Posebno poročilo Doseganje gospodarnosti:  
obvladovanje stroškov 
projektov za razvoj 
podeželja, ki jih 
z nepovratnimi sredstvi 
financira EUSL 2014  št. 22
EVROPSKO 
RAČUNSKO
SODIŠČE

EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-naslov: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.  
Dostop je mogoč na strežniku Europa ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2014
ISBN 978-92-872-1407-2
doi: 10.2865/23140
© Evropska unija, 2015
Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.
Printed in Luxembourg
Doseganje gospodarnosti:  
obvladovanje stroškov 
projektov za razvoj 
podeželja, ki jih 
z nepovratnimi sredstvi 
financira EU
(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)Posebno poročiloSL 2014  št. 22
02
 Kazalo
Odstavek
 Glosar
I–IX Povzetek
1–15 Uvod
16–20 Obseg revizije in revizijski pristop
21–100 Opažanja
21–35 Del I  – Usmerjanje, nadzor in popravki: odgovornost Evropske komisije, da zagotovi, da se sredstva 
EU, namenjena razvoju podeželja, dobro porabljajo
24–29 Kadar so revizije razkrile pomanjkljivosti pri preverjanju stroškov projektov, se je Komisija odzvala tako, da 
je predlagala finančne popravke in spodbujala države članice, naj pripravijo akcijske načrte
30–31 Stroški bi se lahko bolje upravljali, če bi Komisija dosti prej v programskem obdobju izdala smernice in 
zaznala pomanjkljivosti
32–35 Čeprav so bili z nedavnimi pobudami Komisije doseženi nekateri rezultati, akcijski načrti tveganj za 
razumnost stroškov ne obravnavajo dovolj podrobno
36–55 Del II  – Preprečevanje pretirane specifikacije: pristopi za zagotavljanje razumnosti blaga in 
storitev, za katere so bila dodeljena nepovratna sredstva
38–42 Omejevanje nepovratnih sredstev na stroške standardne specifikacije je enostavno in uspešno, kadar gre za 
več podobnih projektov ali običajne vrste odhodkov
43–55 Pri drugih ukrepih bi bilo treba, kadar to upravičuje tveganje, ocenjevati predlagane stroške, da se zagotovi 
razumnost specifikacij
56–87 Del III  – Pridobivanje najugodnejše cene: pristopi za zagotavljanje, da so cene odobrenega blaga in 
storitev razumne
58–63 Kadar je izvedljiva, uporaba poenostavljenega obračunavanja stroškov (ali uporaba najvišjih mogočih 
stroškov na podoben način) učinkovito zmanjšuje tveganje prekomernih cen  – če je določena raven 
stroškov prava
64–74 Primerjanje cen blaga in storitev, za katere je bila oddana vloga za dodelitev nepovratnih sredstev, 
z neodvisnimi podatki o cenah lahko zagotovi jamstvo, da so cene razumne, vendar je ta pristop včasih 
težko izvajati
75–85 Primerjava ponudb, ki jih pripravijo različni dobavitelji, je lahko enostavna metoda za ugotavljanje tržnih 
cen, vendar so za preprečevanje manipulacije in goljufije potrebni zaščitni ukrepi
86–87 Kadar je potrebna presoja, lahko neodvisno strokovno mnenje ali mnenje ocenjevalnega odbora da 
pomembna zagotovila, ta metoda pa je posebej stroškovno učinkovita, kadar se uporablja za primere 
z visokim tveganjem
03 Kazalo
88–92 Del IV  – Osredotočenost na cilj po odobritvi projekta: pristopi za zagotavljanje razumnosti 
dejansko povrnjenih stroškov
90–91 Kontrolni sistemi bi morali odkrivati in preverjati kakršne koli bistvene spremembe projekta, do katerih je 
prišlo po odobritvi nepovratnih sredstev, da se zagotovi, da so stroški, ki bodo povrnjeni, še vedno razumni
92–94 Jasna pravila, izrecne izjave in preverjanje vzorcev plačil lahko odvračajo od prikrivanja popustov, rabatov 
in drugih ugodnosti, ki jih ponudi dobavitelj in s katerimi se znižajo dejanski stroški
95–100 Del V  – Zagotavljanje učinkovitosti: pristopi za zagotavljanje, da je raven zahtev in pregledov 
sorazmerna z ravnjo tveganja
96–98 Kadar sta verjetnost in potencialen učinek tveganja majhna, so kontrolni sistemi lahko zasnovani tako, da 
kar najbolj zmanjšajo upravno obremenitev
99–100 Pri blagu in storitvah visoke vrednosti, projektih z visokimi stopnjami pomoči in drugih dejavnikih tveganja 
je potrebna višja raven preverjanj
101  – 111 Zaključki in priporočila
 Priloga  I —  Kontrolni seznam, ki ga je za ocenjevanje zasnove kontrolnih sistemov za tveganja, 
povezana s stroški razvoja podeželja, razvilo Evropsko računsko sodišče
 Priloga  II — Programi za razvoj podeželja, izbrani za dokumentacijski pregled
 Priloga  III —  Uporaba poenostavljenega obračunavanja stroškov v 88 programih za razvoj 
podeželja
 Priloga  IV —  Pregled pristopov, ki se uporabljajo v programih za razvoj podeželja, izbranih za 
dokumentacijski pregled
 Odgovori Komisije
04
 Glosar
Izložki : kar se proizvede ali doseže z izvajanjem projekta.
Kontrolni sistemi : sklop pravil in postopkov, ki se uporabljajo za upravljanje organizacije ali programa porabe, da 
bi se dosegli zastavljeni cilji.
Nepotreben nadstandard : olepšave, ki presegajo potrebe, ali vključevanje dragih in nepotrebnih elementov ali 
izboljšav. V tem poročilu se izraz „nepotreben nadstandard“ nanaša na nakup blaga (ali storitev), ki so kakovostnejši 
ali naprednejši od tega, kar je potrebno  – npr. nakup luksuznega namesto poceni praktičnega vozila.
Organi držav članic : Države članice ali njihove regije določijo organ upravljanja , zadolžen za načrtovanje, 
izvajanje in ocenjevanje programov za razvoj podeželja, ter plačilno agencijo , ki lahko izvaja nekatere izmed teh 
nalog in upravičencem izplačuje nepovratna sredstva.
Poenostavljeno obračunavanje stroškov : nepovratna sredstva, ki niso odvisna od dejansko nastalih stroškov. 
Glavne oblike poenostavljenega obračunavanja stroškov so:
 οStandardni stroški na enoto : znesek nepovratnih sredstev se izračuna na podlagi vnaprej opredeljenih stro -
škov na enoto. 
Primer: Lastniku zemljišča so dodeljena nepovratna sredstva za divjim živalim prijazno živo mejo iz avtohtonih 
drevesnih vrst. Standardni stroški na enoto za meter žive meje znašajo 50 EUR. Če se lastnik zemljišča odloči za 
100 m dolgo živo mejo, bodo izplačana nepovratna sredstva znašala 5 000 EUR (50 EUR x 100), in sicer ne glede 
na nastale stroške za nakup rastlin in zasaditev žive meje.
 οPavšalno financiranje : znesek nepovratnih sredstev se določi za posamezne kategorije upravičenih stroškov, in 
sicer v obliki odstotnega deleža drugih kategorij upravičenih stroškov. 
Primer: Kmetu so dodeljena nepovratna sredstva za izgradnjo novega hleva za živino v višini 100 000 EUR. Pavšal 
za arhitekturne in geodetske storitve znaša 10 %. Kmet bo poleg nepovratnih sredstev za gradnjo tako prejel še 
nepovratna sredstva v višini 10 000 EUR za arhitekturne in geodetske storitve, in sicer ne glede na dejansko ceno 
teh storitev.
 οPavšalni zneski : ob zaključku posameznih dejavnosti ali doseženih izložkih ali rezultatih se izplača fiksni znesek 
nepovratnih sredstev. 
Primer: Občini so dodeljena nepovratna sredstva za organizacijo prireditve. Pavšalni znesek za take prireditve 
znaša 10 000 EUR. Občina bo ne glede na dejanske nastale stroške prejela ta znesek, če izpolni pogoje za dodeli -
tev nepovratnih sredstev v zvezi s številom obiskovalcev in trajanjem prireditve.
05 Glosar
Povračilo dejanskih stroškov : nepovratna sredstva, ki temeljijo na upravičenih nastalih stroških. Običajno mora 
upravičenec kot dokazilo predložiti plačane račune.
Program za razvoj podeželja (PRP) : dokument, ki ga pripravi država članica, odobri pa ga Komisija, in je namenjen 
načrtovanju in izvajanju politike EU na področju razvoja podeželja na regionalni ali nacionalni ravni.
Programsko obdobje : obdobje, zajeto s programi za razvoj podeželja. Ta revizija se nanaša na obdobje 2007–2013. 
Izplačila za projekte, financirane v tem obdobju, se lahko izvršujejo do decembra 2015. Programi za razvoj podeželja 
za obdobje 2014–2020 v času te revizije še niso bili sprejeti.
Projekt : naložba, storitev ali druga dejavnost, za katero se zaprosi za/pridobi nepovratna sredstva.
Referenčne cene : cene opreme, strojev, gradbenega materiala ali stroški gradnje, stroški dela itd., ki jih države 
članice uporabijo za primerjavo pri ocenjevanju stroškov projekta, navedenih v vlogah za pridobitev nepovratnih 
sredstev.
Rezultati : neposredni učinki ali spremembe, ki so posledica izvajanja projekta.
Ukrep : shema pomoči za izvajanje politike. V okviru ukrepa so opredeljena pravila za projekte, ki so upravičeni 
do financiranja. Naložbeni ukrepi  so ukrepi, v okviru katerih se zagotavlja finančna podpora za nakup strojev 
in opreme, za gradbena dela ali za dela, kot je npr. pogozdovanje.
06
 Povzetek
I
Ta revizija zadeva stroške politike EU na področju razvoja 
podeželja. Osredotoča se na nepovratna sredstva,  
dodeljena za kritje stroškov naložb in drugih projektov, 
ki jih na podeželskih območjih izvajajo kmetje, pod-  
jetja, lokalni organi in druge organizacije. Ta nepovratna 
sredstva, ki pomenijo približno 100 milijard EUR odhod -
kov EU, načrtovanih za obdobje 2007–2013, upravljajo 
organi držav članic pod nadzorom Komisije.
II
Glede na to, da gre za velike zneske, je v interesu EU 
in držav članic, da se zagotovi obvladovanje stroškov 
nepovratnih sredstev za razvoj podeželja. To je ključen 
element dobrega finančnega poslovodenja, ki se zahteva 
s finančnimi uredbami EU in v skladu s katerim se od 
vseh subjektov, ki upravljajo proračun EU, pričakuje, da 
bodo upoštevali načelo gospodarnosti  – tj. podpirali 
prave nakupe  po najugodnejših cenah .
III
Sodišče odhodke na področju razvoja podeželja revidira 
vsako leto in ugotovitve predstavlja v letnih in posebnih 
poročilih. Vedno znova ugotavlja, da organi držav članic 
ne zagotavljajo dovolj, da so stroški, za katere so odo -
brena nepovratna sredstva za razvoj podeželja, razumni. 
Jasno je, da je treba izboljšati finančno poslovodenje na 
tem področju. Zato je Sodišče podrobno preučilo tvega -
nja in pristope, ki jih za obravnavo teh tveganj uporab-  
ljajo Komisija in države članice.IV
Sodišče je ugotovilo, da ti pristopi niso bili vedno naju -
spešnejši pri obvladovanju stroškov za razvoj podeželja. 
Komisija se je odzivala šele, ko so se pojavile težave, 
namesto da bi zagotovila, da so sistemi neoporečni že od 
samega začetka. Nadzorni sistemi organov držav članic 
so obravnavali le nekatera tveganja za gospodarnost ali 
pa so bili pomanjkljivi. Na voljo so bili uspešnejši pris -
topi, vendar se niso splošno uporabljali.
V
Komisija na začetku programskega obdobja 2007–2013 ni 
zagotovila smernic niti ni širila dobrih praks: ni zago -
tovila, da so sistemi držav članic uspešni, preden so te 
začele potrjevati velike zneske nepovratnih sredstev. Ko 
je začela ukrepati, je bila večina nepovratnih sredstev 
za projekte že odobrenih. Toda od leta 2012 je pristop 
Komisije bolj dejaven in usklajen. Bolj se osredotoča 
na gospodarnost, kar bi moralo voditi k boljšemu 
finančnemu poslovodenju v naslednjem programskem 
obdobju.
VI
Kar zadeva države članice, je do leta 2014 vseh 15 največ -
jih programov za razvoj podeželja vzpostavilo osnovne 
sisteme, ki se z uredbami zahtevajo za preverjanje 
stroškov razvoja podeželja. Toda vsi so imeli pomanjklji -
vosti v zvezi z glavnimi tveganji, tako da obvladovanje 
stroškov za nepovratna sredstva za razvoj podeželja na 
splošno ni bilo dobro. Analiza informacij vseh 88 progra -
mov za razvoj podeželja kaže, da so razmere po vsej EU 
podobne. Pri tem je treba poudariti predvsem naslednje:
(a) kontrolni sistemi v državah članicah so bili osredo -
točeni na cene  blaga in storitev, navedene v vlogah 
za dodelitev nepovratnih sredstev, manj pozornosti 
pa je bilo namenjene ugotavljanju, ali so blago 
in storitve razumni ter ali so nepovratna sredstva 
stroškovno učinkovita glede na cilje politike. To vodi 
k tveganju nepotrebnega nadstandarda in stroškov -
ne neučinkovitosti;
(b) glavni metodi, uporabljeni za preverjanje razumnosti 
cen v vlogah za dodelitev nepovratnih sredstev, sta 
bili medsebojna primerjava ponudb različnih dobavi -
teljev in primerjava ponudb z referenčnimi cenami. 
Sodišče je ugotovilo, da sistemi v nekaterih državah 
članicah ne dajejo zadostnega zagotovila o razum -
nosti stroškov – npr. zato, ker uporabljajo referenčne 
cene, ki so za 30 % višje od dejanskih tržnih cen;
Povzetek 07
(c) nepovratna sredstva se potrjujejo vnaprej in izpla -
čajo, ko prosilec opravi nakup zadevnega blaga ali 
izvede dela. V primerih, ko so se projekti spremenili 
po potrditvi dodelitve nepovratnih sredstev, so 
vrzeli v sistemih nekaterih držav članic dopuščale, 
da se povrnejo stroški, katerih razumnost ni bila 
preverjena;
(d) pri ravni zahtev in preverjanj na splošno niso upo -
števane različne ravni tveganja. Mnogi organi držav 
članic so pri preverjanju dodelitev nepovratnih 
sredstev v višini 10 000 EUR uporabljali enak pri -
stop kot pri nepovratnih sredstvih v višini 1 milijo -
na EUR. Kadar so bila tveganja omejena, se mož -
nosti za poenostavitev niso splošno upoštevale.
VII
Zato je Sodišče prišlo do zaključka, da je mogoče 
z boljšimi pristopi k obvladovanju stroškov v program -
skem obdobju 2014–2020 doseči bistvene prihranke pri 
nepovratnih sredstvih za projekte za razvoj podeželja. 
Ta sredstva bi lahko namenili za financiranje dodatnih 
projektov, ki bi prispevali k več izložkom in rezultatom 
ter doseganju ciljev.
VIII
Sodišče je ugotovilo tudi, da obstajajo izvedljivi in 
stroškovno učinkoviti pristopi k obravnavi ugotovljenih 
pomanjkljivosti in da se večina teh pristopov že izvaja 
v nekaterih državah članicah.
IX
Sodišče zato priporoča, naj Komisija in države članice 
zagotovijo, da pristopi, uporabljeni v okviru vseh 
programov za razvoj podeželja, obravnavajo tveganja, 
opisana v tem poročilu, in sicer preden se prevzamejo 
obveznosti za odhodke v naslednjem programskem 
obdobju. Ocenjevalna merila so navedena v prilogi 
k poročilu. Del tega procesa bi morala biti predhodna 
ocena, ki jo pripravijo organi držav članic. Sodišče 
priporoča tudi, naj Komisija in države članice že zgodaj 
v novem programskem obdobju preverijo, ali sistemi 
delujejo učinkovito in so uspešni.
08
 Uvod
Razlogi za izvedbo revizije: 
z boljšim obvladovanjem stroškov 
razvoja podeželja bi lahko 
ustvarili dejanske prihranke
01 
Ta revizija zadeva stroške politike EU 
na področju razvoja podeželja. Osre -
dotoča se na nepovratna sredstva, 
dodeljena za kritje stroškov naložb in 
drugih projektov, ki jih na podeželskih 
območjih izvajajo kmetje, podjetja, 
lokalni organi in druge organizacije. 
Nepovratna sredstva upravljajo organi 
držav članic pod nadzorom Komisije, 
in sicer v skladu s pravili iz uredb EU1. 
Na splošno se ta nepovratna sredstva 
odobrijo na podlagi specifikacije 
projekta in cen, ki jih predloži prosilec, 
izplačajo pa se, ko prosilec kupi zadev -
no blago ali storitve ali izvede dela.
02 
V skladu z načrti naj bi EU v program -
skem obdobju 2007–2013 za razvoj 
podeželja namenila skoraj 100  mili -
jard  EUR. Države članice so načrtovale, 
da bodo iz svojih nacionalnih in regio -
nalnih proračunov prispevale dodatnih 
55 milijard EUR. Glede na to, da gre za 
velike zneske, je v interesu EU in držav 
članic, da se zagotovi obvladovanje 
stroškov nepovratnih sredstev za 
razvoj podeželja. To je ključen element 
dobrega finančnega poslovodenja, ki 
se zahteva s finančnimi uredbami EU  
in v skladu s katerim se od vseh subjek -
tov, ki upravljajo proračun EU, pričaku -
je, da bodo upoštevali načela gospo -
darnosti, uspešnosti in učinkovitosti.03 
Toda Sodišče je v svojih revizijah politi -
ke na področju razvoja podeželja v ob -
dobju 2007–2013 ugotovilo, da nacio -
nalni in regionalni organi niso dovolj 
uspešni pri zagotavljanju razumnosti 
stroškov projektov, za katere se dode -
ljujejo zadevna nepovratna sredstva. 
Komisija je s svojim revizijskim delom 
prišla do podobnih zaključkov. Več po -
drobnosti je navedenih v odstavkih 24 
do 26.
04 
Ugotovitve kažejo, da bi lahko z bolj -
šim obvladovanjem stroškov na podro -
čju nepovratnih sredstev za projekte 
za razvoj podeželja ustvarili znatne 
prihranke, obenem pa dosegali enake 
izložke in rezultate ter enake cilje. Po 
mnenju Sodišča so bistveni prihranki 
dosegljivi. Če bi pri vsakem naložbe -
nem projektu prihranili le nekaj sto 
eurov, bi ustvarili prihranke v višini več 
milijonov EUR. Vsak prihranjen od -
stotek v programskem obdobju bi za 
proračun EU pomenil prihranek v višini 
500 milijonov EUR2. Ta sredstva bi lah -
ko namenili za financiranje dodatnih 
projektov, ki bi prispevali k več izlož -
kom in rezultatom ter doseganju ciljev.1 Za programsko obdobje 
2007–2013 se uporabljajo 
Uredba Sveta (ES) 
št. 1698/2005 z dne 
20. septembra 2005 o podpori 
za razvoj podeželja iz 
Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja 
(EKSRP) (UL L 277, 21.10.2005, 
str. 1), Uredba Komisije (ES) 
št. 1974/2006 z dne 
15. decembra 2006 
o podrobnih pravilih glede 
uporabe Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 o podpori za 
razvoj podeželja iz Evropskega 
kmetijskega sklada za razvoj 
podeželja (EKSRP) (UL L 368, 
23.12.2006, str. 15) in Uredba 
Komisije (EU) št. 65/2011 z dne 
27. januarja 2011 o določitvi 
podrobnih pravil za izvajanje 
Uredbe Sveta (ES) 
št. 1698/2005 glede izvajanja 
kontrolnih postopkov in 
navzkrižne skladnosti v zvezi 
z ukrepi podpore za razvoj 
podeželja (UL L 25, 28.1.2011, 
str. 8). Ta ureditev se imenuje 
deljeno upravljanje. Komisija 
ohrani splošno odgovornost, 
vendar sama ne odobrava 
nepovratnih sredstev in ne 
izvaja plačil upravičencem – te 
naloge opravljajo organi držav 
članic.
2 Naložbenim ukrepom je 
namenjena približno polovica 
načrtovanih odhodkov 
v okviru razvoja podeželja.
09 Uvod
05 
Podoben sklop ukrepov na področju 
razvoja podeželja naj bi se začel izvaja -
ti v programskem obdobju 2014–2020, 
pri čemer naj bi se odobravanje novih 
nepovratnih sredstev pričelo v letu 
2015. Komisija sodeluje z državami čla -
nicami pri izboljšanju uspešnosti njiho -
vih kontrolnih sistemov, da bi zagoto -
vila, da bolj upoštevajo uredbe. Glede 
na obete, da bi izboljšanje finančnega 
poslovodenja na tem področju lahko 
vodilo k dejanskim prihrankom in bolj -
ši porabi proračuna EU, se je Sodišče 
odločilo, da bo prispevalo k temu 
procesu s podrobno revizijo sedanjih 
pristopov k obvladovanju stroškov za 
razvoj podeželja3.Politika na področju razvoja 
podeželja: več kot milijon 
posameznih dodelitev 
nepovratnih sredstev, izplačanih 
kmetom, malim podjetjem, 
lokalnim organom in drugim 
organizacijam na podeželskih 
območjih
06 
Politika na področju razvoja podeželja 
za obdobje 2007–2013 se je izvajala 
z 88 nacionalnimi in regionalnimi pro -
grami za razvoj podeželja po vsej EU. 
