(3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

(4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

(5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast. Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

(6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

(7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

(8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Estonija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

(9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik v Estoniji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

(10)Estonija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 28. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

(11)Za Estonijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Svet je 13. julija 2018 Estoniji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Celovita ocena Komisije za leto 2019 potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja. Vendar glede na uporabo splošne odstopne klavzule nadaljnji ukrepi v okviru postopka zaradi znatnega odklona niso upravičeni.

(12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 0,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 10,1 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,8 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 8,4 % BDP v letu 2019 povečal na 21,9 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

(13)Estonija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 4,3 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva, nujno pomoč podjetjem v težavah, začasne subvencije plač in večje javne naložbe. Poleg tega je Estonija napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij. Ti ukrepi vključujejo posojila in poroštva za posojila podjetjem v višini 8,7 % BDP. Ukrepi, ki jih je sprejela Estonija, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

(14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Estonije v letu 2020 znašal –8,3 % BDP, v letu 2021 pa –3,4 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP, in sicer naj bi v letu 2021 dosegel 22,6 % BDP. Komisija predvideva manjši javnofinančni primanjkljaj za leto 2020 v primerjavi s programom stabilnosti, kar odraža razlike v makroekonomskih projekcijah.

(15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Estonija v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

(16)Estonska vlada je od 12. marca 2020 do 17. maja 2020 razglasila izredne razmere zaradi pandemije COVID-19. S takojšnjim odzivom je želela preprečiti nadaljnje širjenje virusa in zagotoviti čim bolj normalno delovanje estonskega gospodarstva. Omejitve za zaustavitev širjenja pandemije so močno vplivale na gospodarstvo. Od razglasitve izrednih razmer se je število registriranih brezposelnih povečalo za 35 %. Največje število brezposelnih je bilo registriranih v sektorjih prodaje na drobno, storitev za stranke, gradbeništva, gostinstva, nastanitev in organizacije dogodkov. Stopnja brezposelnosti naj bi se v letu 2020 povišala na 9,2 %, v letu 2021 pa znižala na 6,5 %. Estonski parlament je 15. aprila 2020 odobril rebalans proračuna za leto 2020. Uvedeni so bili novi ukrepi, katerih cilj je ohraniti delovna mesta, preprečiti množična odpuščanja in zagotoviti likvidnost podjetij. Proračun vsebuje številne ukrepe, vključno s podporo zdravstvenemu sektorju, občinam in nekaterim naložbenim programom ter neciljno usmerjeno likvidnostno podporo podjetjem (kot so poroštvene sheme in odlogi plačila davkov). Nekateri posebni ukrepi so namenjeni mikropodjetjem in turističnemu sektorju, vključno z nekaterimi ciljno usmerjenimi ukrepi za najbolj prizadete regije. Uvedeni so bili dodatni davčni ukrepi, kot je začasno znižanje trošarin na dizelsko gorivo, zemeljski plin in električno energijo. Sveženj ukrepov predvideva začasno prekinitev državnih prispevkov v drugi steber pokojninskega sistema.

(17)Estonija je sprejela pomembne ukrepe za zajezitev širjenja COVID-19 in njegovega učinka na zdravje. Kljub temu je izbruh COVID-19 razkril nekatere strukturne pomanjkljivosti zdravstvenega sistema, ki so povezane z omejeno razpoložljivostjo finančnih in človeških virov. Odpornost sistema je ogrožena zaradi pomanjkanja zdravstvenih delavcev, neenakega dostopa do primarnega zdravstvenega varstva in razpoložljivosti kritičnih medicinskih izdelkov. Izziv za Estonijo je tudi odprava zaostankov, ki so nastali zato, ker so bila določena zdravljenja zaradi izrednih razmer odložena in nedostopna. Poleg tega so bile neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi (po lastnem poročanju) v Estoniji že pred izbruhom med najvišjimi v Uniji, in sicer zaradi dolgih čakalnih dob za primarno zdravstveno varstvo in specialistično oskrbo. Ti dejavniki in tveganja, povezana z načinom življenja, so glavni razlogi za slabo zdravstveno stanje prebivalstva. Povečanje dostopnosti in odpornosti zdravstvenega sistema je predpogoj za zagotovitev učinkovitega odziva na širjenje pandemije in reševanje izzivov, povezanih z zdravstvenim stanjem prebivalstva.

(18)Izboljšanje ustreznosti mreže socialne varnosti je dolgotrajni izziv v Estoniji. V primerjavi s povprečjem EU so bile socialne ugodnosti v Estoniji že pred trenutno krizo ocenjene kot manj učinkovite pri zniževanju stopnje revščine. Poleg tega obstajajo vrzeli v pokritosti sistema denarnih nadomestil za brezposelnost za osebe v nestandardnih oblikah dela in osebe s kratko delovno dobo. Zaradi negativnega učinka pandemije COVID-19 na zaposlovanje in dohodke ter pomanjkanja ustrezne pokritosti bi se lahko povečala revščina, zlasti med gospodinjstvi brez delovno aktivnih članov. Estonija je uvedla začasno shemo skrajšanega delovnega časa kot posebno subvencijo, s katero naj bi prizadetim podjetjem pomagala ohraniti delovna mesta. Ta ukrep je omejen na dva meseca, kar morda ne bo zadostovalo za ublažitev posledic krize, saj lahko težave trajajo dlje in šele pozneje dosežejo nekatere gospodarske sektorje. Zaradi pandemije so se poslabšale težave pri zagotavljanju cenovno dostopnih in razpoložljivih socialnih storitev, vključno s storitvami dolgotrajne oskrbe, zlasti za starejše, invalide in osebe z nizkimi dohodki. Ohranitev načrta za razvoj integriranega zagotavljanja socialnih in zdravstvenih storitev bi pripomogla k reševanju teh izzivov. Pomembno je zagotoviti smiselno in pravočasno vključitev socialnih partnerjev v oblikovanje procesa izhoda iz krize in okrevanja ter povečati njihove zmogljivosti v zvezi s tem.

