaralni rok, skladna z zakonodajo države članice organa prejemnika so v tej državi članici enako veljavna, kot če bi bila veljavno izvedena v njej ali bi jih veljavno izvedli njeni organi.

3. Kadar organ prejemnik odloči, da bo sprejel prenos postopka, lahko uporabi katere koli procesne ukrepe, ki jih dopušča njegova nacionalna zakonodaja.

4. Če je uvedba postopka odvisna od predloga v obeh državah članicah, ima predloga, podan v državi članici organa prenosnika enako veljavo kot predlog, podan v drugi državi članici.

5. Kadar je po samo zakonodaji države članice organa prenosnika potrebno, da je bil podan predlog ali uporabljeno drugo sredstvo za začetek postopka, je treba te formalnosti opraviti v roku, ki ga določa zakonodaja te države članice. Druga država članica se o tem obveščena. Rok začne teči na dan, ko organ prejemnik odloči, da bo sprejel prenos postopka.

6. V državi članici organa prejemnika se za kaznivo dejanje uporabi kazen, predpisana v njeni zakonodaji, razen če je v tej zakonodaji predvideno drugače. Če pristojnost izhaja izključno iz člena 5, v tej državi članici ne sme biti izrečena strožja kazen, kot je določena v zakonodaji druge države članice.

POGLAVJE 4

KONČNE DOLOČBE

Člen 18

Podatki, ki jih zagotovi organ prejemnik

Organ prejemnik obvesti organ prenosnik o ustavitvi postopka ali o odločbi, sprejeti na koncu postopka, vključno s tem, ali odločba predstavlja oviro za nadaljnji postopek v skladu z zakonodajo države članice organa prejemnika ali o drugih pomembnih informacijah. Pošlje mu kopijo pisne odločbe.

Člen 19

Jeziki

1. Obrazec iz Priloge in ustrezni deli kazenskega spisa se državi članici pošljejo prevedeni v njen uradni jezik ali enega od njenih uradnih jezikov.

2. Vsaka država članica lahko ob sprejetju tega okvirnega sklepa ali pozneje da izjavo, ki se deponira pri Generalnem sekretariatu Sveta, da bo sprejemala prevode v enega ali več drugih uradnih jezikov institucij Evropske unije. Generalni sekretariat omogoči vsem državam članicam in Komisiji dostop do te informacije.

Člen 20

Stroški

Stroške, ki nastanejo zaradi uporabe tega okvirnega sklepa krije država članica organa prejemnika, razen stroškov, ki nastanejo izključno na ozemlju druge države članice.

Člen 21

Povezava z drugimi sporazumi in dogovori

1. V odnosih med državami članicami, ki jih zavezuje Evropska konvencija o odstopu postopkov v kazenskih zadevah z dne 15. maja 1972, se od datuma, navedenega v členu 22(1), določbe tega okvirnega sklepa uporabljajo namesto ustreznih določb te konvencije.

2. Države članice lahko še naprej uporabljajo veljavne dvostranske in večstranske sporazume in dogovore, če omogočajo razširitev ciljev tega okvirnega sklepa ali prispevajo k nadaljnji poenostavitvi ali pospešitvi prenosa postopkov.

3. Države članice lahko sklepajo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore po začetku veljavnosti tega okvirnega sklepa, če ti sporazumi ali dogovori omogočajo razširitev določb tega okvirnega sklepa ali prispevajo k nadaljnji poenostavitvi ali pospešitvi prenosa postopkov.

4. Države članice Svet in Komisijo uradno obvestijo o sporazumih ali dogovorih iz odstavka 2, ki jih želijo še naprej uporabljati, do […]. Države članice Svet in Komisijo uradno obvestijo tudi o vseh sporazumih ali dogovorih iz odstavka 3 v treh mesecih po njihovem podpisu.

Člen 22

Izvajanje

1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za izpolnitev določb tega okvirnega sklepa do […].

2. Države članice pošljejo Generalnemu sekretariatu Sveta in Komisiji besedila določb predpisov, ki v nacionalno zakonodajo prenašajo obveznosti iz tega okvirnega sklepa.

Člen 23

Začetek veljavnosti

Ta okvirni sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

V … Za Svet Predsednik …

(1) Mnenje z dne …

(2) UL C 53, 3.3.2005, str. 1.

(3) Dokument 8535/09.

(4) UL C 197, 12.7.2000, str. 3.

(5) UL L 76, 22.3.2005, str. 16.

(6) UL L 327, 5.12.2008, str. 27.

(7) UL L 337, 16.12.2008. str. 102.