SL Uradni list Evropske unije C 88/85

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o odnosih med EU in Mehiko

(2006/C 88/17)

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 1. julija 2004 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje o: odnosih med EU in Mehiko.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 26. januarja 2006. Poročevalec je bil g. RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO.

Odbor je mnenje sprejel na 424. plenarnem zasedanju 14. in 15. februarja 2006 (seja z dne 15. februarja 2006) s 107 glasovi za, 4 glasovi proti in 6 vzdržanimi glasovi.

1. Uvod

1.1 Mnenje analizira razvoj odnosov med Evropsko unijo (EU) in Mehiko v obdobju po decembru 1995, ko je Evropski ekonomsko-socialni odbor sprejel prvo mnenje (1) o tej temi, spodbuja k razpravi o razširitvi in poglobitvi odnosov v okviru prihodnjega sodelovanja med EU in Mehiko ter vključevanja civilnih družb obeh strani.

1.2 Na področju odnosov med EU in Mehiko je bil narejen velik napredek. Ta se odraža v sporazumu o gospodarskem partnerstvu, političnem usklajevanju in sodelovanju med EU in Mehiko (globalni sporazum), ki je bil podpisan oktobra 2000 in obravnava tudi območje proste trgovine. Zato bodo v mnenju predstavljeni elementi, ki bodo ob upoštevanju razmer na obeh straneh prispevali h krepitvi strateškega pomena odnosov med EU in Mehiko ter poglobitvi in izboljšanju njunega pridružitvenega sporazuma.

1.3 Eden od ciljev, ki jih določbe tega sporazuma (člena 36 in 39) posebej obravnavajo, je sodelovanje civilnih družb obeh strani pri razvoju odnosov med Evropsko unijo in Mehiko. Deklaracija (2), sprejeta na tretjem srečanju organizirane civilne družbe EU, Latinske Amerike in Karibov v Mehiki aprila 2004, ki se ga je zelo aktivno udeležil tudi EESO, opredeljuje različne ukrepe za uresničitev tristranskega cilja: poglobitve odnosov med Evropsko unijo, Latinsko Ameriko in Karibi, priprave agende za socialno kohezijo in krepitve vloge organizirane civilne družbe. Deklaracija poudarja potrebo po oblikovanju organov za strukturiran dialog na nacionalni in regionalni ravni, pripravljenost vseh strani, da se izrecno zavzamejo za krepitev teh organov, in prošnjo Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru za njegovo podporo, ki bi temeljila na izmenjavi izkušenj in dialogu.

1.4 EESO meni, da v okviru spodbujanja odnosov med EU in Mehiko cilj vključevanja civilne družbe v sporazum ne bi smel biti le spodbujanje odnosov med civilnimi družbami obeh strani oz. med predstavniškimi organizacijami civilne družbe. Civilna družba bi morala tudi dejansko sodelovati v institucionalnem okviru sporazuma, kar bi bilo mogoče zagotoviti z ustanovitvijo posvetovalnega organa. Tega bi morali povprašati za mnenje o temah, ki se vsebinsko nanašajo na sporazum, določene predloge pa bi lahko izdelal tudi na lastno pobudo. EESO meni, da bi bilo mogoče takšno vključevanje civilne družbe zagotoviti z ustanovitvijo Skupnega posvetovalnega odbora v okviru sporazuma.

2. Politični, gospodarski in socialni položaj ter perspektive Mehike

2.1 Politični položaj

2.1.1 Demokratična preobrazba Mehike je dolg in specifičen proces. Politični dogodki zadnjih dvajsetih let so zagotovili trdne temelje za vzpostavitev pluralističnega demokratičnega sistema. Mehika je doživela politični preobrat, okrepili sta se njena zakonodajna in sodna oblast ter njuna neodvisnost, spremenjena so politična razmerja moči, prišlo je do daljnosežnih institucionalnih sprememb, kot denimo reforme delovanja Vrhovnega sodišča Mehike (Corte Suprema de Justicia de la Nación), Zveznega volilnega inštituta (IFE — Instituto Federal Electoral) in Zveznega volilnega sodišča (Tribunal Electoral del Poder Judicial de la Federation).

2.1.2 Leta 2000 je na mehiškem političnem prizorišču prišlo do preobrata, potem ko je po 71 letih vladavine stranke Partido Revolucionario Institucional (PRI, Stranka institucionalizirane revolucije) na predsedniških volitvah zmagal Vicente Fox Quesada, član stranke Partido de Acción National (PAN, Stranka nacionalne akcije). Ta dogodek je potrdil, da so za delujočo demokracijo potrebne spremembe na oblasti, in napovedal novo obdobje.

2.1.3 Nacionalni razvojni načrt mehiške vlade za obdobje 2000–2006 je bil zasnovan kot instrument političnih, gospodarskih, socialnih in demografskih reform. Njegove prednostne naloge, v skladu s katerimi so naravnani ukrepi trenutne vlade, so socialni in človeški razvoj, kakovostni razvoj, red, pravo in varnost.

2.1.4 Več reformnih predlogov (denimo o davčni reformi in reformi energetske politike), ki so po mnenju trenutne mehiške vlade temeljnega pomena, je bilo ustavljenih, kajti v poslanski zbornici in senatu ni bilo mogoče doseči zadostne večine za njihovo sprejetje, poleg tega pa bodo julija 2006 v Mehiki tudi nove predsedniške volitve.

2.1.5 Mehika velja zaradi svoje gospodarske rasti in relativne politične stabilnosti v drugi polovici 20. stoletja v mednarodni skupnosti za srednje pomembno silo. Gospodarska kriza, ki je državo zajela v osemdesetih letih, ter velike svetovne spremembe devetdesetih let so državo prisilile k spremembam gospodarskih, notranje- in zunanjepolitičnih ciljev.

2.1.6 Dejstvo, da se Evropa in Mehika obravnavata kot pomembni partnerki, je bilo uresničeno v tako imenovanem globalnem sporazumu, ki presega zgolj enostavne dvostranske odnose. Zadnja leta je tako zaznamovalo vse večje strinjanje med partnerkama na področju pomembnih mednarodnih vprašanj in vse večja sposobnost usklajevanja njunih stališč v mednarodnih forumih. Med drugim sta že sodelovali na področju okolja (Kjotski protokol), razvojne politike (srečanje na vrhu v Johannesburgu in Monterreyu) ter na področju človekovih pravic. Mehika zelo skrbno neguje svoje odnose z ostalimi državami Latinske Amerike, denimo politično sodeluje v okviru skupine iz Ria. Poleg tega Mehika podpira integracijski proces v okviru združenja MERCOSUR, v katerem si prizadeva za partnerstvo, ter v okviru ameriškega območja proste trgovine (FTAA).

2.1.7 Kot povezovalna država na ameriški celini mora biti Mehika glavna strateška točka EU v okviru njenih odnosov — trenutnih in prihodnjih — na tem območju.

