2009
PROGRAM JAVNEGA ZDRAVJA 
EVROPSKE UNIJE ( 2003–2007): 
USPEŠEN NAČIN ZA IZBOLJŠANJE ZDRAVJA?EVROPSKO 
RAČUNSKO SODIŠČE
Posebno poročilo  št. 2
ISSN 1831-094X
SL

PROGRAM JAVNEGA ZDRAVJA 
EVROPSKE UNIJE (2003–2007): USPEŠEN NAČIN ZA IZBOLJŠANJE ZDRAVJA?Posebno poročilo št. 2   2009
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE(v skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) ES)
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?2
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUKSEMBURG 
Tel. +352 4398-45410
Faks +352 4398-46410
E-naslov: euraud@eca.europa.eu
Spletni naslov: http://www.eca.europa.eu
Posebno poročilo št. 2   2009
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.
Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).
Kataloški podatki so navedeni na koncu te publikacije.Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti, 2009ISBN 978-92-9207-239-1
© Evropski skupnosti, 2009
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Printed in Belgium
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?3
KAZALO
Odstavek
 KRATICE
I–VI POVZETEK
1–9 UVOD
10–12  OBSEG REVIZIJE IN REVIZIJSKI PRISTOP
13–82  REVIZIJSKA OPAŽANJA
13–33  ZASNOVA PROGRAMA
14–18 LOGIKA INTERVENCIJE NI IZRECNO IZRAŽENA
19–21 CILJI PROGRAMA NISO NITI SPECIFIČNI NITI MERLJIVI, PA TUDI NE ČASOVNO OPREDELJENI
22–28 NI STRATEŠKEGA NAČRTOVANJA IN DOLOČANJA PREDNOSTNIH NALOG29–33 KAZALNIKI NA RAVNI PROGRAMA NISO USTREZNI ZA SPREMLJANJE DOSEŽKOV
34–65  IZVAJANJE PROGRAMA: OD ZASNOVE PROJEKTA DO REZUTATOV
35–38 CILJI PROJEKTOV NISO SPECIFIČNI, PREVERLJIVI IN KOLIČINSKO OPREDELJIVI
39–49  OPREDELITEV PRIČAKOVANIH REZULTATOV PROJEKTOV, DOLOČITEV CILJNIH SKUPIN IN NAČRTOVANJE TRAJNOSTI 
SO PREJ IZJEMA KOT PRAVILO
50–54 MEDSEBOJNO DOPOLNJEVANJE PROJEKTOV IN DOSLEDNOST PORTFELJA PROJEKTOV SE NE SPREMLJATA USTREZNO55–65 OMEJENA EVROPSKA DODANA VREDNOST
66–82  UPRAVLJANJE PROJEKTOV
67–69 PARTNERSTVO JE DOBRO DELOVALO
70–73 KOMISIJA PROJEKTOV NE SPREMLJA SISTEMATIČNO, TEMVEČ PRILOŽNOSTNO74–78 IZLOŽKI SO BILI DOSEŽENI, VENDAR SE JIH NI AKTIVNO RAZŠIRJALO
79–82 VREDNOTENJE PROJEKTOV ŠE NI OBIČAJNA PRAKSA
83–92  ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
 PRILOGA I –  PJZ 2003–2007 (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – FINANCIRANI PROJEKTI PO TÉMI
 PRILOGA II –  PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – ANALIZA ŠESTIH PODROČIJ POLITIKE PRILOGA III –  PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – UPORABA MERIL SMART PRI CILJIH PROJEKTOV, 
NAVEDENIH V SPORAZUMIH O DONACIJAH ZA 36 REVIDIRANIH PROJEKTOV
 ODGOVORI KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?5
KRATICE
ABM : Upravljanje na podlagi dejavnosti
GD JLS : Generalni direktorat Evropske komisije za pravosodje, svobodo in varnost
GD SANCO : Generalni direktorat Evropske komisije za zdravje in varstvo potrošnikov
GD TREN : Generalni direktorat Evropske komisije za promet in energetiko
ES: Evropska skupnost
ECDC : Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni
ECSDZD : Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami
EU: Evropska unija
PHEA : Izvajalska agencija za program javnega zdravja, ki je bila julija 2008 preimenovana 
v Izvajalsko agencijo za zdravje in potrošnike
PJZ : Program javnega zdravja (2003–2008)
PJZ 2 : Drugi program ukrepov Skupnosti na področju zdravja 2008–2013
Ciklus RRI : Ciklus raziskave – razvoj – izvajanje
SZO : Svetovna zdravstvena organizacija
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?6
POVZETEK
I.
Cilj programa javnega zdravja (PJZ) za obdo-
bje 2003–2007 je bil dopolnjevati ukrepe, ki 
jih sprejmejo države članice za varovanje in 
izboljšanje javnega zdravja. Oblikovan je bil 
okoli treh sklopov programa: „zdravstvene 
informacije“, hiter odziv na „nevarnosti za  zdravje“ in spodbujanje zdravja prek obrav-
navanja „determinant zdravja“.
II.
V tem obdobju so bile konzorcijem orga-nizacij iz programa dodeljene donacije za  
izvedbo približno 352 projektov, pri čemer je skupni prispevek Skupnosti znašal približno 232 milijonov EUR.
III.
Sodišče je pri svoji reviziji zastavilo vpraša-nje, ali so bile vzpostavljene prave razmere, 
da bi projekti, ki se financirajo iz proračuna 
EU kot dopolnilo k ukrepom držav članic,  
uspešno prispevali k izboljšanju zdravja  
evropskih državljanov. Sodišče je zlasti pre-
učilo, ali:
je zasnova PJZ zagotovila ustrezen okvir (a) 
za uspešno izvajanje in spremljanje ukre-
pov za spodbujanje zdravja, ki jih finan-
cira Skupnost;
je Komisija na stopnji izvajanja programa (b) 
in izbora projektov zagotovila, da je za 
projekte, financirane v okviru sklopa  
„determinant zdravja“ PJZ, verjetno,  
da dosežejo trajnostne rezultate, da se dopolnjujejo ter zagotavljajo dodano  
vrednost EU, in
so Komisija in koordinatorji projek- (c) 
tov zagotovili uspešno upravljanje  projektov.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?7
IV.
Ugotovitve in zaključki Sodišča so bili  
naslednji:
Cilji PJZ so bili široko in ambiciozno  (a) 
zastavljeni, kar je bilo v ostrem naspro-
tju z omejenimi sredstvi, ki so mu bila na voljo. V takšnih razmerah se je bistveno 
osredotočiti na to, kar je dejansko  
mogoče doseči. Vendar logika interven-
cije nikoli ni bila izrecno izražena, kar ni spodbujalo zastavljanja jasnih, smiselnih in logično povezanih ciljev ter določanja 
primernih kazalnikov uspešnosti. Posle-dično je PJZ manjkala strateška usmeri-tev. „Področij ukrepanja“ iz programa,  določenih v letnih delovnih načrtih, je  
bilo več kot projektov, ki so bili finan-
cirani za obravnavanje teh področij. Ker so bili predlagatelji projektov k pro-
šnji za financiranje pogosto povabljeni 
pod zelo splošnimi naslovi, sta številč-
nost in raznolikost projektnih vsebin in 
ciljnih skupin povzročili razvodenitev  
vložkov ter privedli do razdrobljenih  
rezultatov.
Uspešnost projektov so ovirale slabosti (b) 
v zasnovi in težave pri izvajanju. Z nekaj 
izjemami pri projektih ni bilo oprede-
ljeno, kakšne rezultate naj bi dosegli,  zato ni bilo mogoče pokazati, da so imeli 
kakršen koli učinek. Udeleženci so traj-
nost pogosto razumeli kot nadaljevanje 
projektnih dejavnosti, zato je bila močno 
odvisna od nadaljnjega financiranja  
s strani Skupnosti. Ni bilo sistematičnega 
spremljanja ukrepov, ki so se že izvajali na različnih prednostnih področjih, kar 
je včasih privedlo do podvajanja dela.
Pozitivno pa je, da je program združil  (c) 
zainteresirane strani iz različnih držav.  Večina projektov je imela evropsko raz-
sežnost in so v veliko primerih olajšali  
izmenjavo izkušenj in medsebojno uče-
nje. Mreže so najočitneje zagotavljale  evropsko dodano vrednost.POVZETEK
V.
Sodišče glede na svoje ugotovitve priporoča, 
da se v vsaki podobni prihodnji zakonodaji 
izrecno izrazi logika programa. Glede seda-
njega programa bi Komisija morala zbrati  
podatke o projektih ter s tem dobiti pregled 
nad že izvedenimi ukrepi in tako ugotoviti preostale vrzeli. Število letnih prednostnih 
nalog bi bilo treba bistveno zmanjšati ter jih 
osredotočiti na strateške teme in dejavnosti 
z očitno evropsko dodano vrednostjo. Komi-sija bi morala tudi obravnavati slabosti, ugo-tovljene pri zasnovi in izvajanju projektov.
VI.
Še bolj bistveno pa je, da so Komisija in  države članice za obdobje po letu 2013  vabljene k ponovnemu razmisleku o pri-
stopu EU k financiranju na področju javnega zdravja. Možno bi bilo nadalje razviti druge 
obstoječe mehanizme sodelovanja, kot je  
„odprta metoda usklajevanja“.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?8
UVOD
 1.  Vlogo Skupnosti na področju javnega zdravja določa člen 152 pogodbe 
ES, ki navaja, da so dejavnosti Skupnosti usmerjene k „ izboljševa-
nju javnega zdravja, preprečevanju človekovih obolenj in bolezni ter  odpravljanju vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi “. Ti ukrepi Skupnosti  
dopolnjujejo ukrepe na nacionalni ravni, pri njih pa je treba spo-
štovati odgovornosti držav članic za organiziranje in zagotavljanje 
zdravstvenih storitev in zdravstvenega varstva.
 2.  Glavna naloga Evropske komisije na področju javnega zdravja je lajša-
nje sodelovanja med organi držav članic in izvajanje spodbujevalnih ukrepov. Razen posebne pristojnosti za standarde varnosti organov, snovi človeškega izvora in krvi so zakonodajna pooblastila EU na tem področju omejena na spodbujevalne ukrepe, ki izključujejo kakršno koli usklajevanje zakonov in predpisov držav članic.
 3.  Prvi program javnega zdravja (PJZ) je bil sprejet za obdobje 2003–2008 
s Sklepom št. 1786/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta1 ter je 
nadomestil osem akcijskih programov za posebne zdravstvene teme2. 
PJZ se je posvečal trem glavnim ciljem:
izboljšati informacije in znanje za razvoj javnega zdravja (sklop (a) 
„zdravstvenih informacij“);
okrepiti sposobnost hitrega in usklajenega odzivanja na nevarno- (b) 
sti za zdravje (sklop „nevarnosti za zdravje“);
spodbujati zdravje in preprečevati bolezni z obravnavanjem deter- (c) 
minant zdravja v vseh politikah in dejavnostih (sklop „determinant 
zdravja“).
 4.  Za doseganje teh ciljev je Komisija dodelila donacije konzorcijem orga-
nizacij (vladnih, nevladnih in akademskih), ki so izvajale projekte,  
pri katerih so se obravnavala prednostna vprašanja javnega zdravja, 
opredeljena v letnih delovnih načrtih, ki sta jih pripravila Komisija in odbor predstavnikov držav članic
3.1 UL L 271, 9.10.2002, str. 1.
2 To so bili programi ukrepov 
Skupnosti o raku, redkih boleznih, boleznih, povezanih 
z onesnaževanjem, aidsu in drugih 
nalezljivih boleznih, preprečevanju 
poškodb, preprečevanju odvisnosti 
od drog, spremljanju zdravja ter spodbujanju, informiranju, 
izobraževanju in usposabljanju na 
področju zdravja.
3 Programski odbor deluje kot 
upravljalni odbor iz členov 4 
in 7 Sklepa Sveta 1999/468/ES (UL L 184, 17.7.1999, str. 23) 
za letni načrt dela za izvajanje 
programa. Nadzira ureditve, 
merila in postopke za izbiranje 
in financiranje ukrepov 
programa, ureditve za izvajanje 
skupnih strategij in ukrepov in za ocenjevanje programa ter 
določene ukrepe, povezane 
z usklajevanjem spremljanja 
zdravja in hitrim odzivom na 
nevarnosti za zdravje. Drugi ukrepi, povezani z izvajanjem PJZ, 
se sprejmejo prek svetovalnega 
postopka iz členov 3 in 7 Sklepa 
1999/468/ES.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?9
4 Številčni podatki za razpis za 
zbiranje predlogov leta 2007 
temeljijo na seznamu sprejetih 
predlogov. Pri večjem številu pogodb so pogajanja oktobra 2008 
še vedno potekala. 5.  PJZ je zajemal leta 2003 do 2007. V tem obdobju je bilo financiranih pri-
bližno 352 projektov, prispevek ES pa je skupaj znašal 231,7 milijona 
EUR v obveznostih4 (glej diagram 1 ). Sklop „determinant zdravja“ je 
bil največja od treh proračunskih postavk, prispevek Skupnosti, ki je znašal 90,8 milijona EUR, pa je ustrezal 40 % skupnega zneska obve-znosti, sprejetih za projekte.
SKUPNI PRISPEVEK SKUPNOSTI (OBVEZNOSTI V MILIJONIH EUR 
KOT ODSTOTEK SKUPNEGA PRORAČUNA) IN ŠTEVILO PROJEKTOV PO SKLOPIH PROGRAMA DIAGRAM 1
 6.  V okviru PJZ so bili sklenjeni sporazumi o donacijah s koordinatorji pro-
jektov, ki so prejeli sofinanciranje v višini do 60 % (v izjemnih primerih 
do 80 %) stroškov, nastalih pri izvajanju projektnih dejavnosti. Poleg donacij za projekte je bil manjši del (približno 3 %) operativnega pro-
računa PJZ porabljen za naročila storitev prek razpisnih postopkov.Nevarnosti za zdravje
58,8 milijona EUR (25 %)68 projektov Zdravstvene informacije
82,1 milijona EUR (35 %)135 projektov 
Determinante zdravja
90,8 milijona EUR (40 %)149 projektov 
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?10
 7.  Projekti, financirani iz PJZ, so se močno razlikovali po velikosti, pristopu 
in ciljni skupini (glej okvir 1 ). V konzorcijih so sodelovali od trije do 
60 partnerjev, prispevek Skupnosti je bil med 45 000 in 2,5 milijona EUR, vrste projektnih dejavnosti pa so se močno razlikovale.
 8.  1. januarja 2008 je začel veljati drugi program ukrepov Skupnosti na 
področju zdravja (PJZ2) za obdobje 2008–20135. Komisija je najprej 
predlagala združitev programa javnega zdravja in programa varstva 
potrošnikov6. Predlagala je tudi povečanje proračuna za približno  
270 % (804 milijone EUR za zdravje za obdobje 2008–2013), z uteme-ljitvijo, da proračun PJZ za zdravstvene ukrepe ne zadošča za odziv na obveznost iz Pogodbe o preprečevanju nevarnosti za zdravje
7.
 9.  Vendar po medinstitucionalnem sporazumu z dne 17. maja 2006 o finanč-
nem okviru za obdobje 2007–2013 Evropski parlament in Svet nista 
sprejela niti združitve programa javnega zdravja in programa varstva 
potrošnikov niti povečanja proračuna. Rezultat zakonodajnega pro-
cesa je bil drugi program zdravja s podobnimi cilji in dejavnostmi kot 
PJZ, vendar z zmanjšanim proračunom v višini 322 milijonov EUR, kar je približno 9 % manj kot pri predhodnem programu (glej okvir 2 ).5 Sklep št. 1350/2007/ES 
Evropskega parlamenta in Sveta 
(UL L 301, 20.11.2007, str. 3).
6 COM(2005) 115 konč.
7 Ohranjanje sedanjega proračuna 
ne omogoča niti optimalnega 
izvajanja obveznosti iz Pogodbe niti odzivanja na politično voljo, 
da bi na področjih zdravja in 
varstva potrošnikov storili več za 
državljane. Obstoječa finančna 
sredstva Skupnosti dejansko 
ne omogočajo, da bi izčrpno 
zagotovila potrebne ukrepe, zlasti kar zadeva boj proti 
nevarnostim ali hujšim boleznim 
ter sodelovanje držav članic na 
področju zdravja. (Ocena učinka 
SEC(2005) 0425, str. 29).
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – PRIMERI PROJEKTNIH DEJAVNOSTI
Zbiranje podatkov o ponarejenih receptih kot kazalniku zlorabe drog.• 
Organizacija znanstvenega simpozija o zdravstvenih stranskih učinkih uporabe nedovoljenih • 
poživil.
Priprava poročila o skladnosti s predpisi o trženju alkohola.• 
Priprava in razširjanje informacijskega gradiva za spolne delavce migrante.• 
Organizacija tekmovanja za spodbujanje šolskega pouka brez cigaretnega dima.• 
Razvoj nacionalnih in regionalnih načrtov in politike v zvezi z dojenjem.• OKVIR 1
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?11
PRIMERJAVA PJZ (2003–2007) S PJZ2 (2008–2013)OKVIR 2
PJZ (2003–2007) PJZ2 (2008–2013)
Pravna podlaga Sklep št. 1786/2002/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o sprejetju programa ukrepov Skupnosti na področju javnega zdravja (2003–2008)Sklep št. 1350/2007/ES Evropskega 
parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o uvedbi drugega programa ukrepov Skupnosti na področju zdravja (2008–2013)
Cilji •  izboljšati informacije in znanje za razvoj 
javnega zdravja
•  okrepiti sposobnost hitrega in usklajenega 
odzivanja na nevarnosti za zdravje
•  spodbujati zdravje in preprečevati bolezni 
z obravnavanjem determinant zdravja v vseh politikah in dejavnostih•  zbirati in širiti zdravstvene informacije in 
znanje
•  izboljšati zdravstveno varnost državljanov•  spodbujati zdravje, vključno z zmanjšanjem 
zdravstvenih neenakosti
Proračun 
iz sklepa o programu354 milijonov EUR (za obdobje 2003–2008)8
tj. 59 milijona EUR letno v 6 letih322 milijonov EUR (za obdobje 2008–2013)
tj. 53,7 milijona EUR letno v 6 letih
Mehanizmi 
fi nanciranjadonacije za ukrepe
razpisni postopki (naročila storitev)9donacije za ukrepeoperativne donacijekonferenceskupni ukrepirazpisni postopki (naročila storitev)
Izvajanje 
programaGD SANCO10v celoti upravlja PHEA11
Ocena učinka ni opravljena razširjena ocena učinka (2005)12
8 Glavna razloga za razliko med okvirnim proračunom PJZ iz sklepa o programu in številčnim podatkom 231,7 milijona EUR, ki 
je naveden v odstavku 5 kot prevzete obveznosti za projekte v obdobju 2003–2007, sta: okvirni proračun je vseboval približno 58 milijonov EUR za leto 2008 (ki je bilo takrat zajeto v PJZ2), pokrival pa je tudi odhodke za izvajalsko agencijo.
9 Za javne razpise je bila v letnih delovnih načrtih določena zgornja meja v višini 10 % operativnega proračuna. Ta meja se je v  PJZ2 
zvišala na 20 %.
10 Od leta 2005 sta bila upravljanje donacij in organiziranje javnih razpisov za izbor projektov postopoma prenesena na Izvajalsk o 
agencijo za program javnega zdravja (PHEA) (ta v celoti deluje od 1. januarja 2007).
11 Sklep Komisije 2004/858/ES (UL L 369, 16.12.2004, str. 73). Leta 2008 je bila PHEA preimenovana v Izvajalsko agencijo za zdrav je in 
potrošnike (EAHC).
12 SEC(2005) 0425, Priloga k strategiji zdravja in varstva potrošnikov in predlogu programa (COM(2005) 115 konč.).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?12
OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
 10.  Ukrepe za spodbujanje zdravja je mogoče opredeliti kot ukrepe, ki 
podpirajo ljudi pri izbiri in vzdrževanju zdravega načina življenja in 
ustvarjajo ugodne življenjske razmere (okolja) za zdravje13. Ukrepi te 
vrste so bili večinoma zajeti v sklop „determinant zdravja“ PJZ. Pri reviziji je bilo analizirano, ali so Evropski parlament, Svet in Komisija pri snovanju programa ter Komisija in koordinatorji projektov pri  njegovem izvajanju vzpostavili prave pogoje, da bi projekti uspešno 
prispevali k sposobnosti evropskih državljanov za izboljšanje njiho-
vega zdravja.
 11.  Sodišče je preučilo, ali:
je zasnova PJZ zagotovila ustrezen okvir za uspešno izvajanje in (a) 
spremljanje ukrepov za spodbujanje zdravja, ki jih financira Sku-pnost in dopolnjujejo ukrepe držav članic;
je Komisija na stopnji izvajanja programa in izbiranja projektov (b) 
zagotovila, da je za projekte v okviru sklopa „determinant zdravja“ 
PJZ verjetno, da dosežejo trajnostne rezultate, se dopolnjujejo ter 
zagotavljajo dodano vrednost EU, in
so Komisija in koordinatorji projektov zagotovili uspešno upra- (c) 
vljanje projektov.
 12.  Revizija je zajela:
analizo pravne podlage programa ter pregled ocen programa in (a) 
druge relevantne dokumentacije;
analizo ukrepov in razvoja politike Skupnosti na izbranih podro- (b) 
čjih sklopa „determinant zdravja“: droge, alkohol, tobak, spolno in reproduktivno zdravje, duševno zdravje ter prehrana in tele-
sna dejavnost
14. Analiza je vsebovala pregled dokumentov o poli-
tiki Komisije, dokumentov o politiki SZO, pobud in programov  
v državah članicah in tretjih državah ter akademske in znanstvene 
literature;
oceno vzorca 36 (od skupno 149) projektov, financiranih iz sklopa (c) 
„determinant zdravja“, torej iz enega od sklopov PJZ (2003–2007). 
