EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 14.12.2011 
SEC(2011) 1555 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
Predlog DIREKTIVE SVETA 
o konzularni zaš čiti državljanov Unije v tujini 
{COM(2011) 881 kon č.} 
{SEC(2011) 1556 kon č.}  
 
SL 1   SL Ta ocena u činka preu čuje ukrepe za usklajevanje in s odelovanje v zvezi s konzularno zaš čito 
državljanov EU brez predstavništva. 
Državljan EU, ki potuje ali prebiva v tretji državi, kjer njegova država članica nima 
diplomatskega ali konzularnega predstav ništva, ima pravico do uživanja zaš čite diplomatskih 
in konzularnih organov vsake druge države članice pod enakimi pogo ji, kot veljajo za 
državljane navedene države. Ta pr avica državljana EU  je urejena v členu 20(2)(c) in členu 23 
PDEU ter členu 46 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. 
1. POLITIČNI OKVIR IN POSTOPEK  
Nedavne velike krize so prizad ele znatno število držav ljanov EU v tretjih državah (na primer 
v Libiji ali Egiptu po demokrati čnih vstajah spomladi 2011 a li na Japonskem marca 2011). 
Vendar pa je pomo č konzularnih organov pogosto nepogrešljiva tudi v vsakdanjih situacijah, 
kot v primeru hude bolezni ali ko je oseba žrtev kaznivega dejanja.  
Evropski svet je v stockholmskem programu pozval Komisijo, naj „preu či ustrezne ukrepe o 
vzpostavitvi usklajevanja in sodelovanja, potrebne za omogo čanje konzularne zaš čite v skladu 
s členom 23 PDEU“1. Komisija naj bi v skladu z ukrepom št. 8 Poro čila o državljanstvu EU iz 
leta 20102 preučila povečanje učinkovitosti pravice dr žavljanov EU do pomo či diplomatskih 
in konzularnih organov vseh držav članic v tretjih državah, tudi v kriznih razmerah, in sicer s 
predlaganjem zakonodajnih ukrepov leta 2011.  Komisija je ponovno potrdila to zavezo v 
svojem Sporo čilu z dne 23. marca 2011 o konzularni zaš čiti državljanov EU, katerih država v 
tretji državi nima predstavništva3.  
Z Lizbonsko pogodbo je zavržena prej upor abljena logika medvladnega odlo čanja in Komisiji 
je omogo čeno predlaganje direktiv o vzpostavitvi ukr epov za sodelovanje in usklajevanje, ki 
so potrebni za lajšan je konzularne zaš čite državljanov EU brez predstavništva4.  
Pri pripravi te ocene u činka so bila izvedena temeljita posvetovanja z zainteresiranimi 
stranmi, tudi prek javnega posvetovanja, dveh delavnic, anket ter misij v izbranih državah 
članicah in tretjih državah5. K pripravi te ocene u činka so prispevale tudi štiri nedavne 
zunanje študije. 
2. OPREDELITEV PROBLEMATIKE  
2.1. Obseg 
Na podlagi informacij, ki so jih zagotovile države članice, je bila konzularna zaš čita leta 2009 
nudena skupaj v skoraj 300 000 zadevah6. V skladu s sporo čenimi podatki v primerljivih 
situacijah se zdi, da državlja ni EU s predstavništvom precej pogos teje zaprosijo za konzularno 
zaščito in jo prejmejo, kot pa dr žavljani EU brez predstavništva. Če domnevamo, da 
                                                 
1 UL C 115, 4.5.2010, str. 1 (dokument Sveta 17024/09). 
2 COM(2010) 603 kon č. 
3 COM(2011) 149 kon č. 
4 Člen 23(2) PDEU. 
5 Misije na terenu v Kazahstanu, Šrilanki, na Kubi in v Egiptu, ki so jih op ravili zunanji svetovalci. 
6 Ker vse države članice niso poro čale o zadevah, ta številka delno temelji na ekstrapolacijah. 
 
