P9_TA(2021)0436

Strategija EU za zmanjšanje emisij metana

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. oktobra 2021 o strategiji EU za zmanjšanje emisij metana (2021/2006(INI))

(2022/C 184/08)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju člena 192 Pogodbe o delovanju Evropske unije UPDEU),

— ob upoštevanju sporazuma, sprejetega na 21. konferenci pogodbenic (COP21) Okvirne konvencije OZN o spremembi podnebja (UNFCCC) 12. decembra 2015 v Parizu (v nadaljnjem besedilu: Pariški sporazum),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov (1),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (2),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 20. maja 2020 o strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030: Vračanje narave v naša življenja (COM(2020)0380),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 20. maja 2020 o strategiji „od vil do vilic“ – za pravičen, zdrav in okolju prijazen prehranski sistem (COM(2020)0381),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. oktobra 2020 o strategiji EU za zmanjšanje emisij metana (COM(2020)0663),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 28. novembra 2019 o izrednih podnebnih in okoljskih razmerah (3),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. januarja 2020 o evropskem zelenem dogovoru (4),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. februarja 2021 o novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo (5),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. marca 2021 o izvajanju direktiv o kakovosti zunanjega zraka: Direktiva 2004/107/ES in Direktiva 2008/50/ES (6),

— ob upoštevanju poročila Mednarodne agencije za energijo iz oktobra 2018 z naslovom The Future of Petrochemicals: Towards More Sustainable Plastics and Fertilizers (Prihodnost petrokemičnih proizvodov: za bolj trajnostne plastične proizvode in gnojila),

— ob upoštevanju poročila Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) o emisijski vrzeli z dne 26. novembra 2019 in njegovega prvega zbirnega poročila o proizvodnji fosilnih goriv z dne 20. novembra 2019,

— ob upoštevanju poročila Programa Združenih narodov za okolje z dne 6. maja 2021 z naslovom Global Methane Assessment: Benefits and Costs of Mitigating Methane Emissions (Globalna ocena metana: koristi in stroški zmanjšanja emisij metana),

— ob upoštevanju poročila Mednarodne agencije za energijo z dne 18. maja 2021 z naslovom Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector (Neto ničelne emisije do leta 2050: časovni načrt za svetovni energetski sektor),

— ob upoštevanju poročila Evropske agencije za okolje z dne 23. novembra 2020 o kakovosti zraka v Evropi za leto 2020,

— ob upoštevanju globalnega ocenjevalnega poročila o biotski raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah Medvladne platforme o biološki raznovrstnosti in ekosistemskih storitvah (IPBES) iz leta 2019 in poročila z delavnice IPBES iz leta 2020 o biotski raznovrstnosti in pandemijah,

— ob upoštevanju znanstvenega mnenja skupine glavnih znanstvenih svetovalcev Komisije iz marca 2020 z naslovom Towards a Sustainable Food System: Moving from food as a commodity to food as more of a common good ((Na poti k trajnostnemu prehranskemu sistemu: Prehod s hrane kot blaga na hrano kot bolj skupno dobro),

— ob upoštevanju člena 54 Poslovnika,

— ob upoštevanju mnenj Odbora za industrijo, raziskave in energetiko in Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja,

— ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A9-0277/2021),

A. ker je metan močan toplogredni plin, ki ima v dvajsetletnem obdobju 80-krat intenzivnejši učinek od ogljikovega dioksida (CO2), zato je drugi najpomembnejši toplogredni plin, ter je tudi predhodno onesnaževalo, ki prispeva k nastajanju troposferskega ozona (O3), dandanes pa prispeva k približno četrtini svetovnega segrevanja (7); ker metan obsega 10 % vseh emisij toplogrednih plinov v EU; ker modelirane poti za omejitev dviga temperature na 1,5 oC brez preseganja ali z omejenim preseganjem temperatur vključujejo velika, zmanjšanja emisij, predstavljeno v posebnem poročilu IPCC o globalnem segrevanju za 1,5 oC, njegovem šestem poročilu o oceni stanja in v poročilu Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) z naslovom Global Methane Assessment (Globalna ocena metana) iz leta 2021; ker bi po podatkih UNEP s 45-odstotnim zmanjšanjem emisij metana, ki jih povzroča človek, dvig svetovne temperature do leta 2040 zmanjšali za skoraj 0,3 oC in izpolnili dolgoročna prizadevanja za ublažitev podnebnih sprememb;

B. ker je Mednarodna agencija za energijo v svojem poročilu z naslovom Neto ničelne emisije do leta 2050: časovni načrt za svetovni energetski sektor navedla, da bi bilo treba za uresničitev scenarija podnebne nevtralnosti med letoma 2020 in 2030 emisije metana iz fosilnih goriv zmanjšati za 75 %;

C. ker je v energetskem sektorju mogoče doseči številne stroškovno zelo učinkovite prihranke emisij metana; ker je po podatkih iz Globalne ocene metana UNEP do konca tega desetletja emisije metana mogoče zmanjšati za 45 % ter je hitro in znatno zmanjšanje emisij metana mogoče doseči s pomočjo obstoječih tehnologij in z zelo nizkimi stroški; ker sledilnik za metan Mednarodne agencije za energijo ocenjuje, da je emisije metana, povezane z energijo, mogoče zmanjšati za 40 % brez neto stroškov, predvsem z odpravo puščanja in izpuščanja metana v sektorju fosilnega goriva;

D. ker je Generalni direktorat Evropskega parlamenta za parlamentarne raziskovalne storitve ugotovil, da emisije metana izhajajo iz vrste različnih sektorjev, kot so kmetijstvo, ravnanje z odpadki in energetika, ter da se metan v ozračju dobro meša z drugimi plini, zaradi česar je njegove emisije težko meriti in o njih poročati; ker je ob izključitvi emisij, ki so povezane z gozdom in drugo rabo zemljišč, negotovost glede podatkov o emisijah metana praviloma mnogo večja kot pri emisijah CO2; ker je bilo v nedavnih študijah ocenjeno, da so svetovne antropogene emisije fosilnega metana podcenjene za približno 25–40 % (8);

E. ker v EU ni politike, ki bi izrecno določala ukrepe za zmanjšanje emisij metana v medsektorskem smislu;

F. ker je metan predhodna sestavina škodljivega prizemnega ozona (O3) in prispeva k onesnaževanju zraka; ker je onesnaženost zraka največje okoljsko tveganje za zdravje v Evropi (9), pri čemer prizemni ozon vsako leto prispeva k skoraj 20.000 prezgodnjim smrtim (10); ker zato zmanjšanje emisij metana ni le prednostna naloga na področju okolja in podnebja, temveč je potrebno tudi za zaščito zdravja državljanov EU;

G. ker povečevanje emisij metana vpliva na biotsko raznovrstnost in celo na prehransko varnost; ker lahko zmanjšanje emisij metana poleg učinkov ohlajevanja prinese številne koristi, vključno z večjim pridelkom in prehransko varnostjo;

H. ker sicer že obstajajo predpisi EU o zagotavljanju informacij o emisijah metana, vključno z Uredbo (ES) št. 166/2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal (11) in Direktivo 2010/75/EU o industrijskih emisijah (12) (v nadaljnjem besedilu: direktiva o industrijskih emisijah), vendar trenutno v EU ni politike, ki bi bila posebej namenjena zmanjšanju emisij metana;

