SL Uradni list Evropske unije CE 308/6

Torek, 7. september 2010

Razvijanje zaposlitvenih možnosti novega trajnostnega gospodarstva

P7_TA(2010)0299

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 7. septembra 2010 o razvijanju zaposlitvenih možnosti novega trajnostnega gospodarstva (2010/2010(INI))

2011/C 308 E/02

Evropski parlament,

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Evropa 2020: strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ (KOM(2010)2020),

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Vključitev trajnostnega razvoja v politike EU: pregled strategije Evropske unije za trajnostni razvoj v letu 2009“ (KOM(2009)0400),

ob upoštevanju predloga Komisije za sklep Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic, del II integriranih smernic strategije Evropa 2020 (KOM(2010)0193),

ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 106/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o programu Skupnosti za označevanje energetske učinkovitosti pisarniške opreme (1),

ob upoštevanju Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (2),

ob upoštevanju Direktive 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov energije, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (3),

ob upoštevanju bele knjige Komisije z naslovom „Prilagajanje podnebnim spremembam: evropskemu okviru za ukrepanje naproti“ (KOM(2009)0147) in svoje resolucije z dne 6. maja 2010 (4),

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Okolju prijaznejši promet“ (KOM(2008)0433),

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Strategija za izvajanje interiorizacije zunanjih stroškov“ (KOM(2008)0435),

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Energetska politika za Evropo“ (KOM(2007)0001),

ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta 10. in 11. decembra 2009, zlasti točk 21 do 24,

ob upoštevanju poročila predsedstva Sveta o pregledu strategije trajnostnega razvoja EU v letu 2009 (5),

ob upoštevanju Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC) ter kjotskega protokola h konvenciji,

ob upoštevanju dokumenta medvladnega foruma o podnebnih spremembah iz leta 2007 z naslovom „Podnebne spremembe 2007: zbirno poročilo, prispevek delovnih skupin I, II in III k četrtemu ocenjevalnemu poročilu medvladnega foruma o podnebnih spremembah“,

ob upoštevanju Sternovega poročila o pregledu iz leta 2006 o ekonomiki podnebnih sprememb,

ob upoštevanju pobude okoljskega programa Združenih narodov, Mednarodne organizacije dela, Mednarodne organizacije delodajalcev in Mednarodne konfederacije sindikatov za zelena delovna mesta z naslovom „Zelena delovna mesta: na poti k dostojnemu delu v trajnostnem svetu z nizkimi emisijami ogljikovega dioksida“.

ob upoštevanju obrazložitve Mednarodne organizacije dela z naslovom „Globalni izzivi za trajnostni razvoj: strategije za zelena delovna mesta“, ki jih je posredovala konferenca ministrov za delo in zaposlovanje držav G8 v Niigati na Japonskem med 11. in 13. majem 2008,

ob upoštevanju deklaracije Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o zeleni rasti, sprejete na zasedanju sveta na ministrski ravni dne 25. junija 2009, in njene trenutne strategije za zeleno rast,

ob upoštevanju poročila organizacije Greenpeace in Evropskega sveta za obnovljive vire energije iz leta 2009 z naslovom „Delo za podnebje: obnovljivi viri energije in revolucija zelenih delovnih mest“,

ob upoštevanju poročila Evropske konfederacije sindikatov in Agencije za socialni razvoj z naslovom „Podnebne spremembe in zaposlovanje: vpliv ukrepov za zmanjšanje podnebnih sprememb in izpustov CO2 do leta 2030 na zaposlovanje v državah EU-25“,

ob upoštevanju publikacije Ruhr Economic Papers 156 z naslovom „Economic impacts from the Promotion of Renewable Energy Technologies, The German Experience“ („Gospodarski vplivi spodbujanja tehnologij za obnovljivo energijo, izkušnja Nemčije“),

ob upoštevanju objave danskega centra za politične študije CEPOS z naslovom „Wind Energy, the case of Denmark“ („Vetrna energija, primer Danske“),

ob upoštevanju objave univerze Universidad Rey Juan Carlos z naslovom „Study of the effects on employment of public aid to renewable energy sources“ („Študija učinkov javne pomoči obnovljivim virom energije na zaposlovanje“,

ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. decembra 2007 o predkomercialnih naročilih (KOM(2007)0799),

ob upoštevanju poročila Komisije z naslovom „Zaposlovanje v Evropi 2009“, zlasti poglavja 3: Podnebne spremembe in rezultati trgov dela,

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Evropski načrt za oživitev gospodarstva“ (KOM(2008)0800) in svoje resolucije z dne 11. marca 2009 (6),

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Spodbujanje okrevanja evropskega gospodarstva“ (KOM(2009)0114),

ob upoštevanju skupne analize evropskih socialnih partnerjev z naslovom „Ključni izzivi za evropski trg dela“ z dne 18. oktobra 2007,

ob upoštevanju „Okvira ukrepov za vseživljenjski razvoj sposobnosti in kvalifikacij“ evropskih socialnih partnerjev iz leta 2002,

ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta – napovedovanje in usklajevanje potreb trga dela ter znanja in spretnosti“ (KOM(2008)0868) in poročila skupine strokovnjakov iz februarja 2010 z naslovom „Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta: takojšnji ukrepi“,

ob upoštevanju študije Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja iz leta 2009 z naslovom „Prihodnja znanja in spretnosti, potrebna za zeleno gospodarstvo“,

ob upoštevanju člena 48 Poslovnika,

ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve ter mnenj Odbora za ekonomske in monetarne zadeve, Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane, Odbora za industrijo, raziskave in energetiko, Odbora za regionalni razvoj ter Odbora za pravice žensk in enakost spolov (A7-0234/2010),

A. ker je Evropski svet leta 2009 potrdil trajnostni razvoj kot ključni cilj Lizbonske pogodbe; ker med smernice strategije EU za trajnostni razvoj sodijo celostna obravnava gospodarskih, socialnih in okoljskih interesov, krepitev socialnega dialoga in socialne odgovornosti podjetij ter previdnostno načelo in načelo „onesnaževalec plača“,

B. ker je poudarek strategije Evropa 2020 na spodbujanju socialnega, okolju prijaznega in konkurenčnega gospodarstva, ki porabi malo virov,

C. ker morajo industrijske države v skladu s köbenhavenskim sporazumom do leta 2050 zmanjšati izpust CO2 za 80–90 % v primerjavi z letom 1990,