Vzorec je pokrival vse projekte na šestih izbranih področjih, ki so 
v času revizije dosegli zadostno raven zrelosti15. Ocena je vsebo-
vala pregled projektne dokumentacije, razgovore z vsemi koordi-
natorji projektov in internetno anketo projektnih partnerjev16; 13 Don Nutbeam et al , The 
Evidence of Health Promotion 
Effectiveness – Shaping Public 
Health in a New Europe, Mednarodna zveza za spodbujanje 
zdravja in izobraževanje na 
področju zdravja (IUHPE), 1999, 
str. 3.
14 Izbrana področja politike so 
zajemala vseh šest prednostnih 
področij sklopa „determinant 
zdravja“, ki so povezana z načinom 
življenja. Na vseh teh področjih so 
bili projekti izbrani za financiranje 
v vsakem od let od 2003 do 2007 (glej Prilogo I ).
15 Vzorec je vseboval vse projekte, 
ki so bili končani ali pa je bilo 
zanje predloženo vsaj prvo vmesno 
tehnično poročilo, s šestih področij 
politike, ki zadevajo determinante zdravja, povezane z načinom 
življenja: alkohol, tobak, droge, 
prehrana in telesna dejavnost, 
spolno in reproduktivno zdravje, 
duševno zdravje.
16 Anketa je bila izvedena, da 
bi se pridobili pogledi drugih 
udeležencev projektov na 
partnerstva in na upravljanje 
projektov za spodbujanje zdravja, 
potekala pa je od 11. marca do 4. aprila 2008. Vprašalnik, 
ki ga je uporabilo Sodišče, je 
temeljil na prejšnjih anketah na 
tem področju (glej El Ansari W., 
„Educational Partnerships for 
Health: Do Stakeholders Perceive 
Similar Outcomes? “ v Journal 
of Public Health Management 
and Practice, zvezek 9(2), 2003, 
str. 136–156). Anketiranih je bilo približno 505 udeležencev 
projektov iz vzorca, od katerih 
jih je 242 vprašalnik izpolnilo 
v celoti – delež odgovorov v višini 
47,9 %. Nadaljnjih 19 udeležencev 
je odgovorilo na nekatera anketna 
vprašanja, vendar ne na vsa.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?13
razgovore z uslužbenci GD SANCO in agencije PHEA; (d) 
kvantitativno analizo predloženih predlogov, financiranih projek- (e) 
tov in proračunov projektov;
posvetovanje z zainteresiranimi stranmi iz nacionalnih ministr- (f) 
stev za zdravje in inštitutov za varovanje zdravja, predstavniki  
držav članic v programskem odboru in nacionalnimi kontaktnimi 
osebami v osmih državah članicah (v Belgiji, Estoniji, na Finskem, v Franciji, Nemčiji, Latviji, na Švedskem, v Združenem kraljestvu) 
ter
razpravo o relevantnih vprašanjih s skupino strokovnjakov za  (g) 
področje spodbujanje zdravja in preprečevanja bolezni, ki je pote-
kala na več stopnjah revizije. Strokovnjaki so sodelovali predvsem 
pri analizi, ki jo je opravilo Sodišče, na primer tako, da so kot okvir za analizo predlagali ciklus RRI (glej okvir 10 ), ter s potrditvijo 
revizijskih opažanj iz tega poročila.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?14
ZASNOVA PROGRAMA
 13.  Programi so uspešnejši, če so pravilno zasnovani in so načrtovani rezultati 
jasno določeni. To je bolj verjetno, če:
je temeljna logika intervencije izrecno določena v sklepu o pro- (a) 
gramu (ali v dokumentaciji, ki ga spremlja);
so cilji programa opredeljeni tako, da so specifični, merljivi, dose- (b) 
gljivi, ustrezni in časovno opredeljeni (SMART);
so prednostne naloge določene v skladu s strategijo organizacije ter (c) 
če je uspešnost in dosežke mogoče spremljati na podlagi trdnih (d) 
in smiselnih kazalnikov.
LOGIKA INTERVENCIJE NI IZRECNO IZRAŽENA
 14.  Ključni element snovanja programa je opredelitev logike intervencije – 
hipotetičnih povezav med vzroki in učinki, ki opisujejo, kako naj bi 
ukrep pomoči dosegel svoje globalne cilje. V kontekstu EU te splošne 
cilje in programe običajno opredeljuje Pogodba. Logika intervencije 
zagotavlja konceptualno povezavo med vložki projekta in proizvodnjo 
njegovih izložkov ter posledično učinki projekta na družbo z vidika rezultatov in izidov
17. Izrecno izražena logika načrtovane intervencije 
omogoča oblikovanje hierarhije ciljev ter določitev ključnih kazalni-
kov za spremljanje in vrednotenje.
 15.  Najprimernejši način za prikazovanje logike intervencije so logični 
modeli, ki kažejo, kako bodo vložki v različne dejavnosti privedli do pričakovanih rezultatov. Niti v Komisijem zakonodajnem predlogu  
programa
18 niti v pravni podlagi za PJZ ali v katerih koli drugih rele-
vantnih dokumentih (kot so ocene učinka19 ali letni delovni načrti) 
programska logika intervencije ni izrecno opisana na ta način. Pri  
PJZ2 stanje ostaja nespremenjeno.
 16.  Logični modeli se uporabljajo na drugih področjih politike EU, kot so 
zunanji ukrepi, in so običajna praksa na področju javnega zdravja  
v drugih delih sveta (Združene države, Kanada). Logični modeli so  se, na primer, uporabljali za programsko načrtovanje, izvajanje in  
vrednotenje pri obmejnem programu možnosti za delo na področju zdravja v južni Arizoni ( Southern Arizona Border Health Careers Oppor-
tunity Program )
20, pobudi za izboljšanje zdravja ( Health Improvement  
Initiative ), ki jo je financirala California Wellness Foundation21, ter  
medkulturnem svetovalnem projektu za duševno zdravje v Calgaryju 
(Calgary Cross-Cultural Mental Health Consultation Project )22.REVIZIJSKA OPAŽANJA
17 Evropska komisija, GD Budget, 
„Vrednotenje dejavnosti EU: 
praktični priročnik za službe 
Komisije“, julij 2004, str. 87.
18 COM(2000) 285 konč.
19 Predlog Komisije o PJZ je 
nastal pred uvedbo obveznih 
ocen učinka v letu 2002 in je bila 
zato zanj izvedena le omejena 
analiza stroškovne učinkovitosti. 
Nasprotno je bila za PJZ2 izvedena razširjena ocena učinka (glej 
Evropska komisija, SEC(2005) 0425; 
Ocena učinka predlaganih 
združenih strategije in programa 
za zdravje in varstvo potrošnikov).
20 „How Using a Logic Model 
Refined Our Program to Ensure 
Success“, M. Page, S. H. Parker 
and R. Renger, v: Health Promotion 
Practice OnlineFirst , objavljeno 
28. avgusta 2007.
21 „Evaluating the California 
Wellness Foundation’s Health 
Improvement Initiative: A Logic 
Model Approach“, A. Cheadle, 
W. L. Beery, H. P. Greenwald, 
G. D. Nelson, D. Pearson and S. Senter, v: Health Promotion 
Practice , april 2003; zvezek 4: 
str. 146–156.
22 „Evaluability Assessment: 
A Catalyst for Program Change 
and Improvement“, W. E. Thurston, 
J. Graham and J. Hatfield, v: 
Evaluation & the Health Professions , 
junij 2003; zvezek 26: str. 206–221.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?15
 17.  Zunanji izvajalci vrednotenja so v svojem poročilu o vmesnem vrednote-
nju PJZ23 priporočili razvoj takšnega sistematičnega in pretehtanega 
opisa povezav med vložki, dejavnostmi, izložki in izidi, ki temelji  na dejavnostih (glej okvir 3 ). Sodišče je priporočilo uporabo logike 
intervencije pri snovanju programa, določanju ciljev in merjenju uspe-
šnosti za druga proračunska področja
24.
 18.  Po mnenju Sodišča je brez konceptualnega okvira težje doseči opredelitev 
ciljev programa, ki so SMART (glej odstavke 19 do 21), in določanje trdnih kazalnikov za uspešno spremljanje izvajanja programa (glej  odstavke 70 do 73).
PRIPOROČILA IZ VMESNEGA VREDNOTENJA 
PROGRAMA JAVNEGA ZDRAVJA 2003–2008
PJZ na tej vmesni stopnji izpolnjuje program dela, opredeljen v njegovih letnih delovnih načrtih. Vendar 
je to ugoden čas, da se ti dosežki nadgradijo:
z razvojem izrazitejših prednostnih nalog na podlagi pričakovanj zainteresiranih strani in potreb • 
državljanov ter z doseganjem ciljev politike in visokih standardov poštenosti;s spremljanjem njegovih dejavnosti ne le v primerjavi s cilji vsakega projekta, temveč tudi s splošnimi 
• 
cilji sklepa o programu;z jedrnatejšim poročanjem zainteresiranim stranem o njegovih prednostnih nalogah in dejavno-
• 
stih ter usmerjanjem po meri oblikovanih sporočil na člane širše skupnosti, ki se ukvarja z javnim 
zdravjem.
Kaj je potrebno, da se to doseže, bi bilo lažje razumeti z razvojem logičnega modela, ki bi lahko 
sledil natančnim vzročnim razmerjem, za katere se pričakuje, da bodo dejavnosti programa pove-zale z njegovimi načrtovanimi izidi.
Wija J. Oortwijn et al, Interim evaluation of the Public Health Programme 2003–2008. Končno poročilo, tehnično poročilo 
RAND Europe, 2007, str. 6.OKVIR 323 Wija J. Oortwijn et al, Interim 
evaluation of the Public Health 
Programme 2003-2008. Končno 
poročilo, tehnično poročilo RAND Europe, 2007, str. 6.
24 Glej Posebno poročilo št. 9/2007 
o „ocenjevanju okvirnih programov 
EU za raziskave in tehnološki razvoj – je mogoče pristop 
Komisije izboljšati?“ 
(UL C 26, 30.1.2008), odstavki 
34 do 36, in Posebno poročilo 
št. 7/2008, „Inteligentna energija 
2003–2006“ (UL C 279, 1.11.2008), 
odstavka 18 in 21.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?16
CILJI PROGRAMA NISO NITI SPECIFIČNI NITI MERLJIVI, 
PA TUDI NE ČASOVNO OPREDELJENI
 19.  Cilji so v Komisijinem sistemu upravljanja na podlagi dejavnosti (ABM) 
opredeljeni kot zaželeni učinki dejavnosti. Ne bi smeli biti opis same 
dejavnosti, temveč bi morali prikazati, kakšno spremembo naj bi ta 
dejavnost dosegla25. Določanje ciljev SMART za vse sektorje dejavnosti 
EU, ki so zajeti v proračun, je obveznost iz Finančne uredbe26.
 20.  Brez izrecne logike intervencije je težko določiti skladne cilje programa. 
Dejansko so bile, kot je razvidno pri sklopu „determinant zdravja“, 
v sklepu o programu PJZ možne dejavnosti navedene zelo na široko 
in na splošno. Globalni cilj politike, „ krepiti zdravje in preprečevati  
bolezni z obravnavanjem determinant zdravja v vseh politikah in dejav-nostih “, ni bil razčlenjen na specifične, merljive in časovno oprede-
ljene podcilje (glej okvir 4 ).
 21.  Iz sklepa o programu ni očitno, kako naj bi te dejavnosti po pričakova-
njih prispevale k širšemu cilju politike, to je spodbujanju zdravja in 
preprečevanju bolezni, ali kako bi bilo mogoče oceniti doseganje  
tega globalnega cilja.
NI STRATEŠKEGA NAČRTOVANJA IN DOLOČANJA 
PREDNOSTNIH NALOG
 22.  Da bi programi porabe imeli merljiv učinek, morajo biti usmerjeni na 
izbrane dejavnosti, ki se opredelijo s strateškim načrtovanjem v skladu 
s trdnim nizom prednostnih nalog. Število prednostnih nalog mora 
biti sorazmerno z razpoložljivim proračunom, saj preveliko število  
takih nalog zmanjša možnosti za doseganje učinka na katerem koli 
posameznem področju.
 23.  Države članice EU povprečno za zdravje vsako leto porabijo 1 400 EUR 
na prebivalca27. Čeprav so v te odhodke zajeti ukrepi za spodbujanje 
zdravja in zdravstvene informacije, se jih večina nanaša na izvaja-nje zdravstvenih storitev in zdravstvenega varstva, ki so po Pogodbi 
v izključni pristojnosti držav članic.25 Evropska komisija, priročnik 
SPP/ABM, druga izdaja, 
oktober 2004, str. 25.
26 Člen 27(3) Uredbe Sveta 
(ES, Euratom) št. 1605/2002 
o finančni uredbi, 
ki se uporablja za splošni proračun 
Evropskih skupnosti 
(UL L 248, 16.9.2002, str. 1).
27 Regionalna pisarna SZO 
za Evropo, København, 
„Public expenditure on health, 
purchasing power parity euro 
per capita, WHO estimates for 
2003-2005“, podatkovna zbirka Health for All (HFA-DB), 
(http://www.euro.who.int/hfadb), 
oktober 2008.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?17PROGRAMSKI CILJ PJZ, SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“
Cilji programa – sklop „determinant zdravja“Merila SMART
specifi  čnost
(napredek 
je mogoče 
preveriti)merljivost
(potreba, da se 
o napredku poroča vero-
dostojno in preverljivo)dosegljivost ustreznostčasovna 
opredeljenost
(z rokom)
„Za krepitev zdravja in preprečevanje bolezni z uporabo ukrepov za 
determinante zdravja v vseh politikah in dejavnostih Skupnosti:
ne1ne2deloma3da ne43.1. priprava in izvajanje strategij in ukrepov, vključno z dejavnostmi 
ozaveščanja javnosti, v zvezi z determinantami zdravja, ki so povezane z načinom življenja, kot so prehrana, telesna dejavnost, tobak, alkohol, droge in druge snovi, ter duševnim zdravjem, vključno z ukrepi, ki obsegajo vse politike Skupnosti in strategije, ločene po starosti in spolu;
3.2. analiziranje stanja in razvijanje strategij glede socialnih in ekonomskih 
determinant zdravja, s čimer se odkrije neenakosti v zdravju in bojuje proti njim ter oceni vpliv socialnih in ekonomskih dejavnikov na zdravje;
3.3. analiziranje stanja in razvijanje strategij glede determinant zdravja, ki 
so povezane z okoljem, ter prispevanje k določitvi in oceni posledic vpliva okoljskih dejavnikov na zdravje;
3.4. analiziranje stanja in izmenjava informacij o genetskih determinantah 
ter uporaba genetskega presejalnega testiranja;
3.5. razvijanje metod za ocenjevanje kakovosti in učinkovitosti strategij in 
ukrepov za krepitev zdravja;
3.6. razvijanje metod za ocenjevanje kakovosti in učinkovitosti strategij in 
ukrepov za krepitev zdravja.“
1 Pri cilju ni opredeljeno, kaj je treba spremeniti, ali niso vključeni podcilji, glede na katere je mogoče spremljati napredek.
2 Cilj ni merljiv ali količinsko opredeljiv, opredeljeni niso nobeni kazalniki uspešnosti.
3 Na podlagi „dejavnosti“, ki so v sklepu o programu navedene kot „cilji“, je cilj vsaj do neke mere dosegljiv.
4 Naveden ni noben rok.OKVIR 4
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?18
28 Teh devet tem je bilo alkohol, 
tobak, droge, prehrana in telesna 
dejavnost, spolno in reproduktivno zdravje ter HIV, duševno zdravje, 
socialno-ekonomske determinante 
zdravja, okoljske determinante 
ter preprečevanje bolezni in 
poškodb. Dodatni temi v letih 2003 
in 2004 sta bili usposabljanje 
na področju javnega zdravja (pozneje spremenjeno v izgradnjo 
zmogljivosti) in spodbujanje 
zdravja v določenih okoljih. Leta 
2005 se je slednja tema nehala 
uporabljati, dodane pa so bile 
genetske determinante zdravja. 24.  Letni proračun PJZ s približno 59 milijoni EUR, namenjenimi ukrepom za 
spodbujanje zdravja in informiranje ter preprečevanju nevarnosti za 
zdravje, znaša 13 centov na vsakega državljana EU. EU bi se v takšnih razmerah primerno odzvala tako, da bi svoj relativno majhen prora-
čun usmerila na nekaj izbranih prednostnih dejavnosti na področjih 
z nedvoumno evropsko dodano vrednostjo; na tista vprašanja, ki jih je mogoče najuspešneje obravnavati na mednarodni ravni.
 25.  Prednostne naloge, ki jih je treba obravnavati na področju javnega 
zdravja, so določene v letnih delovnih načrtih, ki zagotavljajo vir  
navodil predlagateljem projektov. Letni delovni načrti za obdobje  
2003–2007 so vsebovali obsežne sezname tem za vsak sklop programa, 
ki so pokrivali širok razpon vprašanj. Vsako leto je bilo v okviru sklopa „determinant zdravja“ predlaganih devet takšnih tem (z letnim pro-računom približno 18 milijonov EUR). V nekaterih letih, vendar ne  v vseh, so bila financirana še dodatna tri področja
28 (glej Prilogo I ).
 26.  Za vsako od teh devetih tem je bilo določenih od enega do sedem letnih 
področij za morebitne ukrepe, od specifičnih do splošnih (glej primere 
v okviru 5 ). Te letna „področja ukrepanja“ so bila opredeljena glede na 
dejavnosti, za katere je bilo mogoče predložiti predloge za projekte, 
in ne kot cilji, glede na katere bi bilo mogoče meriti napredek.
 27.  Posledično je bilo v letnih delovnih načrtih za obdobje 2003–2007 samo za 
sklop „determinant zdravja“ določenih skupno 154 področij ukrepanja. V istem obdobju je bilo v okviru tega sklopa programa financiranih le 149 projektov, kar pomeni, da se vseh teh področij niti v optimalnih 
okoliščinah ne bi bilo mogoče lotiti prek projekta. Dejansko je bila pokritost prednostnih nalog še nižja, ker se je več projektov ukvarjalo 
z istimi „področji ukrepanja“. Poleg tega so se široke teme o zdravju, 
kot so prehrana, alkohol in duševno zdravje, v danem letu pogosto 
obravnavale le prek enega ali dveh projektov (glej Prilogo I ).
 28.  Ker so bile organizacije in konzorciji k prošnji za financiranje pogosto 
povabljeni pod zelo splošnimi naslovi (glej primere v okviru 5 ), pre-
dlogi, ki jih je prejela Komisija, pogosto niso imeli strateške usmeri-
tve. To je problem zlasti na področjih, na katerih bi morali projekti 
po pričakovanjih zagotoviti študije o ozadju ali drugače prispevati k razvoju politike. Na teh področjih razpisi (in uporaba naročil stori-
tev) omogočajo natančnejšo opredelitev pričakovanih rezultatov dela. 
Vendar je bilo to omejeno na največ 10 % proračuna PJZ. Ta zgornja 
meja se je pri PJZ2 povišala na 20 % (glej okvir 2 ).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?19
LETNA PODROČJA UKREPANJA ZA SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“ PJZ OKVIR 5
Tema Letna področja ukrepanja, opredeljena v letnih delovnih načrtih (primeri)
(Vir: Letni delovni načrti za izvajanje PJZ, 2003–2007)
Tobak „Pospeševanje strategij za „denormalizacijo“ kajenja, vključno s strategijami in 
ukrepi za zmanjšanje razširjenosti kajenja.“ (2004)
Alkohol „Ocenjevati na podlagi uveljavljanja državne zakonodaje in samoregulacije na področju oglaševanja in trženja alkoholnih pijač.“ (2004)
Droge Prednost bodo imeli predlogi za:•  dejavnosti zdravljenja in ponovnega vključevanja v družbo, ki pokrivajo 
vse države članice in zajemajo tako napačno rabo kot zlorabo dovoljenih/prepovedanih drog;
•  najboljšo prakso pri izboljševanju razpoložljivosti storitev za preprečevanje in 
zmanjševanje škode ter pri katerih se prednost namenja HIV/aidsu in drugim boleznim, ki se prenašajo s krvjo. (2005)
Prehrana in telesna 
dejavnostRazvijanje inovativnih ukrepov za izboljšanje prehrambenih navad in navad 
v zvezi s telesno dejavnostjo v vseh skupinah prebivalstva. (2003)
Duševno zdravje Na podlagi pregleda obstoječih najboljših praks razviti strategije za izvajanje intervencij v relevantnih okoljih s ciljem spodbujanja duševnega zdravja ter preprečevanja depresije, samomorov in s tem povezanih motenj. (2003)
Spolno in reproduktivno 
zdravje„Ob upoštevanju informacij, dobljenih po sistemu spremljanja zdravstvenega 
stanja, razvijanje strategij za krepitev zdravja, opredeljevanje najboljših praks pri spolni vzgoji (mladostniška nosečnost, načrtovanje družine) in preprečevanje spolno prenosljivih bolezni, kakršen je HIV/AIDS, vključno s preučitvijo prijemov v šolah in posebnih ciljnih skupinah.“ (2004)
Preprečevanje poškodb „Podpora bo namenjena izmenjavi najboljših praks o varnosti otrok v vseh državah članicah, EGP in državah kandidatkah ter spodbujanju varnosti otrok prek evropske konference. Posebna pozornost bo namenjena boju proti fi zičnemu nasilju in obveščanju o tveganjih z organizacijo praktičnih dejavnosti 
za preprečevanje poškodb.“ (2006)
Okoljske determinante „V letu 2004 bodo imeli prednost ukrepi, ki podpirajo razvoj zdravstvenih in okoljskih politik in strategij ter vključevanje zdravstvenih in okoljskih problematik v druge politike Skupnosti. Posebna pozornost bo namenjena zagotavljanju predlogov in strokovnega znanja, vključno z zakonodajnim delom in drugimi pobudami glede zdravstvenih vidikov, povezanih z okoljem, posebno z onesnaževanjem zraka (vključno z onesnaževanjem zraka v zaprtih prostorih) in elektromagnetnimi polji.“
Socialno-ekonomske 
determinante„Obravnava socialno-ekonomskih dejavnikov bo še naprej ključna prednostna 
naloga programa. V letu 2004 se bodo podpirale naslednje naloge:1.  opredeljevanje učinkovitih strategij za obravnavo neenakosti glede zdravja in 
vplivov socialno-ekonomskih dejavnikov na zdravje v določenih okoljih in pri skupinah prebivalstva, ki so posebno ogrožene, zlasti pri družbeno izključenih, manjšinskih in migracijskih skupinah prebivalstva;
2.  razvijanje dela na strategijah za obravnavo vpliva brezposelnosti in negotovih 
okoliščin zaposlovanja na zdravje.“
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?20
KAZALNIKI NA RAVNI PROGRAMA NISO USTREZNI 
ZA SPREMLJANJE DOSEŽKOV
 29.  V okviru ABM morajo generalni direktorati Komisije opredeliti jasne, smi-
selne in logično povezane cilje svojih dejavnosti ter določiti primerne kazalnike uspešnosti za spremljanje dosežkov. Kazalniki bi morali biti opredeljeni tako za učinek (sprememba, ki je nastala v ciljni skupini) 
kot za izložke (sredstva, s katerimi bo dosežena ta sprememba)
29.
