ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
40.

vztraja, da so stabilne in reprezentativne evropske kulturne mreže bistvenega pomena za prepoznavnost kulturnih in umetniških dejavnosti v Evropi ter v odnosu do tretjih držav, saj so pogosto prve, ki vstopijo v sodelovanje z novimi področji, sektorji ali državami; meni, da bi bilo treba njihovo vlogo pri usklajevanju ukrepov in spodbujanju kulture in ustvarjalnosti za cela umetniška področja podpreti z nepovratnimi sredstvi za njihovo delovanje; meni, da bi bilo treba v zvezi s tem vnaprej določiti jasna in pregledna izbirna merila;
4.

pozdravlja poglabljanje in širjenje odnosa med EU in Mongolijo, kot se odraža v Okvirnem sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki med drugim zajema politični dialog in človekove pravice, trgovino in razvojno pomoč, ter sodelovanje na področjih kmetijstva in razvoja podeželja, energije, podnebnih sprememb, raziskav in inovacij ter izobraževanja in kulture, ki so zelo pomembna za gospodarsko diverzifikacijo in reševanje trenutnih gospodarskih težav ter za dolgoročno preobrazbo tradicionalno nomadske družbe;
5.

ponovno poudarja, da je poštena davčna konkurenca nujna za celovitost enotnega trga EU in da bi zato morali vsi udeleženci na trgu plačevati pošten delež davkov, te pa je treba plačevati na kraju, kjer se ustvari dobiček; poudarja, da je po razkritjih v okviru t.i. „afere Lux leaks“ EU priznala (z namenom, da okrepi pošteno konkurenco na enotnem trgu), da potrebuje enostavne in pregledne davčne politike in predpise, prav tako pa je priznala, da je treba ustaviti nepošteno davčno konkurenco (vključno z odobravanjem nezakonitih davčnih ugodnosti) s strani držav članic, ki prinaša moralno tveganje, poštenim davkoplačevalcem pa nalaga dodatno davčno breme ter onemogoča razvoj malih in srednjih podjetij, tudi zaradi tega, ker so novi udeleženci na trgu ter mala in srednja podjetja, ki poslujejo samo v eni državi, v slabšem položaju v primerjavi z multinacionalnimi podjetji, ki lahko svoje dobičke preusmerjajo ali izvajajo druge oblike agresivnega davčnega načrtovanja z vrsto odločitev in instrumentov, ki so na voljo izključno njim; poudarja, da je treba natančno preučiti vse primere, pri katerih obstaja sum, da je njihov namen omogočiti davčno optimizacijo multinacionalkam; medtem pa pozdravlja poglobljene preiskave Komisije na področju protikonkurenčnega ravnanja, kot so selektivne davčne ugodnosti, ki lahko vključujejo sisteme izdajanja stališč o presežnem dobičku, odobrava pa tudi nedavne rezultate preiskav, ki dokazujejo, da so selektivne davčne kršitve po konkurenčnem pravu EU nezakonita državna pomoč; poudarja, da je treba Komisiji zagotoviti širok dostop do informacij, da bo lahko uvedla več preiskav sumljivih primerov; poziva Komisijo, naj pripravi jasne smernice o državni pomoči, povezani z davki, ki se uporablja za prikritje primerov nepoštene konkurence, ter uporabi vsa svoja pooblastila v okviru pravil o konkurenci, da bi državam članicam pomagala učinkovito obravnavati to škodljivo davčno prakso; vztraja, da je treba vložiti več napora v dejansko preprečevanje agresivnih davčnih praks; poudarja, da so pri tem odločilne predvsem informacije o davčnih stališčih ter o sporazumih o transfernih cenah, ki si jih izmenjajo davčni organi držav članic; obžaluje, da države članice GD za konkurenco ne omogočajo dostopa do teh informacij; priporoča, naj se poveča izmenjava informacij med nacionalnimi organi, in poziva tudi države članice, naj objavijo informacije o svojih davčnih stališčih; predlaga jim, naj te informacije predložijo v obliki regionalne razčlenitve, kjer je to primerno; v zvezi s tem meni, da so sklepi Komisije, ki določajo jasno metodologijo za izračun vrednosti in neupravičene konkurenčne prednosti, ki jo uživajo podjetja zaradi neprimernih davčnih stališč, dobra pravna podlaga za nadaljnjo konvergenco;
60.