D. ker se vpliv podnebnih sprememb v Evropi razlikuje od regije do regije; ker so v skladu s študijo Komisije (7) regije južne in vzhodne Evrope, kjer živi več kot tretjina prebivalstva EU, najbolj izpostavljene posledicam podnebnih sprememb, ker so najbolj prizadete najšibkejše skupine prebivalstva in ker bi to lahko privedlo do še večjih regionalnih in socialnih neravnovesij,

E. ker ima prehod v bolj trajnostno usmerjeno gospodarstvo v različnih sektorjih različne pozitivne učinke, ker se namreč delovna mesta na novo odpirajo, obnavljajo ali deloma ukinjajo; ker je treba vsa delovna mesta prilagoditi trajnostni proizvodnji in delu, ki učinkovito razpolagata z viri, ker se največja potreba po prilagoditvi pojavlja v obstoječih delovnih razmerjih, zaželena pa so prožna zaposlitvena razmerja,

F. ker se bo po podatkih iz zelene knjige o demografskih spremembah (KOM(2005)0094) delovno sposobno prebivalstvo med letoma 2005 in 2030 zmanjšalo za 20,8 milijona (6,8 %), število oseb nad 60 let starosti pa se sedaj v primerjavi z obdobjem pred letom 2007 povečuje z dvakratno hitrostjo – za približno dva milijona vsako leto v primerjavi z enim milijonom prej,

G. ker ta sprememba lahko stabilizira zaposlenost in poveča število delovnih mest, z znatnimi posrednimi pozitivnimi učinki; ker je mogoče tam, kjer so bili uvedeni zanesljivi okvirni pogoji, zaznati stalno rast možnosti in varnosti zaposlitve, ki jo stabilizira povečevanje izvoza,

H. poudarja, da nujne gospodarske rasti in posledičnega večjega zaposlovanja v gospodarstvu, ki bi temeljilo na inovacijah, ni mogoče doseči, razen če bodo evropski raziskovalci in podjetja zmožni pretvoriti rezultate raziskav v tržne proizvode; ker pregled stanja na področju inovacij, ki ga je opravila Komisija, kaže, da je inovacijska vrzel med EU in ZDA 30 %, med EU in Japonsko pa 40 %,

I. ker v nekaterih novih sektorjih strukture socialnega dialoga še ne obstajajo; ker v primeru nekaterih novih sektorjev kolektivne pogodbe ne obstajajo, če pa že, se ne uporabljajo, in tudi ni kodeksov, specifičnih za posamezen sektor; ker so vsi sektorji izpostavljeni velikim pritiskom pri povečevanju konkurenčnosti; ker je v regijah z visoko stopnjo brezposelnosti pritisk, da se sprejmejo slabi delovni pogoji, velik,

J. ker se je v zadnjih dveh desetletjih na trgu dela v EU razvila dolgoročna negotovost v zvezi z delovnimi mesti, pri čemer vedno več mladih dela na podlagi kratkoročnih pogodb in v slabših delovnih pogojih, ker v takšnih okoliščinah novonastalih delovnih mest ni mogoče obravnavati kot trajnostnih, ker je treba te strukturne pomanjkljivosti reševati v okviru prizadevanj za razvoj zaposlitvenih možnosti v trajnostnem gospodarstvu,

K. ker prehod v novo trajnostno gospodarstvo ne sme biti razlog za izključitev najšibkejših in najmanj izobraženih delavcev s trga dela, zato je treba preprečiti pojav „pobiranja smetane“, katerega prve žrtve so najmanj izobraženi delavci,

L. ker je enakost spolov cilj Lizbonske pogodbe in eden razvojnih ciljev tisočletja; ker so ženske premalo zastopane v različnih sektorjih in tako nimajo enakih koristi od povečevanja zaposlenosti v trajnostnem gospodarstvu,

M. ker se bo novo gospodarstvo oblikovalo v starajoči se družbi z vedno manj delovne sile, zato bo treba k opravljanju plačanega dela pritegniti več žensk ter tako prilagoditi organizacijo dela ter pripraviti delodajalce v vseh sektorjih na bolj raznoliko delovno silo,

N. ker nedavne študije kažejo, da sodelovanje žensk na vseh ravneh odgovornosti zagotavlja podjetjem dodano vrednost, zlasti kar zadeva njihovo gospodarsko uspešnost,

O. ker ženske pridobijo večino univerzitetnih diplom v Uniji, največ s področja ekonomije, poslovodenja in prava, pa vendar ostajajo pri zasedanju odgovornih položajev v podjetjih in upravah v manjšini,

P. ker so ženske, zlasti zaradi spolnih stereotipov v izobraževanju in družbi, premalo zastopane na področjih, ki zmotno veljajo za moška, kot so informatika, inženirstvo, fizika in tehnični poklici, na primer strojništvo in zidarstvo,

Q. ker brezposelnost narašča med starejšimi delavci, ki se soočajo s posebej resno težavo socialne izključenosti po 55. letu, kljub napredku v zadnjem desetletju pa je bila le malo več kot tretjina žensk med 55. in 64. letom v letu 2008 zaposlena, medtem ko je bilo v isti starostni skupini zaposleno 55 % moških,

Zaposlitvena strategija za novo trajnostno gospodarstvo

1. meni, da trajnostni razvoj temelji na dolgoročni viziji, pri kateri se gospodarska rast, socialna kohezija in varstvo okolja dopolnjujejo in medsebojno podpirajo; poudarja zmožnost ustvarjanja zelenih delovnih mest v trajnostnem gospodarstvu;

2. meni, da je gospodarstvo v obdobju po krizi odlična priložnost za trajnostno rast, ki temelji na socialni pravičnosti in okoljski učinkovitosti; poudarja, da bo preoblikovanje evropskih gospodarstev iz onesnažujočih v okoljsko učinkovita temeljito spremenilo proizvodnjo, distribucijo in potrošnjo, kar bi bilo treba izkoristiti za uresničevanje resnične trajnosti brez ogrožanja blaginje ali delovnih mest; je prepričan, da je treba prehod v gospodarstvo, temelječe na čistih virih energije, razumeti kot priložnost za vlaganja v trajnostni razvoj, ne pa samo kot breme za javne in zasebne proračune;

3. poudarja pomen ukrepov za spodbujanje rasti in zaposlovanja na podeželju, da bi preprečili odseljevanje prebivalstva s teh območij;

