KAZALO

1. Uvod 2

2. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil 2

2.1. Pregled 2

2.2. Plačilnobilančna pomoč 2

2.2.1. Glavne značilnosti plačilnobilančne pomoči 2

2.2.2. Plačilnobilančna pomoč v letu 2010 3

2.3. Makrofinančna pomoč 4

2.3.1. Glavne značilnosti makrofinančne pomoči 4

2.3.2. Makrofinančna pomoč v letu 2010 5

2.4. Pomoč Euratoma 5

2.4.1. Glavne značilnosti 5

2.4.2. Pomoč Euratoma v letu 2010 6

2.5. Odziv EU na krizo državnega dolga v euroobmočju 6

2.5.1. Ukrepi za Grčijo 6

2.5.2. Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) 7

2.5.3. Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) 7

2.5.4. Ukrepi z udeležbo EFSM 8

3. Dejavnosti Evropske unije v zvezi z najemanjem posojil 9

3.1. Opis 9

3.2. Plačilnobilančna pomoč 9

3.3. Makrofinančna pomoč 10

3.4. Euratom 10

4. Evropska investicijska banka 10

4.1. Dejavnosti EIB v zvezi z dajanjem posojil 10

4.2. Dejavnosti EIB v zvezi z najemanjem posojil 11

Uvod

Komisija mora v skladu s sklepi Sveta o vzpostavitvi različnih instrumentov Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil vsako leto obvestiti Evropski parlament in Svet o uporabi teh instrumentov.

Da bi izpolnili te zahteve za obveščanje, sta v tem poročilu opisana dajanje posojil (del 2) na vseh zadevnih področjih in ustrezno najemanje posojil (del 3). Poročilo vključuje plačilnobilančno pomoč državam članicam zunaj euroobmočja[1], makrofinančno pomoč Evropske unije tretjim državam, dejavnosti Euratoma in finančne ukrepe zaradi krize državnega dolga v euroobmočju.

Za celovit pregled dejavnosti EU je v zadnjem delu naveden povzetek dejavnosti Evropske investicijske banke (EIB) v zvezi z dajanjem in najemanjem posojil v letu 2010.

Dejavnosti Evropske unije v zvezi z dajanjem posojil

Komisija zagotavlja finančno podporo tretjim državam in državam članicam v skladu z različnimi pravnimi podlagami glede na zadevna geografska območja in zastavljene cilje.

Pregled

Finančni posli, ki jih upravlja Komisija v skladu z različnimi sklepi Sveta, so običajno dvostranska posojila. Finančna sredstva za takšne posle so pridobljena na kapitalskih trgih in so zavarovana z jamstvom proračuna EU.

Plačilnobilančna pomoč

Plačilnobilančna pomoč je v obliki srednjeročnih posojil, ki jih zagotovi Unija, ter se običajno zagotavlja skupaj s finančnimi sredstvi iz Mednarodnega denarnega sklada (MDS) in drugih večstranskih posojilodajalcev, kot je EIB, Evropska banka za obnovo in razvoj ali Svetovna banka, ali dvostransko pomočjo držav članic.

Glavne značilnosti plačilnobilančne pomoči

Pomoč je izjemna in se uporablja za posamezne primere na podlagi sklepa Sveta. Možne upravičenke so države članice zunaj euroobmočja, ki imajo resne plačilnobilančne težave. Pomoč je makroekonomska (tj. ni povezana z namensko uporabo sredstev, tako kot projektna pomoč). Pomoč se izplača, če so izpolnjeni pogoji gospodarske politike, pri čemer je njen cilj ublažitev splošnih zunanjih finančnih omejitev držav članic prejemnic in ponovna vzpostavitev plačilnobilančnega ravnovesja. Take politične pogoje sprejmeta Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom in država članica v memorandumu o soglasju, ki se podpiše pred izvajanjem sporazumov o posojilih. Pomoč je namenjena izvajanju prilagoditvenih ukrepov za odpravo teh težav. Preverjanje teh ukrepov je pogoj, ki mora biti izpolnjen za izplačilo nadaljnjih obrokov posojil.

Skupnost je po vzpostavitvi instrumenta leta 1975[2] sprejela več ukrepov, katerih cilj je bil podpreti plačilno bilanco držav članic, ki so posebej finančno ogrožene ali imajo finančne težave, pri čemer so se ti ukrepi izvajali naslednjih dvajset let. Ti ukrepi so bili sestavljeni iz posojil, ki se financirajo iz najemanja posojil Skupnosti.