poziva države članice, naj bolj spodbujajo šport med socialno izključenimi skupinami in ljudmi, ki živijo na socialno prikrajšanih območjih, kjer je udeležba v športu pogosto nizka, ter v ta namen okrepijo sodelovanje z ustreznimi nevladnimi organizacijami in šolami, dejavnimi na tem območju, zlasti pri prostorskem načrtovanju in gradnji športnih objektov, da bodo upoštevane posebne potrebe javnosti, zlasti pa ranljivih skupin, kot so invalidi; poziva države članice, naj zagotovijo popoln in enak dostop do javnih športnih objektov na vseh območjih in spodbujajo ustanavljanje novih športnih klubov, zlasti na podeželju in prikrajšanih mestnih območjih;
47.

poudarja, da je pomembno najti trajnostno rešitev za konflikt v Siriji v skladu s procesom tranzicije, določenim v ženevskem sporočilu in resoluciji Varnostnega sveta OZN 2254(2015); podpira prizadevanja pod vodstvom OZN, s katerimi se želi doseči, da bi se začele vse strani v sirskem konfliktu pogajati o vseobsegajoči politični rešitvi; poziva podpredsednico Komisije/visoko predstavnico, naj nujno pripravi evropsko strategijo za Sirijo; je prepričan, da dvostranska pogajanja med Rusijo in Združenimi državami ne bodo zadostovala za trajen odziv na sirsko krizo; poziva EU, naj opusti svojo naravnanost diplomatske osamitve in uporabi svoj vpliv pri ključnih akterjih, kot so Iran, Saudova Arabija, Turčija, Katar in Rusija, in poskuša zagotoviti, da bodo zavzeli konstruktivno stališče ter ne bodo prispevali k nadaljnjemu zaostrovanju razmer; še naprej poziva vse članice Varnostnega sveta OZN, naj prevzamejo svojo odgovornost glede te krize; opozarja, da so Rusija in druge države večkrat uporabile možnost veta v Varnostnem svetu OZN, in meni, da je to v nasprotju z mednarodnimi prizadevanji za mir in reševanje konfliktov v Siriji in tamkajšnji regiji; poudarja, da bi bilo treba razmisliti o uporabi sankcij proti vsem posameznikom in subjektom, ki so vpleteni v zločine proti človeštvu v Siriji; izraža resno zaskrbljenost zaradi množičnih in močno razširjenih kršitev mednarodnega humanitarnega prava in prava človekovih pravic s strani vseh udeležencev sirskega konflikta ter poudarja, da je treba zagotoviti odgovornost za takšne zlorabe; ponovno poudarja, da podpira sosede Sirije, ki se soočajo z velikanskimi izzivi nastanitve milijonov beguncev; ponovno poudarja, da podpira neodvisnost, ozemeljsko celovitost in suverenost Iraka in Sirije, kjer se v celoti spoštujejo pravice vseh etničnih in verskih skupin;
21.