I. ker se je EU v evropskih podnebnih pravilih zavezala, da bo najpozneje do leta 2050 dosegla podnebno nevtralnost in do leta 2030 vsaj za 55 % dodatno zmanjšala emisije v skladu s Pariškim sporazumom; ker je obravnavanje emisij metana, povezanih z energetiko kot sektorjem, kjer se lahko doseže stroškovno učinkovitejše prihranke emisij metana, bistven element evropskega zelenega dogovora; ker so na področju kmetijstva in ravnanja z odpadki tudi potrebni ukrepi za doseganje podnebnih ciljev EU; ker je v strategiji EU za zmanjšanje emisij metana zapisano, da bi EU morala imeti osrednjo vlogo pri zagotavljanju, da se bodo te emisije zmanjšale tudi na svetovni ravni, saj je največja svetovna uvoznica fosilnih goriv in pomembna sila v kmetijstvu; ker bi EU morala razviti učinkovite metode za spremljanje teh emisij, poročanje o njih in njihovo zmanjšanje v okviru ustreznih mednarodnih forumov, obenem pa uporabljati uvozne predpise; ker po navedbah Evropske agencije za okolje in podatkih, ki so jih države članice sporočile UNFCCC, 53 % antropogenih emisij metana v EU prihaja iz kmetijstva, 26 % iz sektorja ravnanja z odpadki in 19 % iz sektorja energije;

J. ker je več kot 80 % fosilnega plina, 90 % nafte in 40 % premoga, ki se porabijo v Evropi, uvoženih, in ker se večina emisij metana iz porabe fosilnih goriv v EU pojavi zunaj EU, zaradi česar je EU največja svetovna uvoznica fosilnega plina in pomembno prispeva k svetovnim emisijam metana; ker puščanje metana med proizvodnjo in prevozom fosilnega plina pomembno prispeva k njegovim emisijam v energetskem sektorju; ker sta izboljšanje odkrivanja in popravljanja puščanja ter strožja pravila rutinskega izpuščanja in sežiganja bistvena ukrepa za zmanjšanje emisij metana v energetskem sektorju;

K. ker ubežne emisije iz puščajoče opreme, infrastrukture ali zaprtih in opuščenih lokacij, pa tudi emisije, ki nastajajo pri izpuščanju in nepopolnem zgorevanju metana, predstavljajo večino emisij metana v energetskem sektorju;

L. ker je zmanjšanje emisij metana nepogrešljiv element v boju proti podnebnim spremembam in ga je treba izvajati na svetovni in evropski ravni, kot je razvidno iz ocene učinka načrta za uresničitev podnebnih ciljev do leta 2030 (13), v kateri je navedeno, da je treba za uresničitev cilja najmanj 55-odstotnega zmanjšanja toplogrednih plinov do leta 2030 zmanjšati emisije metana v skladu s cilji Pariškega sporazuma; ker emisije metana prispevajo k onesnaževanju zraka, zato jih je treba zmanjšati, da bi zaščitili zdravje državljanov EU in preprečili negativne učinke na poljščine in stabilnost ekosistemov; ker je treba pri uravnavanju metana kot toplogredna plina in onesnaževala zraka preprečiti prevelika upravna bremena;

M. ker je bilo ugotovljeno, da so odlagališča trdnih komunalnih odpadkov pomembni viri metana in ker uporaba evropskih predpisov o odlagališčih v nekaterih državah članicah ni zadovoljiva, zlasti glede nadzora nad nabiranjem in premikanjem deponijskih plinov;

N. ker je v poročilu Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) z naslovom Global Methane Assessment (Globalna ocena metana) navedeno, da je zmanjšanje emisij metana, ki jih povzroča človek, ena od stroškovno najučinkovitejših strategij za hitro zmanjšanje segrevanja in znatno prispevanje k svetovnim prizadevanjem za omejitev dviga temperature na 1,5 oC; ker lahko zmanjšanje emisij metana pomembno in hitreje vpliva na upočasnitev globalnega segrevanja kot zmanjšanje emisij CO2, saj je metan kratkoživ dejavnik, ki vpliva na podnebje, pri čemer je njegova atmosferska življenjska doba približno 12 let, preden se na koncu razgradi v CO2; ker ima lahko zmanjšanje emisij metana najhitrejši učinek ohlajevanja; ker morajo ti ukrepi dopolnjevati prizadevanja za zmanjšanje emisij CO2, ki jih je treba nadaljevati v vseh prizadetih sektorjih, da bi do leta 2050 dosegli ogljično nevtralno gospodarstvo;

O. ker so številni ukrepi, ki jih je mogoče sprejeti na ravni kmetij za zmanjševanje emisij metana, učinkoviti tudi pri zmanjševanju emisij amoniaka ter tako dvojno prispevajo h kakovosti zraka;

P. ker podobno kot pri CO2 med molekulami biogenega in fosilnega metana ni razlike;

Q. ker več kot polovica svetovnih emisij metana izvira iz človekovih dejavnosti v treh sektorjih: fosilna goriva (35 %), odpadki (20 %) in kmetijstvo (40 %); ker se v sektorju fosilnih goriv s črpanjem, predelavo in distribucijo nafte in plina ustvari 23 %, s premogovništvom pa 12 % svetovnih antropogenih emisij metana; ker v sektorju odpadkov odlagališča in odpadna voda prispevajo približno 20 % svetovnih antropogenih emisij metana; ker v kmetijstvu emisije iz živinskega gnoja in črevesne fermentacije predstavljajo približno 32 %, emisije iz gojenja riža pa približno 8 % svetovnih antropogenih emisij metana (14);

R. ker se načrtuje ustanovitev mednarodnega observatorija za emisije metana v sodelovanju s Programom Združenih narodov za okolje, koalicijo za podnebje in čisti zrak ter Mednarodno agencijo za energijo;

S. ker se intenzivnost emisij metana v EU močno razlikuje glede na stopnjo odvisnosti od virov fosilnih goriv v mešanici virov energije; ker je plin samo prehodne narave, če upoštevamo odvisnost EU pri dobavi energije od tretjih držav;

Medsektorski ukrepi

1. pozdravlja medsektorski pristop, kot je opisan v strategiji EU za zmanjšanje in blaženje emisij metana; poziva Komisijo, naj predlaga pravičen, izčrpen in jasen zakonodajni okvir, v katerem bodo določeni zavezujoči ukrepi in cilji za zmanjšanje emisij metana za vse sektorje, zaradi česar bo prišlo do znatnega zmanjšanja emisij metana v EU do leta 2030, v skladu s Pariškim sporazumom in modeliranimi potmi za omejitev globalnega segrevanja za 1,5 o C iz posebnega poročila o 1,5 o C IPCC, njegovim šestim poročilom o oceni stanja in s poročilom Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) o globalni oceni metana, da bi dosegli okoljske in podnebne cilje EU v sinergiji z evropskimi in mednarodnimi podjetji;

2. poudarja pomen doseganja takojšnjega in hitrega zmanjšanja emisij metana v tem desetletju kot enega od najučinkovitejših podnebnih ukrepov EU ob upoštevanju gospodarske in socialne trajnosti; ugotavlja, da zmanjšanje emisij metana dopolnjuje potrebno zmanjšanje emisij CO 2 in da bi zmanjšanje emisij, zahtevano v Pariškem sporazumu, lahko dosegli s poceni in tehnično izvedljivim blaženjem emisij metana; poziva Komisijo in države članice, naj na zasedanju COP26 v Glasgowu predlagajo zavezujoč globalni sporazum o blaženju emisij metana in se o njem pogajajo v skladu z modeliranimi potmi za omejitev globalnega segrevanja za 1,5 o C iz posebnega poročila o 1,5 o C IPCC, njegovim šestim poročilom o oceni stanja in s poročilom Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) o globalni oceni metana; ugotavlja, da v poročilu Programa Združenih narodov za okolje o globalni oceni metana izmerjene svetovne koristi vseh tržnih in netržnih učinkov znašajo približno 4 300 USD na tono zmanjšanih emisij metana ter da bi bilo z vsakim milijonom tone zmanjšanja mogoče preprečiti približno 1 430 prezgodnjih smrti na leto; meni, da bi bilo treba zato v oceni učinka, ki bo spremljala prihodnji zakonodajni predlog, upoštevati tako stroške predlaganih ukrepov kot tudi stroške neukrepanja ali zapoznelega ukrepanja;