SL 2   SL državljani EU s predstavništvom in brez predst avništva enako pogosto zaidejo v situacijo, v 
kateri bi lahko zaprosili za konzularno zaš čito (npr. kot žrtev ropa), bi lahko približno 7 300 
državljanov EU brez predstav ništva prejelo konzularno zaš čito7. V resnici je le 16 % teh 
državljanov EU dejansko imelo korist od konzularne zaš čite – čeprav se v skladu z nedavno 
anketo Eurobarometra 79 % državlja nov EU zaveda obstoja te pravice8 – pravice, ki pa 
zaenkrat še ni popolnoma uveljavljena9. Vedno ve č državljanov EU se bo znašlo v situacijah, 
ko bodo upravi čeni do konzularne zaš čite druge države članice, in državljani EU v tujini so 
vedno bolj izpostavljeni kriznim razmeram (od leta 1975 se je evidentirano letno število 
kriznih primerov petkrat pove čalo in verjetno je, da se bo še naprej pove čevalo)10. 
Diagram: Ocena števila vseh primerov, ko so bili potujo či državljani EU brez predstavništva v tretjih 
državah (2009). 
 
2.2. Analiza problematike 
Uresničevanje državljanstva EU kot konkretne resni čnosti, ki zagotavlja enako obravnavanje 
na področju konzularne zaš čite, trenutno ni zajam čeno. Ni jasnega soglasja o vsebini člena 23 
PDEU in o obveznostih, ki jih vsebuje. 
Jedrnato besedilo člena Pogodbe ne zadoš ča, da bi bilo u činkovito kot pravica s konkretnim 
pomenom. Trenutno se nacionalni predpisi in prakse zelo r azlikujejo, tako kot mnenja o 
konceptih, ki jih utemeljujejo. To je toli ko pomembnejše, saj konzularne zadeve pogosto 
vključujejo državljane EU brez predst avništva in njihove sorodnike  v zelo težkih življenjskih 
situacijah (smrt, huda bolezen, pridržanje, kaznivo dejanje). Pogosto je konzularna zaš čita 
edini način pridobitve pomo či (npr. v primeru evakuacije ali pr idržanja) ali pa vsaj v veliki 
meri olajša postopek. Druga če kot pri ravnanju z lastnimi  državljani je za nudenje pomo či 
državljanom EU brez predstavništ va potrebno sodelovanje med državo članico na terenu, ki 
nudi pomo č, in državo članico izvora. Trenutno sodelovanje in usklajevanje pogosto delujeta 
na ad hoc podlagi, in sicer v veli ki meri odvisno od obravnavanih oseb. 
In kar je bolj bistveno: trenutno ni jas no, kdo je državljan EU brez predstavništva. 
Državljan EU ni brez predstavništva le, če njegova doma ča država članica sploh nima 
veleposlaništva ali konzulata v dolo čeni tretji državi, ampak tudi, če mu nista „dostopna“11. 
                                                 
7 V primerjavi s tem, kako pogosto so državljani EU s predstavništvom zaprosili za konzularno zaš čito.  
8 Eurobarometer (2010), Flash Eurobarometer št. 294, državljanstvo Evropske unije. 
9 Za razli čne razloge glej besedilo v nadaljevanju. 
10 COM(2010) 600 kon č., z dne 26. oktobra 2010. 
11 Člen 1 Sklepa 95/553/ES. 
 