4. ugotavlja, da je treba zagotoviti bolj trajnostno proizvodnjo blaga in storitev; ugotavlja, da vlaganja v novo trajnostno gospodarstvo odpirajo možnosti za rast trga dela in nove vire dohodkov; ugotavlja, da se za pozitivno bilanco v nekaterih sektorjih skrivajo izgube, in da je treba okrepiti prekvalificiranje in preusposabljanje;

5. meni, da sedanja globalna gospodarska in socialna kriza, ki je upočasnila spremembe pri uporabi energije in zmanjševanju izpustov ogljika, ne bi smela odvrniti držav članic od prehoda na konkurenčno, trajnejše nizkoogljično gospodarstvo, ki bo učinkovito uporabljalo vire, saj bodo tako odpornejše, manj odvisne od vse dražjega uvoza in bolj konkurenčne;

6. meni, da bi bilo treba storiti več za internalizacijo zunanjih stroškov; poziva Komisijo, naj za dodelitev stroškov uporabi obstoječa orodja politike – ali po potrebi razvije nova –, ter zagotovi, da prihodnji predlogi politike upoštevajo te ugotovitve;

7. meni, da mora novo trajnostno gospodarstvo EU zagotoviti uravnotežen gospodarski in družbeni razvoj; poziva k ambiciozni trajnostni industrijski politiki s poudarkom na učinkovitosti virov; poudarja, da mora zeleno gospodarstvo omogočati dostojna, dobro plačana delovna mesta s poudarkom na varstvu okolja;

8. je trdno prepričan, da lahko postane okoljska politika, ki temelji na tržnem gospodarstvu, gonilo rasti in razvoja v vseh gospodarskih panogah, ter poudarja, da so predvidljivi, naložbam prijazni okvirni pogoji podlaga, ki bo inovativnim podjetjem omogočila, da čim bolje izkoristijo te priložnosti v korist okolja in zaposlenih;

9. poziva k vključitvi industrije v okoljske inovacije, saj imajo podjetniki zelo pomembno vlogo pri širjenju tovrstnih inovacij; v zvezi s tem opozarja, da je obveščanje podjetnikov s predstavljanjem novih poslovnih priložnosti odločilno za uspešnost strategije, namenjene razvoju gospodarstva, ki bo učinkovito uporabljalo vire, in trajnostnih panog;

10. podpira vodilno pobudo Komisije v strategiji EVROPA 2020, naj se prehod v trajnostno gospodarstvo izvrši sedaj, da se zmanjša odvisnost gospodarske rasti od porabe virov in energije, zmanjšajo podnebju škodljivi izpusti ter tako prepreči globalno segrevanje ozračja; pozdravlja namero, da se temu cilju prilagodijo zakonsko okolje, spodbude za tržno gospodarstvo, subvencije in javna naročila; vendar obžaluje, da Komisija s strategijo 2020 EU zamuja priložnost, da bi pozornost usmerila v potencial trga dela v trajnostnem gospodarstvu;

11. ugotavlja, da je treba za izpolnitev ciljev zaposlovanja v strategiji EU 2020, izkoristek zaposlitvenega potenciala novega trajnostnega gospodarstva ter za izboljšanje trajnosti proizvodnje blaga in storitev povečati energetsko učinkovitost stanovanj in zgradb, delež obnovljivih virov energije, okoljske tehnologije, trajnostni promet in mobilnost, trajnostno kmetijstvo, gozdarstvo in ribištvo ter svetovanje z okoljskimi storitvami in recikliranje, proizvodne postopke z majhno porabo virov in materiale s sklenjenim ciklom porabe; ugotavlja, da se tudi v storitvenem sektorju ter socialnoekonomskem sektorju skrivajo velike zelene zaposlitvene možnosti;

12. poudarja, da je javni sektor z dajanjem zgleda pomemben za ustvarjanje delovnih mest s pravicami, s tem ko sprejema progresivne standarde javnih naročil, zagotavlja spodbude in informacije, zlasti na področju energije, izgradnje infrastrukture in objektov, prometa in komunikacij; poziva Komisijo in države članice, naj zlasti v primeru predkomercialnih naročil spodbujajo vključitev okoljskih in socialnih standardov, poleg spodbujanja določb z lokalno vsebino ter podjetij, ki delujejo v trajnostnem in vključujočem gospodarstvu, zlasti malih in srednjih podjetij;

13. odločno poziva države članice, naj pri obravnavi gospodarskega, socialnega in okoljskega vpliva podnebnih sprememb izmenjujejo izkušnje in najboljše prakse na področju zaposlitvenih možnosti;

14. je prepričan, da zelena trajnostna delovna mesta ne smejo biti zgolj privesek, temveč morata biti gospodarstvo in družba kot celota trajnostno organizirana; se zaveda, da ni gospodarske panoge, ki bi jo lahko ločili in poimenovali „varstvo okolja“ ali „okoljska industrija“, saj so dejavnosti varstva okolja povezane s številnimi tradicionalnimi panogami, kot so predelovalna industrija, gradbeništvo in storitveni sektor; zato poziva, naj se kot začasna opredelitev sprejme opredelitev Mednarodne organizacije dela, v skladu s katero so vsa delovna mesta, ki pospešujejo trajnostni razvoj, zelena trajnostna delovna mesta; pojasnjuje, da opredelitev vključuje tako delovna mesta, ki neposredno zmanjšujejo porabo energije in surovin, varujejo ekosisteme in biotsko raznovrstnost ter v čim večji možni meri zmanjšujejo nastajanje odpadkov in onesnaževanje zraka, kot tudi vsa delovna mesta, ki zmanjšujejo ekološko sled; priznava, da zaradi relativnih vidikov opredelitve zaposlitvenih možnosti ni mogoče dokončno določiti;

15. meni, da je potrebno veliko več raziskovanja za ugotovitev vpliva okoljske in podnebne politike na neto ustvarjena delovna mesta; poziva Komisijo, naj to področje opredeli kot prednostno nalogo osmega okvirnega programa;

16. poudarja, da so vsa delovna mesta zavezana cilju spodbujanja trajnostnega razvoja ter da je treba proizvodnjo in delo organizirati čim bolj učinkovito, tako z vidika virov kot tudi materialov in energije; poudarja, da mora ta pristop veljati za celotno dobavno verigo in da ni smiselno razlikovati med dobrimi in slabimi panogami, temveč lahko postanejo vse panoge bolj trajnostne;

17. meni, da je zelo pomembno, da ima novi okvir Skupnosti zadosten proračun za podporo javnih raziskav, katerih rezultati morajo biti dostopni na preprost in nebirokratski način, da bodo lahko vsa podjetja, tudi mikropodjetja, mala in srednja podjetja uvedla spremembe na področju energetske učinkovitosti, uporabe novih virov energije, novih proizvodnih postopkov in recikliranja ter boljše uporabe virov, pa tudi ustvarila delovna mesta s pravicami;

