[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 4.7.2006

COM(2006) 359 konč.

DELOVNI DOKUMENT KOMISIJE

o izvedljivosti indeksa državljanov tretjih držav, obsojenih v Evropski uniji

DELOVNI DOKUMENT KOMISIJE

o izvedljivosti indeksa državljanov tretjih držav, obsojenih v Evropski uniji

1. Ta delovni dokument je del priprave, ki je potrebna za oceno vpliva kakršnega koli prihodnjega zakonodajnega predloga o oblikovanju indeksa državljanov tretjih držav (ali oseb z neznanim državljanstvom), obsojenih v EU. Priprava takega predloga je le en vidik dela, ki se opravlja na ravni EU za izboljšanje dostopa do podatkov o kazenskih obsodbah. Prvi del delovnega dokumenta določa druge vidike dela na tem področju. V drugem delu so navedene glavne ugotovitve študije izvedljivosti o konkretnem vprašanju indeksa. V tretjem delu tega dokumenta pa so opisana ključna vprašanja, o katerih je potrebna bolj poglobljena razprava. Odgovori na vprašalnik (priložen temu dokumentu) naj bi omogočili razpravo na podlagi boljšega razumevanja razmer v državah članicah.

2. Za vsak zakonodajni predlog na tem področju bo opravljena poglobljena ocena vplivov. V skladu s Sporočilom Komisije z dne 27. aprila 2005[1] bo eden njenih ciljev oceniti vpliv na osnovne pravice, zlasti pravico do zasebnosti in varstva osebnih podatkov, kot je določena v Listini o temeljnih pravicah.

1. OZADJE

3. Potreba po izboljšanju kakovosti izmenjanih podatkov o kazenskih evidencah je postala prednostna naloga EU. Haaški program, sprejet novembra 2004[2], je pozval Komisijo, da predloži predloge v zvezi s tem, in ti cilji so določeni v skupnem akcijskem načrtu, ki sta ga Komisija in Svet sprejela 2. in 3. junija 2005.

4. Izmenjavo podatkov o obsodbah trenutno urejata člena 13 in 22 Evropske konvencije o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah (Svet Evrope) iz leta 1959[3]. Te določbe urejajo pogoje pošiljanja izpisov iz kazenske evidence med pogodbenicami Konvencije in zahtevajo, da vsaka pogodbenica obvesti vsako drugo pogodbenico o vseh obsodbah v zvezi z državljani slednje. Ta izmenjava bi morala potekati vsaj enkrat na leto. V praksi pa ti mehanizmi ne dajejo zanesljivih rezultatov in podatki o državljanstvu, ki jih ima država, so redko popolni. Poleg tega za državljane držav, ki niso podpisnice Konvencije iz leta 1959, mehanizem centralizacije podatkov v državi njihovega državljanstva, določen v členu 22 Konvencije, ne deluje. Kar zadeva navedene „državljane tretjih držav“, v okviru EU brez posvetovanja z vsemi navedenimi državami ni mogoče določiti, ali so bili prej obsojeni v drugih državah članicah. Če na primer Nemčija kazensko preganja državljana tretje države, nikakor ne more vedeti, da je bil obtoženec že obsojen za podobna kazniva dejanja na Danskem, ne da bi se posvetovala s 24 državami članicami.

5. Pomanjkljivosti obstoječih mehanizmov so razložene v Beli knjigi, ki jo je Komisija sprejela 25. januarja 2005[4]. Po analizi teh pomanjkljivosti je Bela knjiga predložila predloge za izboljšanje sedanjih razmer. Zlasti se predlaga zanašanje na državo članico obsodbe namesto na državo članico državljanstva za pridobivanje popolnih in zanesljivih podatkov o kazenski evidenci posameznika. To pa zahteva vzpostavitev sistema, da se omogoči lahka identifikacija držav članic, v katerih je bila oseba že obsojena. V skladu s tem Bela knjiga določa okvir prihodnjega računalniškega sistema EU za izmenjavo podatkov o kazenskih obsodbah, ki bi omogočil lahko in zanesljivo identifikacijo države članice, v kateri je bila oseba že obsojena. Tak sistem bi bil odvisen od oblikovanja indeksa EU storilcev kaznivih dejanj (omejenega na podatke o osebni identiteti) in od mrežnega povezovanja nacionalnih kazenskih evidenc.

