o spremembi Direktive 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov in Direktive 2009/138/ES o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II)

Razhajanje, kar zadeva nadzor in odobritev notranjih modelov, povzroča neskladnosti in ustvarja neenake konkurenčne pogoje za udeležence na trgu. Predlog zato spodbuja nadzorno konvergenco, in sicer z večjo vlogo EIOPA v zvezi z notranjimi modeli prek določb o sodelovanju in izmenjavi informacij, skupaj s pooblastili EIOPA, da sprejema mnenja na tem področju in da na lastno pobudo, tudi z zavezujočim posredovanjem, prispeva k reševanju sporov med nadzornimi organi.

Direktiva Solventnost II (Direktiva 2009/138/ES) določa, da lahko v skladu s pristopom k zahtevanemu solventnostnemu kapitalu, ki je usmerjen k tveganju, zavarovalnice in pozavarovalnice ter skupine na ravni posameznih podjetij ali skupin v posebnih okoliščinah za izračun zahtevanega solventnostnega kapitala namesto standardne formule uporabijo notranje modele. Za te notranje modele je treba pridobiti nadzorno odobritev. Kljub pomembnemu delu, ki ga je opravil EIOPA na področju nadzorne konvergence v zvezi z notranjimi modeli, so razlike v zahtevah pristojnih organov za notranje modele še vedno velike, doseganje skupnih dogovorov glede notranjih modelov skupine v okviru kolegijev nadzornikov pa je težavno.

Ta predlog je zato omejen na prenos pooblastil za izdajanje dovoljenj tem subjektom in nadzor nad njimi s pristojnih nacionalnih organov na ESMA, tako da se ta pooblastila vključijo v Uredbo (EU) št. 600/2014 o trgih finančnih instrumentov (MiFIR), ne da bi se dodatno spremenili materialnopravni predpisi, ki se uporabljajo za izvajalce storitev sporočanja podatkov, vključno s pogoji za izdajanje dovoljenj in organizacijskimi zahtevami, ki so bili prvotno določeni v MiFID II. Zato se ustrezne določbe, ki se v MiFID II nanašajo na izvajalce storitev sporočanja podatkov, črtajo.

Glede na čezmejno razsežnost obdelave podatkov, koristi združevanja pristojnosti v zvezi s podatki, vključno z morebitnimi ekonomijami obsega, in negativen vpliv morebitnih razlik v nadzornih praksah na kakovost podatkov o trgovanju in na naloge izvajalcev storitev sporočanja podatkov je primerno prenesti izdajanje dovoljenj izvajalcem storitev sporočanja podatkov in nadzor nad njimi z nacionalnih organov na ESMA.

Ker neskladnosti v kakovosti, oblikovanju, zanesljivosti in stroških negativno vplivajo na preglednost podatkov, zaščito vlagateljev in tržno učinkovitost, je namen MiFID II izboljšati kakovost in dostopnost podatkov o trgovanju. Za te podatke določa standardno obliko, ki jo je enostavno konsolidirati, je razumljiva in na voljo po razumni ceni. Poleg tega za izvajalce storitev sporočanja podatkov predpisuje formalne organizacijske zahteve ter od njih zahteva, da pridobijo dovoljenje od svojega nacionalnega organa.

Direktiva 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov (MiFID II) uvaja novo vrsto storitev, za katere je treba izdajati dovoljenja in jih nadzorovati. To so storitve sporočanja podatkov, ki jih upravljajo izvajalci storitev sporočanja podatkov. Učinkovit pretok, spremljanje in obnova podatkov o trgovanju v Direktivi 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov („MiFID I“) niso bili obravnavani. Zaradi tega podatki o trgovanju v EU niso bili niti usklajeni niti primerne kakovosti za spremljanje, ali so se cilji MiFID ustrezno uresničevali. Zadevna mesta trgovanja poleg tega niso dala na voljo podatkov o trgovanju po razumni ceni po vsej EU.

Ta predlog je del svežnja ukrepov za okrepitev nadzora nad finančnimi trgi v EU, in sicer tako, da se izboljša delovanje sistema evropskih nadzornih organov (ESA) ter pospeši in dokonča unija kapitalskih trgov. Nanaša se na nadzor in pooblastila Evropskega organa za vrednostne papirje in trge (ESMA) in določa prenos nekaterih nadzornih pooblastil, ki jih imajo trenutno pristojni nacionalni organi.

Posledice so zajete v spremembah MiFIR in spremembah uredbe o ustanovitvi EIOPA.

Pravica do poštenega sojenja in pravica do obrambe sta zagotovljeni predvsem s pomočjo jasnega postopkovnega okvira in sodnega nadzora preiskovalnih ukrepov, če tako zahteva nacionalni sodnik, ter končnih odločitev na podlagi te uredbe s strani Sodišča.

Točka „vse na enem mestu“ za izdajanje dovoljenj in nadzor v skladu s spremembo MiFID II in MiFIR bo prispevala k zmanjšanju regulativnega bremena, tudi za manjše izvajalce storitev sporočanja podatkov. Pooblastila in pristojnosti pristojnih organov glede izvajalcev storitev sporočanja podatkov se bodo prenesli na ESMA. Ta enoten okvir za izdajanje dovoljenj in nadzor bo omogočil znatno poenostavitev za izvajalce storitev sporočanja podatkov, ki so dejavni čezmejno, in zmanjšanje upravnega bremena.

