OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.UVOD

1.Komisija je 16. marca 2011 sprejela predlog uredbe Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, ter priznavanju in izvrševanju sodnih odločb na področju premoženjskih razmerij med zakoncema in predlog uredbe Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, ter priznavanju in izvrševanju sodnih odločb na področju premoženjskopravnih posledic registriranih partnerskih skupnosti.

2.Pravna podlaga za predlagani uredbi Sveta je člen 81(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Predloga se nanašata na pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah z „vidiki, ki zadevajo družinsko pravo“. Ta pravna podlaga določa, da ukrepe sprejme Svet soglasno po posvetovanju z Evropskim parlamentom.

3.Delovna skupina Sveta za civilnopravne zadeve (premoženjska razmerja med zakoncema in premoženjskopravne posledice registriranih partnerskih skupnosti) je predloga Komisije začela obravnavati decembra 2012. Decembra 2012 se je o predlogih razpravljalo na zasedanju Sveta, ministri pa so se dogovorili o nekaterih smernicah za olajšanje pogajanj o obeh predlogih.

4.Evropski parlament je 10. septembra 2013 podal pozitivno mnenje in pripombe o obeh predlogih. Pripombe Evropskega parlamenta so bile upoštevane, zlasti glede ohranitve postopka eksekvature v obeh predlogih, vključitve določb o izvršljivosti, enakovrednih tistim iz uredbe o dedovanju, in vključitve določb o pristojnosti na podlagi spustitve v postopek. Na zahtevo Evropskega parlamenta so bile v predlog o premoženjskopravnih posledicah registriranih partnerskih skupnosti vključene določbe o izbiri prava in izbiri sodišča.

5.Večina tehničnih vprašanj je bila rešena do decembra 2014 in zadeva je bila pripravljena za politični dogovor. Velika večina držav članic se je zavzela za to, da bi se predloga sprejela takrat. Vendar so imele nekatere države članice težave zaradi politične občutljivosti predlogov. Italijansko predsedstvo je zadevo predložilo Svetu PNZ, ki je odločil, da tistim državam članicam, ki imajo še naprej težave, odobri obdobje za razmislek, in sicer do decembra 2015. Te težave so bile v glavnem povezane s tem, da številne države članice niso poznale instituta istospolne zakonske zveze in/ali registrirane partnerske skupnosti. Nekatere države članice so menile, da je v kompromisnem besedilu, kakor je bilo predloženo Svetu, dovolj zaščitnih ukrepov za zagotovitev, da njihovim sodiščem ne bo treba obravnavati tujih institutov, ki jih njihovi pravni sistemi ne poznajo. Druge države članice pa so izrazile zaskrbljenost, da bo, tudi če prihodnji instrumenti od teh držav ne bi zahtevali uvedbe nepoznanih institutov v njihovo nacionalno pravo, priznavanje premoženjskopravnih posledic takih tujih institutov v njihovih državah imelo posreden učinek na njihovo nacionalno družinsko pravo in politiko. Za večino držav članic je bilo ključnega pomena, da se predloga sprejmeta v paketu in da se tako zagotovi enako obravnavanje parov po vsej Uniji.

6.V letu 2015 so potekala intenzivna posvetovanja, zlasti med luksemburškim predsedovanjem. V predloga so bile uvedene spremembe, da bi postala sprejemljiva za vse države članice. Vendar je Svet po obravnavi revidiranega kompromisnega besedila na zasedanju 3. decembra 2015 ugotovil, da v razumnem roku ne bo mogoče doseči soglasja za sprejetje obeh uredb v celotni EU. So pa številne delegacije izrazile pripravljenost za razmislek o vzpostavitvi okrepljenega sodelovanja na področjih, zajetih z uredbama.

