1.

naslavlja naslednja priporočila na Svet: (a) naj, ob upoštevanju, da mora kazenskopravno območje EU temeljiti na spoštovanju temeljnih pravic, nadaljuje delo v zvezi z varovanjem temeljnih pravic in naj zlasti nemudoma sprejme: — ambiciozen pravni instrument, ki naj temelji na načelu domneve nedolžnosti, o postopkovnih zaščitnih ukrepih v kazenskopravnem postopku, kot so pravica do „obvestila o pravicah“, pravica do pravnega nasveta, po potrebi pravica do brezplačnega pravnega nasveta pred in med sojenjem, pravica do navedbe dokazov, pravica do obveščenosti o naravi obtožbe ali razlogih za sum in sicer v jeziku, ki ga osumljenec/obtoženec razume, pravica do dostopa do vseh zadevnih dokumentov v jeziku, ki ga osumljenec/obtoženec razume, pravica do tolmača, pravica do sojenja in pravica do obrambe, zaščita osumljencev/obtožencev, ki ne razumejo postopka ali mu ne morejo slediti, minimalni standardi za pridržanje in pogoje za mladoletne osumljence/obtožence ter njihovo zaščito ter učinkoviti in dostopni mehanizmi odškodnine za posameznike, — celovit pravni okvir, ki bo žrtvam kaznivih dejanj ponujal najširše varstvo, vključno z ustreznim nadomestilom in zaščito prič, še posebej, ko gre za zadeve, povezane z organiziranim kriminalom, — pravni instrument o dopustnosti dokazov v kazenskih postopkih, — ukrepe za določitev minimalnih standardov glede pogojev v zaporih in priporu ter skupen niz pravic zapornikov v EU, ki naj med drugim vključuje pravico do komunikacije in konzularno pomoč, — ukrepe za delovanje kot glavna gonilna sila in podpornik civilne družbe in institucij pri njihovem prizadevanju za boj proti mafijskim združbam ter ukrepa s ciljem sprejetja zakonodajnega instrumenta o zaplembi finančnih sredstev in premoženja mednarodnih kriminalnih organizacij ter o njihovi uporabi za socialne namene; (b) glede na to, da je načelo vzajemnega priznavanja temelj pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, naj čim prej sprejme tiste pravne instrumente EU, ki so še potrebni za njegovo celovito izvajanje, ter zagotovi razvoj enakovrednih standardov procesnih pravic in zbliževanje minimalnih pravil o vidikih kazenskega postopka; (c) naj skupaj z državami članicami učinkovito izvaja načelo vzajemnega priznavanja na kazenskopravnem območju, pri čemer naj ustrezno pozornost nameni težavam in dosežkom pri izvajanju in vsakodnevni uporabi evropskega naloga za prijetje, ter zagotovi, da države članice pri uporabi tega načela spoštujejo temeljne pravice in splošna načela prava, kot jih določa člen 6 Pogodbe EU; (d) naj pozove države članice, da pri izvajanju okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje uporabijo načelo sorazmernosti, ter opozarja na druge pravne instrumente, kot so zaslišanja z uporabo tehnike videokonference, ki se v nekaterih primerih lahko izkažejo za primerne ob uporabi ustreznih zaščitnih ukrepov; (e) naj v sodelovanju s Parlamentom oceni sedanje stanje na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah v Evropski uniji, pri čemer naj upošteva tako pomanjkljivosti kot napredek; (f) naj skupaj s Komisijo in Parlamentom oblikuje odbor modrecev (pravnikov), ki bi imel nalogo, da pripravi študijo o podobnostih in razlikah med sistemi kazenskega prava vseh držav članic ter predložil predloge za razvoj kazenskopravnega območja EU, ki bi uravnovesilo učinkovitost kazenskih postopkov in varovanje pravic posameznikov; (g) naj skupaj s Komisijo in Parlamentom ter v sodelovanju s pristojnimi odbori Sveta Evrope, kot je Evropska komisija za učinkovitost sodstva, in z obstoječimi evropskimi mrežami, ki delujejo na področju kazenskih zadev, oblikuje objektiven, nepristranski, pregleden, celovit, horizontalen in neprekinjen sistem spremljanja in ocenjevanja izvajanja politik EU in pravnih instrumentov na tem področju, pa tudi kakovosti in učinkovitosti, integritete in pravičnosti sodstva; sistem naj upošteva tudi raven izvajanja sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti in Evropskega sodišča za človekove pravice v državah članicah in naj bo zasnovan po vzoru sistema vzajemnega ocenjevanja, zmožen pa naj bo pripraviti zanesljiva poročila najmanj enkrat letno. Sistem ocenjevanja bi moral zlasti: — oblikovati mrežo za ocenjevanje, ki bi bila sestavljena iz politične in tehnične ravni, — na podlagi pregleda obstoječih sistemov ocenjevanja opredeliti: prednostne naloge, področje