SL Uradni list Evropske unije C 122/4

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2014/C 122/04)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo za spremembo (1).

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„FUNGO DI BORGOTARO“

Št. ES: IT-PGI-0117-01146 – 28.08.2013

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

— ☐ ime proizvoda — ☒ opis proizvoda — ☒ geografsko območje — ☒ dokazilo o poreklu — ☒ metoda pridobivanja — ☐ povezanost — ☒ označevanje — ☐ nacionalne zahteve — ☒ drugo (pakiranje)

2. Vrsta spremembe

— ☒ sprememba enotnega dokumenta ali povzetka — ☐ sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena — ☐ sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) — ☐ začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3. Spremembe

Opis proizvoda

— Nomenklatura je bila posodobljena v skladu z zadnjimi znanstvenimi poimenovanji v mikologiji. Zaradi nove nomenklature niso bile dodane ali umaknjene nove vrste.

— Uvedena je bila kategorija sušenih gob z opisom tržnih zahtev, tako da se ime „Fungo di Borgotaro“ lahko uporablja tudi za sušene proizvode. Do zdaj je bila proizvodnja proizvoda „Fungo di Borgotaro“ omejena na sveže gobe, saj proizvodna specifikacija ne vsebuje opisa kategorije sušenih gob ali načinov sušenja. V preteklosti, tj. pred registracijo imena, so obstajala pričevanja o konzerviranju teh gob s sušenjem. Sušenje gob je bilo za prebivalce tega območja vedno izjemnega pomena, saj je omogočalo prodajo gob, o čemer pričajo zgodovinski dokumenti in reference iz točk (d) in (f) povzetka iz leta 1994.

— Izraz „vsebnost vode je nižja od 90 %“ je bil spremenjen v „vsebnost vode ne sme presegati 90 %“. Empirične raziskave so pokazale, da je vsebnost vode pri nekaterih zelo zdravih primerkih točno 90 %.

Geografsko območje

— Geografsko proizvodno območje je bilo razširjeno in zdaj vključuje občine Berceto, Compiano, Tornolo in Bedonia v provinci Parma ter občino Zeri v provinci Massa Carrara, saj te občine mejijo na sedanje proizvodno območje. Sčasoma so se na teh območjih pojavili dejavniki, ki poleg ozemeljske, talne in podnebne kontinuitete zagotavljajo tudi kontinuiteto proizvodnje, zgodovinskih izkušenj, tradicije in povezanosti z okoljem, ki je enaka kot na območjih, ki so trenutno vključena v proizvodno specifikacijo. Na območjih, vključenih v prvotno geografsko območje, in tistih, ki se bodo dodala, se uporabljajo tudi iste metode za ohranjanje gobarske tradicije in tradicije, povezane z gozdovi. Pred skoraj 50 leti so bili na teh območjih celo ustanovljeni posebni rezervati za varovanje gob, v katerih veljajo ista pravila glede nabiranja.

Dokazilo o poreklu

— Postopki, ki jih morajo uporabljati nosilci dejavnosti za zagotavljanje porekla proizvoda, so bili posodobljeni.

Metoda pridobivanja

— Tehnične podrobnosti o oblikah gospodarjenja z gozdovi in številnih standardih so bile črtane, nadomestilo pa jih je preprostejše besedilo v proizvodni specifikaciji o upoštevanju regionalnih gozdarskih pravil.

— Obdobje nabiranja proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je bilo pojasnjeno v proizvodni specifikaciji. Začetek in konec obdobja nabiranja sta bila izbrana na podlagi rasti gob, ki je odvisna od posebnih podnebnih značilnosti označenega obdobja od 1. aprila do 30. novembra. Ta navedba obdobja nabiranja je bila uvedena tudi zaradi preprečevanja prodaje nekega proizvoda kot „Fungo di Borgotaro“ v času, ko ta proizvod v resnici ni na voljo.

— Informacije o prepovedi nabiranja sporokarpov s premerom klobuka, manjšim od 2 cm, če niso povezani s sporokarpi z večjim premerom, so bile črtane. Najmanjši premer za nabiranje je določen v regionalni zakonodaji, zato skladnost s temi predpisi zadostuje.

— Napaka v členu 6(b) je bila popravljena – iglavci se ne smejo obrezovati, tako da ni mogoče spreminjati načina gospodarjenja z gozdovi.

Označevanje

— Uvedena so bila pravila za označevanje sušenih proizvodov.

— Dodana sta bila logotip ZGO „Fungo di Borgotaro“ in njegov opis.

Pakiranje

— Uvedena so bila pravila za pakiranje sušenih proizvodov.

— Dodana je bila možnost pakiranja svežih proizvodov v manjše zaboje (25 x 30 cm), da se omogoči prodaja manjših količin od tradicionalnih trikilogramskih zabojev.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (3)

„Fungo di Borgotaro“

Št. ES: IT-PGI-0117-01146 – 28.08.2013

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Fungo di Borgotaro“

2. Država članica ali tretja država

Italija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.6 Sadje, zelenjava in žita, sveži ali predelani

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Zaščitena geografska označba „Fungo di Borgotaro“ je omejena na sveže in sušene sporokarpe, ki so po Moserju razvrščeni v naslednje vrste rodu Boletus:

— Boletus aestivalis (znan tudi kot Boletus reticulatus Schäffer ex Baudin), lokalno imenovan „rosso“ (rdeč) ali „fungo del caldo“ (poletni goban): klobuk: najprej polkrožen, nato izbočen – blazinast; dlakava, suha kožica (viskozna v dežju, razpokana v suši); bolj ali manj temne, enotne rdečerjave barve; bet: čvrst, najprej trebušast, nato ožji in valjast ali odebeljen pri vznožju, iste barve kot klobuk, vendar svetlejših odtenkov, v celoti pokrit z mrežasto strukturo, ki je skoraj vedno zelo vidna in ima belkasto mrežico, ki postane temnejša; meso: mehkejše kot pri drugih gobanih, belo, brez spreminjanja barv pod kožico klobuka, zelo prijetnega vonja in okusa; rastišče: večinoma v kostanjevih gozdovih – čas rasti od maja do septembra.

— Boletus pinicola Vittadini (znan tudi kot Boletus pinophilus Pilát et Dermek), lokalno imenovan „moro“ (temen): klobuk: polkrožen do rahlo izbočen; belkasta, hrapava kožica, ki je najprej čvrsta in dlakava, nato pa postane gladka in suha, granatno rdeče, rjasto rjave, vinske barve; bet: trden, čvrst in obilen, barve, ki sega od bele do rumenorjave do rdečerjave, s precej neizrazito mrežasto strukturo, ki se pojavlja le na spodnjem delu; meso: belo, enakomerne, rdečerjave vinske barve pod kožico klobuka, z neizrazitim vonjem in sladkim, nežnim okusom; rastišče: poletna goba, ki je bolj čokata, raste predvsem v kostanjevih gozdovih od junija dalje; jesenska goba, ki je ožja, ima raje bukove gozdove in zaščito srebrnih jelk.

— Boletus aereus Bulliard ex Fries, lokalno imenovan „magnan“: klobuk: polkrožen, nato izbočen in na koncu raven – širok; suha in žametasta kožica, bronasto bakrene barve, zlasti pri odraslih primerkih; bet: čvrst, najprej trebušast, nato vedno bolj valjast, rjave do rumenorjave barve, fina mrežasta struktura je najbolj prisotna v zgornjem delu; meso: čvrsto, belo, nespremenljivo; prijetnega vonja in močnega, zelo gobastega okusa; rastišče: večinoma v hrastovih in kostanjevih gozdovih, od julija do septembra, med vsemi vrstami rodu Boletus ima najraje suhe razmere.

— Boletus edulis Bulliard ex Fries, lokalno imenovan „fungo del freddo“ (jesenski goban), zlasti bela podvrsta: klobuk: najprej polkrožen, nato komaj izbočen; gladek in brez leska; v vlažnih pogojih rahlo lepljiv; kožice ni mogoče olupiti in je različnih barv, od kremasto bele do orehovo rjave in črnorjave, vključno z vsemi vmesnimi odtenki; bet: čvrst, najprej okrogel in nato bolj podolgovat; belkaste do lešnikovo rjave barve, ki je v spodnjem delu svetlejša; mrežasta struktura ni vedno prisotna; meso: čvrsto, belo, potemnjeno z barvo kožice, nespremenljivo, nežnega vonja in okusa; rastišče: bukovi, jelkini in kostanjevi gozdovi, od konca septembra do prvega snega. Poletne oblike so redke

V času prodaje so gobe lahko sveže ali posušene, vse vrste pa morajo imeti posebne organoleptične značilnosti, kot so opisane spodaj. Zlasti je pomembno, da je za vonj sporokarpov značilna čista, nepekoča aroma brez not sena, sladiča ali svežega lesa.

Trgovske specifikacije

— svež proizvod „Fungo di Borgotaro“ Proizvod „Fungo di Borgotaro“, ki se prodaja svež, mora biti nepoškodovan, s čvrstim betom in klobukom ter očiščen zemlje ali tujkov. Sporokarpi morajo biti brez podkožnih poškodb zaradi ličink iz rodu Diptera ali ostalih insektov, ki bi pokrivale več kot 20 % površine. Površina sporokarpov mora biti gladka in ne izsušena, vsebnost vode ne sme presegati 90 % skupne mase oz. specifična teža mora biti med 0,8 in 1,1, površina pa ne sme biti zgubana zaradi izgube vode.

— sušen proizvod „Fungo di Borgotaro“

Pri prodaji sušenega proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je treba uporabljati samo naslednje označbe:

a. „extra“, če so izpolnjeni naslednji pogoji in zahteve: — samo rezine in/ali odrezki klobuka in/ali beta, celi ob času pakiranja, ki predstavljajo najmanj 60 % končnega proizvoda; — barva mesa ob času pakiranja: bela do kremasta; — drobci so lahko prisotni samo kot posledica ravnanja s proizvodom; — sledovi ličink: ne več kot 10 % mase; — potemnjen trosnjak: ne več kot 5 % mase;

b. „special“, če so izpolnjeni naslednji pogoji in zahteve: — odrezki klobuka in/ali beta; — barva mesa ob času pakiranja: kremasta do lešnikovo rjava; — drobci so lahko prisotni samo kot posledica ravnanja s proizvodom; — sledovi ličink: ne več kot 15 % mase; — potemnjen trosnjak: ne več kot 10 % mase;

c. „commercial“, če so izpolnjeni naslednji pogoji in zahteve: — kosi gobe, vključno z drobci: ne več kot 15 % mase; — barva mesa ob času pakiranja: svetlorjava do temnorjava; — drobci so lahko prisotni kot posledica ravnanja s proizvodom; — sledovi ličink: ne več kot 25 % mase; — potemnjen trosnjak: ne več kot 20 % mase.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Gobe morajo biti pridelane in nabrane na geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

Sporokarpi, ki se prodajajo sveži, morajo biti po možnosti ločeni glede na vrsto. Prodajati se morajo v lesenih zabojih, po možnosti iz bukovega ali kostanjevega lesa, ki so dolgi 50 cm in široki 30 cm ali 25 cm x 30 cm in imajo nizke stranice, ki omogočajo zlaganje v enem sloju. Zaboji morajo biti pokriti z mrežico z zapečatenim trakom, ki onemogoča odstranjevanje vsebine, ne da bi se pri tem pečat poškodoval.

Sušen proizvod mora biti pakiran v posode iz lesa, vrbovega protja, keramike ali terakote, v katerih je 20, 50, 100 ali 200 g sušenega proizvoda, posode pa morajo biti označene z naraščajočo serijsko številko. Embalaža mora biti zapečatena tako, da je onemogočeno odstranjevanje vsebine, ne da bi se pri tem pečat poškodoval.

3.7 Posebna pravila za označevanje

Posoda oz. embalaža svežih in sušenih proizvodov mora biti označena z besedami „Fungo di Borgotaro“ in „Indicazione geografica protetta“ (zaščitena geografska označba), napisanimi z velikimi tiskanimi črkami iste velikosti, ter z logotipom, simbolom Unije ter navedbo imena, poslovnega imena in naslova podjetja, ki je pakiralo proizvod, ter morebitnimi dodatnimi informacijami, ki ne hvalijo proizvoda in ne zavajajo kupcev glede narave in značilnosti gob.

Logotip proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je prikazan spodaj:

.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Proizvodno območje proizvoda „Fungo di Borgotaro“ pokriva območje, ki je primerno za njegovo proizvodnjo, v občinah Berceto, Borgotaro (Borgo Val di Toro), Albareto, Compiano, Tornolo in Bedonia v regiji Parma ter občini Pontremoli in Zeri v regiji Massa Carrara.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Za proizvodno območje proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je značilna popolna podnebna enotnost glede padavin, saj je na obeh straneh Apeninov količina padavin enaka, ter glede temperaturnih nihanj. V geološkem smislu so za to območje značilne predvsem vulkanske oblike z nekaj ilovnatimi območji. Pedološki profil tega območja je torej tudi enoten, pri čemer to velja tudi za zadrževanje in kroženje vode v plasteh pod huminskim slojem, kar zagotavlja zadostno vlažnost podrasti, v kateri gobe lahko uspevajo, kar je ključen dejavnik za proizvodnjo gob, zlasti teh štirih vrst iz rodu Boletus.

Še ena skupna lastnost celotnega proizvodnega območja je ohranjanje gobarske tradicije. Pred skoraj 50 leti so bili na teh območjih celo ustanovljeni posebni rezervati za varovanje gob, v katerih veljajo ista pravila glede nabiranja. Namen teh rezervatov je urejanje dostopa nabiralcev, z omejenim številom odprtih dni in količino gob, ki so jih lahko nabrali, s čimer se prispeva k varovanju gozdov in gobišč pred prekomernim izkoriščanjem.