3. meni, da morajo vsi sektorji, ki oddajajo metan, nujno zmanjšati svoje emisije; priznava, da je treba zagotoviti pravičen prehod za sektorje, v katerih ima lahko zmanjšanje emisij metana socialno-ekonomske posledice;

4. poudarja, da je pomembno sprejeti obvezna pravila o spremljanju, poročanju in preverjanju za vse sektorje, ki oddajajo metan, tudi s sprejetjem pravil, standardov in metodologij; poudarja, da je pomembno sprejeti obvezne programe za odkrivanje in popravljanje puščanja, ki zajemajo celotno dobavno verigo v energetskem in petrokemičnem sektorju; poziva Komisijo, naj vzpostavi učinkovita orodja za izboljšanje kakovosti merjenja teh emisij in poročanja o njih v vseh ustreznih sektorjih; poudarja, da bi morali biti podatki iz poročil o emisijah metana javni, v primeru občutljivih informacij pa bi morali biti na voljo pristojnim organom in neodvisnim preveriteljem; kljub temu poudarja, da pomanjkanje podatkov ni razlog za neukrepanje za zmanjšanje in blaženje antropogenih emisij metana;

5. poudarja, da je treba dosledno revidirati podnebno in okoljsko zakonodajo EU, da bo izražala povečane ambicije v skladu s cilji iz Pariškega sporazuma; poziva Komisijo, naj predlaga splošen in zavezujoč zakonodajni okvir o emisijah metana, in poskrbi, da ne bi prišlo do prekrivanja z zakonodajo, ter zagotovi skladnost nacionalne direktive o zavezah za zmanjšanje emisij ( 15 ) s cilji EU glede kakovosti zraka in njenimi podnebnimi cilji do leta 2030 ter ciljem glede podnebne nevtralnosti najpozneje do leta 2050, kot je določeno v evropskih podnebnih pravilih, ter nacionalno direktivo o zavezah za zmanjšanje emisij čim prej ustrezno revidira; poudarja, da so zavezujoči cilji za države članice glede zmanjšanja emisij iz uredbe o porazdelitvi prizadevanj ( 16 ) eno od glavnih zakonodajnih orodij za zmanjšanje emisij metana kot dela zmanjšanja skupnih emisij toplogrednih plinov skupaj s prihodnjo revizijo direktive o industrijskih emisijah in drugo zakonodajo;

6. meni, da bi bilo treba zavezujoče cilje EU za zmanjšanje emisij metana sprejeti kot del splošnega pregleda veljavne zakonodaje, da bi dosegli cilje, določene v evropskih podnebnih pravilih; je seznanjen s predlogom iz strategije za metan za pregled nacionalne direktive o zavezah za zmanjšanje emisij in pozdravlja vključitev metana v regulirana onesnaževala; poziva Komisijo, naj vključi metan na seznam onesnaževal iz Priloge II direktive o industrijskih emisijah in naj razširi področje njene uporabe, da bo bolj upoštevala sektorje, ki oddajajo metan; meni, da bi bilo treba nacionalne cilje iz uredbe o porazdelitvi prizadevanj glede emisij metana oblikovati ob upoštevanju večjega kratkoročnega podnebnega vpliva metana in potenciala za zmanjšanje metana v atmosferi, da bi prispevale k podnebni nevtralnosti najkasneje do leta 2050;

7. poudarja, da je pomembno sestaviti evidenco primerov dobre prakse in razpoložljivih tehnologij, da bi lahko spodbujali prevzemanje inovativnih blažilnih ukrepov v vseh pomembnih sektorjih; poudarja, da bi morale prakse in tehnologije temeljiti na trdni znanstveni podlagi in biti v skladu z okoljskimi cilji ter da je treba preučiti razlike v dostopu operaterjev do praks in tehnologij;

8. poudarja, da se lahko v skladu z Globalno oceno metana v okviru Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) zmanjšanje zavržene hrane in izgube hrane, skupaj s prehodom na obnovljivo energijo in večjo energetsko učinkovitostjo do leta 2030 svetovne emisije metana zmanjšajo za 15 %, kar bi prineslo tudi dodatne koristi, kot je pomoč pri zmanjšanju pritiska na vzrejo prežvekovalcev in pridelavo poljščin;

9. poudarja, da bi si morali s prihodnjimi regulativnimi ukrepi na področju metana prizadevati za nadvse hitro in stroškovno učinkovito zmanjšanje emisij ter podjetjem zagotoviti spodbude in podporo pri doseganju standardov delovanja na optimalen način, pri tem pa upoštevati načelo „onesnaževalec plača“; poudarja, da je glede na globalno oceno metana Programa Združenih narodov za okolje približno 60 % ciljno usmerjenih ukrepov v sektorjih energije, ravnanja z odpadki in kmetijstva povezanih z nizkimi stroški, 50 % pa z negativnimi stroški;

10. priznava, kako pomembne so prostovoljne pobude posameznih panog za zmanjšanje emisij metana in njihovo podpiranje; poudarja pa, da obstajajo omejitve glede tega, kaj je mogoče doseči samo s prostovoljnimi ukrepi, in da so za pospešitev zmanjšanja emisij metana in doseganje podnebnih ciljev Pariškega sporazuma nujno potrebni regulativni ukrepi; meni, da bi morale regulativne pobude upoštevati zglede dobre prakse iz obstoječih prostovoljnih ukrepov, pred njimi pa je treba opraviti temeljite ocene učinka, vključiti vse deležnike, da bi zagotovili izvedljivost in učinkovitost predlaganih regulativnih pobud ter upoštevali gospodarske, socialne in okoljske stroške ukrepanja in neukrepanja, pa tudi okoljske vidike, zdravje ljudi in živali ter učinkovito uporabo načela neškodovanja;

11. poziva Komisijo, naj analizira, kakšne posledice za politike in ukrepe ima uporaba 20-letnega časovnega okvira za potencial globalnega segrevanja, in to upošteva pri 100-letnem časovnem okviru, ki se trenutno uporablja v skladu s smernicami za toplogredne pline Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC); ugotavlja, da bi večja preglednost kratkoročnih posledic globalnega segrevanja zaradi emisij metana pripomogla k bolj informiranim podnebnim politikam EU; poudarja, da se tega dopolnilnega merila nikakor ne bi smelo uporabiti za odlog potrebnih ukrepov za drastično in hitro zmanjšanje emisij CO 2 ;

12. poziva Komisijo, naj v okvir za spremljanje ničelnega onesnaževanja vključi metan;

13. opozarja, da ni svetovne vodilne pobude na področju blaženja emisij metana, pri čemer se na mednarodni ravni glede metana zelo malo ukrepa; poziva Komisijo, naj v diplomatskih in zunanjih odnosih EU zmanjšanje emisij metana določi kot glavno prednostno nalogo svoje podnebne diplomacije in naj ukrepa, zlasti prek Združenih narodov, da bi prevzela vodilno vlogo v mednarodnem sporazumu o blaženju emisij metana in spodbujala usklajeno ukrepanje za v ta namen ter posodobila zahteve za njegovo blaženje;