2.2 Gospodarski položaj

2.2.1 Koreniti gospodarski preobrat Mehike v preteklem desetletju je povzročil, da se je država močno odprla na gospodarskem področju: Mehika je edina dežela, ki je sporazum o prosti trgovini sklenila z Združenimi državami, Kanado, Japonsko, Evropsko unijo, Evropskim združenjem za prosto trgovino (EFTA), Izraelom in z večino držav Latinske Amerike. Poleg tega je Mehika leta 1984 postala članica GATT-a, današnje Svetovne trgovinske organizacije (STO), in leta 1993 Azijsko-pacifiške gospodarski skupnosti, leta 1994 pa tudi članica Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD). Mehiški reformni proces je po hitrosti in obsegu presegel večino držav v razvoju, ki so se v zadnjih letih odločile za podobne gospodarske prilagoditve. Povečanje domače porabe, rastoče povpraševanje iz Združenih držav, naraščajoče cene naložb ZDA, visoke cene nafte, znatne tuje neposredne naložbe, prihodki od turizma, denarna nakazila izseljencev ter še nekateri drugi dejavniki so bili za mehiško gospodarstvo zelo pomembni.

2.2.2 Okoli 98 odstotkov mehiških podjetij je malih oz. malih in srednje velikih (MSP). Imajo osrednjo vlogo pri ustvarjanju delovnih mest, regionalnem gospodarstvu ter izobraževanju strokovnega in vodilnega kadra. Njihov potencialni prispevek h gospodarskemu in socialnemu razvoju Mehike je ogromen: ne zadovoljujejo zgolj osnovnih potreb prebivalstva, temveč velikim podjetjem dobavljajo surovine in gradbene dele ter opravljajo neposredno in posredno izvozno dejavnost.

2.2.3 Od konca 80. let so spremembe gospodarske politike, finančne krize in odprava finančnih ugodnosti za naložbe, zaposlovanje in regionalni razvoj najmočneje prizadele prav MSP. Ta podjetja so lahko le spremljala, kako je z njimi šlo navzdol. Zlasti za MSP splošno velja, da trenutne politične strategije in instrumenti ne zadostujejo za zagotovitev njihovega preživetja in razvoja v prihodnosti.

2.2.4 Poročilo Mednarodnega denarnega sklada (MDS) o Mehiki (3) priča o velikem napredku, ki je bil s pomočjo ustreznih strategij in večje preglednosti v zadnjih petih letih dosežen na področju upravljanja državnega dolga. Kljub temu si javni sektor še zmeraj ni opomogel od posledic refinanciranja in obrestnega tveganja.

2.2.5 Z odpiranjem gospodarstva, ki se je začelo z vstopom Mehike v GATT (4) leta 1986, je postala njena izvozna dejavnost eden najpomembnejših dejavnikov gospodarske rasti. Država se je iz običajne izvoznice surovin spremenila v izvoznico končnih izdelkov, izdelanih predvsem v tako imenovanih maquiladoras (5) (montažnih oddelkih tovarne). Upočasnitev gospodarske rasti po letu 2000 je razkrila predvsem dovzetnost njenega gospodarstva za nihanje povpraševanja iz tujine.

2.2.6 To upočasnitev si je mogoče razložiti z naslednjim sosledjem vzrokov in učinkov: — slabi obeti za gospodarsko rast v Združenih državah neposredno vplivajo na mehiški izvoz; — posledica upadanja mehiškega izvoza so manjše naložbe v izvozno gospodarstvo; — upadanje naložb vpliva na skupno proizvodnjo države; — upadanje skupne proizvodnje vpliva na stopnjo zaposlenosti (6).

2.2.7 Na mehiško gospodarstvo pa ne vpliva le nazadovanje ameriškega gospodarstva, temveč tudi kitajski gospodarski razcvet (7) in upad mehiške konkurenčnosti na svetovnem trgu.

2.2.8 Položaj Mehike na svetovnem konkurenčnem trgu se je po podatkih mehiškega instituta za konkurenčnost (8) (Instituto Mexicano para la Competitividad) v zadnjih letih poslabšal. Razloge za to bi lahko našli v dejstvu, da je mehiški gospodarski model, ki temelji na ceneni delovni sili, izčrpal izboljšave drugih dejavnikov, ki spodbujajo podjetništvo, denimo nižjih stroškov osnovne infrastrukture (promet, komunikacija, voda), energije, davčnega sistema, izobraževanja, usposabljanja, produktivnosti delovne sile, varnosti in vodenja države, pa ne zadostujejo.

2.2.9 Mehika je v tem pogledu pred nalogo, ko mora zagotoviti pogoje, ki bodo ugodno vplivali na konkurenčnost, produktivnost, kvalificirano delovno silo, inovacije, tehnični razvoj in demokracijo, ter povečale konkurenčnost njenega gospodarstva. Na področju trgovine mora Mehika razviti bolj konkurenčen carinski sistem, zagotoviti večjo pravno varnost, izboljšati logistiko in infrastrukturo, da bi omogočila bolj živahno investicijsko dejavnost in večji blagovni promet.

2.3 Socialni položaj

2.3.1 Kot že rečeno, se Mehika kot država na prehodu sooča z velikimi socialnimi razlikami. Razlike med regijami in znotraj prebivalstva (različna stopnja razvitosti, predvsem med severom in jugom) se večajo, odhajanje ljudi s podeželja se nadaljuje (kar je privedlo do nastanka ogromnih urbanih središč), večina Mehičanov pa še zmeraj živi v zelo težkih socialnih razmerah in revščini.

2.3.2 Po dolgotrajnem nazadovanju socialnega položaja je nacionalni razvojni načrt za obdobje 2001–2006 socialno politiko uvrstil med najpomembnejše prednostne naloge države. V zadnjih letih socialni programi vlade vključujejo vse več prejemnikov pomoči, veča se obseg sredstev ter oblika pomoči. Realni izdatki na socialnem področju so se povečali. To velja predvsem za področja izobraževanja, socialne varnosti in programe za odpravo revščine, kjer so se sredstva v 90. letih povečala za 8,4 odstotka na leto, po letu 2000 pa za 9,8 odstotka na leto.

2.3.3 Kljub temu je mogoče opaziti različne stopnje rasti, zmožnost države na socialnem področju pa je zaradi nizkih davčnih prihodkov in obveznosti davkoplačevalcev omejena. Posledično so ukrepi za socialno kohezijo nezadostni, razmere na tem področju pa se zaradi nezadostnih proračunskih sredstev in slabo delujočega notranjega trga še slabšajo.

2.3.4 V obdobju med letoma 2000 in 2002 je v Mehiki 3,4 milijona ljudi manj živelo na pragu revščine oz. v pomanjkanju hrane; to pomeni, da so bili sami sposobni zadovoljiti, četudi le skromno, svoje prehranjevalne potrebe, pa tudi izobraževalne in zdravstvene potrebe. To je v nasprotju s statističnimi podatki za obdobje med letoma 1994 in 1996, ko se je število ljudi, ki so živeli v revščini in lakoti, dvignilo na 15,4 milijona.

2.3.5 Delež prebivalstva, ki živi v revščini in lakoti (gospodinjstva z nezadostnimi dohodki po osebi, da bi lahko zadovoljili prehranjevalne potrebe), se je v mestnih predelih z 12,6 znižal na 11,4 odstotka, na podeželju pa z 42,4 na 34,8 odstotka. Kljub nazadovanju je njihov delež v primerjavi s stopnjo razvoja in bogastvom dežele še zmeraj zelo visok. Vendar lahko v omenjenem napredku vidimo pozitivno težnjo (9). Kljub temu si razdvojenosti mehiške družbe ni mogoče razlagati zgolj z revščino, temveč tudi s kakovostjo in dostopom do izobraževanja in zdravstvenih storitev, kar položaj zapostavljenih regij še dodatno otežuje. Na področju izobraževanja je denimo nepismenost na severu države (5 %) bistveno manjša od nepismenosti na jugovzhodu države (17 %).

2.3.6 Spoštovanje človekovih pravic je velik mehiški problem in pogosto ni povezan le s pomanjkanjem pravnih predpisov. Razmere zaostrujeta poleg tega tudi trgovanje z mamili in ljudmi, vprašanje človekovih pravic pa je v Mehiki predvsem kar zadeva tamkajšnje avtohtono prebivalstvo še zmeraj zelo težavno. Najbolj problematične so velike pomanjkljivosti na področju policije in sodstva, saj v nekaterih primerih kljub ustreznim ukrepom na najvišji državni ravni državljanom ni mogoče zagotoviti zadovoljivega dostopa do sodne oblasti.

2.3.7 Čeprav je bilo v zadnjih letih v mehiški ustavi v zvezi s priznavanjem kulturne in etnične raznolikosti ter pravic avtohtonega prebivalstva mogoče zaznati napredek, pa se država še zmeraj sooča z velikimi izzivi, ko gre za učinkovito zaščito in spodbujanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin avtohtonega prebivalstva. Med težave sodijo predvsem spori zaradi zemlje, diskriminacija glede dostopa do sodstva in pravosodja ter prisilno preseljevanje (10).

2.3.8 Osrednji socialni problem Mehike je regionalna razdelitev. V prestolnici Ciudad de Mexico s 25 milijoni prebivalcev trenutno potekata dva pomembna prehodna procesa: po velikem porastu prebivalstva so razmere trenutno relativno stabilne in prostorska razporeditev zadovoljiva, tamkajšnje proizvodno gospodarstvo, ki je bilo usmerjeno na domači trg, pa se je preusmerilo v storitveno dejavnost, ki si prizadeva za uveljavitev na svetovnem trgu (11).

2.3.9 Ciudad de Mexico ima zaradi zgoščenosti podjetij, izobraževalnih in raziskovalnih ustanov ter bogate kulturne ponudbe in vedno večjih tujih neposrednih naložb velik potencial za rast. Tega zavira koncentracija revnejšega prebivalstva v slabo strukturiranih delih mesta z omejenimi ali celo brez javnih storitev in infrastrukture ter z visoko dovzetnostjo za naravne katastrofe. Na teh področjih je raven izobrazbe nezadostna, stopnja kriminalitete pa nesorazmerno visoka (12).

2.3.10 Kljub temu se je stopnja izobraženosti revnega prebivalstva med letoma 2000 in 2002 spremenila. Delež otrok, starih med 5 in 15 let, ki ne obiskujejo šole, je s 14,3 odstotka padel na 11,9 odstotka. V omenjenem obdobju se je zmanjšal tudi delež otrok med 12. in 15. letom, ki so delali, in sicer z 18,6 na 6,6 odstotka. Stopnja nepismenosti in delež ljudi, starejših od 15 let, brez zaključene osnovne šole, sta prav tako upadla. Čeprav gre za dobrodošel razvoj, pa stopnji kakovosti izobrazbe in zdravja nista zadovoljivi in ne ustrezata cilju sprejemljive socialne kohezije.

2.3.11 Stopnja brezposelnosti v Mehiki je leta 2004 znašala 3,1 odstotka, medtem ko je v EU petnajstih držav članic dosegla 8,2, v ZDA (13) pa 5,6 odstotka. Po podatkih pred kratkim ustanovljene opazovalnice trga dela (Observatorio Laboral) (14) se je število strokovnjakov v zadnjem desetletju povečalo skoraj na vseh področjih. Velja omeniti tudi, da je 56 odstotkov strokovnjakov zaposlenih predvsem na treh področjih: v gospodarstvu in upravi, izobraževanju ter družboslovju, pri čemer se je v zadnjih štirih letih izrazito povečalo predvsem število zaposlenih na področju gospodarstva in v upravi.

2.3.12 Poleg tega je mogoče ugotoviti, da ima dostop do trga delovne sile tudi večina žensk. Čeprav je med visokošolsko izobraženimi Mehčani kar 52 odstotkov žensk, jih je zaposlenih le 40 % .

2.3.13 80 odstotkov mehiških delojemalcev prejema mezde ali plače (15), torej so v pogodbenem delovnem razmerju. Na področjih, kjer so plače najvišje, je stopnja zaposlenosti najnižja (inženiring, naravoslovje, matematika in biologija), na področjih z visoko zaposlenostjo pa so plače najnižje.

2.3.14 V institucionalnem okviru je v Mehiki napredek mogoče zaznati na področju socialnega razvoja in pri spodbujanju civilne družbe s pomočjo mrež in združenj. V tej zvezi je pomembno omeniti zakon o dostopu do javnih informacij (Ley de acceso a la información pública), zakon o socialnem razvoju (Ley de Desarrollo social) in zakon o spodbujanju organizacij civilne družbe (Ley de fomento de las Organizaciones de la Sociedad Civil).

3. Razvoj in ocena globalnega sporazuma med EU in Mehiko

3.1 Ozadje (16)

3.1.1 Sporazum o gospodarskem partnerstvu, političnem usklajevanju in sodelovanju med EU in Mehiko (globalni sporazum), ki je začel veljati 1. oktobra 2000, vsebuje tudi sporazum o prosti trgovini in vidike političnega dialoga ter sodelovanja. Globalni sporazum temelji na sporazumu med Evropsko skupnostjo in Mehiko iz leta 1991. 1995 sta EU in Mehika v Parizu podpisali skupno izjavo, ki opredeljuje politične, gospodarske in trgovinske cilje novega sporazuma. Pogajanja so se začela oktobra 1996 in končala julija 1997 s sprejetjem t.i. globalnega sporazuma in t.i. začasnega sporazuma, ki sta bila podpisana v Bruslju 8. decembra 1997.

3.1.2 Najpomembnejši vidiki globalnega sporazuma so: institucionaliziranje političnega dialoga, krepitev trgovinskih in gospodarskih odnosov z dvostranskim, preferenčnim, progresivnim in vzajemnim liberaliziranjem trgovine v skladu s pravili Svetovne trgovinske organizacije ter razširitev sodelovanja na trenutno okoli 30 področij.S sporazumom je bil ustanovljen tudi Mešani svet za nadzor izvajanja sporazuma.

3.1.3 Začasni sporazum (17) je EU in Mehiki omogočil, da sta že pred ratifikacijo globalnega sporazuma lahko uporabljali določila o trgovini in njihove spremljevalne ukrepe. Sporazum je začel veljati 1. julija 1998.

3.1.4 Na seji Mešanega sveta novembra 2004 sta se EU in Mehika odločili za revizijsko klavzulo na naslednjih področjih, ki jih obravnava sporazum: kmetijstvo, storitve in investicije. Zato sta se dogovorili, da bosta v začetku leta 2005 na teh področjih začeli vzporedna pogajanja, ki naj bi jih, če bi bilo to mogoče, zaključili še v istem letu.

3.2 Ocena

EESO meni, da je sporazum o gospodarskem partnerstvu, političnem usklajevanju in sodelovanju med EU in Mehiko (globalni sporazum), ki velja že več kot pet let, instrument z velikim potencialom, ki zaradi svoje osnovne strukture v treh stebrih (politični dialog, trgovinski razvoj in sodelovanja) koristi obema stranema. EESO meni, da je glede na trgovinski in investicijski razvoj ter okrepitev institucionalnega dialoga njegova bilanca pozitivna, da pa možnosti izvajanja globalnega sporazuma še niso izčrpane. V tej zvezi pričujoče mnenje spodbuja k premisleku o nekaterih temah.

3.2.1 Politični vidiki

3.2.1.1 Na četrti seji skupnega sveta EU/Mehika v prestolnici Ciudad de Mexico novembra 2004 sta se Mehika in EU dogovorili o krepitvi dvostranskega političnega dialoga in prizadevanjih za večstransko sodelovanje. Poleg tega sta izmenjali stališča o Mednarodnem kazenskem sodišču in soglašali, da je treba podpreti njegovo dejavnost.

3.2.1.2 Poleg srečanj voditeljev držav in vlad EU in Mehike ter sestankov različnih svetov in odborov, kjer so strokovnjaki obravnavali posamezne teme, je globalni sporazum prispeval k vzpostavitvi novih trajnostnih komunikacijskih kanalov, ki omogočajo dialog na visoki ravni o temah obojestranskega interesa. V okviru sporazuma so bili vzpostavljeni tesnejši stiki med političnimi predstavniki obeh strani. Tudi odnosi med organizacijami civilne družbe obeh strani so postali tesnejši, predvsem po tretjem srečanju civilne družbe EU, Latinske Amerike in Karibov, ki ga je aprila 2004 v Mehiki priredil EESO.

3.2.1.3 EESO obenem meni, da je treba s sprejetjem določila o sodelovanju in institucionalnem dialogu ter vključevanju številnih sektorjev v postopek sprejemanja odločitev izboljšati kakovost sporazumov. EESO v zvezi s tem pozdravlja sklepe zadnjega Mešanega sveta. Ta je opozoril tudi na možnost institucionaliziranja civilne družbe in priporočil, da se za to razvijeta metoda ter primerni okvir (18).

3.2.1.4 Na predlog EU je bila v sporazum vključena tudi tako imenovana demokratična klavzula, ki določa, naj obe pogodbeni strani pri vodenju politike na nacionalni in mednarodni ravni spoštujeta demokratična načela in temeljne človekove pravice, kot jih določa Splošna deklaracija o človekovih pravicah in ki so pomemben element sporazuma. Omenjena klavzula je pri civilni družbi vzbudila veliko upanje, saj jo razume kot napredek v smeri prizadevanj, da trgovina postane del trajnostnega razvoja in instrument za zagotavljanje človekovih pravic, vključno z gospodarskimi in socialnimi pravicami,vendar pa sporazum gospodarskih in socialnih pravic podrobneje ne obravnava.

3.2.2 Gospodarski vidiki

3.2.2.1 Pet let po podpisu sporazuma sta rezultate obe strani ocenili kot načeloma pozitivne, pri čemer sta posebej izpostavili očitno povečanje trgovine (19) in investicijske dejavnosti med Mehiko in EU.

3.2.2.2 Sporazum je EU med drugim omogočil, da na trgu sodeluje pod istimi pogoji kot države, ki so z Mehiko sklenile sporazum o prosti trgovini. Tako evropska podjetja na mehiški trg dostopajo pod istimi pogoji kot jih denimo ZDA zagotavlja severnoameriški sporazum o prosti trgovini (gre za tako imenovano „NAFTA parity“). Mehika ima pri tem korist predvsem od visokega potenciala evropskih naložb, prenosa tehnologije in dostopa do velikega evropskega trga.

3.2.2.3 Kljub temu je mogoče rezultate še bistveno izboljšati. Čeprav se je trgovina EU z Mehiko po začetku veljave sporazuma povečala, ta k skupnemu trgovinskemu obsegu še vedno ne prispeva velikega odstotkovnega deleža. Obenem se primanjkljaj v mehiški trgovinski bilanci neprestano veča. Pri tem je treba opozoriti na to, da se ta v prvi vrsti nanaša na uvoz proizvodnega in naložbenega blaga, ki je potrebno za posodabljanje proizvodnih naprav in za proizvodnjo končnih proizvodov z veliko dodano vrednostjo, ki jih država izvaža v ZDA in jih proizvajajo evropska podjetja s sedežem v Mehiki.

3.2.2.4 Skupne naložbe EU v Mehiki so v obdobju med januarjem 1994 in junijem 2004 dosegle 33,656 milijarde dolarjev (20) ali 24,3 odstotka vseh tujih neposrednih naložb v tem obdobju. Med letoma 1999 in 2004 se je v Mehiko steklo za 78,06 milijarde ameriških dolarjev v obliki tujih neposrednih naložb, izmed katerih jih je iz EU prišlo 19,792 milijarde.Države članice EU lahko glede na njihov delež tujih neposrednih naložb v obdobju med januarjem 1994 in junijem 2004 razdelimo po naslednjem vrstnem redu: Španija (8,3 %), Nizozemska (8,2 %), Velika Britanija (3,7 %) in Nemčija (2,6 %). Razvoj investicijske dejavnosti Evropske unije ponazarja strateški pomen Mehike za EU. Mehika in Evropska unija morata izkoristiti možnosti, ki jima jih ponuja sporazum, da poglobita in razširita sodelovanje tudi na tista področja, ki so za EU temeljnega pomena, namreč na področje storitev in investicij.

3.2.2.5 EESO posebno pozornost namenja med drugim tudi naslednjim gospodarskim dejavnikom: — Diverzificirati je treba naložbe EU (predvsem na področju znanstvenega in tehnološkega razvoja), kajti doslej so bile osredotočene na le nekaj proizvodnih področij in regij v Mehiki. — Mehiški izvoz proizvodov se je povečal. Ker pa je proizvodna paleta še zmeraj zelo omejena, morajo mehiška podjetja poiskati niše za svoje proizvode in prodreti na trg v ostalih državah članicah EU. — Povečanje trgovine in naložb načeloma pozitivno vpliva na gospodarstvo, vendar pa so izostali večji pozitivni vplivi na mehiški socialni razvoj in odpravo revščine. — Od sporazuma imajo koristi predvsem mehiška in evropska velika podjetja, medtem ko MSP niso izkoristila vseh možnosti, ki jim jih odpira. — Pravni okvir sporazuma ne zadostuje, da bi spodbudil velike naložbe, za kar je potrebna predvsem večja pravna varnost. — Sporazum sam po sebi ne bi smel biti togo ogrodje za razvijanje trgovinskih odnosov. Zato je treba preveriti, v kolikšni meri ga je mogoče v okviru revizijskih klavzul izboljšati in posodobiti.

3.2.3 Vidiki sodelovanja

3.2.3.1 Sodelovanje med Mehiko in EU ima štiri elemente: dvostransko sodelovanje na vladni ravni; regionalne programe Evropske komisije za vso Latinsko Ameriko (AL-Invest, URBAN, ALFA, @lis, Eurosocial in druge), pri katerih sodeluje tudi Mehika; sodelovanje na določenih tematskih področjih, kot so denimo človekove pravice, varstvo okolja in nevladne organizacije; možnost za Mehiko, da se udeleži nadaljnjih programov, kot je šesti okvirni program za raziskave in razvoj.

3.2.3.2 Dvostransko sodelovanje med partnerkama ureja trden pravni okvir, ki je bil oblikovan v poglavju sporazuma o sodelovanju, ter memoranduma o soglasju z večletnimi smernicami za uresničitev sodelovanja med EU in Mehiko v obdobju med letoma 2002–2006. V njem sta se obe strani sporazumeli, da bosta sodelovanje usmerili na naslednja področja: socialni razvoj in zmanjšanje neenakosti, krepitev pravne države, gospodarsko sodelovanje ter znanstveno in tehnološko sodelovanje. EU je za obdobje načrtovanja programa (2002–2006), ki bo pokrito s sofinanciranjem, namenila sredstva v višini 52,6 milijona EUR. Primerljivo vsoto bodo prispevale mehiške institucije, ki imajo korist od izvajanja projektov. Dopolnilo k podpisanim sporazumom je poleg tega tudi finančni okvirni program, ki je temeljni dokument za oblikovanje posebnih projektov sodelovanja med Mehiko in Evropsko unijo.

3.2.3.3 Nadalje spodbuja pogajanja in sprejem dodatnih instrumentov za poglobitev sodelovanja med Mehiko in Evropsko unijo. Tako je bil februarja 2004 podpisan sporazum o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju, obenem pa se nadaljuje vzpostavljanje stikov v okviru oblikovanja sporazumov na področju visokošolstva in okolja.

3.2.3.4 Trenutno se izvaja program Programa Integral de Apoyo a Pequeñas y Medianas Empresas (PIAPYME); gre za obsežen program za podporo malim in srednjim podjetjem, ki je osredotočen na naslednje vidike: vzpostavitev tehničnih zmogljivosti za spodbujanje produktivnosti MSP, podpora prenosa tehnologij ter postopkov za sodelovanje med podjetji, da se spodbudijo skupne naložbe in ustvarjanje zavezništev med mehiškimi in evropskimi MSP ter posodobljanje in internacionaliziranje MSP. Sporazum o financiranju programa za poenostavitev globalnega sporazuma je namenjen specifičnim področjem, kot denimo carini, tehničnim standardom, zdravstvenim predpisom in predpisom za zaščito rastlin, zaščiti potrošnikov in intelektualni lastnini.

3.2.3.5 Obenem v okviru sodelovanja na področju človekovih pravic potekajo projekti na temo izvajanja priporočil ocene o položaju človekovih pravic v Mehiki ter spodbujanja in varstva človekovih pravic avtohtonih narodov v Mehiki.

3.2.3.6 Glede izvajanja in upravljanja sodelovanja so mehiške vladne ustanove EESO opozorile na zapletenost postopkov Skupnosti na tem področju. Zdi se, da tako Mehika kot EU v zvezi s prihodnjim sodelovanjem menita, da je treba njune odnose še poglobiti. To naj bi omogočili nov pristop k sodelovanju ter obravnavanje in določitev novih načinov sodelovanja in dialoga med sektorji ter tristransko sodelovanje med Mehiko, EU in tretjimi državami, predvsem državami Srednje Amerike. Glede prihodnjih področij sodelovanja, ki jih je treba določiti za obdobje 2007–2013, EESO meni, da je potrebna predvsem večja podpora MSP, sodelovanje pa je treba povečati med drugim tudi na področjih sociale, izobraževanja in okolja.

3.2.4 Vplivi širitve EU na odnose z Mehiko

3.2.4.1 V okviru gospodarskih odnosov Mehike z EU je mogoče opaziti zelo živahno trgovino z nekaterimi izmed desetih novih držav pristopnic. Preseneča predvsem razvoj trgovine s Češko republiko, Madžarsko in Slovaško republiko. Obenem se je izkazalo, da imajo pri tem srednja in mala gospodarstva očitno več koristi kot velika. Kljub temu je mogoče ugotoviti, da je trgovinska menjava med Mehiko in novimi pristopnicami še v povojih.

3.2.4.2 Za Mehiko širitev pomeni predvsem vzpostavitev privilegiranih trgovinskih odnosov, ki jih je uvedel globalni sporazum, z desetimi novimi državami članicami EU. Dostop do prostotrgovinskega območja, ki šteje več kot 550 milijonov (21) porabnikov (vsota prebivalcev držav EU in Mehike (22)), naj bi zato občutno vplival tako na mehiška podjetja kot tudi podjetja novih držav članic. S širitvijo so nove države članice začele izvajati trgovinsko politiko Skupnosti, skupni trgovinski predpisi, enotne carine in enotni birokratski postopki pa so olajšali tudi dejavnosti podjetij iz tretjih držav, denimo Mehike, na njihovem trgu.

3.2.4.3 Mehika in nove države članice poudarjajo, da njihovi trgi ponujajo priložnost podjetjem druge strani: v novih državah članicah predvsem na področju predelovalne industrije, v Mehiki pa v kmetijstvu. Poleg tega bo gospodarska rast v novih državah članicah predvidoma še dodatno močno spodbudila povpraševanje. Mehiškim izvoznikom to prinaša relativno prednost pred konkurenčnimi podjetji iz Latinske Amerike in Azije, saj ta z EU nimajo sklenjenega preferenčnega sporazuma.

4. Globalni sporazum med EU in Mehiko ter Severnoameriški sporazum o prosti trgovini (NAFTA)

4.1 Geografska bližina Mehike z enim največjih svetovnih trgov, namreč ZDA, utemeljuje močno povezanost mehiškega gospodarstva z ameriškim. Za ZDA je pomembna predvsem konkurenčna prednost pred največjima tekmicama Japonsko in EU. Mehika si je želela zagotoviti predvsem prostor med svetovnimi tržnimi gospodarstvi. Tako se je s sklenitvijo sporazuma NAFTA usmerila k ZDA, kar se je za Severno Ameriko in na splošno za tamkajšnja velika in mala podjetja izkazalo za zelo koristno. Združitev Nemčije je povzročila, da se je Evropska unija začela odpirati proti vzhodu.

4.2 Od začetka veljave sporazuma NAFTA 1. januarja 1994 se je obseg tristranske trgovine povečal na več kot 623 milijard dolarjev, kar je dvakrat več kot pred sklenitvijo sporazuma NAFTA. Med letoma 1994 in 2003 so tuje neposredne naložbe v treh državah NAFTA narasle za več kot 1,7 bilijona dolarjev. Obenem s sporazumom NAFTA sta začela veljati tudi Severnoameriški sporazum o sodelovanju na okoljskem področju (North American Agreement on Environment Cooperation — NAAEC) in Severnoameriški sporazum na področju dela (North American Agreement on Labor Cooperation — NAALC) (23).

4.3 Po izračunih Svetovne banke (24) bi bil brez sporazuma NAFTA mehiški izvoz manjši, trenutne stopnje pa ne bi dosegel niti obseg tujih naložb. Severna Amerika je glavni mehiški investitor, ki ji sledi Evropska unija. V obdobju med letoma 1999 in 2004 so se naložbe iz Severne Amerike v glavnem stekale v predelovalno industrijo (43,7 odstotka skupnega obsega) in storitveni sektor (38,4 odstotkov skupnega obsega). Nekateri drugi vplivi sporazuma NAFTA so vprašljivi, predvsem na področju brezposelnosti, priseljevanja, dohodka na prebivalca in kmetijstva. Potem ko je sporazum NAFTA stopil v veljavo, obsežna investicijska dejavnost v Mehiki ni prinesla pričakovanega učinka glede izenačevanja Mehike in njenih severnoameriških partnerk. (25)

4.4 Države podpisnice sporazuma NAFTA si trenutno prizadevajo za poglobitev gospodarske integracije Severne Amerike in iščejo dodatne instrumente za izboljšanje trgovine, naložb in konkurenčnosti. Sporazum NAFTA ne obravnava nekaterih temeljnih vprašanj, kot sta priseljevanje in mobilnost delavcev, saj ZDA še vedno ponujajo le omejeno število viz za mehiške strokovnjake. Tako se je po liberalizaciji trgovine povečalo tudi število ilegalnih mehiških priseljencev v ZDA, in sicer z 2 milijonov v letu 1990 na 4,8 milijona leta 2000 (26), kar je privedlo tudi do povečanja težav na mejah. Leto 2004 je imelo v ZDA bivališče okoli 10 milijonov ljudi, rojenih v Mehiki. Če k temu prištejemo še Američane mehiškega porekla, je to 26,6 milijona ljudi, ali kar 9 odstotkov vsega ameriškega prebivalstva. Posledice migracije so bile še posebej vidne pri denarnih nakazilih v Mehiko, ki so leta 2004 znašala 13 milijard ameriških dolarjev (27).

4.5 Sporazum NAFTA in globalni sporazum med EU in Mehiko se temeljno razlikujeta v tem, da globalni sporazum presega trgovinsko-tehnične vidike, saj z njim EU ni postala le druga največja mehiška trgovinska partnerka (in to pri uravnoteženi in pravični trgovinski bilanci), temveč vključuje tudi temeljna vprašanja sodelovanja in politično usklajevanje, ki jih sporazum NAFTA ne obravnava. Sporazum NAFTA tudi ne predvideva mehanizmov za sodelovanje civilne družbe pri procesih sprejemanja odločitev.

4.6 Trgovinska bilanca kaže na močno povečanje trgovine med EU in Mehiko v petih letih njegove veljave, vendar pa trenutne številke (28) še ne pričajo, da bi trgovina EU z Mehiko dosegla raven tiste z ZDA, ki so še zmeraj najpomembnejše mehiške trgovinske partnerke. Leta 2003 je bilo 90 % mehiškega izvoza namenjenega v države NAFTA (29)in le 3,4 % v EU. 64,2 % blaga je Mehika uvozila iz ZDA in le 10,4 % iz EU.

5. Institucionalizacija dialoga z organizirano civilno družbo

5.1 Globalni sporazum določa politični dialog, ki obravnava vsa dvostranska in mednarodna vprašanja na vseh ravneh in v interesu obeh strani. V tem pogledu predvideva tudi ustanovitev Mešanega sveta (člen 45), ki bi nadzoroval izvajanje sporazuma. Pri izvajanju nalog naj bi mu pomagal Mešani odbor (člen 48). Globalni sporazum poleg tega določa, da se lahko Mešani odbor odloči za ustanovitev nadaljnjih organov, ki bi ga podpirali pri uresničevanju njegovih nalog (člen 49).

5.2 Za upoštevanje interesov družbenih sektorjev obeh strani v okviru izvajanja globalnega sporazuma je treba nujno spodbuditi tudi sodelovanje mehiške in evropske civilne družbe. Celoten spekter organizacij civilne družbe mora biti bolje zastopan: kmetje, potrošniki, ženske, okoljske skupine, skupine za človekove pravice, poklicne skupine in MSP.

5.3 Naslova VI in VII globalnega sporazuma, ki vsebujeta zgoraj omenjene člene, sta pravna podlaga za ustanovitev Mešanega posvetovalnega odbora EU/Mehika. Iz člena 36 je razvidno, da mora civilna družba sodelovati pri regionalni integraciji. Poleg tega člen 39 opredeljuje tudi prednostna področja sodelovanja, kjer na samem začetku navaja krepitev civilne družbe. V skladu s členom 49 ima Mešani svet pravico oblikovati ustrezne odbore in organe, ki se v skladu z določbami sporazuma razumejo za potrebne. Evolucijska klavzula dovoljuje tudi (člen 43) razširitev področij sodelovanja. S tem obstaja realna možnost, da se ustanovi Mešani odbor EU/Mehiko, ki bi spodbudil sodelovanje na različnih področjih, ki jih predvideva sporazum. EESO meni, da bi bilo ob upoštevanju lastnih izkušenj (30) primerno ime za odbor Skupni posvetovalni odbor (SPO) EU/Mehika.

5.4 EESO meni, da bi lahko ustanovitev in delo takšnega organa olajšali z ustanovitvijo legitimnega, reprezentativnega in neodvisnega mehiškega organa, ki bi bil podoben EESO in ki bi zastopal interese treh tradicionalnih skupin (delodajalcev, delojemalcev in drugih različnih interesnih skupin). Dosedanji poskusi za ustanovitev mehiškega ekonomsko-socialnega sveta na parlamentarni ravni so bili neuspešni, kljub predlogu za ustanovitev ekonomskega in socialnega sveta kot javnega organa s sedežem v Ciudad de Mexico (31). Razen tega se sindikati, združenja delodajalcev in organizacije tretjega sektorja ne morejo sporazumeti o njegovi ustanovitvi. Pri določitvi nalog organa denimo ni jasnih razlikovanj med instrumenti socialnega dialoga (posvetovanje, usklajevanje in pogajanja) in posvetovanjem s civilno družbo.

5.5 Dialog med vlado in predstavniki civilne družbe poteka v okviru tako imenovanega organa Consejo para el diálogo con los sectores productivos (32) (CDSP — Svet za dialog s produktivnimi sektorji), kjer so zastopani sindikati, delodajalci ter centralne in regionalne vladne oblasti. Ta dialog pa ima zgolj obrise socialnega in civilnega dialoga, tretji sektor pa nepopolno in nezadostno zastopajo le znanstveniki in kmetovalci. Vlada pa vodi dialog tudi z drugimi združenji različnih organizacij civilne družbe (sindikati, zbornice malih podjetij, nevladne organizacije), predvsem v zvezi s trgovinskimi sporazumi, ki jih je podpisala Mehika.Vlada in mehiški delojemalci si prizadevajo, da bi se z EESO pogovarjal predvsem CDSP. Kljub temu vlada meni, da je to le prvi korak, dokler ne bo preverila drugih možnosti za vključitev organizacij tretjega sektorja.

5.6 Sindikati aktivno sodelujejo in večinoma priznavajo CDSP, vendar pa glede vprašanja, ali naj CDSP postane partner EESO, nimajo enotnega stališča. Organizacije civilne družbe se nasprotno zavzemajo za ustanovitev nove ustanove, ekonomsko-socialnega sveta.

6. Sklepi in priporočila

6.1 V Mehiki so trenutne spremembe sicer dobrodošle, vendar pa so nedvomno potrebne še številne reforme. Tako je treba denimo okrepiti pravno državo ter zagotoviti svobodo in pravno varnost, se soočiti s težavami na področju sodstva, ustrezno razdeliti premoženje, izboljšati socialno varnost, poskrbeti za dostop do kakovostne izobrazbe in zdravstva ter povečati rast na domačem trgu, med drugim s pomočjo MSP. Jedro vseh predvidenih sprememb mora biti socialna kohezija, da bo Mehika obveljala za razvito državo z vsemi potrebnimi zagotovili.

6.2 EESO meni, da možnosti globalnega sporazuma na vseh področjih, ki jih obravnava, še niso dovolj izkoriščene. Sporazum bi moral ponuditi nove pobude za znižanje carin, odpravo tehničnih trgovinskih ovir in odprtje nadaljnjih sektorjev za trgovino s storitvami in za naložbe. Obe strani morata spodbujati ustanavljanje podjetij, olajšati medinstitucionalne odnose, vzpostaviti razmere, ugodne za podjetništvo, in podpirati forume za razprave. Okrepiti je treba dvostransko sodelovanje v okviru zunanjih pobud, ki so v skupnem interesu — predvsem v ostalih državah Latinske Amerike in v ZDA. Socialno področje in področje politike zaposlovanja (izobraževanje, enake možnosti, zaposlovanje) sporazuma se morata razširiti s pomočjo projektov o sodelovanju.

6.3 EESO meni, da je treba ustanoviti Skupni posvetovalni odbor (SPO) EU/Mehika, ki bi zagotovil vključitev civilne družbe. Odbor se prav tako še posebej zavzema za ustanovitev mehiškega organa, ki bi bil po strukturi podoben EESO, in mehiške zastopnike poziva, da nadaljujejo s svojimi prizadevanji za uresničitev tega cilja.

6.4 EESO meni, da bi moral imeti SPO EU/Mehiko vlogo posvetovalnega odbora Mešanega sveta za sodelovanje pri razvoju, spremljanju in izvajanju globalnega sporazuma. Njegova naloga bi morala biti, da na zahtevo Mešanega odbora ali Mešanega sveta pripravi mnenje o določeni temi. Prav tako lahko pripravi tudi mnenje na lastno pobudo ali priporočila o vprašanjih, ki se nanašajo na sporazum. Nadalje bi SPO redno poročal o napredovanju pri izvajanju sporazuma in s pomočjo finančne podpore Mešanega odbora prirejal srečanja Foruma civilne družbe EU/Mehika. Prav tako bi se na sejah — njihovo obliko je še treba določiti — redno sestajal z Mešanim parlamentarnim odborom EU/Mehika, kar bi omogočilo boljše spremljanje izvajanja sporazuma.

6.5 EESO meni, da naj stiki z mehiško civilno družbo, ki so bili doslej zgolj občasni, postanejo pogostejši, v njihovem okviru pa naj bi preučili možnost ustanovitve SPO EU/Mehika. Zato Odbor predstavnike mehiške civilne družbe poziva, da soglasno imenujejo tri sogovornike, predstavnike vsake izmed treh reprezentativnih skupin (delodajalcev, delojemalcev in tretjega sektorja). Tudi EESO bo iz vrst svojih treh skupin imenoval tri predstavnike. Cilj je ustanovitev skupne delovne skupine, katere delo bo pokazalo, kam vodi ta pot.

6.6 Naloga skupne delovne skupine EESO/predstavniki mehiške civilne družbe naj bi bila priprava predloga sestave, ciljev in pravilnika SPO EU/Mehika. Predlog bi bilo mogoče izdelati v letu 2006 in ga leta 2007 predložiti Mešanemu svetu.

6.7 EESO je v okviru dvostranskih odnosov izven področij sporazuma po svojih močeh pripravljen podpirati ustanovitev podobnega nacionalnega organa v Mehiki, če v mehiški družbi obstaja soglasje o tem. To bi pripomoglo k nadaljnjemu razvoju odnosov med različnimi organizacijami evropske in mehiške civilne družbe in spodbuditvi tesnejših stikov med Evropo in Mehiko.

6.8 Po mnenju EESO naj bi ta organ izražal raznolikost mehiške civilne družbe in bil zato sestavljen iz predstavnikov omenjenih treh skupin. Tako kot EESO bi moral biti tudi ta organ reprezentativen, neodvisen in legitimen. Bistvena pogoja za njegovo ustanovitev sta po izkušnjah Odbora želja po soglasju med različnimi udeleženimi sektorji civilne družbe in določitev meril reprezentativnosti za organizacije, ki so zastopane v odboru.

V Bruslju, 15. februarja 2006 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) Točka 5.5 mnenja „Odnosi med Evropsko unijo in Mehiko“ z dne 21. decembra 1995 (UL C 82 z dne 19.3.1996, s. 68)

(2) Del III povzetka in točke 33, 34 in 35 končne izjave tretjega srečanja organiziranih civilnih družb EU, Latinske Amerike in Karibskih otokov z dne 13. do 15. aprila 2004 v Mehiki. Ti deli dokumentov povzemajo napredek pri priznavanju kulturne in etnične raznolikosti ter pravice domorodcev.

(3) Poročilo Mednarodnega denarnega sklada (MDS) o Mehiki, št. 04/418 z dne 23. decembra 2004.

(4) Splošni sporazum o carinah in trgovini (General Agreement on Tariffs and Trade).

(5) Consejo Nacional de la Industria Maquiladora de Exportación (Nacionalni svet izvozne industrije maquiladora, www.cnime.org.mx) razlaga pojem „maquila“ kot industrijski proces ali proces storitev, ki je usmerjen v predelavo, montažo in popravila tujega blaga, ki se v ta namen uvozi in po opravljenih storitvah ponovno izvozi. Dejavnost izvajajo podjetja, tako imenovane „maquiladoras“, oz. obrati, ki del svoje dejavnosti usmerjajo v izvoz v smislu des Decreto para el Fomento y Operación de la Industria Maquiladora de Exportación (odločba o spodbujanju in dejavnosti izvozne industrije maquiladora) oz. sprememb te odločbe. Gospodarska dejavnost Mehike je usmerjena v rudarstvo, predelovalno industrijo, gradbeništvo ter sektor električnega toka, plina in vode. Padec investicijskih tokov v predelovalni industriji v obdobju med leti 2001 in 2003 je vodil do splošnega upada proizvodnje prav v tem sektorju in v gradbeništvu. Upad izvozov je v teh letih najbolj prizadel sektor predelovalne industrije, ki je imel velike investicijske izgube. Pri tem govorimo v prvi vrsti o kovinskopredelovalnem gospodarstvu (avtomobilska industrija, električni in elektronski izdelki, strojništvo in inženiring), tekstilni, oblačilni in usnjarski industriji ter kemični industriji (naftna in farmacevtska industrija ter pridelava kavčuka in plastike). V sektorjih, ki so utrpeli obsežne proizvodne izgube, je bilo več kot 50 odstotkov maquiladoras, kar pomeni, da so več kot polovico njihovih izvozov ustvarili maquiladoras, kot denimo na področju tekstilne in oblačilne industrije (62 %), strojništva in inženiringa (60 %) in gozdarstva (56 %).

(6) Po izjavah mehiškega državnega sekretarja za industrijo in trgovino se je na vseh delnih področjih predelovalne industrije v obdobju 2001–2003 stopnja brezposelnosti povečal in sicer za 17,8 odstotkov pri maquiladoras in 13,8 odstotkov pri ostalih podjetjih v primerjavi z obdobjem 1995–2000. Povečanje konjunkture leta 2004 doslej ni vplival na kazalce zaposlenosti, ki še naprej kažejo težnje k upadanju.

(7) Konkurenčni pritisk, ki ga ustvarja Kitajska in njena prisotnost na tekstilnem in oblačilnem trgu Združenih narodov in EU, zahteva od držav, ki so prisotne na teh trgih, da se prilagodijo posledicam, ki so predvsem usodne za Mehiko. Razvojni potencial Kitajske predstavlja veliko nevarnost za trenutni položaj Mehike, predvsem glede na blago, katerega proizvodnja zahteva veliko delovne sile, in glede na plače v Mehiki.

(8) Analiza mehiške konkurenčnosti, Instituto Mexicano para la Competitividad (IMCO), september 2003.

(9) Ministrstvo za socialni razvoj, Medición del desarrollo, México 2000–2002 (Ocena razvoja. Mehika 2000-2002), 23. junij 2003.

(10) Bilten Združenih narodov št. 03/042 z dne 17. junija 2003 o položaju temeljnih pravic in svoboščin domorodcev v Mehiki.

(11) OECD Policy Brief, oktober 2002. Territorial reviews: México City (Regionalno poročilo: Ciudad de Mexico).

(12) Študija Svetovne banke o revščini v Mehiki (2004) „La pobreza en México: una evaluación de las condiciones, las tendencias y la estrategia del Gobierno“.

(13) OECD, Pregled zaposlenosti – izdaja 2005.

(14) Observatorio Laboral je instrument mehiške vlade za izboljšanje položaja na trgu dela. Otvoril ga je mehiški predsednik v Residencia Oficial de Los Pinos2. marca 2005 ob navzočnosti delegacije EESO.

(15) Vir: Instituto Nacional de Estadística Geografía e Informática. México D.F., 8. marec 2004.

(16) „Relaciones UE-México“ („odnosi EU/Mehika“), Stalno predstavništvo Španije v EU.

(17) Okvirni sporazum za določitev pravil za trgovinska pogajanja, ki omogočajo pospešen postopek, da se začnejo trgovinska pogajanja v okviru Mešanega sveta, ki ga predvideva globalni sporazum.

(18) Točka 15 sklepov seje Mešanega sveta EU/Mehika, ki je potekala 26. maja 2005 v Luksemburgu.

(19) V obdobju med začetkom veljave dela sporazuma, ki se nanaša na trgovino, od leta 2000 do junija 2004, se je skupna trgovina med EU in Mehko povečala za 31 odstotkov, kar ustreza približno 111 milijardam ameriških dolarjev. „Europa en México, 2004“ („Evropa v Mehiki, 2004“). Delegacija EU v Mehiki, 2004.

(20) Vsi podatki o neposrednih tujih naložbah so vzeti iz brošure „Europa en México, 2004“ („Evropa v Mehiki, 2004“), delegacija EU v Mehiki, 2004.

(21) Vključno z Bolgarijo in Romunijo.

(22) Leta 2003 je Mehika štela 102 milijona prebivalcev (OECD Fact Book 2005).

(23) Skupna deklaracija komisije za prosto trgovino severnoameriškega sporazuma o prosti trgovini, 16. julij 2004.

(24) Viri: „Informe sobre México“ del Área de Estudios de Caja Madrid, maj 2002. Svetovna banka, „Las lecciones del TLCAN para los países de América Latina y el Caribe: Un resumen de hallazgos de investigación“, D. Lederman, W.F. Maloney in L. Servén. 2003.

(25) Vir: Svetovna banka, World Development Indicators Online.

(26) John Audley, ibidem, s. 49.

(27) Vir: Sporočilo za javnost 71/04, mehiško ministrstvo za notranje zadeve.

(28) Vir: Združenje mehiških uvoznikov in izvoznikov (ANIERM) s podatki mehiškega ministrstva za gospodarstvo.

(29) Treba je upoštevati, da je od teh 90 odstotkov 10 odstotkov nafte in 50 odstotkov proizvodov, ki so proizvedeni v maquiladoras.

(30) V skladu s členom 10 sporazuma o pridružitvi ES/Čile (ki je začel veljati 1. marca 2005; UL L 352 z dne 30.12.2002) se ustanovi skupni posvetovalni odbor z nalogo, da pridružitvenemu svetu pomaga pri spodbujanju dialoga in sodelovanja med različnimi gospodarskimi in socialnimi organizacijami civilne družbe v Evropski uniji in Čilu.

(31) Člen 1 osnutka zakona.

(32) http://www.stps.gob.mx/consejo_dialogo/cpdsp/frameset.htm