SL Uradni list Evropske unije C 157/96

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o učinkovitejšem skupnem evropskem azilu: enotni postopek kot naslednji korak

COM(2004) 503 final — SEC (2004) 937)

(2005/C 157/17)

Komisija je 15. oktobra 2004 v skladu z 262. členom Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti sklenila, da prosi Evropski ekonomsko-socialni odbor za mnenje o: Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu:Učinkovitejši skupni evropski azil: enotni postopek kot naslednji korak

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, ki je zadolžena za pripravo del Odbora na tem področju, je pripravila svoje mnenje, dne 25. novembra 2004 (Poročevalka: ga. LE NOUAIL-MARLIÈRE.

Na svojem 413. plenarnem zasedanju z dne 15. in 16. decembra 2004 (seja z dne 15. decembra) je Evropski ekonomsko-socialni odbor sprejel naslednje mnenje s 133 glasovi za, 0 proti in 10 vzdržanimi.

1. Povzetek sporočila Komisije

1.1 Sporočilo, predloženo v preučitev EESO, se zavzema za izboljšanje in pospešitev postopkov za priznanje statusa begunca in upravičenca do mednarodne zaščite.

1.2 Sporočilo preučuje prednosti hitrejšega in učinkovitejšega enotnega postopka za azil in poenostavitve postopkov za prosilce. Hkrati si prizadeva za boljšo javno podobo o obravnavi prošenj za azil in o morebitnem vračanju beguncev.

1.3 Komisija zagovarja dodatno vrednost takšnega načina reševanja vprašanj, ki krepi sodelovanje in skupno metodologijo držav članic in se opira na dve zaporedni med seboj odvisni poglavji: prvo pripravljalno fazo in zakonodajne ukrepe Skupnosti.

1.4 Pripravljalna faza bi bila sestavljena iz posvetovalnega obdobja in razprav med državami članicami o potrebnih ukrepih za poenotenje postopkov za priznanje dveh vrst statusov, ki jih predvideva direktiva o zahtevanih pogojih (1).

1.5 Pripravljalna faza bi se začela januarja 2005 in potekala istočasno z izvajanjem zakonodaje, ki izhaja iz že sprejetega „prvega svežnja skupnega evropskega azila“ (2).

1.6 Komisija bo do konca leta 2004 predstavila svoj akcijski načrt za „vse na enem mestu“ (One-Stop Shop Action Plan).

1.7 Priporočena pripravljalna faza ima štiri cilje: — usmerjanje in pojasnjevanje razprav o ukrepih, ki jih mora sprejeti EU za sprejetje enotnega postopka; — razmislek o potrebnih spremembah; — začetek sprememb in prilagoditev operativne prakse pred zakonodajnim ukrepom ali vzporedno z njim; — in navsezadnje, pripravljalna faza bo temelj za posvetovanje.

1.8 Zakonodajni ukrepi Skupnosti predstavljajo drugo fazo poenotenja postopka preučevanja prošenj za priznanje statusa begunca v smislu Ženevske konvencije iz leta 1951 in Newyorškega protokola iz leta 1967 ter subsidiarne zaščite v smislu direktive o zahtevanih pogojih (3).

1.9 Sporočilo Komisije navaja predvidene podrobnosti za zakonodajni pristop: stopnja ambicioznosti, koledar za izvajanje ukrepov, področje izvajanja, pritožba, ohranitev celovitosti Ženevske konvencije, zagotovitev kakovosti odločitev, pogoji za vračanje in vzajemno delovanje z drugimi instrumenti.

1.10 Na kratko: preučevani enotni postopek je edini postopek za prošnjo za pridobitev azila in mednarodne zaščite, ne glede na status prosilca, če gre za: — begunca v smislu Ženevske konvencije iz leta 1951 in Newyorškega protokola iz leta 1967; — upravičenca subsidiarne zaščite v smislu Direktive 2004/83/ES, ki jo je Svet sprejel 29.04.04 (4).

2. Splošne ugotovitve

2.1 Odbor podpira ambicioznost Komisije in se pridružuje njenemu prizadevanju za to, da bi enotni postopek ohranil celovitost Ženevske konvencije iz leta 1951. V ta namen, skladno z določbami direktive o priznanju statusa, naj preučitev pravic beguncev najprej poteka na osnovi postopkov Konvencije iz 1951; možnost za subsidiarno zaščito pa pride v poštev v primerih, kadar niso izpolnjeni zahtevani pogoji za prvi konvencijski status.

2.2 Odbor priporoča, da se tak vrstni red izrazi izrecno ne glede to, kakšna prihodnost čaka izvajanje enotnega postopka.

2.3 Odbor priporoča, da vsako negativno odločitev o prošnji za mednarodno zaščito, in še zlasti v primeru zavrnitve priznanja statusa begunca v smislu Ženevske konvencije iz leta 1951, spremljajo obrazložitve, tudi v primeru, ko se prizna pravica do subsidiarne zaščite. Odbor meni, da so ta zagotovila nujno potrebna za ohranitev celovitosti Ženevske konvencije iz 1951, ki jo poudarja Komisija.

2.4 V zvezi s potrebami po subsidiarni zaščiti bi Odbor lahko priznal, da prosilci za azil ne morejo vedeti, kaj pomeni status konvencijskega begunca in kaj subsidiarni status, in se torej soočajo z velikimi težavami v državah, kjer morajo ponovno oddati prošnjo na drugačni osnovi, po zavrnitvi konvencijskega statuta Ženevske konvencije iz leta 1951, čemur sledi nerazumevanje, obup in nevzdržni roki.