 30.  Razvoj takih kazalnikov uspešnosti je oviralo, da v PJZ ali v letnih delov-
nih načrtih ni izrecne logike intervencije ter specifičnih, merljivih in 
časovno opredeljenih ciljev. Letni načrti upravljanja GD SANCO, na primer, do leta 2006 niso vključevali nobenega kazalnika učinka za cilj „determinant zdravja“. Kazalnik učinka „leta zdravega življenja“ (s katerim se meri, kolikšno število let življenja brez slabšega zdra-
vstvenega stanja lahko pričakuje človek določene starosti) je nastal 
kot rezultat projekta, ki ga je sofinancirala Komisija, in je bil leta 2005 
določen kot strukturni kazalnik lizbonskega procesa.
 31.  Vendar je bil celo naknadno razviti kazalnik učinka še vedno presplošen, 
da bi se uporabljal za spremljanje ali vrednotenje, in ni bil povezan 
z nobenim količinsko opredeljenim podciljem. Kot je prikazano v pri-
meru, je bil kazalnik učinka oblikovan kot cilj in ne kot način merjenja 
dosežkov (glej okvir 6 ).29 Evropska komisija, Generalni 
sekretariat: priročnik SPP/ABM, 
druga izdaja, oktober 2004, str. 26 
in naprej.
KAZALNIK UČINKA ZA SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“ 
PJZ V LETNEM UPRAVLJAVSKEM NAČRTU ZA LETO 2006
Povečati osveščenost in odziv zainteresiranih strani in javne politike glede determinant zdravja, ki so 
povezane z načinom življenja, zlasti v zvezi s prehrano in telesno dejavnostjo, alkoholom in boleznimi s ključno relevantnostjo za javno zdravje .OKVIR 6
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?21
IZBRANI KAZALNIKI ZA CILJ „SPODBUJANJE DOBREGA ZDRAVJA V STARAJOČI 
SE EVROPI“ V LETNEM UPRAVLJAVSKEM NAČRTU ZA LETO 2009
„• Stopnja javne ozaveščenosti o nezdravih ravnanjih ter tveganjih za zdravje in determinantami 
zdravja, ki so povezani z načinom življenja, zlasti v zvezi s prehrano, telesno dejavnostjo in alkoho-lom“ bi se morala s 66 % zvišati na 80 %;
„
• Delež državljanov, ki si dajo vsako leto izmeriti krvni pritisk “ bi se moral z 59 % zvišati na 80 %;
„• Delež prebivalstva, ki se zaveda tveganj za zdravje, ki jih za nekadilce predstavlja tobačni dim “ bi 
se moral s 75 % zvišati na 80 %.OKVIR 7 32.  Stanje se je v zadnjem času popravilo s tem, da so bili v izjavah o dejav-
nostih za predhodni predlog proračuna za leto 2009 kazalniki učinka in 
količinsko opredeljeni podcilji določeni v povezavi z ozaveščenostjo javnosti o določenih determinantah zdravja (glej okvir 7 ).
 33.  Vendar v času tega poročila Komisija še ni uporabila teh kazalnikov za 
oceno uspešnosti PJZ kot celote ali posameznih projektov. Dejan-
sko je bilo pri reviziji ugotovljeno, da Komisija ni na nobeni stopnji vzpostavila ustreznega sistema spremljanja, ki bi ji omogočil izvedbo 
takšnega merjenja uspešnosti (glej odstavke 70 do 73).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?22
IZVAJANJE PROGRAMA: OD ZASNOVE PROJEKTA 
DO REZULTATOV
 34.  Da bi bil program uspešen, morajo njegovi projekti doseči pozitivne 
rezultate. To je verjetnejše, če so bili pred začetkom projekta opre-deljeni njegovi cilji, ciljne skupine in načrtovani rezultati ter če je  bilo opredeljeno, kako bodo rezultati povzročili načrtovane učinke.
  Na tem področju politike uspešno izvajanje od Komisije kot upravljavca 
programa tudi zahteva
da ima ustrezen pregled nad svojim portfeljem projektov, da zago- (a) 
tovi skladnost in doslednost, ter
da financirani projekti jasno kažejo evropsko dodano vrednost. (b) 
CILJI PROJEKTOV NISO SPECIFIČNI, PREVERLJIVI IN 
KOLIČINSKO OPREDELJIVI
 35.  Projekti bi morali biti zasnovani tako, da je zanje verjetno, da bodo 
uspešni. Enako kot na programski ravni je pomemben del snovanja 
projekta določanje ciljev, ki so SMART; te bi bilo treba logično izpe-
ljati iz ciljev politike, kot so opredeljeni v sklepu o programu. Merila 
PJZ za dodeljevanje so od predlagateljev zahtevala, da opredelijo  
specifične in stvarne cilje … Za projekt morajo biti določeni preverljivi  in količinsko opredeljivi cilji
30.
 36.  Analiza sporazumov o donacijah za revidirane projekte, ki jo je izvedlo 
Sodišče, je pokazala, da so nosilci pri predložitvi predlogov name-
sto ciljev predstavili mešanico dejavnosti in izložkov. Značilni „cilji“ 
projekta so bili izmenjava informacij med organizacijami na terenu, 
izgradnja zmogljivosti ter spodbujanje „dobrih praks“ (glej okvir 8 ). 
Vendar Komisija ni sprejela nobenega popravnega ukrepa, s kate-rim bi obravnavala to pomanjkljivost pred sklenitvijo sporazuma  o donaciji.30 „Pravila, merila in postopki 
za izbor in financiranje ukrepov 
po programu javnega zdravja“ 
(UL C 62, 15.3.2003).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?23
 37.  Podrobna analiza, ki jo je Sodišče izvedlo o tem, ali lahko cilji projek-
tov iz sporazumov o donacijah veljajo za SMART, je predstavljena  
v Prilogi III . Zaključek analize je, da niti en projekt iz vzorca ni imel 
ciljev, ki bi bili v celoti SMART. Cilji niso bili navedeni v merljivi in 
časovno opredeljeni obliki ter ni bilo jasno, do kakšne mere jih je  
mogoče doseči. Niso bili izraženi kot podcilji, za katere bi bilo mogoče pozneje spremljati, v kakšni meri je bil pri njih dosežen napredek.  Toda kjer je bila pri projektih opredeljena specifična ciljna skupina, 
so bili navedeni cilji zanjo na splošno relevantni (glej odstavek 40).
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – 
PRIMERI CILJEV PROJEKTOV IZ SPORAZUMOV O DONACIJAH
A&M („ European centre AIDS and mobility “ – A&M Evropski center aids in mobilnost):
spodbujati sodelovanje in ustvarjanje mrež med evropskimi državami članicami in državami • 
prosilkami glede vprašanja (mladih) migrantov
oceniti in dokumentirati najboljše prakse v zvezi s preprečevanjem, oskrbo in podporo v Evropi • 
na področju HIV/aidsa ter migrantov, mobilnih oseb in mladih
CHOB („ Children, obesity and asssociated avoidable chronic diseases “ – Otroci, debelost in 
s tem povezane kronične bolezni, ki se jim je mogoče izogniti):
meriti in analizirati učinek trženja hrane na otroke in mlade• 
določiti in preučiti možnosti politike, namenjene odpravljanju debelosti pri otrocih• 
ELSA („Enforcement of National Laws and Self-Regulation on Advertising and Marketing of 
Alcohol“ – Izvrševanje nacionalnih zakonov in samoregulacija pri oglaševanju in trženju alkohola):
ustvariti strokovno mrežo partnerjev iz 28 evropskih držav, usposobiti partnerje za ocenjevanje • 
nacionalnih zakonov in samoregulacije ter sklicati tri srečanja članov mreže
pripraviti poročilo o obstoječih nacionalnih zakonih, strukturah ter mehanizmih za regulacijo in • 
samoregulacijo pri oglaševanju in trženju alkoholnih pijačOKVIR 8
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?24
 38.  Vendar to ne pomeni, da na tem področju ni mogoče določiti ciljev, ki so 
SMART. V revidiranem vzorcu je bil pri reviziji ugotovljen tudi primer 
projekta s specifičnimi cilji, ki bi bili lahko le z manjšimi popravki  v celoti skladni z merili SMART (glej okvir 9 ).
OPREDELITEV PRIČAKOVANIH REZULTATOV PROJEKTOV, 
DOLOČITEV CILJNIH SKUPIN IN NAČRTOVANJE TRAJNOSTI SO 
PREJ IZJEMA KOT PRAVILO
 39.  Merila PJZ za dodeljevanje so od predlagateljev projektov zahtevala, da 
si kot cilj zastavijo pridobitev trajnih rezultatov, ki bodo spodbujali  
realizacijo ciljev programa31. Tako se je od projektov pričakovalo, da 
bo pri njih določena načrtovana ciljna skupina ter da bo opredeljeno, kakšne rezultate naj bi projekti dosegli in kako bodo ti rezultati traj-
nostni tudi po koncu projekta.
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – „ PEER DRIVE CLEAN! PROJECT “ (PROJEKT 
ZA VOŽNJO, KI NI POD VPLIVOM OPOJNIH SUBSTANC IN GA IZVAJAJO VRSTNIKI) – PRIMER SKORAJ DOSEŽENIH CILJEV SMART
Globalni cilj je ozavestiti mlade odrasle med 18. in 24. letom starosti o nevarnostih alkohola in 
uporabe drog ter na zgodnji stopnji doseči spremembo morebitne visoko tvegane uporabe drog v ciljni skupini.(...)  Pripadnike ciljne skupine je treba prek osebnih srečanj z izobraževalci, ki so hkrati 
vrstniki, prepričati, naj opustijo vožnjo motornih vozil pod vplivom opojnih substanc .
Je ubeseditev ciljev SMART?
specifičnost:•  da (jasno je, kaj je ciljna skupina in kaj je treba spremeniti)
merljivost:•  ne („ozavestiti“, „prepričati“)
dosegljivost:•  da
ustreznost:•  da (pri mladih voznikih je tveganje nesreč pri vožnji pod vplivom alkohola večje)
časovna opredeljenost:•  ne
Cilji tega projekta ustrezajo merilom SMART v vsem razen v vidikih merljivosti in časovne oprede-
ljenosti. Ti dimenziji bi bilo mogoče izpolniti tako, da bi se določil podcilj za ozaveščenost (npr. „ do 
zaključka projekta mora X % tečajnikov, ki opravljajo vozniški izpit v sodelujočih avtošolah, poznati X nevarnosti uporabe alkohola in drog “) ali, še bolje, podcilj za spremembo vedenja (npr. „ noben 
udeleženec ne bo v prvem letu po pridobitvi vozniškega dovoljenja zasačen pri vožnji v alkoholizira-
nem stanju “).OKVIR 931 „Pravila, merila in postopki za 
izbiro in financiranje ukrepov 
v okviru programa javnega zdravja“ (UL C 62, 15.3.2003).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?25
CILJNA SKUPINA V VEČINI PRIMEROV NI DOLOČENA
 40.  Samo v 16 sporazumih o donacijah za projekte spodbujanja zdravja iz 
vzorca je bila ciljna skupina jasno določena. Le v devetih od teh spo-
razumov je bilo navedeno, kakšne spremembe naj bi projekt dosegel 
pri tej ciljni skupini. Značilno je, da se projekti PJZ ne posvečajo  neposredno evropskim državljanom kot končni ciljni skupini ukrepov za spodbujanje zdravja (npr. ljudem, okuženim z virusom HIV, mladim 
s prekomerno telesno težo, uporabnikom drog, ljudem, ki jim grozi 
zasvojenost z alkoholom), temveč delujejo prek „vmesnih“ skupin  zdravstvenih delavcev ali oblikovalcev politik. Vendar je bilo devet 
od 36 projektov, ki jih je revidiralo Sodišče, od začetka zastavljenih 
tako, da bi imeli neposredni zdravstveni učinek na prebivalstvo. Ti 
so predstavljali več kot polovico projektov (56 %), pri katerih je bila 
ciljna skupina jasno določena.
PRIČAKOVANI REZULTATI NISO POVEZANI Z NAČRTOVANIMI UČINKI
 41.  V sporazumih o donacijah so bili „pričakovani rezultati“ vsakega projekta 
navedeni pod ločenim naslovom. Vendar je Sodišče pri reviziji vzorca projektov ugotovilo, da so bile te navedbe pravzaprav seznam izlož-
kov, rezultatov dela in dejavnosti projekta (npr. „prirejeno bo sreča-
nje“, „pripravljen bo priročnik za usposabljanje“), brez pojasnila, kako 
bodo te dejavnosti dosegle spremembo za neposredne naslovnike. 
Slaba opredelitev pričakovanih rezultatov in neobstoj kazalnikov sta 
pomenila, da dosežkov ni bilo mogoče niti prikazati niti ovreči.
 42.  Sodišče je tudi ugotovilo, da v predlogih niso bile pojasnjene logične 
povezave med projekti in njihovimi možnimi socialnimi koristmi; prav 
tako se obstoju takih povezav niso prepričali Komisija ali koordina-torji projektov med procesom izbire ali pred podpisom sporazumov 
o donacijah. Dozdevno je bila pri tem temeljna predpostavka, da  
bodo do pozitivnih učinkov privedli umestitev vprašanja spodbujanja 
zdravja v politično agendo, izgradnja mrež ter izmenjava informacij. Vendar ni bilo na nobeni stopnji pojasnjeno, kako bi lahko projektne dejavnosti imele učinek na nižje ravni ( trickle-down effect ) ter dejan-
sko izboljšale sposobnost ljudi za izbiro zdravega načina življenja. To tudi poudarja pomembnost obstoja logike intervencije.
NAČRTOVANJE ZA TRAJNOST REZULTATOV LE V ZELO REDKIH PRIMERIH
 43.  Pri ocenjevanju projektov za spodbujanje zdravja je mogoče različne 
stopnje ciklusa razvrstiti kot: študije in raziskovalni projekti, razvojni 
projekti, izvajalski projekti ter projekti, s katerimi se pripravlja raz-
širjanje v velikem obsegu ( going-to-scale projekti), kar je znano pod 
imenom ciklus RRI (glej okvir 10 ).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?26
 44.  Projekti PJZ s svojim omejenim trajanjem (v večini primerov dve do tri 
leta) in omejenimi sredstvi niso zasnovani tako, da bi pokrivali celotni 
ciklus ukrepov spodbujanja zdravja od vzpostavljanja baze dokazov do razvoja in izvajanja javne intervencije ter ustvarjanja trajnega učinka 
na zdravje. Obravnavajo lahko le del tega procesa. Vendar bi moral 
obstajati okvirni načrt, kako je rezultate projektov mogoče uporabiti pri naslednjem koraku ciklusa.
 45.  Pri nobenem od revidiranih projektov ni bilo načrta za uporabo njihovih 
rezultatov na naslednji stopnji ciklusa RRI ali za doseganje trajnosti 
njihovih rezultatov. Koordinatorji projektov, s katerimi so bili opra-
vljeni pogovori, so trajnost običajno razumeli kot nadaljevanje pro-
jektnih dejavnosti, ne pa kot uspešno uporabo rezultatov po izteku projekta. Pri nobenem od revidiranih primerov po zaključku projekta ni bilo posodabljanja izložkov, ustvarjenih med projektom, kot so  spletne strani ali podatkovne baze.
 46.  Ugotovljeno je bilo, da razen redkih izjem projekti sploh niso vsebovali 
načrta za trajnost in uporabo njihovih rezultatov po koncu obdobja 
financiranja projekta. Osredotočili so se na pridobivanje nove dona-
cije Komisije, da bi se lahko dejavnosti projekta nadaljevale. Najobi-
čajnejše stališče je bilo, da so rezultati projekta lahko trajnostni le, 
če lahko partnerji še naprej zagotavljajo financiranje Skupnosti.
CIKLUS RRI
Ciklus raziskave – razvoj – izvajanje (RRI) je pojem, ki opisuje zaporedje korakov pri razvoju programa 
javnega zdravja, od ugotavljanja dejstev in ustvarjanja baze dokazov do priprave strateškega ali 
delovnega načrta, pilotnih poskusov ter končno do polnega izvajanja.
Projekti, ki zajemajo le enega od teh korakov, lahko štejejo za trajnostne, če se njihovi rezultati 
upoštevajo in uporabijo pri naslednjem koraku ciklusa. Na primer, pri raziskovalnih projektih bi bilo treba zagotoviti, da bodo rezultati uporabljeni na stopnji razvoja, pri projektih, pri katerih se razvija intervencija, pa bi bilo treba uporabiti bazo dokazov, ki je bila pred tem vzpostavljena z raziskovalnimi projekti, ter tudi načrtovati (pilotno) izvajanje.
Pri tej reviziji so bile uporabljene naslednje kategorije projektov:
študije in raziskovalni projekti (npr. zbiranje podatkov);
• 
razvojni projekti (npr. politika, smernice ali razvoj programa);• 
izvajalski projekti (npr. pilotno izvajanje in vpliv izidov projekta, usposabljanje in izgradnja • 
zmogljivosti) terprojekti, s katerimi se pripravlja razširjanje v velikem obsegu (npr. razširjanje, izvajanje v širšem 
• 
obsegu).OKVIR 10
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?27
NEPREKINJENO FINANCIRANJE MREŽ VEČ KOT 10 LET
 47.  Mreže zdravstvenih delavcev in organizacij iz različnih držav članic zago-
tavljajo platforme za izmenjavo izkušenj in najboljših praks, zato so 
orodje za doseganje določenih rezultatov, same pa pravzaprav niso 
rezultat. Zaradi njihove narave jih ni mogoče gladko razvrstiti v katero koli stopnjo ciklusa RRI. Vzorec revidiranih projektov je vseboval  13 mrež. Koordinatorji so med razgovori navedli, da je bila izgradnja 
mreže bistveni namen in izid njihovih ločenih projektov.
 48.  Mreže so bile zlasti odvisne od neprekinjenega financiranja Skupnosti. 
Nekatere mreže so financiranje v okviru PJZ in predhodnih progra-
mov prejemale več kot 10 let (glej diagram  2). Če Komisija ni dode-
lila nadaljnje donacije, so se dejavnosti mreže končale in mreža je  razpadla.
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – 
PRIMERI PONAVLJAJOČIH SE PROJEKTOV USTVARJANJA MREŽDIAGRAM 2
1991 1996 2003 2008aids in mobilnost
(od leta 1991)  
TAMPEP
(od leta 1993)  
ENSP
(1996–2008)  
ENYPAT
(1996–2006)  17 let (poteka))
15 let (poteka))
13 let
10 letPred letom 1996
(akcijski načrt Evropa proti
aidsu, obdobje 1991–1994)8 akcijskih programov, obdobje 1996–2002(akcijski program za boj proti aidsu in nalezljivim boleznim: akcijski program za boj proti raku)
PJZ(2003–2007)PJZ2
(2008–2013)
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?28
 49.  Omeniti je treba tudi, da noben od mehanizmov financiranja PJZ ni bil 
namenjen neprekinjenemu financiranju operativnih odhodkov mrež. 
Razpisi za zbiranje predlogov PJZ so ponujali donacije za ukrepe  (člen 108(1)(a) Finančne uredbe), ne pa tudi operativnih donacij.  
Posledično so morale biti mreže določene kot ena ali druga vrsta  
projekta, donacije o sporazumih pa so morale vsebovati projektne  
dejavnosti, prek katerih je bilo mogoče pokriti operativne odhodke. Mreže so se morale tudi prijavljati na razpise za zbiranje predlogov in se podvreči enakim izbirnim postopkom kot drugi projekti. Takšno stanje je povzročilo nepotrebno administrativno breme tako za udele-
žence kot za Komisijo. V okviru PJZ2 je mreže zdaj mogoče financirati 
prek posebnega mehanizma za operativne donacije (glej okvir 2 ).
