SL Uradni list Evropske unije C 132/63

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem

(COM(2010) 672 konč.)

2011/C 132/11

Poročevalec: g. CHIRIACO

Evropska komisija je 18. novembra 2010 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem

COM(2010) 672 konč.

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 28. februarja 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 470. plenarnem zasedanju 15. in 16. marca 2011 (seja z dne 16. marca) s 197 glasovi za, 26 glasovi proti in 17 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 EESO pozitivno ocenjuje dokument in predloge Komisije in poudarja, da so bile v sporočilu upoštevane številne ugotovitve, ki jih je Odbor posredoval v prejšnjih mnenjih. Komisijo poziva, naj bolje pojasni povezavo med cilji, instrumenti in finančnimi viri SKP po letu 2013. Reformo SKP je treba izpeljati na način, ki bo zajamčil donosnost kmetijstva in pošten dohodek za kmete v vsej EU.

1.2 Glavna naloga SKP je upoštevati pomen kmetov kot proizvajalcev vsakdanjih živil ter vse pogosteje tudi zelene in trajnostne energije. Kmetijstvo in gozdarstvo morata poleg tega okrepiti svoj pomembni prispevek k trajnostnemu upravljanju naravnih virov in omogočiti konkreten odgovor na velika vprašanja, kot so boj proti podnebnim spremembam, pomanjkanje vode, varstvo okolja in biotska raznovrstnost (1) ter teritorialni razvoj.

1.3 EESO se strinja s predlogom, da se pretekla referenčna obdobja ne uporabljajo več kot podlaga za določanje višine pomoči in poudarja pomen neposrednih plačil v okviru SKP za ohranitev evropskega modela kmetijstva. Ta plačila so zelo pomembna kot nadomestilo za vzdrževanje družbeno zaželenih visokih standardov EU in kot plačilo za kmetijske storitve, ki niso vključene v tržno ceno proizvodov. Prav tako imajo funkcijo varovala pred tveganjem in zagotavljanja dohodka kmetom na vse bolj nestabilnih trgih. Dobrine in storitve, ki jih kmetje zagotavljajo družbi, se po mnenju EESO navezujejo na trajnostni razvoj, varstvo okolja, vitalnost podeželskih območij, zmanjšanje revščine, varnost hrane, varstvo delavcev in potrošnikov.

1.4 Po mnenju EESO je tudi bistveno zagotoviti, da ta revizija ne poruši ciljev in mehanizmov za delovanje SKP, katerih namen je podpora akterjem kmetijskega, prehrambnega in okoljskega sektorja pri srednje- in dolgoročnem načrtovanju. Zato EESO meni, da bi bilo dobro predvideti dovolj dolgo prehodno obdobje (v skladu z novim programskim obdobjem, ki se bo končalo leta 2020), da bi se kmetje – zlasti tisti, ki so se v posebnih razmerah odločili za naložbe – lahko prilagodili odpravi uporabe preteklih referenčnih obdobij pri določanju vrednosti enotnega plačila. Odbor ponavlja, da se obdobje za izstop iz poenostavljene sheme enotnega plačila na površino za nove države članice izteče leta 2013. Zato poziva k potrditvi nacionalnega in regionalnega instrumenta prilagodljivosti, podobnega tistemu, ki izhaja iz člena 68 (2) za dodeljevanje oblik posebne podpore, ter k zagotavljanju popolnega usklajevanja z ukrepi drugega stebra, organizacijo trgov v sektorju sadja in zelenjave ter spodbujevalnimi ukrepi.

1.5 EESO se strinja, da bi dodeljevanje podpore v okviru SKP omejili zgolj na aktivne kmete, pri čemer bi evropski kmetijski model spodbujali z ukrepi iz prvega ali drugega stebra. Vsa plačila iz prvega in drugega stebra morajo biti usmerjena v reševanje socialnih, okoljskih in gospodarskih težav. V tem okviru EESO poziva Komisijo, naj opredeli pojem aktivni kmet, ki bi se uporabljal na celotnem ozemlju EU. EESO predlaga, da se opredelitev aktivnega kmeta opre na naslednja merila: proizvodnjo in trženje kmetijskih proizvodov, tudi z neposredno prodajo na lokalnih trgih, ter ustvarjanje javnih dobrin in storitev, koristnih za družbo.

