OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet na predlog Komisije soglasno dovoli kateri koli državi članici, da uvede posebne ukrepe, ki odstopajo od določb te direktive, za poenostavitev postopka obračunavanja davka ali za preprečevanje nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 27. septembra 2017, je Italijanska republika zaprosila za dovoljenje, s katerim bi lahko odstopala od členov 218 in 232 direktive o DDV, da bi uvedla obvezno izdajanje elektronskih računov. V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 3. novembra 2017 o zahtevi Italijanske republike obvestila druge države članice in Portugalsko z dopisom z dne 6. novembra 2017. Komisija je z dopisom z dne 7. novembra 2017 Italijansko republiko obvestila, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Italija je na podlagi člena 395 direktive o DDV predložila zahtevo za odstopanje za prejem pooblastila, da za vse davčne zavezance s sedežem v Italiji, razen tiste, ki so upravičeni do oprostitve za mala podjetja, uvede obvezno izdajanje elektronskih računov in usmerjanje računov s sistemom Sistema de interscambio (v nadaljnjem besedilu: SdI), ki ga upravlja italijanska davčna uprava.

Italija trdi, da obveza izdajanja elektronskih računov s sistemom SdI davčni upravi omogoča, da v realnem času pridobi informacije o računih, ki so jih izdali in prejeli gospodarski subjekti. Tako lahko davčni organi pravočasno in samodejno preverjajo usklajenost prijavljenega in plačanega DDV.

Italija zato meni, da bi uvedba splošne obveze izdajanja elektronskih računov zagotovila koristi v smislu boja proti davčnim goljufijam in utajam, kot tudi v smislu poenostavitve obračunavanja davkov. Po mnenju Italije bi bila dejanska korist v boljšem izpolnjevanju davčnih obveznosti ter večji pravočasnosti in učinkovitosti nadzora proti goljufijam in utajam. Prav tako bi ukrep spodbudil digitalizacijo in poenostavitev uporabe.

Glede na informacije, ki jih je predložila Italija, sta obstoječi prostovoljni sistem in obvezno izdajanje elektronskih računov za dobavo javnim organom pripravila temelje za obvezno izdajanje elektronskih računov , kar zagotavlja nemoten prehod na obvezno izdajanje elektronskih računov in omejitev učinka ukrepa za davčne zavezance in potrošnike.

Od leta 2014 so davčni zavezanci, ki opravljajo trgovske posle z javnimi organi v Italiji (20 % davčnih zavezancev) obvezani za izdajanje elektronskih računov. Vsi računi javne uprave so s sistemom SdI posredovani splošnemu računovodskemu uradu za nadzor odhodkov in javnim organom. Leta 2017 je bil uveden tudi neobvezen sistem za elektronski prenos podatkov ali elektronsko izdajanje računov med podjetji. Sistem omogoča, da se za vse račune, izdane v referenčnem četrtletju, davčnim organom elektronsko posredujejo podatki za četrtletje. Namesto rednega posredovanja podatkov lahko dobavitelj elektronske račune pošilja in prejema s sistemom SdI. Od julija 2016 so davčni organi omogočili brezplačno spletno aplikacijo za ustvarjanje, pošiljanje in shranjevanje elektronskih računov. Številna podjetja so tako že obvezana, da izdajajo elektronske račune, medtem ko so druga podjetja imela, oziroma bodo imela možnost, da se pred uvedbo ukrepa seznanijo z izdajanjem elektronskih računov.

Glede na širši obseg in novost odstopanja je pomembno zagotoviti nujne nadaljnje ukrepe znotraj okvira tega odstopanja in posebej opazovati učinek ukrepa na boj proti goljufijam na področju DDV in utaji davkov za davčne zavezance. V primeru, da bi Italija hotela podaljšati ukrep odstopanja, bi morala predložiti poročilo o delovanju ukrepov, skupaj z zahtevo za podaljšanje. To poročilo bi moralo vsebovati oceno ukrepa glede na njegovo učinkovitost v boju proti goljufijam na področju DDV in utajam ter poenostavitvi obračunavanja davkov. Poročilo bi moralo vsebovati tudi oceno ukrepov za davčne zavezance, zlasti kar zadeva povečanje njihovih upravnih bremen in stroškov izpopolnjevanja obveznosti.

Predlaga se, da se odstopanje odobri za obdobje od 1. julija 2018 do 31. decembra 2021.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Člen 218 direktive o DDV določa enakopravnost papirnatih in elektronskih računov, z določitvijo, da države članice kot račune sprejmejo dokumente ali sporočila na papirju ali v elektronski obliki. V skladu s členom 232 direktive o DDV mora prejemnik uporabo elektronskega računa sprejeti. Obvezno izdajanje elektronskih računov, kot je predvideno v Italiji, bi odstopalo od teh dveh določb.

Odstopanje se lahko odobri na podlagi člena 395 direktive o DDV, da se poenostavi postopek obračunavanja davka ali preprečijo nekatere vrste davčnih utaj ali izogibanja davkom. Italija je ukrep odstopanja zahtevala zaradi boja proti davčnim goljufijam in utajam ter za poenostavitev obračunavanja davkov. Na podlagi elementov, ki jih je predložila Italija, je odstopanje skladno z obstoječimi določbami politike.

Odstopanje za obvezno izdajanje elektronskih računov bi bilo v skladu s priporočilom Sveta glede nacionalnega reformnega programa Italije za leto 2017, ki priporoča, da „Italija v obdobju 2017–2018 med drugim razširi obvezno uporabo izdajanja elektronskih računov in plačil“.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Člen 395 direktive o DDV.