Zaradi resnosti mednarodne finančne krize (ki se je začela leta 2007/2008) je bilo treba plačilnobilančno pomoč ponovno uporabiti. Poleg tega se je zaradi večjega števila upravičenih držav članic po širitvi in poslabšanja gospodarskih razmer v več državah članicah povečala zgornja meja za dajanje posojil, da bi pokrili morebitne potrebe. Zgornja meja se je decembra 2008[3] povečala z 12 milijard EUR na 25 milijard EUR in nato maja 2009[4] na 50 milijard EUR, da bi se lahko tudi v prihodnje hitro odzvali na morebitno dodatno povpraševanje po plačilnobilančni pomoči. Od zneska te zgornje meje je bila 31. decembra 2010 Madžarski[5], Latviji[6] in Romuniji[7]odobrena pomoč v znesku 14,6 milijarde EUR.

Preglednica 1: Stanje plačilnobilančne pomoči 31. decembra 2010 (v milijonih EUR)

Država | Določen znesek | Izplačan znesek |

Madžarska | 6 500 | 5 500 |

Latvija | 3 100 | 2 900 |

Romunija[8] | 5 000 | 3 650 |

Skupaj | 14 600 | 12 050 |

Plačilnobilančna pomoč v letu 2010

Skupni znesek 2,85 milijarde EUR je bil leta 2010 izplačan v več tranšah.

Preglednica 2: Seznam posojil, izplačanih leta 2010 v okviru plačilnobilančne pomoči

Država | Odločba | Tranša | Datum | Znesek v milijonih EUR |

Latvija | 2009/290/ES | tretja | 11/3/2010 | 500 |

četrta | 20/10/2010 | 200 |

Romunija | 2009/459/ES | druga | 11/3/2010 | 1 000 |

tretja | 22/9/2010 | 1 150 |

Skupaj | 2 850 |

V zvezi z izvajanjem sedanje plačilnobilančne pomoči:

- Obdobje razpoložljivosti finančne pomoči Madžarski se je končalo novembra 2010. Zato zadnji del pomoči v znesku 1 milijarde EUR ne bo izplačan. Za Latvijo je do januarja 2012 še vedno na voljo 200 milijonov EUR pomoči, vendar ta država članica ne namerava zaprositi zanjo. Zato skupni znesek 1,2 milijarde EUR v okviru sedanje plačilnobilančne pomoči ne bo izplačan.

- Poleg tega je bila za Romunijo marca 2011 izplačana četrta tranša v višini 1,2 milijarde EUR, peta in zadnja tranša pa junija 2011.

Makrofinančna pomoč

Podrobne informacije o makrofinančni pomoči so v letnem poročilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju makrofinančne pomoči tretjim državam[9].

Glavne značilnosti makrofinančne pomoči

Namen instrumenta makrofinančne pomoči je pomagati državam kandidatkam, možnim državam kandidatkam in sosednjim državam, da rešijo kratkoročne plačilnobilančne težave in stabilizirajo javne finance, ter jih spodbuditi k izvajanju strukturnih reform. Makrofinančna pomoč je izjemna in začasna ter temelji na strogih pogojih. Povezana je s prizadevanji za prilagoditev in reforme, da se ponovno zagotovi vzdržnost gospodarstva držav prejemnic in izboljša njihova prilagodljivost za prihodnje makroekonomske pretrese. Makrofinančna pomoč dopolnjuje programe MDS za prilagoditev. Izvaja se v obliki nepovratnih sredstev in/ali posojil.

V zvezi z metodologijo glede uporabe posojil in nepovratnih sredstev v posameznih primerih makrofinančne pomoči je Komisija januarja 2011 Ekonomsko-finančnemu odboru predložila celovito pojasnilo, v katerem je razložila merila, ki se uporabljajo, pri čemer ga je ta odbor potrdil. Metodologija bo vključena tudi v letno poročilo o makrofinančni pomoči za leto 2010. Merila so razvrščena v dve splošni kategoriji: stopnja gospodarskega in družbenega razvoja države prejemnice[10] ter njeni vzdržnost dolga in zmožnost odplačevanja. Upoštevajo se tudi merila, ki jih pri odobritvi finančne pomoči uporabljata Svetovna banka in MDS.

