OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Komisija se je oktobra 2017 že zavezala, da se bo z vprašanjem upravne zmogljivosti davčnih organov za boj proti goljufijam na področju DDV pri elektronskemu trgovanju (v nadaljnjem besedilu: e-trgovanje) spopadla z izboljšanjem sodelovanja s tretjimi osebami. Svet je v izjavi, vključeni v zapisnik o sprejetju Direktive Sveta (EU) 2017/2455 (direktiva o DDV pri e-trgovanju) decembra 2017, poudaril potrebo po izboljšanju orodij za boj proti goljufijam. Ta pobuda za boj proti goljufijam na področju DDV pri e-trgovanju dopolnjuje direktivo o DDV pri e-trgovanju in postavlja temelje za nemoteno uporabo z njo uvedenih novih ukrepov v okviru strategije Komisije za enotni digitalni trg. Natančneje, z direktivo o DDV pri e-trgovanju so bile uvedene nove obveznosti glede DDV za spletne tržnice in nove poenostavitve za pomoč podjetjem pri izpolnjevanju obveznosti glede DDV pri opravljanju storitev ter prodaji blaga in uvoza na daljavo, vključno z elektronsko registracijo za DDV in plačilom DDV prek sistema vse na enem mestu (registracija v eni državi članici namesto v vseh državah članicah potrošnje). Ti ukrepi bodo izboljšali izpolnjevanje obveznosti v zvezi z DDV s poenostavitvijo sistema DDV, vendar morajo davčni organi še naprej imeti možnost odkrivanja in nadzora goljufivih podjetij. Trenutno to za davčne organe predstavlja izziv. Evropsko računsko sodišče je pripomnilo, da je zakonodaja o DDV pri e-trgovanju v bistvu odvisna od pripravljenosti podjetij, da se prostovoljno registrirajo in plačajo dolgovani DDV. Vendar imajo države članice omejene možnosti za uporabljanje veljavnega pravnega okvira za upravno sodelovanje. Če navedene poenostavitve pri izpolnjevanju obveznosti ne bodo pospremljene z ukrepi za boj proti goljufijam, goljufi ne bodo imeli prav veliko spodbude, da bi spremenili svoj odnos in začeli izpolnjevati obveznosti v zvezi z DDV. Tako je uspeh ukrepov za izpolnjevanje obveznosti pri e-trgovanju odvisen tudi od učinkovitosti ukrepov za boj proti goljufijam, ki jih je treba razvijati vzporedno. E-trgovanje v zadnjih letih hitro narašča, kar potrošnikom pomaga kupovati blago in storitve prek spleta. Potrošniki lahko izbirajo med različnimi dobavitelji, izdelki in blagovnimi znamkami. Plačajo lahko tudi prek spleta v zaupnem okolju, ne da bi se premaknili od svojega računalnika ali pametnega telefona. Dobavitelji so spremenili svoje poslovne modele, da bi izkoristili prednosti e-trgovanja in prodajali svoje izdelke potrošnikom na svetovni ravni brez potrebe po fizični maloprodajni prisotnosti. S to možnostjo pa se okoriščajo tudi goljufiva podjetja, da bi pridobila nepošteno prednost na trgu tako, da ne izpolnjujejo svojih obveznosti v zvezi z DDV. V oceni učinka, priloženi temu predlogu, so opredeljeni trije glavni primeri goljufij na področju DDV pri čezmejnem e-trgovanju: (i) dobave blaga in storitev znotraj EU, (ii) uvoz blaga s strani podjetij s sedežem v tretji državi ali na tretjem ozemlju (tj. država ali ozemlje zunaj EU) za potrošnike v državah članicah ter (iii) opravljanje storitev s strani podjetij s sedežem v tretji državi za potrošnike v državah članicah.

