SL Uradni list Evropske unije CE 114/1

STALIŠČE SVETA (EU) št. 2/2010 V PRVEM BRANJU

z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem železniškem omrežju za konkurenčen tovorni promet

Sprejeto v Svetu 22. februarja 2010

(Besedilo velja za EGP)

2010/C 114 E/01

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 91(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Na podlagi Lizbonske strategije za rast in zaposlovanje ter Strategije Evropske unije za trajnostni razvoj je vzpostavitev notranjega železniškega trga, še posebno za prevoz blaga, bistveni element napredka pri uresničevanju trajnostne mobilnosti.

(2) Direktiva Sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnost (4) in Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture (5) predstavljata pomemben korak k uresničevanju notranjega železniškega trga.

(3) Da bi bile lahko mednarodne in nacionalne železniške storitve v tovornem prometu, ki so od 1. januarja 2007 odprte za konkurenco, konkurenčne drugim vrstam prometa, morajo imeti na voljo železniško infrastrukturo, ki je kakovostna in zadostno financirana, torej taka, ki omogoča opravljanje storitev prevoza blaga pod dobrimi pogoji, kar zadeva komercialno hitrost in vozni red, ter zanesljiva, torej da storitve, ki jih dejansko opravlja, ustrezajo pogodbenim obveznostim, sprejetim z železniškimi prevozniki.

(4) Odprtje trga za tovorni železniški promet je omogočilo vstop v omrežje novim operaterjem. Da bi optimizirali uporabo omrežja in zagotovili njegovo zanesljivost, je koristno uvesti dodatne postopke za krepitev sodelovanja na področju dodeljevanja mednarodnih vlakovnih poti za tovorne vlake med upravljavce infrastrukture.

(5) Svet, ki je zasedal 7. in 8. aprila 2008, je sklenil, da je treba spodbujati učinkovito uporabo infrastrukture in po potrebi izboljšati zmogljivosti železniške infrastrukture z ukrepi, sprejetimi na evropski in nacionalni ravni, še posebno z zakonodajnimi akti.

(6) V tem smislu bi vzpostavitev mednarodnih železniških koridorjev za evropsko železniško omrežje za konkurenčen tovorni promet, po katerem bi lahko tovorni vlaki vozili pod dobrimi pogoji in bi z lahkoto prehajali z enega nacionalnega omrežja na drugo, omogočila izboljšanje pogojev za uporabo infrastrukture.

(7) Že začete pobude na področju železniške infrastrukture kažejo, da je vzpostavljanje mednarodnih koridorjev, ki ustrezajo posebnim potrebam enega ali več jasno opredeljenih segmentov trga tovornega prometa, najprimernejši način za vzpostavitev mednarodnih železniških koridorjev za evropsko železniško omrežje za konkurenčen tovorni promet.

(8) Ta uredba ne bi smela vplivati na pravice in obveznosti upravljavcev infrastrukture iz Direktive 91/440/EGS in Direktive 2001/14/ES in po potrebi organov za dodeljevanje iz člena 14(2) Direktive 2001/14/ES. Ta akta ostajata v veljavi tudi kar zadeva določbe, ki se nanašajo na tovorne koridorje, zlasti v zvezi s pravico upravljavcev infrastrukture, da zavrnejo ali sprejmejo vloge za infrastrukturne zmogljivosti od pravnih oseb, ki niso železniška podjetja.

(9) Mednarodne železniške koridorje evropskega železniškega omrežja za konkurenčne storitve tovornega prometa bi bilo treba vzpostaviti skladno z vseevropskim prometnim omrežjem („TEN-T“) in/ali koridorji evropskega sistema železniške signalizacije („ERTMS“). V ta namen je nujen usklajen razvoj obeh omrežij, še posebno pa glede povezanosti mednarodnih koridorjev za železniški tovorni promet z obstoječim omrežjem TEN-T in koridorji ERMTS. Poleg tega je treba na ravni Unije določiti enotne predpise o tovornih koridorjih. Po potrebi je treba oblikovanje teh koridorjev finančno podpreti v okviru TEN–T, raziskav in programov Marco Polo, ter drugih politik in skladov Unije, kot sta Evropski sklad za regionalni razvoj ali kohezijski sklad.

(10) Pri tovornem koridorju bi bilo treba zagotoviti dobro usklajevanje med državami članicami in zadevnimi upravljavci infrastrukture, dati zadostno prednost železniškemu tovornemu prometu, vzpostaviti učinkovite in zadostne povezave z drugimi vrstami prometa in vzpostaviti ugodne razmere za razvoj konkurence med ponudniki storitev v železniškem tovornem prometu.