poudarja, da kulturna in kreativna industrija, ki jo večinoma sestavljajo mala in srednja podjetja, deluje v nenehno razvijajočem se okolju in da mora zaradi tega iznajti in oblikovati nove poslovne modele, da bi tako razvila tržno usmerjene rešitve in pritegnila nova občinstva; poudarja priložnosti, ki jih prinašajo nove informacijske in komunikacijske tehnologije, kot so velepodatki, računalništvo v oblaku, internet stvari, gospodarstvu in družbi, zlasti kadar so vključene v sektorje, kot je kulturna in kreativna industrija, in zlasti v zvezi z distribucijo, izkoriščanjem in proizvodnjo ustvarjalnih del; poudarja pa, da mora biti dokončanje enotnega digitalnega trga prednostna naloga, da bo lahko kulturna in kreativna industrija v celoti izkoristila potencial novih tehnologij za rast in delovna mesta; nadalje poudarja, da je treba izboljšati pravno varnost in zmanjšati upravno obremenitev; poziva države članice in Komisijo, naj podprejo digitalizacijo kulturnih vsebin; v zvezi s tem poudarja, da bi morala Komisija pri načrtu za digitalizacijo industrije in okvir EU za njegovo izvrševanje v celoti upoštevati posebnosti kulturne in kreativne industrije;
36.

pozdravlja skupno izjavo predsednikov Evropskega sveta in Komisije ter generalnega sekretarja Nata z dne 8. julija 2016, ki opozarja, da je potrebno sodelovanje med EU in Natom na področju varnosti in obrambe; je prepričan, da bi moralo sodelovanje med EU in Natom vključevati sodelovanje na vzhodu in jugu, boj proti hibridnim in kibernetskim grožnjam ter izboljšanje pomorske varnosti, pa tudi usklajevanje razvoja obrambnih zmogljivosti; meni, da sodelovanje na področju tehnoloških, industrijskih in vojaških zmogljivosti ponuja možnosti za povečanje združljivosti in sinergij med okviroma, s čimer bi zagotovili večjo učinkovitost virov; opozarja, da je hitro izvajanje izjave bistvenega pomena, ter v zvezi s tem poziva Evropsko službo za zunanje delovanje in ustrezne partnerje, naj do decembra 2016 oblikujejo konkretne možnosti za izvajanje; meni, da bi morale države članice razviti zmogljivosti, ki jih je mogoče napotiti v okviru skupne evropske varnostne in obrambne politike, da bi omogočile neodvisno ukrepanje v primerih, ko NATO ne želi ukrepati ali je ukrepanje EU ustreznejše; je prepričan, da bi to tudi okrepilo vlogo Nata v varnostni in obrambni politiki ter pri kolektivni obrambi; poudarja, da je sodelovanje med EU in Natom za močnejšo in učinkovito obrambno industrijo in raziskave na področju obrambe prednostna strateška naloga, njeno hitro izvajanje pa je ključnega pomena; je prepričan, da bo sodelovanje na področju preprečevanja, analize in zgodnjega odkrivanja z učinkovito izmenjavo informacij in obveščevalnih podatkov povečalo zmogljivost EU za boj proti grožnjam, vključno s hibridnimi grožnjami; je še vedno prepričan, da je NATO glavni dejavnik, ki zagotavlja varnost in obrambo v Evropi; vztraja, da je treba preprečiti podvajanje instrumentov Nata in EU; meni, da ima EU tudi v civilnopravnih vidikih potencial, da zagotovi ključne izboljšave v nestabilnih regijah; vseeno vztraja, da bi si morala EU kljub Natovi vlogi pri zaščiti njegovih predvsem evropskih članic pred zunanjimi napadi prizadevati, da bi se po potrebi resnično lahko branila in delovala neodvisno, večjo odgovornost na tem področju pa bi prevzela z boljšo opremo, usposabljanjem in organizacijo;
13.

poudarja, da mora Komisija redno preverjati, ali so nacionalni pravni sistemi skladni z ustreznimi določbami o odgovornosti in odškodnini iz direktive o varnosti na morju in ali podjetja spoštujejo te določbe, vključno s preverjanjem računovodskih izkazov podjetij, ki se ukvarjajo z dejavnostmi na morju, in v primeru neskladnosti ukrepati, da bi preprečila hude nesreče in omejila njihove posledice za ljudi in okolje; priporoča vzpostavitev skupnega mehanizma na evropski ravni za obravnavanje nesreč in zlorab;
73.