Ti programi so bili sestavljeni iz vrste 
ukrepov (shem pomoči), od katerih 
je bil vsak s pomočjo pravil o upra -
vičenosti in meril za izbiro projektov 
usmerjen na neko skupino upravičen -
cev in vrsto projektov. Organi držav 
članic so določili stopnjo nepovratnih 
sredstev (v okviru omejitev, določenih 
v uredbah), ki je odvisno od ukrepa 
znašala od manj kot 10 % do 100 % 
upravičenih stroškov projekta. S temi 
ukrepi si EU prizadeva spodbuditi 
in podpreti dejavnosti, ki prispevajo 
k doseganju ciljev politike: izboljšanju 
konkurenčnosti kmetijstva in gozdar -
stva, izboljšanju okolja in podeželja 
ter izboljšanju kakovosti življenja na 
podeželskih območjih in diverzifikaciji 
podeželskega gospodarstva4. Primeri 
različnih financiranih projektov so 
navedeni v  okviru 1 .3 Poslanstvo Sodišča je 
prispevati k izboljševanju 
finančnega poslovodenja EU, 
spodbujati odgovornost in 
preglednost ter delovati kot 
neodvisni varuh finančnih 
interesov državljanov Unije. 
Vloga Sodišča kot 
neodvisnega zunanjega 
revizorja EU obsega 
preverjanje, ali so bila sredstva 
EU pravilno knjižena, 
pridobljena in porabljena 
v skladu z ustreznimi pravili  
in predpisi ter ali je bila njihova 
poraba smotrna. Več 
informacij je na voljo na: 
http://www.eca.europa.eu/sl/
Pages/MissionObjectives.aspx .
4 Več informacij o politiki na 
področju razvoja podeželja je 
na spletni strani Komisije: 
http://ec.europa.eu/
agriculture/rurdev/
index_sl.htm .
10 Uvod Okvir 1
Usposabljanje kmetov, ki se financira v okviru ukrepa 
„Usposabljanje in obveščanje“ (Bolgarija).
Škropilnik, financiran v okviru ukrepa „Posodabljanje 
kmetij“ (Nemčija).
Hlev za živino z opremo za razporejanje slame, financiran 
v okviru ukrepa „Posodabljanje kmetij“ (Luksemburg).
Obrat za sušenje in skladiščenje žita, financiran v okviru 
ukrepa „Dodajanje vrednosti kmetijskim in gozdarskim 
proizvodom“ (Litva).
Sistem za kapljično namakanje, financiran v okviru 
ukrepa „Infrastruktura, povezana z razvojem kmetijstva 
in gozdarstva“ (Grčija).
Obmorski borovci, zasajeni v okviru ukrepa „Obnovitev 
potenciala gozdov“ (Francija).
Cvetličarna, financirana v okviru ukrepa „Podpora 
ustanavljanju in razvoju mikropodjetij“ (Švedska).
Kavarna v naravnem parku, financirana v okviru 
ukrepa „Spodbujanje turističnih dejavnosti“ (Združeno 
kraljestvo).Cilj politike: izboljšanje kakovosti življenja na podeželskih območjih in diverzifikacija podeželskega gospodarstvaCilj politike: izboljšanje okolja in podeželjaCilj politike: izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva in gozdarstvaPrimeri projektov, financiranih v okviru programov za razvoj podeželja
11 Uvod Okvir 2 Slika 1Tipični koraki pri vlaganju prošnje za nepovratna sredstva in njihovi dodelitvi
Prosilec Organi držav članicpridobiti ponudbe 
dobaviteljev in oceniti stroške projektapreveriti, ali so stroški razumniizvesti projekt preveriti zahtevekza izplačilo nepovratnih sredstev
izplačati dogovorjen odstotek odobrenih nastalih stroškovplačati račune
dati zahtevek za 
izplačilo nepovratnih sredstev odobriti dodelitev nepovratnih sredstevpripraviti predlog projekta in vlogo za dodelitev nepovratnih sredstev 
Običajni pristopi k preverjanju, ali so stroški projekta, navedeni v vlogah za dodeli -
tev nepovratnih sredstev, razumni
Poenostavljen primer : Kmet potrebuje nov traktor s 75 KM. Za ponudbo zaprositi tri dobavitelje: 
cena ponudbe A je 40 000 EUR, ponudbe B 46 000 EUR in ponudbe C 48 000 EUR. Kmet izbere po -
nudbo B in zaprosi za nepovratna sredstva za razvoj podeželja v višini 50 % stroškov.
Primerjava različnih ponudb : Organi države članice primerjajo ponudbe A, B in C, da bi ocenili, ali so stroški 
navedeni v vlogi za dodelitev sredstev (ponudba B: 46 000 EUR), razumni.
Tržna raziskava : Organi države članice stopijo v stik z drugimi dobavitelji ali na spletu poiščejo informacije 
o stroških za enakovredne traktorje s 75 KM, nato pa pridobljene informacije primerjajo s ponudbo B.
Strokovno mnenje : Organi države članice zaprosijo inženirja kmetijstva, da potrdi, da je ponudba B razumna. 
Namesto tega lahko za mnenje zaprosijo tudi odbor za ocenjevanje ponudb.
Referenčne cene : Organi ponudbo B primerjajo s podatkovno zbirko, ki vsebuje cene različnih modelov trak -
torjev različnih proizvajalcev. Če referenčna cena znaša 45 000 EUR, vseeno lahko odobrijo nepovratna sredstva 
v višini 23 000 EUR na podlagi ponudbe B, če menijo, da je strošek v višini 46 000 EUR upravičen. Sicer pa lahko 
referenčno ceno opredelijo kot zgornjo mejo ter odobrijo nepovratna sredstva v višini 22 500 EUR.
Poenostavljeno obračunavanje stroškov : Namesto preverjanja, ali je ponudba B razumna, lahko organi drža -
ve članice za nakup traktorja ponudijo nepovratna sredstva v obliki pavšalnega zneska v višini 20 000 EUR. Ta 
znesek se izplača ne glede na izbrani model traktorja ali dejanske nastale stroške. Določijo lahko tudi najvišji 
mogoč znesek stroškov  v višini 40 00 EUR na traktor in povrnejo 50 % dejanskih nastalih stroškov do te meje.07 
Pri večini ukrepov, zajetih s to revizijo 
(glej obseg revizije v odstavku 16), se 
prosilcu povrnejo stroški za nastale 
odobrene odhodke. Tipičen postopek 
za pridobitev nepovratnih sredstev na 
podlagi povračila stroškov je prikazan 
na sliki 1 .08 
Glavne metode, ki jih organi držav 
članic uporabljajo, da bi preverili 
stroške projektov, navedene v vlogah 
za dodelitev nepovratnih sredstev, so 
prikazane v  okviru 2 .
12 Uvod
09 
Skupni stroški projektov za glavne 
naložbene ukrepe v povprečju znašajo 
približno 125 000 EUR. Višina nepo -
vratnih sredstev, ki prispevajo h kri -
tju stroškov projekta, je odvisna od 
stopnje pomoči, vendar je za ukrepe 
značilno veliko število razmeroma 
nizkih zneskov nepovratnih sredstev  – 
nekateri od njih lahko znašajo manj 
kot 1 000 EUR – in malo število visokih 
zneskov pomoči, ki lahko presegajo 
1 milijon EUR. Do konca programske -
ga obdobja bodo organi držav članic 
po predvidevanjih odobrili približno 
1,4 milijona posameznih dodelitev 
nepovratnih sredstev.
Analiza tveganj: izplačila 
nepovratnih sredstev so lahko 
previsoka, če se pomoč dodeljuje 
za nepotrebne stroške ali na 
podlagi nekonkurenčnih cen
10 
Kot je opisano zgoraj, načelo gospo -
darnosti velja za vsa nepovratna 
sredstva ali izplačila iz proračuna EU. 
V skladu s tem načelom naj bi se sub -
vencije dodeljevale za prave nakupe  po 
najugodnejših cenah . Pri projektih za 
razvoj podeželja to pomeni, da bi mo -
rali biti blago ali storitve, za katere se 
odobrijo nepovratna sredstva, takšne 
vrste, kakovosti in v tolikšni količini, da 
se dosežejo načrtovani izložki in rezul -
tati. Višina nepovratnih sredstev za to 
blago in storitve bi morala temeljiti na 
najnižji razpoložljivi ceni za zahtevano 
specifikacijo.11 
V večini primerov se nepovratna 
sredstva dodeljujejo le za delež 
skupnih stroškov projekta, razliko pa 
morajo prosilci poravnati z lastnimi 
sredstvi, kar jih spodbuja k omejeva -
nju stroškov projekta. Kjer so stopnje 
pomoči nizke, je ta spodbuda lahko 
močna, z njihovo rastjo pa slabi.
12 
Vse subvencije izkrivljajo dejansko raz -
merje med stroški in koristmi, kar lahko 
prosilce spodbudi k opredeljevanju 
rešitve, ki je dražja od tega, kar je pot -
rebno. Tako lahko pride do t. i. nepo -
trebnega nadstandarda (glej glosar ) ali 
naložb, nesorazmernih s pričakovanimi 
izložki in rezultati, ki naj bi se dosegli 
z izvedbo projekta. Posledično obstaja 
tveganje, da sta kakovost in količina 
financiranega blaga in storitev večji 
od tega, kar je potrebno (tveganje 
pretirane specifikacije ), kar pomeni 
nepotrebno breme za proračune EU 
in držav članic.
13 
Zaradi subvencij so prosilci tudi manj 
motivirani za iskanje najugodnejše 
cene. Prednost lahko dajejo dražje -
mu dobavitelju. V skrajnem primeru 
obstaja možnost, da prosilci ali doba -
vitelji manipulirajo postopek ter tako 
umetno zvišajo stroške. Vse to povzro -
ča tveganje, da znesek nepovratnih 
sredstev temelji na cenah, ki so višje 
od najnižjih razpoložljivih cen za blago 
ali storitve, ki ustrezajo zahtevanim 
specifikacijam, na konkurenčnem trgu 
(tveganje nekonkurenčnih cen ).
13 Uvod
14 
Pomembno je, da so pristopi orga -
nov držav članic k obravnavanju teh 
tveganj uspešni, saj slaba stroškovna 
učinkovitost in goljufije ne večajo le 
stroškov za proračun, temveč škodijo 
tudi ugledu EU. Med stroški izvajanja 
kontrolnih sistemov in koristmi, ki 
jih prinese zmanjševanje tveganja, 
je treba vzpostaviti ravnovesje. Pri 
zagotavljanju informacij, ki jih je treba 
predložiti vlogi za dodelitev nepovrat-  
nih sredstev kot dokazilo, nastanejo 
stroški, ki jih krijejo prosilci. Državam 
članicam povzroča stroške preverjanje 
in ocenjevanje teh informacij. Ti stroški 
bi morali biti sorazmerni z ravnjo 
tveganja: nepovratna sredstva v viši -
ni 1  milijona  EUR bi lahko upravičila 
več dni dela, če bi bilo to potrebno za 
ugotovitev, ali so bili stroški razum -
ni. Pri nepovratnih sredstvih v višini 
1 000 EUR se to ne bi izplačalo.
15 
Obstaja tudi tveganje, da Komisija ne 
zazna pomanjkljivosti v kontrolnih 
sistemih držav članic ali ne izvede 
pravočasnih popravnih ukrepov, ko se 
ugotovijo slabosti.
14
 Obseg revizije  
in revizijski pristop
Obseg revizije: ukrepi na področju 
razvoja podeželja, ki se izvajajo 
z nepovratnimi sredstvi
16 
Zgoraj opredeljena tveganja se nana -
šajo zlasti na ukrepe na področju ra -
zvoja podeželja, ki se izvajajo s pomoč -
jo nepovratnih sredstev, ki prispevajo 
h kritju stroškov, ki jih je imel upravi -
čenec. Ti ukrepi, ki pomenijo približno 
50 % vseh stroškov za razvoj podeželja, 
načrtovanih za obdobje 2007–20135, 
so vključeni v to revizijo (glej sliko 2 ). 
Glavni zadevni ukrepi so:
 ο posodabljanje kmetijskih 
gospodarstev;
 ο dodajanje vrednosti kmetijskim in 
gozdarskim proizvodom; ο infrastruktura, povezana z razvo -
jem in prilagajanjem kmetijstva 
in gozdarstva;
 ο usposabljanje in drugi ukrepi za 
izboljšanje konkurenčnosti kmetij -
stva in gozdarstva;
 ο naložbeni ukrepi, povezani 
z upravljanjem zemljišč in okoljem;
 ο ukrepi za diverzifikacijo podežel -
skega gospodarstva in izboljšanje 
kakovosti življenja;
 ο ukrepi za lokalni razvoj z uporabo 
pristopa Leader.5 Preostalih 50 % porabe za 
razvoj podeželja zajema 
predvsem kompenzacijska 
plačila lastnikom zemljišč na 
podlagi velikosti zemljišč 
v hektarjih za dejavnosti, kot 
so varstvo in izboljšanje okolja. 
Zneski, ki se izplačajo, so zajeti 
v programe za razvoj 
podeželja in jih vnaprej odobri 
Komisija. Posebno poročilo 
Sodišča št. 7/2011 je 
obravnavalo 
kmetijsko -okoljska izplačila, ki 
pomenijo glavni ukrep, vezan 
na površino ( http://eca.
europa.eu ).Slika 2Obseg revizije: ukrepi, zajeti s to revizijo
Odhodki, načrtovani za obdobje 2007–2013 (v milijardah EUR)
Usposabljanje in drugi ukrepi za 
izboljšanje konkurenčnostiInfrastruktura, povezana
z razvojem in prilagajanjem 
kmetijstva in gozdarstvaDodajanje vrednosti 
kmetijskim in 
gozdarskim proizvodomPosodabljanje kmetijskih gospodarstev
Naložbeni ukrepi v povezavi z okoljem in upravljanjem zemljiščUkrepi, namenjeni diverzi/f_ikaciji podeželskega gospodarstvaUkrepi lokalnega razvoja
13
4,9
2,811,6
5,5
4,84,7
Vir: Evropska komisija.
15 Obseg revizije in revizijski pristop 
6 Države članice morajo ravnati 
v skladu s členom 24(2)(d) 
Uredbe Komisije (EU) 
št. 65/2011: „Administrativni 
pregledi zahtevkov za 
podporo vključujejo zlasti 
preverjanje […] smiselnosti 
načrtovanih stroškov, ki se 
oceni na podlagi ustreznega 
ocenjevalnega sistema, kot so 
referenčni stroški, primerjava 
različnih ponudb ali 
ocenjevalni odbor.“Slika 3Revizijska vprašanja in struktura poročilaRevizijski pristop: osredotočenost 
na zasnovo sistemov nadzora, 
široka geografska pokritost 
s pomočjo anket in pregledov 
dokumentacije
17 
V svojih revizijah odhodkov na po -
dročju razvoja podeželja je Računsko 
sodišče večkrat ugotovilo, da organi 
držav članic niso ustrezno zagotovili, 
da so odobreni stroški projektov ra-  
zumni6 (glej odstavka 24 in 25). Jas -
no je, da je treba izboljšati finančno 
poslovodenje na tem področju. Zato 
je Sodišče želelo preučiti, ali so pris -
topi, ki jih uporabljajo Komisija in 
države članice, najuspešnejši glede 
na glavna tveganja. V okviru revizije 
je bil poseben poudarek namenjen opredelitvi dobrih pristopov, ki bi jih 
lahko uporabile druge države članice, 
posledično pa bi se izboljšala splošna 
raven smotrnosti. Sodišče je za preu -
čitev navedenega določilo revizijska 
vprašanja, prikazana na sliki 3 .
del I
del II
del III
del IV
del VAli je Komisija zagotovila, da imajo države članice 
uspešne sisteme za obvladovanje stroškov 
nepovratnih sredstev za razvoj podeželja v skladu
z načelom gospodarnosti?
… zmanjšanje 
tveganja pretirane 
speci/f_ikacije?
… zagotavljanje, da so 
cene odobrenega blaga 
in storitev razumne?
… zagotavljanje, da so 
dejansko povrnjeni 
stroški razumni?
… vzpostavitev 
sorazmernega odnosa 
med ravnjo pregledov in 
ravnjo tveganja?Ali so Komisija in 
države članice izvajale 
najuspešnejše 
pristope za 
obvladovanje stroškov 
nepovratnih sredstev 
za razvoj podeželja? 
Ali so države 
članice izvajale 
najuspešnejše 
pristope za …
16 Obseg revizije in revizijski pristop 
7 Kjer so bile v okviru prejšnjih 
revizij ugotovljene 
pomanjkljivosti, je Sodišče 
preučilo, ali so zadevne države 
članice svoje pristope ustrezno 
spremenile.18 
Struktura tega poročila ustreza revizij -
skim podvprašanjem: del I zadeva nad -
zorno vlogo Komisije. V delih II do V pa 
je Sodišče preučilo različne pristope, ki 
jih organi držav članic uporabljajo, da 
bi zmanjšali ključna tveganja.
19 
Fokusna skupina, ki so jo sestavljali 
uradniki Komisije in organov držav 
članic, je podpirala ekipo Sodišča pri 
opredeljevanju ključnih elementov za 
zasnovo uspešnih kontrolnih siste -
mov. Na osnovi tega je Sodišče razvilo 
kontrolni seznam, s pomočjo katerega 
je ocenjevalo zasnovo kontrolnih sis -
temov glede na tveganja (glej Prilo -
go I ). Zbiranje dokazov je zajemalo 
spremljanje ugotovitev predhodnih 
revizij7, anketo, naslovljeno na uprav -
ljavce vseh 88 programov za razvoj 
podeželja v EU, ter dokumentacijski 
pregled ključnih postopkov, uporablje -
nih v petnajstih programih za razvoj 
podeželja z najvišjimi načrtovanimi 
odhodki za ukrepe, zajete s to revizijo 
(glej Prilogo II ). Teh petnajst progra -
mov pomeni 64 % vseh načrtovanih 
odhodkov za te ukrepe za EU kot 
celoto. Kratki revizijski obiski štirih od 
teh držav članic so bili oprav-  
ljeni za dopolnitev dokumentacijskih 
pregledov. Opravljeni so bili razgovori 
z uradniki Komisije in analizirana je 
bila ustrezna dokumentacija. Revizija, 
ki je preučila vzpostavljene sisteme, je 
potekala od konca leta 2013 do sredine 
leta 2014.Omejitve obsega revizije 
in revizijskega pristopa
20 
V okviru te revizije je Sodišče ugotav-  
ljalo in ocenjevalo zasnovo kontrolnih 
sistemov , ki so jih vzpostavili organi 
upravljanja in katerih namen je zago -
toviti, da so stroški za razvoj podeželja 
razumni. Tudi za najbolje zasnovane 
sisteme velja, da niso uspešni, če se ne 
izvajajo dobro. Toda namen te revi -
zije ni bi bil preverjati, kako dobro se 
sistemi nadzora izvajajo v praksi. Tak 
pristop bi podvajal delo, opravljeno 
v okviru priprave letnih poročil Sodišča 
(glej odstavka 24 in 25).
17
 Opažanja
8 Ta zahteva je določena 
s členom 9(2) Uredbe Sveta 
(ES) št. 1290/2005 z dne 
21. junija 2005 o financiranju 
skupne kmetijske politike 
(UL L 209, 11.8.2005, str. 1).
9 Namen pravil o javnem 
naročanju je zagotoviti, da 
javni organi blago in storitve 
kupujejo po najugodnejših 
cenah, ter spodbujati pravično 
konkurenco in preglednost. 
Zaradi neupoštevanja teh 
pravil je manj verjetno, da so 
cene najugodnejše.Del I  – Usmerjanje, nadzor 
in popravki: odgovornost 
Evropske komisije, da 
zagotovi, da se sredstva 
EU, namenjena razvoju 
podeželja, dobro 
porabljajo
21 
Programe porabe na področju razvoja 
podeželja upravlja 88 organov držav 
članic, vendar je Komisija tista, ki nosi 
končno odgovornost za izvrševanje 
proračuna EU. Komisija je dolžna8 pre -
verjati, ali sistemi upravljanja in kon-  
trolni sistemi v državah članicah obsta -
jajo in delujejo pravilno ter ali ti sistemi 
upoštevajo načela dobrega finančnega 
poslovodenja: gospodarnost, uspeš -
nost in učinkovitost.
22 
Zakonodaja predvideva različna 
sredstva, s katerimi lahko Komisija 
izvaja svojo nadzorno vlogo: države 
članice morajo Komisijo obveščati 
o svojih ukrepih na področju upravlja -
nja in kontrole, plačilne agencije mo -
rajo biti akreditirane, nacionalni organi 
za potrjevanje pa morajo letno poro -
čati o zadevah, ki vključujejo delovanje 
kontrolnih sistemov. Komisija se redno 
sestaja s predstavniki držav članic in 
ima stike ter se udeležuje formalnih 
letnih srečanj z organi upravljanja 
vsakega programa za razvoj podeželja. 
Sprejema zakonodajo s podrobnimi 
pravili za izvajanje politike in izdaja 
smernice. Ima tudi lasten revizijski 
oddelek za preverjanje delovanja 
sistemov držav članic. Če ugotovi, 
da organi držav članic ne upoštevajo 
določil uredb, lahko izterja neustrezno 
porabljena sredstva.23 
Sodišče je ocenjevalo, ali je Komisija 
uporabila ta sredstva, da bi zagotovila, 
da so sistemi držav članic za obvlado -
vanje stroškov, kritih z nepovratnimi 
sredstvi za razvoj podeželja, uspešni.
Kadar so revizije razkrile 
pomanjkljivosti pri prever -
janju stroškov projektov, 
se je Komisija odzvala tako, 
da je predlagala finančne 
popravke in spodbujala 
države članice, naj pripravijo 
akcijske načrte
24 
Sodišče vsako leto preuči velik naključ -
no izbran vzorec plačil in preverja us -
pešnost izbranih kontrolnih sistemov. 
Sodišče je v vsakem letnem poročilu 
od letnega poročila za leto 2011 naprej 
ugotovilo, da večina sistemov za pre -
verjanje, ali so stroški za razvoj pode -
želja razumni, ni dovolj uspešnih (glej 
sliko 4 ). Leta 2013 je bilo ugotov-  
ljeno, da so v tem pogledu neuspešni 
vsi štirje revidirani sistemi.
