[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 25.8.2010

COM(2010) 253 konč./3

POPRAVEK: Odpravlja in nadomešča dokument COM(2010) 253 konč. z dne 25. 5. 2010 Zadeva vse jezikovne različice

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

POROČILO O NAPREDKU NA ENOTNEM EVROPSKEM TRGU ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJ ZA LETO 2009 (15. POROČILO)SEC(2010)630

1. Uvod

V tem sporočilu Komisija poroča o tržnem in regulativnem razvoju, ki je bil dosežen v sektorju elektronskih komunikacij v EU v letu 2009[1].

Čeprav je veljavni regulativni okvir EU evropskim državljanom z inovativnimi in vedno ugodnejšimi elektronskimi komunikacijskimi storitvami prinesel prednosti, so še vedno prisotne velike ovire, ki jih je treba odpraviti. Še vedno namreč obstajajo pomisleki glede neodvisnosti in učinkovitosti nacionalnih regulativnih organov (NRO). Vzrok za velike razlike v grosističnih in maloprodajnih cenah v državah članicah niso zgolj posebnosti trga, temveč tudi različni regulativni pristopi. Grosistične cene zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih so v petih državah članicah z najvišjimi cenami povprečno 2,5-krat višje od cen v petih državah članicah z najnižjimi cenami. Tudi povprečna maloprodajna cena na minuto je v mobilnih omrežjih v petih državah z najvišjimi cenami v primerjavi s cenami v petih državah z najnižjimi cenami povprečno skoraj štirikrat višja. Te razlike so še večje, če se regulativni ukrepi ne izvajajo enotno, pravočasno, transparentno in predvidljivo ter če se NRO ne odzovejo ustrezno na tehnološki razvoj in razvoj trga. Potrošniki in podjetja se še vedno srečujejo s 27 različnimi trgi, zato ne morejo izkoristiti prednosti, ki jih ima gospodarski potencial enotnega trga.

Trgi elektronskih komunikacij, npr. trg govorne telefonije, so že dobro razviti, zato sektor raste le počasi. Trajno rast bo v prihodnosti mogoče zagotoviti le z novimi inovativnimi storitvami in poslovnimi modeli. Zato je izredno pomemben takojšen prehod na okolje naslednje generacije, ki prinaša nove priložnosti in izzive. Ta prehod je pogojen z velikimi naložbami, ki naj bi povečale zmogljivost fiksnih in mobilnih omrežij.

V okviru strategije Evropa 2020[2] je Komisija 19. maja 2010 sprejela digitalno agendo[3], v kateri je določila vrsto ukrepov za spodbujanje digitalnega gospodarstva, pospeševanje prehoda na okolje visokih hitrosti in okrepitev enotnega spletnega trga. Te ukrepe morajo spremljati enotni regulativni pristopi in učinkovito izvajanje regulativnih ukrepov. Poleg tega bodo morale države članice revidirani regulativni okvir[4], ki je začel veljati 19. decembra 2009, ustrezno prenesti in ga pravočasno uporabljati.

2. Razvoj trga

Čeprav je sektor leta 2009 dobro kljuboval nazadovanju gospodarstva, prinaša razvitost tradicionalnih trgov, npr. trga fiksne in mobilne govorne telefonije, velike izzive za rast. Hitra rast, ki je bila prisotna od liberalizacije, se je v zadnjih letih upočasnila. Večji prihodki pri podatkovnih storitvah še vedno ne nadomeščajo manjših prihodkov pri govornih storitvah.

Zaradi gospodarske klime potrošniki trošijo manj. Kljub temu je bila zaradi predvidenih velikih znižanj stroškov in dejavnikov, npr. poslovnih modelov s pavšalno pristojbino, donosnost še naprej zagotovljena. Naložb je bilo manj, usmerjene pa so bile predvsem v fiksna omrežja. V večini držav so naložbe v omrežja naslednje generacije še vedno premajhne, čeprav se zaradi konkurence med kabelskimi ponudniki in zaradi naložb lokalnih organov povečujejo. Čeprav bo težko doseči tako visoke stopnje rasti kot v preteklosti, obstajajo zaradi rasti BDP in povečanega trošenja dobre možnosti za dosego pozitivnih stopenj rast v letih 2010–2011.

