POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU IN EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU

o Evropski fundaciji za usposabljanje

uvod

To poročilo je predloženo v skladu s členom 24 Uredbe Sveta o ustanovitvi Evropske fundacije za usposabljanje (v nadaljnjem besedilu: Fundacija), ki določa, da mora Komisija vsaka štiri leta oceniti izvajanje te uredbe, rezultate Fundacije in njene delovne metode ter rezultate ocenjevanja predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru. Rezultat zadnjega zunanjega ocenjevanja, zaključenega leta 2006, je bilo Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru[1].

To poročilo vsebuje pregled izkušenj, ki jih je Fundacija pridobila med letoma 2006 in 2010[2]. V njem so upoštevane spremembe vloge, geografske pokritosti, okolja zunanjih odnosov Evropske unije in dejavnosti Fundacije od leta 2006. Poročilo temelji na ugotovitvah, sklepih in priporočilih poročila neodvisnega ocenjevalca, ki ga je predložil Public Policy and Management Institute (PPMI) kot zunanji izvajalec (glej oddelek 2). Upoštevane so bile tudi izkušnje, ki jih je Komisija pridobila pri dejavnostih in sodelovanju s Fundacijo, ter priporočila Komisije v njenem sporočilu iz leta 2006. Omeniti je treba, da so poročilo pripravile skupaj vse službe Komisije, ki sodelujejo s Fundacijo, in sicer Generalni direktorat za izobraževanje in kulturo (odgovorni GD), Generalni direktorat za širitev in Generalni direktorat za razvoj in sodelovanje, ter ob posvetovanju z vsemi službami Komisije, ki sodelujejo s Fundacijo, vključno z Evropsko službo za zunanje delovanje.

To poročilo obravnava naslednje teme:

1. Razvoj Fundacije od leta 2006 do leta 2010

2. Pregled postopka zunanjega ocenjevanja

3. Glavna priporočila v poročilu o zunanjem ocenjevanju

3.1 Spremembe organizacije, tematskih področij in postopkov

3.2 Ustreznost

3.3 Skladnost

3.4 Učinkovitost

3.5 Vpliv in dodana vrednost

3.6 Uspešnost in stroškovna učinkovitost

4. Sklep

1. Razvoj Fundacije od leta 2006 do leta 2010

1.1. Pravna podlaga

Fundacija je agencija Evropske unije, pravno ustanovljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1360/90 z dne 7. maja 1990 o ustanovitvi Evropske fundacije za usposabljanje, ki je začela veljati oktobra 1993, ko je Evropski svet za sedež Fundacije določil Torino. Njena naloga je v okviru politike zunanjih odnosov EU državam v tranziciji in v razvoju pomagati, da izkoristijo potencial lastnega človeškega kapitala na podlagi reforme sistemov izobraževanja, usposabljanja in trga dela. Pooblastila Fundacije so bila leta 2008 v celoti preoblikovana, da so zajela širši pogled na razvoj človeškega kapitala in vseživljenjskega učenja. Uredba EU, ki ureja Fundacijo, je bila zato prenovljena[3], s čimer je Fundacija dobila nova pooblastila za obravnavanje vprašanj razvoja človeškega kapitala, na podlagi katerih se je njeno uradno področje delovanja s poklicnega izobraževanja in usposabljanja razširilo tudi na vprašanja, kot so potrebe trga dela in razvoj podjetij. Poleg tega so nova pooblastila po potrebi omogočila širitev geografske pokritosti Fundacije. Nova uredba ni vključila nobenih nalog upravljanja programov za Fundacijo, s čimer je utrdila njeno vlogo osrednje točke strokovnega znanja in izkušenj politike na področju razvoja človeškega kapitala za zunanje politike EU. Rezultat je bila obsežna reforma notranje strukture Fundacije, ki se je začela leta 2008. Nedavno je bil Operativni oddelek razdeljen na tri ločene oddelke – Oddelek za razvoj strokovnega znanja po tematskih področjih, Oddelek za geografske dejavnosti in Oddelek za z dokazi podprto oblikovanje politike.