Predlagane spremembe teh direktiv so zelo omejene in glede na to, da sta se direktivi šele pred kratkim začeli izvajati in uporabljati, ne upravičujejo izvedbe nobene ločene ocene.

Ta predlog spreminja direktivo Evropskega parlamenta in Sveta, sprejeto na podlagi člena 53(1) PDEU, in direktivo Evropskega parlamenta in Sveta, sprejeto na podlagi členov 53 in 62 PDEU. Za spremembo obeh direktiv je zato potreben predlog direktive.

Predlog v celoti upošteva načelo sorazmernosti, saj je primeren za doseganje ciljev in pri tem ne predvideva več ukrepov, kot je potrebno. Združljiv je s tem načelom, ker upošteva ustrezno ravnovesje med zadevnim javnim interesom in stroškovno učinkovitostjo ukrepa.

Načelo nadzorne odobritve za notranje modele je vključeno že v direktivo Solventnost II. S spremembami, ki jih prinaša ta predlog, se poskuša okrepiti vloga EIOPA, da bi dosegli večjo nadzorno konvergenco na tem področju, zlasti za zavarovalniške skupine, ki so prisotne v več državah članicah EU, medtem ko se prepusti pristojnost za odobritev takih vlog nadzornikom in po potrebi kolegiju nadzornikov.•

Izdajanje dovoljenj in nadzor sta vsebinsko že urejena z MiFID II in torej s tega vidika že prenesena na raven Unije. Edina sprememba, ki jo prinaša ta predlog, je, da bo za izdajanje dovoljenj izvajalcem storitev sporočanja podatkov in njihov nadzor namesto pristojnih nacionalnih organov odgovoren ESMA. Pri tem je treba upoštevati, da so finančni trgi sami po sebi čezmejni in bodo v prihodnosti to postali še bolj. Tudi intenzivnost podatkov o finančnih trgih hitro narašča. Za spopadanje s temi izzivi je potreba večja učinkovitost ustreznih vidikov iz okvira MIFID II, ki se nanašajo na obdelavo podatkov. S prenosom izdajanja dovoljenj izvajalcem storitev sporočanja podatkov in njihovega nadzora na ESMA se lahko zagotovijo enotni pogoji za podatke o trgovanju in kanale poročanja o trgovini, hkrati pa se pristojnim nacionalnim organom omogoči, da sprostijo sredstva za nadzor nad končnimi uporabniki podatkov.

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 53(1) in 62 Pogodbe,

o spremembi Direktive 2014/65/EU o trgih finančnih instrumentov in Direktive 2009/138/ES o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti zavarovanja in pozavarovanja (Solventnost II)

Člena 3 in 4 določata prenos in začetek veljavnosti določb.

Ta člen prav tako usklajuje nekatere dele direktive Solventnost II (člena 231(3) in 237(3)) v zvezi z zavezujočim posredovanjem s spremembami uredbe o ustanovitvi EIOPA, zajetimi v predlogu Komisije. Poleg tega se s tem členom uvajajo potrebne spremembe člena 248(4) direktive Solventnost II v zvezi z zavezujočim posredovanjem, in sicer se črta sklicevanje na prejšnji postopek za reševanje sporov v okviru CEIOPS (Odbor evropskih nadzornikov za zavarovanja in poklicne pokojnine), ki ga je nadomestil EIOPA.

Člen 2 tega predloga vsebuje spremembe direktive Solventnost II, da bi EIOPA dobil večjo vlogo, kar zadeva prispevanje k nadzorni konvergenci na področju uporabe notranjega modela, in vključuje spremembe v zvezi z izmenjavo informacij glede uporabe takega modela, možnost EIOPA, da v zvezi z navedeno zadevo izda mnenja in da pomaga pri reševanju sporov med nadzornimi organi, in sicer na njihovo zahtevo, na lastno pobudo ali, v nekaterih okoliščinah, na zahtevo zadevnih podjetij.

Te spremembe vključujejo spremembo in črtanje več oddelkov MiFID II, vključno z naslovom V, ki se nanaša na izvajalce storitev sporočanja podatkov, oddelkom D Priloge I in pooblastili pristojnih organov, da naložijo sankcije izvajalcem storitev sporočanja podatkov.

Člen 1 predloga določa spremembe, ki so potrebne za prenos sedanjih pooblastil in pristojnosti s pristojnih organov na ESMA, ki bo odgovoren za izdajanje dovoljenj podjetjem, ki nameravajo izvajati storitve sporočanja podatkov, in njihov nadzor.

