Četrtek, 2. februar 2012

Čezmejni prenosi sedežev družb

P7_TA(2012)0019

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 2. februarja 2012 s priporočili Komisiji o 14. direktivi na področju prava družb o čezmejnih prenosih sedežev družb (2011/2046(INI))

2013/C 239 E/03

Evropski parlament,

ker je s členoma 49 in 54 Pogodbe delovanju Evropske unije zagotovljena pravica do ustanavljanja za vse družbe; ker je čezmejna selitev družb eden od ključnih elementov pri vzpostavitvi notranjega trga; ker zakonodaja glede prenosa in pogojev prenosa statutarnega ali dejanskega sedeža obstoječe družbe po nacionalnem pravu iz ene države članice v drugo na enotnem trgu ni dovolj poenotena, zato obstaja tveganje za zaposlovanje, kot tudi administrativne težave, povzročeni stroški, posledice na socialnem področju in pomanjkanje pravne varnosti;

ker mobilnost družb še vedno omejujejo visoko upravno breme, pa tudi družbeni in davčni stroški, ki so rezultat izjave Komisije v oceni učinka iz leta 2007, da se možnost neukrepanja zdi najbolj sorazmerna, saj nadaljnje ukrepanje EU ni potrebno (17) ;

ker so pravice zaposlenih do soodločanja pri prenosu sedeža družbe zelo pomembne;

poziva Komisijo, naj na podlagi člena 50(1) in (2)(g) Pogodbe o delovanju Evropske unije čimprej predloži predlog direktive o čezmejnih prenosih sedežev družb, pri čemer naj sledi podrobnim priporočilom, ki so navedeni v prilogi k tej resoluciji;

naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo in priložena podrobna priporočila posreduje Komisiji in Svetu ter parlamentom in vladam držav članic.

(1) UL L 294, 10.11.2001, str. 1.

(2) UL L 294, 10.11.2001, str. 22.

(3) UL L 310, 25.11.2005, str. 1.

(4) Zadeva 81/87, Daily Mail, Recueil 1988, str. 5483.

(5) Zadeva C–212/97, Centros, Recueil 1999, str. I–1459.

(6) Zadeva C–208/00, Überseering, Recueil 2002, str. I–9919.

(7) Zadeva C–167/01, Inspire Art, Recueil 2003, str. I–10155.

(8) Zadeva C–411/03, SEVIC Systems, ZOdl. 2005, str. I–10805.

(9) Zadeva C–196/04 Cadbury Schweppes [2006], ECR I–7995.

(10) Zadeva C–210/06 Cartesio [2008], ECR I-9641.

(11) UL C 303 E, 13.12.2006, str. 114.

(12) UL C 263 E, 16.10.2008, str. 671.

(13) UL C 76 E, 25.3.2010, str. 11.

(14) UL C 87 E, 1.4.2010, str. 5.

(15) Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0426.

(16) Delovni dokument Komisije: Ocena učinka direktive o čezmejnih prenosih sedežev družb, SEC(2007)1707, točka 3.5.2, str. 24-25.

(17) Delovni dokument Komisije: Ocena učinka direktive o čezmejnih prenosih sedežev družb, SEC(2007)1707, točka 6.2.4, str. 39.

Četrtek, 2. februar 2012

PRILOGA

PODROBNA PRIPOROČILA K VSEBINI ZAHTEVANEGA PREDLOGA

Priporočilo 1 (o področju uporabe predlagane direktive)

Direktiva bi se morala uporabljati za kapitalske družbe v smislu točke 1 člena 2 Direktive 2005/56/ES.

Področje uporabe direktive bi moralo ustrezno reševati vprašanje ločevanja med registriranim sedežem in upravnim sedežem družbe.

Priporočilo 2 (o učinkih čezmejnega prenosa)

Direktiva bi morala družbam dovoljevati uresničevanje njihove pravice do ustanavljanja s selitvijo v državo članico gostiteljico, ne da pri tem izgubijo status pravne osebe, temveč da se preoblikujejo v družbo, katere delovanje ureja pravo države članice gostiteljice, ter zanje ni potrebna likvidacija.

S prenosom ne sme priti do izogibanja pravnim, socialnim in fiskalnim pogojem.

Prenos bi moral začeti veljati na dan registracije v državi članici gostiteljici. Od dneva registracije v državi članici gostiteljici bi morala za družbo veljati zakonodaja te države.

Prenos ne bi smel vplivati na pravna razmerja, ki jih ima družba s tretjimi stranmi.

Prenos bi moral biti davčno nevtralen v skladu z določbami Direktive 90/434/EGS (1).

Priporočilo 3 (o pravilih o preglednosti in informiranju pred odločitvijo o prenosu)

Vodstvo ali uprava podjetja, ki načrtuje prenos, bi moralo biti dolžno pripraviti poročilo in načrt prenosa. Preden se uprava odloči o poročilu in načrtu prenosa, bi bilo treba o tem obvestiti zastopnike zaposlenih oziroma, če takšnih zastopnikov ni, neposredno zaposlene in se z njimi posvetovati o predlaganem prenosu v skladu s členom 4 Direktive 2002/14/ES (2).

Poročilo bi bilo treba predložiti delničarjem in zastopnikom zaposlenih oziroma, če takšnih zastopnikov ni, neposredno zaposlenim.

V poročilu bi morali biti opisani in utemeljeni gospodarski, pravni in družbeni vidiki prenosa ter pojasnjene njegove posledice za delničarje, upnike in zaposlene, ki lahko pregledajo poročilo v določenem obdobju, in sicer najmanj en mesec in največ tri mesece pred datumom skupščine delničarjev, ki odobri prenos.