(11) Po tovornih koridorjih, vzpostavljenih na podlagi člena 3, bi bilo treba na ravni Unije proučiti in odobriti vzpo, stavitev dodatnih tovornih koridorjev na podlagi preglednih in jasno opredeljenih meril in postopka, ki državam članicam in upravljavcem infrastrukture dopuščajo zadostno možnost za sprejemanje odločitev in upravljanje, da lahko upoštevajo obstoječe pobude za posebne koridorje, npr. ERTMS, RailNetEurope („RNE“) in TEN-T ter sprejmejo ukrepe, prilagojene svojim posebnim potrebam.

(12) Da bi pospešili usklajevanje med državami članicami in upravljavci infrastrukture, je treba vzpostaviti ustrezno strukturo vodenja za vsak tovorni koridor, in pri tem upoštevati potrebo po izogibanju podvojitev z že obstoječimi strukturami upravljanja.

(13) Za izpolnjevanje potreb trga bi morali biti načini vzpostavljanja tovornega koridorja predstavljeni v izvedbenem načrtu, ki bi moral vključevati opredelitev in časovni načrt izvedbe ukrepov, koristnih za izboljšanje uspešnosti železniškega tovornega prometa. Poleg tega se je treba z možnimi uporabniki tovornega koridorja redno posvetovati v skladu s postopki, ki jih je določil upravni odbor, da se zagotovi, da načrtovane ali opravljene dejavnosti za vzpostavitev tovornega koridorja izpolnjujejo potrebe ali pričakovanja vseh uporabnikov tovornega koridorja.

(14) Treba je upoštevati, da je razvoj intermodalnih tovornih terminalov potreben za podporo vzpostavitvi koridorjev za tovorni železniški promet v Uniji.

(15) Za zagotovitev skladnosti in kontinuitete infrastrukturnih zmogljivosti, ki so na voljo na tovornem koridorju, je treba med zadevnimi državami članicami in upravljavci infrastrukture usklajevati naložbe v tovorni koridor in jih načrtovati v skladu z logiko, ki ustreza potrebam tovornega koridorja. Program njihovega uresničevanja je treba objaviti, da se zagotovi obveščanje prevoznikov, ki bi lahko uporabljali koridor. Vključiti bi morali intervencijske projekte za razvoj interoperabilnih sistemov in povečanje zmogljivosti vlakov.

(16) Iz istih razlogov bi bilo treba vsa dela na infrastrukturi in njeni opremi, ki bi omejevala razpoložljivo zmogljivost tovornega koridorja, usklajevati na ravni tovornega koridorja in bi morala biti ažurno objavljena.

(17) Da bi se za mednarodne železniške tovorne storitve olajšale vloge za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti, je primerno za vsak tovorni koridor določiti ali vzpostaviti sistem „vse na enem mestu“. Zato se je treba opreti na sedanje pobude, posebno tiste, ki jih izvaja RNE, to je organ, ki je orodje za usklajevanje upravljavcev infrastrukture in ponuja nekatere storitve prevoznikom v mednarodnem tovornem prometu.

(18) V upravljanje tovornih koridorjev bi moral biti vključen tudi postopek za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti mednarodnim tovornim vlakom, ki vozijo po teh koridorjih. Pri teh postopkih bi bilo treba spoštovati učinkovito dodeljevanje zmogljivosti drugim vrstam prometa, vključno s potniškim prometom.

(19) Da bi zagotovili boljšo uporabo železniške infrastrukture, je treba uskladiti delovanje infrastrukture in strateških terminalov na celotnem tovornem koridorju.

(20) Prednostna pravila lahko pomenijo tudi prednostne cilje, odvisno od razmer v zadevni državi članici.

(21) Tovorni vlaki, ki bi vozili po tovornem koridorju, bi morali, kolikor je le mogoče, biti dovolj točni v primeru motnje glede na potrebo vseh vrst transporta.

(22) Za objektivno ocenjevanje prednosti ukrepov za vzpostavitev tovornega koridorja, bi bilo treba spremljati uspešnost železniških tovornih storitev v tovornem koridorju in redno objavljati poročila o kakovosti. Ocena uspešnosti bi morala vključevati izid anket o zadovoljstvu uporabnikov tovornega koridorja.

(23) Da bi zagotovili nediskriminatoren dostop do mednarodnih storitev, si je treba prizadevati za dobro usklajenost med organi za nadzor železniškega prometa, ki so razporejeni na različnih omrežjih tovornega koridorja.

(24) Za lažji dostop do informacij v zvezi z uporabo celotne glavne infrastrukture tovornega koridorja in za zagotavljanje nediskriminacijskega dostopa do tega koridorja upravi odbor pripravlja, redno ažurira in objavlja dokument z vsemi temi informacijam.

(25) Ker cilja te uredbe, in sicer vzpostavitve evropskega železniškega omrežja za konkurenčen tovorni promet, sestavljenega iz tovornih koridorjev, države članice ne morejo same zadovoljivo doseči in ker ta cilj glede na njegov obseg in učinke lažje doseže Unija, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja.

