Odzivi na osnutke ukrepov o izračunu povprečnega tedenskega počitka ter o možnosti dodatne prožnosti pri uporabi pravil o času vožnje in počitka, da bi se voznikom za njihov redni tedenski počitek omogočil prihod domov, niso bili enotni. Prevozniki in vozniki so te ukrepe podprli, sindikati jih niso, izvršilni organi pa so izrazili zaskrbljenost glede učinkovitega spremljanja izpolnjevanja obveznosti.

Sindikati, nacionalni organi, vozniki, prevozniki in združenja, ki zastopajo prevoznike, so izpostavili vprašanje o ustreznih prostorih za redni tedenski počitek.

•Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

Zunanji izvajalci so Komisiji pomagali s podporno študijo za naknadno ocenjevanje, ki je bila pripravljena junija 2016, in ločeno podporno študijo za oceno učinka, ki je bila dokončana maja 2017.

•Ocena učinka

Za ta predlog je bila pripravljena ocena učinka, za katero je Odbor za regulativni nadzor izdal pozitivno mnenje s priporočili. Vse najpomembnejše pripombe odbora so bile obravnavane v revidirani različici ocene učinka (glej Prilogo 1 k poročilu o oceni učinka).

V oceni učinka so bile obravnavane štiri možnosti politike. Prve tri možnosti so kumulativne v smislu povečanja ravni regulativnih posegov in pričakovanih učinkov, četrta možnost pa je horizontalna in uvaja ukrepe, ki jih je mogoče kombinirati s katero koli od prvih treh možnosti.

Prva možnost politike se je osredotočila na pojasnitev pravnega okvira in izboljšanje sodelovanja med izvršilnimi organi. Druga se je osredotočila na okrepitev izvrševanja. V tretjem paketu politike so bile predlagane bistvene spremembe pravil, zlasti o plači na podlagi uspešnosti in odstopanjih za domači in mednarodni avtobusni prevoz potnikov. S četrto možnostjo politike so bila vzpostavljena merila za napotitev delavcev v sektorju cestnega prometa in določeni posamezni ukrepi izvrševanja. Zajemala je tri različice, ki so temeljile na časovnih omejitvah.

Možnost politike 1 se je zdela najmanj učinkovita pri obravnavanju pravne negotovosti in neenakosti med vozniki in prevozniki. Vzrok je predvsem to, da bi bili ukrepi prostovoljni in da bi se države članice lahko same odločile, ali jih bodo uvedle ali ne. Ta prostovoljni pristop bi povzročil dodatno širjenje nacionalnih ukrepov, ki bi jih morali upoštevati vozniki in prevozniki.

Možnost politike 3 bi lahko imela nekatere negativne stranske učinke na pogoje dela voznikov pri prevozu potnikov. Z ukrepom o odloženem tedenskem počitku bi se namreč lahko povečal indeks utrujenosti za 20–33 %, tveganje za varnost v cestnem prometu pa za 4–5 %. Kljub povečanima indeksoma utrujenosti in tveganja pa bi se nekoliko zmanjšali stroški izpolnjevanja obveznosti za prevoznike, in sicer za 3–5 %.

Najustreznejša možnost je kombinacija možnosti politike 2 in 4. Učinki možnosti politike 4 krepijo pričakovane učinke možnosti politike 2 z izboljšanjem pogojev dela in počitka za voznike (indeks utrujenost bi se zmanjšal za 28 %, indeks odsotnosti od doma pa bi se zmanjšal za 43 % za voznike iz držav EU-13 in 16 % za voznike iz držav EU-15). Kombinacija možnosti politik 2 in 4 bi prinesla tudi sinergijske koristi zaradi učinkovitejšega spremljanja pravil o napotitvi delavcev, s tem pa bi se zmanjšali stroški prevoznikov.

Težave, opredeljene v oceni učinka, bi se na splošno najbolj učinkovito obravnavale s kombinacijo možnosti politik 2 in 4. Ocenjeno je bilo, da bi prevozniki, ki zagotavljajo storitve čezmejnega cestnega prevoza, na podlagi možnosti politike 4 prihranili približno 785 milijonov EUR letno pri upravnih stroških. Prihrankov na podlagi ukrepov iz možnosti politike 2 ni bilo mogoče količinsko opredeliti, vendar se pričakuje, da bo zaradi njih manj kršitev, kar pomeni, da bodo tudi stroški neizpolnjevanja obveznosti precej manjši. Poleg tega bi možnost politike 2 omogočila učinkovitejše prevoze in bi spodbudila k pogostejšim vrnitvam voznikov domov. Pri obeh možnostih politike pa se bodo v prehodnem obdobju uvajanja revidiranih pravil nekoliko povečali stroški izvrševanja za nacionalne organe (med 1,3 % in 8 %). Rahlo se bodo povečali tudi stroški izpolnjevanja obveznosti za nekatere prevoznike, saj bodo pri obeh možnostih morali plačati nastanitev za redni tedenski počitek zunaj vozila (približno 50–160 EUR na vožnjo).

Predlog je v skladu z najprimernejšo možnostjo v oceni učinka.