poziva Komisijo in države članice, naj v skladu z načelom enakosti in nediskriminacije iz politik in programov EU spodbujajo in olajšajo enakopravnost žensk na trgu dela ter združljivost poklicnega in zasebnega življenja na podeželju, zlasti pri plačah ter socialnih in pokojninskih pravicah, spodbujanju pridobivanja novih kvalifikacij in zagotavljanju možnosti in priložnosti za zaposlitev žensk v kmetijstvu in izven njega; jih poziva tudi, naj bolje izkoristijo priložnosti za ciljne spletne informacijske platforme, ukrepe in podporo za nove in že etablirane kmetice ter ženske na podeželju, zlasti v okviru sklada EKSRP in drugih skladov EU, ki spodbujajo razvoj projektov, ter naj prispevajo k ohranitvi bistvene infrastrukture in storitev, ki so pomembne za vsakdan na podeželju, ter tako pripomorejo k zajezitvi odseljevanja žensk s podeželja; nadalje opozarja, da je treba – zlasti za podeželje – oblikovati trajnostne strategije za ohranitev, spodbujanje in podpiranje mrež in organizacij žensk ter njihove vloge pri odločanju v kmetijstvu in na podeželju; poleg tega poziva k lažjemu dostopu do izobraževanja, finančnih sredstev in informacij za spodbujanje podjetniških pobud žensk (npr. s pomočjo e-poslovanja) ter njihovega lastništva kmetijskih gospodarstev in razvijanja le-teh;
53.

poudarja, da ima trgovina osrednjo vlogo pri energetski varnosti in da so ključno orodje za to močna energetska partnerstva, okrepljena z vključitvijo poglavij o energiji v trgovinske sporazume EU; meni, da je izjemno pomembno, da se s trgovinsko politiko EU diverzificira oskrba energije v Uniji in državah članicah in tako zmanjša njihova odvisnost od uvožene energije, ki prihaja od premajhnega števila dobaviteljev; poudarja, da bi morala EU raziskati možnosti za nova partnerstva, pregledati obstoječa in voditi posebne energetske pogovore z drugimi partnerji na območjih, kot so osrednja Azija, severna Afrika in obe Ameriki, pa tudi drugje; meni, da bi morala EU zavzeti bolj proaktivno vlogo v mednarodni diplomaciji na energetskem področju; poziva k večji usklajenosti trgovinske in energetske politike EU; poudarja, da je treba povečati preglednost v mednarodnih pogajanjih o utekočinjenem zemeljskem plinu; meni, da bi morala sedanja in prihodnja pogajanja s partnerji, kot so ZDA in Avstralija, vsebovati močan energetski del; meni, da bi morala EU tesno sodelovati z mednarodnimi partnerji, da bi oblikovali konkurenčen in pregleden svetovni trg utekočinjenega zemeljskega plina;
17.

poziva EU in njene države članice, naj Parlament redno izčrpno obveščajo o dialogu, vzpostavljenem v okviru procesa iz Kartuma, in zagotovijo, da se bodo dejavnosti, ki so financirane iz Skrbniškega sklada EU za Afriko, zlasti za izgradnjo zmogljivosti sudanske vlade, izvajale povsem v skladu z veljavnimi sporazumi, in da bo izpolnjevanje mednarodnih obveznosti in zakonov za državljane in civilno družbo v EU in Sudanu popolnoma pregledno;
9.

opominja ruandske oblasti, da demokracija temelji na pluralistični vladi, delujoči opoziciji, neodvisnih medijih in sodstvu, spoštovanju človekovih pravic ter spoštovanju svobode izražanja in združevanja; v zvezi s tem poziva Ruando, naj odpre svoj politični prostor, spoštuje te standarde in izboljša razmere na področju človekovih pravic; pričakuje, da bo Ruanda izvajala priporočila posebnega poročevalca OZN o svobodi zbiranja in združevanja (2014);
11.

vztraja, naj EU zagotovi, da bodo sredstva, ki so dodeljena Zimbabveju za nacionalni okvirni program, v sektorjih, ki jih ta program zajema, učinkovito porabljena, in poziva zimbabvejsko vlado, naj Komisiji omogoči neoviran dostop do projektov, ki jih financira EU, in naj poveča svojo odprtost tehnični pomoči pri skupno dogovorjenih projektih in programih;
3.

poudarja, da potreba po raznolikih in izboljšanih možnosti javnega in zasebnega financiranja za MSP ni prisotna samo v fazi zagona, temveč v njihovem celotnem življenjskem ciklu, in opozarja, da je za zaščito financiranja podjetij potreben dolgoročen strateški pristop; opozarja, da je dostop do finančnih sredstev pomemben tudi za prenos podjetij; poziva Komisijo in države članice, naj podprejo MSP v tem procesu, tudi v prvih letih delovanja; ugotavlja, da je potreben raznolik in prilagojen pristop v smislu ureditve in pobud, ki jih je treba podpreti; opozarja, da model financiranja, ki bi ustrezal vsem, ne obstaja in poziva Komisijo, naj podpre razvoj širokega izbora prilagojenih programov, instrumentov in pobud, da bi tako podprli podjetja v fazah njihovega ustanavljanja, rasti in prenosa, pri čemer je treba upoštevati njihovo velikost, promet in finančne potrebe; ugotavlja, da se podjetja, ki jih vodijo ženske, pogosteje kot podjetja, ki jih vodijo moški, ukvarjajo s storitvami in temeljijo na nematerialnih virih; ugotavlja, da je razlog za nizek delež žensk, ki vodijo MSP, deloma tudi težji dostop do finančnih sredstev; obžaluje, da je razmerje mikroposojil za moške in ženske v okviru evropskega mikrofinančnega instrumenta Progress, katerega cilj je spodbujati enake možnosti za ženske in moške, v letu 2013 znašalo 60 proti 40; zato poziva Komisijo, naj zagotovi, da v njenih programih, namenjenih lajšanju dostopa do finančnih sredstev za MSP, podjetnice ne bodo prikrajšane;
V.

ker so pri otrocih in najstnikih, ki redno uživajo energijske pijače, ugotovili, da je to povezano z glavoboli, težavami s spanjem in vedenjskimi težavami;
64.

poudarja, da je treba v okviru v prihodnost usmerjene trgovinske politike nameniti več pozornosti posebnim potrebam mikropodjetij ter malih in srednjih podjetij ter zagotoviti, da lahko v celoti izkoristijo prednosti trgovinskih in naložbenih sporazumov; opozarja, da je le majhen delež evropskih malih in srednjih podjetij zmožen prepoznati in izkoristiti priložnosti, ki jih ponujata globalizacija in liberalizacija trgovine; ugotavlja, da je le 13 % evropskih malih in srednjih podjetij mednarodno dejavnih zunaj EU, hkrati pa zagotovijo tretjino izvoza EU; podpira pobude za spodbujanje internacionalizacije evropskih malih in srednjih podjetij, zato vztraja, da bi bilo koristno v vse prihodnje sporazume o prosti trgovini vključiti poglavje o malih in srednjih podjetjih; meni, da je treba preučiti nove načine, kako bolje pomagati malim in srednjim podjetjem pri prodaji blaga in storitev v tujini; poudarja, da mala in srednja podjetja potrebujejo bolj prilagojeno podporo, ki se začne v državah članicah, poenostavljen dostop do uporabniku prijaznih spletnih informacij o trgovinskih ukrepih ter natančna in jasna navodila o priložnostih in koristih, ki jih ponujajo vsi pretekli ali prihodnji trgovinski sporazumi EU;
1.

poziva Svet in Komisijo, naj upoštevata naslednja priporočila: (i) Zagotoviti je treba, da mednarodne zaveze, ki bodo nastale z ratifikacijo Konvencije HNS iz leta 2010 ali s pristopom k njej, ne bodo negativno vplivale na enotnost, celovitost in učinkovitost skupnih pravil Unije, v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča (7); (ii) V zvezi s tem je treba biti bolj pozoren na prekrivanje prenovljene direktive Bruselj I in Konvencije HNS iz leta 2010, kar zadeva postopkovna pravila za zahtevke in tožbe v skladu z omenjeno konvencijo na sodiščih držav pogodbenic; (iii) Z vsemi primernimi ukrepi je treba zmanjšati možnosti za kolizijo med direktivo o okoljski odgovornosti in Konvencijo HNS iz leta 2010, in sicer je treba zagotoviti, da države članice, ki so ratificirale konvencijo ali pristopile k njej, v celoti spoštujejo klavzulo o izključnosti iz člena 7(4) in (5) Konvencije HNS iz leta 2010, po kateri se lahko proti lastniku ladje vložijo le zahtevki, ki so v skladu z omenjeno konvencijo; (iv) Zmanjšati je treba tudi tveganje, da nastane in se utrdi konkurenčno slabši položaj za države, ki so pripravljene pristopiti h Konvenciji HNS iz leta 2010, v primerjavi s tistimi, ki želijo odlašati s tem procesom in biti še naprej vezane le na direktivo o okoljski odgovornosti; (v) Odpraviti je treba trajni soobstoj dveh ureditev odgovornosti na morju, evropske in mednarodne, saj bi to povzročilo drobljenje zakonodaje Unije in ogrozilo jasno usmerjanje odgovornosti ter bi lahko privedlo do dolgotrajnih in dragih pravnih postopkov v škodo žrtev in sektorja ladijskega prevoza; (vi) V zvezi s tem je treba zagotoviti, da se državam članicam naloži jasna obveznost, da morajo sprejeti vse potrebne ukrepe za dosego konkretnega rezultata, se pravi ratifikacije Konvencije HNS iz leta 2010 ali pristopa k njej v razumnem roku, ki ne bi smel biti daljši od dveh let od začetka veljavnosti sklepa Sveta;
L.

ker je bistveno, da se ženskam zagotovita pravica do dela in pravica do materinstva, ne da bi bile za to oškodovane, saj so ženske še vedno najbolj prikrajšane in diskriminirane; ker primeri take diskriminacije vključujejo pritisk delodajalcev na ženske na razgovorih za delo, ko jih sprašujejo, ali imajo otroke in koliko so stari, da bi vplivali na njihove odločitve, in se raje odločajo za zaposlitev delavk brez otrok, ki so bolj „na voljo“, ter vse večji ekonomski pritisk in pritisk na delovnem mestu, da delavke ne bi izkoristile porodniškega dopusta;
14.

poziva Rusko federacijo, naj razišče vse primere mučenja zapornikov, ki so bili nezakonito prijeti na Krimu, na primer prvega podpredsednika medžlisa Ahtema Čijgoza, Mustafe Degermendžija in Alija Asanova, ki so jih t. i. lokalne oblasti na Krimu aretirale zaradi miroljubnih protestov proti okupaciji, ter jim zagotovi varen povratek v Ukrajino; ponovno poziva k izpustitvi Olega Sencova in Oleksandra Kolčenka; poziva Rusko federacijo, naj konča politično motivirano preganjanje disidentov in civilnih aktivistov; obsoja njihovo poznejšo premestitev v Rusko federacijo in prisilno podelitev ruskega državljanstva; poziva Rusko federacijo, naj pri zgoraj navedenih primerih tesno sodeluje s Svetom Evrope in OVSE;
34.

