SL Uradni list Evropske unije C 247/7

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 247/06

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 (1) Evropskega parlamenta in Sveta je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„PAPRIKA ŽITAVA“/„ŽITAVSKÁ PAPRIKA“

ES št.: SK-PDO-0005-01024-10.08.2012

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“

Proizvod se imenuje po dolini slovaške reke Žitave, kjer so ga začeli gojiti. Čeprav se je območje gojenja in predelave te paprike postopno razširilo po Donavski nižini, se je to ime ohranilo in se uporablja še danes. Najprej se je proizvod imenoval samo „Paprika Žitava“, vendar se je zaradi jezikoslovnih in izvoznih razlogov zanj začelo uporabljati tudi ime „Žitavská paprika“. Še vedno se uporabljata obe imeni, bodisi na komercialnem področju v okviru običajne rabe v trgovini bodisi v vsakdanjem jeziku, na primer v receptih za mesne izdelke in jedi.

2. Država članica ali tretja država

Slovaška republika.

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.8 Ostali proizvodi iz Priloge I k Pogodbi (začimbe itd.)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

„Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ je sladka paprika, ki se pridobiva z mletjem posušenih plodov paprike Capsicum, vzgojene v Donavski nižini; oberejo se nepoškodovani zreli plodovi, ki gredo nato skozi poseben postopek shranjevanja po obiranju.

„Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ pridobi značilno živo barvo v zadnji fazi postopka mletja, na tako imenovanem „barvnem kamnu“; pod pritiskom se dvigne temperatura, zato se sprosti olje v semenih, ki da papriki značilno oranžno-rdečo barvo.

Organoleptične značilnosti

Vonj: prijeten svež zelenjavni vonj s pridihom paprike.

Okus: zelo sladek, brez grenkobe, spominja na svežo papriko/sladko papriko.

Fizikalne in kemijske značilnosti

Videz: homogen prah z minimalno vsebnostjo mikrodelcev, dovolj drobno zmlet, da se v celoti presiplje skozi sito z 0,5-milimetrsko mrežo.

Barva: živa oranžno-rdeča (vsebnost pigmenta vsaj 3,6 g/kg–1 ali 120 enot ASTA v suhi snovi paprike).

Suha snov: najmanj 90 %.

Vsebnost maščob: 9–11 %.

Pepel: največ 7,00 %.

V klorovodikovi kislini netopen pepel: največ 0,70 %.

Kapsaicin v suhi snovi, izražen kot masni odstotek: 0,01–0,029 %.

Paprika ne sme vsebovati aditivov. Vsa vlaga se naravno zadržuje v znotrajceličnem prostoru plodov paprike.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

„Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ se lahko proizvaja samo iz mešanice naslednjih sort paprike: Dvorská, Kolora, Kora Zel, Žitavská, Karkulka, Hodonínska sladká vzpriamená, Irokez, Rubin, Czárdás, Kármin in Szegedi 80. Vse sorte, ki se uporabljajo za proizvodnjo paprike „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“, so z opredeljenega geografskega območja. Mešanica, ki se uporablja za proizvodnjo tega proizvoda, lahko vsebuje vse navedene sorte ali samo nekatere od njih.

Pridelovalci v prodajnih pogodbah izjavijo, da gojijo samo zadevne sorte paprike, kar je mogoče potrditi s semeni, ki jih kupijo. Kakovost ročno obranih paprik se preveri vizualno, da se zagotovi, da ni slabša od zahtevane kakovosti plodov. Oberejo se samo popolnoma zreli plodovi z visoko vsebnostjo pigmenta. Obiranje zrelih plodov se začne septembra in traja do konca oktobra. Pomembno je preprečiti mehanske poškodbe plodov med obiranjem. Proizvajalci paprike redno spremljajo in zapisujejo kakovost surovin pred proizvodnim postopkom, med njim in po njem.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Paprike, ki se uporabljajo za proizvodnjo paprike „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“, je treba gojiti, obrati in predelati na geografskem območju iz točke 4, da se zagotovi poreklo proizvoda in spremlja proizvodnja.

