Predlog SKLEP SVETA o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Protokola o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije /* COM/2015/050 final - 2015/0029 (NLE) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Olajševanje trgovine je bilo dodano delovnemu programu STO na ministrski konferenci v Singapurju leta 1996. Krog trgovinskih pogajanj iz Dohe v okviru Svetovne trgovinske organizacije (imenovan tudi razvojna agenda iz Dohe) se je začel leta 2001 in je zajel najrazličnejša vprašanja, vključno s kmetijstvom, industrijskim blagom, storitvami, industrijskimi subvencijami in razvojnimi vprašanji. Vendar so se pogajanja o olajševanju trgovine začela šele po juliju 2004, ko je Generalni svet STO sprejel „okvirni sveženj kroga STO iz Dohe“, vključno s Prilogo D, ki vsebuje pogajalski okvir za olajševanje trgovine. Od začetka pogajanj o olajševanju trgovine je bil njihov mandat pojasniti in izboljšati pomembne vidike več členov Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994 („GATT 1994“) – V. člena (Svoboda tranzita), VIII. člena (Pristojbine in formalnosti v zvezi z izvozom in uvozom) in X. člena (Objava in administracija trgovinskih predpisov) – zaradi nadaljnjega pospeševanja pretoka, sprostitve in carinjenja blaga, vključno z blagom v tranzitu. Poleg tega je v mandatu določeno, da je „cilj pogajanj opredelitev določb za učinkovito sodelovanje med carinskimi organi ali vsemi drugimi ustreznimi organi pri vprašanjih olajševanja trgovine in carinske skladnosti“. Nazadnje je v mandatu navedeno tudi, da rezultati pogajanj v celoti upoštevajo načelo posebne in različne obravnave za države v razvoju in najmanj razvite države. V zvezi s tem sta obseg in časovna razporeditev za prevzem obveznosti povezana z izvedbenimi zmogljivostmi članic v razvoju in najmanj razvitih članic. Na deveti ministrski konferenci STO, ki je potekala od 3. do 6. decembra 2013, je bilo doseženo soglasje o vrsti vprašanj glede razvojne agende iz Dohe, tudi o Sporazumu o olajševanju trgovine. V tem okviru je bil glavni rezultat devete ministrske konference ministrski sklep o olajševanju trgovine (WT/MIN(13)/36 WT/L/911), na podlagi katerega: · se zaključijo pogajanja o Sporazumu o olajševanju trgovine, s pridržkom pravnega pregleda besedila, · se ustanovi Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, da se zagotovi hiter začetek veljavnosti Sporazuma in da se izvedejo priprave za učinkovito delovanje Sporazuma o olajševanju trgovine po začetku njegove veljavnosti, · so ministri Generalni svet pozvali, naj sprejme Protokol, s katerim se Sporazum vstavi kot Priloga 1A k Marakeškemu sporazumu o ustanovitvi STO, in naj da Protokol na voljo za sprejetje do 31. julija 2015. Pravni pregled besedila Sporazuma se je zaključil v prvi polovici leta 2014. Protokol naj bi bil sprejet do konca julija 2014, vendar je v Generalnem svetu STO 24. in 25. julija ena članica blokirala sprejetje Protokola, ker ni bila zadovoljna z napredkom, doseženim pri programih javnega skladiščenja (ki so bili predmet drugega ministrskega sklepa z Balija). Po intenzivnih pogajanjih, predvsem med Indijo in ZDA, je bil novembra 2014 dosežen sporazum, s katerim je bil zastoj odpravljen. Zato je Generalni svet 26. novembra 2014 sprejel Protokol o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije in ga dal na voljo za sprejetje s strani vsake članice STO, v skladu s svojimi notranjimi postopki. Protokol bo začel veljati v skladu s 3. odstavkom X. člena Sporazuma STO; veljal bo za članice, ki so Protokol sprejele, pri čemer jih morata sprejeti dve tretjini članic STO. 2. REZULTAT POGAJANJ Sporazum o olajševanju trgovine je prvi sporazum v zgodovini STO in vsebuje vrsto ukrepov, namenjenih izboljšanju čezmejnega pretoka blaga, in sicer z izboljšanjem preglednosti, poenostavitvijo carinskih postopkov in zmanjšanjem birokracije. Za države v razvoju vsebuje tudi inovativne prilagodljivosti, ki bi lahko postale standardne določbe v prihodnjih sporazumih o pravilih. Koristi Sporazuma naj bi bile znatne. Kazalniki OECD o olajševanju trgovine kažejo, da bi celovito izvajanje vseh ukrepov iz Sporazuma o olajševanju trgovine zmanjšalo skupne stroške trgovanja za 10 % v razvitih državah in 13–15,5 % v državah v razvoju. Sporazum je razdeljen na dva oddelka: · oddelek I vsebuje določbe za pospeševanje pretoka, sprostitve in carinjenja blaga. Pojasnjuje in izboljšuje zadevne člene GATT 1994 (V., VIII. in X. člen), · oddelek II vsebuje določbe o posebni in različni obravnavi za države v razvoju in najmanj razvite države, ki naj bi jim pomagala izvajati določbe Sporazuma. Zaveze iz oddelka I so obširne in vključujejo določbe o objavljanju zakonov, predpisov in postopkov, vključno z objavami na internetu, določbe o vnaprejšnjih odločitvah, določbe o pristojbinah in dajatvah, določbe o obdelavi pred prihodom blaga, uporabi elektronskega plačevanja, hitri sprostitvi blaga, ukrepih za olajševanje trgovine za pooblaščene subjekte, hitri sprostitvi pospešenih pošiljk in pokvarljivega blaga, zmanjšanju formalnosti in zahtev glede dokumentov, spodbujanju uporabe enotnega okna, enotni uporabi postopkov na mejah, začasnem uvozu blaga, izboljšanju in poenostavljenju tranzitnih postopkov in določbah o carinskem sodelovanju. Za zagotovitev pomoči državam v razvoju in najmanj razvitim državam pri izvajanju reform za olajševanje trgovine Sporazum poleg tega vključuje nove prilagodljivosti v zvezi s posebno in različno obravnavo. Čeprav bo Sporazum od začetka veljavnosti zavezujoč v celoti za razvite države, pa priznava, da bodo nekatere članice države v razvoju in najmanj razvite države potrebovale tehnično pomoč, preden bodo lahko izvedle nekatere obveznosti, h katerim jih zavezuje. Zato je bilo dogovorjeno, da se bodo zaveze članic držav v razvoju in najmanj razvitih držav izvajale v skladu z različnimi kategorijami zavez, za katere veljajo različni časovni okviri za izvajanje. Vsaka država v razvoju in najmanj razvita država mora določiti časovno razporeditev in začetek veljavnosti svojih zavez v skladu z naslednjimi kategorijami: · zaveze kategorije A članica določi za izvajanje z začetkom veljavnosti Sporazuma, · zaveze kategorije B članica določi za izvajanje po prehodnem obdobju, · zaveze kategorije C članica določi za izvajanje po prehodnem obdobju in ob pridobitvi zmogljivosti za izvajanje prek tehnične pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti. Veliko držav v razvoju je že predložilo obvestila o zavezah kategorije A. Za primere, ko se država sooča s težavami pri pridobivanju potrebne podpore ali pri izvajanju brez tehnične pomoči in mora prenesti nekatere zaveze kategorije B v kategorijo C, je bil vzpostavljen kompleksen postopek zgodnjega opozarjanja. Vse zaveze, ki se sporočijo Odboru za olajševanje trgovine, bodo priložene Sporazumu in postale njegov sestavni del. Sporazum o olajševanju trgovine bo začel veljati, ko ga sprejmeta dve tretjini članic STO. Hiter začetek veljavnosti in hitro izvajanje Sporazuma sta v interesu Evropske unije kot tudi drugih članic STO, saj bo Sporazum o olajševanju trgovine prispeval h gospodarskemu razvoju vseh članic STO. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Pravna podlaga Poglavitna cilja Sporazuma o olajševanju trgovine sta poenostaviti carinske postopke ter zagotoviti, da poteka trgovina čim bolj gladko in predvidljivo. Zato Sporazum zajema zadeve, ki spadajo v skupno trgovinsko politiko. Pravna podlaga tega predloga je člen 207(4) v povezavi s členom 218(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Predlog je v izključni pristojnosti Unije. Zato se načelo subsidiarnosti ne uporablja. Predlagani ukrepi Člen 218(6) PDEU določa, da Svet na predlog Komisije sprejme sklep o sklenitvi Sporazuma po odobritvi Evropskega parlamenta. S tem predlogom je Svet pozvan, da sklene Protokol o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije. Evropski parlament se pozove, da odobri sklenitev Protokola. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Ta predlog ne vpliva na proračun Unije. 2015/0029 (NLE) Predlog SKLEP SVETA o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Protokola o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s točko (v) člena 218(6)(a) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta[1], ob upoštevanju naslednjega: (1) Svetovna trgovinska organizacija („STO“) je novembra 2001 začela krog trgovinskih pogajanj iz Dohe, imenovan razvojna agenda iz Dohe. Pogajanja o olajševanju trgovine so se začela julija 2004 na podlagi zaveze, da se pojasni in izboljša več členov Splošnega sporazuma o carinah in trgovini iz leta 1994 („GATT 1994“) – V. člen (Svoboda tranzita), VIII. člen (Pristojbine in formalnosti v zvezi z izvozom in uvozom) in X. člen (Objava in administracija trgovinskih predpisov) – zaradi nadaljnjega pospeševanja pretoka, sprostitve in carinjenja blaga, vključno z blagom v tranzitu. Poleg tega se mandat nanaša na določbe za učinkovito sodelovanje med carinskimi organi ali vsemi drugimi ustreznimi organi pri vprašanjih olajševanja trgovine in carinske skladnosti. (2) Pogajanja je vodila Komisija ob posvetovanju z Odborom, ustanovljenim s členom 207(3) Pogodbe. (3) Na deveti ministrski konferenci STO, ki je potekala na Baliju od 3. do 6. decembra 2013, je bil sprejet ministrski sklep o olajševanju trgovine, s čimer so se zaključila pogajanja o Sporazumu o olajševanju trgovine, s pridržkom pravnega pregleda besedila. Z ministrskim sklepom je bil prav tako ustanovljen Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, Generalni svet STO pa je bil pozvan, naj sprejme Protokol, s katerim se Sporazum vstavi kot Priloga 1A k Marakeškemu sporazumu o ustanovitvi STO, in naj ga da na voljo za sprejetje s strani vseh članic STO v skladu z njihovimi notranjimi postopki. (4) Generalni svet STO je na srečanju 26. novembra 2014 sprejel Protokol o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije („Protokol“) in ga dal na voljo za sprejetje s strani članic STO. (5) Protokol vključuje Sporazum o olajševanju trgovine in zaveze držav v razvoju, ki so vključene kot Priloga k Sporazumu. Veliko držav v razvoju je že sporočilo svoje zaveze kategorije A v skladu s členom 15(1) Sporazuma o olajševanju trgovine. Odbor za olajševanje trgovine bo prejemal obvestila o zavezah kategorije A za najmanj razvite države v skladu s členom 15(2) Sporazuma o olajševanju trgovine ter obvestila o zavezah kategorij B in C za države v razvoju in najmanj razvite države v skladu s členom 16(5) Sporazuma o olajševanju trgovine. Obveze bodo postale sestavni del Sporazuma o olajševanju trgovine. (6) Protokol bi bilo treba skleniti v imenu Unije – SPREJEL NASLEDNJI SKLEP: Člen 1 Protokol o spremembi Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije se sklene v imenu Evropske unije. Besedilo Protokola je priloženo k temu sklepu. Člen 2 Predsednik Sveta imenuje osebe, ki so pooblaščene, da v imenu Unije deponirajo listino o sprejetju, kot je določeno v odstavku 4 Protokola, s čimer podajo soglasje Unije za njeno zavezanost Protokolu[2]. Člen 3 Ta protokol se ne razlaga kot podeljevanje pravic ali nalaganje obveznosti, na katere se je mogoče neposredno sklicevati na sodiščih Unije ali držav članic. Člen 4 Ta sklep začne veljati na dan sprejetja. V Bruslju, Za Svet Predsednik [1] UL C , , str. . [2] Generalni sekretariat Sveta bo v Uradnem listu Evropske unije objavil datum začetka veljavnosti Protokola. PROTOKOL O SPREMEMBI MARAKEŠKEGA SPORAZUMA O USTANOVITVI SVETOVNE TRGOVINSKE ORGANIZACIJE Članice Svetovne trgovinske organizacije se ob sklicevanju na Sporazum o olajševanju trgovine, ob upoštevanju sklepa Generalnega sveta v dokumentu WT/L/940, sprejetega v skladu s členom X(1) Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije („Sporazum o STO“), dogovorijo o naslednjem: 1. Priloga 1A k Sporazumu o STO se ob začetku veljavnosti tega protokola v skladu z odstavkom 4 spremeni tako, da se Sporazum o olajševanju trgovine, kakor je določen v Prilogi k temu protokolu, vstavi za Sporazumom o zaščitnih ukrepih. 2. Glede določb tega protokola ni mogoče dati pridržka brez soglasja drugih članic. 3. Ta protokol je članicam na voljo za sprejetje. 4. Ta protokol začne veljati v skladu s členom X(3) Sporazuma o STO[1]. 5. Ta protokol se deponira pri generalnem direktorju Svetovne trgovinske organizacije, ki v skladu z odstavkom 3 vsaki članici nemudoma pošlje njegov potrjeni dvojnik in uradno obvestilo o vsakem njegovem sprejetju. 