(26) Pri usklajevanju naložb ter upravljanju zmogljivosti in prometa je treba vpeljati uravnotežene predpise, temelječe na sodelovanju med upravljavci infrastrukture, ki morajo ponujati kakovostne storitve prevoznikom v tovornem prometu na mednarodnem železniškem koridorju.

(27) Ker morajo mednarodni vlaki voziti po poteh, ki združujejo več koridorjev, kakor je opredeljeno v tej uredbi, lahko upravljavci infrastrukture za več koridorjev usklajujejo tudi svoje dejavnosti, da bi na zadevnih koridorjih zagotovilirazpoložljivost, zmogljivost, tekoče gibanje in skladno uporabo prednostnih pravil za različne vrste prometa v primeru motnje.

(28) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (6).

(29) Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o dleovanju Evropske unije, potrebnih zaradi prilagoditve Priloge II. Zlasti je pomembno, da se Komisija v skladu s prevzetimi obveznostmi iz Sporočila Komisije z dne 9. decembra 2009 o izvajanju člena 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije med svojim pripravljalnim delom posvetuje s strokovnjaki –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet in področje uporabe

1. Ta uredba določa pravila glede vzpostavljanja in organizacije mednarodnih železniških koridorjev za evropsko železniško omrežje za konkurenčen tovorni promet. Uredba določa pravila za izbor, organizacijo in upravljanje tovornih koridorjev.

2. Ta uredba se uporablja za upravljanje in uporabo železniške infrastrukture za tovorne koridorje.

Člen 2

Opredelitev pojmov

1. Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 2001/14/ES.

2. Poleg opredelitev iz odstavka 1:

(a) „tovorni koridor“ pomeni vse določene železniške proge v državah članicah in po potrebi v evropskih tretjih državah, ki povezujejo terminale vzdolž glavne prevozne smeri tovornega koridorja, vključno z železniško infrastrukturo in njeno opremo, ranžirnimi postajami in napravami za sestavljanje vlakov ter po potrebi obvozne smeri;

(b) „izvedbeni načrt“ pomeni dokument, v katerem so predstavljeni sredstva in strategija, ki jih zadevne strani nameravajo izvesti, da bi v določenem časovnem obdobju izvedle ukrepe, ki so potrebni in zadostni za vzpostavitev tovornega koridorja;

(c) „terminal“ pomeni objekt ob tovornem koridorju, ki je posebej urejen za natovarjanje in/ali iztovarjanje blaga s tovornih vlakov ter povezovanje storitev v železniškem tovornem prometu s storitvami cestnega, pomorskega, rečnega in letalskega prometa ali za sestavljanje ali spreminjanje kompozicije tovornih vlakov; in po potrebi za izvajanje mejnih postopkov na mejah z evropskimi tretjimi državami.

POGLAVJE II

ZASNOVA IN UPRAVLJANJE MEDNARODNIH ŽELEZNIŠKIH KORIDORJEV ZA KONKURENČEN TOVORNI PROMET

Člen 3

Določitev izhodiščnih tovornih koridorjev

1. Države članice, navedene v Prilogi I vzpostavijo do … (7) tovorne koridorje vzdolž glavnih smeri iz navedene priloge. Zadevne države članice o vzpostavitvi tovornih koridorjev obvestijo Komisijo.

2. Z odstopanjem od odstavka 1 se tovorni koridorji vzdolž glavne smeri iz točk 3, 5 in 8 Priloge I vzpostavijo do … (8).

Člen 4

Izbira dodatnih tovornih koridorjev

1. Vsaka država članica z železnico, ki se nadaljuje v drugo državo članico, sodeluje pri vzpostavitvi vsaj enega tovornega koridorja, razen če je v skladu s členom 3 to obveznost že izpolnila.

2. Ne glede na odstavek 1, države članice na zahtevo ene od držav članic sodelujejo pri vzpostavitvi tovornega koridorja iz navedenega odstavka ali podaljšanju obstoječega koridorja, da bi sosednji državi članici omogočile izpolnitev obveznosti iz navedenega odstavka.

3. Brez poseganja v obveznosti držav članic po členu 7 Direktive 91/440/ES, če država članica meni, da vzpostavitev tovornega koridorja ne bi bila v interesu prosilcev, ki bi najverjetneje uporabljali ta tovorni koridor, oziroma ne bi prinesla bistvenih socialno-ekonomskih koristi ali bi povzročila nesorazmerno obremenitev, tej državi članici ni treba sodelovati, kakor je navedeno v odstavkih 1 in 2 tega člena, ob upoštevanju odločitve Komisije, ki se odloča v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 19(2).

