[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 8.11.2006

COM(2006) 649 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2006–2007 Priloga vsebuje posebno poročilo o zmogljivosti EU za vključitev novih članic

{SEC(2006) 1383}{SEC(2006) 1384}{SEC(2006) 1385}{SEC(2006) 1386}{SEC(2006) 1387}{SEC(2006) 1388}{SEC(2006) 1389}{SEC(2006) 1390}

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2006–2007 Priloga vsebuje posebno poročilo o zmogljivosti EU za vključitev novih članic

1. UVOD

Širitev je že več desetletij osrednjega pomena za razvoj EU. Preseči delitve Evrope in prispevati k miroljubni združitvi celine je bistvo evropskega povezovanja. V političnem smislu je širitev EU pripomogla k odzivanju na velike spremembe, kot sta bila padca diktatur in komunizma. Utrdila je demokracijo, človekove pravice in stabilnost po vsej celini. Širitev odraža bistvo EU kot mehke sile, ki je dosegla več s svojo gravitacijsko privlačnostjo, kot bi lahko z drugimi sredstvi.

V gospodarskem smislu je širitev pomagala povečati blaginjo in konkurenčnost, kar razširjeni Uniji omogoča boljši odziv na izzive, ki jih prinaša globalizacija. To je neposredno koristilo celi Evropi. Širitev je povečala pomen EU v svetu in ji omogočila, da je postala močnejši mednarodni akter.

S pristopom Bolgarije in Romunije 1. januarja 2007 bo po maju 2004, ko je pristopilo deset držav članic, zaključena peta širitev. Natančne priprave so omogočile, da je vključitev desetih držav maja 2004 v institucije in politike EU potekala gladko. Deset novih držav članic je doseglo odlično raven skladnosti z zakoni EU in pomembno prispevalo k delu institucij EU. Povečalo je ravni gospodarskih dejavnosti, trgovine in naložb ter ustvarilo visoke stopnje gospodarske rasti.

Obstoječa širitvena agenda zajema države zahodnega Balkana in Turčijo. Tem državam je bila ponujena možnost, da postanejo članice EU takrat, ko izpolnijo potrebne pogoje. Države so, kar zadeva njihovo približevanje EU, na različnih stopnjah. Hrvaška in Turčija se pogajata o pristopu. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je postala država kandidatka decembra 2005. Druge države zahodnega Balkana napredujejo pri izpolnjevanju svojega cilja, ki je pristop k Evropski uniji.

Pred širitveno agendo EU so v obdobju 2006–2007 številni veliki izzivi. Ti izzivi so povezani zlasti s pristopnimi pogajanji s Turčijo, z vprašanjem o prihodnjem statusu Kosova, z odnosi s Srbijo ter z Bosno in Hercegovino glede večjega prevzemanja deleža upravljanja s strani države. Ta vprašanja so pomembna sama zase in se dotikajo geopolitičnih vprašanj, ki zadevajo varnost in stabilnost celotne Evrope. Pot do članstva prinaša koristi sama zase, tudi če do pristopa traja še veliko let. Ker je na tej poti veliko izzivov, mora biti EU aktivno udeležena v celotnem procesu.

Predpristopna strategija in pogajanja s kandidatkami in potencialnimi kandidatkami bi morala potekati strogo, ob polnem upoštevanju dogovorjenih pogojev. EU bo finančno podporo zagotovila z novim instrumentom za predpristopno pomoč, ki bo vzpostavljen od januarja 2007. Finančna podpora bo osredotočena na prednostne naloge, določene v partnerstvih za pristop in evropskih partnerstvih.

Širitev EU je zgodovinski projekt, ki temelji na viziji združene Evrope in njeni vlogi v svetu. Pri tem projektu morajo nositi narodi Evrope vsak svoj delež in mu nuditi podporo, da se zagotovi popolna demokratična legitimnost. Ključne odločitve, ki vodijo k pristopu države, sprejemajo demokratično izvoljena telesa v vsaki državi članici in v Uniji.

Države članice morajo prevzeti vodilno vlogo pri pojasnjevanju, zakaj je širitev v interesu EU. Komisija je pripravljena izboljšati pretok objektivnih informacij v uporabniku prijazni obliki ter sodelovati z državami članicami in Evropskim parlamentom za učinkovitejšo komunikacijo z javnostjo o procesu širitve.

Evropski svet bo na svojem zasedanju decembra 2006 razpravljal o širitvi. V sklepih Sveta iz decembra 2005 je zapisano, da je strategija, ki jo je lani predložila Komisija, dobra podlaga za razpravo o širitvi leta 2006. Strategija poudarja, da lahko skrbno izvedena širitev razširi in poglobi Evropsko združevanje. Temelji na treh osnovnih načelih: utrjevanju obstoječih obveznosti do držav, udeleženih v procesu, uporabi pogojevanja, ki je pošteno in strogo, ter krepitvi komunikacije z javnostjo glede širitve.

