EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 24.7.2020 COM(2020) 606 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Agenda in akcijski načrt EU za boj proti drogam za obdobje 2021–2025







I.Uvod – Nov zagon za celovito obvladovanje razmer na področju drog Komisija namerava v skladu z novo strategijo za varnostno unijo 2020–2024 znatno okrepiti ukrepe EU za boj proti prepovedanim drogam z odločno novo agendo EU za boj proti drogam. Poleg posledic za posameznike zaradi izgubljenih življenj, poslabšanja zdravja in neizkoriščenega potenciala se škoda kaže tudi kot poslabšanje kakovosti življenja v skupnostih, ki jih pestijo težave, povezane z drogo. Kar zadeva trg z drogami, se ocenjuje, da maloprodajna vrednost trga s prepovedanimi drogami v EU znaša najmanj 30 milijard EUR na leto, in pomeni glavni vir prihodka organiziranih kriminalnih združb v EU. Zavedati se je treba precejšnje gospodarske škode, ki jo je mogoče pripisati uživanju drog, ter na splošno precejšnega posrednega negativnega vpliva, ki ga ima trg z drogami zaradi povezav s širšimi kriminalnimi dejavnostmi, spodkopavanja zakonitega gospodarstva, nasilja v skupnostih in okoljske škode ter kot pomemben dejavnik korupcije, ki lahko ovira dobro upravljanje. Vsi razpoložljivi podatki kažejo, da je na splošno v Evropi razpoložljivost naravnih in tudi sintetičnih drog še vedno velika. Za evropski trg z drogami je vse bolj značilno, da ima javnost dostop do zelo različnih drog z visoko stopnjo čistosti in močnim učinkom, katerih cena se realno v zadnjem desetletju običajno ni spremenila ali je celo nižja. Največ škode, povezane z drogami, še vedno povzroča uživanje heroina in drugih opioidov. Balkanska pot ostaja ključni koridor za vstop heroina v EU, Zahodni Balkan pa je očitno še naprej pomemben vir izvora zasežene marihuane. Trg s kokainom je takoj za marihuano drugi največji trg s prepovedanimi drogami v EU. Uporaba zabojnikov za tihotapljenje kokaina pomeni, da so zasegi velikih količin droge v pristaniščih postali nekaj običajnega, kokain, zasežen na veleprodajni ravni v Evropi, pa ima visoko stopnjo čistosti, ki pogosto presega 85 %. Severna Afrika očitno postaja pomembnejša tranzitna točka za letalske in pomorske pošiljke kokaina in hašiša, namenjene evropskemu trgu in morda tudi drugim trgom. Poleg tega se veliko marihuane in sintetičnih drog proizvede v EU. Čeprav je število prvih odkritij novih psihoaktivnih snovi v Evropi upadlo, se te še vedno pošiljajo predvsem s Kitajske in iz Indije – ti državi sta tudi glavni vir predhodnih sestavin za droge, ki se v glavnem uporabljajo v proizvodnji prepovedanih sintetičnih drog v EU. EU je očitno čedalje pogosteje tudi tranzitno območje za nekatere droge, kot je kokain, ki so namenjene drugim trgom, droge, kot so sintetični opioidi z močnim učinkom, pa se vse pogosteje tržijo na spletu in pošiljajo po pošti. Nazadnje, pojav drog v današnjem medsebojno povezanem svetu postaja vse bolj globalen. Mednarodna skupnost se je zato dogovorila o okrepitvi svojih ukrepov, izboljšanju sodelovanja in pospešitvi izvajanja skupnih zavez za obravnavanje globalnih razmer na področju drog v okviru ministrske deklaracije Komisije ZN za droge (CND) iz leta 2019. Organizirane kriminalne združbe, od katerih jih je tretjina neposredno vpletena v trge z drogami, so tudi zelo prilagodljive. Pandemija COVID-19 kljub omejitvam gibanja v glavnem ni vplivala na gibanje velikih količin drog med državami članicami. Vendar je bil zaradi ukrepov omejitve gibanja, povezanih s COVID-19, začasno moten svetovni trg z drogami, kar je pripeljalo do nekaj pomanjkanja in višjih cen nekaterih drog. Zaradi omejevanja socialnih stikov je prihajalo tudi do motenj na ravni razpečevanja v Evropi, zaradi negotovih razmer pa se je povečalo nasilje med dobavitelji in razpečevalci na srednji ravni. Kar zadeva zdravstvene vidike drog, bi se lahko povpraševanje po zdravljenju odvisnosti od drog in storitvah za zmanjšanje škode še naprej povečevalo, medtem ko se je nadaljnja oskrba uživalcev drog v nekaterih državah članicah zaradi pomanjkanja osebja ter prekinitve in prenehanja opravljanja storitev izkazala za izziv. Ker se razmere hitro spreminjajo, bo enako pomembno zgodaj prepoznati morebitne srednje- in dolgoročne posledice sedanje pandemije za storitve na področju drog, uživanje drog in delovanje trga z drogami ter razviti ustrezne odzive nanje. Ocena izvajanja strategije EU na področju drog (2013–2020) in z njo povezanih dveh zaporednih akcijskih načrtov je potrdila, da je treba pojav drog in njegove izzive še naprej obravnavati na nacionalni ravni, ravni EU in mednarodni ravni. Med ugotovitvami je treba omeniti, da so varnostni in zdravstveni vidiki, povezani s trgi s prepovedanimi drogami, še naprej osrednjega pomena za obravnavanje širših in horizontalnih elementov pojava drog. Nadaljevati je treba delo, ki je bilo v preteklosti opravljeno v okviru strategije EU na področju drog in kot ga izkazujejo specializirane agencije EU s področja pravosodja in notranjih zadev, zlasti v smislu usklajevanja in sodelovanja, dejavne razprave in analize, okrepljenega dialoga in sodelovanja na mednarodnem prizorišču, boljšega razumevanja vseh vidikov pojava drog ter učinka ukrepov. EU potrebuje spremembo paradigme v politiki na področju drog. Zato ta agenda krepi pristop EU k vprašanju drog in zagotavlja smelo politično agendo na področju drog, da se spodbudijo konkretne in velikopotezne spremembe. Povečuje prizadevanja v