Posojila makrofinančne pomoči se običajno izplačajo v več obrokih, če so izpolnjene ključne točke makroekonomske pogojenosti. Vsako izplačilo je pogojeno z najetjem posojila s strani Komisije. Komisija lahko v primeru zamude, ker država upravičenka ne more poravnati svojih obveznosti v zvezi z vračilom, uporabi sredstva iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe[11], tako da se zagotovi vračilo zadevnih posojil Komisije[12].

Makrofinančna pomoč v letu 2010

Glavne dejavnosti v zvezi z makrofinančno pomočjo leta 2010 so povezane s predlogi za nove ukrepe in s tem povezanimi pogajanji z ustreznimi organi. Njihov cilj so bili naslednji ukrepi:

- Evropski parlament in Svet sta julija 2010 sprejela sklep, v skladu s katerim se Ukrajini[13] odobri 500 milijonov EUR v obliki posojila. Ukrajini je skupaj s posojilom v višini 110 milijonov EUR, odobrenim v skladu s sklepom Sveta iz leta 2002, na voljo pomoč v znesku 610 milijonov EUR.

- V zvezi z Republiko Moldavijo je bil oktobra 2010 sprejet sklep o odobritvi največ 90 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev .

V okviru posojil makrofinančne pomoči leta 2010 ni bilo izvedeno nobeno plačilo[14].

Pomoč Euratoma

Glavne značilnosti

Instrument Euratoma za posojila se lahko uporabi za financiranje projektov v državah članicah (Sklep Sveta 77/270/Euratom) ali v nekaterih tretjih državah (Ukrajini, Rusiji ali Armeniji) (Sklep Sveta 94/179/Euratom).

Ta posojila so zunajproračunski ukrepi, ki jih Komisija financira z najetjem posojil na finančnem trgu. Tako kot v primeru zagotavljanja makrofinančne pomoči lahko Komisija tudi v primeru zamude uporabi sredstva iz Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe.

Svet je leta 1990 omejil najemanje posojil na 4 milijarde EUR, pri čemer je bila sprejeta odločitev o najetju in izplačilu približno 3,4 milijarde EUR. Komisija je leta 2002 predlagala, da se poveča omejitev najemanja posojil s 4 milijard EUR na 6 milijard EUR, pri čemer Svet odločitve v zvezi s tem še ni sprejel.

Pomoč Euratoma v letu 2010

Leta 2010 ni bila sprejeta nobena odločitev o posojilih in izvršeno ni bilo nobeno izplačilo.

Odziv EU na krizo državnega dolga v euroobmočju

Poleg plačilnobilančne krize iz dela 2.2 so se zaradi svetovne finančne krize in upada gospodarske rasti poslabšali pogoji najemanja posojil več držav članic euroobmočja. Za odpravo težav zaradi finančne krize so vlade in centralne banke teh držav članic sprejele izjemne fiskalne in monetarne ukrepe. Vendar so bili pogoji za kratkoročno in dolgoročno financiranje še vedno težki.

Zato so se Svet in države članice euroobmočja maja 2010 odločili za sveženj ukrepov za ohranitev finančne stabilnosti na euroobmočju in v celotni Evropi.

Ukrepi za Grčijo

Na podlagi zahteve grških organov so se ministri držav članic euroobmočja 2. maja 2010 soglasno dogovorili, da Grčiji zagotovijo pomoč za stabilnost v obliki dvostranskih posojil drugih držav članic euroobmočja, ki jih bo zbrala Komisija, in sicer v skladu s pogoji iz izjave z dne 11. aprila 2010.

Pomoč je bila zagotovljena v okviru triletnega skupnega programa z MDS in vključuje finančni sveženj v znesku 110 milijard EUR, ki naj bi prispeval k izpolnjevanju finančnih potreb Grčije. Program je povezan s strogimi pogoji politike[15], o katerih sta se z grškimi organi dogovorila Komisija in MDS v povezavi z Evropsko centralno banko.

Države članice euroobmočja so prispevale 80 milijard EUR[16]. Poleg tega se je MDS z grškimi organi dogovoril, da bo ta program podprl z aranžmajem „stand-by“ v znesku približno 30 milijard EUR[17].

