Sodelovanje pri pripravi takšne pogodbe bi bilo v skladu s členom 21(1) PEU, ki potrjuje naslednje: „Unija si prizadeva razvijati odnose in graditi partnerstvo s tretjimi državami in regionalnimi ali svetovnimi mednarodnimi organizacijami, ki z njo delijo načela iz prvega pododstavka. Zavzema se za večstranske rešitve skupnih problemov, zlasti v okviru Združenih narodov.“ Evropski svet je februarja 2021 ponovno izrazil svojo zavezanost „spodbujanju globalne zdravstvene varnosti, tudi s krepitvijo Svetovne zdravstvene organizacije ter prizadevanji za mednarodno pogodbo o obvladovanju pandemij znotraj njenega okvira“.

EU in njene države članice vodijo mednarodna prizadevanja za krepitev svetovne zdravstvene varnosti in Svetovne zdravstvene organizacije, zlasti na področju pripravljenosti in odziva na izredne zdravstvene razmere, med drugim na podlagi sklepov Sveta iz novembra 2020 o vlogi EU pri krepitvi SZO.

Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije je glavni upravni organ SZO. Njene glavne naloge so opredelitev politik SZO, imenovanje generalnega direktorja, nadzor finančnih politik ter pregled in odobritev predlaganega programskega proračuna.

Evropska unija ima v SZO status neuradne opazovalke. Ta status je bil določen z izmenjavo pisem, objavljenih v Uradnem listu 4. januarja 2001. Izmenjava pisem je vključevala „memorandum o okviru ter dogovoru o sodelovanju med Svetovno zdravstveno organizacijo in Komisijo Evropskih skupnosti“. V SZO so včlanjene vse države članice EU.

–preprečevanje in obvladovanje zoonotskih tveganj kot del pristopa „eno zdravje“, ki zahteva povezave z okoljskimi pogodbami o vprašanjih, kot sta biotska raznovrstnost in trgovina z ogroženimi vrstami, kar bi med drugim lahko vplivalo na Uredbo Sveta (ES) št. 338/97 z dne 9. decembra 1996 o varstvu prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst z zakonsko ureditvijo trgovine z njimi;

–strukturiran sistem za izmenjavo patogenov, genskih zaporedij in posledičnih koristi za namene javnega zdravja (zadevna zakonodaja EU je Uredba (EU) št. 511/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o ukrepih za izpolnjevanje obveznosti uporabnikov iz Nagojskega protokola o dostopu do genskih virov ter pošteni in pravični delitvi koristi, ki izhajajo iz njihove uporabe, v Uniji);

–varstvo človekovih pravic in zasebnosti, zlasti glede na tehnologijo nadzora, umetno inteligenco in uporabo masovnih podatkov za namene javnega zdravja (npr. Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov), ter

–ukrepi za spodbujanje izvajanja in skladnosti, npr. medsebojni strokovni pregledi in pregledi strokovnjakov, mehanizmi vzajemne odgovornosti, ureditve preverjanj in inšpekcijskih pregledov ter postopki reševanja sporov.

–Prihodnja pogodba bo vplivala tudi na Sklep št. 1082/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o resnih čezmejnih nevarnostih za zdravje ter prihodnjo uredbo o čezmejnih grožnjah za zdravje.

Glede na navedeno in na verjeten vpliv na obstoječo zakonodajo EU na različnih področjih ukrepanja EU, je bistvenega pomena, da se skupaj z državami članicami zagotovi sodelovanje Unije. Njihovo stališče v prihodnjih razpravah Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije o morebitnem sklepu o vzpostavitvi postopka za pripravo okvirne konvencije SZO o pripravljenosti in odzivu na pandemijo ter pogajanja o njej bi morala voditi naslednja načela:

a.EU bi moralo biti omogočeno, da sodeluje kot pogodbenica Pogodbe, da bi lahko v celoti podprla vzpostavitev postopka v SZO za novo okvirno konvencijo o pripravljenosti in odzivu na pandemijo.

b.Sklep Generalne skupščine Svetovne zdravstvene organizacije o določitvi postopkovnih vidikov pogajanj bi moral omogočiti polno sodelovanje EU v pogajalskem procesu.

c.Nova okvirna konvencija mora ob upoštevanju izida prihodnjega svetovnega vrha o zdravju 21. maja krepiti in dopolnjevati obstoječi mednarodni okvir za preprečevanje in odziv na izredne zdravstvene razmere ter zagotoviti dodano vrednost zanj. V skladu s tem bi morala vsaka nova okvirna konvencija dopolnjevati in krepiti izvajanje Mednarodnega zdravstvenega pravilnika ter učinkovito obravnavati morebitne vrzeli v navedenem pravilniku.

d.Pri razpravah o okvirni konvenciji bi bilo treba upoštevati rezultate neodvisnih odborov za pregled mednarodnega odziva na pandemijo, ki ga vodi SZO, za zagotovitev, da temelji na trdnih dokazih in odraža spoznanja v okviru svetovnih izkušenj pri obvladovanju pandemije COVID-19.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.

Člen 218(9) PDEU se uporablja ne glede na to, ali je Unija članica organa ali pogodbenica sporazuma.

Pojem „akti s pravnim učinkom“ vključuje tudi akte, ki imajo pravni učinek zaradi pravil mednarodnega prava, ki veljajo za zadevni organ. Vključuje tudi instrumente, ki nimajo zavezujočega učinka v mednarodnem pravu, a lahko „odločilno vpliva[jo] na vsebino ureditve, ki jo [sprejme] zakonodajalec Unije“.

4.1.2.Uporaba v obravnavanem primeru

Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije je organ, ki je bil ustanovljen s sporazumom, in sicer z Ustavo Svetovne zdravstvene organizacije, podpisano 22. julija 1946 v New Yorku.

Sklep o pravilih, ki naj bi ga sprejela Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije, je akt s pravnim učinkom. Predvideni akt bo po mednarodnem pravu zavezujoč za članice Svetovne zdravstvene organizacije v skladu s členoma 18 in 60 Ustave Svetovne zdravstvene organizacije. Ima tudi pravne učinke, ker bo opredelil sposobnost Evropske unije, da v celoti sodeluje pri pripravi okvirne konvencije SZO o pripravljenosti in odzivu na pandemijo ter pogajanjih o njej, ki jo bo Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije obravnavala v skladu s členom 19 Ustave SZO, ter da postane pogodbenica te konvencije kot organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje.

Okvirna konvencija bo vplivala na izvajanje pristojnosti Unije in odvisno od njenega področja uporabe na zakonodajo EU na področjih, kot so zdravje, trgovina, prosti pretok, varstvo podatkov, notranji trg, razvojno sodelovanje, ki bi lahko postala pomembna v skladu z Okvirno konvencijo.