zvezi z vsemi razsežnostmi politike na področju drog, zlasti v zvezi z varnostjo, kjer je odločnejša in določa konkretne ukrepe za odpravo prejšnjih pomanjkljivosti. Agenda EU za boj proti drogam je bila razvita v posvetovalnem postopku z državami članicami in pomembnimi deležniki. Temelji na vmesni in končni oceni strategije EU na področju drog (2013–2020) ter z njo povezanih dveh zaporednih akcijskih načrtov. Z njo se obravnavajo razmere na področju drug, kot so opisane v vodilnih poročilih EU o drogah iz leta 2019 (letno evropsko poročilo o drogah Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (EMCDDA) ter evropsko poročilo o trgih drog, ki sta ga pripravila EMCDDA in Europol) in svetovnem poročilu o drogah Urada Združenih narodov za droge in kriminal (UNODC). Podatki, navedeni po celotni agendi EU za boj proti drogam, izvirajo iz navedenih poročil. Prav tako se upošteva evropski priročnik o zdravstvenih in družbenih odzivih na problematiko drog, v katerem so pregledani tehnični dokazi o učinkovitih odzivih na uživanje drog. II.Cilji in vodilna načela politike EU na področju drog Ob upoštevanju resnosti razmer na področju nedovoljenega prometa z drogami in uživanja prepovedanih drog v Evropi agenda EU za boj proti drogam temelji na z dokazi podprtem celostnem, uravnoteženem in večdisciplinarnem pristopu k pojavu drog na nacionalni ravni, ravni EU in mednarodni ravni. Cilj agende EU za boj proti drogam je zaščititi državljane z bolje usklajenimi ukrepi, ki bodo: (i) imeli bistven in merljiv učinek na vprašanja varnosti in zdravja, ki jih povzroča uživanje drog, in na delovanje trga z drogami ter (ii) obravnavali neposredne in tudi posredne posledice te problematike, med drugim povezave z nasiljem in drugimi oblikami hudih kaznivih dejanj, s tem povezane zdravstvene in socialne težave ter okoljsko škodo, hkrati pa bodo ozaveščali javnost in poglabljali politično zavest o teh vprašanjih. Agenda EU za boj proti drogam temelji na naslednjih vodilnih načelih: a. vrednote, na katerih temelji EU, in temeljna načela prava EU: spoštovanje človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, enakosti, solidarnosti, pravne države, varnosti in človekovih pravic. b. večdisciplinarni pristop: za izvajanje agende EU za boj proti drogam morajo vsi partnerji na nacionalni ravni, institucije, organi in agencije EU (zlasti EMCDDA in Europol, ki imata še naprej osrednjo vlogo) ter industrija in organizacije civilne družbe sodelovati še naprej in še bolje. c. Vključevanje v zunanje delovanje EU: pristop in cilji agende EU za boj proti drogam bi morali biti usklajeno in celostno vključeni v zunanje delovanje EU. Ker se nevarnosti in varnostni izzivi spreminjajo, sta notranja in zunanja varnost vse bolj medsebojno povezani. Za zaščito državljanov EU pred izzivi, povezanimi z drogami, sta zato potrebna skladnost med cilji agende EU za boj proti drogam in zunanjim delovanjem EU ter tesno sodelovanje na tem področju, kadar je to ustrezno. Zunanje delovanje EU na področju drog bi moralo temeljiti na dopolnjujočih se načelih, ki se medsebojno krepijo, to je načelih skupne odgovornosti, večstranskosti in usklajenih globalnih odzivov. d. V znanost usmerjeni in z dokazi podprti odzivi ter spodbujanje inovacij: potrebna so prizadevanja na področju raziskav za opredelitev prednostnih nalog, doseganje sinergij in usklajenosti ter učinkovito razširjanje ugotovitev. Okrepiti bi bilo treba prizadevanja za razvoj, sprejetje in uporabo novih tehnologij za boljše spremljanje in analizo trendov in groženj na trgih s prepovedanimi drogami ter odzivanje nanje, pa tudi za povečanje pripravljenosti za odzivanje na hitre spremembe. Agenda EU za boj proti drogam zagotavlja politični in strateški okvir za učinkovito in celostno obravnavo z drogami povezanih izzivov za varnost in javno zdravje z uporabo vseh ustreznih instrumentov na lokalni in nacionalni ravni, ravni EU in mednarodni ravni. Prav tako bi morala EU omogočiti enoten nastop pri spodbujanju z dokazi podprtega, celostnega, uravnoteženega in večdisciplinarnega pristopa v okviru agende EU za boj proti drogam. To je še zlasti pomembno pri prizadevanjih za krepitev dialoga in sodelovanja s tretjimi državami, regijami in mednarodnimi organizacijami, pa tudi na večstranskih forumih. Agenda EU za boj proti drogam določa osem strateških prednostnih nalog politike EU na področju drog za naslednjih pet let v okviru treh glavnih sklopov. Prvič, agenda EU za boj proti drogam zagotavlja celovit niz okrepljenih varnostnih ukrepov, osredotočenih na vse vidike nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami, od organiziranih kriminalnih združb do upravljanja zunanjih meja, ter nedovoljenega razpečevanja in proizvodnje v EU. Drugič, obravnava se preprečevanje in ozaveščanje o negativnih posledicah drog, med drugim njihovo povezavo z nasiljem in drugimi oblikami kriminalitete. Tretjič, enako pomembno je obravnavanje škode, povezane z drogami. Zagotoviti je treba, da imajo tisti, ki potrebujejo pomoč, dostop do učinkovitega zdravljenja ter da je vzpostavljen trden okvir za zmanjšanje tveganja in škode, da se zmanjšajo negativne posledice uživanja drog tako za uživalce drog kot tudi za njihove družine in skupnosti. V okviru nove agende EU za boj proti drogam se posebej priznava podpora uravnoteženemu in celostnemu pristopu k obravnavanju vprašanja uživanja drog v zaporih – na področju, ki zaradi svojega posebnega okvira zahteva strateški, strukturiran in usklajen pristop.