4. Država članica ni obvezana sodelovati, kakor je navedeno v odstavkih 1 in 2, če ima železniško omrežje, kjer se tirna širina razlikuje od tiste v glavnem železniškem omrežju znotraj Unije.

5. Da bi zadevne države članice izpolnile obveznosti iz odstavkov 1 in 2, Komisiji skupaj predlagajo vzpostavitev tovornih koridorjev po posvetovanju z upravljavci infrastrukture in zadevnimi prosilci do … (9), pri čemer upoštevajo merila iz Priloge II.

6. Komisija preuči predloge za vzpostavitev tovornega koridorja oziroma tovornih koridorjev iz odstavka 5 in v skladu z regulativnim postopkom iz člena 19(3) sprejme odločitev o skladnosti teh predlogov s tem členom najpozneje devet mesecev po predložitvi predlogov.

7. Zadevne države članice vzpostavijo tovorni koridor najpozneje tri leta po tem, ko Komisija sprejme odločitev iz odstavka 6.

8. Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za sprejemanje delegiranih predpisov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, potrebnih zaradi prilagoditve Priloge II. Ko pripravlja delegirane predpise iz tega odstavka, Komisija upošteva določbe Direktive 2001/14/ES in Direktive 2008/57/ES z dne 17. junija 2008 o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti (prenovitev) (10), kakor tudi načrt interoperabilnih sistemov, razvoj železniškega sistema, TEN-T in še zlasti izvajanje ERTMS ter razvoj trga vključno z drugimi načini prevoza.

Za delegirane predpise iz tega odstavka se uporablja postopek iz členov 20, 21 in 22.

Člen 5

Spremembe tovornih koridorjev

1. Pri tovornih koridorjih iz členov 3 in 4 so mogoče spremembe na podlagi skupnega predloga, ki ga zadevne države članice pošljejo Komisiji po posvetovanju z upravljavci infrastrukture in zadevnimi prosilci.

2. Komisija ustrezno temu v skladu z regulativnim postopkom iz člena 19(3) sprejme odločitev o predlogu in pri tem upošteva merila iz Priloge II.

Člen 6

Usklajevanje

Če se dve ali več zadevnih držav članic ne dogovori o vzpostavitvi ali spremembi tovornega koridorja in o železniški infrastrukturi na njihovem ozemlju, se Komisija na zahtevo ene od zadevnih držav članic o tem posvetuje z odborom iz člena 19. Mnenje Komisije se pošlje zadevnim državam članicam. Zadevne države članice to mnenje upoštevajo pri iskanju rešitve in odločitev sprejmejo soglasno.

Člen 7

Upravljanje tovornih koridorjev

1. Zadevne države članice za vsak tovorni koridor ustanovijo izvršni odbor, ki je odgovoren za določitev splošnih ciljev tega tovornega koridorja, nadzor in sprejemanje ukrepov, kakor je izrecno določeno v členih 8, 10 in 23. Izvršni odbor sestavljajo predstavniki organov zadevnih držav članic.

2. Zadevni upravljavci infrastrukture in, kjer je to ustrezno, organi za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti, kako je navedeno v členu 14(2) Direktive 2001/14/ES, ustanovijo upravni odbor, pristojen za sprejemanje ukrepov, kakor je izrecno določeno v odstavku 6 tega člena in členih 8, 10, 12(1), 13(2), (5) in (6), 15(1), 16 ter 17(2) in (3) te uredbe. Upravni odbor sestavljajo predstavniki upravljavcev infrastrukture.

3. Izvršni odbor sprejema odločitve s soglasjem predstavnikov organov zadevnih držav članic.

4. Upravni odbor sprejema odločitve, tudi odločitve o svojem pravnem statusu, sredstvih in osebju, s soglasjem zadevnih upravljavcev infrastrukture.

5. Odgovornosti izvršnega in upravnega odbora ne posegajo v neodvisnost upravljavcev infrastrukture, določene v členu 4(2) Direktive 91/440/EGS.

6. Upravni odbor ustanovi skupino svetovalcev, ki jo sestavljajo upravljavci in lastniki terminalov tovornega koridorja. Skupina svetovalcev lahko poda mnenje o vsakem predlogu upravnega odbora, ki neposredno vpliva na naložbe in upravljanje terminalov. Skupina svetovalcev lahko poda mnenje tudi na lastno pobudo. Upravni odbor vsa takšna mnenja upošteva.

Člen 8

Ukrepi za realizacijo izvedbenega načrta tovornega koridorja

1. Upravni odbor pripravi izvedbeni načrt in ga predloži izvršnemu odboru v odobritev. Ta načrt zajema:

(a) opis značilnosti tovornega koridorja, vključno z ozkimi grli, in program izvajanja ukrepov, potrebnih za vzpostavitev tovornega koridorja;

(b) bistvene dele transportne in prometne študije iz odstavka 3;

(c) cilje tovornih koridorjev, zlasti kar zadeva uspešnost tovornega koridorja, izraženo kot kakovost storitev in zmogljivost tovornega koridorja v skladu z določbami člena 17;

(d) naložbene načrte iz člena 10; in

(e) ukrepe za izvajanje določb členov od 11 do 17.