Optimiziranje zaposlitvenih možnosti

18. poziva k razvoju evropske zaposlitvene strategije za trajnostno gospodarstvo v sklopu strategije EU 2020 s ciljem optimizacije zaposlitvenih možnosti, pri čemer se posebna pozornost nameni dostojnemu delu, zdravju in varnosti zaposlenih, potrebnemu znanju in spretnostim ter socialno pravičnemu prehodu; poudarja, da mora trajnostno gospodarstvo združevati socialno, tehnološko, ekonomsko in okoljsko trajnost; poudarja, da bi morala biti takšna strategija trajnostnega zaposlovanja eden od osrednjih elementov smernic za politiko zaposlovanja;

19. priporoča, naj regionalni organi sprejmejo razvojne strategije v skladu s cilji strategije EU 2020, da bi ustvarili nova delovna mesta v trajnostnem gospodarstvu;

20. poziva Komisijo, naj do leta 2011 predloži strategijo z zakonodajnimi in nezakonodajnimi ukrepi za spodbujanje zelenih delovnih mest, ki bodo vir rasti in blaginje za vse;

21. poudarja, da so evropska podjetja zaradi inovativne sposobnosti postala vodilna v svetu na področju varstva okolja; vendar je zaskrbljen nad še vedno obsežno selitvijo proizvodnje iz EU v tretje države s precej nižjimi okoljskimi standardi; poziva Komisijo in države članice, naj se nemudoma in učinkovito borijo proti temu pojavu z uporabo večstranskega pristopa na svetovni ravni, s katerim bodo zagotovile, da bo svetovna konkurenca temeljila na primerljivih zahtevah;

22. poudarja, da je stabilen, dolgoročen in ambiciozen regulativni okvir predpogoj za to, da se v celoti izkoristi potencial zelenega zaposlovanja; poziva Komisijo in države članice, naj določijo okoljske standarde in finančne spodbude, ki bodo za najmanj 10 let ustvarile zanesljivo okolje ter s tem pravno varnost in varnost načrtovanja; zahteva, da bi bilo treba obstoječe finančne instrumente uporabiti za spodbujanje trajnosti in vedno večjo trajnost gospodarske aktivnosti in proizvodnje kot enega od prednostnih ciljev vključiti v finančni okvir različnih skladov, vključno s strukturnim in kohezijskim skladom;

23. v zvezi s tem poudarja pomen zamisli o celostnem razvoju mest in da bi trajnostna preureditev prikrajšanih mestnih četrti lahko postala vzorčen primer; meni, da je pogoj za to jasen politični okvir, kamor sodi tudi nadaljnje spodbujanje urbane razsežnosti v strukturnih skladih;

24. ugotavlja potrebo po financiranju znotraj obstoječih programov za izvajanje ciljno usmerjenih študij v najbolj prikrajšanih regijah EU, da bi določili strateške cilje in vrsto ukrepov, potrebnih za oblikovanje ugodnega okolja za razvoj trajnostnih lokalnih gospodarstev, s posebnim ciljem zagotoviti nova zelena delovna mesta in celovite ukrepe, da bi privabili nova zelena podjetja in podprli že obstoječa;

25. poudarja, da so ciljno usmerjene naložbe v ekološko preoblikovanje najbolj prikrajšanih regij EU eden najuporabnejših instrumentov za doseganje strateških ciljev regionalne konkurence in ozemeljske kohezije;

26. poudarja pomen Evropskega sklada za regionalni razvoj za regionalno oblikovanje grozdov s povezovanjem raziskav, inovacij in infrastrukture na lokalni ravni v okviru novih tehnologij, na primer pri obnovljivih virih energije in energetski učinkovitosti; poleg tega poudarja, da so zlasti na mestnih območjih regionalni in lokalni organi v najboljšem položaju in imajo največ možnosti za ustvarjanje pogojev, potrebnih za razvoj grozdov inovativnih podjetij; opozarja, da bi lahko povezovanje v grozde bistveno spodbudilo lokalni gospodarski razvoj in omogočilo ustvarjanje novih delovnih mest v regiji;

27. se zaveda dejstva, da so sheme financiranja na ravni EU ter nacionalni in regionalni ravni še vedno zelo neusklajene, zato poudarja, da je treba programe bolje usklajevati na več ravneh ter podpreti večjo sinergijo med različnimi skupnimi politikami z uporabo sredstev iz strukturnih skladov, sredstev za kmetijstvo in razvoj podeželja, okvirnega programa za raziskave ter okvirnega programa za konkurenčnost in inovacije, če naj bi oblikovali trajnostno gospodarstvo z učinkovito izrabo virov; meni, da je treba glede financiranja v okviru skupne kmetijske politike nadalje preučiti možnost večjega premika od neposrednih mehanizmov podpore k razvoju podeželja in trajnostnega kmetijstva;

28. ponovno poziva Komisijo in države članice, naj izrabijo uspeh sklada za obnovo in sprožijo novo pobudo Skupnosti, vključno s pilotnimi projekti, za obnovo v smeri novega trajnostnega gospodarstva;

29. navaja, da Svet v točki 8 svojih sklepov z dne 21. oktobra 2009 poziva Komisijo, naj za vsak posamezen sektor nujno pregleda subvencije, ki imajo negativne posledice na okolje in niso v skladu s trajnostnim razvojem; poziva Komisijo, naj začne te sklepe nemudoma izvajati in preuči možnost proračunske prerazporeditve teh subvencij za podporo novim dejavnostim, povezanim s trajnostnim gospodarstvom;

30. poziva k učinkovitim sistemom financiranja in davčnim spodbudam, ki bi malim in srednjim podjetjem pomagali usmeriti se v zelene politike zaposlovanja ter zagotavljati zelene inovacije in proizvodnjo;

31. meni, da ima sedanja in predlagana okoljska zakonodaja EU velik potencial za ustvarjanje novih delovnih mest na področjih, kot so zrak, tla, voda, energija, javne storitve, kmetijstvo, promet, gozdarstvo in upravljanje okolja; poziva države članice k izvajanju zakonodaje EU, ki bi lahko vodila v nova vlaganja v okolju prijazne tehnologije in delovna mesta;

