[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 09.08.2006

COM(2006) 446 konč.

POROČILO KOMISIJE

o delu odborov v letu 2005{SEC(2006) 1065}

SPLOŠNE OPOMBE GLEDE SISTEMA KOMITOLOGIJE

To poročilo obravnava dejavnosti komitoloških odborov v letu 2005. Vsebuje uvodno poglavje, horizontalen pregled dejavnosti odborov in Prilogo s podrobnimi statističnim podatki o posameznih komitoloških odborih, organiziranih v skladu z različnim oddelki Komisije[1]. V Prilogi so navedene tudi opombe o spremembi števila odborov in izrednih dogodkih, povezanih s posebnimi osnutki ukrepov, kot so negativna mnenja, resolucije Evropskega parlamenta, ki izhajajo iz njegove pravice do podrobnega pregleda (glej tudi točko 1.2 spodaj) in napotitve na Svet (glej tudi točko 1.3 spodaj). Pogajanja v Svetu (ter z Evropskim parlamentom in Komisijo) o spremembi Sklepa Sveta 1999/468/ES naj bi bila uradno sklenjena v tednih po sprejetju tega poročila (glej točko 1.5 spodaj). Podrobno poročanje o rezultatih bo na voljo naknadno, in sicer v naslednjem letnem poročilu (za leto 2006).

1.1 Komitološki odbori in njihov institucionalni okvir

a) Institucionalna funkcija komitoloških odborov

Namen komitoloških odborov je pomagati Komisiji pri uresničevanju izvedbenih pooblastil, ki jih je dodelil zakonodajalec, tj. Svet, ki odloča sam ali skupaj s Evropskim parlamentom v skladu s postopkom soodločanja. Komitološki odbori imajo tri bistvene skupne značilnosti.

Prvič , ustanovi jih zakonodajalec (Svet in Evropski parlament) v skladu z „zakonodajnimi“ postopki, ki veljajo ob sprejetju temeljnega akta, v okviru katerega so ustanovljeni, in sicer od Maastrichtske pogodbe naprej s postopkom soodločanja. Pravna podlaga komitoloških odborov je torej v tako imenovanih „temeljnih aktih“.

Drugič , njihova sestava in delovne metode so v več pogledih standardizirane. Predstavnik Komisije predseduje vsakemu odboru, ki je sestavljen iz predstavnikov držav članic[2] Odbori posredujejo v okviru postopkov iz temeljnega zakonodajnega akta, v skladu s Sklepom Sveta o komitologiji, Sklepom 1999/468/ES[3].

Tretjič , odbori podajajo mnenja o osnutkih izvedbenih ukrepov, ki jih predloži Komisija v skladu s temeljnim zakonodajnim aktom, in posredujejo v okviru svetovalnega, upravljalnega ali regulativnega postopka, predvidenega za ta namen.

Komitološke odbore je treba razlikovati od drugih odborov in skupin strokovnjakov, ki jih ustanovi Komisija, da ji pomagajo pri izvajanju njene pravice do pobude ali pri izvajanju nalog spremljanja, usklajevanja ali sodelovanja z državami članicami. To poročilo pa ne obravnava teh posvetovalnih organov (teh je okrog 1300)[4].

b) Komitologija in preglednost: register in arhiv komitoloških dokumentov

Člen 7 Sklepa 1999/468/ES in izjave Sveta in Komisije o tej določbi (predvsem izjavi št. 4 in 5) uvajajo ukrepe za izboljšanje preglednosti dela komitoloških odborov.

Člen 7(5) Sklepa 1999/468/ES določa, da mora Komisija objaviti register s podatki o vseh dokumentih, poslanih Evropskemu parlamentu v skladu s komitološkimi postopki . Ta register se uporablja od decembra 2003[5].

V skladu s svojo izjavo (št. 5) o Sklepu Sveta 1999/468/ES je Komisija registru za večjo preglednost dodala arhiv kot dodatni ukrep za preglednost in s tem omogočila, da so mnogi dokumenti, predloženi Evropskemu parlamentu, javnosti neposredno dostopni v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta o dostopu javnosti do dokumentov institucij,[6] ki je začela veljati 3. decembra 2001. V registru je navedba o obstoju dokumenta in opis ključnih referenčnih informacij o njem, medtem ko arhiv vsebuje dokumente v elektronski obliki.

Uredba o „preglednosti“ (ES) št. 1049/2001 v členu 4(3) ščiti postopke odločanja ustanov EU, med katere se uvrščajo tudi komitološki postopki. Dne 17. februarja 2005 je Komisija odločila o tem, kako namerava uporabljati to pravno zaščito, ob upoštevanju dejstva, da naj bi osnutki izvedbenih ukrepov postali dostopni javnosti po glasovanju v odboru [7]. Samo v primeru izjem, opredeljenih v členu 4(1) in (2) Uredbe (ES) št. 1049/2001 (tj. varnostne zadeve ali zadeve v poslovnem interesu), se lahko neposredni dostop odloži, dokler Kolegij dokončno ne sprejme ukrepov[8]. Po dokončnem sprejetju so ukrepi dostopni v skupnih podatkovnih bazah in registrih Komisije (glej zapisnike sej Komisije v Registru dokumentov Komisije[9]).

Kot spremljevalni ukrep revizije Sklepa Sveta 1999/468/ES (glej točko 1.5 spodaj) Komisija trenutno preučuje nadaljnje izboljšave registra, da Evropskemu parlamentu zagotovi preglednejši in bolj usklajen dostop do dokumentov, vsebovanih v arhivu.

1.2 Pravica Evropskega parlamenta do podrobnega pregleda

Komisija mora obveščati Evropski parlament o delu odborov in mu posredovati vse osnutke izvedbenih ukrepov v skladu s temeljnimi pravnimi akti, sprejetimi v skladu s postopkom soodločanja (člen 251 Pogodbe), tako da lahko Parlament uveljavlja svojo pravico do podrobnega pregleda iz člena 8 Sklepa 1999/468/ES.

Februarja 2000 sta Evropski parlament in Komisija sklenila Sporazum o postopkih za izvajanje Sklepa Sveta 1999/468/ES , namenjen zlasti urejanju postopkov za izvajanje obveznosti, dodeljenih Komisiji[10].

Razen v nujnih primerih sporazum predvideva, da lahko Evropski parlament po potrebi v enem mesecu od prejetja „končnega“ osnutka izvedbenega ukrepa[11] v okviru pravnega akta, sprejetega s soodločanjem, sprejme resolucijo (na plenarnem zasedanju) v skladu s členom 8 Sklepa Sveta 1999/468/ES, če meni, da osnutek ukrepa presega izvedbena pooblastila iz temeljnega akta[12].

V praksi in v skladu s točko 1 zgoraj navedenega sporazuma oddelki Komisije shranijo osnutek izvedbenega ukrepa v register in ga hkrati pošljejo državam članicam, ki se pripravljajo za sestanek odbora. Postopek je enak, če glasovanje poteka po pisnem postopku, brez dejanske seje odbora, v skladu s poslovnikom odbora. Po glasovanju morajo oddelki Komisije – od sredine leta 2004 – izpolniti glasovalni obrazec, v katerem je naveden skupni izid glasovanja o določenem osnutku izvedbenega ukrepa. Oddelki tudi navedejo, ali je bil osnutek izvedbenega ukrepa zaradi pregleda, ki ga je opravil odbor, spremenjen ali ne.

Če je bil osnutek izvedbenega ukrepa spremenjen, se skupaj z glasovalnim obrazcem ponovno shrani v arhiv in pošlje Evropskemu parlamentu. Tako Parlament in javnost (ki imata načeloma neposreden dostop do osnutka ukrepa v tej fazi komitološkega postopka), prejmeta nedvoumno sporočilo z navedbo „končnega“ osnutka izvedbenega ukrepa v smislu točke 6 zgoraj navedenega sporazuma. Če ostane osnutek izvedbenega ukrepa nespremenjen, se shrani in posreduje Parlamentu samo glasovalni obrazec. Prvotno shranjena različica osnutka izvedbenega ukrepa se potem obravnava kot dokončni osnutek.

a) Resolucije, ki jih je sprejel Evropski parlament v letu 2005

Leta 2005 je Evropski parlament sprejel dve resoluciji[13], v katerih je zatrjeval, da je Komisija presegla izvedbena pooblastila, ki jih ima pri sprejemanju posebnih izvedbenih ukrepov. Obe resoluciji sta se nanašali na okolje in zlasti na Direktivo 2002/95/ES Evropskega parlamenta in sveta o omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi (Direktiva RoHS) na področju politike odpadkov (za podrobnosti glej prilogo k temu poročilu, poglavje o statističnih podatkih za okolje).

Komisija se je na prvo resolucijo odzvala 12. aprila 2005 (B6-0218/2005), pri čemer je navedla, da je po njenem mnenju utemeljitev odobritve izvzetij iz zahtev, določenih v Direktivi RoHS, izven okvira pravice Evropskega parlamenta do podrobnega pregleda, v katerem Parlament ocenjuje, ali je Komisija presegla svoja izvedbena pooblastila. Po ponovnem pregledu dela, na podlagi katerega je bil sprejet osnutek odločitve, in analizi razpoložljivih informacij (študije, posvetovanja z interesnimi skupinami in razprav v Odboru za tehnično prilagajanje) je Komisija ugotovila, da je bilo sprejetje osnutka ukrepa v skladu z določbami Direktive RoHS.

Druga resolucija, sprejeta 6. julija 2005 (B6-0392/2005), se je nanašala na osnutek Sklepa Sveta, ki ga je Komisija sprejela 5. junija 2005 o spremembi Priloge k Direktivi RoHS zaradi prilagoditve tehničnemu napredku, da se iz omejevanja uporabe iz člena 4(1) Direktive RoHS[14] izvzame DecaBDE , nevarna snov iz družine polibromiranih difenil etrov (PBDE). Čeprav se v svoji resoluciji ni skliceval na člen 8 Sklepa Sveta 1999/468/ES, temveč na člen 5(5) navedenega sklepa, je Evropski parlament menil, da je Komisija presegla svoja izvedbena pooblastila, ker naj bi bil po njegovem mnenju za zgoraj navedeni ukrep potreben zakonodajni predlog, sprejet v skladu s postopkom soodločanja. Ker v Svetu ni bila dosežena kvalificirana večina, je Komisija dokončno sprejela izvirno odločbo 13. oktobra 2005 kljub resoluciji Parlamenta, zaradi česar je Evropski parlament sprožil postopek pred Evropskim sodiščem proti Komisiji, z zahtevo da Sodišče razglasi odločbo Komisije za neveljavno (primer C-14/06; glej točko 1.4 spodaj). Komisija svojega sprejetja sklepa ni pojasnjevala Parlamentu, saj je bila resolucija Parlamenta naslovljena na Svet (na katerega je bil takrat primer napoten). Komisija brani svoje stališče pred Sodiščem in čaka na njegovo odločitev.

b) Pregled dokumentov, posredovanih Evropskemu parlamentu

V prvi resoluciji, sprejeti 12. aprila 2005, je Evropski parlament pozval tudi Komisijo, da izvede skrben pregled vseh posredovanih osnutkov izvedbenih ukrepov od trenutka, ko je decembra 2003 začel delovati register. Komisija je Evropskemu parlamentu sporočila izid svojega pregleda v sporočilu z dne 20. julija 2005. V nekaterih dobro opredeljenih področjih politik je prišlo do manjšega števila nepravilnosti (50 osnutkov ukrepov v absolutnih številkah). Pri tem je treba omeniti, da je bilo v letu 2005 sprejetih več kot 2 000 osnutkov ukrepov; to pomeni, da je delež primerov, v katerih so bile evidentirane nepravilnosti, znašal približno 1 % vseh primerov v letu.). Ugotovljeno je bilo, da so bile napake povezane z uporabo tako imenovanih pravil za prilagajanje ,[15], na podlagi katerih je bilo s Sklepom Sveta 1999/468/ES usklajenih okrog 140 temeljnih aktov. Pravzaprav je od začetka veljavnosti zlasti Uredbe (ES) št. 1882/2003 dne 20. novembra 2003 določeno število pravnih aktov šlo skozi postopek soodločanja in vsi z njimi povezani izvedbeni ukrepi so morali biti zato takoj posredovani Evropskemu parlamentu v skladu s pravico do podrobnega pregleda[16].

V vseh primerih ugotovljenih nepravilnosti je Komisija predlagala „naknadni“ nadzor nad Evropskim parlamentom, ki je zadevnim parlamentarnim odborom dal možnost pregleda zadevnih izvedbenih ukrepov. Komisija je tudi ponudila, da razveljavi kateri koli ukrep, če bi to zahteval Evropski parlament, in je to tudi storila v zvezi z Odločbo Komisije 2005/63/ES z dne 24. januarja 2005 o spremembi Priloge II k Direktivi 2000/53/ES o izrabljenih vozilih (Odločba ELV)[17]. Poleg tega je Komisija vzpostavila okrepljene notranje nadzorne mehanizme v svojih upravnih postopkih, da se izogne morebitnim podobnim težavam v prihodnosti.

1.3 Predložitve stališč Svetu

V letu 2005 je bilo Svetu v obravnavo predloženih 11 stališč.

V skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES morajo biti osnutki ukrepov predložiti v obravnavo Svetu, če Komisiji ne uspe dobiti potrebne večine za mnenje, s katerim potrjuje osnutek izvedbenega ukrepa v regulativnem postopku ali če ji nasprotuje kvalificirana večina v upravljalnem postopku.

Enajst stališč, predloženih v letu 2005, se je nanašalo na štiri področja politike: zdravje in varstvo potrošnikov (5), okolje (4), urad za sodelovanje EuropeAid (1) in statistika (1).

Ta številka predstavlja le slabih 0,5 % v skupnem številu izvedbenih ukrepov, ki jih je Komisija sprejela po upravljalnem ali regulativnem postopku (2 637)[18].

Skupna številka za leto 2005 je v absolutnih številkah manjša kot v letu 2004 (ko je bilo 14 predložitev stališč Svetu). Pri tem je treba omeniti, da se je v letu 2005 6 od 10 predloženih osnutkov odločb Komisije nanašalo na dovoljenje za dajanje gensko spremenjenih proizvodov v promet (na področju zdravja in varstva potrošnikov in na področju okolja). Razlog za veliko število predloženih stališč v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi (GSO) so različna mnenja držav članic glede standardov, ki naj bi se uporabljali za znanstveno ovrednotenje novih proizvodov (glej posebne opombe k prilogi k temu poročilu, v poglavjih, ki se ukvarjajo s statističnimi podatki za področje zdravja in varstva potrošnikov in področje okolja).

1.4 Sodna praksa[19]

a) Sodba z dne 25. oktobra 2005 (sir „FETA“)

V svoji sodbi z dne 25. oktobra 2005[20] o združenih primerih C-465/02 in C-466/02 Nemčija in Danska kot predlagateljici (s podporo Francije in Združenega kraljestva) proti Komisiji (s podporo Grčije) je Evropsko sodišče zavrglo tožbo proti veljavnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1829/2002 z dne 14. oktobra 2002[21] o spremembi Priloge k Uredbi (ES) št. 1107/96 v zvezi z imenom „FETA“. Komisija je v skladu s to odločitvijo registrirala ime „FETA“ kot zaščiteno označbo porekla v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 692/2003 z dne 8. aprila 2003 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2081/92 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (temeljni pravni akt)[22].

Eden od argumentov, ki jih je navedla nemška vlada, je bil kršitev poslovnika s strani regulativnega odbora, kakor je določeno v členu 15 temeljnega pravnega akta. Dokumenti, ki naj bi bili pregledani na sestanku regulativnega odbora 20. novembra 2001, niso bili sporočeni nemški vladi 14 dni pred tem sestankom; niti niso bili sporočeni v nemščini.

Ker odbor ni sam sprejel svojega poslovnika v času zadevnega sestanka, je Sodišče namesto tega pregledalo zadevne določbe standardnega poslovnika , ki ga je Komisija sprejela 31. januarja 2001.[23]. Člen 3(1) tega standardnega poslovnika določa, da mora predsednik povabiti delegacije na sestanek in poslati druge zadevne dokumente najpozneje 14 koledarskih dni pred datumom sestanka.

Ker pa je bilo sprejeto, da nemška vlada dokumentov ni prejela v nemščini in jih je prejela pozneje kot v zahtevanih 14 koledarskih dneh[24] je Sodišče uporabilo uveljavljeno sodno prakso in sicer, da tovrstna postopkovna nepravilnost lahko privede do razveljavitve že sprejetega akta Komisije, če bi obstajala možnost, da bi v primeru, da te nepravilnosti ne bi bilo, postopek imel drugačen izid[25]. Temu pa v tem sporu ni bilo tako, ker je bilo na zadevnem srečanju od članov odbora zahtevano samo, da predložijo svoje pripombe na rezultate vprašalnika Komisije, medtem ko je bil osnutek uredbe Komisije naknadno pregledan na sestanku maja 2002[26].

b) Postopek, ki ga je sprožil Evropski parlament proti Komisiji („DecaBDE“)

Dne 11. januarja 2006 je Evropski parlament proti Komisiji sprožil postopek pred Evropskim sodiščem in zahteval razveljavitev Odločbe Komisije 2005/717/ES z dne 13. oktobra 2005 (glej točko 1.2 a) zgoraj). Evropski parlament trdi, da Komisija ne upošteva pogojev, določenih v Direktivi RoHS, v zvezi s snovjo DecaBDE, ki naj bi bila pri posebni uporabi izvzeta iz prepovedi, določene v navedeni Direktivi, in da je zato Komisija presegla svoja izvedbena pooblastila. Po mnenju Evropskega parlamenta je Komisija zagrešila tudi očitno napako pri vrednotenju znanstvenih dokazov, ni ravnala v skladu s previdnostnim načelom in, z razširitvijo izvzetja na vse polimerne uporabe DecaBDE, brez izjeme, kršila načelo sorazmernosti[27]. Komisija izpodbija predložene argumente. Postopek poteka pred Evropskim sodiščem.

1.5 Širše dogajanje

a) Reforma trenutnega sistema komitologije

Predlog Komisije za revizijo regulativnega postopka[28], katerega cilj je Evropskemu parlamentu in Svetu omogočiti enakopravnost pri nadzoru izvajanja izvedbenih pooblastil Komisije, ki jih tej dodelita Evropski parlament in Svet v skladu s postopkom soodločanja (člen 251 Pogodbe). Zadevni izvedbeni ukrepi so ukrepi, na podlagi katerih se prilagajajo ali širše izvajajo akti, sprejeti v postopku soodločanja.

V skladu s členom 202 Pogodbe ES sta zahtevana posvetovanje z Evropskim parlamentom in soglasje v Svetu za spreminjanje Sklepa o komitologiji (1999/468/ES). Britansko predsedstvo Sveta (druga polovica leta 2005) je ustanovilo skupino „prijatelji predsedstva“, ki je obravnavala predlagano reformo. Ta skupina se je srečevala redno tako med britanskim kakor tudi med naknadnim avstrijskim predsedovanjem Svetu (prva polovica leta 2006).

Evropski parlament je imenoval dva svoja člana, Josepha Daula (FR/PPE, predsednika konference predsednikov odborov) in Richarda Corbetta (ZK/PSE, poročevalca o komitologiji v odboru za ustavne zadeve (AFCO)), da opravita politični pogovor s predsedstvom sveta in Komisijo.

Rezultat teh pogajanj med temi tremi institucijami je bil dogovor ob koncu avstrijskega predsedovanja o spremembi Sklepa Sveta 1999/468/ES z uvedbo novega „regulativnega postopka s podrobnim pregledom“. Ta novi postopek se bo uporabljal za izvedbene ukrepe s splošno veljavnostjo, ki spreminjajo nebistvene elemente temeljnih pravnih aktov, sprejetih v skladu s postopkom soodločanja. Evropski parlament bo pridobil pravico do veta na vsebino teh izvedbenih ukrepov, s čimer se bodo znatno izboljšale njegovo moč nadzora nad izvedbenimi pristojnostmi, ki so bile dodeljene Komisiji s komitološkimi postopki.

b) Širitev

Dne 25. aprila 2005 je bila podpisana pristopna pogodba z Bolgarijo in Romunijo. Podobno kot pri zgoraj opisanem načinu za deset novih držav članic sta v obdobju pred pristopom Bolgarija in Romunija 26. aprila 2005 dobili status aktivnih opazovalk in lahko sodelujeta na sejah odborov[29]. Za ostale države kandidatke Turčijo in Hrvaško[30] ter od decembra 2006 Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo je sodelovanje še naprej organizirano na podlagi „Sporočila Komisije Svetu o sodelovanju držav kandidatk v programih, agencijah in odborih Skupnosti“[31].

HORIZONTALNI PREGLED DEJAVNOSTI

2.1 Število odborov

Pomembno je razlikovati med komitološkimi odbori na eni strani in drugimi subjekti, še posebej „izvedenskimi skupinami“, ki jih ustanovi Komisija sama, na drugi strani. Slednji pripravljajo in izvajajo politike, komitološki odbori pa sodelujejo pri izvajanju zakonodajnih aktov. To poročilo obravnava izključno komitološke odbore. Število komitoloških odborov je bilo izračunano po področjih dejavnosti ( preglednica I ) na dan 31.12.2005. Za primerjavo so podani tudi podatki za preteklo leto (stanje na dan 31.12.2004).

PREGLEDNICA I – Skupno število odborov

Področje politike | 2004 | 2005 |

Podjetništvo (ENTR) | 29* | 32 |

Zaposlovanje in socialne zadeve (EMPL) | 6 | 6 |

Kmetijstvo (AGRI) | 30 | 31 |

Promet/energetika/vseevropska omrežja (TREN) | 39 | 38 |

Okolje (ENV) | 35 | 32 |

Raziskave (RTD) | 3 | 3 |

Informacijska družba (INFSO) | 9* | 10 |

Ribištvo (FISH) | 3 | 3 |

Notranji trg (MARKT) | 11 | 10 |

Regionalna politika (REGIO) | 2 | 2 |

Obdavčenje in carinska unija (TAXUD) | 10 | 10 |

Izobraževanje in kultura (EAC) | 9 | 7 |

Zdravje in varstvo potrošnikov (SANCO) | 13 | 15 |

Pravica, svoboda in varnost (JLS) | 10 | 13 |

Zunanji odnosi (RELEX) | 3 | 3 |

Trgovina (TRADE) | 11 | 12 |

Širitev (ELARG) | 2 | 3 |

Urad za sodelovanje EuropeAid (AIDCO) | 9 | 8 |

Humanitarna pomoč (ECHO) | 1 | 1 |

Statistika (ESTAT) | 7 | 8 |

Proračun (BUDG) | 2 | 2 |

Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) | 1 | 1 |

SKUPAJ | 245 | 250 |

*Število odborov za ENTR in INFSO v letu 2004 je moralo biti retroaktivno znižati za 1, ker sestavi znotraj teh področij pripadata dvema odboroma na področju RAZISKAVE.

Podatki kažejo sorazmeren pomen komitologije v dejavnostih na različnih področij politike. Daleč največje število odborov imajo še vedno promet/energetika (38), podjetništvo (32), okolje (32) in kmetijstvo (31). S 133 od vseh 250 odborov predstavljajo ta področja politike več kot polovico odborov. Prizadevanja Komisije v zadnjih letih, da bi zmanjšala rast števila odborov, so obrodila sadove. Medtem ko je skupno število odborov ob koncu leta 2005 rahlo večje kot v letu 2004, še vedno dosega cilj Komisije, omejiti ga na približno 250. Medtem ko je zakonodajalec na nekaterih političnih področjih ustanovil nove odbore s povečanim obsegom dejavnosti (na primer, pravica, svoboda in varnost ter zdravje in varstvo potrošnikov ), je to število na drugih področjih politike padlo zaradi prestrukturiranja pravnega okvira. Nekatera povišanja ali znižanja števila odborov na določenih področjih so posledica prenosa odgovornosti z enega oddelka Komisije na drugega. Podrobno poročilo o oblikovanju, ukinjanju, prenosu ali združevanju odborov so podane ob oznakah v preglednici za vsako področje politike v Prilogi.

2.2 Število mnenj in izvedbenih ukrepov

Kakor je bilo predstavljeno že v prejšnjih poročilih, zajema to poročilo splošne podatke o uradnih mnenjih , ki jih predložijo odbori[32], in o nadaljnjih izvedbenih ukrepih (= pravnih aktih, upravnih in finančnih odločbah), ki jih sprejme Komisija. Podatki kažejo dejansko „produktivnost“ odborov ( preglednica II ). Celotno število mnenj , ki so jih odbori predložili v letu 2005, je bilo 2582 (v primerjavi z 2777 v letu 2004); število izvedbenih ukrepov, ki jih je sprejela Komisija, je bilo 2654 (v primerjavi z 2625 v letu 2004).

PREGLEDNICA II – Število mnenj in izvedbenih ukrepov (2005)

Mnenja | Izvedbeni ukrepi | Mnenja | Izvedbeni ukrepi |

ENTR | 69 | 55 | EAC | 56 | 55 |

EMPL | 9 | 1 | SANCO | 303 | 303 |

AGRI | 1.321 | 1.481 | JLS | 16 | 15 |

TREN | 36 | 32 | RELEX | 2 | 2 |

ENV | 50 | 47 | TRADE | 14 | 12 |

RTD | 202 | 202 | ELARG | 83 | 83 |

INFSO | 86 | 85 | AIDCO | 139 | 124 |

FISH | 19 | 9 | ECHO | 50 | 50 |

MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 30 | 21 |

REGIO | 12 | 12 | BUDG | 7 | 6 |

TAXUD | 61 | 47 | OLAF | 2 | 0 |

Veliko število izvedbenih ukrepov , sprejetih na določenih področjih politike – kmetijstvo (1,481), zdravje in zaščita potrošnikov (303), raziskave (202), EuropAid (124) ter informacijska družba (85) – spet kaže intenzivnost dela, dodeljenega Komisiji na teh področjih v okviru komitoloških postopkov[33]. V primerjavi s prejšnjim letom je moč opaziti bistveno povečanje na področju informacijske družbe (34 izvedbenih ukrepov leta 2004), po drugi strani pa je vidno zmanjšanje na področju izobraževanja in kulture (55 izvedbenih ukrepov v letu 2005, v primerjavi s 115 v letu 2004).

Dodatne horizontalne preglednice so prikazane v prilogi (preglednica III: število odborov glede na postopek in preglednica IV: število sestankov).

[1] Priloga se predloži kot ločeni delovni dokument služb Komisije.

[2] Države članice so pravzaprav tiste, ki so pravno gledano „članice“ odborov in ki uveljavljajo volilno pravico, in ne osebe, ki jih zastopajo.

[3] UL L 184, 17.07.1999, str. 23.

[4] Komisija je vzpostavila Register izvedenskih skupin , ki je dostopen na strežniku EUROPA: http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/

[5] Glej spletni naslov: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en Register zajema dokumente od sredine leta 2003.

[6] UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

[7] Glasovanje se lahko v skladu s poslovnikom odbora opravi na redni seji odbora ali s pisnim postopkom.

[8] Ali pa se celo zavrnejo zaradi zaupnosti.

[9] http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regdoc/registre.cfm?CL=en

[10] UL L 256, 10.10.2000, str. 19. Sporazum nadomešča nekatere prejšnje sporazume: Sporazum Plumb/Delors iz leta 1988, Sporazum Samland/Williamson iz leta 1996 in „modus vivendi“ iz leta 1994.

[11] Osnutki se najprej pošljejo pred sestankom odbora in nato še enkrat, če se med sestankom bistveno spremenijo.

[12] Temeljni akt je prav tako moral biti sprejet po postopku soodločanja (člen 251 Pogodbe) med Svetom in Evropskim parlamentom.

[13] Prvo 12. aprila 2005 (B6-0218/2005) in drugo 6. julija 2005 (B6-0392/2005).

[14] UL L 271, 15.10.2005, str. 48. Odbor za odpadke dne 19. aprila 2005 ni odobril izvirnega osnutka odločbe Komisije; izvedbeni ukrep je bil naknadno napoten na Svet.

[15] Uredba (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1) z dne 29. septembra 2003 o prilagoditvi določb glede odborov, ki pomagajo Komisiji pri uresničevanju njenih izvedbenih pooblastil, določenih v predvidenih aktih, za katere se uporablja postopek iz člena 251 Pogodbe ES (soodločanje), Sklepu Sveta 1999/468/ES

[16] Ta niz dogodkov, pri čemer je za pravne akte od takrat predviden postopek soodločanja, bi lahko bil vzrok malomarnosti v smislu, da so pristojni oddelki morda spregledali novo obveznost posredovanja osnutkov ukrepov, ki se nanaša na temeljne pravne akte, ki so bili prilagojeni na svojih političnih področjih z zgoraj navedenimi pravili za prilagajanje tipa „omnibus“.

[17] UL L 25, 28.01.05, str. 73. Pravni akt, s katerim se razveljavlja Odločba ELV: 2005/437/ES, UL 152 z dne 15.6.2005, str. 18; Pravni akt, s katerim se ponovno sprejme Odločba ELV: 2005/438/ES, UL 152 z dne 15.6.2005, str. 19

[18] Teh izvedbenih ukrepov je bilo skupaj 2.654 (glej komentarje k preglednici II), brez 17 izvedbenih ukrepov, ki so bili sprejeti v skladu s svetovalnim postopkom.

[19] Od leta 2005 naprej bodo sporočene vse sodbe, ki jih izreče Evropsko sodišče, in novi postopki, sproženi pred Sodiščem v letu poročanja.

[20] Še ni objavljena v poročilih Sodišča; glej obvestilo v UL C 86 z dne 8.4.2006, str. 1.

[21] UL L 277, 15.10.2002, str. 10.

[22] UL L 99, 17.4.2003, str. 1.

[23] UL C 38, 6.2.2001, str. 3.

[24] Dne 9. novembra 2001, glej točko 35 sodbe.

[25] Glej točko 37 sodbe.

[26] Glej točko 38 sodbe.

[27] Glej obvestilo v UL C 86 z dne 8.4.2006, str. 11.

[28] Predlog Sklepa Sveta o spremembi Sklepa 1999/468/ES o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (COM (2002) 719 konč., sprejet 11.12.2002). Ta predlog je bil spremenjen aprila 2004 – COM (2004) 324 konč. z dne 22.4.2004 – zaradi vključitve tehničnih sprememb Evropskega parlamenta (Resolucija, sprejeta 2.9.2003 (P5-TA(2003)0352)).

[29] Sklep Komisije z dne 23. marca 2005 – C(2005)874 (člen 7).

[30] Bolgarija in Romunija imata sedaj status držav pristopnic.

[31] COM (1999) 710 konč., sprejeto 20.12.1999. Glej tudi „Sporočilo Komisije Svetu in Parlamentu o pripravi za sodelovanje zahodnobalkanskih držav v programih in agencijah Skupnost“ (COM (2003) 748 konč., sprejeto 3.12.2003).

[32] Vključujoč pozitivna in negativna mnenja po uradnem glasovanju v primeru regulativnih in upravljalnih postopkov. Primeri „ni mnenj“ (ali „odsotnost mnenj“), tj. v primeru da je bilo uradno glasovanje opravljeno, ni pa bila dosežena potrebna (kvalificirana) večina, niso vključeni v teh podatkih.

[33] Vendar je treba omeniti, da število sprejetih aktov kot tako ne kaže političnega, gospodarskega ali finančnega pomena sprejetih odločitev.