1.2. Subvencija

Ključni del razvoja Fundacije od leta 1997 do danes sta bili višina in vrsta njene subvencije. Ta temelji na poglavju o zunanjih odnosih proračuna Evropske unije in se od leta 2000 naprej deli na dve proračunski vrstici – proračunsko vrstico GD za zunanje odnose (B7-664) in proračunsko vrstico GD za širitev (B7-033). Subvencija iz B7-664 črpa iz proračunskih sredstev treh programov za zunanje odnose, povezanih z geografskimi regijami, za katere je pooblaščena Fundacija, in sicer z Zahodnim Balkanom, Vzhodno Evropo in Srednjo Azijo ter Sredozemljem.

Višina subvencije za posamezno leto v obdobju 2000–2004 je bila določena novembra 2000 v okviru sporazuma upravnega odbora o srednjeročnih perspektivah, ki so predmet letnega proračunskega postopka. Ta subvencija, ki skoraj v celoti sestavlja prihodke Fundacije, se uporablja za financiranje njenega osebja (naslov 1), infrastrukture in tekočih ter režijskih stroškov, ki nastajajo pri izvajanju predpisanih nalog (naslov 2), ter odhodkov iz poslovanja, povezanih z njenimi posebnimi nalogami (naslov 3).

V preglednici spodaj je prikazan razvoj subvencije v obdobju 1998–2012, vključno s spremembo vira subvencije s Phare na druge regije v okviru zunanjih odnosov in vključitvijo v naslov 15 „Izobraževanje in kultura“ (od leta 2006 naprej) ter razdelek 4 „Evropska unija kot globalni partner“ od leta 2008 naprej. Za nazornejšo ponazoritev dodeljevanja sredstev so v prilogah 2 in 3 prikazani celoten razvoj proračuna (vključno z dodeljenimi, prenesenimi in neporabljenimi sredstvi) ter proračuni po dejavnostih za obdobje 2000–2004.

Medtem ko se proračun za obdobje 1998–2007 deli na dve vrstici, ki ustrezata politiki in instrumentom zunanjih odnosov (na kratko GD Relex in GD za širitev, kljub spremembi kode proračunske vrstice za leti 2006 in 2007), sta od leta 2008 ti dve vrstici neposredno povezani z ustreznimi naslovi Fundacije (15 02 27 01 za naslov 1 in 2 ter 15 02 27 02 za naslov 3). Od leta 2006 naprej se koda proračunske vrstice za subvencijo začne s 15 xx, kar ustreza naslovu „Izobraževanje in kultura“. Kar zadeva osebje, se je postopno zniževanje števila začasnih uslužbencev po kadrovskem načrtu od leta 2006 izravnavalo s povečevanjem števila pogodbenih uslužbencev. Skupno število delovnih mest se je ustalilo na 135.

Leto || Subvencija Evropske unije || Število začasnih uslužbencev

1998 || 15,4 milijona || 119

1999 || 16,2 milijona || 124

2000 || 16,2 milijona || 119

2001 || 16,8 milijona B7-664: 9,24 milijona B7-033: 7,56 milijona || 115

2002 || 16,8 milijona B7-664: 12,8 milijona B7-033: 4 milijone || 105

2003 || 17,2 milijona B7-664: 13,7 milijona В7-033: 3,5 milijona || 104

2004 || 17,6 milijona B7-664: 15,1 milijona B7-033: 2,5 milijona || 104

2005 || 18,5 milijona B7-664: 16 milijonov B7-033: 2,5 milijona || 104

2006 || 19,45 milijona 15-03-02: 2,95 milijona 15-03-03: 16,5 milijona || 105

2007 || 19,7 milijona 15-03-27-01: 15,6 milijona 15-03-27-02: 4,1 milijona || 100

2008 || 17,98 milijona 15-02-27-01: 14,59 milijona 15-02-27-02: 3,39 milijona || 96

2009 || 14,77 milijona + 5,1 milijona = 19,87 milijona 15-02-27-01: 15,57 milijona 15-02-27-02: 4,3 milijona || 96

2010 || 18,28 milijona + 0,71 milijona = 19,99 milijona 15-02-27-01: 15,93 milijona 15-02-27-02: 4,06 milijona || 96