32. opominja, da javna naročila zavzemajo velik delež trga in bi lahko bila vir pomembnih spodbud za ozelenitev gospodarstva; zato poziva, naj se pri vseh javnih naročilih zahtevajo visoki okoljski standardi;

33. poziva EU in države članice, naj predvidijo spremembe, torej naj odpravijo pomanjkljivosti in negotovosti na področju obveščanja ter spodbujajo ozaveščenost, postopke socialnega učenja in spremembe vzorcev porabe; poudarja, da podjetja potrebujejo spodbude za več naložb v čiste tehnologije in da so delavci v večji meri pripravljeni sprejeti spremembe, če te odpirajo več možnosti za zaposlovanje in če je zaposlenim zagotovljena varnostna mreža;

34. poudarja, da potreba po razvoju možnosti za nastanek kakovostnih delovnih mest, ki jih omogoča novo trajnostno gospodarstvo, pomeni, da morajo biti inovacije usmerjene v iskanje rešitev za pomembne izzive, s katerimi se spoprijema družba, vključno z brezposelnostjo, revščino, podnebnimi spremembami, staranjem prebivalstva in pomanjkanjem virov; opozarja na pomen industrijske in raziskovalne politike, ki temeljita na odprtih inovacijah in grozdih, za spodbujanje združevanja znanja posameznih javnih in zasebnih gospodarskih subjektov ter za spodbujanje inovacij; zato poziva Komisijo, naj razvije evropsko tehnološko platformo za industrije z majhno porabo virov;

35. priporoča, naj raven subvencij temelji na znanstveni oceni empiričnih podatkov in naj subvencije omogočajo razumne perspektive za vlaganje in varnost za morebitne vlagatelje, če se država članica odloči subvencionirati na primer večjo proizvodnjo vetrne, bio- ali sončne energije, ter poziva k natančni obravnavi dejavnikov, kot so na primer povečanje neto števila delovnih mest, ustvarjenih s subvencijami, cena energije, neto vpliv na emisije toplogrednih plinov in drugih onesnaževal, ter s tem k cilju čim bolj optimalnega povečanja trajnosti;

36. ugotavlja, da ni enotnega razumevanja, katere tehnološke izbire so v svetovnih konkurenčnih razmerah okoljsko, ekonomsko ali socialno najbolj trajnostne; ugotavlja, da je treba upoštevati številne spremenljivke pri primerjanju trajnosti na primer proizvodnje energije z uporabo vetrnic, sončnih kolektorjev, premoga z zajemanjem in shranjevanjem ogljika, jedrskih reaktorjev ali nekaterih drugih tehnologij; zato poziva k več znanstvenim študijam v zvezi s primerjanjem celotnih življenjskih ciklov proizvodnje, in poziva, naj se vsi proizvodni postopki organizirajo tako, da bodo učinkoviteje uporabljali vire;

Zaposlitvene možnosti žensk in moških v novem trajnostnem gospodarstvu

37. poudarja, da bomo lahko v novem gospodarstvu v celoti izkoristili možnosti za rast in zaposlovanje samo z večjo udeležbo žensk na evropskem trgu dela, saj je zmanjšanje razlike v stopnji zaposlenosti med moškimi in ženskami predstavljalo polovico rasti splošne stopnje zaposlenosti v Evropi in četrtino letne gospodarske rasti od leta 1995, in ker je to predpogoj za zagotovitev trajnostne rasti in uresničitev zahtev glede ekološke preobrazbe v starajoči se družbi;

38. poziva k oblikovanju pobude EU, da bi pri delodajalcih, zlasti v sektorjih, kjer običajno prevladujejo moški, bolje ozavestili, da je v starajoči se družbi bolj raznolika delovna sila potrebna in koristna, ter da bi delodajalcem zagotovili sredstva, s katerimi bi se pripravili na večjo raznolikost;

39. poziva EU, države članice in socialne partnerje k boju proti diskriminaciji in spodbujanju enakosti med spoloma v trajnostnem gospodarstvu, ustvarjanju delovnih okolij, ki privlačijo in ohranjajo ženske v teh sektorjih, spodbujanju združljivosti poklicnega in zasebnega življenja prek ustreznega kakovostnega otroškega varstva ter družini prijazne ureditve delovnega mesta, ustvarjanju priložnosti in razmer, v katerih bodo lahko moški in ženske enakovredno udeleženi na trgu dela, spodbujanju vključenosti žensk v predstavniške strukture, v katerih prevladujejo moški, zmanjševanju segmentacije delovnih mest in razlik v plačah na podlagi spola;

40. poudarja, da so naložbe v socialno infrastrukturo priložnost za posodobitev Evrope in za spodbuditev enakosti med spoloma ter jih je možno obravnavati kot nekakšno vzporedno strategijo za posodobitev fizične infrastrukture z naložbami v zelene tehnologije; meni, da bi zato morala biti enakost med spoloma politična prednostna naloga in pomembno orodje;

41. poudarja, da so za odpravo razlikovanja po spolu na trgu dela bistvena ciljno usmerjena prizadevanja, da bi ženskam zagotovili dostop do izobrazbe na vseh ravneh, pri čemer se je treba boriti proti spolnim stereotipom, in vseživljenjsko učenje; poziva, naj se zagotovi ustrezno usposabljanje, da bi preprečili premajhno zastopanost delavk na zelenih delovnih mestih, saj se je treba zavedati, da bi bila evropska rast in trajnostni razvoj ovirana, če se ženske ne bi množično odločale za znanost in tehnologijo, številne nadarjene in izobražene mlade ženske pa bi pri zaposlovanju ostale na robu, v negotovem ekonomskem položaju;

42. poziva k oblikovanju posebne pobude EU za pritegnitev deklet v poklice na področju matematike, informatike, naravoslovja in tehnologije ter za boj proti stereotipom, ki v teh poklicih še vedno prevladujejo; poudarja, da je v boju proti takšnim stereotipom bistvenega pomena vloga medijev in izobraževanja;

43. poudarja priložnost, da se mlade ženske na prehodu med šolo in zaposlitvijo usmerijo v vajeništvo, kjer so premalo zastopane, to obliko zaposlitve pa bi spodbujali prek skupnega načrtovanja med šolami, univerzami in ustanovami ali podjetji, tako da bi ženske z delovnimi izkušnjami pri opravljanju rednega in ne negotovega dela z možnostjo poklicne izpolnitve pridobile dejanska znanja in sposobnosti, tudi na visoki in strokovni ravni;