Leta 2008 so prihodki v sektorju elektronskih komunikacij v EU znašali 351 milijard EUR, kar predstavlja približno polovico celotnega sektorja IKT. Sedem od deset največjih telekomunikacijskih operaterjev na svetu je evropskih. 43 % prihodkov v sektorju elektronskih komunikacij zagotavljata fiksna govorna telefonija in fiksni dostop do interneta (vključno s podatkovnimi storitvami za podjetja), 47 % mobilne storitve (govorne in podatkovne), preostalih 10 % pa plačljiva televizija[5]. Po podatkih Evropske informacijsko-tehnološke opazovalnice (European Information Technology Observatory – EITO) je bila rast v letu 2009 skoraj nična (preglednica 1):

Preglednica 1

Stopnja rasti | Delež glede na prihodke iz telekomunikacijskih storitev |

Fiksna govorna telefonija ter dostop do interneta in internetne storitve | -2,5 % | 36 % |

fiksna govorna telefonija | -6,3 % | 24 % |

dostop do interneta in internetne storitve | 5,6 % | 12 % |

Mobilna govorna telefonija in mobilne podatkovne storitve | 0,6 % | 47 % |

mobilna govorna telefonija | -1,8 % | 36 % |

mobilne podatkovne storitve | 9,3 % | 11 % |

Podatkovne storitve za podjetja | 0,6 % | 7 % |

Plačljiva televizija | 11,7 % | 10 % |

Telekomunikacijske storitve skupaj | (storitve prenosa) | 0 % | 100 % |

Vir: EITO (2009)

Širokopasovne storitve

Leta 2009 so bile nekatere države članice (npr. Nizozemska in Danska) v samem svetovnem vrhu, kar zadeva gostoto širokopasovnih priključkov. Povprečna gostota fiksnih širokopasovnih priključkov je dosegla 24,8 %[6], kar je dve odstotni točki več kot v prejšnjih letih, čeprav se je rast zmanjšala za več kot tretjino.

Slika 1

[pic]

Večina širokopasovnih priključkov temelji na tehnologijah xDSL. Uporaba širokopasovnih priključkov visokih zmogljivosti je še vedno omejena, saj samo približno četrtina priključkov zagotavlja prenos več kot 10 megabitov na sekundo (Mbps). Evropa zaostaja tudi pri omrežjih naslednje generacije. Omrežja „optika do poslopij“[7] predstavljajo samo 1,8 do 5 % vseh fiksnih širokopasovnih priključkov, kar ponazarja, kako pomembno je izboljšati pogoje za uporabo omrežij naslednje generacije (NGA). Vzrok za znižanje maloprodajnih cen so bile predvsem višje hitrosti prenosa in paketi s pavšalno pristojbino.

Od julija 2003 je tržni delež prvotnih operaterjev na trgu fiksnih širokopasovnih povezav upadel in se je ustalil pri 45 % (oziroma 48,3 %, če se vključi tudi nadaljnja prodaja). Vendar se tržni delež prvotnih operaterjev v nekaterih državah ponovno povečuje. Razvezan dostop do krajevne zanke se je povečal (73,7 % priključkov DSL pri novih vstopnikih na trg v primerjavi z 69,2 %, kolikor je odstotek znašal januarja 2009) zlasti na račun nadaljnje prodaje, ki se je januarja 2010 z 12,9 % priključkov DSL pri novih vstopnikih, kolikor je znašala januarja 2009, zmanjšala na 9,4 %. Razvezan dostop do lokalne zanke novim vstopnikom na trg omogoča, da ponujajo trojne pakete, v katere vključijo tudi televizijo prek IP.