25 
V okviru revizij, na katerih so teme -
ljila letna poročila za leta 2011, 2012 
in 2013, je Sodišče v zvezi z ukrepi, 
zajetimi s to revizijo, ugotovilo, da pri 
približno tretjini projektov za razvoj 
podeželja razumnost stroškov ni bila 
dovolj preverjena. Kadar so bili upravi -
čenci javni organi, se pri skoraj polovici 
plačil niso upoštevala pravila o javnem 
naročanju9.
18 Opažanja
Uspešnost nacionalnih ali regionalnih sistemov za  
ocenjevanje razumnosti stroškov
Sistem za ocenjevanje razumnosti stroškov je bil revidiran,
večje pomanjkljivosti niso bile ugotovljeneSistem za ocenjevanje razumnosti stroškov ni uspešen
 
Sistemi za ocenjevanje stroškov razvoja podeželja niso bili revidirani
GalicijaLombardija
SicilijaBrandenburg 
in BerlinSlika 4
Vir: Letna poročila Evropskega računskega sodišča za leta 2011, 2012 in 2013.
26 
Komisija ima tudi lasten program 
revizijskih poizvedb, pri katerem je 
bilo ugotovljeno podobno, enako pa 
velja tudi za revizije smotrnosti posa -
meznih ukrepov na področju razvoja 
podeželja, ki jih je opravilo Sodišče10. 
Čeprav revizije Sodišča in Komisije niso 
zasnovane tako, da bi opredelile višino 
prihrankov, ki bi jih bilo mogoče doseči 
z boljšim obvladovanjem stroškov, so 
pomanjkljivosti v sistemih in visoka 
stopnja napake dober pokazatelj, da bi 
prihranki lahko bili znatni.27 
V odziv na omenjene revizijske ugoto -
vitve je Komisija uvedla postopke za 
finančne popravke, v okviru katerih so 
sredstva EU za zadevne države članice 
zmanjšana, da bi izravnali ugotovljene 
pomanjkljivosti. Postopki, ki se izva -
jajo v osmih državah članicah, so vsaj 
deloma posledica pomanjkljivosti pri 
preverjanju stroškov razvoja podeže -
lja ali neupoštevanja pravil o javnem 
naročanju.10 Posebno poročilo št. 5/2010 – 
Izvajanje pristopa Leader pri 
razvoju podeželja; Posebno 
poročilo št. 8/2012 – 
Usmerjanje pomoči za 
posodabljanje kmetijskih 
gospodarstev; Posebno 
poročilo št. 1/2013 – Ali je 
podpora EU 
živilskopredelovalni industriji 
uspešno in učinkovito dodala 
vrednost kmetijskim 
proizvodom?; Posebno 
poročilo št. 6/2013 – Ali so 
države članice in Komisija 
z ukrepi za diverzifikacijo 
podeželskega gospodarstva 
dosegle stroškovno 
učinkovitost?; Posebno 
poročilo št.  8/2013 – Podpora 
19 Opažanja
Evropskega kmetijskega 
sklada za razvoj podeželja za 
povečanje gospodarske 
vrednosti gozdov ( http://eca.
europa.eu ).
11 Delovni dokument služb 
Komisije o oceni temeljnih 
vzrokov za napake ter 
popravnih in preventivnih 
ukrepih v politiki na področju 
razvoja podeželja 
(SWD(2013) 244 final).28 
Na podlagi letnega poročila Sodišča 
za leto 2011 je Komisija države članice 
pozvala, naj pripravijo akcijske načrte 
za ugotovitev vzrokov za napake in 
opredelitev popravnih ukrepov. Leta 
2012 je take načrte pripravilo 14 držav 
članic, preostale pa so to storile leta 
2013.
29 
Obenem je Komisija na zahtevo Evrop -
skega parlamenta analizirala glavne 
vzroke za visoko stopnjo napake in 
rezultate predstavila junija 201311. Dva 
od glavnih navedenih vzrokov sta bila 
nezadostno preverjanje razumnosti 
stroškov in neupoštevanje pravil o jav -
nem naročanju.Stroški bi se lahko bolje 
upravljali, če bi Komisija 
dosti prej v programskem 
obdobju izdala smernice  
in zaznala pomanjkljivosti
30 
Komisija na začetku programskega 
obdobja 2007–2013 ni zagotovila smer -
nic o zasnovi kontrolnih sistemov za 
preverjanje stroškov ali o tveganjih, ki 
bi jih morali obravnavati ti sistemi. Od 
upravljavcev 88 programov za razvoj 
podeželja se je pričakovalo, da bodo 
razvili lastne pristope, ne da bi od Ko -
misije prejeli informacije o pričakova -
nih standardih. Komisija ni dovolj pre -
verila, ali so države članice vzpostavile 
zanesljive sisteme za preverjanje vlog 
za dodelitev nepovratnih sredstev, pre -
den so začele potrjevati velike zneske 
odhodkov v okviru naložbenih ukre -
pov. Procesi akreditacije in poročila 
organov za potrjevanje Komisije niso 
pravočasno opozorili na tveganja za 
gospodarnost proračuna EU.
20 Opažanja
31 
Ko so konec leta 2012 prve države čla -
nice pripravile akcijske načrte, je ostalo 
le še eno leto sedemletnega program -
skega obdobja. Zato je bilo prepozno, 
da bi akcijski načrti vplivali na večino 
odhodkov. Do takrat so na primer 
poljski organi že odobrili nepovratna 
sredstva, ki so pomenila 90 % proraču -
na za posodabljanje kmetij (finančno 
najpomembnejšega ukrepa na podro -
čju razvoja podeželja), v okviru mnogih 
ukrepov v drugih državah članicah 
pa so se roki za oddajo novih vlog že 
iztekli.
Čeprav so bili z nedavnimi 
pobudami Komisije doseženi 
nekateri rezultati, akcijski 
načrti tveganj za razumnost 
stroškov ne obravnavajo 
dovolj podrobno
32 
Revizije Komisije in njen pritisk so 
že privedli do nekaterih pozitivnih 
rezultatov: več držav članic je Sodišče 
obvestilo, da so v letih 2013 in 2014 
uvedle nove postopke za preverjanje 
stroškov projektov za razvoj podeželja. 
Toda akcijski načrti držav članic niso 
zajeli vseh regionalnih programov za 
razvoj podeželja ali vseh zadevnih 
ukrepov, poleg tega pa niso vedno 
predlagali sprememb, tudi kadar so 
bile v okviru revizij ugotovljene poseb -
ne pomanjkljivosti12. Poleg tega je bilo 
v več načrtih ukrepanje odloženo do 
naslednjega programskega obdobja.33 
Od začetka leta 2013 je Komisija dvak -
rat letno organizirala seminarje, na 
katerih se je razpravljalo o nekaterih 
ključnih vprašanjih, in organe držav 
članic pozvala, naj nadalje razvijajo 
svoje akcijske načrte. Februarja 2014 je 
izdala smernice o preprečevanju golju -
fij, septembra 2014 pa smernice o upo -
rabi poenostavljenega obračunavanja 
stroškov. Te smernice so namenjene 
za programsko obdobje 2014–2020, za 
katero Komisija države članice spodbu -
ja, naj več uporabljajo poenostavljeno 
obračunavanje stroškov, kar naj bi 
po pričakovanjih zmanjšalo stopnjo 
napake13.
34 
Toda le 5 % ukrepov, zajetih s to revi -
zijo, sedaj temelji na poenostavljenem 
obračunavanju stroškov. Komisija ni 
izdala priporočil za pristope, ki se upo -
rabljajo za preostalih 95 % odhodkov, 
in to kljub dokazanim pomanjkljivo -
stim. To vodi k tveganju, da, z izjemo 
uporabe poenostavljenega obraču -
navanja stroškov, morda ne bo vseh 
88 organov upravljanja opredelilo in 
izvajalo uspešnih pristopov za obvla -
dovanje stroškov nepovratnih sredstev 
za razvoj podeželja.12 Primeri so navedeni v letnem 
poročilu Sodišča za leto 2013.
13 Toda predstavniki držav članic 
so izrazili svoje pomisleke: 
zaradi raznolikosti ukrepov za 
razvoj podeželja je po 
njihovem mnenju uporaba 
poenostavljenega 
obračunavanja stroškov 
težavna, upravni stroški, 
povezani z opredeljevanjem 
standardnih stroškov, so lahko 
visoki, priprava študij je lahko 
dolgotrajna, države članice pa 
bi bile izpostavljene tveganju 
sistematičnih napak in visokih 
finančnih popravkov, če bi 
revizorji ugotovili, da so bili 
določeni previsoki standardni 
stroški.
21 Opažanja
14 Dober primer je bil zabeležen 
v Združenem kraljestvu – 
Angliji, kjer se je posebej 
preverjalo, ali je predlagana 
zasnova stavbe ali specifikacija 
opreme upravičena kot 
najprimernejša glede na 
projekt.35 
Komisija in države članice so se v akcij -
skih načrtih osredotočile na izboljšanje 
skladnosti z izvedbenimi uredbami, 
da bi zmanjšale stopnjo napake. To 
je seveda pomembno in Sodišče je 
k takemu ukrepu pozivalo več let. Toda 
skladnost z uredbami sama po sebi ne 
zadostuje  – potrebna je tudi osredoto -
čenost na načelo dobrega finančnega 
poslovodenja, in sicer gospodarnost, 
ki naj bi jo dosegla zakonodaja (glej 
odstavka 2 in 10). V tem pogledu niti 
najboljši načrti, ki jih je pregledalo 
Sodišče, nimajo celovitega odziva na 
glavna tveganja za gospodarnost, in 
sicer dodelitve nepovratnih sredstev, 
ki temeljijo na pretiranih specifikacijah 
in nekonkurenčnih cenah, spremembe 
po odobritvi ter preverjanja, ki niso so -
razmerna z ravnjo tveganja. Sodišče ta 
tveganja in mogoče pristope za njiho -
vo obravnavo obravnava v delih II do V 
tega poročila.Del II – Preprečevanje 
pretirane specifikacije: 
pristopi za zagotavljanje 
razumnosti blaga in 
storitev, za katere so bila 
dodeljena nepovratna 
sredstva
36 
Pričakuje se, da upravljavci progra -
mov porabe sredstev EU upoštevajo 
načelo gospodarnosti, opisano v uvo -
du k temu poročilu. V skladu s tem 
načelom ne velja le, da bi morala nepo -
vratna sredstva za projekte temeljiti na 
razumnih cenah, temveč bi morala biti 
razumna tudi specifikacija projekta, tj. 
financirano blago in storitve. Subven -
cije spreminjajo razmerje med stroški 
in koristmi, kar vodi k tveganju, da 
prosilci opredelijo projekte, ki so dražji 
od tega, kar je potrebno, od t. i. nepo -
trebnega nadstandarda (glej glosar ) 
do naložb, nesorazmernih s pričako -
vanimi rezultati. Sodišče je ocenjevalo 
pristope, ki so jih za obravnavanje tega 
tveganja pretirane specifikacije upo -
rabljali organi držav članic.
37 
Čeprav so vsi organi držav članic pre -
verjali cene  (glej del III), so le redki iz -
vedli posebne dokumentirane pregle -
de razumnosti projektnih specifikacij14. 
Nekateri so izvedli posredne, implicit-  
ne ali nedokumentirane preglede, kot 
je navedeno v odstavkih 46, 48 in 53. 
Številni organi držav članic so si pri -
zadevali zmanjšati tveganje pretirane 
specifikacije za nekatere vrste projek -
tov z omejitvijo najvišjih upravičenih 
stroškov ali uporabo poenostavljenega 
obračunavanja stroškov, kot je opisano 
v nadaljevanju.
22 Opažanja
Omejevanje nepovratnih 
sredstev na stroške  
standardne specifikacije 
je enostavno in uspešno, 
kadar gre za več podobnih 
projektov ali običajne vrste 
odhodkov
38 
Do tveganja pretirane specifikacije pri -
de, kadar višina nepovratnih sredstev 
temelji na stroških blaga in storitev, ki 
jih izbere prosilec. Sodišče je ugoto -
vilo, da lahko organi držav članic to 
tveganje večinoma preprečijo tako, da 
upravičene stroške omejijo na stroške 
standardne specifikacije. V okviru tega 
pristopa organi držav članic ocenijo 
stroške, potrebne za tipičen projekt 
ali kategorijo odhodkov, in višino 
vseh nepovratnih sredstev omejijo na 
te tipične stroške. Primer je naveden 
v okviru 3 .
39 
Prednost tega pristopa je, da je eno -
staven za izvajanje in da so njegovi 
rezultati predvidljivi  – prinaša goto -
vost. To organom držav članic omogo -
ča, da opustijo obremenjujoče zahteve 
in preverjanja, ali so specifikacije za 
posamezne projektne vloge razumne. 
Prosilcem ne preprečuje izbire dražje 
rešitve, vendar višina izplačanih nepo -
vratnih sredstev temelji na standardu, 
tako da so stroški za proračun EU 
razumni.
40 
Toda projekti za razvoj podeželja 
zahtevajo različne in včasih inova -
tivne rešitve, ki zajamejo širok nabor 
različnih vrst odhodkov. Standardnih 
specifikacij ni mogoče opredeliti za 
vse mogoče primere. Njihova uporaba 
je najprimernejša, kadar gre za veliko 
število nezapletenih projektov s po -
dobnimi vrstami odhodkov.41 
Mnoge države članice so ta pristop ne -
koliko upoštevale, in sicer tako, da so 
uporabile poenostavljeno obračuna -
vanje stroškov ali določile najvišje mo -
goče stroške. Ta pristopa sta opisana 
v okviru 2 . Poenostavljeno obračuna -
vanje stroškov se je uporabilo pri 54 od 
88 programov za razvoj podeželja, ve -
činoma za naložbe v ukrepe upravlja -
nja zemljišč, zasnovane za izboljšanje 
okolja, ali za zasaditev in upravljanje 
gozdov. Tipičen primer je standardno 
plačilo za meter žive meje, izračunano 
na podlagi standardne specifikacije 
(npr. tri sadike gloga na meter). Več 
organov držav članic je na podoben 
način določilo tudi najvišje mogoče 
stroške glede na izložke projekta. Ti se 
od standardnih stroškov razlikujejo po 
tem, da se prosilcu povrnejo dejanski 
nastali stroški. Primeri vrst odhodkov, 
za katere so organi držav članic omejili 
nepovratna sredstva na standardne 
stroške ali najvišje mogoče stroške, so 
navedeni v  okviru 4 .
42 
Čeprav več kot polovica organov 
držav članic uporablja poenostavljeno 
obračunavanje stroškov (drugi pa na 
podoben način uporabljajo najvišje 
mogoče stroške na enoto), je Sodišče 
ugotovilo, da to velja le za posebne 
vrste odhodkov v okviru omejenega 
števila ukrepov (glej Prilogo III ) in 
predstavlja le približno 5 % proračuna. 
Te metode bi bilo mogoče uporabljati 
tudi za druge ukrepe in druge progra -
me razvoja podeželja.
23 Opažanja
Primer omejitve upravičenih stroškov na način, ki zmanjšuje tveganje pretirane 
specifikacije: oprema za škropljenje kulturnih rastlin v Franciji
V Franciji so se kmetje, ki so zaprosili za nepovratna sredstva za kritje stroškov nakupa škropilnikov kulturnih 
rastlin, pogosto odločili za izbirno dodatno opremo, stroški katere so lahko dosegli tudi 85 % skupnih stroškov. 
Francoski organi so ocenili, da to ni razumno, in leta 2012 stroške take dodatne opreme, za katero se izplačajo 
nepovratna sredstva, omejili na 3 000 EUR.
Primeri vrst odhodkov, za katere so organi držav članic omejili nepovratna sredstva 
na standardne stroške ali najvišje mogoče stroške tako, da so omejili tveganje pre -
tirane specifikacije
Standardni stroški na enoto:
– na meter žive meje (npr. v Franciji v okviru ukrepa „Ohranjanje in izboljševanje dediščine podeželja“),
– na hektar izboljšanega zemljišča (npr. na Madžarskem v okviru ukrepa „Prvo pogozdovanje kmetijskih 
površin“).
Najvišji mogoči stroški na enoto izložka ali rezultata:
– na kvadratni meter zgrajene ali prenovljene stavbe (npr. v Bolgariji za stavbe v okviru ukrepa „Obnova in 
razvoj vasi“),
– na prostor za žival (npr. v Franciji za hleve za živino v okviru ukrepa „Posodabljanje kmetij“).
Najvišji mogoči stroški za kategorijo odhodkov:
– najvišji mogoči znesek za vrsto kmetijske opreme (npr. v Franciji za opremo za škropljenje v okviru ukrepa 
„Posodabljanje kmetij“),
– najvišji mogoči znesek za tehnične študije ali študije izvedljivosti (npr. na Češkem za pripravo načrtov za 
projekte na področju bioplina v okviru ukrepa „Posodabljanje kmetij“),
– najvišji mogoči odstotek za honorarje (npr. v Andaluziji v Španiji za honorarje arhitektov v okviru ukrepa 
„Dodajanje vrednosti kmetijskim in gozdarskim proizvodom“).Okvir 3 Okvir 4
24 Opažanja
Pri drugih ukrepih bi bilo 
treba, kadar to upravičuje 
tveganje, ocenjevati predla -
gane stroške, da se zagotovi 
razumnost specifikacij
43 
Kadar stroški niso omejeni na stro -
ške standardne specifikacije, je treba 
obravnavati tveganje pretirane speci -
fikacije. V zvezi s tem so organi držav 
članic uporabili tri glavne pristope:
 ο standardna preverjanja, v okviru 
katerih se predlagani stroški pri -
merjajo z referenčnimi;
 ο posamezno ocenjevanje projektnih 
specifikacij;
 ο strokovna mnenja.
S standardnimi izračuni in 
primerjavo z referenčnimi 
vrednostmi je mogoče 
hitro določiti vloge, ki bi 
lahko vsebovale pretirane 
specifikacije
44 
Z izjemo majhnih projektov morajo 
prosilci zagotoviti fizične in finančne 
podatke o svojih podjetjih in projek -
tnih načrtih, ki jih organi držav članic 
uporabijo za preverjanje upraviče -
nosti in izbiro najboljših projektov. Te 
informacije lahko obsegajo od le nekaj 
številčnih podatkov pa do celotnih 
poslovnih načrtov. Organi držav članic 
lahko te informacije uporabijo tudi za 
preverjanje tega, ali so stroški pred-  
laganih projektov razumni glede na 
pričakovane izložke ali rezultate – ver -
jeten prispevek projekta k doseganju 
ciljev programa za razvoj podeželja. 
Primeri zajemajo izračune enostavne 
vračilne dobe ali določanje razmerja 
med zmogljivostjo kmetijske opreme 
ter velikostjo in vrsto kmetije.45 
Organi držav članic lahko pripravijo 
standardne izračune in preglednice, 
ki njihovim zaposlenim omogočajo, 
da hitro izračunajo finančna razmerja 
in druge kazalnike ter jih primerjajo 
z referenčnimi vrednostmi in opozo -
rilnimi ravnmi. To je mogoče storiti 
z malo dodatnega časa in nizkimi 
dodatnimi stroški z uporabo predlog 
za vloge za dodelitev nepovratnih 
sredstev, s katerimi se zagotovi, da so 
informacije enotne. Preverjanje vlog, 
katerih vrednost je v okviru običajnih 
vrednosti, je lahko manj strogo, tiste, 
ki od običajnih vrednosti odstopajo, pa 
bi bilo treba podrobneje pregledati, da 
bi zagotovili, da so stroški razumni.
46 
Navedene referenčne vrednosti je 
mogoče uporabiti tudi kot merilo stro -
škovne učinkovitosti ali za določitev 
ekonomsko najugodnejše ponudbe pri 
izbiri projektov. V Angliji v Združenem 
kraljestvu so organi na primer določili 
cilj, v skladu s katerim naj bi projekti, ki 
vključujejo pomoč malim podeželskim 
podjetjem, v povprečju ustvarili eno 
novo delovno mesto na 30 000 GBP 
subvencije. Če so organi menili, da 
predlagani stroški projektov glede na 
ta cilj niso razumni (tj. da so previsoki), 
nepovratnih sredstev niso odobrili. 
Pri glavnih naložbenih ukrepih je bilo 
pri štirih od petnajstih pregledanih 
programov za razvoj podeželja oce -
njeno, ali so stroški razumni glede na 
pričakovane izložke ali rezultate (glej 
Prilogo IV  in sliko 5 ).
25 Opažanja
Organi držav članic, ki ocenjujejo stroške glede na pričakovane izložke ali rezultate1Slika 5
1 Razen ukrepa za usposabljanje in obveščanje.
Vir: Revizijske ugotovitve Evropskega računskega sodišča.Izvzeto iz ocene
CampaniaEngland2 business 
Naložbe v namakanje
Stroškovna učinkovitost projektov se ocenjuje npr.z uporabo razmerja med stroški projekta in številom namakanih hektarjev.Diverziﬁkacija podeželskega gospodarstvaOpravljeni so bili izračuni in primerjave z referenčnimi vrednostmi, kar zadeva stroške na ustvarjeno delovno mesto, stroške na dodatno turistično posteljo, stroške na osebo, ki zaključi usposabljanje, stroške na ustvarjeno podjetje in na m
2 poslovnih prostorov, 
vračilno dobo naložb itd.Obnovljivi viri energije
V primeru izgradnje obrata za 
pridobivanje bioplina so organi primerjali razmerje med višino odhodkov in skupnimi nameščenimi zmogljivostmi obrata za pridobivanje energije ter referenčnimi vrednostmi.