Vloga Komisije

Komisija pri posojilu Grčiji ni posojilodajalec ali posojilojemalec. Predstavniki držav članic Evropske unije so se 5. maja 2010 dogovorili, da Komisijo pooblastijo za izvajanje nalog v zvezi z usklajevanjem in upravljanjem združenih dvostranskih posojil, kot je določeno v sporazumu med upnicami, ki so ga 8. maja 2010 sklenile države članice euroobmočja, ki zagotovijo pomoč[18]. Zaradi te vloge se ne povečajo odhodki Komisije ali katera koli druga odhodkovna postavka proračuna EU[19].

Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM)

Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM) je bil vzpostavljen z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 na podlagi člena 122(2)[20] Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in se v celoti financira iz proračuna EU. V okviru mehanizma je na voljo največ 60 milijard EUR.

Finančna pomoč Unije v okviru EFSM se zagotovi v obliki posojila ali kreditne linije. Komisija je pooblaščena, da v imenu Evropske unije najame posojila na kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah.

Za uporabo mehanizma je treba izpolniti stroga merila, določena v programu skupne pomoči EU/MDS.

Finančna pomoč Unije se odobri s sklepom, ki ga s kvalificirano večino na predlog Komisije sprejme Svet ter vključuje (a) pogoje posojila/kreditne linije, (b) splošne pogoje gospodarske politike za finančno pomoč in (c) program za prilagoditev, ki ga pripravi država članica prejemnica in s katerim bo izpolnila gospodarske pogoje, povezane s pomočjo.

Komisija in država članica prejemnica skleneta memorandum o soglasju, v katerem so podrobno določeni splošni pogoji gospodarske politike, ki jih je določil Svet. Komisija potem memorandum o soglasju predloži Evropskemu parlamentu in Svetu. Pogoji gospodarske politike se redno pregledujejo in po potrebi prilagodijo[21].

Komisija mora Ekonomsko-finančnemu odboru in Svetu redno poročati o izvajanju uredbe EFSM in nadaljevanju izjemnih okoliščin, ki upravičujejo njeno sprejetje[22]. Prvo poročilo je bilo objavljeno 30. novembra 2010, pri čemer je v njem ugotovljeno, da izjemni dogodki in okoliščine še vedno obstajajo in je zato treba EFSM ohraniti[23].

Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF)

Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) so s sklepi, sprejetimi 9. maja 2010 v okviru Sveta za ekonomske in finančne zadeve, ustanovile države članice euroobmočja kot družbo s sedežem v Luksemburgu, ki je v njihovi lasti.

EFSF lahko izdaja obveznice z jamstvom držav članic euroobmočja v vrednosti največ 440 milijard EUR za nadaljnja posojila državam članicam euroobmočja v težavah pod pogoji, ki so dogovorjeni s Komisijo v povezavi z Evropsko centralno banko in MDS ter ki jih potrdi Euroskupina. Posojila, ki jih zagotovi EFSF, niso zavarovana s proračunskim jamstvom EU.

Komisija svetuje EFSF in ga podpira. Poleg tega ima Komisija predstavnika v upravnem odboru in svoje dejavnosti najemanja posojil usklajuje z dejavnostmi EFSF za financiranje programov, pri katerih sodelujeta oba, da se zagotovi čim boljša časovna usklajenost njunih dejavnosti na kapitalskem trgu.

Ukrepi z udeležbo EFSM

- Ukrepi iz leta 2010: Irska[24]

Na podlagi zahteve irskih organov z dne 21. novembra 2010 je bila sprejeta odločitev, da se Irski zagotovi triletna skupna finančna pomoč EU/MDS. Skupni program za Irsko bo znašal največ 85 milijard EUR in bo izplačan v več tranšah. Znesek 17,5 milijarde EUR bo financiran z irskim prispevkom prek denarnih rezerv državne blagajne in naložb nacionalnega rezervnega pokojninskega sklada. Preostanek celotnega svežnja bodo financirali:

- EFSM v znesku največ 22,5 milijarde EUR[25];

- EFSF v znesku največ 17,7 milijarde EUR;

- MDS v znesku največ 22,5 milijarde EUR;

- dvostranska posojila Združenega kraljestva (3,8 milijarde EUR), Švedske (0,6 milijarde EUR) in Danske (0,4 milijarde EUR).