1.6 EESO je prepričan, da mora biti politična odločitev Evropskega sveta, da zajamči pogoje za kmetijstvo v vsej EU, še naprej očiten cilj reforme SKP. Meni tudi, da ne bi smeli odpraviti podpore, ki je v okviru drugega stebra dodeljena kmetom na območjih z omejenimi možnostmi iz naravnih in podnebnih razlogov. Z dopolnilno podporo, vezano na površino, za kmete na območjih z omejenimi možnostmi bi lahko preprečili opuščanje kmetijske proizvodnje na ozemlju EU in tako prispevali k cilju prehranske varnosti. EESO poziva Komisijo, naj čim prej objavi predlog glede pregleda meril za določitev območij z omejenimi možnostmi (vmesna območja) ter tako omogoči ustrezno posvetovanje z vsemi zainteresiranimi stranmi.

1.7 EESO se strinja z omejevanjem plačil na podlagi kmetijske strukture države ali posamezne regije. Predlaga omejevanje v skladu s številom zaposlenih in najetih delavcev v kmetijskem gospodarstvu, pri čemer je treba upoštevati tudi delo, ki ga opravi kmet. Tako bi lahko tudi s socialnega vidika upravičili uporabo gospodarskih virov za delovanje SKP. Po mnenju EESO pa je treba upoštevati tudi posebnosti kmetijskih gospodarstev, ki jih sestavljajo zadruge in združenja kmetijskih proizvajalcev, saj bi plačilo moralo biti sorazmerno s številom udeleženih partnerjev.

1.8 Nova SKP bi morala kot prednostno nalogo zagotoviti, da bo EU imela konkurenčen in inovativen kmetijsko-živilski sektor, ki bo lahko prispeval k izboljšanju socialno-ekonomskih pogojev, delovnih razmer in varnosti delavcev v kmetijskem sektorju, pri dodeljevanju pomoči pa bi se morala sklicevati na popolno spoštovanje socialnih klavzul, zlasti spoštovanje delovne zakonodaje in pogodb.

1.9 Komisija bi morala pojasniti uporabo „zelene“ komponente neposrednih plačil in predstaviti dokončno oceno učinka tega predloga na sedanje okoljske programe iz drugega stebra. EESO jo poziva, naj razmisli o morebitnih drugačnih pristopih. Med možnostmi bi bila tudi ta, da bi bilo izplačilo „zelene“ komponente neposrednih plačil pogojeno z obveznim sodelovanjem pri določenih kmetijsko-okoljskih ukrepih, ki bi lahko učinkovito vplivali na površino, pod pogojem, da finančne spodbude v celoti pokrijejo večje stroške in da bodo birokratski postopki čim krajši. V ta namen bi morala Komisija pripraviti seznam ustreznih ukrepov, iz katerega bi kmetje lahko izbrali tiste, ki so najbolj primerni za njihov konkretni položaj. Izvajanje teh storitev bi moralo biti na regionalni ravni organizirano tako, da bi imelo pozitiven vpliv na dohodek.

1.10 EESO meni, da učinkovite reforme SKP po letu 2013 ni mogoče izpeljati brez jasnih podatkov v zvezi z odločitvami o obsegu in sestavi proračuna EU. Vendar pa ocenjuje, da je treba zagotoviti vsaj to, da se ohrani sedanji delež proračuna, ki ga EU namenja SKP.

1.11 EESO opozarja, da bo nadaljnje odpiranje kmetijskih trgov EU povzročilo dodatne konkurenčne pritiske in čedalje večji vpliv nestanovitnosti mednarodnih trgov na cene proizvajalcev. Poleg tega izraža zaskrbljenost, da z obstoječimi instrumenti ni mogoče zagotoviti zadostne stabilnosti trgov. To je treba upoštevati v okviru reforme, ne samo pri reviziji neposrednih plačil, temveč tudi pri spreminjanju instrumentov za stabilizacijo trga.

2. Kratka vsebina sporočila Komisije

2.1 Cilji skupne kmetijske politike (SKP)

2.1.1 Po mnenju Evropske komisije mora prihodnja SKP (po letu 2013) prispevati k naslednjim ciljem (3):

— vzdržna proizvodnja hrane,

— trajnostno upravljanje naravnih virov in podnebni ukrepi,

— ohranjanje ozemeljskega ravnovesja in raznolikosti kmetijskih območij.