14. poziva Komisijo, naj podpre ustanovitev neodvisnega mednarodnega observatorija za emisije metana, ki bo zbiral, usklajeval, preverjal in objavljal podatke o antropogenih emisijah metana na svetovni ravni ter razvil indeks oskrbe z metanom, in sicer v partnerstvu s Programom Združenih narodov za okolje, koalicijo za podnebje in čisti zrak ter Mednarodno agencijo za energijo; pozdravlja dejstvo, da želi Komisija voditi to pobudo, tudi z zbiranjem sredstev; meni, da so neodvisni, primerljivi, preverljivi in pregledni podatki o emisijah ključni za pridobivanje znanja o obsegu problema emisij ter preprečevanje, da bi se velikost in število puščanj podcenjevala; meni, da bi moral takšen observatorij proučiti emisije metana v vseh relevantnih sektorjih; poudarja, da bi morali z razpoložljivostjo podrobnih podatkov o emisijah doseči, da bi vlade in regulativni organi lahko uveljavili načelo „onesnaževalec plača“;

Energija

15. pozdravlja novo strategijo EU za povezovanje energetskega sistema ( 17 )

16. ugotavlja, da skoraj 20 % emisij metana v EU izhaja iz energetskega sektorja, vključno s črpanjem, proizvodnjo, obdelavo, prevozom, shranjevanjem, prenosom ter distribucijo nafte in plina; priznava, da se 80 % nafte in plina, ki se porabita v EU, uvozi, medtem ko večina s tem povezanih emisij metana nastane zunaj EU; priznava, da fosilna goriva nimajo dolgoročne vloge v mešanici virov energije v Uniji in poziva države članice, naj v sodelovanju s Komisijo sprejmejo nacionalne načrte za čimprejšnjo opustitev fosilnih goriv, da bi najpozneje do leta 2050 dosegli podnebno nevtralnost ter hkrati hitro prešli na sistem energije v Uniji, ki bo energetsko učinkovit in bo čim bolj temeljil na obnovljivih virih energije; meni, da bi to moralo biti povezano s pregledovanjem in posodabljanjem nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter da bi morala Komisija načrte oceniti v fazi ocenjevanja;

17. ponavlja svoj poziv iz resolucije z dne 9. junija 2021 o strategiji EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 ( 18 ) , v kateri poziva države članice, naj na podlagi previdnostnega načela in načela, da je treba ukrepati preventivno, ob upoštevanju tveganj in negativnih učinkov hidravličnega lomljenja za pridobivanje nekonvencionalnih ogljikovodikov na podnebje, okolje in biotsko raznovrstnost, ne odobrijo novih dejavnosti hidravličnega lomljenja v EU in ustavijo vse tekoče dejavnosti;

18. poziva EU, naj preneha podpirati širjenje infrastrukture za fosilna goriva; želi spomniti, da je v zadnjem poročilu Mednarodne agencije za energijo o doseganju neto ničelnih emisijah do leta 2050 navedeno, da naložbe v novo oskrbo s fosilnimi gorivi za doseganje podnebne nevtralnosti niso potrebne, in da je Komisija podala enak sklep v svojem predlogu spremembe uredbe o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo ( 19 )

19. ugotavlja, da znatno število plinskih vrtin, ki se ne uporabljajo več za proizvodnjo plina, v atmosfero še naprej izpušča metan; poziva pristojne organe, naj sprejmejo politike, s katerimi bodo zagotovili, da se bodo tiste vrtine, za katere je mogoče ugotoviti lastništvo, pokrile ali zapolnile in da bodo odgovorni za puščanja plačali stroške;

20. ugotavlja, da so nekatere tretje države že prepovedale izpuščanje in sežiganje; poziva Komisijo, naj predlaga zakonodajo za energetski sektor, ki bo vsebovala zavezujoča pravila za spremljanje, poročanje in preverjanje, ki bi temeljila na metodologiji partnerstva naftne in plinske industrije za metan (OGMP 2.0) ter obvezne programe odkrivanja in popravljanja puščanja, vključno z uvozom, ki bi moral temeljiti na zgledih najboljše prakse in se uporabljati v celotni dobavni verigi; meni tudi, da bi moralo odkrivanje puščanja spremljati dosledno vodenje evidenc, in zahteva, da se morebitna puščanja popravijo v jasnem časovnem okviru; pozdravlja upoštevanje pravil, ki zajemajo celotno dobavno verigo in prepovedujejo rutinsko izpuščanje in sežiganje v energetskem sektorju do mesta proizvodnje, razen v izjemnih primerih iz varnostnih razlogov; meni, da bi morala biti v predlogu vključena uporaba fosilnega plina in nafte za surovine, vključno z uporabo za neenergetske namene, na primer za proizvodnjo petrokemičnih proizvodov;

21. ugotavlja, da se fosilni plin in nafta uporabljata v energetskem in petrokemičnem sektorju, zato oba prispevata k emisijam metana iz vrtin in obratov za predelavo fosilnega plina in nafte; ugotavlja, da po podatkih Mednarodne agencije za energijo petrokemični proizvodi predstavljajo 8 % skupnega primarnega povpraševanja po fosilnem plinu in 14 % po nafti, deleža pa se bosta neizogibno povečala; poziva Komisijo, naj zagotovi, da bodo obveznosti glede merjenja, poročanja in preverjanja ter odkrivanja in popravljanja puščanja ter pravila o rutinskem izpuščanju in sežiganju veljale tudi za fosilni plin in nafto, ki se uporabljata v petrokemičnem sektorju;

22. poziva Komisijo, naj pri pripravi svoje prihodnje zakonodaje o zmanjšanju emisij metana ustrezno upošteva, da bi bilo treba naložbe upravljavcev infrastrukture za odpravo uhajanja metana priznati v okviru reguliranih dejavnosti, da bi opozorili na pomen tako varnosti kot trajnostnih dejavnosti, ki bi jih lahko spodbujali regulativni organi;

23. poudarja, da proizvodnja in prevoz utekočinjenega zemeljskega plina nista le izjemno neučinkovita, ker se izgublja energija zaradi utekočinjenja in hlajenja, temveč tudi nesorazmerno prispevata k emisijam metana iz sektorja nafte in plina; z zaskrbljenostjo ugotavlja, da se uporaba utekočinjenega zemeljskega plina kot goriva za prevoz v sektorju ladijskega prometa povečuje;

24. priznava, da se štiri petine nafte in plina, ki se porabijo v EU, uvozijo, medtem ko večina s tem povezanih emisij metana nastane zunaj EU in tako prispeva k njegovim znatnim emisijam po celem svetu; poziva Komisijo, naj za ves uvoz fosilnih goriv v Unijo določi pogoj, da mora biti celotna dobavna veriga fosilnih goriv, vključno s proizvodnjo, v skladu s predpisi EU o spremljanju, poročanju in preverjanju, odkrivanju in popravljanju puščanja ter pravili o izpuščanju in sežiganju; meni, da je treba vzpostaviti verodostojen sistem, ki bo zagotavljal skladnost uvoza z zahtevami EU in da mora Komisija zato razviti trdno neodvisno metodologijo za ocenjevanje te skladnosti; poudarja, da bi morala pravila začeti veljati čim prej in ustrezno upoštevati energetsko varnost; poziva Komisijo, naj podpre vzpostavitev in uporabo sistema preverjanja, ki ga bodo izvajale tretje strani, v povezavi z drugimi metodami spremljanja kot možno rešitev za preverjanje podatkov o emisijah v celotni dobavni verigi, tudi za uvoz; podpira vzpostavitev neodvisno revidiranega in globalno veljavnega sistema certificiranja, ki bi zagotovil verodostojno ocenjevanje emisij metana za celotno proizvodnjo fosilnega plina po svetu; meni, da bi morala certificiranje revidirati in preverjati neodvisna tretja stran, temeljiti pa bi moralo na enotnem pristopu k merjenju na podlagi podrobnih informacij relevantnih obratov, sredstev in držav;