6. O predlogih v Beli knjigi je razpravljal Svet za pravosodje in notranje zadeve z dne 14. aprila, ki je določil nadaljnjo pot:

– za namen pridobivanja informacij o obsodbah, izrečenih proti državljanom EU , je bilo odločeno, da se še naprej zanaša na državo članico državljanstva. To načelo je v središču projekta medsebojnega povezovanja, ki se izvaja med Nemčijo, Francijo, Španijo in Belgijo z namenom mrežnega povezovanja njihovih kazenskih evidenc. Da bi odpravili pomanjkljivosti, opredeljene v Beli knjigi, je bila potrebna poglobljena reforma obstoječih mehanizmov, in zato je Komisija decembra 2005 sprejela predlog okvirnega sklepa o organizaciji in vsebini izmenjave podatkov iz kazenskih evidenc med državami članicami[5]. Namen tega predloga je zagotoviti, da bo država članica državljanstva sposobna na zahtevo druge države članice posredovati izčrpne podatke v zvezi s kazenskimi evidencami svojih državljanov. Vzpostavlja tudi okvir za razvoj računalniškega sistema, da se omogoči hitrejši prenos podatkov o kazenskih obsodbah v obliki, ki jo bodo države članice lažje razumele in uporabljale. Predlog vsebuje več izboljšav, ki jih uvaja predhodni sklep o kazenski evidenci, ki ga je predlagala Komisija oktobra 2005 in sprejel Svet 21. novembra 2005[6].

– kot je obrazloženo zgoraj, se za pridobitev izčrpnih podatkov o obsodbah, izrečenih v EU proti državljanom tretjih držav (ali oseb, katerih državljanstvo ni znano), ni mogoče zanašati na državo državljanstva. Za navedene osebe so države članice podprle rešitev, ki jo predlaga Bela knjiga, in sicer oblikovanje indeksa obsojenih oseb, omejenega na državljane tretjih držav, in pozvale Komisijo, naj pripravi zakonske predloge v zvezi s tem. Konec leta 2004 in v letu 2005 je bila izvedena začetna študija izvedljivosti na podlagi rešitve, ki jo predlaga Bela knjiga. Rezultati te študije so bili predstavljeni državam članicam na srečanju strokovnjakov, ki je potekalo 14. marca 2005. Po zasedanju Sveta 14. aprila 2005 so študijo dopolnili z nadaljnjo preučitvijo posebnosti indeksa, omejenega na državljane tretjih držav.

– Svet z dne 14. aprila je tudi potrdil potrebo, da izmenjava podatkov o obsodbah temelji na dvostranskem sporočanju med sistemoma kazenskih evidenc dveh držav članic. Glede na to bo prihodnje delo vključevalo razvoj standardizirane oblike EU za izmenjavo podatkov, da se premostijo sedanje težave tako glede jezika kot tudi razlik v pravnih sistemih. Študija, ki zajema ta vidik, se izvaja. Ta vidik dela zajema tako državljane EU kot državljane „tretjih držav“.

2. VLOGA IN TEHNIčNA IZVEDLJIVOST INDEKSA, OMEJENEGA NA DRžAVLJANE TRETJIH DRžAV, OBSOJENE V EU

2.1. Vloga omejenega indeksa

7. Vloga indeksa je posebna: omogočal naj bi državi članici, ki zaprosi za podatke o kazenski evidenci neke osebe, da nemudoma prejme obvestilo, katera druga država članica/države članice imajo podatke o tej osebi. Da bi sistem deloval, je treba storiti naslednje.

- država članica obsodbe mora zagotoviti indeks s podatki, ki omogočajo identifikacijo obsojenih državljanov tretjih držav (ali oseb, katerih državljanstvo ni znano). V indeks se sporočijo le tisti elementi, ki omogočajo identifikacijo obsojene osebe, ne pa vsebina kazenske evidence same. Imeti bi morali tudi mehanizem posodabljanja, da se omogoči izbris zastarelih podatkov. Ker bo indeks omejen na državljane tretjih držav (in oseb, katerih državljanstvo ni znano), bo posamezna država članica smela vanj sporočati le identiteto teh oseb.

- sistem nacionalne kazenske evidence, ki želi vedeti, ali ima državljan tretje države kazensko evidenco, lahko pogleda v indeks na podlagi identifikatorjev osebe. Odgovor iz baze podatkov bo preprosto „zadetek“ in navedel bo, v kateri državi članici ima oseba kriminalno preteklost.

