Tudi prepoznavnost ESPG je omejena, celo med njegovimi upravičenci. Države članice so odgovorne za zagotavljanje informacij o ESPG, vendar stalno premalo porabljajo za dejavnosti informiranja in komuniciranja. Kar zadeva Komisijo, so jasne informacije na voljo na internetu, dvakrat letno pa so organizirani seminarji za mreženje, na katerih lahko države članice izmenjajo izkušnje. Komisija je leta 2019 začela razširjati informacije o ESPG tudi prek družbenih omrežij (Twitter). Kljub temu je še vedno mogoče izboljšati prepoznavnost rezultatov posameznih primerov ESPG.

Zamude pri začetku izvajanja primerov ESPG ovirajo njihovo uspešnost. Med razlogi za takšne zamude so dolgotrajni in zapleteni postopki odločanja na ravni EU (v povprečju 28,8 tedna od datuma vloge), nacionalni upravni postopki v državah članicah, vodenje primerov na nacionalni/regionalni ravni in pomanjkanje izkušenj držav članic z uporabo ESPG. Države članice v približno 15 % primerov niso bile pripravljene prevzeti tveganja predhodnega financiranja ukrepov ESPG z lastnimi javnimi sredstvi, preden bi prejele uradno odobritev EU. Če pride do takšnih zamud, delavci morda sami najdejo novo zaposlitev ali izgubijo zanimanje za sodelovanje v ukrepih ESPG.

Širša uporaba ESPG je otežena, ker je treba v vlogi dokazati povezavo med odpuščanji in „globalizacijo“ ali „finančno in gospodarsko krizo“. To se je izkazalo za zahtevno, saj je vse težje prepoznati in dokazati odločilni dejavnik, ki je sprožil prestrukturiranje. Za vloge, predložene v skladu z merili za majhne trge dela ali izredne okoliščine, je treba dokazati tudi, da imajo odpuščanja „pomemben učinek“ na gospodarstvo, zlasti na stopnje zaposlenosti. Glede na izmenjave z deležniki na sestankih kontaktnih oseb ESPG, ki jih je organizirala Komisija, je večina držav članic menila, da je iskanje pravih dokazov ovira.

Vključenost socialnih partnerjev in podjetij, ki odpuščajo delavce, je pozitivno vplivala na uspešnost primerov ESPG, saj je prispevalo k boljšemu oblikovanju in izvajanju ukrepov. Njihova vključenost na Finskem, Švedskem in v Španiji je upravičence včasih tudi vodila k temu, da so čim prej našli novo zaposlitev.

ESPG državam članicam omogoča, da preizkušajo inovativne aktivne ukrepe na trgu dela, ki običajno morda niso na voljo delavcem, ki so postali presežni. Če so se inovativni ukrepi izkazali za uspešne, so jih države članice, kot so Belgija, Finska in Italija, naknadno vključile v svojo standardno pomoč.

Možnost podpore mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, je v 12 od 49 primerov ESPG uporabilo pet držav članic (Belgija, Grčija, Irska, Španija in Portugalska). Splošno mnenje je bilo, da ESPG ni najboljše orodje za doseganje mladih in da so drugi instrumenti EU, kot je pobuda za zaposlovanje mladih (YEI), primernejši. Kljub temu so pomoč, kjer je bila uporabljena, ciljni mladi večinoma (približno 62 %) tudi izkoristili. V nekaterih primerih se je možnost podpore mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, štela za ključno dodano vrednost ESPG.

Ukrepi ESPG se zagotavljajo poleg standardnih nacionalnih ukrepov in/ali te ukrepe krepijo. Rezultati ESPG so pogosto boljši v smislu prejemnikov pomoči in stopenj ponovne vključitve, kot jih je mogoče doseči samo z nacionalnimi podpornimi ukrepi. Na ravni primerov niso bili ugotovljeni premestitveni učinki.