2.2 Instrumenti prihodnje SKP

2.2.1 Nevezana neposredna plačila ostajajo po mnenju Komisije glavni instrument podpore evropskemu kmetijstvu (osnovna nevezana neposredna plačila enotne vrednosti za vse proizvajalce v posamezni regiji ali državi članici). Za povečanje njihove učinkovitosti in pravičnosti se predlaga prehod od zgodovinskih plačil k fiksnemu in enotnemu plačilu na površino (osnovno plačilo). Gospodarske in naravne razmere, v katerih delujejo kmetje in ki se od države do države članice EU razlikujejo, pa terjajo pravično porazdelitev neposrednih plačil. Ta plačila bodo temeljila na prenosljivih pravicah, določenih za upravičena kmetijska zemljišča in odvisnih od izpolnjevanja zahtev navzkrižne skladnosti, ki jih je treba poenostaviti in uskladiti s cilji okvirne direktive o vodah. Predlaga se razmislek o uvedbi zgornjega praga pomoči (neposrednih plačil) na kmetijsko gospodarstvo (omejevanje), katerega učinki bi se lahko ublažili z upoštevanjem števila zaposlenih.

2.2.2 Po mnenju Komisije bi morala SKP po letu 2013 vključevati tudi dve drugi vrsti neposrednih plačil, namenjenih spodbujanju bolj zelenega kmetijstva („bolj zelene“ neposredne pomoči): 1) plačilo na hektar, ki bi se izvajalo v celotni EU in v zameno za katero bi kmetje sprejeli kmetijsko-okoljske ukrepe, ki presegajo osnovne ukrepe navzkrižne skladnosti (na primer trajni pašniki, kolobarjenje, ekološka praha itd.); 2) dodatno plačilo na površino, namenjeno kmetom na območjih z omejenimi možnostmi in/ali območjih s posebnimi naravnimi ovirami, kot dopolnilo podpori, ki se dodeli v okviru drugega stebra SKP.

2.2.3 Predvidene so nekatere izjeme pri nevezanosti plačil. Za nekatere regije in posamezne pridelke je predvidena možnost dodelitve vezane podpore v okviru jasno določenih finančnih omejitev. Za male kmete je predviden poseben in poenostavljen sistem pomoči, s katerim bi se izognili izgubi delovnih mest na podeželju. Kot odziv na kritiko Evropskega računskega sodišča glede mehanizmov za izplačevanje neposrednih plačil se predlaga, da se podpora dodeljuje izključno aktivnim kmetom.

2.2.4 Po mnenju Komisije je treba predvideti ohranitev nekaterih tržnih ukrepov. Takšni instrumenti naj bi se uporabljali v kriznih razmerah oziroma za njihovo obvladovanje. Predlaga se predvsem podaljšanje intervencijskega obdobja, uporaba klavzule o motnjah in razširitev zasebnega skladiščenja na druge proizvode ter izboljšanje nadzora. V tem okviru je Komisija napovedala predstavitev predlogov za stabilizacijo trga mleka in poudarila potrebo po premisleku o prihodnosti sektorja sladkorja. Poleg tega SKP po letu 2013 predvideva tudi sprejetje posebnih ukrepov za izboljšanje delovanja dobavne verige v prehrambni industriji ter za povečanje pogajalske moči kmetov.

2.2.5 Splošna struktura SKP bo po predlogu Komisije še naprej temeljila na dveh stebrih. Podpora za razvoj podeželja mora biti v skladu s strategijo Evropa 2020 v večji meri usmerjena h konkurenčnosti, inovativnosti, boju proti podnebnim spremembam in varstvu okolja. V ta namen je treba v okviru drugega stebra predvideti uvedbo instrumentov za obvladovanje tveganj, ki jih bodo države članice lahko uporabile za stabilizacijo proizvodnje in kmetijskih dohodkov.