2. Upravni odbor redno revidira izvedbeni načrt ob upoštevanju napredka pri njegovem izvajanju, trga železniškega tovornega prometa na tovornem koridorju in uspešnosti, merjene v skladu s cilji iz točke (c) odstavka 1.

3. Upravni odbor redno izvaja transportno in prometno študijo o ugotovljenih in pričakovanih spremembah v prometu na zadevnem tovornem koridorju, in sicer z vidika različnih vrst prometa tako v tovornem kot tudi potniškem prometu.

4. Pri izvedbenem načrtu se upošteva razvoj terminalov kot odziv na potrebe železniškega tovornega prometa na tovornem koridorju.

Člen 9

Posvetovanje s prosilci

Upravni odbor oblikuje mehanizme za posvetovanje, s čimer poskrbi za primerno sodelovanje prosilcev, ki bodo najverjetneje uporabljali tovorni koridor. Zlasti poskrbi za posvetovanje s prosilci, preden izvršnemu odboru predloži izvedbeni načrt iz člena 8.

POGLAVJE III

NALOŽBE V TOVORNI KORIDOR

Člen 10

Načrtovanje naložb

1. Upravni odbor pripravi in redno pregleduje načrt naložb in ga predloži izvršnemu odboru v odobritev. Ta načrt zajema:

(a) seznam projektov, s katerimi se predivdeva razširitev, obnova ali razvoj železniške infrastrukture in njene opreme na obravnavanem tovornem koridorju ter s tem povezanih finančnih potreb in virov financiranja;

(b) razvojni načrt uvajanja interoperabilnih sistemov vzdolž obravnavanega tovornega koridorja, ki izpolnjuje bistvene zahteve in tehnične specifikacije za interoperabilnost, ki se uporabljajo za omrežja, opredeljena v Direktivi 2008/57/ES. Ta razvojni načrt temelji na analizi stroškov in koristi uporabe interoperabilnih sistemov;

(c) načrt upravljanja zmogljivosti tovornih vlakov, ki lahko vozijo na tovornem koridorju. Načrt je lahko usmerjen v povečanje dolžine, nakladalnega profila ali osne obremenitve, dovoljene za vlake, ki uporabljajo zadevni tovorni koridor; in

(d) navedbo morebitnega prispevka Unije, ki je predviden v programih Unije za financiranje.

2. Ta člen se uporablja brez poseganja v pristojnosti držav članic glede načrtovanja in financiranja železniške infrastrukture.

Člen 11

Usklajevanje del

Zadevni upravljavci infrastrukture na primeren način in v ustreznem časovnem okviru uskladijo in objavijo časovni načrt izvajanja del pri infrastrukturi in njeni opremi, zaradi katerih bodo zmogljivosti tovornega koridorja omejene.

POGLAVJE IV

UPRAVLJANJE TOVORNEGA KORIDORJA

Člen 12

Sistem „vse na enem mestu“ za vloge za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti

1. Upravni odbor tovornega koridorja določi ali ustanovi skupno telo in/ali s sodelovanjem med upravljavci infrastrukture informacijski sistem, ki prosilcem omogoča, da na enem mestu in z enim samim postopkom zaprosijo za dodelitev zmogljivosti za tovorne vlake, ki vzdolž tovornega koridorja prečkajo vsaj eno mejo (v nadaljnjem besedilu: „sistem vse na enem mestu“).

2. V okviru sistema vse na enem mestu se zagotavljajo tudi osnovne informacije o dodeljevanju infrastrukturnih zmogljivosti, vključno z informacijami iz člena 16.

3. V okviru sistema vse na enem mestu se vsaka vloga za infrastrukturne zmogljivosti nemudoma pošlje pristojnim upravljavcem infrastrukture in, kjer je ustrezno, organom za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti iz člena 14(2) Direktive 2001/14/ES, ki o vlogi odločajo v skladu s členom 13 in poglavjem III navedene direktive.

4. Dejavnosti v okviru sistema vse na enem mestu potekajo pregledno in brez diskriminacije. Te dejavnosti nadzirajo regulatorni organi v skladu s členom 18.

Člen 13

Zmogljivosti, dodeljene tovornim vlakom

1. Države članice v sodelovanju opredelijo okvir za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti tovornega koridorja, in sicer v skladu s svojimi pristojnostmi, določenimi v členu 14(1) Direktive 2001/14/ES.

