[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 16.2.2005

SEK(2005) 231 končno

Priporočilo za

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2004–2007

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo nesodelujoče države članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji predložiti konvergenčne programe. V skladu s členom 9 te uredbe mora Svet proučiti vse konvergenčne programe na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko prouči program, mora Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podati mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih konvergenčnih programov, ki jih lahko Svet prav tako prouči v skladu z istimi postopki.

Deset držav, ki se je pridružilo EU 1. maja 2004, ne sodeluje v enotni valuti. Obvezale so se, da bodo predložile svoje konvergenčne programe do 15. maja 2004, njihovo prvo dopolnitev pa proti koncu leta 2004.

Prvi konvergenčni program Latvije, ki je obravnaval obdobje 2004–2007, je bil predložen 14. maja 2004, Svet pa ga je ocenil 5. julija 2004. Latvija je predložila dopolnitev svojega konvergenčnega programa 30. decembra 2004. Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 ter ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3]. Iz te ocene izhaja naslednje:

- Prvo dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, ki obravnava obdobje 2004–2007, je latvijski Kabinet ministrov sprejel 28. decembra in je bila predložena Evropski komisiji 30. decembra 2004. Program temelji na gospodarskih projekcijah iz zakona o proračunu za leto 2005, ki je bil predložen Parlamentu 13. decembra 2004 in ga je Parlament sprejel 20. decembra. Dopolnitev programa na splošno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Vendar je treba izboljšati razvrščanje podatkov o sestavi javnofinančnih prihodkov in izdatkov po ESR95.

- V dopolnitvi se ocenjuje, da je rast BDP za leto 2004 znašala 8,1 %, in predvideva, da bo za leto 2005 znašala 6,7 %, saj domače povpraševanje, zlasti naložbe in zasebna poraba, še naprej močno narašča. Za leti 2006 in 2007 je zastavljena rast BDP le rahlo nižja (6,5 % v obeh letih). Okrepila se je rast izvoza, kar odraža svetovno gospodarsko okrevanje in pozitiven vpliv pristopa Latvije k EU; vendar jo je prehitela rast uvoza, ki spremlja hiter vzpon domačega povpraševanja. Predvideva se, da bo prispevek neto izvoza trenutno negativen in da se bo obsežni primanjkljaj tekočega računa le malo zmanjšal. Brezposelnost se bo predvidoma le postopoma zmanjšala kljub močni rasti gospodarske dejavnosti. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je na splošno videti, da je makroekonomski scenarij uresničljiv, in je na splošno v skladu z oceno služb Komisije, vključno z napovedjo iz jeseni 2004.

- Da bi Banka Latvije dosegla svoj cilj, tj. stabilnost cen, je valuta (lats) od leta 1994 vezana na posebne pravice črpanja ob običajnem razponu nihanja v obsegu ± 1 % od osrednjega tečaja. Latvijski organi načrtujejo vstop v MDT II v začetku leta 2005 in sprejetje eura ne prej kot 1. januarja 2008. Kot korak v tej strategiji je bil 1. januarja 2005 lats namesto na posebne pravice črpanja po tržnih obrestnih merah vezan na euro, ob običajnem razponu nihanja spet v obsegu ± 1 % od novega osrednjega tečaja. Po vezavi na euro so se medbančne obrestne mere lokalne valute znižale in približale stopnjam euroobmočja. Donos dolgoročnih obveznic glede na euroobmočje je v letu 2004 nihal v obsegu premije v višini 0,5–1 odstotne točke. Do leta 2003 je bila inflacija po HICP sorazmerno nizka. Vendar se je v letu 2004 znatno povečala in dosegla avgusta najvišjo vrednost v višini 7,8 %, preden se je v zadnjem četrtletju rahlo znižala ter za leto v povprečju znašala 6,2 %. Latvijski organi menijo, da je bil takšen razvoj inflacije leta 2004 začasen; pričakujejo, da se bo inflacija po CPI s 6,2 % v letu 2004 znižala na 3,0 % v letu 2006. Na inflacijo bodo v letu 2005 še naprej vplivali višanje upravno določenih cen in usklajevalni ukrepi stopenj posrednih davkov. Kljub temu bi se morala po zaslugi ugodnih temeljnih vplivov in pod pogojem, da ne pride do pregrevanja, inflacija postopoma znižati, čeprav je verjetno, da bo rahlo višja od tiste, ki jo predvidevajo državni organi.