MEDSEBOJNO DOPOLNJEVANJE PROJEKTOV IN DOSLEDNOST 
PORTFELJA PROJEKTOV SE NE SPREMLJATA USTREZNO
 50.  Uspešno izvajanje programa zahteva, da ima upravitelj programa (torej 
Komisija ali izvajalska agencija) točen in aktualen pregled nad port-
feljem projektov. Tako se lahko preprečita prekrivanje in podvajanje prizadevanj ter omogočita ustvarjanje sinergij med ukrepi in skla-
dno in dosledno izvrševanje programskega načrtovanja, izvajanja in 
spremljanja.
NI SPREMLJANJA PORTFELJA PROJEKTOV
 51.  V času revizije se niti GD SANCO niti PHEA nista mogla sklicevati na orodje 
spremljanja, ki bi zagotavljalo pregled nad projekti, ki se izvajajo,  
z vidika prednostnih nalog, ki so jih obravnavali, dejavnosti, ki so jih 
zajemali, in rezultatov, ki so jih dosegli (glej odstavke 70 do 73). To je oviralo zagotavljanje dolgotrajne doslednosti pri izvajanju pro-
grama. Ker ni bilo takšnih konsolidiranih informacij, se je Komisija  
o prednostnih nalogah svojih letnih delovnih načrtov odločala, ne da 
bi vedela, kateri projekti na vsakem področju politike že obstajajo ali 
katere dejavnosti so zajete.
RAZDROBITEV, PREKRIVANJE PROJEKTOV IN VZPOREDNO 
IZVAJANJE PODOBNIH UKREPOV
 52.  Ker ni takega pregleda, je Sodišče za pridobitev zaključka o dopolnjeva-
nju projektov analiziralo vse projekte, ki obravnavajo eno od šestih 
determinant zdravja, povezanih z načinom življenja (alkohol, tobak, 
droge, prehrana in telesna dejavnost, spolno in reproduktivno zdravje, 
duševno zdravje) (glej Prilogo II ). To podrobno analizo so dopol-
njevali kvantitativna analiza, pogovori z zainteresiranimi stranmi in posveti s strokovnjaki.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?29
 53.  Analiza je pokazala, da dopolnjevanja med projekti in doslednosti znotraj 
skupnega portfelja projektov ni zaradi:
razdrobitve (a) : projektov, financiranih iz PJZ, je bilo na področju poli-
tike „droge“ malo in obravnavali so zelo raznolike vidike problema 
drog, od uporabe nedovoljenih poživil pri športu v prostem času 
do ponarejenih receptov kot kazalnika zlorabe dovoljenih drog in do preprečevanja uporabe drog v zaporih. Podobno stanje je bilo ugotovljeno na področju politike „prehrana in telesna dejavnost“, kjer je bilo število projektov PJZ majhno, medsebojno pa so se  
močno razlikovali po ciljih in dejavnostih;
prekrivanja dejavnosti in podvajanja dela (b) : za projekte PJZ na  
področju politike „alkohol“ je bilo značilno veliko prekrivanja pri 
sodelujočih partnerjih in pripravljenih informacijah, ne le med  projekti v vzorcu, temveč tudi v zvezi s projektom, financiranim iz 
prejšnjega programa ukrepov Skupnosti za spodbujanje zdravja, in 
s poročilom, ki je bilo pripravljeno po zgodnejšem javnem razpisu. 
Na področju politike „duševno zdravje“ sta bila pod zaporednima 
razpisoma za zbiranje predlogov financirana dva projekta z ena-
kimi dejavnostmi;
vzporednega izvajanja podobnih ukrepov (c) : na področju politike  
„tobak“ sta bila glavna projekta, financirana iz PJZ, dve veliki  
mreži, vzpostavljeni za boj proti kajenju, od katerih je bila ena  
usmerjena na prebivalstvo na splošno in druga le na mlade. Na 
področju politike „spolno in reproduktivno zdravje“ je PJZ finan-ciral veliko mrež, katerih cilj je bil okrepiti zmogljivost udeleženih nevladnih organizacij. Svojo „nišo“ so našle tako, da so se osredo-točile na različne neposredne in posredne naslovnike: nevladne 
organizacije v srednjeevropskih državah ali nevladne organizacije, 
ki se ukvarjajo z migranti, spolnimi delavci migranti, lokalnimi  
spolnimi delavci, injicirajočimi uporabniki drog ali ljudmi, ki živijo 
s HIV/aidsom.
 54.  Na vseh teh področjih že obstajajo drugi mehanizmi, ki bi lahko nado-
mestili PJZ: platforme, delovne skupine, agencije (ECSDZD, ECDC),  
SZO ter drugi programi EU, kot so okvirni programi za raziskave in 
tehnološki razvoj ali program za preprečevanje uporabe drog in obve-ščanje (glej odstavek 64 in okvir 12 ).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?30
OMEJENA EVROPSKA DODANA VREDNOST
 55.  V skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti, določenih v pogodbi, 
Skupnost pri zadevah, ki ne spadajo v njeno izključno pristojnost, kot 
je javno zdravje, ukrepa le če in v kolikor lahko cilj ukrepa zaradi  
njegovega obsega ali učinkov lažje doseže Skupnost32.
EVROPSKA DODANA VREDNOST PO SKLOPIH PROGRAMA: 
ZA SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“ JE NAJMANJ VERJETNO, 
DA BO ZAGOTOVIL EVROPSKO DODANO VREDNOST
 56.  Ključna posledica načela subsidiarnosti je, da bi morala biti zdravstvena 
politika EU sestavljena samo iz ukrepov, ki zagotavljajo izložke, ki jih 
države članice posamezno ne morejo doseči, ali pa nudijo ekonomijo 
obsega. Sklop „nevarnosti za zdravje“ zajema nadzor nad nalezljivimi 
boleznimi, sklop „zdravstvenih informacij“ pa zbiranje primerljivih  
podatkov in razvoj skupnih kazalnikov. Ta sklopa se tako osredo-
točata na zadeve, ki jih države članice očitno ne morejo upravljati  
posamezno. Vendar bi po mnenju Sodišča to vlogo lahko prav tako igrali drugi mehanizmi za sodelovanje med državami članicami (glej 
odstavka 64 in 65).
 57.  V nasprotju s tem ukvarjanje z determinantami zdravja zaradi spodbujanja 
zdravja in preprečevanja bolezni ni samo po sebi čezmejna naloga. Zlasti neposredno spodbujanje zdravja – izobraževanje o zdravju in vplivanje na način življenja – je dejavnost, ki je odvisna od posame-
zne kulture in pri kateri je treba upoštevati posebnosti nacionalnega 
sistema javnega zdravja, lokalne značilnosti in potrebe. Zato se pri 
primerjanju treh sklopov PJZ za sklop „determinant zdravja“ zdi, da ima najmanj možnosti za zagotavljanje evropske dodane vrednosti.
EVROPSKA DODANA VREDNOST PO VRSTI PROJEKTOV: 
MREŽE, ZA KATERE JE NAJBOLJ VERJETNO, DA BODO 
ZAGOTOVILE EVROPSKO DODANO VREDNOST
 58.  Na ravni projektov za spodbujanje zdravja v okviru sklopa „determinant 
zdravja“ je Sodišče pri ocenjevanju evropske dodane vrednosti upo-
števalo vrsto utemeljitev, zakaj je ukrep mogoče izvesti le na evropski 
ravni oziroma zakaj bi ga bilo na tej ravni bolje izvesti. Pri analizi so se upoštevale štiri kategorije projektov, opredeljene v okviru ciklusa 
RRI, medtem ko so se mreže obravnavale ločeno (glej okvir 10 ).32 Glej člena 2 in 5 Pogodbe 
o Evropski uniji ter odstavek 5 
Protokola (št. 30) o uporabi načel 
subsidiarnosti in sorazmernosti.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?31
 59.  Pri vseh projektih se zahteva, da pri njih sodelujejo partnerji iz več 
evropskih držav. Za mreže  je zaradi njihove čezmejne narave najbolj 
verjetno, da bodo pokazale evropsko dodano vrednost z izmenjavo strokovnega znanja, doseganjem soglasja ter izmenjavo „dobrih praks“ 
med državami.
 60.  Evropska dodana vrednost pri drugih vrstah projektov je manj očitna.
Projekti študij in raziskav (a) : evropska dodana vrednost je izvirala  
predvsem iz dejstva, da so bili podatki zbrani v več državah in bili 
predmet primerjalne analize. Pri teh projektih se je skušalo razviti 
skupno terminologijo, določiti skupne standarde ter zagotoviti  
primerljivost podatkov in metod med državami članicami. Ven-dar je bilo nekaj prekrivanja z dejavnostmi, izvedenimi v okviru 
sklopa „zdravstvenih informacij“ ter drugih programov EU, kot so 
okvirni programi za raziskave in tehnološki razvoj
33 ali Program 
za preprečevanje uporabe drog in obveščanje (glej odstavek 54 
in Prilogo II ).
Razvojni projekti (b) : evropska dodana vrednost pri teh projektih je 
bila njihova povezava z razvojem politike EU. Z njimi se je skušalo 
pospešiti razvoj njihovih posameznih prednostnih področij na  
evropski ravni in prispevati k določanju agende po vsej Evropi.
Izvajalski projekti in projekti, s katerimi se pripravlja razširjanje  (c) 
v velikem obsegu („going-to-scale “): pri teh projektih je bila evrop-
ska dodana vrednost najmanj očitna. Tako je, ker se morajo s tem povezane dejavnosti (kot so pilotne raziskave, usposabljanje in izgradnja zmogljivosti, razširjanje in izvajanje v širšem obsegu) 
že po svoji naravi izvajati na terenu, torej ne na evropski ravni, 
temveč v posamezni regiji ali državi. Za to kategorijo projektov 
bi bilo mogoče trditi, da bi dejavnosti morala financirati regija ali država, v kateri se odvijajo. Pri nekaterih projektih je bilo dejan-
sko tako: financiranje Skupnosti se je uporabljalo le za „evropske 
dejavnosti“ (npr. sestanke nacionalnih koordinatorjev) in ne za  
dejanske intervencije ali dnevne dejavnosti v državi. Toda v dru-
gih primerih se je financiranje iz PJZ uporabljalo za nacionalne 
ali regionalne dejavnosti.
 61.  Sodišče meni, da imajo vse vrste projektov v okviru sklopa „determinante 
zdravja“ potencial, da do neke mere zagotovijo evropsko dodano vre-
dnost tako, da združijo partnerje iz različnih držav članic EU. Vendar so v vzorcu ob merilih, ki jih je uporabilo Sodišče, evropsko dodano 
vrednost najbolj očitno zagotavljale mreže.33 „Znanost o življenju, genomika 
in biotehnologija za zdravje“ 
je v obdobju 2003–2006 ena od sedmih glavnih tematskih 
raziskovalnih prednostnih nalog 
v okviru šestega okvirnega 
programa Evropske unije, njen cilj 
pa je pridobiti novo znanje in ga 
prenesti v uporabe, ki izboljšujejo 
zdravje ljudi. V ta namen so raziskovalne organizacije, ki 
izvajajo tako temeljne kot 
uporabne raziskave, prejele 
podporo z okvirnim proračunom 
2 514 milijonov EUR. Takšne priložnosti za financiranje so 
obstajale na področjih genomskih 
pristopov k zdravju in boleznim, 
biotehnologije, rake, HIV/aidsa, 
malarije in tuberkuloze. Podobne 
priložnosti za financiranje 
so obstajale v okviru petega okvirnega programa in sedanjega 
sedmega okvirnega programa.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?32
ANKETA PROJEKTNIH PARTNERJEV
„Cilje projekta je bilo mogoče uresničiti le s sodelovanjem 
v evropskem programu javnega zdravja.“
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
15 %
9 %
2 %
5 %36 %32 %
se ne strinjam
se močno ne strinjam
ne vemse strinjamse močno strinjam
se niti strinjam
niti ne strinjam
„Sodelovanje v evropskem programu javnega zdravja je uspešneje 
od sodelovanja v nacionalnem zdravstvenem projektu.“
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
26 %
6 %
2 %
6 %29 %31 %
se ne strinjam
se močno ne strinjam
ne vemse strinjamse močno strinjam
se niti strinjam
niti ne strinjamOKVIR 11
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?33
ZAINTERESIRANE STRANI POZITIVNO OCENJUJEJO 
SVOJO UDELEŽBO V PROGRAMU
 62.  Udeleženci so večinoma potrdili evropsko dimenzijo svojih projektov. 
Velika večina (68 %) projektnih partnerjev, ki so se odzvali na anketo 
Sodišča, se je strinjala ali močno strinjala, da je cilje njihovih projek-
tov mogoče uresničiti le s sodelovanjem v PJZ. Približno 60 % jih je menilo, da je udeležba pri PJZ uspešnejša od udeležbe pri nacionalnih projektih (glej okvir 11 ).
 63.  Zainteresirane strani v državah članicah so mnenja, da je program kot 
celota tudi vir evropske dodane vrednosti ter da zagotavlja priložnost 
za izmenjavo izkušenj in „dobrih praks“. Predstavniki nacionalnih  organov, s katerimi so bili v okviru revizije opravljeni pogovori (člani 
programskega odbora in nacionalne kontaktne osebe), so se strinjali, 
da PJZ obravnava potrebo držav članic po sodelovanju z izmenjavo 
informacij, izkušenj in smernic o problemih javnega zdravja, ki zade-
vajo vse. Vmesno vrednotenje PJZ je prišlo do zaključka, da je ute-
meljitev za evropsko intervencijo na področju javnega zdravja na  
splošno sprejeta in se jo podpira
34.
PRIMERI OBSTOJEČIH USKLAJEVALNIH MEHANIZMOV 
(za podrobnosti glej Prilogo II )
Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (ECSDZD)• 
Evropski forum o alkoholu in zdravju• 
Platforma EU za ukrepanje pri prehrani, telesni dejavnosti in zdravju• 
Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC)• 
Možganski trust za virus HIV/aids• 
Forum civilne družbe za virus HIV/aids• OKVIR 1234 Wija J. Oortwijn et al , Interim 
evaluation of the Public health 
Programme 2003-2008. Končno 
poročilo. Tehnično poročilo RAND 
Europe, 2007, str. 63.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?34
 64.  Vendar izmenjava informacij in sodelovanje med državami članicami na 
pdoročju javnega zdravja nista omejena na PJZ. Obstaja veliko dru-
gih mehanizmov, ki lahko dosežejo to evropsko dodano vrednost. Na večini področij politike javnega zdravja je veliko forumov, delovnih 
skupin in platform, ki ne obravnavajo le determinant zdravja, temveč 
tudi zdravstvene informacije in nevarnosti za zdravje. Lajšajo komuni-kacijo med zainteresiranimi stranmi – zlasti vladnimi organizacijami, pa tudi civilno družbo, industrijo itd. – ter zagotavljajo „stično točko“, 
kjer je mogoče razviti in uskladiti skupne pristope (glej odstavka 54 in 
60(a)). Zaradi obstoja alternativnih mehanizmov se poraja vprašanje, ali bi bilo treba take dejavnosti še naprej izvajati v okviru PJZ.
 65.  V sedanji zdravstveni strategiji EU, ki je bila objavljena oktobra 2007, 
je Komisija predlagala razvoj „mehanizma strukturiranega sodelova-nja“, s katerim bi se ugotavljale in spodbujale potrebne dejavnosti 
usklajevanja med državami članicami
35. Decembra 2008 je bila vzpo-
stavljena posebna „višja delovna skupina Sveta za javno zdravje“, da 
bi pomagala Komisiji pri opredeljevanju prednostnih nalog, določanju 
kazalnikov, pripravi smernic in priporočil, spodbujanju izmenjave  
dobre prakse ter merjenju napredka.35 Evropska komisija, bela knjiga, 
„Skupaj za zdravje: strateški 
pristop EU za obdobje 2008–2013“, COM(2007) 630 konč., str. 10.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?35
UPRAVLJANJE PROJEKTOV
 66.  Zasnova projektov je bistvena, vendar jih je treba tudi upravljati tako, da 
se povečajo njihove možnosti za uspešnost. Projekt lahko na koncu 
prispeva k napredku pri doseganju skupnega cilja, če se pri njem  dosežejo načrtovani rezultati in jih ciljna skupina uporablja. To je  bolj verjetno, če:
partnerstvo deluje dobro; (a) 
se projekti med izvajanjem ustrezno spremljajo, kar Komisiji omo- (b) 
goči, da je obveščena o projektnih dejavnostih, izložkih, morebi-
tnem prekrivanju in priložnostih za sinergije med projekti ter da 
zagotovi povratne informacije koordinatorjem projektov;
pričakovani izložki primerno nastajajo in se razširjajo ter (c) 
se projekte na koncu ovrednoti, kar Komisiji in drugim nosilcem (d) 
projektov omogoča učenje iz izkušenj.
PARTNERSTVO JE DOBRO DELOVALO
 67.  Delovanje partnerstva je pomemben dejavnik pri uspešnosti vsakega 
projekta, ki ga izvaja več akterjev. Vse projekte v vzorcu je izvajalo 
več organizacij v različnih državah članicah in včasih državah kandi-datkah. Običajno so partnerstva sestavljali glavni koordinator projekta 
in povprečno 12 povezanih partnerjev iz različnih držav.
 68.  V večini primerov so bile odgovornosti jasno porazdeljene med koordina-
torja in partnerje. Toda v devetih od 36 revidiranih projektov je bilo 
ugotovljeno, da je bilo partnerstvo zelo neuravnoteženo in je koor-
dinator projekta in/ali eden od drugih partnerjev izvajal večino pro-jektnih dejavnosti, udeležba drugih partnerjev pa je bila omejena.
 69.  Večina koordinatorjev projektov in partnerjev je zelo pozitivno ocenila 
sodelovanje pri partnerstvu (glej okvir 13 ). Več anketirancev je pou-
darilo partnerstvo kot enega od najpomembnejših vidikov projekta 
zaradi možnosti za navezovanje stikov, izmenjavo idej ter posredo-vanje izkušenj in „dobrih praks“.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?36
ANKETA PROJEKTNIH PARTNERJEV
„Zadovoljen sem s sodelovanjem projektnih partnerjev.“
0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
13 %
5 %
1 %
1 %48 %32 %
se ne strinjam
se močno ne strinjam
ne vemse strinjamse močno strinjam
se niti strinjam
niti ne strinjam
„Koordinator projekta k delu pritegne vse partnerje.“
10 %
3 %
0 %
3 %43 %41 %0 % 10 % 20 % 30 % 40 % 50 % 60 %
se niti strinjam
niti ne strinjam
se ne strinjam
se močno ne strinjam
ne vemse strinjamse močno strinjamOKVIR 13
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?37
KOMISIJA PROJEKTOV NE SPREMLJA SISTEMATIČNO, 
TEMVEČ PRILOŽNOSTNO
 70.  Niti GD SANCO niti PHEA nima pisnih smernic za spremljanje projektov 
ali dokumentiranje procesa spremljanja36 (glej odstavek 51). Posle-
dično je bilo od posameznega projektnega referenta odvisno, kaj se je izvedlo. Na splošno je bilo spremljanje sestavljeno iz tega, da se je s pomočjo vmesnega in končnega poročila koordinatorja preverilo, ali 
so bile izpolnjene zahteve pogodbe, s čimer je finančni uradnik dobil zeleno luč za izplačilo. Praviloma Komisija ni koordinatorju projekta 
dala nobenih pisnih povratnih informacij o vsebini in dosežkih nje-
govega projekta.
 71.  Veliko koordinatorjev projektov je bilo nezadovoljnih s tem, kako je Komi-
sija spremljala projekte, zlasti v primerih projektov, ki so prispevali 
k razvoju politike. 17 od 32 koordinatorjev, s katerimi so bili opravljeni 
pogovori, je izjavilo, da v času trajanja projekta niso s predstavniki 
Komisije nikoli govorili o tehničnih vidikih svojih projektov. Večina 
koordinatorjev je projektnega referenta Komisije povabila na sestanke projekta, vendar so bila takšna vabila redko sprejeta.
 72.  Uradniki GD SANCO so potrdili, da je bilo spremljanje projektov zelo 
majhen del njihovih dejavnosti in da običajno projektov niso utegnili 
podrobneje spremljati. Poleg tega so bili zaradi menjave osebja pro-jektu med njegovim trajanjem v nekaterih primerih dodeljeni trije ali 
štirje različni projektni referenti in za projekte po več mesecev ni bil imenovan projektni referent.
 73.  Komisija tehničnih vidikov tekočih projektov ni spremljala sistematično, 
temveč priložnostno, ne na podlagi skupnih minimalnih zahtev in ne 
da bi zagotovila uradne povratne informacije udeležencem. Ob tem bi bilo treba upoštevati tudi, da ni pregleda izvajanih projektov, ki bi Komisiji omogočil, da se izogne podvajanju dela in zagotovi, da se potencialne sinergije med projekti v celoti izkoristijo (glej odstavka 50 
in 51).36 Pri večini projektov v revizijskem 
vzorcu je bilo tehnično spremljanje 
še vedno naloga projektnih 
referentov GD SANCO; pri 
dvanajstih projektih, ki so bili 
izbrani po razpisu za zbiranje predlogov leta 2005, je bila naloga 
spremljanja po podpisu pogodbe 
prenesena na novo Izvajalsko 
agencijo za program javnega 
zdravja (PHEA).
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?38
IZLOŽKI SO BILI DOSEŽENI, 
VENDAR SE JIH NI AKTIVNO RAZŠIRJALO
 74.  Izložki ali rezultati dela so opredeljeni kot tisto, kar je bilo ustvarjeno 
z viri, dodeljenimi za intervencijo. Na splošno so bili pri revidiranih projektih za spodbujanje zdravja ustvarjeni pogodbeno dogovorjeni izložki. Običajne kategorije izložkov so zajemale poročila o poseb-
nih vprašanjih, tečaje, podatkovne zbirke, spletne strani, glasila ter 
informacijsko gradivo, kot so prospekti.