- zahteve po izvlečkih iz kazenske evidence se predložijo dvostransko med organom, odgovornim za kazensko evidenco, in enakim organom v drugi državi članici, za katero je bilo ugotovljeno, da ima podatke o zadevnem državljanu tretje države.

2.2. Rezultati študije o izvedljivosti omejenega indeksa

8. Rezultati študije izvedljivosti[7] kažejo, da glede zapletenosti sistema skoraj ni razlik med Evropskim registrom obsojenih oseb (v nadaljevanju „EROO“) s popolnim indeksom ali z indeksom, omejenim na državljane tretjih držav. Ni bistvene razlike glede funkcionalnega in tehničnega okvira. Na organizacijo, potrebno na nacionalni ravni, je malo vpliva, kakor tudi na upravičenost predlagane infrastrukture, ki povezuje centralni sistem (CS) in nacionalni vmesnik (NI), ter na predlagane mehanizme za dvostransko izmenjavo informacij.

9. Glavna razlika med različicama je velikost sistema. Omejen indeks bo zahteval manj zmogljivosti za shranjevanje in obdelavo kot popoln indeks. Študija ugotavlja, da bodo stroški EROO z omejenim indeksom verjetno okoli 40 % nižji kot za EROO s popolnim indeksom. V začetni študiji je bilo predvideno, da bi oblikovanje EROO na podlagi popolnega indeksa stalo približno 4 milijone EUR[8]. Te razlike v stroških so v glavnem posledica razlik v strojni opremi in zahtevah omrežne infrastrukture, saj bo za omejen indeks potrebnega manj prostora za shranjevanje, manjša računalniška zmogljivost in manjša pasovna širina.

10. Treba si je zapomniti, da te ocene zajemajo le zagotavljanje indeksa za priklop na omrežje in zagotavljanje varne komunikacijske poti. Države članice pa bodo odgovorne za prilagoditev svoje informacijske infrastrukture, tako da bo mogoče komunicirati z indeksom (na podlagi naknadnih specifikacij vmesnikov) in za razvoj uporabniškega vmesnika, ki ustreza njihovim potrebam. Študija ne ocenjuje teh stroškov[9].

3. KLJUčNO VPRAšANJE: KAKO ZAGOTOVITI UčINKOVITO DELOVANJE OMEJENEGA INDEKSA?

11. Nesmiselno bi bilo vzpostaviti indeksni sistem, ki bi dajal podatke, ki ne bi bili zanesljivi. Za učinkovito delovanje indeksa je potrebna zadostna gotovost glede podatkov, ki identificirajo osebo v indeksu. Nezadostna stopnja gotovosti bi vodila v nesprejemljive situacije. Prvič se nekaterih obsodb ne bi dalo najti in sistem tako ne bi izpolnil svojega cilja zagotoviti izčrpne informacije. Drugič bi se obsodbe lahko pomotoma pripisale osebi, ki ne bi bila tista, proti kateri so bile izrečene – taka situacija bi bila zelo škodljiva za osebo, katere identiteta bi bila zamenjana.

3.1. Sedanji sistemi IT na ravni EU

12. Trenutno je več obsežnih sistemov IT in tekoči projekti na ravni EU, ki so pomembni za to področje, so:

- Schengenski informacijski sistem (SIS) je informacijski sistem, ki omogoča pristojnim organom v državah članicah prek avtomatične zahteve pridobiti podatke, povezane z razpisom ukrepov o osebah in lastnini. Uporablja se zlasti v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, na nacionalnih ozemljih in za nadzor zunanje meje ter za izdajo vizumov in dovoljenj za prebivanje. Deluje od marca 1995. Sedanja različica SIS ne vsebuje biometričnih podatkov. Druga generacija SIS (SIS II), ki bo vključila nove države članice, bo omogočala shranjevanje biometričnih podatkov, ne pa uporabe biometričnih podatkov kot iskalnega pogoja. Vendar bo zagotavljala centralno infrastrukturo iskanja imen posameznikov, kar bo prispevalo k večji natančnosti iskanja. Delovati bo začela marca 2007.

