Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa za registrirane potnike /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA · Razlogi za predlog in njegovi cilji Možnosti, ki jih nudijo nove tehnologije na področju integriranega upravljanja meja (v nadaljnjem besedilu: IUM), se na ravni EU dejavno proučujejo od leta 2008, ko je Komisija objavila Sporočilo „Priprava naslednjih ukrepov pri upravljanju meja v Evropski uniji“[1]. V njem je predlagala vzpostavitev programa za registrirane potnike (v nadaljnjem besedilu: PRP) za varnostno vnaprej preverjene redne potnike iz tretjih držav, da bi se omogočilo poenostavljeno prehajanje meje. PRP je bil potrjen v „Stockholmskem programu“[2], ki ga je Evropski svet sprejel decembra 2009. Evropski svet je junija 2011 pozval k „hitremu napredovanju dela v zvezi s „pametnimi mejami“. Komisija je 25 oktobra 2011 kot prvi odgovor na ta poziv objavila Sporočilo[3] o izvedbenih možnostih za sistem vstopa/izstopa in PRP. Ta predlog je predstavljen skupaj s predlogom za vzpostavitev sistema vstopa/izstopa in predlogom za spremembo Zakonika Skupnosti o pravilih, ki urejajo preverjanje na zunanjih mejnih prehodih in nadzor na zunanji meji (Zakonik o schengenskih mejah )[4] za delovanje navedenih dveh sistemov. Za vsak sistem je predstavljena ocena učinka. Ta predlog ne vpliva na carinske kontrole, tj. kontrolo blaga. · Splošno ozadje Za določitev pogojev, meril in podrobnih pravil, ki urejajo preverjanje na zunanjih mejnih prehodih ter varovanje zunanje meje, je bil 15. marca 2006 sprejet Zakonik o schengenskih mejah. V skladu s členom 7 so vse osebe podvržene preverjanju na zunanjih mejah. Temeljitim preverjanjem so običajno podvrženi državljani tretjih držav, minimalnim pa državljani EU in osebe, ki uživajo pravico do prostega gibanja[5]. Vendar je sedaj veljavna pravila za državljane tretjih držav mogoče opisati kot „univerzalna“, saj se ista preverjanja uporabljajo za vse, ne glede na kakršne koli razlike v tveganju med različnimi potniki ali njihovo pogostostjo potovanja. Tako je zato, ker sedaj veljavna zakonodaja ne dovoljuje izjem od načela temeljite mejne kontrole, razen za tiste skupine državljanov tretjih držav, ki so posebej določene v Zakoniku o schengenskih mejah ali Uredbi o obmejnem prometu[6], kot so npr. voditelji držav, čezmejni delavci in obmejni prebivalci. Zelo malo oseb, ki prestopajo zunanjo mejo, lahko uživa ugodnosti zgoraj navedenih izjem: približno dva milijona, kar je 0,2 % celotnega pretoka potnikov. Za to število se lahko pričakuje, da bo ostalo v veliki meri nespremenjeno, z zanemarljivim povečanjem zaradi vse večjega uvajanja režimov obmejnega prometa. Do konca leta 2010 bodo države članice izdale 110 000 dovoljenj za obmejni promet. Mejni policisti morajo v zvezi z izpolnjevanjem zahtev iz Zakonika o schengenskih mejah ugotoviti, ali državljan tretje države izpolnjuje vse zahteve EU ob vsakem vstopu (namen bivanja v EU, ali ima oseba zadostna sredstva za preživljanje in ali se namerava vrniti državo izvora). To se opravi z razgovorom s potnikom in preverjanjem potrebnih dokumentov, kot so potrditev rezervacije za nastanitev in za povratni let/prevoz s trajektom/vlakom. Mejni policist mora prav tako preveriti dovoljeno trajanje bivanja na schengenskem območju, ki se trenutno izvaja z izračunom obdobja na podlagi žigov v potni listini. Ob upoštevanju predvidenega povečanja potniških tokov na zunanjih mejah bi bilo treba za potnike iz tretjih držav, ki pogosto prehajajo mejo, zagotoviti drugačno mejno kontrolo, in sicer s postopnim prehodom od „osredotočenosti na državo“ na „osredotočenost na posameznika“. V praksi bi PRP na mejnih prehodih deloval na naslednji način. Za registrirane potnike bi se izdala varnostna kartica v obliki strojno berljive kartice, na kateri je samo enotni identifikator (tj. številka vloge), ki je zabeležen ob prihodu in odhodu na mejnem prehodu z avtomatiziranimi kontrolnimi vrati. Sistem avtomatiziranih kontrolnih vrat bi odčital podatke varnostne kartice in potne listine (vključno s številko vizumske nalepke, če je potrebno) ter prstne odtise potnikov, ki bi se primerjali s podatki, shranjenimi v centralnem repozitoriju in drugih podatkovnih zbirkah, vključno z vizumskim informacijskim sistemom (VIS) za imetnike vizumov. Če potnik izpolnjuje vse pogoje kontrole, lahko prestopi mejo skozi avtomatizirana kontrolna vrata. V primeru kakršne koli težave bi potniku pomagal mejni policist. Poenostavljen naj bi bil tudi prehod meje v okviru ročne mejne kontrole, saj mejnim policistom ne bi bilo treba spraševati registriranih potnikov „dodatnih“ vprašanj, kot na primer o cilju potovanja in razpolaganju z zadostnimi sredstvi za preživljanje. Predpogoj za popolno avtomatizacijo mejnih kontrol za registrirane potnike, kot je opisano zgoraj, je vzpostavitev sistema vstopa/izstopa z ali brez biometričnih podatkov, s katerim bi se na zunanjih mejah beležili vstopi in izstopi državljanov tretjih držav v zvezi s kratkoročnim bivanjem. Sistem vstopa/izstopa bi omogočil odpravo obveznosti žigosanja potnih listin, ki je bila določena z Zakonikom o schengenskih mejah, saj bi ročno žigosanje nadomestilo samodejno beleženje in izračunavanje obdobja bivanja. Ko ne bi bilo več obveznosti žigosanja, bi uporaba sistema vstopa/izstopa na zunanji meji postala obvezna za zagotovitev, da državljan tretje države ne prekorači trajanja svoje zakonite pravice bivanja na schengenskem območju. Uporaba tega sistema se lahko izvede samodejno z uporabo strojno berljivega dela potne listine ali prstnih odtisov. PRP bo skupaj s sistemom vstopa/izstopa izboljšal upravljanje in nadzor potovalnih tokov na meji zlasti z okrepitvijo pregledov, obenem pa bo pospešil prehajanje meje za pogoste, varnostno vnaprej preverjene potnike, ki niso državljani EU. Ocena finančnih posledic zakonodajnega predloga, priložena k temu predlogu, temelji na študiji o stroških sistema vstopa/izstopa in PRP, ki jo je opravil zunanji izvajalec. Na podlagi zgoraj navedenih ugotovitev je cilj tega predloga Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta: – določiti postopke in pogoje za dostop do PRP, – opredeliti namen, funkcije in odgovornost za sistem varnostne kartice[7] in centralnega repozitorija kot sistema za shranjevanje podatkov o registriranih potnikih ter – Agenciji za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice[8] (Agencija) zaupati razvijanje in operativno upravljanje centralnega repozitorija ter opredelitev tehničnih zahtev za varnostno kartico. Ta uredba je ključni pravni akt pravnega okvira za PRP. Za dopolnitev tega pravnega okvira je treba tudi spremeniti Zakonik o schengenskih mejah glede lažjega prehajanja meje za državljane tretjih držav, ta sprememba je predstavljena vzporedno s tem predlogom. Hkrati je predstavljen tudi predlog za sistem vstopa/izstopa, ki beleži podatke o vstopih in izstopih državljanov tretjih držav. · Veljavne določbe na področju, na katero se nanaša predlog Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah). Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1931/2006 o pravilih za obmejni promet na zunanjih kopenskih mejah držav članic in spremembi določb Schengenske konvencije. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 767/2008 o vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov med državami članicami o vizumih za kratkoročno prebivanje (Uredba VIS). Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 810/2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti. Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (EU) št. 1077/2011 o ustanovitvi Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice 2. POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA · Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi je opisano v priloženi oceni učinka. · Ocena učinka Prva ocena učinka[9] je bila opravljena leta 2008 ob pripravi sporočila Komisije o tej temi, druga ocena učinka pa je bila dokončana leta 2013[10]. V prvi so bile proučene možnosti politike in njihovi najverjetnejši učinki ter bilo ugotovljeno, da je treba za državljane tretjih držav vzpostaviti PRP. Po posvetovanju in predhodnem pregledu so bile z drugo oceno učinka proučene ključne možnosti izvajanja. Po proučitvi možnosti in podmožnosti je bilo ugotovljeno, da je PRP, ki temelji na plačilu pristojbine, za varnostno vnaprej preverjene in pregledane pogoste potnike iz tretjih držav, katerih podatki (biometrični in alfanumerični ter enotna identifikacijska številka) so shranjeni v centralnem repozitoriju, enotni identifikator (številka vloge) pa na varnostni kartici, najbolj izvedljiva možnost za zagotovitev nemotenega pretoka potnikov na zunanjih mejah, ne da bi se s tem znižala raven varnosti v EU. Ta možnost zmanjšuje uporabo osebnih podatkov v informacijskem sistemu EU, saj mejni policisti pri kontroli v prvi vrsti ne pridobijo nobenih osebnih podatkov, in omogoča izognitev glavnim varnostnim pomanjkljivostim sistema, ki temelji zgolj na varnostni kartici. Uporaba istih določb o varstvu podatkov, kot se uporabljajo za VIS in za sedanje stanje in ki vključujejo hrambo podatkov za največ pet let, bi bila nujna za zagotovitev ustrezne ureditve varstva podatkov pri najprimernejši možnosti. Osebni podatki, ki so shranjeni v centralnem repozitoriju (biometrični in alfanumerični podatki iz vloge), bi morali biti v sistemu le toliko časa, kot je potrebno za namene PRP. Ustrezno je hraniti podatke največ pet let, da se zagotovijo podatki o prejšnjih vlogah, ki jih je treba upoštevati pri oceni poznejših vlog za dostop do PRP, obnovitev dostopa do PRP in tudi ob upoštevanju ponovne uporabe prstnih odtisov, shranjenih v repozitoriju (v obdobju 59 mesecev). Poleg tega bi petletna hramba podatkov omogočala, da se dostop do PRP lahko odobri za pet let, brez vložitve nove vloge. Začetni dostop do PRP naj bi se odobril za eno leto. Dostop se lahko podaljša za dve leti, čemur sledi nadaljnje dveletno obdobje brez nove vloge. Novo vlogo bi bilo treba vložiti šele za obnovitev dostopa do PRP po izteku petletne veljavnosti. To bi bilo v skladu z izdajo vizuma za večkratni vstop za potnike (največ za pet let), katerih podatki so shranjeni v sistemu VIS za pet let. V centralni repozitorij bi bilo treba shraniti prstne odtise štirih prstov, da se zagotovi natančno preverjanje registriranih potnikov na zunanjih mejnih prehodih. Hramba podatkov o prstnih odtisih štirih prstov zagotavlja, da je v vseh okoliščinah na voljo zadosti podatkov, pri čemer se hrani razumna količina podatkov. Shranjevanje le prstnih odtisov enega ali dveh prstov lahko povzroči težave za potnike in mejne organe na zunanjih mejah, saj so prstni odtisi lahko razmazani, deformirani ali razdrobljeni. To je zlasti pomembno pri PRP, saj se dostop lahko odobri za pet let in se isti prstni odtisi lahko ponovno uporabijo (v obdobju 59 mesecev), če registrirani potnik vloži novo vlogo. Podatki, shranjeni v centralnem repozitoriju, bi bili na voljo mejnim policistom le pri obravnavi vloge, preklicu/podaljšanju dostopa do PRP, če je bila varnostna kartica izgubljena ali ukradena ali se pojavijo kakršne koli težave v zvezi s poenostavitvijo prehajanja meje registriranih potnikov. Med mejno kontrolo bi mejni policisti prejeli samo informacijo iz centralnega repozitorija o tem, ali ima podatek zadetek ali ne. Najprimernejša možnost torej zagotavlja sorazmerno ravnovesje med varnostjo, poenostavitvijo in varstvom podatkov. Da se zagotovi lahek dostop do PRP, bi državljani tretjih držav morali imeti možnost vložiti vlogo za dostop do PRP na konzulatu katere koli države članice ali na vsakem zunanjem mejnem prehodu. To bi zagotovilo večje število vključenih v program, kar bi pomagalo državam članicam pri upravljanju potniških tokov na zunanjih mejnih prehodih. Vloge bi bilo treba obravnavati na podlagi enakih meril kot za izdajo vizuma za večkratni vstop. Vendar pa se obravnava vlog, ki jih vložijo družinski člani državljanov Unije, opravi na podlagi enakih merilih, kot