(19)Kriza zaradi COVID-19 je prizadela estonska podjetja v številnih sektorjih, najbolj pa mala in srednja podjetja. Negativni učinek na gospodarsko aktivnost ni bil le posledica omejitev, ampak tudi vse manjšega povpraševanja na izvoznih trgih in motenj svetovnih vrednostnih verig. Ukrepi za likvidnostno podporo, ki jih je sprejela vlada, so zasnovani tako, da pomagajo ublažiti učinek, vendar bo njihovo hitro in učinkovito izvajanje ključnega pomena za podpiranje podjetij, ki so sposobna preživeti, v vseh prizadetih sektorjih in ohranitev odpornosti bančnega sektorja. Poleg tega lahko odlogi plačila davkov in posojil prispevajo k izboljšanju denarnega toka malih in srednjih podjetij. Okrevanje bo odvisno tudi od tega, kako dobro bodo naložbe usmerjene. V trenutni krizi je prišel do izraza pomen digitalnih in inovativnih rešitev za delovanje gospodarstva. Medtem ko je e-uprava delovala dobro, bi se lahko z nadaljnjo digitalizacijo malih in srednjih podjetij povečala njihova odpornost, pospešilo okrevanje in srednjeročno povečala produktivnost. V zadnjih letih je gospodarstvo kot celota vse bolj digitalizirano. Vendar je bilo uvajanje informacijskih in komunikacijskih tehnologij v proizvodnji do zdaj počasno. Medtem ko se je splošna uspešnost Estonije na področju inovacij leta 2019 izboljšala, so stopnje inovacijskih zmogljivosti in dejavnosti, ki temeljijo na raziskavah, v poslovnem sektorju še vedno nizke. Z inovacijami, ki temeljijo na raziskavah, in uvedbo inovativnih rešitev v podjetjih bi se lahko izboljšal konkurenčni položaj države in spodbudila gospodarska rast. Da bi podjetja po krizi lažje okrevala, bo pomembno zagotoviti zadosten dostop do financiranja, med drugim tudi do lastniškega financiranja za zagonska podjetja.

(20)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dajati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim tudi z ustreznimi reformami. Kot je navedeno zlasti v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Estonije, njena trajnostna rast temelji na napredku pri razogljičenju z zmanjšanjem ogljične intenzivnosti v energetskem, prometnem in gradbenem sektorju, prestrukturiranjem industrije oljnega skrilavca in izboljšanjem produktivnosti virov, vključno z izvajanjem poslovnih modelov krožnega gospodarstva. Produktivnost virov v Estoniji je med najnižjimi v Uniji, medtem ko so ravni porabe energije nad povprečjem EU. Celovita strategija za krožno gospodarstvo, ki bi dopolnjevala nacionalni energetski in podnebni načrt, bi lahko pripomogla k prehodu na razogljičenje, zmanjšanju negativnih vplivov industrije oljnega skrilavca na okolje in spodbujanju gospodarstva. Ker je Estonija periferna država z nizko gostoto prebivalstva, je dobro delujoč in povezan prometni sistem ključen za njene gospodarske aktivnosti in izvoz. Estonska prometna infrastruktura se sooča z nekaterimi pomanjkljivostmi v smislu povezljivosti in trajnosti. Železniški in intermodalni promet še vedno nista dovolj razvita. Emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa so se v zadnjih letih povečale, energija iz obnovljivih virov v prometu pa ostaja pod nacionalnimi cilji. Projekt Rail Baltica in projekti na področju energetskih povezav so med ključnimi prednostnimi naložbami Estonije, katerih cilj je izboljšanje njene varnosti in vključitve na enotni trg. Spodbujanje naložbenih projektov, ki upoštevajo okoljske in podnebne vidike, je ključnega pomena za trajnostno okrevanje gospodarstva in zmanjšanje regionalnih razlik. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Estoniji lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območju iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Estoniji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

(21)Estonski bančni sektor je na splošno zdrav, vendar tveganja pranja denarja še vedno obstajajo. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za omejitev izpostavljenosti tveganjem z zmanjšanjem bančnih vlog nerezidentov, nacionalna ocena tveganja ne zajema drugih produktov, ki bi lahko predstavljala tveganja, kot so skrbniške storitve za nerezidenčne stranke. S posodobitvijo nacionalne ocene tveganja bi se zagotovila ustrezna opredelitev tveganj in omogočilo izvajanje potrebnih blažilnih ukrepov. Čeprav so bili zoper banke in plačilne institucije, ki ne izpolnjujejo zahtev, sprejeti nadzorni ukrepi, je mogoče še bolj povečati učinkovitost nadzora in izvrševanja. Predvsem še ni bil sprejet sklop zakonodajnih aktov za okrepitev preventivnega okvira, zaplembe in upravnih sankcij. Preiskave primerov pranja denarja napredujejo počasi. Finančni nadzorni organ še nima dovolj okrepljenih zmogljivosti, pri nadzoru, zlasti pri tematskih inšpekcijskih pregledih na kraju samem, pa se pristop, ki temelji na tveganju, še ne izvaja v celoti. Izmenjava informacij med finančnoobveščevalno enoto in organom kazenskega pregona ni dovolj proaktivna.

(22)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

(23)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Estonija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.