opozarja, da mora EU za uresničitev navedenih ciljev okrepiti svoje sodelovanje z reformirano OZN ter se postaviti v položaj, kjer bo lahko vplivala na delovanje globalnih upravnih forumov na področjih, od katerih so odvisni strateški interesi in varnost EU, in to delovanje usmerjala, EU pa mora tudi poglobiti svoja partnerstva z drugimi globalnimi in regionalnimi akterji, oživiti svoja strateška partnerstva in jih preoblikovati v učinkovita politična orodja, tudi svoja partnerstva z nedržavnimi akterji; meni, da mora EU tudi okrepiti evropsko diplomacijo, povečati svoje operativne zmogljivosti za preprečevanje konfliktov, podpirati demokracijo in mir, obvladovati krize in sklepati zavezništva prek mediacije in dialoga, pa tudi podpirati in opolnomočiti civilno družbo; spodbuja globlje sodelovanje med EU in ZN ter med EU in AU v okviru operacij v podporo miru; poudarja, da bi morali biti pristopi k reševanju sporov čim bolj vključeni v večstranske sporazumne rešitve, pri čemer je treba ustrezno upoštevati več razsežnosti, ki jih morajo takšna posredovanja zajemati na področjih ohranjanja in uveljavljanja miru, trajnostnega razvoja, odpravljanja temeljnih vzrokov za migracije in spoštovanja človekovih pravic;
60.

poudarja, da je EIB pomemben akter pri spodbujanju prednostnih nalog in ciljev zunanje politike EU; priporoča boljše usklajevanje in sodelovanje med EIB ter službami in instrumenti zunanje politike EU; poziva k nadaljevanju in izboljšanju sistematičnega predhodnega in naknadnega ocenjevanja gospodarskega, družbenega in okoljskega vpliva projektov, ki jih je podprla EIB, glede na cilje Evropske službe za zunanje delovanje in splošna načela zunanjega delovanja Unije, kot je navedeno v členu 21 PEU ter strateškem okviru in akcijskem načrtu EU za človekove pravice; v zvezi z naložbami zunaj EU poziva k poglobljenemu poročilu o morebitnih izgubah in o tem, v katerih primerih in kako je bil uporabljen jamstveni instrument; pozdravlja dejstvo, da je EIB organizirala vrsto seminarjev o podjetništvu in človekovih pravicah;
18.

naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje podpredsednici Evropske komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, Svetu, Komisiji, posebnemu predstavniku EU za človekove pravice, vladam in parlamentom držav članic, Organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi, Svetu OZN za človekove pravice ter vladi in parlamentu Kazahstana.
81.

opozarja, da Generalna skupščina Organizacije združenih narodov pravico do čiste in kakovostne pitne vode ter do komunalne infrastrukture priznava kot človekovo pravico; vendar ugotavlja, da v nekaterih regijah, zlasti na podeželju in v oddaljenih regijah, dostop do pitne vode ni zagotovljen in vse več ljudi ne more plačevati računov za vodo; poziva Komisijo in države članice, naj nemudoma storijo vse, kar je v njihovi moči, da bi vsem zagotovili dostop do pitne vode; spodbuja države članice, naj zagotovijo minimalno oskrbo z vodo in zaščitijo človekove pravice ranljivih gospodinjstev;
7.

opozarja zlasti na potrebo po boljši povezanosti prek pomorskih poti, boljšemu dostopu do pristanišč in boljših storitvah zračnega prevoza; meni, da bi bilo treba poseben poudarek nameniti prometnim vozliščem, intermodalnemu prometu in trajnostni mobilnosti; poudarja tudi, da je treba podpreti uravnotežen teritorialni razvoj otoških regij tako s spodbujanjem inovativnosti in konkurenčnosti v teh regijah, ki so oddaljene od večjih upravnih in gospodarskih centrov in nimajo enostavnega dostopa do prometnih storitev, kot tudi s krepitvijo lokalne proizvodnje za lokalne trge;