ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
27.

poudarja, da partnerji, državljani in gospodarstvo niso bili učinkovito seznanjeni s prednostmi enotnega trga. Ponovna povezava Evrope z njenimi državljani je prvi pogoj za uspeh enotnega trga. Odbor regij zato predlaga, da bi morale lokalne in regionalne oblasti, ki predstavljajo upravno raven, najbližjo državljanom, prevzeti vodilno vlogo v tem procesu. Predlaga, da Evropska komisija v partnerstvu z Odborom regij razvije proces komunikacije in političnega ukrepanja, da bi pritegnili državljane in gospodarstvo, izpolnili njihova pričakovanja in jih vključili v evropske cilje blaginje, solidarnosti in varnosti ter programa za rast in delovna mesta. To so nujni elementi za zaupanje in podporo v EU v prihodnosti;
42.

želi, da bi pobudo za boljšo pripravo zakonodaje spremljali ustrezni ukrepi obveščanja in komuniciranja z vsemi, ki izvajajo zakonodajo Skupnosti – v večini primerov so to lokalne in regionalne oblasti – in s tistimi, ki jim je zakonodaja Skupnosti namenjena. t.j. evropskih državljanov; zakonodaja Skupnosti namreč ne more imeti pravega učinka, če je tisti, ki jim je namenjena, ne razumejo; zato je poleg prizadevanja za vključevanje v predzakonodajni postopek potrebno tudi prizadevanje za obveščanje in komuniciranje;
5.4

priporoča opredelitev strategij komunikacije, da se na vseh ravneh in na vseh področjih okrepi ozaveščenost in odgovornost državljanov glede varstva in ohranjanja biotske raznovrstnosti in izmenjava informacij med znanstveno skupnostjo in upravo;
2.8

meni, da je nujno treba povezati politiko komuniciranja in aktivno državljanstvo z ukrepi, ki podpirajo zelo odmevne dogodke, študije in sredstva informiranja ter platforme dialoga in razmisleka, in se obračati na čim širšo javnost prek meja ter obravnavati teme, ki neposredno zadevajo državljane (npr. zaposlovanje, razvoj mest in podeželja, varnost in priseljevanje, varstvo okolja in energija) in kjer prinašajo ukrepi na evropski ravni resnično dodano vrednost. Te teme poleg tega močno vplivajo na politiko lokalnih in regionalnih skupnosti: prav tako bo Evropa v očeh državljanov postala oprijemljivejša;
2.1.

predlaga Komisiji in državam članicam, da v okviru tematik i2010 postavijo v ospredje in uvrstijo med najpomembnejše prednostne naloge predvsem decentralizacijo in upravljanje — politik, — akcijskih programov, — in finančnih sredstev v korist lokalnih in regionalnih skupnosti, da se vzpostavijo infrastruktura in storitve za krepitev razvoja in kakovosti življenja državljanov v regijah,
1.3.12

pozdravlja začetek pogajanj med EU in sredozemskimi državami o liberalizaciji in integraciji trgovine s storitvami in pravice do ustanavljanja in obžaluje dejstvo, da Komisija še ni izdelala presoje vplivov vzpostavitve območja proste trgovine. V to presojo bi moralo biti vključenih pet izzivov, s katerimi se bo spoprijel program MEDA II in se nanašajo na prebivalstvo, zaposlovanje in preseljevanje, globalizacijo, zmanjševanje virov ter okolje. Ponovno poudarja, da se na ta dokument čaka že od konference na Malti (Barcelona II, 1997) in sta ga Odbor in Evropski parlament že večkrat zahtevala;
1.2