25. poziva Komisijo, naj sprejme posebne ukrepe za odkrivanje in obravnavanje uhajanja metana veleonesnaževalcev v vseh sektorjih in ne le v energetskem, tudi z uporabo mednarodnega observatorija za emisije metana;

26. poudarja, da sta program Copernicus in njegova storitev za spremljanje ozračja pomembna za odkrivanje in spremljanje globalnih veleonesnaževalcev, pa tudi manjših virov onesnaževanja;

27. poudarja, da je zračni nadzor prav tako bistven pri odkrivanju izpuščanja, sežiganja in puščanja; poudarja, da satelitski podatki omogočajo neodvisno preverjanje odtisa podjetja in olajšajo blažitev; odločno podpira izmenjavo informacij in tehnologij med deležniki v EU in na svetovni ravni ter z javnostjo, da bi delovala kot katalizator za prizadevanja za zmanjšanje emisij;

28. pozdravlja pobude Komisije za blaženje emisij metana iz premogovnikov, vključno z zaprtimi in opuščenimi lokacijami; odločno podpira obvezno merjenje, poročanje in preverjanje ter odkrivanje in popravljanje puščanja za emisije metana v premogovnikih, vključno z zahtevo, da morajo podjetja, ki imajo v lasti zaprte rudnike, ali države članice (v primeru opuščenih rudnikov brez lastnika) čimprej dejansko zapreti in zapečatiti vse opuščene lokacije v EU ter sprejeti enake ukrepe glede merjenja, poročanja in preverjanja ter odkrivanja in popravljanja puščanja, kot jih uporabljajo za delujoče obrate; poziva Komisijo, naj ustrezno ukrepa in tako zagotovi, da države članice ugotovijo, v čigavi lasti so opuščene lokacije, in tako podprejo blaženje emisij metana iz premogovnikov; poziva Komisijo, naj sprejme standarde za opremo za merjenje ter uvede zahtevo glede merjenja za vse rudnike; poudarja, da bi moral Evropski register izpustov in prenosov onesnaževal slediti novemu poročanju, da se zagotovi skladnost politik;

29. poudarja, kako pomembna so sanacijska dela za preprečevanje in po možnosti odpravo emisij metana iz zaprtih lokacij; poziva Komisijo, naj razvije poseben program za obravnavo emisij metana iz zaprtih in opuščenih premogovnikov ter naftnih in plinskih vrtin z zagotavljanjem spodbud za nekdanje premogovnike, da bi se obravnavale njihove emisije metana, ne da bi to privedlo do spodbujanja koristi ali zanemarjanja odgovornosti lastnikov, ki so odgovorni za njihovo zapečatenje v skladu z načelom „onesnaževalec plača“, kot je zapisano v členu 191(2) PDEU, in za podporo pravičnega prehoda premogovniških regij z razvojem drugih dejavnosti, ki so v skladu s ciljem podnebne nevtralnosti do leta 2050; poziva Komisijo in države članice, naj razmislijo o posebnem programu ali drugačnih ukrepih, vključno s finančno podporo za merjenje, poročanje in preverjanje ter blaženje emisij v opuščenih nahajališčih nafte in plina brez znanega lastništva, in v celoti upoštevajo načelo „onesnaževalec plača“; poudarja, kako pomembna je primerna razgradnja infrastrukture;

Kmetijstvo

30. izraža zaskrbljenost, da kmetijstvo predstavlja največji delež antropogenih virov emisij metana v EU; vendar poudarja, da so se emisije toplogrednih plinov iz evropskega kmetijstva (vključno z živinorejo) v obdobju 1990–2018 v EU-28 zmanjšale za 22,2 % zaradi 21-odstotnega zmanjšanja emisij metana iz kmetijstva (črevesna fermentacija za 22 % in ravnanje z gnojem za 17 %); vendar ugotavlja, da so se emisije metana v zadnjih petih letih zaradi povečanja velikosti čred rahlo povečale; ugotavlja, da je kmetijstvo sicer sektor, ki prinaša druge največje splošne koristi ob zmanjšanju emisij metana, kot je razvidno iz sporočila Komisije o strategiji EU za metan, vendar so lahko viri emisij metana v tem sektorju razpršeni, kar pa lahko otežuje njihovo spremljanje in preverjanje ter poročanje o njih; ugotavlja tudi, da je v okviru obstoječega sistema spremljanja na podlagi metodologije 2. stopnje možno ukrepanje; poudarja, da so vir emisij metana v kmetijstvu predvsem živinoreja, zlasti prežvekovalci; poziva države članice, naj v svojih nacionalnih strateških načrtih uvedejo učinkovite in trajnostne ukrepe za obravnavanje teh emisij, in Komisijo, naj jih pred odobritvijo temeljito analizira, da bi zagotovili skladnosti politik; poudarja, da zaostrovanje okvirnih pogojev v zvezi z emisijami metana v kmetijstvu, zlasti v živinoreji, ne bi smelo povzročiti selitve proizvodnje v tujino;

31. poudarja, da znaten del svetovnih emisij metana v kmetijstvu nastane zunaj EU, in poziva Komisijo, naj se zavzema za to, da bi se proizvodnja hrane nadaljevala na okoljsko najbolj trajnih lokacijah; poudarja, da mora EU prevzeti vodilno vlogo pri izmenjavi dobrih praks s trgovinskimi partnerji tretjih držav, da bi zmanjšala emisije metana iz kmetijstva; vztraja, da je za zmanjšanje emisij metana pomembno mednarodno sodelovanje;

32. pozdravlja cilj Komisije o večstranskem sodelovanju in podpira aktivno sodelovanje z mednarodnimi partnericami v okviru skupnega dela UNFCCC Koronivia na področju kmetijstva ter koalicije za podnebje in čisti zrak, ki vzpostavljata pomembni večstranski platformi za izmenjavo primerov dobre prakse in spodbujanje naših svetovnih partneric k zmanjšanju kmetijske proizvodnje, pri kateri se sprošča metan, ter za podporo njihovemu trajnostnemu prehodu;

33. opozarja, da je precejšnja količina emisij metana v agroživilskem sektorju posledica uvoza; poziva Komisijo, naj zagotovi enake konkurenčne pogoje za evropske proizvajalce, tako da vztraja, da naj za uvoz iz tretjih držav veljajo enaki visoki standardi kot v EU;

34. poziva Komisijo, naj prek podatkovne zbirke EDGAR-FOOD oceni prispevek uvoženih agroživilskih proizvodov k emisijam antropogenega metana v EU;

35. poudarja, da morajo prihodnje politične odločitve začrtati jasen okvir za živinorejski sektor, da se zagotovi določena predvidljivost;