3. Splošne ugotovitve

3.1 EESO ugotavlja, da Komisija v sporočilu sprejema naslednje ugotovitve, ki jih je izpostavil v prejšnjih mnenjih (4):

— potrebo po pravični porazdelitvi sredstev med države članice;

— potrebo po odpravi preteklih referenčnih obdobij za določitev višine upravičenosti do enotnega plačila;

— uvedbo „zelene“ komponente enotnega plačila, da bi se tako soočili z novimi izzivi, zlasti glede podnebnih sprememb, energije iz obnovljivih virov, upravljanja vodnih virov in biotske raznovrstnosti (5) ter da bi vzpostavili večjo povezavo med stopnjo dodeljene pomoči ter dobrinami in storitvami, ki jih kmetje zagotavljajo družbi in za katere na trgu običajno ne prejmejo plačila, ter nadomestili višje stroške tistim kmetom, ki kmetujejo na območjih z neugodnimi kmetijsko-okoljskimi pogoji;

— potrebo po omejitvi neposrednih plačil izključno na aktivne kmete, in sicer z upoštevanjem obstoječih delovnih mest in ustvarjanja novih na posamezni kmetiji, ter zlasti številu zaposlenih in najetih delavcev, vključno s (kmetijskim in gozdarskim) pogodbenim delom.

3.2 V mnenju NAT/449 o reformi SKP leta 2013 je EESO pozval „Komisijo, Svet in EP, naj najprej jasno opredelijo cilj SKP, nato pa predstavijo potreben skupek instrumentov in določijo finančne potrebe“. EESO ugotavlja, da Komisija v svojem sporočilu ne sledi temu logičnemu zaporedju. Zato jo poziva, naj bolje pojasni povezavo med cilji, instrumenti in finančnimi viri SKP po letu 2013.

3.3 Cilji

3.3.1 V mnenju NAT/449 je EESO opozoril, da mora biti gonilo SKP po letu 2013 „evropski model kmetijstva, ki mora temeljiti na načelih neodvisnosti preskrbe s hrano in trajnosti ter na dejanskih potrebah kmetov in potrošnikov“. EESO zato izpostavlja glavne cilje, na katerih mora temeljiti SKP:

— prispevati h kvantitativni in kvalitativni varnosti preskrbe s hrano na evropski in svetovni ravni (6);

— prispevati k stabilizaciji trgov (7) ter predvsem omejiti nihanje cen kmetijskih proizvodov;

— zagotoviti podporo dohodkom evropskih kmetov, ki so nižji od dohodkov gospodarskih subjektov v drugih evropskih gospodarskih panogah (8);

— prispevati k oblikovanju sistema trgovinskih predpisov, ki bodo omogočili, da se ohrani evropski kmetijsko-živilski model in da se izognemo izkrivljanju konkurence;

— omogočiti kmetom, da ponovno pridobijo tržno moč v pogajanjih s trgovci, še posebej pa z velikimi trgovinskimi verigami (9);

— spodbujati trajnostno rabo naravnih virov, ohranjanje naravnih habitatov in biotske raznovrstnosti ob prevzemanju vidnejše vloge kmetijstva in gozdarstva v boju proti podnebnim spremembam (10);

— podpirati proizvodnjo in trženje kakovostnih lokalnih proizvodov na podeželskih območjih s spodbujanjem alternativnih distribucijskih poti (11);

— ustvariti pravne pogoje za to, da bodo kmetje lahko upravljali kratke in pregledne dobavne verige;

— v okviru strategije Evropa 2020 spodbujati izobraževanje in inovacije (pametna rast), razvoj obnovljivih virov energije (trajnostna rast) in krepitev zaposlitvenega potenciala podeželja (vključujoča rast), ob upoštevanju dobrih praks na področju zaposlovanja, pogodb o zaposlitvi in sezonskega kmetijskega dela v EU in zunaj nje.

3.3.2 Varnost preskrbe s hrano po razumnih cenah še naprej ostaja prednostni cilj kmetijstva Evropske unije v svetovnem okviru, ki ga zaznamujejo demografski pritiski in naraščajoča poraba, kar zahteva ustrezen političen in strateški odziv za zagotavljanje globalnega razvoja in varnosti hrane.

3.3.3 EESO meni, da želijo evropski kmetje doseči „pravičen dohodek iz prodaje svojih proizvodov na trgu in družbenih storitev, ki jih opravljajo v okviru evropskega modela kmetijstva“ (12). SKP se zato ne more omejiti na podeljevanje pomoči. Zato EESO Komisijo poziva, naj pojasni, kako se bo nova SKP lotila problema stabilizacije trgov, pri tem pa naj predlaga zlasti rešitve za vprašanje cen in dohodkov v kmetijstvu.