SL 3   SL Ni enotnega razumevanja o tem,  kdaj je predstavništvo dostopno12 in v kakšnem obsegu se 
družinski člani državljanov EU brez predstavništva iz tretjih držav, rezidenti za daljši čas in 
osebe, ki jim je priznan status begunca, obr avnavajo pod enakimi pogoji kot državljani EU 
brez predstavništva. Prav tako je nejasno, katera država članica mora nuditi pomo č 
državljanu EU brez predstavništva  in kako naj bi se nudenje pomo či usklajevalo. To povzro ča 
zamude in ne jam či učinkovite zaš čite pod enakimi pogoji. V skladu s Pogodbo lahko 
državljan EU brez predstavništva svobodno izbere , na katero veleposlaništvo/konzulat se bo 
raje obrnil, v praksi pa je pri tem omeje n. Postopki usklajevanja in sodelovanja niso 
vzpostavljeni v zadostni meri. V praksi bi se konzularni uradniki  za podrobna navodila 
pogosto najprej obrnili na svoje lastne organe  v glavnem mestu. Enosta vne oblike legalizacije 
dokumentov tretje države in enostavne notarske storitve trenutno niso vklju čene13. Vloga 
delegacij Unije je nejasna te r je odvisna od oseb in stališ č, izraženih na terenu. Trenutna 
ureditev tako ne vodi k popolnoma sk ladnemu ukrepanju Unije na podro čju zunanjih zadev in 
je vzrok za ne najboljšo uporabo virov. 
V kriznih razmerah veljavni  okvir pravnega sodelovanj a v zadostni meri ne dolo ča, kdo 
pomaga državljanom EU brez predstavništva in tudi ne vloge tako imenovane vodilne države. 
Načrtovanje nujnih ukrepov posebej ne vklju čuje ukrepov v zvezi z državljani EU brez 
predstavništva. Dejavnosti so v časih razdrobljene14, informacije o potrebah in razpoložljivih 
virih (brez dodatne podpore kriz nih enot) pa vedno niso zados tne. Veljavna zakonodaja in 
smernice o povra čilu pomoči zajemajo precej splošne in okorne  postopke, ki se na splošno ne 
uporabljajo, saj niso prilagojeni posebnim potrebam v primeru krize15. Če je način delitve 
finančnega bremena nejasen in se v praksi ne izvaja, je to za države članice slaba spodbuda za 
proaktivni pristop, ki zajema oblike odgovornosti, nepovezane z lastnimi državljani. 
3. SUBSIDIARNOST  
Nudenje pomo či državljanom EU brez predstavni štva samo po sebi vsebuje čezmejno 
razsežnost, s čimer imajo pravice, ki jih podeljuje državljanstvo EU, razsežnost tudi zunaj 
meja EU. Ta pobuda je povezana s posebno prav ico, podeljeno državljanu EU. Ta pravica je 
neločljivo povezana s pojmom in pristojnostmi Un ije. Ukrepanje EU bi moralo zagotoviti 
ekonomijo obsega. Ureditev postopkov usklajevanja in sodelovanja ter jasn ejša vloga lokalnih 
akterjev, vklju čno z delegacijami Unije, bo zmanjšala potrebo po sprejemanju ad hoc 
odločitev in dajanju navodil v vsakem posami čnem primeru. Ukrepanje EU na podlagi 
Lizbonske pogodbe bo omogo čilo tudi u činkovito spremljanje iz vajanja in lajšalo 
zagotavljanje zakonitosti. 
4. CILJI 
Vsak sprejeti ukrep bi mora l izpolniti navedene cilje. 
CILJI  
                                                 
12 Vprašani predstavniki držav članic so izrazili razli čna stališča (npr. prepotovana razdalja manj kot 
400 km ali če je predstavništvo na otoku). 
13 Te storitve morda ne zadevajo primerov takojšnje nujnosti, vendar pa je obveznost potovanja v drugo 
tretjo državo zaradi pridobitve dokumentov, izdanih v takšnih postopkih, pogosto naporna.  
14 Posami čni ukrepi, ki se osredoto čajo na lastne državljane, ne pa usklajen pristop. 
15 Predvsem velika časovna stiska in precejšnje število državljanov, ki jim je treba nuditi pomo č. 
 
