POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

sedmo poročilo Komisije o delovanju sistema inšpekcijskega nadzora tradicionalnih lastnih sredstev (2010–2012) (člen 18(5) Uredbe Sveta [ES, Euratom] št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000)

1.

Komisija redno poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju sistema inšpekcijskega nadzora tradicionalnih lastnih sredstev (v nadaljnjem besedilu: TLS)[1]. Inšpekcijski nadzor TLS temelji na Sklepu Sveta 2007/436/ES, Euratom z dne 7. junija 2007[2], Uredbi Sveta št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000[3] in Uredbi Sveta št. 1026/1999 z dne 10. maja 1999[4]. || Tradicionalna lastna sredstva (TLS): carinske in kmetijske dajatve na proizvode, ki se uvažajo iz tretjih držav, ter prelevmani na sladkor. V obdobju 2010–2012 je bilo danih na razpolago več kot 48,8 milijard EUR (neto). ||

To sedmo tovrstno poročilo opisuje in analizira delovanje sistema inšpekcijskega nadzora TLS za obdobje 2010–2012. Vsebuje opis ukrepov Komisije glede inšpekcijskega nadzora v tem obdobju, oceno izvedenih ukrepov in iz tega izhajajoče sklepne ugotovitve[5]. Poročilo opisuje tudi finančne, pravne in regulativne ukrepe, sprejete na pogladi teh inšpekcijskih pregledov.

Priloga 1 k temu poročilu vsebuje cilje inšpekcijskih pregledov in način delovanja sistema inšpekcijskega nadzora na ravni EU.

2. Inšpekcijski nadzor Komisije v obdobju 2010–2012

Inšpekcijski pregledi Komisije na kraju samem temeljijo na natančni metodologiji, da se pregleda skladnost postopkov s standardi EU. Načrtujejo se v okviru letnega programa inšpekcijskih pregledov, v katerem je zajetih več tem, ki jih je treba na podlagi ocene tveganja pregledati v eni ali več državah članicah. Izvajajo se po standardiziranih postopkih za vse inšpekcijske preglede, pri čemer se uporabljajo prilagojena revizijska orodja, tj. vprašalniki, vnaprej poslani državam članicam ter seznami za preverjanje, ki se uporabijo na kraju samem. To je za zagotovitev, da se inšpekcijski pregledi izvedejo, poročila pa pripravijo na dosleden način.

2.1. Glavni rezultati inšpekcijskih pregledov

V obdobju 2010–2012[6] je Komisija opravila 94 inšpekcijskih pregledov na podlagi člena 18 Uredbe št. 1150/2000. Šest od teh inšpekcijskih pregledov je bilo opravljenih po pristopu skupne revizijske ureditve[7]. Od 372 ugotovitev jih je 120 imelo neposreden finančni učinek (32,2 %), 125 pa jih je imelo regulativni učinek (33,6 %). Komisija je sprejela ustrezne ukrepe za odpravo finančnih posledic ugotovitev. || 94 inšpekcijskih pregledov je razkrilo 372 ugotovitev. Skupni pristop k reviziji: Posebne vrste skupnega inšpekcijskega pregleda, pri katerem službe za notranjo revizijo države članice izvajajo revizijo po metodi, ki jo je odobrila Komisija.

2.1.1. Inšpekcijski pregledi na področju carinskih zadev

V letu 2010 so se inšpekcijski ukrepi v zvezi z nacionalnimi strategijami carinskih inšpekcij nadaljevali v državah članicah, v katerih se ti ukrepi niso izvedli pred letom 2010. S temi ukrepi se je preverilo, ali so države članice vzpostavile splošno, uspešno in učinkovito strategijo carinskih inšpekcij za TLS ter oblikovale ustrezne strukture in postopke, ki naj bi omogočili, da se z izvajanjem učinkovitih carinskih pregledov na podlagi ocene tveganja zaščitijo finančni interesi EU. Pomanjkljivosti, ugotovljene pri carinjenju ter pri postcarinskih pregledih, bodo odpravljene, prav tako bodo sprejeti ukrepi za izboljšanje učinkovitosti carinskih pregledov. Generalni direktorat za proračun je pripravil tematsko poročilo o strategiji carinskega nadzora v državah članicah, ki je bilo predstavljeno državam članicam v svetovalnem odboru o lastnih sredstvih (ACOR) 7. julija 2011 ter v Skupini za carinsko politiko (CPG)[8] 30. junija 2011. Rezultati inšpekcijskih pregledov, opravljenih v letih 2009 in 2010, so pokazali, da so si države članice na splošno prizadevale za razvoj strategij carinskega nadzora v skladu z zahtevami zakonodaje ter so poskrbele za zaščito finančnih interesov EU. Vendar je bilo državam članicam sporočenih 163 ugotovitev, vključno z vprašanji skladnosti in zahtevki za izboljšanje njihovih postopkov nadzora. Večina ugotovitev je bila obravnavanih ali je v obravnavi, kar kaže na zavezanost držav članic za izboljšanje njihovih sistemov carinskega nadzora.

V letih 2010, 2011 in 2012 so inšpekcijski pregledi pobiranja protidampinških in izravnalnih dajatev pokazali, da sta v večini držav članic pobiranje teh dajatev in s tem povezana strategija nadzora v skladu z zakonodajo EU ter s potrebo po zagotovitvi ustrezne zaščite finančnih interesov EU. Vendar so bile v nekaterih državah članicah ugotovljene pomanjkljivosti v zvezi z obračunavanjem začasnih dajatev, ki so postale dokončne, ter v zvezi z analizo tveganja. Komisija je od zadevnih držav članic zahtevala, da pomanjkljivosti čim prej odpravijo.

Inšpekcijski pregledi lokalnih carinskih postopkov v letu 2011 so pokazali večje pomanjkljivosti pri upravljanju in nadzoru tega postopka. Pri teh inšpekcijskih pregledih so se upoštevale ugotovitve Komisije in Evropskega računskega sodišča iz preteklih let, njihov cilj pa je bil oceniti skladnost z zakonodajo EU ter ugotoviti, ali so finančni interesi EU ustrezno zaščiteni. Generalni direktorat za proračun je pripravil tematsko poročilo o tej temi, ki je bilo predloženo ACOR 6. decembra 2012 in CGP dne 12. decembra 2012. Iz poročila je razvidno, da so si države članice prizadevale za uvedbo elektronskih obvestil in carinskih deklaracij ter za ponovno oceno in prilagoditev starih dovoljenj novim pravnim zahtevam. Ta proces se je uporabljal za obravnavo številnih predhodno ugotovljenih ugotovitev. Vendar nekatera vprašanja še vedno zahtevajo posebno pozornost. Inšpekcijski pregledi v letu 2011 v štirih državah članicah o zavezujočih tarifnih informacijah (BTI) so pokazali splošno visoko stopnjo skladnosti z zakonodajo EU. Glavne slabosti so bile ugotovljene pri naknadni izterjavi tradicionalnih lastnih sredstev v primeru razveljavitve zavezujočih tarifnih informacij ali v odsotnosti strategij nadzora, da se preveri uporaba obdobij odloga. Inšpekcijski pregledi v zvezi s tranzitom EU, opravljeni v 21 državah članicah v letu 2012, so bili utemeljeni s številnimi pomanjkljivostmi, ugotovljenimi med inšpekcijskimi pregledi v zvezi s to temo v letu 2006, ter s stopnjo goljufij, ki so bile odkrite na tem področju. Komisija je ugotovila, da so se v večini držav članic razmere izboljšale, zlasti glede spremljanja (vključno s finančnim spremljanjem) tranzitov, ki niso bili zaključeni v predpisanem roku. Ugotovljene so bile pomanjkljivosti pri izračunu jamstev, ki pokrivajo gibanje tranzitov, v vsebini tranzitnih deklaracij ter pri številu opravljenih preverjanj gibanja tranzitov in preverjanj pooblaščenih pošiljateljev in prejemnikov. Tematsko poročilo o tej temi pripravlja Generalni direktorat za proračun in bo predloženo ACOR dne 5. decembra 2013. || Postopek hišnega carinjenja: Postopek, ki omogoča prijavo blaga brez vseh potrebnih podatkov in dokumentov in/ali brez obveznosti predložitve blaga carinskemu uradu. Položaj je treba zakonsko urediti. Zavezujoče tarifne informacije (ZTI): Pisne informacije, ki jih izdajo carinski organi v zvezi s klasifikacijo blaga v kombinirani nomenklaturi ali v nomenklaturi, ki je iz te izpeljana, kot na primer TARIC. Obdobje odloga: Obdobje podaljšanja uporabe neveljavnih ZTI, ki ga pod določenimi pogoji odobrijo carinski organi. EU tranzit: postopek, ki dovoljuje gibanje blaga iz tretje države brez plačila uvoznih dajatev in pristojbin med dvema točkama znotraj ozemlja EU. Nezaključen tranzit: tranzit, za katerega ni nobenega dokaza, da blago ni doseglo cilja. Dajatve in davke je nato treba izterjati.

2.1.2. Inšpekcijski pregledi na področju računovodstva

Vodenje ločenega računa je vedno znova tema inšpekcijskih ukrepov Komisije v vseh državah članicah[9]. Ta račun je dejansko dragocen vir informacij o tem, kako uprave opravljajo svoje obveznosti glede upravljanja TLS (določitev pravic, upravljanje jamstev, spremljanje izterjav, storniranje, odpis neizterljivih dolgov). Inšpekcijski pregledi na tem področju, opravljeni v obdobju 2010–2012, so potrdili, da je bila večina napak enkratnih ter da so bile sistemske napake izjeme. Države članice so prevzele finančne posledice ugotovljenih nepravilnosti. Inšpekcijski pregledi Komisije so potrdili, da se je splošno stanje izboljšalo zaradi pritiska inšpekcijskih pregledov Komisije ter z uvedbo v večini držav članic carinskih in/ali računovodskih računalniških orodij, ki zmanjšujejo tveganje enkratnih napak. V sedmih državah članicah so se izvedli obsežnejši inšpekcijski ukrepi, da bi se ocenili njihovi sistemi za zbiranje TLS. Rezultati opravljenih inšpekcijskih pregledov so pokazali, da so države članice vzpostavile ustrezne sisteme zbiranja, čeprav so bile ugotovljene nekatere strukturne, pa tudi enkratne napake. Posebna pozornost je bila namenjena sistemu za tradicionalna lastna sredstva v Belgiji, saj so se pojavili dvomi glede zanesljivosti belgijskih samodejnih postopkov za carinjenje in računovodstvo, torej o pravilnosti zneskov tradicionalnih lastnih sredstev, ki jih je Belgija prenesla v proračun EU. Ob upoštevanju teh dvomov je generalni direktor za proračun izrazil pridržek v izjavi o zanesljivosti v letnih poročilih o dejavnostih za leti 2011 in 2012. Komisija je izvedla več inšpekcijskih pregledov na kraju samem in zahtevala ukrepe, vključno z izboljšanjem notranjih kontrol in obsežnimi zunanjimi revizijami računovodskega sistema. Belgijski organi so sprejeli mnenje Komisije in so naročili obsežno zunanjo revizijo, ki se je začela 17. januarja 2013. Ta revizija mora biti zaključena v letu 2013, rezultati pa bodo pregledani pred vsako morebitno odpravo pridržka generalnega direktorja. Poleg tega je bilo izvedenih več posebnih inšpekcijskih ukrepov, s katerimi je bilo proučeno, kako države članice obravnavajo neizterljive zneske TLS. Ugotovljene so bile večje pomanjkljivosti (zneski, za katere oprostitev obveznosti dajanja na razpolago ni bila utemeljena, zneski, ki niso bili sporočeni Komisiji, itd.). Nekateri so imeli finančne posledice. || Države članice vknjižijo tradicionalna lastna sredstva v enega od dveh računov: – navadni račun za izterjane ali zajamčene zneske (ti zneski se vplačajo v proračun Unije), – ločeni račun za neizterjane zneske ali zajamčene zneske, ki se izpodbijajo. Sistem zbiranja TLS: Vsi sistemi in postopki, ki so jih države članice uvedle za zagotovitev določitve TLS, njihovega knjiženja, izterjave in izplačila. Vsak znesek, ki ga ni mogoče izterjati, se umakne iz ločenega računa. Znesek je treba dati na razpolago (plačati) Komisiji, razen če ga ni mogoče izterjati zaradi višje sile ali iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati državi članici (oprostitev).

2.2. Ukrepi na podlagi ugotovitev inšpekcijskih pregledov Komisije

2.2.1. Ukrepi ureditvene narave

Če se med inšpekcijskimi pregledi ugotovijo neskladnosti ali vrzeli v nacionalnih predpisih ali upravnih določbah, so države članice pozvane k sprejetju potrebnih ukrepov, vključno z zakonodajnimi ali ureditvenimi, da zagotovijo upoštevanje zahtev EU. Ti popravki so pomemben rezultat dejavnosti inšpekcijskega nadzora Komisije. Ugotovitve so med drugim pomemben vir informacij o tem, s kakšnimi težavami se države članice srečujejo pri uporabi carinskih predpisov in njihovem vplivu na TLS.

2.2.2. Rezultat nesoglasij

Nekatere točke v predpisih povzročajo nesoglasja med državami članicami in Komisijo, ki nima druge možnosti, kot da začne postopek za ugotavljanje kršitev (člen 258 Pogodbe o delovanju Evropske unije). Na dan 31. decembra 2012 sta bili dve zadevi v različnih fazah postopka za ugotavljanje kršitev.

V obdobju 2010–2012 je Sodišče izdalo več pomembnih sodb na podlagi postopkov za ugotavljanje kršitev, ki jih je začela Komisija. Zadevne države članice so morale po potrebi prevzeti finančne posledice. Za nekatere od teh sodb se te finančne posledice še vedno ocenjujejo ali urejajo.

V sodbah z dne 17. junija 2010[10], 1. julija 2010[11] in 7. aprila 2011[12] je Sodišče podprlo stališče Komisije glede posledic zamud pri knjiženju neporavnanih carinskih dajatev v primerih naknadne izterjave ali kadar organi tretje države izvoznice sporočijo, da blago, ki se izvaža, ni upravičeno do preferencialne obravnave ter da so bila potrdila o gibanju blaga izdana napačno. V sodbi z dne 17. marca 2011[13] je Sodišče podprlo stališče Komisije ter izrazilo mnenje, da zadevni carinski organi s sistematičnim sprejemanjem carinskih deklaracij za sprostitev svežih banan v prosti promet, čeprav so vedeli oziroma bi razumno morali vedeti, da deklarirana teža banan ne ustreza njihovi dejanski teži, niso upoštevali carinske zakonodaje EU. Država članica mora v takem primeru nadomestiti izgubo tradicionalnih lastnih sredstev. V sodbi z dne 8. julija 2010[14] je Sodišče prav tako podprlo stališče Komisije ter izrazilo mnenje, da se v primerih, kadar carinskih organom ne uspe (pravočasno) določiti ali izterjati TLS zaradi nezakonitega ravnanja carinskih uradnikov, ta neuspeh pripiše državi članici, v kateri so zaposleni ti uradniki. V takem primeru mora država članica nadomestiti izgubo tradicionalnih lastnih sredstev, obresti za zamude pri plačilu pa se začnejo obračunavati od dne, ko bi TLS morala biti na voljo Komisiji, če bi se ta pravilno določila v zvezi z nastankom carinskega dolga. || Knjiženje: Vnos zneska pravic v carinske računovodske evidence. Preferencialna obravnava: Preferencialni tarifni ukrepi iz sporazumov, ki jih je EU sklenila ali enostransko sprejela za blago, ki ima poreklo iz države upravičenke. Potrdilo o gibanju blaga: Dokumentacija, ki dokazuje poreklo. Dajanje na razpolago: dejanska izplačila Komisiji.

2.2.3. Finančni vidiki

V referenčnem obdobju (2010–2012) so bile Komisiji izplačane dodatne pravice v višini več kot 249 milijonov EUR[15], potem ko je ta v poročilih o inšpekcijah in v okviru drugih inšpekcijskih dejavnosti objavila svoje ugotovitve ter na podlagi njenih ugotovitev iz pregleda ugotovitev Računskega sodišča in sodb Sodišča v postopkih za ugotavljanje kršitev v zvezi s TLS[16].

Poleg tega so bile zaračunane zamudne obresti, ker so bila TLS dana na razpolago prepozno. Skupni znesek zgoraj navedenih obresti, ki so jih plačale države članice, znaša več kot 484,5 milijona EUR[17].

2.3. Ukrepi Komisije za boljšo izterjavo TLS

Za spremljanje izterjave TLS ima Komisija poleg inšpekcijskih pregledov na kraju samem v državah članicah na voljo tudi druga sredstva. Ustrezna uporaba teh sredstev omogoča učinkovitejšo izterjavo.

2.3.1. Pregled neizterljivih pravic, ki so bile odpisane

Države članice morajo sprejeti potrebne ukrepe za dajanje TLS na razpolago, razen če se izkaže, da je izterjava neizvedljiva zaradi višje sile ali iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati državi članici (člen 17(2) Uredbe št. 1150/2000). V skladu s pravili EU lahko zgolj Komisija državo članico razreši obveznosti, da na razpolago neizterljiv znesek, ki presega 50 000 EUR. Za zneske pod tem pragom se države članice same odločijo, ali so bili izpolnjeni pogoji za oprostitev (brez poseganja v inšpekcijske preglede na kraju samem s strani Komisije). V pomoč državam članicam pri sprejemanju njihovih odločitev je bil članicam ACOR poslan dokument (Compendium), ki vsebuje pregled, kako je Komisija v obdobju 1992–2012 ocenjevala, ali so pogoji za oprostitev izpolnjeni. Vsi zahtevki za oprostitev obveznosti za dajanje na razpolago neizterljivih pravic se pošljejo Komisiji z uporabo večjezikovne podatkovne zbirke, imenovane WOMIS (Write-Off Management and Information System), ki je začela delovati 1. januarja 2010. To orodje je bilo ustanovljeno zato, da bi omogočili učinkovito in varno vodenje zahtevkov držav članic. || Zahtevek za oprostitev obveznosti dajanja na razpolago neizterljivih pravic, potem ko so bile odpisane: Postopek, ki Komisiji omogoča, da preveri, ali je znesek pravice neizterljiv zaradi razlogov, ki jih je mogoče pripisati državi članici. Če je zahtevek zavrnjen, je treba znesek izplačati Komisiji. S pregledom primera, ki je bil sporočen Komisiji, naj bi se ocenila prizadevnost države pri izvajanju izterjav.

V obdobju 2010–2012 je bilo poslanih 424 zahtevkov za oprostitev, ki so vključevali bruto znesek, višji od 114 milijonov EUR. Kot odgovor na obravnavane zahtevke v tem obdobju (odprte zadeve in novi zahtevki) je Komisija odobrila 395 oprostitev, skupno v višini več kot 153 milijonov EUR. Na drugi strani pa je zavrnila oprostitev 268 zahtevkom v skupni vrednosti več kot 90 milijonov EUR (bruto), ki jih morajo dati na razpolago zadevne države članice. Komisija je za približno eno tretjino pregledanih zahtevkov zaprosila za dodatne informacije.

2.3.2. Obravnava napak pri določitvi pravic, katerih posledica so izgube TLS

Sodišče je v sodbi z dne 15. novembra 2005[18] podprlo stališče Komisije in potrdilo, da obveznost držav članic glede določitve pravice EU do TLS (in njihovega dajanja na razpolago) nastane takoj, ko so izpolnjeni pogoji iz carinskih predpisov. Torej ni treba, da se določitev dejansko opravi. Ker so države članice oproščene obveznosti dajanja TLS na razpolago le v primerih višje sile ali če je znesek nemogoče izterjati zaradi razlogov, ki jih ni mogoče pripisati zadevni državi članici, morajo prevzeti finančne posledice napak, ki so jih storile.

Komisija je na podlagi te sodne prakse v obdobju 2010–2012 začela spremljati upravne napake držav članic, ki škodijo finančnim interesom EU (inšpekcijski pregledi na kraju samem, sporočanje odločitev držav o povračilu ali odpustu pravic zaradi upravnih napak itd.). Komisija je na podlagi tega spremljanja v obdobju 2010–2012 od držav članic zahtevala, da dajo na razpolago skoraj 88 milijonov EUR (bruto znesek).

Kot posledica sodbe z dne 8. julija 2010, omenjene pod točko 2.2.2 zgoraj, se obresti na zamujeno plačilo zdaj obračunavajo od dne, ko bi znesek moral biti na razpolago, če ne bi bila storjena nobena upravna napaka.

2.3.3. Zbirka podatkov OWNRES

V skladu z Uredbo št. 1150/2000 morajo države članice Komisiji poslati informacije o primerih goljufij in nepravilnosti za pravice, ki presegajo 10 000 EUR. Te informacije se sporočijo preko zbirke OWNRES.

Na podlagi te zbirke Komisija razpolaga z informacijami, ki so potrebne za spremljanje izterjave in pripravo inšpekcijskih pregledov na kraju samem. Sporočene podatke uporablja tudi Urad za boj proti goljufijam (OLAF) pri različnih analizah.

2.4. Ukrepi spremljanja in nadzora za države pristopnice

Med pripravami na pristop Hrvaške je Komisija v letih 2010, 2011 in 2012 opravila obiske, namenjene spremljanju, posebej prilagojene TLS. Ti obiski za spremljanje in računovodske simulacije so Komisiji omogočili, da je pred pristopom Hrvaške dovolj zanesljivo ocenila, kakšna je njena upravna zmogljivost za uporabo pravnega reda Skupnosti na področju TLS.

3. Ocena sistema inšpekcijskega nadzora

Kot v preteklih letih, ugotovitve iz obdobja 2010–2012 potrjujejo ugodnosti, ki jih lahko Komisija izpelje iz sistema inšpekcijskega nadzora TLS. Evropsko računsko sodišče je v svojih letnih poročilih ugotovilo, da so ti sistemi učinkoviti.

Finančni učinki inšpekcijskih pregledov so jasno vidni, vendar pa niso edini razlog za ta preverjanja. Glavni razlog za te različne inšpekcijske preglede je zagotoviti pravilno financiranje proračuna Evropske unije s TLS. Na podlagi vseh informacij, pridobljenih od držav članic, lahko inšpekcijski pregledi prav tako izboljšajo upoštevanje pravil EU v državah članicah in celo prispevajo k izboljšanju pravil za učinkovitejšo zaščito finančnih interesov EU.

27. in 28. oktobra 2011 je v Berlinu potekal seminar o inšpekcijskih pregledih TLS, da bi se z državami članicami razpravljalo, kako inšpekcijski pregledi TLS delujejo in kako jih je mogoče razvijati v prihodnosti. Na podlagi sklepov so bili sprejeti ukrepi za izboljšanje priprave inšpekcijskih pregledov (dnevni red, izpolnjevanje vprašalnika pred inšpekcijo, sporočanje seznama za pregledovanje med inšpekcijo itd.). Poleg tega so države članice sedaj vabljene, da pri pripravi letnega programa inšpekcijskega nadzora predlagajo teme inšpekcij. Nazadnje je bilo sklenjeno, da se sprejmejo ukrepi za okrepitev preverjanj/revizij, ki jih opravljajo države članice v zvezi s TLS, pri katerih lahko sodeluje Komisija v skladu s členom 18(2) Uredbe št. 1150/2000. V zvezi s tem je bila leta 2012 ustanovljena projektna skupina v skladu s konceptom akcijskega programa Carina 2013 in v kateri je zastopanih 13 držav članic. Pričakuje se, da bo skupina razvila priporočila za skupne cilje in revizijska orodja za službe za notranjo revizijo (ali za službe za inšpekcijski pregled TLS) carinskih uprav, da se okrepi odgovornost držav članic pri tem, ko same izvajajo inšpekcijske preglede TLS. Sklepi in priporočila skupine se predstavijo vsem članom ACOR do konca leta 2013.

4. Zaključek

Rezultati iz obdobja 2010–2012 kažejo, da so inšpekcijski pregledi TLS, ki jih izvaja Komisija, in sistematično nadaljnje spremljanje ugotovljenih pomanjkljivosti potrebni. To se je pokazalo z izboljšanjem skladnosti z določbami EU ter s finančnim učinkom (dodaten neto znesek, ki je na voljo proračunu EU je znašal približno 733,5 milijona EU). S temi inšpekcijskimi ukrepi se lahko poleg tega zagotovi enakopravna obravnava držav članic glede uporabe carinskih in računovodskih pravil, pa tudi glede zaščite finančnih interesov EU.

V prihodnje namerava Komisija:

· nadaljevati svojo vlogo pri inšpekcijskih pregledih na kraju samem,

· še naprej krepiti nadzor izterjave v državah članicah,

· še naprej spremljati države pristopnice,

· krepiti sposobnost in pripravljenost držav članic, da same izvajajo inšpekcijske preglede TLS.

[1] Člen 18(5) Uredbe št. 1150/2000

[2] UL L 163, 23.6.2007, str. 17.

[3] UL L 130, 31.5.2000, str. 1–9, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta št. 105/2009 z dne 26. januarja 2009 (UL L 36, 5.2.2009, str. 1).

[4] UL L 126, 20.5.1999, str. 1.

[5] Poročilo se osredotoča na preglede, ki so jih opravile institucije EU (Komisija in Računsko sodišče). Ne zajema pa pregledov, ki so jih opravile države članice in katerih podrobni rezultati so objavljeni v letnem poročilu, pripravljenem na podlagi člena 325 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

[6] Glej Prilogo 2 za porazdelitev tem inšpekcijskih pregledov med državami članicami.

[7] Inšpekcijski pregledi na Danskem, Nizozemskem in v Avstriji. Nizozemska je prenehala sodelovati od leta 2012 naprej.

[8] Generalni direktorji nacionalnih carinskih uprav so člani tega CGP.

[9] Vsak inšpekcijski pregled zajema poleg glavne teme pregleda tudi to temo.

[10] Zadeva C-423/08.

[11] Zadeva C-442/08.

[12] Zadeva C-405/09.

[13] Zadeva C-23/10.

[14] Zadeva C-334/08.

[15] Vključno z več kot 103 milijoni EUR na podlagi ugotovitev sodbe Sodišča z dne 15. 12. 2009 o uvozu vojaških sredstev, omenjene v šestem poročilu o delovanju sistema TLS (COM(2010) 219).

[16] Ta znesek ne vključuje zneskov, zahtevanih od držav članic, ki jih te še niso dale na razpolago.

[17] Vključno z več kot 302 milijona EUR na podlagi Sodbe Sodišča z dne 15. 12. 2009 o uvozu vojaške opreme.

[18] Zadeva C 392/02

PRILOGE

k

POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

sedmo poročilo Komisije o delovanju sistema inšpekcijskega nadzora tradicionalnih lastnih sredstev (2010-2012) (člen 18(5) Uredbe Sveta [ES, Euratom] št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000)

PRILOGA 1

1. Cilji inšpekcijskih pregledov

Inšpekcijski pregledi zbiranja TLS imajo tri posebne cilje:

· Ohranitev enakih konkurenčnih pogojev za gospodarske subjekte, ne glede na to, kje v Evropski uniji je blago ocarinjeno. Komisija mora zagotoviti, da se pravila EU uporabljajo enotno, tako da nobena napaka ne privede do izkrivljanja konkurence.

· Izboljšanje stanja na področju izterjav. Komisija mora preveriti, ali države članice izpolnjujejo svoje obveznosti pri zbiranju TLS. Cilj se nanaša na zagotavljanje, da države članice ne le izpolnjujejo svojih obveznosti glede proračuna Skupnosti, temveč tudi, da je finančno breme pravilno razporejeno med njimi.

· Obveščanje proračunskega organa. Na podlagi rezultatov izvedenih inšpekcijskih nadzorov lahko Komisija presodi uspešnost in prizadevnost držav članic pri zbiranju TLS, izvede ukrepe, ki so nujni za izboljšanje razmer, in nazadnje poroča proračunskemu organu.

2. Delovanje sistema inšpekcijskega nadzora na ravni EU Odgovornost za zbiranje TLS je prenesena na države članice. Te prevzamejo odgovornost za izvajanje sistema in lahko za kritje stroškov zbiranja zadržijo 25 % vseh zneskov TLS, danih na razpolago Komisiji[1]. Države članice morajo same opravljati preverjanja in poročati Komisiji. Toda ker so pregledi opravljeni na nacionalni ravni, to ne pomeni, da Komisiji ni treba izvajati svojih pooblastil na tem področju. Za nadzor sistema za zbiranje TLS je možnih več vrst preverjanj znotraj Komisije: preverjanje predpisov in dokumentov ter inšpekcijski pregledi na kraju samem. Komisija mora prav tako odgovarjati na pripombe Računskega sodišča iz njegovega letnega poročila, iz posebnih poročil ali dopisov o predhodnih ugotovitvah ter tudi na zahteve Evropskega parlamenta med postopkom razrešnice glede izvrševanja proračuna. Komisija zagotavlja, da države članice pravilno uporabljajo predpise EU, in poroča proračunskemu organu. || Vrsta preverjanj: Preverjanja predpisov: Preverjanja določb držav članic glede sistema za zbiranje tradicionalnih lastnih sredstev. Preverjanja dokumentov: Analiza računovodskih izkazov ter vseh vrst računovodskih dokumentov in spisov iz držav članic, vključno z zahtevki za oprostitev obveznosti, da dajo na razpolago neizterljive pravice. Inšpekcijski pregledi na kraju samem: nadzor skladnosti nacionalnih sistemov in s tem povezanih osnovnih dokumentov z zakonodajo EU z vidika računovodstva in carin. Ti inšpekcijski pregledi se opravljajo skupaj z zadevno državo članico ali neodvisno od nje.

PRILOGA 2

Tema inšpekcijskih pregledov || Obiskane države članice (obdobje 2010–2012)

Strategija carinskega nadzora || BE, BG, DK, AT, RO

Pregled povračil in posameznih primerov, knjiženih na ločenem računu || 1 inšpekcijski pregled v DK, CY, LU, MT, AT. 2 inšpekcijska pregleda v EE, NL 3 inšpekcijski pregledi v BG, CZ, IE, LV, LT, HU, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE 4 inšpekcijski pregledi v EL, ES 5 inšpekcijskih pregledov v BE, DE, IT 6 inšpekcijskih pregledov v FR, UK

Obravnava neizterljivih dolgov || BE, DE, IE, EL, ES, FR, IT, PT, FI, SE, UK

Vodenje navadnih in ločenih računov || BE, DE (2 inšpekcijska pregleda), IE, FR, IT, NL, UK

Inšpekcijski pregled blaga, za katerega veljajo protidampinške in izravnalne dajatve, ter zbiranje teh dajatev || Vse države članice, razen LU, NL, RO

Aktivno oplemenitenje || NL

Postopek hišnega carinjenja || Vse države članice, razen BG, EE, EL, CY, MT, PT

Zavezujoče tarifne informacije || BE, DE, FR, UK

Funkcija notranje revizije || EL

Povračilo/odpust in neizterjava dajatev || DK, NL, AT

Tranzit EU: || Vse države članice, razen DK, IE, CY, LU, MT, AT

[1] Evropski svet se je 8. februarja 2013 dogovoril, da s 1. januarjem 2014 države članice za kritje stroškov zbiranja zadržijo 20 % zbranih zneskov.