Naložbe v namakanjeV postopku ocene se v okviru merila „učinkovitost projekta“ stroški projekta na namakan hektar primerjajos povprečnimi načrtovanimi stroški.Organi držav članic so ocenjevali stroške 
glede na pričakovane izložke ali rezultate
Organi držav članic niso ocenjevali stroškov 
glede na pričakovane izložke ali rezultate
26 Opažanja
Ocenjevanje posameznih 
projektnih specifikacij je lahko 
težavno za upravne uslužbence 
brez tehnične izobrazbe, 
vendar lahko preverjanja, 
pri katerih se uporabi zdrav 
razum in jasna pravila, 
prispevajo k preprečevanju 
in prepoznavanju pretirane 
specifikacije
47 
Pri različnih programih, kot so pro -
grami za razvoj podeželja, nimajo vsi 
projekti standardnega sklopa izložkov 
in rezultatov, ki dopušča enostavno 
oceno stroškov z izračunom razme -
rij ali s primerjavo z referenčnimi 
vrednostmi. Poleg tega morajo organi 
držav članic v primerih, v katerih spe -
cifikacije presegajo normo, pretehtati, 
ali so višje specifikacije morda upra -
vičene zaradi posameznih značilnosti 
projekta ali zaradi boljše stroškovne 
učinkovitosti. Take ocene posameznih 
projektnih specifikacij (vključno z raz -
pisnimi pogoji in merili za dodelitev) 
so lahko težavne, če tisti, ki jih izvajajo, 
nimajo specialističnih tehničnih znanj, 
in zamudne, vendar se za višje zneske 
izplačajo.48 
Približno dve tretjini organov držav 
članic sta Sodišče obvestili, da njiho -
vi uslužbenci opravljajo preverjanja 
projektnih specifikacij, pri katerih 
uporabljajo zdrav razum, pri tem pa 
pogosto uporabljajo izkušnje, ki so jih 
pridobili z obravnavo velikega števila 
projektov. Toda Sodišče je ugotovilo, 
da je vrednost teh preverjanj zmanj -
šana, če ni evidence o tem, kaj se je 
preverjalo in kateri standardi so bili pri 
tem uporabljeni.
49 
Jasna pravila uslužbencem brez teh -
nične izobrazbe omogočajo enotno 
in pravično odločanje pri ocenjevanju 
predlogov projektov. Posebni, vendar 
pogosti so primeri, ko prosilec predloži 
ponudbe več dobaviteljev, ki vsebujejo 
različne specifikacije: različne znamke 
opreme, različne metode gradnje ali 
gradbene materiale, različne časov -
ne načrte ali poprodajne storitve itd. 
Prosilci običajno izberejo ponudbo, ki 
je najugodnejša za njihovo podjetje 
glede na kakovost in stroške (čeprav na 
to odločitev vpliva subvencija). Če pro -
silci ne izberejo najcenejše ponudbe, 
morajo organi držav članic oceniti, ali 
dodatna kakovost ali boljše značilnosti 
dražje ponudbe predstavljajo tudi eko -
nomsko najugodnejšo ponudbo glede 
na cilje politike, ali pa gre za primer 
nepotrebnega nadstandarda.
27 Opažanja
50 
V ta namen potrebujejo uslužben -
ci, ki ocenjujejo stroške v predlogih 
projektov, jasna merila, ki bi jih lahko 
enotno uporabljali za vse primere. Na 
tem področju je Sodišče ugotovilo 
splošno pomanjkljivost, saj so organi 
držav članic, namesto da bi zagotovili 
merila, le navedli primere utemelji -
tev, ki bi lahko  bile sprejemljive. Eden 
izmed takih primerov je v Nemčiji, kjer 
se lahko upošteva skoraj vsak razlog  – 
kakovost, cena, tehnična primernost, 
okoljske značilnosti, stroški obratova -
nja in vzdrževanja, donosnost, storitve 
za stranke, tehnična pomoč ali čas 
dostave. Drugi organi, kot na primer 
v Franciji ali Angliji, uporabljajo podo -
ben pristop. V svojih prejšnjih revizijah 
je Sodišče ugotovilo, da je za organe 
držav članic zadostovalo, če je bil na -
veden eden od teh razlogov, vendar so 
le redko preverjali, ali ta razlog dovolj 
upravičuje dodatne stroške. Za oce -
njevanje utemeljitev, ki jih navedejo 
prosilci, je potrebna določena stopnja 
presoje, vendar v projektni dokumen -
taciji ni bilo navedeno, na podlagi česa 
so uslužbenci, ki so ocenjevali vlogo, 
presodili, da so zadevni dodatni stroški 
upravičeni.
51 
V okviru drugega pristopa, ki ga je 
uporabljala približno četrtina (21) od 
88 organov držav članic, višina ne -
povratnih sredstev vedno temelji na 
najcenejši veljavni ponudbi. Prednost 
tega pristopa sta enostavnost (pristop 
je jasen) in gospodarnost, saj so stroški 
za proračun EU tako najnižji. Takšen 
pristop prosilcu ne preprečuje izbire 
najugodnejše ponudbe, če je ta dražja, 
vendar se višina nepovratnih sredstev  
vedno določi na podlagi najcenej -
še ponudbe. Prosilci tako dodatne 
elemente (kot sta boljša kakovost ali 
podaljšana garancija) plačajo sami brez 
finančne podpore. Različni pristopi so 
prikazani v  okviru 5 .52 
Seveda noben od navedenih postop -
kov ni učinkovit, če prosilec manipu -
lira proces zbiranja in predstavljanja 
ponudb, npr. tako, da pripravi specifi -
kacijo, ki izključuje potencialne dobavi -
telje. To tveganje je zajeto v delu III: 
Pridobivanje najugodnejše cene .
28 Opažanja
Različni pristopi k določanju višine nepovratnih sredstev: najcenejša veljavna 
ponudba ali ponudba po izbiri prosilca
 Poenostavljen primer : Kmeta v državah članicah X in Y prejmeta ponudbe za traktorje z 200 KM 
znamk A, B in C. Cena ponudbe A je 80 000 EUR, ponudbe B 90 000 EUR in ponudbe C 100 000 EUR. 
Po funkcionalnosti so traktorji enakovredni, vendar se oba kmeta odločita za znamko C. Čeprav je 
najdražja, ta traktor dobro ohranja vrednost in ga je mogoče po petih letih prodati za 40 000 EUR. 
Ob upoštevanju nepovratnih sredstev je ponudba C ugodnejša od ponudbe A, pri kateri je vred -
nost traktorja ob kasnejši prodaji nižja.
Državi članici X in Y obe odobrita nepovratna sredstva za nakup traktorja C, vendar se znesek teh sredstev raz -
likuje. Država članica X upošteva načelo najcenejše ponudbe in dodeli nepovratna sredstva v višini 40 000 EUR 
(50 % najcenejše veljavne ponudbe). Država članica Y pa preveri, ali je kmet upravičil izbiro dražje ponudbe in 
na podlagi izbire prosilca dodeli nepovratna sredstva v višini 50 000 EUR, tj. 50 % stroškov.
(v EUR)
Država članica X: višina 
nepovratnih sredstev temelji 
na najcenejši ponudbiDržava članica Y: višina nepovrat-  
nih sredstev temelji na ponudbi po 
izbiri prosilca
Najcenejša veljavna ponudba 80 000 80 000
Ponudba po izbiri prosilca 100 000 100 000
Odobrena nepovratna sredstva v višini 50 % 40 000 50 000Okvir 5
Strokovna mnenja lahko 
zagotovijo dobra jamstva, da 
so specifikacije razumne, če so 
dovolj neodvisne
53 
Mnogi projekti v okviru programov za 
razvoj podeželja vključujejo podobne 
vrste odhodkov: na primer za kmetij -
sko mehanizacijo, kmetijske obrate, 
gradnjo in podeželsko infrastrukturo. 
Več organov držav članic, vključno 
z organi na Madžarskem in v Kampaniji 
v Italiji, zaposluje uslužbence s kvali -
fikacijami na teh področjih, kot so inže -
nirji kmetijstva ali merilci. Ti razumejo 
tehnične specifikacije in lahko upo -
rabijo svoje strokovne kvalifikacije in 
izkušnje za preudarno odločanje o pre -
dlaganih projektnih specifikacijah. Če 
so namen in zaključki pregledov jasni, 
opravljeno delo pa dokumentirano, 
lahko uporaba notranjega strokovne -
ga znanja da zanesljivo in neodvisno zagotovilo, da so predlagani stroški 
razumni, in organom držav članic 
omogoča, da prepoznajo primere ne -
potrebnega nadstandarda. Pomemben 
je tudi odvračilni učinek, ki ga imajo 
strokovna mnenja: manj verjetno je, da 
bo kmet, ki ve, da bo vlogo za prido -
bitev nepovratnih sredstev ocenjeval 
inženir kmetijstva, predložil pretirano 
specifikacijo.
29 Opažanja
54 
Toda za organe držav članic zaposlo -
vanje uslužbencev s takim strokov -
nim znanjem ni vedno izvedljivo ali 
stroškovno učinkovito, zlasti kadar je 
število projektov določenega tipa pre -
majhno, da bi to upravičilo. Nekateri 
organi držav članic, npr. v Grčiji in Litvi, 
najemajo strokovnjake, da bi dali mne -
nja o specifikacijah in stroških izbranih 
projektov, zlasti za projekte, ki pome -
nijo posebno tveganje zaradi svoje 
velikosti ali posebnosti ali pa odstopa -
jo od običajnih vrednosti stroškov.
55 
Drugi organi držav članic, npr. v Av -
striji in na Madžarskem, od prosilcev 
zahtevajo predložitev potrdila ali izjave 
o projektnih specifikacijah, ki jo pri-  
pravi priznan strokovnjak, npr. merilec. 
Toda zanesljivost teh izjav v praksi je 
omejena. Jasno je, da bodo strokov -
njaki delovali v interesu svojih strank, 
kar je lahko v nasprotju z interesi držav 
članic in EU glede doseganja ciljev 
politike z najnižjimi mogočimi stroški. 
Namen izjav strokovnjakov je lahko 
tudi potrditi, da je specifikacija skladna 
z gradbenimi predpisi in drugimi teh -
ničnimi zahtevami. To ni relevantno ali 
uporabno za prepoznavanje morebit-  
ne pretirane specifikacije.Del III – Pridobivanje 
najugodnejše cene: 
pristopi za zagotavljanje, 
da so cene odobrenega 
blaga in storitev razumne
56 
V skladu z načelom gospodarnosti (glej 
odstavka 2 in 10) bi moralo financira -
nje projektov s sredstvi EU temeljiti na 
najnižjih razpoložljivih cenah za zahte -
vane projektne specifikacije. Vendar so 
zaradi subvencij prosilci manj motivi -
rani za iskanje najugodnejših cen, zato 
obstaja možnost, da se odločijo za 
dražjega dobavitelja, kar vodi k tvega -
nju, da vloge za dodelitev nepovratnih 
sredstev temeljijo na nekonkurenčnih 
cenah. Sodišče je ocenjevalo pristope, 
ki so jih za obravnavanje tega tveganja 
uporabili organi držav članic.
57 
Do konca leta 2013 je vseh 15 orga -
nov držav članic vzpostavilo formalne 
sisteme za preverjanje razumnosti cen. 
Glavni pristopi (opisani v  okviru 2 ) so 
bili naslednji:
 ο primerjanje stroškov, za katere je 
bila oddana vloga, z neodvisnimi 
informacijami o ceni (pridobljenimi 
s tržnimi raziskavami ali s pomočjo 
cenikov ali podatkovnih zbirk);
 ο primerjanje različnih ponudb, ki jih 
je pridobil prosilec (tudi s postopki 
javnega naročanja);
 ο posvetovanja s strokovnjaki.
Drug uporabljen pristop za zmanjšanje 
tveganja je bil uporaba poenostavlje -
nega obračunavanja stroškov ali naj -
višjih mogočih stroškov za določitev ali 
omejitev projektnih stroškov.
30 Opažanja
Kadar je izvedljiva, uporaba 
poenostavljenega obračuna -
vanja stroškov (ali uporaba 
najvišjih mogočih stroškov 
na podoben način) učin -
kovito zmanjšuje tveganje 
prekomernih cen – če je dolo -
čena raven stroškov prava
58 
Kot je opisano v odstavkih 38 do 42, 
lahko nepovratna sredstva temeljijo 
na poenostavljenem obračunavanju 
stroškov, ki ga določijo organi držav 
članic – ta pristop zmanjšuje tveganje 
pretirane specifikacije. Na podoben 
način je mogoče določiti najvišje mo -
goče stroške glede na izložke, rezul -
tate ali kategorije odhodkov. Kadar je 
raven teh stroškov določena na ravni 
najugodnejših razpoložljivih tržnih cen 
ali pod njo, bodo stroški za proračun 
EU razumni. V odstavkih 41 in 42 je 
Sodišče ugotovilo, da več kot polovica 
organov držav članic nekoliko upo -
rablja poenostavljeno obračunavanje 
stroškov in da obstajajo možnosti za 
širšo uporabo teh pristopov.
59 
Kadar se določijo najvišji mogoči stro -
ški, se prosilcu povrne najnižji znesek 
izmed zaprošenega zneska, dejansko 
plačanega zneska in najvišjega mogo -
čega zneska. Ta pristop potencialno 
zagotavlja največjo gospodarnost za 
proračun EU in nacionalne proračune. 
Z metodami poenostavljenega obraču -
navanja stroškov  pa lahko prosilec te -
oretično prejme nepovratna sredstva, 
višja od dejansko nastalih stroškov. 
Če se to ne dogaja pogosto in gre le 
za majhne zneske, je dodatne stroške 
mogoče upravičiti s prednostmi, ki jih 
prinaša dodatna poenostavitev.60 
Če se najvišji mogoči stroški določijo 
na ravni, ki presega razpoložljive tržne 
cene, nimajo velikega učinka. Če se 
ravni za poenostavljeno obračuna -
vanje stroškov določijo previsoko, to 
povzroči nastanek neupravičenih stro -
škov, kot je opisano spodaj. Navedeno 
je ponazorjeno v  okviru 6 .
31 Opažanja
Če se ravni za poenostavljeno 
obračunavanje stroškov 
določijo previsoko, to lahko 
vpliva na gospodarnost 
celotnih odhodkov – zato bi 
morali organi držav članic 
zagotoviti, da so dobro 
utemeljeni, ter jih redno 
pregledovati in prilagajati
61 
Ravni za poenostavljeno obraču -
navanje stroškov je treba določiti 
vnaprej, saj so potrebne za pripravo 
vlog in odobritev zneska nepovratnih 
sredstev. Za določitev zneskov so po-  
trebne študije in projekcije, ki zajemajo 
številne predpostavke. Komisija je izdala smernice za organe 
držav članic, da bi zagotovila, da so ti 
izračuni neoporečni. Ti organi lahko 
z revizijo izračunov pridobijo dodatno 
zagotovilo.Razlika med najvišjimi mogočimi stroški na enoto in standardnimi stroški na enoto
 Poenostavljen primer : Na podlagi študije so organi držav članic povprečne stroške pogozdo -
vanja ocenili na več kot 4 000 EUR na hektar.
Pri sistemu najvišjih mogočih stroškov na enoto se znesek 4 000 EUR na hektar določi za zgor -
njo mejo. Prosilec mora predložiti podrobne informacije o dejanskih nastalih stroških, ki jih organi držav članic 
preverijo. Plačilo, ki se izvede, temelji na dejanskih stroških na hektar do najvišjega mogočega zneska.
V okviru sistema standardnih stroškov na enoto organi držav članic vsem prosilcem ne glede na dejanske na -
stale stroške izplačajo enak znesek v višini 4 000 EUR. Ta pristop je enostavnejši tako za prosilca (ki mu ni treba 
dokazovati, da so stroški razumni, ali podajati podrobnih informacij o dejanskih stroških) kot za organe držav 
članic.
Če se najvišji mogoči stroški določijo v višini 6 000 EUR, to na izplačila ne vpliva. Če se standardni stroški dolo -
čijo v višini 6 000 EUR, to povzroči prekomerna izplačila, kot je prikazano v naslednji tabeli:
(v EUR)
Dejanski nastali stroški 
na hektarIzplačana nepovratna 
sredstva na podlagi naj -
višjih mogočih stroškov 
v višini 4 000 EUR/haIzplačana nepovratna 
sredstva na podlagi 
standardnih stroškov 
v višini 4 000 EUR/haIzplačana nepovratna 
sredstva na podlagi naj -
višjih mogočih stroškov 
v višini 6 000 EUR/haIzplačana nepovratna 
sredstva na podlagi 
standardnih stroškov 
v višini 6 000 EUR/ha
3 000 3 000 4 000 3 000 6 000
4 000 4 000 4 000 4 000 6 000
5 000 4 000 4 000 5 000 6 000Okvir 6
32 Opažanja
62 
Dobljeni zneski veljajo za standardne 
situacije in lahko upoštevajo cene, nižje 
od tistih, ki so na voljo nekaterim pro -
silcem, ali višje od tistih, ki so na voljo 
drugim. To lahko vodi k prekomernim 
izplačilom, ko dodeljena nepovratna 
sredstva presegajo dejansko nastale 
stroške. Primer je naveden v  okviru 7 . 
Zato bi morali organi držav članic 
zagotavljati, da do prekomernih izplačil 
pride le izjemoma; v ta namen bi morali 
redno preizkušati vzorec dejanskih pri -
merov, da bi se prepričali, da je raven 
za poenostavljeno obračunavanje stro -
škov enaka ravni splošno razpoložljivih 
tržnih cen ali nižja od nje.63 
Sodišče ni ugotovilo, da bi kateri 
koli organ držav članic ravni za poe -
nostavljeno obračunavanje stroškov 
preverjal na ta način. Toda nekateri 
organi so imeli metode, s katerimi so 
zagotavljali razumnost najvišjih mo -
gočih stroškov na enoto  in ki bi jih bilo 
mogoče uporabiti tudi za ravni za po -
enostavljeno obračunavanje stroškov. 
V Brandenburgu in Berlinu v Nemčiji, 
na primer, so organi vsako leto najvišji 
mogoči strošek na hektar za pogozdo -
vanje določili na ravni 85 % povpreč -
nih dejanskih stroškov, zabeleženih 
v predhodnem letu.
Standardni stroški na enoto, ki temeljijo na teoretičnih izračunih, lahko razpolož-  
ljive tržne cene ocenijo previsoko, zaradi česar prihaja do prekomernih izplačil
Program za razvoj podeželja za leto 2007 za Anglijo je vseboval standardni strošek v višini 228 GBP na hektar 
za upravljanje grmišč v okviru ukrepa za „neproizvodne naložbe“. Angleški organi so navedeni znesek uteme -
ljili na tipičnih stroških za kmeta, ki opravlja to delo. Izračun je preverila priznana kmetijska šola. Sodišče je 
v reviziji, ki je zajela naključno izbrano plačilo za leto 2012, ugotovilo, da je zadevni kmet najel izvajalca, ki je 
delo opravil po ceni 95 GBP na hektar.
Angleški organi niso imeli vzpostavljenega postopka, v okviru katerega bi se za vzorec projektov standardni 
stroški na enoto redno primerjali z dejanskimi nastalimi stroški in ki bi lahko zaznal, da standardni stroški 
odstopajo od dejanskih.Okvir 7
33 Opažanja
Primerjanje cen blaga in sto -
ritev, za katere je bila oddana 
vloga za dodelitev nepo -
vratnih sredstev, z neodvi -
snimi podatki o cenah lahko 
zagotovi jamstvo, da so cene 
razumne, vendar je ta pristop 
včasih težko izvajati
Za pridobitev neodvisne 
primerjalne informacije o cenah 
za posamezne projekte se lahko 
uporabijo tržne raziskave
64 
Pri 11 od 15 programov razvoja pode -
želja, ki so bili preučeni z dokumen -
tacijskim pregledom (glej Prilogo IV ), 
organi držav članic včasih izvedejo 
tržne raziskave ali primerjave z drugimi 
podobnimi projekti, da bi preverili, ali 
so cene, navedene v vlogi, razumne (ta 
metoda se za boljše zagotovilo večkrat 
uporablja skupaj z metodo primerja -
ve ponudb, opisano v  okviru 2 ). Na 
Poljskem, na primer, uslužbenci po 
spletu iščejo cene, preverjajo cene pri 
dobaviteljih in pridobijo protiponud -
be. Ker so te informacije neodvisne (ne 
zagotavlja jih prosilec), lahko zagotovi -
jo kakovostne dokaze o razpoložljivih 
cenah.
65 
Tržne raziskave se uspešno uporab-  
ljajo v nekaterih državah članicah, 
zlasti v primerih, v katerih obstajajo 
znaki tveganja. Toda tržne raziskave 
so zamudne, poleg tega pa je težko 
dokazati, da so bile vse vloge ocenjene 
enotno. Zato organi drugih držav čla -
nic raje vzpostavljajo sisteme referenč -
nih cen (glej spodaj).Primerjanje s podatkovnimi 
zbirkami cen in ceniki je lahko 
učinkovito, vendar je potreben 
pristop, s katerim bi lahko 
obravnavali številne vrste 
upravičenega blaga in storitev
66 
Večina organov držav članic (76 od 
88) je vzpostavila podatkovne zbirke 
cen vsaj za nekatere vrste odhodkov 
(najpogosteje za kmetijske stroje) ali 
pa opravlja primerjave s komercialnimi 
podatkovnimi zbirkami cen ali ceniki, 
npr. za cene enot za gradbene materi -
ale ali gradbene stroške. V celotni Uniji 
se stroški za približno četrtino vlog za 
pridobitev nepovratnih sredstev za ra -
zvoj podeželja primerjajo z referenčni -
mi cenami. Uporabljata se dva različna 
pristopa. Večina (63 organov držav 
članic) referenčne cene obravnava 
kot zgornje meje  in višino nepovratnih 
sredstev omeji na cene za posamezno 
blago ali storitve, navedene v podat -
kovni zbirki. Pri drugem pristopu pa 
se referenčne cene obravnavajo kot 
neobvezujoče referenčne cene , tako da 
lahko organi odobrijo vloge za dode -
litev nepovratnih sredstev s cenami, ki 
presegajo referenčne, če menijo, da so 
višje cene razumne.