SL 4   SL SPLOŠNI  Krepiti izvajanje državljanstva EU z zagotavljanjem enakega obravnavanja 
državljanov EU brez predstavništva; za vi soko raven varstva temeljnih pravic 
državljana in spodbujanje vrednot EU, kot  sta nediskriminacija in vzajemna 
solidarnost. 
POSEBNI  • Pojasniti vsebino in operativnost te pravice. 
• Poenostaviti sodelovanje in uskl ajevanje med konzularnimi organi. 
OPERATIVNI  Zagotoviti podlago za trden okvir sodelova nja in usklajevanja z opredelitvijo: 
• državljanov EU brez predstavništva; 
• načina določitve države članice s predstavništvom v tretji državi, ki 
mora nuditi pomo č državljanu EU brez predstavništva, in na čina 
usklajevanja z državo članico izvora državljana; 
• načina obveznega sodelovanja in medsebojnega usklajevanja 
organov, navzo čih v posamezni tretji državi, in vsebine vloge 
Evropske unije;  
• načina in organov, ki bi morali nuditi pomo č državljanom EU brez 
predstavništva v kriznih razmerah, ter na čina izvajanja finan čnega 
povračila. 
5. MOŽNOSTI POLITIKE  
• Možnost politike št. 1:  Vztrajanje pri trenutnem stan ju: brez dodatnega ukrepanja na 
ravni EU. 
• Možnost politike št. 2:  Direktiva o ukrepih za usklaj evanje in sodelovanje za še 
lažjo konzularno zaš čito državljanov EU brez predst avništva, okrepljena s ciljno 
naravnanimi ukrepi ozaveš čanja. 
Ta možnost politike bi zajela štir i operativne cilje in zagotovila u činkovito izvajanje zaradi 
ciljno naravnanega ozaveš čanja državljanov in izvajalcev v praksi. 
• Možnost politike št. 3:  Dodatni in strožji ukrepi sodelovanja. 
Ta možnost bi, poleg možnosti št . 2, zagotovila nudenje konzularne zaš čite pod enakimi 
pogoji rezidentom za daljši čas in beguncem s priznanim statusom; vklju čevala bi enostavne 
oblike legalizacije dokumentov tret je države in enostavne notarsk e storitve ter uveljavljala 
povračila stroškov v kriznih razmerah z vzpostavitvijo mehanizma povra čila ali/in ve čjega 
sofinanciranja EU, zlasti za dr žavljane EU brez predstavništva. 
6. OCENA U ČINKOV  
Učinki možnosti so bili ocenje ni, kot sledi v nadaljevanju. 
 
SL 5   SL Učinkovitost doseganja ciljev 
• Možnost politike št. 1:  Ta možnost ne bo prispevala k nadaljnjemu lajšanju 
sodelovanja in usklajevanja v korist držav ljanov EU brez predst avništva. Pravica do 
konzularne zaš čite bo še naprej nejasna, kar bo oviralo popolno operativnost te 
pravice. Paleta mehanizmov izvrševanj a se ne bo v polnosti uporabljala. 
• Možnost politike št. 2:  Direktiva bo okrepila izva janje državljanstva EU kot 
konkretne resni čnosti, saj bo pojasnila vsebino te pravice, poenotila sodelovanje in 
postopke sodelovanja ter omogo čila uporabo mehanizmov izvrševanja. To bodo 
zagotavljali naslednji ukrepi: 
1. osebna veljavnost:  pojasniti, kdaj je državljan EU  brez predstavništva (zlasti v 
katerih okoliš činah diplomatsko in konzularno predstavništvo njegove doma če 
države članice ni „dostopno“) in v kakšnem obsegu to velja tudi za družinske člane 
državljanov EU brez predstavni štva iz tret jih držav;  
2. dostop do konzularne zaš čite in sodelovanje/usklajevanje:  pojasniti je treba, 
katera država članica mora nuditi pomo č državljanu EU brez predstavništva in kako 
se nudenje pomo či usklajuje z državo članico, katere državljan je; 
3. usklajevanje na lokalni ravni / dodana vrednost EU:  določiti, da bi moralo 
sodelovanje na lokalni ravni sistemati čno vključevati zbiranje primernih informacij, 
in pojasniti vlogo delegacij Unije (logisti čna in operativna podpora, lajšanje 
izmenjave informacij itd.); 
4. pomoč v kriznih razmerah / finan čno povra čilo: popolnoma vklju čiti 
državljane EU brez predstavništva v na črtovanje nujnih krizni h ukrepov, pojasniti 
pristojnosti v primeru kri ze (zlasti v zvezi z vlogo vod ilne države), poenostaviti 
finančne postopke za povra čilo; 
5. ozaveščanje državljanov in izvajalcev  v praksi : podpreti izvajanje Direktive. 
• Možnost politike št. 3: Dodatni ukrepi, predvideni s to možnostjo, bi imeli 
predvsem naslednje u činke:  
1. osebna veljavnost: obravnavati begunce in rezidente za daljši čas kot državljane EU 
brez predstavništva, kar bi okrepilo izvaja nje državljanstva EU v širšem smislu, 
vendar bi se fiksna pravila  – glede na to, da države članice obi čajno ne podeljujejo 
pomoči s samim predpisom – zdela preve č ambiciozna; 
2. ukrepi za sodelovanje in usklajevanje:  vključiti ukrepe za sodelovanje in 
usklajevanje v zvezi z enostavnimi oblikam i legalizacije dokumentov tretje države in 
enostavnimi notarskimi storitvami, kar bi pove čalo obseg storitev za državljana in 
vzajemno zaupanje. Vendar pa se pravila držav članic še vedno pre cej razlikujejo, 
zakonodaja EU znotraj EU pa je predvidena za leto 2013; 
3. pomoč v kriznih razmerah / finan čno povra čilo: države članice bi bilo mogo če 
spodbuditi, da bi zaprosile za povra čilo, če lahko to storijo pr ek mehanizma EU za 
povračilo / izmenjavo informacij, vendar pa zaradi stališ č zainteresiranih strani 
obstaja tveganje, da se takšen mehanizem ne bi uporabljal v zadostni meri. Z ve čjo 
 
