– strukturnih reformah

– in zagotavljanju odgovornih fiskalnih politik.

1. Spodbujanje naložb

1.1 Izboljšanje delovanja finančnega sektorja

Dostop do financiranja je ključnega pomena za podjetja, da lahko rastejo in inovirajo. V nekaterih državah članicah je delež MSP, ki so dostop do financiranja izpostavila kot enega najpomembnejših izzivov, še vedno velik (30 % v Grčiji, 25 % na Cipru). Probleme s financiranjem omenjajo tudi najmanjša podjetja (12 % mikro podjetij), razmeroma mlada podjetja (13 % tistih, ustanovljenih v zadnjih dveh do petih letih) in mlada, hitrorastoča podjetja (14 % podjetij z letno stopnjo rasti 20 % ali več – t.i. gazele) . Ker se MSP za financiranje zanašajo predvsem na bančni sektor, je njihov dostop do financiranja še vedno vprašljiv, zlasti v državah, v katerih prihaja do prilagajanja bančnih sistemov. Da bi se podprl in reformiral okvir za tvegani kapital, ki je bistvenega pomena predvsem za hitro rastoča podjetja, ter finančnim trgom pomagalo zagotoviti več financiranja za gospodarstvo, je Komisija predlagala spremembe uredb o evropskih skladih tveganega kapitala in evropskih skladih za socialno podjetništvo, kar je še en korak k vzpostavitvi unije kapitalskih trgov.

Unija kapitalskih trgov lahko zagotovi pogoje za enak dostop do financiranja za vsa podjetja v državah članicah, s čimer se bo spodbudilo naložbe in inovacije brez izkrivljanja. Pogoji in modeli za financiranje se precej razlikujejo med državami članicami, s čimer se izkrivlja glavna naloga finančnega sektorja delovati kot učinkovit posrednik med viri kapitala in naložbenimi priložnostmi. Popolnoma delujoča unija kapitalskih trgov bo na eni strani zagotovila alternativne vire financiranja prek trgov lastniških in dolžniških finančnih instrumentov, s čimer bo dopolnjevala bančni sistem, na drugi strani pa olajšala pravilno ocenjevanje tveganj in alokacijo kapitala v finančnem sistemu. Kapital se mora pretakati na območja, kjer je rast produktivnosti višja, v visoko produktivne dejavnosti in k inovacijam. Tesneje povezani trgi kapitala bi prek zasebnega deljenja tveganj zagotavljali tudi zaščito pred gospodarskimi pretresi. Poleg potrebe po zagotovitvi hitrega sprejetja ukrepov, ki jih je že predlagala Komisija, bodo dodatne spremembe zakonodajnega okvira za naložbe zavarovalnic in bank v infrastrukturna sredstva ter majhna in srednja podjetja prispevale k povečanju financiranja gospodarstva. Poleg tega pomanjkljivosti v nacionalnih insolvenčnih okvirih vodijo do neenakih pogojev pri dostopu do kreditiranja v državah članicah. Komisija bo kmalu predstavila predlog okvirov za preventivno prestrukturiranje in drugo priložnost ter ukrepe za izboljšanje postopkov zaradi insolventnosti.

Države članice morajo odpraviti tudi preostale ranljivosti v bančnem sektorju, da bodo spodbudile naložbe in olajšale financiranje evropskega gospodarstva. Visoka raven slabih posojil ostaja resen izziv v vrsti držav članic. Slaba posojila in neučinkovito poslovanje v kombinaciji z nizkimi obrestmi ter okoljem nizke rasti negativno vplivajo na dobičkonosnost bank, kar vpliva na sposobnost bank za ustvarjanje ali zbiranje svežega kapitala, s katerim bi povečala posojanje, ter tako na njihovo sposobnost podpore gospodarskemu okrevanju. Za prekinitev tega začaranega kroga je treba banke rešiti tega bremena, vendar tako, da to ne bo vplivalo na javne blagajne. Učinkovita okvira za izvensodne poravnave in postopke zaradi insolventnosti, vključno s preventivnim prestrukturiranjem, sta pri tem bistvenega pomena, sprejete reforme pa bi se morale celovito izvesti. V vseh državah članicah bi moralo biti možno in se spodbujati upravljanje slabih posojil s strani specializiranih nebančnih institucij in njihova prodaja takim institucijam v skladu z relevantno zakonodajo.

Banke bi se moralo še naprej spodbujati, da izboljšajo učinkovitost svojega poslovanja.