2. Upravni odbor oceni potrebo po zmogljivostih, ki naj bi bile vzdolž tovornega koridorja dodeljene tovornim vlakom, in pri tem upošteva transportno in prometno študijo iz člena 8(3) te uredbe, vloge za infrastrukturne zmogljivosti v okviru prejšnjih in sedanjih operativnih voznih redov ter okvirne sporazume.

3. Upravljavci infrastrukture na podlagi ocene iz odstavka 2 tega člena skupaj določijo in organizirajo mednarodne vnaprej določene vlakovne poti za tovorne vlake, pri čemer uporabijo postopek iz člena 15 Direktive 2001/14/ES ob upoštevanju zmogljivostnih potreb drugih vrst prometa, med drugim potniškega prometa. Te vnaprej določene vlakovne poti se objavijo vsaj tri mesece pred rokom za prejem vlog za zmogljivosti iz Priloge III Direktive 2001/14/ES. Upravljavci infrastrukture več tovornih koridorjev lahko po potrebi usklajujejo mednarodne vnaprej določene vlakovne poti z zmogljivostmi na zadevnih tovornih koridorjih.

4. Upravljavci infrastrukture te vnaprej določene vlakovne poti najprej dodelijo tovornim vlakom, ki prečkajo vsaj eno mejo.

5. Če to upravičujejo potrebe trga in ocena iz odstavka 2 tega člena, upravljavci infrastrukture skupaj določijo rezervno zmogljivost za mednarodne tovorne vlake na tovornih koridorjih ob upoštevanju zmogljivostnih potreb drugih vrst prometa, tudi potniškega prometa, ter to rezervo v svojih končnih načrtovanih operativnih voznih redih ohranijo prosto, tako da se lahko hitro in primerno odzovejo na ad hoc vloge za dodelitev zmogljivosti iz člena 23 Direktive 2001/14/ES. Ta zmogljivost se ohrani do roka pred predvidenim obdobjem iz voznega reda, kakor je to določil upravni odbor. To obdobje ne presega 90-ih dni.

Rezervna zmogljivost se določi na podlagi ocene iz odstavka 2. Takšna rezervna zmogljivost se da na voljo le, če je na trgu resnično potrebna.

6. Upravni odbor spodbuja usklajevanje prednostnih pravil za dodeljevanje zmogljivosti na tovornem koridorju.

7. Razen v primeru višje sile se vlakovna pot, dodeljena tovornemu prometu v skladu s tem členom, ne sme preklicati manj kot en mesec pred predvidenim časom iz operativnega voznega reda, razen če se zadevni prosilec strinja s takim preklicem. V tem primeru si zadevni upravljavec infrastrukture prizadeva prosilcu predlagati enako kakovostno in zanesljivo vlakovno pot, kar ima prosilec pravico sprejeti ali zavrniti. Ta določba ne posega v pravice, ki bi jih prosilec imel na podlagi sporazuma iz člena 19(1) Direktive 2001/14/ES.

8. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja in skupina svetovalcev iz člena 7(6) vzpostavijo postopke za zagotovitev optimalne usklajenosti dodeljevanja zmogljivosti med upravljavci infrastrukture za vloge iz člena 12(1), tervloge, ki jih prejmejo zadevni upravljavci infrastrukture. Pri tem se upošteva tudi dostop do terminalov.

9. V odstavkih 4 in 8 tega člena sklicevanje na upravljavce infrastrukture vključuje tudi, kjer je to ustrezno, organe za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti iz člena 14(2) Direktive 2001/14/ES.

Člen 14

Upravljanje prometa

1. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja določijo postopke za usklajevanje upravljanja prometa po tovornem koridorju in lahko določijo postopke za usklajevanje upravljanja prometa po več tovornih koridorjih.

2. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja in skupina svetovalcev iz člena 7(6) določijo postopke za zagotovitev optimalne usklajenosti obratovanja železniške infrastrukture in terminalov.

Člen 15

Upravljanje prometa v primeru motenj

1. Upravni odbor določi skupne cilje glede točnosti in/ali smernic za upravljanje prometa v primeru motenj pri gibanju vlakov na tovornem koridorju.

2. Vsi zadevni upravljavci infrastrukture pripravijo prednostna pravila za upravljanje različnih vrst prometa na delu tovornih koridorjev pod njihovo odgovornostjo v skladu s skupnimi cilji in/ali smernicami iz odstavka 1 tega člena. Ta prednostna pravila se objavijo v programu omrežja iz člena 3 Direktive 2001/14/ES.