Načrt prenosa bi moral vključevati:

(a) pravni status, ime in registrirani sedež družbe v matični državi članici;

(b) pravni status, ime in registrirani sedež družbe v državi članici gostiteljici;

(c) memorandum in akt o ustanovitvi, predvidena za družbo v državi članici gostiteljici;

(d) predvideni časovni načrt prenosa;

(e) datum, od katerega se transakcije družbe, ki namerava prenesti svoj sedež, za računovodske namene obravnavajo, kot da ima družba sedež v državi članici gostiteljici;

(f) podrobne informacije o prenosu glavne uprave ali glavnega kraja poslovanja;

(g) pravice, zagotovljene delničarjem družbe, zaposlenim in upnikom, oziroma ustrezne predlagane ukrepe in naslov, na katerem so vse informacije o tem brezplačno na voljo;

(h) če se družba upravlja na podlagi soodločanja zaposlenih in če nacionalna zakonodaja države članice gostiteljice ne določa takšne sheme, informacije o postopkih, ki urejajo soodločanje zaposlenih.

Poročilo in načrt prenosa bi bilo treba delničarjem in zastopnikom zaposlenih v družbi predložiti, da ga preučijo v ustreznem času pred datumom skupščine delničarjev družbe.

Načrt prenosa bi moral biti objavljen v skladu z določbami Direktive 2009/101/ES (3).

Priporočilo 4 (o odločitvi skupščine delničarjev)

Skupščina delničarjev bi morala odobriti predlog o prenosu v skladu s formalnimi zahtevami in večino, potrebno za spremembo memoranduma in akta o ustanovitvi, kot to predpisuje zakonodaja, ki velja za družbo v njeni matični državi članici.

Če se družba upravlja na podlagi udeležbe zaposlenih, lahko skupščina delničarjev določi, da je dokončanje prenosa odvisno od izrecne odobritve dogovorov za udeležbo zaposlenih.

Države članice bi morale imeti možnost sprejeti predpise, ki bi bili oblikovani tako, da bi zagotavljali ustrezno zaščito manjšinskih delničarjev, ki nasprotujejo prenosu, na primer s pravico do izstopa iz družbe v skladu z zakonodajo, ki velja v matični državi članici.

Priporočilo 5 (o preverjanju zakonitosti prenosa)

Matična država članica bi morala v skladu s svojo zakonodajo preveriti zakonitost postopka.

Pristojni organi, ki jih določi matična država članica, bi morali izdati potrdilo, s katerim dokončno izjavijo, da so bili pred prenosom izpolnjeni vsi potrebni ukrepi in formalnosti.

Potrdilo, kopijo memoranduma in akta o ustanovitvi, ki sta predvidena za družbo v državi članici gostiteljici, ter kopijo predloga o prenosu bi bilo treba v ustreznem času predložiti organu, odgovornemu za registracijo v državi članici gostiteljici. Ti dokumenti bi morali zadostovati, da se družbi omogoči registracija v državi članici gostiteljici. Organi, pristojni za registracijo v državi članici gostiteljici, bi morali preveriti, ali so izpolnjeni vsebinski in formalni pogoji za prenos, vključno z zahtevami, ki jih država članica gostiteljica predpisuje za oblikovanje takšne družbe.

Pristojni organ v državi članici gostiteljici bi moral o registraciji nemudoma obvestiti ustrezni organ v matični državi članici. Organ v matični državi članici bi moral nato družbo odstraniti iz registra.

Registracijo družbe v državi članici gostiteljici in njeno odstranitev iz registra v matični državi članici bi bilo treba ustrezno objaviti, da se zaščitijo tretje strani.

Priporočilo 6 (o zaščitnih ukrepih)

Družbi, zoper katero so bili vloženi postopki za prenehanje, likvidacijo, insolventnost ali odlog plačila ali drugi podobni postopki, se ne sme dovoliti, da bi svoj sedež prenesla čez mejo.

Za namene sodnih ali upravnih postopkov, ki še potekajo in so se začeli pred prenosom sedeža, bi moralo veljati, da ima družba registrirani sedež v matični državi članici. Obstoječi upniki bi morali imeti pravico do varščine.

Priporočilo 7 (o pravicah zaposlenih)

Skozi celoten prenos bi bilo treba ohranjati pravice zaposlenih do soodločanja. Te pravice bi načeloma morala urejati zakonodaja države članice gostiteljice.

Zakonodaja države članice gostiteljice pa ne bi smela veljati v naslednjih primerih:

(a) če ne zagotavlja vsaj enake ravni soodločanja, kot velja v matični državi članici, ali

(b) če zaposlenim v poslovalnicah družbe, ki se nahajajo v drugih državah članicah, ne daje enakih pravic za izvrševanje pravice do soodločanja, kot so zanje veljale pred prenosom.

Poleg tega bi morali biti zakonski predpisi o pravicah zaposlenih v skladu s pravnim redom Unije.

(1) Direktiva Sveta 90/434/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve za združitve, delitve, prenose sredstev in zamenjave kapitalskih deležev družb iz različnih držav članic (UL L 225, 20.8.1990, str. 1).

(2) Direktiva 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti (UL L 80, 23.3.2002, str. 29).

(3) Direktiva 2009/101/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o uskladitvi zaščitnih ukrepov za varovanje interesov družbenikov in tretjih oseb, ki jih države članice zahtevajo od gospodarskih družb v skladu z drugim pododstavkom člena 48 Pogodbe, zato da se oblikujejo zaščitni ukrepi z enakim učinkom v vsej Skupnosti (UL L 258, 1.10.2009, str. 11).