Agendi EU za boj proti drogam je priložen akcijski načrt za boj proti drogam v Prilogi 1, s katero so zajeti konkretni operativni ukrepi in dejavnosti, katerih cilj je olajšati izvajanje osmih strateških prednostnih nalog. III.Strateške prednostne naloge a)Okrepljena varnost – razbitje trgov z drogami 1. Onemogočiti in razbiti večje organizirane kriminalne združbe, povezane z drogami, ki pomenijo visoko tveganje in delujejo v državah članicah EU, iz teh držav izvirajo ali se nanje usmerjajo, ter obravnavati povezave z drugimi varnostnimi grožnjami Trgi z drogami so čezmejne narave, odkrite organizirane kriminalne združbe, povezane z drogami, pa se pogosto ukvarjajo z več kriminalnimi dejavnostmi. V EU je več kot tretjina teh združb neposredno vpletena v trge z drogami, od teh jih je približno dve tretjini povezanih s širšimi kriminalnimi dejavnostmi, vključno s korupcijo in pranjem denarja, ki omogočata njihove dejavnosti. Nedovoljen promet s prepovedanimi drogami je povezan tudi z drugimi področji hudih kaznivih dejanj, na primer s trgovino z ljudmi, tihotapljenjem migrantov, nedovoljeno trgovino s strelnim orožjem, pa tudi s trgovino s prenarejenimi, ponarejenimi, podstandardnimi in neodobrenimi zdravili. V omejenem številu primerov so bile ugotovljene možne povezave s financiranjem terorizma/terorizmom. Obsežne dejavnosti v smislu velike količine drog ali velikih dobičkov, pa tudi tiste, ki so manj obsežne, a so še posebno škodljive zaradi močnega učinka drog, s katerimi se trguje, kot so sintetični opioidi, bi zato morale biti prednostni cilj na ravni EU. To bi moralo biti prednostna naloga v sinergiji s ciklom politike EU za boj proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu in hudim oblikam mednarodnega kriminala (EMPACT) , s katerim se prepoznavajo, prednostno razvrščajo in obravnavajo grožnje na podlagi blagovnega pristopa. Poleg tega bi se bilo treba prednostno usmeriti tako na cilje na najvišji ravni kot tudi na uveljavljene cilje na srednji ravni, ki so pomembni za ohranjanje neprekinjenega delovanja organiziranih kriminalnih združb, da se razbije njihova vodstvena struktura. Usmeriti bi se bilo treba na vse akterje v verigi, ki so dovolj izkušeni, da zagotavljajo neprekinjeno izvajanje kriminalnih dejavnosti. Drugič, poudarek bi moral biti na sledenju, zamrznitvi in odvzemu ogromnih dobičkov, ustvarjenih z nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami in s tem povezanimi kaznivimi dejanji, da bi se organiziranim kriminalnim združbam preprečila prihodnja kazniva dejanja in vdiranje v zakonito gospodarstvo. Za učinkovit boj proti nedovoljenemu prometu s prepovedanimi drogami je treba zagotoviti, da se nezakoniti dobički ne stekajo nazaj v dobavno verigo na področju drog in da ne omogočajo kriminalnega vedenja, kot sta korupcija in nasilje, ali drugih oblik hudih kaznivih dejanj ali organiziranega kriminala, kot sta trgovina z ljudmi ali celo terorizem. Poleg tega bi bilo treba razmisliti tudi o ukrepih za omejitev uporabe instrumentov, ki omogočajo trgovino z drogami, za kriminalne namene, na primer opreme v laboratorijih za proizvodnjo drog, strelnega orožja, ponarejenih dokumentov in tehnologije šifriranja. Nazadnje, zaseženi in odvzeti predmeti ter premoženjske koristi, pridobljene s kaznivimi dejanji, povezanimi z drogami, bi se lahko uporabili v podporo ukrepom za zmanjšanje ponudbe drog in povpraševanja po drogah. Tretjič, okrepiti bi bilo treba obstoječe sodelovanje ter si prizadevati za strukturirano sodelovanje z državami in regijami izvora in tranzita drog ter ustreznimi regionalnimi organizacijami, med drugim z nadaljnjimi ciljno usmerjenimi podpornimi programi in programi sodelovanja, v katere so sistematično vključene ustrezne agencije EU, zlasti Europol in EMCDDA, kar zadeva preprečevanje kaznivih dejanj, povezanih z drogami, in sodelovanje na področju kazenskega pregona, ter z obravnavanjem povezav z drugimi oblikami organiziranega kriminala. Pomembno je, da se Europol in EMCDDA okrepita z ustreznimi sredstvi, ki jih potrebujeta za to, da bosta lahko podprla operativne ukrepe držav članic na področju drog. V tem okviru bo treba okrepiti tudi operativne ukrepe Evropske večdisciplinarne platforme proti grožnjam kriminala (EMPACT). Poleg spodbujanja in podpiranja mednarodnega sodelovanja med organi kazenskega pregona ter observatoriji za droge se bo z ukrepi v okviru te prednostne naloge neprekinjeno poskušalo obravnavati temeljne vzroke in glavne dejavnike organiziranega kriminala ter okrepiti odpornost lokalnih skupnosti. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 1.1 Ciljno usmerjanje na organizirane kriminalne združbe, ki pomenijo visoko tveganje in so dejavne po EU in na čezmejnih trgih z drogami, ter onemogočanje kriminalnih poslovnih modelov, zlasti tistih, ki spodbujajo sodelovanje med različnimi organiziranimi kriminalnimi združbami. 1.2 Pridobljene premoženjske koristi in predmeti, ki jih uporabljajo organizirane kriminalne združbe, vpletene v trge z drogami, ter ponovna uporaba zaseženega premoženja v socialne namene. 