3. Načela za določitev prednostnih pravil zagotovljajo vsaj to, da se vlakovna pot iz člena 13(3) in (5), dodeljena tovornim vlakom, ki vozijo po času, ki je zanje določen v operativnem voznem redu, čim manj spreminja. Namen načel za določitev prednostnih pravil je zagotoviti, da začne celotno omrežje čimprej ponovno normalno delovati ob upoštevanju potreb vseh vrst prevoza. Upravljavci infrastrukture lahko v ta namen uskladijo upravljanje različnih vrst prometa na več tovornih koridorjih.

Člen 16

Obveščanje o pogojih uporabe tovornega koridorja

Upravni odbor pripravi, redno posodablja in objavi dokument, ki vsebuje:

(a) vse podatke iz programa omrežja za nacionalna omrežja, ki zadevajo tovorni koridor, izdelanega v skladu s postopkom iz člena 3 Direktive 2001/14/ES;

(b) seznam in značilnosti terminalov, zlasti podatke o pogojih in načinih dostopa do terminalov;

(c) informacije v zvezi s postopki iz členov 13(8) in 14(2); in

(d) izvedbeni načrt.

Člen 17

Kakovost storitve na tovornem koridorju

1. Upravljavci infrastrukture tovornega koridorja spodbujajo združljivost med izvedbenimi načrti iz člena 11 Direktive 2001/14/ES.

2. Upravni odbor preverja učinkovitost železniških storitev prevoza blaga v tovornem koridorju in enkrat letno objavi rezultate tega preverjanja.

3. Upravni odbor izvede raziskavo o zadovoljstvu uporabnikov tovornega koridorja in enkrat letno objavi rezultate te raziskave.

Člen 18

Regulatorni organi

1. Regulatorni organi iz člena 30 Direktive 2001/14/ES sodelujejo pri preverjanju konkurence v železniškem tovornem koridorju. Zagotavljajo predvsem nediskriminatorno možnost dostopa do koridorja in bodo pritožbeni organi iz člena 30(2) navedene direktive. Izmenjujejo si potrebne podatke, ki jih dobijo od upravljavcev infrastrukture in drugih ustreznih strani.

2. V primeru pritožbe prosilca na regulatorni organ v zvezi z mednarodnimi železniškimi storitvami prevoza blaga ali na podlagi preiskave na lastno pobudo regulatornega organa se ta organ posvetuje z regulatornimi organi vseh drugih držav članic, skozi katere poteka mednarodna vlakovna pot za zadevni tovorni vlak, in pred sprejetjem odločitve zahteva potrebne podatke.

3. Regulatorni organi, s katerimi se je treba posvetovati v skladu z odstavkom 2, zadevnemu regulatornemu organu predložijo vse informacije, ki jih imajo sami pravico zahtevati v skladu z nacionalno zakonodajo. Te informacije se smejo uporabiti le za obravnavo pritožbe ali preiskavo iz odstavka 2.

4. Regulatorni organ, ki je prejel pritožbo ali začel preiskavo na lastno pobudo, preda ustrezne informacije pristojnemu regulatornemu organu, tako da ta organ sprejme ukrepe proti zadevnim stranem.

5. Vsi predstavniki upravljavcev infrastrukture iz člena 15(1) Direktive 2001/14/ES nemudoma zagotovijo vse potrebne informacije za obravnavo pritožbe ali za preiskavo iz odstavka 2 tega člena, ki jih je zahteval regulatorni organ države članice, v kateri ima predstavnik sedež. Regulatorni organ lahko take podatke o zadevni mednarodni vlakovni poti pošlje regulatornim organom iz odstavka 2 tega člena.

POGLAVJE V

KONČNE DOLOČBE

Člen 19

Postopek v odboru

1. Komisiji pomaga odbor iz člena 11a Direktive 91/440/EGS.

2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 3 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Rok iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.

Člen 20

Izvajanje pooblastila

1. Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 4(8), za obdobje petih let po začetku veljavnostite uredbe. Komisija predloži poročilo o prenesenih pooblastilih najpozneje šest mesecev pred koncem zadevnih petih let. Veljavnost prenesenega pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 21.

2. Ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

3. Za pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov, preneseno na Komisijo, veljajo pogoji, določeni v členih 21 in 22.

Člen 21

Preklic pooblastila

1. Evropski parlament ali Svet lahko prekliče prenos pooblastila iz člena 20.

2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu prenosa pooblastila, o tem obvesti drugo institucijo in Komisijo najpozneje mesec pred sprejetjem končne odločitve, pri čemer navede prenesena pooblastila, ki bi lahko bila preklicana, ter razloge za preklic.

3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Objavi se v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 22

Ugovori zoper delegirane akte

1. Evropski parlament ali Svet lahko ugovarja zoper delegirani akt v treh mesecih od dne uradnega obvestila.

2. Če do izteka tega roka zoper delegirani akt ne ugovarja ne Evropski parlament ne Svet ali če sta pred tem dnem Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o odločitvi, da zoper delegirani akt ne bosta ugovarjala, začne delegirani akt veljati z dnem, ki je v njem določen.