Mobilne storitve

Medtem ko so rast v zadnjih letih spodbujale predvsem mobilne komunikacije, se je sektor zdaj znašel na razpotju. Čeprav govorna telefonija zagotavlja več kot 80 % vseh prihodkov iz mobilnih storitev, se njen delež v prometu zmanjšuje v korist podatkovnih storitev, ki pomenijo veliko obremenitev za omrežne zmogljivosti. Prihodki iz mobilnih internetnih storitev predstavljajo zgolj 4 % vseh prihodkov iz mobilnih storitev. Zaradi povprečne gostote namenskih mobilnih širokopasovnih kartic hitro narašča tudi gostota mobilnega interneta, ki znaša 5,2 % v primerjavi z 2,8 %, kolikor je znašala januarja 2009 (slika 2). Na Finskem, Portugalskem in v Avstriji gostota presega 15 %. Konvergenca je postala resničnost, saj mobilni operaterji zaradi novih akterjev, npr. ponudnikov internetnih storitev in proizvajalcev, ki vstopajo na trg mobilnih širokopasovnih storitev, svoje poslovne modele prilagajajo.

Slika 2

[pic]

3. REGULATIVNI OKVIR

Institucionalni okvir

Neodvisnost NRO

Neodvisnost NRO je ključna za zagotavljanje poštene in učinkovite ureditve. Zaradi nujnega zagotavljanja učinkovite strukturne ločitve med regulativnimi funkcijami držav članic in dejavnostmi, povezanimi z lastništvom operaterjev ali nadzorom nad njimi, so bili začeti postopki kršitve zoper Latvijo, Litvo in Romunijo.

Zaradi razrešitve vodij NRO je Komisija že sprejela ukrepe zoper nekatere države članice (Romunijo, Slovaško), preiskuje pa tudi merila za razrešitev direktorja v Sloveniji. Revidirani regulativni okvir določa, da morajo države članice zagotoviti, da se vodja NRO razreši samo, če ne izpolnjuje več pogojev, potrebnih za opravljanje svojih dolžnosti, ki so vnaprej določene v nacionalni zakonodaji. Komisija bo izvajanju revidiranega regulativnega okvira še naprej posvečala veliko pozornost.

Pooblastila in sredstva NRO

Kot je ugotovilo Sodišče Evropske unije, morajo imeti NRO vse pristojnosti, potrebne za opravljanje svojih nalog[8].

Revidirani regulativni okvir določa, da morajo imeti NRO za opravljanje dodeljenih nalog na voljo ustrezne finančne in človeške vire. V več državah članicah je zaradi težkega gospodarskega položaja to še težje zagotoviti. Čeprav imajo NRO za opravljanje regulativnih nalog dovolj virov, nekatere države poročajo, da jih imajo še vedno premalo.

Pravna sredstva

Dostop do učinkovitega sodnega pregleda odločb NRO je ena od temeljnih pravic vseh udeleženih strank. V razlagi „udeleženih strank“, ki jo je podalo Sodišče Evropske unije[9], je opaziti razliko v primerjavi z dosedanjo prakso. V Avstriji NRO v postopke za pregled trga vključujejo vso zainteresirano javnost. Nova švedska zakonodaja določa, da imajo vsi tržni udeleženci in uporabniki pravico do ugovora zoper odločbe NRO.

Trajanje postopkov in pri tem porabljeni viri predstavljajo še naprej velik izziv za učinkovito ureditev in pravno varnost. To velja npr. za Belgijo, Grčijo, Luksemburg, Poljsko, Portugalsko, Švedsko in Združeno kraljestvo. V nekaterih primerih so regulativni organi izrazili zaskrbljenost nad številom ugovorov in sporov, ki negativno vplivajo na njihov potek dela.

Regulativni ukrepi

Analiza trga in regulativni ukrepi [10]

Medtem ko so nekateri NRO dosegli napredek pri rednih pregledih in/ali so glavna ozka grla odpravili z učinkovitejšimi regulativnimi ukrepi, prilagojenimi okolju naslednje generacije (npr. razvezan dostop do optičnih zank na Nizozemskem), so drugi NRO dosegli le omejene rezultate (npr. Belgija in Luksemburg). Romunija in Bolgarija sta sicer dosegli napredek, vendar morata še vedno zaključiti prvi krog tržnega pregleda. V nekaterih primerih so regulativni ukrepi ob svoji uporabi že zastareli, npr. bitna struja v ATM v Nemčiji. Premalo jasni regulativni ukrepi povzročajo še dodatne zamude pri njihovi uporabi ter spore, kar še dodatno obremenjuje vire regulativnega organa.