6. Ta protokol se registrira v skladu z določbami člena 102 Ustanovne listine Združenih narodov. V Ženevi, sedemindvajsetega novembra dva tisoč štirinajst, v enem izvodu v angleškem, francoskem in španskem jeziku, od katerih so vsi verodostojni. __________ PRILOGA K PROTOKOLU O SPREMEMBI MARAKEŠKEGA SPORAZUMA O USTANOVITVI SVETOVNE TRGOVINSKE ORGANIZACIJE SPORAZUM O OLAJŠEVANJU TRGOVINE Preambula Članice se ob upoštevanju pogajanj, ki so se začela na podlagi ministrske deklaracije iz Dohe, ob opozarjanju na naloge in načela iz odstavka 27 ministrske deklaracije iz Dohe (WT/MIN(01)/DEC/1) in Priloge D k sklepu o delovnem programu iz Dohe (WT/L/579), ki ga je 1. avgusta 2004 sprejel Generalni svet, ter odstavka 33 in Priloge E k ministrski deklaraciji iz Hongkonga (WT/MIN(05)/DEC) ter ponovni potrditvi teh nalog in načel, v želji, da bi se pojasnili in izboljšali ustrezni vidiki členov V, VIII in X Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini iz leta 1994 (GATT 1994) zaradi nadaljnjega pospeševanja gibanja, sprostitve in carinjenja blaga, vključno z blagom v tranzitu, ob priznavanju posebnih potreb članic držav v razvoju in zlasti članic najmanj razvitih držav ter v želji povečati pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti na tem področju, ob priznavanju potrebe po učinkovitem sodelovanju med članicami pri vprašanjih v zvezi z olajševanjem trgovine in skladnostjo s carinskimi predpisi, dogovorijo o naslednjem: ODDELEK I ČLEN 1: OBJAVA IN RAZPOLOŽLJIVOST INFORMACIJ 1 Objava 1.1. Vsaka članica naslednje informacije nemudoma objavi na lahko dostopen in nediskriminatoren način, da se lahko vlade, trgovci in druge zainteresirane strani z njimi seznanijo: (a) postopki za uvoz, izvoz in tranzit (vključno s postopki v pristaniščih, na letališčih in na drugih vstopnih točkah) ter zahtevani obrazci in dokumenti; (b) veljavne stopnje vseh vrst dajatev in davkov, ki so uvedeni na uvoz ali izvoz ali so povezani z uvozom ali izvozom; (c) pristojbine in dajatve, ki jih uvedejo vladne agencije ali se uvedejo zanje na uvoz, izvoz ali tranzit ali v zvezi z uvozom, izvozom ali tranzitom; (d) pravila za razvrščanje ali vrednotenje izdelkov za carinske namene; (e) zakoni, predpisi in upravne odločitve s splošno veljavnostjo v zvezi s pravili o poreklu; (f) omejitve ali prepovedi za uvoz, izvoz ali tranzit; (g) kazenske določbe za kršitve uvoznih, izvoznih ali tranzitnih formalnosti; (h) pritožbeni postopki ali postopki za pregled; (i) sporazumi ali deli sporazumov s katero koli državo ali državami v zvezi z uvozom, izvozom ali tranzitom ter (j) postopki v zvezi z upravljanjem tarifnih kvot. 1.2. Nobena od teh določb se ne razlaga tako, da zahteva objavo ali zagotovitev informacij v jeziku, ki ni jezik članice, razen kot je navedeno v odstavku 2.2. 2 Informacije na internetu 2.1 Vsaka članica na internetu objavi naslednje informacije in jih posodablja, kolikor je to mogoče in primerno: (a) opis[2] svojih postopkov za uvoz, izvoz in tranzit, vključno s pritožbenimi postopki ali postopki za pregled, ki vladam, trgovcem in drugim zainteresiranim stranem zagotavlja informacije o praktičnih korakih, ki jih je treba opraviti za uvoz, izvoz in tranzit; (b) obrazce in dokumente, potrebne za uvoz na ozemlje zadevne članice, izvoz z njega ali tranzit čez to ozemlje; (c) kontaktne podatke svojih informacijskih točk. 2.2 Če je to mogoče, se opis iz pododstavka 2.1(a) zagotovi tudi v enem od uradnih jezikov STO. 2.3 Članice so pozvane, da na internetu objavijo dodatne informacije v zvezi s trgovino, vključno s pomembno zakonodajo v zvezi s trgovino in drugimi informacijami iz odstavka 1.1. 3 Informacijske točke 3.1 Vsaka članica v okviru svojih razpoložljivih virov vzpostavi ali ohrani eno ali več informacijskih točk, ki bodo odgovarjale na razumna vprašanja vlad, trgovcev in drugih zainteresiranih strani o zadevah, ki so zajete v odstavku 1.1, ter zagotavljale zahtevane obrazce in dokumente iz pododstavka 1.1(a). 3.2 Članice carinske unije ali članice, ki sodelujejo pri regionalnem povezovanju, lahko na regionalni ravni vzpostavijo ali ohranijo skupne informacijske točke, da izpolnijo zahtevo iz odstavka 3.1 za skupne postopke. 3.3 Članice so pozvane, da za odgovore na vprašanja in za zagotavljanje zahtevanih obrazcev in dokumentov ne zahtevajo plačila pristojbin. Če članice zahtevajo plačilo pristojbin in dajatev, njihov znesek omejijo na približne stroške opravljenih storitev. 3.4 Informacijske točke odgovarjajo na vprašanja in zagotavljajo obrazce in dokumente v razumnih rokih, ki jih določi vsaka članica in se lahko razlikujejo glede na naravo ali zapletenost zahtevka. 4 Obvestila Vsaka članica Odboru za olajševanje trgovine, ustanovljenemu v skladu z odstavkom 1.1 člena 23 (v nadaljnjem besedilu: odbor), sporoči: (a) uradni(-e) kraj(-e) objave informacij iz pododstavkov 1.1(a) do (j); (b) naslove URL spletnih mest iz odstavka 2.1 in (c) kontaktne podatke informacijskih točk iz odstavka 3.1. ČLEN 2: MOŽNOST ZA PREDLOŽITEV PRIPOMB IN INFORMACIJ PRED ZAČETKOM VELJAVNOSTI TER POSVETOVANJA 1 Možnost za predložitev pripomb in informacij pred začetkom veljavnosti 1.1 Vsaka članica v skladu s svojim notranjim pravom in pravnim sistemom trgovcem in drugim zainteresiranim stranem da možnost, kolikor je to mogoče, da predložijo pripombe o predlagani uvedbi ali spremembi zakonov in predpisov v splošni veljavi v zvezi z gibanjem, sprostitvijo in carinjenjem blaga, vključno z blagom v tranzitu, ter določi primeren rok za tako predložitev. 1.2 Kolikor je to mogoče, vsaka članica v skladu s svojim notranjim pravom in pravnim sistemom zagotovi, da so novi ali spremenjeni zakoni in predpisi v splošni veljavi v zvezi z gibanjem, sprostitvijo in carinjenjem blaga, vključno z blagom v tranzitu, objavljeni ali pa so informacije o njih drugače dane na voljo javnosti čim prej pred njihovim začetkom veljavnosti, da se trgovcem in drugim zainteresiranim stranem omogoči, da se z njimi seznanijo. 1.3 Spremembe stopenj dajatev ali tarif, ukrepi, ki imajo razbremenilni učinek, ukrepi, katerih učinkovitost bi bila ogrožena zaradi skladnosti z odstavkom 1.1 ali 1.2, ukrepi, ki se uporabljajo v nujnih primerih, in manjše spremembe v notranjem pravu in pravnem sistemu so vsi izključeni iz odstavkov 1.1 in 1.2. 2 Posvetovanja Vsaka članica po potrebi zagotovi redna posvetovanja med svojimi obmejnimi agencijami in trgovci ali drugimi zainteresiranimi stranmi na svojem ozemlju. ČLEN 3: VNAPREJŠNJE ODLOČITVE 1. Vsaka članica v primernem roku izda razumno vnaprejšnjo odločitev o vlogi, ki jo je predložil vložnik in vsebuje vse potrebne informacije. Če članica odkloni izdajo vnaprejšnje odločitve, o tem nemudoma pisno obvesti vložnika, v obvestilu pa navede ustrezna dejstva in razloge za svojo odločitev. 2. Članica lahko vložniku odkloni izdajo vnaprejšnje odločitve, kadar se vprašanje, postavljeno v vlogi: (a) že obravnava v zadevi vložnika pred katero koli vladno agencijo, pritožbenim ali rednim sodiščem ali (b) je o vprašanju že odločilo katero koli pritožbeno ali redno sodišče. 3. Vnaprejšnja odločitev velja za razumno obdobje po njeni izdaji, razen če se spremenijo zakonodaja, dejstva ali okoliščine, na katerih temelji navedena odločitev. 4. Kadar članica prekliče, spremeni ali razveljavi vnaprejšnjo odločitev, vložniku pošlje pisno obvestilo, v katerem navede ustrezna dejstva in razloge za svojo odločitev. Članica lahko vnaprejšnjo odločitev z retroaktivnim učinkom prekliče, spremeni ali razveljavi le, kadar je odločitev temeljila na nepopolnih, netočnih, napačnih ali zavajajočih informacijah. 5. Vnaprejšnja odločitev, ki jo izda članica, je za to članico zavezujoča v zvezi z vložnikom, ki je vložil vlogo. Članica lahko določi, da je vnaprejšnja odločitev zavezujoča za vložnika. 6. Vsaka članica objavi vsaj: (a) zahteve glede vloge za vnaprejšnjo odločitev, vključno z informacijami, ki jih je treba zagotoviti, in obliko; (b) rok, v katerem bo izdala vnaprejšnjo odločitev, in (c) obdobje, za katerega velja vnaprejšnja odločitev. 7. Vsaka članica na pisno zahtevo vložnika zagotovi pregled vnaprejšnje odločitve ali odločitve za preklic, spremembo ali razveljavitev vnaprejšnje odločitve[3]. 8. Vsaka članica si prizadeva javno objaviti vse informacije o vnaprejšnjih odločitvah, za katere meni, da so bistvenega pomena za druge zainteresirane strani, pri tem pa upošteva potrebo po varovanju zaupnih poslovnih informacij. 9. Opredelitev pojmov in področje uporabe: (a) vnaprejšnja odločitev je pisna odločitev, ki jo članica izda vložniku pred uvozom blaga, zajetega v vlogi, in ki določa, kako bo članica ob uvozu obravnavala blago v zvezi s: (i) tarifno uvrstitvijo blaga in (ii) poreklom blaga[4]; (b) poleg vnaprejšnjih odločitev, opredeljenih v pododstavku (a), so članice pozvane k izdaji vnaprejšnjih odločitev o: (i) primerni metodi ali merilih za ugotavljanje carinske vrednosti na podlagi posebnega sklopa dejstev in o uporabi te metode ali meril; (ii) veljavnosti zahtev članice za oprostitev ali izvzetje od plačila carin; (iii) uporabi zahtev članice za kvote, vključno s tarifnimi kvotami, in (iv) vseh dodatnih zadevah, za katere se članici zdi primerno izdati vnaprejšnjo odločitev; (c) vložnik je izvoznik, uvoznik ali katera koli druga oseba z utemeljenim razlogom ali njen predstavnik; (d) članica lahko zahteva, da ima vložnik na njenem ozemlju pravnega zastopnika ali registracijo. Kolikor je to mogoče, take zahteve ne omejujejo kategorij oseb, ki imajo pravico zaprositi za vnaprejšnje odločitve, in upoštevajo se zlasti posebne potrebe malih in srednjih podjetij. Te zahteve so jasne in pregledne in niso sredstvo za samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo. ČLEN 4: PRITOŽBENI POSTOPKI IN POSTOPKI ZA PREGLED 1. Vsaka članica zagotovi, da ima na njenem ozemlju vsaka oseba, ki ji carina izda upravno odločitev[5], pravico do: (a) upravne pritožbe ali pregleda, ki ga opravi upravni organ, ki je višji ali neodvisen od uradnika ali urada, ki je izdal odločitev; in/ali (b) sodne pritožbe zoper odločitev ali sodnega pregleda odločitve. 2. Zakonodaja članice lahko zahteva, da se upravni pritožbeni postopek ali pregled začne pred sodnim pritožbenim postopkom ali pregledom. 3. Vsaka članica zagotovi, da se njeni pritožbeni postopki ali postopki za pregled opravijo brez diskriminacije. 4. Vsaka članica zagotovi, da ima vložnik v primeru, da odločitev o pritožbi ali pregledu iz pododstavka 1(a) ni sprejeta: (a) v rokih, določenih v zakonih ali predpisih članice, ali (b) brez nepotrebnega odlašanja, pravico do nadaljnje pritožbe zoper upravni ali pravosodni organ ali do nadaljnjega pregleda s strani upravnega ali pravosodnega organa ali do kakršnih koli drugih pravnih sredstev pred pravosodnim organom[6]. 5. Vsaka članica zagotovi, da se osebi iz odstavka 1 sporočijo razlogi za upravno odločitev in se ji s tem omogoči, da po potrebi uporabi pritožbene postopke ali postopke za pregled. 6. Vsaka članica je pozvana, da določbe tega člena uporablja za upravne odločitve, ki jih izda ustrezna obmejna agencija, ki ni carinski organ. ČLEN 5: DRUGI UKREPI ZA POVEČANJE NEPRISTRANSKOSTI, NEDISKRIMINACIJE IN PREGLEDNOSTI 1 Obvestila za okrepljene kontrole ali preglede Kadar članica vzpostavi ali ohrani sistem izdajanja obvestil ali smernic za svoje zadevne organe za zvišanje ravni kontrol ali pregledov na meji v zvezi z živili, pijačami ali krmo, zajetimi v obvestilu ali smernicah za varovanje življenja ali zdravja človeka, živali ali rastlin na njenem ozemlju, se za izdajo, razveljavitev ali začasni preklic teh obvestil ali smernic uporabljajo naslednje določbe: (a) če je to primerno, lahko članica obvestilo ali smernice izda na podlagi tveganja; (b) članica lahko izda obvestilo ali smernice, ki se enotno uporabljajo samo za tiste vstopne točke, kjer veljajo sanitarni in fitosanitarni pogoji, na katerih temeljijo obvestilo ali smernice; (c) članica nemudoma razveljavi ali začasno prekliče obvestilo ali smernice, če okoliščine, zaradi katerih jih je izdala, ne obstajajo več ali če za spremenjene okoliščine zadoščajo ukrepi, ki manj omejujejo trgovino, in (d) če se članica odloči razveljaviti ali začasno preklicati obvestilo ali smernice, na lahko dostopnem mestu nemudoma in brez diskriminacije objavi obvestilo o njihovi razveljavitvi ali začasnem preklicu, če je to primerno, ali obvesti članico izvoznico ali uvoznika. 2 Zadržanje Če se blago, deklarirano za uvoz, zadrži zaradi carinskega pregleda ali pregleda drugega pristojnega organa, članica o tem nemudoma obvesti prevoznika ali uvoznika. 3 Preskusni postopki 3.1 Članica lahko na zahtevo odobri drugi preskus, če je rezultat prvega preskusa vzorca, odvzetega ob prihodu blaga, deklariranega za uvoz, neugoden. 3.2 Članica na lahko dostopnem mestu brez diskriminacije objavi ime in naslov katerega koli laboratorija, kjer se lahko opravi preskus, ali uvozniku te podatke zagotovi ob odobritvi drugega preskusa iz odstavka 3.1. 3.3 Članica v zvezi s sprostitvijo in carinjenjem blaga upošteva rezultate drugega preskusa, če je bil ta opravljen v skladu z odstavkom 3.1, in lahko sprejme rezultate takega preskusa, če je to primerno. ČLEN 6: DOLOČBE O PRISTOJBINAH IN DAJATVAH, UVEDENIH NA UVOZ IN IZVOZ ALI POVEZANIH Z UVOZOM IN IZVOZOM, TER KAZNI 1 Splošne določbe o pristojbinah in dajatvah, uvedenih na uvoz in izvoz ali povezanih z uvozom in izvozom 1.1 Določbe odstavka 1 veljajo za vse pristojbine in dajatve, razen za uvozne in izvozne dajatve ter davke iz člena III GATT 1994, ki jih članice uvedejo na uvoz ali izvoz blaga ali v zvezi z uvozom ali izvozom blaga. 1.2 Informacije o pristojbinah in dajatvah se objavijo v skladu s členom 1. Te informacije vključujejo pristojbine in dajatve, ki se bodo uvedle, razloge za uvedbo takih pristojbin in dajatev, odgovorni organ ter čas in način plačila teh pristojbin in dajatev. 1.3 Med objavo novih ali spremenjenih pristojbin in dajatev ter njihovim začetkom veljavnosti se predvidi ustrezno obdobje, razen v izjemnih okoliščinah. Take pristojbine in dajatve se ne uporabljajo, dokler se ne objavijo informacije o njih. 1.4 Vsaka članica redno pregleduje svoje pristojbine in dajatve, da bi zmanjšala njihovo število in raznolikost, kjer je to mogoče. 2 Posebne določbe o pristojbinah in dajatvah za postopke carinjenja, uvedenih za uvoz in izvoz ali povezanih z uvozom in izvozom Pristojbine in dajatve za postopke carinjenja: (i) so omejene na znesek, ki je enakovreden približnim stroškom storitev, opravljenih za posamičen zadeven uvoz ali izvoz ali v zvezi z njim, ter (ii) se ne zahteva, da so povezane s posamičnim uvozom ali izvozom, če so zaračunane za storitve, ki so tesno povezane s postopki carinjenja blaga. 3 Kazenske določbe 3.1 V odstavku 3 izraz „kazni“ pomeni kazni, ki jih carinska uprava članice naloži za kršitve carinskih zakonov, predpisov ali postopkovnih zahtev članice. 3.2 Vsaka članica zagotovi, da se kazni za kršitev carinskega zakona, predpisa ali postopkovne zahteve naložijo samo osebi(-am), odgovorni(-m) za kršitev v skladu z zakoni članice. 3.3 Naložena kazen je odvisna od dejstev in okoliščin posameznega primera ter je sorazmerna s stopnjo in resnostjo kršitve. 3.4 Vsaka članica zagotovi izvajanje ukrepov za preprečevanje: (a) navzkrižja interesov pri odmeri in pobiranju kazni in dajatev ter (b) spodbud za odmero ali pobiranje kazni, ki niso v skladu z odstavkom 3.3. 3.5 Vsaka članica zagotovi, da se v primeru naložitve kazni za kršitev carinskih zakonov, predpisov ali postopkovnih zahtev osebi(-am), ki ji(-m) je naložena kazen, predloži pisna obrazložitev, v kateri sta navedena narava kršitve in veljavna zakonodaja, predpis ali postopek, na podlagi katerega je bil predpisan znesek ali obseg kazni za kršitev. 3.6 Če oseba carinski upravi članice prostovoljno razkrije okoliščine kršitve carinskega zakona, predpisa ali postopkovne zahteve, preden carinska uprava to kršitev odkrije, je članica pozvana, da to dejstvo pri določitvi kazni za navedeno osebo upošteva kot morebitno olajševalno okoliščino, če je to primerno. 3.7 Določbe tega odstavka veljajo za kazni za tranzitni promet iz odstavka 3.1. ČLEN 7: SPROSTITEV IN CARINJENJE BLAGA 1 Obdelava pred prihodom 1.1 Vsaka članica uvede ali ohrani postopke, ki omogočajo predložitev uvoznih dokumentov in drugih zahtevanih informacij, vključno z manifesti, da lahko njihovo obdelavo začne pred prihodom blaga, da bi pospešila sprostitev blaga ob prihodu. 1.2 Če je to primerno, vsaka članica omogoči vnaprejšnjo predložitev dokumentov v elektronski obliki, da se lahko obdelajo pred prihodom blaga. 2 Elektronsko plačevanje Kolikor je to mogoče, vsaka članica uvede ali ohrani postopke, ki omogočajo elektronsko plačevanje carin, davkov, pristojbin in dajatev, ki jih carina pobira ob uvozu in izvozu. 3 Ločitev sprostitve od dokončne določitve carin, davkov, pristojbin in dajatev 3.1 Vsaka članica uvede ali ohrani postopke, ki omogočajo sprostitev blaga pred dokončno določitvijo carin, davkov, pristojbin in dajatev, če ti niso določeni pred prihodom blaga ali ob njegovem prihodu, ali čim prej po prihodu in pod pogojem, da so izpolnjene vse druge zakonske zahteve. 3.2 Članica lahko kot pogoj za tako sprostitev zahteva: (a) plačilo carin, davkov, pristojbin in dajatev, določenih pred prihodom blaga ali ob njegovem prihodu, ter jamstvo za kakršen koli znesek, ki še ni določen, v obliki kavcije, pologa ali drugega primernega instrumenta, določenega z zakonodajo in predpisi članice, ali (b) jamstvo v obliki kavcije, pologa ali drugega primernega instrumenta, določenega z zakonodajo in predpisi članice. 3.3 Tako jamstvo ni višje od zneska, ki ga članica na koncu zahteva za plačilo carin, davkov, pristojbin in dajatev za blago, ki ga pokriva jamstvo. 3.4 Če se odkrije kaznivo dejanje, ki zahteva naložitev denarnih kazni ali glob, se lahko za te kazni in globe zahteva jamstvo. 3.5 Jamstvo iz odstavkov 3.2 in 3.4 se sprosti, ko ni več potrebno. 3.6 Nobena od teh določb ne vpliva na pravico članice, da pregleda, zadrži, zaseže ali odvzame blago ali z njim ravna na kakršen koli način, ki sicer ni neskladen s pravicami in obveznostmi članic STO. 4 Obvladovanje tveganj 4.1 Vsaka članica v skladu z možnostmi vzpostavi ali ohrani sistem obvladovanja tveganj za carinske kontrole. 4.2 Vsaka članica zasnuje in uporablja postopke obvladovanja tveganj tako, da prepreči samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo ali prikrito omejevanje mednarodne trgovine. 4.3 Vsaka članica carinske kontrole in, kolikor je to možno, druge pomembne vrste kontrol na mejah osredotoči na pošiljke z visokim tveganjem ter pospeši sprostitev pošiljk z nizkim tveganjem. Članica lahko tudi naključno izbere pošiljke za take kontrole v okviru svojega obvladovanja tveganj. 4.4 Vsaka članica obvladovanje tveganj izvaja na podlagi ocene tveganja z uporabo ustreznih meril za izbiro. Taka merila lahko med drugim vključujejo oznako harmoniziranega sistema, naravo in opis blaga, državo izvora, državo, iz katere je bilo blago odposlano, vrednost blaga, evidenco o skladnosti trgovcev in vrsto prevoznega sredstva. 5 Revizija po carinjenju 5.1 Da bi se pospešila sprostitev blaga, vsaka članica uvede ali ohrani revizije po carinjenju za zagotovitev skladnosti s carinskimi in drugimi povezanimi zakoni in predpisi. 5.2 Vsaka članica na podlagi ocene tveganja, ki lahko vključuje ustrezna merila za izbiro, izbere osebo ali pošiljko za revizijo po carinjenju. Vsaka članica revizije po carinjenju opravi na pregleden način. Kadar je bila oseba vključena v revizijski postopek in so bili doseženi prepričljivi rezultati, članica osebo, katere evidenca je bila revidirana, nemudoma obvesti o teh rezultatih, njenih pravicah in obveznostih ter razlogih za take rezultate. 5.3 Informacije, zbrane v okviru revizije po carinjenju, se lahko uporabijo v nadaljnjih upravnih ali sodnih postopkih. 5.4 Članice rezultate revizije po carinjenju po potrebi uporabijo pri obvladovanju tveganj. 6 Ugotavljanje in objava povprečnega trajanja postopka sprostitve 6.1 Članice so pozvane, da redno in dosledno merijo in objavljajo svoje povprečno trajanje postopka sprostitve blaga, pri tem pa uporabljajo orodja, kot je Študija o trajanju postopka sprostitve blaga (Time Release Study) Svetovne carinske organizacije (v nadaljnjem besedilu: WCO) in druga orodja[7]. 6.2 Članice so pozvane, da svoje izkušnje z merjenjem povprečnega trajanja postopka sprostitve delijo z odborom, vključno z uporabljenimi metodologijami, ugotovljenimi ozkimi grli in morebitnimi posledičnimi učinki na učinkovitost. 7 Ukrepi za olajševanje trgovine za pooblaščene subjekte 7.1 Vsaka članica za subjekte, ki izpolnjujejo določena merila (v nadaljnjem besedilu: pooblaščeni subjekti), v skladu z odstavkom 7.3 zagotovi dodatne ukrepe za olajševanje trgovine v zvezi z uvoznimi, izvoznimi ali tranzitnimi formalnostmi in postopki. Namesto tega lahko članica take ukrepe za olajševanje trgovine nudi v okviru carinskih postopkov, ki so na splošno na voljo vsem subjektom, in ji v tem primeru ni treba vzpostaviti ločenega sistema. 7.2 Opredeljena merila za status pooblaščenega subjekta so povezana s skladnostjo z zahtevami, določenimi v zakonih, predpisih ali postopkih članice, ali s tveganjem neskladnosti z njimi. (a) Taka merila se objavijo in lahko vključujejo: (i) ustrezno evidenco o skladnosti s carinskimi in drugimi povezanimi zakoni in predpisi; (ii) sistem vodenja evidenc, ki omogoča potrebne notranje kontrole; (iii) finančno solventnost, vključno z zagotovitvijo ustrezne varščine ali jamstva, kjer je to primerno, in (iv) varnost dobavne verige. (b) Taka merila: (i) se ne oblikujejo ali uporabljajo tako, da omogočajo ali ustvarjajo samovoljno ali neupravičeno diskriminacijo med subjekti, kadar prevladujejo enaki pogoji, in (ii) čim manj omejujejo sodelovanje malih in srednjih podjetij. 7.3 Ukrepi za olajševanje trgovine, zagotovljeni v skladu z odstavkom 7.1, vključujejo vsaj tri izmed naslednjih ukrepov[8]: (a) primerno nizke zahteve glede dokumentov in podatkov; (b) primerno nizke stopnje fizičnih pregledov in preiskav; (c) primerno hiter postopek sprostitve; (d) odloženo plačilo carin, davkov, pristojbin in dajatev; (e) uporaba skupnih ali zmanjšanih jamstev; (f) ena carinska deklaracija za celoten uvoz ali izvoz v zadevnem obdobju in (g) sprostitev blaga v prostorih pooblaščenega subjekta ali na drugem kraju, ki ga odobrijo carinski organi. 7.4 Članice so pozvane, da na podlagi mednarodnih standardov razvijejo sisteme za pooblaščene subjekte, kadar taki standardi obstajajo, razen če bi bili ti neustrezno ali neučinkovito sredstvo za doseganje legitimnih ciljev. 7.5 Da bi članice okrepile ukrepe za olajševanje trgovine, ki se zagotavljajo subjektom, drugim članicam dajo možnost, da se dogovorijo o vzajemnem priznavanju sistemov za pooblaščene subjekte. 7.6 Članice si v okviru odbora izmenjajo pomembne informacije o veljavnih sistemih za pooblaščene subjekte. 8 Pospešene pošiljke 8.1 Vsaka članica uvede ali ohrani postopke, ki omogočajo hitro sprostitev vsaj tistega blaga, ki je prispelo z zračnim prevozom, osebam, ki so zaprosile za tako obravnavo, hkrati pa ohrani carinsko kontrolo[9]. Če članica uporablja merila[10] za določitev, kdo lahko zaprosi za tako obravnavo, lahko v objavljenih merilih zahteva, da vložnik izpolni naslednje pogoje za obravnavo pospešenih pošiljk, kot je opisana v odstavku 8.2: (a) zagotovi ustrezno infrastrukturo in plačilo carinskih stroškov, povezanih s carinjenjem pospešenih pošiljk, kadar vložnik izpolni zahteve članice za tako carinjenje v namenskem objektu; (b) pred prihodom pospešene pošiljke predloži informacije, potrebne za sprostitev; (c) se ocenjene pristojbine omejijo na znesek, ki je enakovreden približnim stroškom storitev, opravljenih v okviru obravnave iz odstavka 8.2; (d) ohrani visoko raven nadzora nad pospešenimi pošiljkami z zagotovitvijo notranje varnosti, logistike in tehnologije za sledenje od prevzema do izročitve; (e) pospešeno pošiljko zagotovi od prevzema do izročitve; (f) prevzame odgovornost za plačilo vseh carin, davkov, pristojbin in dajatev za blago carinskemu organu; (g) je doslej vedno ravnal v skladu s carinskimi in drugimi povezanimi zakoni in predpisi; (h) izpolnjuje druge pogoje, neposredno povezane z učinkovitim izvrševanjem zakonov, predpisov in postopkovnih zahtev članice, ki se nanašajo posebej na zagotavljanje obravnave iz odstavka 8.2. 8.2 Članice ob upoštevanju odstavkov 8.1 in 8.3: (a) čim bolj zmanjšajo zahteve glede dokumentov, potrebnih za sprostitev pospešenih pošiljk, v skladu z odstavkom 1 člena 10 in, kolikor je to mogoče, za nekatere pošiljke zagotovijo možnost sprostitve na podlagi enkratne predložitve informacij; (b) zagotovijo, da se pospešene pošiljke v normalnih okoliščinah sprostijo čim prej po prihodu, če so bile predložene informacije, potrebne za sprostitev; (c) si za pošiljke s kakršno koli težo ali vrednostjo prizadevajo uporabljati obravnavo iz pododstavkov (a) in (b) ob priznavanju, da lahko članica zahteva dodatne postopke za vnos, vključno z deklaracijami in dokazili ter plačilom dajatev in davkov, in omeji tako obravnavo na podlagi vrste blaga, vendar ne na blago nizke vrednosti, kot so dokumenti, ter (d) kolikor je to mogoče, določijo najnižjo vrednost pošiljke ali carinsko vrednost, ki bo poleg nekaterega predpisanega blaga oproščena plačila carin in davkov. Ta določba ne velja za notranje davke, kot so davek na dodano vrednost in trošarine, ki se za uvoz uporabljajo v skladu s členom III GATT 1994. 8.3 Nobena določba odstavkov 8.1 in 8.2 ne vpliva na pravico članice, da pregleda, zadrži, zaseže ali odvzame blago, zavrne njegov vstop ali opravi revizije po carinjenju, vključno v zvezi z uporabo sistemov za obvladovanje tveganj. Poleg tega nobena določba odstavkov 8.1 in 8.2 članici ne preprečuje, da kot pogoj za sprostitev zahteva predložitev dodatnih informacij in izpolnitev zahtev glede neavtomatičnega izdajanja dovoljenj. 9 Pokvarljivo blago[11] 9.1 Da bi se preprečila nepotrebna izguba ali kvarjenje pokvarljivega blaga in pod pogojem, da so izpolnjene vse zakonske zahteve, vsaka članica zagotovi, da se pokvarljivo blago sprosti: (a) v normalnih okoliščinah v najkrajšem možnem času in (b) v izrednih okoliščinah izven delovnega časa carinskih in drugih zadevnih organov, če je to primerno. 9.2 Pri načrtovanju morebitnih pregledov, ki bi lahko bili potrebni, vsaka članica zagotovi, da ima pokvarljivo blago ustrezno prednost. 9.3 Vsaka članica poskrbi za ustrezno hrambo pokvarljivega blaga, ki čaka na sprostitev, ali uvozniku dovoli, da poskrbi za tako hrambo. Članica lahko zahteva, da vsak objekt za shranjevanje, ki ga je izbral uvoznik, odobrijo ali določijo njeni zadevni organi. Za prevoz blaga do navedenih objektov za shranjevanje, vključno z dovoljenji za subjekt, ki opravi tak prevoz blaga, se lahko po potrebi zahteva odobritev ustreznih organov. Članica na zahtevo uvoznika zagotovi izvedbo kakršnih koli postopkov, potrebnih za sprostitev v navedenih objektih za shranjevanje, če je to izvedljivo in v skladu z nacionalno zakonodajo. 9.4 Če pri sprostitvi pokvarljivega blaga pride do daljših zamud, članica uvoznica na pisno zahtevo sporoči razloge za zamudo, kolikor je to mogoče. ČLEN 8: SODELOVANJE OBMEJNIH AGENCIJ 1. Vsaka članica zagotovi, da njeni organi in agencije, odgovorni za kontrole na mejah in postopke v zvezi z uvozom, izvozom in tranzitom blaga, sodelujejo med sabo in usklajujejo svoje dejavnosti, da bi olajšali trgovino. 2. Kolikor je to mogoče in izvedljivo, vsaka članica pod medsebojno dogovorjenimi pogoji sodeluje z drugimi članicami, s katerimi si deli mejo, da bi se uskladili postopki na mejnih prehodih in s tem olajšala čezmejna trgovina. Tako sodelovanje in usklajevanje lahko vključuje: (a) uskladitev delovnih dni in delovnega časa; (b) uskladitev postopkov in formalnosti; (c) razvoj in uporaba skupnih objektov; (d) skupne kontrole; (e) vzpostavitev mejnih kontrolnih točk za enkratno kontrolo. ČLEN 9: GIBANJE BLAGA, NAMENJENEGA ZA UVOZ, POD CARINSKIM NADZOROM Vsaka članica dovoli, kolikor je to mogoče in če so izpolnjene vse zakonske zahteve, da se blago, namenjeno za uvoz, pod carinskim nadzorom giblje po njenem ozemlju od carinskega urada vstopa do drugega carinskega urada na njenem ozemlju, kjer bo opravljena sprostitev ali carinjenje tega blaga. ČLEN 10: FORMALNOSTI, POVEZANE Z UVOZOM, IZVOZOM IN TRANZITOM 1 Formalnosti in zahteve glede dokumentov 1.1 Da bi se čim bolj zmanjšali pogostost in zapletenost uvoznih, izvoznih in tranzitnih formalnosti ter zmanjšale in poenostavile zahteve glede dokumentov za uvoz, izvoz in tranzit, vsaka članica ob upoštevanju legitimnih ciljev politik in drugih dejavnikov, kot so spremenjene okoliščine, pomembne nove informacije, poslovne prakse, razpoložljivost tehnik in tehnologije, mednarodne dobre prakse in informacije zainteresiranih strani, pregleduje take formalnosti in zahteve glede dokumentov ter na podlagi rezultatov pregleda ustrezno zagotovi, da so take formalnosti in zahteve glede dokumentov: (a) uvedene in/ali se uporabljajo s ciljem hitre sprostitve in carinjenja blaga, zlasti pokvarljivega blaga; (b) uvedene in/ali se uporabljajo tako, da prispevajo k skrajšanju časa in zmanjšanju stroškov skladnosti za trgovce in subjekte; (c) ukrep, ki najmanj omejuje trgovino, če sta na voljo dva ali več alternativnih ukrepov za uresničitev zadevnega cilja ali ciljev politike, in (d) odpravljene, vključno z njihovimi deli, če niso več potrebne. 1.2 Odbor razvija ustrezne postopke za izmenjavo pomembnih informacij in dobrih praks med članicami. 2 Sprejemanje kopij 2.1 Če je to primerno, si vsaka članica prizadeva sprejemati papirne ali elektronske kopije dokazil, potrebnih za uvozne, izvozne ali tranzitne formalnosti. 2.2 Če vladna agencija članice že ima izvirnik takega dokumenta, katera koli druga agencija navedene članice namesto izvirnika sprejme papirno ali elektronsko kopijo, ki ji jo pošlje agencija, ki ima izvirnik dokumenta, če je to primerno. 2.3 Članica kot pogoj za uvoz ne zahteva izvirnika ali kopije izvoznih deklaracij, predloženih carinskim organom članice izvoznice[12]. 3 Uporaba mednarodnih standardov 3.1 Članice so pozvane k uporabi ustreznih mednarodnih standardov ali njihovih delov kot podlage za svoje uvozne, izvozne ali tranzitne formalnosti in postopke, če v tem sporazumu ni določeno drugače. 3.2 Članice so pozvane, da v okviru svojih možnosti sodelujejo pri pripravi in rednem pregledovanju pomembnih mednarodnih standardov ustreznih mednarodnih organizacij. 3.3 Odbor razvija ustrezne postopke za izmenjavo pomembnih informacij o izvajanju mednarodnih standardov in dobrih praks v zvezi s tem med članicami. Poleg tega lahko ustrezne mednarodne organizacije povabi na pogovor o njihovem delu v zvezi z mednarodnimi standardi. Odbor lahko po potrebi določi posebne standarde, ki so še posebej pomembni za članice. 4 Enotno okno 4.1 Članice si prizadevajo za uvedbo ali ohranitev enotnega okna, ki trgovcem omogoča, da sodelujočim organom ali agencijam zahtevane dokumente in/ali podatke za uvoz, izvoz ali tranzit blaga predložijo prek enotne vstopne točke. Potem ko sodelujoči organi ali agencije pregledajo dokumente in/ali podatke, rezultate pravočasno sporočijo vložnikom prek enotnega okna. 4.2 Če so bili zahtevani dokumenti in/ali podatki že prejeti prek enotnega okna, sodelujoči organi ali agencije ne zahtevajo istih dokumentov in/ali podatkov, razen v izjemnih okoliščinah in v primeru drugih omejenih izjem, ki se objavijo. 4.3 Članice odboru sporočijo podrobne podatke o delovanju enotnega okna. 4.4 Članice uporabljajo informacijsko tehnologijo v podporo enotnemu oknu, kolikor je to mogoče in izvedljivo. 5 Predodpremne kontrole 5.1 Članice ne zahtevajo uporabe predodpremnih kontrol v zvezi s tarifno uvrstitvijo in carinskim vrednotenjem. 5.2 Brez poseganja v pravice članic, da uporabljajo druge vrste predodpremnih kontrol, ki niso zajete v odstavku 5.1, so članice pozvane, naj ne uvedejo ali uporabljajo novih zahtev v zvezi z uporabo teh kontrol[13]. 6 Uporaba carinskih deklarantov 6.1 Brez poseganja v pomembne politične pomisleke nekaterih članic, ki za carinske deklarante trenutno ohranjajo posebno vlogo, članice po začetku veljavnosti tega sporazuma ne uvedejo obvezne uporabe carinskih deklarantov. 6.2 Vsaka članica odbor obvesti o svojih ukrepih v zvezi z uporabo carinskih deklarantov in te ukrepe objavi. Takoj sporoči in objavi tudi kakršne koli poznejše spremembe teh ukrepov. 6.3 Članice v zvezi z izdajanjem dovoljenj carinskim deklarantom uporabljajo pregledna in objektivna pravila. 7 Skupni postopki na mejah in enotne zahteve glede dokumentov 7.1 Vsaka članica ob upoštevanju odstavka 7.2 uporablja skupne carinske postopke in enotne zahteve glede dokumentov za sprostitev in carinjenje blaga na svojem celotnem ozemlju. 7.2 Nobena določba tega člena članici ne preprečuje: (a) določitve različnih postopkov in zahtev v zvezi z dokumenti na podlagi narave in vrste blaga ali njegovega prevoznega sredstva; (b) določitve različnih postopkov in zahtev v zvezi z dokumenti za blago na podlagi obvladovanja tveganj; (c) določitve različnih postopkov in zahtev v zvezi z dokumenti zaradi zagotovitve popolne ali delne oprostitve plačila uvoznih dajatev ali davkov; (d) uporabe elektronske vložitve ali obdelave ali (e) določitve različnih postopkov in zahtev v zvezi z dokumenti v skladu s Sporazumom o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov. 8 Zavrnjeno blago 8.1 Kadar pristojni organ članice zavrne blago, predloženo za uvoz, zaradi njegove neskladnosti s predpisanimi sanitarnimi ali fitosanitarnimi predpisi ali tehničnimi predpisi, članica ob upoštevanju svojih zakonov in predpisov in v skladu z njimi uvozniku dovoli, da ponovno pošlje ali vrne zavrnjeno blago izvozniku ali drugi osebi, ki jo je pooblastil izvoznik. 8.2 Če je uvozniku dana možnost iz odstavka 8.1 in jo ta ne izkoristi v razumnem roku, lahko pristojni organ sprejme drugačne ukrepe v zvezi s takim neskladnim blagom. 9 Začasni uvoz blaga ter aktivno in pasivno oplemenitenje 9.1 Začasni uvoz blaga Vsaka članica v skladu s svojimi zakoni in predpisi dovoli, da se blago vnese v njeno carinsko območje pogojno popolnoma ali delno oproščeno plačila uvoznih dajatev in davkov, če se tako blago v njeno carinsko območje vnese za poseben namen, je namenjeno za ponovni izvoz v določenem obdobju in se ni spremenilo, razen običajnega zmanjšanja vrednosti in izgub zaradi njegove rabe. 9.2 Aktivno in pasivno oplemenitenje (a) Vsaka članica dovoli aktivno in pasivno oplemenitenje blaga, kot je predvideno v njenih zakonih in predpisih. Blago z dovoljenjem za pasivno oplemenitenje se lahko ponovno uvozi s popolno ali delno oprostitvijo plačila uvoznih dajatev in davkov v skladu z zakoni in predpisi članice. (b) V tem členu izraz „aktivno oplemenitenje“ pomeni carinski postopek, v skladu s katerim so lahko nekatere vrste blaga ob uvozu v carinsko območje članice pogojno popolnoma ali delno oproščene plačila uvoznih dajatev in davkov ali upravičene do povračila dajatev, če je tako blago namenjeno za proizvodnjo, predelavo ali popravilo in poznejši izvoz. (c) V tem členu izraz „pasivno oplemenitenje“ pomeni carinski postopek, v skladu s katerim se lahko blago, ki je v carinskem območju članice v prostem prometu, začasno izvozi za proizvodnjo, predelavo ali popravilo v tujini, nato pa se ponovno uvozi. ČLEN 11: PROSTI TRANZIT 1. Kakršni koli predpisi ali formalnosti, ki jih članica uvede v zvezi s tranzitnim prometom, se ne: (a) ohranijo, če okoliščine ali cilji, zaradi katerih so bili sprejeti, ne obstajajo več ali če za spremenjene okoliščine ali cilje zadoščajo razumno dosegljivi ukrepi, ki manj omejujejo trgovino; (b) uporabljajo na način, ki bi pomenil prikrito omejevanje tranzitnega prometa. 2. Tranzitni promet ni pogojen s pobiranjem morebitnih pristojbin ali dajatev, uvedenih v zvezi s tranzitom, razen dajatev za prevoz ali dajatev, ki so sorazmerne z upravnimi stroški, ki nastanejo zaradi tranzita, ali s stroški opravljenih storitev. 3. Članice si ne prizadevajo za prostovoljno omejevanje ali druge podobne ukrepe za tranzitni promet in takega omejevanja ali ukrepov ne uvajajo ali ohranjajo. To ne posega v obstoječe in prihodnje nacionalne predpise in dvostranske ali večstranske sporazume v zvezi z regulacijo prometa, ki so v skladu s pravili STO. 4. Vsaka članica za izdelke, ki bodo v tranzitu prek ozemlja katere koli druge članice, zagotovi obravnavo, ki ni manj ugodna od tiste, ki bi bila zagotovljena takim izdelkom, če bi se ti prevažali od kraja porekla do namembnega kraja, ne da bi pri tem prečkali ozemlje take druge članice. 5. Članice so pozvane k zagotovitvi fizično ločene infrastrukture (kot so pasovi, privezi in podobno) za tranzitni promet, kjer je to izvedljivo. 6. Formalnosti, zahteve glede dokumentov in carinske kontrole v zvezi s tranzitnim prometom ne pomenijo večjega bremena, kot je potrebno za: (a) identifikacijo blaga in (b) zagotovitev izpolnjevanja zahtev glede tranzita. 7. Ko je blago dano v tranzitni postopek in je njegovo gibanje od točke izvora na ozemlju članice odobreno, je oproščeno carinskih dajatev in se obravnava brez nepotrebnih zamud ali omejitev, dokler ne prispe v namembni kraj na ozemlju te članice, kjer se tranzit konča. 8. Članice za blago v tranzitu ne uporabljajo tehničnih predpisov in postopkov ugotavljanja skladnosti v smislu Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini. 9. Članice dopuščajo in zagotavljajo možnost za vnaprejšnjo vložitev in obdelavo dokumentov in podatkov za tranzit pred prihodom blaga. 10. Ko blago v tranzitu prispe do carinskega urada, kjer bo zapustilo ozemlje članice, navedeni urad takoj konča tranzitni postopek, če so izpolnjene vse zahteve v zvezi s tranzitom. 11. Kadar članica za tranzitni promet zahteva jamstvo v obliki kavcije, pologa ali drugega primernega denarnega ali nedenarnega[14] instrumenta, je tako jamstvo omejeno na zagotovitev izpolnjevanja zahtev, ki izhajajo iz takega tranzitnega prometa. 12. Ko članica ugotovi, da so njene zahteve glede tranzita izpolnjene, nemudoma sprosti jamstvo. 13. Vsaka članica v skladu s svojimi zakoni in predpisi dopušča splošna jamstva, ki vključujejo več transakcij istega subjekta, ali podaljšanje jamstev za poznejše pošiljke, pri čemer se jamstvo ne sprosti. 14. Vsaka članica objavi pomembne informacije, ki jih uporablja za določitev jamstva, vključno z jamstvom za eno transakcijo in jamstvom za več transakcij, če se to uporablja. 15. Vsaka članica lahko za tranzitni promet zahteva uporabo carinskih konvojev ali carinskega spremstva le v okoliščinah, ki pomenijo visoko tveganje, ali kadar skladnosti s carinskimi zakoni in predpisi ni mogoče zagotoviti z uporabo jamstev. Splošna pravila, ki veljajo za carinske konvoje ali carinsko spremstvo, se objavijo v skladu s členom 1. 16. Članice si prizadevajo za sodelovanje in medsebojno usklajevanje s ciljem okrepiti svobodo tranzita. Tako sodelovanje in usklajevanje lahko med drugim vključuje dogovor o: (a) dajatvah; (b) formalnostih in zakonskih zahtevah ter (c) praktičnem delovanju tranzitnih sistemov. 17. Vsaka članica si prizadeva imenovati nacionalnega koordinatorja za tranzit, na katerega se lahko naslovijo vsa vprašanja in predlogi drugih članic v zvezi z dobrim delovanjem tranzitnih postopkov. ČLEN 12: CARINSKO SODELOVANJE 1 Ukrepi za spodbujanje skladnosti in sodelovanja 1.1 Članice se strinjajo, da je pomembno zagotoviti, da se trgovci zavedajo svojih obveznosti glede skladnosti, spodbujati prostovoljno izpolnjevanje zahtev, da lahko uvozniki v ustreznih okoliščinah sami odpravijo kršitve brez kazni, in uporabljati ukrepe v zvezi s skladnostjo za uvedbo strožjih ukrepov za trgovce, ki ne izpolnjujejo zahtev[15]. 1.2 Članice so pozvane k izmenjavi informacij o dobrih praksah na področju zagotavljanja skladnosti s carinskimi predpisi, vključno prek odbora. Članice so pozvane k sodelovanju pri zagotavljanju tehničnih smernic ali pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti za namene izvajanja ukrepov za zagotavljanje skladnosti in povečanja njihove učinkovitosti. 2 Izmenjava informacij 2.1 Članice si na zahtevo in ob upoštevanju določb tega člena izmenjajo informacije iz pododstavkov 6.1(b) in/ali (c), da omogočijo preveritev uvozne ali izvozne deklaracije v določenih primerih, ko obstajajo utemeljeni razlogi za dvom o resničnosti ali točnosti deklaracije. 2.2 Vsaka članica odboru sporoči podrobnosti o svoji kontaktni točki za izmenjavo teh informacij. 3 Preverjanje Članica zahteva informacije šele po tem, ko je opravila ustrezne postopke za preveritev uvozne ali izvozne deklaracije in pregledala ustrezne razpoložljive dokumente. 4 Zahtevek 4.1 Članica prosilka zaprošeni članici predloži pisni zahtevek v papirni ali elektronski obliki v medsebojno dogovorjenem uradnem jeziku STO ali drugem medsebojno dogovorjenem jeziku, v zahtevku pa navede: (a) sporno zadevo, vključno z identifikacijsko številko izvozne deklaracije, povezane z zadevno uvozno deklaracijo, če je ta številka na voljo in če je to primerno; (b) namen, za katerega članica prosilka zahteva informacije ali dokumente, skupaj z imeni in kontaktnimi podatki oseb, na katere se zahtevek nanaša, če so ti podatki znani; (c) potrditev[16] preveritve, če je to primerno in če to zahteva zaprošena članica; (d) točne informacije ali dokumente, ki jih zahteva; (e) podatke o uradu, ki je vložil zahtevek; (f) sklice na določbe notranjega prava in pravnega sistema članice prosilke, ki urejajo zbiranje, varstvo, uporabo, razkritje, hrambo in uničevanje zaupnih informacij in osebnih podatkov. 4.2 Če članica prosilka ne more izpolniti zahtev iz katerega koli pododstavka odstavka 4.1, to navede v zahtevku. 5 Varstvo podatkov in zaupnost 5.1 Članica prosilka ob upoštevanju odstavka 5.2: (a) pri hrambi vseh informacij ali dokumentov, ki jih zagotovi zaprošena članica, poskrbi za strogo zaupnost ter zagotovi enako raven varstva in zaupnosti, kot jo zahtevata notranje pravo in pravni sistem zaprošene članice in kot je opisana v skladu z pododstavkom 6.1(b) ali (c); (b) informacije ali dokumente zagotovi samo carinskim organom, ki se ukvarjajo s sporno zadevo, in uporabi informacije ali dokumente izključno za namen, naveden v zahtevku, razen če se z zaprošeno članico pisno dogovori drugače; (c) informacij ali dokumentov ne razkrije brez izrecnega pisnega dovoljenja zaprošene članice; (d) nepreverjenih informacij ali dokumentov, ki jih je predložila zaprošena članica, nikakor ne uporabi kot odločilni dejavnik za odpravo dvomov; (e) spoštuje vse pogoje, ki jih je za posamezni primer določila zaprošena članica v zvezi s hrambo in uničevanjem zaupnih informacij ali dokumentov in osebnih podatkov, ter (f) zaprošeno članico na zahtevo obvesti o kakršnih koli odločitvah in ukrepih, sprejetih v zvezi z zadevo na podlagi predloženih informacij ali dokumentov. 5.2 Članica prosilka zaradi svojega notranjega prava in pravnega sistema morda ne more izpolniti zahtev iz katerega koli izmed pododstavkov odstavka 5.1. V tem primeru to navede v svojem zahtevku. 5.3 Zaprošena članica za vsak zahtevek in informacije o preveritvi, ki jih prejme v skladu z odstavkom 4, zagotovi vsaj enako raven varstva in zaupnosti, kot jo uporablja za svoje podobne informacije. 6 Zagotavljanje informacij 6.1 Zaprošena članica ob upoštevanju določb tega člena nemudoma: (a) pošlje pisni odgovor v papirni ali elektronski obliki; (b) zagotovi točne informacije, kot so navedene v uvozni ali izvozni deklaraciji, ali deklaracijo samo, če je ta na voljo, skupaj z opisom ravni varstva in zaupnosti, ki jo zahteva od članice prosilke; (c) na zahtevo zagotovi točne informacije, kot so navedene v naslednjih dokumentih, ali dokumente same, predložene v podporo uvozni ali izvozni deklaraciji, če so ti na voljo: trgovinska faktura, seznam pošiljk, potrdilo o poreklu in tovorni list v obliki, v kateri so bili predloženi, tj. papirni ali elektronski, skupaj z opisom ravni varstva in zaupnosti, ki se zahteva od članice prosilke; (d) potrdi, da so predloženi dokumenti verodostojne kopije; (e) kolikor je to mogoče, zagotovi informacije ali drugače odgovori na zahtevek v 90 dneh od datuma zahtevka. 6.2 Zaprošena članica lahko pred predložitvijo informacij v skladu s svojim notranjim pravom in pravnim sistemom zahteva zagotovilo, da se te informacije ne bodo uporabile kot dokaz v kazenskih preiskavah, sodnih postopkih ali necarinskih postopkih brez njenega izrecnega pisnega dovoljenja. Če članica prosilka ne more izpolniti te zahteve, mora na to opozoriti zaprošeno članico. 7 Odložitev ali zavrnitev zahtevka 7.1 Zaprošena članica lahko odloži izpolnitev zahtevka za informacije ali ta zahtevek delno ali v celoti zavrne in članico prosilko obvesti o razlogih za odložitev ali zavrnitev, če: (a) bi bila izpolnitev zahtevka v nasprotju z javnim interesom, kot je izražen v notranjem pravu in pravnem sistemu zaprošene članice; (b) njena notranje pravo in pravni sistem preprečujeta razkritje informacij. V tem primeru članici prosilki predloži kopijo sklicev na ustrezne posebne določbe; (c) bi predložitev informacij ovirala izvrševanje zakona ali drugače posegala v tekočo upravno ali sodno preiskavo, pregon ali postopek; (d) njena notranje pravo in pravni sistem, ki urejata zbiranje, varstvo, uporabo, razkritje, hrambo in uničevanje zaupnih informacij ali osebnih podatkov, zahtevata soglasje uvoznika ali izvoznika, ki pa soglasja ni dal, ali (e) je zahtevek za informacije prejela po prenehanju veljavnosti zakonske zahteve zaprošene članice glede hrambe dokumentov. 7.2 V okoliščinah, navedenih v odstavkih 4.2, 5.2 ali 6.2, se lahko zaprošena članica po svoji presoji odloči, ali bo takemu zahtevku ugodila. 8 Vzajemnost Če članica prosilka meni, da ne bi mogla izpolniti podobnega zahtevka, če bi ga vložila zaprošena članica, ali če še ni izvedla določb tega člena, to navede v svojem zahtevku. Zaprošena članica se po svoji presoji odloči, ali bo takemu zahtevku ugodila. 9 Upravno breme 9.1 Članica prosilka upošteva posledice za zaprošeno članico v smislu sredstev in stroškov, povezanih z odgovori na zahtevke za informacije. Članica prosilka upošteva sorazmernost med svojim davčnim interesom pri uveljavljanju svojega zahtevka in trudom, ki ga bo morala zaprošena članica vložiti, da bi zagotovila informacije. 9.2 Če zaprošena članica od ene ali več članic prosilk prejme neobvladljivo število zahtevkov za informacije ali zahtevek za neobvladljivo količino informacij in teh zahtevkov ne more izpolniti v razumnem roku, lahko eno ali več članic prosilk pozove, naj določijo prednostne informacije, da bi se dogovorile o praktični meji v okviru možnosti zaprošene članice. Če se ne morejo dogovoriti o pristopu, se zaprošena članica na podlagi svoje določitve prednostnih informacij po svoji presoji odloči glede izpolnitve takih zahtevkov. 10 Omejitve Od zaprošene članice se ne zahteva, da: (a) spremeni obliko svojih uvoznih ali izvoznih deklaracij ali postopkov; (b) zagotovi druge dokumente, ki niso tisti, predloženi skupaj z uvozno ali izvozno deklaracijo, kot je določeno v pododstavku 6.1(c); (c) začne poizvedbe, da bi pridobila informacije; (d) spremeni obdobje hrambe takih informacij; (e) uvede papirne dokumente, če je že uvedla elektronsko obliko dokumentov; (f) prevede informacije; (g) preveri točnost informacij ali (h) zagotovi informacije, ki bi vplivale na legitimne poslovne interese posameznih javnih ali zasebnih podjetij. 11 Nepooblaščena uporaba ali razkritje 11.1 V primeru kakršne koli kršitve pogojev uporabe ali razkritja informacij, izmenjanih v skladu s tem členom, članica prosilka, ki je prejela informacije, zaprošeni članici, ki je zagotovila informacije, nemudoma sporoči podrobnosti o taki nepooblaščeni uporabi ali razkritju in: (a) sprejme potrebne ukrepe za odpravo kršitve; (b) sprejme potrebne ukrepe za preprečitev morebitnih prihodnjih kršitev in (c) zaprošeno članico obvesti o ukrepih, sprejetih v skladu s pododstavkoma (a) in (b). 11.2 Zaprošena članica lahko odloži izpolnitev svojih obveznosti do članice prosilke iz tega člena, dokler se ne sprejmejo ukrepi iz odstavka 11.1. 12 Dvostranski in regionalni sporazumi 12.1 Nobena določba tega člena članici ne preprečuje sklenitve ali ohranitve dvostranskega, večstranskega ali regionalnega sporazuma o skupni uporabi ali izmenjavi carinskih informacij in podatkov, vključno na varni in hitri podlagi, na primer samodejno, ali pred prihodom pošiljke. 12.2 Nobena določba tega člena se ne razlaga tako, da spreminja ali vpliva na pravice ali obveznosti članice iz takih dvostranskih, večstranskih ali regionalnih sporazumov ali da ureja izmenjavo carinskih informacij in podatkov na podlagi takih drugih sporazumov. ODDELEK II DOLOČBE O POSEBNI IN RAZLIČNI OBRAVNAVI ZA ČLANICE DRŽAVE V RAZVOJU IN NAJMANJ RAZVITE DRŽAVE ČLEN 13: SPLOŠNA NAČELA 1. Članice države v razvoju in najmanj razvite države izvajajo določbe členov od 1 do 12 tega sporazuma v skladu s tem oddelkom, ki temelji na pogojih, dogovorjenih v Prilogi D k okvirnemu sporazumu iz julija 2004 (WT/L/579) ter v odstavku 33 in Prilogi E k ministrski deklaraciji iz Hongkonga (WT/MIN(05)/DEC). 2. Članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam se zagotovita pomoč in podpora za krepitev zmogljivosti[17], da se jim olajša izvajanje določb tega sporazuma v skladu z njihovo naravo in obsegom. Obseg in časovna razporeditev izvajanja določb tega sporazuma sta povezana z zmogljivostmi članic držav v razvoju in najmanj razvitih držav za izvajanje. Če članica država v razvoju ali najmanj razvita država še naprej nima potrebnih zmogljivosti, ji ni treba izvajati zadevnih(-e) določb(-e), dokler ne pridobi zmogljivosti za izvajanje. 3. Od članic najmanj razvitih držav se bo zahtevalo sprejetje zavez le v obsegu, ki je skladen z razvojem, finančnimi in trgovinskimi potrebami vsake posamezne države ali njihovimi upravnimi in institucionalnimi zmogljivostmi. 