44. poziva EU in države članice, naj v okviru programov Evropskega socialnega sklada dajo večjo prednost okolju prijaznejšim zaposlitvam za ženske, pri tem pa upoštevajo dejstvo, da ta sklad financira projekte usposabljanja na področjih, kot sta obnovljiva energija in ekološki turizem; poudarja, da so potrebna večja prizadevanja za povečanje deleža zastopanosti žensk v projektih, ki jih podpira ta sklad, saj je delež žensk sedaj nižji od 10 %; poziva, naj se v programe Evropskega socialnega sklada, pa tudi v načrte za oživitev gospodarstva in programe za strukturno prilagajanje, vključi priprava proračuna, ki upošteva vidik spola, da bi ti programi enako pritegnili in vključili ženske;

45. poudarja, da prehod na novo gospodarstvo ne sme biti razlog za zmanjševanje ukrepov na področju enakih možnosti, temveč ga je treba obravnavati kot edinstveno priložnost za večjo udeležbo žensk na evropskem trgu dela, ker je to pogoj, da bi zagotovili trajnostno rast, kar najboljši razvoj zaposlitvenih možnosti in večjo konkurenčnost;

Dostojno delo

46. poziva Komisijo, naj poleg zaposlitvenih možnosti za visokokvalificirano delovno silo pozornost predvsem nameni delovnim mestom za srednje- in nizkokvalificirano delovno silo v trajnostnem gospodarstvu, pa tudi za manj kvalificirane, vendar specializirane delavce; poziva Komisijo in države članice, naj to dejstvo posebej upoštevajo v smernicah za politiko zaposlovanja; države članice poziva, naj povečajo vrednost delovnih mest za srednje- in nizko kvalificirano delovno silo in na teh mestih zagotovijo dostojno delo;

47. poudarja, da je treba posebno pozornost nameniti dostojnemu delu, potrebi po znanju in socialno pravičnemu prenosu; poziva Komisijo, države članice in socialne partnerje, naj zagotovijo, da bodo vsi v EU deležni koristi, ki jih prinaša zaposlovalna strategija za trajnostno gospodarstvo; poudarja, da je treba v to strategijo vključiti vse vrste delovnih mest, tako visokokvalificirana kot srednje- ali nižjekvalificirana; poziva k povečanju možnosti izobraževanja ter raziskav in razvoja; nadalje poziva, naj se v smernicah za politiko zaposlovanja ter v programu Komisije za nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta pozornost zlasti usmeri v ljudi, ki so najbolj oddaljeni od trga dela, v najranljivejše, predvsem invalidne osebe, in nizko kvalificirane delavce, pa tudi v njihovo zaščito;

48. meni, da ima politika zaposlovanja osrednjo vlogo v boju proti revščini in socialni izključenosti, zato poziva h kakovostnim delovnim razmeram v skladu s programom Mednarodne organizacije dela za dostojno delo ter k plačilu, ki bo omogočalo preživetje, pa tudi zagotovilo sorazmerno udeležbo v BDP;

49. ugotavlja, da zaradi pogosto nizke stopnje organiziranosti tako zaposlenih kot delodajalcev v nekaterih novih sektorjih obstaja tveganje nestalnih zaposlitev in slabih delovnih pogojev; poziva EU in države članice, naj ustvarijo okolje za vzpostavitev predstavniških struktur v novih sektorjih; poziva socialne partnerje, naj se organizirajo in poziva Komisijo, naj spodbuja izmenjavo najboljših praks v evropskem merilu, zlasti glede boljšega obveščanja in svetovanja delavcem ter ustanavljanja evropskih svetov delavcev;

50. ugotavlja, da si je treba dodatno prizadevati za zagotovitev učinkovite uskladitve minimalnih zahtev EU glede urejanja delovnega časa v povezavi z zdravjem in varnostjo delavcev;

51. poziva države članice, naj v sodelovanju s socialnimi partnerji pripravijo celovite načrte za ocenjevanje operacij ekološkega preoblikovanja na lokalni in na nacionalni ravni; poziva socialne partnerje, naj spremljajo udeležbe zaposlenih pri strategiji trajnostnega razvoja, tako da predlagajo in sprejmejo politike za okrepitev učinkovite udeležbe v zvezi s trajnostno mobilnostjo za delavce in z zeleno rastjo;

52. poziva socialne partnerje, naj se odprejo za nove sektorje ter razvijejo strategije za vključevanje sektorskih združenj v socialno partnerstvo;

53. poziva EU in države članice, naj prihodnje državne subvencije in javna naročila tesneje vežejo na minimalne socialne standarde na ravni države članice in pospešijo vzpostavitev predstavniških struktur socialnih partnerjev;

54. poudarja, da usposabljanje in vseživljenjsko učenje ustvarja tudi nova delovna mesta za zaposlene, na katere so vplivale spremembe v proizvodnem postopku podjetja ali panoge; poziva EU, naj razvije okvir za predvidevanje sprememb in prestrukturiranje, zlasti proizvodnje, ter tako zagotovi pravico vsem prizadetim delavcem do sodelovanja v sistemih usposabljanja in vseživljenjskega učenja; poziva države članice, delodajalce in zaposlene, naj upravljanje znanja in spretnosti, ter usposabljanje in vseživljenjsko učenje priznajo kot skupno odgovornost, ki je priznana v okvirnem sporazumu med socialnimi partnerji iz leta 2002 o vseživljenjskem učenju; poziva Komisijo, naj v ogrodje za vseživljenjsko učenje vključi še deveto ključno kompetenco na področju okolja, podnebnih sprememb in trajnostnega razvoja, ki je v družbi znanja bistvenega pomena; poziva države članice, naj pojem trajnosti vključi v osnovno usposabljanje, izobraževanje in vseživljenjsko učenje;

55. poziva Komisijo, države članice in socialne partnerje, naj okrepijo prizadevanja za učinkovito spoprijemanje z negativnimi učinki prestrukturiranja tako na lokalno gospodarstvo kot na zaposlovanje; poudarja, da je treba smernice razširiti na obvladovanje sprememb in njihovih družbenih posledic;