se uporabijo pri obravnavi njihovih vlog za izdajo vstopnega vizuma. Države članice se lahko odločijo, ali bodo uporabljale in namestile avtomatizirane sisteme mejnega nadzora na svojih zunanjih mejnih prehodih. Jasno je, da kombinacija istih meril varnostnega preverjanja, kot veljajo za vizume za večkratni vstop, in povsem avtomatiziran mejni nadzor najbolj poenostavljata prehajanje meje registriranih potnikov. Poleg tega ohranja visoko raven varnosti, pri čemer spoštuje temeljne pravice. Hkrati je to najcenejši pristop, ki upošteva stroške, povezane s strožjim postopkom varnostnega preverjanja in polavtomatiziranim mejnim nadzorom. Popolna avtomatizacija bi bila stroškovno učinkovito orodje, zlasti na najbolj obiskanih mejnih prehodih, kjer so že sedaj težave z zmogljivostmi in čakalne vrste. Vendar pa bi vsaka država članica morala za vsak posamezni mejni prehod oceniti, ali bi sistem avtomatiziranega mejnega nadzora pripomogel k večji pretočni zmogljivosti mejnega prehoda in s tem skrajšal čas, ki ga potnik potrebuje za prehod meje, sprostil človeške vire in dal državi članici orodje za upravljanje povečanih potniških tokov. Ne glede na to, ali se infrastruktura avtomatiziranega mejnega nadzora uporabi ali ne, bi bilo treba poenostavitev prehajanja meje vzpostaviti na vseh zunanjih mejnih prehodih za državljane tretjih držav, ki jim je bil odobren dostop do PRP. Za zagotovitev zanesljivega preverjanja vložnikov bo nujno, da se biometrični podatki (prstni odtisi) obdelajo v centralnem repozitoriju in preverijo na zunanjih mejnih prehodih[11]. Odbor za oceno učinka je pregledal osnutek ocene učinka in podal svoje mnenje 14. marca 2012. Priporočila za izboljšanje so bila upoštevana v končni različici poročila. Spremembe so zlasti naslednje: osnovni scenarij je bil poostren in pojasnjen; opredelitev težave je bila razširjena in vključuje izkušnje, pridobljene v okviru razvoja drugih obsežnih informacijskih sistemov, ter izkušnje iz sistemov avtomatiziranega mejnega nadzora in nacionalnih programov za registrirane potnike, ki so jih v svoj pravni red vključile države članice in tretje države; povezave do prilog in ocene učinka iz leta 2008 so bile izboljšane; o stališčih zainteresiranih strani je bilo poročano v najširši možni meri, ob upoštevanju, da so bila stališča, ki so jih izrazile zainteresirane strani, precej splošna; obrazložitev metode, uporabljene za izračun stroškov, je bila razširjena, o pričakovanih stroških in koristih za različne zainteresirane strani pa je bilo natančno poročano; pojasnjeno je bilo ponovno zaposlovanje mejnih policistov ob upoštevanju pričakovanega povečanja potovalnih tokov; in nazadnje, dodan je bil jasen pregled mnenj evropskega nadzornika za varstvo podatkov. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA · Povzetek predlaganih ukrepov Opredeliti je treba namen in funkcije PRP, vključno s sistemom varnostne kartice in centralnega repozitorija, ter odgovornost za navedeno. Poleg tega je treba Agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice pooblastiti, da razvije, vzpostavi in operativno upravlja centralni repozitorij ter opredeli tehnične zahteve za varnostno kartico na podlagi predhodne opredelitve poslovnih zahtev. Treba je določiti postopke in pogoje za obravnavo vloge za dostop do PRP in shranjevanje podatkov o registriranih potnikih. Podrobna razlaga predloga po členih je na voljo v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije. · Pravna podlaga Pravna podlaga za to uredbo sta člen 74 ter člen 77(2)(b) in 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Člen 77(2)(b) in (d) določa ustrezno pravno podlago za nadaljnjo podrobno opredelitev ukrepov o prehajanju zunanjih meja držav članic ter razvija standarde in postopke, v skladu s katerimi morajo ravnati države članice pri izvajanju kontrole oseb na teh mejah. Člen 74 določa ustrezno pravno podlago za vzpostavitev in vzdrževanje PRP ter postopke za izmenjavo podatkov med državami članicami, da se zagotovi sodelovanje med pristojnimi organi držav članic ter med njimi in Komisijo v zvezi s področji, ki jih ureja naslov V Pogodbe. · Načelo subsidiarnosti V skladu s členom 74 ter členom 77(2)(b) in 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije ima Unija pristojnost sprejemati ukrepe glede kontrole oseb in učinkovitega nadzora prehajanja zunanjih meja držav članic. Sedaj veljavne predpise EU o prehajanju zunanjih meja držav članic je treba spremeniti tako, da se bo upoštevalo povečanje potniških tokov in možnosti, ki jih ponujajo nove tehnologije. Skupna ureditev je potrebna, da se določijo usklajena pravila o poenostavljenem prehajanju meje za registrirane potnike in da se poenostavitev uporabi na vseh mejnih prehodih schengenske meje, brez ločenega varnostnega preverjanja in zmanjšanja varnosti. Države članice zato same ne morejo zadovoljivo doseči cilja predloga. · Načelo sorazmernosti Člen 5 Pogodbe o Evropski uniji določa, da ukrepi EU ne smejo presegati tistega, kar je potrebno za doseganje ciljev Pogodbe. Izbrana oblika tega ukrepa EU mora omogočiti, da predlog doseže svoj cilj in se izvaja čim bolj učinkovito. Predlagana pobuda pomeni nadaljnji razvoj schengenskega pravnega reda za zagotovitev, da se skupna pravila na zunanjih mejah uporabljajo na enak način v vseh državah članicah. Predlog je zato v skladu z načelom sorazmernosti. · Izbira pravnega akta Predlagani pravni akt: uredba. Druga sredstva ne bi bila ustrezna iz naslednjih razlogov. Ta predlog bo določil pravila glede mejnih kontrol na zunanjih mejah, ki so enotna za vse države članice. Zato se kot pravni akt lahko izbere samo Uredba. · Temeljne pravice Predlagana uredba bi lahko vplivala na temeljne pravice, zlasti varstvo osebnih podatkov (člen 8 Listine EU o temeljnih pravicah) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). Predlog vsebuje zaščitne ukrepe, zlasti na podlagi členov 15 in 16, ki v primeru, ko je odobreni dostop do PRP zavrnjen ali preklican, zagotavljata pravico do učinkovitega pravnega sredstva, ter na podlagi členov 48 in 49 glede pravice do informacij, dostopa do informacij, popravka in izbrisa v zvezi s podatki, ki se uporabijo za namen Uredbe, kar vključuje tudi pravico do učinkovitega pravnega sredstva, kot določa člen 51. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog Komisije o naslednjem večletnem finančnem okviru (VFO) vključuje predlog v višini 4,6 milijard EUR za Sklad za notranjo varnost (SNV) za obdobje 2014–2020. V predlogu je znesek 1,1 milijarde EUR naveden kot okvirni znesek, namenjen za razvoj sistema vstopa/izstopa in PRP, ob predpostavki, da se bodo razvojni stroški pojavili šele od leta 2015 dalje[12]. Ta finančna podpora ne bi zajemala le stroškov osrednjih elementov za celotno obdobje VFO (razvojnih in obratovalnih stroškov na ravni EU), ampak tudi razvojne stroške za nacionalne elemente in elemente držav članic, ki so del teh dveh sistemov, v okviru sredstev, ki so na voljo. Zagotavljanje finančne podpore za nacionalne razvojne stroške bi zagotovilo, da težke gospodarske okoliščine na nacionalni ravni ne bi ogrozile ali odrinile projektov. Ta podpora zajema 145milijonov EUR za kritje stroškov na nacionalni ravni, povezanih z gostovanjem informacijskih sistemov, prostorom za postavitev terminalov in delovnimi prostori operaterjev. Zajema tudi 341 milijonov EUR za kritje stroškov na nacionalni ravni, povezanih z vzdrževanjem, kot na primer stroški licenc za strojno in programsko opremo. Ko bi novi sistem začel delovati, bi bodoče operativne stroške v državah članicah lahko podpirali njihovi nacionalni programi. Predlaga se, da lahko države članice uporabijo 50 % dodeljenih sredstev v okviru nacionalnih programov za pomoč pri kritju stroškov delovanja informacijskih sistemov, ki se uporabljajo za upravljanje migracijskih tokov na zunanjih mejah Unije. Ti stroški lahko vključujejo stroške za upravljanje sistemov VIS, SIS in novih sistemov, ki bodo vzpostavljeni v navedenem obdobju, stroške osebja, storitev, najema varnih prostorov itd. Tako bi prihodnji pravni akt zagotovil neprekinjeno financiranje, kjer je to primerno. Stroški avtomatizacije naj bi močno variirali glede na število avtomatiziranih kontrolnih vrat, ki bi se jih uvedlo. 5. DODATNE INFORMACIJE · Sodelovanje Ta predlog nadgrajuje schengenski pravni red, saj se nanaša na prehajanje zunanjih meja. Zato je treba v zvezi z različnimi protokoli in sporazumi s pridruženimi državami upoštevati naslednje posledice: Danska: V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), Danska ne sodeluje pri sprejetju ukrepov Sveta v skladu z naslovom V tretjega dela PDEU. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali bo to uredbo prenesla v svoje nacionalno pravo. Združeno kraljestvo in Irska: V skladu s členoma 4 in 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije in Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske ter Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda, Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju Uredbe o programu za registrirane potnike in zato ta zanju ni zavezujoča niti se zanju ne uporablja. Islandija in Norveška: Uporabljajo se postopki, določeni v Pridružitvenem sporazumu, sklenjenem med Svetom ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi slednjih k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ker ta predlog temelji na schengenskem pravnem redu, kot je navedeno v Prilogi A k temu sporazumu[13]. Švica: Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno s Sporazumom med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[14]. Lihtenštajn: Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, kot je določeno s Protokolom med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[15]. Ciper: Ta uredba pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red oziroma je z njim kako drugače povezan, kot je določeno s členom 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003. Bolgarija in Romunija: Ta uredba pomeni akt, ki nadgrajuje schengenski pravni red oziroma je z njim kako drugače povezan, kot je določeno s členom 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005. 2013/0059 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi programa za registrirane potnike EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 74 in člena 77(2)(b) in (d) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske Komisije[16], po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[17], ob upoštevanju mnenja Odbora regij[18], po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Mejne kontrole morajo zagotoviti visoko raven varnosti in hkrati omejiti čakalno dobo v največji možni meri. Zaradi vedno večjih potovalnih tokov na zunanjih mejah je treba poiskati nove rešitve za doseganje teh ciljev. Večja diferenciacija mejnih kontrol bo državam članicam omogočila uporabo poenostavljenih preverjanj za državljane tretjih držav, ki so ocenjeni kot nizko tveganje. (2) Sisteme avtomatiziranega mejnega nadzora lahko uporabljajo državljani EU in so se že izkazali za učinkovite pri pospeševanju mejnih kontrol. Njihova uporaba bi morala biti omogočena tudi državljanom tretjih držav, da bi se skrajšal čakalni čas, hkrati pa zagotovila visoka raven varnosti. (3) V Sporočilu Komisije z dne 13. februarja 2008 z naslovom „Priprava naslednjih ukrepov pri upravljanju meja v Evropski uniji“[19] je bila poudarjena potreba po vzpostavitvi programa za registrirane potnike (PRP) za pogoste potnike, ki so državljani tretjih držav, in uvedbi naprav za avtomatizirani mejni nadzor za poenostavitev prehajanja zunanjih meja kot del evropske strategije integriranega upravljanja mej. (4) Evropski svet je na zasedanju 19. in 20. junija 2008 poudaril pomen nadaljnjih prizadevanj v zvezi z razvojem celovite strategije upravljanja meja EU, vključno z boljšo uporabo sodobnih tehnologij za izboljšanje upravljanja zunanjih meja. (5) Komisija je v sporočilu z dne 10. junija 2009 z naslovom „Območje svobode, varnosti in pravice za