4. Ta načela se uporabljajo v skladu z določbami oddelka II. ČLEN 14: Kategorije določb 1. Določbe so razdeljene v naslednje tri kategorije: (a) kategorija A vsebuje določbe, ki jih članica država v razvoju ali najmanj razvita država določi za izvajanje ob začetku veljavnosti tega sporazuma ali, v primeru članice najmanj razvite države, v enem letu po začetku veljavnosti, kot je določeno v členu 15; (b) kategorija B vsebuje določbe, ki jih članica država v razvoju ali najmanj razvita država določi za izvajanje na datum po koncu prehodnega obdobja po začetku veljavnosti tega sporazuma, kot je določeno v členu 16; (c) kategorija C vsebuje določbe, ki jih članica država v razvoju ali najmanj razvita država določi za izvajanje na datum po koncu prehodnega obdobja po začetku veljavnosti tega sporazuma in zahtevajo pridobitev zmogljivosti za izvajanje prek zagotovitve pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti, kot je določeno v členu 16. 2. Vsaka članica država v razvoju in najmanj razvita država sama izbere posamezne določbe, ki jih bo vključila v posamezne kategorije A, B in C. ČLEN 15: OBVESTILA IN IZVAJANJE DOLOČB KATEGORIJE A 1. Ob začetku veljavnosti tega sporazuma vsaka članica država v razvoju izpolni svoje zaveze kategorije A. Navedene zaveze, vključene v kategorijo A, bodo s tem postale sestavni del tega sporazuma. 2. Članica najmanj razvita država lahko odboru sporoči določbe, ki jih je vključila v kategorijo A, najpozneje eno leto po začetku veljavnosti tega sporazuma. Te zaveze kategorije A vsake članice najmanj razvite države bodo s tem postale sestavni del tega sporazuma. ČLEN 16: OBVESTILA O DOKONČNIH DATUMIH ZA IZVEDBO DOLOČB KATEGORIJ B IN C 1. V zvezi z določbami, ki jih članica država v razvoju ni vključila v kategorijo A, lahko ta članica odloži izvajanje v skladu s postopkom, določenim v tem členu. Kategorija B članic držav v razvoju (a) Vsaka članica država v razvoju ob začetku veljavnosti tega sporazuma odboru sporoči določbe, ki jih je vključila v kategorijo B, in pripadajoče okvirne datume za njihovo izvedbo[18]. (b) Vsaka članica država v razvoju odboru najpozneje eno leto po začetku veljavnosti tega sporazuma sporoči svoje dokončne datume za izvedbo določb, ki jih je vključila v kategorijo B. Če članica država v razvoju pred potekom tega roka meni, da za predložitev obvestila o svojih dokončnih datumih potrebuje več časa, lahko odbor zaprosi, da ustrezno podaljša rok za obvestilo o datumih. Kategorija C članic držav v razvoju (c) Vsaka članica država v razvoju ob začetku veljavnosti tega sporazuma odboru sporoči določbe, ki jih je vključila v kategorijo C, in pripadajoče okvirne datume za njihovo izvedbo. Predložena obvestila zaradi večje preglednosti vključujejo informacije o pomoči in podpori za krepitev zmogljivosti, ki ju članica potrebuje za izvajanje[19]. (d) Članice države v razvoju in zadevne članice donatorke ob upoštevanju vseh obstoječih veljavnih dogovorov, obvestil, predloženih v skladu z odstavkom 1 člena 22, in informacij, predloženih v skladu z zgornjim pododstavkom (c), odboru v enem letu po začetku veljavnosti tega sporazuma predložijo informacije o ohranjenih ali sklenjenih dogovorih, ki so potrebni za zagotovitev pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti za izvajanje določb kategorije C[20]. Sodelujoča članica država v razvoju odbor nemudoma obvesti o takih dogovorih. Poleg tega odbor donatorke, ki niso članice, pozove k predložitvi informacij o obstoječih ali sklenjenih dogovorih. (e) Članice donatorke in zadevne članice države v razvoju v 18 mesecih od datuma predložitve informacij, določenih v pododstavku (d), odbor obvestijo o napredku pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti. Vsaka članica država v razvoju hkrati predloži svoj seznam dokončnih datumov za izvedbo. 2. V zvezi z določbami, ki jih članica najmanj razvita država ni vključila v kategorijo A, lahko ta članica odloži izvajanje v skladu s postopkom, določenim v tem členu. Kategorija B članic najmanj razvitih držav (a) Članica najmanj razvita država odboru najpozneje eno leto po začetku veljavnosti tega sporazuma sporoči določbe, vključene v kategorijo B, in lahko sporoči tudi pripadajoče okvirne datume za njihovo izvedbo, pri tem pa upošteva največjo prilagodljivost za članice najmanj razvite države. (b) Vsaka članica najmanj razvita država odboru najpozneje dve leti po predložitvi obvestila iz zgornjega pododstavka (a) pošlje obvestilo, v katerem potrdi določitev določb in navede svoje datume za izvedbo. Če članica najmanj razvita država pred potekom tega roka meni, da za predložitev obvestila o svojih dokončnih datumih potrebuje več časa, lahko odbor zaprosi, da ustrezno podaljša rok za obvestilo o datumih. Kategorija C članic najmanj razvitih držav (c) Zaradi večje preglednosti in za olajšanje dogovorov z donatorji vsaka članica najmanj razvita država odboru eno leto po začetku veljavnosti tega sporazuma sporoči določbe, ki jih je vključila v kategorijo C, pri tem pa upošteva največjo prilagodljivost za članice najmanj razvite države. (d) Članice najmanj razvite države eno leto po datumu iz zgornjega pododstavka (c) sporočijo informacije o pomoči in podpori za krepitev zmogljivosti, ki jih članica potrebuje za izvedbo[21]. (e) Članice najmanj razvite države in zadevne članice donatorke ob upoštevanju informacij, predloženih v skladu z zgornjim pododstavkom (d), odboru najpozneje dve leti po predložitvi obvestila iz zgornjega pododstavka (d) predložijo informacije o ohranjenih ali sklenjenih dogovorih, ki so potrebni za zagotovitev pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti za izvajanje določb kategorije C[22]. Sodelujoča članica najmanj razvita država odbor nemudoma obvesti o takih dogovorih. Članica najmanj razvita država hkrati sporoči okvirne datume za izpolnitev ustreznih zavez kategorije C, zajetih v dogovorih o pomoči in podpori. Poleg tega bo odbor donatorke, ki niso članice, pozval k predložitvi informacij o obstoječih in sklenjenih dogovorih. (f) Zadevne članice donatorke in članice najmanj razvite države odbor najpozneje 18 mesecev po datumu predložitve informacij, določenih v pododstavku (e), obvestijo o napredku pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti. Vsaka članica najmanj razvita država odboru hkrati predloži svoj seznam dokončnih datumov za izvedbo. 3. Članice države v razvoju in najmanj razvite države, ki imajo zaradi pomanjkanja podpore donatorjev ali nezadostnega napredka pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti težave pri predložitvi dokončnih datumov za izvedbo v rokih iz odstavkov 1 in 2, morajo odbor o tem obvestiti čim prej pred potekom navedenih rokov. Članice se strinjajo, da bodo sodelovale pri pomoči za odpravo takih težav, pri čemer bodo upoštevale posebne okoliščine in težave, s katerimi se srečuje zadevna članica. Odbor po potrebi sprejme ustrezne ukrepe za odpravo težav, vključno s podaljšanjem rokov, v katerih mora zadevna država sporočiti svoje dokončne datume. 4. Sekretariat tri mesece pred rokom iz pododstavka 1(b) ali (e) ali, za članico najmanj razvito državo, pred rokom iz pododstavka 2(b) ali (f) članico, ki še ni sporočila dokončnega datuma za izvedbo določb, vključenih v kategorijo B ali C, opomni, da mora to storiti. Če se članica ne sklicuje na odstavek 3 ali, v primeru članice države v razvoju, na pododstavek 1(b) ali, v primeru članice najmanj razvite države, na pododstavek 2(b) za podaljšanje roka in če še vedno ni sporočila dokončnega datuma za izvedbo, ta članica izvede določbe v enem letu po roku iz pododstavka 1(b) ali (e) ali, v primeru članice najmanj razvite države, po roku iz pododstavka 2(b) ali (f) ali po roku, podaljšanem v skladu z odstavkom 3. 5. Odbor se najpozneje 60 dni po rokih za obvestilo o dokončnih datumih za izvedbo določb kategorij B in C v skladu z odstavkom 1, 2 ali 3 seznani s prilogami, ki vsebujejo dokončne datume vsake članice za izvedbo določb kategorij B in C, vključno z morebitnimi datumi, določenimi v skladu z odstavkom 4, in s tem te priloge postanejo sestavni del tega sporazuma. ČLEN 17: MEHANIZEM ZGODNJEGA OPOZARJANJA: PODALJŠANJE ROKOV ZA IZVEDBO DOLOČB KATEGORIJ B IN C 1. (a) Članica država v razvoju ali najmanj razvita država, ki meni, da bo določbo, ki jo je vključila v kategorijo B ali C, težko izvedla pred dokončnim datumom, določenim v skladu s pododstavkom 1(b) ali (e) člena 16 ali, v primeru članice najmanj razvite države, v skladu s pododstavkom 2(b) ali (f) člena 16, mora o tem obvestiti odbor. Članice države v razvoju odbor obvestijo najpozneje 120 dni pred potekom roka za izvedbo. Članice najmanj razvite države odbor obvestijo najpozneje 90 dni pred potekom takega roka. (b) Obvestilo, poslano odboru, vsebuje novi datum, do katerega članica država v razvoju ali najmanj razvita država pričakuje, da bo lahko izvedla zadevno določbo. V obvestilu se navedejo tudi razlogi za predvideno zamudo pri izvajanju. Taki razlogi lahko vključujejo potrebo po pomoči in podpori za krepitev zmogljivosti, ki prej ni bila predvidena, ali dodatno pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti. 2. Kadar članica država v razvoju zaprosi za podaljšanje roka za izvedbo za največ 18 mesecev ali kadar članica najmanj razvita država zaprosi za podaljšanje takega roka za največ 3 leta, je članica prosilka upravičena do takega podaljšanja brez nadaljnjega ukrepanja odbora. 3. Kadar članica država v razvoju ali najmanj razvita država meni, da potrebuje prvo podaljšanje za obdobje, daljše od tistega iz odstavka 2, ali drugo ali nadaljnje podaljšanje, odboru predloži prošnjo za podaljšanje, ki vsebuje informacije, opisane v pododstavku 1(b), in sicer jo članica država v razvoju predloži najpozneje 120 dni, članica najmanj razvita država pa najpozneje 90 dni pred potekom prvotnega dokončnega roka za izvedbo ali pred potekom podaljšanega roka. 4. Odbor z razumevanjem obravnava prošnje za podaljšanje in pri tem upošteva posebne okoliščine članice, ki je vložila prošnjo. Te okoliščine lahko vključujejo težave in zamude pri pridobitvi pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti. ČLEN 18: IZVAJANJE DOLOČB KATEGORIJ B IN C 1. V skladu z odstavkom 2 člena 13 v primeru, kadar članica država v razvoju ali najmanj razvita država, ki je opravila postopke iz odstavka 1 ali 2 člena 16 in iz člena 17 in ji zahtevano podaljšanje ni bilo odobreno, ali kadar članica država v razvoju ali najmanj razvita država, ki se drugače znajde v nepredvidenih okoliščinah, ki preprečujejo odobritev podaljšanja v skladu s členom 17, sama oceni, da so njene zmogljivosti za izvedbo določbe kategorije C še vedno nezadostne, navedena članica odbor obvesti o svoji nezmožnosti izvajanja zadevne določbe. 2. Odbor ustanovi strokovno skupino takoj po tem, ko od zadevne članice države v razvoju ali najmanj razvite države prejme obvestilo, v vsakem primeru pa najpozneje 60 dni po prejemu takega obvestila. Strokovna skupina bo zadevo proučila in odboru podala priporočilo v 120 dneh od datuma, ko je bila sestavljena. 3. Strokovno skupino sestavlja pet neodvisnih oseb, ki so visoko usposobljene na področju olajševanja trgovine ter pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti. Sestava strokovne skupine zagotovi ravnovesje med državljani iz članic držav v razvoju in razvitih držav. Kadar je vključena članica najmanj razvita država, strokovna skupina vključuje vsaj enega državljana iz članice najmanj razvite države. Če se odbor ne more sporazumeti o sestavi strokovne skupine v 20 dneh od njene ustanovitve, generalni direktor po posvetovanju s predsednikom odbora določi sestavo strokovne skupine v skladu s pogoji iz tega odstavka. 4. Strokovna skupina upošteva samooceno članice v zvezi s pomanjkanjem zmogljivosti in pripravi priporočilo za odbor. Odbor ob upoštevanju priporočila strokovne skupine v zvezi s članico najmanj razvito državo sprejme primerne ukrepe, ki bodo olajšali pridobitev trajne zmogljivosti za izvajanje. 5. Od trenutka, ko članica država v razvoju odbor obvesti o svoji nezmožnosti izvajanja zadevne določbe, do prvega sestanka odbora po prejemu priporočila strokovne skupine se v zvezi s tem vprašanjem zoper članico ne uporabljajo postopki na podlagi Dogovora o reševanju sporov. Odbor na navedenem sestanku obravnava priporočilo strokovne skupine. Za članico najmanj razvito državo se od datuma obvestila odboru o njeni nezmožnosti izvajanja posamezne določbe do datuma, ko odbor sprejme odločitev o tem vprašanju, ali do izteka 24-mesečnega obdobja po datumu zgoraj navedenega prvega sestanka odbora za to določbo ne uporabljajo postopki na podlagi Dogovora o reševanju sporov, pri čemer se upošteva zgodnejši datum. 6. Če članica najmanj razvita država izgubi zmožnost izpolnitve zaveze kategorije C, lahko o tem obvesti odbor in uporabi postopke, določene v tem členu. ČLEN 19: PRENOS MED KATEGORIJAMA B IN C 1. Članice države v razvoju in najmanj razvite države, ki so sporočile določbe kategorij B in C, lahko s predložitvijo obvestila odboru določbe prenesejo iz ene kategorije v drugo. Če članica predlaga prenos določbe iz kategorije B v kategorijo C, predloži informacije o pomoči in podpori, potrebni za krepitev zmogljivosti. 2. Če je za izvedbo določbe, prenesene iz kategorije B v kategorijo C, potreben dodaten čas, članica: (a) lahko uporabi določbe člena 17, vključno z možnostjo za samodejno podaljšanje, ali (b) lahko zaprosi odbor, da prouči njeno prošnjo za podaljšanje roka za izvedbo določbe, ter po potrebi zaprosi za pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti, vključno z možnostjo za pregled in priporočilo strokovne skupine v skladu s členom 18, ali (c) če je najmanj razvita država, zaprosi odbor za odobritev novega roka za izvedbo, če ta presega štiri leta po prvotnem roku, ki ga je članica sporočila za izvedbo določb kategorije B. Poleg tega lahko članica najmanj razvita država še vedno uporabi člen 17. Razume se, da članica najmanj razvita država, ki opravi tak prenos, potrebuje pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti. ČLEN 20: OBDOBJE ODLOGA UPORABE DOGOVORA O PRAVILIH IN POSTOPKIH ZA REŠEVANJE SPOROV 1. Določbe členov XXII in XXIII GATT 1994, kot so natančno navedene in se uporabljajo v Dogovoru o pravilih in postopkih za reševanje sporov, se dve leti od začetka veljavnosti tega sporazuma ne uporabljajo zoper članico državo v razvoju za reševanje sporov v zvezi z določbami, ki jih je ta članica vključila v kategorijo A. 2. Določbe členov XXII in XXIII GATT 1994, kot so natančno navedene in se uporabljajo v Dogovoru o pravilih in postopkih za reševanje sporov, se šest let od začetka veljavnosti tega sporazuma ne uporabljajo zoper članico najmanj razvito državo za reševanje sporov v zvezi z določbami, ki jih je ta članica vključila v kategorijo A. 3. Določbe členov XXII in XXIII GATT 1994, kot so natančno navedene in se uporabljajo v Dogovoru o pravilih in postopkih za reševanje sporov, se osem let od datuma, ko je članica najmanj razvita država končala izvajanje določbe kategorije B ali C, ne uporabljajo zoper to članico najmanj razvito državo za reševanje sporov v zvezi z navedeno določbo. 4. Članica ne glede na obdobje odloga uporabe Dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov upošteva zlasti posebni položaj članic najmanj razvitih držav, preden zahteva posvetovanja v skladu s členom XXII ali XXIII GATT 1994 in v vseh fazah postopkov za reševanje sporov v zvezi z ukrepom članice najmanj razvite države. V zvezi s tem so članice ustrezno zadržane pri uvedbi postopkov na podlagi Dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov, ki vključujejo članice najmanj razvite države. 5. Vsaka članica v obdobju odloga, ki ga dovoljuje ta člen, drugim članicam na zahtevo zagotovi ustrezno možnost za razprave v zvezi s kakršnim koli vprašanjem glede izvajanja tega sporazuma. ČLEN 21: ZAGOTAVLJANJE POMOČI IN PODPORE ZA KREPITEV ZMOGLJIVOSTI 1. Članice donatorke se dvostransko ali prek ustreznih mednarodnih organizacij dogovorijo o pospeševanju zagotavljanja pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev. Cilj je pomagati članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam pri izvajanju določb oddelka I tega sporazuma. 2. Glede na posebne potrebe članic najmanj razvitih držav je treba tem članicam zagotoviti ciljno usmerjeno pomoč in podporo, ki bosta prispevali h krepitvi trajnostne zmogljivosti za izpolnitev njihovih zavez. Prek ustreznih mehanizmov razvojnega sodelovanja in v skladu z načeli tehnične pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti, navedenimi v odstavku 3, si razvojni partnerji prizadevajo zagotoviti pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti na tem področju na način, ki ne ogroža obstoječih prednostnih nalog razvoja. 3. Članice si pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti v zvezi z izvajanjem tega sporazuma prizadevajo uporabljati naslednja načela: (a) upoštevajo splošni razvojni okvir držav in regij prejemnic ter tekoče programe reform in tehnične pomoči, če je to ustrezno in primerno; (b) vključijo dejavnosti za premagovanje regionalnih in podregionalnih izzivov, če je to ustrezno in primerno, ter spodbujajo regionalno in podregionalno povezovanje; (c) zagotovijo, da se tekoče reformne dejavnosti zasebnega sektorja za olajševanje trgovine vključijo v dejavnosti pomoči; (d) spodbujajo usklajevanje med članicami in z drugimi zadevnimi institucijami, vključno z regionalnimi gospodarskimi skupnostmi, da zagotovijo čim večjo učinkovitost pomoči in njene rezultate. Zato: (i) bi moral biti cilj usklajevanja med članicami partnerkami in donatorkami ter med dvostranskimi in večstranskimi donatorkami, predvsem v državi ali regiji, kjer bo zagotovljena pomoč, preprečiti prekrivanje in podvajanje v programih pomoči ter nedoslednosti reformnih dejavnosti prek natančnega usklajevanja tehnične pomoči in posegov za krepitev zmogljivosti; (ii) bi moral biti v primeru članic najmanj razvitih držav okrepljeni integrirani okvir za pomoč najmanj razvitim državam v zvezi s trgovino del tega procesa usklajevanja in (iii) bi morale članice spodbujati tudi notranje usklajevanje med svojimi uradniki za trgovino in razvoj pri izvajanju tega sporazuma in tehnične pomoči v glavnih mestih in v Ženevi; (e) spodbujajo uporabo obstoječih državnih in regionalnih struktur za usklajevanje, kot so okrogle mize in posvetovalne skupine, za usklajevanje in spremljanje izvedbenih dejavnosti ter (f) spodbujajo članice države v razvoju, da drugim članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam pomagajo pri krepitvi zmogljivosti ter razmislijo o podpori za take dejavnosti, če je to mogoče. 4. Odbor ima vsaj enkrat na leto namensko sejo, na kateri: (a) razpravlja o kakršnih koli težavah v zvezi z izvajanjem določb ali delov določb tega sporazuma; (b) pregleda napredek pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti v podporo izvajanju sporazuma, vključno v zvezi s članicami državami v razvoju ali najmanj razvitimi državami, ki ne prejemajo ustrezne pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti; (c) se izmenjajo izkušnje in informacije o tekoči pomoči in podpori za krepitev zmogljivosti ter izvedbenih programih, vključno z izzivi in uspehi; (d) pregleda obvestila donatork iz člena 22 in (e) prouči izvajanje odstavka 2. ČLEN 22: INFORMACIJE O POMOČI IN PODPORI ZA KREPITEV ZMOGLJIVOSTI, KI SE PREDLOŽIJO ODBORU 1. Da bi se članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam zagotovila preglednost pri zagotavljanju pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti za izvajanje določb oddelka I, vsaka članica donatorka, ki članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam pomaga pri izvajanju tega sporazuma, odboru ob začetku veljavnosti tega sporazuma in nato vsako leto predloži naslednje informacije o svoji pomoči in podpori za krepitev zmogljivosti, ki ju je zagotovila v preteklih 12 mesecih, in, če je to mogoče, o svoji pomoči in podpori, ki sta predvideni za naslednjih 12 mesecev[23]: (a) opis pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti; (b) status in dodeljeni/izplačani znesek; (c) postopki za izplačilo pomoči in podpore; (d) članica upravičenka ali, po potrebi, regija upravičenka in (e) izvajalska agencija v članici, ki zagotavlja pomoč in podporo. Informacije se predložijo v obliki, določeni v Prilogi 1. Informacije, ki jih predložijo članice Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (v nadaljnjem besedilu: OECD), lahko temeljijo na ustreznih informacijah iz sistema poročanja OECD o upnikih (Creditor Reporting System). Članice države v razvoju, ki se opredelijo kot zmožne zagotavljati pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti, so pozvane k predložitvi zgoraj navedenih informacij. 2. Članice donatorke, ki pomagajo članicam državam v razvoju in najmanj razvitim državam, odboru predložijo: (a) informacije o kontaktnih točkah svojih agencij, odgovornih za zagotavljanje pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti v zvezi z izvajanjem določb oddelka I tega sporazuma, vključno, kadar je to izvedljivo, z informacijami o takih kontaktnih točkah v državi ali regiji, kjer bosta zagotovljeni pomoč in podpora, ter (b) informacije o postopku in mehanizmih za vložitev prošnje za pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti. Članice države v razvoju, ki se opredelijo kot zmožne zagotavljati pomoč in podporo, so pozvane k predložitvi zgoraj navedenih informacij. 3. Članice države v razvoju in najmanj razvite države, ki nameravajo izkoristiti pomoč in podporo za krepitev zmogljivosti v zvezi z olajševanjem trgovine, odboru predložijo informacije o kontaktni(-h) točki(-ah) urada ali uradov, odgovornih za usklajevanje take pomoči in podpore ter določanje prednostnih nalog v zvezi s tem. 4. Članice lahko informacije iz odstavkov 2 in 3 predložijo prek sklicevanja na spletne strani, te informacije pa po potrebi posodabljajo. Sekretariat vse take informacije javno objavi. 5. Odbor zadevne mednarodne in regionalne organizacije (kot so Mednarodni denarni sklad, OECD, Konferenca Združenih narodov za trgovino in razvoj, WCO, regionalne komisije Združenih narodov, Svetovna banka ali njihovi pomožni organi ter regionalne razvojne banke) in druge sodelujoče agencije pozove k predložitvi informacij iz odstavkov 1, 2 in 4. ODDELEK III INSTITUCIONALNI DOGOVORI IN KONČNE DOLOČBE ČLEN 23: INSTITUCIONALNI DOGOVORI 1 Odbor za olajševanje trgovine 1.1 Ustanovi se odbor za olajševanje trgovine. 1.2 Odbor je odprt za sodelovanje vseh članic in izvoli svojega predsednika. Odbor se sestaja po potrebi in kot je predvideno v ustreznih določbah tega sporazuma, vendar najmanj enkrat na leto, da se članicam zagotovi možnost, da se posvetujejo o kakršnih koli zadevah, povezanih z izvajanjem tega sporazuma ali uresničevanjem njegovih ciljev. Odbor opravlja naloge, ki so mu naložene s tem sporazumom ali ki mu jih naložijo članice. Odbor sprejme svoj poslovnik. 1.3 Odbor lahko po potrebi ustanovi pomožne organe. Vsi taki organi poročajo odboru. 1.4 Odbor razvija ustrezne postopke za izmenjavo pomembnih informacij in dobrih praks med članicami. 1.5 Odbor ohranja tesne stike z drugimi mednarodnimi organizacijami, dejavnimi na področju olajševanja trgovine, kot je WCO, da bi zagotovil najboljše možne nasvete za izvajanje in upravljanje tega sporazuma ter preprečil nepotrebno podvajanje dela. V ta namen lahko odbor predstavnike takih organizacij ali njihovih pomožnih organov povabi na: (a) sestanke odbora in (b) razprave o posebnih vprašanjih v zvezi z izvajanjem tega sporazuma. 1.6 Odbor pregleda uporabo in izvajanje tega sporazuma štiri leta po začetku njegove veljavnosti, potem pa periodično. 1.7 Članice so pozvane, da odboru zastavijo vprašanja v zvezi z izvajanjem in uporabo tega sporazuma. 1.8 Odbor spodbuja in omogoča ad hoc razprave med članicami o določenih vprašanjih v okviru tega sporazuma, da bi čim prej našle vzajemno zadovoljivo rešitev. 2 Nacionalni odbor za olajševanje trgovine Vsaka članica ustanovi in/ali ohrani nacionalni odbor za olajševanje trgovine ali določi obstoječi mehanizem, da se omogočita boljše notranje usklajevanje in izvajanje določb tega sporazuma. ČLEN 24: KONČNE DOLOČBE 1. Za namene tega sporazuma se šteje, da izraz „članica“ vključuje pristojni organ navedene članice. 2. Vse določbe tega sporazuma so zavezujoče za vse članice. 3. Članice ta sporazum izvajajo od datuma njegovega začetka veljavnosti. Članice države v razvoju in najmanj razvite države, ki se odločijo za uporabo določb oddelka II, ta sporazum izvajajo v skladu z oddelkom II. 4. Članica, ki ta sporazum sprejme po njegovem začetku veljavnosti, svoje zaveze kategorij B in C izpolni v ustreznih obdobjih po datumu začetka veljavnosti tega sporazuma. 5. Članice carinske unije ali regionalnega gospodarskega dogovora lahko sprejmejo regionalne pristope, ki pomagajo pri izvajanju njihovih obveznosti iz tega sporazuma, vključno z ustanovitvijo in uporabo regionalnih organov. 