SL 6   SL finančno podporo na ravni EU bi se zm anjšale neenakosti med državami članicami, 
ki nudijo pomo č, in državami članicami, katerih državljani prejmejo pomo č, vendar 
pa bi bilo treba v celoti izkoristiti sinergije z obstoje čimi instrumenti EU. 
Družbeni vplivi in temeljne pravice 
• Možnost politike št. 1:  Temeljna pravica do konzularne zaš čite ne bo postala 
popolnoma u činkovita, saj klju čni pojmi, pristojnost in postopki niso dovolj jasni, 
učinkovito izvajanje in uporaba pa ne bosta zagotovljena. To bi po drugi strani lahko 
omajalo verodostojnost in dojemanje Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in 
Unije, utemeljene na solida rnosti in nediskriminaciji. 
• Možnost politike št. 2:  Ta možnost bi okrepila temeljno pravico do konzularne 
zaščite. Z vklju čitvijo družinskih članov iz tretjih držav bi okrepili pravico do 
družinskega življenja in pravice otroka. Jasnejša slika pristojnosti in izboljšana delitev bremen v kriznih razmerah bi za gotavljali prepoved diskriminacije tudi v 
primeru krize, ko so temeljne pravice ob čutljivo vprašanje. S tem bi bile okrepljene 
pravica do življenja, pravica do osebne  celovitosti ter pravica do obrambe in 
nepristranskega sodiš ča. 
• Možnost politike št. 3:  Pozitivni u činek na socialne vidike in temeljne pravice bi bil 
na splošno velik. Konzularna zaš čita bi bila še bo lj okrepljena (npr. z zagotavljanjem 
storitev legalizacije). Lajšanje povra čila prek mehanizma nadomestila / mehanizma 
za izmenjavo informacij in/ali financiranje EU bi bolje jam čila za nediskriminatorno 
obravnavanje državljanov EU  brez predstavništva.  
Finančni in ekonomski u činki 
• Možnost politike št. 1:  Ta možnost ne uvaja nobe nih neposrednih novih finan čnih 
stroškov. Vendar pa bo še vedno prihajalo do izgubljanja u činkovitosti in uporaba 
obstoječih virov se ne bo izboljšala. Trenutne neenakosti pri finan čnem 
udejstvovanju v kriznih razmerah se bodo ohranile. 
•
 Možnost politike št. 2:  Finančni učinek pravnih ukrepov bi znašal približno 
750 000 EUR na leto za države članice, ki nudijo pomo č16; za delegacije Unije pa 
dodatni viri ne bodo potrebni17. Stroške izvajanja lajšanja povra čil je mogo če oceniti 
na 89 610 EUR za vse države članice. Prihranki držav članic, ki nudijo pomo č, bi bili 
odvisni od vsakega posameznega primera. Dodatno finan čno breme za države članice 
brez predstavništva bi bilo omejeno in zan je bi bilo – zaradi ekonomije obsega – še 
vedno koristneje, kot pa lo čeno organiziranje nudenja pomo či njihovim lastnim 
državljanom brez predstavništva. Vsestransko ozaveš čanje bi povzro čilo stroške v 
višini približno enega milijona EUR za kampanjo obveš čanja širom EU. Ta možnost 
politike bi imela pozitivni ekonomski u činek tudi za državljane EU brez 
predstavništva, ki bi se la hko manj nagibali k iskanju podp ore na lastno pest iz ne 
                                                 