 75.  Pri projektih se je za razširjanje večinoma uporabljal internet. Pri skoraj 
vseh projektih so bili njihovi izložki naloženi na spletno stran – ali na domačo spletno stran koordinatorja projekta ali pa na spletno stran samega projekta. To je privedlo do hkratnega nastanka več podobnih spletnih strani na vsakem področju, zato je bilo zainteresiranim težje 
najti zadevne informacije.
 76.  Med drugimi potmi razširjanja so bili konference, prospekti, prispevki 
v znanstvenih revijah in obvestila za javnost. Projektni partnerji so 
pri razširjanju igrali pomembno vlogo, saj so poznali nacionalne in 
regionalne razmere ter so v svoji državi ali regiji morda že imeli  
ustvarjeno mrežo stikov.
 77.  Čeprav je bilo pri reviziji ugotovljeno, da so bili izložki ustvarjeni in 
da so se razširjali, koordinatorji projektov niso mogli pri nobenem  revidiranem projektu dokazati, da jih je ciljna skupina „uporabila“. Pri projektih se informacije te vrste sploh niso zbirale
37. Razširjanje 
prav tako ni bilo trajnostno, saj se po izteku obdobja financiranja  
spletne strani in podatkovne zbirke običajno niso več posodabljale 
(glej odstavek 45).
 78.  Poleg tega predstavniki nacionalnih ministrstev in inštitutov za zdravje, 
s katerimi so bili opravljeni pogovori, pogosto niso vedeli, kateri pro-
jekti se izvajajo, še manj pa so poznali pridobljene rezultate. Večina 
nacionalnih zainteresiranih strani, s katerimi so bili opravljeni pogo-
vori, je kritizirala razširjanje rezultatov projektov in menila, da jim 
je bilo na voljo premalo informacij o izidih projektov (tekočih ali  končanih).37 Opomniti je treba, da obseg te 
revizije ni zajemal ugotavljanja 
učinkov, ki jih je na ciljne 
skupine imelo razširjanje izložkov 
projekta – npr. raziskovanja, ali 
je bilo glasilo brano in cenjeno oziroma ali so zdravstveni delavci 
uporabljali podatkovno zbirko.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?39
VREDNOTENJE PROJEKTOV ŠE NI OBIČAJNA PRAKSA
 79.  Brez dobrega vrednotenja ni mogoče dokazati uspešnosti projektov. 
SZO navaja, da bi bilo treba pobude v zvezi s spodbujanjem zdravja vrednotiti tako z vidika procesov kot izidov
38. Vendar v okviru PJZ ni 
bilo pravne zahteve po vrednotenju projektov.
 80.  Kljub temu pa je Komisija že leta 2003 v svojem prvem razpisu za zbiranje 
predlogov objavila, da bo prednost namenila projektom, pri katerih se 
primerna pozornost posveča [samo-]vrednotenju procesa in rezulta-
tov39. Od razpisa za zbiranje predlogov leta 2005 je bil delovni paket 
z nazivom „vrednotenje projektov“ obvezni del sporazumov o dona-cijah, vendar koordinatorji projektov niso prejeli nobenih nadaljnjih 
navodil, kaj bi moralo to vključevati.
 81.  Sodišče je preučilo, ali so bila izvedena vrednotenja revidiranih projektov 
za spodbujanje zdravja, ki so ustrezala merilom koristnosti, skladnosti, 
trdnosti, nepristranskosti, jasnosti in stroškovne učinkovitosti40. Ta 
analiza je pokazala:
od 24 projektov v vzorcu, ki so bili izbrani pred letom 2005, je bilo  —
pri treh izvedeno izčrpno samovrednotenje. Samo eden od njih je ustrezal vsem zgoraj navedenim merilom;
devet od 12 projektov, ki so bili izbrani po razpisu za zbiranje   —
predlogov leta 2005, je imelo načrte za omejena samovrednote-nja, kot je koordinatorjevo zbiranje anketnih listov s povratnimi informacijami projektnih partnerjev o sestankih ali delavnicah  v okviru projekta. V treh drugih primerih so obstajali načrti, da bo vrednotenja izvedel zunanji ocenjevalec.
 82.  Medtem ko je Komisija spodbujala in v zadnjem času zahtevala, da se pri 
projektih za spodbujanje zdravja izvede izčrpno samovrednotenje,  
med udeleženci to še ni stalna praksa, deloma tudi zato, ker Komisija 
ne zagotavlja navodil koordinatorjem projektov in ker Komisija ali  
PHEA ne izvaja nadaljnjega spremljanja (glej odstavke 70 do 73).38 Health promotion evaluation: 
Recommendations to policy-
makers. Poročilo evropske delovne 
skupine SZO za vrednotenje 
spodbujanja zdravja ( WHO 
European Working Group on Health Promotion Evaluation ), str. 4.
39 „Pravila, merila in postopki za 
izbiro in financiranje ukrepov 
v okviru programa javnega 
zdravja“ (UL C 62, 15.3.2003).
40 Revizijske smernice Evropskega 
računskega sodišča o vrednotenju, 
november 2005, str. 7.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?40
ZASNOVA PROGRAMA
 83.  Sodišče meni, da zasnova PJZ ni zagotovila ustreznega okvira za uspešno 
izvajanje in spremljanje ukrepov za spodbujanje zdravja, ki jih finan-
cira Skupnost. Dejstvo, da temeljna logika intervencije za PJZ ni bila izrecno izražena, ni spodbudno vplivalo na zastavljanje specifičnih, merljivih in časovno opredeljenih ciljev programa ter določanje pri-
mernih kazalnikov za merjenje dosežkov.
 84.  Pri reviziji so bile ugotovljene tudi slabosti v strateškem načrtovanju 
Komisije in pomanjkanje določanja prednostnih nalog. Raznolikost 
tem in številnost letnih področij ukrepanja sta povzročili razvodenitev vložkov ter privedli do razdrobljenih rezultatov, zlasti glede na ome-jenost razpoložljivega proračuna. Program je sledil številnim različnim potem in ni imel strateške usmeritve. Sodišče meni, da PJZ (2003–
2007) ni veliko prispeval k spodbujanju zdravja v Evropski uniji.
PRIPOROČILO 1
Zaradi odpravljanja trenutnega neravnovesja med cilji in sredstvi bi 
bilo treba za vsak naslednji program treba določiti bolje usmerjene cilje 
programa, ki so skladnejši z njegovimi proračunskimi zmožnostmi.
Pri vsaki prihodnji generaciji programov bi bilo treba izrecno izraziti 
temeljno logiko intervencije, pri tem pa določiti specifične, merljive, 
dosegljive, ustrezne in časovno opredeljene cilje na ravni politike in 
programa, prikazati povezave med njimi ter opredeliti kazalnike za  
merjenje njihovega doseganja.ZAKLJUČKI 
IN PRIPOROČILA
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?41
IZVAJANJE PROGRAMA: OD SNOVANJA PROJEKTA 
DO REZUTATOV
 85.  Sodišče ugotavlja, da Komisijino izbiranje projektov in izvajanje programa 
nista zagotavljala dopolnjevanja med projekti, splošne doslednosti znotraj portfelja izvajanih projektov ter financiranja tiste vrste projek-tov, ki zagotavlja največjo verjetnost evropske dodane vrednosti.
 86.  Cilji projektov (kot so jih predlagali nosilci) niso bili ne logično izpeljani 
iz ciljev programa ne skladni z zahtevo SMART, ki jo določa Finančna 
uredba. Komisija ni sprejela nobenega popravnega ukrepa, s katerim 
bi pred sklenitvijo revidiranih sporazumov o donaciji obravnavala to pomanjkljivost.
 87.  Pričakovani rezultati projektov niso bili opredeljeni kot učinki na ciljne 
skupine in trajnost rezultatov šteje za nizko. Pri projektih so običajno 
nastali predvideni izložki, vendar pri reviziji ni bila ugotovljena doka-zljiva uporaba rezultatov projektov. Pogosto sta bili relevantnost  
teh izložkov za ciljno skupino in njihova uporaba s strani nadaljnjih 
akterjev nejasni že od samega začetka. Udeleženci so trajnost pogosto 
razumeli kot nadaljevanje projektnih dejavnosti, zato je bila močno 
odvisna od nadaljnjega financiranja Skupnosti.
 88.  Sodišče priznava, da je program združil zainteresirane strani iz različnih 
držav. Projekti so večinoma imeli evropsko dimenzijo in so v veliko primerih olajšali izmenjavo izkušenj in medsebojno učenje. Vendar člen 152 Pogodbe ES daje EU le omejeno pristojnost za politiko jav-nega zdravja. Lizbonska pogodba (ki je v postopku ratifikacije) tega ne spreminja bistveno. Zato je dodana vrednost dejavnosti EU na  področju spodbujanja zdravja, vključno z dejavnostmi, ki se izvajajo v okviru PJZ, predvsem v lajšanju sodelovanja med zainteresiranimi stranmi v različnih državah članicah. Med vsemi vrstami projektov, ki se izvajajo v okviru PJZ, je verjetnost evropske dodane vrednosti največja pri mrežah, ki tudi najbolj jasno obravnavajo potrebo akter-jev na tem področju po izmenjavi „dobre prakse“, razvijanju skupnih standardov in smernic ter izmenjavi znanja.
 89.  Vendar glavni mehanizem izvajanja PJZ (tj. donacije za ukrepe, ki se dode-
lijo prek razpisov za zbiranje predlogov) ni najprimernejši mehanizem 
za financiranje takšnih mrež. Isto velja za dejavnosti, ki bi morale  
prispevati h Komisijinemu razvijanju politike.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?42
UPRAVLJANJE PROJEKTOV
 90.  Glede upravljanja projektov je Sodišče ugotovilo, da so partnerstva na 
splošno delovala dobro. Vendar je bilo Komisijiino spremljanje teko-
čih projektov priložnostno, ne pa sistematično, in udeležencem ni  zagotavljalo uradnih povratnih informacij. Pri projektih so nastali  rezultati dela, določeni v sporazumu o donaciji, vendar so nosilci  
redko dejavno razširjali rezultate. Naknadno vrednotenje projektov 
še ni postalo stalna praksa udeležencev.
PRIPOROČILO 2
Glede sedanjega PJZ (2008–2013) bi Komisija morala zbrati podatke 
o projektih ter tako dobiti pregled nad že izvedenimi ukrepi in ugo-toviti, kje v njenem portfelju projektov obstaja prekrivanje in kje so 
preostale vrzeli.
Število „letnih področij ukrepanja“ bi bilo treba bistveno zmanjšati, 
osredotočena pa bi morala biti na strateške prednostne naloge.
Komisija bi morala tudi obravnavati slabosti v zasnovi in izvajanju  
projektov z:
usklajevanjem ciljev projektov s cilji programa in na novo določe-
• 
nimi „letnimi prednostnimi nalogami“, kot se jih priporoča zgoraj. 
Poleg tega v sporazumih o donacijah ne bi smelo biti določeno le, katere dejavnosti bodo izvedene, temveč tudi zaželeni rezultati teh 
dejavnosti, ciljne skupine in način, kako se bodo rezultati trajnostno 
uporabljali po dokončanju projekta;
določanjem količinsko opredeljenih podciljev in kazalnikov uspe-
• 
šnosti povsod, kjer je to mogoče, da se olajša spremljanje napredka 
pri doseganju ciljev;
naknadnim vrednotenjem projektov, da se z uporabo pridoblje- • 
nih izkušenj izboljša zasnova prihodnjih projektov (in morebitnih 
naslednjih programov).
Komisija bi morala v tekočem programskem obdobju v celoti izkoristiti 
obstoječe mehanizme financiranja mrež v okviru PJZ (2008–2013) (tj. 
operativne donacije), saj so za te dejavnosti primernejše kot donacije 
za ukrepe. Pri naročilih storitev bi Komisija morala uporabiti povi-
šano zgornjo mejo (20 % razpoložljivega proračuna namesto 10 %)  za izvedbo dejavnosti, ki prispevajo k razvoju politike. Vendar bo za 
to potrebna strožja opredelitev nalog in pristojnosti kot v razpisih za 
zbiranje predlogov.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?43
SKUPNI ZAKLJUČEK
 91.  Cilji PJZ so bili zastavljeni široko in ambiciozno, kar je bilo v ostrem 
nasprotju z omejenimi sredstvi, ki so mu bila na voljo. To neravnovesje 
se je po sprožitvi sedanjega PJZ (2008–2013) še povečalo.
 92.  Sodišče dvomi o koristnosti določenih sestavnih delov evropskih pro-
gramov javnega zdravja, kot je PJZ. Revizija kaže, da takšni programi težko opazno učinkujejo na zdravje državljanov. „Evropska dodana vrednost“, kjer ta obstaja, je predvsem v tem, da posrednikom omo-goča vzpostavljanje mrež in izmenjavo „dobre prakse“ z namenom  dopolnjevanja nacionalnih programov in dejavnosti. Poleg tega  Sodišče opozarja na obstoj mehanizmov sodelovanja, kot je „odprta metoda usklajevanja“, ki omogočajo takšno vzpostavljanje mrež in  izmenjave.
PRIPOROČILO 3
Evropski parlament, Svet in Komisija bi morali za obdobje po letu 2013 
ponovno razmisliti o obsegu dejavnosti EU na področju javnega zdravja 
in o pristopu k financiranju s strani EU na tem področju. Pri tem bi bilo 
treba upoštevati razpoložljiva proračunska sredstva in obstoj drugih mehanizmov sodelovanja (kot je „odprta metoda usklajevanja“
41) kot 
sredstev za lajšanje sodelovanja in izmenjave informacij med zainte-resiranimi stranimi po vsej Evropi.
Pregled sedanjega proračuna nudi prvo priložnost za ta proces  
razmisleka.
  To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zase-
danju dne 5. marca 2009.
Za Računsko sodišče
a aču s o sod šče
Vítor Manuel da Silva Caldeira
Predsednik41 To je metoda sodelovanja, ki 
temelji na načelu prostovoljnega 
sodelovanja med vladami. Temelji 
predvsem na medsebojnem 
učenju, primerjanju uspešnosti in 
posredovanju najboljše prakse.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?44
PRILOGA I PJZ 2003–2007 (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – FINANCIRANI PROJEKTI PO TÉMI
Leto Tema
Tobak
Alkohol
Droge
Prehrana in telesna 
dejavnost
Spolno in reproduktivno 
zdravje, HIV/aids
Duševno zdravje
Socialne determinante 
zdravja
Okoljske determinante 
zdravja
Spodbujanje javnega 
zdravja v določenih okoljih
Usposabljanje na področju 
javnega zdravja
Preprečevanje bolezni 
in poškodb
Genetske determinante
Izgradnja zmogljivosti
Skupaj
2003 Financirani projekti 2 1 1232 2114 19
Število področij ukrepanja 7 2 3211 3211 23
Financirani projekti/področje ukrepanja 0,29 0,50 0,33 1,00 3,00 2,00 0,67 0,50 1,00 4,00 1,33
2004 Financirani projekti 2 1 224132532 27
Število področij ukrepanja 7 1 131121211 21
Financirani projekti/področje ukrepanja 0,29 1,00 2,00 0,67 4,00 1,00 1,50 2,00 2,50 3,00 2,00 1,81
2005 Financirani projekti 5 4 222332 411 29
Število področij ukrepanja 5 4 235543 312 37
Financirani projekti/področje ukrepanja 1,00 1,00 1,00 0,67 0,40 0,60 0,75 0,67 1,33 1,00 0,50 0,81
2006 Financirani projekti 4 2 5545 1 1 3 4 2 45
Število področij ukrepanja 3 3 354344 2 2 33
Financirani projekti/področje ukrepanja 1,33 0,67 1,67 1,00 1,00 1,67 2,75 0,75 2,00 1,00 1,38
2007 Financirani projekti (ocena) 10 11 4 3 1 29
Število področij ukrepanja 3 5 465344 4 2 40
Financirani projekti/področje ukrepanja 0,83 0,79 0,50 0,75 0,50 0,67
Financirani projekti skupaj 149
Število področij ukrepanja skupaj 154
Financirani projekti/področja ukrepanja skupaj 0,97
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?45
PRILOGA II
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – 
ANALIZA ŠESTIH PODROČIJ POLITIKE
DROGE
 1.  Evropski svet je decembra 2004 potrdil strategijo EU na področju drog 
(2005–2012), ki je okvir za dva zaporedna štiriletna akcijska načrta za boj proti drogam.  Strategija ima dva splošna cilja: javno zdravje 
(preprečevanje uporabe drog, zmanjševanje škode in zdravljenje) ter 
varnost (izvrševanje zakonov, ki prepovedujejo izdelavo in prepro-
dajo drog). GD SANCO je pri politiki v zvezi z drogami na ravni EU le 
manjši akter. Razvoj politike vodi GD JLS, večina financiranja za pro-jekte pa je namenjena raziskovalnim projektom, ki jih upravljata GD RTD in GD TREN. Za obdobje 2007–2013 je bil vzpostavljen program za preprečevanje uporabe drog in obveščanje, ki ga upravlja GD JLS 
(proračun v višini 21 milijonov EUR). Ta program ima podobne cilje 
in ciljne udeležence kot PJZ.
 2.  Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (ECSDZD) 
zagotavlja EU in njenim državam članicam skupni informacijski okvir 
za droge. ECSDZD s pomočjo mreže nacionalnih centrov za spremlja-
nje zbira informacije o vseh vidikih uporabe drog. Vzpostavil je tudi 
podatkovno zbirko najboljših praks pri preprečevanju drog.
 3.  Projektov v zvezi z drogami, financiranih iz PJZ, je bilo malo in zajemali 
so širok razpon vidikov in kontekstov problema drog. Toda vsem je 
bila skupna usmerjenost na raziskave/zbiranje informacij in izmenjavo najboljših praks. Sodišče je ugotovilo, da so se nekateri njihovi cilji 
in dejavnosti, npr. zbiranje podatkov in vzpostavljanje podatkovne 
zbirke najboljših praks, prekrivali s področjem dejavnosti ECSDZD.  
Slednji bi jih lahko izvedel bolj stroškovno/časovno učinkovito. Glede na obstoj ECSDZD in posebnega programa za preprečevanje uporabe drog in obveščanje bi bilo treba ponovno razmisliti o vrednosti vklju-čevanja projektov v zvezi z drogami v programe zdravja EU.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?46
PRILOGA II
ALKOHOL
 4.  Z alkoholom se je kot z zdravstvenim problemom težje spopasti, ker je 
družbeno sprejemljiv in pri zmernem uživanju ne predstavlja tveganja za zdravje. Vendar škodljivo uživanje alkohola po ocenah povzroči  približno 10 % skupnega bremena bolezni ter povzroča ali poslabšuje 
druge družbene ali ekonomske probleme, kot so nesreče in nasilje. 
Najbolj (stroškovno) učinkovite politike za nadzor nad alkoholom so pravne omejitve, ki so v pristojnosti držav članic (višji nakupni davek, 
zmanjšana razpoložljivost ter ukrepi za boj proti vožnji pod vplivom 
alkohola in uživanju alkohola med mladoletnimi osebami). 
 5.  V odgovor na sklepe, ki jih je leta 2001 objavil Svet, je Komisija okto-
bra 2006 pripravila strategijo za zmanjševanje škode, ki jo povzroča 
alkohol. Strategija nudi podporo za projekte zmanjševanja škode,  
zbiranje podatkov ter razvoj ukrepov za informiranje in izobraževanje 
v sodelovanju z državami članicami. Kar zadeva industrijo, alkoholna 
strategija ES temelji na prostovoljnih kodeksih in samoregulaciji, ne pa na pravni ureditvi. Junija 2007 je ES ustanovila Evropski forum  
o alkoholu in zdravju s predstavniki poslovnega sektorja (izdelo-
valci alkohola, oglaševalska industrija, sredstva javnega obveščanja, 
trgovci, dobavitelji hrane in pijače) ter organizacij za javno zdravje 
in civilne družbe. Člane foruma se spodbuja k sprejetju zaveze, da  
bodo okrepili ukrepe za zmanjševanje škode, ki jo povzroča alkohol, 
na primer s spodbujanjem odgovornih komercialnih sporočil. 
 6.  Za projekte PJZ, ki obravnavajo alkohol, je bilo značilno veliko prekrivanja 
pri sodelujočih partnerjih in pridobljenih informacijah. Pri treh od  petih projektov v vzorcu so se zbirali podatki in pripravljala poročila 
o stanju alkoholne politike v vsaki državi članici EU. Medtem sta bili za 
Komisijo pripravljeni pomembno izčrpno poročilo „Alkohol v Evropi“ 
ter poročilo z naslovom „Alkoholne politike v državah članicah EU  in na Norveškem“, ki je bilo pripravljeno s pomočjo financiranja iz  nekdanjega programa ukrepov Skupnosti za spodbujanje zdravja. To prekrivanje je mogoče pojasniti s tem, da pred letom 2006 ni bilo  
alkoholne politike EU, ki bi usmerjala prednostne naloge, ter s tem, 
da niso bili zbrani podatki o preteklih dejavnostih na tem področju.
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?47
PRILOGA II
TOBAK
 7.  Po navedbah SZO je uporaba tobaka danes v svetu vodilni vzrok pre-
zgodnjih smrti, ki bi jih bilo mogoče preprečiti. Pri tobaku je najbolj (stroškovno) učinkovit ukrep spodbujanja zdravja zakonodaja (višji nakupni davek, omejitve kajenja na delovnem mestu, prepovedi ogla-
ševanja), ki bi jo bilo treba kombinirati z izobraževanjem potrošnikov 
z opozorili o škodljivosti in kampanjami.