2011 || 20,35 milijona 15-02-27-01: 14,33 milijona 15-02-27-02: 6,02 milijona || 96

2012 || 20,04 milijona 15-02-27-01: 15,08 milijona 15-02-27-02: 4,96 milijona || 96

2. Pregled postopka zunanjega ocenjevanja

Člen 24 uredbe o ustanovitvi (prenovitev) iz leta 2008 določa, da mora Komisija postopek spremljanja in ocenjevanja Fundacije opraviti s pomočjo zunanjih izvedencev, pri čemer mora prve rezultate tega postopka v obliki poročila predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru. GD za izobraževanje in kulturo je za izvedbo neodvisnega zunanjega ocenjevanja Fundacije marca 2011 najel PPMI. To je temeljilo na pristojnostih, za katere so se dogovorile službe Komisije in upravni odbor. Ustanovljen je bil usmerjevalni odbor, ki mu je predsedoval GD za izobraževanje in kulturo in ki so ga sestavljali predstavniki GD za izobraževanje in kulturo, GD za zunanje odnose, GD za podjetništvo, GD za razvoj in sodelovanje – EuropeAid in Fundacije.

Zunanji ocenjevalec je uporabil več metodoloških orodij. Opravil je tri ločene, vendar med seboj dopolnjujoče se ankete, osredotočene na dve ciljni skupini upravičencev (partnerske države in Evropsko službo za zunanje delovanje/Evropsko komisijo), ter anketo o operativnem strokovnem osebju Fundacije, ki zagotavlja storitve za upravičence. V ankete je bilo vključeno vprašanje, ki je od sodelujočih zahtevalo, naj navedejo svoje najpomembnejše stike na področju razvoja človeškega kapitala. Ti podatki so bili uporabljeni pri analizi socialnih omrežij, na podlagi katere je bila za zagotovitev vpogleda v vrsto povezav med Fundacijo in njenimi upravičenci izdelana mreža akterjev na področju razvoja človeškega kapitala na evropski ravni in ravni partnerskih držav. Razgovori so bili opravljeni v partnerskih državah, Fundaciji, Evropski komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje. Poleg tega so bile izvedene poglobljene študije primerov v štirih državah, ki predstavljajo štiri ciljne regije različnih instrumentov zunanje politike EU in delovanja Fundacije. Nazadnje je bila uporabljena prilagojena analiza stroškovne učinkovitosti, osredotočena na takojšnje rezultate Fundacije in povezane stroške, pridobljene iz podatkov o uspešnosti organizacije.

Zunanji ocenjevalec je Komisiji predložil tri poročila: začetno poročilo je bilo sprejeto 29. junija 2011, vmesno poročilo 3. oktobra 2011 in končno poročilo 8. februarja 2012. Upravni odbor je na zasedanju junija 2012 obravnaval končno poročilo, pri čemer se je osredotočil zlasti na povzetek.

3. Glavna priporočila v poročilu o zunanjem ocenjevanju

Komisija poziva Fundacijo, naj analizira vsa priporočila ocenjevalca in v skladu z njimi ukrepa. Kot prispevek k temu Komisija spodaj povzema in analizira tiste ugotovitve, sklepe in priporočila ocenjevalca, ki jih je po njenem mnenju treba poudariti. Poleg tega Komisija, kjer je to primerno, navaja posebne podrobnosti ali predloge za izvajanje priporočil.

3.1. Spremembe organizacije, tematskih področij in postopkov

Ocenjevalec je poudaril, da je Fundacija v zadnjih petih letih doživela obsežne spremembe. Od leta 2008, ko so bila prenovljena pooblastila Fundacije, je prišlo do obsežnih reform organizacije in delovanja. Ključna med temi spremembami je uvedba „torinskega procesa“, s katerim naj bi Fundacija natančneje in enostavneje določala, naštevala in obravnavala vprašanja razvoja človeškega kapitala v partnerskih državah in razvijala njihove zmogljivosti za z dokazi podprto oblikovanje politike. Čeprav so bila za to ocenjevanje na voljo le poročila za eno leto, so ocenjevalci rezultate torinskega procesa ugodno ocenili.