Poleg mehanizma Skupnosti za posvetovanje uporablja Komisija svoje izvedbene pristojnosti in izdaja poročila o tem, kako doseči enotno ureditev. Če bo želela enotnost dejansko povečati, bo morala učinkovito izkoristiti svojo povečano vlogo pri pripravi regulativnih ukrepov in novi institucionalni okvir, ki je določen v revidiranem okviru. Pri tem je še zlasti pomembno, da bo Organ evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) začel delovati pravočasno.

Širokopasovne storitve

Konkurenca na trgih širokopasovnih storitev se je pred kratkim ustalila, v nekaterih državah članicah pa celo nazadovala. Vzrok za to je deloma neučinkovito in nepravočasno izvajanje regulativnih ukrepov. V nekaterih primerih so bili pomembni produkti dostopa ponujeni na trgu šele pred kratkim, npr. goli DSL na Češkem, Cipru in v Sloveniji ali bitna struja na Slovaškem. Ponekod prihaja do zamud pri posameznih standardnih ponudbah, npr. ADSL ali VDSL (npr. v Italiji, Nemčiji, Belgiji, Bolgariji in Luksemburgu).

Trend vezanih produktov, ki je trenutno prisoten na trgu, bistveno vpliva na dinamiko konkurence in prinaša nov dodaten regulativni izziv za NRO. Tu je treba preveriti, v kolikšni meri lahko alternativni operaterji z razpoložljivimi grosističnimi produkti dostopa na maloprodajni ravni konkurirajo paketom prvotnih operaterjev.

Medtem ko so nekateri NRO na grosistični trg širokopasovnih storitev uvrstili tudi optična vlakna in zanje uvedli obveznosti (npr. Nizozemska, Finska, Latvija, Estonija), so jih drugi NRO izključili iz trgovanja ali pa zanje niso sprejeli ureditve (npr. Francija, Nemčija, Italija, Ciper, Grčija, Luksemburg, Švedska). Nizozemska je uvedla celo obveznost za razvezane optične zanke. Nekateri NRO so sprejeli različne regulativne ukrepe za optična in bakrena omrežja (npr. Estonija, Nizozemska in Finska).

Da bi pospešili izgradnjo omrežij NGA, so bili npr. na Portugalskem, v Avstriji, Franciji in Sloveniji sprejeti zakonodajni ukrepi, ki naj bi poenostavili dostop do fizične infrastrukture in skupno uporabo. Da bi alternativnim operaterjem olajšali izgradnjo omrežja, so številni NRO predpisali tudi dostop do pasivne infrastrukture (npr. Danska, Grčija, Estonija, Slovenija, Portugalska, Nemčija, Francija, Španija). V Franciji, na Portugalskem in v Španiji so bili sprejeti ukrepi za hišno ožičenje v obliki simetričnih obveznosti.

Pri regulativnih ukrepih, npr. ukrepih za prehod z bakrenih na optična omrežja, so potrebni nadaljnje poenotenje, transparentnost in pravna varnost. V ta namen bo Komisija leta 2010 sprejela priporočilo o regulativnem dostopu do omrežij naslednje generacije.

Mobilne storitve

Cene zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih (MTR) so se še naprej zniževale (za 18,4 % v primerjavi z 14,8 % leta 2008), vendar med državami članicami še vedno obstajajo velike razlike (slika 3). Najnižje so na Cipru (1,95 evrocenta) ter najvišje v Bolgariji (12,4 evrocenta). V primerjavi s cenami za medomrežno povezovanje v fiksnih omrežjih so še vedno visoke. Odstopanja v regulaciji cen zaključevanja klicev izkrivljajo konkurenco in preprečujejo razvoj enotnega trga. V zvezi s tem je Komisija sprejela Priporočilo Komisije o regulaciji cen zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih EU[11]. Ko bodo NRO začeli priporočilo izvajati, se pričakujejo nadaljnja znižanja.