5.2 Posebnosti proizvoda

Za vse vrste proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je značilen čist, nepekoč vonj brez not sena, sladiča ali svežega lesa. Vonj proizvoda „Fungo di Borgotaro“ se ohrani tudi po sušenju, kar ne velja za gobane z ostalih območij, ki po sušenju izgubijo to organoleptično značilnost.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Sloves proizvoda „Fungo di Borgotaro“ na območjih Valtaro in Valmagra že več stoletij vztrajno raste, te gobe pa so postale ene najbolj cenjenih na tem območju in na lokalnih trgih.

Prvo pričevanje o proizvodnji proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je mogoče najti v delu A. C. Cassia (1669–1760) „Istoria di Borgo Val di Taro che riguarda insieme la mutazione dei domini in Italia e Lombardia sotto i Pontefici, i Re, gli Imperatori di occidente da Carlo Magno che come molte città si fecero Repubbliche“ (Zgodovina Borgo Val di Toro, spremembe vladavine v Italiji in Lombardiji pod zahodnimi papeži, kralji in cesarji po Karlu Velikem, ter kako so številna mesta postala republike). To delo opisuje lastnosti gob, proizvodno območje ter načine nabiranja in distribucije tega proizvoda. Drugo pričevanje o proizvodnji teh gob je najti v delu Lorenza Molossija „Vocabolario Topografico dei Ducati di Parma Piacenza e Guastalla“ (Parma, 1832–1834) (Topografski slovar vojvodin Parma, Piacenza in Guastalla) ter v delu Tommasa Grillija „Manipolo di cognizioni con cenni storici di Albareto di Borgotaro“ (Zbirka izkušenj in zgodovinskih pričevanj Albareta di Borgotara), ki je izšlo leta 1893 ter omenja dejavnosti te regije, izrecno opisuje prisotnost in pomembnost proizvodnje gob na tem območju ter opisuje tradicijo nabiranja in obdelovanja gob.

Proizvod „Fungo di Borgotaro“ je postal gospodarsko zelo pomemben proti koncu 19. stoletja, ko so se pojavila prva podjetja, ki so obdelovala in prodajala sušene gobe.

Proti koncu 19. stoletja se je obdelava in prodaja tega proizvoda tako razširila, da se je začel obsežen izvoz, predvsem v države Severne in Južne Amerike. Potreba po izdajanju „oznake porekla“ se je pojavila leta 1933 v članku C. Bellinija, ki je bil objavljen v časniku „Avvenire Agricolo“ (Prihodnost kmetijstva), leta 1975 pa ga je združenje „A. Emmanueli“ ponovno objavilo. Zaradi pomembnosti gojenja gob so občinski organi Borgotara konec leta 1928 s posebno uredbo ustanovile tržnico, ki je bila odprta dvakrat tedensko in na kateri so prodajali ta proizvod, zlasti v sušeni obliki.

Sloves proizvoda „Fungo di Borgotaro“ potrjujejo tudi številni članki v turističnih in gastronomskih revijah ter vsakoletni dogodki. Članek z naslovom „Alla scoperta del Fungo di Borgotaro“ (Odkrivanje proizvoda „Fungo di Borgotaro“), ki je bil septembra 2009 objavljen na straneh 88 in 89 revije „Gustame“ (Okusi me), opisuje občino Borgo Val di Taro in njeni dve dolini kot območje, znano po svojih gobah. Revija „Gustare l’Italia“ (Okus Italije) je septembra 2011 na strani 11 posvetila celoten članek proizvodu „Fungo di Borgotaro“, območju, kjer ga proizvajajo, njegovim organoleptičnim značilnostim in združenjem proizvajalcev, ki že več let ščitijo ta visokokakovosten proizvod. Sloves proizvoda „Fungo di Borgotaro“ je povezan tudi s strastjo številnih gobarjev, ki v obdobju nabiranja prihajajo v gozdove doline Valtaro iz celotne Italije. Članek z naslovom „Dalle Marche in cerca dei porcini“ (Iz regije Marche v iskanju gobanov), ki je bil 17. oktobra 2009 objavljen v časopisu „Gazzetta di Parma“, opisuje zanimanje mikologov iz regije Marche za proizvod „Fungo di Borgotaro“ in za območje doline Valtaro.

Poleg vsega tega poteka v občini Borgo Val di Taro že od leta 1975 vsakoletni festival v znamenju proizvoda „Fungo di Borgotaro“.

Sklic na objavo specifikacije

Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006. (4)

Ministrstvo je sprožilo postopek ugovora na nacionalni ravni z objavo predloga za spremembo specifikacije proizvoda z ZGO „Fungo di Borgotaro“ v Uradnem listu Italijanske republike št. 161 z dne 11. julija 2013.

Celotno besedilo proizvodne specifikacije je na voljo na spletnem mestu: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ali:

neposredno na domači strani ministrstva za kmetijsko, prehrambno in gozdarsko politiko (www.politicheagricole.it), kjer v desnem zgornjem kotu zaslona izberete „Qualità e sicurezza“ in nato „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“.

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4) Glej opombo 3.