7.Od decembra 2015 do februarja 2016 je sedemnajst držav članic (Švedska, Belgija, Grčija, Hrvaška, Slovenija, Španija, Francija, Portugalska, Italija, Malta, Luksemburg, Nemčija, Češka republika, Nizozemska, Avstrija, Bolgarija in Finska) Komisiji poslalo prošnje, v katerih so navedle, da želijo uvesti okrepljeno medsebojno sodelovanje na področju pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja odločb na področju premoženjskih razmerij med zakoncema in pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja odločb na področju premoženjskopravnih posledic registriranih partnerskih skupnosti in da naj Komisija Svetu predloži predlog v zvezi s tem.

8.Ta predlog je odgovor Komisije na te prošnje.

2.PRAVNA PODLAGA ZA OKREPLJENO SODELOVANJE

9.Okrepljeno sodelovanje urejajo člen 20 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členi 326 do 334 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

10.Podlaga za predlog Komisije za Sklep Sveta o odobritvi okrepljenega sodelovanja na področju pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja odločb na področju premoženjskih razmerij mednarodnih parov, ki zajema tako premoženjska razmerja med zakoncema kot premoženjskopravne posledice registriranih partnerskih skupnosti, je člen 329(1) PDEU.

3.UKREPI ZA IZVAJANJE OKREPLJENEGA SODELOVANJA

11.Predlog Komisije za Sklep Sveta obravnava odobritev okrepljenega sodelovanja na enotnem področju pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja odločb na področju premoženjskih razmerij mednarodnih parov, ki zajema tako premoženjska razmerja med zakoncema kot premoženjskopravne posledice registriranih partnerskih skupnosti. Predlogi posebnih ukrepov za izvajanje okrepljenega sodelovanja so predloženi skupaj s tem predlogom. Ključni elementi teh ukrepov so opisani v nadaljevanju.

12.Ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 3. decembra 2015 in prošenj držav članic, ki želijo med seboj vzpostaviti okrepljeno sodelovanje na tem področju, bi morali ukrepi za izvajanje okrepljenega sodelovanja vsebovati naslednje elemente:

(a)predlog Uredbe Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, ter priznavanju in izvrševanju odločb na področju premoženjskih razmerij med zakoncema. Ta predlog bi moral temeljiti na kompromisnem besedilu, ki je bilo predstavljeno na zasedanju Sveta PNZ 3. decembra 2015;

(b)predlog Uredbe Sveta o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, ter priznavanju in izvrševanju odločb na področju premoženjskopravnih posledic registriranih partnerskih skupnosti. Ta predlog bi moral temeljiti na kompromisnem besedilu, ki je bilo predstavljeno na zasedanju Sveta PNZ dne 3. Decembra 2015.

13.Cilji določb o premoženjskih razmerjih med zakoncema in o premoženjskopravnih posledicah registriranih partnerskih skupnosti so enakovredni. Vendar besedilo teh določb ne more biti enako zaradi posebnosti teh institutov in zlasti zato, ker registrirane partnerske skupnosti ne obstajajo v vseh državah članicah. V zvezi s tem se je v oceni učinkov, ki spremlja predloga Komisije iz leta 2011, ugotovilo, da se čezmejni pari v registriranih partnerskih skupnostih soočajo s posebnimi težavami, saj tega instituta ne poznajo vse države članice. Tako je treba določiti posebne določbe v zvezi z zakonskimi zvezami in registriranimi partnerskimi skupnostmi, zaradi česar je težko obravnavati oba instituta v enem samem instrumentu. Da bi organi držav članic uredbi lažje brali in uporabljali, sta instituta obravnavana v ločenih predlogih za izvajanje okrepljenega sodelovanja na področju pristojnosti, prava, ki se uporablja, ter priznavanja in izvrševanja odločb na področju premoženjskih razmerij mednarodnih parov, ki zajema tako premoženjska razmerja med zakoncema kot premoženjskopravne posledice registriranih partnerskih skupnosti. Ta pristop je tudi v skladu z zahtevo držav članic, da naj se okrepljeno sodelovanje vsebinsko nanaša na kompromisni besedili, ki sta bili Svetu predloženi 3. decembra 2015, da se zagotovi sodelovanje čim več držav članic.