34 Opažanja
67 
Ker so mogoči odhodki iz raznolike -
ga nabora potencialnih projektov za 
razvoj podeželja zelo različni (od  
odhodkov za enostavne vložke, kot  
sta beton in delo, do odhodkov za na -
predno računalniško vodeno opremo), 
je lahko vzpostavljanje in upravljanje 
celovitih podatkovnih zbirk cen drago, 
obenem pa je lahko zagotavljanje, da 
so podatki zanesljivi, enotni in poso -
dobljeni, težavno. Na Madžarskem, 
na primer, samo podatkovna zbirka 
cen za mehanizacijo vsebuje 230 000 
proizvodov različnih znamk, modelov 
in opreme ter z različnimi značilnostmi, 
zbirko pa je treba posodobiti dvakrat 
letno (stroški, povezani z gradnjo, so 
v drugi podatkovni zbirki).68 
Kljub temu je lahko za večje programe 
za razvoj podeželja, pri katerih je treba 
včasih obravnavati na tisoče podob -
nih projektnih vlog, uporaba takih 
podatkovnih zbirk ob upoštevanju 
zgoraj navedenega učinkovit način za 
preverjanje cen. Toda kadar so cene 
navedene za blago, storitve ali vložke, ki 
predstavljajo sestavne dele (kot so npr. 
gradbeni materiali), je delo, potrebno 
za preverjanje cen, lahko precejšnje 
(glej okvir 8 ). Zato bi se uslužbenci or -
ganov držav članic lahko osredotočili na 
cene blaga in storitev, ki jih je enostav -
no preveriti, kot so npr. cene betona, 
ne upoštevajo pa bolj specializiranih 
zaključnih del, kjer so lahko tveganja 
prekomernih cen večja. Države člani -
ce, kot so Bolgarija, Francija in Grčija, 
so te probleme preprečile tako, da so 
oblikovale referenčne cene na podlagi 
izložkov, kot sta velikost ali zmogljivost 
izgrajenega kot celote (te referenčne 
cene je mogoče uporabiti kot najvišje 
mogoče stroške, glej odstavek 41).
Primerjava pristopov, uporabljenih za preverjanje stroškov gradbenih projektov 
v okviru ukrepa za posodabljanje kmetij: preverjanje stroškov blaga in storitev, ki 
so sestavni elementi (Litva), in preverjanje stroškov izložkov (Francija)
V Litvi organi uporabljajo komercialne cenike za stroške gradbenih del. Ti za določeno vrsto stavbe, način grad -
nje in izbran material kažejo tipične stroške na tekoči meter temeljev, stroške na kvadratni meter strehe, stroške 
na kvadratni meter zidov, oken, dekoracije, ploščic itd. Uslužbenci, ki ocenjujejo predloge projektov, na podlagi 
podrobnih informacij o predlagani gradnji iz vloge za dodelitev nepovratnih sredstev z uporabo cenikov izraču -
najo pričakovani strošek posameznega elementa. Izračunani stroški teh elementov se tako primerjajo s stroški, 
navedenimi v vlogi za pridobitev nepovratnih sredstev.
V Franciji so bili na podlagi študije preteklih projektov ugotovljeni tipični stroški gradnje na žival oziroma na 
kvadratni ali kubični meter. Stroški gradnje hleva za 40 do 60 glav goveda so npr. ocenjeni na 2 920 EUR na gla -
vo goveda. Stroški za betonsko gnojnično jamo s prostornino do 100 m3 so ocenjeni na 157 EUR na m3. Organi 
lahko hitro izračunajo stroške predloga projekta na glavo goveda ali na m3 in jih primerjajo s predvidenimi.Okvir 8
35 Opažanja
15 Toda morda je lažje pripraviti 
in vzdrževati podatkovne 
zbirke s cenami iz cenikov 
dobaviteljev kot s tržnimi 
cenami. V tem primeru lahko 
organi držav članic cene iz 
cenikov pomnožijo 
s količnikom, ki jim omogoči, 
da izračunajo približek tržnih 
cen, ki ga lahko uporabijo kot 
referenčno ceno ali zgornjo 
mejo.Te podatkovne zbirke in ceniki 
so uporabni le, če so cene, 
navedene v njih, dovolj blizu 
dejanskim razpoložljivim 
tržnim cenam
69 
V šestih od desetih programov za 
razvoj podeželja, pri katerih se za me -
hanizacijo in opremo uporabljajo re -
ferenčne cene (glej sliko 6 ), organom 
držav članic cene posredujejo proi -
zvajalci in distributerji ali pa so cene 
vzete iz cenikov ali katalogov. Primer je 
naveden v  okviru 9 . Toda po običajni 
poslovni praksi se na cene, navedene 
v ceniku, prizna popust, ki je lahko 
visok (npr. ni običajno, da bi za nov 
avto plačali polno ceno). To pomeni, da 
je verjetno, da so cene, navedene v ce -
nikih, višje od dejanskih razpoložljivih 
tržnih cen. Zato so cene iz cenikov 
neuporabne kot referenčne cene (ali 
zgornje meje), razen za prepoznavanje 
neobičajnih primerov, v katerih cene, 
predlagane v vlogah za dodelitev ne -
povratnih sredstev, presegajo cene, ki 
jih ponuja proizvajalec15. Drugi organi držav članic referenčne 
cene pridobivajo s tržnimi raziskavami 
ali zbiranjem podatkov iz odobrenih 
projektov in zahtevkov za izplačilo.
Referenčne cene (ali zgornje meje za cene), ki temeljijo na cenah, navedenih v ceni -
kih dobaviteljev, niso uporabne za ugotavljanje razumnosti stroškov
Na Madžarskem se uporablja podatkovna zbirka cen za kmetijsko in gozdarsko mehanizacijo, ki jih zagotavljajo 
distributerji in proizvajalci. Prosilcu k vlogi za dodelitev nepovratnih sredstev ni treba priložiti ponudb doba -
viteljev, če so zadevno blago ali storitve navedeni v podatkovni zbirki, kar poenostavi postopek. Madžarski 
organi vlogo za dodelitev nepovratnih sredstev odobrijo, če so v njej navedeni stroški enaki cenam v podatkov -
ni zbirki ali nižji od njih.
Sodišče je primerjalo cene, ki so jih dobavitelji dejansko ponudili prosilcem, in cene v podatkovni zbirki. Dva -
najst od pregledanih ponudb se je nanašalo na kmetijske traktorje. V povprečju so bile te ponudbe za 30 % 
nižje od cen v podatkovni zbirki. Madžarski organi so v odgovoru Sodišču navedli, da cene, ki so za 25 do 30 % 
nižje od cen v podatkovni zbirki, niso nič neobičajnega.
V tem primeru – ki ni omejen zgolj na Madžarsko – je primerjava vloge za dodelitev nepovratnih sredstev s po -
datkovno zbirko cen v skladu z izvedbeno uredbo (glej odstavek 17), vendar kaže le, da cene ne presegajo tistih, 
ki jih v svojih cenikih navajajo distributerji in proizvajalci. Ta primerjava ne kaže, ali so cene razumne ali ne.Okvir 9
36 Opažanja Slika 6Viri, uporabljeni za določanje referenčnih stroškov in zgornjih mej za cene
Vir: Revizijske ugotovitve Evropskega računskega sodišča.Tržne cene
Cene iz cenikov dobaviteljev
Ni relevantno oz. izvzeto iz ocene
Kampanija
AndaluzijaUkrep za posodabljanje kmetij
Spletna podatkovna zbirka, 
imenovana SimCoGuide, zagotavlja referenčne stroške za kmetijsko 
opremo. Vsako leto jo posodobi 
organizacija, ki deluje neodvisno od dobaviteljev opreme. Zbirka temelji na zabeleženih tržnih cenah.
Ukrep za obnovo vasi
Kot zgornja meja so bile uporabljene cene iz regionalnih gradbenih cenikov. Ti ceniki se posodabljajo vsako leto in vsebujejo povprečne tržne cene, pridobljene s postopkom oddaje javnega naročila.Podatkovna zbirka referenčnih cen vsebuje cene blaga in storitev, ki se običajno uporabljajo v okviru ukrepov, ter se nenehno posodabljas podatki o cenah iz ponudb, ki jih predložijo prosilci, ter rezultati tržnih raziskav, ki jih izvajajo uslužbenci organov države članice.
37 Opažanja
70 
Če so referenčne cene (ali zgornje 
meje) previsoke, to lahko vpliva na 
vedenje in prosilce spodbuja, da 
predlagajo cene do zgornje meje, da 
bi čim bolj zvišali znesek nepovratnih 
sredstev. To prosilcev ne spodbuja 
k zmanjšanju stroškov, temveč k temu, 
da v dogovoru z dobavitelji umetno 
zvišajo cene – npr. tako, da v zvišan 
strošek upravičenega blaga in storitev 
skrijejo neupravičeno blago ali storitve 
ali nudijo skrite popuste. Navede -
no lahko privede tudi do nekonku -
renčnega vedenja dobaviteljev. Da bi 
preprečili to tveganje, v državah, npr. 
v Bolgariji, javno dostopna različica 
podatkovne zbirke referenčnih cen ne 
vsebuje podatka o cenah.
71 
Podobno kot ravni za poenostavljeno 
obračunavanje stroškov lahko tudi 
referenčne ali najvišje mogoče cene 
zastarajo in, če temeljijo na primer na 
gradbenih stroških v glavnem mestu, 
morda ne odražajo stroškov, ki so na 
voljo na podeželskih območjih. Podat -
kovne zbirke cen bi bilo zato treba re -
dno posodabljati in upoštevati razlike 
med regijami, kjer so te znatne.Če cene blaga in storitev, za 
katere je bila oddana vloga za 
dodelitev nepovratnih sredstev, 
presegajo referenčne cene, 
je potrebna presoja o višini 
nepovratnih sredstev, ki naj 
se odobrijo: zato so potrebna 
jasna pravila in merila
72 
Referenčne cene po svoji naravi ne 
morejo vedno odražati tržnih cen, ki 
so na voljo v času in na kraju vsakega 
posameznega projekta. Nekaterih 
razlik v cenah ni mogoče prepreči -
ti – zlasti za opremo, če podatkovna 
zbirka referenčnih cen ne vsebuje iste 
znamke in modela blaga, za katerega 
je oddana vloga. Kadar cene, za katere 
je oddana vloga, presegajo referenčne 
cene, morajo uslužbenci presojati, ali 
so višje cene razumne, razen če organi 
držav članic referenčno ceno oprede -
lijo kot zgornjo mejo. Ker je ta presoja 
lahko težavna in zamudna, se majhna 
odstopanja od referenčnih cen lahko 
sprejmejo brez nadaljnjih poizvedb, saj 
bi bili potencialni prihranki pri stroških 
nizki.
73 
Če so razlike presegale dopustna 
odstopanja od referenčnih cen, so 
organi držav članic od prosilcev v glav -
nem zahtevali, da navedejo utemelji -
tev. Toda merila, uporabljena za oceno 
teh utemeljitev, niso bila dovolj jasna, 
poleg tega pa ni bilo dovolj dokumen -
tirano, na podlagi česa so se stroški, ki 
so presegali referenčne cene, šteli za 
upravičene.
38 Opažanja
74 
Organi držav članic, npr. Francije 
in Litve, so avtomatično sprejemali 
odstopanja, ko so bile referenčne cene 
presežene za do 30 ali 40 %, ne da 
bi od prosilcev zahtevali utemeljitev 
ali najprej ugotavljali, ali tako visoke 
razlike odražajo cene, ki bi se dejansko 
plačale, če nakup ne bi bil subvencio -
niran. Sodišče dvomi, da cena, ki je za 
30 % višja od referenčne, lahko avto -
matično šteje za razumno in da je ta 
praksa v skladu z načelom gospodar -
nosti. Stroški povprečnega živilskopre -
delovalnega projekta npr. znašajo prib -
ližno 750 000 EUR. Če bi bila tolikšna 
tudi referenčna cena, bi zgoraj opisani 
pristop dovoljeval, da bi se brez vpra -
šanj sprejeli dodatni stroški v višini 
300 000 EUR. Kadar referenčne cene 
temeljijo na cenah, navedenih v ceni -
kih, in ne na tržnih cenah (npr. v Litvi), 
je tveganje odobritve prekomernih 
cen toliko večje.Primerjava ponudb, ki jih 
pripravijo različni doba -
vitelji, je lahko enostavna 
metoda za ugotavljanje 
tržnih cen, vendar so za 
preprečevanje manipulacije 
in goljufije potrebni zaščitni 
ukrepi
75 
Na področju razvoja podeželja se tako 
kot v številnih drugih programih po -
rabe, ki temeljijo na dodeljevanju ne -
povratnih sredstev, običajno uporablja 
metoda, v skladu s katero mora prosi -
lec predložiti ponudbe dobaviteljev, da 
bi dokazal, da vloga za dodelitev nepo -
vratnih sredstev temelji na razumnih 
cenah. Za višje zneske, zlasti kadar gre 
za javne organe, se ponudbe lahko 
pridobijo z uradnim razpisnim postop -
kom. Primerjava ponudb je običajna 
poslovna praksa in pogosto ne pomeni 
dodatnega bremena za prosilca. Kadar 
gre za resnično konkurenco med doba -
vitelji, je lahko primerjava ponudb us -
pešen način za dokazovanje, da je bila 
pridobljena najugodnejša razpoložljiva 
cena. Organi držav članic na ta način 
ocenijo stroške za približno dve tretjini 
vlog za dodelitev nepovratnih sredstev 
na področju razvoja podeželja.
39 Opažanja
Metoda primerjave ponudb 
je pogojena z resnično 
konkurenco  – če obstaja le ena 
ponudba (ali pa več ponudb 
ni mogoče primerjati), je 
razumnost cen treba preverjati 
drugače
76 
Organi držav članic običajno zahtevajo, 
da prosilec vlogi za dodelitev nepo-  
vratnih sredstev priloži dve ali tri po -
nudbe dobaviteljev. Toda včasih pro -
silci priložijo le eno ponudbo, morda 
zato, ker so blago in storitve edinstveni 
(mogoč je le en sam ponudnik) ali ker 
drugi dobavitelji niso dali ponudbe. 
Lahko pa je prosilec manipuliral posto -
pek zbiranja ponudb, da bi se predno -
stno obravnaval določen dobavitelj.
77 
Ena sama ponudba ne dokazuje, da 
je bila za zadevno blago ali storitev 
pridobljena najugodnejša cena. Toda 
Sodišče je ugotovilo, da so organi 
držav članic sprejeli vloge z eno samo 
ponudbo, in sicer ne da bi opravili 
druga preverjanja za zagotovitev 
razumnosti cen, kot so tržne raziskave, 
primerjave z drugimi projekti in stro -
kovna mnenja. Primera iz Francije in Anglije sta na -
vedena v  okviru 10 . Angleški organi 
so medtem uvedli postopke, v skladu 
s katerimi se morajo v primerih, v ka -
terih je priložena ena sama ponudba, 
izvesti taka dodatna preverjanja.
Potrebni so ukrepi za 
odvračanje od manipuliranja 
postopka z namenom, da bi 
bil izbran določen dobavitelj, 
ter za njegovo preprečevanje, 
odkrivanje in popravo
78 
Pomanjkljivost metode primerjanja 
ponudb je, da informacije o cenah 
zagotovi prosilec, namesto da bi jih 
neodvisno pridobili organi držav 
članic. Zato obstaja možnost manipu -
liranja postopka, da bi bil izbran dražji 
dobavitelj.
Primeri, v katerih so organi sprejeli vlogo z eno samo ponudbo brez dodatnih 
preverjanj
V Franciji je nek prosilec pridobil dve ponudbi za dobavo in namestitev avtomatizirane proizvodne linije za 
predelavo sadja, vendar je organom predložil le dražjo ponudbo, saj je ta najbolj ustrezala njegovim potre -
bam. Francoski organi so to ponudbo sprejeli, ne da bi na kakršen koli način preverili, ali so stroški razumni.
V Angliji je nek prosilec predložil le eno ponudbo dobavitelja za opremo za pridelavo vina z utemeljitvijo, da 
gre za posebno opremo za pridelavo penečih vin in da je dobavitelj en sam. To utemeljitev so angleški organi 
sprejeli brez vprašanj, vendar so revizorji Sodišča ugotovili, da obstajajo drugi dobavitelji iste opreme.Okvir 10
40 Opažanja
79 
Razlogi za to so lahko razumljivi: 
prosilec bi morda rajši izbral dražjega 
lokalnega dobavitelja ali izvajalca, ker 
je v preteklosti že uspešno sodeloval 
z njim. Več organov držav članic je 
tovrstne razloge izrecno sprejelo kot 
veljavno utemeljitev za izbiro dražjega 
dobavitelja, kot npr. na Madžarskem ali 
v primeru ene od shem pomoči v An -
gliji. Po mnenju Sodišča take osebne 
preference niso zadostna utemeljitev 
za to, da lahko dodelitev nepovratnih 
sredstev temelji na dražji ponudbi.
80 
Obstaja tudi tveganje, da prosilec 
postopek manipulira tako, da spe -
cifikacijo opredeli tako, da jo lahko 
zlahka izpolni le en sam dobavitelj, 
ali pa tako, da drugih potencialnih 
dobaviteljev preprosto ne zaprosi za 
ponudbe. V skrajnem primeru lahko 
prosilec v dogovoru z dobaviteljem 
celo ponaredi ponudbe, ali pa je sam 
žrtev dogovora in goljufije svetovalcev 
ali dobaviteljev.
81 
Čeprav so goljufije izjema, revizijsko 
delo Sodišča in Komisije ter podatki 
Evropskega urada za boj proti golju -
fijam (OLAF) kažejo zadostne dokaze 
o njihovem obstoju. Vendar so le štirje 
od petnajstih programov za razvoj po -
deželja, pregledanih v okviru revizije, 
v upravljanje nepovratnih sredstev za 
razvoj podeželja uvedli ukrepe proti 
goljufijam. Komisija v svojih smernicah 
predlaga usposabljanje uslužbencev, 
da bi bili pozorni na goljufije, izme -
njavo informacij o odkritih primerih, 
izvajanje sistema opozorilnih kazalni -
kov in uporabo kontrolnih seznamov, 
zasnovanih za prepoznavanje more-  
bitnega manipuliranja. Eden izmed pristopov, uporabljenih 
v nekaterih državah članicah, npr. v Ro -
muniji, je povečanje preglednosti in 
konkurenčnosti z zahtevo, da zasebni 
prosilci za nepovratna sredstva raz -
pise za zbiranje ponudb dobaviteljev 
objavijo na spletni strani, ki jo upravlja 
plačilna agencija.
Zaradi pravil o javnem 
naročanju je manipuliranje in 
goljufije težje skriti, vendar ta 
pravila omenjenih tveganj ne 
preprečujejo in ne zagotavljajo, 
da bodo stroški v vseh primerih 
razumni
82 
Javni organi morajo upoštevati 
postopke oddaje javnega naročila, 
zasnovane tako, da se pridobi naju -
godnejša cena, obenem pa zagotovita 
pravičnost in preglednost. Za zneske 
nad določenimi ravnmi veljajo direk -
tive EU16. V nekaterih primerih lahko 
potekajo postopki s pogajanji z enim 
samim dobaviteljem, vendar za večja 
naročila javni organi običajno pridobi -
jo ponudbe različnih dobaviteljev, kar 
se lahko izvede z odprtim razpisom za 
zbiranje ponudb. Ob pravilni uporabi 
bi morala pravila o javnem naročanju 
omejiti možnosti za manipuliranje in 
goljufije  – čeprav se, kot je navedeno 
v odstavku 25, ne upoštevajo vedno.
83 
V devetih od petnajstih pregledanih 
programov za razvoj podeželja (glej 
Prilogo IV ) organi držav članic niso 
preverjali, ali so bili stroški iz vloge 
za dodelitev nepovratnih sredstev, 
razumni, če so se upoštevali postopki 
javnega naročanja. Toda ni nujno, da 
pri takih postopkih oddaje javnega 
naročila prispe več primerljivih po -
nudb – razlog za to je lahko dejansko 
pomanjkanje konkurence, to, da razpis 
za zbiranje ponudb ni dosegel široke -
ga občinstva, ali pa to, da so bili zaradi 16 Več podrobnosti je na voljo na 
spletnem naslovu: http://
ec.europa.eu/internal_
market/publicprocurement/
index_en.htm .
41 Opažanja
specifikacij, navedenih v razpisu, ali 
pogodbenih pogojev potencialni do -
bavitelji izključeni. Če prispe ena sama 
ponudba ali pa ponudb ni mogoče 
medsebojno primerjati, samo to, da 
je bil upoštevan postopek oddaje jav -
nega naročila, ne dokazuje, da je cena 
izbrane ponudbe razumna.
84 
Poleg tega postopek oddaje javnega 
naročila sam po sebi ne zmanjšuje 
tveganja pretirane specifikacije, opisa -
nega v delu I. V okviru revizij Sodišča 
in Komisije so bili ugotovljeni primeri 
javnega naročanja, v katerih so bile 
specifikacije, navedene v razpisu za 
zbiranje ponudb, pretirane, ali v kate -
rih so merila za oddajo naročila preveč 
upoštevala kvalitativne vidike, premalo 
pa stroške.
85 
Zato bi morali organi držav članic, če 
prejmejo eno samo ponudbo v okviru 
postopka oddaje javnega naročila, če 
obstaja tveganje pretirane specifika -
cije ali če obstajajo pomanjkljivosti 
v postopku, opraviti dodatna prever -
janja, da bi ugotovili, ali so predlagani 
stroški razumni, kadar tako preverjanje 
upravičuje višina zadevnih zneskov.Kadar je potrebna presoja, 
lahko neodvisno strokovno 
mnenje ali mnenje ocenjeval -
nega odbora da pomembna 
zagotovila, ta metoda pa je 
posebej stroškovno učinko -
vita, kadar se uporablja za 
primere z visokim tveganjem
86 
V odstavkih 53 do 55 tega poročila 
je opisana uporaba strokovnjakov za 
ocenjevanje projektnih specifikacij. 
Strokovnjaki lahko dajo podobna 
zagotovila tudi glede razumnosti cen 
in v istem mnenju so lahko zajete 
tako specifikacija kot cene. Uporaba 
zunanjih strokovnjakov je lahko draga, 
zato je zlasti ustrezna za primere, kjer 
obstaja visoko finančno tveganje ali 
sum manipuliranja. Litovski primer, 
opisan v  okviru 11 , kaže, da lahko dob -
ro usmerjena uporaba strokovnjakov 
ustvari neto prihranke za nacionalne 
proračune in proračun EU.