meni, da se mora razprava o demografskem razvoju in obravnavi posledic tega razvoja odvijati na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni, da mora biti ta razprava vključena v izvajanje lizbonske strategije in da mora odgovoriti na vprašanja o tem, kako: — okrepiti medvladno solidarnost z večjo socialno integracijo mladih, upokojencev in starejših ljudi; — spodbuditi kakovost življenja, visoko stopnjo zdravstva za vse in tudi vseživljenjskega izobraževanja, tudi v obdobju po upokojitvi; — uskladiti sisteme proizvodnje in socialne zaščite z zahtevami starajočih družb; — zagotoviti, da se proces staranja upošteva na vseh področjih politične dejavnosti; — spodbujati družbeni položaja družin in staršev samohranilcev. Meni, da je treba vzpostaviti socialno okolje in družinam, otrokom, staršem ali skrbnikom in drugim osebam, ki so od njih odvisne, ter njihovim svojcem omogočiti bolj prijazne pogoje na vseh področjih, da si bodo državljani lahko oblikovali svojo življenjsko strategijo, pri tem pa izpolnili svoje načrte v partnerskem odnosu ali v vlogi staršev. Upoštevati je treba tudi posebne potrebe in interese različnih vrst družin in vseh članov družine. Osrednji pogoj je pri tem zagotovitev gospodarskega obstoja družin in ustvarjanje perspektiv. V tem smislu postajata gospodarska politika in politika trga dela neposreden pogoj za uspešno družinsko politiko;
1.4

se je seznanil s tem, da projekti, ki so bili doslej financirani iz svežnjev LIFE — okolje (projekti v zvezi z industrijskim okoljem) in LIFE — tretje države, ne bodo več upravičeni do financiranja iz programa LIFE+, in zahteva pojasnila in zagotovilo, da bo sveženj za okolje dobil in obdržal svoje mesto v programih „konkurenčnost in inovativnost“ in „instrument za sosedstvo“, ki bi te projekte financirali v obdobju 2007-2013;
2.2

Odboru se zdi pomembno, da so v skladu z načelom subsidiarnosti in sorazmernosti vsi ukrepi Evropske unije, ki zadevajo mestno okolje, vključeni v obstoječe načrte in sisteme za upravljanje mestnega okolja in da na njih temeljijo ter da podpirajo regionalne in lokalne skupnosti pri njihovih trajnostnih prizadevanjih.
Kljub zamudi pri izvajanju številnih nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost je bila v nekaterih državah članicah ugotovljena dobra praksa v zvezi z izvajanjem in spremljanjem nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost. V Avstriji, Franciji, Luksemburgu, Španiji in na Švedskem je na primer tesno in konstruktivno sodelovanje med socialnimi partnerji, organizacijami civilne družbe in vlado, okrepljeno s preglednostjo in stalnim dialogom, pomembno orodje za njihovo vključevanje v mehanizem za okrevanje in odpornost. Poleg tega je bilo na Češkem, v Estoniji, na Finskem, v Italiji in Španiji za kampanjo mehanizma za okrevanje in odpornost vzpostavljeno spletno mesto ali vladni portal s preglednimi informacijami, ki so dostopne javnosti. V Italiji, ki je glavna upravičenka sredstev iz mehanizma za okrevanje in odpornost, je bilo novembra 2021 na vladni ravni vzpostavljena stalna okrogla miza partnerstva ( Tavolo permanente del partenariato ) s posebnimi delovnimi skupinami, ki kritično spremljajo usmeritev in kakovost izvajanja nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost z vidika pričakovanj državljanov. Temu organu predseduje italijanski predsednik vlade, usklajuje pa ga predsednik Nacionalnega sveta za gospodarstvo in delo (CNEL). Poleg tega je bil z Nacionalnim združenjem italijanskih občin (ANCI) podpisan poseben strukturiran sporazum za razvoj dialoga in strukturirane pomoči v fazah izvajanja na lokalni ravni v zvezi z zadevami, ki so zanjo pomembne. Prav tako se v Italiji spodbuja vključevanje občin in drugih lokalnih akterjev v zvezi z upravno zmogljivostjo. Na Hrvaškem so organizacije civilne družbe vključene v delovne skupine, ki pripravljajo razpise za izvajanje nacionalnega načrta za okrevanje in odpornost, ter v sporazume z ministrstvom za turizem v zvezi z ukrepi v okviru načrta za turistični sektor. Na Portugalskem so organizacije civilne družbe vključene v spremljanje izvajanja nacionalnega načrta za okrevanje in odpornost, zlasti pri analizi rezultatov načrta in poročil o oceni učinka. V zvezi s tem je bil ustanovljen nadzorni organ, tj. nacionalni nadzorni odbor, ki med drugim vključuje predstavnike socialnih partnerjev, univerz in socialnega sektorja. Te izmenjave primerov dobre prakse se spodbujajo in služijo kot zgled za druge države članice.
9.

EESO je že večkrat izrazil zaskrbljenost zaradi vse bolj omejenih možnosti za delovanje civilne družbe v številnih državah Zahodnega Balkana in pozval k spodbujanju oblasti v regiji, naj močno povečajo prizadevanja za spoštovanje pravne države in temeljnih človekovih pravic, reforme sodstva, boj proti korupciji in diskriminaciji, neodvisnost novinarjev in svobodo tiska, ki so med temeljnimi evropskimi vrednotami, ki jih mora spoštovati vsaka država članica EU. Močno je treba spodbujati in podpirati socialni dialog ter vlogo socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe v gospodarskem in družbenem razvoju.
—

"več Evrope", ki zagotavlja vzajemno krepitev in je močnejša od vsote svojih delov. EU se mora znebiti predstave, da je oznanjevalka ostrih varčevalnih ukrepov, socialnega nazadovanja in revščine. Monetarni uniji mora zdaj slediti politična unija s skladnimi gospodarskimi, finančnimi, zaposlovalnimi in socialnimi ukrepi v korist državljanov. Proračun EU je treba oblikovati tako, da bo vseboval prave spodbude za konkurenčnost, rast ter ustvarjanje novih delovnih mest. Treba ga je okrepiti in podpreti z mehanizmi lastnih sredstev, enotno kohezijsko politiko z aktivnim vključevanjem civilne družbe in bolj intervencionistično vlogo Evropske investicijske banke (EIB). Zato EESO voditelje držav in vlad poziva, naj na Evropskem svetu 22. in 23. novembra dosežejo rezultat, ki bo ustrezal tem nalogam;
3.2

Če želimo z minimalnim vplivom na okolje in na način, ki spodbuja ogljično nevtralnost, nahraniti vedno številčnejše svetovno prebivalstvo, je na podeželju potrebna digitalna in tehnološka infrastruktura, ki bo omogočila učinkovito in natančno uporabo virov v kmetijstvu. Kljub temu, da 30 % evropskega prebivalstva živi na podeželju in da ta območja predstavljajo 80 % ozemlja vseh 27 držav članic, so pri digitalizaciji na podeželskih območjih prisotne večje težave, ki bodo ogrozile evropske digitalne ambicije, če ne bodo odpravljene. Evropski zakonodajni okvir za akt o digitalnem podeželju ( Digital Rural Act ) naj bi te težave odpravil s spodbujanjem: — zagotovljene enake pokritosti vseh evropskih regij s širokopasovnim omrežjem: trenutno je pokritost v velikih mestnih središčih dobra, na podeželju pa slaba; da bi dosegli cilje digitalizacije, je treba to težavo nujno rešiti, tako da se prepad med regijami ne bo še povečal, — infrastrukture: zagotavljanje zasebnih naložb v razvoj infrastrukture na zadnjem kilometru ob upoštevanju nefinančnih prednosti, kot so socialno-ekonomski zunanji učinki, — krepitve zmogljivosti: izboljšanje digitalne pismenosti ljudi, ki živijo na podeželju, — primernosti: spodbujanje razvoja aplikacij, ki ustrezajo potrebam kmetijske in podeželske skupnosti, kjer se digitalne storitve, namenjene mestnemu okolju, ne uporabljajo pogosto.
2.27

EESO meni, da bi bilo treba v okviru politik in ukrepov, usmerjenih v spremljanje in oskrbo starejših, pripraviti širok nabor strategij za (a) zgodnje odkrivanje občutljivosti, ki lahko povzroči izgubo samostojnosti, ter predvidevanje in preprečevanje izgube samostojnosti in neodvisnosti, rehabilitacijo v primerih, ko do tega pride, ter financiranje boja proti procesu, ki vodi v izgubo samostojnosti in neodvisnosti; (b) odložitev pojava odvisnosti z ravnanji za krepitev zdravja na področju prehrane, telesne aktivnosti ali delovnih pogojev; (c) predvidevanje učinka življenjskih prelomnic (izguba zaposlitve, ločitve, prehodi med zaposlitvami in v upokojitev) in osamljenosti na zdravje; (d) prepoznavanje ranljivejših oseb, da bi se lahko spopadli s posebnimi stanji (nevrodegenerativne bolezni, depresija in tveganje za samomor, rak ipd.); (e) zadostno in trajno financiranje skupne odgovornosti za oskrbo starejših in (f) pomoč in podporo družinskim oskrbovalcem prek instrumentov, usposabljanja, ukrepov za uravnovešanje poklicnega življenja in oskrbe ter upoštevanje, da lahko vloga oskrbovalca posameznika pripelje do izgube lastne neodvisnosti, brez pravice do zaščitnih ukrepov za lastno starost.
7.4

Razviti je treba poklicno izobraževanje in usposabljanje, da se negujejo znanja in spretnosti ter nove sektorske kompetence. V te dejavnosti je treba vključiti socialne partnerje, izobraževalne ustanove in druge ustrezne nevladne organizacije. Prihodnost delovne sile v pohištvenem sektorju je v visokotehnoloških in na znanju temelječih delovnih mestih na podlagi dobrega socialnega dialoga in kolektivnih pogodb z dostojnim plačilom in delovnimi pogoji, ki privabljajo mlajšo generacijo.
3.22

Izboljšati je treba zaposlitvene možnosti: (i) pandemija COVID-19 je pospešila procese digitalizacije in ekologizacije, za ohranitev katerih je potrebno nadaljnje prizadevanje; (ii) na podeželskih območjih je treba ustvariti in ohraniti nove zaposlitvene priložnosti, vključno s tistimi, ki so povezane z zagotavljanjem storitev na podeželju, delom na daljavo, novimi tehnologijami ali energijo iz obnovljivih virov; (iii) s krepitvijo večnamenskih vidikov kmetijstva, spodbujanjem nekmetijskih dejavnosti in ustanavljanjem podjetij v sektorju storitev čiste energije in industrije je mogoče na podeželskih območjih ustvariti številne zaposlitvene priložnosti; (iv) spodbujati je treba podjetništvo, zagotavljati poštena pravila konkurence za mala in srednja podjetja ter posvečati pozornost potrebam mlajših generacij (npr. delo na daljavo); (v) delovna mesta in trgovine naj ostanejo blizu ljudem. Podeželsko-mestna vizija ponuja priložnosti za razvoj krožnega gospodarstva; (vi) spodbujati je treba dostojno delo in izboljšati delovne pogoje na podeželju ter pri tem zagotoviti, da bodo vsi sodelujoči vključeni v ta proces izboljševanja; (vii) povpraševanje potrošnikov je treba povezati z regionalnimi in podeželskimi trgi, in sicer s trženjem lokalnih proizvodov in oznakami kakovosti; (viii) vsesplošno bi bilo treba spodbujati ustvarjanje kulturnih priložnosti na podeželskih območjih, vključno s spodbujanjem kulturnih dogodkov in zaščito zgodovinskih in sakralnih spomenikov na podeželju (cerkev, gradov itd.); (ix) procesi digitalizacije odpirajo nove priložnosti, ki bi lahko spodbudile pričakovanja in pritegnile državljane, zlasti mlade, ter pripomogle k zmanjšanju odseljevanja in večji kakovosti življenja na podeželju. V ta namen podeželsko okolje potrebuje ustrezno infrastrukturo, ki bo zagotovila povezljivost. Rešitve v zvezi s tem ponujajo strategije povezljivosti in digitalne platforme, akt za digitalizacijo podeželja pa bi olajšal razvoj digitalnih tehnologij v kmetijstvu in na podeželju; (x) na podeželskih in primestnih območjih je treba podpirati trajnostno kmetijstvo in akvakulturo (17) skupaj z ekoturizmom ter prostočasnimi in izobraževalnimi dejavnostmi na področju trajnostnosti ter te dejavnosti uskladiti z zaščito biotske raznovrstnosti, da se ljudem zagotovi kakovostno življenje; (xi) kakovostno in dostopno izobraževanje na podeželju, ki se začne že v zgodnjem otroštvu, lahko pripomore k izboljšanju rezultatov izobraževanja, dostop do javnih storitev, kot so otroško varstvo in šole, pa je krajevno opredeljen dejavnik, ki vpliva na privlačnost podeželskih območij, tudi za visoko usposobljene delavce.
4.10

Države članice so sprejele celo vrsto ukrepov za spodbujanje trajnostnih stanovanj, med drugim z gradnjo poceni stanovanj in uvedbo individualnih shem pomoči, ki prispevajo k začetnemu kapitalu, potrebnemu za pridobitev stanovanjskega posojila, zmanjšujejo mesečni strošek odplačevanja stanovanjskega posojila, pomagajo najbolj ogroženim gospodinjstvom, da najamejo ustrezno dostojno stanovanje, ter spodbujajo trajnostno energetsko prenovo stanovanjskih stavb in izkoriščanje obnovljivih virov energije. Vendar na ravni držav članic politike spodbud ali davčne politike niso usklajene in ne spodbujajo vedno socialne raznolikosti. Poleg tega bi morala vsaka država članica nuditi neodvisno storitev zagotavljanja kar največ informacij in svetovanja glede vseh vrst pomoči za stanovanja, namenjenih posameznikom, in državnih pomoči za javne in zasebne vlagatelje, ko gre za gradnjo subvencioniranih stanovanjskih kompleksov.
4.14

Strategija EU bi morala vključevati pobude za zagotavljanje preglednega in zanesljivega pretoka informacij za podpiranje trajnostne potrošnje, pri čemer bi bilo treba izkoristiti priložnosti, ki jih ustvarjajo nove in nastajajoče digitalne rešitve. Z njo bi se lahko tudi podpirala podjetja, ki so pripravljena uvajati novosti, vendar trenutno nimajo na voljo meril in podatkov, ki bi omogočali zanesljivo oceno ekoloških in socialnih vplivov vsakodnevne potrošnje. S tem izzivom se soočajo zlasti mala in srednja podjetja, zagonska podjetja in zadruge, ki so ključni inovatorji in pilotne platforme. EU ima poleg tega tudi pomembno vlogo pri usklajevanju in preverjanju ekoloških trditev, danih na notranjem trgu. Veliko število tovrstnih trditev, podprtih z različno trdnimi dokazi, trenutno ustvarja zmedo in morda spodkopava zaupanje potrošnikov v njihovo legitimnost. EESO zato pozdravlja ambiciozen cilj Komisije, da v okviru izvajanja novega akcijskega načrta za krožno gospodarstvo predloži zakonodajni predlog, namenjen zagotavljanju, da podjetja utemeljijo svoje ekološke trditve.
4.4

EESO se strinja, da mora EU zavzeti odločnejši pristop, da bo zagotovila dejansko recipročnost v praksi in reagirala na protekcionizem pri dostopu do trgov javnih naročil v tretjih državah. Kitajski trg javnih naročil in varstvo pravic intelektualne lastnine sta znana po svojih odstopanjih od mednarodnih standardov in kljub pridružitvi STO je Kitajska še vedno v veliki meri zaščiten trg. Poleg tega se Kitajska še ni pridružila Sporazumu o javnih naročilih v okviru STO, kljub obljubi, da bo to storila, ko bo sprejeta v STO. Razprava o Kitajski je postala v EU vse bolj občutljiva. Ambiciozni programi, kot sta pobuda En pas, ena pot ali Made in China 2025 ter „Smernice 16+1 (2017 Budimpešta, 2018 Sofia, 2019 Dubrovnik)“ (6), so pritegnili pozornost več zasebnih in javnih akterjev, vključno z institucijami EU. V zvezi z omrežjem 5G se pojavlja vprašanje digitalne varnosti in ustvarja plodna tla za napredek v smeri digitalne neodvisnosti EU. Zdi se, da je spodbujanje programov EU za naložbe v raziskave in inovacije najbolj smiseln in hvaležen pristop na tem področju.
8.1

Na turizem vpliva tudi demografski razvoj: starostna piramida s precejšnjim deležem čedalje večjega števila še mobilnih starejših, ki imajo večinoma dobre prihodke, je povzročila razmah potovanj za starejše. Tovrstna potovanja so sedaj nezanemarljiv delež, zlasti skupinskega turizma, na nekaterih področjih pa so povzročila tudi spremembo v strukturi ponudbe turističnih podjetij, kar je tudi posledica dejstva, da starejši pogosto rezervirajo daljše počitnice in so le delno odvisni od sezone. To dejstvo je bilo upoštevano tudi na vrhu Svetovne turistične organizacije, kjer je bila posebna pozornost namenjena turizmu starejših.
5.1

Ob upoštevanju sklepnih ugotovitev, ki jih je odbor Konvencije o pravicah invalidov pripravil za EU, EESO močno priporoča, naj se v vsaki instituciji, agenciji in organu EU vzpostavi kontaktna točka za invalidnost, in sicer v Evropskem parlamentu, Svetu Evropske unije, Službi za zunanje delovanje, Odboru regij itd. ter agencijah, kot sta Agencija Evropske unije za temeljne pravice in Evropski inštitut za enakost spolov. Kontaktne točke za invalidnost bi bilo treba vzpostaviti tudi v vseh generalnih direktoratih Komisije. Zaradi prečne narave vprašanj v zvezi z invalidnostjo bi morala osrednja kontaktna točka za invalidnost delovati pod okriljem generalnega sekretarja Komisije. To bo potrebno za spremljanje izvajanja Konvencije o pravicah invalidov in agende za pravice invalidov v institucijah EU. EESO je v tem pogledu zgled s svojo kontaktno točko za invalidnost in študijsko skupino za pravice invalidov, ki jo podpira tajništvo strokovne skupine za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo. EESO poziva še k naslednjim ukrepom:
7.2.2

Kmetje, kmetijska podjetja, lastniki gozdov in njihove zadruge so lahko gonilna sila inovacij in gospodarske rasti, tudi s pomočjo vladnih programov. Zato je treba spodbujati njihovo sodelovanje od začetka raziskovalnih in inovacijskih dejavnosti na področju kmetijstva, prehrane, gozdarstva in ribogojstva. Njihova udeležba v vseh fazah projektov bo zagotovila, da bodo raziskave in inovacije bolj povezane s povpraševanjem, ter pomagala premostiti sedanjo vrzel med akademskim svetom in prakso, da bodo nastale uporabne rešitve. Nenazadnje bo to pomenilo, da bodo evropski kmetje in pridelovalci postali bolj konkurenčni.
3.11