državljane“[20] poudarila potrebo po vzpostavitvi PRP, da se zagotovi nemoten vstop v Unijo. (6) Evropski svet je na zasedanju 23. in 24. junija 2011 pozval h hitrejšemu delu v zvezi s „pametnimi mejami“. Kot prvi odgovor na ta poziv je Komisija 25. oktobra 2011 objavila sporočilo „Pametne meje – možnosti in pot naprej“. (7) Namen PRP bi morala biti poenostavitev prehajanja zunanjih meja Unije za pogoste, varnostno vnaprej pregledane in preverjene potnike iz tretjih držav. (8) Določbe o PRP bi morale biti skupne vsem državam članicam, da se registriranim potnikom omogoči uporaba poenostavljenih mejnih kontrol na zunanjih mejnih prehodih vseh držav članic, brez potrebe po ločenem vnaprejšnjem varnostnem pregledu in preverjanju s strani posamezne države članice. (9) Treba je opredeliti cilje PRP in njegovo tehnično zgradbo, določiti pravila glede njegovega delovanja in uporabe ter opredeliti pristojnosti za sistem, skupine podatkov, ki jih je treba vnesti v sistem, namene vnosa podatkov, merila za njihov vnos, organe, pooblaščene za dostop do podatkov ter podrobnejša pravila o obdelavi podatkov in varstvu osebnih podatkov. (10) Agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice, ustanovljena z Uredbo (EU) št. 1077/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o ustanovitvi Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice[21] (v nadaljnjem besedilu: Agencija), bi morala biti pristojna za razvoj in operativno upravljanje centraliziranega sistema, v katerem so centralni repozitorij, varnostna kopija centralnega repozitorija, enotni vmesniki v vsaki državi članici, mreža vstopnih točk ter komunikacijska infrastruktura med centralnim repozitorijem in mrežo vstopnih točk. Poleg tega bi morala biti Agencija pristojna za opredelitev tehničnih zahtev za varnostno kartico, da se zagotovi interoperabilnost PRP po vsej Uniji. Države članice bi morale biti odgovorne za razvoj in operativno upravljanje svojih nacionalnih sistemov. (11) Centralni repozitorij bi moral biti povezan z nacionalnimi sistemi držav članic, da se pristojnim organom držav članic omogoči obdelovanje podatkov, povezanih z vlogami za dostop do PRP. (12) Za zagotovitev zanesljivega preverjanja registriranih potnikov je treba hraniti poseben identifikator (številka vloge), biometrične podatke (prstni odtisi), alfanumerične podatke, vzete neposredno iz vloge v centralnem repozitoriju, in enotni identifikator na varnostni kartici ter preveriti biometrične podatke na zunanjih mejah. Alfanumerični podatki in prstni odtisi bi morali biti shranjeni v ločenih oddelkih v centralnem repozitoriju in ne bi smeli biti povezani. Povezavo med alfanumeričnimi podatki in prstnimi odtisi bi moralo biti možno vzpostaviti le z enotnim identifikatorjem. (13) Državljani tretjih držav, ki želijo biti vključeni v PRP, bi morali dokazati potrebo ali utemeljiti namen pogostega ali rednega potovanja, zlasti zaradi svojega poklicnega ali družinskega statusa, npr. poslovna oseba, javni uslužbenec, ki vzdržuje redne uradne stike z državami članicami in institucijami Unije, predstavnik organizacij civilne družbe, oseba, ki potuje zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev in konferenc ter sodelovanja v gospodarskih dejavnostih, družinski član državljana Unije ali družinski član državljana tretje države, ki zakonito prebiva v državi članici. (14) Državljanom tretjih držav, ki imajo veljavni vizum za večkratni vstop ali vizum kategorije D, veljaven najmanj eno leto, ali imetnikom dovoljenja za prebivanje, ki ga je izdala država članica, bi praviloma moral biti odobren dostop do PRP, če so zanj zaprosili. (15) Če državljan tretje države vloži vlogo za izdajo vizuma za večkratni vstop in za dostop do PRP, se pristojni organi lahko odločijo, da bodo obe vlogi obravnavali in o njiju odločili v istem postopku na podlagi istega razgovora in istih dokazil. (16) Družinskim članom državljanov Unije bi praviloma moral biti odobren dostop do PRP. Družinski člani državljanov Unije bi tudi morali imeti možnost koristiti ugodnosti PRP, tudi če ne prebivajo na ozemlju Unije, vendar pogosto potujejo v državo članico, da spremljajo zadevnega državljana Unije ali se mu pridružijo. Preverjanje družinskih članov državljanov Unije, ki prehajajo zunanje meje, bi bilo treba opravljati v skladu z Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic[22]. (17) Merila za obravnavanje navedenih vlog, ki jih vložijo družinski člani državljanov Unije, bi morala biti ista kot merila za obravnavanje njihovih vlog za vizume. To bi bilo v skladu z veljavno politiko upravljanja meja. (18) Pomembno je določiti pristojne organe držav članic, katerih ustrezno pooblaščeno osebje ima dostop za vnos, spremembo, izbris, uporabo ali iskanje podatkov za posebne namene PRP v skladu s to uredbo in v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njihovih nalog. (19) Vsakršna obdelava podatkov PRP, shranjenih v centralnem repozitoriju, bi morala biti sorazmerna z zastavljenimi cilji ter potrebna za izpolnjevanje nalog pristojnih organov. Pri uporabi PRP bi morali pristojni organi zagotoviti spoštovanje človekovega dostojanstva in integritete oseb, katerih podatki se zahtevajo, ter ne bi smeli diskriminirati oseb na podlagi njihovega spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. (20) Določiti je treba načrte ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih in jih pojasniti za potnike, letalske družbe / prevoznike in vse organe, ki delujejo na mejnih prehodih. Če registrirani potnik na primer ne more iz katerega koli razloga uporabiti sistema avtomatiziranega mejnega nadzora in je preusmerjen na ročno mejno kontrolo, je treba ustrezno paziti, da se z zadevnimi postopki v celoti spoštujejo temeljne pravice. (21) Osebni podatki, ki so shranjeni v centralnem repozitoriju (biometrični in alfanumerični podatki), bi morali biti v sistemu le toliko časa, kot je potrebno za namene PRP. Ustrezno je, da se podatki hranijo za obdobje največ pet let za zagotovitev, da je mogoče alfanumerične podatke iz prejšnjih vlog upoštevati pri oceni poznejših vlog za dostop do PRP, in sicer tudi zaradi upoštevanja ponovne uporabe prstnih odtisov, shranjenih v navedenem repozitoriju (v obdobju 59 mesecev). Za navedene namene kratkoročna hramba podatkov ne bi bila uporabna. Po petih letih bi bilo treba te podatke izbrisati, razen če obstajajo razlogi, da se to stori že prej. Najdaljše obdobje veljavnosti podatkov za dostop do PRP bi moralo biti pet let. (22) Z namenom poenostavitve postopka za vsako naslednjo vlogo bi bilo treba omogočiti, da se prstni odtisi kopirajo iz prvega vnosa v centralni repozitorij v roku 59 mesecev. Po preteku tega roka bi bilo treba prstne odtise ponovno odvzeti. (23) Za poenostavitev postopka vložitve vloge bi vložnik moral imeti možnost vložiti vlogo za dostop do PRP na konzulatu katere koli države članice ali na vsakem zunanjem mejnem prehodu. Vsaka država članica bi morala imeti možnost, da obravnava vlogo in o njej odloči na podlagi skupnega obrazca vloge ter skupnih pravil in meril o upravičenosti. Praviloma bi bilo treba opraviti razgovor. (24) Zaradi vnosa biometričnih podatkov v centralni repozitorij bi morala biti osebna zglasitev vložnika – vsaj pri prvi vlogi – osnovna zahteva za obravnavo vlog za dostop do PRP in odločitve v zvezi s tem. (25) Med postopkom avtomatizirane mejne kontrole bi bilo treba preverjanje identitete na zunanjih mejah opraviti na podlagi biometričnih podatkov, shranjenih v centralnem repozitoriju. Preverjanje bi moralo biti možno le z istočasno fizično predložitvijo varnostne kartice in prstnih odtisov. Med postopkom avtomatizirane in ročne mejne kontrole bi bilo treba dodeljen dostop preveriti na podlagi alfanumeričnih podatkov, shranjenih v centralnem repozitoriju, in sicer s fizično predložitvijo varnostne kartice na mejah. S preverjanjem identitete in odobritve dostopa bi mejni policisti, ki izvajajo mejno kontrolo v prvi vrsti, ugotavljali le, ali ima podatek zadetek ali ne. (26) Treba bi bilo določiti ustrezne ukrepe za spremljanje in ocenjevanje te uredbe. Učinkovito nadzorovanje izvajanja te uredbe zahteva ocenjevanje v rednih časovnih presledkih. (27) Statistični podatki so pomembno sredstvo spremljanja postopkov mejnih kontrol in so lahko učinkovito upravljavsko orodje. Zato bi bilo treba take podatke zbirati redno v enotni obliki. (28) Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov[23] se uporablja za obdelavo osebnih podatkov v državah članicah pri izvajanju te uredbe. Vendar je treba podrobneje določiti nekatere točke glede zakonitosti obdelave osebnih podatkov, odgovornosti za obdelavo podatkov, varstva pravic oseb, na katere se podatki nanašajo, in nadzora varstva podatkov. (29) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 45/2001 z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov[24] se uporablja za dejavnosti institucij ali organov Unije pri izvajanju njihovih nalog v vlogi institucije ali organa, ki nosi odgovornost za operativno upravljanje sistema varnostne kartice in centralnega repozitorija. Vendar je treba podrobneje določiti nekatere točke glede zakonitosti obdelave osebnih podatkov, odgovornosti za obdelavo podatkov in nadzora varstva podatkov. (30) Nacionalni nadzorni organi, ki so bili ustanovljeni v skladu s členom 28 Direktive 95/46/ES, bi morali nadzorovati zakonitost obdelave osebnih podatkov v državah članicah, medtem ko bi moral evropski nadzornik za varstvo podatkov, kot je določeno z Uredbo (ES) št. 45/2001, nadzorovati dejavnosti institucij in organov Unije, ki so povezane z obdelavo osebnih podatkov, pri čemer upošteva omejene naloge institucij in organov Unije v zvezi s temi podatki. (31) Evropski nadzornik za varstvo podatkov in nadzorni organi bi morali med seboj dejavno sodelovati, da zagotovijo usklajen nadzor nad PRP. (32) Države članice bi morale določiti pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in zagotoviti njihovo izvajanje. (33) Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, je treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[25]. (34) Za sprejetje tehničnih sprememb prilog bi bilo treba za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije pooblastiti Komisijo za sprejetje tehničnih sprememb prilog v skladu s členom 58. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti sočasno, pravočasno in ustrezno posredovanje pomembnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu. (35) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, predvsem varstvo osebnih podatkov (člen 8) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 51), ter jo je treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli. (36) Ker ciljev te uredbe, namreč vzpostavitve enotnega PRP in določitve enotnih obveznosti, pogojev in postopkov za shranjevanje podatkov o registriranih potnikih, države članice ne morejo zadovoljivo doseči same in ker se ta cilj zaradi obsega in učinka ukrepanja lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (37) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe in je ta zato ne zavezuje niti se zanjo ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to uredbo, odloči, ali bo to uredbo prenesla v svoje nacionalno pravo. (38) Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[26]; Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča niti se zanj ne uporablja. (39) Ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri izvajanju katerih Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda[27]; Irska torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča niti se zanjo ne uporablja. (40) Za Islandijo in Norveško ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[28], ki sodijo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega sporazuma[29]. (41) Za Švico ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[30], ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES[31]. (42) Za Lihtenštajn ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda[32], ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU[33]. (43) Za Ciper je ta uredba akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003. (44) Za Bolgarijo in Romunijo je ta uredba akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005. (45) Ker so bili registrirani potniki podvrženi vsem potrebnim kontrolam in vnaprejšnjemu varnostnemu pregledu tistih držav članic, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, in ker ne pomenijo tveganja za Bolgarijo, Romunijo in Ciper, lahko navedene države članice enostransko priznajo članstvo registriranega potnika v PRP, da ti lahko uporabijo ugodnost poenostavljene mejne kontrole na njihovih zunanjih mejah – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE I Splošne določbe Člen 1 Vsebina Ta uredba določa pogoje in postopke za dostop do programa za registrirane potnike (v nadaljnjem besedilu: PRP) ter opredeljuje namen, funkcije in odgovornost za sistem varnostne kartice in centralnega repozitorija kot sistem za shranjevanje podatkov o registriranih potnikih v okviru PRP. Člen 2 Vzpostavitev PRP 1. Sestavna dela PRP sta sistem za shranjevanje podatkov o registriranih potnikih, utemeljen na varnostnih karticah, ki jih imajo posamezni potniki, in centralni repozitorij, tj. centralno vodena fizična shramba podatkov PRP, ki sta v nadaljnjem besedilu skupaj imenovana kot „sistem varnostne kartice in centralnega repozitorija“. 