1.3 Mednarodno sodelovanje s tretjimi državami ali regijami in vključevanje ustreznih agencij EU. 2. Izboljšati odkrivanje nedovoljenega prometa na debelo s prepovedanimi drogami in predhodnimi sestavinami za droge na vstopnih in izstopnih točkah EU Trge z drogami v EU je treba obravnavati z globalnega in regionalnega vidika. Obstajajo posebni izzivi, povezani z različnimi regijami, zaradi katerih so nekatere vstopne točke po morju, kopnem ali zraku v EU ali iz nje zelo pomembne v smislu nedovoljenega prometa na debelo s prepovedanimi drogami in predhodnimi sestavinami za droge, ki vključujejo nove predhodne kemijske sestavine, ki se ne nadzorujejo ali spremljajo. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti „dizajnerskim predhodnim sestavinam“, saj se te kemikalije zdaj večinoma uporabljajo v proizvodnji prepovedanih sintetičnih drog v EU in pomenijo poseben izziv za organe kazenskega pregona. Vstopne in izstopne točke (vozlišča), ki se uporabljajo za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami v zabojnikih ali med tovorom, lahko povzročajo motnje v trgovini EU, povečujejo korupcijo in spodkopavajo dobro upravljanje. Poleg tega so zunanje meje EU (morske, kopenske in zračne) že same po sebi ranljive, kar se lahko izkorišča v okviru trgovine z drogami. Zlasti pomorska in letališka območja, ki obdajajo meje EU, so strateško pomembna za spremljanje zlorab s strani preprodajalcev prepovedanih drog. Več kot 70 % zunanjih meja EU je morskih. Glavna znana pristanišča, letališča ter kopenske vstopne in izstopne točke v EU, ki se uporabljajo kot vozlišča za nedovoljen promet na debelo s prepovedanimi drogami, bi bilo zato treba uvrstiti visoko na seznam prednostnih ukrepov proti nedovoljenemu prometu s prepovedanimi drogami. Ukrepi bi morali vključevati okrepljeno analizo tveganja na carinskem področju za zabojnike in tovor, profiliranje, izmenjavo obveščevalnih podatkov in učinkovito sodelovanje v ustreznih agencijah EU, organih kazenskega pregona, carinskih organih, organih za mejni nadzor držav članic in zadevnih agencijah partnerskih držav ter med njimi. Izboljšana izmenjava informacij in tesnejše sodelovanje med carinskimi in policijskimi organi sta se izkazala za ključna v boju proti tihotapljenju drog. Pozornost bi bilo treba nameniti tudi nadaljnjemu razvoju in razširitvi ukrepov za preprečevanje korupcije v zvezi z navedenimi vozlišči ter odkrivanju morebitnih učinkov premeščanja zaradi učinkovitega ukrepanja. Drugič, pomembno je, da se morske, kopenske in zračne meje spremljajo zaradi nezakonitega prečkanja v okviru trgovine z drogami. V okviru tega bi bilo treba v sodelovanju z državami članicami okrepiti dejavnosti ozaveščanja o razmerah na vseh zunanjih mejah EU, vključno znotraj Frontexa. Prednost bi bilo treba dati zračnim in morskim mejam zaradi njihove ranljivosti in omejenega spremljanja ter strateškega pomena splošnega zračnega prostora, Atlantskega oceana in Sredozemskega morja. Med pandemijo COVID-19 je pomorski prevoz še naprej potekal razmeroma neovirano in organizirane kriminalne združbe, vključene v prevoz drog na debelo v EU, so imele še naprej priložnosti za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami. Okrepiti in razširiti bi bilo treba dejavnosti, kot jih izvaja Pomorski analitični in operacijski center za narkotike (MAOC-N), na primer spremljanje plovil in zrakoplovov, ki prevažajo prepovedane droge po odprtem morju in v zračnem prostoru, ki obdaja morske meje in zračni prostor EU, za katere je znano, da se zlorabljajo, s ciljem, da se jih prestreže, preden ali ko dospejo do prve vstopne točke EU. V tem okviru tudi splošni zračni prostor pomeni tveganje za varnost EU in ga preprodajalci prepovedanih drog čedalje bolj zlorabljajo, pri čemer je še vedno premalo nadzorovan. Mednarodno sodelovanje na področju pomorskega in zračnega prometa bo še naprej ključnega pomena za izboljšanje obveščevalnih podatkov ter zmogljivosti držav članic in agencij EU, katerih naloga je varovanje meja, za ukrepanje v realnem času. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 2.1 Tihotapljenje drog v EU in iz nje po vzpostavljenih prodajnih poteh (zakonite poti). 2.2 Nezakonito ali neprijavljeno prečkanje mej EU. 3. Izboljšati učinkovito spremljanje logističnih in digitalnih kanalov, ki se izkoriščajo za razpečevanje srednje velikih in manjših količin drog, ter povečati zasege prepovedanih snovi, ki se skrivaj prenašajo po teh kanalih, v tesnem sodelovanju z zasebnim sektorjem Trg z drogo je vse bolj digitalno podprt. Za spletno prodajo drog se uporabljajo tržnice na površinskem spletu in v temnem omrežju, pa tudi družbeni mediji in mobilne komunikacijske aplikacije. Uporaba teh tehnologij je precej olajšala razpečevanje drog, novih psihoaktivnih snovi, predhodnih sestavin za droge in opreme, potrebne za proizvodnjo drog, ter ustvarila nove izzive na področju kazenskega pregona in javnega zdravja. Nedovoljen promet s prepovedanimi drogami po pošti in hitri pošti pesti vse države članice, v več državah pa opažajo znaten porast pisemskih pošiljk in paketov z drogo. Posamezne poti poštnih pošiljk so lahko zelo različne, vključno z direktnimi potmi iz izhodiščnega v namembni kraj ali prek tranzitnih vozlišč v EU in krajev zunaj EU. Te poštne pošiljke lahko izvirajo iz EU ali onkraj zunanjih meja EU.