Izjemno pomembno je izobraževanje v osnovnih in srednjih šolah, da se vzgoji generacija, ki bo razumela izzive in izkoristila priložnosti, ki jih ponuja biogospodarstvo. S poučevanjem o načelih krožnosti, hkratnem delovanju na globalni in lokalni ravni ter zbujanjem zanimanja za raziskovanje bomo novo generacijo pripravili na to, da bo našla pravo pot. Univerze so že pripravile nove učne načrte, ki na primer združujejo biološke vede, tehniške vede in trženje. S takim interdisciplinarnim pristopom in okoljem, ki spodbuja zagonska podjetja, se študente lahko spodbuja, da postanejo podjetniki v biogospodarstvu. Poklicno usposabljanje je treba razvijati, da bo ustrezalo potrebam po znanju in spretnostih v primarni proizvodnji, predelavi, prometu in drugih relevantnih sektorjih. Tudi kasneje v življenju morajo delavci nadgrajevati svoja znanja in spretnosti ter kompetence. To lahko podprejo programi vseživljenjskega učenja, ki povezujejo ponudnike izobraževanja s proizvajalci, delodajalci in delavci, raziskovalci ter inovatorji.
8.6

S ciljem 17 se spodbujajo in pospešujejo učinkovita javna in javno-zasebna partnerstva ter partnerstva s civilno družbo na podlagi izkušenj in strategij za njihovo financiranje. Vloga javnega sektorja je sicer ključna, vendar EESO poziva snovalce politik EU, naj v celoti priznajo pomembno vlogo ukrepov od spodaj navzgor in partnerstev, saj prispevajo k iskanju najboljših rešitev za izzive na področju prometa in najboljših načinov za izkoriščanje priložnosti, na primer z novimi modeli proizvodnje in potrošnje, ki jih razvijajo podjetja in državljani.
4.6

Prihodnost EU je odvisna tudi od krepitve njenega povezovanja in utrditve njene vloge v svetovnem okviru. To je ena od glavnih prednostnih nalog, zlasti sedaj, in je v skupnem interesu vseh držav članic EU. Za uresničitev tega cilja bi bilo koristno okrepiti skupno zastopanje EU na mednarodnem prizorišču in na tej ravni spodbujati in spoštovati skupne vrednote, načela in politike, kot so politične in ekonomske svoboščine, enakost in socialna pravičnost, pomen svobodnega podjetništva za trgovino in naložbe, vzpostavitev pogojev za pravično in odprto konkurenco ter odprava nezakonitih in kaznivih podjetniških praks, kot je zloraba davčnega sistema ali postopkov javnih naročil. Poleg tega je neizogibno spoštovanje socialnih in državljanskih pravic ter osnovnih zahtev glede okoljskih standardov.
5.5

EU je v pogajanjih o prosti trgovini, ki so bila nedavno zaključena ali so še v teku, tretjim državam ponudila oziroma jim nudi dostop do trga sladkorja EU. Z odprtjem trga bodo cene belega sladkorja v EU izpostavljene zniževanju in vse večjemu nihanju. Sedanji svetovni trg je zelo nestabilen rezidualni dampinški trg, na katerem so cene pogosto nižje od povprečnih cen proizvodnje celo v najbolj učinkovitih globalnih panogah. Razlog za to so predvsem dampinški podporni ukrepi nekaterih največjih proizvajalcev in izvoznikov sladkorja, kot sta Brazilija in Tajska, to pa pomeni, da industrija pesnega sladkorja v EU ne more enakopravno konkurirati proizvajalcem sladkorja iz tretjih držav. Komisija mora v pogajanjih o prosti trgovini sladkor obravnavati kot občutljiv proizvod in v zvezi z njim ohraniti dajatve EU. Trenutna pogajanja z Mercosurjem za sektor pomenijo veliko tveganje, saj je Brazilija največja svetovna proizvajalka in izvoznica sladkorja. Komisija mora biti pripravljena, da se v organu STO za reševanje sporov in v trgovinskih pogajanjih postavi po robu državam, ki za sladkor izplačujejo največ subvencij.