Slika 3

[pic]

Fiksne storitve

Regulacija maloprodajnih trgov govorne telefonije je bila še naprej neuspešna v Združenem kraljestvu, Sloveniji, na Nizozemskem, Malti, v Španiji, Avstriji in Nemčiji. Na Finskem, v Nemčiji, na Češkem in v Italiji se regulacija maloprodajnega trga zakupljenih vodov ni več izvajala. Na grosističnih trgih je bila regulacija neuspešna na trgih v tranzitu (na Švedskem, v Španiji in Nemčiji) ter na trgu povezovalnih segmentov zakupljenih vodov (v Italiji, na Poljskem in v Španiji). Zaradi ukrepov, ki so jih NRO sprejeli za zaključevanje klicev v fiksnih omrežjih, so se povprečne cene zaključevanja klicev v fiksnih omrežjih nekoliko znižale, vendar se med seboj še vedno razlikujejo (slika 4).

Slika 4[12]

[pic]

Razlike v cenah zaključevanja klicev se med državami članicami (slika 5) v zadnjih letih niso znižale. Razlike v cenah zaključevanja klicev v fiksnih omrežjih so se celo nekoliko povečale.

Slika 5[13]

[pic]

Upravljanje spektra

Digitalna dividenda

Komisija je kot takojšna regulativna ukrepa priporočila prehod z analogne na digitalno radiodifuzijo do 1. januarja 2012 in sprejetje usklajenih pogojev za uporabo podpasu 790–862 MHz[14]. Pri sprostitvi spektra digitalne dividende za različne storitve je potreben usklajen pristop, saj bo sprostitev ustvarila nove možnosti zlasti za operaterje brezžičnih širokopasovnih omrežij, da pridobijo dragocen radiofrekvenčni spekter, ki naj bi povečal konkurenčnost pri zagotavljanju širokopasovnih storitev.

Več držav članic je sprejelo strateške odločitve za uporabo digitalne dividende, nekatere pa so celo napovedale, kako jo nameravajo dodeliti. Tako bodo predvidoma leta 2010 v Nemčiji, Združenem kraljestvu in na Švedskem potekale dražbe za prodajo spektra digitalne dividende. Danska je že napovedala, da bo digitalno dividendo uporabila za druge namene, zlasti za mobilne širokopasovne storitve, in ne za radiodifuzijo. Tudi Francija ima podobne načrte.

Liberalizacija spektra

Več držav članic je sprejelo ukrepe, s katerimi bodo v prakse za upravljanje spektra uvedle tržno usmerjene pristope. Revidirana direktiva o GSM[15] določa, da se nove brezžične storitve uvedejo v pasu 900 MHz. Prve naj bi bile storitve UMTS. Številne države članice so sprejele regulativne ukrepe, da bi omogočile uporabo frekvenčnih pasov 900 MHz in 1 800 MHz za storitve, ki temeljijo na drugih tehnologijah kot GSM.

Mobilne satelitske storitve (MSS)

Po sprejetju Odločbe Evropskega parlamenta in Sveta[16] o izbiri in odobritvi sistemov, ki zagotavljajo mobilne satelitske storitve (MSS), je bil maja 2009 zaključen izbirni postopek Skupnosti. Izbrana sta bila dva operaterja, ki bosta zagotavljala storitve MMS. Države članice morajo izdati samo še potrebna dovoljenja in spremljati razvoj teh sistemov.

4. Interesi potrošnikov

Hitrosti in cene širokopasovnega dostopa

Hitrost je pri večini širokopasovnih priključkov v Evropi večja od 2 Mbps, njihov delež pa se povečuje (slika 6). Maloprodajne cene so se sicer znižale, vendar manj kot v prejšnjem letu. Uporabniki vedno pogosteje za podobne cene dobijo hitrejši dostop do interneta.

Slika 6

[pic]

Cene v mobilnih omrežjih

Z uredbo o gostovanju[17] so se cene gostovanja bistveno znižale, cene za uporabnike mobilnih telefonov med njihovim potovanjem po EU pa so postale bolj transparentne.