Posledično obstaja potreba po izboljšanem in usklajenem spremljanju in analizi groženj, ki jih prinaša dostopnost drog prek platform družbenih medijev, aplikacij, tržnic na spletu/v temnem omrežju, pa tudi uporaba spletnih plačil (vključno s kriptovalutami) in šifrirana digitalna komunikacija. V tem okviru bi bilo treba okrepiti sodelovanje z zasebnim sektorjem. Drugič, potrebno je strožje spremljanje pošiljk s prepovedanimi snovmi v tesnem sodelovanju s poštnimi službami in službami hitre pošte. Vloga novih tehnologij in umetne inteligence se lahko preuči z namenom izboljšanja nadzora in postopkov, vključno z oceno tveganja poštnih pošiljk, z možnostjo popolne uvedbe naprednih elektronskih podatkov o vseh pošiljkah, ki prihajajo iz ključnih držav izvora (mednarodno in EU). Tretjič, čezmejne železniške prometne povezave, rečne poti in splošni zračni prostor se lahko izkoriščajo kot možne poti za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami, organi kazenskega pregona pa jih trenutno ne spremljajo zadostno. Potrebna je večja ozaveščenost, da se okrepijo spremljanje in ciljno usmerjene, na tveganju temelječe preiskave manjših morskih in rečnih pristanišč, manjših/lokalnih letališč in železniških postaj. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 3.1 Digitalno podprti trgi z drogo. 3.2 Poštne storitve in storitve hitre pošte. 3.3 Čezevropske železniške in rečne poti ter splošni zračni prostor. 4. Razbiti proizvodnjo in predelavo drog, preprečiti preusmerjanje predhodnih sestavin za droge in nedovoljen promet z njimi za proizvodnjo prepovedanih drog ter izkoreniniti nezakonito gojenje Proizvodnja drog povzroča tveganja za zdravje in varnost ter okoljsko škodo. Preprečevanje proizvodnje drog v Evropi in v partnerskih državah bo pomembno prispevalo k zmanjšanju ponudbe in razpoložljivosti drog na domačem trgu EU in drog za izvoz. Vloga EU kot pomembnega območja proizvodnje sintetičnih drog in marihuane povzroča škodo tudi okolju zaradi odlaganja kemičnih odpadkov in ustvarjanja tveganj tako za vpletene kot tudi za skupnosti, v katerih poteka proizvodnja. Vsako leto se na nezakonitih odlagališčih odloži na tone kemičnih odpadkov, nastalih pri proizvodnji sintetičnih drog. Ocenjuje se na primer, da pri proizvodnji 1 kg amfetamina nastane med 20 in 30 kg odpadkov. Tudi pri proizvodnji nekaterih predhodnih sestavin iz alternativnih kemikalij nastaja precejšnja količina odpadkov, še preden se začne proizvodnja sintetičnih drog. Zato so potrebna nadaljnja prizadevanja organov kazenskega pregona, da se odkrijejo in uničijo laboratoriji za proizvodnjo prepovedanih sintetičnih drog ter ustavi izvoz drog, proizvedenih v EU. V zvezi z okoljsko škodo je ključnega pomena obravnavanje vplivov na okolje, nevarnosti za zdravje in stroškov, povezanih s kemičnimi odpadki, nastalimi pri proizvodnji sintetičnih drog, kot se priznava tudi v okviru platforme EMPACT. Obseg celotne škode, povzročene okolju, se šteje za velik, vendar so potrebne nadaljnje naložbe v spremljanje in raziskave, da bi bolje razumeli vse večje izzive na tem področju. Nazadnje, na evropski ravni je treba obravnavati vprašanja, povezana s preusmerjanjem predhodnih sestavin za droge in razvojem dizajnerskih predhodnih sestavin. Drugič, v EU ali njeni bližnji soseščini se odkrije in uniči vse več gojišč marihuane. Organi kazenskega pregona bi morali okrepiti ukrepe za učinkovitejši boj proti gojenju prepovedanih drog. Poleg tega bi bilo treba gojenje prepovedanih drog v tretjih državah z morebitnimi posledicami za EU, zlasti vrtnega maka za proizvodnjo heroina in koke za proizvodnjo kokaina, obravnavati z nadaljnjo zavezo za alternativne razvojne ukrepe: odpravljanje temeljnih vzrokov gospodarstev s prepovedanimi drogami na podlagi celostnega pristopa, ki združuje prizadevanja za razvoj podeželja, zmanjševanje revščine, družbeno-gospodarski razvoj, spodbujanje dostopa do zemljišč in pravic do zemljiške posesti, varstvo okolja in podnebne spremembe, spodbujanje pravne države, varnosti in dobrega upravljanja v popolni skladnosti z mednarodnimi obveznostmi na področju človekovih pravic in zavezo za enakost spolov. Spremljati je treba tudi morebitne nove grožnje, kot sta proizvodnja metamfetamina na podlagi ekstrakcije efedrina in pseudoefedrina iz rastlin, gojenih v tradicionalnih regijah proizvodnje opija, ter uvedba novih, spremenjenih ali močnejših sevov uveljavljenih rastlinskih drog, kot sta marihuana in kokain, in oceniti njihove morebitne posledice za EU. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 4.1 Proizvodnja sintetičnih drog in okoljska škoda. 4.2 Gojenje v EU in zunaj nje. b)Preprečevanje in ozaveščanje 5. Preprečevati uživanje prepovedanih drog, izboljšati preprečevanja kaznivih dejanj in ozaveščati o škodljivih posledicah drog za državljane in skupnosti Povpraševanje po drogah narašča. Ker je trg z drogami nezakonit, so lahko uživalci drog izpostavljeni različnim tveganjem, ki se lahko razširijo tudi na njihove družine in skupnosti. Zato so ključni celoviti programi za preprečevanje in ozaveščanje. Na voljo so že številni programi, namenjeni zgodnjemu odkrivanju in ukrepanju, spodbujanju zdravega načina življenja in preprečevanja, vključno s programi, financiranimi iz različnih skladov EU. Vendar pa so potrebne nadaljnje strategije, s katerimi se krepi odpornost celotnega prebivalstva in ki so hkrati namenjene najranljivejšim. Kljub že vzpostavljenim programom takih strategij na nekaterih področjih ni ali pa vključujejo ukrepe, ki nimajo trdne dokazne podlage za učinkovitost. Nasilje, ki izvira iz trgovine z drogami, vključno z umori, povečuje občutek negotovosti v skupnostih, prav tako kot delovanje odprtih trgov z drogami. Podatki o umorih, povezanih z drogami, kažejo, da je to v številnih državah EU pomemben pojav. Zaradi spreminjajočega se poslovnega modela, ki ga uporabljajo organizirane kriminalne družbe, se zdaj povečuje nevarnost, da bo evropski trg z drogami spodbudil vse več nasilja v naših skupnostih