Priznavanje potreb po znanju in spretnostih

56. poudarja, da morajo države članice prilagoditi svoje sisteme usposabljanja in izobraževanja ter pripraviti in izvesti zadane akcijske načrte za preusposabljanje delavcev v sektorjih, ki jih bo prizadela preobrazba lokalnih gospodarstev v nova trajnostna gospodarstva, da bi zagotovile, da bodo delavci lahko dostopali do zelenih delovnih mest ter da bo delovna sila lahko prilagodila svoja znanja in spretnosti potrebam trga dela v trajnostnejšem gospodarstvu na podlagi usposabljanj, ki temeljijo na kompetencah, s tem v zvezi pozdravlja pobudo Komisije Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta in priznava sodelovanje z državami članicami EU kot prvi korak v pravo smer; vendar poudarja, da mora biti ta pobuda tesneje povezana s cilji sklepa Sveta za trajnostni razvoj in nadgrajena s konkretnimi ukrepi tako na ravni EU kot tudi v državah članicah EU;

57. poudarja, da je treba okrepiti odprto metodo sodelovanja in izmenjave najboljše prakse ob upoštevanju trajnostnega razvoja, zelenih delovnih mest in vseživljenjskega učenja, da bi zagotovili uspešno in učinkovito upravljanje preoblikovanja gospodarstva ter s tem novih potreb po usposabljanju in škodljivih družbenih posledic, ki bi nastale kot posledica takega prehoda;

58. poziva države članice, naj se borijo proti diskriminaciji na podlagi starosti in ponudbo usposabljanj in strategije vseživljenjskega učenja prilagodijo potrebam starejših zaposlenih ter tako zagotovijo visoko stopnjo udeležbe tudi med delavci v starostni skupini nad 55 let, vključno z ženskami, starejšimi od 55 let;

59. poziva EU in države članice, naj sprejmejo podrobno opredeljene politike glede inovacij in ustvarjalnosti, zlasti glede izobraževanja in usposabljanja, vključno s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, kot osnovo za zeleno gospodarstvo, konkurenčnost in blaginjo;

60. ugotavlja, da je v času krize bistveno nove vrste zelenih delovnih mest narediti privlačne za mlade ljudi in zagotoviti, da programi usposabljanj spodbujajo dostop mladih do trga dela in zaposlitvene možnosti koristijo tudi njim, s čimer se rešuje problem visoke brezposelnosti med državljani do 25. leta starosti in na mlado generacijo prenese znanje o uporabi novih tehnologij; obžaluje dejstvo, da vodilna pobuda EU 2020 „Mladi in mobilnost“ izključuje mlade, ki niso vključeni v visokošolsko izobraževanje; poudarja, da se je treba – če naj bi dosegli dejanske spremembe – osredotočiti na mlade, ki imajo sedaj najmanj možnosti in jih ogroža revščina;

61. poziva države članice, naj v sodelovanju s socialnimi partnerji načrtujejo in izvajajo programe poklicnega usmerjanja za mlade v znanstvenih in tehnoloških disciplinah, da bi spodbudili razvoj uspešnega in trajnostnega gospodarstva ter ukrepov za večjo obveščenost in ozaveščenost o ekoloških in okoljskih vprašanjih, s formalnim izobraževalnim sistemom in v okviru ukrepov lokalnih in regionalnih organov;

62. poziva Komisijo, naj tesneje sodeluje z državami članicami, da bi pripravila srednje- in dolgoročne napovedi v zvezi s kvalifikacijami, po katerih se povprašuje na trgu dela, ter spodbuja partnerstva med univerzami in poslovnim sektorjem, da bi pospešila prehod mladih na trg dela, obenem pa pripomogla k oblikovanju na znanju temelječe družbe, razvila uporabne raziskave in ustvarila boljše možnosti na trgu dela za diplomante;

63. poziva države članice in socialne partnerje, naj določijo cilje pri doseganju enake udeležbe žensk in moških, zagotovijo enake možnosti na področju izobraževanja, usposabljanja, ciljno usmerjenih sistemov zaposlovanja, specializirana pripravništva in pobude za usposabljanje žensk, migrantov, dolgoročno brezposelnih in drugih diskriminiranih skupin na trgu dela;

64. spodbuja države članice, naj za izvajanje evropskih ciljev, za spodbujanje novih veščin, vključno za nova trajnostna zelena visokokakovostna delovna mesta uporabijo evropski sklad za prilagajanje globalizaciji;

65. poziva pristojne zainteresirane strani, naj spremljajo zaposlovanje, da bo osnovno poklicno usposabljanje in vseživljenjsko učenje postalo bolj pomembno; s tem v zvezi poziva države članice, naj ocenijo izvedljivost prehodnih skladov za obvladovanje potreb po strokovnemu znanju;

66. poziva EU in države članice, naj spodbujanje prilagodljivosti trajnostnemu gospodarstvu vključijo v cilje Evropskega socialnega sklada, da bi prispevale k večji trajnosti gospodarskih dejavnosti in razvoja infrastrukture;

67. ponovno opozarja, da trajnostne razsežnosti ne bi smeli omejevati na usposabljanje za z okoljem povezana delovna mesta, ampak jo je treba vključiti v vse programe izobraževanja in usposabljanja, da bi spodbujali kulturo trajnostnega razvoja in okoljsko ozaveščenost;

68. poudarja dodano vrednost ideje o vseživljenjskem učenju ter poziva države članice, naj temeljito opredelijo lokalne možnosti, da bi pripravile potrebam prilagojeno usposabljanje, uskladile razpoložljive vire z dejanskimi potrebami ter povrnile ugled srednješolskemu poklicnemu izobraževanju, tako da bi določile visoke izobraževalne standarde, zlasti v regijah, kjer je zaradi lokalnih možnosti in tradicionalnih delovnih področij treba v celoti razviti posebne veščine in znanja; poziva Komisijo, naj državam članicam zagotovi zadostno tehnično podporo pri opredeljevanju lokalnih potreb, ter ugotavlja, da bi lahko visokokakovostne poklicne srednje šole prispevale k manjši brezposelnosti maturantov ter omogočile trajnostno zaposlitev;

69. poudarja, da je pomembno, da države članice uporabljajo Evropski socialni sklad za naložbe v znanje, zaposlovanje, usposabljanje in prekvalificiranje, da bi prek nacionalnih, regionalnih in lokalnih projektov ustvarili nova in boljša delovna mesta; meni, da so lahko tudi strokovne izkušnje starejših prispevek k tem pobudam, saj starejše osebe predstavljajo vse večji delež prebivalstva EU; priporoča, naj imajo regionalni in lokalni organi ustrezne in stalne stike s poslovnim okoljem, organizacijami delodajalcev, sindikati in nevladnimi organizacijami, da bi lahko srednje- in dolgoročno predvideli potrebe na trgu dela;