Povprečna cena mobilnega klica na minuto se je leta 2008 z 0,14 EUR, kolikor je znašala leta 2007, znižala na 0,13 EUR. Zaradi večje konkurence, ki je med drugim posledica učinkovitejše ureditve cen zaključevanja klicev, se je povečalo tudi število ponudb s pavšalno pristojbino, maloprodajne cene pa so se znižale. Najbolj so se cene v odstotkih znižale na Finskem in v Latviji (slika 7), vendar se med državami še vedno močno razlikujejo: v Latviji znašajo 0,04 EUR, na Malti pa kar 0,24 EUR. Vzrok za te razlike niso zgolj posebnosti trga, kar pomeni, da enotnega trga še vedno ni.

Slika 7

[pic]

Cene v fiksnih omrežjih

Cene govornih klicev v fiksnih omrežjih so se v letu 2009 zvišale. Kljub splošnemu trendu znižanja v zadnjem desetletju se je cena triminutnega krajevnega klica v letu 2009 povečala za 3,7 %[18], medtem ko se je cena triminutnega medkrajevnega klica povečala za 4,8 %. Cena desetminutnega krajevnega klica se je rahlo zvišala, tj. za 0,5 %, medtem ko se je cena desetminutnega medkrajevnega klica povišala za 4,1 % (slika 8). Od leta 2007 se maloprodajne cene krajevnih klicev vedno bolj razlikujejo, razdrobljenost cen medkrajevnih govornih klicev pa se medtem ni zmanjšala (sliki 9 in 10).

Slika 8

[pic]

Slika 9

[pic]

Slika 10

[pic]

Transparentnost cen

Več držav članic je z novo zakonodajo okrepilo transparentnost (npr. Romunija, Portugalska, Francija, Združeno kraljestvo, Španija, Litva, Poljska, Madžarska in Slovenija).

Nekatere države članice so poostrile obveznosti o transparentnosti, kodekse ravnanja ali zgornje meje cen, vključno za premium storitve in storitve z dodano vrednostjo.

Pri kakovosti storitev je bilo največ pozornosti namenjeno internetnim storitvam, zlasti hitrostim širokopasovnega dostopa. Nekateri NRO (npr. na Danskem, v Latviji in Grčiji) so še naprej razvijali orodja IT, s pomočjo katerih lahko končni uporabniki preskušajo dejansko hitrost širokopasovnega dostopa.

Revidirani regulativni okvir vsebuje tudi strožjo zahtevo o zagotovitvi transparentnih informacij o cenah in pogojih uporabe.

Univerzalna storitev

Pri univerzalnih storitvah so ukrepi dvoplastni. Prvič, več držav članic je za nekatere ali vse prvine veljavnih obveznosti o univerzalni storitvi končalo nove postopke za dodeljevanje. Drugič, vedno več držav članic proučuje vključitev širokopasovnih storitev v področje uporabe univerzalne storitve. V določenih državah članicah se univerzalna storitev zagotavlja še vedno po prehodni ureditvi ali zakonodaji, ki ne določa postopka za dodeljevanje. Komisija je poudarila, da je treba dodeljevanja izvajati nemudoma. Čeprav se število zahtevkov za nadomestilo povečuje, večina držav ni uporabila finančnega mehanizma za univerzalno storitev. Zaradi upravnih zamud, postopkov na sodiščih ali posodobljenih metod za zaračunavanje neto stroškov se nadomestila izplačujejo iz Sklada za univerzalno storitev zaenkrat samo v Franciji, na Češkem in v Romuniji.

Več držav članic je zmanjšalo obveznosti za storitve, ki jih zagotavlja trg ali ki so po njihovem mnenju vedno manj pomembne. Na Češkem, v Estoniji, Italiji, na Finskem, Irskem in v Avstriji npr. ni podjetja, ki bi zagotavljalo celovite imenike in imeniške storitve. V Nemčiji, Luksemburgu in na Švedskem se univerzalna storitev zagotavlja brez formalnega dodeljevanja.

Postopki za ugotavljanje kršitev zaradi nepravilnega izvajanja zoper Belgijo, Portugalsko in Španijo še niso zaključeni. Trenutno se natančno pregleduje tudi danski finančni mehanizem.