87 
V desetih od petnajstih pregledanih 
programov za razvoj podeželja (glej 
Prilogo IV ) so organi držav članic vsaj 
vloge za dodelitev večjih zneskov 
nepovratnih sredstev posredovali oce -
njevalnemu odboru, ki ga lahko sestav -
ljajo tehnični strokovnjaki in/ali drugi 
posamezniki z ustreznim znanjem. Taki 
odbori lahko prispevajo k zmanjšanju 
pristranskosti pri ocenjevanju, ali so 
cene (in specifikacije) razumne.
42 Opažanja
Dobro usmerjena uporaba strokovnjakov lahko ustvari neto prihranke za nacio -
nalne proračune in proračun EU
Kadar vloge za dodelitev nepovratnih sredstev zadevajo visoke zneske, kadar je priložena ena sama ponudba 
ali kadar obstajajo druge značilnosti tveganja, litovski organi predlog projekta posredujejo podjetju za finanč -
no svetovanje za strokovno mnenje o predlaganih stroških. V letih 2012 in 2013 so litovski organi svetovalcem 
posredovali 214 primerov. Svetovalci so ugotovili, da so cene, navedene v vlogah za dodelitev nepovratnih 
sredstev, v 27 primerih presegale najugodnejše razpoložljive tržne cene. Litovski organi so izračunali, da je vsak 
euro, izplačan svetovalcem, ustvaril prihranke za nacionalne proračune in proračun EU v višini več kot 4 EUR.Okvir 11
Del IV  – Osredotočenost 
na cilj po odobritvi 
projekta: pristopi za 
zagotavljanje razumnosti 
dejansko povrnjenih 
stroškov
88 
Kot je opisano zgoraj, morajo organi 
držav članic preverjati, ali nepovrat -
na sredstva, ki jih odobrijo, temeljijo 
na razumnih stroških. Toda nekateri 
stroški so lahko v fazi oddaje vloge za 
dodelitev nepovratnih sredstev še ne -
jasni, zlasti v primeru velikih gradbenih 
projektov. Nekateri organi držav članic 
za obravnavo vlog potrebujejo več me -
secev, kar pomeni, da je mogoče, da 
cene, pridobljene v času oddaje vloge, 
ob začetku projekta niso več veljavne, 
lahko pa se spremenijo tudi poslovni 
načrti prosilca. Zato ni nič nenavadne -
ga, da se nastali stroški razlikujejo od 
odobrenih: tako specifikacija kot cene 
se lahko spremenijo.89 
Ko prosilec predloži zahtevek za izpla -
čilo nepovratnih sredstev za povračilo 
nastalih stroškov, se pojavijo tri vrste 
tveganja, in sicer:
(a) stroški glede na dejanske izložke in 
rezultate niso več razumni: stroški, 
ki so bili odobreni za izgradnjo hle -
va za 100 glav živine, morda niso 
več razumni, če je bil zgrajen hlev 
za 50 glav živine;
(b) projekt je bil izveden na drugačen 
način, tako da preverjene specifi -
kacije in cene iz vloge, ne veljajo 
več: namesto strehe za hlev iz 
skrilavca, se je kmet npr. odločil za 
kovinsko streho iste vrednosti;
(c) prihranki pri določenih elementih 
projekta so se uporabili za nepo -
treben nadstandard, saj nosilci 
projektov odobrena sredstva po -
gosto dojemajo kot proračun, ki je 
na voljo za porabo: če so bila npr. 
gradbena dela cenejša od pričako -
vanj, se prihranki lahko porabijo za 
drago opremo.
Sodišče je ocenjevalo pristope, ki so 
jih za obravnavo teh tveganj uporabili 
organi držav članic.
43 Opažanja
Kontrolni sistemi bi morali 
odkrivati in preverjati 
kakršne koli bistvene spre -
membe projekta, do katerih 
je prišlo po odobritvi nepo -
vratnih sredstev, da se zago -
tovi, da so stroški, ki bodo 
povrnjeni, še vedno razumni
90 
Razen v primerih, v katerih se upo -
rablja poenostavljeno obračunavanje 
stroškov, morajo prosilci zahtevkom za 
izplačilo nepovratnih sredstev obi -
čajno priložiti plačane račune. Organi 
držav članic te račune preverijo, da bi 
se prepričali, da je osnova za povračilo 
stroškov pravilna. Če so dejanski stro -
ški projekta tako podrobno navedeni 
tudi v vlogi, dodatna preverjanja za 
ugotavljanje, ali so stroški razumni, 
niso potrebna. Toda organi držav 
članic morajo imeti pravila in kontrolne 
sisteme za odkrivanje bistvenih odsto -
panj od potrjenih stroškov projekta 
in preverjanje, ali so stroški še vedno 
razumni.91 
Sodišče je ugotovilo, da je imelo vseh 
15 organov držav članic vzpostavljene 
postopke za obravnavo sprememb 
odobrenih izložkov ali stroškov pro -
jekta. Upoštevala sta se dva različna 
pristopa. Pri prvem so organi stroške 
projekta v sporazumu o dodelitvi 
nepovratnih sredstev opredelili enako 
podrobno, kot so bili navedeni stro -
ški v preverjeni vlogi: če so se stroški 
preverjali po posameznih postavkah, 
so bili tako navedeni tudi v sporazu -
mu o dodelitvi nepovratnih sredstev. 
Pri drugem pristopu so se sporazu -
mi o dodelitvi nepovratnih sredstev 
sklepali za skupne stroške projekta 
ali večje kategorije stroškov (kot so 
gradnja, oprema in honorarji), tudi če 
so se stroški preverjali po posameznih 
postavkah. Drugi pristop na splošno 
ne daje dobrega zagotovila, da so bila 
tri zgoraj navedena tveganja obravna -
vana, poleg tega pa dopušča povračilo 
stroškov, katerih razumnost se ni pre -
verjala. Primer je naveden v  okviru 12 .
Ukrep za spodbujanje malih podeželskih podjetij v Angliji: spremembe projekta so 
dopustile povračilo stroškov, katerih razumnost se ni preverjala
Nek prosilec je zaprosil za nepovratna sredstva za projekt, s katerim bi obnovil svoje prostore in kupil speciali -
zirano opremo. Prosilec je predložil več ponudb za gradbena dela, opremo in drugo blago in storitve, vključno 
s kuhinjo za zaposlene. Angleški organi so te ponudbe preverili in odobrili. Ko je prosilec želel kupiti specializi -
rano opremo, je našel dobavitelja, ki je ponudil ceno, dosti ugodnejšo od prejšnjih ponudb. Prosilec je pri -
hranke pri nakupu opreme porabil za nekaj del na parkirišču in nakup dražje kuhinje za zaposlene. Ker skupni 
odobreni stroški projekta niso bili preseženi, angleški organi niso preverili razumnosti teh dodatnih stroškov.Okvir 12
44 Opažanja
Jasna pravila, izrecne izjave 
in preverjanje vzorcev plačil 
lahko odvračajo od prikriva -
nja popustov, rabatov in dru -
gih ugodnosti, ki jih ponudi 
dobavitelj in s katerimi se 
znižajo dejanski stroški
92 
V okviru večine programov za razvoj 
podeželja morajo prosilci v svojih zah -
tevkih za plačilo navesti neto zneske 
z upoštevanimi popusti. To se lahko 
zahteva s splošnim upravnim pravom 
države članice ali pravili za izvajanje 
ukrepov pomoči. V primeru treh od 
petnajstih pregledanih programov za 
razvoj podeželja (glej Prilogo IV ) so 
organi držav članic prav tako zahte -
vali, da prosilci v zahtevku za izplačilo 
glede popustov podajo izrecno izjavo 
(npr. tako, da označijo okence da/ne). 
Dobra praksa je tudi, da se v smernicah 
za shemo pomoči navedejo primeri, ki 
kažejo, kako bi prosilec moral ravna -
ti v primeru različnih vrst popustov, 
rabatov in drugih ugodnosti, ki jih 
ponudi dobavitelj in s katerimi se zni -
žajo dejanski stroški. Čeprav ti pristopi 
ne preprečujejo namernih goljufij, 
imajo lahko odvračilen učinek. Koristni 
so tudi v primerih, v katerih prosilci 
ne razmišljajo o tem, ali bi morali na 
zahtevku odšteti popuste in rabate, 
oziroma glede tega niso prepričani.93 
Poleg jasnih pravil in izjav bi morali 
organi držav članic preverjati račune, 
ki se priložijo zahtevkom za izplačilo 
kot dokazila, da bi ugotovili, ali so na 
njih navedeni popusti, rabati in druge 
ugodnosti, ter zagotovili, da so ti na 
zahtevkih odšteti. Ker ni nujno, da so 
popusti, rabati in ugodnosti navede -
ni na računu (dobavitelj lahko npr. 
obračuna popust ob koncu leta), bi 
organi držav članic morali opraviti tudi 
dodatna preverjanja na vzorcu plačil. 
Taka preverjanja so zamudna in organi 
držav članic morajo morda stopiti v stik 
z dobavitelji in/ali obiskati prosilca, 
da bi preverili njegovo računovodsko 
in bančno evidenco. Ta preverjanja se 
lahko opravijo med pregledi na kraju 
samem in naknadni pregledi, ki se op -
ravljajo na vzorcu plačil in se zahtevajo 
v skladu z zakonodajo EU17. To je storilo 
šest od petnajstih organov držav članic 
(glej Prilogo IV ).
94 
S takimi pregledi ni mogoče odkriti 
in popraviti vseh primerov prikritih 
popustov ali drugih ugodnosti, vendar 
imajo dva namena. Delujejo odvračil -
no: manj verjetno je, da bodo prosilci 
skušali prikriti popuste, če vedo, da 
obstaja možnost preverjanja. Poleg 
tega pa organom držav članic zagotav-  
ljajo povratne informacije o pogostosti 
navedenih praks, da lahko ustrezno 
prilagodijo svoje kontrolne sisteme.17 Uredba Komisije (EU) 
št. 65/2011.
45 Opažanja
Del V – Zagotavljanje 
učinkovitosti: pristopi za 
zagotavljanje, da je raven 
zahtev in pregledov 
sorazmerna z ravnjo 
tveganja
95 
Potencialni finančni učinek povračil 
stroškov, ki zaradi pretirane specifika -
cije ali prekomernih cen niso razumni, 
je odvisen od njihove pogostosti in za -
devnih zneskov. Z zvišanjem potenci -
alnega finančnega učinka bi se morala 
zvišati tudi raven preverjanj: ta bi mo -
rala biti sorazmerna z zadevno ravnjo 
tveganja. Da bi preprečili nepotrebno 
upravno obremenitev, bi morale biti 
zahteve, ki jih morajo izpolniti prosilci, 
na najnižji ravni, ki še omogoča izvaja -
nje teh preverjanj. Sodišče je ocenilo 
pristope, ki so jih za usklajevanje ravni 
zahtev in preverjanj z ravnjo tveganja 
uporabili organi držav članic.
Kadar sta verjetnost in 
potencialen učinek tveganja 
majhna, so kontrolni sistemi 
lahko zasnovani tako, da kar 
najbolj zmanjšajo upravno 
obremenitev
96 
Nižji ko je delež nepovratnih sredstev 
glede na skupne stroške projekta 
(dejanska stopnja pomoči), višji je 
znesek, ki ga mora prosilec prispevati 
iz lastnih sredstev. S tem ima prosilec 
močnejšo spodbudo, da pridobi naju -
godnejše cene, in manjšo, da določi 
pretirano specifikacijo. Toda noben 
izmed petnajstih pregledanih organov 
držav članic ni zmanjšal svojih zahtev 
ali pregledov, da bi odražali zmanjšano 
tveganje, povezano z nizkimi dejanski -
mi stopnjami pomoči.97 
Če so organi držav članic imeli neodvi -
sne informacije o cenah, zlasti v obliki 
podatkovnih zbirk cen ali referenčnih 
cen, ali če so bili določeni najvišji 
mogoči stroški, so organi večinoma 
zmanjšali zahteve za prosilce, da so te 
odražale zmanjšano tveganje. Za blago 
v podatkovni zbirki cen mehanizacije 
na Madžarskem npr. prosilcem k vlogi 
za dodelitev nepovratnih sredstev ni 
bilo treba priložiti ponudb. Če se upo -
rablja poenostavljeno obračunavanje 
stroškov, stroškov ni treba preverjati, 
vendar uporaba tega pristopa ni razšir -
jena (glej odstavek 42).
98 
Večina organov držav članic je zmanj -
šala zahteve in preverjanja za zelo 
poceni blago in storitve tako, da je 
zmanjšala zahtevano število ponudb, 
sprejemala cenike ali natisnjene 
ponudbe s spletnih strani namesto 
ponudb ali iz upravičenih stroškov 
izključila zelo poceni posamezne enote 
blaga in storitev. Zmanjšali so tudi 
zahteve v zvezi s poslovnimi načrti in 
drugimi informacijami.
46 Opažanja
Pri blagu in storitvah visoke 
vrednosti, projektih z viso -
kimi stopnjami pomoči in 
drugih dejavnikih tvega -
nja je potrebna višja raven 
preverjanj
99 
Stroški povprečnega naložbenega pro -
jekta na področju razvoja podeželja 
v EU znašajo 125 000 EUR. Za projekte 
s tako visokimi stroški vsi organi držav 
članic zahtevajo dve do tri ponudbe 
dobaviteljev ali pa predlagane stroške 
primerjajo s podatkovnimi zbirkami 
cen. Nekateri preverjajo tudi, ali so 
projekti stroškovno učinkoviti, izvajajo 
tržne raziskave o cenah ali se posve -
tujejo s strokovnjaki, kot je že opisano 
v poročilu. Toda v primerih, v katerih 
so upravičeni stroški projekta (in posle -
dično znesek nepovratnih sredstev) 
bistveno višji od povprečja, le malo or -
ganov opravlja dodatne ali obsežnejše 
preglede, kljub potencialnemu učinku 
večjih tveganj18.
100  
Vendar večjih tveganj ne pomenijo le 
projekti višjih vrednosti. Velja namreč, 
da je spodbuda za prosilce, da bi ome -
jil stroške tako, da poišče najugodnejšo 
ceno ali opredeli gospodarnejšo spe -
cifikacijo, manj močna, če je stopnja 
pomoči višja. S približevanjem stopnje 
pomoči 100 % tveganje pretirane spe -
cifikacije in nepotrebnega nadstandar -
da postane zelo visoko, in sicer ne gle -
de na to, ali je prosilec javni organ ali 
subjekt iz zasebnega sektorja19. Toda 
noben izmed petnajstih pregledanih 
organov držav članic ni povečal svojih 
zahtev ali pregledov, da bi odražali po -
večano tveganje, povezano z visokimi 
stopnjami pomoči. To je zlasti zaskr -
bljujoče v primerih, v katerih organi 
držav članic niso preverjali razumnosti 
stroškov, kadar je prosilec upošteval 
postopke oddaje javnega naročila, 
saj ti postopki sami ne zagotavljajo 
razumnosti projektnih specifikacij (glej 
odstavke od 83 do 85).18 Če je prosilec javni organ, je 
običajno zavezan 
k upoštevanju dodatnih 
postopkov oddaje javnega 
naročila za naročila visokih 
vrednosti, organi držav članic 
pa morajo preverjati, ali so bili 
ti postopki ustrezno 
upoštevani.
19 Javni organi in združenja 
pogosto prejmejo nepovratna 
sredstva v višini do 100 % 
stroškov. To je bistveno 
redkeje, kadar gre za projekte 
zasebnega sektorja, vendar ne 
nemogoče. V Kampaniji v Italiji 
so bila tako nepovratna 
sredstva v višini 100 % 
stroškov ponujena zasebnim 
podjetjem za diverzifikacijo 
kmetij in projekte razvoja 
podeželskih podjetij.
47
 Zaključki  
in priporočila
101  
V okviru te revizije je Sodišče preuče -
valo, ali so pristopi, ki jih uporabljajo 
Komisija in države članice, najuspešnej -
ši za obvladovanje stroškov nepovrat-  
nih sredstev za razvoj podeželja.
102  
Sodišče je ugotovilo, da upoštevani 
pristopi niso bili vedno najuspešnejši. 
Komisija se je odzivala šele, ko so se 
pojavile težave, namesto da bi zago -
tovila, da so sistemi neoporečni že 
od samega začetka. Kontrolni sistemi 
držav članic so obravnavali le nekatera 
tveganja za gospodarnost ali pa so bili 
pomanjkljivi. Na voljo so bili uspeš-  
nejši pristopi, vendar se niso splošno 
uporabljali.
103  
Komisija na začetku programskega ob -
dobja 2007–2013 ni zagotovila smernic 
niti ni širila dobrih praks. Prav tako ni 
zagotovila, da so sistemi držav članic 
uspešni, preden so te začele potrjevati 
velike zneske nepovratnih sredstev. 
Ko je začela ukrepati, je bila večina 
nepovratnih sredstev za projekte že 
odobrenih. Toda od leta 2012 je pristop 
Komisije bolj dejaven in usklajen. Bolj 
se osredotoča na gospodarnost, kar bi 
moralo voditi k boljšemu finančnemu 
poslovodenju v naslednjem program -
skem obdobju.104  
Kar zadeva države članice, je do leta 
2014 vseh 15 največjih programov za 
razvoj podeželja vzpostavilo osnovne 
sisteme, ki se z uredbami zahtevajo za 
preverjanje stroškov razvoja podeželja. 
Uporabljene so bile različne metode 
in Sodišče je opredelilo nekaj dobro 
zasnovanih pristopov za obravnavo 
nekaterih tveganj. Toda vsi pristopi so 
bili, kot je razvidno iz pregleda v  Pri-
logi IV , pomanjkljivi glede na glavna 
tveganja, tako da na splošno obvlado -
vanje stroškov nepovratnih sredstev za 
razvoj podeželja ni bilo dobro. Analiza 
informacij iz vseh 88 programov za 
razvoj podeželja kaže, da so razmere 
po vsej EU podobne. Pri tem je treba 
poudariti predvsem naslednje:
(a) kontrolni sistemi v državah čla -
nicah so bili osredotočeni na 
cene blaga in storitev, navedene 
v vlogah za dodelitev nepovratnih 
sredstev, manj pozornosti pa je 
bilo namenjene specifikacijam  – 
ugotavljanju, ali so blago in stori -
tve razumni ter ali so nepovratna 
sredstva stroškovno učinkovita gle -
de na cilje politike. To vodi k tvega -
nju nepotrebnega nadstandarda in 
stroškovne neučinkovitosti;
(b) glavni metodi, uporabljeni za 
preverjanje cen v vlogah za dode -
litev nepovratnih sredstev, sta bili 
medsebojna primerjava ponudb 
različnih dobaviteljev in primerjava 
ponudb z referenčnimi cenami. 
Sodišče je ugotovilo, da sistemi 
v nekaterih državah članicah ne 
dajejo zadostnega zagotovila 
o razumnosti stroškov – npr. zato, 
ker uporabljajo referenčne cene, ki 
so za 30 % višje od dejanskih tržnih 
cen;
48 Zaključki in priporočila 
(c) nepovratna sredstva se potrjujejo 
vnaprej in izplačajo, ko prosilec 
opravi nakup blaga ali izvede 
zadevna dela. V primerih, ko so se 
projekti spremenili po potrditvi 
dodelitve nepovratnih sredstev, so 
vrzeli v sistemih nekaterih držav 
članic dopuščale, da se povrnejo 
stroški, katerih razumnost ni bila 
preverjena;
(d) pri ravni zahtev in preverjanj na 
splošno niso upoštevane različne 
ravni tveganja. Mnogi organi držav 
članic so pri preverjanju dodeli -
tev nepovratnih sredstev v višini 
10 000 EUR uporabljali enak pri -
stop kot pri nepovratnih sredstvih 
v višini 1 milijona EUR. Kadar so 
bila tveganja omejena, se možnos -
ti za poenostavitev niso splošno 
upoštevale.
105  
Glavne pomanjkljivosti ali vrzeli 
v upoštevanih pristopih so opisane 
v okviru 13 .
106  
Zato je Sodišče prišlo do zaključka, da 
je mogoče z boljšimi pristopi k ob -
vladovanju stroškov v programskem 
obdobju 2014–2020 doseči bistvene 
prihranke pri nepovratnih sredstvih 
za projekte za razvoj podeželja. Te 
prihranke bi lahko namenili za financi -
ranje dodatnih projektov, ki bi prispe -
vali k več izložkom in rezultatom ter 
doseganju ciljev.107  
Sodišče je ugotovilo tudi, da obstaja -
jo izvedljivi in stroškovno učinkoviti 
pristopi za zmanjševanje opredeljenih 
tveganj in da se večina teh pristopov 
že izvaja v nekaterih programih za 
razvoj podeželja. Ti pristopi so opisani 
v glavnem delu poročila. Kadar je bilo 
mogoče pridobiti zadostne podatke 
z dokumentacijskim pregledom za 15 
največjih programov za razvoj pode -
želja, je pregled nekaterih pristopov 
predstavljen na sliki 7  in povzet 
v Prilogi IV .
108  
Sodišče pozdravlja namero Komisije, 
da bo izdala smernice o poenostavlje -
nem obračunavanju stroškov (čeprav 
so države članice nakazale, da raz -
širjena uporaba poenostavljenega 
obračunavanja stroškov zaradi razno -
likosti projektov na področju razvoja 
podeželja, ki prejmejo nepovratna 
sredstva, ni verjetna). Sodišče pozdrav -
lja tudi smernice Komisije za obravna -
vo goljufij in akcijske načrte, ki so jih 
na pobudo Komisije pripravile države 
članice. Načrti, ki jih je pregledalo 
Sodišče, kažejo izboljšanja nekaterih 
osnovnih sistemov, vendar ne obravna -
vajo številnih pomanjkljivosti v zasno -
vi, navedenih v odstavku 105 zgoraj.