3.2. Ustreznost

Ocenjevalec je ugotovil, da tematska področja kot tudi postopki Fundacije ustrezajo potrebam upravičencev in da je Fundaciji uspelo vzpostaviti dobro ravnovesje med prožnostjo in strateškim načrtovanjem. Kljub temu je ocenjevalec poudaril, da bi morala biti Fundacija dejavnejša pri pojasnjevanju svoje vloge interesnim skupinam, s katerimi sodeluje, in načinov, s katerimi lahko zagotavlja podporo. Fundacija je bila zelo uspešna pri oblikovanju politike razvoja človeškega kapitala, vendar se upravičenci tega vpliva pogosto ne zavedajo, zato bi jih bilo treba seznaniti z uspehom in vplivom Fundacije, tj. z jasnim opisom področij, na katerih lahko Fundacija zagotavlja podporo.

Poleg tega je treba omeniti, da je vloga Fundacije jasno opredeljena na ravni politike in med akterji na državni ravni. Pojasniti pa je treba vlogo Fundacije v razmerju do socialnih partnerjev in nevladnih organizacij.

3.3. Skladnost

Ocenjevalci so ugotovili, da je delovanje Fundacije notranje skladno, prav tako je skladno s širšimi cilji EU, zlasti na področju zunanjih odnosov EU, in cilji večine partnerskih držav. Vendar je bilo ugotovljeno, da v srednjeročnih perspektivah in letnih delovnih načrtih ni jasne hierarhije med strateškimi in operativnimi cilji Fundacije.

Zato je priporočljivo, da se v letnih delovnih programih in načrtih držav opredelijo posebna področja delovanja (tako na tematskih področjih kot pri postopkih) ter se jasno navede, kako to delovanje prispeva k širšim strateškim ciljem Fundacije.

3.4. Učinkovitost

Ocenjevalec je ugotovil, da je Fundacija zelo učinkovita pri opravljanju svojih glavnih vlog, med katerimi so posredovanje in širjenje informacij, analize, nasveti o politiki, krepitev zmogljivosti in mreženje ter prenos znanja.

Širjenje informacij je v ocenjevalnem obdobju doseglo nove ravni: za izmenjavo informacij se danes pogosteje uporabljajo socialni mediji in možnosti na spletu. Kljub temu v nekaterih interesnih skupinah obstajajo nejasnosti glede značilnosti informacij in delovanja Fundacije. Zato je treba zlasti v zvezi z interesnimi skupinami, ki so nedavno začele sodelovati s Fundacijo (tj. socialni partnerji in NVO), izvajati dejavnejši pristop k širjenju informacij, da bi se te skupine seznanile z značilnostjo in obsegom delovanja Fundacije.

Fundacija je učinkovito pomagala pri razvijanju izkušenj in strokovnega znanja, kar bi lahko vodilo k večji zmogljivosti partnerskih držav na področju razvoja človeškega kapitala. Vendar pa je bilo težko razločiti, kako učinkovita je bila Fundacija pri krepitvi zmogljivosti, saj ni bilo povsem jasno, kako naj bi njeno delovanje prispevalo h krepitvi zmogljivosti, prav tako pa ni bila jasna opredelitev krepitve zmogljivosti. Zato se priporoča, da Fundacija še naprej tesno sodeluje s partnerskimi državami, da bi razvila strategijo o tem, kako je mogoče delovanje in razvoj znanja Fundacije uporabiti za izboljšanje zmogljivosti in povečanje samoodgovornosti partnerskih držav pri postopkih v zvezi s politiko.

Nazadnje so ocenjevalci poudarili, da se je Fundacija najbolje izkazala pri mreženju in prenosu znanja ter da so upravičenci te dejavnosti zelo cenili. Zlasti so bile cenjene regionalne mreže. V tem okviru reorganizacija in oblikovanje ločenih tematskih in geografskih oddelkov ponujata potencial za nadaljnjo krepitev regionalnih pobud v smislu povezovanja med interesnimi skupinami in medsebojnega seznanjanja s politiko. Te regionalne mreže je treba v največjem možnem obsegu razvijati tudi v prihodnje.