Dostop uporabnikov do interneta in upravljanje omrežja

Digitalno gospodarstvo temelji na razpoložljivosti inovativnih storitev in uporab. Z revidiranim regulativnim okvirom so bile okrepljene zahteve za transparentnost ter NRO podeljene pristojnosti za določanje parametrov kakovosti storitev, s čimer sta se preprečila poslabšanje storitev in oviranje oziroma upočasnjevanje prometa. Omrežna nevtralnost je v nekaterih državah članicah še vedno problematična, saj mobilni operaterji onemogočajo dostop do storitev VoIP ali pa zanje določajo različne cene. V nekaterih državah članicah se je zaradi zakonodajnih pobud za zaščito pravic intelektualne lastnine začela razprava o ravnovesju med pravicami končnih uporabnikov in potrebni zaščiti pravnih interesov imetnikov pravic intelektualne lastnine. Komisija bo v skladu z deklaracijo Evropskega parlamenta[19] natančno spremljala nadaljnji razvoj.

Prenosljivost številk

Prenos številk je mogoč v vseh državah članicah. Čas in višina pristojbin sta pomembna dejavnika, ki vplivata na prenos številk. V zvezi s tem je treba poudariti, da so bili ponekod (na Portugalskem, Nizozemskem, Slovaškem, Poljskem in Češkem) uvedeni bistveno krajši roki oziroma da so načrtovani. Povprečni čas za prenos mobilne oziroma fiksne številke je oktobra 2009 znašal 4,1 dneva oziroma 5,9 dneva v primerjavi z 8,5 oziroma 7,5 dneva, kolikor je znašal oktobra 2008. Treba ga je še izboljšati, saj revidirani regulativni okvir določa, da je treba prenos opraviti v enem delovnem dnevu.

Slika 11

[pic]

Slika 12

[pic]

Medtem ko se v nekaterih državah za prenos fiksnih številk grosistične cene ne zaračunavajo, si na Slovaškem operaterji zaračunavajo 50 EUR. V nasprotju z visokimi pristojbinami na Slovaškem in Češkem (33 oziroma 21 EUR) se za prenos mobilnih številk v sedmih državah članicah grosistične cene ne zaračunavajo. V nekaterih državah članicah se prenos številk potrošnikom zaračunava tudi na maloprodajni ravni. Takšne pristojbine potrošnike odvračajo od prenosa številk.

Evropska številka za klic v sili 112

Komisija si še naprej prizadeva za varnost evropskih državljanov med njihovim potovanjem v tujini s pomočjo evropske številke za klic v sili 112. V veliki večini primerov se storitev 112 zagotavlja v skladu z evropsko zakonodajo.

Službe Komisije trenutno raziskujejo odprta vprašanja, povezana z razpoložljivostjo podatkov o lokaciji kličočega v nekaterih državah članicah. V zvezi s tem postopek za ugotavljanje kršitev zoper Italijo še ni zaključen.

Države članice morajo zagotoviti, da so državljani obveščeni o razpoložljivosti številke 112. Trenutno samo eden od štirih evropskih državljanov ve, da lahko številko 112 kliče po vsej EU. Na evropski ravni je bila pred kratkim sprejeta vrsta ukrepov, katerih namen je povečati ozaveščenost javnosti[20]. Februarja 2009 so Komisija, Evropski parlament in Svet 11. februar razglasili za evropski dan številke 112. V skladu z uredbo o gostovanju uporabniki mobilnih telefonov med potovanjem v tujini prejmejo SMS o razpoložljivosti številke 112.

Revidirani regulativni okvir vsebuje tudi strožje določbe o podatkih o lokaciji kličočega ter o boljšem ozaveščanju. Komisija bo še naprej sodelovala z državami članicami, da bi zagotovila, da bodo lahko evropski državljani popolnoma izrabili prednosti enotne evropske številke za klic v sili.