- Ukrepi po koncu leta 2010: Portugalska[26]

Na podlagi uradne zahteve za finančno pomoč, ki so jo 7. aprila 2011 predložili portugalski organi, sta Euroskupina in Svet 17. maja 2011 potrdila pogoje triletnega svežnja finančne podpore. Finančni sveženj bo kril finančne potrebe Portugalske v znesku največ 78 milijard EUR in bo enakovredno razdeljen med:

- EFSM v znesku največ 26 milijard EUR[27];

- EFSF v znesku največ 26 milijard EUR;

- MDS v znesku največ 26 milijard EUR.

Dejavnosti Evropske unije v zvezi z najemanjem posojil

Opis

Komisija je pooblaščena, da se za financiranje dajanja posojil v imenu Evropske unije in Euratoma zadolžuje na kapitalskih trgih, pri čemer odločitev v zvezi s tem sprejme Svet. Mehanizem najemanja in dajanja posojil za posamezni instrument (plačilnobilančna pomoč, makrofinančna pomoč in posojila Euratoma) je določen v ustrezni pravni podlagi. Najemanje posojil in s tem povezano dajanje posojil sta med seboj vzajemno povezana, s čimer se zagotavlja, da proračun EU ni obremenjen z obrestnimi merami ali tveganjem nihanja deviznih tečajev. Neporavnani dolgovi ustrezajo neporavnanim posojilom.

Preglednica 3: Skupno najemanje posojil Evropske unije – neplačani zneski kapitala konec posameznega leta v obdobju 2002–2010(1) (v milijonih EUR)

ESPJ v.l.(1) (2) | Euratom (1) | Plačilnobilančna pomoč | Makrofinančna pomoč | Evropska unija skupaj |

2002 | 713 | 80 | 1 379 | 2 172 |

2003 | 431 | 105 | 1 372 | 1 908 |

2004 | 423 | 170 | 1 214 | 1 807 |

2005 | 440 | 385 | 1 080 | 1 905 |

2006 | 436 | 436 | 969 | 1 841 |

2007 | 400 | 474 | 786 | 1 660 |

2008 | 266 | 484 | 2 000 | 654 | 3 404 |

2009 | 214 | 481 | 9 200 | 584 | 10 479 |

2010 | 219 | 466 | 12 050 | 500 | 13 235 |

(1) Uporabljeni so menjalni tečaji na dan 31. decembra vsako leto. (2) Evropska skupnost za premog in jeklo je od leta 2002 v postopku likvidacije. Zadnja obveznica, ki jo je izdala ESPJ, zapade leta 2019. |

Plačilnobilančna pomoč

Izdaje obveznic so uspešno prispevale k temu, da se je EU kot pomembna izdajateljica vrnila na trg referenčnih obveznic v eurih. Obveznice so bile na trgu zelo dobro sprejete. Ker je zanimanje vlagateljev ostalo zelo veliko, je bilo vedno hitro preveč ponudb za nakup obveznic. V končni razdelitvi so bile vse pomembne skupine vlagateljev, vključno s centralnimi bankami, investicijskimi skladi, oddelki za finančne posle v bankah in zavarovalnicami[28]. Cene obveznic so se približale najboljši ceni v referenčni skupini, tj. v državnem, nadnacionalnem in agencijskem sektorju, in so bile usklajene z izdajatelji, kot so EIB, „Kreditanstalt für Wiederaufbau“ (KFW) in „société de financement de l'économie française“ (SFEF).

Tudi delovanje sekundarnega trga je bilo zelo zadovoljivo, s čimer se je potrdil močan položaj EU kot prvovrstne izdajateljice referenčnih obveznic.

Preglednica 4: Obveznica EU, izdana leta 2010[29]

Država | Opis | Datum izdaje | Datum zapadlosti | Velikost (EUR) | Kupon |

Latvija in Romunija | EU 3.375/2019 | 11/3/2010 | 10/5/2019 | 1,5 mrd. | 3,375 % |

Romunija | EU 2.375/2017 | 22/9/2010 | 22/9/2017 | 1,15 mrd. | 2,375 % |

Skupaj | 2,65 mrd. |

Na podlagi kritnih posojil je bilo najeto eno posojilo za financiranje četrte tranše v znesku 200 milijonov EUR za Latvijo:

Preglednica 5: Zasebno plasiranje EU leta 2010

Država | Opis | Datum izdaje | Datum zapadlosti | Velikost (EUR) | Kupon |

Latvija | EU 2.875/2025 | 20/10/2010 | 20/10/2025 | 0,2 mrd. | 2,875 % |

Makrofinančna pomoč

V okviru makrofinančne pomoči ni bilo leta 2010 najeto nobeno posojilo.