- Cilj Europolovega informacijskega sistema je centralizirati vse podatke, ki so na voljo v državah članicah o organiziranem kriminalu, tudi o posameznikih (med drugim): identiteto, fizične lastnosti, prstne odtise, profil DNK in kaznivo dejanje, zaradi katerega je v sistemu (npr. osumljen storitve kaznivega dejanja, po obsodbi itd.). Programska oprema Europolovega informacijskega sistema je na voljo v vseh 25 državah članicah od 10. oktobra 2005. Podatke v sistem vnaša vsaka država članica in sodijo v pristojnost Europolove nacionalne enote.

- Dne 12. oktobra 2005 je Komisija sprejela predlog za okvirni sklep o izmenjavi podatkov po načelu dostopnosti [10]. Cilj tega predloga je nekatere obstoječe podatke o kazenskem pregonu, ki so na voljo v eni državi članici, dati na voljo tudi organom z enakimi pristojnostmi drugih držav članic ali Europolu. Določa tudi, da si je treba razpoložljive podatke deliti bodisi s spletnim dostopom ali s prenosom, ki temelji na „povpraševanju po podatkih“, po uskladitvi zahtevanih podatkov s podatki v indeksu, ki so jih zagotovile države članice v zvezi s podatki, ki niso na voljo na spletu. Vrste zajetih podatkov so profili DNK, prstni odtisi, balistična poročila, podatki o registraciji vozil, telefonske številke in drugi komunikacijski podatki ter imena iz matičnih knjig. V zvezi s tem je treba navesti Pogodbo, podpisano 27. maja 2005 v Prümu, med Nemčijo, Avstrijo, Nizozemsko, Belgijo, Luksemburgom, Španijo in Francijo o krepitvi čezmejnega sodelovanja, ki obravnava zlasti boj proti terorizmu, čezmejni kriminal in nezakonito priseljevanje. Ta listina, ki še ni ratificirana, bo med drugim uvedla daljnosežne ukrepe za izboljšanje izmenjave informacij, zlasti na področju prstnih odtisov in profilov DNK, kot sta indeksni sistem in neposredni dostop do nacionalnih baz podatkov.

- Cilj Vizumskega informacijskega sistema (VIS) je izboljšava konzularnega sodelovanja in posvetovanja med centralnimi konzularnimi organi in izboljšanje upravljanja skupne vizumske politike, da se preprečijo nevarnosti za notranjo varnost in „kupovanje vuzimov“. Poleg tega je njegov cilj omogočiti preglede ne le na zunanjih mejnih prehodih, ampak tudi znotraj ozemelj držav članic, in tako olajšati boj proti goljufijam. Nadalje bo pripomogel k prepoznavanju in vračanju nezakonitih priseljencev in omogočil uporabo „Uredbe Dublin II“ ES št. 343/2003[11]. Delovati bo začel konec leta 2006. VIS bo vseboval biometrične in alfanumerične podatke in bo omogočal uporabo biometričnih podatkov kot iskalnega pogoja. Dne 24. novembra 2005 je Komisija sprejela predlog za sklep Sveta o dostopu do VIS za organe, pristojne za notranjo varnost, in za Europol v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah[12].

- Eurodac je namenjen pomoči pri določanju, katera država članica bo na podlagi dublinske uredbe odgovorna za preučitev prošnje za azil, ki jo je v eni od držav članic vložil državljan tretje države. Je baza podatkov, omejena na biometrične podatke (prstne odtise), ki omogoča primerjavo prstnih odtisov prosilcev za azil in nezakonitih priseljencev.

3.2. Možnosti

13. Glede EROO z omejenim indeksom bo treba določiti vrsto podatkov o identiteti oseb na tem seznamu, ki jih bo indeks moral vsebovati, da bo učinkovito iskalno orodje. V zvezi s tem je treba opozoriti na naslednje:

- v indeks se bodo vnašali podatki iz nacionalnih sistemov kazenskih evidenc. Večina jih vsebuje le alfanumerične (tj. besedilne) podatke, razen Združenega kraljestva in Cipra, ki imata v evidencah tudi prstne odtise. Vendar se zdi, da se tudi v državah, kjer kazenske evidence ne vsebujejo prstnih odtisov, ti podatki včasih zbirajo na zgodnejši stopnji preiskave/pregona (npr. na policiji).

- na nacionalni ravni je ugotavljanje identitete osebe z zadostno stopnjo gotovosti bolj težavno pri državljanih tretjih držav kot pri državljanih EU (odsotnost zanesljivih osebnih dokumentov, ponarejeni dokumenti itd.). Alfanumerični podatki o identiteti državljana tretje države, ki so shranjeni v nacionalni kazenski evidenci (in ki se bodo prenesli v indeks, ko bo ta vzpostavljen), bodo tako v določenem številu primerov nezanesljivi.