2.5 Odbor poziva Komisijo, naj v svojem sporočilu in pri pričetku pripravljalnih in zakonodajnih faz upošteva načelo sprejema (člen 33 Ženevske konvencije) in potrebo po zagotavljanju dejanske pravice do pravne pritožbe z odložilnim učinkom na negativne sklepe. Pred morebitnim pregledom (administrativnim), po uradni dolžnosti, razlogov za subsidiarno zaščito je treba preučiti pogoje za priznanje statusa begunca, kot jih navaja Ženevska konvencija, in prosilcem zagotoviti pravico do pritožbe, ki odloži ukrepe za vračanje, v skladu z mednarodnimi in evropskimi konvencijami o človekovih pravicah.

2.6 Iz tega razloga nevladne organizacije in Urad visokega komisariata ZN za begunce (UNHCR) ne smejo biti izključeni iz upravnih komisij za pritožbe, kadar le-te obstajajo, sicer pa morajo imeti prost dostop do prosilcev in njihovih kartotek, ki so bile uvedene ravno za to, da bi olajšali dostop in izvajanje pravice do sodne pritožbe.

2.7 Odbor vabi Komisijo, da ob spremembi direktive o postopkih, ki jo je Svet sprejel 19. 11.2004 in mora biti ponovno predložena Evropskemu parlamentu, razširi področje uporabe, uvede subsidiarno zaščito v smislu direktive o Priznanju statusa in ponovno preuči omejitve za tretje države izvora ali za tranzit skozi „varne tretje države“, ki prosilcem za azil ne omogočajo možnosti preučitve individualnega položaja in njihovih pravic, ki iz njega izhajajo.

2.8 Odbor priporoča, da se v okviru pripravljalne faze preučijo pomanjkljivosti in težave sedanjih postopkov za priznanje statusa begunca.

2.9 V zvezi z bilateralnimi sporazumi za ponovni sprejem in da bi državam članicam omogočili spoštovati mednarodne obveznosti in evropske direktive (5), bi Svet v okviru pripravljalne faze moral najti priložnost za ustanovitev usklajenega sistema za solidarnost (npr. program za ponovno namestitev in „deljenje stroškov“) med državami članicami.

2.10 Odbor prav tako vabi Komisijo, da ponovno preuči hitri postopek, ki prosilce za azil prikrajša za kakovosten pregled njihovega individualnega položaja in pravic, ki jim pripadajo, še zlasti odložilen učinek pritožbe, kar jih izpostavlja nevarnosti za vračanje v njihovo državo izvora, predenj sodišče sploh obravnava pritožbo.

2.11 Odbor poziva Komisijo, naj pri možnostih in razlogih za učinkovito vrnitev upošteva, da vrnitev v določenih okoliščinah ni možna zaradi dejanskih ovir ali iz humanitarnih razlogov (na primer: bolezen).

V Bruslju, 15. decembra 2004 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) Glej Direktivo 2004/83/ES o minimalnih standardih za status begunca, ki jo je Svet sprejel 29.04.2004, in mnenje EESO v UL C 221 z dne 17.09.2004 (poročevalka: ga. Le Nouail Marlière).

(2) Glej: Sklep 2000/596/CE o ustanovitvi Evropskega sklada za begunce in s tem povezano mnenje v UL C 168 z dne 16.6.2004 (poročevalka: ga. zu EULENBURG; Direktivo 2001/55/Eco o začasni zaščiti v primeru množičnega prihoda preseljenih oseb in mnenje EESO v JO C 155 z dne 29.5.2004 (poročevalka: ga. CASSINA); Direktivo o minimalnih standardih v postopkih dodelitve ali odvzema statusa begunca, v zvezi s katerim je Svet dosegel soglasje 19.11.2004, in mnenje EESO v UL C 193 dne 10.7.2001 (poročevalec: g. MELICIAS); Direktivo 2003/9/CE o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil in mnenje v UL C 48 z dne 21.2.2001 (poročevalca: g. MENGOZZI in g. PARIZA CASANJOS); Uredbo 343/2003 o kriterijih in mehanizmih obravnavanja prošenj za azil (Dublin II) in mnenje EESO v UL C 125 z dne 27.5.2002 (poročevalec: g. SHARMA); Direktivo 2004/83/ES o minimalnih standardih v zvezi z izpolnjevanjem potrebnih pogojev za pridobitev statusa begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito, in v zvezi z vsebino statusov, ki jo je Svet sprejel 29.4.2004, in mnenje EESO v UL C 221z dne 17.9.2002 (poročevalka: ga. LE NOUAIL); Sklep o Evropskem skladu za begunce za obdobje 2005-2010. o katerem je Svet dosegel politično soglasje 8.6.2004, in mnenje UL C 241, 28.9.2004.

(3) Glej: Direktivo 2004/83/ES o minimalnih standardih v zvezi z izpolnjevanjem potrebnih pogojev za pridobitev statusa begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito, in v zvezi z vsebino statusov, ki jo je Svet sprejel 29.4.2004, in s tem povezano mnenje EESO v UL C 221 z dne 17.9.2002 (poročevalka: ga. Le Nouail Marlière).

(4) Glej: Direktivo 2004/83/ES o minimalnih standardih v zvezi z izpolnjevanjem potrebnih pogojev za pridobitev statusa begunca ali osebe, ki potrebuje mednarodno zaščito, in v zvezi z vsebino statusov, ki jo je Svet sprejel 29.4.2004, in z njo povezano mnenje EESO v UL C 221 z dne 17.9.2002 (poročevalka: ga. Le Nouail Marlière).

(5) Glej točko 3.13.1 mnenja EESO o sporočilu Komisije Študija o povezavah med legalnimi in nelegalnimi priseljenci (COM (2004)412 fin), sprejetem 15./16. decembra 2004 (poročevalec: g. PARIZA CASTAŇOS).