Euratom

V okviru Euratoma ni bilo leta 2010 najeto nobeno posojilo.

Evropska investicijska banka

Dejavnosti EIB v zvezi z dajanjem posojil

Posojila, ki jih odobri EIB, se uporabljajo za neposredno financiranje posameznih projektov ali financiranje malih in srednje velikih podjetij ter manjših lokalnih projektov prek finančnih posrednikov .

Skupni obseg odobrenih posojil EIB je leta 2010 znašal 72 milijard EUR, kar pomeni, da se je glede na rekordno stopnjo leta 2009 zmanjšal za 9 % in se postopno zmanjšuje na obseg pred krizo.

V zvezi z geografsko porazdelitvijo dajanja posojil in proračunskim jamstvom EU:

- V EU : v državah članicah EU je bil odobren znesek 63 milijard EUR. Ta znesek ni zavarovan z jamstvom EU.

- Zunaj EU : zunaj EU je bilo odobrenih 9 milijard EUR. Od tega je z jamstvom EU zavarovanih 5 milijard EUR.

Dajanje posojil EIB vpliva na proračun EU, kadar je povezano z jamstvi EU, subvencioniranimi obrestnimi merami ali drugimi določbami EU/EIB, povezanimi z delitvijo tveganja. Velja zlasti naslednje:

Večina posojil EIB zunaj EU je zavarovana s proračunskim jamstvom EU za državno ali politično tveganje, medtem ko poslovno tveganje prevzame EIB. Ločeno poročilo o zunanjih posojilnih dejavnostih EIB v letu 2010 bo Komisija izdala v drugi polovici leta 2011.

EIB hkrati upravlja mehanizme za delitev tveganj, ki vključujejo uporabo proračuna EU za podporo politikam znotraj EU (npr. sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja za raziskovalne in razvojne projekte ter garancija za posojilo za projekte vseevropskega prometnega omrežja)[30].

Dejavnosti EIB v zvezi z najemanjem posojil

Negotovost na trgu je bila vse leto visoka, zato je bila izdaja obveznic zahtevna, zlasti pri velikih transakcijah in daljši zapadlosti.

Zaradi ustanovitve EFSF in izvedenih gospodarskih reform se je zaupanje izdajateljev EU v trg ponovno izboljšalo, čeprav je trg še vedno občutljiv za ponavljajoča se tveganja zaradi objav v medijih. EIB je kljub takšni nestanovitnosti izkoristila priložnosti za referenčno izdajanje in izvedla bolj ciljno usmerjeno izdajanje, kadar so postale razmere bolj nestanovitne. To je lahko storila zaradi svojega še vedno trdnega položaja na trgu.

Zato je lahko EIB dosegla cilje iz programa financiranja za leto 2010, saj je pod ugodnimi pogoji pridobila sredstva v znesku 67 milijard EUR.

[1] Z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 je bil za podporo državam članicam euroobmočja vzpostavljen podoben mehanizem, tj. Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM), ki se v celoti financira iz proračuna EU.

[2] Uredba Sveta (EGS) št. 397/75 z dne 17. februarja 1975 o vzpostavitvi novega mehanizma, ki se imenuje Mehanizem posojil Skupnosti, da se zagotovi pomoč nekaterim državam ES pri odpravi nevzdržne neuravnoteženosti tekočih računov zaradi prvega naftnega šoka.

[3] Uredba Sveta (ES) št. 1360/2008 z dne 2. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic.

[4] Uredba Sveta (ES) št. 431/2009 z dne 18. maja 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 332/2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic.

[5] Odločba Sveta 2009/102/ES z dne 4. novembra 2008.

[6] Odločba Sveta 2009/290/ES z dne 20. januarja 2009.

[7] Odločba Sveta 2009/459/ES z dne 6. maja 2009.

[8] Tretja tranša v znesku 1,2 milijarde EUR je bila Romuniji izplačana 24. marca 2011.

[9] Za leto 2010 še ni objavljeno. Za leto 2009 glej COM/2010/513, SEC/2010/1117.

[10] Kot glavni kazalnik je predlagan bruto nacionalni dohodek na prebivalca.