3.3.4 Evropska kmetijska politika in politike za razvoj podeželja morajo spodbujati inovativnost in konkurenčnost. EESO meni, da bi bilo treba okrepiti prispevek razvoja podeželja in gozdarskih politik EU k ohranjanju biotske raznovrstnosti, sekvestraciji ogljika, proizvodnji in varčevanju z energijo, oblikovanju in promociji živil ter uravnoteženemu teritorialnemu razvoju. Razvoj podeželja lahko ustvarja priložnosti za ustanavljanje novih podjetij in višjo stopnjo zaposlenosti na podeželju s spodbujanjem diverzifikacije dohodkov v kmetijstvu. Treba pa je opozoriti, da je predelava živil ena glavnih gospodarskih dejavnosti na podeželskih območjih. Zato pri razvoju podeželja ne bi smeli zanemariti podpore podeželskim kmetijsko-živilskim podjetjem, ki so skupaj s kmeti dejavna na področju raziskav in razvoja, usposabljanja, inovacij in spodbujanja izvoza ali pa sodelujejo v pobudah sodelovanja med podjetji (npr. skupno vlaganje), da bi okrepili njihovo konkurenčnost na trgu.

3.3.5 EESO opozarja, da je nihanje cen na kmetijskih trgih sicer običajna težava v tem sektorju, ki pa se je v zadnjih letih močno zaostrila zaradi različnih dejavnikov, kot so izredne vremenske razmere, cene energije, špekulacije in povečanje svetovnega povpraševanja zaradi naraščanja števila prebivalstva. EESO želi s tem v zvezi poudariti, da so cene kmetijskih proizvodov, ki so se močno zvišale med letoma 2006 in 2008, nato pa močno padle, v zadnjih mesecih začele znova naraščati. EESO meni, da ima to izjemno nihanje cen kmetijskih proizvodov negativne posledice tako za proizvajalce kot za potrošnike. Poleg tega je EESO zaskrbljen, ker tudi v EU nekmetijski vlagatelji kapitala vse pogosteje poskušajo zemljo kupiti kot kapitalsko naložbo in v špekulativne namene, kar prav gotovo ni v duhu evropskega modela kmetijstva.

3.3.6 Nova SKP bi morala spodbujati in podpirati nove dejavnosti ter v sektor pritegniti zlasti mlade, tudi zato, da bi zajamčili prihodnost evropskega kmetijstva. V tem sektorju bo potrebna zamenjava generacij, saj je samo 7 % vseh evropskih kmetov mlajših od 35 let, v nekaterih državah članicah pa so razmere še bolj kritične. V EU-27 je trenutno eden od treh nosilcev dejavnosti starejši od 65 let in mnogi se bodo v naslednjih letih upokojili. Zato mora SKP prispevati k uresničevanju politike evropskih razsežnosti za spodbujanje dejavnosti v kmetijstvu, skupaj z ambiciozno in sinergijsko politiko zaposlovanja v kmetijskem sektorju.

3.4 Instrumenti

3.4.1 EESO poudarja pomen neposrednih plačil SKP za ohranitev evropskega kmetijskega modela. Neposredna plačila namreč podpirajo evropske kmete, ki nudijo javne dobrine in storitve, ki so velikega pomena za skupnost, niso pa ustrezno poplačani s cenami, ki se oblikujejo na kmetijsko-živilskih trgih.

3.4.2 Treba je predvideti poenostavitev načina delovanja instrumentov nove SKP, zlasti enotnega plačila. EESO se strinja, da je treba poenostaviti obveznosti glede okoljske navzkrižne skladnosti, in poziva k racionalizaciji sistema nadzora in z njim povezanih postopkov zmanjšanja plačil. EESO poudarja, da bi moral način pridobivanja „bolj zelenih“ neposrednih plačil olajšati in spodbujati dostop kmetijskih gospodarstev do podpore v okviru SKP. Zato in glede na morebitne nove obveznosti (npr. zaradi okvirne direktive o vodah) EESO poziva Komisijo, naj pozorno preuči učinek takšnih določb in opredeli postopke, ki kmetom ne bodo prinesli dodatnih zapletov.