EU resno obravnava pomisleke o hitrosti širitve. Da bi se izognila prevelikemu obsegu obveznosti, EU spoštuje obstoječe obveznosti do držav, ki so že vključene v proces, a je previdna pri prevzemanju kakršnih koli novih obveznosti.

Za vse države kandidatke in potencialne države kandidatke veljajo strogi pogoji. Vsak nov korak v pristopnem procesu temelji na napredku vsake države pri izvajanju političnih in gospodarskih reform. Ker je pristopni proces dolgoročen, je treba ohraniti motivacijo držav za nadaljevanje reform. EU mora tudi povečati preglednost procesa.

EU mora reformirati svoje institucije v skladu s sklepi Evropskega sveta iz junija 2006. Doseči je treba nov dogovor o institucionalnih vprašanjih do takrat, ko je verjetno, da bo naslednja nova članica pripravljena pristopiti k Uniji. Drugo vprašanje, pomembno za prihodnost, je financiranje EU. Zmožnost EU, da sprejme nove članice, hkrati pa ohranja gonilno silo združevanja, bo v prihodnosti še pomembnejša. Posebno poročilo Komisije, priloženo temu sporočilu, določa pristop, namenjen zagotavljanju, da EU ob izpolnjevanju širitvene agende, ki je namenjena reševanju izzivov v prihodnjih letih, ohrani svojo zmožnost učinkovitega delovanja.

V proces širitve niso vključene vse evropske države. EU je z drugimi državami navezala različne vrste stikov, ki potekajo med drugim v okviru Evropskega gospodarskega prostora, dvostranskih stikov s Švico, evropske sosedske politike in strateškega partnerstva z Rusijo. Cilj evropske sosedske politike je povečati blaginjo in stabilnost ter izboljšati dobro upravljanje v sosednjih državah EU na podlagi globljih političnih odnosov in gospodarskega povezovanja. Komisija bo kmalu predložila predloge za krepitev evropske sosedske politike.

To sporočilo izhaja iz obstoječe strategije EU in opisuje pristop za uporabo spoznanj iz pete širitve, podporo državam na njihovi poti do članstva, pridobivanje podpore javnosti za nadaljnjo širitev, reševanje izzivov, povezanih s širitvijo, in zagotavljanje zmogljivosti povezovanja. To je temelj za doseganje ponovnega soglasja o širitvi.

2. PETA šIRITEV

Širitev je pokazala svojo trajno vrednost kot ena izmed najučinkovitejših politik EU, ki po vsej celini uspešno prispeva k miru, stabilnosti in demokratičnemu razvoju. Deset držav članic, ki je pristopilo leta 2004, se še naprej nemoteno vključuje v institucije in politike EU. Demokratični politični sistemi v novih državah članicah na splošno še naprej dobro delujejo. Nove države članice so dosegle odlično raven skladnosti z zakoni EU in pomembno prispevajo k delu institucij EU. Institucije EU še vedno delujejo učinkovito. Širitev je povečala pomen EU v mednarodnem političnem in gospodarskem življenju ter dodatno prispevala k pogajalski moči EU v različnih forumih. Obogatila je tudi kulturno dediščino Unije.

Širitev je poleg večje varnosti in stabilnosti v Evropi prinesla tudi gospodarske koristi. Nove države članice hitro dohitevajo stare države članice. Stare države članice imajo koristi od novih priložnosti za trgovino in vlaganja. Širitev je bila koristna za celotno gospodarstvo EU, pomagala pa mu je tudi pri boljšem reševanju izzivov, ki jih prinaša globalizacija[1]. Postopno sprejetje eura v novih državah članicah, prva bo prevzela euro Slovenija 1. januarja 2007, bo nadalje prispevala k temu pozitivnemu trendu.

Razširjena Unija pomeni učinkovitejšo delitev dela in boljšo pripravljenost EU na konkurenco na globalni ravni. Zadnja širitev je na splošno v EU sprožila gospodarsko rast in posodobitev. To so nedavno pojasnile številne pomembne študije. Na primer, v treh državah članicah, ki so uvedle prosti pretok delovne sile, so po pristopu desetih novih držav članic opazne konkretne koristi. Te koristi vključujejo večji nacionalni dohodek in večje davčne prihodke ter krčenje sive ekonomije. Delavci iz novih držav članic so pripomogli k odpravi pomanjkanja znanj in spretnosti na trgu dela in so se dobro prilagodili novemu kulturnemu okolju[2]. Glede na te izkušnje je svoje trge dela odprlo nadaljnjih pet držav članic, drugi dve pa sta jih odprli delno[3].