Na dobičkonosnost bank vplivajo ciklični in strukturni dejavniki, vključno z novimi regulativnimi zahtevami in okoljem nizkih donosov. Prilagoditev poslovnih modelov bank novemu poslovnemu okolju zahteva dodatne ukrepe, ki lahko vključujejo nadaljnje zmanjšanje presežnih zmogljivosti in konsolidacijo v sektorju. Regulativne pobude, ki še niso bile uresničene, bi bilo treba sprejeti hitro, da bosta zagotovljeni pravna jasnost in varnost, hkrati pa preprečili pretirani učinki na financiranje realnega sektorja gospodarstva. Dodatne pobude, predvidene na mednarodni ravni, ne bi smele privesti do bistvenih splošnih povečanj kapitalskih zahtev.

Napredek za dokončanje bančne unije bi moral biti hiter in zahteva hkratne izboljšave pri nadaljnjem zmanjševanju in deljenju tveganj. Odpornost bančnega sektorja se je v zadnjih letih precej povečala. Vendar so v letu 2016 tečaji bančnih delnic večkrat močno padli, tudi zaradi dogodkov na mednarodnih trgih, kot so pretresi na Kitajskem ali po referendumu v Združenem kraljestvu. Bistveno je, da se ohranja in še naprej vrača zaupanje v bančni sektor. Direktiva o sanaciji in reševanju bank skupaj s predpisi EU o državni pomoči zagotavlja okvir za ohranjanje finančne stabilnosti ob hkratni zaščiti davkoplačevalcev. Delo v zvezi s skupno varovalno ureditvijo za enotni sklad za reševanje bi bilo treba pospešiti. Razprave o evropskem sistemu jamstva za vloge (EDIS) bi se morale nadaljevati s ciljem čim prej doseči sporazum med sozakonodajalcema, prav tako pa bi bilo treba prednostno obravnavati sprejetje pričakovanih predlogov za zmanjševanje tveganj.

1.2 Povečanje učinka skladov EU v podporo naložbenemu načrtu za Evropo

Naložbeni načrt za Evropo se je izkazal kot koristno orodje za doseganje konkretnih rezultatov in spodbujanje trajnostnega povečevanja naložb v državah članicah. Evropski sklad za strateške naložbe (EFSI) je v 27 državah članicah v nekoliko več kot enem letu mobiliziral sredstva v višini skoraj 138 milijard EUR. V istem obdobju naj bi po pričakovanjih od EFSI imelo koristi skoraj 300 000 MSP . Naložbeni načrt za Evropo s svojimi različnimi razsežnostmi (finančni instrumenti, tehnična pomoč in ukrepi za izboljšanje poslovnega okolja) dosega pomembne učinke v celi vrsti gospodarskih sektorjev s podporo inovativnih projektov, ki prispevajo k ustvarjanju delovnih mest in rasti v lokalnih skupnostih kot tudi zmanjševanju brezposelnosti mladih. Ti projekti so bistveni za prihodnost gospodarstva EU in so usmerjeni v ključna področja, kot so podpora MSP, inovacije ter raziskave in razvoj, energija iz obnovljivih virov, energetska učinkovitost ter digitalna in prometna infrastruktura.

Od naložbenega načrta bo lahko imelo koristi več projektov v več državah članicah. Komisija je predlagala razširitev EFSI (predlog za „EFSI 2.0“) in podvojitev njegovih naložb na 630 milijard EUR do leta 2022 ob hkratnem izboljšanju geografske in sektorske pokritosti. Hitro sprejetje tega predloga je ključnega pomena .

Poleg razširitve EFSI se bo geografska pokritost še izboljšala z dodatnimi in poenostavljenimi možnostmi kombiniranja EFSI z evropskimi strukturnimi in investicijskimi skladi (skladi ESI) ter intenzivnejšo tehnično pomočjo po vsej Evropi. V novem programskem obdobju skladov ESI, ki bodo v obdobju 2014–2020 k naložbam v državah članicah prispevali 454 milijard EUR, je večji poudarek na učinkoviti in uspešni porabi sredstev EU, tako da se zahteva, da programi jasno opredelijo načrtovane rezultate in jih pretvorijo v merljive cilje. Poleg tega si morajo države članice prizadevati za ustvarjanje zakonodajnih in strukturnih pogojev, ki bodo sektorjem, ki prejemajo pomoč, omogočili učinkovito doseganje ciljev. Komisija je za v prihodnje predlagala povečanje možnosti za združevanje EFSI in skladov ESI ter instrumenta za povezovanje Evrope.