3.4.3 EESO se strinja z načelom, da se osnovna plačila, ki bi se na regionalni ravni lahko razlikovala, obvezno povežejo z določenimi okoljskimi storitvami. Razprave, ki že potekajo, kažejo, da bo morda težko razlikovati med okoljskim elementom prvega stebra („zeleno“ komponento neposrednih plačil) in kmetijsko-okoljskimi ukrepi drugega stebra.

3.4.4 EESO se strinja z uvedbo novega merila določitve vrednosti neposrednih plačil. S tem v zvezi predlaga razmislek, da bi opredelili referenčno območje za določitev osnovnega elementa neposrednih plačil (evropska, nacionalna ali regionalna raven). EESO tudi predlaga, da se preveri možnost za to, da je eden od elementov neposrednih plačil povezan s stopnjo uporabe delovne sile in sprejemanjem drugih dobrih praks na področju konkurenčnosti, dela in inovacij.

3.4.5 EESO se strinja z odločitvijo, da se uvede enostavna in posebna shema pomoči za male kmete. Komisijo obenem poziva, naj pojasni zahteve, ki bodo veljale za opredelitev malih kmetov. EESO želi zlasti opozoriti, da je treba upoštevati posebne strukturne razlike, ki so značilne za kmetijstvo v različnih državah članicah.

3.4.6 EESO se sprašuje o posledicah procesa prilagajanja sedanjih tržnih instrumentov (zajamčene cene, dajatve, izvozne subvencije, javno skladiščenje, kvote, praha itd.) in s tem v zvezi poudarja, da tovrstne varnostne mreže same ne morejo zagotoviti stabilizacije trgov s kmetijskimi proizvodi, zlasti pa ne morejo rešiti težav v sektorju mleka (13). EESO meni, da je – za okrepitev položaja kmetov v vrednostni verigi ter zaviranje nestabilnosti cen in pretirane tržne moči velikih trgovinskih verig – treba v okviru SKP po letu 2013 uvesti posebne instrumente za koncentracijo ponudbe in izboljšanje tržnih odnosov, s katerimi bi neposredno upravljali kmetje ali njihovi zastopniki, pri čemer bi uporabili ukrepe in instrumente, ki so jih že preizkusile nekatere skupne tržne organizacije.

3.4.7 EESO poziva h krepitvi ukrepov SKP, namenjenih za zvišanje vrednosti in promocijo lokalnih in kakovostnih kmetijsko-živilskih proizvodov na evropskem trgu in v tretjih državah, tudi z namenom boljšega delovanja kmetijsko-živilskih verig, večjega poznavanja raznolikih kmetijskih proizvodov z ozemlja EU, približevanja potrebam potrošnikov in odpiranja novih trgov v tujini. V tem smislu je EESO zainteresiran za uvedbo najboljših praks za označevanje kmetijskih proizvodov, tudi z namenom, da bi se odzvali na vse večje zahteve javnosti po informacijah in preglednosti.

3.4.8 EESO opozarja, da je v EU več kot 40 milijonov revnih, ki nimajo dovolj hrane. V tem smislu poziva Komisijo, naj v okviru SKP okrepi ukrepe za razdeljevanje hrane revnim v EU.

3.4.9 Razvoj podeželja lahko prispeva k izpolnjevanju potreb sektorjev in podeželskih območij. EESO meni, da je treba ohraniti sedanji sistem SKP, ki razlikuje med dvema stebroma, pri čemer je treba reorganizirati ukrepe, ki sodijo v okvir posameznega stebra, in doseči boljše dopolnjevanje med sprejetimi ukrepi. (14)

3.4.10 Ohranjanje kmetijske proizvodnje v celotni EU je del evropskega kmetijskega modela in s tem temeljna naloga SKP. V zvezi s tem EESO poudarja posebni pomen ukrepov za območja z omejenimi možnostmi v okviru razvoja podeželja. Zaradi čim večje kontinuitete je treba vsekakor ohraniti preizkušene ukrepe, zlasti nadomestila za negativne naravne in podnebne značilnosti.

3.5 Proračun EU in finančni viri SKP

3.5.1 EESO meni, da so cilji, ki jih sodobna družba postavlja evropskemu kmetijstvu, zelo ambiciozni in zahtevni; zaradi njih bo treba ohraniti SKP, ki ima učinkovite instrumente za izpolnjevanje zastavljenih ciljev, katere sistemi uspešno delujejo v praksi in ki ima ustrezna finančna sredstva (15). Poleg tega je treba SKP nujno vključiti tudi v vse ostale politike EU (podjetja, podnebni ukrepi, medsektorske politike, gospodarstvo, finance in davki, zaposlovanje in socialne pravice, energija in naravni viri, okolje, potrošniki in zdravje, zunanji odnosi in zunanje zadeve, regije in lokalni razvoj, znanost in tehnologija).

