EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 14.12.2011 
SEC(2011) 1575 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta  
o nekaterih ukrepih za ohranjanje staležev rib v zvezi z državami, ki omogo čajo 
netrajnostne na čine ribolova 
{COM(2011) 888 kon č.} 
{SEC(2011) 1576 kon č.}  
 
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta  
o nekaterih ukrepih za ohranjanje stal ežev rib v zvezi z državami, ki omogo čajo 
netrajnostne na čine ribolova 
1. OPREDELITEV PROBLEMA : V ČEM JE TEŽAVA , KDO JE NAJBOLJ PRIZADET , ZAKAJ JE 
POTREBNO JAVNO POSREDOVANJE ? 
Konvencija Združenih narodov o pomorskem pravu1 in Sporazum ZN o staležih rib2 
določata, da morajo obalne države in države,  ki izvajajo ribolov takšnih staležev na 
sosednjih obmo čjih odprtega morja, sodelovati na podro čju odgovornega upravljanja 
čezconskih in izrazito selivskih staležev ri b, zato da se z neposrednim posvetovanjem 
med temi državami ali prek ustreznih regi onalnih organizacij za upravljanje ribištva 
zagotovi dolgoro čna trajnost teh staležev. 
Možno je, da tretja država ne sodeluje pri upravljanju čezconskih in izrazito selivskih 
staležev rib, ki so v interesu EU, in, kar je pomembneje, da ta država s svojimi ukrepi ali opustitvami ukrepov pomeni tveganje v smislu  prelova. V takšnem primeru je nujno 
treba zadevno državo z vsemi razpoložljivimi sredstvi prepri čati, da opusti tvegano 
ravnanje. Kadar obi čajna posvetovanja in tehni čne izmenjave ne zagotovijo želenih 
rezultatov, je smiselna uvedba trgovinskih omejitev, vendar EU nima hitrega mehanizma 
za uvedbo takšnih omejitev v ustreznem časovnem okviru. 
EU se zdaj soo ča z neposredno nevarnostjo čezmernega izkoriš čanja staleža skuše zaradi 
ukrepov na podro čju upravljanja, ki so jih sprejeli Islandija in Ferski otoki brez 
ustreznega upoštevanja pravic ostalih obalnih držav in držav članic EU. EU je treba čim 
prej omogo čiti ustrezno odzivanje, da se zagotovi u činkovito obravnavanje teh in drugih 
potencialnih težav. 
Težava v zvezi s prelovom zaradi nesodelovanja tretjih držav zadeva skoraj vse akterje 
na področju ribištva: 
ribiška industrija
, v kratko- in dolgoro čnem smislu: konkurenca na omejenem trgu in 
manjši donosi zaradi iz črpanja virov lahko povzro čijo znatno gospodarsko izgubo in 
izgubo delovnih mest; 
                                                 
1 Konvencija Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu  z dne 10. decembra 1982. 
2 Sporazum Združenih narodov o izvajanju dolo čb Konvencije Združenih narodov o pomorskem 
pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi  z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in 
izrazito selivskih staležev rib  (veljaven od 11. decembra 2001). 
 