2. Tehnična zgradba sistema varnostne kartice in centralnega repozitorija je podrobneje določena v členu 21. 3. Agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice (v nadaljnjem besedilu: Agencija) je v tem primeru zadolžena za naloge razvoja in operativnega upravljanja centralnega repozitorija, enotnega vmesnika v vsaki državi članici, mreže vstopnih točk ter komunikacijske infrastrukture med centralnim repozitorijem in mrežo vstopnih točk. Agencija je pristojna tudi za opredelitev tehničnih specifikacij varnostne kartice. Člen 3 Opredelitev pojmov Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „PRP“ (program za registrirane potnike) je program, ki državljanom tretjih držav, ki so bili varnostno vnaprej preverjeni in jim je bil odobren dostop do PRP, omogoča uporabo ugodnosti poenostavljene mejne kontrole na zunanjih mejah Unije; (2) „registrirani potnik“ je državljan tretje države, kateremu je bil odobren dostop do PRP v skladu s to uredbo; (3) „Agencija“ je Evropska agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov na področju svobode, varnosti in pravice, ustanovljena z Uredbo (EU) št. 1077/2011; (4) „centralni repozitorij“ je centralno vodena fizična shramba podatkov PRP; (5) “varnostna kartica“ je kartica, na kateri je shranjen enotni identifikator registriranega potnika. Enotni identifikator povezuje istovetnost potnika in njegove podatke, vnesene v centralni repozitorij; (6) „operativno upravljanje“ pomeni vse naloge, ki so potrebne za delovanje obsežnih informacijskih sistemov, vključno z odgovornostjo za komunikacijsko infrastrukturo, ki jo ti sistemi uporabljajo; (7) „razvoj“ pomeni vse naloge, ki so potrebne za vzpostavitev obsežnega informacijskega sistema, vključno s komunikacijsko infrastrukturo, ki jo ta uporablja; (8) „pristojni organi“ so organi za izdajo vizumov in mejni organi v smislu člena 4(3) Uredbe (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta[34] ter organi, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo določeni za izvajanje kontrole oseb na zunanjih mejnih prehodih v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta[35]; (9) „državljan tretje države“ ali „potnik iz tretje države“ je vsaka oseba, ki ni državljan Unije v smislu člena 20 Pogodbe, ali državljan tretje države, ki v skladu s sporazumi med Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter temi tretjimi državami na drugi strani uživa pravice do prostega gibanja, ki so enakovredne pravicam do prostega gibanja državljanov Unije; (10) „obrazec vloge“ je enotni obrazec vloge za dostop do PRP, kot je določeno v Prilogi 1; (11) „biometrični podatki“ so prstni odtisi; (12) „potna listina“ je potni list ali drug ustrezen dokument, s katerim je imetnik upravičen do prehoda zunanjih meja in v katerega se lahko pritrdi vizum; (13) „preverjanje“ je postopek primerjave različnih sklopov podatkov, da bi se ugotovila istovetnost osebe s predloženo dokumentacijo (posamična ročna kontrola); (14) „alfanumerični podatki“ so podatki, ki so predstavljeni s črkami, številkami, posebnimi znaki, razmiki med znaki in ločili; (15) „nacionalni sistem“ pomeni strojno in programsko opremo ter nacionalno komunikacijsko infrastrukturo za povezavo naprav, ki jih pristojni organi uporabljajo kot terminale v skladu s členom 23(2), z mrežo vstopnih točk v vsaki državi članici; (16) „sistem varnostne kartice in centralnega repozitorija“ je sistem za shranjevanje podatkov o registriranih potnikih, ki ga sestavljata centralni repozitorij in varnostna kartica; (17) „pristojna država članica“ je država članica, ki je vnesla podatke v centralni repozitorij; (18) „skupni zajemni center“ je center, kot je določen v členu 41(2) Uredbe (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[36]; (19) „nadzorni organ“ je nadzorni organ, ustanovljen v skladu s členom 28 Direktive 95/46/ES. Poglavje II Postopki in pogoji za vložitev vloge za dostop do PRP Člen 4 Organi in države članice, pristojni za obravnavo vloge za dostop do PRP in odločanje o njej Pristojni organi za obravnavo prošenj za dostop do PRP in odločanje o njih so organi za izdajo vizumov in mejni organi vseh držav članic, katerih ustrezno pooblaščeno osebje obravnava vloge in odloča o njih. Člen 5 Vložitev vloge 1. Državljan tretje države lahko vloži vlogo za dostop do PRP na katerem koli konzulatu države članice, v katerem koli skupnem zajemnem centru ali na katerem koli zunanjem mejnem prehodu. Obrazec vloge se lahko sprejme tudi prek spleta, kjer je ta možnost na voljo. 2. Od vložnikov se lahko zahteva, da se dogovorijo za obisk za oddajo vloge. Ta obisk se praviloma opravi v roku dveh tednov od datuma, ko je bilo zanj zaprošeno. 3. Če vložnik za dostop do PRP zaprosi prvič, se od njega zahteva osebna zglasitev, da omogoči odvzem svojih prstnih odtisov, opravi razgovor in omogoči potrebno preverjanje potne listine. 4. Če vložnik vloži spletno vlogo ali če gre za vložnika s področja uporabe odstavka 5, se zberejo biometrični podatki, preveri potna listina in opravi razgovor, če je to potrebno, ko se odloča o vlogi in ko se izda varnostna kartica. 5. Brez poseganja v člen 8 lahko pristojni organi opustijo zahtevo iz odstavka 3, če ima vložnik dovoljenje za prebivanje oziroma potrdilo o stalnem prebivališču ali če poznajo njegovo poštenost in zanesljivost. 6. Ob oddaji vloge: (a) je vložnik star vsaj 12 let; (b) vložnik vloži obrazec vloge v skladu s členom 6; (c) vložnik predloži potno listino v skladu s členom 7; (d) vložnik dovoli odvzem prstnih odtisov v skladu s členom 8; (e) vložnik predloži dokazila v skladu s členom 9 in Prilogo II, če je potrebno; (f) vložnik plača pristojbino v skladu s členom 10. 7. Vložnik lahko svojo vlogo umakne kadarkoli do sprejetja odločitve o njej. Člen 6 Obrazec vloge 1. Vsak vložnik mora vložiti izpolnjen in podpisan obrazec vloge. Mladoletne osebe vložijo obrazec vloge, ki ga podpiše oseba s stalnimi starševskimi pravicami ali zakoniti skrbnik. 2. Države članice zagotovijo, da je brezplačen obrazec vloge vložnikom javno in lahko dostopen. 3. Obrazec vloge mora biti na voljo vsaj v naslednjih jezikih: uradnih jezikih zadevne države članice, v uradnih jezikih tretje države ali držav, v katerih se lahko vloži vloga, in v uradnih jezikih sosednjih tretjih držav, kjer je to primerno. 4. Države članice obvestijo vložnike, v katerih jezikih lahko izpolnijo obrazec vloge. Člen 7 Potna listina Vložnik predloži strojno čitljivo potno listino (SČPL) ali elektronsko strojno čitljivo potno listino (eSČPL), ki velja najmanj za obdobje zaprošenega dostopa do PRP in je bila izdana v predhodnih petih letih. Potna listina mora imeti pritrjen predpisani vizum ali pa ji mora biti priloženo predpisano strojno čitljivo dovoljenje za prebivanje ali potrdilo o stalnem prebivališču. Druga možnost pa je, da lahko vložnik zaprosi za vizum hkrati, ko zaprosi za dostop do PRP, če je to primerno. Člen 8 Biometrični podatki 1. Če vložnik pred tem ni zaprosil za dostop do PRP, morajo države članice zbrati njegove biometrične podatke v obliki prstnih odtisov štirih prstov, ki so odvzeti plosko in shranjeni digitalno v skladu z zaščitnimi ukrepi, določenimi v Konvenciji Sveta Evrope o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, Listini Evropske Unije o temeljnih pravicah ter v Konvenciji Združenih narodov o otrokovih pravicah. 2. Če ni mogoče odvzeti štirih prstnih odtisov, se odvzame največje možno število prstnih odtisov. Države članice zagotovijo, da se v primeru težav z zbiranjem prstnih odtisov uvedejo ustrezni postopki za zagotavljanje dostojanstva vložnika. 3. Če so bili prstni odtisi vložnika, ki so bili odvzeti pri prejšnji vlogi, prvič vneseni v centralni repozitorij manj kot 59 mesecev pred datumom nove vloge, se lahko prekopirajo v naslednjo vlogo. Če pa obstaja utemeljen sum glede identitete vložnika ali če ni mogoče takoj potrditi, da so bili prstni odtisi odvzeti v obdobju iz prvega pododstavka, pristojni organi odvzamejo prstne odtise vložnika. 4. Zahteve za ločljivost in uporabo prstnih odtisov za biometrično preverjanje v PRP določi Komisija v skladu s členom 37. 5. Prstne odtise odvzame usposobljeno in ustrezno pooblaščeno osebje pristojnih organov. 6. Podatki o prstnih odtisih ne smejo biti povezani z alfanumeričnimi podatki in jih je treba vnesti v ločene oddelke v centralnem repozitoriju. Člen 9 Dokazila 1. Pri oddaji vloge za dostop do PRP mora vložnik predložiti: (g) dokumente, v katerih je naveden namen potovanja; (h) dokazilo o razpolaganju z zadostnimi sredstvi za preživljanje v zvezi s potovanjem in nastanitvijo za naslednji dve potovanji; (i) dokumente, ki dokazujejo njegov poklicni ali družinski status, npr. poslovna oseba, javni uslužbenec, ki opravlja redne uradne stike z državami članicami in institucijami Unije, predstavnik organizacij civilne družbe, oseba, ki potuje zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev in konferenc, oseba, ki sodeluje v gospodarskih dejavnostih, družinski član državljana Unije ali družinski član državljana tretje države, ki zakonito prebiva v državi članici. 2. Kadar je vložnik družinski član državljana Unije, ki ima pravico do prostega gibanja, se od vložnika zahteva, da predloži le potrdilo o stalnem prebivališču, ki ga izda država članica, kadar je to primerno, ter dokazila o svoji identiteti, državljanstvu in družinskih vezeh z državljanom Evropske unije, za katerega velja Direktiva 2004/38/ES. 3. Če državljan tretje države istočasno in na istem mestu vloži vlogo za izdajo vizuma za večkratni vstop in vlogo za dostop do PRP, se zahteva samo en niz dokazil. 4. Če imetnik vizuma za večkratni vstop vloži vlogo za dostop do PRP na istem mestu, kjer je bil izdan vizum za večkratni vstop, vendar tega ne stori istočasno, se lahko dokazila, ki so bila predložena za vlogo za izdajo vizuma za večkratni vstop, uporabijo pri obravnavi vloge za PRP. Če obstaja kakršen koli dvom o tem, ali so predhodno predložena dokazila veljavna, lahko država članica zahteva, da se predložijo nova ustrezna dokazila v roku deset delovnih dni. Neizčrpen seznam dokazil, ki jih lahko pristojni organi zahtevajo od vložnika, je določen v Prilogi II. 5. Države članice lahko zahtevajo, da vložniki predložijo dokazilo o prevzemu plačila stroškov in/ali dokazilo o zasebni nastanitvi z izpolnitvijo obrazca, ki ga pripravi zadevna država članica. Takšno dokazilo se lahko zahteva za največ naslednji dve potovanji. Na tem obrazcu se navede zlasti: (a) obdobje veljavnosti prevzema plačila stroškov in/ali nastanitve; (b) ali je njegov namen dokazilo o prevzemu plačila stroškov in/ali nastanitvi; (c) ali je gostitelj posameznik, podjetje ali organizacija; (d) osebne in kontaktne podatke gostitelja; (e) imena povabljenih vložnikov; (f) naslov nastanitve; (g) morebitne družinske vezi z gostiteljem. Obrazec se pripravi v uradnih jezikih države članice in vsaj v enem od ostalih uradnih jezikov institucij Evropske unije. Na obrazcu morajo biti podpisniku takega obrazca na voljo podatki iz člena 48(1). Vzorec obrazca se priglasi Komisiji. 