 8.  Podpora Skupnosti protitobačnim organizacijam se je začela že leta 
1987 s programom Evropa proti raku. EU je sprejela tudi zakono-
dajne ukrepe za nadzor nad tobakom, ki temeljijo na pristojnosti EU na notranjem trgu, kot je določena v členu 95 Pogodbe ES. Zlasti sta bili v letih 2001 in 2003 sprejeti dve pomembni direktivi o tobačnih izdelkih in oglaševanju. Pred kratkim, v začetku leta 2007, pa je bila 
objavljena zelena knjiga „K Evropi brez tobačnega dima: politične  
možnosti na ravni EU“.
 9.  Ta zakonodajni ukrep je spremljala podpora Skupnosti za vseevropske 
ukrepe za preprečevanje in opuščanje kajenja, pri kateri so projekti 
PJZ majhen proračunski akter. Pomembnejši programi so javne pro-
tikadilske kampanje, financirane s strani Sklada Skupnosti za tobak, 
ki sredstva pridobiva z dajatvami na subvencije, dodeljene tobačnim 
proizvajalcem v EU. Do zdaj je Sklad Skupnosti za tobak financiral  
dve veliki kampanji za povečevanje ozaveščenosti. Zadnja kampanja „HELP – za življenje brez tobaka“ se je začela leta 2005 s proračunom 
72 milijonov EUR v štirih letih. Za Komisijo jo je oblikoval konzorcij zdravstvenih strokovnjakov in poklicnih svetovalcev za odnose z jav-nostmi, vključuje pa kampanje na terenu in televizijske oglase, ki se 
predvajajo v vseh državah članicah EU.
 10.  Projekti v zvezi s tobakom, financirani iz PJZ, so v glavnem zajemali dve veliki 
mreži, ki sta sredstva prejemali že od leta 1996 iz predhodnih progra-mov ukrepov. Ena se je ukvarjala s preprečevanjem kajenja na splošno, vendar je bila izrazito usmerjena na zagovarjanje omejevanja tobaka in lobiranje, druga pa je bila usmerjena na mlade. Ker ti mreži uradno nista 
bili upravičeni do financiranja, sta bili spremenjeni v „krovna projekta“, 
prek katerih se je koordiniralo več podprojektov. Leta 2005 je bila ta 
struktura opuščena in nekateri projekti so se nadaljevali samostojno. 
 11.  Čeprav učinek „projektov“ PJZ ni merljiv, je financiranje Skupnosti posre-
dno omogočilo splošni mreži in njenim organizacijam članicam uspešno 
zagovarjanje omejevanja tobaka in dejavnosti lobiranja tako na ravni 
EU kot na nacionalni ravni. En primer je nedavno uvedena zakonodaja 
v več državah članicah, ki prepoveduje kajenje na javnih mestih. 
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?48
PRILOGA II
PREHRANA IN TELESNA DEJAVNOST
 12.  Vse večja zaskrbljenost javnosti nad naraščajočo stopnjo debelosti, zlasti 
pri otrocih, se je v zadnjih letih odražala v več ukrepih Skupnosti.  Komisija je leta 2006 objavila belo knjigo „o strategiji za Evropo glede vprašanj v zvezi s prehrano, prekomerno telesno težo in debelostjo“. 
Ključno orodje za izvajanje te strategije je Platforma EU za ukrepanje 
pri prehrani, telesni dejavnosti in zdravju, vzpostavljena leta 2005  kot forum za zainteresirane strani iz civilne družbe in industrije, ki 
so se pripravljene zavezati, da bodo sprejele ukrepe za zmanjševanje 
debelosti. Organi držav članic so povezani v Evropski mreži za pre-
hrano in telesno dejavnost. Komisija je za pospešitev izmenjave idej 
in praks na področju te politike med državami članicami leta 2007  vzpostavila tudi skupino na visoki ravni, ki se ukvarja z zdravstvenimi vprašanji, povezanimi s prehrano in telesno dejavnostjo. 
 13.  Poleg teh platform so v strategiji poudarjene dejavnosti EU na s tem 
povezanih področjih, kot so potrošniška politika (označevanje), kme-tijstvo (razdeljevanje sadja v šolah) in mestni promet (spodbujanje 
telesne dejavnosti). Program javnega zdravja pri tej strategiji igra le 
omejeno vlogo
1. 
 14.  Na področju prehrane in telesne dejavnosti PJZ nima veliko projektov, 
ti pa imajo zelo raznolike cilje in dejavnosti, zaradi česar je podoba razdrobljena. Več revidiranih posameznih projektov ni moglo doka-zati doseganja rezultatov ali pa je bila evropska dodana vrednost pri 
njih nizka. Na primer, en projekt je bil financiran za namen iskanja 
partnerjev za nadaljnji projekt, za katerega ni bil predlog nikoli pre-dložen. Za drug projekt, študijo o učinku oglaševanja hrane na otroke, 
so revizorji ugotovili, da deloma podvaja podobno študijo SZO. Pri 
tretjem projektu so se financirale dejavnosti o temah prehrane in  
telesne dejavnosti, ki so jih posamezno izvajali projektni partnerji  v večjem številu šol. Te lokalne dejavnosti so zasnovali otroci sami, da bi povečali svojo zavezanost, bile pa so v različnih oblikah, od  organizacije športnega festivala v parku do krašenja šolskih zidov  
s slikami sadja. Medtem ko je to morda imelo nekaj učinka na zdravje 
v udeleženih šolah, pa sta vprašljivi evropska dodana vrednost in  
potreba, da EU financira te lokalne dejavnosti.1 Omenjen je samo enkrat: 
„Komisija bo še naprej spodbujala 
nadzorovanje preko svojih 
projektov v okviru programa 
javnega zdravja, ki spodbujajo 
ukrepe povezovanja v mrežo in izmenjave informacij o dobri praksi 
na področju prehrane in telesne 
aktivnosti ter preprečevanja 
debelosti.“ (bela knjiga, str. 9). 
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?49
PRILOGA II
SPOLNO IN REPRODUKTIVNO ZDRAVJE
 15.  PJZ je pomenil odmik od pristopa Komisije, ki je temeljil na posameznih 
boleznih (kar je bilo značilno za njen program o aidsu in drugih nale-zljivih boleznih za obdobje 1996–2002). Področje politike spolnega in reproduktivnega zdravja se je razširilo. Vendar je večina projektov 
na tem področju še vedno osredotočenih na HIV/aids
2. 
 16.  Leta 2005 je Komisija sprejela sporočilo o boju proti virusu HIV/aidsu 
v Evropski uniji in sosednjih državah za obdobje 2006–2009. To je  
zagotovilo akcijski načrt, bistven dokument, v katerem so opredeljeni obstoječe potrebe in potrebni ukrepi. Komisija je tudi sprožila več pobud za posvetovanje z relevantnimi zainteresiranimi stranmi na  tem področju. Možganski trust za virus HIV/aids je forum, na katerem 
lahko Komisija, države članice ter države kandidatke in države EGP 
izmenjujejo informacije. Forum civilne družbe za virus HIV/aids je  
neuraden svetovalni organ, ki je bil ustanovljen leta 2005, da bi lajšal 
sodelovanje nevladnih organizacij in mrež.
 17.  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) je bil 
ustanovljen leta 2005 kot agencija Skupnosti za spremljanje nalezlji-
vih bolezni. Njegovi ukrepi zajemajo tudi HIV, vodi pa program za HIV, 
spolno prenosljive bolezni in bolezni, ki se prenašajo s krvjo.
 18.  Projekti PJZ na področju spolnega in reproduktivnega zdravja so bili 
največja skupina v revizijskem vzorcu. Pri večini teh projektov je šlo za mreže, katerih skupni cilj je bila krepitev zmogljivosti sodelujočih 
nevladnih organizacij. Svojo „nišo“ so našle tako, da so se osredotočile 
na različne neposredne in posredne naslovnike: nevladne organizacije 
v srednjeevropskih državah ali nevladne organizacije, ki se ukvarjajo z migranti, spolnimi delavci migranti, lokalnimi spolnimi delavci, inji-cirajočimi uporabniki drog ali ljudmi, ki živijo s HIV/aidsom. 
 19.  Nekatere mreže so zbirale podatke in spremljale razširjenost ali druge 
vidike HIV/aidsa v svojih ciljnih skupinah. V prihodnosti bi te dejav-
nosti lahko prevzel ECDC.2 Od pojava HIV/aidsa v 1980-ih 
letih je zaradi njega po svetu umrlo 
več kot 25 milijonov ljudi. V 1990-
ih letih se je njegovo širjenje 
v Evropi začasno ustavilo. Stanje se 
je v novem stoletju spremenilo, saj je SZO poročala o naglem širjenju 
HIV v vzhodni Evropi in njegovem 
ponovnem povečevanju v zahodni 
Evropi. 
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?50
PRILOGA II
DUŠEVNO ZDRAVJE
 20.  Duševno zdravje se v zadnjih let vse bolj priznava za vprašanje jav-
nega zdravja. Za razliko od sedanje Pogodbe ES je duševno zdravje v Lizbonski pogodbi izrecno omenjeno kot področje ukrepanja EU
3. 
Vendar so se pod zaporednimi preteklimi programi javnega zdravja že sofinancirali projekti na področjih spodbujanja duševnega zdravja in preprečevanja motenj v duševnem zdravju.
 21.  Po ministrski konferenci SZO o duševnem zdravju je Komisija septem-
bra 2005 objavila zeleno knjigo o duševnem zdravju (Izboljšanje  duševnega zdravja prebivalstva: Pot k strategiji na področju dušev-nega zdravja za Evropsko unijo), s katero je bilo uvedeno posvetovanje o ukrepih, ki bi lahko bili vključeni v načrtovano strategijo na podro-
čju duševnega zdravja. Vendar se države članice niso mogle dogovoriti 
o strategiji in jo je bilo treba opustiti. Zato tudi ni bila oblikovana 
načrtovana platforma EU za duševno zdravje. Po več poskusih, da bi 
se dosegel napredek, je Komisija junija 2008 organizirala konferenco na visoki ravni, na kateri je bil sklenjen evropski pakt o duševnem  
zdravju in dobrem počutju.
 22.  Ker ni strategije na področju duševnega zdravja, ki bi usmerjala ukrepe 
EU, zaradi široke narave prednostnih nalog iz letnih delovnih načrtov pri duševnem zdravju in ker ni pregleda obstoječih dejavnosti, so se 
trije od štirih projektov v vzorcu močno prekrivali. Pri dveh projektih, financiranih pod zaporednima razpisoma za zbiranje predlogov, so se izvajale enake dejavnosti, osredotočene na razvoj politike in zbi-
ranje podatkov. Delo se je deloma podvajalo tudi z drugimi akterji. Vzporedno je bilo vzpostavljenih več podatkovnih zbirk za programe 
za duševno zdravje (npr. Agencija EU za varnost in zdravje pri delu 
v Bilbau ima podatkovno zbirko o stresu), vendar niso dobro medse-
bojno povezane. 
 23.  Drug projekt, ki je bil financiran za podporo Komisiji pri razvoju strategije 
na področju duševnega zdravja, ni bil nikoli uresničen. Projekt je bil 
nato preusmerjen in je dobil nalogo usklajevanja drugih projektov 
na področju duševnega zdravja ter pomoči pri razširjanju njihovih  
izložkov – v tej vlogi se prekriva z drugim projektom, ki se financira v okviru raziskav in tehnološkega razvoja.3 Člen 152 Pogodbe ES: 
„Dejavnost Skupnosti, ki 
dopolnjuje nacionalne politike, je 
usmerjena k izboljševanju javnega 
zdravja, preprečevanju človekovih 
obolenj in bolezni ter odpravljanju vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi.“ 
Člen 168 Lizbonske pogodbe: 
„Dejavnost Unije, ki dopolnjuje 
nacionalne politike, je usmerjena 
k izboljševanju javnega zdravja, 
preprečevanju telesnih in duševnih 
obolenj in bolezni ter odpravljanju vzrokov, ki ogrožajo zdravje ljudi.“
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?51
PRILOGA III
PJZ (SKLOP „DETERMINANT ZDRAVJA“) – UPORABA MERIL SMART 
PRI CILJIH PROJEKTOV, NAVEDENIH V SPORAZUMIH O DONACIJAH ZA 36 REVIDIRANIH PROJEKTOV 
Merila SMART4Analiza ciljev projektov
Specifi  čnost  (Ali so v ciljih določeni 
ciljna skupina in dejavniki, ki jih je treba spremeniti?)Le v redkih sporazumih o donacijah je bila jasno določena ciljna skupina 
z vidika neposrednih in posrednih naslovnikov ter navedene spremembe, ki naj bi jih po načrtih prinesel projekt. Pogosto ciljna skupina sicer ni bila omenjena v ciljih, vendar je bilo o njej mogoče sklepati na podlagi projektnih dejavnosti (implicitna ciljna skupina).
Merljivost  (Ali so cilji napisani 
v merljivi obliki, npr. razsežnost učinkov, številke, ki jih je treba doseči?)Pri nobenem od projektov niso bili navedeni merljivi cilji. Kjer ko so bili 
kazalniki uspešnosti opredeljeni kvantitativno, so se nanašali na izložke, ki jih je treba ustvariti, ne pa na cilje (običajno so omenjali „natisne se X izvodov poročila“, nikoli npr. „delež šoloobveznih otrok, ki so poročali, da so se v zadnjih 7 dnevih posvečali telesni dejavnosti, se zviša na X %“).
Dosegljivost  (So cilji glede 
na razpoložljivi čas, denar in uslužbence izvedljivi?)Pri večini projektov ni bilo jasno, ali so bili cilji doseženi. Kazalnikov 
uspešnosti, ki bi dopolnjevali cilje, večinoma ni bilo; napredek pri njihovem doseganju se običajno ni spremljal. Po drugi strani bi bilo mogoče trditi, da je za cilje, kot so „izmenjava informacij“, „povečanje znanja“, „spodbujanje sodelovanja“, skoraj nemogoče, da se jih ne bi doseglo.
Ustreznost  (Ali so relevantni za ciljno 
skupino/skupine?)Preverjanje tega vprašanja za vse projekte do končne ciljne skupine ni bilo 
v obsegu revizije. Vendar so kot projektni partnerji pogosto sodelovali neposredni naslovniki, kot so nevladne organizacije in zdravstveni delavci. Pri anketi projektnih partnerjev je 88 % anketirancev izjavilo, da so bili cilji projektov relevantni za njihovo državo ali regijo, 86 % pa jih je izjavilo, da so bili relevantni za njihovo organizacijo.
Časovna opredeljenost  (Ali je v ciljih 
naveden rok, v katerem jih je treba doseči?)Roki se niso skoraj nikoli nanašali na cilje, temveč le na izložke (npr. poročilo, 
ki ga je treba izdelati do meseca X).
4 Pomožna vprašanja v oklepajih so iz The European Quality Instrument for Health Promotion (EQUIHP) , Kok, H., Bollars,C., Molleman, G. 
and Van den Broucke, S., 2005.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?52
ODGOVORI KOMISIJE
POVZETEK
IV. 
V zvezi z ugotovitvami in zaključki Sodišča, 
(a) 
V skladu s členom 152 Pogodbe so vsi ukrepi Komisije na področju javnega zdravja name-njeni dopolnjevanju ukrepov, ki jih sprejmejo 
države članice za varovanje in izboljšanje  zdravja. Program javnega zdravja (PJZ)  
2003–2007 je samo eden od instrumentov, 
uporabljenih v tem okviru.
Komisija se strinja, da bi bilo z višjim prora-
čunom mogoče doseči več, vendar pa izva-janje PJZ 2003–2007 ustreza proračunskim 
sredstvom, ki sta jih dodelila Evropski par-
lament in Svet, ter prednostnim nalogam in 
ciljem, ki sta jih za to odobrili instituciji.
Osnovna logika PJZ 2003–2007 temelji na  
zdravstveni strategiji, ki jo je leta 2000  
sprejela Komisija (COM(2000) 285 konč.), in 
upošteva načelo subsidiarnosti, opredeljeno 
v Pogodbi. Posebne prednostne naloge so  
navedene v prilogi k sklepu o programu.  
Program je namenjen predvsem doseganju 
vmesnih kazalnikov, kot so opredelitev in  razširjanje „dobre prakse“, ustvarjanje mrež 
strokovnega znanja na področju javnega  zdravja v EU in zbiranje podatkov o dejan-skem stanju evropskega javnega zdravja, da 
se pripravijo skupni pristopi.
Prednostne naloge za PJZ, določene v Sklepu 
št. 1786/2002/ES Evropskega parlamenta in 
Sveta o sprejetju programa ukrepov Skupno-sti na področju javnega zdravja (2003–2008), so bile opredeljene skladno z zahtevami  člena 152 Pogodbe in v skladu z zdravstveno 
strategijo, odobreno leta 2000.
Komisija se strinja, da si je treba dodatno  
prizadevati, da se v letnem delovnem načrtu 
opredeli več takih prednostnih področij in 
področij za mogoče ukrepe, sorazmerne  z razpoložljivimi proračunskimi sredstvi.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?53
(b) 
Revidirani projekti so bili izbrani v začetni fazi PJZ (2003–2007). Stanje se je v zadnjih 
dveh letih revidiranega programa bistveno 
spremenilo, ta sprememba pa se je ohranila tudi v sedanjem PJZ (2008–2013). Od leta  2006 „navodila za prijavo“, ki se uporabljajo 
za razpise za zbiranje predlogov, vsebujejo 
podrobna navodila za vlagatelje, naj pri pri-pravi vlog uporabljajo najnovejša splošno  
sprejeta načela za upravljanje projektov.  
S pogajalskim postopkom se zagotovi, da so 
ta načela dejansko določena v sporazumu  
o donaciji, PHEA, zdaj EAHC, pa zagotavlja, da se uporabljajo med celotnim trajanjem  projekta. Izvajalska agencija od leta 2007  opravlja letno zbiranje podatkov.
(c) 
Komisija pozdravlja revizijsko ugotovitev, da 
so zainteresirane strani potrdile „evropsko dodano vrednost“ in uporabnost PJZ. Treba 
je tudi opozoriti, da je evropska dodana vre-
dnost merilo za dodelitev donacij od začetka 
PJZ (2003–2007).
V. 
V okviru EU zakonodajne predloge Komi-
sije po navadi spremlja „predhodna ocena  učinka“, v kateri so analizirani ekonomski,  socialni in okoljski učinki mogočih poli-
tik. V tem dokumentu namerava Komisija  
določiti programsko logiko vseh morebi-tnih naslednikov sedanjega programa PJZ  
(2008–2013).
Pri vmesnem vrednotenju PJZ (2003–2007), 
opravljenem leta 2007, je bilo ugotovljenih nekaj področij, ki bi jih bilo treba izboljšati. Več teh ukrepov je že bilo izvedenih ali pa se izvajajo pri upravljanju programa javnega zdravja (2008–2013), vključno s priporoče-nim zbiranjem podatkov.Od leta 2006, zlasti pa za sedanji PJZ (2008–
2013), „navodila za prijavo“, ki se uporabljajo 
za razpise za zbiranje predlogov, vsebujejo 
podrobna navodila za vlagatelje, naj pri pri-pravi vloge uporabljajo najnovejša splošno sprejeta načela za upravljanje projektov.  
S pogajalskim postopkom se zagotovi, da so 
ta načela dejansko določena v sporazumu  o donaciji, PHEA, zdaj EAHC, pa zagotavlja, 
da se uporabljajo med celotnim trajanjem  
projekta.
VI. 
Komisija soglaša s Sodiščem, da je treba  omejena sredstva, ki so na voljo na ravni EU, osredotočiti na strateške teme in dejavnosti 
z jasno evropsko dodano vrednostjo.
Komisija se strinja tudi z mnenjem Sodi-
šča, da bi se „odprta metoda usklajevanja“ ter drugi forumi in platforme na področju  
zdravja, ki pospešujejo sodelovanje in izme-
njavo informacij med državami članicami in 
zainteresiranimi stranmi po vsej Evropski  
uniji, lahko še razvili.
Vendar pa Komisija meni, da taki mehanizmi 
sodelovanja ne morejo (in tudi ne bi smeli) nadomestiti namenskega evropskega pro-grama financiranja na področju javnega  
zdravja. Taki instrumenti sicer spodbu-
jajo sodelovanje in izmenjavo informacij,  ne zagotavljajo pa potrebnega financira-
nja pobud na področju javnega zdravja na  
ravni EU (npr. za vzpostavitev in vzdrževanje 
mrež).
Poleg tega PJZ Komisiji zagotavlja sredstva, 
ki jih potrebuje za uvedbo ukrepov, s kate-rimi podpira razvoj politik na ključnih podro-čjih javnega zdravja z zaporednimi razpisi za zbiranje predlogov.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?54
OBSEG REVIZIJE 
IN REVIZIJSKI PRISTOP
10. 
Člen 152 določa, da „dejavnost Skupnosti  
[…] dopolnjuje nacionalne politike [in] je  usmerjena k izboljševanju javnega zdravja“, ter tako razlikuje med odgovornostjo držav 
članic, da izvajajo svoje programe za spod-
bujanje zdravja, in odgovornostjo Skupnosti, da dopolnjuje njihovo dejavnost.
Glede na to Komisija poudarja, da je PJZ  
usmerjen predvsem na posrednike: države  
članice, ključne zainteresirane strani in  akterje, da jih povezuje v mreže na ravni EU 
ter prispeva k opredelitvi in preizkušanju  
„dobre prakse“, s čimer podpira razvoj poli-
tik na področju javnega zdravja.