6. Ne glede na splošno pojasnjevalno opombo k Prilogi 1A k Marakeškemu sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije se nobena določba tega sporazuma ne razlaga tako, da zmanjšuje obveznosti članic iz sporazuma GATT 1994. Poleg tega se nobena določba tega sporazumu ne razlaga tako, da zmanjšuje pravice in obveznosti članic iz Sporazuma o tehničnih ovirah v trgovini in Sporazuma o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov. 7. Vse izjeme in oprostitve[24] na podlagi sporazuma GATT 1994 veljajo za določbe tega sporazuma. Opustitve, ki se uporabljajo za GATT 1994 ali kateri koli njegov del in so odobrene v skladu s členoma IX:3 in IX:4 Marakeškega sporazuma o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije in njunimi morebitnimi spremembami po datumu začetka veljavnosti tega sporazuma, se uporabljajo za določbe tega sporazuma. 8. Določbe členov XXII in XXIII GATT 1994, kot so natančno navedene in se uporabljajo v Dogovoru o reševanju sporov, se uporabljajo za posvetovanja in reševanje sporov na podlagi tega sporazuma, razen če je v tem sporazumu izrecno drugače določeno. 9. Glede določb tega sporazuma ni mogoče dati pridržka brez soglasja drugih članic. 10. Zaveze kategorije A članic držav v razvoju in najmanj razvitih držav, priložene k temu sporazumu v skladu z odstavkoma 1 in 2 člena 15, so sestavni del tega sporazuma. 11. Zaveze kategorij B in C članic držav v razvoju in najmanj razvitih držav, s katerimi se je seznanil odbor in so priložene k temu sporazumu v skladu z odstavkom 5 člena 16, so sestavni del tega sporazuma. PRILOGA 1: OBLIKA OBVESTILA IZ ODSTAVKA 1 ČLENA 22 Članica donatorka: Obdobje, zajeto v obvestilu: || || Opis tehnične in finančne pomoči ter sredstev za krepitev zmogljivosti || Status in dodeljeni/izplačani znesek || Država/regija upravičenka (po potrebi) || Izvajalska agencija v članici, ki zagotavlja pomoč || Postopki za izplačilo pomoči [1] Za namene izračuna, koliko članic ga sprejme v skladu s členom X(3) Sporazuma o STO, se listina o sprejetju s strani Evropske unije za Evropsko unijo in njene države članice šteje kot sprejetje takega števila članic, ki ustreza številu držav članic Evropske unije, ki so članice STO. [2] Vsaka članica ima pravico, da na svojem spletnem mestu navede pravne omejitve za ta opis. [3] V skladu s tem odstavkom: (a) lahko pregled pred ali po izvršitvi odločitve opravi uradnik, urad ali organ, ki je odločitev izdal, višji ali neodvisen upravni organ ali pravosodni organ in (b) se od članice ne zahteva, da vložniku zagotovi uporabo sredstev iz odstavka 1 člena 4. [4] Šteje se, da je lahko vnaprejšnja odločitev o poreklu blaga presoja porekla za namene Sporazuma o pravilih o poreklu blaga, če odločitev izpolnjuje zahteve iz tega sporazuma in Sporazuma o pravilih o poreklu blaga. Prav tako je lahko presoja porekla na podlagi Sporazuma o pravilih o poreklu blaga vnaprejšnja odločitev o poreklu blaga za namene tega sporazuma, če odločitev izpolnjuje zahteve iz obeh sporazumov. Če so zahteve iz tega člena izpolnjene, se od članic ne zahteva, da poleg dogovorov, uvedenih v skladu s Sporazumom o pravilih o poreklu blaga, v zvezi s presojo porekla uvedejo ločene dogovore. [5] Upravna odločitev v tem členu pomeni odločitev s pravnim učinkom, ki vpliva na pravice in obveznosti določene osebe v posamezni zadevi. Velja, da upravna odločitev v tem členu zajema upravno ukrepanje v smislu člena X GATT 1994 ali upravno neukrepanje ali nesprejetje upravne odločitve, kot je določeno v notranjem pravu in pravnem sistemu članice. Članice lahko namesto pravice do pritožbe ali pregleda iz pododstavka 1(a) za rešitev težave upravnega neukrepanja ali nesprejetja upravne odločitve ohranijo alternativen upravni mehanizem ali pravno sredstvo, prek katerega se carinskemu organu naloži takojšnja izdaja upravne odločitve. [6] Nič v tem odstavku članici ne preprečuje, da v skladu s svojimi zakoni in predpisi upravni molk glede pritožbe ali pregleda prizna kot odločitev v korist vložnika. [7] Vsaka članica lahko določi obseg in metodologijo za merjenje povprečnega trajanja postopka sprostitve v skladu s svojimi potrebami in zmogljivostmi. [8] Za ukrep iz pododstavkov od 7.3(a) do (g) se šteje, da je pooblaščenim subjektom zagotovljen, če je na splošno na voljo vsem subjektom. [9] Če članica že uporablja postopek, ki vključuje obravnavo iz odstavka 8.2, ta določba ne zahteva, da članica uvede ločene postopke za pospešeno sprostitev. [10] Če obstajajo taka merila za uporabo, dopolnjujejo zahteve članice za postopke v zvezi z blagom ali pošiljkami, ki prispejo z letalskim prevozom. [11] V tej določbi pokvarljivo blago pomeni blago, ki se zaradi svojih naravnih značilnosti hitro pokvari, zlasti če se ne hrani v ustreznih pogojih. [12] Nič v tem odstavku članici ne preprečuje, da bi zahtevala dokumente, kot so potrdila, dovoljenja ali licence, kot pogoj za uvoz nadzorovanega ali reguliranega blaga. [13] Ta odstavek se nanaša na predodpremne kontrole, zajete v Sporazumu o predodpremni kontroli, in ne preprečuje predodpremnih kontrol za sanitarne in fitosanitarne namene. [14] Nič v tej določbi članici ne preprečuje, da bi ohranila obstoječe postopke, po katerih se lahko prevozno sredstvo uporabi kot jamstvo za tranzitni promet. [15] Skupni cilj takih dejavnosti je zmanjšati pogostost neskladnosti in s tem zmanjšati potrebo po izmenjavi informacij pri izvrševanju. [16] To lahko vključuje ustrezne informacije o preveritvi, opravljeni v skladu z odstavkom 3. Za take informacije se zagotovi raven varstva in zaupnosti, ki jo določi članica, ki je opravila preveritev. [17] Za namene tega sporazuma lahko „pomoč in podpora za krepitev zmogljivosti“ pomeni tehnično, finančno ali kakršno koli drugo medsebojno dogovorjeno obliko zagotovljene pomoči. [18] Predložena obvestila lahko vključujejo tudi dodatne informacije, ki so po mnenju članice, ki pošilja obvestilo, primerne. Članice so pozvane, da zagotovijo podatke o notranji agenciji ali subjektu, odgovornemu za izvajanje. [19] Članice lahko vključijo tudi informacije o nacionalnih izvedbenih načrtih ali projektih za olajševanje trgovine, notranji agenciji ali subjektu, odgovornemu za izvajanje, in o donatorkah, s katerimi se je članica morda dogovorila o zagotovitvi pomoči. [20] Taki dogovori bodo sklenjeni dvostransko ali prek ustreznih mednarodnih organizacij na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev in v skladu z odstavkom 3 člena 21. [21] Članice lahko vključijo tudi informacije o nacionalnih izvedbenih načrtih ali projektih za olajševanje trgovine, o notranji agenciji ali subjektu, odgovornemu za izvajanje, in o donatorkah, s katerimi se je članica morda dogovorila o zagotovitvi pomoči. [22] Taki dogovori bodo sklenjeni dvostransko ali prek ustreznih mednarodnih organizacij na podlagi medsebojno dogovorjenih pogojev in v skladu z odstavkom 3 člena 21. [23] Predložene informacije bodo izražale naravo zagotavljanja pomoči in podpore za krepitev zmogljivosti, ki jo narekuje povpraševanje. [24] To vključuje člena V:7 in X:1 GATT 1994 ter dodatno opombo k členu VIII GATT 1994. Priloga k Sporazumu o olajševanju trgovine OBVESTILA O ZAVEZAH KATEGORIJE A V SKLADU S SPORAZUMOM O OLAJŠEVANJU TRGOVINE ALBANIJA V skladu z Ministrskim sklepom z dne 7. decembra 2013 (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, ustanovljen v okviru Generalnega sveta (v nadaljnjem besedilu: Pripravljalni odbor), med drugim prejme obvestila članic o zavezah kategorije A v skladu s Sporazumom o olajševanju trgovine (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Glede na navedeno vlada Albanije Pripravljalni odbor obvešča, da v kategorijo A vključuje naslednje določbe Sporazuma, ki bodo izvedene ob začetku njegove veljavnosti: Člen 1(1) || Objava Člen 1(2) || Informacije na internetu || Člen 1(4) || Obvestila Člen 2(1) Člen 2(2) || Možnost za predložitev pripomb in informacij pred začetkom veljavnosti Posvetovanja || Člen 4(1) || Pravica do pritožbe ali pregleda Člen 5(2) || Zadržanje || Člen 6(1) || Splošne določbe o pristojbinah in dajatvah, uvedenih na uvoz in izvoz ali povezanih z uvozom in izvozom Člen 6(2) || Posebne določbe o pristojbinah in dajatvah za postopke carinjenja, uvedenih za uvoz in izvoz ali povezanih z uvozom in izvozom Člen 6(3) || Kazenske določbe || Člen 7(3) || Ločitev sprostitve od dokončne določitve carin, davkov, pristojbin in dajatev Člen 7(4) || Obvladovanje tveganj Člen 7(6) || Ugotavljanje in objava povprečnega trajanja postopka sprostitve || Člen 7(8) || Pospešene pošiljke Člen 7(9) Člen 8 || Pokvarljivo blago Sodelovanje obmejnih agencij Člen 9 Člen 10(1) || Gibanje blaga, namenjenega za uvoz, pod carinskim nadzorom Formalnosti in zahteve glede dokumentov Člen 10(2) || Sprejemanje kopij Člen 10(3) || Uporaba mednarodnih standardov Člen 10(5) || Predodpremne kontrole Člen 10(6) || Uporaba carinskih deklarantov Člen 10(7) Člen 10(8) || Skupni postopki na mejah in enotne zahteve glede dokumentov Zavrnjeno blago Člen 10(9) || Začasni uvoz blaga ter aktivno in pasivno oplemenitenje Členi 11(3), 11(4), 11.11.1-5, 11(12) in (13) || Dajatve, predpisi in formalnosti v zvezi s tranzitom Nediskriminacija na podlagi tranzita Jamstvo za tranzit Sodelovanje in usklajevanje v zvezi s tranzitom Člen 12 || Carinsko sodelovanje BOCVANA V skladu z Ministrskim sklepom z dne 7. decembra 2013 (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, ustanovljen v okviru Generalnega sveta (v nadaljnjem besedilu: Pripravljalni odbor), med drugim prejme obvestila članic o zavezah kategorije A v skladu s Sporazumom o olajševanju trgovine (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Glede na navedeno vlada Republike Bocvane Pripravljalni odbor obvešča, da kot zaveze kategorije A določa vse določbe iz oddelka I Sporazuma, ki bodo izvedene ob začetku njegove veljavnosti: Člen 2(1) || Možnost za predložitev pripomb in informacij pred začetkom veljavnosti Člen 2(2) || Posvetovanja Člen 5(1) || Obvestila za okrepljene kontrole ali preglede Člen 5(2) || Zadržanje Člen 7(1) || Obdelava pred prihodom Člen 7(2) || Elektronsko plačevanje Člen 7(3) || Ločitev sprostitve od dokončne določitve carin, davkov, pristojbin in dajatev Člen 7(4) || Obvladovanje tveganj Člen 7(5) || Revizija po carinjenju Člen 7(6) || Ugotavljanje in objava povprečnega trajanja postopka sprostitve Člen 7(8) || Pospešene pošiljke Člen 7(9) || Pokvarljivo blago Člen 9 || Gibanje blaga, namenjenega za uvoz, pod carinskim nadzorom Člen 10(3) || Uporaba mednarodnih standardov Člen 10(5) || Predodpremne kontrole Člen 10(6) || Uporaba carinskih deklarantov Člen 10(7) || Skupni postopki na mejah in enotne zahteve glede dokumentov Člen 10(8) || Zavrnjeno blago Člen 10(9) || Začasni uvoz blaga ter aktivno in pasivno oplemenitenje BRAZILIJA V skladu z Ministrskim sklepom z dne 7. decembra 2013 (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, ustanovljen v okviru Generalnega sveta (v nadaljnjem besedilu: Pripravljalni odbor), med drugim prejme obvestila članic o zavezah kategorije A v skladu s Sporazumom o olajševanju trgovine (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Glede na navedeno misija Brazilije Pripravljalni odbor obvešča, da kot zaveze kategorije A določa vse določbe iz oddelka I Sporazuma, razen naslednjih: – člen 3(6)(b), – člen 3(9)(a)(ii), – člen 7(1), – člen 7(7)(3) in – člen 11(9). DRŽAVA BRUNEJ V skladu z Ministrskim sklepom z dne 7. decembra 2013 (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) in členom 15 oddelka II Sporazuma o olajševanju trgovine (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) Pripravljalni odbor za olajševanje trgovine, ustanovljen v okviru Generalnega sveta (v nadaljnjem besedilu: Pripravljalni odbor), med drugim prejme obvestila članic o zavezah kategorije A v skladu s Sporazumom. Glede na navedeno vlada Države Brunej Pripravljalni odbor obvešča, da Država Brunej v kategorijo A vključuje vse določbe iz členov 1 do 12 Sporazuma, razen naslednjih: Člen 1(2) || Informacije na internetu: pododstavek 2.1(a) in (b) Člen 4 || Pritožbeni postopki in postopki za pregled Člen 7(6) || Ugotavljanje in objava povprečnega trajanja postopka sprostitve: pododstavek 2 Člen 7(7) || Ukrepi za olajševanje trgovine za pooblaščene subjekte Člen 10(4) || Enotno okno ČILE V skladu z Ministrskim sklepom z dne 7. decembra 2013 (WT/MIN(13)/36) in členom 15 oddelka II Sporazuma o olajševanju trgovine (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) Čile navaja, da so bile vse določbe iz oddelka I Sporazuma določene kot zaveze kategorije A za izv