16 Zaradi predvidenega pove čanja števila primerov v zvezi z dr žavljani EU brez predstavništva. 
17 Potrebno udejstvovanje se lahko oceni na ravni 10 delovnih dni uradnika EU na delegacijo Unije 
(zaradi česar dodatni človeški viri ne bi bili potrebni). 
 
SL 7   SL najboljših alternativnih virov in bi prihranili čas18 (prihranki bi znašali ve č kot 
1,8 milijona EUR). 
• Možnost politike št. 3:  Zaradi potrebe po dodatnih človeških in finan čnih virih bi ta 
možnost povzro čila precej višje stroške kot možnos t št. 2, tako na ravni EU kot za 
države članice. Zlasti z mehanizmom nadom estila / mehanizmom za izmenjavo 
informacij bi nastali dodatni stroški na ravni EU (vsaj 112 000 EUR letno in dodatni 
stroški vzpostavitve elektronskih spisov / vzdrževanja), financiranje EU bi tako 
povzročilo stroške v višini 16–31 milijonov EUR v obdobju financiranja 6–7 let19. 
Dodatni stroški upravljanja sklada na ra vni EU se ocenjujejo na ravni vsaj 
780 000 EUR.  
7. PRIMERJAVA MOŽNOSTI  
Cilji/stroški Učinkovitost 
doseganja ciljev  Družbeni vplivi 
in temeljne 
pravice  Finančni in 
ekonomski 
učinki 
Možnost 
politike št. 1: 
trenutno stanje. 0 0 0 
Možnost 
politike št. 2:  
Direktiva EU o 
ukrepih za 
sodelovanje in 
usklajevanje ter 
ozaveščanje ++ 
 ++ majhni 
Možnost 
politike št. 3:  
ukrepi EU za 
podrobnejše 
določanje in 
krepitev pravic 
državljanov EU  ++(+/-)20 ++(+/-)21 srednje 
veliki/veliki22 
                                                 
18 Koristi za državljane EU brez predstavništva v vsakdanjih primerih so bile ocenjene z uporabo dveh 
elementov: 1) prihranek časa državljanov, ki jim pred tem pomo č ni bila nudena, ali državljanov, ki so 
prejeli pomo č hitreje – to je ocenjeno ob uporabi povpre čne dnevne pla če in ocenjeno na 60 EUR; 2) 
izogibanje „neprijetnim“ stroškom, pov ezanim s prejemom ne najboljše pomo či ali potrebo po iskanju 
drugih oblik pomo či. Za ocenjevanje teh stroškov se kot izhodiš če uporablja sistem nadomestil letalskih 
potnikov na podlagi domneve o podobnosti primera državljana, ki prosi za konzularno zaš čito, in 
letalskega potnika v stiski.   
19 Odvisno od tega, ali bi se financiralo 50 % dejavnosti ali višji odstotek dejavnosti. 
20 Odvisno od ukrepa: 1. Ureditev pojma „dostopnosti“ z dolo čitvijo dolo čenega števila kilometrov lahko 
celo zmanjša u činkovitost, saj lokalne razmere (kakovost prevoznih omrežij) ne bi bile upoštevane v 
 