- Cilj dopolnitve programa je ohraniti primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 % BDP v vsakem programskem letu, pri čemer naj bi se javnofinančni primanjkljaj postopoma zmanjšal z 1,7 % BDP v letu 2004, kakor je ocenjeno v programu[4], na 1,4 % BDP v letu 2007. Kot posledica vpliva transferjev EU in z njimi povezane porabe bodo izdatki in prihodki predvidoma najvišji v letu 2005, in sicer bodo izdatki znašali 39,3 % BDP in prihodki 37,7 % BDP, potem pa se bodo izdatki do leta 2007 postopoma znižali na 36,5 % BDP in prihodki na 35,1 % BDP. Srednjeročna prilagoditev javnih financ temelji na hkratnem zmanjšanju deležev prihodkov in izdatkov. Primarni saldo naj bi se v programskem obdobju izboljšal, saj naj bi delež skupnih izdatkov padel zaradi znižanega deleža primarnih izdatkov in do neke mere zaradi plačil obresti. Delež primarnih izdatkov naj bi padel v glavnem kot posledica nižjih deležev pri transferjih in subvencijah ter s hkratnim upoštevanjem povečanja deleža naložb. Delež prihodkov pa naj bi padel kot posledica znižanja davkov, v glavnem davka na dohodek, s čimer naj bi se zmerno znižala davčna obremenitev. Čeprav je ostala splošna strategija nespremenjena v primerjavi s programom iz maja 2004, so bili predvideni proračunski primanjkljaji popravljeni navzdol z okoli 2 % BDP za vsako leto iz prejšnjega programa.

- Tveganja za proračunske projekcije v programu se na splošno zdijo uravnotežena. Po eni strani so predpostavke o davčni intenzivnosti gospodarske dejavnosti videti nekoliko pesimistične, kar kaže na to, da bi bili lahko prihodki višji od pričakovanih. Dejansko ima Latvija dolgo zgodovino previdnega napovedovanja in je v preteklih nekaj letih večkrat presegla proračunske cilje. Poleg tega obstaja, kar zadeva proračunski nadzor, poseben postopek, ki bi lahko omogočil razmeroma hitro prilagoditev med letom v primeru, da se bi proračunski razvoj oddaljil od predvidenega. Po drugi strani je ob upoštevanju prevzema obveznosti za izdatke, ki temelji na podpori iz sredstev EU, doseganje ciljnega primanjkljaja odvisno od stekanja teh sredstev v javnofinančne prihodke. Stroga disciplina pri izdatkih (vključno z upravljanjem projektov, ki jih sofinancira EU) bi bila lahko težko izvedljiva glede na pomanjkljivosti upravnih zmogljivosti.

- Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu ne zadostuje za uresničitev srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči položaj blizu ravnovesja ali v presežku, v programskem obdobju. Poleg tega se lahko izkaže, da čeprav program opisuje sorazmerno podjeten potek konsolidacije, ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Vendar pa zadostuje za ohranitev deleža javnega dolga v razmerju do BDP na zelo nizki ravni.

- Delež javnega dolga je za leto 2004 ocenjen na 14,2 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Rahlo zvišanje deleža javnega dolga v programskem obdobju na 15,0 % BDP v letu 2007 izhaja v glavnem iz trdovratnih primanjkljajev, ki pa se znatno izravnajo z rastjo BDP.

- Program vsebuje kratek pregled vladnega programa strukturnih reform, ki se osredotoča na ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja, konkurenčnosti ter razvoja energetskega in komunikacijskega sektorja, za izboljšanje izobraževalnega sistema in sistema zdravstvenega varstva, kot tudi na aktivne politike trga dela in na spodbujanje inovacij in raziskav. Program opisuje tudi ukrepe za nadaljnjo krepitev proračunskega procesa s pomočjo večletnega proračunskega okvira ter ukrepe za povečevanje transparentnosti in zanesljivosti nominalnih zgornjih mej izdatkov s pomočjo sistematičnih mehanizmov ocenjevanja. Od reform, od katerih večina že poteka ali za katere se pripravlja zakonodaja, se lahko upravičeno pričakuje, da bodo izboljšale pogoje za rast latvijskega gospodarstva: s povečevanjem produktivnosti in krepitvijo spodbud za delo, olajševanjem ustvarjanja delovnih mest in odvračanjem od davčne utaje, pa tudi z izboljševanjem proračunske discipline na ravni resornih ministrstev in na lokalni ravni države.

