Ta prizadevanja zajemajo vse politike na področju prostega pretoka blaga, oseb, storitev in kapitala ter spremljajoče in horizontalne politike, določene v Sporazumu EGP.

Razširitev pravnega reda EU na države Efte, ki so del EGP, z vključitvijo v Sporazum EGP poteka v skladu s cilji in načeli tega sporazuma, katerega cilj je vzpostaviti dinamičen in homogen Evropski gospodarski prostor, ki bo temeljil na skupnih pravilih in enakih pogojih konkurence.

Priloženi osnutek sklepa Skupnega odbora EGP razširja obstoječe politike EU na države Efte, ki so del EGP (Norveška, Islandija in Lihtenštajn).

8.Sklep Komisije 2012/490/EU z dne 24. avgusta 2012 o spremembi Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina.

7.Sklep Komisije 2010/685/EU z dne 10. novembra 2010 o spremembi poglavja 3 Priloge I k Uredbi (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina,

6.Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES,

5.Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES,

4.Uredba Komisije (EU) št. 543/2013 z dne 14. junija 2013 o predložitvi in objavi podatkov na trgih z električno energijo ter spremembi Priloge I k Uredbi (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta,

3.Uredba (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1775/2005,

2.Uredba (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003,

V okviru priprave tretjega energetskega svežnja je Komisija izvedla oceno učinka, da bi ocenila možnosti politike, povezane z dokončnim oblikovanjem notranjih trgov z zemeljskim plinom in električno energijo. Ocena učinka je zajemala posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. Skupno so organizacije iz 19 držav izpolnile 339 vprašalnikov. Poleg tega so organizacije, ki niso povezane s posamezno državo, predložile 73 vprašalnikov.

Nacionalni regulativni organi držav Efte lahko od Nadzornega organa Efte zahtevajo, da znova presodi o svoji odločitvi. Nadzorni organ Efte to zahtevo posreduje Agenciji. V tem primeru Agencija presodi o pripravi novega osnutka za Nadzorni organ Efte in brez nepotrebnega odlašanja odgovori.

Agencija o pripravi osnutka za Nadzorni organ Efte v skladu s to uredbo obvesti Nadzorni organ Efte. Slednji določi rok, v katerem lahko nacionalni regulativni organi držav Efte izrazijo svoja stališča glede zadeve, pri čemer v celoti upošteva nujnost, kompleksnost in potencialne posledice zadeve.

Kar zadeva države Efte, Agencija pomaga pri opravljanju nalog Nadzornega organa Efte ali Stalnega odbora, če in kadar je to primerno.

Sklepi Nadzornega organa Efte temeljijo na osnutkih, ki jih pripravi Agencija. Nadzorni organ Efte in Agencija zagotovita, da so sklepi v zvezi s podobnimi zadevami skladni, in sicer s skupnim sodelovanjem in izmenjavo stališč. Zato bo imela Agencija pravico, da v celoti sodeluje pri delu Nadzornega organa Efte, in obratno.

Nacionalni regulativni organi držav Efte v celoti sodelujejo pri delu Agencije ter so udeleženi v vseh pripravljalnih organih, tudi delovnih skupinah, odborih in projektnih skupinah Agencije, v upravi in odboru regulatorjev brez glasovalne pravice.

Vse bistvene določbe tretjega energetskega svežnja z vzajemnimi pravicami in obveznostmi bodo vključene v Sporazum EGP. Države Efte so zaprosile za naslednje prilagoditve.

Države Efte, ki so del EGP, finančno prispevajo k delovanju Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER). Njihov finančni prispevek je skladen s členom 82(1)(a) Sporazuma EGP, ki določa, da države Efte, ki so del EGP, finančno prispevajo k dejavnostim EU, v katerih sodelujejo, na podlagi sorazmernostnega faktorja. Prispevki držav Efte, ki so del EGP, se bodo dodali na posamezne postavke v proračunu EU, ki ustrezajo zadevnim dejavnostim. Poudariti je treba, da dodatni prihodki v tem okviru ne pomenijo dodatnega osebja za Agencijo.

Če lahko Islandija po začetku veljavnosti tega sklepa dokaže, da ima hujše težave pri obratovanju svojih sistemov, lahko zaprosi za odstopanja od členov 26, 32 in 33, ki ji jih lahko odobri Nadzorni organ Efte. Nadzorni organ Efte ob spoštovanju zaupnosti obvesti države Efte in Komisijo o takšnih vlogah, preden sprejme odločitev. Ta odločitev se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.‘“

V Lihtenštajnu deluje eno samo elektroenergetsko podjetje, LKW, ki ima dostop do le ene 110kV-povezave z Avstrijo in treh 110kV-povezav s Švico. LKW oskrbuje približno 18 300 končnih odjemalcev in deluje kot značilen operater distribucijskega sistema v smislu Direktive 2009/72/ES.

Islandija je še vedno izdvojeni sistem v smislu nove direktive o električni energiji (Direktiva 2009/72/ES), saj nima nobenih čezmejnih povezav. Poraba električne energije na Islandiji je trenutno večja od porabe v majhnih izdvojenih sistemih v smislu člena 2(26) Direktive 2009/72/ES. Sedanja letna poraba je približno 17 TWh, medtem ko je prag za majhne izdvojene sisteme 3 TWh v letu 1996. Vendar pa je del sistema, ki oskrbuje gospodinjstva in manjše industrijske odjemalce, sorazmerno majhen, saj ima Islandija približno 320 000 prebivalcev v skupno 124 000 gospodinjstvih, ki skupaj z manjšimi industrijskimi odjemalci porabijo približno 20 % skupne proizvodnje električne energije. Zato sistem sestavljajo majhni operaterji distribucijskih sistemov s sorazmerno majhnim številom zaposlenih ter ustrezno maloobsežnim delovanjem omrežja, kar predstavlja enakovredne razmere kot v Direktivi 2003/54/ES. Zato še vedno drži, da bi morala v primeru znatnih težav za upravljanje takšnih sistemov – po začetku veljavnosti Direktive – obstajati možnost za uporabo odstopanja od zadevnih določb, kot to za Islandijo dovoljuje Direktiva 2003/54/ES. Zato bi se morala tudi Islandiji priznati možnost odstopanja iz členov 26, 32 in 33, ki se priznava Malti.

V primeru nesoglasja med Agencijo in Nadzornim organom Efte v zvezi z uporabo teh določb direktor Agencije in kolegij Nadzornega organa Efte ob upoštevanju nujnosti zadeve nemudoma skličeta sestanek za dosego soglasja. Če soglasje ni doseženo, lahko direktor Agencije ali kolegij Nadzornega organa Efte zaprosita pogodbenice, naj zadevo predložijo Skupnemu odboru EGP, ki jo obravnava v skladu s členom 111 tega sporazuma, ki se uporablja smiselno. V skladu s členom 2 Sklepa Skupnega odbora EGP št. 1/94 z dne 8. februarja 1994 o sprejetju poslovnika Skupnega odbora EGP (UL L 85, 30.3.1994, str. 60) lahko posamezna pogodbenica v nujnih primerih zahteva takojšnjo organizacijo sestankov. Ne glede na ta odstavek se lahko v skladu s členom 5 oziroma 111 Sporazuma EGP pogodbenica kadar koli obrne na Skupni odbor EGP na lastno pobudo.

Vendar se lahko zahteva glede ločevanja šteje za osnovno zahtevo notranjega energijskega trga. Za zagotovitev dobrega delovanja Sporazuma EGP bi bilo treba to zahtevo uporabljati tudi za operaterje iz tretjih držav, ki zaprosijo za certificiranje s strani države Efte. Pomembno pa je, da se zahteva ne bo uporabljala za operaterje iz geografsko omejenih območij v tretjih državah, ki so bila določena v prilagoditvi člena 49(4) in (5) Direktive 2009/73/ES pred iztekom določenih rokov.

V skladu s členom 11(3)(b) države članice EU zavrnejo certificiranje operaterjev iz tretjih držav, če ni bilo dokazano, da odobritev certificiranja ne bo ogrozila zanesljivosti oskrbe države članice in Skupnosti z energijo. Elementi, ki jih je treba upoštevati, so povezani s pravicami in obveznostmi, ki izhajajo iz mednarodnega prava EU in držav članic EU, ter drugimi posebnimi okoliščinami, povezanimi z zadevno tretjo državo. Ker Sporazum EGP ne ureja odnosov s tretjimi državami, mednarodni sporazumi EU, držav članic EU ali držav Efte oziroma drugi odnosi teh držav s tretjimi državami niso pomembni za EGP. Prilagoditev besedila, v skladu s katero določbe o zanesljivosti oskrbe z energijo ni treba upoštevati v okviru EGP, zato ni potrebna.

Odnosi držav Efte s tretjimi državami niso pomembni za EGP. To je določeno v uvodni izjavi 16 Sporazuma EGP, ki navaja, da „ta sporazum ne omejuje avtonomije odločanja pogodbenic, za katere se uporabljajo določbe tega sporazuma in za katere veljajo omejitve iz mednarodnega javnega prava, niti njihove pristojnosti za sklepanje pogodb“. Prav tako držav Efte ne more zavezovati mednarodni sporazum, ki ga sklene EU.

Države članice v okviru postopkov iz člena 11 zaprosijo za mnenje Komisije o tem, ali so izpolnjene zahteve o ločevanju in ali je z odobritvijo certificiranja ogrožena zanesljivost oskrbe Skupnosti z energijo. V skladu z odstavkom 4(d) Protokola 1 k Sporazumu EGP se naloge Komisije v okviru postopkov za preverjanje ali odobritev, informiranje, obveščanje ali posvetovanje ter podobnih zadev za države Efte izvajajo v skladu s postopki, ki so jih določile. Na področju energije ima Nadzorni organ Efte nalogo, da izvaja postopke, ki jih določa pravo EU.

Ker je predvidena prilagoditev besedila, ki izključuje določbo o zanesljivosti oskrbe z energijo iz člena 11(3)(b) iz proučitve v okviru Sporazuma EGP, Nadzorni organ Efte tega merila ne more upoštevati pri izdaji svojega stališča državam Efte. Zato se predlaga prilagoditev besedila v tem obsegu.

Predlagana prilagoditev besedila:

Člena 11(3)(b) in 11(5)(b) ter člen 11(7) se ne uporabljajo za države Efte.

Člen 49(2), (4), (5) in (6) – Nastajajoči in izdvojeni trgi

Utemeljitev:

Norveška: Prva točka predlagane prilagoditve pojasnjuje, da bo Nadzorni organ Efte izvajal naloge Komisije, ki zadevajo države Efte.

Druga točka predlagane prilagoditve vsebuje posebno prilagoditev obstoječe infrastrukture na Norveškem. Ta prilagoditev je odraz dejstva, da je bila Norveška v skladu z Direktivo 2003/55 do aprila 2014 uvrščena med „nastajajoče trge“. Čeprav Norveška nima več tega statusa, pa je norveški domači trg za zemeljski plin majhen in še vedno v fazi nastajanja. Razvoj infrastrukture za zemeljski plin se odvija le na nekaj geografsko omejenih območjih, ki pa niso povezana med seboj.

Za dve geografsko omejeni območji se zahteva izvzetje v skladu s členom 49(4) in (5). Na teh dveh območjih so bile investicije v infrastrukturo izvedene, ko je imela Norveška status nastajajočega trga, zato uporaba odstopanj ni bila mogoča. Poleg tega se na teh dveh območjih še vedno proučujejo možnosti investicij in tržne rasti. Polno izvajanje Direktive bi zato povzročilo znatne probleme, saj bi ošibilo spodbude za nadaljnje investicije v novo plinsko infrastrukturo. S prilagoditvami bodo zagotovljeni predvidljivi in stabilni okvirni pogoji za nove investicije v plinsko infrastrukturo. Starost infrastrukture na teh območjih je v rokih za odstopanje iz člena 49(5).

Za obe geografsko omejeni območji se izjeme od določb v zvezi z distribucijo štejejo za potrebne. Odstopanje od člena 32 se predlaga, ker bi poln dostop tretjih strani oviral spodbude za investicije v nadaljnji razvoj infrastrukture. Ker gre za nastajajoči trg, omejeno velikost in starost zadevne infrastrukture ter nesorazmerno breme, ki bi ga prinesla naložitev pravil, povezanih z operaterji distribucijskega sistema, se predlaga izjema od obveznosti za imenovanje operaterja distribucijskega omrežja v skladu s členom 24, pri čemer se upošteva tudi, da bi zadevni operater distribucijskega sistema v skladu s predlogom deloval v sistemu brez dostopa tretjih strani. Zaradi odstopanja od člena 24 se obveznosti iz členov 25, 26 in 27 ne bodo uporabljale. Zaradi odstopanja od člena 32 se predlaga odstopanje od člena 31.