Celoten proizvodni postopek poteka izključno na opredeljenem geografskem območju in vključuje naslednje faze:

gojenje,

obiranje in shranjevanje po obiranju,

sušenje,

mletje.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Papriko „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ je treba pripraviti za prodajo in pakirati na geografskem območju iz točke 4, da se zagotovi poreklo proizvoda in spremlja proizvodnja ter da se zagotovi, da pri prevozu v razsutem stanju ni izpostavljena vlagi, zaradi katere bi se ji lahko poslabšale kakovost in posebne značilnosti. Pakira se lahko v papirnato, polietilensko, poliestrsko in aluminijasto embalažo s prepustnostjo kisika manj kot 10 cm3/m2.d.0,1 MPa in prepustnostjo vodne pare manj kot 10 g/m2.d., da se kakovost in posebne značilnosti proizvoda ohranijo do izteka roka trajanja.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Proizvajalci, ki proizvod proizvajajo v skladu s specifikacijo, lahko uporabljajo ime „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ za označevanje, promocijo in trženje tega proizvoda. Na etiketah na proizvodu mora biti zapis „chránené označenie pôvodu“ [zaščitena označba porekla] ali kratica „CHOP“ (ZOP) in zadevni logotip EU.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Geografsko območje, na katerem se goji in predeluje „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“, leži v Donavski nižini ob ustjih rek Váh, Hron in Nitra ter v dolinah rek Mala Donava in Žitava. Na vzhodu in severu meji na donavsko gričevje, na zahodu na Male Karpate, na jugu pa na reko Donavo. Območje v osnovi obsega Donavsko nižino.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Donavska nižina je najsevernejše območje, na katerem je še mogoče stroškovno učinkovito gojiti plodove, kot so sladke in pekoče paprike, ki imajo rade visoke temperature. Na tem območju temperatura 70 dni na leto presega 25 °C. Obdelovalne površine ležijo med 150 in 250 metri nadmorske višine, povprečna temperatura od maja do septembra pa je 17,4 °C. Letna količina padavin je 500–600 mm. Za podnebje so značilna dolga in suha poletja. Podtalje sestavljajo neogenske gline, gramozi in peski. Rodnost tal je optimalna.

Metoda gojenja: pridelovalci so razvili regionalne sorte z znanjem in izkušnjami, ki so si jih nabirali skozi leta od začetkov gojenja paprike. Kot rastline, ki imajo rade visoke temperature, imajo paprike dolgo vegetacijsko obdobje in odmrejo, če se temperatura spusti na – 2 °C. Na Slovaškem se sejejo neposredno na prostem ali zrasejo iz sadik, ki se vzgojijo v rastlinjakih ali toplih gredah in nato približno v sredini maja presadijo na prosto na razdalji 30 cm vsaksebi v vrstah, ki so 60 cm narazen. V sušnih letih, ko vlaga v tleh pade pod 55 %, se namakajo.

Shranjevanje po obiranju: plodovi paprike se shranijo v mrežaste vreče ali preluknjane zabojčke, ki se naložijo drug na drugega, tako da se omogoči čim boljše kroženje zraka in preprečijo poškodbe plodov.

Zorenje po obiranju je izjemno pomembno, saj od 2 do 5 tednov po obiranju potekajo encimski procesi, ki okrepijo barvo paprik ter jim dajo značilen okus in vonj.

Sušenje: paprike se operejo v rotacijskem bobnu in preberejo na tekočem traku, da se zagotovi, da gredo v naslednjo fazo postopka samo brezhibni plodovi. Vsaka paprika se po dolžini prereže na pol. Pri postopku sušenja se uporablja vroč zračni curek, katerega temperatura se med sušenjem paprik znižuje. S pravilnim razrezom, sušenjem in skladiščenjem se zmanjša tveganje za razvoj plesni na proizvodu.

Mletje: Posušene paprike se zmeljejo v dveh fazah po tradicionalni metodi z vrtljivimi mlinskimi kamni za drobno mletje. V prvi fazi mletja ima mlinski kamen sito, skozi katero se presiplje zmleta paprika. Drobno zmleta paprika pada skozi sito na spiralni tekoči trak, po katerem potuje v homogenizator. Paprika, ki ni dovolj drobno zmleta, se vrne na valje. Paprika v drugi fazi nato potuje iz homogenizatorja na „barvni kamen“, na katerem se iz nje iztisnejo olja s pigmentom, da dobi pravo barvo. Zaradi ohranitve okusa ter vsebnosti vitaminov B in C se kamni vrtijo počasi, da se temperatura ne dvigne preveč. Postopek se konča s sipanjem prahu skozi sito z manj kot 0,5-milimetrsko mrežo, da se zagotovi homogenost.

5.2 Posebnosti proizvoda

Za sorte paprike, pridobljene z izbiro in žlahtnjenjem, sta značilni sorazmerno nizka vsebnost maščob in visoka vsebnost sladkorja, zaradi katerih ima „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ izrazit okus in oranžno-rdečo barvo. Plodove je treba zmleti s tradicionalnim „barvnim kamnom“ ter ustrezno prepeljati in skladiščiti, da se ohranijo vse organoleptične značilnosti.