3.5.2 Po mnenju EESO je treba v razpravi o „SKP proti letu 2020“ upoštevati tudi dejstvo, da bo z vidika finančnih perspektiv in brez prilagajanja proračuna težko uresničiti cilje, ki jih Komisija v sporočilu postavlja prihodnji SKP, in braniti evropski kmetijski model.

3.5.3 EESO meni, da je reforma SKP za obdobje po letu 2013 tudi priložnost za začetek razprave o prerazporeditvi finančnih sredstev tako prvega kot drugega stebra. Rešiti je treba predvsem težavo glede neuravnotežene razdelitve sredstev SKP na ravni držav članic, ki je še posebej neugodna za nove države članice. V tem okviru je glede na opustitev uporabe preteklih referenčnih obdobij treba določiti novo merilo za opredelitev najvišjega nacionalnega zgornjega praga neposrednih plačil za posamezno državo članico. V tem smislu EESO poziva, naj se iz praktičnih razlogov in ob upoštevanju različnih razmer v posameznih državah članicah poleg merila kmetijskih površin posamezne države članice razmisli še o drugih merilih. Zlasti sprejetje meril v zvezi z življenjskimi stroški, zaposlovanjem, dodano vrednostjo ter razlikami v kmetijskopodnebnih razmerah in proizvodnih stroških bi lahko povečalo prispevek kmetijstva k teritorialnemu razvoju (16).

3.5.4 EESO se strinja z odločitvijo Komisije, da ne bo uvedla oblik nacionalnega sofinanciranja za ukrepe v prvem stebru. Glede drugega stebra je po mnenju EESO treba potrditi možnost nacionalnega sofinanciranja za izvajanje ukrepov za razvoj podeželja. EESO meni, da je treba spodbuditi tudi razpravo o dosedanjih odločitvah glede vrednosti nacionalnega sofinanciranja za razvoj podeželja, da bi upoštevali proračunske težave številnih držav članic in spodbudili učinkovitejšo porabo sredstev za naložbe na nacionalni ravni (17).

4. Posebne ugotovitve

4.1 EESO poziva k razmisleku o morebitnem pregledu zakonodaje EU na področju konkurence, ki se uporablja v kmetijsko-živilskem sektorju, da bi izboljšali delovanje kmetijsko-živilskih verig in ponovno uravnotežili tržno moč subjektov v prehranski verigi, zlasti glede distribucije.

4.2 EESO se strinja z okrepitvijo instrumentov za obvladovanje tveganja, ki se izvajajo v okviru SKP. Meni, da bi morali ti instrumenti prispevati k zmanjšanju nihanja dohodka in nestabilnosti trgov. Okrepitev zavarovalnih instrumentov in oblikovanje vzajemnih skladov bi morala kmetom pomagati pri obvladovanju zdravstvenih in podnebnih nevarnosti, ki bodo v bližnji prihodnosti še naraščale. EESO opozarja na resno krizo, ki je doletela svetovne finančne institucije, in Komisijo poziva, naj čim prej pojasni način delovanja, ki bo veljal za izvajanje teh instrumentov. Obenem izraža dvom glede možnosti, da se ukrepi za obvladovanje tveganja uvrstijo v drugi steber, saj lahko obveznost nacionalnega sofinanciranja države članice odvrne od izvajanja teh novih instrumentov.

4.3 EESO z zanimanjem pričakuje predlog Komisije za spodbujanje alternativnih distribucijskih poti, ki bi z ukrepi iz drugega stebra, namenjenimi razširjanju in utrjevanju neposredne prodaje in lokalnih trgov, povečali vrednost lokalnih virov. EESO meni, da bi bilo tovrstne alternativne trgovinske prakse treba podpreti tudi s sprejetjem ad hoc zakonodajnega okvira EU.