36. je seznanjen s študijo o statusu novih genomskih tehnik v pravu Unije in v sodbi Sodišča v zadevi C-528/16 (SWD(2021)0092) ter z napovedjo Komisije, da namerava uvesti regulativne ukrepe politike z oceno učinka in javnim posvetovanjem o rastlinah, pridobljenih z nekaterimi novimi genomskimi tehnikami, s katerimi naj bi zagotovili visoko varstvo zdravja ljudi in živali ter okolja, obenem pa z znanostjo in inovacijami še dodatno pridobili, zlasti v smislu prispevanja k trajnosti in ciljem trajnostnega razvoja v okviru evropskega zelenega dogovora in strategije „od vil do vilic“; želi opozoriti na previdnostno načelo in meni, da je treba kmetom, predelovalcem in potrošnikom zagotoviti preglednost in svobodno izbiro, ter poudarja, da bi bilo treba pri teh ukrepih politike izvesti oceno tveganj in poglobljen pregled ter oceniti možnosti za sledljivost in označevanje, zato da bi poskrbeli za ustrezen regulativni nadzor in potrošnikom omogočili ustrezne informacije, tudi o proizvodih iz tretjih držav, da bodo zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji;

37. ugotavlja, da lahko v obsežni živinoreji nastajajo nižje emisije metana na kmetijah, obenem pa se lahko povečajo emisije na enoto proizvedenega izdelka; poziva Komisijo in države članice, naj upoštevajo učinke strategij za blaženje svetovnih emisij metana;

38. poudarja pomen kmetijstva pri zajemanju in shranjevanju ogljika; ugotavlja, da ima širše krožno gospodarstvo pomembno vlogo in da bi bilo treba spodbujati postopno zmanjševanje emisij CO 2 in večjo krožnost ogljika, hkrati pa se izogniti dodatnemu pritisku na cene kmetijskih zemljišč, saj bi bilo to v škodo mladih kmetov; opozarja, da sprejeti ukrepi ne smejo ovirati konkurenčnosti EU;

39. poziva Komisijo, naj v skladu z evropskimi podnebnimi pravili prouči razvoj regulativnega okvira za certificiranje odstranjevanja ogljika na podlagi zanesljivega in preglednega obračunavanja ogljika, v katerem bodo upoštevane razlike med toplogrednimi plini, ter preveri pristnost odstranjevanja ogljika in nagradi kmete za prizadevanje pri blaženju podnebnih sprememb;

40. pozdravlja napoved Komisije, da bo ustanovila skupino strokovnjakov, ki bodo analizirali matriko emisij metana v življenjskem ciklu;

41. poziva Komisijo, naj podpre države članice pri zbiranju podatkov v zvezi s potencialom sekvestracije ogljika na travinju, da bi omogočili bolj ciljno usmerjen pristop k podnebni politiki;

42. priznava, da je živinoreja ključna dejavnost na trajnem travinju, saj omogoča preživetje, gospodarsko stabilnost in obstoj podeželskih kmetij v hribovitih in gorskih regijah, s čimer se preprečuje razraščanje na teh območjih; poziva Komisijo, naj naložbe osredotoči na financiranje inovacij na področju zaviralcev metana, tudi s tistimi za pašne sisteme, in naj sodeluje s tretjimi državami, ki so vključene v podobne raziskave;

43. 2 /N 2 O na ponovno namočenih šotiščih in kratke atmosferske življenjske dobe izpuščenega metana 2 iz izsušenih šotišč, ki povzročajo nadaljnje segrevanje; poziva k takojšnjemu ponovnemu namakanju šotišč, da bi dosegli najbolj koristen hladilni učinek; poudarja, da v ponovno namočenih šotiščih nastajajo emisije metana, raziskave pa kažejo, da učinek segrevanja po ponovni vzpostavitvi mokrišč doseže ustaljeno raven zaradi ustavitve emisij CO/NO na ponovno namočenih šotiščih in kratke atmosferske življenjske dobe izpuščenega metana ( 20 ) ; poudarja, da to ne velja za stalne emisije COiz izsušenih šotišč, ki povzročajo nadaljnje segrevanje; poziva k takojšnjemu ponovnemu namakanju šotišč, da bi dosegli najbolj koristen hladilni učinek;

44. ugotavlja, da glede na strategijo „od vil do vilic“ način prehranjevanja večine Evropejcev ni v skladu s priporočili za zdravo prehranjevanje in da je potreben vsesplošen prehod vzorcev potrošnje na bolj zdravo hrano, prehranjevanje in življenjski slog, vključno z pogostejšim uživanjem trajnostno proizvedenih rastlin in živil rastlinskega izvora, kot so sveže sadje in zelenjava, polnozrnati izdelki in stročnice, ter da je treba obravnavati vprašanje prekomerne porabe mesa in visoko predelanih proizvodov, kar bo pozitivno vplivalo tudi na okolje (manj emisij metana, večja dobrobit živali) in prispevalo k večji odpornosti gospodarstva; poudarja, da bi znanstvena priporočila na ravni EU z jasnimi cilji za trajnosten, zdrav in bolj uravnotežen način prehranjevanja, kjer bi bila upoštevana kulturna in regionalna raznolikost evropskih živil in načinov prehranjevanja ter potrebe potrošnikov, pomagala potrošnikom in jih k temu spodbujala, obenem pa dopolnjevala prizadevanja držav članic za vključitev elementov trajnostnosti v nacionalne prehranske nasvete; poziva Komisijo, naj pripravi tovrstne smernice in namenske ukrepe za učinkovito spodbujanje zdrave in uravnotežene prehrane;

45. poudarja, da se hitro razvijajo tehnologije in ukrepi za zmanjšanje emisij metana iz kmetijstva, tudi ukrepi za trajnostno upravljanje živine, ter da bi jih bilo treba razvijati še naprej in jih čim prej izvajati; poziva Komisijo, naj zagotovi, da se bodo v EU čim prej izvajale dokazane uspešne in stroškovno učinkovite inovacije, ki blažijo ukrepe za metan v kmetijski proizvodnji, in da bodo proizvajalci EU že razpoložljive inovacije uporabljali pri nadaljnjem zmanjševanju emisij metana v okviru skupne kmetijske politike in nacionalnih strateških načrtov, vključno s posebnimi, namenskimi okoljskimi shemami in pobudami za sekvestracijo ogljika v kmetijske površine v okviru skupne kmetijske politike ter s pomočjo drugih zasebnih ali javnih virov financiranja; meni, da bi morali kmetje prejemati finančne spodbude za sprejetje ukrepov za blažitev v okviru programa Obzorje Evropa in skladov pobude za ekonomsko odpornost; čeprav priznava, da kmetom samim najbrž ne bo uspelo rešiti težav z emisijami, ki nastajajo v živinoreji; meni tudi, da bodo strukturne razlike v kmetijstvu med državami članicami in nacionalne posebnosti vplivale na stroške pri uvedbi teh tehnik;

46. poudarja, da nekatere prakse že dokazano prispevajo k zmanjšanju emisij pri ravnanju z gnojem in zmanjšujejo tudi raven amoniaka, ki se sprošča v kmetijskem sektorju; poziva Komisijo, naj predlaga regulativne ukrepe za uvedbo teh tehnik ter da se bodo izvajale v skladu z realističnimi in ambiciozno zastavljenimi cilji in roki; obenem tudi poudarja, da zaradi gnojil na osnovi dušika nastajajo velike količine emisij metana; poziva Komisijo, naj v okviru strategije „od vil do vilic“ ustrezno ukrepa za zmanjšanje povezanih emisij;