Značilna oranžno-rdeča barva paprike „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ je odvisna od posebnih lastnosti surovin (plodov paprike) in tradicionalne metode mletja, ki ne okvari proizvoda.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Posebne značilnosti proizvoda so povezane s posebnimi značilnostmi geografskega območja glede tal, podnebja in človeškega potenciala. Proizvod „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ je svojstven zaradi naravnih razmer na tem najsevernejšem območju, ki je še primerno za gojenje paprike, posebej izbranih in žlahtnjenih sort ter tradicionalnih metod gojenja in predelave. Zaradi nadmorske višine, obilja vode, prepustnih tal in sorazmerno malo sončnih dni poleti se visoka vsebnost saharidov v paprikah ne pretvori v pigment v enakem obsegu kot pri paprikah, ki rastejo na toplejših območjih, ampak se ohrani v okusu. Zato ima „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ edinstvena sladek vonj in okus. Zaradi tega skupka dejavnikov je mogoče gojenje regionalnih sort paprik, ki dajejo papriki „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ značilno barvo, vonj in okus.

Tudi shranjevanje po obiranju, sušenje in mletje so rezultat znanja in izkušenj, pridobljenih skozi več generacij. Podnebne razmere na območju gojenja so vplivale na postopke shranjevanja po obiranju. Eden bistvenih delov teh postopkov je zorenje po obiranju, ki vpliva na kakovost paprike in poveča vsebnost pigmenta. Pred mletjem je treba paprike posušiti, da vsebujejo 90 % suhe snovi.

„Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“ se je začela gojiti in predelovati na opredeljenem geografskem območju že v 18. stoletju. Ko se je gojenje zelo razširilo, so se uvozile sorte iz Španije in Madžarske. Španske sorte niso bile uspešne, iz madžarskih sort pa so slovaški pridelovalci s pomočjo znanja in izkušenj madžarskih pridelovalcev, zlasti z območij Szeged in Koloča, razvili lokalne sorte, prilagojene tlom in podnebju na tem območju. Nove lokalne sorte so nastale preprosto z izbiranjem semena najboljših pridelovalcev. Sprva so dobivale imena po vasi ali pridelovalcu, na primer Močenská hrubostenná, Branovská Fekete in Branovská Ďurica. Pozneje pa so se poimenovale po rekah na območjih, kjer so dobro uspevale, na primer Považská hrubostenná sladká, Nitrianska tenkostenná sladká, Dunajská hrubostenná sladká, Žitavská hrubostenná sladká in Hodonínska sladká vzpriamená.

Prvi industrijski mlin za papriko, ki je bil v lasti družine Šmigura, je začel delovati leta 1928. Leta 1934 je Holub, upravnik premoženja nadškofije Estergom, postavil visoko učinkovit mlin tudi v vasi Diakovce. Mlini so bili postopno zgrajeni tudi v krajih Hurbanovo, Nové Zámky in Dvory nad Žitavou.

Intenzivnejše žlahtnjenje za izbiro sort, primernih za to območje, se je začelo v petdesetih letih prejšnjega stoletja. Začele so se gojiti prve genetsko določene regionalne sorte, kot sta Karkulka in Agronomka. Z žlahtnjenjem, pri katerem je bila poudarjena uporaba preizkušenih regionalnih sort, so nastale najrazličnejše sorte, ki se gojijo še danes. Glavne sorte so Dvorská, Kolora, Kora Zel, Žitavská, Karkulka, Hodonínska sladká vzpriamená, Irokez, Rubin, Czárdás, Kármin in Szegedi 80.

Čeprav so na proizvodnjo paprike vplivale družbene spremembe v državi, saj so proizvodnjo organizirala različna podjetja v različnih obratih, so se posebne značilnosti proizvoda in tradicionalni način proizvodnje ohranili vse do današnjih dni.

Kljub zelo velikemu pritoku paprik iz drugih regij se plodovi, ki se uporabljajo za proizvodnjo paprike „Paprika Žitava“/„Žitavská paprika“, še vedno gojijo v Donavski nižini ter so pomemben vir prihodkov in zaposlovanja na tem območju, zlasti za majhne pridelovalce, katerih simbol kulture in tradicije so.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.upv.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/SPECIFIKACIA_Paprika_Zitava.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Prim. opombo 2.