POROČILO KOMISIJE

Francija



Poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije

1. Uvod

Člen 126 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU ali Pogodba) določa postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Ta postopek je nadalje opredeljen v Uredbi (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem , ki je del Pakta za stabilnost in rast. Posebne določbe za države članice v euroobmočju v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem so določene v Uredbi (EU) št. 473/2013 .

V skladu s členom 126(2) PDEU mora Komisija preverjati upoštevanje proračunske discipline na podlagi naslednjih dveh meril: (a) ali razmerje med načrtovanim ali dejanskim javnofinančnim primanjkljajem in bruto domačim proizvodom (BDP) presega referenčno vrednost 3 %, razen če se je to razmerje znatno in stalno zmanjševalo ter doseglo raven blizu referenčne vrednosti ali pa je referenčna vrednost presežena le izjemno in začasno ter razmerje ostaja blizu referenčne vrednosti; ter (b) ali razmerje med javnim dolgom in bruto domačim proizvodom presega referenčno vrednost 60 %, razen če se razmerje zadosti zmanjšuje in dovolj hitro približuje referenčni vrednosti.

V skladu s členom 126(3) PDEU mora Komisija pripraviti poročilo, če država članica ne izpolnjuje zahtev enega ali obeh navedenih meril. To poročilo mora upoštevati tudi, „ali javnofinančni primanjkljaj presega javne investicijske odhodke, in vse druge pomembne dejavnike, tudi srednjeročno gospodarsko in proračunsko stanje države članice“.

V tem poročilu, ki je prvi korak postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, je analizirano, ali Francija izpolnjuje merili glede primanjkljaja in dolga iz Pogodbe, pri čemer so ustrezno upoštevani gospodarsko ozadje in drugi pomembni dejavniki.

Podatki, ki so jih francoski organi sporočili 29. marca 2019 in jih je nato potrdil Eurostat , kažejo, da je primanjkljaj sektorja država v Franciji leta 2018 dosegel 2,5 % BDP, dolg pa je znašal 98,4 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe. Za leto 2019 je bil v sporočenih podatkih načrtovan primanjkljaj v višini 3,1 % BDP in delež dolga v višini 98,9 % BDP. Program stabilnosti Francije za leto 2019 (v nadaljnjem besedilu: program stabilnosti), ki ga je Komisija prejela 26. aprila 2019, je potrdil ti načrtovani vrednosti. V programu stabilnosti je načrtovano, da se bo primanjkljaj v letu 2020 zmanjšal pod 3 % BDP. Pomladanska napoved Komisije iz leta 2019, ki je bila objavljena 7. maja 2019, potrjuje te projekcije.

Člen 2(1a) Uredbe (ES) št. 1467/97 določa, da so države članice, ki so bile 8. novembra 2011 v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, upravičene do triletnega prehodnega obdobja, ki se začne v letu po odpravi čezmernega primanjkljaja in v katerem se pričakuje, da bodo dosegle zadosten napredek pri izpolnjevanju merila glede zmanjšanja dolga. Za Francijo to prehodno obdobje zajema obdobje 2018–2020 (tj. tri leta po odpravi čezmernega primanjkljaja). V dokumentu „Podroben opis izvajanja Pakta za stabilnost in rast ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“ z dne 15. maja 2017 je navedeno, kako se opredeljuje in ocenjuje zahteva v zvezi s strukturnim saldom. Zlasti je v dokumentu opredeljena minimalna linearna strukturna prilagoditev strukturnega salda, s katero se zagotavlja, da je merilo glede zmanjšanja dolga izpolnjeno ob koncu prehodnega obdobja. Iz sporočenih podatkov je razvidno, da Francija leta 2018 ni dosegla zadostnega napredka pri izpolnjevanju merila glede zmanjšanja dolga (glej tabelo 1), saj znaša razlika do zahtevane minimalne linearne strukturne prilagoditve 0,5 odstotne točke BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 se ne pričakuje, da bo Francija v letih 2019 in 2020 dosegla zadosten napredek pri izpolnjevanju merila glede zmanjšanja dolga, saj naj bi strukturni napor v obeh letih ostal na ravni 0,0 % BDP, medtem ko zahtevana minimalna linearna strukturna prilagoditev znaša 0,9 % oziroma 1,8 % BDP.

Nezadosten napredek Francije pri izpolnjevanju merila glede zmanjšanja dolga v letu 2018 in načrtovani primanjkljaj za leto 2019 na prvi pogled dokazujeta obstoj čezmernega primanjkljaja za namene Pakta za stabilnost in rast, pri čemer pa še niso bili upoštevani vsi dejavniki, ki so navedeni v nadaljevanju.

Komisija je zato pripravila to poročilo, v katerem je izčrpno ocenila nezadosten napredek pri izpolnjevanju merila glede zmanjšanja dolga in načrtovano kršitev referenčne vrednosti 3 % BDP iz Pogodbe ter preučila, ali je po tem, ko so upoštevani vsi pomembni dejavniki, uvedba postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem upravičena. V oddelku 2 poročila je obravnavano merilo glede primanjkljaja, v oddelku 3 pa merilo glede dolga. V oddelku 4 so obravnavani javne naložbe in drugi pomembni dejavniki, vključno z oceno spoštovanja zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Poročilo upošteva pomladansko napoved Komisije iz leta 2019.

Tabela 1. Primanjkljaj in dolg sektorja država (v % BDP)

2.Merilo glede primanjkljaja

Francija je leta 2018 zabeležila nominalni primanjkljaj v višini 2,5 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 in načrtov iz programa stabilnosti se pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj sektorja država v Franciji leta 2019 povečal na 3,1 % BDP in tako presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe. Čeprav bo primanjkljaj sektorja država višji od 3 % BDP, se načrtuje, da bo ostal blizu referenčne vrednosti iz Pogodbe.

Poleg tega preseganje referenčne vrednosti iz Pogodbe ni izjemno, saj ni posledica izrednega dogodka niti resnega upada gospodarske aktivnosti za namene Pogodbe in Pakta za stabilnost in rast. Glede na pomladansko napoved Komisije naj bi realna rast BDP leta 2019 znašala 1,3 %, kar je 0,3 odstotne točke manj kot leto poprej, nato pa naj bi se leta 2020 ponovno povečala na 1,5 % (nekoledarsko prilagojeno), medtem ko naj bi bila proizvodna vrzel vedno bolj pozitivna.

Preseganje referenčne vrednosti 3 % BDP je za namene Pogodbe in Pakta za stabilnost in rast začasno. Konkretneje je tako v programu stabilnosti kot tudi v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2019 napovedano, da se bo primanjkljaj leta 2020 vrnil pod referenčno vrednost. Za leto 2020 je v programu stabilnosti načrtovan primanjkljaj v višini 2,0 % BDP, medtem ko naj bi glede na napoved Komisije znašal 2,2 % BDP. Razlika med tema napovedanima vrednostma je v glavnem posledica običajne predpostavke nespremenjenih politik, na kateri temelji napoved Komisije. Napoved Komisije za leto 2020 zlasti ne upošteva prihrankov, ki izhajajo iz podindeksacije pokojnin, saj je francoski ustavni svet konec leta 2018 preklical ta ukrep. Za zadnji leti, ki ju zajema program stabilnosti, je načrtovan primanjkljaj v višini 1,6 % BDP leta 2021 in 1,2 % BDP leta 2022.

Načrtovani primanjkljaj za leto 2019 torej ostaja blizu referenčne vrednosti 3 % BDP iz Pogodbe, vendar jo presega. Preseganje se ne šteje za izjemno, vendar pa se šteje za začasno za namene Pogodbe in Pakta za stabilnost in rast. Analiza torej nakazuje, da glede na program stabilnosti in pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 merilo glede primanjkljaja za namene Pogodbe in Uredbe (ES) št. 1467/97 na prvi pogled ni izpolnjeno, vendar pa še niso bili ustrezno upoštevani vsi pomembni dejavniki, opisani v nadaljevanju.

3.Merilo glede dolga