Geografski območji, za kateri so potrebna odstopanja, sta navedeni v prilagoditvi besedila. Začasna odstopanja za navedeni območji zajemajo tako obstoječe kot prihodnje projekte na teh območjih do 20 let od trenutka prve dobave plina prek infrastrukture na območju. Potrebo po odstopanju bo vsakih pet let proučil norveški nacionalni regulativni organ in Norveška bo obvestila Skupni odbor EGP in Nadzorni organ EGP o izidu pregleda. Nadzorni organ Efte lahko v dveh mesecih sprejme odločitev, s katero od norveškega regulativnega organa zahteva, da spremeni ali prekliče svojo odločitev. Norveški regulativni organ v enem mesecu izpolni odločitev Nadzornega organa Efte ter skladno s tem obvesti Skupni odbor EGP in Nadzorni organ Efte.

Opis obeh geografsko omejenih območij na Norveškem:

Hordaland: Na območju Hordaland je zemeljski plin na razpolago za domačo uporabo pri pridobivalnem obratu za pripravo Kollsnes. Ko je imela Norveška status nastajajočega trga v skladu z Direktivo 2003/55, je infrastrukturo, povezano s to dostopno točko, razvijalo podjetje plinskega gospodarstva Gasnor, ki je tudi njen trenutni operater. Nanjo je priključenih nekaj industrijskih odjemalcev, ki zemeljski plin uporabljajo za lastno obratovanje.

Jæren in Ryfylke: Na območjih Jæren in Ryfylke je podjetje plinskega gospodarstva Lyse Neo razvilo distribucijsko omrežje, ki ga sestavlja 620 km dolg plinovod, na katerega je priključenih približno 1 700 odjemalcev. Zemeljski plin v omrežje dobavlja pridobivalni obrat za pripravo Kårstø, ki oskrbuje predvsem industrijske odjemalce in nekatere uporabnike v storitvenem sektorju. Distribucijsko omrežje je bilo razvito, ko je bila Norveška v fazi nastajajočega trga v skladu z Direktivo 2003/55. Lyse Neo je operater omrežja.

Lihtenštajn: Za Lihtenštajn trenutno velja odstopanje od določb glede ločevanja iz člena 9 Direktive 2003/55/ES. To temelji na značilnostih Lihtenštajna kot zelo majhne, vendar močno industrializirane države s približno 36 000 prebivalci, 14 000 gospodinjstvi ter 33 000 delovnimi mesti, pa tudi zaradi posebnega položaja trga zemeljskega plina v Lihtenštajnu.

V Lihtenštajnu deluje eno samo podjetje plinskega gospodarstva, LGV, ki ima dostop le do 26 km dolgega glavnega visokotlačnega plinovoda (zasnovanega za tlak 70 barov). LGV iz tega plinovoda z uporabo lokalnih plinovodnih omrežij oskrbuje približno 4 045 končnih odjemalcev. Dejavnosti LGV so omejene na trženje zemeljskega plina in izgradnjo omrežja glavnih plinovodov, saj Lihtenštajn nima lastnih virov zemeljskega plina.

V trenutnih okoliščinah bi bilo ločevanje operaterja prenosnega sistema v Lihtenštajnu nesorazmerno, zlasti ob upoštevanju člena 26(4) Direktive 2009/73/ES. V skladu s to določbo ločevanja operaterjev distribucijskih sistemov ni treba izvesti, če je priključenih manj kot 100 000 odjemalcev. Zato se člen 9 Direktive 2009/73/ES ne uporablja za Lihtenštajn.

Predlagana prilagoditev besedila:

„V členu 49(4) in (5) se beseda ‚Komisijo‘ oziroma ‚Komisija‘ za države Efte glasi ‚Nadzorni organ Efte‘.“