EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 27.11.2015 COM(2015) 584 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o napredku pri izvajanju strategije EU na področju drog 2013-2020 in akcijskega načrta EU za boj proti drogam 2013-2016 {SWD(2015) 257 final}



1.Uvod in ozadje Prepovedane droge so zapletena družbena težava, ki vpliva na življenje milijonov ljudi. Medtem ko se je uporaba drog, kot sta heroin in kokain, v zadnjih nekaj letih zmanjšala, postajajo nove psihoaktivne snovi vse bolj dostopne na odprtem trgu in/ali v spletu ter resno ogrožajo zdravje. Človeški in socialni stroški zasvojenosti z drogami so zelo visoki. Predstavljajo stroške za javno zdravje (preprečevanje in zdravljenje zasvojenosti z drogami, zdravstveno varstvo in bolnišnično zdravljenje), javno varnost, okolje in produktivnost dela. Vsaj 78,9 milijona Evropejcev je priznalo, da so vsaj enkrat v življenju uporabili marihuano, kokain je poskusilo 15,6 milijonov Evropejcev, amfetamine pa 12 milijonov Evropejcev. Poleg tega je 1,3 milijona odraslih problematičnih uporabnikov opioidov in 3,4 % vseh Evropejcev, starih med 15 in 39 let, umre zaradi prekomernega odmerka drog. Po najnovejših ocenah je leta 2010 v Evropski uniji 1 700 oseb umrlo zaradi okužbe z virusom HIV/AIDS kot posledice uporabe drog. Leta 2013 je bilo na novo ugotovljenih 1 446 primerov okužbe z virusom HIV zaradi vbrizgavanja drog. Leta 2014 je bila odkrita 101 nova psihoaktivna snov, kar je 22 % več kot leta 2013. Evropska agenda za varnost potrjuje oceno Europola, da je trg s prepovedanimi drogami najbolj dinamičen kriminalni trg. Nedovoljen promet s prepovedanimi drogami in proizvodnja drog se uvrščata med najdonosnejše kriminalne dejavnosti za organizirane kriminalne združbe, ki delujejo v EU. Vrednost evropskega trga opiatov je bila ocenjena na približno 12 milijard EUR, medtem ko uporaba konoplje, najbolj priljubljene droge v EU, po ocenah znaša 2 000 ton. Kokain je druga najbolj razširjena droga v EU, saj ga je bilo leta 2013 v državah članicah EU zaseženega več kot 61 ton. Poleg tega se je v zadnjih dveh letih razmahnil spletni trg za droge. Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (v nadaljnjem besedilu: EMCDDA) je leta 2013 izboljšal svoje poročanje o stanju na področju drog v Evropi. Poleg tega sta EMCDDA in Europol na zahtevo Evropske komisije leta 2013 izdala prvo poročilo o trgih z drogami v EU. Agenciji EU bosta drugo izdajo objavili v začetku leta 2016. Droge so svetovni problem. Po ocenah je leta 2013 prepovedano drogo uporabilo 264 milijonov ljudi, starih med 15 in 64 let. Približno 27 milijonov ljudi trpi za težavami zaradi uporabe drog ali za odvisnostjo od njih. Med njimi si skoraj polovica (12,19 milijona) drogo vbrizgava, od teh pa je bilo leta 2013 1,65 milijona ljudi okuženih z virusom HIV. Aprila 2016 bo Generalna skupščina Organizacije združenih narodov organizirala izredno zasedanje na temo drog, da se poiščejo načini za izboljšanje globalnih politik na področju drog, obenem pa okrepijo vidiki javnega zdravja in človekovih pravic v okviru konvencij ZN o mamilih. To bo prelomnica za mednarodno skupnost pri določanju prihodnje politike na področju drog. Sodelovanje EU bo v zvezi s tem pomembno. Strategija EU na področju drog (2013–2020) in akcijski načrt za boj proti drogam (2013–2016) določata politični okvir EU in prednostne naloge politike na področju drog. Strategija zagotavlja enoten in strokovno utemeljen okvir za boj proti drogam v EU in zunaj nje. Njen namen je prispevati k zmanjševanju povpraševanja in ponudbe drog v EU ter k zmanjšanju zdravstvenega in socialnega tveganja in škode, ki ju povzročajo droge. Strategija zajema tri prečne teme: (a) usklajevanje, (b) mednarodno sodelovanje ter (c) obveščanje, raziskovanje, spremljanje in vrednotenje. To poročilo predstavlja glavni napredek, ki ga je EU dosegla v letih 2013 in 2014 pri izvajanju strategije 2013–2020 in akcijskega načrta za boj proti drogam 2013–2016. Podrobne ugotovitve so predstavljene v priloženem delovnem dokumentu služb Komisije. 2.Metoda Akcijski načrt EU za boj proti drogam opredeljuje, kdo je odgovoren za izvajanje ukrepov v okviru akcijskega načrta in določa roke za vsakega od njih. Ta pregled, ki zajema leti 2013 in 2014, temelji na prispevkih EMCDDA, Europola, Eurojusta (Urada za evropsko pravosodno sodelovanje) in CEPOL (Evropske policijske akademije). Prispevke smo prejeli tudi od Evropske službe za zunanje delovanje ter predsedstva Sveta. Komisija je izvedla tudi anketo, v katero je zajela države članice EU in organizacije civilne družbe, ki se zanimajo za politiko na področju drog. To poročilo se osredotoča na rezultate strategije EU na področju drog in akcijskega načrta. 3.Zmanjšanje povpraševanja po drogah

Preprečevanje Raziskava Eurobarometer iz leta 2014 o uporabi drog med mladimi je pokazala, da se eksperimentiranje z drogami pogosto začne v šolskih letih. Po ocenah naj bi namreč eden od štirih 15- ali 16-letnikov uporabil prepovedano drogo. Ozaveščanje in svetovanje sta še vedno najpogosteje uporabljena preprečevalna ukrepa pri mladih, za katere obstaja nevarnost zlorabe snovi, na primer pri dijakih z akademskimi in socialnimi problemi. Leta 2013 je manj kot polovica vseh držav članic EU poročala EMCDDA, da je v celoti izvedla šolske politike na področju drog. Vendar pa so po šolah v EU splošne informacijske kampanje o zlorabi snovi zelo razširjene. Večina držav članic EU je poročala, da je v obdobju 2013–2014 izvajala posebne programe in/ali ukrepe ki naj bi prvo uporabo prepovedanih drog preložili na poznejši čas.



Predstavitev Skupina za sodelovanje Mondorf, ki vključuje Luksemburg in obmejne regije v Franciji, Nemčiji in Belgiji, je organizirala preprečevalne ukrepe, pri čemer je združila pristop, usmerjen v boj proti drogam, z medkulturnimi komponentami, organizirala pa je tudi dejavnosti za prosti čas za mlade, ki temeljijo na konceptu „pedagogika za užitek“. Namen ukrepov je predvsem omogočiti mladim, da pridobijo izkušnje na področju skupinske dinamike, obvladovanja konfliktov, ocenjevanja omejitev in tveganja ter da razvijejo občutek solidarnosti v skupini z družbeno in kulturno različnimi osebami. Večina držav članic EU, vključno s civilno družbo, je sporočila, da so izvedle pobude za ozaveščanje o nevarnostih in posledicah uporabe prepovedanih drog ter drugih novih psihoaktivnih snovi. Vse države članice EU so poročale, da so izvedle preventivne ukrepe. Številne države članice EU izvajajo splošne preventivne programe in nekatere med njimi poročajo o izvajanju izbirnih in indikativnih preventivnih programov. Polovica držav članic EU je poročala o izvajanju kampanj za boj proti drogam v okoljih za preživljanje prostega časa, kot so glasbeni festivali, zabave, nočna zabavišča in diskoteke. Večina držav članic EU je navedla, da se je razpoložljivost preventivnih ukrepov v letih 2013 in 2014 izboljšala ali je ostala nespremenjena. Vendar pa so nekateri predstavniki civilne družbe poudarili, da je na tem področju prišlo do zmanjšanja javne porabe zaradi proračunskih omejitev. Zloraba in odvisnost od zdravil na recept V EU bi bilo treba zlorabi zdravil na recept in odvisnosti od njih nameniti več pozornosti in opraviti več analiz. Benzodiazepini se pogosto zlorabljajo med rizičnimi uporabniki opioidov ter so povezani z obolevnostjo in umrljivostjo v tej skupini. Opioidni analgetiki in anestetiki, zdravila, ki se primarno uporabljajo zaradi svojih psihoaktivnih učinkov in kot zdravilo za zdravljenje zasvojenosti, se pogosto zlorabljajo. Vendar so podatki, ki bi omogočali celovito oceno zlorabe v različnih okoljih v celotni EU, v državah članicah EU zelo omejeni. Zato je treba resnost problema in odziv nanj znotraj EU še podrobneje opredeliti, da se določijo ukrepi, ki jih je v prihodnje treba sprejeti. Zdravljenje V letih 2013 in 2014 so bile v vseh državah članicah EU dostopne integrirane storitve zdravljenja s široko pokritostjo. Polovica držav članic EU je menila, da v obdobju 2013–2014 v njihovih državah ni bilo nobene večje spremembe v razpoložljivosti zdravstvenih storitev, večina ostalih držav članic EU pa je menila, da se je razpoložljivost povečala. Po drugi strani nekateri predstavniki civilne družbe trdijo, da se je razpoložljivost zdravstvenih storitev zmanjšala zaradi zmanjšanja proračuna. V obdobju 2013–2014 so bile v državah članicah EU na voljo številne celostne in integrirane zdravstvene storitve. Polovica držav članic EU je poročala, da v letih 2013 in 2014 te storitve niso postale bolj raznolike kot v prejšnjih letih. Predstavitev V Angliji je zdravljenje zasvojenosti z drogami dobro dostopno. Najnovejši podatki o zdravljenju (za obdobje 2013–2014) kažejo, da je 98 % ljudi začelo zdravljenje v manj kot treh tednih po napotitvi. Čakalna doba za začetek zdravljenja je kratka, in sicer približno tri dni. Deset let trajajoče izboljšave sistema zdravljenja so pripomogle, da se je čakalna doba skrajšala z dveh mesecev leta 2001 na le tri dni v obdobju 2013–2014. Večina zdravljenja zasvojenosti z drogami se v Evropi izvaja ambulantno. Desetina pacientov se zaradi zasvojenosti z drogami zdravi v bolnišnicah ali specializiranih centrih. Storitve rehabilitacije/zdravljenja so se v letih 2013 in 2014 razvile, vendar je skoraj polovica držav članic EU poročala, da se te storitve niso razširile. Podobno so tudi številni predstavniki civilne družbe poročali, da se v letih 2013 in 2014 v njihovih državah storitve rehabilitacije/zdravljenja niso razširile. Zmanjšanje tveganja in škode Do leta 2013 so vse države članice EU sprejele cilje politike javnega zdravja, da bi preprečile in zmanjšale tveganje za zdravje, povezano z odvisnostjo od drog. Večina držav članic EU je poročala, da so v letih 2013 in 2014 sprejele specifične ukrepe, da bi zagotovile razpoložljivost in dostopnost strokovno utemeljenih ukrepov za zmanjšanje tveganja in škode. Predstavitev Na Cipru je bil leta 2014 v okviru nizkopražnega programa, uvedenega leta 2013, izveden prvi pilotni program, ki je temeljil na metodi „snežene kepe“. Poiskali so nekdanje ali trenutne injicirajoče uporabnike drog in jih vključili v usposabljanje na temo virusa HIV/aidsa, hepatitisa, tuberkuloze, tehnik prve pomoči, varnejših spolnih odnosov in varnejše uporabe drog. Po usposabljanju je vsak udeleženec pridobil tri druge injicirajoče uporabnike drog in jim posredoval znanje, ki ga je usvojil med usposabljanjem, ter z vprašalnikom zbral podatke o uporabi drog z zelo visoko stopnjo tveganosti.

Vse države članice EU imajo na voljo nadomestno zdravljenje z opioidi ter programe zamenjave injekcijskih igel in brizg, kar sta glavna ukrepa za preprečevanje in obvladovanje okužb med osebami, ki si droge vbrizgavajo. Razširjenost obeh programov se je znatno povečala. Vendar programi izmenjave igel in brizg leta 2013 v nobeni državi še zdaleč niso pokrivali celotnega ozemlja, posebno pa ne vseh zaporov. Več držav je tudi poročalo, da je v zadnjih letih storitev za zmanjšanje tveganja manj, v nekaterih državah pa so te storitve zelo omejene. Predstavitev V Češki republiki je dostopnost nadomestnega zdravljenja omejena. Metadon je brezplačen, vendar je pacientom na voljo samo v približno 10 specializiranih centrih. Večina pacientov, ki so deležni nadomestnega zdravljenja z opioidi, uporablja buprenorfin, ki pa ga zdravstveno zavarovanje v praksi ne krije, zato mora večina pacientov zanj plačati veliko denarja (približno polovico povprečne mesečne plače na mesec). Buprenorfin se zato prodaja na črnem trgu. Nekatere države članice EU zagotavljajo nadzorovane prostore za uporabo drog, nekatere pa izvajajo tudi programe distribucije naloksona na dom. Čeprav je bil v zadnjih letih dosežen napredek, so preveliki odmerki drog ali z drogo povezane bolezni, nesreče, nasilje ali samomor še vedno med glavnimi vzroki za izogibljivo umrljivost pri mladih v EU. Ocene EU kažejo, da je leta 2013 najmanj 5 800 ljudi umrlo izključno zaradi prevelikega odmerka drog. Od leta 2003 večini držav članic ni uspelo zmanjšati števila smrti zaradi prevelikih odmerkov drog. Vendar je treba omeniti, da je na splošno pokritost ter razpoložljivost ukrepov za zmanjšanje tveganja v EU povezana z nižjo stopnjo poročanja o prevelikih odmerkih drog. V letu 2013 se je število okužb z virusom HIV med injicirajočimi uporabniki drog zmanjšalo. Vendar pa je bila stopnja okužb s hepatitisom C v številnih državah še vedno visoka. Uporaba drog v zaporih Stopnja uporabe drog je višja med zaporniki kot med splošnim prebivalstvom. V letih 2013 in 2014 je imela večina držav članic EU vzpostavljene politike zdravstvenega varstva za uporabnike drog med prestajanjem zaporne kazni. Do konca leta 2016 namerava več kot polovica teh držav tudi povečati število obstoječih ukrepov, v istem času pa namerava take ukrepe začeti izvajati tudi večina tistih držav, ki jih trenutno ne izvajajo. V letih 2013 in 2014 je bila v zaporih in v skupnostih več kot polovice držav članic EU zagotovljena stalna oskrba za uporabnike drog s posebnim poudarkom na preprečevanju prevelikih odmerkov drog. Po poročanju je bilo leta 2013 nadomestno zdravljenje z opioidi na voljo v zaporih večine držav članic EU. V nekaterih državah pa je bilo zdravljenje v zaporu zagotovljeno samo osebam, ki so se zdravile, preden so bile zaprte. V letih 2013 in 2014 so imele samo nekatere države zagotovljeno posebno financiranje za dejavnosti, namenjene zmanjšanju povpraševanja po drogah. Proračun za te dejavnosti je pogosto vključen v sorodna področja, kot so zdravstvo, izobraževanje in socialno varstvo. 4.Zmanjšanje ponudbe drog Europol poroča, da je bil glede na nove odprte primere in pretok informacij nedovoljen promet s prepovedanimi drogami v letih 2013 in 2014 glavno področje kriminala. Leta 2013 je bilo zabeleženih približno 230 000 kaznivih dejanj v zvezi s ponudbo droge, pri čemer jih je bilo 57 % povezanih z marihuano. Leta 2014 je bilo v EU odprtih več kot 1 600 novih primerov, povezanih z drogo, ki so bili namenjeni odkrivanju organiziranih kriminalnih združb, ki trgujejo s kokainom, heroinom, sintetičnimi drogami in marihuano. Leta 2014 je bila v EU sporočena 101 nova psihoaktivna snov v primerjavi z letom 2010, ko jih je bilo sporočenih 41. EMCDDA jih trenutno spremlja več kot 450. Leta 2013 je bilo 33 000 primerov zasega novih psihoaktivnih snovi, kar znaša več kot 2,3 tone. Proizvodnja takšnih snovi, vključno z izdelavo tablet, pakiranjem in označevanjem, je v EU vedno pogostejša, čeprav se v Evropo tudi dostavljajo iz držav nečlanic EU. Države članice EU poročajo, da so se leta 2014 nove psihoaktivne snovi Evropi dobavljale predvsem iz Kitajske. EMCDDA je v letih 2013 in 2014 prek mreže sistema zgodnjega opozarjanja izdal 182 uradnih obvestil o novih psihoaktivnih snoveh ter 32 opozoril in nasvetov za javno zdravje. Mnogi med njimi so obravnavali resne neželene dogodke, zlasti smrt, in/ali nevarnosti, ki bi lahko povzročile resno škodo. V tem obdobju sta EMCDDA in Europol izvedla sedem ocen tveganja za nove psihoaktivne snovi, ki so nevarne za zdravje. V skladu s tem je Komisija leta 2013 Svetu predložila predloge za izvajanje nadzora po vsej EU nad dvema snovema, leta 2014 pa še nad nadaljnjimi šestimi. Potem ko je Evropski parlament podal pozitivno mnenje na vse predloge Komisije, jih je Svet sprejel. Zaradi stopnje grožnje, ki jo predstavljajo nove psihoaktivne snovi, sta morala Svet in Evropski parlament določiti nov, hitrejši in učinkovitejši sistem za obravnavo groženj. Septembra 2013 je Komisija sprejela zakonodajni sveženj za izpolnitev teh ciljev. Od takrat je sveženj predmet razprave med sozakonodajalcema. V letih 2013 in 2014 je EMCDDA sodeloval z državami članicami EU, da bi pridobil natančne, zanesljive, primerljive in visoko kakovostne podatke o ponudbi drog v EU. To bo omogočilo, da se opravi ocena razmer in učinkovitosti politik, namenjenih zmanjšanju ponudbe. Podatki bodo zbrani v okviru pilotnega projekta leta 2015. Število primerov nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami, ki so bili predloženi Eurojustu, se je leta 2014 zgolj nekoliko povečalo v primerjavi z letom prej. Projekt, ki ga je Eurojust leta 2014 izvedel na področju nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami, je pokazal, da so bile razlike v pravilih materialnega prava in postopkovnih pravilih v državah članicah EU glavna ovira v preiskavah v zvezi z nedovoljenim prometom s prepovedanimi drogami ter pri ugotavljanju, sledenju in odvzemu sredstev, ki izhajajo iz čezmejnih dejavnosti organiziranega kriminala. Projekt je pokazal tudi, da sta se odredbi o zamrznitvi in zaplembi zelo redko uporabljali v primerih nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami. V letih 2013 in 2014 je večina držav članic EU uvedla pobude za boj proti čezmejnemu nedovoljenemu prometu s prepovedanimi drogami in izboljšano varnost z drugimi državami članicami. CEPOL je v letih 2013 in 2014 organizirala usposabljanje na področju drog in vprašanj v zvezi z njimi za skoraj 1 300 udeležencev iz držav članic EU, pridruženih držav, držav kandidatk in agencij EU. Nekaj več kot polovica držav članic EU je poročala o dobrem sodelovanju med enotami kazenskega pregona in ustreznimi organi v zvezi z vprašanji glede drog, čeprav nimajo vse veljavnih memorandumov o soglasju, s katerimi bi formalizirale sodelovanje. Leta 2013 je bilo skupno 846 primerov zasegov in zaustavljenih pošiljk predhodnih sestavin za prepovedane droge, namenjenih za nezakonito uporabo. Leta 2014 je bilo 628 takih primerov.

Več držav članic EU je svoje izvršilne zmogljivosti združilo s Pomorskim in analitičnim operacijskim centrom za narkotike (MAOC-N), da bi prestregli pošiljke drog zlasti v Atlantskem oceanu. Center je od ustanovitve poskrbel za prepoved vožnje več kot 120 plovil in zaseg več kot 100 ton kokaina in 300 ton marihuane z maloprodajno ceno v EU, ki je znašala 8 milijard EUR. Dejavnosti Centra finančno podpira tudi EU. V letih 2013 in 2014 je v večini držav članic EU pravni sistem določal alternative prisilnim kaznim za storilce, ki so odvisni od drog. Skoraj vse te države članice EU so zagotovile zdravljenje in rehabilitacijo, medtem ko je polovica zagotovila izobraževanja, nadaljnjo oskrbo po zdravljenju in vključevanje v družbo. Predstavitev Na Portugalskem je od julija 2001 v veljavi zakon, s katerim sta bila nezakonita uporaba drog in s tem povezano ravnanje dekriminalizirana, vendar uporaba drog še vedno šteje za nezakonito ravnanje. Za kaznivo dejanje se šteje posedovanje količine drog, ki je večja od povprečja za individualno uporabo v obdobju 10 dni. Vendar pa bo osebo, ki poseduje manjšo količino droge in ki ni osumljena, da je vpletena v nedovoljen promet s prepovedanimi drogami, ovrednotila lokalna komisija za odvračanje od zasvojenosti z drogami, ki jo sestavljajo odvetnik, zdravnik in socialni delavec. Upravne sankcije se lahko uporabljajo, toda glavni cilj je olajšati dostop do zdravljenja ter ponovno vzpostaviti zdravo življenje in vključenost v družbo. Te komisije izvajajo preventivne ukrepe na „sekundarni ravni“, tako da ovrednotijo osebne okoliščine uporabnikov drog, ki jim jih napoti policija, in jih usmerijo k ustreznim odzivom. Drugi izziv predstavlja razmah spletnega trga za droge. Več kot polovica držav članic EU se je posebej osredotočila na boj proti z drogami povezanimi kaznivimi dejanji prek interneta, pri čemer se jih je mnogo osredotočilo na spletne strani, ki se uporabljajo za prodajo sintetičnih drog. Eurojust in Europol sta tudi poročala, da sta izvedla več ukrepov, usmerjenih v preprečevanje z drogami povezanih kaznivih dejanj prek interneta. Predstavitev V Nemčiji je zvezna kriminalistična policija (BKA) ugotovila povečanje prodaje vseh vrst narkotikov prek interneta. Glavni poudarek je na področju sintetičnih drog. Poleg tega se trgovina z drogami vse bolj seli iz običajnega spleta v tako imenovano temno mrežo. Ta omogoča anonimizacijo in kodiranje, zaradi česar je zelo težko identificirati upravljavce, prodajalce in kupce. Poleg tega uporaba virtualnih valut, kot je Bitcoin, uporabnikom zagotavlja še več anonimnosti. Zaradi tega hitro naraščajočega pojava je zvezna kriminalistična policija 15. novembra 2014 vzpostavila delovno skupino „trgovina s prepovedanimi drogami prek interneta“. Delovno skupino trenutno sestavlja 2,5 članov osebja. Posebna sredstva za financiranje dejavnosti, namenjenih zmanjšanju ponudbe drog, so bila v letih 2013 in 2014 na voljo samo v nekaterih državah. Proračun za te dejavnosti je običajno vključen v sorodna področja, na primer v splošni proračun kriminalistične policije. 5.Usklajevanje Za učinkovito obravnavanje večsektorske narave težav z drogami je potrebno usklajevanje med različnimi področji politik na ravni EU in na nacionalni ravni v državah članicah EU. V Svetu deluje posebna delovna skupina, ki obravnava problematiko drog nasploh. V okviru te skupine so si predstavniki predsedstev Sveta prizadevali oblikovati program, ki bi tesno sledil akcijskemu načrtu EU za boj proti drogam. Vendar pa so nekatere države članice EU menile, da se niso vsi ukrepi obravnavali sistematično. Predstavniki menjajočih se predsedstev Sveta so si tudi prizadevali, da bi vzpostavili tesnejše stike in boljšo izmenjavo informacij z drugimi delovnimi skupinami, ki se ukvarjajo s kazenskim pregonom. Skoraj vse države članice EU pravijo, da usklajujejo svoja stališča v okviru delovnih skupin Sveta EU o vprašanjih v zvezi z drogami z vsemi zadevnimi stranmi na nacionalni ravni. Leta 2013 so imele vse države članice EU vzpostavljene nacionalne strategije na področju drog, le ena država je uporabljala strategijo na regionalni ravni. Medtem ko je bila večina strategij posebej osredotočenih na prepovedane droge, so v nekaterih državah članicah EU droge vključene v širše politike za boj proti zasvojenosti, ki zajemajo tobak, alkohol in včasih tudi druge vrste zasvojenosti. V zadnjih letih je vedno več držav opravilo končno vrednotenje strategije ali akcijskega načrta za boj proti drogam. Vse države članice EU so poročale, da so bile organizacije civilne družbe vključene v oblikovanje, spremljanje in/ali ocenjevanje njihovih nacionalnih politik na področju drog v obdobju 2013–2014. Predstavitev Na Slovaškem imajo nevladne organizacije svojega predstavnika (vladni predstavnik) v glavnem usklajevalnem telesu (Svet vlade Slovaške republike za politiko na področju drog), ki ima pravico, da povabi predstavnike na sestanke Sveta in razprave določenih točk dnevnega reda. Poleg tega so med pripravo novih strateških dokumentov (strategije, akcijski načrti) predstavniki nevladnih organizacij pozvani, da predložijo svoje predloge prek vladnega namestnika ali neposredno. Imajo tudi pravno pristojnost, da svoje pripombe na dokumente in predloge podajo v postopku odobritve dokumenta. Njihove pripombe in predloge je treba obravnavati in najprimernejše je treba upoštevati, pri čemer se je treba izogniti vsem odstopanjem, saj se sicer lahko postopek odobritve ustavi. Večina predstavnikov civilne družbe je potrdila, da so sodelovali pri razvoju, spremljanju in/ali ocenjevanju politike njihovih držav na področju drog v obdobju 2013–2014, čeprav so nekateri tudi navedli, da za to ni bilo vzpostavljenega strukturiranega dialoga. Medtem ko so številni predstavniki civilne družbe menili, da je bilo obstoječe sodelovanje na nacionalni ravni uporabno, so nekateri omenili, da v njihovih državah civilna družba ni imela vloge pri oblikovanju politik na področju drog. Na ravni EU je med Komisijo in civilno družbo vzpostavljen strukturiran dialog, ki poteka prek foruma civilne družbe EU o drogah in zagotavlja svetovanje za podporo oblikovanja in izvajanja politik. Predstavniki civilne družbe so menili, da v letih 2013 in 2014 ni bilo dovolj virov na nacionalni ravni, da bi se lahko uresničile prednostne naloge strategije EU na področju drog. Mnoge nevladne organizacije so poročale tudi o zmanjšanju proračunov. Dokazov o javnih izdatkih v zvezi z obravnavo problematike drog na nacionalni ravni je še vedno malo. Za 19 držav članic, ki so v zadnjih 10 letih opravile ocenjevanje, izdatki znašajo med 0,01 % in 0,5 % BDP, pri čemer zdravstveno varstvo predstavlja med 24 % in 73 % vseh izdatkov, povezanih z drogami. 6.Mednarodno sodelovanje

Pomemben cilj strategije EU na področju drog na mednarodni ravni je doseči enoglasnost EU na mednarodnem prizorišču in z državami partnericami. V letih 2013 in 2014 je EU v veliki meri uspelo predstaviti usklajeno stališče na mednarodnih srečanjih. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za okrepitev enotnega nastopa EU v institucijah Združenih narodov (ZN), je treba izboljšati usklajevanje med delegacijami ZN na Dunaju in horizontalno delovno skupino za droge v Bruslju. Za srečanja v okviru ZN ali na drugih mednarodnih forumih, ki obravnavajo zadeve na področju drog, so bila pripravljena stališča EU. Za izredno zasedanje Generalne skupščine Organizacije združenih narodov leta 2016 je v pripravi skupno stališče EU. EU že dolgo sodeluje z državami nečlanicami EU, kot so ZDA, države v Latinski Ameriki, na Karibskih otokih, v Srednji Aziji in na Zahodnem Balkanu, v Rusiji in v državah evropskega sosedstva, s katerimi organizira redna srečanja strokovnjakov na temo boja proti drogam. Ima tudi posebne sporazume o sodelovanju pri nadzoru predhodnih sestavin z 11 državami, kot so Kitajska, ZDA in Mehika. V okviru teh sporazumov potekajo redna srečanja strokovnjakov, večinoma enkrat letno. Sodelovanje z državami evropskega sosedstva in Rusijo je bilo v letih 2013 in 2014 osredotočeno na zmanjšanje ponudbe drog, vendar je bilo sodelovanje manj dinamično kot v preteklosti. To je bilo verjetno tudi posledica zahtevnih varnostnih razmer na vzhodnih mejah Evrope. V državah, ki se pripravljajo na pristop, je predstavljalo pomemben napredek oblikovanje nacionalnih strategij na področju boja proti drogam, ki so v skladu s strategijo EU na področju drog, in akcijskimi načrti. Med predstavniki mehanizma EU-CELAC za usklajevanje in sodelovanje na področju boja proti drogam ter združenimi skupinami za nadaljnje spremljanje na področju predhodnih sestavin za prepovedane droge je bil organiziran sestanek, ki je obravnaval svetovno problematiko drog. Na območju Latinske Amerike se politika EU na področju drog izvaja tudi v okviru številnih regionalnih in dvostranskih projektov sodelovanja. Dialogi med EU in ZDA so bili osredotočeni na teme, kot so obravnavanje novih psihoaktivnih snovi, zloraba zdravil na recept in priprava na izredno zasedanje Generalne skupščine Organizacije združenih narodov leta 2016. Cilj ukrepov v okviru programov zunanjega sodelovanja EU na področju drog je zagotoviti uravnoteženo obravnavo ponudbe drog in povpraševanja po njih, hkrati pa spodbujati in ščititi človekove pravice. Nekateri večji projekti na temo drog, ki jih je EU financirala v letih 2013 in 2014, so: COPOLAD, regionalni program sodelovanja z Latinsko Ameriko na področju politik na področju drog; program za kokainsko pot, ki deluje v 38 državah v Zahodni Afriki, Latinski Ameriki in na Karibih; program za heroinsko pot; akcijski program za področje drog v Srednji Aziji (CADAP); BOMCA 8, ki je tudi dejaven v Srednji Aziji. EU razvija tudi sodelovanje z Zahodno Afriko, kjer zagotavlja podporo za izvajanje regionalnega akcijskega načrta ECOWAS o nedovoljenem prometu s prepovedanimi drogami, z njim povezanim organiziranim kriminalom in zlorabo drog. EU je dolgoletna podpornica projektov in programov Urada Združenih narodov za droge in kriminal. EU financira številne projekte in programe v okviru svetovnega boja proti nedovoljenemu prometu s prepovedanimi drogami in zagotavlja sredstva v višini 73 milijonov EUR. Predstavitev Sodelovanje med EU in Latinsko Ameriko je določeno tudi v programu COPOLAD. To je program za regionalno sodelovanje na področju politik na področju drog, ki je je namenjen izboljšanju ravnovesja, skladnosti in učinka politik na področju drog v Latinski Ameriki ter mehanizma EU-CELAC za usklajevanje in sodelovanje na področju boja proti drogam. Program je posebej namenjen krepitvi zmogljivosti in spodbujanju različnih faz procesa razvoja politik na področju drog v državah Latinske Amerike. Na podlagi nacionalnih agencij Latinske Amerike za boj proti drogam je COPOLAD prispeval k izboljšanju načina dojemanja politik na področju drog, pomagal je spremeniti paradigme in poudariti potrebo po: uravnoteženem pristopu za zmanjševanje povpraševanja po drogah in zmanjševanje ponudbe drog; strokovno utemeljenih politikah; politikah, ki temeljijo na načelih človekovih pravic in javnega zdravja; razmisleku o vprašanjih spolov; omogočil je sprejemljivost pristopov za zmanjšanje škode, ki so se prej množično zavračali. Cilj alternativnega razvoja je kmetom zagotoviti gospodarsko vzdržno zakonito alternativo za pridelovanje drog. Le nekaj držav članic EU je poročalo o financiranju tovrstnih programov v regijah, kjer so se v letih 2013 in 2014 pridelovale ali bi se lahko pridelovale rastline, iz katerih se pridobivajo prepovedane droge. V obdobju 2013–2014 je manj kot polovica držav članic EU sodelovala v pomoči državam nečlanicam EU in civilni družbi v teh državah pri razvoju in izvajanju pobud za zmanjšanje tveganja in škode. Nekaj držav članic EU je financiralo projekte in/ali programe, ki so obravnavali organiziran kriminal, povezan z drogami, v državah nečlanicah EU v obdobju 2013–2014. V letih 2013 in 2014 je polovica držav članic EU sklenila dvostranske sporazume, strategije sodelovanja in/ali akcijske načrte, ki so vključevali sodelovanje z državami nečlanicami EU na področju drog (zlasti z Rusijo, Zahodnim Balkanom, Bližnjim vzhodom in Latinsko Ameriko). Najpogosteje so bili dvostranski sporazumi o sodelovanju osredotočeni na usklajevanje, zmanjšanje povpraševanja po drogah, zmanjšanje ponudbe drog, obveščanje, vrednotenje, raziskave in spremljanje ali pa samo v zmanjšanje ponudbe drog. 7.Obveščanje, raziskovanje, spremljanje in vrednotenje

V letih 2013 in 2014 je Komisija namenila skoraj 10 milijonov EUR sredstev za financiranje dveh projektov na področju boja proti drogam v okviru programa Družbeno-ekonomske in humanistične znanosti sedmega okvirnega programa za raziskave (FP7). Projekta sta bila: Zasvojenost in življenjski slogi v sodobni Evropi (ALICE RAP) in Mreža evropskega raziskovalnega prostora na področju prepovedanih drog (ERANID). Skupna sredstva, ki jih je FP7 namenil raziskavam na področju prepovedanih drog, znašajo približno 60 milijonov EUR, kar vključuje tudi študije o: injicirajočih uporabnikih drog v skupinah, okuženih s hepatitisom, in nosečnicah, okuženih z virusom HIV; inovativnih možnostih zdravljenja in izboljšanju tehnologij za odkrivanje prepovedanih drog. Komisija je prav tako zagotovila več kot 1,5 milijona EUR sredstev iz drugih finančnih programov za raziskovalne projekte na področju drog. V obdobju 2013–2014 je bila v državah članicah EU izvedena nova ključna raziskava, ki je obravnavala zlasti zmanjševanje povpraševanja po drogah ter bolezni, ki se prenašajo s krvjo in so povezane z uporabo drog. Druge najbolj priljubljene raziskovalne teme so bile uporaba več drog in zloraba nadziranih zdravil na recept, težave z drogami med zaporniki ter razpoložljivost in obseg ukrepov in storitev za zmanjšanje povpraševanja po drogah v zaporih. V nekaterih državah so se izvajale raziskave o zmanjševanju ponudbe drog ter o psihiatrični in fizični komorbidnosti. V letih 2013 in 2014 so skoraj vse države članice EU začele izvajati ali že izvajale pobude za usposabljanje strokovnjakov na področju zmanjšanja povpraševanja po drogah in zmanjšanja ponudbe drog. Polovica je začela izvajati ali je že izvajala tudi pobude za usposabljanje strokovnjakov za zbiranje podatkov in poročanje o zmanjšanju povpraševanja po drogah in zmanjšanju ponudbe drog. Nekatere organizacije civilne družbe so prav tako sodelovale pri pobudah za usposabljanje na nacionalni ravni ali na ravni EU. 8.Sklepne ugotovitve Prepovedane droge so zapletena družbena težava z zelo visokimi človeškimi in socialnimi stroški. Nedovoljen promet s prepovedanimi drogami je ena najbolj dobičkonosnih dejavnosti organiziranega kriminala. EU si s svojo politiko že leta prizadeva vzpostaviti ravnovesje med zmanjševanjem povpraševanja po drogah in njihove ponudbe. Številne interesne skupine in države nečlanice EU priznavajo veljavnost modela EU. EU mora utrjevati obstoječe odnose in dialoge z državami nečlanicami EU in tako dati nov zagon sodelovanju na področju boja proti drogam. Če EU želi, da se njen uravnotežen pristop k problemu drog sprejme po svetu, mora povečati in ciljno usmeriti sodelovanje z državami nečlanicami EU ter z regionalnimi in mednarodnimi organizacijami. S sodelovanjem in podporo bo EU pripomogla, da bodo države nečlanice EU lahko reševale težave na področju drog, hkrati pa pomagale zmanjšati dobavo droge v EU. Nova tveganja se stalno pojavljajo. Eno takih tveganj je pojav novih psihoaktivnih snovi. Nujno je, da Evropski parlament in Svet dosežeta dogovor o vzpostavitvi trdnega in učinkovitega sistema za obravnavanje groženj, ki jih v EU prinašajo nove psihoaktivne snovi. Obenem so potrebna prizadevanja za okrepitev zmogljivosti, da se na mednarodni ravni v sodelovanju s Svetovno zdravstveno organizacijo oblikuje seznam nevarnih snovi. Drugi izziv predstavlja razvoj in širjenje spletnega trga za droge. EU in mednarodna skupnost se morata s tem vidikom problema drog spoprijeti proaktivno in sodelovati z organi kazenskega pregona, industrijo, civilno družbo in drugimi partnerji, da se poiščejo učinkoviti načini za preprečevanje nedovoljenega prometa s prepovedanimi drogami prek spleta. Marihuana se pogosto uporablja in nezakonito prodaja v EU, nedavni pojav izdelkov iz sintetičnih kanabinoidov pa je temu trgu dal novo razsežnost. Marihuana je tudi predmet napete razprave na mednarodni ravni in v Evropi, saj se v državah nečlanicah EU sprejema nova zakonodaja, ki dovoljuje njeno uporabo za rekreativne namene. Verjetno je, da se bo ta razprava nadaljevala in bo v prihodnosti deležna še več pozornosti. Čeprav so informacije o javni porabi za izvajanje politik na področju drog v EU pomanjkljive, ni dvoma, da je gospodarska kriza vplivala na način, kako države članice EU rešujejo to vprašanje. Po navedbah EMCDDA so številne države članice EU poročale, da so omejile svoje storitve za zmanjšanje škode in/ali da uporabljajo samo manj obsežne ukrepe. Poleg tega so organizacije civilne družbe opozorile na zmanjševanje nacionalnih proračunov, namenjenih preprečevanju in zdravljenju zasvojenosti z drogami. Še naprej se bodo izvajale raziskave na področju drog na ravni EU. Glavna instrumenta za spodbujanje raziskav na ravni EU na tem področju bosta okvirni program EU za raziskave in inovacije Obzorje 2020 (2014–2020) in program Pravosodje (2014–2020). Izredno zasedanje Generalne skupščine Organizacije Združenih narodov na temo drog leta 2016 bo pomemben mejnik na poti k nadaljnjemu oblikovanju politike, ki vpliva na življenje milijonov ljudi po vsem svetu. Model, za katerega se bo EU zavzemala na izrednem zasedanju Generalne skupščine Organizacije združenih narodov, predstavlja celovit in uravnotežen pristop, ki temelji na znanstvenih dokazih. Ob tej priložnosti bo EU pozvala tudi k bolj humani in v javno zdravje usmerjeni politiki na področju drog na mednarodni ravni. Izredno pomembna je enotnost govorcev iz EU na izrednem zasedanju Generalne skupščine Organizacije združenih narodov.