Kriminaliteta v Evropi ogroža varnost in dobrobit državljanov EU. Organi kazenskega pregona potrebujejo za učinkovit boj proti kriminalu zanesljiva in učinkovita orodja. Kot je navedeno v strategiji EU za varnostno unijo iz leta 2020, sta sodelovanje in izmenjava informacij najmočnejši orodji za boj proti kriminalu in terorizmu ter uveljavljanje pravice. Po navedbah v oceni ogroženosti zaradi hudih kaznivih dejanj in organiziranega kriminala v EU iz leta 2021 je več kot 70 % organiziranih kriminalnih združb prisotnih v več kot treh državah članicah. Tudi navidezno najbolj lokalni kriminal je lahko povezan z drugimi kraji v Evropi, kjer je isti storilec storil kazniva dejanja. V takih okoliščinah morajo imeti organi kazenskega pregona možnost pravočasne izmenjave podatkov. Vendar na območju brez notranjih meja še vedno obstajajo meje in ovire pri izmenjavi podatkov med organi kazenskega pregona, to pa vodi do pomanjkljivosti in vrzeli, ki jih izkoriščajo številni storilci kaznivih dejanj in teroristi, ki delujejo v več kot eni državi članici. Države članice zaradi čezmejne narave boja proti kriminalu in krepitve varnosti ne morejo same odpraviti informacijske vrzeli. Pri teh zadevah se morajo zanašati druga na drugo.

Organi kazenskega pregona v EU sodelujejo in si izmenjujejo informacije zlasti prek okvira, določenega s Prümskima sklepoma (sklepa Sveta 2008/615/PNZ in 2008/616/PNZ), za izmenjavo podatkov o profilih DNK, podatkov o prstnih odtisih in podatkov iz registrov vozil, vendar obstajajo pomembne pomanjkljivosti.

Organe kazenskega pregona pri boju proti kriminalu znotraj okvira ovirajo štiri glavne težave, ki vse vplivajo na iskanje in zagotavljanje informacij med organi kazenskega pregona v EU:

1)organi kazenskega pregona ne morejo vedno izvedeti, ali so podatki o profilih DNK, podatkov o prstnih odtisih ali podatkov iz registrov vozil, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog, na voljo v nacionalni podatkovni zbirki druge države članice;

2)organi kazenskega pregona nimajo na voljo učinkovitih sredstev za poizvedovanje in dostop do drugih relevantnih kategorij podatkov, shranjenih v nacionalnih podatkovnih zbirkah drugih držav članic (razen podatkov o profilih DNK, podatkov o prstnih odtisih in podatkov iz registrov vozil), ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog;

3)organi kazenskega pregona nimajo na voljo učinkovitih sredstev za poizvedovanje po podatkih o profilih DNK in prstnih odtisih in morebitnih drugih relevantnih kategorijah podatkov ter za dostop do takih podatkov, ki so na voljo v podatkovni zbirki Europola in ki jih ti organi potrebujejo za opravljanje svojih nalog;

4)ko so organi kazenskega pregona seznanjeni, da so podatki na voljo v podatkovni zbirki druge države članice (zadetek), nimajo vedno učinkovitega dostopa do ustreznih dejanskih podatkov, shranjenih v nacionalni podatkovni zbirki zadevne države članice.

Te štiri medsebojno povezane glavne težave predstavljajo problematiko zaradi vpliva na učinkovit boj proti kriminalu ter na varnost in dobrobit državljanov EU. Za njihovo reševanje je treba sprejeti pomembne odločitve na ravni politike, ki morajo temeljiti na podrobni oceni vzrokov za težave, povezanih ciljev, možnosti politike, ki so na voljo, in njihovih učinkov.