(1)Direktiva 2014/65/EU uvaja regulativni okvir za izvajalce storitev sporočanja podatkov in zahteva, da se storitve sporočanja podatkov po trgovanju odobrijo kot sistemi odobrenih objav (APA). Poleg tega se od ponudnikov stalnih informacij (CTP) zahteva, da v skladu z Direktivo 2014/65/EU nudijo konsolidirane podatke o trgovanju, ki zajemajo vso trgovanje z lastniškimi in nelastniškimi instrumenti po vsej Uniji. Direktiva 2014/65/EU prav tako formalizira kanale poročanja o poslih pristojnim organom, tako da od tretjih oseb, ki poročajo v imenu podjetij, zahteva, da pridobijo dovoljenje kot odobreni mehanizmi poročanja (ARM).

(2)Kakovost podatkov o trgovanju ter obdelave in zagotavljanja teh podatkov, vključno s čezmejno obdelavo in zagotavljanjem podatkov, je ključnega pomena za doseganje glavnega cilja Uredbe (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta, ki je okrepiti preglednost finančnih trgov. Natančni podatki zagotovijo uporabnikom pregled nad dejavnostjo trgovanja na finančnih trgih Unije, pristojnim organom pa točne in celovite informacije o relevantnih poslih. Glede na čezmejno razsežnost obdelave podatkov, koristi združevanja pristojnosti v zvezi s podatki, vključno z morebitnimi ekonomijami obsega, in negativen vpliv morebitnih razlik v nadzornih praksah na kakovost podatkov o trgovanju in na naloge izvajalcev storitev sporočanja podatkov, je tako primerno prenesti izdajanje dovoljenj izvajalcem storitev sporočanja podatkov in njihov nadzor ter pooblastila za zbiranje podatkov s pristojnih organov na ESMA.

(3)Za usklajen prenos teh pooblastil je primerno črtati ustrezne določbe iz Direktive 2014/65/EU, ki se nanašajo na operativne zahteve za izvajalce storitev sporočanja podatkov in pristojnosti pristojnih organov glede izvajalcev storitev sporočanja podatkov, in vključiti ustrezne določbe v Uredbo (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta.

(4)Prenos izdajanja dovoljenj izvajalcem storitev sporočanja podatkov in njihovega nadzora na ESMA je skladen z nalogami ESMA. Natančneje, prenos pooblastil za zbiranje podatkov, izdajanje dovoljenj in nadzor s pristojnih organov na ESMA je ključnega pomena za druge naloge, ki jih ESMA izvaja v skladu z Uredbo (EU) št. 600/2014, kot so spremljanje trga, pooblastila ESMA za začasno poseganje in pooblastila na področju upravljanja pozicij ter zagotavljanje doslednega upoštevanja zahtev po preglednosti pred trgovanjem in po njem. Direktivo 2014/65/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

(5)Direktiva 2009/138/ES Evropskega parlamenta in Sveta (Solventnost II) določa, da lahko v skladu s pristopom k zahtevanemu solventnostnemu kapitalu, ki je usmerjen k tveganju, zavarovalnice in pozavarovalnice ter skupine v posebnih okoliščinah za izračun navedene zahteve namesto standardne formule uporabijo notranje modele.

(6)Da bi imetnikom polic in upravičencem zagotovili ustrezno raven zaščite, bi bilo treba za takšne notranje modele pridobiti predhodno nadzorno dovoljenje na podlagi usklajenih postopkov in standardov.

(7)Da se zagotovi visoka stopnja konvergence na področju nadzora in odobritve notranjih modelov, bi moralo biti EIOPA omogočeno, da izda mnenja o zadevah, ki se nanašajo na takšne notranje modele.

(8)Za spodbujanje nadzorne konvergence bi moral EIOPA imeti možnost, da na lastno pobudo ali na zahtevo nadzornih organov pomaga tem organom pri doseganju dogovora. Podjetje bi moralo imeti v posebnih okoliščinah, ko se nadzorni organi ne uspejo dogovoriti glede odobritve notranjega modela skupine in preden nadzornik skupine sprejme svojo končno odločitev, možnost, da od EIOPA zahteva posredovanje in pomoč nadzornim organom pri iskanju dogovora. Nadzorni organi bi morali sodelovati z EIOPA in si z njim izmenjati vse pomembne informacije za zagotavljanje, da lahko EIOPA v celoti sodeluje v postopku odobritve notranjih modelov skupine.

(9)Da bi se upoštevala nova struktura odborov v skladu z Uredbo (EU) št. 1094/2010, bi bilo treba spremeniti zadevne določbe v direktivi Solventnost II, ki se nanašajo na odbore, tako da se uskladijo z novim postopkom za zavezujoče posredovanje v skladu z navedeno uredbo.

(10)Ker je Odbor evropskih nadzornikov za zavarovanja in poklicne pokojnine (CEIOPS) nadomestil EIOPA, bi bilo treba črtati sklice na CEIOPS v direktivi Solventnost II.

(11)Direktivo 2009/138/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Spremembe Direktive 2014/65/EU

Direktiva 2014/65/EU se spremeni:

(1) člen 1 se spremeni:

(a) odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:

„1. Ta direktiva se uporablja za investicijska podjetja, upravljavce trga in podjetja iz tretjih držav, ki opravljajo investicijske storitve ali investicijske posle prek ustanovitve podružnice v Uniji.“;

(b) v odstavku 2 se črta točka (d);

(2) v členu 4 se odstavek 1 spremeni: