[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 12.7.2006

COM(2006) 378 konč.

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Zaščita finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam – Letno poročilo 2005 {SEC(2006)911}{SEC(2006)912}

KAZALO

Uvod ………………………………………………………………………………………..4

1. Ocena splošnega strateškega pristopa za obdobje 2001–2005 za zaščito finančnih interesov Skupnosti 4

1.1. Celovita zakonodajna politika boja proti goljufijam 5

1.2. Nova kultura sodelovanja 7

1.3. Preprečevanje in boj proti korupciji v institucijah 8

1.4. Okrepitev kazenskopravne razsežnosti 9

1.5. Sklepne ugotovitve 11

2. Rezultati boja proti goljufijam: statistični podatki o goljufijah in drugih nepravilnostih, ki so jih države članice sporočile v skladu s sektorskimi ureditvami 11

2.1. Tradicionalna lastna sredstva 12

2.2. Kmetijski izdatki (Jamstveni sklad EKUJS) 13

2.3. Strukturni ukrepi 14

2.4. Predpristopni skladi 15

3. Ukrepi, ki so jih v letu 2005 sprejele države članice in Komisija 16

3.1. Ukrepi držav članic 16

3.1.1. Novi horizontalni ukrepi 16

3.1.2. Novi ukrepi na področju lastnih sredstev Skupnosti 17

3.1.3. Novi ukrepi na področju kmetijskih izdatkov 17

3.1.4. Novi ukrepi na področju strukturnih ukrepov 18

3.2. Operativni ukrepi Komisije za boj proti goljufijam 18

3.3. Dodatni ukrepi za zaščito finančnih interesov Skupnosti 19

3.3.1. Ratifikacija Konvencije z dne 26. julija 1995 o zaščiti finančnih interesovEvropskih skupnosti in protokolov s strani držav članic 19

3.3.2. Carinski informacijski sistem (CIS) ter ratifikacija Konvencije o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene in njenega protokola o vzpostavitvi identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek (FIDE) 19

3.3.3. Sporazum s Philip Morris International 20

4. Izterjava 21

4.1. Nacionalni postopki izterjave v okviru civilnega ali upravnega postopka 21

4.2. Izterjava s strani institucij 24

4.3. „Projektna skupina za izterjavo“ in Jamstveni sklad EKUJS 25

4.4. Reforma sistema finančnega spremljanja nepravilnosti na področju kmetijske politike 27

5. Postopki potrjevanja računov 27

5.1. Časovni načrt za pozitivno izjavo o zanesljivosti 27

5.2. Potrjevanje dobrega upravljanja javnih odhodkov v državah članicah 28

UVOD

Zaščita finančnih interesov Skupnosti in boj proti goljufijam sodita na področje deljene odgovornosti med Skupnostjo in državami članicami. V skladu s členom 280 Pogodbe ES Komisija v sodelovanju z državami članicami vsako leto predloži poročilo o novih ukrepih, ki so bili sprejeti zaradi izpolnjevanja teh obveznosti. To poročilo se pošlje Evropskemu parlamentu in Svetu ter se objavi.

Komisija v prvi točki poročila predstavlja oceno splošnega petletnega strateškega pristopa za obdobje 2001–2005 za zaščito finančnih interesov Skupnosti. Splošna ocena izvajanja načrtovanih ciljev in ukrepov je kljub številnim oviram, ki so se pojavile, zadovoljiva.

Druga točka povzema rezultate statističnih podatkov o primerih nepravilnosti, sporočenih v skladu s sektorskimi ureditvami.

Tretja točka obravnava na eni strani izbor primerov ukrepov , ki so jih države članice sprejele leta 2005 , in na drugi strani prizadevanje Komisije za izboljšanje učinkovitosti Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF).

Komisija se je z državami članicami dogovorila za predstavitev dveh posebnih tem v točkah 4 in 5 poročila. V četrti točki so predstavljeni ukrepi, ki so bili sprejeti za izboljšanje postopka izterjave neprejetih ali nepravilno izplačanih zneskov. Zagotovitev organiziranega finančnega spremljanja je namreč edini način za odpravo škode, ki jo goljufije in druge nepravilnosti povzročajo evropskemu proračunu.

Zadnja, peta točka je posvečena vprašanju potrjevanja obračunov . Večina evropskega proračuna se upravlja v sodelovanju z državami članicami. Ta točka vsebuje zlasti kratko primerjavo načel in standardov kontrole in sistemov potrjevanja (kadar obstajajo), ki jih uporabljajo države članice.

Poročilo je samo povzetek in splošen pregled ukrepov, ki jih je sprejelo petindvajset držav članic, in rezultatov, ki so jih te države dosegle. Komisija sočasno objavlja dva delovna dokumenta[1], od katerih eden vsebuje seznam prispevkov držav članic, drugi pa statistične podatke o nepravilnostih, ki so jih sporočile države članice.

Poročila za pretekla leta in z njimi povezani delovni dokumenti služb Komisije so na voljo na spletni strani OLAF[2].

1. OCENA SPLOšNEGA STRATEšKEGA PRISTOPA ZA OBDOBJE 2001–2005 ZA ZAščITO FINANčNIH INTERESOV SKUPNOSTI

Zaščita finančnih interesov Skupnosti mora temeljiti na kulturi tesnega sodelovanja med nacionalno ravnjo in ravnjo Skupnosti. Komisija je želela vzpostaviti celovit strateški pristop za to zaščito z vključitvijo vseh ukrepov, ki bi lahko pripomogli k temu skupnemu cilju, tako da se zagotovi zbliževanje prizadevanj vseh nacionalnih organov in institucij, ki sodelujejo pri preprečevanju goljufij. To vključuje operativne dejavnosti, finančno spremljanje, uporabljene sankcije, preprečevanje in pripravo zakonodaje o teh dejavnostih, naj gre za prvi ali tretji steber.

Komisija je v splošnem strateškem pristopu, sprejetem 28. junija 2000[3], ki sledi vključitvi člena 280 Pogodbe ES (PES) v Amsterdamsko pogodbo in ustanovitvi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) leta 1999, določila politične in splošne cilje za obdobje 2001–2005. Komisija je določila štiri pomembne smernice za zaščito finančnih interesov:

- splošno zakonodajno politiko boja proti goljufijam;

- novo kulturo sodelovanja;

- medinstitucionalni pristop za preprečevanje in boj proti korupciji;

- okrepitev kazenskopravne razsežnosti.

Ta splošna strategija se je začela izvajati z akcijskima načrtoma za obdobji 2001–2003[4] in 2004–2005[5].

1.1. Celovita zakonodajna politika boja proti goljufijam

Komisija si je prizadevala za to, da bi bila politika boja proti goljufijam urejena s horizontalnim zakonodajnim pristopom, ki pokriva vse stebre in vključuje vse sektorje, kjer se lahko pojavijo goljufije in korupcija. Zakonodaja na področju boja proti goljufijam mora predvidevati spremljanje in sodelovanje ter tudi preprečevanje in odkrivanje.

Komisija je leta 2001 napovedala vzpostavitev notranjega mehanizma[6] Komisije za preverjanje obstoja goljufij („fraud-proofing“) zaradi izboljšanja kakovosti zakonodaje in upravljanja pogodb, da bi te postale bolj „odporne proti goljufijam“. Od leta 2003 medresorska skupina vsako leto določi zakonodajne pobude in vzorce pogodb v pripravi, ki bi lahko pomenile večje tveganje za finančne interese Skupnosti. O teh osnutkih se pred njihovo pripravo posvetuje z Evropskim uradom za boj proti goljufijam. Urad je za obdobje 2004–2005 preučil skupaj 28 pobud.