6. Pristojni organi lahko odstopijo od ene ali več zahtev, določenih v odstavku 1, če ima vložnik dovoljenje za prebivanje ali če poznajo njegovo poštenost in zanesljivost. Člen 10 Pristojbina 1. Vložniki plačajo pristojbino, kakor je določeno v Prilogi III. 2. Pristojbina se redno prilagaja, da se upoštevajo upravni stroški. Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi s prilagoditvijo pristojbine v skladu s členom 59. 3. Pristojbina se zaračuna v evrih, v nacionalni valuti tretje države ali v valuti, ki se običajno uporablja v tretji državi, v kateri je vloga oddana, in se ne povrne, ne glede na odločitev o vlogi ali njen umik. 4. Če se pristojbina ne zaračuna v evrih, temveč v drugi valuti, se zaračunani znesek pristojbine v tej valuti določi in redno prilagaja na podlagi referenčnega deviznega menjalnega tečaja za evro, ki ga določi Evropska centralna banka. Zaračunani znesek se lahko zaokroži navzgor. 5. Vložnik prejme tiskano ali elektronsko potrdilo o plačani pristojbini. POGLAVJE III Obravnava vlog in odločitev o njih Člen 11 Dopustnost vloge 1. Pristojni organi preverijo, ali: – je vložnik star najmanj 12 let; – vloga vsebuje dokazila iz člena 5(6)(b), (c) in (e); – so bili zbrani biometrični podatki vložnika; – je bila plačana pristojbina. 2. Če pristojni organi ugotovijo, da so pogoji iz odstavka 1 izpolnjeni, je vloga dopustna in pristojni organi: – ravnajo po postopku iz člena 24, – nadaljujejo z obravnavo vloge. 3. Če pristojni organi ugotovijo, da pogoji iz odstavka 1 niso izpolnjeni, vloga ni dopustna in pristojni organi je ne obravnavajo ter takoj: – vrnejo obrazec vloge in vse dokumente, ki jih je vložnik predložil, – uničijo zbrane biometrične podatke. Člen 12 Obravnava vloge 1. Obravnavo vlog in razgovore, kadar je to primerno, izvajajo samo pristojni organi iz člena 4. 2. Pri obravnavi vloge pristojni organ preveri: (a) ali vložnik izpolnjuje pogoje za vstop, določene v členu 5(1) Uredbe (EU) št. 562/2006; (b) ali je vložnikova potna listina, vizum, dovoljenje za prebivanje ali potrdilo o stalnem prebivališču, odvisno od primera, veljaven in ne lažen, ponarejen ali prenarejen dokument; (c) ali vložnik ustrezno dokazuje potrebo ali utemelji namen pogostega in/ali rednega potovanja; (d) ali vložnik ni predhodno prekoračil najdaljšega dovoljenega trajanja bivanja na ozemlju držav članic in ali vložnik izkazuje poštenost in zanesljivost, zlasti dejanski namen, da bo pravočasno zapustil ozemlje; (e) vložnikovo utemeljitev namena in pogojev za načrtovano bivanje; (f) ali vložnik ustrezno dokazuje svoje finančno stanje v državi izvora ali stalnega prebivališča in ali ima zadostna sredstva za preživljanje, tako za trajanje nameravanega bivanja kot za vrnitev v svojo matično državo ali državo stalnega prebivališča oziroma ali ima možnost zakonito pridobiti taka sredstva; (g) ali je vložnik oseba, za katero je bil razpisan ukrep v schengenskem informacijskem sistemu (SIS); (h) ali vložnik predstavlja grožnjo javnemu redu, notranji varnosti, javnemu zdravju ali mednarodnim odnosom katere koli države članice, zlasti če je bil v nacionalni zbirki podatkov držav članic razpisan ukrep zavrnitve vstopa na isti podlagi; (i) ali je bil vložnikov dostop do PRP predhodno odobren, podaljšan, zavrnjen ali preklican. Pri preverjanju, ali vložnik izpolnjuje pogoje za vstop, določene v členu 5(1) Uredbe št. 562/2006, je treba posebno pozornost posvetiti oceni, ali vložnik predstavlja tveganje nezakonitega priseljevanja ali tveganje za varnost države članice in ali namerava v predvidenem roku dovoljenja za bivanje zapustiti ozemlje držav članic. 3. Sredstva za preživljanje se preverijo v skladu s trajanjem in namenom predvidenega bivanja ter ob upoštevanju povprečnih cen za prehrano in poceni namestitev v zadevni državi članici ali zadevnih državah članicah, pri čemer se uporabijo referenčni zneski, ki jih določijo države članice v skladu s členom 34 Zakonika o schengenskih mejah. Dokazilo o plačilu stroškov in/ali dokazilo o zasebni nastanitvi lahko prav tako služi kot dokaz o zadostnih sredstvih za preživljanje. 4. Obravnava vloge temelji zlasti na verodostojnosti in zanesljivosti predloženih dokumentov ter resničnosti in zanesljivosti izjav vložnika. Če ima država članica, pristojna za obravnavo vloge, kakršne koli dvome glede vložnika, njegovih izjav ali dokazil, ki so bila predložena, se lahko posvetuje z drugimi državami članicami pred sprejetjem kakršne koli odločitve o vlogi. 5. Pristojni organi lahko v utemeljenih primerih med obravnavo vloge zahtevajo dodatne dokumente, kot je določeno v členu 9. 6. Predhodna zavrnitev dostopa do PRP ne pomeni samodejne zavrnitve nove vloge. Nova vloga se obravnava na podlagi vseh razpoložljivih informacij. 7. Merila za obravnavo vlog, ki jih vložijo družinski člani državljanov Unije, so enaka kot merila za obravnavo njihovih vlog za izdajo vizuma. Člen 13 Odločitev o vlogi 1. O vlogi, ki je dopustna v skladu s členom 11, odločijo pristojni organi v 25 koledarskih dneh od datuma njene vložitve. 2. Razen če je bilo za vlogo ugotovljeno, da je nedopustna, ali če jo je vložnik umaknil, se sklene, da se: (a) odobri dostop do PRP v skladu s členom 14, ali (b) zavrne dostop do PRP v skladu s členom 15. POGLAVJE IV Odobritev, podaljšanje, zavrnitev ali preklic dostopa do PRP Člen 14 Odobritev in podaljšanje dostopa do PRP 1. Začetni dostop do PRP se odobri za eno leto. Dostop se lahko na prošnjo podaljša za dve leti, čemur sledita še dve leti brez nove vloge, če gre za potnike, ki upoštevajo pravila in predpise, določene za prehajanje zunanjih meja in za bivanje na schengenskem območju. Trajanje odobrenega dostopa ne sme presegati veljavnosti potne listine, vizuma, dovoljenja za prebivanje ali potrdila o stalnem prebivališču, odvisno od primera, in se določi na podlagi obravnave vloge v skladu s členom 12. 2. Če so izpolnjene bistvene zahteve iz te uredbe, se dostop do PRP odobri brez nadaljnjih postopkovnih zahtev, in sicer za osebe, ki imajo oziroma jim je bil izdan vizum za večkratni vstop ali vizum kategorije D, veljaven najmanj eno leto, imetnike dovoljenja za prebivanje in družinske člane državljanov Unije. 3. Podatki, določeni v členu 26, se v centralni repozitorij vnesejo ob sprejetju odločitve o odobritvi dostopa do PRP. 4. Podatki, določeni v členu 27, se na varnostno kartico vnesejo ob sprejetju odločitve o odobritvi dostopa do PRP. 5. Podatki, določeni v členu 30, se v centralni repozitorij vnesejo ob sprejetju odločitve o podaljšanju dostopa do PRP. Člen 15 Zavrnitev dostopa do PRP 1. Dostop do PRP se zavrne, če: (a) vložnik predloži potno listino, ki ni veljavna ali je lažna, ponarejena ali prenarejena; (b) vložnik nima veljavnega dovoljenja za prebivanje, potrdila o stalnem prebivališču ali vizuma, če je to potrebno v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 539/2001[37], in ne izpolnjuje zahtev za njegovo izdajo; (c) vložnik ne dokaže potrebe ali utemelji namena pogostega in/ali rednega potovanja; (d) je vložnik predhodno prekoračil najdaljše dovoljeno trajanje bivanja na ozemlju držav članic in ne dokaže svoje poštenosti in zanesljivosti, zlasti svojega dejanskega namena, da pravočasno zapusti ozemlje; (e) vložnik ne upraviči namena in ne izpolni pogojev za načrtovano bivanje; (f) vložnik ne dokaže svojega finančnega stanja v državi izvora ali stalnega prebivališča in nima zadostnih sredstev za preživljanje, tako za trajanje nameravanega bivanja kot za vrnitev v svojo matično državo ali državo stalnega prebivališča oziroma nima možnosti zakonito pridobiti takih sredstev; (g) je vložnik oseba, za katero je bil razpisan ukrep v SIS; (h) vložnik predstavlja grožnjo javnemu redu, notranji varnosti, javnemu zdravju ali mednarodnim odnosom katere koli od držav članic, zlasti če je bil v nacionalni zbirki podatkov držav članic razpisan ukrep zavrnitve vstopa na isti podlagi, ali (i) obstaja upravičen dvom o verodostojnosti dokazil, ki jih je predložil vložnik, ali resničnosti njihove vsebine ali zanesljivosti izjav vložnika. 2. Vložnik je o odločitvi o zavrnitvi in razlogih za zavrnitev obveščen s standardnim obrazcem iz Priloge IV. 3. Brez poseganja v pravico do sodne presoje v skladu s procesnim pravom države članice, ki je sprejela končno odločitev o vlogi, ima vložnik, kateremu je bil zavrnjen dostop do PRP, pravico do preizkusa zavrnilne odločitve, in sicer pravico do njenega izpodbijanja ali uveljavljanja popravka njenih morebitnih napak v skladu s pravico do učinkovitega pravnega sredstva[38]. Pritožbe se vložijo zoper državo članico, ki je sprejela odločitev o vlogi, v skladu z njenim nacionalnim pravom. Države članice vložnikom zagotovijo informacije o postopku, v skladu s katerim je treba ravnati v primeru preizkusa zavrnilne odločitve, kakor je navedeno v Prilogi IV. 4. Če je bila vloga za dostop do PRP zavrnjena, se podatki vnesejo v centralni repozitorij v skladu s členom 28. Člen 16 Preklic dostopa do PRP 1. Dostop do PRP se prekliče: (a) če je očitno, da niso izpolnjeni pogoji za odobritev dostopa do PRP; (b) če je očitno, da pogoji za odobritev dostopa do PRP niso več izpolnjeni; (c) na zahtevo registriranega potnika. 2. Dostop lahko v skladu z odstavkom 1 kadarkoli prekličejo pristojni organi katere koli države članice. 3. Če imajo organi, ki niso pristojni organi na tem področju, dokaz, zaradi katerega bi bilo treba v skladu z odstavkom 1 preklicati dostop do PRP, morajo o tem nemudoma obvestiti pristojne organe. 4. Registriranega potnika je treba obvestiti o odločitvi o preklicu dostopa do PRP in razlogih, na katerih temelji ta preklic, in sicer s standardnim obrazcem iz Priloge IV. 5. Brez poseganja v pravico do sodne presoje v skladu s procesnim pravom države članice, ki je sprejela odločitev o preklicu dostopa do PRP, ima registrirani potnik, kateremu je bil preklican dostop do PRP, pravico do preizkusa odločitve o preklicu, in sicer pravico do njenega izpodbijanja ali uveljavljanja popravka njenih morebitnih napak v skladu s pravico do učinkovitega pravnega sredstva[39], razen če je bil dostop do PRP preklican na zahtevo registriranega potnika v skladu z odstavkom 1(c). Pritožbe se vložijo zoper državo članico, ki je sprejela odločitev o preklicu, v skladu z njenim nacionalnim pravom. Države članice vložnikom zagotovijo informacije o postopku, v skladu s katerim je treba ravnati v primeru preizkusa odločitve, kakor je navedeno v Prilogi IV. 6. Če je bil dostop do PRP preklican, se podatki vnesejo v centralni repozitorij v skladu s členom 29. 7. Če je preklic dostopa do PRP zahteval registrirani potnik, ima ta pravico zahtevati takojšnji izbris svojih podatkov. Države članice o tej pravici obvestijo registriranega potnika. POGLAVJE V Upravljanje in organizacija Člen 17 Uprava 1. Pristojni organi vodijo arhive vlog. Vsak posamezen spis zadeve vsebuje obrazec vloge, kopije ustreznih dokazil, evidenco opravljenih pregledov in referenčno številko odobrenega dostopa do PRP, tako da lahko osebje po potrebi rekonstruira razloge za sprejetje odločitve o vlogi. 2. Posamezni spisi zadev se hranijo, dokler je odobren dostop do PRP. 3. Če je dostop do PRP zavrnjen ali preklican, se spis zadeve hrani največ dve leti. To obdobje se začne na datum odločitve pristojnega organa o zavrnitvi ali preklicu dostopa. Vloge, ki so jih umaknili vložniki, se nemudoma izbrišejo. Države članice lahko hranijo spise zadev, vključno z dokazili, v elektronski obliki. Člen 18 Sredstva za obravnavo vlog, izdajo varnostnih kartic, spremljanje in statistiko 1. Vsaka država članica je pristojna za organizacijo postopkov za vložitev in obravnavo vlog ter izdajo varnostnih kartic. 