47. poudarja, da bi morala imeti EU ključno vlogo pri podpiranju raziskav, inovacij in razvoja, pa tudi pri širitvi novih trajnostnih tehnologij ter ukrepov za zmanjšanje emisij metana v vseh sektorjih, tudi z živinoreji, med drugim z izboljšanjem spremljanja, poročanja in preverjanja emisij metana v tem sektorju, da bi spremljali napredek pri doseganju teh ciljev, pa tudi z uporabo tehnologij, ki se že uporabljajo, denimo tehnologij, povezanih s spremljanjem, poročanjem in poročanjem; meni, da bi bilo treba v vzreji pašnih živali razviti ukrepe za zmanjšanje emisij metana, ki bodo v skladu s previdnostnim načelom spoštovali zdravje in dobrobit živali; zlasti poudarja, da so potrebne večgeneracijske raziskave o krmnih dodatkih, ter poziva Komisijo, naj zagotovi pravočasno revizijo uredbe o krmnih dodatkih ( 21 )

48. meni, da lahko kmetijski odpadki in ostanki v okviru proizvodnje bioplina delujejo kot gonilo krožnega gospodarstva, in poudarja, da imajo kmetijski ostanki dodano vrednost, vendar pod pogojem, da se upošteva načelo kaskadne uporabe in ustrezna merila glede trajnosti; poudarja, da lahko proizvodnja bioplina iz kmetijskih ostankov in drugih organskih odpadkov prispeva k zmanjšanju emisij metana v kmetijskem sektorju in spodbudi model proizvajalcev-odjemalcev; poziva k boljšemu usklajevanju in izboljšanju infrastrukture med kmeti in proizvajalci energije iz obnovljivih virov, da bi spodbudili lokalno povezano proizvodnjo bioplina iz trajnostnih virov, in meni, da bi morala skupna kmetijska politika spodbujati blažitev in zmanjšanje emisij metana ter s tem povezane podporne ukrepe; zato poziva Komisijo, naj zagotovi popolno skladnost med evropskimi podnebnimi pravili, skupno kmetijsko politiko in strategijo za metan;

49. pozdravlja priznanje strategije za metan, da bioplin, pridobljen iz poljščin in krmnih rastlin, povečuje emisije metana in lahko na ta način spodkopava blažilne koristi ter da mora razvoj bioplina temeljiti predvsem na odpadkih ali ostankih; poziva Komisijo, naj razvije zanesljivo in neodvisno shemo potrjevanja porekla za metode pridobivanja bioplina in surovine; poudarja, da mora proizvodnja bioplina temeljiti na lokalnem modelu krožnega gospodarstva, da bi preprečili emisije in stroške, povezane s prevozom; poudarja, da nobena podpora ne bi smela spodbujati intenzifikacije živinoreje;

50. ugotavlja, da bo z razvojem krožnega gospodarstva in biogospodarstva ustvarjenih več delovnih mest v primarni proizvodnji, ter poudarja, da je treba v zvezi z biogospodarstvom razviti nova znanja, spretnosti in discipline in/ali jih nadalje vključiti v usposabljanje in izobraževanje v tem sektorju, da bi obravnavali družbene spremembe, povezane z biogospodarstvom, spodbujali konkurenčnost, rast in ustvarjanje delovnih mest, izpolnjevali potrebe sektorja ter zagotavljali boljšo usklajenost znanja in spretnosti ter delovnih mest;

Odpadki

51. poziva Komisijo, naj nadalje analizira emisije metana iz blata in odpadne vode ter v letu 2022 revidira direktivo o blatu iz čistilnih naprav ( 22 ) in direktivo o čiščenju komunalne odpadne vode ( 23 ) , pri čemer je treba upoštevati tudi emisije onesnaževal zraka in toplogrednih plinov, zlasti metana; poziva Komisijo, naj se tega loti ambiciozno in v pregled direktive o odlaganju odpadkov na odlagališčih ( 24 ) v letu 2024 ter načrtovani pregled direktive o industrijskih emisijah vključi tudi močan poudarek na emisijah metana; poudarja, da so potrebni ukrepi, s katerimi bi od odlagališč zahtevali uporabo nastalega biometana, dokler njegova energijska vrednost ne pade pod določeno mejo, pa tudi uporabo biooksidacije in drugih tehnologij na žariščih, ko biometana, proizvedenega na odlagališču, ne bo več mogoče uporabiti, saj bi tako zmanjšali preostale emisije metana; v zvezi s tem opozarja, da emisije metana iz sektorja odpadkov deloma povzroča puščanje iz obratov za pridobivanje bioplina; poziva Komisijo, naj objavi smernice o najboljših metodah za gradnjo in obratovanje obratov za pridobivanje bioplina, da bi preprečili puščanje zaradi slabega vzdrževanja, delovanja in zasnove; opozarja še, da je direktiva o industrijskih emisijah naknadno prispevala k zmanjšanju onesnaževanja zaradi industrijskih dejavnosti; vendar poudarja, da odlaganje na odlagališča ni zajeto v nobenem referenčnem dokumentu o najboljših razpoložljivih tehnikah;

52. poudarja, da je odlaganje na odlagališča, ki je na dnu hierarhije ravnanja z odpadki, najbolj onesnažujoč način ravnanja z odpadki, tako z vidika sproščanja emisij toplogrednih plinov kot drugih onesnaževal v zrak, tla in vodo; poziva države članice, naj dosledno upoštevajo obstoječe zahteve iz direktive o odlagališčih, in poziva uskladitev direktive s splošnimi načeli akcijskega načrta za krožno gospodarstvo, vključno s ciljem za leto 2016, do katerega bi se morala količina biološko razgradljivih odpadkov na odlagališčih v primerjavi s količino iz leta 1995 zmanjšati na 35 % ali manj; poziva Komisijo, naj oblikuje celovito strategijo, s katero bi zagotovila, da bodo države članice, ki verjetno ne bodo dosegle cilja, sprejele popravne ukrepe; poziva jo tudi, naj države članice podpre pri njihovih prizadevanjih za zmanjšanje odlaganja; poleg tega izraža zaskrbljenost, ker petnajst držav članic v letu 2017 ni v celoti izpolnilo obveznosti iz direktive, v skladu s katerimi je treba odpadke pred odlaganjem obdelati; zato ponovno poziva, kot je že v svoji resoluciji z dne 10. februarja 2021 o novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo, da je treba direktivo o odlagališčih uskladiti s splošnimi načeli akcijskega načrta za krožno gospodarstvo in da se je treba pri pregledu ustreznih direktiv v prihodnje osredotočiti na preprečevanje nastajanja preostalih odpadkov in omejitev njihove količine, izboljšati pa je treba tudi cilj, v skladu s katerim naj bi na odlagališča zavrgli 10 % odpadkov, pri čemer je treba določiti zgornjo mejo odpadkov v kg/osebo na leto, da bi dosegli najboljše okoljske rezultate skupnih učinkov zmanjšanja, ponovne uporabe, recikliranja in kompostiranja, hkrati pa čim bolj zmanjšali odlaganje ostankov odpadkov na odlagališča; meni tudi, da bi dosegli ključno izboljšanje, če bi zagotovili, da bo metodologija za obračunavanje toplogrednih plinov z odlagališč bolj zanesljiva in usklajena po vsej EU;