Priprave Bolgarije in Romunije za članstvo v EU se nadaljujejo v skladu s postavljenimi strogimi pogoji in s polno podporo EU. Obe državi sta med pristopnimi pogajanji uvedli daljnosežne reforme. Kljub temu so poročila Komisije o spremljanju iz oktobra 2005, maja 2006 in septembra 2006 izpostavila področja, ki so posebej zaskrbljujoča in na katerih so potrebna nadaljnja prizadevanja. Zaradi doseženega napredka bosta imeli Bolgarija in Romunija možnost, da 1. januarja 2007 prevzameta pravice in obveznosti članstva. Septembrsko poročilo je postavilo stroge pogoje za zagotovitev nadaljnjega napredka v procesu reform v teh državah pred pristopom in po njem. Prav tako je opozorilo na določbe v pravnem redu skupnosti in v pristopni pogodbi, da bi zagotovilo, da bodo politike in institucije EU še naprej delovale učinkovito. Komisija bo, če bo potrebno, kadar koli brez pomislekov te mehanizme uporabila.

Pristop Bolgarije in Romunije kaže državam v zgodnejši fazi njihovih priprav na članstvo, da je njihov končni cilj dosegljiv. Prav tako vsebuje številne izkušnje, ki se zdaj vključujejo v predpristopno strategijo. Tako je jasno, da se je treba z vprašanjema, kot sta reforma pravosodja ter boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu, spopasti v zgodnji fazi. Komisija na primer spodbuja večjo ozaveščenost, kako najbolje zagotoviti neodvisnost, nepristranskost in učinkovitost sodstva ter preprečiti korupcijo. Poleg tega Komisija izpostavlja potrebo po trajnih reformah na področju javne uprave. Odgovorna in učinkovita javna uprava, ki temelji na merilih strokovnega poklicnega razvoja, omogoča, da se država učinkovito pripravi na pristop in nato deluje kot država članica. To koristi celotni državi.

Na splošno je bila peta širitev precej uspešna. Koristi bo mogoče opazovati še veliko let. Več kot 100 milijonov novih državljanov EU z dohodki, ki se zvišujejo, bo pripomoglo k napredku evropskega gospodarstva. Širitev je v Evropo prinesla višje standarde demokracije in pravne države. Izboljšala je varnost vseh državljanov EU in povečala blaginjo v Uniji.

3. PROCES šIRITVE

Širitvena politika EU danes temelji na treh osnovnih načelih: utrjevanju obveznosti, pogojevanju in komunikaciji.

Utrjevanje širitvene agende EU pomeni, da je Unija previdna pri prevzemanju kakršnih koli novih obveznosti, a spoštuje svoje obstoječe obveznosti do držav, ki so že vključene v proces širitve. EU je začela pristopna pogajanja s Turčijo in Hrvaško ter drugim državam zahodnega Balkana ponudila možnost pristopa k Evropski uniji. Ta obveza je močna spodbuda za države, da nadaljujejo svoje reforme.

Za vse države kandidatke in potencialne države kandidatke veljajo strogi, a pošteni pogoji. Vsak korak naprej je odvisen od napredka vsake države posebej pri izpolnjevanju potrebnih pogojev v vsaki fazi pristopnega procesa. Ta pristop pomaga pri utrjevanju reform in pripravi novih držav članic na izpolnjevanje njihovih obveznosti pri pristopu.

EU mora za uspešno širitev zagotoviti podporo svojih državljanov. Države članice morajo prevzeti vodilno vlogo pri učinkoviti komunikaciji glede procesa širitve in zlasti pri pojasnjevanju koristi, ki jih proces širitve ponuja državljanom EU. Demokratična legitimnost ostaja bistvena za pristopni proces EU.

3.1. Pristopna pogajanja

Pristopna pogajanja s Hrvaško in Turčijo so se začela oktobra 2005 po soglasni odločitvi držav članic, kar je tema državama dalo nadaljnjo spodbudo za izvajanje političnih in gospodarskih reform ter za dobre odnose s sosedami. Izvajajo se na podlagi jasnih in strogih pogajalskih okvirov, ki jih soglasno sprejme Svet. Tempo pogajanj je odvisen od tempa reform v državah.

Med pristopnimi pogajanji se določijo ureditve, po katerih se države kandidatke zavežejo, da bodo uporabljale celotno zakonodajo in politike EU, ki so znane kot pravni red skupnosti. Države morajo sprejeti in izvajati pravni red skupnosti in se ravnati po političnih ciljih iz pogodb. Pogajanja omogočajo državam kandidatkam in EU, da dosežejo dogovor o ukrepih, ki bi lahko bili potrebni za olajšanje vključevanja. Vsaka država se ocenjuje glede na svoje zasluge: pogajanja dajejo državam možnost, da dokažejo svojo zmožnost zaključiti potrebne reforme in izpolniti vse zahteve za članstvo.