70. priznava pomembno vlogo regionalnih in lokalnih oblasti pri izobraževanju, ki je temelj za pridobivanje nadaljnjih znanj, usmerjenih v prihodnost, tudi vseživljenjskega izobraževanja in prekvalificiranja; meni, da so za določanje okvirnih pogojev za izobraževanje in nadaljnje usposabljanje mladih, tudi tistih, ki so opustili šolanje, ne da bi pridobili kakršno koli izobrazbo, v mnogih državah pristojni regionalni in lokalni organi; zato spodbuja regije, naj zlasti v prikrajšanih mestnih četrtih in regijah uporabljajo strukturne sklade za izobraževalno infrastrukturo in s temi spodbudami omogočijo vsestransko in vključujoče šolsko izobraževanje; opozarja na pomembne možnosti (za izobraževanje), ki jih omogoča povezovanje javnih organov ter podjetij in združenj, za ustvarjanje trajnostnih delovnih mest na področju javnega mestnega prevoza, mobilnosti v mestih, izobraževanja, raziskav in razvoja s poudarkom na enakih možnostih;

71. opozarja na potrebo po sodelovanju med državami članicami, socialnimi partnerji in ponudniki terciarnega izobraževanja, da bi oblikovali dodiplomske in podiplomske programe ter ustvarili tematska področja, usmerjena v ekološko preoblikovanje gospodarstev;

72. meni, da zahtevajo demografski izzivi širšo strategijo, ki bo združevala ustvarjanje delovnih mest ter izpolnjevanje novih in nastajajočih potreb na evropskem trgu dela; s tem v zvezi meni, da je treba doseči večji napredek pri izboljšanju mobilnosti delavcev EU, tudi raziskovalcev in drugih strokovnjakov, da bi uresničili Evropo brez meja na notranjem trgu EU;

Socialno pravičen prehod

73. ugotavlja, da lahko večja trajnost gospodarskih dejavnosti prinese spremembe v vsem industrijskem sektorju; poziva EU in države članice, naj se pri prehodu na trajnostno gospodarstvo izogibajo družbenim žrtvam in si prizadevajo ustvariti okolje za socialno pravičen prehod, ki bo za vse delojemalce kar najbolj zmanjšal tveganja ob prehodu in optimiral njegove koristi; poudarja, da je socialno pravičen prehod osnovni element trajnostnega razvoja in bistveni predpogoj za to, da ga ljudje v Evropi podprejo;

74. poudarja, da bi lahko bili stroški pomanjkljivega upravljanja prehoda nekajkrat višji od pričakovanega vložka; poziva Komisijo, države članice in socialne partnerje, naj skupaj sprejmejo odgovornost za preventivno upravljanje prehoda;

75. poudarja, da je treba trajnostno gospodarstvo vključiti v okoljsko obveznost podjetij in družbe, ter možnost spodbujanja kulture trajnostnega razvoja in trajnostnega gospodarstva s programi usposabljanja v okvir družbene odgovornosti podjetij;

76. ponovno opozarja, da sta ključna preventivna ukrepa oblikovanje primernega okolja za delavce, da se bodo lahko dodatno usposabljali, prilagajali novim tehnologijam in ohranili delovna mesta, ter spodbujanje kolektivnih pogodb za predvidevanje sprememb ter preprečevanje brezposelnosti skupaj s krepitvijo socialne varnosti, sistemov za dohodkovno podporo ter proaktivne pobude za sektorsko usposabljanje;

77. poziva Komisijo, naj na ravni EU zagotovi podporo za ugotavljanje poklicnih poti v prihodnosti, da bi preprečili presežno delovno silo in ohranili delovna mesta v Evropski uniji;

78. poudarja potrebo po tesnem in učinkovitem sodelovanju in dopolnjevanju med mednarodnimi organizacijami ter poziva Svetovno trgovinsko organizacijo, naj ukrepa v zvezi z družbeno in okoljsko razsežnostjo naložb in trgovine;

79. priznava, da imajo nevladne organizacije in sindikati pomembno vlogo pri razvoju potenciala za zelena delovna mesta, saj prispevajo k procesu odločanja, zaposlujejo in ozaveščajo javnost;

80. poudarja, da bodo organizacije, ki vlagajo v ekološko učinkovite prakse, pripomogle k vzpostavljanju boljšega delovnega okolja za zaposlene, s tem pa bodo lahko tudi bolj produktivne; poziva države članice, naj promovirajo evropski sistem za ekološko upravljanje in revizijo (EMAS) ter spodbujajo vse gospodarske sektorje, naj si prizadevajo za registracijo v njem; poziva Komisijo, države članice in socialne partnerje, naj vključijo bistvena okoljska vprašanja v socialni dialog na vseh ravneh posvetovanja, s poudarkom na sektorskih pogajanjih; poudarja, da morajo imeti delavci za socialno pravičen prehod dejavno partnersko vlogo v postopku; poziva k vključitvi predstavnikov zaposlenih, pristojnih za ustvarjanje okolju prijaznejših delovnih mest, kot jih opredeljuje Mednarodna organizacija dela, v skladu z nacionalnimi praksami z namenom ustvarjanja trajnostnejših delovnih mest, podjetij in panog; poziva države članice in socialne partnerje, naj pri upravljanju prehoda strukturirano sodelujejo z zainteresiranimi stranmi in strokovnjaki na področju okolja ter upoštevajo njihove nasvete;

81. poziva EU, naj s pomočjo socialnih partnerjev začne sistematičen dialog v svojih zunanjih odnosih, da bi podoben pristop do trajnostnega razvoja razširila na druge dele sveta ter tako zagotovila enake pogoje za razvoj in preprečila ogrožanje industrijske konkurenčnosti; meni, da bo zagotavljanje pravične konkurence v trajnostnih proizvodnih sektorjih koristno, saj bodo tako delavci bolje zaščiteni in bodo imeli boljše delovne razmere;

82. poziva Komisijo in države članice, naj organizirajo kampanje obveščanja in ozaveščanja javnosti o razvoju zelenih delovnih mest in trajnostnega gospodarstva;

*

* *

83. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.

(1) UL L 39, 13.2.2008, str. 1.

(2) UL L 153, 18.6.2010, str. 13.

(3) UL L 140, 5.6.2009, str. 16.

(4) Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0154.

(5) Dokument Sveta 16818/09, 1.12.2009.

(6) Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0123.

(7) Delovni dokument Komisije z naslovom „Regije 2020 – ocena prihodnjih izzivov EU regij“, november 2008. Na voljo je na naslovu:

http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic/working/regions2020/pdf/regions2020_en.pdf.