53. zato poziva Komisijo, naj: — opredeli zavezujoče cilje EU za komercialne in industrijske odpadke, saj zanje še vedno ni posebnih ciljev; — predlaga cilje za omejitev nastajanja ostankov odpadkov v načrtovanem pregledu okvirne direktive o odpadkih (25) in direktive o odlagališčih leta 2024; — uskladi direktivo o odlaganju odpadkov na odlagališčih s splošnimi cilji EU glede zmanjševanja podnebnih sprememb in emisij toplogrednih plinov, tako da opravi poglobljeno analizo za boljše obravnavanje vprašanj, povezanih s toplogrednimi plini; — pripravi referenčni dokument o najboljših razpoložljivih tehnologijah (BREF) za odlaganje odpadkov na odlagališčih, vključno z določbami o metanu;

54. poziva Komisijo, naj spremlja napredek držav članic pri ločenem zbiranju bioloških odpadkov, ki naj bi do leta 2023 postalo obvezno; opozarja, da morajo države članice v skladu s hierarhijo ravnanja z odpadki zakonsko sprejeti ukrepe za spodbujanje recikliranja bioloških odpadkov, ki vključujejo kompostiranje in predelavo bioloških odpadkov, ob upoštevanju, da se biološki odpadki običajno zbirajo in obdelujejo na lokalni ravni; zato poudarja, da bi morala Komisija spodbujati nadaljnje sodelovanje med regijami in državami članicami ter usklajevanje z izmenjavo najboljših praks;

55. ponovno poudarja cilje novega akcijskega načrta za krožno gospodarstvo pri doseganju bistvene krožnosti in preprečevanju uhajanja emisij toplogrednih plinov in zlasti metana iz zaprte zanke; razume, da je treba spodbujati resnično integrirano ravnanje z odpadki za uspešno izvajanje hierarhije ravnanja z odpadki in za pripisovanje večjega pomena ravnanju z odpadki;

56. poudarja, da so postopki zapiranja posameznih sekcij odlagališč in njihovega upravljanja po zaprtju osrednjega pomena za zmanjšanje puščanja, upoštevati pa je treba ves življenjski cikel odlagališč; poziva Komisijo, naj poskrbi za ustrezno podporo, prilagojeno razmeram v posameznih državah članicah, s čimer bi zagotovila dosledno upoštevanje hierarhije ravnanja z odpadki s poudarkom na preprečevanju nastajanja odpadkov, doseganje cilja za ločevanje pri viru in ločevanje bioloških odpadkov do 31. decembra 2023, tudi s sodelovanjem med javnim in zasebnim sektorjem, zato da bi dosegli visoko stopnjo ločevanja odpadkov, recikliranje in predelavo biorazgradljivih odpadkov, da bi uspešno preusmerili od odlaganja na odlagališčih, pri čemer EU ne bi smela financirati sežiganja odpadkov; poudarja, da bi morala vedno obstajati izvedljiva možnost biološke obdelave, denimo kompostiranje ali anaerobna razgradnja; v zvezi s tem priznava, da ima velik potencial anaerobna razgradnja biološko razgradljivih odpadkov, ki omogoča proizvodnjo biometana; poudarja, da je ima v skladu s hierarhijo ravnanja z odpadki sežiganje prednost zgolj pred odstranjevanjem s postopkom odlaganja, in želi spomniti na svoja stališča o sežiganju iz svoje resolucije z dne 10. februarja 2021 o novem akcijskem načrtu za krožno gospodarstvo;

57. poudarja, da so površine rezervoarjev svetovno pomemben vir emisij toplogrednih plinov, vključno z metanom, predvsem zaradi nabiranja usedlin v zajezitvah, in da lahko odstranitev jezov bistveno prispeva k zmanjšanju emisij z zajezenih območij; poziva Evropsko agencijo za okolje, naj zbira informacije o tej temi, na podlagi katerih bo mogoče oceniti morebitne ukrepe politike;

o

o o

58. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

(2) UL L 243, 9.7.2021, str. 1.

(3) UL C 232, 16.6.2021, str. 28.

(4) UL C 270, 7.7.2021, str. 2.

(5) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0040.

(6) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0107.

(7) Myhre, G., D. Shindell, F.-M. Bréon, W. Collins, J. Fuglestvedt, J. Huang, D. Koch, J.-F. Lamarque, D. Lee, B. Mendoza, T. Nakajima, A. Robock, G. Stephens, T. Takemura in H. Zhang, „Anthropogenic and Natural Radiative Forcing“, Climate Change 2013: The Physical Science Basis, Contribution of Working Group I to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change (Antropogeni in naravni sevalni prispevek, Podnebne spremembe v letu 2013: fizikalno-znanstvena podlaga, prispevek delovne skupine I k petemu ocenjevalnemu poročilu Medvladnega foruma o podnebnih spremembah), 8. poglavje, Cambridge University Press, Cambridge, Združeno kraljestvo in New York, NY, ZDA, 2013, str. 714.

(8) Hmiel, B., Petrenko, V.V., Dyonisius, M.N. idr., Preindustrial 14CH4 indicates greater anthropogenic fossil CH4 emissions, Nature, Vol. 578, 2020, str. 409-412, among others (Predindustrijski 14CH4 ima večje antropogene fosilne emisije CH4), Nature, zvezek 578, 2020, str. 409–412, med drugim).

(9) Ambient Air Pollution: A global assessment of exposure and burden of disease (Onesnaženost zunanjega zraka: svetovna ocena izpostavljenosti in breme bolezni), Svetovna zdravstvena organizacija, 2016.

(10) Kakovost zraka v Evropi – poročilo za leto 2020, str. 7, Evropska agencija za okolje, 2014.

(11) Uredba (ES) št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. januarja 2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal ter spremembi direktiv Sveta 91/689/EGS in 96/61/ES (UL L 33, 4.2.2006, str. 1).

(12) Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17.12.2010, str. 17).

(13) Delovni dokument služb Komisije z dne 17. septembra 2020 k sporočilu z naslovom Stepping up Europe’s 2030 climate ambition: investing in a climate-neutral future for the benefit of our people (Krepitev evropskih podnebnih ambicij do leta 2030: Vlaganje v podnebno nevtralno prihodnost v korist naših državljanov) (SWD(2020)0176).

(14) Global Methane Assessment (Globalna ocena metana), UNEP, 2021.

(15) Direktiva (EU) 2016/2284 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. decembra 2016 o zmanjšanju nacionalnih emisij za nekatera onesnaževala zraka, spremembi Direktive 2003/35/ES in razveljavitvi Direktive 2001/81/ES (UL L 344, 17.12.2016, str. 1).

(16) Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26).

(17) Sporočilo Komisije z dne 8. julija 2020 z naslovom Gonilo za podnebno nevtralno gospodarstvo: strategija EU za povezovanje energetskega sistema (COM(2020)0299).

(18) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0277.

(19) Predlog Komisije za uredbo z dne 15. decembra 2020 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 347/2013 (COM(2020)0824).

(20) Günther, A., Barthelmes, A., Huth, V., Joosten, H., Jurasinski, G., Kobesch, F. in Couwenberg, J., „Prompt rewetting of drained šotlands reduces climate warmings on metethane emissions“, Nature Communications, 11, 1644 (2020).

(21) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1831/2003 z dne 22. septembra 2003 o dodatkih za uporabo v prehrani živali (UL L 268, 18.10.2003, str. 29).

(22) Direktiva Sveta 86/278/EGS z dne 12. junija 1986 o varstvu okolja, zlasti tal, kadar se blato iz čistilnih naprav uporablja v kmetijstvu (UL L 181, 4.7.1986, str. 6).

(23) Direktiva Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, 30.5.1991, str. 40).

(24) Direktiva Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, 16.7.1999, str. 1).

(25) Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (UL L 312, 22.11.2008, str. 3).