49 Zaključki in priporočila 
Glavne pomanjkljivosti, zaznane v zasnovi kontrolnih sistemov za stroške razvoja 
podeželja
Tveganje pretirane specifikacije:
 οomejena uporaba možnosti za omejitev višine nepovratnih sredstev na standardne stroške, z izjemo stro -
škov upravljanja zemljišč in usposabljanja (glej odstavka 41 in 42);
 οpremalo razmisleka o razumnosti stroškov glede na predvidene izložke in rezultate – le redki organi držav 
članic so pri obravnavi vlog za dodelitev nepovratnih sredstev upoštevali stroškovno učinkovitost (glej 
odstavek 46);
 οpomanjkanje zanesljivih pristopov k tveganju nepotrebnega nadstandarda (glej odstavke 48 do 50).
Tveganje, da odobritve nepovratnih sredstev temeljijo na previsokih cenah:
 οstandardni stroški na enoto se ne preverjajo, da bi ugotovili, ali je v praksi prišlo do prekomernih izplačil 
(glej odstavka 62 in 63);
 οzanašanje na primerjave s podatkovnimi zbirkami cen, v katerih so ceniki pogosto za 20–30 % višji od de -
janskih tržnih cen (glej odstavka 69 in 71);
 οsprejemanje vlog za dodelitev nepovratnih sredstev v primerih, v katerih cene presegajo referenčne cene 
za kar 30 do 40 %, ne da bi se zahtevala utemeljitev (glej odstavek 74);
 οnezadostni zaščitni ukrepi, kadar se dodelitev sredstev opira na primerjavo ponudb dobaviteljev (glej 
odstavke 77 do 81);
 οzanašanje na preverjanje skladnosti s postopki oddaje javnega naročila (kadar se morajo ti uporabljati), ne 
da bi se pri tem preverjala razumnost predlaganih stroškov (glej odstavke 83 do 85).
Tveganje, da dejansko povrnjeni stroški niso razumni:
 οvrzeli v postopkih po odobritvi vlog za dodelitev nepovratnih sredstev, ki pomenijo, da se dejansko povr -
njeni stroški lahko razlikujejo od tistih, ki so bili sprejeti kot razumni (glej odstavka 91 in 92).
Tveganje, da raven zahtev in pregledov ni sorazmerna z ravnjo tveganja:
 οzahteve in pregledi se ne povečajo v primerih, v katerih so stopnje pomoči visoke (prosilci pa tako nimajo 
spodbude, da bi omejili stroške) ali v katerih gre za visoka nepovratna sredstva (glej odstavka 99 in 100).Okvir 13
50 Zaključki in priporočila Slika 7Pregled pristopov v 15 revidiranih programih za razvoj podeželja
Programi za razvoj podeželja, ki izvajajo ta pristop
Programi za razvoj podeželja, ki tega pristopa ne izvajajo
Pristop ni relevanten ali se ni ocenjeval
0 5 10 15
Zasnova večjih zahtev in/ali pregledov za projekte visoke vrednostiZasnova večjih zahtev in/ali pregledov za primere,
 v katerih so stopnje pomoči visokeIzvajanje pregledov na kraju samem za vzorec plačil, da se 
zagotovi, da zahtevki odražajo vse /f_inančne koristi, ki so jih prosilci 
prejeli ali jih bodo prejeli od dobaviteljevIzvajanje ukrepov za zmanjševanje tveganja golju/f_ijPreverjanje razumnosti stroškov,
 tudi kadar se upoštevajo postopki oddaje javnega naročilaUporaba dejanskih tržnih cen namesto cen iz cenikov dobaviteljev 
kot referenčnih cen za opremo, mehanizacijo itd.Preverjanje, ali zaradi standardnih stroškov prihaja
do prekomernih izplačilOcenjevanje razumnosti stroškov glede na izložke ali rezultate
Vir: Revizijske ugotovitve Evropskega računskega sodišča.
51 Zaključki in priporočila 
109  
V mnogih primerih bodo organi držav 
članic razvili podrobnosti svojih kon -
trolnih sistemov (obrazce, navodila, 
postopke in kontrolne sezname), ko 
bodo programi za razvoj podeželja za 
obdobje 2014–2020 odobreni. Toda 
verjetno je, da bodo pomanjkljivosti, 
razen če bodo kontrolni sistemi obrav -
navali tveganja, opredeljena v tem 
poročilu, še vedno prisotne. Na voljo 
so pristopi, ki ne vključujejo kopičenja 
vedno več zahtev in preverjanj, tem -
več prizadevanja bolje usmerjajo na 
področja, na katerih so tveganja naj -
večja. Najboljši kontrolni sistemi niso 
le uspešni (zasnovani za doseganje 
gospodarnosti), temveč tudi učinkoviti 
(ustrezni glede na raven tveganja).110  
Kontrolni seznam za dober nadzor, 
predstavljen v  Prilogi I,  zagotavlja 
celovit sklop meril za ocenjevanje, ali 
kontrolni sistemi obravnavajo tvega -
nja, opisana v tem poročilu. Sodišče 
priporoča , naj Komisija in države 
članice skupaj zagotovijo, da pristopi 
za vse programe za razvoj podeželja 
izpolnjujejo navedena merila in da so 
usmerjeni na področja z najvišjim tve -
ganjem, in sicer preden se prevzamejo 
obveznosti za odhodke v naslednjem 
programskem obdobju. Del tega pro -
cesa bi moralo biti naknadno ocenje -
vanje kontrolnih sistemov, ki bi ga 
morale izvajati službe organov držav 
članic za notranjo revizijo (ali drugi 
inšpekcijski ali revizijski organi).
111 
Dobra zasnova sistemov je le prvi ko -
rak. Ključno je tudi to, kako se ti sistemi 
izvajajo v praksi. Sodišče zato pripo -
roča , naj Komisija in države članice že 
zgodaj v novem programskem obdob -
ju preverijo, ali je delovanje sistemov 
učinkovito in ali so uspešni glede na 
tveganja, poudarjena v tem poročilu.
To poročilo je sprejel senat I, ki ga vodi ga. Rasa BUDBERGYTĖ, članica Evropskega 
računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 26. novembra 2014.
 Za Računsko sodišče
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA  
 Predsednik
52
Kontrolni seznam, ki ga je za ocenjevanje zasnove kontrolnih sistemov za tveganja, 
povezana s stroški razvoja podeželja, razvilo Evropsko računsko sodišče
Tveganje Element zasnove Glej odstavkePretirana specifikacija1.  Omejiti upravičenost na stroške standardne specifikacije, kadar gre za več podobnih projektov 
ali običajne vrste odhodkov.
2. Oceniti predlagane stroške, da bi zagotovili, da so specifikacije razumne:
(a)  opraviti standardne izračune in primerjavo z referenčnimi vrednostmi za hitro opredelitev vlog, ki 
vsebujejo pretirane specifikacije;
(b) ob upoštevanju meril stroškovne učinkovitosti oceniti, ali so stroški razumni;
(c)  dokumentirati ocene razumnosti specifikacij in podlago za te ocene, najsi gre za primerjavo z drugimi 
projekti, tehnično oceno ali presojo, pri kateri se uporabi zdrav razum;
(d)  če višina nepovratnih sredstev ne temelji na najcenejši veljavni ponudbi, določiti jasna merila za ugotav -
ljanje, ali so stroški višjih ponudb razumni; dokumentirati ocenjevanje dodatnih stroškov;
(e)  uporabiti mnenje neodvisnih strokovnjakov, da se zagotovi, da so specifikacije razumne, zlasti kadar pri 
projektih obstaja tveganje zaradi njihove velikosti, tehnične zahtevnosti ali pomanjkanja primerljivih 
informacij.38–42
44–45
46
47–48
49–51
53–55Nekonkurenčne cene3.  Kadar je izvedljivo, določiti najvišje mogoče stroške ali uporabiti poenostavljeno obračunava -
nje stroškov ter redno preverjati, da ne presegajo splošno razpoložljivih tržnih cen.
4.  Primerjati cene blaga in storitev, za katere je bila podana vloga za dodelitev nepovratnih 
sredstev, z neodvisnimi podatki:
(a)  kadar tveganje to upravičuje, uporabiti tržne raziskave, da bi pridobili neodvisne primerjalne informacije 
o cenah za posamezne projekte;
(b)  pri uporabi podatkovnih zbirk referenčnih cen upoštevati dejanske tržne cene (ali cene s cenikov dobavi -
teljev pomnožiti s količnikom); redno posodabljati cene in zagotavljati, da odražajo vse bistvene razlike 
med regijami;
(c)  opredeliti jasna pravila in merila za primere, v katerih cene, navedene v vlogah za dodelitev nepovratnih 
sredstev, presegajo referenčne, da bi ugotovili, ali so višji stroški razumni; dokumentirati ocenjevanje 
dodatnih stroškov; če se odstopanje od referenčnih cen do določenega odstotka samodejno potrdijo, 
zagotoviti, da je uporabljeni odstotek mogoče upravičiti glede na dejanske tržne cene.
5. Zasnovati zaščitne ukrepe proti manipuliranju in goljufijam pri ocenjevanju ponudb 
dobaviteljev
(a)  če je pridobljena ena sama ponudba ali če pridobljenih ponudb ni mogoče primerjati, uporabiti druge 
metode za preverjanje razumnosti cen;
(b)  zasnovati ukrepe za odvračanje od manipuliranja z namenom, da bi bil izbran določen dobavitelj, ter za 
njegovo preprečevanje, odkrivanje in popravo;
(c) upoštevati smernice Komisije za preprečevanje in odkrivanje goljufij;
(d)  kadar se s postopkom oddaje javnega naročila ne pridobi več konkurenčnih ponudb, ali če so upoštevani 
postopki pomanjkljivi, izvesti dodatne ukrepe, da se zagotovi razumnost stroškov.
6.  Uporabiti mnenje neodvisnih strokovnjakov, da bi pridobili dobra zagotovila, kadar je to stro -
škovno učinkovito:
(a)  kadar je potrebna presoja razumnosti stroškov, uporabiti mnenje strokovnjaka ali ocenjevalnega odbora, 
da bi pridobili dodatno zagotovilo, da je odločitev dobro utemeljena;
(b) primere z višjim tveganjem posredovati notranjim ali zunanjim strokovnjakom.58–63
64–65 
66–71
72–74
75–77
78–80
81
82–85
86–87
86–87Priloge Priloga I
53 Priloge
Tveganje Element zasnove Glej odstavkeSpremembe projektov7.  Kontrolne sisteme zasnovati tako, da odkrivajo in preverjajo bistvene spremembe projekta, 
do katerih je prišlo po odobritvi nepovratnih sredstev, da bi zagotovili, da so stroški še vedno 
razumni:
(a)  zahtevati jasno razčlenitev stroškov tako v vlogi za dodelitev nepovratnih sredstev kot v zahtevku za 
izplačilo; stroške v sporazumu o dodelitvi nepovratnih sredstev opredeliti enako podrobno, kot so bili 
navedeni stroški v preverjeni vlogi;
(b)  določiti jasna pravila in postopke za preverjanje, ali so stroški bistvenih odstopanj od odobrenih 
stroškov projekta razumni, in zagotavljanje, da se morebitni prihranki ne uporabljajo za nepotreben 
nadstandard.
8.  Zasnovati pravila za odvračanje od prikrivanja popustov, rabatov in drugih ugodnosti, ki jih 
ponudi dobavitelj in s katerimi se znižajo dejanski stroški:
(a) zahtevati izrecne izjave v zahtevkih za izplačilo glede popustov, rabatov in drugih ugodnosti;
(b)  izvajati dodatne preglede na kraju samem za vzorec plačil, da bi zaznali skrite popuste, rabate in druge 
ugodnosti.90–91
90 –91
92
93–94Soraz -
mernost 
s tveganji9.  Kadar sta verjetnost in potencialen učinek tveganj majhna, zasnovati kontrolne sisteme tako, 
da kar najbolj zmanjšajo upravno obremenitev.
10.  Povečati zahteve in preverjanja za blago in storitve visoke vrednosti, projekte z visokimi stop -
njami pomoči in druge dejavnike tveganja.96–98
99–100Priloga  I
54 Priloge Priloga IIProgrami za razvoj podeželja, izbrani za dokumentacijski pregled
1 Za ukrepe, zajete s to revizijo – stanje dne 31. decembra 2013.
Vir: Evropska mreža za razvoj podeželja.7367719629709891 0391 2271 3971 7241 8052 0592 1172 4084 6076 645 Poljska
Romunija
Madžarska
Celinska Francija
Celinska Portugalska
Grčija
Bolgarija
Španija – Andaluzija
Češka
Slovaška
Združeno kraljestvo – Anglija
Litva
Avstrija
Nemčija – Brandenburg in Berlin
Italija – Kampanija
Preostali programi za
razvoj podeželja15 677Načrtovani odhodki (2007–2013) za 15 največjih programov za razvoj podeželja1 (v milijonih EUR)
64 % skupnega 
proračuna za ukrepe, zajetez revizijo(29,5 milijarde EUR)
55 Priloge Priloga IIIUporaba poenostavljenega obračunavanja stroškov v 88 programih za razvoj 
podeželja
Vir: Vprašalnik Evropskega računskega sodišča.Število programov za razvoj podeželjaPavšalni stroškiStandardni stroški na enoto
Povračilo dejanskih stroškov
Neproizvodne naložbe – gozdarstvoPrvo pogozdovanje – kmetijsko zemljišče
Vzpostavitev kmetijsko-gozdarskih sistemov
Posodabljanje kmetijObnovitev potenciala gozdovPrvo pogozdovanje – nekmetijsko zemljišče
Spodbujanje turizmaOhranjanje/izboljšanje naravne dediščine
Službe za zagotavljanje nadomeščanja in svetovanje
Ustanavljanje in razvoj podjetijDiverzi/f_ikacija
Osnovne storitve
Obnova vasi
Usposabljanje in obveščanje (podeželje)Usposabljanje in obveščanje (kmetijstvo/gozdarstvo)Neproizvodne naložbe – kmetijstvo
Povečanje gospodarske vrednosti gozdov
Svetovalne storitve
Infrastruktura
Sheme za kakovost hrane0 10 20 30 40 50 60 70 80 90Programi za razvoj podeželja, ki kot eno izmed metod uporabljajo standardne stroške na enoto
ali pavšalne stroške, po ukrepih
56 Priloge
Pregled pristopov, ki se uporabljajo v programih za razvoj podeželja, izbranih za 
dokumentacijski pregled
Bolgarija
Češka 
Nemčija –  
Brandenburg
Grčija
Španija –  
Andaluzija
Celinska Francija
Italija –  
Kampanija
Litva
Madžarska
Avstrija
Poljska
Celinska 
Portugalska
Romunija
Slovaška
Združeno kra -
ljestvo – Anglija
Ocenjevanje stroškov glede na pričakovane 
izložke ali rezultate √ √ √ √
Preverjanje, ali zaradi standardnih stroškov 
prihaja do prekomernih izplačiln. r. n. r. n. r. n. r. n. r. n. r.
Po potrebi uporaba tržnih raziskav, da se prido -
bijo neodvisne primerjalne informacije o cenah 
za nenavadne ali zapletene projekte√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Uporaba dejanskih tržnih cen namesto cen iz 
cenikov dobaviteljev kot referenčnih cen za 
opremo, mehanizacijo itd.√ n. r. √ √ n. r. √1n. r.
Izvajanje ukrepov za zmanjševanje tveganja 
goljufij v zvezi s ponudbami dobaviteljev in 
javnim naročanjem √ √ √ √ √ √ √
Preverjanje razumnosti stroškov, tudi kadar se 
upoštevajo postopki oddaje javnega naročila√ √ √ √ √
Uporaba ocenjevalnih odborov ali strokovnja -
kov za ocenjevanje specifikacij in/ali cen√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Zahteva, da prosilci v zahtevkih za plačilo dajo 
izrecno izjavo o vseh finančnih ugodnostih 
(popustih, rabatih itd.), ki so jih prejeli ali jih 
bodo prejeli od dobaviteljev √ √ √
Pregledi na kraju samem za zagotavljanje, 
da so se pri končnem izplačilu upoštevale vse 
finančne ugodnosti, ki so jih prosilci prejeli ali 
jih bodo prejeli od dobaviteljev√ √ √ √ √ √
Povečane zahteve in/ali pregledi za ukrepe 
z visokimi stopnjami pomoči
Zmanjšane zahteve in/ali pregledi za blago in 
storitve nizke vrednosti √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Povečane zahteve in/ali pregledi za zelo velike 
projekte√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Legenda
√ Vključeno v postopke za glavne ukrepe, kadar je relevantno.
Ni vključeno v postopke za glavne ukrepe.
Ni bilo ocenjeno.
n. r. Ni relevantno.
1  Podatkovna zbirka cen opreme ni bila posodobljena od leta 2006. Romunski organi so Sodišče obvestili, da je v pripravi nova podatkovna 
zbirka, ki bo temeljila na cenah iz cenikov dobaviteljev.Priloga IV
57
Odgovor na VI (a)–(d)
Komisija je pri svojih revizijah ugotovila podobne 
slabosti, kot jih je navedlo Sodišče, zato so bili 
opravljeni finančni popravki za pokritje tveganja 
za sklad. Nekateri postopki potrditve skladnosti še 
vedno potekajo in bodo verjetno privedli do doda -
tnih finančnih popravkov.
Akcijski načrti, ki so jih pripravile države članice za 
zmanjšanje napak pri izvajanju ukrepov za razvoj 
podeželja, vključujejo boljše metode za ocenjevanje 
razumnosti stroškov.
V programskem obdobju 2014–2020 bi morala 
okrepljena uporaba standardnih stroškov zmanjšati 
tveganje napak v zvezi s tem.
VIII
Evropska mreža za razvoj podeželja bo razširjala 
dobre prakse prek tematskih seminarjev in spletnih 
strani.
IX
Komisija se strinja s priporočilom Sodišča, da bi 
morale imeti države članice že vnaprej vzpostavljen 
učinkovit in uspešen kontrolni sistem. Prav tako 
bo spodbujala države članice k uporabi kontrolnih 
seznamov in meril iz Priloge I, ki jih je pripravilo 
Sodišče.
Do januarja 2015 bo Komisija tudi zagotovila smer -
nice za kontrole in kazni v okviru razvoja podeželja, 
vključno s posebnim oddelkom o razumnosti stro -
škov in kontrolnim seznamom za organe upravlja -
nja, ki je priložen posebnemu poročilu.
Poleg tega bosta usposabljanje in izmenjava 
izkušenj del dejavnosti Evropske mreže za razvoj 
podeželja (ENRD) v obdobju 2014–2020.
1 Člen 24(2)(d) Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011.
2 Uredba (ES) št. 1975/2006.Povzetek
II
Komisija se v celoti zavzema za doseganje večje 
gospodarnosti in učinkovitosti pri odhodkih za 
razvoj podeželja, zlasti pri dodeljevanju nepovrat-  
nih sredstev za naložbene dejavnosti, namenjene 
zasebnim in javnim upravičencem (razumnost 
stroškov). V ta namen je Komisija sprejela tudi bolj 
aktiven in usklajen pristop z večjim poudarkom na 
gospodarnosti, za katerega pričakuje, da bo prive -
del do boljšega finančnega poslovodenja v nasled -
njem večletnem finančnem okviru, kot je razvidno 
iz odgovorov v nadaljevanju.
III
Komisija izvaja v državah članicah revizije sklad-  
nosti, s katerimi preverja, ali so odhodki plačani 
v skladu s pravili. Tudi Komisija je pri teh revizi -
jah ugotovila slabosti glede razumnosti stroškov. 
V zvezi s tem so že bili sprejeti finančni popravki, 
poteka pa tudi več postopkov potrditve sklad-  
nosti, ki bi morali privesti do dodatnih finančnih 
popravkov.
IV
Plačilne agencije morajo izpolnjevati akreditacij -
ska merila iz Priloge I k Delegirani uredbi Komisije 
(EU) št. 907/2014 (program za obdobje 2014–2020), 
preden lahko izvršijo kakršna koli plačila. Člen 24(2)
(d) Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011 od držav članic 
zahteva, da med administrativnimi pregledi ocenijo 
smiselnost načrtovanih stroškov na podlagi ustre -
znega ocenjevalnega sistema, kot so referenčni 
stroški, primerjava ponudb ali ocenjevalni odbor. Ta 
določba se ohrani za obdobje 2014–2020.
V
Prvotno se je zdelo, da določbe o ocenjevanju 
razumnosti predloženih stroškov ne potrebujejo 
dodatne obrazložitve1. Dejansko Komisija v času 
prenovitve prejšnjega pravnega okvira, ki je pote -
kala spomladi 20102, ni bila opozorjena na nobene 
večje težave glede te točke. V postopku odobritve 
prenovitve je bilo predstavljeno in obravnavano 
samo eno vprašanje (ali so najvišji stroški primerna 
metoda).Odgovori  
Komisije
Odgovori Komisije 58
15
Komisija pri svojih revizijah vedno ocenjuje razum -
nost stroškov za naložbene ukrepe in spoštovanje 
postopkov javnega naročanja.
Skoraj vse revizije, ki jih je izvedla Komisija, so poka -
zale slabosti glede razumnosti stroškov. Te slabosti 
bi morale obravnavati države članice, pri nadalj -
njih revizijah pa bi bilo treba preverjati njihovo 
odpravljanje.
Revizijska strategija GD za kmetijstvo in razvoj 
podeželja, ki temelji na sistemih in tveganju, upo -
števa ugotovitve prejšnjih revizij GD za kmetijstvo 
in razvoj podeželja, Računskega sodišča, urada 
OLAF in nacionalnih certifikacijskih organov, da se 
opredelijo najbolj tvegana področja, na katera bodo 
osredotočene prihodnje revizije. Poleg tega bo revi -
zijska strategija za obdobje 2014–2020 zagotovila 
boljšo pokritost vseh odhodkov, na najbolj tveganih 
področjih pa bodo še naprej potekale intenzivne 
revizijske dejavnosti.
Akcijski načrti za zmanjšanje „stopenj napake“ 
vključujejo preventivne in popravne ukrepe za 
odpravljanje slabosti, povezanih z razumnostjo 
stroškov, če so bile te ugotovljene pri revizijah, ki jih 
je izvedla Komisija ali Računsko sodišče.