Trajnostne naložbe povečujejo produktivnost v celotnem gospodarstvu z učinkovitejšo rabo virov in večjo energetsko učinkovitostjo ter nižjimi stroški vložkov ob hkratnem zniževanju zunanjih stroškov in učinkov. Natančneje, podpora prehodu na nizkoogljično in krožno gospodarstvo bo ustvarila nova delovna mesta na področju storitev, kot so inovacije, vzdrževanje in popravila, ter oblikovanja in proizvodnje novih, bolj trajnostnih proizvodov. Konkretna področja, na katerih je makroekonomska relevantnost krožnega gospodarstva in boljše izkoriščenosti virov potencialno pomembna, vključujejo zelena javna naročila, naložbe v infrastrukturo za ravnanje z odpadki in vodno infrastrukturo, trajnostno gradnjo, ključne surovine, biogoriva in biokemikalije, kot tudi naložbe v zvezi z energetiko in podnebjem.

Naložbe morajo biti osredotočene tudi na človeški kapital in socialno infrastrukturo. Razvoj storitev dolgotrajne oskrbe ter cenovno dostopnega in prilagodljivega otroškega varstva je še posebej pomemben za zmanjšanje obveznosti nege otrok in starejših, ki pogosto bremenijo ženske. Trajne naložbe so potrebne tudi pri izobraževanju in vseživljenjskem učenju, da se bo povečala zaposljivost in odpravilo tveganje vrzeli v plačah in delovnih pogojih med visoko- in nizkokvalificiranimi delavci.

Države članice bodo imele koristi od jasnejših pravil javnega računovodstva (ESA 2010), zlasti na področju javno-zasebnih partnerstev. Vodič za statistično obravnavo javno-zasebnih partnerstev, ki ga je v sodelovanju z Evropsko investicijsko banko pripravil Eurostat in je bil namenjen predvsem zasebnim deležnikom, je bil izdan 29. septembra 2016 . Objavi te publikacije bo sledila aktivna kampanja na terenu. Poleg tega Komisija skrbno spremlja učinek razlage pravil javnega računovodstva na ustvarjanje javno-zasebnih partnerstev v različnih gospodarskih sektorjih in bo preučila možnost dodatnih ukrepov, kjer je smiselno.

1.3 Odpravljanje ovir za naložbe

EU in države članice so sprejele ukrepe za odpravo ovir za naložbe, vendar je treba storiti še več. Čeprav namerava Komisija nadaljevati s prizadevanji za izboljšanje splošnega naložbenega okolja na ravni EU, med drugim s poglobitvijo enotnega trga, bi morale države članice povečati prizadevanja za odpravo ovir za naložbe na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

Trajnostne naložbe zahtevajo zanesljivo in predvidljivo poslovno okolje. Komisija je že predstavila pobude za lažje financiranje realnega sektorja gospodarstva, kot so znižanje kapitalskih zahtev za zavarovalnice in pozavarovalnice v zvezi z naložbami v infrastrukturo ter sprejetje praktičnih napotkov za uporabo predpisov o državni pomoči pri javnem financiranju infrastrukture . Poleg tega delo v zvezi z energetsko unijo, unijo kapitalskih trgov, strategijo za enotni trg in strategijo za enotni digitalni trg, kot tudi s svežnjem o krožnem gospodarstvu ter mednarodnimi trgovinskimi sporazumi in sporazumi o naložbah, zajema posebne ukrepe, ki bodo odpravili ovire, spodbujali inovacije in izboljšali okolje za naložbe, ko bodo v celoti izvedeni. Na primer, v okviru energetske unije bi moral obstajati proces upravljanja, ki bi gradil na nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih do leta 2030 in pozneje, s čimer bi se zagotovila predvidljivost za podjetja, vlagatelje in širšo družbo. Povečati bi bilo tudi treba vnaprejšnjo gotovost glede javnega računovodstva za določene sektorje, kot je energetska učinkovitost. Popolna vzpostavitev 5G, pete generacije sistemov mobilne komunikacije, po vsej Evropski uniji do leta 2025 lahko ustvari 2 milijona delovnih mest. Poleg tega bo nedavni ponovni zagon projekta skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb povečal privlačnost EU za vlaganje, saj bo podjetjem ponujal predvidljiva pravila, enake konkurenčne pogoje in nižje stroške zagotavljanja skladnosti s predpisi. Podpiral bo tudi inovacije v Evropi, ker bo zagotavljal, da se stroški za raziskave in razvoj lahko odbijejo od davčne osnove, in odpravil davčne spodbude za dolžniško financiranje.