2. Države članice namestijo primerno število ustreznega osebja za opravljanje nalog v zvezi z obravnavo vlog, tako da se javnosti zagotovi razumna in usklajena kakovost storitev. 3. Pristojni organi zagotovijo ustrezno usposabljanje svojega osebja in so odgovorni, da mu zagotovijo popolne, natančne in posodobljene podatke o ustrezni zakonodaji Unije in nacionalni zakonodaji. 4. Pristojni organi zagotovijo pogosto in primerno spremljanje poteka obravnave vlog in izdaje varnostnih kartic ter sprejmejo popravne ukrepe, kadar ugotovijo odstopanja od določb in postopkov te uredbe. 5. Države članice zbirajo statistične podatke o PRP v skladu s tabelo, navedeno v Prilogi V. Ti statistični podatki se vsako leto predložijo Agenciji do 1. marca. Agencija jih objavi. Člen 19 Ravnanje osebja 1. Pristojni organi zagotovijo, da so vložniki prijazno sprejeti. 2. Pristojni organi pri opravljanju svojih dolžnosti popolnoma spoštujejo dostojanstvo ljudi. Vsi sprejeti ukrepi so sorazmerni s cilji, ki se želijo doseči s takšnimi ukrepi. 3. Pristojni organi pri opravljanju svojih nalog z vložniki ali registriranimi potniki ne ravnajo diskriminatorno na podlagi spola, rasne ali etnične pripadnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti. Člen 20 Obveščanje širše javnosti Države članice širši javnosti zagotovijo vse ustrezne informacije v zvezi z vlogami za dostop do PRP, zlasti o: (a) merilih, pogojih in postopkih za vložitev vlog; (b) rokih za obravnavo vlog; (c) pristojbinah; (d) kraju vložitve vlog. POGLAVJE VI Tehnična sestava sistema varnostne kartice in centralnega repozitorija, skupine podatkov in vnos podatkov s strani pristojnih organov Člen 21 Tehnična sestava sistema varnostne kartice in centralnega repozitorija Sistem varnostne kartice in centralnega repozitorija sestavljajo: (a) centralni repozitorij, ki obsega glavni repozitorij in rezervni repozitorij, zmožen zagotavljati vse funkcije glavnega repozitorija v primeru njegove okvare; (b) enotni vmesnik v vsaki državi članici, ki temelji na skupnih tehničnih specifikacijah in je enak za vse države članice; (c) mreža vstopnih točk, ki so del enotnega vmesnika in so nacionalne točke dostopa, ki povezuje nacionalni sistem vsake države članice, kot je opredeljen v členu 3(15), s centralnim repozitorijem; (d) komunikacijske infrastruktura med centralnim repozitorijem in mrežo vstopnih točk; ter (e) varnostna kartica, ki temelji na skupnih tehničnih standardih. Člen 22 Skupine podatkov v sistemu varnostne kartice in centralnega repozitorija 1. V centralni repozitorij se zabeležijo le naslednje skupine podatkov: (a) alfanumerični podatki o vložniku in o odobrenem, zavrnjenem, preklicanem ali podaljšanem dostopu, določeni v členu 25(1) do (4), členu 26 in členih 28, 29 in 30; (b) biometrični podatki, določeni v členu 25(5). Alfanumerični podatki in biometrični podatki se zabeležijo v ločenih oddelkih v centralnem repozitoriju. 2. V varnostno kartico, opredeljeno v členu 27, se zabeleži le enotna identifikacijska številka. Člen 23 Vnos, sprememba, izbris, uporaba in iskanje podatkov 1. Dostop do centralnega repozitorija in varnostne kartice za vnos, spremembo, izbris, neposredno uporabo ali iskanje podatkov iz člena 22(1) ima v skladu s to uredbo izključno ustrezno pooblaščeno osebje pristojnih organov za namene, določene v tej uredbi. Dostop teh organov se omeji toliko, kolikor je to potrebno za opravljanje nalog v skladu s temi nameni, in mora biti sorazmeren s cilji. 2. Vsaka država članica imenuje pristojne organe, katerih ustrezno pooblaščeno osebje ima pravico do vnosa, spremembe, izbrisa, uporabe ali iskanja podatkov, zabeleženih v centralnem repozitoriju ali na varnostni kartici. Vsaka država članica Agenciji nemudoma sporoči seznam teh organov, vključno s tistimi iz člena 52(4), ter vsako s tem povezano spremembo. 3. Agencija v štirih mesecih po začetku veljavnosti te uredbe v Uradnem listu Evropske unije objavi zbirni seznam organov iz odstavka 2. V primeru sprememb tega seznama Agencija enkrat letno objavi posodobljen zbirni seznam. Člen 24 Postopki za vnos podatkov iz vloge 1. Če je vloga dopustna v skladu s členom 11, pristojni organ nemudoma ustvari spis zadeve in podatke iz člena 25 vnese v centralni repozitorij, če se zahteva, da vložnik predloži te podatke. 2. Če se za posebne podatke iz pravnih razlogov ne zahteva, da se predložijo, je treba v polja za te posebne podatke vnesti „se ne uporablja“. Člen 25 Podatki, ki se vnesejo ob vložitvi vloge za dostop do PRP Pristojni organi v spis zadeve vnesejo naslednje podatke: (1) enotno identifikacijsko številko vloge; (2) podatke o statusu vložnika, ki kažejo, da je zaprosil za dostop do PRP; (3) naziv organa, pri katerem je bila vložena vloga, vključno z njegovim naslovom; (4) z obrazca vloge se povzamejo naslednji podatki: (a) priimek(-ki), ime(-na); (b) priimek ob rojstvu (dekliški priimek), država rojstva, državljanstvo (-a), in spol; (c) datum in kraj rojstva; (d) vrsta in številka potne listine, organ, ki jo je izdal, ter datum izdaje in datum izteka veljavnosti; (e) kraj in datum vložitve vloge; (f) če je potrebno, v skladu s členom 9(5) podatke o osebi, ki je odgovorna za plačilo življenjskih stroškov vložnika med bivanjem: (i) če gre za fizično osebo, priimek in ime, naslov osebe ter telefonska številka; (ii) če gre za pravno osebo ali drugo organizacijo, naziv in naslov družbe / druge organizacije, priimek in ime kontaktne osebe v tej družbi/organizaciji ter telefonska številka; (g) glavni namen potovanja; (h) domači naslov vložnika in telefonska številka; (i) če je potrebno, številka vizumske nalepke; (j) če je potrebno, številka dovoljenja za prebivanje ali potrdila o stalnem prebivališču; (k) podatki o trenutnem poklicu in delodajalcu; za študente: naziv izobraževalne institucije; (l) če gre za mladoletne osebe, priimek in ime (-na) osebe s starševsko avtoriteto ali zakonitega skrbnika; (5) prstni odtisi v skladu s členom 8. Člen 26 Podatki, ki se vnesejo v centralni repozitorij pri odobritvi ali preklicu dostopa do PRP 1. Če je bila sprejeta odločitev o odobritvi dostopa do PRP, pristojni organ, ki je odobril dostop, v spis zadeve vnese naslednje podatke: (a) podatke o statusu vložnika, ki kažejo, da mu je bil odobren dostop do PRP; (b) naziv organa, ki odobri dostop, vključno z njegovim naslovom; (c) kraj in datum sprejetja odločitve o odobritvi dostopa do PRP; (d) datum začetka in konca obdobja veljavnosti dostopa. 2. Če vložnik umakne vlogo, preden je bila sprejeta odločitev o odobritvi dostopa do PRP, pristojni organ navede, da je bil postopek v zvezi z vlogo zaključen iz tega razloga, zabeleži datum zaključka tega postopka ter v spisu zadeve izbriše zadevne podatke. Člen 27 Podatki, ki jih je treba vnesti v varnostno kartico pri odobritvi dostopa do PRP 1. Če je bila sprejeta odločitev o odobritvi dostopa do PRP, pristojni organ, ki je odobril dostop, v varnostno kartico vnese enotno identifikacijsko številko. Enotna identifikacijska številka je enaka številki vloge. 2. Varnostna kartica se predloži vložniku. Člen 28 Podatki, ki se vnesejo v centralni repozitorij pri zavrnitvi dostopa do PRP 1. Če je sprejel odločitev o zavrnitvi dostopa do PRP, pristojni organ v spis zadeve vnese naslednje podatke: (a) podatke o statusu vložnika, ki kažejo, da mu je bil zavrnjen dostop do PRP; (b) naziv organa, ki je zavrnil dostop do PRP, vključno z njegovim naslovom; (c) kraj in datum sprejetja odločitve o zavrnitvi dostopa do PRP. 2. V spisu zadeve se navedejo tudi razlogi, zaradi katerih je bil zavrnjen dostop do PRP. Navede se eden ali več razlogov iz člena 15(1). Člen 29 Podatki, ki se vnesejo v centralni repozitorij pri preklicu dostopa do PRP 1. Če je sprejel odločitev o preklicu dostopa do PRP, pristojni organ v spis zadeve vnese naslednje podatke: (a) podatke o statusu vložnika, ki kažejo, da mu je bil preklican dostop do PRP; (b) naziv organa, ki je preklical dostop, vključno z njegovim naslovom; (c) kraj in datum sprejetja odločitve o preklicu dostopa do PRP. 2. V spisu zadeve se navedejo tudi razlogi, zaradi katerih je bil preklican dostop do PRP. Navede se eden ali več razlogov iz člena 16(1). Člen 30 Podatki, ki se vnesejo v centralni repozitorij pri podaljšanju dostopa do PRP Če je sprejel odločitev o podaljšanju dostopa do PRP, pristojni organ v spis zadeve vnese naslednje podatke: (a) podatke o statusu vložnika, ki kažejo, da mu je bil podaljšan dostop do PRP; (b) naziv organa, ki je podaljšal dostop, vključno z njegovim naslovom; (c) kraj in datum sprejetja odločitve; (d) datum začetka in konca podaljšanega obdobja. POGLAVJE VII Uporaba podatkov Člen 31 Uporaba podatkov za obravnavo vlog in v primeru izgubljene ali ukradene varnostne kartice ali težav v zvezi s poenostavitvijo prehajanja meje registriranih potnikov 1. Pristojni organ uporabi centralni repozitorij za namene obravnave vlog in sprejemanje odločitev v zvezi z njimi, vključno z odločitvijo o preklicu ali podaljšanju dostopa do PRP. Poleg tega pristojni organi uporabijo centralni repozitorij v primeru izgubljene ali ukradene varnostne kartice ali nastanka kakršnih koli težav v zvezi s poenostavitvijo prehajanja meje registriranih potnikov. 2. Za namene iz odstavka 1 pristojni organi iščejo z enim ali več sklopi naslednjih podatkov: (a) enotno identifikacijsko številko vloge; (b) podatki iz člena 25(4)(a), (b) in (c); (c) podatki o potni listini iz člena 25(4)(d); (d) če je potrebno, s številko vizumske nalepke, dovoljenja za prebivanje ali potrdila o stalnem prebivališču. 3. Če iskanje z enim ali več podatkov iz odstavka 2 pokaže, da so podatki o vložniku zabeleženi v centralnem repozitoriju, ima pristojni organ dostop do spisa zadeve, ne pa do ločenega oddelka z biometričnimi podatki. 4. Pristojni organ v primeru podaljšanja dostopa do PRP in nastanka kakršnih koli težav v zvezi s poenostavitvijo prehajanja meje registriranih potnikov preišče ločeni oddelek centralnega repozitorija z biometričnimi podatki le, če registrirani potnik hkrati predloži varnostno kartico in prstne odtise. Če to iskanje pokaže, da so podatki o registriranem potniku zabeleženi v centralnem repozitoriju, pristojni organ dobi dostop do spisa zadeve, vključno z biometričnimi podatki. 5. Pristojni organ preišče le ločeni oddelek centralnega repozitorija z biometričnimi podatki, brez varnostne kartice, samo za obravnavanje vlog, ko odloča o preklicu dostopa do PRP in če je bila varnostna kartica izgubljena ali ukradena. Če to iskanje pokaže, da so podatki o vložniku zabeleženi v centralnem repozitoriju, pristojni organ dobi dostop do spisa zadeve, vključno z biometričnimi podatki. Člen 32 Uporaba podatkov na zunanjih mejnih prehodih za namene mejne kontrole 1. Za poenostavitev prehajanja meje registriranih potnikov s preverjanjem identitete posameznega registriranega potnika in preverjanjem, ali mu je bil odobren dostop do PRP oziroma ali so izpolnjeni pogoji za vstop in izstop z ozemlja držav članic v skladu z Zakonikom o schengenskih mejah, ima pristojni organ dostop do iskanja v centralnem repozitoriju z uporabo enotne identifikacijske številke (na varnostni kartici) in številke potne listine, da preveri, ali je bil dostop do PRP odobren, in sicer skupaj s preverjanjem identitete registriranega potnika na podlagi preverjanja njegovih prstnih odtisov. 