- Zdi se, da je Latvija kljub predvidenim proračunskim stroškom zaradi staranja prebivalstva v sorazmerno ugodnem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Sorazmerno nizek delež javnega dolga v Latviji, sprejeti ukrepi pokojninske reforme, vključno z uvedbo naložbenega stebra, in kopičenje sredstev v naložbeni pokojninski shemi bodo prispevali k omejevanju vpliva staranja prebivalstva na proračun. Strategija, opisana v programu, temelji na srednjeročno omejenem proračunskem primanjkljaju in vplivu pokojninske reforme na proračun. Vendar bi lahko reforme na področju zdravstva in dolgotrajne nege vključevale višje izdatke. Dolgoročno se lahko pojavi tveganje za vzdržnost. Vendar bi moral sorazmerno nizek delež davkov v Latviji olajšati prilagoditev za vsako tako vrzel v vzdržnosti, ki bi lahko nastala.

- Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, so na splošno skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za zadevno državo na področju javnih financ. Da bi se Latvija spoprijela z izzivom obravnavanja precejšnega primanjkljaja tekočega računa, ji je bilo priporočeno, da prepričljivo in vzdržno zmanjša javnofinančni primanjkljaj znotraj večletnega okvira. Ob upoštevanju zmanjšujočega se primanjkljaja tekočega računa, predvidenega v programu, sta primanjkljaj v letu 2004, ki je bil nižji od predhodno predvidenega v proračunu, in potek konsolidacije, predviden v dopolnitvi, v skladu s priporočilom v širših smernicah ekonomskih politik. Vendar je ta ocena odvisna od ugodnega razvoja zunanjega salda in jo je treba zato nadalje spremljati. Poleg tega je ocena primernega proračunskega položaja odvisna tudi od pritiska povpraševanja v gospodarstvu, na kar je bilo opozorjeno že v Mnenju Sveta o programu iz lanskega maja, čeprav je težko določiti položaj države v poslovnem ciklu; zato je ocena odvisna tudi od tega, ali je makroekonomska politika primerna za konsolidacijo zmerne inflacije po nedavnem povečanju na njeno najvišjo vrednost.

***

Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije in ga pošilja Svetu.

Priporočilo za

MNENJE SVETA

v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2004–2007

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

1. Dne 8. marca 2005 je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, ki obravnava obdobje od 2004 do 2007. Program na splošno ustreza zahtevam po podatkih iz popravljenega „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Vendar je treba izboljšati razvrščanje podatkov o sestavi javnofinančnih prihodkov in izdatkov po ESR95. V skladu s tem je Latvija pozvana, da doseže skladnost z zahtevami iz kodeksa ravnanja.

2. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP, ki je za leto 2004 ocenjena na 8,1 %, ostala močna v ostalem programskem obdobju in znašala v povprečju 6,6 % letno. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da ta scenarij odraža uresničljive predpostavke o rasti. Projekcije v programu glede inflacije so videti nekoliko nizke.

3. Cilj dopolnitve programa je ohraniti primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 % BDP v vsakem programskem letu, pri čemer naj bi se javnofinančni primanjkljaj postopoma zmanjšal z ocenjenih 1,7 % BDP v letu 2004 na 1,4 % BDP v letu 2007. V letu 2005 naj bi se deleža prihodkov in izdatkov ostro povečala, kar je povezano s pristopom k EU. Zato srednjeročna prilagoditev javnih financ temelji na hkratnem zmanjšanju deležev prihodkov in izdatkov. Delež primarnih izdatkov naj bi padel v glavnem zaradi nižjih deležev pri transferjih in subvencijah ter s hkratnim upoštevanjem povečanja deleža naložb. Delež prihodkov pa naj bi padel zaradi znižanja davkov, v glavnem davka na dohodek, s čimer naj bi se zmerno znižala davčna obremenitev.

4. Tveganja za proračunske projekcije v programu se na splošno zdijo uravnotežena. Po eni strani so predpostavke o davčni intenzivnosti gospodarske dejavnosti videti nekoliko pesimistične, kar kaže na to, da bi bili lahko prihodki višji od pričakovanih. Po drugi strani je ob upoštevanju prevzema obveznosti za izdatke, ki temelji na sredstvih EU, doseganje ciljnega primanjkljaja odvisno od stekanja teh sredstev v javnofinančne prihodke. Stroga disciplina pri izdatkih (vključno z upravljanjem projektov, ki jih sofinancira EU) bi bila lahko težko izvedljiva glede na pomanjkljivosti upravnih zmogljivosti.

5. Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu ne zadostuje za uresničitev srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči položaj blizu ravnovesja ali v presežku, v programskem obdobju. Poleg tega se lahko izkaže, da ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Vendar pa zadostuje za ohranitev deleža javnega dolga v razmerju do BDP na zelo nizki ravni.

6. Delež javnega dolga je za leto 2004 ocenjen na 14,2 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Rahlo zvišanje deleža javnega dolga v programskem obdobju na 15,0 % BDP v letu 2007 izhaja v glavnem iz trdovratnih primanjkljajev, ki pa se znatno izravnajo z rastjo BDP.

7. Strategija, opisana v programu, postavlja Latvijo kljub predvidenim proračunskim stroškom zaradi staranja prebivalstva v sorazmerno ugoden položaj glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Sorazmerno nizek delež javnega dolga, sprejeti ukrepi pokojninske reforme, vključno z uvedbo naložbenega stebra, in kopičenje sredstev v naložbeni pokojninski shemi bodo prispevali k omejevanju vpliva staranja prebivalstva na proračun. Strategija, opisana v programu, temelji na srednjeročno omejenem proračunskem primanjkljaju in vplivu pokojninske reforme na proračun. Vendar bi lahko reforme na področju zdravstva in dolgotrajne nege vključevale višje izdatke. Dolgoročno se lahko pojavi tveganje za vzdržnost. Vendar bi moral sorazmerno nizek delež davkov v Latviji olajšati prilagoditev za vsako tako vrzel v vzdržnosti, ki bi lahko nastala.

8. Ekonomske politike, opisane v programu, so na splošno skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za zadevno državo na področju javnih financ. Da bi se Latvija spoprijela z izzivom obravnavanja precejšnega primanjkljaja tekočega računa, ji je bilo priporočeno, da prepričljivo in vzdržno zmanjša javnofinančni primanjkljaj znotraj večletnega okvira. Ob upoštevanju zmanjšujočega se primanjkljaja tekočega računa, predvidenega v programu, sta primanjkljaj v letu 2004, ki je bil nižji od predvidenega, in potek konsolidacije, predviden v dopolnitvi, v skladu s priporočilom širših smernic ekonomskih politik. Vendar je ta ocena odvisna od ugodnega razvoja zunanjega salda in jo je treba zato nadalje spremljati. Poleg tega je ocena primernega proračunskega položaja odvisna tudi od pritiska povpraševanja v gospodarstvu, na kar je bilo opozorjeno že v Mnenju Sveta o programu iz lanskega maja, čeprav je težko določiti položaj države v poslovnem ciklu; zato je ocena odvisna tudi od tega, ali je makroekonomska politika primerna za konsolidacijo zmerne inflacije po nedavnem povečanju na njeno najvišjo vrednost.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2004 | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |

COM okt. 2004 | 7,5 | 6,7 | 6,7 | ni podatkov |

KP maj 2004 | 6,7 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |

inflacija po CPI1 (%) | KP dec. 2004 | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 |

COM okt. 2004 | 6,8 | 4,7 | 3,5 | ni podatkov |

KP maj 2004 | 4,5 | 3,7 | 3,0 | 3,0 |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2004 | –1,7 | –1,6 | –1,5 | –1,4 |

COM okt. 2004 | –2,0 | –2,8 | –2,9 | ni podatkov |

KP maj 2004 | –2,1 | –2,2 | –2,0 | –2,0 |

Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2004 | –0,9 | –0,9 | –0,8 | –0,7 |

COM okt. 2004 | –1,2 | –2,0 | –2,0 | ni podatkov |

KP maj 2004 | –1,2 | –1,3 | –1,2 | –1,2 |

Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2004 | 14,2 | 14,5 | 14,8 | 15,0 |

COM okt. 2004 | 14,6 | 15,4 | 16,6 | ni podatkov |

KP maj 2004 | 16,2 | 16,8 | 17,3 | 17,7 |

Opomba: 1V programu so predstavljene samo projekcije glede inflacije po CPI in ne po HICP. 2Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. Viri: Konvergenčni program(KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 (COM); izračuni služb Komisije.. |

[1] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.

[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] Novejši podatki za konte blagajne institucionalnih enot centralne ravni države kažejo na nižjo oceno javnofinančnega primanjkljaja.

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.