3. Če Evropski parlament ali Svet ugovarja zoper delegirani akt, ta akt ne začne veljati. Institucija, ki zoper delegirani akt ugovarja, svojo odločitev utemelji.

Člen 23

Spremljanje izvajanja

Izvršilni odbor iz člena 7(1) predloži Komisiji vsaki dve leti od vzpostavitve tovornega koridorja rezultate izvedbenega načrta za ta koridor. Komisija te rezultate analizira in o svoji analizi uradno obvesti odbor iz člena 19.

Člen 24

Poročilo

Komisija redno preverja uporabo te uredbe. Evropskemu parlamentu in Svetu prvič predloži poročilo do … (11), nato pa vsaka tri leta.

Člen 25

Prehodni ukrepi

Ta uredba se ne uporablja v Republiki Ciper in na Malti, dokler se na njunih ozemljih ne vzpostavi železniški sistem.

Člen 26

Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 27

Objava

Ta uredba se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V …, Za Evropski parlament Predsednik … Za Svet Predsednik …

(1) UL C 317, 23.12.2009, str. 94.

(2) UL C 79, 27.3.2010, str. 45.

(3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 23. aprila 2009 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Stališče Sveta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Stališče Evropskega parlamenta z dne … (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(4) UL L 237, 24.8.1991, str. 25.

(5) UL L 75, 15.3.2001, str. 29.

(6) UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

(7) UL: vstaviti datum tri leta po začetku veljavnosti te uredbe.

(8) UL: vstaviti datum pet let po začetku veljavnosti te uredbe.

(9) UL: vstaviti datum dve leti po začetku veljavnosti te uredbe.

(10) UL L 191, 18.7.2008, str. 1.

(11) Pet let po začetku veljavnosti te uredbe.

PRILOGA I Seznam glavnih smeri tovornih koridorjev Države članice Glavne smeri (1) 1. BE, NL, DE, IT Zeebrugge – Antwerpen/Rotterdam–Duisburg–(Basel)–Milano–Genova 2. NL, BE, LU, FR Rotterdam-Antwerpen-Luxemburg-Metz-Dijon-Lyon/(Basel) 3. SE, DK, DE, AT, IT Stockholm-Malmö-Kopenhagen-Hamburg-Innsbruck-Verona-Palermo 4. PT, ES, FR Sines-Lizbona/Leixões Sines-Elvas/Algeciras -Madrid-San Sebastian-Bordeaux-Pariz-Metz 5. PL, CZ, SK, AT, IT, SI Gdynia-Katovice-Ostrava/Zilina-Dunaj-Trst/Koper 6. ES, FR, IT, SI, HU Almería-Valencia/Madrid-Zaragoza/Barcelona-Marseille-Lyon-Torino-Videm-Trst/Koper-Ljubljana-Budimpešta-Zahony (madžarsko-ukrajinska meja) 7. CZ, AT, SK, HU, RO, BG, EL Praga-Dunaj/Bratislava-Budimpešta -Bukarešta-Constanta -Vidin-Sofija-Solun-Atene 8. DE, NL, BE, PL, LT Bremerhaven/Rotterdam/Antwerpen-Aachen/Berlin-Varšava-Terespol (poljsko-beloruska meja)/Kaunas 9. CZ, SK Praga-Horni Lideč-Žilina-Košice-Čierna nad Tisou- (slovaško-ukrajinska meja) (1) Znak „/“ pomeni alternativne poti.

PRILOGA II Merila iz členov 4 in 5, ki jih je treba upoštevati: (a) usklajenost tovornih koridorjev s koridorji TEN-T in ERTMS in/ali koridorji, ki jih določi RNE; (b) vključitev prednostnih projektov TEN-T (1) v tovorni koridor; (c) tovorni koridor mora potekati čez ozemlje najmanj treh držav članic oziroma dveh držav članic, če je razdalja med železniškima terminaloma, ki ju povezuje tovorni koridor, večja od 500 km; (d) interes prosilcev za tovorni koridor; (e) ravnotežje med negativnimi in pozitivnimi socialno-ekonomskimi učinki, ki bi jih imela vzpostavitev tovornega koridorja; (f) usklajenost vseh tovornih koridorjev, ki jih predlagajo države članice, da se vzpostavi evropsko železniško omrežje za konkurenčen tovorni promet; (g) dobre povezave z drugimi vrstami prometa, zagotovljene zlasti z ustreznim omrežjem terminalov, tudi v morskih pristaniščih in pristaniščih v notranjosti držav; (h) če je to potrebno, boljše medsebojne povezave med državami članicami in sosednjimi tretjimi državami. (1) Glej Prilogo III k Odločbi št. 1692/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (UL L 228, 9.9.1996, str. 1).