2. Če iskanje s podatki iz odstavka 1 pokaže, da so podatki o registriranem potniku zabeleženi v centralnem repozitoriju, pristojni organ dobi informacijo tem, ali ima podatek zadetek ali ne. 3. Če se izvaja ročna mejna kontrola, se brez poseganja v odstavek 1 preverjanje identitete registriranega potnika lahko opravi ročno z vizualnim preverjanjem potne listine. Člen 33 Uporaba podatkov za pripravo poročil in v statistične namene Brez možnosti ugotavljanja identitete posameznih vložnikov imajo pristojni organi izključno za pripravo poročil in v statistične namene dostop do: (1) informacij o statusu; (2) podatkov o trenutnem državljanstvu vložnika; (3) podatkov o kraju in datumu vložitve vloge; (4) podatkov o vrstah odločitev v zvezi z dostopom do PRP in razlogov zanje; (5) podatkov o vrsti potne listine in državi njene izdaje; (6) podatkov o nazivu pristojnega organa in njegovem naslovu ter kraju in datumu sprejetja odločitve o odobritvi, zavrnitvi, preklicu ali podaljšanju dostopa do PRP; (7) podatkov o namenih potovanj; (8) podatkov o izgubljenih ali ukradenih varnostnih karticah. POGLAVJE VIII Obdobje hrambe, sprememba podatkov in izgubljena ali ukradena varnostna kartica Člen 34 Obdobje hrambe podatkov 1. Vsak posamezni spis zadeve se hrani v centralnem repozitoriju največ pet let, ne da bi to vplivalo na izbris, opredeljen v členih 16(7), 26(2) in 35, ter na vodenje evidenc iz člena 45. To obdobje se začne: (a) na dan poteka veljavnosti odobrenega ali podaljšanega dostopa do PRP; (b) z dnem ustvaritve spisa zadeve v centralnem repozitoriju, če je bila vloga umaknjena; (c) z dnem sprejetja odločitve pristojnega organa, če je bil dostop do PRP zavrnjen ali preklican. 2. V centralnem repozitoriju se po poteku obdobja iz odstavka 1 samodejno izbriše posamezni spis zadeve. 3. Registrirani potnik lahko obdrži varnostno kartico. Člen 35 Sprememba podatkov in predčasen izbris podatkov 1. Samo pristojna država članica ima pravico spreminjati podatke, ki so bili vneseni v centralni repozitorij, in sicer tako, da jih popravi ali izbriše. 2. Če ima pristojna država članica dokaze, da so podatki, ki se obdelujejo v centralnem repozitoriju, napačni ali so bili v centralnem repozitoriju obdelani v nasprotju s to uredbo, mora zadevne podatke preveriti in jih po potrebi nemudoma popraviti ali izbrisati. To lahko stori tudi na zahtevo registriranega potnika. 3. Če ima nepristojna država članica dokaze, da so podatki, ki se obdelujejo v centralnem repozitoriju, napačni ali so bili v centralnem repozitoriju obdelani v nasprotju s to uredbo, o tem nemudoma obvesti pristojno državo članico. Pristojna država članica preveri zadevne podatke in jih po potrebi nemudoma popravi oziroma izbriše. 4. Če je vložnik pred potekom roka iz člena 34(1) pridobil državljanstvo države članice, pristojni organ države članice, v kateri je vložnik pridobil državljanstvo, iz centralnega repozitorija nemudoma izbriše spise zadev. 5. Če sodišče ali odbor za pritožbe razveljavi zavrnitev dostopa do PRP, mora država članica, ki je zavrnila dostop do PRP, izbrisati podatke iz člena 28 takoj, ko odločitev o preklicu zavrnitve dostopa do PRP postane pravnomočna. Posamezno vlogo, ki je predmet zgoraj navedene odločitve sodišča ali odbora za pritožbe, obravnava pristojni organ ob upoštevanju mnenja sodišča ali odbora za pritožbe. Člen 36 Izgubljena ali ukradena varnostna kartica 1. Če je registrirani potnik izgubil varnostno kartico ali mu je bila ukradena, o tem obvesti organ, ki je izdal varnostno kartico. 2. Če izgubo ali krajo varnostne kartice prijavi pristojnim organom tretja oseba, pristojni organi blokirajo odobreni dostop do PRP in o tem obvestijo državo članico, ki je odobrila dostop. Pristojna država članica o izgubljeni ali ukradeni varnostni kartici obvesti registriranega potnika po telefonu, telefaksu, po pošti ali elektronski pošti. 3. Če izgubo ali krajo varnostne kartice prijavi sam registrirani potnik, pristojna država članica preveri, ali je bil odobren dostop do PRP. Pristojna država članica na podlagi vloge registriranega potnika izda novo varnostno kartico. V nasprotnem primeru se odobreni dostop blokira. 4. Registrirani potnik mora plačati stroške nove varnostne kartice. POGLAVJE IX Razvoj, delovanje in odgovornost Člen 37 Sprejetje izvedbenih ukrepov s strani Komisije 1. Komisija sprejme ukrepe, potrebne za razvoj, tehnično izvajanje in napredek v razvoju centralnega repozitorija, enotnih vmesnikov in komunikacijske infrastrukture, zlasti za: (a) zahteve za ločljivost in uporabo prstnih odtisov za biometrično preverjanje v PRP v skladu s členom 8; (b) oblikovanje fizične zgradbe sistema, vključno z njegovim komunikacijskim omrežjem; (c) vnos podatkov v skladu s členom 24; (d) dostop do podatkov v skladu s členi 31, 32 in 33; (e) vodenje, spreminjanje, izbris in predčasen izbris podatkov v skladu s členoma 34 in 35; (f) blokiranje odobrenega dostopa v primeru izgubljenih ali ukradenih varnostnih kartic v skladu s členom 36; (g) vodenje in dostop do evidenc v skladu s členom 45; (h) zahteve v zvezi z učinkovitostjo; (i) opredelitev poslovnih zahtev, vključno z razvojnim načrtom za varnostno kartico. Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 57. Člen 38 Razvoj in operativno upravljanje 1. Agencija je pristojna za razvoj glavnega repozitorija, rezervnega repozitorija, enotnih vmesnikov, vključno z mrežo vstopnih točk, komunikacijske infrastrukture med nacionalnimi sistemi in mrežo vstopnih točk ter za opredelitev tehničnih zahtev za varnostno kartico, čim prej po začetku veljavnosti te uredbe in sprejetju ukrepov Komisije, predvidenih v členu 37. Agencija sprejme tehnične zahteve za varnostno kartico in za centralni repozitorij, enotne vmesnike in komunikacijsko infrastrukturo na podlagi pozitivnega mnenja Komisije. Razvoj zajema pripravo in izvajanje tehničnih zahtev, testiranje in splošno usklajevanje projektov. Agencija opravi obsežno testiranje centralnega repozitorija skupaj z državami članicami. Komisija bo Evropski parlament obvestila o rezultatih testiranja. 2. Agencija je pristojna za operativno upravljanje glavnega repozitorija, rezervnega repozitorija in enotnih vmesnikov. V sodelovanju z državami članicami zagotovi, da se vedno uporablja najboljša razpoložljiva tehnologija, v skladu z analizo stroškov in koristi. Agencija je prav tako pristojna za operativno upravljanje komunikacijske infrastrukture med centralnim repozitorijem in mrežo vstopnih točk. Operacijsko upravljanje centralnega repozitorija v skladu s to uredbo obsega vse naloge, ki so potrebne za delovanje centralnega repozitorija 24 ur na dan in 7 dni na teden, zlasti vzdrževalna dela in tehnični razvoj, ki so potrebni za zagotovitev zadovoljive ravni delovanja sistema, predvsem glede časa, ki ga konzularna predstavništva in službe mejnih prehodov potrebujejo za iskanje po osrednji bazi podatkov, ki bi moral biti čim krajši. 3. Brez poseganja v člen 17 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije Agencija za vse svoje osebje, ki dela s podatki PRP, uporablja ustrezna pravila glede poklicne molčečnosti ali drugih enakovrednih obvez zaupnosti. Obveza zaupnosti velja tudi po tem, ko te osebe zapustijo urad ali prekinejo delovno razmerje, ali po zaključku njihovih dejavnosti Člen 39 Pristojnosti države 1. Vsaka država članica je pristojna za: (a) razvoj svojega nacionalnega sistema, vzpostavitev povezave s centralnim repozitorijem in izdajo varnostnih kartic; (b) organizacijo, upravljanje, delovanje in vzdrževanje svojega nacionalnega sistema; (c) upravljanje in ureditev dostopa pristojnih organov do centralnega repozitorija v skladu s to uredbo ter za vzpostavitev in redno posodabljanje seznama takega osebja in njegovih profilov. 2. Vsaka država članica imenuje nacionalni organ, ki bo zagotavljal dostop pristojnih organov do centralnega repozitorija ter povezoval navedeni nacionalni organ z mrežo vstopnih točk. 3. Vsaka država članica spremlja avtomatske postopke za obdelavo podatkov. 4. Preden osebje organov, ki ima pravico dostopa do centralnega repozitorija, dobi dovoljenje za obdelavo podatkov, shranjenih v centralnem repozitoriju, opravi ustrezno usposabljanje o pravilih varnosti in zaščite podatkov. 5. Stroške nacionalnih sistemov in vzdrževanja nacionalnih vmesnikov krije proračun Unije. Člen 40 Odgovornost za uporabo podatkov 1. Vsaka država članica zagotavlja zakonito obdelavo podatkov, zlasti pa zagotavlja, da ima le ustrezno pooblaščeno osebje dostop do podatkov, obdelanih v centralnem repozitoriju, za namene izvajanja nalog v skladu s to uredbo. Pristojna država članica zagotavlja zlasti, da: (a) so podatki pridobljeni zakonito; (b) so podatki v centralni repozitorij vneseni zakonito; (c) so podatki ob vnašanju v centralni register natančni in posodobljeni. 2. Agencija zagotavlja, da se centralni repozitorij upravlja v skladu s to uredbo in izvedbenimi pravili iz člena 37. Agencija zlasti: (a) sprejema vse potrebne ukrepe za zagotovitev varnosti centralnega repozitorija ter komunikacijske infrastrukture med centralnim repozitorijem in nacionalnimi vmesniki, brez poseganja v pristojnosti posamezne države članice; (b) zagotavlja, da ima za izvajanje nalog Agencije v skladu s to uredbo dostop do podatkov, obdelanih v centralnem repozitoriju, le ustrezno pooblaščeno osebje. 3. Agencija obvesti Evropski parlament, Svet in Komisijo o ukrepih, ki jih sprejme v skladu z odstavkom 2 za začetek delovanja PRP. Člen 41 Hranjenje podatkov v nacionalnih spisih 1. Država članica lahko v svojih nacionalnih spisih hrani alfanumerične podatke, ki jih je sama vnesla v centralni repozitorij v skladu z nameni PRP in v skladu z ustreznimi pravnimi določbami, med drugim s tistimi o varstvu podatkov. 2. Podatki se v nacionalnih spisih ne smejo hraniti dlje, kot se hranijo v centralnem repozitoriju. 3. Vsaka uporaba podatkov, ki ni v skladu z odstavkom 1, se šteje za zlorabo po zakonodaji posamezne države članice. 4. Ta člen se ne sme razlagati, kot da zahteva kakršno koli tehnično prilagoditev centralnega repozitorija. Države članice lahko hranijo podatke v skladu s tem členom le na lastne stroške, z lastnim tveganjem ter s svojimi tehničnimi sredstvi. Člen 42 Pošiljanje podatkov tretjim državam ali mednarodnim organizacijam Podatki, ki so v skladu s to uredbo obdelani v centralnem repozitoriju ali med obravnavo vlog, se v nobenih okoliščinah ne posredujejo ali dajejo na razpolago tretjim državam ali mednarodnim organizacijam. Člen 43 Varnost podatkov 1. Pristojna država članica zagotavlja varnost podatkov pred in med njihovim prenosom v mrežo vstopnih točk. Vsaka država članica zagotavlja varnost podatkov, ki jih pridobi iz centralnega repozitorija. 2. Vsaka država članica v razmerju do svojega nacionalnega sistema sprejme potrebne ukrepe, vključno z varnostnim načrtom, za: (a) fizično zaščito podatkov, med drugim z izdelavo načrtov ukrepov za zaščito ključne infrastrukture ob nepredvidljivih dogodkih; (b) preprečitev dostopa nepooblaščenim osebam do nacionalnih objektov, v katerih država članica izvaja dejavnosti v skladu z nameni PRP (kontrola ob vstopu v objekt); (c) preprečitev nedovoljenega branja, kopiranja, spreminjanja ali izbrisa nosilcev podatkov (nadzor nosilcev podatkov); (d) preprečitev nepooblaščenega vnašanja podatkov v podatkovne zbirke in nepooblaščenega pregledovanja, spreminjanja ali brisanja shranjenih osebnih podatkov (nadzor shranjevanja); (e) preprečitev nepooblaščene obdelave podatkov v centralnem repozitoriju in kakršnega koli nepooblaščenega spreminjanja ali brisanja podatkov, ki so bili obdelani v centralnem repozitoriju (nadzor vnosa podatkov); (f) zagotovitev, da imajo osebe, pooblaščene za dostop do centralnega repozitorija, dostop samo do podatkov, ki jih zajema njihovo pooblastilo za dostop, in sicer na podlagi individualne in nezamenljive uporabniške identitete ter zaupnega načina dostopa (nadzor dostopa do podatkov); (g) zagotovitev, da vsi organi, ki imajo pravico dostopa do centralnega repozitorija, izdelajo profile, ki opisujejo funkcije in odgovornost oseb, pooblaščenih za vnos, spreminjanje, izbris, uporabo ter iskanje podatkov, ter njihove profile na zahtevo nemudoma dajo na voljo nadzornim organom iz člena 52 (profili osebja); (h) zagotovitev, da je mogoče preveriti in ugotoviti, katerim organom je dovoljeno posredovati osebne podatke z uporabo opreme za sporočanje podatkov (nadzor sporočanja); (i) zagotovitev možnosti preverjanja in ugotavljanja, katera vrsta podatkov je bila obdelana v centralnem repozitoriju ter kdo in kdaj jih je obdeloval in za kateri namen (nadzor beleženja podatkov); (j) preprečitev nepooblaščenega branja, kopiranja, spreminjanja ali brisanja osebnih podatkov med njihovim prenosom v ali iz centralnega repozitorija ali med prenosom nosilcev podatkov, zlasti z ustreznimi tehnikami šifriranja (nadzor prenosa); (k) spremljanje učinkovitosti varnostnih ukrepov iz tega odstavka in sprejemanje potrebnih organizacijskih ukrepov, povezanih z notranjim nadzorom, za zagotovitev skladnosti s to uredbo (samorevidiranje). 