ESPG zagotavlja ciljno usmerjeno, prilagojeno in individualizirano podporo upravičencem, ki so tako v ugodnejšem položaju kot tisti, ki niso prejeli podpore iz ESPG. ESPG odpravlja ovire za sodelovanje in zagotavlja, da so vsi upravičenci obravnavani enako, s posebnim poudarkom na ranljivih in/ali prikrajšanih skupinah.

V tem poročilu so povzeti glavni rezultati za institucije in organe EU ter socialne partnerje.

Naknadna ocena je predstavljena kot delovni dokument služb Komisije. Ta temelji predvsem na rezultatih podporne študije, ki so jo zagotovili neodvisni zunanji strokovnjaki. O podporni študiji se je razpravljalo s člani medresorske usmerjevalne skupine Komisije, ki jo sestavljajo vsi ključni deležniki iz različnih služb Komisije, Generalni direktorat Komisije za zaposlovanje, socialne zadeve in vključevanje pa jo je sprejel decembra 2020. Dodatni dokazi za delovni dokument služb Komisije so bili zbrani in analizirani na podlagi prejšnjih poročil in ocen o ESPG, izkušenj osebja Komisije pri upravljanju ESPG, izmenjave znanja z ustreznimi deležniki ESPG iz vseh držav članic ter notranje podatkovne zbirke Komisije o ESPG, ki vsebuje podatke o vseh primerih ESPG med letoma 2007 in 2020. Rezultati te ocene prinašajo spoznanja za izvajanje in oblikovanje ESPG.

Ocenjene so bile uspešnost, vključno z učinkom, učinkovitost, skladnost in ustreznost ESPG ter njegova dodana vrednost EU.

Naknadna ocena zajema 49 odobrenih vlog za sredstva ESPG (tj. primerov), ki so bile Komisiji predložene med letom 2014 in majem 2020. Primeri, ki zadevajo 12 držav članic (Belgijo, Estonijo, Finsko, Francijo, Nemčijo, Grčijo, Irsko, Italijo, Nizozemsko, Portugalsko, Španijo in Švedsko), zajemajo 27 gospodarskih sektorjev, pri čemer se večina vlog nanaša na maloprodajni sektor (šest primerov), sektor motornih vozil (pet primerov) in avtomobilski sektor (pet primerov). Od leta 2017 se je zaradi gospodarskega okrevanja število vlog za sredstva ESPG zmanjšalo, s tem pa se je zmanjšala tudi količina podatkov, ki so na voljo za analizo. Vendar je bilo konec leta 2020 predloženih šest vlog, od tega štiri zaradi posledic pandemije COVID-19.

Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen leta 2006, da bi se izrazila solidarnost in zagotovila podpora delavcem, ki so postali presežni zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih kot posledice globalizacije. Področje uporabe prvotne uredbe o ESPG je bilo leta 2009 razširjeno, da bi vključevalo odpuščanja zaradi svetovne finančne in gospodarske krize. Iz ESPG se sofinancira do 60 % ukrepov, ki jih države članice izvajajo za pomoč presežnim delavcem pri ponovnem vključevanju na trg dela. Za obdobje 2014–2020 je bilo področje uporabe še dodatno razširjeno, da bi vključevalo presežne delavce zaradi morebitne nove svetovne finančne in gospodarske krize. Državam članicam, ki se srečujejo z visoko brezposelnostjo mladih, je tudi omogočilo, da pod določenimi pogoji v vloge za sredstva ESPG vključijo mlade, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (NEET).

ESPG je na splošno učinkovit in uspešno izpolnjuje svoj cilj, tj. izkazovati solidarnost in pomagati ljudem, ki so postali presežni zaradi obsežnih prestrukturiranj, pri iskanju nove zaposlitve. Povprečna stopnja ponovne vključitve delavcev, ki so postali presežni, na trg dela se je v primerjavi s prejšnjim obdobjem financiranja izboljšala (z 49 % na 60 %). Vendar so rezultati odvisni od posameznega primera in več dejavnikov, kot so gospodarske razmere in razmere na trgu dela v regiji. Težko je primerjati stopnje ponovne vključitve med primeri in najti ustrezne kazalnike za primerjavo podobnih ukrepov. Da bi se izboljšalo merjenje uspešnosti, se priporoča, da države članice v prihodnosti razvijejo cilje za posamezne primere.