14. Obstaja več možnosti, ki jih bo treba oceniti zlasti glede na načeli sorazmernosti in potrebnosti. Te možnosti se bodo nadalje analizirale v okviru ocene vpliva pred kakršnim koli zakonodajnim predlogom.

15. 1. možnost: indeks, omejen na alfanumerične podatke. Glavni nevarnosti, povezani s to možnostjo, sta: i) nepopolni podatki o prejšnjih obsodbah osebe (npr. ker je že bila obsojena, vendar pod drugim imenom/psevdonimom); ii) pripis obsodbe osebi po pomoti. Ker je indeks le orodje, ki uporabniku omogoča ugotoviti, kje je bila oseba že obsojena, bi se to drugo nevarnost dalo omejiti, tako da bi zagotovili, da države članice, vključene v izmenjavo informacij, natančno preverijo identiteto osebe (po potrebi na podlagi biometričnih podatkov). Vendar ta možnost ne zagotavlja dostopa do izčrpnih podatkov.

16. 2. možnost: indeks z biometričnimi podatki. Ta možnost vključuje višje stroške (na ravni EU[13] in tudi za države članice, ki bi morale biti sposobne v indeks vnašati biometrične podatke). Sproža tudi drugačna vprašanja v zvezi z varstvom podatkov kot 1. možnost. V zvezi z uporabo biometričnih podatkov sta dve možnosti:

- prvič, biometrični podatki bi se v indeksu lahko shranjevali, uporabili pa bi se le za namen potrditve identitete osebe. V tem primeru ne bi bilo mogoče opravljati splošnih iskanj v bazi podatkov z uporabo biometričnega iskanja. Tako bo deloval SIS II.

- drugič, indeksu bi se lahko dodal biometrični iskalnik, da bi se omogočilo splošno iskanje po biometričnih podatkih. Tako bi bil omogočen dostop do izčrpnih podatkov, hkrati pa bi se izognili pripisu obsodbe osebi po pomoti.

17. 3. možnost: indeks z biometričnimi podatki, vendar omejen na nekatera huda kazniva dejanja. To možnost so na nacionalni ravni izbrale nekatere države članice, ki so vzpostavile ločene registre z biometričnimi podatki za nekatera kazniva dejanja (vendar brez razlikovanja med državljani EU in državljani tretjih držav). To bi pomenilo sporazum o vrstah kaznivih dejanj, ki bi bila v to zajeta.

18. 4. možnost: indeks se ne bi oblikoval. Za ugotovitev, ali je bil državljan tretje države že obsojen v drugi državi članici, bi se država članica, ki te podatke zahteva, zanašala na tradicionalne mehanizme pravosodnega ali policijskega sodelovanja. Zlasti v prihodnosti bi se izmenjava nekaterih vrst podatkov – zlasti profilov DNK in prstnih odtisov – med organi pregona lahko omogočila z izvajanjem načela dostopnosti (glej odstavek 12).

19. Odgovori na priloženi vprašalnik naj bi omogočili razpravo o teh različnih možnostih, ki bi potekala na podlagi boljšega razumevanja razmer v državah članicah.

PRILOGA

Vprašalnik, poslan državam članicam

I. PODATKI, ZBRANI NA RAVNI POLICIJE

1. Ali imate ob aretaciji osebe v kazenski preiskavi običajno težave pri ugotavljanju njenega državljanstva?

da – v pribl. %

ne

2. Ali imate ob aretaciji osebe v kazenski preiskavi običajno težave pri ugotavljanju njene identitete?

da – v pribl. %

ne

3. Če da, kateri so glavni vzroki:

oseba nima nobenih osebnih dokumentov

dokumenti niso zanesljivi

oseba zavrne predložitev ali ni sposobna pokazati (npr. jezikovne težave …) kakršnega koli dokazila o svoji identiteti

drugo, navedite

4. Kako ugotovite njeno identiteto?

5. Katere vrste biometričnih podatkov zbirate pri aretirani osebi?

prstne odtise

fotografije

DNK

drugo, navedite

6. Če je ugotovljeno, da je aretirana oseba državljan tretje države, tj. ni državljan EU, ali rutinsko stopite v stik s tretjo državo zaradi potrditve identitete osebe in izjav v zvezi z njenimi osebnimi okoliščinami?