Glej tudi odgovore na odstavke 14, 21, 40  
in 60 c).
REVIZIJSKA OPAŽANJA
14. Podlaga za logiko intervencije, na kateri  temelji PJZ, je člen 152 Pogodbe, ki jasno  določa, da „dejavnost Skupnosti dopolnjuje nacionalne politike [in] je usmerjena k izbolj-ševanju javnega zdravja“, s čimer razlikuje 
med odgovornostjo držav članic, da izvajajo 
svoje programe za spodbujanje zdravja, in  odgovornostjo Skupnosti, da dopolnjuje nji-
hovo dejavnost.
PJZ je zato usmerjen predvsem na posrednike: 
države članice, ključne zainteresirane strani in akterje, da jih povezuje v mreže na ravni EU ter prispeva k opredelitvi in preizkušanju „dobre prakse“, s čimer podpira razvoj naci-onalnih politik na področju javnega zdravja. V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da je  bil praktični priročnik „Vrednotenje dejav-nosti EU“ objavljen leta 2004, zato ga ni bilo mogoče uporabiti v obdobju 1999–2000, ko je bil pripravljen PJZ (2003–2007).Poleg tega PJZ (2003–2007), kakršen je bil  
sprejet s Sklepom št. 1786/2002/ES, izraža  stališča Evropskega parlamenta in Sveta,  kar zadeva prednostne naloge in cilje med 
postopkom odobritve.
Glej tudi odgovore na odstavke 10, 21, 40  
in 60 c).
Komisija se sicer strinja, da logika interven-
cije pri PJZ (2003–2007) v sklepu o programu ni bila izrecno izražena. Vendar pa je treba 
opozoriti, da je bil ta program pripravljen  
v obdobju 1999–2000 in odobren leta 2002, 
torej v obdobju, ko sedanje metode Komisije 
za načrtovanje programov, spremljanje in  
vrednotenje še niso bile v celoti razvite.
15. 
Koristi pristopa na podlagi logičnega modela 
bodo čedalje očitnejše, zdaj ko je PJZ bolj  
uveljavljen, njegovi izložki pa jasnejši. Kot 
je bilo predlagano v poročilu o vmesnem  vrednotenju iz leta 2007, bi bil lahko prvi  
poskus modeliranja morebitnih koristi PJZ  za evropske državljane opravljen pri nakna-dnem vrednotenju [ki naj bi se opravilo leta 2010] (Wija J. Oortwijn et al., Vmesno vre-dnotenje programa javnega zdravja 2003–
2008. Končno poročilo, tehnično poročilo  RAND Europe, 2007, razdelek 2, str. 100).
16. 
Po mnenju Komisije javnega zdravja ni  mogoče neposredno primerjati z drugimi  področji politike EU zaradi omejenega  obsega pristojnosti, ki jih ima dejavnost  Skupnosti v skladu s Pogodbo. Prav tako ni 
mogoče primerjati intervencij Komisije na  področju javnega zdravja z intervencijami  
institucij, ki jih navaja Sodišče. Jasno je, da 
ima fundacija California Wellness Founda-
tion (ki je zasebna fundacija) bolj posebne pristojnosti in neposreden dostop do konč-
nih uporabnikov svojih dejavnosti (državlja-
nov Kalifornije) ter se lahko primerja samo 
z regionalnimi telesi v državah članicah.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?55
17. 
Akcijski načrt, opredeljen po vmesnem vre-
dnotenju PJZ (2003–2007) iz leta 2007, je  
potrdil, da je treba pri vrednotenju PJZ upo-rabiti logične modele.
Glej tudi odgovor na odstavek 15.
Poleg tega se v prijavnicah za projekte od leta 
2006 zahteva, da se pri zasnovi projekta upo-
števa logični model. Od ustanovitve PHEA, 
zdaj EAHC, se je ta zahteva dodatno okrepila 
in je zagotovljena pri pogajanjih o projek-tih in njihovem spremljanju, kot dokazujejo 
smernice agencije o pogajanjih.
18. 
Komisija se strinja, da je treba določiti  
kazalnike za uspešno spremljanje programa. 
Razvoj ustreznih kazalnikov na ravni poli-tike, programov in projektov, vključno z zbi-
ranjem podatkov, je eden od ciljev sklopa  
PJZ „zdravstvene informacije“.
Glej tudi odgovora na odstavka 30 in 31.19. 
PJZ (2003–2007) je bil pripravljen v obdo-bju 1999–2000 in odobren leta 2002, torej  v obdobju, ko sedanje metode Komisije za  
načrtovanje programov, spremljanje in vre-
dnotenje še niso bile v celoti razvite.
Treba je tudi opozoriti, da je bil priročnik  
SPP/ABM, ki ga omenja Sodišče, objavljen  
šele leta 2004.
Na ravni projektov se je določanje ciljev  
SMART v zadnjih dveh letih PJZ (2003–2007) in v programu, ki ga je nasledil in se trenu-tno izvaja, postopno okrepilo. Od leta 2006 „navodila za prijavo“, ki se uporabljajo za  razpise za zbiranje predlogov, vlagateljem  svetujejo, naj uporabljajo najnovejša splo-šno sprejeta načela za upravljanje projektov. PHEA, zdaj EAHC, zagotavlja, da se upora-bljajo med celotnim trajanjem projekta.
Glej tudi odgovor na odstavek 86.20. 
Komisija načelno meni, da logike interven-
cije pri PJZ ni mogoče tako zlahka izrecno  
izraziti kot logiko intervencije pri programu za spodbujanje zdravja v državi članici ali  tretji državi. To je posledica tega, da PJZ  
ni zasnovan kot program za spodbujanje  
zdravja, usmerjen na državljane. Zaradi tega tudi razčlenitev globalnih ciljev politike na 
posamezne cilje na ravni programov in pro-
jektov ni preprosta.
Glej tudi odgovora na odstavka 14 in 16.21. 
Dejavnosti PJZ izhajajo iz zdravstvene stra-
tegije, ki jo je leta 2000 sprejela Komisija  
(COM(2000) 285 konč.) in v kateri je dolo-
čena povezava z dejavnostmi drugih akterjev 
(kot so države članice). PJZ je zato usmerjen predvsem na posrednike, kot so države čla-
nice, ključne zainteresirane strani in akterji, 
da jih povezuje v mreže na ravni EU ter pri-
speva k opredelitvi in preizkušanju „dobre 
prakse“, s čimer podpira razvoj nacionalnih politik na področju javnega zdravja.
Poleg tega PJZ (2003–2007), kakršen je bil  
sprejet s Sklepom št. 1786/2002/ES, izraža  stališča Evropskega parlamenta in Sveta, kar zadeva prednostne naloge in cilje.
Glej tudi odgovore na odstavke 10, 14, 40  
in 60 c).
22. 
Komisija se je zelo potrudila, da je v letnem delovnem načrtu natančno in podrobno  opredelila svoje prednostne naloge.
23. 
Finančne intervencije Komisije na področju 
javnega zdravja ni mogoče preprosto pri-
merjati z intervencijami držav članic, saj se 
njihova področja pristojnosti razlikujejo po obliki in obsegu.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?56
24. 
Komisija se strinja, da bi bilo z višjim prora-čunom mogoče doseči več, vendar izvajanje PJZ 2003–2007 ustreza proračunskim sred-stvom, ki sta jih dodelila Evropski parlament in Svet, ter prednostnim nalogam in ciljem, ki sta jih za to odobrili instituciji.
PJZ pospešuje nastanek pogojev, ki omogo-
čajo razvoj boljših dejavnosti za spodbujanje zdravja. Izračun povprečja na posameznega 
evropskega državljana nima posebnega  
pomena za tak program, kot je PJZ.
25. 
Komisija si nenehno prizadeva za natančno in podrobno določanje prednostnega finan-ciranja v letnem delovnem načrtu, da se  
razjasnijo potrebne vrste dela, povezava  
s politiko in povezava s preteklim delom.  
Na izbiro tem vplivajo predstavniki držav  
članic v programskem odboru, ki sprejme  letni delovni program.
Glej tudi odgovor na odstavek 78.26. 
Komisija je pri oblikovanju letnega delov-
nega načrta pri vsaki temi opredelila  
posebna področja, na katerih bi bili ukrepi 
še posebno pomembni.
27. 
Komisija se strinja, da si je treba dodatno  prizadevati, da se v letnem delovnem načrtu 
opredeli več takih tem in področij za mogoče ukrepe, sorazmerne z razpoložljivimi prora-čunskimi sredstvi.28. 
Tudi ustvarjanje povezav med akterji na raz-ličnih področjih politike javnega zdravja in razvoj mrež po državah članicah je pogosto treba obravnavati kot glavna cilja večine pro-jektov, ki jih sofinancira PJZ. Take dejavnosti se v glavnem izvajajo z donacijami, dodelje-nimi prek „razpisov za zbiranje predlogov“.
Uporaba razpisnih postopkov je pogosto  
težka, zlasti na tistih področjih, na katerih 
je število morebitnih ponudnikov za tako  
naročilo storitve omejeno.
30. 
PJZ (2003–2007) je bil pripravljen v obdo-bju 1999–2000 in odobren leta 2002, torej  v obdobju, ko sedanje metode Komisije za  
načrtovanje programov, spremljanje in vre-
dnotenje, kakršno je upravljanje na podlagi 
dejavnosti, še niso bile v celoti razvite.
PJZ je bil prvi program, ki je prek sklopa  
„zdravstvenih informacij“ omogočil oprede-
litev trdnih skupnih kazalnikov in zbiranje  
ustreznih podatkov v vseh državah članicah. Treba je tudi opozoriti, da je kazalnik Komi-
sije „leta zdravega življenja“ prvi in edini  
globalni kazalnik javnega zdravja, ki je na  
voljo na ravni EU.
31.
Komisija meni, da je določitev kazalnikov za 
učinkovito spremljanje programa zelo odvi-sna od razpoložljivosti ustreznih podatkov 
na projektni ravni. Razvoj ustreznih kazalni-kov in metod zbiranja podatkov je eden od ciljev sklopa „zdravstvenih informacij“.
Glej tudi odgovor na odstavek 18.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?57
32. 
Novi kazalniki letnega načrta upravljanja (kot so „stopnja javne ozaveščenosti o nezdravih ravnanjih ter tveganjih za zdravje, povezanih z načinom življenja“, „delež državljanov, ki si dajo vsako leto izmeriti krvni tlak“, „delež prebivalstva, ki se zaveda tveganj za zdravje, ki jih za nekadilce pomeni tobačni dim“,  „delež prebivalstva, ki ve, da uravnotežena prehrana pomeni uživanje vrsto različnih  živil“) so bili razviti med pripravo izjave  o dejavnosti 2009 v okviru predhodnega pre-dloga proračuna za leto 2009, proračunski  odbor Sveta pa jih je priznal kot bistveno  izboljšanje (dokument Sveta 13895/08  FIN362 z dne 7. oktobra 2008 – stran 23  „Ocenjevalno poročilo COMBUD o izjavah  o dejavnostih za predhodni predlog prora-čuna 2009 – note d'introduction“).
Komisija je poleg tega ustanovila delovno  
skupino za nadaljnje določanje kazalnikov, ki naj bi se uporabljali v okviru letne strate-
gije politik in letnega načrta upravljanja za 
rednejšo sistematizacijo zbiranja ustreznih 
podatkov za pripravo letne strategije politik in letnega načrta upravljanja od leta 2010.
33. 
V obdobju, ki ga je revidiralo Sodišče, je  
Komisija ob vmesnem in končnem poroča-
nju udeležencem za vsak posamezen primer 
zagotovila uradne povratne informacije  
o operativnih in finančnih vidikih.
Od ustanovitve PHEA, zdaj EAHC, se je spre-
mljanje projektov še izboljšalo.
Glej tudi odgovore na odstavke 51 in 53 ter 
od 70 do 73.36. 
Projekti, ki jih je revidiralo Sodišče, so bili izbrani v začetni fazi PJZ (2003–2007). Komi-sija ugotavlja, da so vlagatelji potrebovali  nekaj časa, da so se privadili na zahteve  glede podrobnejše opredelitve ciljev, dejav-nosti in ukrepov. Po mnenju Komisije pa se stanje nenehno izboljšuje.
„Navodila za prijavo“, ki se uporabljajo za  
razpise za zbiranje predlogov od leta 2006, 
vlagateljem svetujejo, naj pri pripravi vloge 
uporabljajo najnovejša splošno sprejeta  načela za upravljanje projektov (vključno  z opredelitvijo ciljev). S pogajalskim postop-kom se zagotovi, da so ta načela dejansko  določena v sporazumu o donaciji, projektni referenti PHEA, zdaj EAHC, pa zagotavljajo, 
da se uporabljajo med celotnim trajanjem  
projekta.
38. 
Glej tudi odgovora na odstavka 19 in 86.
40. 
PJZ je usmerjen predvsem na posrednike:  države članice, ključne zainteresirane strani 
in akterje, da jih povezuje v mreže na ravni 
EU. Prispeva tudi k opredelitvi in preizkuša-
nju „dobre prakse“, s čimer podpira razvoj  
nacionalnih politik na področju javnega  
zdravja.
Glej tudi odgovore na odstavke 10, 14, 21, 
36 in 60 c).
41. 
To velja samo za projekte v letih 2003, 2004 
in 2005 ter je bilo z izdajo natančnejših  
navodil za prijavo leta 2006 odpravljeno.
Glej tudi odgovor na odstavek 36.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?58
42. 
Pri izbiri projektov je pomen za politike  EU glavno merilo za financiranje. Projekti  vplivajo na cikle politik na več načinov, na primer:
izidi se sporočajo tehničnim orga- –
nom držav članic in zainteresiranim  
stranem,
spodbujajo trajnostne mreže strokov- –
nega znanja,
zagotavljajo temelje za priporočanje   –
dobre prakse.
Učinek na način življenja ljudi je dosežen  
posredno.
45. 
Ciklus raziskave – razvoj – izvajanje se ne  
uporablja v celoti, saj so bili lahko projekti 
usmerjeni samo na vmesno raven. Dejavnost 
je bila zato omejena na raziskave, ki jim je sledil razvoj, v nekaterih primerih tudi pilo-
tni projekti, vendar Komisija nikakor ne more 
doseči stopnje popolnega izvajanja.
Komisija lahko navede več projektov, ki so se 
financirali v okviru PJZ (2003–2007) in kate-
rih rezultati so bili uspešno uporabljeni:
Opravljeno delo na področju učinka   –
oglaševanja na mlade (projekt Otroci,  
debelost in z njo povezane kronične  
bolezni, ki se jim je mogoče izogniti) je bilo predstavljeno na okrogli mizi Komi-
sije o samourejanju oglaševanja (od leta 2005), na kateri je bil oblikovan kodeks ravnanja za samourejanje v oglaševal-
skem sektorju EU. Prispevalo je tudi h  
konceptu platforme EU za ukrepanje pri 
prehrani, telesni dejavnosti in zdravju,  katere dejavna članica je še vedno  
Evropska mreža za srce (European Heart Network).Projekt Shape-up je prispeval k razvoju  –
inovativnih primerov dobre prakse za  spodbujanje zdravega ravnanja v šol-skem okolju in pristopov javno-zasebnih partnerstev, ki se spodbujajo v strategiji za Evropo glede vprašanj v zvezi s pre-hrano, prekomerno telesno težo in debe-lostjo, ki jo je Komisija sprejela leta 2007. Vodje projekta Shape-up trenutno sode-lujejo v skupini akterjev, ki jo je sklicala Komisija za spodbujanje primerov dobre prakse in pristopov Skupnosti, ki teme-ljijo na javno-zasebnih partnerstvih.Dobra praksa in priporočila za politiko   –
na področju spolne vzgoje in zdrave  spolnosti, ki jih je razvil projekt SAFE, so bili predstavljeni Možganskemu trustu za 
virus HIV/aids in Forumu civilne družbe 
za virus HIV/aids. Ključni elementi njiho-
vih ugotovitev so bili povzeti v gradivu 
za razpravo, pripravljenem na okrogli  mizi o zdravi spolnosti glede morebitne 
prihodnje dejavnosti EU na tem podro-
čju, razprava pa je potekala na delavnici 
maja 2008.Mreža ENDIPP je v zvezi z drogami   –
v zaporih zagotovila osnovne informacije 
za nadaljnje delo, na podlagi katerega  
so bila pripravljena državna poročila  
o storitvah za preprečevanje, zdravlje-
nje in zmanjševanje škode v zaporih,  
o storitvah za ponovno vključevanje po 
odpustitvi iz zapora ter o metodah za  spremljanje/analizo uporabe drog med 
zaporniki, te informacije pa so bile vklju-čene v pripravljalno delo za predlog pri-poročila Sveta.
Projekt SUPPORT je bil preoblikovan,   –
tako da je omogočil več preglednosti  
in sinergije med projekti duševnega  zdravja ter prispeval k uporabi in raz-
širjanju njihovih rezultatov. Prispeval  je tudi k pripravi Evropskega pakta za  duševno zdravje in dobro počutje, kon-ference na visoki ravni junija 2008 in  organiziral delavnice v zvezi s tem.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?59
Projekt Eurocare – Closing the gap je pri- –
speval k ustvarjanju enakovrednih pogo-jev za razpravo o politiki na področju  alkohola z zainteresiranimi stranmi, saj je omogočil akterjem, ki niso del indu-strije, da oblikujejo skupna stališča in jih predstavijo v razpravah z gospodarskimi subjekti, ki jih je organizirala Komisija. Projekt je omogočil strokovnjakom na  področju javnega zdravja, da zagoto-vijo pomemben, strukturiran in usklajen prispevek k strategiji Skupnosti o alko-holu, sprejeti oktobra 2006, in njenemu uresničevanju.Prispevek k zeleni knjigi Komisije „K   –
Evropi brez tobačnega dima“ (prek več  projektov, ki jih je financiral GD SANCO in so navedeni v zeleni knjigi); prispe-
vek k Okvirni konvenciji o nadzoru nad 
tobakom (FCTC) prek dokumenta o sta-
lišču mreže Framework Convention Alli-ance (mednarodna mreža več kot 200  
nevladnih organizacij), pripravljenega  
v okviru ENSP – Evropske mreže za pre-
prečevanje kajenja.
Projekti za nadzor nad nalezljivimi boleznimi, 
ki so prejeli podporo iz sklopa „nevarnosti 
za zdravje“, so prispevali k ustanovitvi ECDC 
v Stockholmu in razvoju njegovih predno-
stnih nalog.
V širšem smislu se je kazalnik lizbonske stra-
tegije „leta zdravega življenja“, pomemben za intervencije na področju „determinant  zdravja“, razvil na podlagi projektov na  področju kazalnikov zdravja iz sklopa zdra-vstvenih informacij ter se še vedno izraču-nava in razvija na podlagi takih projektov,  tako kot drugi ključni primerjalni kazalniki zdravja na ravni Skupnosti s seznama kazal-nikov zdravja Evropske skupnosti (ECHI). Nji-hov pomen na nacionalni ravni je jasen, saj je bil kazalnik „leta zdravega življenja“ na  primer sprejet kot ključno merilo za nacio-nalno zdravstveno strategijo v Estoniji; Nizo-
zemska pa uporablja podrobnejši seznam  
ECHI kot merilo za svoje nacionalne politike 
v posebni publikaciji „Dare to Compare“.46. 
Na splošno so nacionalna sredstva financira-nja na voljo samo za nacionalne dele dejav-nosti ustvarjanja mrež v državah članicah.  Zaradi tega mora evropski PJZ financirati  take dejavnosti, ki so očitno v skupnem  interesu EU.
Glej tudi odgovora na odstavka 56 in 64.
Pri prvem PJZ (2003–2007) mehanizmi finan-
ciranja niso bili prilagojeni zagotavljanju  
dolgoročne finančne podpore. Pri seda-njem PJZ (2008–2013) pa so na voljo druga ustreznejša orodja in mehanizmi financira-nja; zlasti to pomeni operativne donacije in financiranje skupnih ukrepov.
48. 
Glej odgovor na odstavek 46.
51. 
Komisija meni, da je njeno spremljanje pro-
jektov bistveno izboljšalo od obdobja, ki ga 
je zajela revizija. Vendar pa so bile infor-
macije o predhodno financiranih projektih vedno na voljo. Seznami predhodno finan-
ciranih projektov s povezavami do njihovih 
poročil so bili objavljeni na spletnih straneh 
GD SANCO ali PHEA, zdaj EAHC. Od leta 2008 
so te informacije o spremljanju vključene  
tudi v obsežno zbirko podatkov.
To orodje bo še izboljšalo spremljanje port-
felja projektov, ki ga opravlja Komisija.
Glej tudi odgovore na odstavke 33 in 52 ter 
od 70 do 73.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?60
52. 
Kar zadeva dopolnjevanje projektov, Komi-sija od predlagateljev projektov zahteva,  naj svoje projekte postavijo v okvir seda-njih projektov in nadgrajujejo že dosežene rezultate. To je opredeljeno tudi kot eno od meril za dodelitev donacij.
Komisija je v nekaterih primerih od predla-
gateljev zahtevala, naj sodelujejo z drugimi projekti in javno objavijo dokumentacijo  
o dejavnostih, financiranih v preteklosti.
Poleg tega se na splošno seznami projektov, 
izbranih za financiranje, predložijo v medre-sorski posvetovalni postopek na Komisiji.
Glej tudi odgovor na odstavek 51.53. 
(a) 
Treba je opozoriti, da je področje za ukrepe, kadar se upoštevajo „determinante zdravja“, 
široko. Cilj PJZ je bil uvesti različne nove  
pristope in se hkrati izogniti prekrivanju.  