SL 8   SL Na podlagi primerjave možnosti politik ter glede na njihove stroške in u činkovitost pri 
doseganju dolo čenih ciljev je možnost politike št. 2 (Direktiva EU o ukrepih za sodelovanje 
in usklajevanje) opredeljena kot najustreznejša razli čica in je tako najprimernejša možnost . 
Direktiva, ki vsebuje predlagane elemente , bi zagotovila podlago za trdno mrežo na podro čju 
sodelovanja in usklajevanja. Poskrbela bi za enakopravno zaš čito z zagotavljanjem pravice z 
jasno in zanesljivo vsebino, ki temelji na poenostavljenih postopkih usklajevanja in 
sodelovanja. To bi lahko vodilo do omejenega pove čanja števila prošenj, a bi bile prošnje bolj 
osredotočene zaradi ve čje jasnosti vsebine te pravice. V primerjavi s splošnimi stroški 
nudenja pomo či lastnim državljanom pa bo dele ž dodatnih stroškov nudenja pomo či 
državljanom EU brez predstavništva majhen; za  dražje evakuacije bo  zagotovljen izboljšan 
sistem povra čil. Za najve čjo možno u činkovitost te možnosti bi bilo treba vklju čiti ukrepe 
ozaveščanja; glede na finan čne učinke bi morala izvajanje  Direktive spremljati dobro 
premišljena kampanja ozaveš čanja; predpogoj je popol no razumevanje vsebine te pravice. 
Možnost št. 3 je u činkovita pri doseganju dolo čenih ciljev, medtem ko je možnost št. 2 le za 
spoznanje manj u činkovita. Vklju čitev beguncev in rezidentov za daljši čas ter enostavne 
legalizacije dokumentov pa bi se  znatno oddaljila od trenutnega okvira, kar se na tej stopnji 
zdi še prezgodaj23. Stroški, nastali na podlagi možnosti št . 3, bi bili precej  višji od tistih, ki 
bodo verjetno nastali na podlagi možnosti št. 224, sinergije z mehanizmom EU na podro čju 
civilne zaš čite pa ne bi bile v celoti izkoriš čene. 
8. SPREMLJANJE IN VREDNOTENJE  
Predvideni rok za prenos Direktive bo dve leti od za četka njene veljavnosti. Ker Direktiva 
vsaj delno odraža obstoje če prakse, se dve leti zdita zadosten čas. 
Za zagotavljanje ustreznega upoštevanja dolo čb Direktive bo dolo čen funkcionalen 
mehanizem spremljanja in vrednot enja. Direktiva bo za pridobitev iz črpnih podatkov, ki 
trenutno niso razpolož ljivi, pozvala države članice, naj Komisijo obvestijo o izvajanju te 
pravice ter naj obvestilu prilo žijo letni pregled statisti k in pomembnih primerov. Poro čilo po 
treh do petih letih izvajanja Direktive bi moralo zajemati posebno študijo s poudarkom na 
zbiranju podatkov.  
                                                                                                                                                         
zadostni meri. 2. Vklju čitev rezidentov za daljši čas, beguncev in legalizacije bi še bolj pove čali 
učinkovitost (a bi se preve č oddaljili od trenutnega okvira). 3. Mehanizem nadomestila ne bi pove čal 
učinkovitosti, če bi ga države članice le redko uporabljale. 4. Financiranje EU bi imelo koristen u činek, 
saj bi se države članice bolj nagibale k proaktivnemu nudenju pomo či državljanom EU brez 
predstavništva. 
21 Enako. 
22 Odvisno od tega, ali bo v zvezi s povra čilom v kriznih razmerah izbran le mehanizem 
nadomestila / mehanizem za izmenjavo informacij, ali tudi financiranje EU. Za podrobnosti glej Prilogo VI. 
23 Za podrobnosti glej zgoraj (analiza u činkov posameznih elementov možnosti politike št. 3). 
24 Zlasti, če bi bila izbrana možnost sofinanciranja EU.