3.5. Vpliv in dodana vrednost

Ocenjevalec je ugotovil, da je bila Fundacija zelo uspešna, zlasti ob upoštevanju njenih širokih pooblastil in omejenih sredstev. Zato je priporočljivo, da Fundacija ohrani doslednost na ravni partnerskih držav z usklajevanjem spretnosti osebja s posebnimi tematskimi področji in geografskimi območji. Zato bi se bilo treba izogniti pogostemu menjavanju področnih vodij ter jim s tem omogočiti pridobitev zadostnega znanja in povezav na ravni partnerskih držav.

3.6. Uspešnost in stroškovna učinkovitost

Ocenjevalci so ugotovili, da ima Fundacija sistem uporabnih kazalnikov uspešnosti, ki morajo ostati nespremenjeni, da se omogoči večletno merjenje napredka organizacije. Vendar se obstoječi kazalniki osredotočajo izključno na takojšnje rezultate. Kazalnike je zato treba razširiti, da bodo vključevali tudi kazalnike na ravni rezultatov, na primer zadovoljstvo upravičene partnerske države s storitvami, ki jih zagotavlja Fundacija.

Ugotovljeno je bilo, da je Fundacija pri svojem delu stroškovno učinkovita. Ob upoštevanju obsežnih tematskih pooblastil, velikega geografskega območja in sorazmerno skromnega proračuna se je Fundacija v preteklosti izkazala za prožno pri dodeljevanju pomoči za področja, na katerih so institucije EU in upravni odbor menili, da je ta najbolj potrebna.

4. Sklep

Komisija meni, da lahko Fundacija v okviru politike zunanjih odnosov Unije kot center strokovnega znanja v vseh štirih regijah, za katere je pooblaščena, ustvari koristen prispevek.

Komisija meni, da je bila Fundacija sposobna uspešno reorganizirati in preusmeriti svoje dejavnosti. Komisija se strinja s splošno pozitivno oceno ocenjevalca glede učinkovitega dela Fundacije pri opravljanju njenih glavnih vlog, tj. posredovanju in širjenju informacij, analizah, nasvetih o politiki, krepitvi zmogljivosti in mreženju ter prenosu znanja. Fundacija je izziv, ki ga je ustvarila prenovitev njenih pooblastil, izkoristila tudi za precejšnje notranje reforme. Kljub temu se priporoča, da naj bo Fundacija dejavnejša pri širjenju informacij sorazmerno novim interesnim skupinam. Na področju krepitve zmogljivosti mora Fundacija tesno sodelovati s partnerskimi državami, da bi razvila strategijo o tem, kako je mogoče delovanje in razvoj znanja Fundacije uporabiti za izboljšanje zmogljivosti in povečanje samoodgovornosti partnerskih držav pri postopkih v zvezi s politiko. Nazadnje je treba še povečati osredotočenost Fundacije na razvoj regionalnih mrež.

Poleg tega Komisija poudarja, da dejavnosti Fundacije ustrezajo potrebam upravičencev, vendar se strinja z ocenjevalcem, da je zaželen dejavnejši pristop k pojasnjevanju vloge Fundacije interesnim skupinam ter tudi jasnejša opredelitev njene vloge v odnosu do socialnih partnerjev in nevladnih organizacij. Čeprav je bilo ugotovljeno skladno delovanje Fundacije, se Komisija strinja z ocenjevalci, ki poudarjajo potrebo po tem, da se v letnih delovnih programih in načrtih držav pojasni, kako določeno delovanje prispeva k širšim strateškim ciljem Fundacije.

Nazadnje se Komisija strinja s pozitivno oceno ocenjevalcev glede dodane vrednosti in stroškovne učinkovitosti Fundacije, zlasti ob upoštevanju njenih širokih pooblastil in obsežnega geografskega pokrivanja.

[1] COM(2006) 832 final, 19.12.2006.

[2] Postopek ocenjevanja se je začel konec leta 2010, končno poročilo pa je bilo objavljeno 8. 2. 2012; na voljo je na http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/training/2012/etf_en.pdf.

[3] Uredba (ES) št. 1339/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o ustanovitvi Evropske fundacije za usposabljanje (prenovitev) – UL L 354, 31.12.2008, str. 82.