3. Agencija sprejme potrebne ukrepe, da doseže cilje iz odstavka 2 v zvezi z delovanjem sistema centralnega repozitorija, vključno s sprejetjem varnostnega načrta. Člen 44 Odškodninska odgovornost 1. Katera koli oseba ali država članica, ki je utrpela škodo zaradi nezakonitega postopka obdelave podatkov oziroma katerega koli dejanja, ki je v neskladju s to uredbo, je upravičena do nadomestila države članice, ki je odgovorna za povzročeno škodo. Ta država bo odvezana svoje odgovornosti v celoti ali delno, če dokaže, da ni odgovorna za okoliščino, ki je povzročila škodo. 2. Če kakršno koli neizpolnjevanje obveznosti države članice iz te uredbe povzroči škodo PRP, je država članica za takšno škodo odgovorna, razen če Agencija ali druga država članica, ki sodeluje v PRP, nista sprejeli primernih ukrepov za preprečitev tovrstne škode ali zmanjšanje njenega vpliva. 3. Odškodninske zahtevke zoper državo članico zaradi škode iz odstavkov 1 in 2 urejajo določbe nacionalne zakonodaje obtožene države članice. Člen 45 Vodenje evidenc 1. Vse države članice in Agencija vodijo evidence o vseh postopkih obdelave podatkov v okviru centralnega repozitorija. Te evidence kažejo namen uporabe podatkov, navedenih v členu 23(1) in členih od 31 do 33, datum in čas, vrsto podatkov, prenesenih v skladu s členoma 25 in 26 ter členi od 28 do 30, vrsto podatkov, uporabljenih za poizvedbo v skladu s členi od 31 do 33, ter naziv organa, ki vnaša ali pridobiva podatke. Poleg tega vsaka država članica vodi evidenco o osebju, ki je ustrezno pooblaščeno za vnos ali pridobivanje podatkov. 2. Takšne evidence se lahko uporabljajo zgolj za nadzor varstva podatkov v okviru dopuščenih načinov obdelave podatkov in zagotovitve njihove varnosti. Evidence se z ustreznimi ukrepi zaščitijo pred nepooblaščenim dostopom in se izbrišejo eno leto po izteku petletne hrambe, določene v členu 33(1), razen če niso potrebne za že začete nadzorne postopke. Člen 46 Notranje spremljanje Države članice zagotovijo, da vsak organ s pravico dostopa do podatkov v centralnem repozitoriju sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev skladnosti s to uredbo, in po potrebi sodeluje z nadzornim organom. Člen 47 Kazni Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se za vsako zlorabo podatkov, vnesenih v centralni repozitorij, naložijo kazni, vključno z upravnimi in/ali kazenskimi sankcijami v skladu z nacionalnim pravom, ki so učinkovite, sorazmerne in odvračalne. POGLAVJE X Pravice posameznika, na katerega se nanašajo podatki, in nadzor Člen 48 Pravica do informacij 1. Pristojna država članica obvesti vložnike in osebe iz člena 25(4)(f) o naslednjem: (a) identiteti upravljavca iz člena 52(4), vključno z njegovimi kontaktnimi podatki; (b) namenih, za katere bodo podatki obdelani znotraj PRP; (c) vrstah prejemnikov podatkov; (d) obdobju hrambe podatkov; (e) obveznosti zbiranja podatkov za obravnavo vloge; (f) pravici do dostopa do podatkov, ki se nanašajo nanje, pravici do zahteve, da se popravijo napačni podatki, ki se nanašajo nanje, ali izbrišejo nezakonito obdelani podatki, ki se nanašajo nanje; o pravici do obveščanja o postopkih za uveljavljanje teh pravic ter o kontaktnih podatkih nadzornih organov iz člena 52(1), ki obravnavajo zahteve glede varstva osebnih podatkov. 2. Informacije iz odstavka 1 se vložniku pisno posredujejo takoj, ko so pridobljeni podatki z obrazca vloge in podatki o prstnih odtisih, kot je to določeno v členu 25(4) in (5). 3. Informacije, na katere se nanaša odstavek 1, se osebam iz člena 25(4)(f) posredujejo v obliki obrazcev, ki jih podpišejo tiste osebe, ki zagotovijo dokaze o povabilu, kritju stroškov bivanja in nastanitvi. Kadar ni takšnega obrazca, ki bi ga omenjene osebe podpisale, se te informacije sporočijo v skladu s členom 11 Direktive 95/46/ES. Člen 49 Pravica do dostopa, popravka in izbrisa 1. Ne glede na obveznost zagotavljanja drugih informacij v skladu s členom 12(a) Direktive 95/46/ES ima vsaka oseba pravico do vpogleda v podatke v centralnem repozitoriju, ki se nanašajo nanjo, in podatkov o državi članici, ki jih je v vnesla v centralni repozitorij. Takšen dostop do podatkov lahko zagotovijo samo države članice. Vsaka država članica zabeleži vse zahteve za tak dostop. 2. Vsakdo lahko zahteva, da se netočni podatki o njem popravijo, nezakonito zabeleženi podatki o njem pa izbrišejo. Podatke nemudoma popravi in izbriše država članica, ki je poslala podatke, v skladu s svojimi zakoni in drugimi predpisi ter postopki. 3. Če je zahteva iz odstavka 2 vložena pri državi članici, ki zanjo ni pristojna, njeni organi, ki so zahtevo prejeli, o tem obvestijo organe pristojne države v roku 14 dni. Pristojna država v roku enega meseca preveri točnost podatkov in zakonitost njihove obdelave v okviru centralnega repozitorija. 4. Če se izkaže, da so v centralni repozitorij vneseni podatki res netočni ali so bili pridobljeni nezakonito, mora država članica, ki je posredovala podatke, v skladu s členom 35(2) in (3) podatke popraviti ali izbrisati. Pristojna država zadevno osebo nemudoma pisno obvesti o popravku ali izbrisu podatkov. 5. Če se pristojna država članica ne strinja, da so v centralni repozitorij vneseni podatki netočni oziroma da so bili pridobljeni nezakonito, zadevni osebi nemudoma pisno pojasni razloge za nestrinjanje s popravkom ali izbrisom podatkov, ki se nanašajo na zadevno osebo. 6. Pristojna država članica zadevni osebi tudi omogoči dostop do informacij, ki ji lahko pomagajo pri sprejemanju nadaljnjih odločitev, če se s pisno obrazložitvijo ne strinja. Navedene informacije vključujejo možne ukrepe in pritožbe, ki jih lahko zadevna oseba naslovi na pristojne organe ali sodišča odgovorne države članice, ter vsakršno pomoč, vključno s pomočjo nadzornih organov iz člena 52, ki je na voljo v skladu z zakoni in drugimi predpisi ter postopki navedene države članice. Člen 50 Sodelovanje na področju zagotavljanja pravic do varstva podatkov 1. Države članice dejavno sodelujejo pri izvajanju predpisov o pravicah, ki so določene s členom 49(2) in (3). 2. V vsaki državi članici nadzorni organ na zahtevo pomaga in svetuje zadevni osebi pri izvajanju njenih pravic do popravka ali izbrisa podatkov, ki se nanjo nanašajo, v skladu s členom 28(4) Direktive 95/46/ES. 3. Nadzorni organ pristojne države članice, ki je podatke posredoval, in nadzorni organi držav članic, pri katerih je bila zahteva vložena, v ta namen sodelujejo. Člen 51 Pravna sredstva 1. V vsaki državi članici ima vsakdo, ki mu je ta država članica kršila pravico do dostopa do podatkov oziroma pravico do njihovega popravka ali izbrisa iz člena 49(1) in (2), pravico vložiti tožbo ali pritožbo pri pristojnih organih te države članice ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred njenimi sodišči. 2. Ves čas postopka je na voljo pomoč nadzornih organov. Člen 52 Nadzor, ki ga izvaja nacionalni nadzorni organ 1. Nadzorni organ nadzoruje, ali zadevna država članica zakonito obdeluje osebne podatke iz člena 22(1), vključno z njihovim prenosom v centralni repozitorij in iz njega. 2. Nadzorni organ zagotovi, da se vsaj vsaka štiri leta izvaja revizija postopkov obdelave podatkov v nacionalnem sistemu v skladu z ustreznimi mednarodnimi revizijskimi standardi. 3. Države članice svojim nadzornim organom zagotovijo zadostna sredstva za izpolnjevanje poverjenih nalog iz te uredbe. 4. V povezavi z obdelavo osebnih podatkov v PRP vsaka država članica imenuje organ, ki bo imel v skladu s členom 2(d) Direktive 95/46/ES vlogo upravljavca in nosil glavno odgovornost pri obdelavi podatkov te države članice. Vsaka država članica sporoči Komisiji naziv tega organa. 5. Vsaka država članica zagotovi nadzornim organom vse zahtevane informacije, zlasti informacije o dejavnostih, ki se izvajajo v skladu s členom 39 in členom 40(1), omogoči jim dostop do seznamov iz člena 39(1)(c) in svojih evidenc iz člena 45 ter kadar koli dovoli dostop do vseh svojih prostorov. Člen 53 Nadzor, ki ga izvaja evropski nadzornik za varstvo podatkov 1. Evropski nadzornik za varstvo podatkov preverja, da se dejavnosti Agencije v zvezi z obdelavo osebnih podatkov izvajajo v skladu s to uredbo. Pri tem veljajo dolžnosti in pooblastila iz členov 46 in 47 Uredbe (ES) št. 45/2001. 2. Evropski nadzornik za varstvo podatkov zagotovi, da se vsaj vsaka štiri leta izvede revizija dejavnosti Agencije v zvezi z obdelavo osebnih podatkov v skladu z ustreznimi mednarodnimi revizijskimi standardi. Poročilo o reviziji se pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Agenciji, Komisiji in nadzornim organom. Agencija ima možnost, da pred sprejetjem poročila poda pripombe. 3. Agencija evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov zagotavlja zahtevane podatke, mu omogoča dostop do vseh dokumentov in evidenc iz člena 45(1) ter mu kadar koli dovoli vstop v vse svoje prostore. Člen 54 Sodelovanje med nadzornimi organi in evropskim nadzornikom za varstvo podatkov 1. Nadzorni organi in evropski nadzornik za varstvo podatkov, vsak v okviru svojih pristojnosti, dejavno sodelujejo v okviru svojih nalog in zagotavljajo usklajen nadzor nad PRP. 2. V okviru svojih pristojnosti si izmenjujejo ustrezne informacije, si pomagajo pri izvajanju revizij in pregledov, preučujejo težave pri razlagi ali uporabi te uredbe, preučujejo težave, ki nastanejo pri neodvisnem nadzoru ali uveljavljanju pravic oseb, na katere se podatki nanašajo, pripravijo usklajene predloge za skupne rešitve vseh težav in spodbujajo ozaveščenost o pravicah glede varstva podatkov, kolikor je to potrebno. 3. Nadzorni organi in evropski nadzornik za varstvo podatkov se v ta namen sestanejo najmanj dvakrat na leto. Stroške teh sestankov nosi evropski nadzornik za varstvo podatkov. Poslovnik se sprejme na prvem srečanju. Po potrebi se skupaj oblikujejo nadaljnje delovne metode. 4. Vsaki dve leti se Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in Agenciji pošlje skupno poročilo o dejavnostih. To poročilo vsebuje poglavje o vsaki državi članici, ki ga pripravi nadzorni organ te države članice. POGLAVJE XI Končne določbe Člen 55 Začetek prenosa podatkov 1. Vsaka država članica uradno obvesti Komisijo, da je sprejela vse potrebne tehnične in pravne ukrepe za prenos podatkov iz člena 22(1) v centralni repozitorij. 2. Agencija uradno obvesti Komisijo, da je sprejela vse potrebne tehnične ukrepe iz člena 38(1). Člen 56 Začetek delovanja Komisija določi datum začetka delovanja PRP: (a) ko so ukrepi iz člena 37(1) in (2) sprejeti; (b) ko države članice po potrditvi tehničnih ukrepov uradno obvestijo Komisijo, da so sprejele vse potrebne tehnične in pravne ukrepe za zbiranje in prenos podatkov iz člena 22(1) v centralni repozitorij; (c) ko Agencija objavi uspešen zaključek celovitega testiranja centralnega repozitorija, določenega v členu 38(1), in (d) ko Agencija uradno obvesti Komisijo, da je centralni repozitorij pripravljen za začetek delovanja. Člen 57 Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga odbor. Odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 58 Spremembe prilog Na Komisijo se v zvezi s spremembami prilog k tej uredbi prenese pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov v skladu s členom 59. Člen 59 Izvajanje pooblastila 1. Pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov se Komisiji podeli pod pogoji iz tega člena. 2. Pooblastilo iz členov 10(2) in 58 se prenese za nedoločen čas od X. X. 201X (datum začetka veljavnosti te uredbe). 3. Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli prekliče pooblastilo iz členov 10(2) in 5