Poleg ponovne vključitve na trg dela je imel ESPG tudi dolgotrajne pozitivne učinke na splošno zaposljivost upravičencev, na primer z novimi znanji in spretnostmi ter kvalifikacijami, s katerimi sta se izboljšala njihova samozavest in znanje o uporabi socialnih mrež. Države članice bi morale izvesti kvalitativno oceno rezultatov, na primer z rednim anketiranjem upravičencev ESPG o njihovih izkušnjah.

Učinkovitost ESPG

Na splošno se v primerih ESPG porabi del sredstev, ki so jim bila dodeljena (stopnja črpanja). Stopnje črpanja so se v primerjavi s prejšnjim obdobjem izboljšale, in sicer s povprečno 55 % na 59 %, pri čemer so bile med posameznimi primeri velike razlike. Eden od razlogov za nizko stopnjo črpanja je, da države članice pri ocenjevanju skupnega proračuna v fazi predložitve vloge pogosto ne poznajo ozadja in specifičnih potreb ciljne skupine. Proračunska prožnost med izvajanjem je pomembna, da se omogočijo prerazporeditve v odziv na specifične potrebe upravičencev.

Prerazporeditev sredstev je bila mogoča že v obdobju 2014–2020, države članice pa so to možnost uporabile pri izvajanju približno 30 % primerov za prerazporeditve pod 20 % načrtovanega proračuna. Države članice morajo o prerazporeditvah nad 20 % obvestiti Komisijo. To se je zgodilo le v približno 10 % primerov.

Ni jasnih trendov v smislu porabljenih sredstev v primerjavi s številom upravičencev, ki so prejeli pomoč ali so se vrnili na delo. Stroški so v veliki meri odvisni od nacionalnih in regionalnih posebnosti ter narave ponujenih ukrepov in ozadja upravičencev. Kljub temu je bilo 80 % primerov ESPG bolj stroškovno učinkovitih, kot se je pričakovalo, dejanski znesek, porabljen na upravičenca, ki je prejel pomoč, pa je bil manjši od načrtovanega. V 68 % primerov se je stroškovna učinkovitost ESPG sčasoma izboljšala.

Dolgotrajni postopek odločanja na ravni EU povzroča zamude pri izvajanju. Vendar so pomembnejši vzrok za neučinkovitost postopki na nacionalni/regionalni ravni. Postopek predložitve vlog je v obdobju 2014–2020 v povprečju trajal približno 200 dni, kar je manj kot v prejšnjem programskem obdobju, ko je trajal približno 300 dni. Znatne zamude so nastale tudi zaradi daljše odobritve proračunskega organa, ki je v večini primerov namesto šestih tednov, predvidenih v uredbi o ESPG, v povprečju trajala devet tednov. Hitrejši postopek na ravni EU in poenostavljen postopek predložitve vloge, ki bi zahteval manj dokazov in statističnih podatkov za dokazovanje povezave med odpuščanji in globalizacijo ali merila glede krize, bi pomagala izboljšati učinkovitost sklada.