4.4 EESO se zavzema za ponovni zagon in ugoden izid pogajanj v okviru STO, pri čemer poudarja učinke – v obliki nadaljnjega odpiranja kmetijskih trgov – ki jih lahko imajo trgovinski sporazumi, še posebej z Mercosurjem, na učinkovitost delovanja SKP (18). V tem oziru želi EESO opozoriti, da bo to pomenilo večjo konkurenco in nihanje cen kmetijskih proizvodov na mednarodnih trgih, kar je treba upoštevati v procesu reforme SKP, tako s spremembo instrumentov za stabilizacijo trgov kot s preusmeritvijo instrumenta neposrednih plačil. Mednarodna trgovina sicer lahko bistveno poveča razpoložljivost živil, saj poveča kakovost in raznolikost živilskih proizvodov na tržišču (19). EESO opozarja, da so evropski kmetje v primerjavi s kmeti v tretjih državah v slabšem položaju, saj morajo spoštovati proizvodne standarde EU. Poziva k okrepitvi sistemov nadzora pri uvozu surovin, ki morajo izpolnjevati enake zahteve, kot veljajo za evropske proizvode, sicer bomo priča ne le oblikam nelojalne konkurence in socialnega dumpinga, ampak tudi precejšnjemu padcu kakovosti kmetijske proizvodnje in predelave živil.

4.5 EESO poziva Komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe za odpravo težav v zvezi z nezadostno proizvodnjo rastlin za krmo, bogatih z beljakovinami, ki je značilna za evropsko kmetijstvo in omejuje razvoj nekaterih proizvodnih panog EU. V tem smislu EESO z zanimanjem spremlja uresničevanje ukrepov za doseganje sinergije med kmetijsko-energetskimi programi in ukrepi za spodbujanje rastlinskih beljakovin v Evropi.

V Bruslju, 16. marca 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) COM(2010) 548 konč. – Ocena izvajanja akcijskega načrta EU za biotsko raznovrstnost za leto 2010.

(2) Uredba Sveta (ES) št. 73/2009 z dne 19. januarja 2009 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor za kmete v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete, spremembi uredb (ES) št. 1290/2005, (ES) št. 247/2006, (ES) št. 378/2007 in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1782/2003 (UL L 30, 31.1.2009, str. 16).

(3) Sporočilo za javnost Evropske komisije IP/10/1527 z dne 18. novembra 2010.

(4) Mnenje EESO o reformi SKP leta 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 5.6.11).

(5) Sklep Sveta z dne 19. januarja 2009 o spremembah Sklepa 2006/144/ES o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja – programsko obdobje 2007–2013 (UL L 30, 31.1.2009, str. 112).

(6) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 318, 23.12.2009, str. 66, točka 2.3).

(7) Mnenje EESO o reformi SKP leta 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 5.2) in mnenje EESO o oceni stanja v SKP in njeni prihodnosti po letu 2013 (UL C 44, 16.2.2008, str. 60, točka 7.4.2).

(8) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 3.7).

(9) Mnenje EESO o bolje delujoči verigi preskrbe s hrano v Evropi (UL C 48, 15.2.2011, str. 145, točka 3.6).

(10) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 4.7).

(11) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 5.5.15).

(12) Mnenje EESO o reformi SKP leta 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 5.3).

(13) Mnenje EESO o oceni stanja v SKP in njeni prihodnosti po letu 2013 (UL C 44, 16.2.2008, str. 60, točke 7.4.13 do 7.4.15) in mnenje EESO o reformi skupne kmetijske politike leta 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točka 5.5.9).

(14) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 318, 23.12.2009, str. 66, točka 4.3).

(15) Mnenje EESO o prihodnosti SKP po letu 2013 (UL C 318, 23.12.2009, str. 66, točka 2.5).

(16) Mnenje EESO o reformi SKP v letu 2013 (UL C 354, 28.12.2010, str. 35, točke 5.7.4, 5.8.4 in 5.8.5).

(17) Mnenje EESO o oceni stanja v SKP in njeni prihodnosti po letu 2013 (UL C 44, 16.2.2008, str. 60, točka 7.6.11).

(18) Mnenje EESO o oceni stanja v SKP in njeni prihodnosti po letu 2013 (UL C 44, 16.2.2008, str. 60, točka 7.4.9).

(19) COM(2010) 127 konč. – Okvir politike EU za pomoč državam v razvoju pri reševanju vprašanja zanesljive preskrbe s hrano.