Skupna izguba DDV v državah članicah pri čezmejni dobavi blaga se ocenjuje na 5 milijard EUR letno. O goljufijah na področju DDV se je poročalo tudi pri čezmejnem opravljanju storitev, in sicer pri spletni televiziji in digitalnih igrah. Europol in Urad Evropske unije za intelektualno lastnino sta to goljufijo dokumentirala v zadnjem poročilu Europola o nezakoniti distribuciji (in prodaji dostopa do) televizijskih programov. To goljufijo je dokumentirala tudi organizacija televizijskega sektorja Nordic Content Protection (NCP). Spletni televizijski distributerji na Danskem, Finskem in Švedskem (te države skupaj predstavljajo manj kot 10 % celotnega spletnega televizijskega trga EU v smislu prihodkov) ocenjujejo, da bo zgolj njihova letna izguba pri prodaji zaradi nezakonite distribucije znašala 436 milijonov EUR. To pomeni približno 103 milijone EUR potencialne izgube DDV. Ti številčni podatki (ki se bodo vzporedno z rastjo e-trgovanja povečevali) kažejo, da se je treba nujno boriti proti goljufijam na področju DDV pri e-trgovanju. Vendar večina davčnih organov nima orodij in virov informacij za merjenje stopnje goljufij na področju DDV pri e-trgovanju. Internet goljufivim podjetjem omogoča, da pri goljufanju na področju DDV pri e-trgovanju svojo identiteto skrijejo za domenskim imenom. Tudi kadar je davčni organ seznanjen z obstojem določene spletne trgovine, pogosto identiteta podjetja, ki stoji za tako trgovino, njegova dejanska lokacija ali njegov promet v tej državi članici ostanejo neznani. To predstavlja težavo za davčne organe, ki bi sicer lahko želeli začeti preiskavo ali upravno sodelovanje na ravni EU ali mednarodni ravni. Države članice potrošnje, v katerih je treba plačati DDV, najverjetneje nimajo nobenih evidenc ali informacij, da bi začele inšpekcijski pregled. Tako je, ker končni potrošniki nimajo nobenih obveznosti vodenja evidenc o svojih spletnih nakupih. Tudi če bi jih imeli, bi se bilo nesorazmerno sistematično zatekati h končnim potrošnikom za preiskovanje goljufij prodajalca na področju DDV.

Poleg tega je težko ugotoviti, pri kateri državi članici naj se vloži zahtevek za upravno sodelovanje, kadar goljufi in njihova lokacija niso znani.

To bi lahko sprožilo množično vlaganje prošenj za identifikacijo. Poslati bi jih bilo treba bodisi tretji osebi (tj. spletni tržnici ali ponudnikom plačilnih storitev), ki bi lahko imela informacije, bodisi davčnemu organu države, v kateri ima tretja oseba sedež. Vendar bi se to štelo za nesorazmerno v skladu s členom 54(1) Uredbe (EU) št. 904/2010. Poleg tega v skladu s členom 54(2) iste uredbe od držav članic ni mogoče zahtevati, da zagotovijo informacije, če jim njihova nacionalna zakonodaja ne dovoljuje njihovega zbiranja. To omejuje možnosti držav članic, da zahtevajo podatke o tretjih osebah od drugih držav članic.