Skladnost ESPG

Na ravni primerov ni bilo ugotovljenih prekrivanj z drugimi sredstvi EU ali nacionalnimi sredstvi. ESPG dopolnjuje druge sklade EU, kot je Evropski socialni sklad (ESS). ESS zagotavlja predhodno, vnaprej načrtovano podporo za spodbujanje zaposlovanja, ESPG pa zagotavlja reaktivno podporo v odziv na veliko število nepričakovanih izgub delovnih mest. ESPG v zvezi s tem dodaja vrednost, saj se uporablja na podlagi potreb, ko države članice potrebujejo finančno podporo za pomoč delavcem, ki so postali presežni. Kljub temu bi se lahko usklajenost med ESPG in ESS še izboljšala, saj se nekatere države članice zaradi višje stopnje sofinanciranja ESS odločijo, da bodo ukrepe, primerne za podporo iz ESPG, financirale z ESS. To zlasti velja za podporo mladim, saj je podpora mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v regijah z visoko stopnjo brezposelnosti mladih zagotovljena iz ESPG in v okviru pobude YEI.

ESPG je usklajen z nacionalnimi politikami in zagotavlja zadostno prožnost pri dopolnjevanju ukrepov držav članic in/ali dodajanju k njihovim ukrepom na trgu dela na nacionalni, regionalni in/ali lokalni ravni. Vendar bi morale države članice ESPG bolje uskladiti s priporočili iz okvira kakovosti EU za predvidevanje sprememb in prestrukturiranje.

Ustreznost ESPG

Področje uporabe ESPG je bilo v obdobju 2014–2020 ustrezno, hkrati pa bi ga bilo koristno razširiti ob upoštevanju novih izzivov, s katerimi se srečuje evropski trg dela (kot so avtomatizacija, digitalizacija, prehod na nizkoogljično gospodarstvo), ter v skladu s strateškimi in dolgoročnimi prednostnimi nalogami EU.

Zaradi omejene uporabe klavzule v zvezi z mladimi, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v 12 od 49 primerov in narave ESPG kot sklada za nujne primere, ki pomaga ljudem po izgubi zaposlitve in ne rešuje strukturnih težav v zvezi z brezposelnostjo, je manj ustrezen za zagotavljanje podpore mladim. Več deležnikov je podvomilo, ali je ESPG ustrezno orodje za zagotavljanje pomoči mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo. Na ravni EU obstajajo še drugi mehanizmi, in sicer ESS in njegova pobuda za zaposlovanje mladih (YEI), ki so primernejši za zagotavljanje podpornih ukrepov za to specifično skupino.

Na splošno je ESPG ustrezen in ostaja pomembno orodje pri pomoči in izkazovanju solidarnosti ljudem, ki so jih prizadela prestrukturiranja zaradi globalizacije in izzivov, povezanih s krizo. Hkrati so deležniki iz večine držav članic navedli, da bi se s prilagoditvijo področja uporabe sklada, tako da bi se zajeli vsi vzroki za izgubo delovnih mest, zahtevanjem manj dokazov za utemeljitev vloge in znižanjem praga delavcev, ki so postali presežni, izboljšali uporaba in ustreznost ESPG.

Dodana vrednost EU ESPG

ESPG dodaja vrednost, saj presega to, kar bi lahko države članice dosegle same. ESPG ustvarja učinke obsega, saj povečuje finančno podporo, ki je na voljo upravičencem, in pomaga najti zaposlitev več ljudem, kot bi bilo to mogoče le z nacionalnimi sredstvi in drugimi sredstvi EU. Zagotavlja tudi intenzivnejšo in bolj ciljno usmerjeno podporo kot nacionalni ukrepi, pri čemer si prizadeva, da nihče ne bi bil zapostavljen.

Kar zadeva ,podpira vse skupine upravičencev, medtem ko so nacionalni ukrepi pogosto ciljno usmerjeni v ljudi, ki so najbolj oddaljeni od trga dela. Državam članicam omogoča, da ponudijo podporo, ki je običajno ne morejo zagotoviti, kot so tečaji usposabljanja za manjše skupine udeležencev ali finančne spodbude za ustanovitev podjetja.

ESPG ustvarja tudi učinke vloge, saj so ali bodo v redne ukrepe na nacionalni ali regionalni ravni vključeni preizkušanje inovativnih ukrepov in spoznanja, pridobljena pri izvajanju (glej okvir 1).