Uvedbo eura so v celotnem zadevnem programskem obdobju spremljali številni ukrepi, ki so bili sprejeti za boj proti ponarejanju kovancev in bankovcev. Komisija je predvsem okrepila pravni okvir dejavnosti in posredovanja ter okvir za posebno mednarodno sodelovanje.

Komisija je v sporočilu iz leta 2002[7], ki se je nanašalo zlasti na izboljšanje postopka izterjave kmetijskih sredstev, ki so bila nepravilno izplačana pred letom 1999, napovedala vzpostavitev „projektne skupine za izterjavo“ (Task Force Recouvrement – TFR), da bi se razjasnil položaj neizterjave in pripravile odločitve o finančni odgovornosti v okviru formalnega postopka potrjevanja računov na področju Jamstvenega sklada EKUJS (glej točko 4.2).

Nova finančna uredba[8], ki je začela veljati leta 2003, znatno krepi zaščito finančnih interesov Skupnosti:

- Predvsem izboljšuje učinkovitost postopka izterjave.

- Določa prehod z računovodstva na podlagi izplačil na računovodstvo na podlagi nastanka poslovnih dogodkov. Komisija od leta 2005 torej spoštuje najzahtevnejše mednarodne računovodske standarde v javnem sektorju, izboljšuje vsakodnevno upravljanje sredstev in zmanjšuje tveganja napak ali nepravilnosti.

- Predvideva informacijski sistem, ki omogoča, da se z upravno odločbo iz postopkov javnih naročil izključijo ponudniki, ki so bili kazensko obsojeni, in kandidati, ki so nezanesljivi ali so predložili zavajajoče ali goljufive podatke. Podoben mehanizem je bil sprejet z direktivo o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj[9]. Komisija je v sporočilu o preglednosti[10] predvidela preučitev možnosti večje uporabe sistema izključitve in namerava pripraviti predloge v zvezi s tem v spremenjenem predlogu o reviziji finančne uredbe[11].

Komisija je leta 2004 sprejela predloge uredb o spremembi uredb o preiskavah, ki jih opravlja OLAF[12], katerih namen je bil predvsem razjasniti pravila o izmenjavi informacij med Uradom in institucijami, uradi in agencijami Skupnosti ter Uradu omogočiti, da se osredotoči na svoje operativne prednostne naloge in pospeši preiskave ter tako poveča svojo učinkovitost. Namen predlogov je bil tudi okrepiti postopkovne pravice preiskovanih oseb. Evropski parlament in Svet sta na podlagi teh predlogov zahtevala dodatno oceno delovanja Urada, ki jo je Komisija predložila oktobra 2004[13]. Računsko sodišče je pripravilo posebno poročilo o upravljanju Urada[14], h kateremu je priložilo več priporočil. Evropski parlament je julija 2005[15] organiziral javno obravnavo o okrepitvi OLAF, na kateri je bilo ugotovljeno, da organizacijska struktura Urada, ki je neodvisen pri opravljanju preiskav, vendar upravno del Komisije, deluje.

Komisija je glede na ta potek 24. maja 2006 sprejela predlog, ki dopolnjuje napredek predloga iz februarja 2004 ter ga nadomešča in umika. Ta predlog posebej obravnava upravljanje in sodelovanje med institucijami in Nadzornim odborom na srečanjih slednjega s predstavniki Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije v okviru strukturiranega dialoga. Predvideva tudi imenovanje svetovalca revizorja, ki bi izdajal mnenja v določenem številu primerov, in namerava razjasniti mandat generalnega direktorja OLAF.

Dogodki v letu 2005. Komisija je v letu 2005 sprejela drugo poročilo[16] o uporabi uredbe o „črni listi“[17] v državah članicah. Ta uredba predvideva identifikacijo gospodarskih subjektov, ki pomenijo tveganje za proračun Skupnosti na področju Jamstvenega sklada-EKUJS, obveščanje Komisije in držav članic ter uporabo preventivnih ukrepov. Poročilo ugotavlja, da so rezultati izvajanja te uredbe skromni. Komisija želi s tem poročilom spodbuditi obsežno razpravo z institucijami o nujnosti in možnih usmeritvah morebitne reforme mehanizma izključitve.

1.2. Nova kultura sodelovanja

Komisija si je od leta 2001 prizadevala pomagati desetim novim državam članicam in državam kandidatkam pri vključevanju pravnega reda Skupnosti na področju zaščite finančnih interesov. Deset novih držav članic, Romunija in Bolgarija so ustanovile nacionalne službe za usklajevanje boja proti goljufijam (AFCOS), pristojne za vse zakonodajne, upravne in operativne vidike zaščite finančnih interesov Skupnosti, ki so se izkazali za zelo koristne. Vključitev desetih novih držav članic je potekala brez posebnih težav, ker so se zadovoljivo pripravile na novo nalogo zaščite finančnih interesov Skupnosti. OLAF je za večjo podporo postopku vključevanja Romunije in Bolgarije okrepil svoje dejavnosti in operativno učinkovitost z napotitvijo častnika za zvezo v obe državi.

Evropska skupnost in države članice so leta 2004 lahko podpisale sporazum o sodelovanju[18] s Švicarsko konfederacijo za boj proti goljufijam in vsem drugim nezakonitim dejavnosti, ki škodijo njihovim finančnim interesom.

Komisija je ravno tako leta 2004 predlagala sprejetje uredbe o medsebojni upravni pomoči[19]. Uredba naj bi nudila podrobno pravno podlago in imela horizontalni značaj, saj pokriva vse sektorje boja proti goljufijam v Skupnosti, ki še niso urejeni s sektorsko zakonodajo.

Dogodki v letu 2005. Nekatere mednarodne trgovinske transakcije, opravljene ob kršitvi carinskih predpisov in tudi predpisov o intelektualni lastnini, škodijo gospodarstvu in davčnim interesom držav članic ter vpliajo na carinske prihodke v proračun Evropske unije. Trgovina s Kitajsko je v zadnjih letih povzročila nekaj težav. Cilj sporazuma o sodelovanju, o katerem so se pogajali in ga podpisali leta 2004 in ki je začel veljati leta 2005, je izboljšati medsebojno pomoč na carinskem področju med Skupnostjo in Kitajsko. Njegov operativni del upravlja OLAF.

Stalna tehnična infrastruktura (POCU) za boljše sodelovanje in podporo pri skupnih carinskih operacijah držav članic je začela delovati v prostorih OLAF. POCU bo omogočil hitro izvajanje skupnih carinskih operacij zaradi boljšega sodelovanja in manjših stroškov. Prva operacija, ki jo je sprejela nova infrastruktura, je bila operacija „FAKE“ v zvezi s ponarejenimi izdelki iz Kitajske. Operacija je potekala maja 2005 in dala zelo zadovoljive rezultate (glej točko 3.2).

Uredbe, ki na področju Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada določajo obveznost držav članic, da Komisiji sporočijo primere, v katerih obstaja sum nepravilnosti glede na sektorske ureditve, so bile spremenjene in posodobljene[20], da se zagotovi usklajeno izvajanje. Usklajevanje se bo nadaljevalo s spremembo uredbe za področje kmetijstva.

Statut Svetovalnega odbora za usklajevanje boja proti goljufijam je bil spremenjen z Odločbo Komisije[21], da bi ga prilagodili spremembam, ki so nastale po njegovi ustanovitvi leta 1994, kot so vključitev člena 280 PES v Amsterdamsko pogodbo, ustanovitev OLAF leta 1999 ali tudi uvedba eura. Odbor, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in Komisije, pomaga Komisiji pri vsakem vprašanju, ki se nanaša na zaščito finančnih interesov Skupnosti.

1.3. Preprečevanje in boj proti korupciji v institucijah

OLAF je v skladu z nalogo, ki mu jo je leta 1999 zaupal zakonodajalec, nadaljeval z opravljanjem nalog preprečevanja in boja proti korupciji. Evropsko sodišče je večkrat potrdilo zakonitost in usklajenost medinstitucionalnega okvira notranjih preiskav, ki se na splošno uporablja za institucije, urade in agencije[22].

Memorandumi o soglasju, ki jih je OLAF sklenil z notranjo revizijsko službo (NRS)[23] leta 2001 in z IDOC leta 2004[24] in ki opisujejo njihova področja dejavnosti, so omogočili plodno sodelovanje med temi organi. Pogosti stiki med OLAF in IDOC v letu 2005 so omogočili uskladitev njunih dejavnosti v konkretnih primerih.

V okviru upravne reforme so bili sprejeti ukrepi za ozaveščanje uradnikov in uslužbencev Komisije o načelih dobrega upravljanja projektov, navzkrižjih interesov in ravnanju v primeru suma hudih kaznivih dejanj, ki bi lahko škodila interesom Skupnosti.

Predlog Komisije o spremembi pravnega okvira o preiskavah, ki jih opravlja OLAF, sprejet 24. maja 2006, pokriva predvsem izboljšanje obveščanja institucij in možnost, da se v primeru notranje preiskave končnega poročila ne predloži pristojnim sodnim organom, če kazniva dejanja niso huda, če je finančna škoda majhna in če obstajajo notranji ukrepi, ki omogočajo ustrezno spremljanje s predložitvijo zadevni instituciji, uradu ali agenciji.

1.4. Okrepitev kazenskopravne razsežnosti

Komisija je zaradi težav, povezanih z nezdružljivostjo nacionalnih pravnih sistemov ter obravnavo zapletenih in pogosto nadnacionalnih pravnih zadev, sprejela ta četrti izziv v svojem splošnem strateškem pristopu.

Komisija je leta 2001 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila predlog direktive o kazenskopravni zaščiti finančnih interesov Skupnosti[25]. Cilj tega predloga je v instrumentu Skupnosti povzeti nekaj določb kazenskega prava (zlasti opredelitev nezakonitega ravnanja, odgovornosti in sankcij ter sodelovanje s Komisijo) iz Konvencije o zaščiti finančnih interesov Skupnosti[26] in njenih protokolov[27].

Navedena konvencija, njen prvi protokol in protokol o pristojnosti Sodišča so začeli veljati leta 2002 in s tem izboljšali pravosodno sodelovanje na različnih področjih. Komisija Svetu priporoča, naj pozove države članice k večjemu prizadevanju za okrepitev nacionalne kazenske zakonodaje, ponovni preučitvi pridržkov glede instrumentov konvencije in ratifikaciji drugega protokola. Komisija sedaj pripravlja drugo poročilo[28] o izvajanju Konvencije in njenih že veljavnih protokolov, ki bi ga morali sprejeti konec leta 2007 in bo pokrivalo petindvajset držav članic.

Želja po pospešenem izvajanju načela medsebojnega priznavanja znotraj EU, ki je postalo temelj pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, je privedla do temeljite zakonodajne dejavnosti na področjih, ki sodijo v naslov VI PES. Ta dejavnost je imela ugodne učinke predvsem na zaščito finančnih interesov Skupnosti. Na primer, sprejetje Okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje[29] leta 2002 znatno olajšuje prijetje osebe in njeno predajo drugi državi s strani države članice zaradi kazenskega pregona oziroma izvršitve kazni ali varnostnega ukrepa odvzema prostosti.

Memorandum o soglasju, ki sta ga OLAF in Eurojust sklenila leta 2003, določa medsebojno sporočanje informacij in sodelovanje zaradi zaščite finančnih interesov Skupnosti. OLAF in Eurojust sta leta 2004 sprejela podrobna praktična pravila za izvajanje tega sporazuma. Ustanovljena je bila Povezovalna skupina OLAF-Eurojust za zagotavljanje izvajanja memoranduma. Skupina se je v letu 2005 redno sestajala. Eurojust je v tem okviru v številnih primerih OLAF sodeloval z OLAF in nacionalnimi organi pri preiskavah in pregonih, povezanih s temi primeri.

Memorandum, ki sta ga OLAF in Eurojust sklenila leta 2004, predvideva okrepitev izmenjave strateških in tehničnih informacij ter tudi izmenjavo informacij o oceni groženj in analizi tveganj na področjih skupnega interesa. Sodelovanje med Uradom in Eurojustom se je v letu 2005 povečalo predvsem na področju boja proti tihotapljenju in ponarejanju eurov. Urad ima tudi stike z mednarodnimi organi, kot sta Interpol ali Svetovna carinska organizacija (WCO).

Komisija je leta 2001 sprejela zeleno knjigo[30], da bi sprožila razpravo o imenovanju evropskega tožilca zaradi učinkovitejšega boja proti kriminalu, ki škodi finančnim interesom Evropskih skupnosti. Pogodba o Ustavi za Evropo, ki jo je Evropski svet sprejel junija 2004, vendar je še niso ratificirale vse države članice, v členu III-274 določa, da lahko Svet, ki odloča soglasno po pridobitvi odobritve Evropskega parlamenta, iz Eurojusta ustanovi Evropsko javno tožilstvo zaradi boja proti kršitvam, ki vplivajo na finančne interese Unije. To tožilstvo bo pristojno za preiskave, pregone in obtožbe storilcev in sostorilcev kršitev.

Dogodki v letu 2005. Komisija je v sporočilu[31] zabeležila posledice načelne sodbe Sodišča na področju kazenskih določb o prvem in tretjem stebru[32], predvsem o predlogu direktive o kazenskopravni zaščiti finančnih interesov Skupnosti. Kadar je uporaba posebne določbe kazenskega prava za zadevni primer potrebna za zagotovitev učinkovitosti prava Skupnosti, mora biti v skladu s to sodbo sprejeta izključno v okviru prvega stebra. Ta sistem pomeni zaključek mehanizma dveh aktov (direktiva ali uredba in okvirni sklep).

1.5. Sklepne ugotovitve

Pet let po začetku splošnega strateškega pristopa je ocena izvedenih ukrepov pozitivna. Kot kaže zgornji povzetek, je bil velik napredek dosežen v vseh pomembnih smernicah zaščite finančnih interesov Skupnosti. Kljub temu se je krepitev kazenskopravne razsežnosti upočasnila. Tako se je na primer akcija za pripravo terena za imenovanje evropskega tožilca začasno upočasnila zaradi čakanja na ratifikacijo ustavne pogodbe.

Od vseh dejavnosti, predvidenih za celotno programsko obdobje, jih je bilo 75 % v celoti izvedenih pred 31. decembrom 2005, 9 % jih je bilo delno izvedenih v predvidenih rokih in njihovo izvajanje se nadaljuje, 14 % jih je bilo prenesenih v leto 2006 in 10 % jih je bilo začasno ali dokončno ustavljenih, predvsem zaradi okoliščin, ki so zunaj nadzora Skupnosti.

2. REZULTATI BOJA PROTI GOLJUFIJAM: STATISTIčNI PODATKI O GOLJUFIJAH IN DRUGIH NEPRAVILNOSTIH, KI SO JIH DRžAVE čLANICE SPOROčILE V SKLADU S SEKTORSKIMI UREDITVAMI

Zakonodaja Skupnosti nalaga državam članicam obveznost, da sporočijo goljufije in druge nepravilnosti, ki škodijo finančnim interesom na vseh področjih delovanja Skupnosti[33]. Statistični podatki, povzeti v tem poglavju, se nanašajo na sume goljufij in drugih nepravilnosti, ki so jih sporočile države članice in kot so opredeljene v sektorskih ureditvah. Neposredni izdatki Skupnosti niso vključeni[34]. Dokument služb Komisije[35], objavljen sočasno s tem poročilom, vsebuje temeljito analizo statističnih podatkov, dobljenih na podlagi teh sporočil. Naslednja preglednica povzema število nepravilnosti, sporočenih v letu 2005, in tudi zadevne zneske za vsak sektor[36].

Tabela – Število nepravilnosti in zneski – Leto 2005

SKUPAJ 2005 |

Področje | Število sporočenih nepravilnosti | Skupni finančni vpliv (zneski v milijonih EUR) |

Lastna sredstva | 4 982 | 322 |

Jamstveni sklad EKUJS | 3 193 | 102 |

Strukturni skladi in Kohezijski sklad | 3 570 | 601 |

Predpristopni skladi | 331 | 17 |

Skupaj | 12 076 | 1042 |

Pomembno je razlikovati med goljufijo in nepravilnostjo. Goljufija je opredeljena kot namerno storjena nepravilnost, ki je kaznivo dejanje, ki ga lahko kot takšnega lahko opredeli samo sodnik[37]. Dejanski finančni vpliv goljufije se lahko oceni šele po koncu sodnega postopka. Sumi goljufij na področju lastnih sredstev obsegajo okoli 20 % primerov nepravilnosti, sporočenih v letu 2005, v skupnem znesku okoli 95,2 milijona EUR. Sumi goljufij na področju kmetijskih izdatkov obsegajo okoli 13 % sporočenih primerov nepravilnosti v skupnem znesku okoli 21,5 milijona EUR, kar je enako 0,05 % vseh sredstev Jamstvenega sklada EKUJS. Goljufije v zvezi s Strukturnimi skladi obsegajo okoli 15 % sporočenih nepravilnosti v skupnem znesku 205 milijonov EUR, kar je enako okoli 0,53 % vseh sredstev Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada. Goljufije v zvezi s predpristopnimi skladi obsegajo okoli 18 % sporočenih nepravilnosti v skupnem znesku okoli 1,77 milijona EUR, kar je enako 0,06 % vseh sredstev, dodeljenih skladom PHARE[38], SAPARD[39] in ISPA[40]. Ta ocena temelji na podatkih, ki so jih sporočile države članice, vendar jo je treba obravnavati previdno.

2.1. Tradicionalna lastna sredstva

Število odkritih in sporočenih primerov goljufij in nepravilnosti (primeri za zneske nad 10 000 EUR) se je povečalo za 55 % v primerjavi z letom 2004 (4 982 primerov v letu 2005)[41]. Znesek, ki je predmet nepravilnosti, znaša okoli 322 milijonov EUR v letu 2005 v primerjavi z 212 milijoni EUR v letu 2004, kar pomeni povečanje za 52 %.

To povečanje se lahko pojasni predvsem z boljšim sporočanjem s strani nekaterih držav članic in dejstvom, da so nekatere države članice v sistem OWNRES vnesle primere, ki zadevajo neporavnane tranzitne operacije, ki so bile pozneje poravnane, čeprav pozno. Samo zaradi ugotovitve 55-odstotnega povečanja torej ni mogoče sklepati o dejanskem stanju na področju goljufij in drugih nepravilnosti.

Cigarete ostajajo med proizvodi, v zvezi s katerimi je bilo zabeleženih največ nepravilnosti, večina sporočenih primerov zadeva tihotapljenje cigaret. Leta 2005 se je povečalo tudi število primerov, povezanih s sladkornim sektorjem: predvsem je šlo za neizvažanje sladkorja, ki presega količino, ki jo dovoljuje sistem Skupnosti. Ugotovljeno je tudi povečanje števila primerov, povezanih s tekstilnim sektorjem, zlasti kar zadeva izjave o poreklu.

[pic]

2.2. Kmetijski izdatki (Jamstveni sklad EKUJS)

Leta 2005 se je število sporočenih nepravilnosti nekoliko zmanjšalo v primerjavi s preteklim letom (3 193 primerov v letu 2005, 3 401 v letu 2004). Po drugi strani se je njihov finančni vpliv povečal (102 milijonov EUR leta 2005, 82 milijonov EUR leta 2004), kar predstavlja okoli 0,21 % vseh sredstev Jamstvenega sklada EKUJS (47 819 milijonov EUR za leto 2005).

[pic]

2.3. Strukturni ukrepi

Leta 2005 se je število sporočenih nepravilnosti (3 570 primerov vključno s Kohezijskim skladom) povečalo v primerjavi s preteklim letom (3 339 priglašenih primerov nepravilnosti v letu 2004), medtem ko se je njihov finančni vpliv zmanjšal (601 milijonov EUR leta 2005, 696 milijonov EUR leta 2004). Finančni vpliv nepravilnosti, priglašenih leta 2005, predstavlja okoli 1,56 % sredstev Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada (38 430 milijonov EUR) za leto 2005. Končni vpliv bo znan šele po zaključku programov.

[pic][pic]

2.4. Predpristopni skladi

Sistem obveščanja o nepravilnostih, ki je podoben sistemu za Strukturne sklade, je bil vzpostavljen z večletnimi finančnimi sporazumi za sklade PHARE, SAPARD in ISPA ter za sredstva, dodeljena Cipru in Malti[42].

Tabela 2.4: Primeri nepravilnosti in zneski, ki so jih sporočile države članice in države pristopnice[43], v zvezi s predpristopnimi skladi – obdobje 2002 – 2005.[44]

Leto | PHARE[45] | SAPARD | ISPA | SKUPAJ |

Skupaj | Primer > 500 000 EUR | Primer < 500 000 EUR |

Primer | Znesek (milijoni EUR) | Primer | Znesek (milijoni EUR) | Primer | Znesek (milijoni EUR) |

Prvotni položaj konec leta 2002. Primeri neizterjave, sporočeni pred letom 1999, ki jih je revidirala projektna skupina za izterjavo | 4 228 | 1 212 | 419 | 1 035 | 3 809 | 177 |

Položaj konec leta 2004 po revizijah TFR | 3 690 | 1 059 | 463 | 857 | 3 227 | 202 |

Revizije vseh 463 primerov, ki posamezno presegajo 500 000 EUR, so bile zaključene v letu 2005. Skupni neizterjani znesek teh primerov znaša okoli 857 milijonov EUR.

Napredek v letu 2005 |

Primer | Znesek (milijoni EUR) |

A. Revizije in dvostransko srečanje z državo članico v okviru postopka potrjevanja obračunov (primeri nad 500 000 EUR) | 431 | 765 |

B. Revizija je zaključena, vendar še ni bilo razprave z državo članico v okviru postopka potrjevanja obračunov (primeri nad 500 000 EUR) | 32 | 92 |

C. Primeri pod 500 000 EUR, ki jih TFR še ni obravnavala/revidirala in za katere se postopek potrjevanja obračunov še ni začel | 3 227 | 202 |

Komisija bo leta 2006 sprejela formalno odločitev v okviru postopka potrjevanja obračunov (Jamstveni sklad EKUJS) za večino primerov nad 500 000 EUR.

4.4. Reforma sistema finančnega spremljanja nepravilnosti na področju kmetijske politike

Svet se je leta 2005 z Uredbo 1290/2005[94] odločil o prihodnjem financiranju skupne kmetijske politike z ustanovitvijo dveh različnih kmetijskih skladov in sicer Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) za financiranje tržnih ukrepov in neposrednih plačil ter Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP).

Ta nova uredba predvsem v členih 32 in 33 reformira ves sistem finančnega spremljanja nepravilnosti, ki vplivajo na ta dva nova sklada (EKJS in EKSRP), in poenostavlja postopek spremljanja izterjave v prihodnosti. Ta člena določata, da 50 % finančnih posledic krije zadevna država članica, ostalih 50 % pa je kritih iz proračuna Skupnosti, če do izterjave ne pride v štirih letih po datumu prve upravne ali sodne ugotovitve ali v osmih letih , če je izterjava v postopku pred nacionalnimi sodišči (za EKJS in EKSRP) ali pred zaključkom programa razvoja podeželja (za EKSRP).

5. POSTOPKI POTRJEVANJA RAčUNOV

5.1. Časovni načrt za pozitivno izjavo o zanesljivosti

Čeprav je Računsko sodišče priznalo napredek, ki so ga Komisija in države članice dosegle pri izboljšavi sistemov proračunskega nadzora, je že enajsto leto zapored izdalo samo delno pozitivno izjavo o zanesljivosti za odobritve plačil iz proračuna Skupnosti. Glede na poročila Sodišča glavni problem zadeva sklade, ki se upravljajo deljeno z državami članicami. Računsko sodišče v mnenju št. 2/2004[95] predlaga pripravo okvira notranje kontrole Skupnosti, ki temelji na skupnih standardih in načelih ter bi lahko dajal razumno zagotovilo, da bodo prihodki pobrani in izdatki izvedeni v skladu z veljavnimi pravnimi določbami ob upoštevanju ravnovesja med stroški in prednostmi notranje kontrole. Pridobitev pozitivne izjave o zanesljivosti je med strateškimi cilji Barrosove komisije[96]. Zato je Komisija na podlagi mnenja Računskega sodišča junija 2005 sprejela časovni načrt[97], ki daje več predlogov za okvir notranje kontrole Skupnosti. Komisija se v tem dokumentu sklicuje na predlog, ki ga je Evropski parlament predstavil ob razrešnici leta 2003 in v katerem je predlagal določbo o predhodni objavi v uradni izjavi in naknadno letno izjavo o zanesljivosti glede zakonitosti in pravilnosti operacij s strani visokega političnega organa upravljanja v vsaki državi članici (ministrstvo za finance). Temu časovnemu načrtu je bila priložena „ocena razlik med okvirom notranje kontrole znotraj služb Komisije in načeli kontrole, navedenimi v mnenju Računskega sodišča št. 4/2004“[98] („gap assessment“).

Na podlagi dokumentov Komisije in razprav skupine izvedencev iz nacionalnih upravnih organov držav članic je Ekonomsko-finančni svet 8. novembra 2005 sprejel sklepe, v katerih meni, da so „obstoječe izjave na operativni ravni lahko pomembno zagotovilo za Komisijo in nazadnje za Računsko sodišče ter bi bile lahko koristne in pomenile zadovoljivo razmerje med stroški in učinkovitostjo, Komisija in nazadnje Računsko sodišče pa bi jih morala upoštevati, da bi dobili pozitivno izjavo o zanesljivosti“. Svet od Komisije zahteva, da pripravi oceno kontrol in vrednosti že obstoječih izjav.

Komisija je ob upoštevanju sklepov Sveta januarja 2006 sprejela akcijski načrt za integriran okvir kontrole[99], v katerem meni, da morajo države članice „zagotoviti, da pri upravljanju sredstev v imenu Komisije zmanjšujejo tveganje nepravilnih odhodkov na sprejemljivo raven ter da to lahko prikažejo nacionalnim revizorjem in revizorjem Skupnosti“. Ker se upravljanje 80 % sredstev Skupnosti deli z državami članicami, je bil poudarek na poenostavitvi zakonodaje za programsko obdobje 2007–2013, uskladitvi načel in standardov kontrole, ki jih uporabljajo Komisija in države članice, s tem ko delijo rezultate kontrole in spodbujajo donosnost, ter uporabi obstoječih izjav o upravljanju operativnih organov na ravni držav članic, ki so pomembno zagotovilo za Komisijo in nazadnje tudi za Računsko sodišče.

5.2. Potrjevanje dobrega upravljanja javnih odhodkov v državah članicah

Komisija in države članice so menile, da je v njihovem skupnem interesu zbirati informacije o obstoječih sistemih potrjevanja dobrega upravljanja javnih odhodkov v državah članicah, da bi poskusili iz tega dobiti najboljše prakse. Poleg tega bi ta poskus lahko uporabili za preučitev uporabe načela enakovredne zaščite, ki ga uvaja člen 280 Pogodbe.

Na podlagi odgovorov na vprašalnika, poslanega državam članicam, je bilo mogoče dobiti sliko nacionalnih praks, ki obstajajo na tem področju in so predstavljene v tabeli spodaj.

Ta tabela je povzetek odgovorov, ki so jih poslale države članice. Obsežnejši povzetek s podrobnimi odgovori je na voljo v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem sočasno s tem poročilom.

Potrjevanje nacionalnih računov s strani notranjega organa[100] | Potrjevanje nacionalnih računov s strani zunanjega organa[101] |

BE | Ne | Ne[102] |

CZ | Da | Ne[103] |

DK | Da | Da |

DE | Ne | Da |

EE | Da | Da |

EL | Ne | Ne |

ES | Ne | Ne[104] |

FR | Ne | Da |

IE | Da | Da |

IT | Ne | Da |

CY | Ne | Da |

LV | Da | Da |

LT | Da | Da |

LU | Da | Da |

HU | Da | Da |

MT | Ne | Da |

NL | Da | Da |

AT | Ne | Ne[105] |

PL | Ne | Da |

PT | Ne | Da |

SL | Ne | Da |

SK | Da | Da |

FI | Da | Da |

SE | Ne | Da |

UK | Da | Da |

Potrjevanje s strani notranjega organa

V približno v polovici držav članic, ki so odgovorile na vprašalnik, obstaja postopek potrjevanja s strani notranjega organa zaradi zagotavljanja zakonitosti in pravilnosti javnih odhodkov[106]. Med temi samo Latvija izrecno izjavlja, da to potrjevanje zadeva tudi sredstva, ki jih je dodelila Evropska skupnost in jih upravlja nacionalni upravni organ. Vseeno je treba navesti, da se to potrdilo izda na ravni upravljanja in ga ne izda notranji revizor v pravem pomenu[107]. V velikem številu primerov organi, pristojni za izdajo potrdila, izdajo tudi mnenje o zneskih, ki bi jih lahko izterjali plačilni organi[108]. Potrdilo notranjega organa se včasih izda na nacionalni ravni[109], v drugih primerih na ravni oddelka ali organa upravljanja[110]. Zabeležiti je treba posebne primere Združenega kraljestva in Slovaške, kjer obstaja več ravni potrjevanja (nacionalna, regionalna in po skladih). Ta potrdila, ki jih izda notranji organ, se nacionalnim parlamentom predložijo samo v nekaterih primerih[111].

Nekaj držav članic[112] razpolaga s sistemom notranje revizije za zagotavljanje zakonitosti in pravilnosti nacionalnih obračunov, čeprav ne obstaja pravna obveznost potrjevanja s strani notranjega organa. Med temi sta dve navedli, da te revizije zadevajo sredstva Skupnosti[113].

Na podlagi odgovorov držav članic, ki imajo sistem kontrole in notranje revizije, se zdi, da je najbolj razširjen standard INTOSAI.

Potrjevanje s strani zunanjega organa

Velika večina držav članic izjavlja, da ima pravno obveznost, da od zunanjega organa dobi letno potrdilo, ki zagotavlja zakonitost in pravilnost javnih odhodkov, edini izjemi sta Italija in Avstrija. Kljub temu je treba zabeležiti posebne primere Grčije, Španije in Italije, kjer nacionalno Računsko sodišče izda letno poročilo in ne potrdilo.

V večini primerov je ta zunanji organ organ javnega prava, ki je najvišji revizijski organ v državi. Potrdila se v večini držav članic izdajo na nacionalni ravni[114]. Nanašajo se na ves proračun[115] in se v vseh primerih predložijo nacionalnim parlamentom, predvsem zaradi potrditve zakonitosti in pravilnosti upravljanja nacionalnih obračunov. Potrdila dajejo samo v nekaterih državah mnenje o zneskih, ki se lahko izterjajo[116].

Nadzor sredstev Skupnosti (sredstva v deljenem upravljanju)

V odgovoru na vprašalnik so države članice navedle, da več kot polovica nacionalnih certifikacijskih organov iz člena 3 Uredbe (EGS) št. 1663/95 za Jamstveni sklad EKUJS izpolnjuje potrebne pogoje, da jih nacionalni organi priznajo kot potrjevalce nacionalnih računov[117]. V primerih, ko ne izpolnjujejo teh pogojev, države članice to pojasnjujejo z odsotnostjo pravne podlage in dejstvom, da so bili ti organi ustanovljeni zaradi posebnega cilja upravljanja in kontrole sredstev Skupnosti. V vseh primerih, razen v Estoniji, na Nizozemskem in Švedskem, ti organi izdajo mnenje o zneskih, ki jih lahko izterjajo plačilni organi.

Na področju Strukturnih skladov bi bil samo majhen del nacionalnih služb, pristojnih, da ob zaključku programa izdajo potrdilo o veljavnosti, določeno v členu 38 Uredbe (ES) 1260/1999 in členu 15 Uredbe (ES) 438/2001[118], pristojen tudi za potrjevanje nacionalnih obračunov[119].

Večina držav članic[120] je navedla, da certifikacijski organi izdajo mnenje o zneskih, ki se jih lahko izterja.

Sklepne ugotovitve

Večina nacionalnih predpisov določa obveznost pridobitve potrdila o nacionalnih obračunih od neodvisnega zunanjega organa. Skoraj vedno gre za nacionalno vrhovno revizijsko institucijo (VRI). V večini primerov revizije VRI zadevajo celoten proračun, poročila ali potrdila obračunov pa se predložijo nacionalnim parlamentom.

Obveznost pridobitve potrdila, ki ga izda notranji organ, ni tako razširjena. Pozna jo samo deset držav članic. Položaj je še bolj raznolik kot v primeru potrjevanja s strani zunanjega organa. V nekaterih primerih potrdila ne izda revizor, ampak oddelek, pristojen za upravljanje.

Komisija meni, da bi bili lahko ti dokumenti v primerih, ko zadevajo tudi sredstva Skupnosti, dodatno zagotovilo, ki dokazuje pravilno uporabo evropskih sredstev. Računsko sodišče bi tako lahko predvidelo možnost njihovega upoštevanja, da se zagotovi zakonitost in pravilnost računov v evropskem proračunu.[pic][pic][pic]

[1] „Seznam ukrepov držav članic“ in „Statistična analiza nepravilnosti“.

[2] http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/index_en.html

[3] Sporočilo Komisije o zaščiti finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam – Za splošen strateški pristop, COM(2000) 358 konč.

[4] Sporočilo Komisije o zaščiti finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam – Akcijski načrt 2001–2003, COM(2001) 254 konč.

[5] Sporočilo Komisije o zaščiti finančnih interesov Skupnosti – Boj proti goljufijam – Akcijski načrt 2004–2005, COM(2004) 544 konč.

[6] Sporočilo Komisije o onemogočanju goljufij prek zakonodaje in upravljanja s pogodbami z dne 7. novembra 2001, SEC(2001) 2029 konč.

[7] Sporočilo Komisije o izboljšanju izterjave terjatev Komisije, nastalih pri neposrednem upravljanju in deljenem upravljanju izdatkov Skupnosti, COM(2002) 671 konč.

[8] Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, UL L 248, 16.9.2002.

[9] Direktiva (ES) 2004/18 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradnje, blaga in storitev (UL L 134, 30.4.2004) je vzpostavila informacijski sistem, ki omogoča izključitev ponudnikov, ki so bili kazensko obsojeni, iz postopkov javnih naročil.

[10] Sporočilo predsednika, ge. Wallström, g. Kallasa, ge. Hübner in ge. Fischer Boel Komisiji o predlogu začetka evropske pobude o preglednosti, SEC(2005) 1300.

[11] Komisija je 18. maja 2006 sprejela spremenjeni predlog Uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, COM(2006) 213 konč.

[12] Predlog uredbe o spremembi uredb (ES) št. 1073/1999 in (Euratom) št. 1074/1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), COM(2004) 103 in 104.

[13] Delovni dokument služb Komisije, Dodatna ocena dejavnosti OLAF, SEC(2004) 1370. Glej tudi poročilo Komisije „Ocena dejavnosti Evropskega urada za boj proti goljufijam“, COM(2003) 154 konč.

[14] Računsko sodišče, Posebno poročilo 1/2005 o upravljanju Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) z odgovori Komisije, UL C 202, 8.8.2005.

[15] Obravnava dne 12. in 13. julija 2005 z naslovom „Okrepitev OLAF: revizija Uredbe o Evropskem uradu za boj proti goljufijam“.

[16] Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju Uredbe št. 1469/95 (Črna lista), COM(2005) 520.

[17] Uredba Sveta (ES) št. 1469/95 z dne 22. junija 1995 o ukrepih, ki jih je treba sprejeti v zvezi z nekaterimi upravičenci projektov, financiranih iz Jamstvenega sklada EKUJS, UL L 145, 29.6.1995.

[18] Sklep Sveta o podpisu sporazuma med Evropsko skupnostjo in državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani o boju proti goljufijam in vsem drugim nezakonitim dejavnostim, ki škodijo njihovim finančnim interesom, COM(2004) 559 konč., UL C 244, 1.10.2004.

[19] Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o medsebojni upravni pomoči za zaščito finančnih interesov Skupnosti pred goljufijami in drugimi oblikami nezakonitega ravnanja, COM(2004) 509 konč.

[20] Uredba Komisije (ES) št. 2035/2005 z dne 12. decembra 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 1681/94 o nepravilnostih in izterjavi nepravilno plačanih zneskov v okviru financiranja strukturnih politik ter organizaciji ustreznega informacijskega sistema na tem področju, UL L 328, 15.12.2005, in Uredba (ES) št. 2168/2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 1831/94 o nepravilnostih in izterjavi nepravilno plačanih zneskov v okviru financiranja Kohezijskega sklada ter organizaciji informacijskega sistema na tem področju, UL L 345, 28.12.2005.

[21] Odločba Komisije z dne 25. februarja 2005 o spremembi Sklepa 94/140/ES o ustanovitvi Svetovalnega odbora za usklajevanje preprečevanja goljufij, UL L 71, 17.3.2005.

[22] Evropsko sodišče je s sklepom v zadevi C-167/02 P 30. marca 2004 potrdilo sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-17/00 z dne 26. februarja 2002, ki je tožbo 71 članov Evropskega parlamenta razglasilo za nedopustno. Ti so s to tožbo zahtevali razveljavitev Sklepa Evropskega parlamenta z dne 18. novembra 1999 – o spremembi notranjega pravilnika – ki OLAF dovoljuje opravljanje notranjih preiskav tudi v Evropskem parlamentu. Sodišče je leta 2003 v zadevah C-11/00 in C-15/00 razsodilo, da OLAF lahko preiskuje v primeru suma goljufije in nepravilnosti v Evropski centralni banki (ECB) in Evropski investicijski banki (EIB), saj je Uredba (ES) št. 1073/1999 veljala. Sodišče je razveljavilo tudi sklepa ECB in EIB, s katerima sta možnost opravljanja takšnih preiskav dala svojih notranjih službam.

[23] Memorandum o soglasju OLAF-IAS z dne 25. julija 2001, SEC(2003) 884/2.

[24] Sklep Komisije C(2004) 1588 konč./4 z dne 28. aprila 2004.

[25] COM(2001) 272 končno, UL C 240E, 28.8.2001, kakor je bil leta 2002 spremenjen na podlagi pripomb Računskega sodišča in Evropskega parlamenta, COM(2002) 577 konč.

[26] Konvencija, sestavljena na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, podpisana v Bruslju 26. julija 1995, UL C 316, 27.11.1995.

[27] Prvi protokol h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, UL C 313, 23.10.1996. Protokol o predhodni razlagi Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti s strani Sodišča Evropskih skupnosti, UL C 151, 20.5.1997. Drugi protokol h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, Skupna deklaracija o členu 13(2) – Deklaracija Komisije o členu 7, UL C 221, 19.7.1997.

[28] Poročilo Komisije o izvajanju Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti in protokolov v državah članicah, COM(2004) 709.

[29] Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami, UL L 190, 18.7.2002.

[30] Zelena knjiga o kazenskopravni zaščiti finančnih interesov Skupnosti in ustanovitvi Evropskega javnega tožilca, COM(2001) 715.

[31] Sporočilo Komisije o posledicah sodbe Sodišča z dne 13. septembra 2005, COM(2005) 583 konč.

[32] Sodba C-176/03 v zadevi Komisija proti Svetu.

[33] Glej zlasti člen 3(1) Uredbe Sveta (EGS) št. 595/91 z dne 4. marca 1991 (UL L67, 14. 3.1991), uredb Komisije (ES) št. 1681/94 z dne 11. julija 1994 (UL L 178, 12.7.1994) in (ES) št. 1831/94 z dne 26. julija 1994 (UL L 191, 27.7.1994) glede izdatkov, ter člen 6(5) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000 (UL L 130, 31.5.2000) glede tradicionalnih lastnih sredstev. Podobna obveznost obstaja za države, upravičene do predpristopnih sredstev.

[34] Poročilo o operativni dejavnosti OLAF obravnava to vprašanje. Poročilo je na voljo na spletnem naslovu Urada: http: //ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html.

[35] SEC(2006)…

[36] Statistični podatki, povzeti v tem poglavju, se nanašajo na izdatke, v zvezi s katerimi države članice sporočijo goljufije in druge nepravilnosti.

[37] Glej opredelitev v členu 1 Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. julija 1995 (UL C 316, 27.11.1995).

[38] Poljska-Madžarska: pomoč za gospodarsko prestrukturiranje, Uredba (ES) št. 3906/89, UL L 375, 23.12.1989.

[39] SAPARD (predpristopni kmetijski instrument), Uredba (ES) št. 1268/1999, UL L 161, 26.6.1999.

[40] ISPA (predpristopni strukturni instrument), Uredba (ES) št. 1267/1999, UL L 161, 26.6.1999.

[41] Številke, objavljene v poročilu za leto 2004, so bile posodobljene.

[42] Uredba (ES) št. 555/2000, Ul L 68, 16.3.2000.

[43] Bolgarija in Romunija.

[44] Številke, objavljene v poročilu za leto 2004, so bile posodobljene (dodelitev primerov po letih je bila popravljena in v letu 2005 je bilo sporočenih deset novih primerov, ki pa zadevajo leta 2002 do 2004).

[45] Ta stolpec vključuje poročila, ki sta jih Ciper in Malta poslala na podlagi Uredbe št. 555/2000.

[46] SEC(2006)… Države članice so bile zaprošene, da sporočijo samo ukrepe, ki se nanašajo na več kot samo izvajanje prava Skupnosti. Ob upoštevanju tega, da Komisija poročila pripravlja vsako leto, dejstva, da nekatere države članice v letu 2005 niso sprejele novih ukrepov, ni mogoče razlagati kot odraz splošne ravni zaščite finančnih interesov v zadevni državi članici. Nasprotno je to lahko odraz bolj dinamične dejavnosti v preteklem obdobju.

[47] Irska v nasprotju s stališčem Komisije meni, da je treba „vse ukrepe na davčnem področju sprejeti na podlagi ustreznega člena Pogodbe, in sicer soglasno“. Irska zato še naprej vztraja pri svojem pridržku glede vključitve DDV v poročilo na podlagi člena 280, saj po njenem mnenju to ni ustrezen člen za sporočanje ukrepov za boj proti goljufijam na področju DDV.

[48] Zlasti pogoji Uredbe Komisije (ES) št. 438/2001 z dne 2. marca 2001 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1260/1999 glede sistemov upravljanja in nadzora pomoči, dodeljene v okviru Strukturnih skladov, UL L 63, 3.3.2001, in Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, UL L 312, 23.12.1995.

[49] Skupna ministrska odločba št. 190622/16.12.2005.

[50] Glej reference v točki 1.4.

[51] SEC(2006)…

[52] Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, sestavljena na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, UL C 316, 27.11.1995.

[53] Akt Sveta z dne 8. maja 2003 o pripravi protokola o spremembi Konvencije uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, kar zadeva vzpostavitev identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek, UL C 139, 13.6.2003.

[54] CIS temelji na Uredbi Sveta (ES) št. 515/97 z dne 13. marca 1997 o medsebojni pomoči med upravnimi organi držav članic in o sodelovanju med njimi in Komisijo zaradi zagotavljanja pravilnega izvajanja carinske in kmetijske zakonodaje (UL L 82, 22.3.1997) na eni strani in Konvenciji z dne 26. julija 1995 o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe na drugi strani.

[55] Več informacij najdete tudi na spletni strani OLAF http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/fide/i_en.html.

[56] Ciper, Nemčija, Madžarska, Litva, Slovenija in Slovaška.

[57] SEC(2006)…

[58] Belgija, Nemčija, Grčija, Španija, Francija, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska in Finska.

[59] SEC(2006)

[60] Belgija, Danska, Nemčija, Estonija, Grčija, Francija, Irska, Italija, Ciper, Latvija, Avstrija, Portugalska, Finska in Švedska. Na Poljskem na davčnem področju. V Združenem kraljestvu na kmetijskem področju.

[61] Slovaška.

[62] Belgija, Češka republika, Estonija, Grčija, Francija, Irska, Latvija, Litva, Avstrija in Poljska.

[63] Nemčija, Estonija, Ciper, Italija, Avstrija, Portugalska, Švedska in Združeno kraljestvo. V Franciji in na Finskem zakonodaja in sodna praksa presegata zgolj dobro voljo in zahtevata, da dolžnik ne more predvideti spremembe položaja.

[64] Belgija.

[65] Avstrija.

[66] Švedska.

[67] Portugalska. Vendar portugalska zakonodaja ne zahteva, da so izpolnjeni vsi pogoji; če je eden od elementov upravičenih pričakovanj še posebej močan, to lahko nadomesti neizpolnjevanje drugega pogoja.

[68] Danska, Ciper, Poljska in Švedska.

[69] Češka republika, Litva, Madžarska, Nizozemska in Slovaška.

[70] Na Švedskem ni mogoče izterjati dolga pri tretji dobroverni osebi. V Franciji, Italiji, na Finskem, Škotskem in v Sloveniji lahko tretje dobroverne osebe nasprotujejo izterjavi, kadar jim škodi, vendar pod nekaterimi pogoji. V Španiji lahko to storijo, če niso upoštevale prava Skupnosti, ker to ni bilo preneseno v špansko pravo. V Belgiji lahko nasprotujejo izterjavi na kmetijskem področju. Na Poljskem in Slovaškem lahko to storijo predvsem, če imajo pravice do imetja, ki ga je treba zaseči. V avstrijskem pravu se izterjani znesek lahko zmanjša, če se izkaže, da je treba zaščititi tretjo dobroverno osebo (npr. za izplačane plače).

[71] Belgija (Valonska regija), Estonija, Grčija, Latvija (na področju Strukturnih skladov), Avstrija in Poljska (na kmetijskem področju), Slovaška.

[72] Ciper in Združeno kraljestvo.

[73] Finska in Združeno kraljestvo.

[74] Grčija, Portugalska in Finska.

[75] Irska, Madžarska in Finska.

[76] Estonija, Grčija, Nizozemska, Portugalska in Finska.

[77] Češka, Italija, Ciper, Latvija, Avstrija, Poljska, Slovaška in Švedska.

[78] Belgija, Španija, Irska, Italija in Avstrija (v nekaterih primerih).

[79] Belgija, Nemčija, Ciper, Irska, Latvija, Litva, Avstrija, Finska, Švedska in Združeno kraljestvo. Brez odložilnega učinka: Češka, Grčija, Španija, Francija, Italija, Nizozemska, Poljska, Portugalska in Slovaška.

[80] Španija, Grčija, Luksemburg, Češka.

[81] Več držav članic je navedlo, da imajo davčne ali carinske terjatve prednost: Češka, Španija, Francija, Irska, Ciper, Litva, Madžarska, Nizozemska, Slovaška.

[82] Malta in Litva.

[83] Danska, Grčija, Španija, Francija, Madžarska, Nizozemska, Avstrija, Poljska, Portugalska, Slovenija in Slovaška.

[84] Latvija, Finska in Združeno kraljestvo.

[85] Belgija, Češka, Nizozemska in Švedska.

[86] Malta in Litva, kjer ta mehanizem sploh ne obstaja.

[87] Danska (za Socialni sklad), Estonija, Portugalska.

[88] Belgija, Avstrija in Finska.

[89] Češka republika, Grčija, Latvija, Nizozemska.

[90] Francija, Italija, Poljska, Slovenija in Slovaška.

[91] Danska (za kmetijsko področje) in Madžarska.

[92] Glej reference v točki 1.1.

[93] Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike, UL L 209, 11.8.2005. Glej točko 4.3.

[94] Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike, UL L 209, 11.8.2005.

[95] Mnenje Računskega sodišča Evropskih skupnosti št. 2/2004 o modelu enotne revizije (single audit) in predlog o okviru notranje kontrole Skupnosti, UL C 107, 30.4.2004.

[96] Strateški cilji za obdobje 2005–2009, COM(2005) 12 z dne 26. januarja 2005.

[97] Sporočilo Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Računskemu sodišču o časovnem načrtu za integriran okvir notranje kontrole, COM(2005) 252.

[98] Delovni dokument služb Komisije o oceni razlik med okvirom notranje kontrole znotraj služb Komisije in načeli kontrole, navedenimi v mnenju Računskega sodišča št. 2/2004 „Predlog o okviru notranje kontrole Skupnosti“, SEC(2005) 1152.

[99] Akcijski načrt Komisije za integriran okvir notranje kontrole: analiza razlik in akcijski načrt za službe Komisije, SEC(2006) 9.

[100] Notranji organ: oseba, oddelek ali služba, ki je upravno neodvisen od organa upravljanja ali/in plačilnega organa za proračun, ki ga je treba potrditi.

[101] Zunanji organ: oseba, oddelek ali služba, ki je upravno neodvisen od organa upravljanja ali/in plačilnega organa za proračun, ki ga je treba potrditi. Letna poročila, ki jih sprejmejo zunanji organi in se predložijo nacionalnemu parlamentu, se štejejo za sisteme potrjevanja obračunov.

[102] Potrjevanje obračunov s strani zunanjega organa kljub temu obstaja za proračun nekaterih regij.

[103] Obveznost potrjevanja ne obstaja, vendar vrhovna revizijska institucija Češke republike parlamentu predloži mnenje o izvrševanju proračuna in končnem stanju računov. Vendar ta mnenja nimajo statusa revizije.

[104] Obveznost potrjevanja ne obstaja, vendar Računsko sodišče obdavči splošne državne račune in druge račune javnega sektorja ter upravlja javni sektor s stališča zakonitosti in racionalnosti (učinkovitost in gospodarnost).

[105] Čeprav avstrijsko Računsko sodišče ni dolžno izdajati potrdila o zanesljivosti zveznih in deželnih računov, preverja, ali se pri uporabi javnih sredstev upoštevajo načela zanesljivosti, zakonitosti, pravilnosti, gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnost.

[106] Danska, Estonija, Irska, Latvija, Luksemburg, Madžarska, Nizozemska, Slovaška, Finska in Združeno kraljestvo.

[107] Notranji revizor izda potrdilo samo v Estoniji, na Nizozemskem in Slovaškem.

[108] Danska, Estonija, Latvija, Litva, Luksemburg, Slovaška in Združeno kraljestvo.

[109] Češka, Litva, Luksemburg, Madžarska in Nizozemska.

[110] Estonija, Irska, Latvija in Finska.

[111] Češka, Litva, Slovaška in Združeno kraljestvo.

[112] Francija, Italija, Ciper, Litva, Malta, Grčija in Portugalska.

[113] Litva, Grčija in Malta.

[114] Edine izjeme so Belgija (zvezna in regionalna raven), Nemčija (potrjevanje na zvezi in deželni ravni), Finska (potrjevanje na ravni javnega računovodstva) in Združeno kraljestvo (potrjevanje na nacionalni ravni in na ravni projetka).

[115] Zabeležiti je treba primer Poljske, kjer je potrjevanje s strani zunanjega organa omejeno na kmetijske izdatke.

[116] Ciper, Estonija, Madžarska, Litva, Latvija, Luksemburg, Slovaška in Združeno kraljestvo.

[117] Češka, Grčija, Francija, Ciper, Latvija, Litva, Luksemburg, nekaj dežel v Avstriji, Poljska, Slovenija, Slovaška, Finska in Združeno kraljestvo.

[118] Poleg potrdila ob zaključku programa, ki ga izda neodvisna oseba ali organ, plačilni organ potrdi vse izjave o odhodkih, ki se Komisiji predložijo večkrat na leto.

[119] Italija (za del nacionalnega sofinanciranja), Litva, Nizozemska in Slovaška.

[120] Danska, Nemčija, Irska, Italija, Latvija, Litva, Luksemburg, Madžarska, Avstrija, Slovenija, Slovaška, Finska in Združeno kraljestvo.