Komisija meni, da raznolikost projektov in  njihovo zajemanje različnih vidikov področja 
„drog“ ali „prehrane in telesne dejavnosti“ 
kažeta na to, da so bila prizadevanja za pre-
prečevanje prekrivanja uspešna.
Projekti, kot sta „Shape-up“ ali „EPODE“, ki so 
se financirali iz PJZ, so prispevali k pripravi 
bele knjige o vprašanjih v zvezi s prehrano, prekomerno telesno težo in debelostjo iz  
leta 2007. Strategija EU za boj proti drogam drog zahteva multidisciplinaren pristop  (Strategija EU za boj proti drogam 2005–
2012, dokument Sveta 15074/04 z dne 22.  
novembra 2004).
53. 
(b) Vsi revidirani projekti so izpolnjevali merila PJZ za izbiro in dodelitev donacij. Čeprav so različni projekti lahko obravnavali podobna vprašanja, so se razlikovali glede vidikov in 
metodologij obravnave.Na področju zmanjševanja škode zaradi uži-
vanja alkohola je bilo zelo malo organizacij, ki so delovale na evropski ravni in/ali bile  sposobne voditi projekte z evropsko razse-žnostjo. Treba je opozoriti, da so se različna državna poročila o razmerah glede politike na področju alkohola v državah članicah EU po namenu in vsebini razlikovala od poročila „Alkohol v Evropi“ (glej točko 6 Priloge II).
53. 
(c) Komisija meni, da sta bili mreži na področju tobaka jasno namenjeni različnima ciljnima skupinama.
Na področju „spolnega in reproduktivnega 
zdravja“ ima Komisija posebno politiko  
glede virusa HIV/aidsa, vključno z akcijskim 
načrtom, ki se delno izvaja s financiranjem iz 
PJZ. Rezultat tega financiranja je izboljšano preprečevanje širjenja virusa HIV po Evropi 
(glej točko 15 Priloge II).
Svetovalni organi, ki jih navaja Sodišče,  
imajo pomembno vlogo pri usklajevanju  politike EU glede virusa HIV/aidsa, vendar  
nimajo sposobnosti financiranja (glej točko 
16 Priloge II).
Po mnenju Komisije je pomembno podpi-
rati in krepiti specializirane NVO in mreže, 
ki delujejo na terenu ali politični ravni, ter zagotavljati podporo ljudem, ki živijo z viru-
som HIV/aidsom, in si prizadevati za prepre-čevanje novih okužb z virusom HIV. NVO ali mreže morajo doseči svoje ciljne skupine – 
paciente, ljudi iz rizičnih skupin, lokalne ali 
nacionalne organe ali politike. Specializa-
cija ali, kot je navedeno v poročilu, „niša“ je zato za NVO, ki delujejo na področju virusa 
HIV/aidsa, koristna. Ob upoštevanju na pri-mer stroškov za vseživljenjsko zdravljenje  s protivirusnimi zdravili v EU, ki znašajo pov-prečno 10 000 EUR na osebo na leto (samo za zdravila), je naložba v specializirane in  
strokovne NVO, ki so namenjene ciljnim  skupinam v največji nevarnosti za okužbo  
z virusom HIV, upravičena in smiselna (glej 
točko 18 Priloge II).
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?61
Evropski center za preprečevanje in obvla-
dovanje bolezni (ECDC) v Stockholmu od leta 2008 opravlja vse dejavnosti na področju  epidemiologije virusa HIV/aidsa (glej točko 19 Priloge II).
54. 
Samo okvirni program za raziskave in tehno-
loški razvoj ter program za boj proti drogam, pa tudi ECDC, kar zadeva nadzor nad nale-
zljivimi boleznimi, zagotavljajo financiranje 
za sodelovanje na evropski ravni. V teh pri-merih je Komisija vzpostavila mehanizme za zagotavljanje usklajevanja in preprečevanje prekrivanja s PJZ.
Komisija v okviru PJZ uvaja ukrepe na več  
področjih, ki podpirajo razvoj na ključnih  
področjih evropske politike javnega zdravja. 
Pri tem je upoštevala druge mehanizme  
sodelovanja.
ECDC je bil ustanovljen na podlagi rezul-
tatov projektov PJZ (2003–2007). Komisija  
poleg tega financira projekte PJZ z med-narodnimi organizacijami, kot sta SZO (na  
primer 2007WHO02 „Nadzor prehrane in  
telesne dejavnosti“) ter OECD (na primer  
2006OECD02 „Delovna sila v zdravstvenem 
sektorju in mednarodne migracije“).
Glej tudi odgovor na odstavek 45.
56. 
„Evropska dodana vrednost“ je od nekdaj  ključno merilo za sprejemanje odločitev  o dodelitvi donacij pri projektih PJZ.Drugi mehanizmi sodelovanja (kot je „odprta 
metoda usklajevanja“) za spodbujanje sode-lovanja in izmenjave informacij med zainte-resiranimi stranmi v Evropi ne izključujejo  ukrepov PJZ. Večina teh drugih mehanizmov ne zagotavlja potrebnega financiranja za  vzpostavitev in ohranjanje pobud na evrop-ski ravni.
Glej tudi odgovora na odstavka 46 in 64.
57. 
Pri veliki večini projektov je šlo za mreže,  saj je bilo eno od meril za dodelitev donacij sodelovanje partnerjev iz različnih evropskih držav.
58. 
Glej odgovor na odstavek 45.
60. 
(a) 
Glej odgovor na odstavek 52.
60. 
(c) PJZ na splošno ne financira projektov,  
s katerimi se pripravlja razširjanje v veli-
kem obsegu. Za to so odgovorne države  
članice.
Glej odgovore na odstavke 10, 14 in 40.
62. 
Komisija pozdravlja to potrditev „evropske dodane vrednosti“ in uporabnosti PJZ.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?62
64. 
Drugi mehanizmi sodelovanja, zlasti z drža-vami članicami, ne morejo nadomestiti  dejavnosti PJZ, kar zadeva podpiranje  razvoja politik na nekaterih področjih, ali  dejavnosti, za katere je dejanska finančna  podpora bistvena.
Glej tudi odgovore na odstavke 46, 54 in 56.
65. 
Dejavnosti, ki izhajajo iz te delovne skupine 
Sveta, se bodo financirale prek sedanjega  PJZ (2008–2013).
69. 
Komisija se strinja s stališčem, da so partner-stva na splošno dobro delovala.
Zlasti pa je zadovoljna, da so koordinatorji 
projektov pozitivno ocenili sposobnost veli-
kih mrež za združevanje znanja in izkušenj na ravneh EU.
70–73. 
V obdobju, ki ga je revidiralo Sodišče, je  Komisija ob vmesnem in končnem poro-
čanju udeležencem za vsak posamezen  
primer zagotovila uradne povratne infor-
macije o operativnih in finančnih vidikih.  
Po potrebi so bili sprejeti popravni ukrepi  
v zvezi s poročili, tako da je bilo zadržano  
plačilo za obdobje do zagotovitve dodatnih 
informacij.
Komisija meni, da se je od ustanovitve  
PHEA, zdaj EAHC, spremljanje projektov še izboljšalo.
Glej tudi odgovore na odstavke 33, 51 in 52.78. 
Države članice so po vrednotenju predlo-gov uradno obveščene o seznamu izbranih projektov (glej na primer C(2008) 6180 za  leto 2008) prek svojih zastopnikov v odboru PJZ. Ta seznam formalno pregleda program-ski odbor, preden se predloži Evropskemu  parlamentu v preučitev, potem pa Komisiji v uradno odobritev.
Glej tudi odgovor na odstavek 25.
ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA
Zasnova programa
83. 
Člen 152 Pogodbe določa, da „dejavnost  
Skupnosti […] dopolnjuje nacionalne poli-
tike [in] je usmerjena k izboljševanju jav-
nega zdravja“, ter tako jasno razlikuje med odgovornostjo držav članic, da izvajajo svoje 
programe za spodbujanje zdravja, in odgo-
vornostjo Skupnosti, da dopolnjuje njihovo 
dejavnost.
PJZ je bil oblikovan v skladu z zdravstveno 
strategijo, ki jo je Komisija sprejela leta 2000 
(glej COM(2000) 285), in ob upoštevanju  
omejenega obsega pristojnosti, ki jih ima  
dejavnost Skupnosti v skladu s Pogodbo.
PJZ je usmerjen predvsem na posrednike:  
države članice, ključne zainteresirane strani in akterje, da jih povezuje v mreže na ravni EU. Prispeva tudi k opredelitvi in preizkuša-nju „dobre prakse“, s čimer podpira razvoj  nacionalnih politik na področju javnega  zdravja.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?63
Komisija se strinja, da logika intervencije  
pri PJZ (2003–2007) v sklepu o programu  ni bila izrecno izražena. Vendar pa je treba opozoriti, da je bil ta program pripravljen  v obdobju 1999–2000 in odobren leta 2002, torej v obdobju, ko sedanje metode Komisije za načrtovanje programov, spremljanje in  vrednotenje še niso bile v celoti razvite.
Koristi pristopa na podlagi logičnega modela 
bodo čedalje očitnejše, zdaj ko je PJZ bolj  
uveljavljen, njegovi izložki pa jasnejši. Kot je bilo predlagano v poročilu o vmesnem vre-dnotenju iz leta 2007, bi bil lahko opravljen prvi poskus modeliranja morebitnih koristi PJZ za evropske državljane.
Glej odgovore na odstavke 10, 14, 15, 19,  
21, 40 in 60 c).
Razvoj ustreznih kazalnikov in metod zbira-
nja podatkov je eden od ciljev sklopa „zdra-
vstvenih informacij“. Komisija meni, da je  
določitev kazalnikov za učinkovito spremlja-
nje programa zelo odvisna od razpoložljivo-sti ustreznih podatkov na projektni ravni.
Pri predhodnem predlogu proračuna za leto 
2009 so bili razviti novi kazalniki. Komisija 
je poleg tega ustanovila delovno skupino za 
nadaljnje določanje kazalnikov, ki naj bi se 
uporabljali v okviru letne strategije politik in 
letnega načrta upravljanja za leto 2010.
Glej odgovora na odstavka 31 in 32.84. 
Komisija se je zelo potrudila, da je v letnem 
delovnem načrtu natančno in podrobno  
opredelila svoje prednostne naloge. Komi-sija se strinja, da si je treba dodatno pri-
zadevati, da se v letnem delovnem načrtu  opredeli več takih tem in področij za mogoče ukrepe, sorazmerne z razpoložljivimi prora-čunskimi sredstvi.Končno vrednotenje PJZ (2003–2007) bo na 
voljo leta 2010 – ko bo končana večina pro-jektov – in bo omogočilo oblikovanje sku-pnih ugotovitev o učinkovitosti programa,  kar zadeva doseganje njegovih ciljev.
Glej odgovore na odstavke 22, 25 in 27.
Priporočilo 1
Komisija ima sicer pravico do pobude, sklep 
o programu pa sprejmeta Evropski parlament in Svet, vključno s cilji, ki jih je treba doseči, in proračunskimi sredstvi, ki bodo dana na voljo za doseganje teh ciljev.
Od leta 2002 zakonodajne predloge Komi-
sije po navadi spremlja „predhodna ocena  
učinka“, v kateri so analizirani ekonomski,  
socialni in okoljski učinki mogočih politik.
V tem dokumentu namerava Komisija  
določiti programsko logiko vseh morebi-
tnih naslednikov sedanjega programa PJZ  
(2008–2013).
Glej odgovor na odstavek 15.
85. 
Treba je opozoriti, da je področje za ukrepe, 
kadar se upoštevajo „determinante zdravja“, 
široko. Cilj PJZ je bil uvesti različne nove  
pristope in se hkrati izogniti prekrivanju.
Vsi revidirani projekti so izpolnjevali merila 
za izbiro in dodelitev donacij. Čeprav so  različni projekti lahko obravnavali podobna vprašanja, so se razlikovali glede vidikov in metodologij obravnave, s čimer se je povečal pomen ustvarjenih rezultatov.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?64
Komisija meni, da raznolikost projektov in  
njihovo zajemanje različnih vidikov na posa-meznih področjih kažeta na to, da so bila  
prizadevanja za preprečevanje prekrivanja  
uspešna.
Kar zadeva dopolnjevanje projektov, Komi-
sija od predlagateljev projektov zahteva,  
naj svoje projekte postavijo v okvir seda-njih projektov in nadgrajujejo že dosežene 
rezultate. To je opredeljeno tudi kot eno od 
meril za dodelitev donacij.
Poleg tega se Komisija sklicuje na svoj  
medresorski posvetovalni postopek, upora-
bljen pri PJZ.
Zagotavljanje medsebojnega dopolnjeva-
nja bo lažje z vzpostavitvijo obsežne zbirke 
podatkov za informacije o spremljanju  
projektov.
„Evropska dodana vrednost“ je od nekdaj  
ključno merilo za sprejemanje odločitev  
o izbiri in dodelitvi donacij pri projektih PJZ.
Glej odgovore na odstavke 46, 51, 52, 53 in 56.
86.–87. 
PJZ 2003–2007 je bil pripravljen v obdo-bju 1999–2000 in odobren leta 2002, torej  v obdobju, ko sedanje metode Komisije za  
načrtovanje programov, spremljanje in vre-dnotenje še niso bile v celoti razvite.
Projekti, ki jih je revidiralo Sodišče, so bili 
izbrani iz začetne faze PJZ (2003–2007).Komisija ugotavlja, da so vlagatelji potre-
bovali nekaj časa, da so se privadili na zah-teve glede podrobnejše opredelitve ciljev, 
dejavnosti in ukrepov. Po mnenju Komisije 
pa se stanje nenehno izboljšuje. „Navodila za prijavo“, ki se uporabljajo za razpise za  zbiranje predlogov od leta 2006, vlagate-
ljem svetujejo, naj pri pripravi vloge upo-
rabljajo najnovejša splošno sprejeta načela za upravljanje projektov (vključno z oprede-
litvijo ciljev). S pogajalskim postopkom se  
zagotovi, da so ta načela dejansko določena 
v sporazumu o donaciji, projektni referenti 
PHEA, zdaj EAHC, pa zagotavljajo, da se upo-rabljajo med celotnim trajanjem projekta.
Glej odgovora na odstavka 19 in 36.88. 
Komisija pozdravlja to potrditev „evrop-
ske dodane vrednosti“ in uporabnosti PJZ.  „Evropska dodana vrednost“ je od nekdaj  
ključno merilo za sprejemanje odločitev  
o dodelitvi donacij pri projektih PJZ.
Pri veliki večini projektov je šlo za mreže,  
saj je bilo eno od meril za dodelitev donacij 
sodelovanje partnerjev iz različnih evropskih držav.
Glej odgovora na odstavka 56 in 57.89. 
Komisija se strinja, da pri prvem PJZ (2003–
2007) mehanizmi financiranja niso bili pri-
lagojeni zagotavljanju dolgoročne finančne 
podpore. Pri sedanjem PJZ (2008–2013) pa so na voljo druga ustreznejša orodja in  mehanizmi financiranja; zlasti to pomeni  operativne donacije in financiranje skupnih 
ukrepov. Na splošno so nacionalna sredstva 
financiranja na voljo samo za nacionalne  
dele dejavnosti ustvarjanja mrež v drža-
vah članicah. Zaradi tega mora evropski  
PJZ financirati take dejavnosti, ki so očitno v skupnem interesu EU.
Glej odgovore na odstavke 46, 56 in 64.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?65
90. 
Komisija se strinja s stališčem, da so par-
tnerstva na splošno dobro delovala. Zlasti  pa je zadovoljna, da so koordinatorji pro-
jektov pozitivno ocenili sposobnost velikih 
mrež za združevanje znanja in izkušenj na  ravneh EU.
V obdobju, ki ga je revidiralo Sodišče, je  
Komisija ob vmesnem in končnem poroča-nju udeležencem za vsak posamezen primer 
zagotovila uradne povratne informacije  
o operativnih in finančnih vidikih. Od usta-
novitve PHEA, zdaj EAHC, se je spremljanje 
projektov še izboljšalo.
Države članice so po vrednotenju predlogov 
uradno obveščene o seznamu izbranih pro-
jektov prek svojih zastopnikov v odboru PJZ. 
Ta seznam odbor uradno odobri, preden se 
predloži Evropskemu parlamentu v preuči-
tev, potem pa Komisiji v uradno odobritev.
Komisija namerava uresničiti priporočila  
Sodišča za okrepitev dejavnosti razširjanja 
pri projektih, ki se financirajo iz PJZ.
Glej odgovore na odstavke 33, 51, 69, 70 in 78.
Priporočilo 2
Odgovor na prvo podpriporočilo:
Pri vmesnem vrednotenju PJZ (2003–2007), 
opravljenem leta 2007, je bilo ugotovljenih nekaj področij, ki bi jih bilo treba izboljšati, 
vključno z zbiranjem podatkov, ki ga je pri-
poročilo Računsko sodišče za sedanji PJZ  
(2008–2013).
Glej odgovor na odstavek 51.Komisija namerava letno opravljati tako zbi-
ranje podatkov za sedanji PJZ (2008–2013). S tem bo dopolnila zbiranje podatkov iz let 
2007 in 2008 za projekte, opravljene v okviru 
PJZ (2003–2007).
Odgovor na drugo podpriporočilo:
Komisija se strinja, da si je treba dodatno  
prizadevati, da se v letnem delovnem načrtu opredeli več tem in področij za mogoče  
ukrepe, sorazmerne z razpoložljivimi prora-
čunskimi sredstvi.
Glej odgovor na odstavek 27.Odgovor na tretje podpriporočilo:
Od ustanovitve PHEA, zdaj EAHC, se je obli-
kovanje in spremljanje projektov izboljšalo. 
Nove možnosti financiranja mrež se bodo  
dosledno uporabljale.
Glej odgovora na odstavka 33 in 46.
Skupni zaključek91. 
Komisija se strinja, da bi bilo z višjim pro-računom mogoče doseči več, vendar PJZ  2003–2007 ustreza proračunskim sredstvom, ki sta jih dodelila Evropski parlament in Svet, ter prednostnim nalogam in ciljem tega  
programa.
92. 
Učinek pobud za spodbujanje zdravja na  
zdravje državljanov se lahko oceni samo  
glede na spremembo ravnanja državljanov, ki pa ga je mogoče ocenjevati samo dol-goročno. Komisija meni, da sta sedanji in  pretekli PJZ znatno prispevala k podpira-nju sodobne, sodelovalne politike javnega  
zdravja na ravni EU.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?66
Priporočilo 3
Odgovor na prvo podpriporočilo:
Komisija lahko v okviru PJZ uvaja ukrepe na 
več ključnih področjih javnega zdravja, ki  
podpirajo razvoj politik. To počne ob upo-števanju razpoložljivih proračunskih sred-stev in drugih mehanizmov sodelovanja (kot 
je „odprta metoda usklajevanja“), ki sicer  
spodbujajo sodelovanje in izmenjavo infor-macij med zainteresiranimi stranmi v Evropi, 
ne zagotavljajo pa potrebnega financiranja 
za vzpostavitev in vzdrževanje mrež.
Odgovor na drugo podpriporočilo:
Komisija meni, da bo najboljša priložnost  
za pregled sedanjega programa zdravja, ko 
bodo leta 2010 na voljo rezultati vrednote-
nja PJZ (2003–2007).
Komisija bo za vse morebitne naslednike  
sedanjega programa PJZ (2008–2013) po letu 2014 v skladu s svojimi postopki opravila  
„predhodno oceno učinka“, v kateri bodo  
analizirane različne možnosti politik in nji-
hovi učinki.
ODGOVORI 
KOMISIJE
Posebno poročilo št. 2/2009 – Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?67
Evropsko računsko sodišče
Posebno poročilo št. 2/2009
Program javnega zdravja Evropske unije (2003–2007): Uspešen način za izboljšanje zdravja?
Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti2009 – 66 str. – 21 × 29,7 cmISBN 978–92–9207–239–1

Kako do publikacij EU
Publikacije, ki so naprodaj:
• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);• z naročilom v knjigarni, z navedbo naslova, založnika in/ali številke ISBN;•  z vzpostavitvijo neposrednega stika z našimi pooblaščenimi prodajalci.
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://bookshop.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
Brezplačne publikacije:• prek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);•  na predstavništvih ali delegacijah Evropske komisije. 
Njihovi kontaktni podatki so na voljo na povezavi http://bookshop.europa.eu ali po faksu +352 2929-42758.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE V TEM POROČILU ANALIZIRA PROGRAM 
JAVNEGA ZDRAVJA EVROPSKE UNIJE (PJZ) ZA OBDOBJE 2003–2007. PRI 
SVOJI REVIZIJI JE ZASTAVILO VPRAŠANJE, ALI SO BILE VZPOSTAVLJENE 
PRAVE RAZMERE, DA BI PROJEKTI, KI SE FINANCIRAJO IZ PRORAČUNA 
EU, DOPOLNJEVALI UKREPE DRŽAV ČLANIC ZA VAROVANJE IN IZBOLJŠEVANJE JAVNEGA ZDRAVJA. V POROČILU SO PODROBNO NAVEDENI ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA O ZASNOVI, IZVAJANJU IN UPRAVLJANJU PROGRAMA. SODIŠČE GLEDE NA SVOJE UGOTOVITVE DVOMI O KORISTNOSTI DOLOČENIH SESTAVNIH DELOV EVROPSKIH PROGRAMOV JAVNEGA ZDRAVJA, KOT JE PJZ. KOMISIJA IN DRŽAVE ČLANICE SO POVABLJENE, DA PONOVNO RAZMISLIJO O PRISTOPU EU K FINANCIRANJU NA PODROČJU JAVNEGA ZDRAVJA.
EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČEQJ-AB-09-002-SL-C
ISBN 978-92-9207-239-1