SL 3   SL predelovalna industrija  bi imela lahko kratkoro čno na voljo ve čjo zalogo surovin po 
nizkih cenah, vendar bi srednje- do dolgoro čno utrpela škodo zaradi posledic iz črpanja 
staleža; 
ni verjetno, da bodo imeli potrošniki  kratkoročno koristi zaradi ve čje ponudbe; u činki na 
cene bodo verjetno nevt ralizirani zaradi ve čjih prihodkov in ve čjega števila delovnih 
mest v predelovalni industriji in distribuciji. Dolgoro čno bodo zato potrošniki čutili 
učinke zmanjšane ponudbe, saj bodo za proizvode pla čevali višje cene; 
EU in nacionalne uprave  te težave kratko- in dolgoro čno ne bodo zmožne odpraviti. 
Pomanjkanje zaupanja v javne in stitucije bo izraženo v javnomne njskih raziskavah in bo 
morda pomembno vplivalo na druga podro čja politike. 
Da se uveljavijo dolgoro čni interesi teh akterjev, se morajo na te razmere odzvati 
predvsem javni organi. 
2. Analiza subsidiarnosti: ali je ukrep EU utemeljen na podlagi subsidiarnosti 
(nujnost in dodana vrednost EU)? 
Osnovni namen zadevnega instrumenta je izogibanje čezmernemu izkoriš čanju nekaterih 
čezconskih in izrazito selivskih  staležev rib v okviru skupne  ribiške politike EU, vendar 
zadevni instrument (omejitev ali prepoved uvoza) spada v pristoj nost skupne trgovinske 
politike. Obe politiki spadata v izklju čno pristojnost EU, zato v tem primeru na čelo 
subsidiarnosti ne velja.  
3. Cilji pobude EU: kateri so splošni cilji politike? 
Osnovni splošni cilj politike te pobude je pris pevati k ohranjanju ribol ovnih virov, kar je 
glavni cilj skupne ribiške politike. Operati vni cilj je EU zagotoviti trgovinski instrument, 
ki bi prispeval k navedenemu splošnemu cilju. 
4. Možnosti politike: katere možnosti so bile obravnavane in katere so bile 
proučene? 
Analiziranih je bilo naslednjih pet možnosti:  
(1) brez ukrepanja; 
(2) sprejetje ukrepov v obliki nezakonodajnih instrumentov, kot so vrste mehanizmov, ki 
nekomu pripisujejo krivdo („blame and sh ame“), oznake trajnosti ali diplomatske 
demarše razli čnih oblik; 
(3) zagotovitev skupne ribiške politike z regulativnim instrumentom, ki omogo ča hiter 
odziv na težave z uvedbo prepovedi trgovanja z ribiškimi proizvodi, ki so proizvedeni 
iz zadevnega staleža rib in iz virajo iz zadevne države; 
(4) uvedba omejenih trgovinskih omejitev, ki vklju čuje le zlahka prepoznavne ribiške 
proizvode; 
(5) izdaja regulativnega instrumenta, ki  zagotavlja „protiukrepe“ kot odziv na 
„mednarodno nedopustna dejanja“, ki jih je izvedla druga država. 
 
SL 4   SL 5. Ocena u činkov: kateri so najpomembnejši gospodarski, okoljski in družbeni 
učinki vsake možnosti, predvsem glede na (koli činske/denarne) koristi in stroške 
(vključno z ocenami upravnega bremena), druge stroške usklajevanja z 
zakonodajo in stroške izvajanja za javne uprave? 
Zaradi boljšega obravnavanja okoljs kih, gospodarskih in družbenih u činkov teh možnosti 
je bila analiza teh možnosti izvedena v oblik i študije primera stanja staleža skuše. Ta 
primer zadeva sedanji spor glede upr avljanja staleža skuše v severovzhodnem 
Atlantskem oceanu, saj so Islandija in Fe rski otoki sprejeli ukrepe brez ustreznega 
upoštevanja pravic ostalih obalnih držav te r tako ogrozili trajnost zadevnega ribištva. 
Podatki in informacije, ki so na voljo za ta stalež, omogo čajo izvedbo primerjalne analize 
navedenih možnosti. 
Analiza je v najve čjem možnem obsegu vklju čevala simulacijo razvoja ribištva v 
naslednjih dvanajstih letih, pri čemer je ta simulacija teme ljila na rezultatih najnovejših 
znanstvenih ocen staleža. Analiza je vklju čevala tudi ad hoc ocene upravnega bremena 
ter druge razmisleke glede možnih prednosti in pomanjkljivosti. 
Rezultati analize kažejo, da  
– možnost 1 (brez ukrepanja) ni sprejemljiva. EU mora ukrepati; 
– bi bil nezakonodajni ukrep (možnost 2) v ne katerih primerih uporaben, vendar je v 
večini primerov najbolj sprejem ljiva možnost sprejetja odlo čnih zakonodajnih 
ukrepov. Tudi če bi obstajalo majhno število primer ov, v katerih bi bila ta možnost 
najustreznejša, bi bil to zadosten razlog za sprejetje potrebnih zakonodajnih 
mehanizmov, ki bi omogo čili dejansko izvedbo ukrepa v takšnih primerih; 
– v spodnji tabeli je prika zan kratek povzetek u činkov možnosti 3, 4 in 5: 
 Možnost 3  Možnost 4  Možnost 5  
• Zelo hitra obnovitev 
na želene ravni 
• Brez tveganja za 
izčrpanje(*) 
• Ohranitev certifikata 
MSC 
• Izboljšano zaupanje 
v upravitelje 
• Boljše pla če po 
obnovitvi 
• Bolj ugodne cene za 
potrošnike 
•  • Enako kot 
možnost 3, vendar je učinek morda 
poznejši.
 • Enako kot 
možnost 3, vendar morda bolj 
učinkovita.
 Okoljski, gospodarski in 
družbeni u činki 
  
 
  
 
  
 
 
 
RAZVRSTITEV:
 1 2 1 
Upravno breme 
 Težko: zelo podrobna 
zakonodaja (sledljivost), Lahko: preprostejša 
zakonodaja, manj Težje od možnosti 1: 
bolj podroben obseg 
 
SL 5   SL spremljanje številnih 
proizvodov  proizvodov, ki jih je treba spremljati.
 ukrepov, sporna zakonodaja, zapleteno 
spremljanje
  
 
 RAZVRSTITEV:
 2 1 3 
• Težave, povezane z 
določanjem 
proizvodov, ki vsebujejo zadevne 
vrste. 
• Dokazovanje 
spoštovanja na čel 
sorazmernosti in 
pravičnosti ukrepov  • Brez večjih težav. 
Bolj preprosto 
dokazovanje 
spoštovanja na čel 
sorazmernosti in 
pravičnosti. • Enako kot 
možnost 3, vendar 
bolj zapleten sveženj 
ukrepov, ki pomeni 
več težav na 
področju skladnosti 
z zakonodajo.  Glavne pomanjkljivosti 
 
  
 
  
RAZVRSTITEV:
 2 1 3 
(*) V zvezi s študijo primera stanja staleža skuše so  vrednosti BDS pod mejno vrednostjo 1,7 mio. t. 
6. Primerjava možnosti: na podlagi katerih meril in katerih razlogov je posamezna 
možnost je najboljša? 
Okoljski, gospodarski in družbeni u činki so medsebojno zelo tesno povezani in zelo 
podobni v vseh treh možnostih; edina razlika je le v predvidevanju, da bo možnost 4 
učinke zagotovila pozneje, saj sp rejeti ukrepi niso tako stro gi kot pri možnostih 3 in 5. 
Vendar je možnost 4 kljub manjši u činkovitosti preprostejše uporabiti v smislu 
oblikovanja zakonodaje in njenega dejanskega iz vajanja. Skupna razvrstitev (5, 4, 7) ne 
zagotavlja odlo čilnih rezultatov, ki bi omogo čali izbiro ali preklic ene ali druge možnosti. 
Poleg tega je težko posplošiti zgornjo analizo v zvezi s staležem skuše na druge analize v 
prihodnosti. V nekaterih okoliš činah možnosti 3 morda ni mogo če uporabiti, kadar je 
uvoženo blago iz zadevnih vrst znatno predelano ali preoblik ovano. V drugih primerih ni 
mogoče uporabiti trgovinskih ukrepov (npr. če se z zadevno vrsto ne trguje), vendar je 
zanje mogo če sprejeti protiukrep e, za katere ni u činkovitega zakonodajnega mehanizma 
EU. 
V skladu s tem je mogo če ugotoviti, da je morda najboljš a možnost tista, ki je zadostno 
prilagodljiva, da lahko vsebuje glavne pre dnosti vseh treh navedenih možnosti, pri čemer 
lahko v čim večji meri zmanjša njihove pomanjkljivos ti in upravna bremena. Možen opis 
te možnosti bi bil zakonodajni in strument EU z naslednjimi zna čilnostmi: 
(1) temelji predvsem na členu 207 PDEU; možne so tudi ostale pravne podlage, če 
načrtovani ukrepi niso povezani s trgovino; 
(2) področje uporabe, kakor je opisano v tem dokumentu: okoliš čine, v katerih pomeni 
pomanjkanje sodelovanja na podro čju upravljanja ribištva in sprejemanja ukrepov 
znatno nasprotovanje skupni mednarodni  praksi in ogrožanje trajnosti; 
(3) vzpostavitev seznama možnih ukrepov od trgovinskih omejitev do protiukrepov 
različnih vrst; 
 