Namen tega predloga je rešiti težavo goljufij na področju DDV pri e-trgovanju z okrepitvijo sodelovanja med davčnimi organi in ponudniki plačilnih storitev. V zadnjih letih so evropski potrošniki več kot 90 % spletnih nakupov opravili s kreditnimi plačili, direktnimi obremenitvami in plačili s karticami, tj. prek posrednika, vključenega v transakcijo (ponudnik plačilnih storitev), ta trend pa se bo nadaljeval tudi v prihodnje. Tretje osebe, ki imajo informacije o plačilih, lahko zato podajo popolno sliko spletnih nakupov davčnim organom in jim tako pomagajo pri ustreznem izvajanju njihove naloge spremljanja izpolnjevanja obveznosti v zvezi z DDV pri dobavi blaga in storitev v okviru e-trgovanja. Izkušnje držav članic, ki že sodelujejo s ponudniki plačilnih storitev na nacionalni ravni, so pokazale, da sodelovanje s ponudniki plačilnih storitev prinaša oprijemljive rezultate v boju proti goljufijam na področju DDV pri e-trgovanju. Tudi nekatere tretje države uporabljajo informacije o plačilih kot orodje za odkrivanje trgovcev, ki ne izpolnjujejo obveznosti, v kombinaciji s poenostavljenimi sistemi pobiranja za čezmejne dobave blaga med podjetji in potrošniki, ki so podobni sistemu EU.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Ta predlog dopolnjuje veljavni regulativni okvir na področju DDV, kakor je bil nedavno spremenjen z direktivo o DDV pri e-trgovanju v okviru strategije Komisije za enotni digitalni trg. Poleg tega ta pobuda krepi okvir upravnega sodelovanja, da bi se bolje obravnavale goljufije na področju DDV pri e-trgovanju in ponovno vzpostavila poštena konkurenca. Boj proti davčnim goljufijam in davčnim utajam z namenom preprečiti izkrivljanje konkurence ter prispevati k zagotavljanju nacionalnih prihodkov in prihodkov EU je prednostna naloga Komisije. V političnih usmeritvah sedanje Komisije je poziv k večjim prizadevanjem za boj proti davčnim utajam in goljufijam, v govoru o stanju v Uniji 2018 pa je bilo ponovno poudarjeno, da si Komisija prizadeva za daljnosežno strategijo, s katero želi zagotoviti, da bodo vsa podjetja, velika in mala, plačala svoj pošten delež davka.

Uredba Sveta (EU) 2018/1541, ki spreminja Uredbo (EU) št. 904/2010 o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost, vzpostavlja nova orodja za upravno sodelovanje med davčnimi organi držav članic. Ta orodja se bodo uporabljala zlasti za boj proti (i) tako imenovanim davčnim vrtiljakom (izvedenim na transakcijah med podjetji); (ii) goljufijam, ki vključujejo maržno ureditev, ki se uporablja za rabljene avtomobile; (iii) goljufijam, ki izkoriščajo posebne carinske režime, ki se uporabljajo za uvoz, ki ga opravijo davčni zavezanci (tudi na transakcijah med podjetji); ter bodo (iv) omogočila skupne ukrepe davčnih organov (tj. skupne uradne preiskave). Strokovnjaki davčnih organov in podjetij v okviru foruma EU o DDV poudarjajo, da tradicionalna oblika sodelovanja v boju proti goljufijam na področju DDV temelji na evidencah, ki jih vodijo podjetja, ki so neposredno udeležena v verigi transakcij. Pri čezmejnih dobavah med podjetji in potrošniki te informacije morda niso neposredno na voljo, zato „tradicionalno“ sodelovanje med davčnimi organi ne zadostuje. Zato ta pobuda dopolnjuje tudi nedavno sprejete spremembe okvira EU za upravno sodelovanje na področju DDV, in sicer tako, da davčnim organom zagotavlja novo orodje za odkrivanje goljufij na področju DDV pri čezmejnih dobavah med podjetji in potrošniki.

Nenazadnje je treba to pobudo obravnavati tudi z vidika mednarodne razsežnosti. Pri goljufiji dobaviteljev s sedežem v tretji državi ali na tretjem ozemlju je mednarodno sodelovanje ključno za izterjavo neplačanega dolgovanega DDV. Unija je nedavno sklenila sporazum o sodelovanju na področju DDV z Norveško in si v OECD prizadeva za okrepitev uporabe orodij za upravno sodelovanje na mednarodni ravni. Ta pobuda bo državam članicam priskrbela dokaze za odkrivanje goljufov v tretjih državah. Ti dokazi se bodo uporabili kot prvi korak pri sprožitvi mednarodnega sodelovanja ali prispevanju k mednarodnemu dialogu o izboljšanju upravnega sodelovanja z drugimi jurisdikcijami.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga