P6_TA(2005)0297

Odnosi med EU, Kitajsko in Tajvanom

Resolucija Evropskega parlamenta o odnosih med EU, Kitajsko in Tajvanom ter varnosti na Daljnem vzhodu

Evropski parlament,

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. aprila 2005 o letnem poročilu Sveta Evropskemu parlamentu o glavnih vidikih in temeljnih odločitvah v okviru SZVP, vključno s finančnimi posledicami za splošni proračun Evropskih skupnosti — 2003 [1],

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 28. aprila 2005 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu leta 2004 in tozadevne politike EU [2],

- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Evropa in Azija: strateški okvir za okrepljeno partnerstvo" (KOM(2001)0469),

- ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. aprila 2000 o Tajvanu [3],

- ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,

A. ker se odnosi med Kitajsko in Tajvanom še naprej slabšajo zaradi nedavnih groženj Kitajske Tajvanu in nameščanja na stotine projektilov v južnih Kitajskih provincah, usmerjenih v Tajvan,

B. ker so se pojavile napetosti v odnosih med Japonsko in Kitajsko, ki so jih povzročili kitajski izgredi proti japonskim interesom, kot tudi zaradi bojkota japonskih proizvodov,

C. ponavlja, da je Tajvan v zadnjih letih izrazil pripravljenost sodelovati finančno in tehnično v mednarodni pomoči in dejavnostih zdravstvenega varstva, ki jih podpira Svetovna zdravstvena organizacija (WHO),

D. ker peto azijsko-evropsko srečanje — vrh ASEM 5 — v Hanoju od 7. do 9. oktobra 2004 in sedmo srečanje zunanjih ministrov držav ASEM od 6. do 7. maja 2005 v Kyotu vzbujata upanje, da se bo proces ASAM še nadalje krepil na vseh ravneh, vključno z azijsko-evropskim partnerstvom za utrjevanje miru in stabilnosti na Daljnem vzhodu,

E. ugotavlja, da so naraščajoči gospodarski in trgovinski odnosi med Evropo in Daljnim vzhodom, mir in varnost regije vedno bolj pomembni za EU,

1. obžaluje napetosti med posameznimi državami Daljnega vzhoda in izraža svojo pripravljenost za podporo vsem prizadevanjem za pospeševanje miru in stabilnosti na Daljnem vzhodu;

2. poudarja temeljna načela večstrankarske demokracije, pravne države in spoštovanje splošnih človekovih pravic kot predpogojev trajnega miru in stabilnosti na Daljnem vzhodu;

3. poziva Kitajsko in Tajvan k vzpostavitvi medsebojnega zaupanja in spoštovanja ter iskanju skupne podlage pri odpravljanju razhajanj, k vzpostavitvi potrebne politične podlage za miren in nemoten razvoj odnosov v Tajvanski ožini in k ponovnemu dialogu o teh odnosih, h krepitvi gospodarske izmenjave in sodelovanja, še posebej k spodbujanju "treh neposrednih povezav" preko Tajvanske ožine (pošta, transport in trgovina);

4. poudarja, da se kateri koli sporazum med Kitajsko in Tajvanom lahko doseže le na podlagi, ki je sprejemljiva za obe strani; izraža stališče, da je prihodnost odnosov v Tajvanski ožini odvisna od prilagodljivosti, ki sta jo obe strani pripravljeni pokazati; podpira tajvanske dosežke pri vzpostavitvi popolnega demokratičnega sistema, socialnega pluralizma, spoštovanja človekovih pravic in pravne države ter meni, da je treba spoštovati in upoštevati voljo in mnenje 23 milijonov ljudi na Tajvanu za nadejano mirno rešitev med obema stranema;

5. nasprotuje zakonu proti odcepitvi, ker ni v skladu z mednarodnim pravom in je orodje, ki ne more uspešno voditi k "mirni nacionalni združitvi", ki je bila razglašen cilj in zato to slabi krhko varnostno ravnotežje na Daljnem vzhodu;

6. močno priporoča Svetu in Komisiji, da se ohrani embargo na orožje, dokler na Kitajskem in pri odnosih v Tajvanski ožini ne bo storjen večji napredek na področju človekovih pravic ter dokler kodeks EU o ravnanja pri prodaji orožja ni pravno zavezujoč;

7. poziva Kitajsko, da postopno uresničuje splošne človekove pravice ter še zlasti nemudoma ratificira Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah;

8. pozdravlja ponovitev prve seje četrtega kroga razprav v okviru sino-tibetanskega dialoga, ki je potekal v Bernu (Švica) od 30. junija do 1. julija 2005, ter poziva k njegovemu nadaljevanju;

9. poziva k večji zastopanosti Tajvana v mednarodnih organizacijah in ponovno poziva Komisijo in države članice k podpori tajvanske vloge za status opazovalca vWHO;

10. je zelo zaskrbljen zaradi izjave Severne Koreje z dne 10. februarja 2005, da poseduje jedrsko orožje ter da za nedoločeno obdobje ne namerava sodelovati v šeststranskih pogovorih o njenem jedrskem programu;

11. poziva Severno Korejo, da ponovno pristopi k Pogodbi o neširjenju jedrskega orožja ter da prekliče svojo odločitev o nesodelovanju v šeststranskih pogovorih in omogoči nadaljevanje pogajanj za mirno rešitev krize na korejskem polotoku;

12. poziva Svet in Komisijo, da ponudita finančno podporo za dobavo mazuta Severni Koreji, s čimer bo ta lahko pokrila svoje primarne energetske potrebe, vendar ob potrditvi zaustavitve jedrske elektrarne v Yongbyonu; pozdravlja sodelovanje EU v Korejski organizaciji za energetski razvoj (KEDO); obžaluje oviranje ponovnega imenovanja Charlesa Kartmana za vodjo KEDO; poziva Komisijo in Svet, da storita potrebne korake za polno sodelovanje EU v prihodnjih šeststranskih pogovorih;

13. poziva vlade Japonske, Kitajske in korejskega polotoka, da ustavijo vsako sovražno dejanje med seboj za omogočanje dialoga med narodi na uradni in neuradni ravni za skupno razumevanje zgodovine in za dosego končne sprave med svojimi vladami in narodi kot pomembne podlage miru in stabilnosti na Daljnem vzhodu;

14. ugotavlja japonsko razumljivo željo po spremembi svoje ustave, ki je bila pripravljena po drugi svetovni vojni in ugotavlja simboličen pomen ohranjanja zavezanosti, da se vzdrži napadalnih vojaških akcij;

15. poziva vse države Daljnega vzhoda, da skušajo z dvostranskimi sporazumi rešiti nerešene ozemeljske spore v regiji, zlasti:

a) vrnitev Japonski "severnih ozemelj", ki jih je zavzela Sovjetska zveza ob koncu druge svetovne vojne in jih sedaj zaseda Rusija,

b) spor glede lastništva otokov Dokdo/Takeshima med Južno Korejo in Japonsko,

c) spor glede lastništva Senkaku-Daioyutai med Japonsko in Tajvanom;

16. poziva vse države Daljnega vzhoda k medsebojni spravi šestdeset let po koncu druge svetovne vojne in vzpostavijo sistem medsebojnega razumevanja in sodelovanja za zagotavljanje trajnega miru in stabilnosti na Daljnem vzhodu, ter izraža pripravljenost za podporo tem prizadevanjem;

17. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov ter vladam in parlamentom držav, omenjenih v tej resoluciji.

[1] Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0132.

[2] Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0150.

[3] UL C 40, 7.2.2001, str. 428.

--------------------------------------------------