Zasebnost in elektronske komunikacije

Nacionalni predpisi o zasebnosti morajo biti prilagojeni novemu digitalnemu gospodarstvu. Zaradi nepravilnega prenosa evropskih predpisov o zaupnosti komunikacij je Komisija že začela postopek za ugotavljanje kršitev zoper Združeno kraljestvo. V postopku bodo obravnavani privolitev uporabnika, odsotnost kazni v primeru kršitve in neobstoj neodvisnega organa, ki bi nadzoroval izvajanje dejavnosti prestrezanja. Druge države članice sprejemajo ukrepe za zagotavljanje integritete in varnosti elektronskih komunikacij (npr. Malta, Švedska) ter za povečanje ozaveščenosti o varnostnih tveganjih v spletnem okolju (Slovaška, Nizozemska, Švedska).

Iz pred kratkim opravljene študije[21] o ukrepih za omejevanje neželene pošte ter vohunske in škodljive programske opreme je razvidno, da so zakonodajne spremembe iz revidiranega regulativnega okvira potrebne. Te spremembe predvidevajo jasnejše in doslednejše izvršilne predpise ter odvračilne kazni, boljše čezmejno sodelovanje ter ustrezne vire za nacionalne organe, pristojne za varovanje zasebnosti na spletu.

Komisija si bo še naprej prizadevala povečati zaupanje potrošnikov, da bodo ti lahko izrabili celotni potencial evropskega digitalnega gospodarstva.

5. Sklepne ugotovitve

Vprašanja iz tega sporočila je mogoče rešiti samo z vzpostavitvijo pravega enotnega trga. Komisija bo še naprej natančno spremljala razvoj trga, da bo lahko nemudoma odpravila morebitne težave. V skladu z digitalno agendo in v njej določenimi ukrepi za spekter, univerzalno storitev, ureditev omrežij NGA in zasebnost bo Komisija sprejela vrsto ciljnih ukrepov, ki naj bi:

1. odpravili razlike v regulativnih pristopih ter zagotovili pravočasno in učinkovito izvajanje regulativnih ukrepov;

2. določili trdno podlago za pravilno in pravočasno izvajanje revidiranega regulativnega okvira in;

3. zagotovili učinkovito delovanje Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC).

Ti ukrepi bodo okrepili konkurenco in tako koristili potrošnikom ter hkrati zagotovili, da bodo operaterji delovali v okolju, v katerem bodo lahko svoje poslovne modele prilagajali novim okoliščinam.

[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] Če ni navedeno drugače, se podatki nanašajo na stanje na dan 31. decembra 2009, tržni podatki pa na stanje na dan 1. oktobra 2009.

[2] COM(2010) 2020.

[3] Digitalna agenda za Evropo.

[4] UL L 337, 18.12.2009.

[5] Pri prihodkih, ki jih zagotavljajo storitve plačljive televizije, so upoštevane vse naročnine za programe in storitve plačljive televizije (premium programi ali paketi s prenosom prek satelita, kabla, ADSL ali s prizemnim prenosom).

[6] Gostota glede na število prebivalstva na dan 1. januarja 2010.

[7] Sem spadajo „optika do doma (FTTH)“ in „optika do zgradbe (FTTB)“ skupaj z rešitvami lokalnega omrežja (LAN), vendar brez t. i. tehnologij VDSL (tehnologije zelo hitrega DSL).

[8] C-424-07.

[9] C-426-05.

[10] Glej tudi Sporočilo o pregledih trga v skladu z regulativnim okvirom EU (tretje poročilo).

[11] UL L 124, 20.5.2009, str. 67.

[12] V Latviji ni lokalne ravni.

[13] Koeficient variacije je razmerje med standardnim odklonom in aritmetično sredino.

[14] COM(2009) 586 in COM(2009) 8287.

[15] UL L 274, 20.10.2009, str. 25.

[16] UL L 172, 2.7.2008, str. 15.

[17] UL L 167, 29.6.2009, str. 12.

[18] Metoda OECD.

[19] UL L 337, 18.12.2009, str. 37–69.

[20] http://ec.europa.eu/information_society/activities/112/index_en.htm.

[21] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/ext_studies/privacy_trust_policies/spam_spyware_legal_study2009final.pdf.