in koruptivnih praks v EU. Z ukrepi omejitve gibanja zaradi COVID-19 bi se lahko ta trend povečal in povzročil še več rivalstva med tolpami, povezanimi z drogami. V skladu s tem bi morali biti z dokazi podprti ukrepi za preprečevanje in podporo skupinam, izpostavljenim tveganju eksperimentiranja z drogo in razvoja vzorca uživanja drog, prednostna naloga na podlagi znanstvenega razumevanja tako tistih, ki so najbolj ogroženi, kot tudi pristopov, ki so se izkazali za učinkovite. Pomembna ciljna skupina za dejavnosti preprečevanja bodo šole in mladi. Vendar je treba posebno pozornost nameniti tudi tistim skupinam, ki so se izkazale za posebno ranljive, kamor spadajo otroci in mladi, ki živijo v družinah, v katerih so starši nekdanji odvisniki, osebe z duševnimi motnjami, osebe, ki trpijo za različnimi oblikami kroničnih bolečin/kronične utrujenosti, brezdomci, priseljenci, mladoletniki brez spremstva in mladi v sistemu kazenskega pravosodja. Upoštevati je treba tudi potrebe žensk, ki so dovzetne za težave z drogami. Drugič, pomembno se je zavedati posledic kaznivih dejanj, povezanih z drogo, in preprečiti nevarnosti takih kaznivih dejanj, kot sta nasilje in ustrahovanje, pa tudi korupcijo in z njo povezane negativne učinke na zakonito gospodarstvo. Boriti se je treba tudi proti temu, da bi organizirane kriminalne združbe izkoriščale ranljive skupine in tiste, ki imajo težave z drogo. Boj proti tem nevarnostim in njihovo preprečevanje sta velik izziv, ki zahteva usklajene ukrepe na ravni EU in na številnih področjih. Tretjič, ciljno ozaveščanje, vključno s spodbujanjem zdravega načina življenja med mladimi, otroki in ranljivimi skupinami, je pomembno za povečanje odpornosti prebivalstva na težave z drogo. Cilji ozaveščanja bi lahko vključevali dvig splošne izobraženosti o posledicah drog in odvisnosti na splošno. Prav tako bi lahko bila obravnavana stigmatizacija, povezana z uživanjem drog, zlasti ker lahko ta negativno vpliva na duševno in telesno zdravje uživalcev drog ter bi lahko pomenila tudi oviro pri iskanju zdravljenja. Za učinkovito ozaveščanje o drogah, ki bi moralo biti otrokom prijazno, tako da bi otroci bolje razumeli nevarnosti in dolgoročne posledice zlorabe snovi, bi bilo treba v celoti izkoristiti nove in inovativne digitalne komunikacijske kanale, prav tako bi moralo ozaveščanje ustrezati lokalnim socialnim razmeram in potrebam ciljnih skupin prebivalstva ter temeljiti na znanstvenih dokazih in ocenah. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 5.1 Preventivni ukrepi za zmanjšanje izpostavljenosti drogam ter krepitev zaščite in odpornosti skupin, ki so najranljivejše za razvoj dolgoročnih težav/odvisnosti. 5.2 Preprečevanje kaznivih dejanj, povezanih z drogami, s posebnim poudarkom na potrebi po preprečevanju nasilja in omejevanju korupcije. 5.3 Povečanje odpornosti in zmanjšanje stigmatizacije. c)Obravnavanje škode, povezane z drogami

6. Izboljšati dostop do možnosti zdravljenja za obravnavo različnih zdravstvenih in rehabilitacijskih potreb oseb, ki so utrpele škodo zaradi uživanja prepovedanih snovi Problematično uživanje snovi je kronična in pogosto ponavljajoča se bolezen, ki lahko povzroči veliko škode ne samo zadevni osebi, ampak tudi njeni družini in širši skupnosti. Uživalci drog pogosto uživajo več drog hkrati, kar lahko poveča tveganja za zdravje in oteži učinkovito ukrepanje. Med posamezniki, pri katerih je uživanje drog preraslo v odvisnost, so pogoste težave z duševnim zdravjem in pridružene telesne motnje, številni pa imajo težave z ohranjanjem redne zaposlitve ali varnega bivališča. Vendar je v številnih državah razpoložljivost zdravljenja odvisnosti od drog še vedno preveč omejena, poleg tega obstajajo ovire, ki preprečujejo vključitev v zdravljenje. Pomembno se je tudi zavedati, da je treba pri zdravljenju odvisnosti od drog sodelovati z drugimi zdravstvenimi in socialnovarstvenimi službami. Potrebne so celovite in povezane službe, ki uživanje prepovedanih snovi prepoznavajo kot vprašanje, povezano z zdravstvenim varstvom, ter se zanašajo tudi na pomoč različnih drugih zdravstvenih in socialnovarstvenih služb, kot so tiste, ki rešujejo potrebe po stanovanjih, zaposlovanju in izobraževanju. To bo vse bolj pomembno zaradi socialnih in gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Zato je treba obravnavati ovire za dostop do zdravljenja z zagotavljanjem, da so storitve zdravstvenega varstva in socialne storitve na voljo v zadostni meri in ustrezajo potrebam skupin uporabnikov. Ovire za dostop bi bilo treba zmanjšati ob upoštevanju ključnih značilnosti ciljne skupine, kot so demografski dejavniki (npr. starost, spol, izobrazba, kulturno okolje), dejavniki, povezani z razmerami (npr. revščina, družinske okoliščine, socialni krog, priseljevanje), in osebni dejavniki (npr. telesno in duševno zdravje, duševno dobro počutje). Prav tako bi bilo treba razmisliti o storitvah svetovanja in oblikah zdravljenja, s katerimi se obravnavajo posebne potrebe otrok. Drugič, sprejeti je treba ukrepe za boljše prepoznavanje in obravnavanje ovir, s katerimi se ženske srečujejo pri vključevanju in ohranjanju vključenosti v storitve zdravljenja in rehabilitacije. Med te ovire spadajo družinsko nasilje, travme, stigmatizacija, težave s telesnim in duševnim zdravjem, nosečnost in težave pri skrbi za otroke, kar lahko še poslabšajo navedeni demografski dejavniki, dejavniki v zvezi z razmerami in osebni dejavniki. Pri učinkovitem zagotavljanju storitev bi bilo treba upoštevati posebne potrebe in življenjske izkušnje žensk, ki imajo težave z drogami, ter se zavedati, da se lahko vzorci uživanja drog in težav razlikujejo od moških, vključno z morebitnim pogostejšim pojavom težav, povezanih z uporabo zdravil na recept. Razmisliti je treba tudi o možnostih storitev, ki bi bile namenjene le ženskam, ali drugih oblikah specialističnih storitev, kot so tesna delovna partnerstva z izvajalci zdravstvene dejavnosti in službami, ki se ukvarjajo z ranljivimi ženskami ali žrtvami nasilja v družini. Tretjič, zavedati bi se bilo treba očitne raznolikosti med uživalci drog in sprejeti ukrepe za zagotavljanje storitev, s katerimi je mogoče to raznolikost obravnavati in pri katerih se upoštevajo potrebe različnih skupin v zvezi s problematičnim uživanjem drog. Med posebne skupine s kompleksnejšimi potrebami spadajo: del starajočega se prebivalstva, ki vključuje dolgotrajne uživalce prepovedanih snovi, ljudje s pridruženimi težavami na področju duševnega zdravja in težavami zaradi uživanja prepovedanih snovi, brezdomci in ranljive ženske. Za učinkovito ukvarjanje s temi skupinami so potrebni modeli oskrbe, s katerimi se priznava potreba po partnerstvih na področju različnih storitev med izvajalci storitev zdravstvenega in socialnega varstva ter skupinami pacientov/oskrbovalcev. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 6.1 Dostop do storitev zdravljenja in rehabilitacije ter kritje teh storitev na podlagi potreb posameznika. 6.2 Zdravljenje, s katerim se obravnavajo posebne potrebe žensk. 6.3 Modeli oskrbe, ki so primerni za skupine s kompleksnejšimi potrebami. 7. Povečati učinkovitost ukrepov za zmanjšanje tveganja in škode, da se zaščiti zdravje uživalcev drog in javnosti Za zaščito uživalcev drog in javnosti pred škodo, povezano z uživanjem drog, je potreben okvir ukrepov na različnih področjih, na katerih lahko nastaneta škoda in tveganje, s katerim je sčasoma mogoče doseči boljše zdravstvene in socialne rezultate. Med pomembne morebitne cilje ukrepov na tem področju spadajo ukrepi za zmanjšanje tveganja za okužbo z virusom HIV/AIDS ali virusnim hepatitisom pri ljudeh, ki si droge vbrizgavajo, preprečevanje prevelikih odmerkov ter pristopi, ki uživalce drog spodbujajo k manj tveganemu vedenju ter zavzemanju za cilje na področju zdravja in varnosti. Pomembno vprašanje so tudi dolgoročni učinki uživanja drog na mlade možgane, ki se še razvijajo, na primer pri najstnikih. Okrepiti bi bilo treba ukrepe za omejitev tveganja prometnih nesreč pri ljudeh, ki vozijo pod vplivom drog ali pod vplivom kombinacije drog in alkohola. Okvir za zmanjšanje škode bi moral prednostno zagotoviti alternative prisilnim ukrepom, ki lahko pomagajo znižati stopnje uživanja prepovedanih snovi in s katerimi bi se lahko znižale stopnje povratništva ter zmanjšali finančno in upravno breme ter socialni stroški. V odziv na to je treba razširiti pobude za zmanjšanje škode. Programi zamenjave igel in brizgalk, nadomestno zdravljenje z opioidi, prostori, namenjeni uživanju drog, drugi inovativni ukrepi za zmanjšanje škode, ki so dokazano učinkoviti, ter dostopno testiranje za okužbo z virusom hepatitisa C (HCV) so lahko učinkoviti ukrepi za preprečevanje okužb, ki se prenašajo s krvjo, pri ljudeh, ki si drogo vbrizgavajo. To so ključni ukrepi, namenjeni končanju epidemije HIV/AIDS in odpravi virusnega hepatitisa kot tveganja za javno zdravje pri ljudeh, ki si drogo vbrizgavajo, saj se z njimi preprečujejo nove okužbe, hkrati pa so tudi priložnost, da se dosežejo skupine prebivalstva z visokim tveganjem, da se testirajo in povežejo z oskrbo. Drugič, zloraba nadzorovanih zdravil na recept lahko prizadene ljudi z različnih družbenih položajev, iz različnih okolij in skupnosti. Zlasti vzbuja skrb preusmerjanje nadomestnih drog za zdravljenje odvisnosti od opioidov z njihove predvidene uporabe pri zdravljenju odvisnosti od drog na nemedicinsko uporabo in prodajo na trgih s prepovedanimi drogami. Vendar pomisleke vzbuja tudi morebitna zloraba drugih psihoaktivnih zdravil, zlasti tistih, ki se uporabljajo za lajšanje bolečin. Skrb vzbujajoče je tudi to, da se zdravilne učinkovine včasih proizvajajo nezakonito ali pa so nezakonito pridobljene iz spletnih virov zunaj EU. Uporaba preusmerjenih snovi je povezana s prevelikimi odmerki s smrtnim izidom in brez njega ter s povečanim pojavom odvisnosti, pogosto z odvisnostjo od opioidov. Hkrati pa je pomembno, da pristopi na tem področju zagotavljajo, da so zdravila in druge nadzorovane snovi na voljo za ustrezne namene zdravljenja in znanstvene namene. Tretjič, pri sodelovanju s tretjimi državami, regijami in zadevnimi regionalnimi organizacijami bi bilo treba obravnavati tudi vidike problematike drog, povezane z zdravjem, zlasti učinek ukrepov za zmanjšanje povpraševanja in ponudbe na uživalce drog in javnost. Zdravljenje, zmanjšanje škode in alternative prisilnim kaznim bi morali biti umeščeni na agendo pogovorov o drogah s tretjimi državami ali regijami, kjer tovrstni ukrepi še niso sprejeti. Četrtič, vožnja pod vplivom drog je težava, povezana z varnostjo v cestnem prometu, saj zmanjša sposobnost vožnje in poveča tveganje za nesreče. Potrebna so dodatna prizadevanja za izboljšanje testiranja voznikov pod vplivom drog. Poleg tega je potrebno ozaveščanje, da bi se opozorilo na tveganja, ki jih povzroča vožnja pod vplivom drog. Na tem področju so potrebni nadaljnje raziskave in razvoj, da bi se opredelili in ocenili učinkoviti odzivi politike in operativni odzivi, vključno z razvojem metod testiranja in cenejših orodij za odkrivanje drog. Petič, čeprav vse države članice uporabljajo že vsaj en ukrep, ki se šteje za alternativo prisilnim kaznim, je treba pospešiti prizadevanja in vključiti izvajanje učinkovitih alternativ prisilnim kaznim za storilce kaznivih dejanj, ki so uživalci drog. Na tem področju so potrebni celovitejši in podrobnejši podatki. Šestič, najhujša oblika škode zaradi uživanja drog je smrtnost zaradi prevelikega odmerka in drugih vzrokov, povezanih z uživanjem drog, ki se jim je mogoče izogniti. Učinkovito ukrepanje za zmanjšanje prevelikih odmerkov drog še vedno pomeni jasno vrzel v trenutnih odzivih, saj je število prevelikih odmerkov drog s smrtnim izidom v številnih državah še vedno zelo visoko, ponekod pa se celo povečuje. Kljub določenemu nedavnemu napredku, ki bi lahko bil pomemben, na primer širši uporabi opioidih antagonistov, kot je nalokson, pa je še vedno nujno zagotavljati njegovo razpoložljivost in spodbujati ustrezno uporabo pri odzivanju ali ukrepanju v primerih prevelikih odmerkov drog. Poleg tega obstajajo izzivi v zvezi s celovitimi podatki o smrtnih primerih zaradi prevelikega odmerka v EU, med razlogi za to pa so sistematično nezadostno poročanje, pomanjkanje toksikoloških zmogljivosti in postopki evidentiranja, ki povzročajo zamude pri poročanju. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 7.1 Nalezljive bolezni, povezane z drogami. 7.2 Zloraba zdravil in dostop do nadzorovanih prepovedanih snovi izključno v medicinske in znanstvene namene in njihovo morebitno preusmerjanje. 7.3 Mednarodno sodelovanje za varovanje zdravja uživalcev drog. 7.4 Vožnja pod vplivom drog. 7.5 Alternative prisilnim kaznim. 7.6 Preveliki odmerki in smrti, povezane z drogami. 8. Razviti usklajen in celostni pristop k uživanju drog v zaporih (zmanjšati povpraševanje in omejiti ponudbo) Med zaporniki je veliko uživalcev drog. Večina zapornikov je nekoč v življenju že uživala prepovedane droge, pri mnogih pa se kažejo kronični in problematični vzorci uživanja drog. Čeprav nekateri posamezniki dejansko prenehajo uživati droge ali zmanjšajo njihovo uživanje, ko so poslani v zapor, pa drugi začnejo uživati droge ali se vdajati bolj uničevalnemu vedenju med prestajanjem zaporne kazni. Poleg tega, da imajo zaporniki veliko težav z drogo, so tudi slabšega zdravja kot ostalo prebivalstvo, med njimi je več okužb, ki se prenašajo s krvjo, in tudi veliko duševnih bolezni. Pri uživalcih opioidov se tveganje za smrt zaradi prevelikega odmerka drog znatno poveča v obdobju po izpustitvi iz zapora zaradi visokih stopenj ponovnega uživanja in nižje tolerance za opioide. Prepoznati in onemogočiti bi bilo treba najrazličnejše poti, po katerih droge prihajajo v zapore, in osebe, ki te poti vzdržujejo. Zato je treba zagotoviti nadaljnje zdravljenje, rehabilitacijo in okrevanje storilcev kaznivih dejanj, ki so uživalci drog, v zaporu in po njihovi izpustitvi ter nenazadnje podpreti njihovo ponovno vključevanje v družbo. Razvoj modela nadaljnje oskrbe, primernega za vsako državo članico, zapor in službo za pogojni izpust, bi lahko bil ključnega pomena za to, da se zapornikom omogoči dostop do različnih oblik pomoči, ki jih potrebujejo za doseganje lastnih ciljev na področju osebne rasti med bivanjem v zaporu, za zmanjšanje tveganj in spodbujanje nadaljnjega vključevanja v storitve zdravljenja in rehabilitacije po prestani zaporni kazni.

Drugič, prednostna naloga bi moralo biti onemogočanje poti, po katerih droge (in drugi nedovoljeni predmeti) prihajajo v zapore, in odkrivanje oseb, ki so vpletene v te poti. V tem okviru bi lahko bili sodelovanje z organi kazenskega pregona, izmenjava informacij, boj proti korupciji, uporaba obveščevalnih podatkov in testiranje na droge podlaga za učinkovito ukrepanje. Prednostna področja, ki jih je treba obravnavati: 8.1 Nadaljnja oskrba v zaporih in v okviru služb za pogojni izpust. 8.2 Omejiti ponudbo drog v zaporih. IV.Upravljanje, izvajanje in spremljanje agende EU za boj proti drogam Agendi EU za boj proti drogam je priložen akcijski načrt za boj proti drogam, ki zajema isto obdobje, da bi se strateške prednostne naloge te agende izrazile s konkretnimi operativnimi ukrepi in dejavnostmi. Akcijski načrt za boj proti drogam združuje notranje in tudi zunanje vidike, ki so potrebni za izvajanje ciljev agende EU za boj proti drogam. Da bi se izboljšala varnost in zdravje v okoliščinah pojava drog, bi morali ukrepi, predvideni v akcijskem načrtu za boj proti drogam, prispevati tudi k izvajanju strategije za varnostno unijo in veljavnih ciljev agende za trajnostni razvoj do leta 2030. Diagram 1 prikazuje glavne akterje, vključene v politiko na področju drog – določanje in pomoč pri določanju prednostnih nalog politike v agendi EU za boj proti drogam; izvajanje: taktično izvajanje in dejavnosti – v zvezi z izvajanjem prednostnih ukrepov v akcijskem načrtu za boj proti drogam; spremljanje – podpora pri ugotavljanju doseženega napredka; in usklajevanje izvajanja. Potrebno je večje usklajevanje znotraj institucij, organov in ustreznih agencij EU, držav članic in civilne družbe ter med njimi. Poleg tega je za vztrajanje pri pristopu in ciljih agende EU za boj proti drogam potrebno okrepljeno mednarodno sodelovanje med EU, tretjimi državami in regijami, med mednarodnimi organizacijami in organi, pa tudi na večstranski ravni. Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) ima ključno vlogo pri podpiranju teh prizadevanj, med drugim prek delegacij EU ter instrumentov skupne zunanje in varnostne politike (SZVP), kot so misije in operacije skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) ter mreža strokovnjakov za boj proti terorizmu/varnost. Poleg tega bi bilo treba zagotoviti sodelovanje s forumom civilne družbe EU o drogah pri izvajanju, ocenjevanju in zagotavljanju prispevka k razvoju politik na področju drog na ravni EU in mednarodni ravni. Evropska komisija bo pred iztekom obdobja agende EU za boj proti drogam leta 2025 izvedla neodvisno oceno te agende in akcijskega načrta EU za boj proti drogam, pri tem pa bo upoštevala prispevek vseh akterjev, vključenih v upravljanje, in drugih ustreznih deležnikov, za prihodnji razvoj politike EU na področju drog. Diagram 1: Štiri ravni upravljanja Sredstva bi bilo treba sorazmerno nameniti tistim strateškim prednostnim nalogam, področjem in ukrepom, ki bodo najverjetneje privedli do izpolnitve ciljev agende EU za boj proti drogam na ravni EU, nacionalni in lokalni ravni. Zato je pomembno, da se določi način za merjenje splošne učinkovitosti odziva na problematiko drog. Finančna sredstva za podporo prednostnim nalogam, določenim v navedeni agendi, bi bilo treba dodeliti iz medsektorskih virov financiranja EU, kar vključuje zlasti Sklad za notranjo varnost, program EU za zdravje, Evropski socialni sklad plus, program za pravosodje, del programa Obzorje Evropa za raziskave na področju varnosti, sklade kohezijske politike, program za digitalno Evropo ter program za pravice in vrednote.