SL 6   SL (4) določitev glavnih na čel in meril za uporabo teh ukrepov: u činkovitost, sorazmernost, 
pravičnost, skladnost z zakonodajo itd.; 
(5) prenos izvedbenih pooblastil na Komisijo, da se ji omogo či uporaba ustreznih 
ukrepov v primernih razmerah, v skladu z navedenimi merili; 
(6) določitev posebnih mehanizmov nadzora, ki bi jih imele na voljo države članice v 
skladu z novo uredbo o komitologiji;  
(7) določitev jasnih pravil za samodejno ali zelo hitro prekinitev ukrepov, kadar 
nesodelujo ča država sprejme ustrezne popravne ukrepe; 
(8) kadar je ustrezno, bi bilo treba Ko misijo pooblastiti za vzpostavitev novih 
mehanizmov nadzora, kadar so obstoje či mehanizmi nezadostni. 
Področje uporabe bi moralo jasno izklju čevati primere, ki jih  zadevajo zakonodaja na 
področju nezakonitega, neprijavlje nega in zakonsko neurejen ega ribolova ter drugi 
instrumenti. Seznam ukrepov mora imeti zadosten obseg, da lahko vklju čuje tudi nove 
učinkovite in nesporne ukrepe, kada r so taki ukrepi sprejeti. Na čela in merila iz to čke (d) 
morajo biti zelo stroga, da se jasno dolo čijo meje delovanja Komisije. 
7. Spremljanje in vrednotenje: kako se dolo čijo dejanski stroški in koristi ter 
dosežejo želeni u činki?  
Cilj pobude (glej oddelek 3) je prispevati k ohranjanju ribolovnih virov in zagotoviti 
ravni z najve čjim trajnostnim donosom. Kazalnika, ki se obi čajno uporabljata za 
spremljanje stanja ribolovnih virov, sta biomasa drstitvenega staleža (BDS), tj. koli čina 
rib, ki so v času drstitve pripravljene na drstitev, in  ribolovna umrljivost (F), tj. hitrost, s 
katero so ribe odstranjene iz staleža z ribolovno dejavnostjo. Obstajajo tudi drugi 
kazalniki, ki dopolnjujejo ta kazalnika in iz ražajo obseg, v katerem ribolovne dejavnosti 
vplivajo ne le na ciljne staleže,  ampak tudi na druge ribe al i morske organizme, ki so 
ujeti po naklju čju ali poškodovani. 
Zdaj je na voljo zelo izpopolnjen sistem, ki zagotavlja pravo časno in znanstveno 
utemeljeno spremljanje. Sistem vklju čuje zbiranje podatkov o ribolovni dejavnosti, 
zbiranje vzorcev in bioloških podatkov, znan stvene raziskave na morju, v katerih se 
uporabljajo raziskovalna plovila, okvir za mednarodno sodelovanje znanstvenikov s 
področja ribištva, ki omogo ča primerjavo in izmenjavo podatkov in informacij, izvajanje 
ocen staleža rib ter zagotavljanj e znanstvenega mnenja na podro čju upravljanja ribištva. 
Na obmo čju severovzhodnega Atlantskega oceana usklajuje ve čino teh dejavnosti 
Mednarodni svet za raziskova nje morja (ICES). Druga obmo čja ribištva, ki so v interesu 
EU, urejajo podobni organi. 
Tudi sedanji okvir za zbiranje  podatkov za znanstveno analizo3 ter pooblastila 
Znanstvenega in tehni čnega odbora za ribištvo zagotav ljajo rutinsko podlago za 
pridobivanje gospodarskih podatkov, na podl agi katerih se spremlja uspešnost 
                                                 
3 Uredba Sveta (ES) št. 199/2008  z dne 25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za 
zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko. 
 
SL 7   SL načrtovanega ukrepa s kazalniki, kot so gospoda rski donos, prihodki od prodaje ladjevij 
EU in njihova odvisnost od posameznega staleža  rib. Nadaljnje spremljanje uvoza je prav 
tako rutinsko. Zato trenutno ni razloga, da bi  se zaradi spremljanja stanja ribolovnih virov 
oblikovali novi sistemi ali okrepili obstoje či sistemi.