Nova Uredba (EU) št. 1306/2013 o skupni kmetijski 
politiki (SKP) določa, da lahko Komisija zmanjša ali 
začasno prekine vmesna plačila državam članicam, 
če kontrolni sistemi niso uspešni ali če popravni 
ukrepi niso bili izvedeni. Orodje, ki ga bo mogoče 
hitro uporabiti, je možnost začasne prekinitve vme -
snih plačil v primeru pomislekov glede zakonitosti 
in pravilnosti plačil.
Ob upoštevanju navedenega je Komisija prepričana, 
da bodo pomanjkljivosti prej odkrite in da bo to 
privedlo do boljšega zmanjševanja tveganj in hitrej -
šega izvajanja potrebnih popravnih ukrepov.Uvod
03
Kot je navedlo Sodišče, Komisija v državah članicah 
izvaja revizije skladnosti, s katerimi preverja, ali so 
odhodki plačani v skladu s pravili. Tudi Komisija je 
pri teh revizijah ugotovila slabosti glede razumnosti 
stroškov. V zvezi s tem so že bili sprejeti finančni 
popravki (npr. 19 milijonov EUR za Bolgarijo), poteka 
pa tudi več postopkov potrditve skladnosti, ki bi 
morali privesti do dodatnih finančnih popravkov.
Komisija je 19. decembra 2013 sprejela smernice za 
določanje finančnih popravkov, ki jih zaradi neskla -
dnosti s pravili o javnem naročanju naloži Komisija 
pri odhodkih, ki jih je financirala Unija v okviru 
deljenega upravljanja. V skladu s temi smernicami 
se nespoštovanje pravil o javnem naročanju presoja 
na podlagi načela sorazmernosti.
04
Komisija se strinja, da bi lahko ustvarili dodatne 
prihranke, in bo upoštevala ugotovitve Sodišča.
05
Za programsko obdobje 2014–2020 bo možnost 
uporabe standardnih stroškov posplošena in spod -
bujana. To bi moralo zmanjšati tveganje za sklad, 
zmanjšalo pa bo tudi upravno obremenitev za 
države članice.
Odgovori Komisije 59
22
Poleg tega ima Komisija zdaj tudi pravico, da zača -
sno prekine plačila pod določenimi pogoji, tj. če 
obstaja resna pomanjkljivost v uspešnem delovanju 
sistema upravljanja in nadzora in država članica ni 
sprejela potrebnih ukrepov za izboljšanje stanja.
24 do 28
V zvezi s tem so že bili sprejeti finančni popravki, 
poteka pa tudi več postopkov potrditve sklad-  
nosti, ki bi morali privesti do dodatnih finančnih 
popravkov.
Pri skoraj nobeni reviziji, ki jih je izvedla Komisija, ni 
bilo mogoče oceniti razumnosti stroškov kot popol -
noma zadovoljive. Kadar so bile ugotovljene takšne 
slabosti, so bila poleg finančnih posledic izdana 
priporočila. V nekaterih primerih je to privedlo do 
popravnih ukrepov.
V svojem letnem poročilu za leto 2013 je Računsko 
sodišče ugotovilo, da so imele države članice dovolj 
informacij, da bi lahko odkrile in odpravile večino 
napak na področju razvoja podeželja. Za naložbene 
ukrepe je Sodišče ugotovilo, da bi lahko države čla -
nice odkrile in popravile vse količinsko opredeljive 
napake v pregledanih transakcijah3.
Opozoriti je treba, da odpravljanje slabosti, ki jih 
je ugotovilo Sodišče pri svojih revizijah za pripravo 
letnih poročilih, spremlja Komisija z revizijami doku -
mentacije ali revizijami skladnosti ali pa to spremlja 
certifikacijski organ.
3 Letno poročilo Evropskega računskega sodišča 2013, odstavek 4.8.Opažanja
21
EKSRP se izvaja v okviru deljenega upravljanja. 
Komisija izvršuje proračun in si deli izvedbene 
naloge z državami članicami. Slednje morajo spre -
jeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da se dejav -
nosti financirajo pravilno in v skladu s pravili EU. 
Odgovornost sicer v celoti prevzema GD za kme -
tijstvo in razvoj podeželja, vendar je odkrivanje in 
odpravljanje napak v prvi vrsti naloga držav članic.
Komisija izvaja v državah članicah revizije sklad-  
nosti, s katerimi preverja, ali so odhodki plačani 
v skladu s pravili. Te revizije skladnosti lahko prive -
dejo do finančnih popravkov in seznama priporočil 
za izboljšanje sistema upravljanja in kontrolnega 
sistema.
Če države članice ne izvajajo predlaganih ukre -
pov, so lahko predmet začasne prekinitve plačil in 
finančnih popravkov.
Odgovori Komisije 60
Poleg tega je Komisija 19. decembra 2013 sprejela 
smernice za določanje finančnih popravkov, ki jih 
zaradi neskladnosti s pravili o javnem naročanju 
naloži Komisija pri odhodkih, ki jih je financirala 
Unija v okviru deljenega upravljanja.
Pri oceni vzpostavljenih sistemov kontroliranja je 
Komisija ugotovila, da se dobro zasnovani kontrolni 
sistemi niso vedno dobro izvajali v praksi.
32
Akcijski načrti so bili uvedeni po ugotovitvah 
Računskega sodišča v letnem poročilu za leto 2011. 
To je bila obsežna naloga za države članice.
Komisija je razvila podrobna orodja za izboljšanje 
kakovosti akcijskih načrtov za odpravo temeljnih 
vzrokov za napake. Ta so vključevala pripravo smer -
nic o temah, kot so poenostavljeno obračunavanje 
stroškov, javno naročanje, preverljivost in možnosti 
kontroliranja ukrepov v načrtih za razvoj podeže -
lja ter organizacijo posebnih strategij za boj proti 
goljufijam.
V zadnji posodobitvi akcijskih načrtov (september 
2014) so morale države članice v veliko večjem 
obsegu upoštevati revizijske ugotovitve Sodišča 
in Komisije. Dejansko se je 46 % ukrepov, ki so jih 
predstavile države članice, nanašalo na konkretne 
revizijske ugotovitve, od katerih jih je bilo 50 % iz 
poročil Sodišča.
Treba je opozoriti, da so bila pooblastila Komi -
sije okrepljena z novo Uredbo (EU) št. 1306/2013 
o SKP . Člen 41(2) določa, da se lahko vmesna plačila 
državi članici začasno prekinejo ali zmanjšajo, če se 
ugotovi, da ključne sestavine nacionalnega sistema 
kontrol niso učinkovite ali če niso bili izvedeni pot -
rebni popravni ukrepi. Člen 36(7) določa začasno 
prekinitev vmesnih plačil kot prvo hitro in odzivno 
orodje v primeru pomislekov glede zakonitosti in 
pravilnosti plačil.
Poleg tega bo morala vsaka plačilna agencija, za 
katero so bili v letnem poročilu o dejavnostih GD za 
kmetijstvo in razvoj podeželja izraženi pridržki, takoj 
ukrepati, da se preprečijo finančni popravki.29
Kakor je navedlo Sodišče v odstavku 33 so bili na 
podlagi analize z organi držav članic organizirani 
štirje seminarji. Na seminarjih so bila obravnavana 
vprašanja, povezana z razumnostjo stroškov in 
javnim naročanjem, ter izmenjane dobre prakse. 
Države članice izvajajo tudi akcijske načrte za zniže -
vanje stopenj napake, ki v nekaterih primerih vklju -
čujejo ukrepe za izboljšanje ocenjevanja razumnosti 
stroškov.
Glede javnega naročanja so bile državam članicam 
že predstavljene smernice o najpogostejših nepra-  
vilnostih pri upravljanju evropskih strukturnih in 
investicijskih skladov (4. seminar o stopnji napake, 
oktober 2014).
30
Komisija je za novo programsko obdobje 2014–2020 
predlagala možnosti poenostavljenega obračunava -
nja stroškov (pavšalno financiranje, standardni stro -
ški na enoto, enkratni pavšalni zneski) kot učinko -
vito sredstvo za zagotavljanje razumnosti stroškov.
Uredba (EU) št. 1303/2013 vključuje možnosti za 
evropske strukturne in investicijske sklade za 
izračun upravičenih odhodkov pri nepovratnih 
sredstvih in vračljive pomoči na podlagi dejansko 
nastalih stroškov, pa tudi na podlagi pavšalnega 
financiranja, standardnih stroškov na enoto in 
enkratnih pavšalnih zneskov.
Komisija je pripravila smernice za možnosti poe -
nostavljenega obračunavanja stroškov, da bi 
zagotovila tehnične smernice v zvezi s tremi vrstami 
poenostavljenega obračunavanja stroškov, ki se 
uporabljajo, in da se izmenjajo najboljše prakse 
z namenom spodbujanja držav članic k uporabi 
poenostavljenega obračunavanja stroškov. Vendar 
pa je v pristojnosti držav članic, da se odločijo, ali 
bodo uporabljale možnosti poenostavljenega obra -
čunavanja stroškov.
Na seminarju o stopnji napake, ki je bil organizi -
ran oktobra 2014, so bile organom upravljanja in 
plačilnim agencijam vseh držav članic predstavljene 
smernice za preprečevanje nepravilnosti v postop -
kih javnega naročanja. Smernice za kontrole in 
kazni v okviru razvoja podeželja bodo na voljo pred 
koncem leta 2014.
Odgovori Komisije 61
42
Glej odgovor na odstavek 34.
44 do 49
Sistemi spremljanja in vrednotenja, ki so jih 
vzpostavile države članice v skladu s Prilogo IV 
k Uredbi 808/2014 (izvedbeni akt za razvoj podeže -
lja), bi bili lahko uporabno orodje za oceno razum -
nosti stroškov glede na dosežene in/ali načrtovane 
izložke, rezultate in učinke. Komisija bo državam 
članicam priporočila, naj izboljšajo ocenjevanje 
stroškovne učinkovitosti posameznih projektov in 
dejavnosti.
52
GD za kmetijstvo in razvoj podeželja v skoraj vseh 
državah članicah organizira posebne delavnice 
o strategijah za preprečevanje goljufij.
Za več podrobnosti glej odgovor na odstavek 33.
54
V obdobju 2014–2020 se bodo dobre prakse na tem 
področju izmenjavale prek Evropske mreže za razvoj 
podeželja.
61
Obstajajo različne metodologije, ki se lahko upo -
rabijo za določitev možnosti poenostavljenega 
obračunavanja stroškov, kot je določeno v členu 
67(5) Uredbe (EU) št. 1303/2013. Poleg tega v skladu 
s členom 62(2) Uredbe (EU) št. 1305/2013 organi 
upravljanja v svoje programe razvoja podeželja 
vključijo izjavo, v kateri se potrdita ustreznost in 
natančnost izračunov. To izjavo mora pripraviti 
funkcionalno neodvisen organ.33
Komisija poleg tega organizira seminarje na temo 
boja proti goljufijam za plačilne agencije držav 
članic (in držav kandidatk). Seminarji so namenjeni 
izmenjavi informacij o področjih z visokim tvega -
njem in o tem, kako jih zaznati in preprečiti. Do 
konca leta 2014 so bili seminarji izvedeni v Avstriji, 
Belgiji (Flandrija), na Cipru, Češkem, Danskem, 
v Estoniji, na Finskem, v Franciji, Nemčiji, Grčiji, Irski, 
Latviji, na Nizozemskem, Poljskem, Portugalskem, 
v Romuniji, na Slovaškem, v Sloveniji, Španiji in na 
Švedskem. Seminarji v ostalih državah članicah so 
v pripravi.
34
V obdobju 2007–2013 za večino naložbenih ukrepov 
za razvoj podeželja ni bilo posebne pravne podlage 
za uporabo možnosti poenostavljenega obračuna -
vanja stroškov. V skladu z Uredbo (EU) št. 1303/2013 
(člena 67 in 68) lahko vsi evropski strukturni in inve-  
sticijski skladi izvajajo te možnosti, zato se pričaku-  
je, da bo s pomočjo izboljšanih navodil Komi -
sije v novem programskem obdobju večji delež 
odhodkov temeljil na možnostih poenostavljenega 
obračunavanja stroškov. Seveda pa je odločitev 
o tem, ali želijo uporabljati možnosti poenostavlje -
nega obračunavanja stroškov, prepuščena državam 
članicam.
35
Akcijski načrti so osredotočeni na prepoznavanje in 
odpravljanje glavnih virov nepravilnosti v odhod -
kih, vključno s slabostmi pri preverjanju razumnosti 
stroškov. V delovnem dokumentu služb Komisije, ki 
ga je Komisija predstavila junija 2013, je bila slaba 
ocena razumnosti stroškov navedena kot eden glav -
nih vzrokov za napake (RC10)4. Od takrat so države 
članice postopoma prepoznavale pomanjkljivosti na 
tem področju ter uvajale preventivne in popravne 
ukrepe.
4  Delovni dokument služb Komisije o ocenjevanju osnovnih 
vzrokov napak ter popravnih in preventivnih ukrepih v okviru 
politike za razvoj podeželja (SWD (2013) 244 final).
Odgovori Komisije 62
81
Izvajanje Delegirane uredbe Komisije (EU) 
št. 907/2014 bo pomagalo pri preprečevanju in 
odkrivanju goljufij. Priloga 1 k tej uredbi določa, da 
mora plačilna agencija zagotoviti, da usposabljanje 
osebja vključuje ozaveščanje o goljufijah.
V skladu z novo Uredbo (EU) št. 1306/2013, Delegi -
rano uredbo (EU) št. 907/2014 in Izvedbeno uredbo 
Komisije (EU) št. 908/2014 morajo države članice 
podrobneje obravnavati goljufije kot tveganje za 
sklade. Ta tema je tudi izrecno obravnavana v okviru 
seminarjev o boju proti goljufijam (glej odgovor na 
odstavek 33).
86
V obdobju 2014–2020 se bodo dobre prakse na tem 
področju izmenjavale prek Evropske mreže za razvoj 
podeželja.
90
Člen 48(3) Izvedbene uredbe Komisije (EU) 
št. 809/2014 določa, da morajo države članice preve -
riti zaključene operacije v primerjavi z operacijo, za 
katero je bila predložena in odobrena vloga za pod -
poro. Ta določba naj bi državam članicam omogo -
čila, da odkrijejo primere, kjer končni izložek ni enak 
izložku, ki se mu je upravičenec prvotno zavezal.
Zaključki in priporočila
103
Prvotno se je zdelo, da določbe o ocenjevanju 
razumnosti predloženih stroškov ne potrebujejo 
dodatne obrazložitve5. Dejansko Komisija v času 
prenovitve prejšnjega pravnega okvira, ki je pote -
kala spomladi 20106, ni bila opozorjena na nobene 
večje težave glede te točke. V postopku odobritve 
prenovitve je bilo predstavljeno in obravnavano 
samo eno vprašanje (ali so najvišji stroški primerna 
metoda).
5 Člen 24(2)(d) Uredbe Komisije (EU) št. 65/2011.
6 Uredba (ES) št. 1975/2006.62
V skladu s sedanjim pravnim okvirom Komisija ne 
more zahtevati od držav članic, da posodabljajo 
ali redno pregledujejo metodologijo za možnosti 
poenostavljenega obračunavanja stroškov, ki so jo 
vzpostavili organi upravljanja v skladu s členom 67 
Uredbe (EU) št. 1303/2013, čeprav Komisija spod -
buja, da vzpostavljeni sistemi odražajo razvoj tržnih 
cen skozi čas.
Okvir 7
Za obdobje 2014–2020 bi moral tak sistem temeljiti 
na poštenem, pravičnem in preverljivem izračunu, 
pri katerem se med drugim upoštevajo statistični 
podatki, pretekli podatki ali običajne prakse stro -
škovnega računovodstva.
Posebej za naložbene ukrepe: Komisija bo spodbu -
jala države članice k rednemu pregledovanju meto -
dologij za možnosti poenostavljenega obračunava -
nja stroškov, da bodo usklajene s tržnimi gibanji.
71
Komisija države članice spodbuja, naj zagotovijo, 
da vzpostavljeni sistemi odražajo gibanje tržnih cen 
skozi čas.
78 in 79
Sicer lahko obstajajo okoliščine, ko je uporaba draž -
jega dobavitelja lahko utemeljena, kot to Sodišče 
opisuje v odstavkih 47 do 52, vendar se Komisija 
strinja, da manipuliranje ni sprejemljivo.
80
Izjemni primeri so dejansko primeri, kakršni so 
pogosto predmet preiskav urada OLAF.
Odgovori Komisije 63
110
Komisija sprejema to priporočilo. Države članice bi 
morale vnaprej poskrbeti, da imajo vzpostavljene 
učinkovite kontrolne sisteme. Komisija bo države 
članice spodbujala k uporabi kontrolnega seznama 
in meril za organe upravljanja, ki so v Prilogi I 
k posebnemu poročilu.
Do januarja 2015 bo Komisija tudi zagotovila smer -
nice za kontrole in kazni v okviru razvoja podeželja, 
vključno s posebnim oddelkom o razumnosti stro -
škov in kontrolnim seznamom za organe upravlja -
nja, ki je priložen posebnemu poročilu.
Poleg tega bosta usposabljanje in izmenjava 
izkušenj del dejavnosti Evropske mreže za razvoj 
podeželja (ENRD) v obdobju 2014–2020.
111
Komisija se strinja s tem priporočilom in bo skupaj 
z državami članicami spremljala izvajanje sprejetih 
ukrepov.
Glede tveganj za smotrnost bo Komisija v okviru 
rednih srečanj spodbujala države članice k izme -
njavi izkušenj in dobrih praks.Komisija je medtem pripravila smernice za možnosti 
poenostavljenega obračunavanja stroškov, da bi 
zagotovila tehnične smernice v zvezi s tremi vrstami 
poenostavljenega obračunavanja stroškov, ki se 
uporabljajo, in da se izmenjajo najboljše prakse 
z namenom spodbujanja držav članic k uporabi 
poenostavljenega obračunavanja stroškov. Vendar 
pa je v pristojnosti držav članic, da se odločijo, ali 
bodo uporabljale poenostavljene možnosti obraču -
navanja stroškov.
Na seminarju o stopnji napake, ki je bil organizi -
ran oktobra 2014, so bile organom upravljanja in 
plačilnim agencijam vseh držav članic predstavljene 
smernice za preprečevanje nepravilnosti v postop -
kih javnega naročanja. Smernice za kontrole in 
kazni v okviru razvoja podeželja bodo na voljo pred 
koncem leta 2014.
Poleg tega je Komisija 19. decembra 2013 sprejela 
smernice za določanje finančnih popravkov, ki jih 
zaradi neskladnosti s pravili o javnem naročanju 
naloži Komisija pri odhodkih, ki jih je financirala 
Unija v okviru deljenega upravljanja.
Komisija je za programsko obdobje 2014–2020 pre -
dlagala možnosti poenostavljenega obračunavanja 
stroškov (pavšalno financiranje, standardni stroški 
na enoto, enkratni pavšalni zneski) kot učinkovito 
sredstvo za zagotavljanje razumnosti stroškov.
Uredba (EU) št. 1303/2013 vključuje možnosti za 
evropske strukturne in investicijske sklade za 
izračun upravičenih odhodkov pri nepovratnih 
sredstvih in vračljive pomoči na podlagi dejansko 
nastalih stroškov, pa tudi na podlagi pavšalnega 
financiranja, standardnih stroškov na enoto in 
pavšalnih zneskov.
Pri oceni vzpostavljenih sistemov kontroliranja je 
Komisija ugotovila, da se dobro zasnovani kontrolni 
sistemi niso vedno dobro izvajali v praksi.
Odgovori Komisije 64
V zvezi s tveganji za skladnost je GD za kmetijstvo in 
razvoj podeželja marca 2014 sprejel novo večletno 
revizijsko strategijo za obdobje 2014–2020. Ta revizij -
ska strategija še naprej temelji na tveganju, da pa bi 
dosegli optimalno pokritost z revizijami, zdaj vsebuje 
tekoči triletni revizijski program, ki se uporablja od 
julija 2014. Ta program je podprt z osrednjo analizo 
tveganja (CRA) in bo vsako leto ponovno pregledan.
Finančni popravki, ki izhajajo iz teh revizij, temeljijo 
na ugotovljenih slabostih pri izvajanju kontrolnih sis -
temov in oceni finančnega tveganja, ki ga te slabosti 
pomenijo za proračun EU. Komisija lahko na podlagi 
svojih revizij tudi opredeli dejanske vire in vzroke 
ugotovljenih napak in od držav članic zahteva, da 
pripravijo posebne in ciljno usmerjene popravne 
ukrepe.
KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE
Brezplačne publikacije:
•  en izvod: 
na spletni strani EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu);
•  več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:  
pri predstavništvih Evropske unije ( http://ec.europa.eu/represent_sl.htm), 
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm), 
pri službi Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali  
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).
(*) Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).
Publikacije, ki so naprodaj:• na spletni strani EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu).
Plačljive naročnine:
•  pri prodajnih zastopnikih Urada za publikacije Evropske unije  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_sl.htm).
QJ-AB-14-022-SL-N  ISSN  1977-5784
Države članice izvajajo velik del politike EU na 
področju razvoja podeželja z zagotavljanjem 
nepovratnih sredstev za kritje stroškov naložb 
in drugih projektov, ki jih izvajajo kmetje, 
podeželska podjetja, združenja in lokalni organi.
Sodišče je ugotovilo, da so imele nekatere države 
članice slabo zasnovane sisteme za preverjanje 
razumnosti stroškov teh nepovratnih sredstev. 
Izvedljivi in stroškovno učinkoviti pristopi so 
obstajali, vendar se niso splošno upoštevali. 
Sodišče je predstavilo med revizijo ugotovljene 
dobre prakse in prišlo do zaključka, da je 
mogoče v programskem obdobju 2014–2020 
z njihovo uporabo doseči bistvene prihranke pri 
nepovratnih sredstvih za projekte za razvoj 
podeželja.
EVROPSKO 
RAČUNSKO
SODIŠČE