uporabe, merila in metode, pri čemer bi se morali zavedati, da ocenjevanje ne bi smelo biti teoretično, temveč bi moralo presojati učinek politik EU na terenu in na vsakodnevno upravljanje sodstva, ter kakovost, učinkovitost, integriteto in pravičnost sodstva, pri tem pa upoštevati tudi raven izvajanja sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti in Evropskega sodišča za človekove pravice v državah članicah, — preprečiti podvajanje obstoječih sistemov ocenjevanja ter spodbujati sinergijo z njimi, — uporabiti mešan pristop, ki naj bo sestavljen tako iz statističnih kot zakonodajnih informacij ter iz ocene izvajanja instrumentov EU na terenu, — zbirati primerljive podatke in, če je mogoče, oceniti razpoložljive podatke, — tesno vključiti Parlament tako na politični kot na tehnični ravni sistema ocenjevanja; (h) naj skupaj s Komisijo in Parlamentom pazljivo oceni sedanji položaj pravosodnega usposabljanja v Evropski uniji, njegove slabosti in potrebe, ter ob izogibanju nepotrebnega podvajanja naporov sprejme takojšnje ukrepe, s katerimi bo spodbudil oblikovanje dejanske pravosodne kulture EU, z vzpostavitvijo evropske pravosodne šole za sodnike, tožilce, zagovornike in druge, ki zaposlene v sodstvu, ki bi jo morali: — zgraditi na temeljih obstoječe Evropske mreže za izobraževanje v pravosodju, kasneje pa jo razviti v inštitut EU, ki bi bil povezan z obstoječimi agencijami, imel pa bi trdno in ustrezno strukturo, v kateri bi imele najpomembnejšo vlogo nacionalne pravosodne šole, pravosodne mreže in druge organizacije, kot je Evropska pravna akademija in organizacije za pravice obrambe, sodelovati pa bi morala tudi Komisija, — upravljati in dodatno razvijati programe izmenjav med sodnimi organi, — določiti enotne učne programe za pravosodno usposabljanje, ki bi zagotavljali, da bo evropska komponenta pomembno zastopana na različnih pravnih področjih, — ponujati začetno in nadaljevalno usposabljanje za evropske sodnike, tožilce in zagovornike na prostovoljni podlagi, — povečati jezikovno znanje pravosodnih organov, odvetnikov in drugih vpletenih subjektov, — nuditi to usposabljanje tudi državam kandidatkam in drugim državam, s katerimi ima EU sklenjene sporazume o sodelovanju in partnerstvu; (i) naj pozove države članice, da nemudoma začnejo v celoti izvajati Sklep Sveta o okrepitvi Eurojusta in spremembi Sklepa Sveta 2002/187/PNZ (5613/2008) (18) ter spodbudijo nacionalne organe k vključitvi Eurojusta v zgodnji stopnji postopkov sodelovanja, da bi tako presegli odpor do izmenjave informacij in polnega sodelovanja, ki se je pokazal na nacionalni ravni, ter poziva Svet, Komisijo in Eurojust, naj v celoti in tesno vključijo Parlament v prihodnje dejavnosti, namenjene pravilnemu izvajanju sklepa o Eurojustu; (j) naj pripravi načrt za izvajanje prej omenjenega sklepa, zlasti glede pristojnosti Eurojusta pri: — reševanju sporov o sodni pristojnosti, — opravljanju preiskav ali pregonov; (k) naj sprejme ukrepe, potrebne za vsakoletno objavo celovitega poročila o kriminalu v Evropski uniji, ki bo združevalo poročila o posebnih področjih, kot so ocena nevarnosti organiziranega kriminala (OCTA), letno poročilo Eurojusta itd.; (l) naj pozove države članice, da še naprej obravnavajo pobudo Češke republike, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in Kraljevine Švedske o okvirnem sklepu Sveta o preprečevanju in reševanju sporov o sodni pristojnosti v kazenskih postopkih (5208/2009), ki bi upošteval pravice osumljenca ali obtoženca, da je na vseh stopnjah postopka obveščen o postopku izbire kazenske jurisdikcije in vanj vključen, ter naj se na osnovi doseženega napredka med pogajanji v Svetu ponovno posvetuje s Parlamentom; (m) naj ustrezno pozornost nameni prednostim, ki jih ponujajo nove tehnologije pri zagotavljanju visoke stopnje javne varnosti, in v celoti izkoristi možnosti interneta pri širjenju informacij, krepitvi vloge novoustanovljenega pravosodnega foruma, spodbujanju razvoja novih učnih metod (e-učenje) ter zbiranju in izmenjavi podatkov, s posodabljanjem in krepitvijo obstoječih baz podatkov, kot so na primer carinske, ki so bistvenega pomena v boju proti tihotapljenju in trgovini z ljudmi, obenem pa zagotavljajo spoštovanje temeljnih pravic in zlasti visoko stopnjo zaščite zasebnosti posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v okviru sodelovanja policijskih in pravosodnih organov v kazenskih zadevah;