[11] Glej Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009. Do zdaj ni evidentirana nobena zamuda glede posojil makrofinančne pomoči.

[12] Čeprav je vračilo posojil zavarovano z jamstvom iz proračuna EU, deluje Jamstveni sklad kot likvidnostna rezerva, ki varuje proračun EU pred tveganjem za unovčenje jamstva zaradi neplačila. Za izčrpno poročilo o delovanju Sklada glej COM(2010) 418 in priloženi delovni dokument služb Komisije (SEC(2010) 968).

[13] Sklep št. 388/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Ukrajini (UL L 179, 14.7.2010, str. 1).

[14] V zvezi z izvajanjem sedanje finančne pomoči v obliki nepovratnih sredstev sta bili januarja in avgusta za Gruzijo izvedeni plačili v znesku 7,7 milijona EUR in 23 milijonov EUR. Poleg tega je bilo septembra za Kosovo izplačanih 30 milijonov EUR, decembra 2010 pa je bila za Republiko Moldavijo izplačana prva tranša v znesku 40 milijonov EUR.

[15] Glavni pogoji politike so določeni v Sklepu Sveta z dne 10. maja 2010, naslovljenem na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziv Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja (2010/320/EU). Pogoji so dodatno opredeljeni v memorandumu o soglasju, sklenjenem med grškimi organi in Komisijo v imenu držav članic euroobmočja.

[16] Od tega je bilo 38 milijard EUR izplačanih do marca 2011.

[17] Od tega je bilo 14,6 milijarde EUR izplačane do marca 2011.

[18] Te naloge, ki jih Komisija izvaja v imenu in po navodilih držav članic euroobmočja, ki zagotovijo pomoč, so med drugim pogajanja z Grčijo o sklenitvi sporazuma o posojilu in njegov podpis, odprtje računa pri ECB v imenu posojilodajalk, uporaba navedenega računa za obdelavo vseh plačil v imenu posojilodajalk in posojilojemalke, usklajevanje postopka izplačil, nekateri izračuni, razdelitev plačil med posojilodajalke in obveščanje posojilodajalk o kršitvah sporazuma o posojilu ali zahtevah za odpis ali spremembah sporazuma.

[19] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/genaff/114338.pdf.

[20] Člen 122(2) PDEU predvideva finančno podporo državam članicam v težavah, ki so jih povzročile izjemne okoliščine, nad katerimi države članice nimajo nikakršnega nadzora.

[21] Pregled izvede Komisija v posvetovanju z ECB vsaj vsakih šest mesecev. O spremembah, ki bi lahko bile potrebne v programu za prilagoditev, razpravlja z državo članico prejemnico. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije odloči o morebitnih prilagoditvah prvotnih splošnih pogojev gospodarske politike ter odobri revidiran program za prilagoditev, ki ga pripravi država članica prejemnica.

[22] Poročilo je treba predložiti v šestih mesecih po začetku veljavnosti Uredbe Sveta (EU) št. 407/2010 in po potrebi vsakih šest mesecev po tem (člen 9 Uredbe).

[23] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0713:FIN:EN:PDF.

[24] Izvedbeni sklep Sveta št.°77/2011/EU z dne 7. decembra 2010 o finančni pomoči Unije Irski (UL L 30, 4.2.2011, str. 34).

[25] Prva tranša v znesku 5 milijard EUR je bila izplačana Irski 12. januarja 2011. Do junija 2011 je bilo izplačane 11,4 milijarde EUR.

[26] Izvedbeni sklep Sveta št.°344/2011/EU z dne 30. maja 2011 o finančni pomoči Unije Portugalski (UL L 159, 30.5.2011, str. 88).

[27] Prva tranša v znesku 1,75 milijarde EUR je bila izplačana Portugalski 31. maja 2011. Do junija 2011 je bilo izplačane 6,5 milijarde EUR.

[28] Za dodatne informacije o najemanju posojil EU glej predstavitev za vlagatelje: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/documents/eu_investor_presentation_18_may_2011_rev.pdf.

[29] http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2015-16_en.htm.

[30] Komisija vsako leto poroča Svetu in Parlamentu o izvajanju novih finančnih instrumentov, ki se financirajo iz proračuna EU v okviru proračunskega leta, v skladu s točko 49 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropsko komisijo, Evropskim parlamentom in Svetom.