da – v pribl. %

ne

7. Če da, ali je odgovor zadovoljiv?

da – v pribl. %

ne, navedite razloge

8. Ali je mogoče zbirati biometrične podatke po preiskavi na policijski ravni ali ko je oseba obsojena?

da. navedite

ne

II. Podatki na voljo po preiskavi na policijski ravni

9. Ali se podatki o identiteti osebe (vključno z biometričnimi), ki se zberejo v policijskem postopku, avtomatično prenesejo k organom kazenskega pregona?

da

ne

le delno. Navedite

10. Ali se, ko je oseba obsojena, podatki o njeni identiteti, ki so bili zbrani na policijski ravni, avtomatično prenesejo v kazensko evidenco te osebe?

da

ne

le delno. Navedite

11. Če je odgovor ne, navedite:

- ali obstajajo zakonske zahteve, ki onemogočajo ta prenos

da. Navedite

ne

- ali kazenska evidenca vsebuje povezavo ali sklice na policijski dosje, kar zagotavlja, da so ti podatki lahko dostopni

da

ne

12. Kadar kazensko preganjate nedržavljana, ali sistematično naslovite prošnjo na nacionalno kazensko evidenco, da preverite, ali je bila oseba že obsojena?

da – v pribl. %

ne

13. Če da, katere so glavne težave, s katerimi se ob tem srečujete:

14. Kadar obsojena oseba uporablja psevdonim, ali se podatki o psevdonimu vključijo v kazensko evidenco?

da

ne

15. Če se na kateri koli stopnji postopka zbirajo biometrični podatki, ali se hranijo v bazah podatkov, po katerih je mogoče iskanje ?

da

ne

16. Če je vaš odgovor na 15. vprašanje da, navedite, ali so te baze podatkov omejene na določene vrste kaznivih dejanj (npr. kazniva dejanja spolnega napada):

da. Navedite

ne

17. Ali vodite statistiko o obsodbah, izrečenih na vašem ozemlju, proti državljanom tretjih držav? Če da, navedite ustrezne podatke.

[1] Sporočilo Komisije o skladnosti z Listino o temeljnih pravicah v zakonodajnih predlogih Komisije. Metodologija za sistematičen in strog nadzor. COM (2005) 172 konč. z dne 27.4.2005.

[2] UL C 53, 3.3.2005, str. 1.

[3] http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ListeTraites.asp?CM=8&CL=ENG

[4] Bela knjiga o izmenjavi podatkov o kazenskih obsodbah in učinku le-teh v Evropski uniji COM (2005) 10.

[5] COM(2005) 690.

[6] Sklep Sveta 2005/876/PNZ z dne 21. novembra 2005 o izmenjavi podatkov iz kazenskih evidenc, UL L 322, 9.12.2005, str. 33

[7] Na voljo na zahtevo.

[8] Da bi imeli koristi od ekonomije obsega, študija zmogljivosti predpostavlja, da bi se indeks oblikoval na tehnični platformi, ki se uporablja za SIS II, čeprav bi bila sistema različna, s strogo ločenimi podatki in dostopom. Študija naprej ocenjuje stroške scenarija brez shranjevanja biometričnih podatkov na 4 milijone EUR in nato scenarij s shranjevanjem biometričnih podatkov na še 2 dodatna milijona. Za uvedbo funkcije iskanja bodo potrebni dodatni izdatki.

[9] Sporočilo Komisije COM(2005) 122 vsebuje predlog sklepa Sveta o vzpostavitvi posebnega programa „Kazensko pravosodje“ za obdobje 2007–13 kot del splošnega programa „Temeljne pravice in pravosodje“. Ta predlog bo, če bo sprejet, zagotavljal pravno podlago za omogočanje podpore iz proračuna EU razvoju in izvajanju evropskega računalniškega sistema izmenjave podatkov o kazenskih evidencah, ki bi lahko vključevala neposredno podporo modernizaciji nacionalnih kazenskih evidenc.

[10] Predlog okvirnega sklepa Sveta o izmenjavi informacij v skladu z načelom dostopnosti, COM (2005) 490 z dne 12.10.2006.

[11] UL L 50 z dne 25.2.2003.

[12] COM(2005)600.

[13] Glej opombo 8.