Pogajanja potekajo strukturirano. Od oktobra 2005 je pregled usklajenosti zakonodaje združil stotine strokovnjakov iz Turčije, Hrvaške in Komisije, da se pojasni pravni red skupnosti, oceni stopnja usklajenosti držav in prouči njihove načrte za izvedbo. Pregled usklajenosti zakonodaje se je ravnokar zaključil za vsa poglavja pravnega reda skupnosti.

Po pregledu usklajenosti poglavja države članice po priporočilu Komisije odločijo, ali se pogajanja o poglavju lahko začnejo, ali pa sprejmejo sklep o merilih uspešnosti, ki jih mora država kandidatka izpolniti, preden se lahko pogajanja začnejo. Ob začetku pogajanj Unija poda skupno stališče, vključno z merili uspešnosti, ki jih je treba izpolniti, da se začasno zaključi poglavje.

Merila uspešnosti so novo orodje, ki je bilo uvedeno zaradi izkušenj, pridobljenih v peti širitvi. Njihov namen je izboljšati kakovost pogajanj z zagotavljanjem spodbud državam kandidatkam, da se že v zgodnji fazi lotijo potrebnih reform. Merila uspešnosti so izmerljiva in povezana s ključnimi elementi poglavja pravnega reda skupnosti. Praviloma merila uspešnosti, ki jim je treba zadostiti za začetek pogajanj, zadevajo ključne pripravljalne korake za približevanje v prihodnosti (kot so strategije in akcijski načrti) in izpolnjevanje pogodbenih obveznosti, ki ustrezajo pravnemu redu skupnosti. Merila uspešnosti, ki jim je treba zadostiti za zaključek pogajanj, v prvi vrsti zadevajo zakonodajne ukrepe, upravne ali pravosodne organe ter evidenco izvajanja pravnega reda skupnosti. Pri poglavjih na področju gospodarstva merila uspešnosti vključujejo tudi merilo, da ima država delujoče tržno gospodarstvo.

Če država kandidatka ne izpolnjuje več meril uspešnosti za začetek pogajanj za poglavje, o katerem potekajo pogajanja, lahko Komisija predlaga, da se pogajanja za to poglavje začasno prekinejo. Če država kandidatka ne izpolnjuje več meril uspešnosti za zaključek pogajanj za poglavje, ki je začasno zaključeno, lahko Komisija državam članicam predlaga, da se pristopna pogajanja za to poglavje spet začnejo.

Unija pričakuje, da bodo države, vključene v pogajanja, upoštevale politična merila in si v celotnem obdobju pogajanj prizadevale za izboljšanje standardov. Rezultati dialoga z državami o njihovem dosežku pri obravnavanju vprašanj v sklopu političnih meril bodo vključeni v pogajanja. Komisija bo pripravila dialog z državami članicami in jim o tem poročala v ustreznih organih Sveta. Poleg tega trenutni pogajalski okvir predvideva poglavje o sodstvu in temeljnih pravicah, v okviru katerega je treba obravnavati politična vprašanja. To dopušča, da se napredek na ključnih področjih natančno prouči.

Trenutni pogajalski okviri predvidevajo začasno prekinitev pristopnih pogajanj v primeru hudih in vztrajnih kršitev načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države. Več pozornosti političnim reformam bo izboljšalo kakovost pristopnih pogajanj in spodbudilo potrebne reforme v državah kandidatkah.

V prihodnje bodo tudi rezultati dialoga z državami o njihovih gospodarskih reformah vključeni v pogajanja. Komisija bo pripravila dialog z državami članicami in jim o tem poročala v ustreznih organih Sveta. Ta dialog se osredotoča na izpolnjevanje gospodarskih meril in na zbliževanje z gospodarstvi EU. Bistveno je, da so države pristopnice pred pristopom delujoča tržna gospodarstva, ki so zmožna konkurirati na notranjem trgu. Predpristopna pomoč bo še posebej osredotočena na izpolnjevanje tega cilja.

3.2. Predpristopna strategija

Partnerstva za pristop in evropska partnerstva so osrednji element predpristopne strategije. Na podlagi ugotovitev, ki jih Komisija navede v poročilih o napredku, ki se predložijo za vsako državo, se v partnerstvih za te države določajo prednostne naloge, pri katerih morajo napredovati, da bi izpolnile cilj, ki je članstvo v EU. Partnerstva poleg tega določajo tudi okvir pomoči EU, da se ta cilj doseže. O sedanjih partnerstvih je Svet odločal letos. Komisija jih namerava pregledati konec leta 2007. Komisija zdaj, po razglasitvi neodvisnosti, predlaga evropsko partnerstvo za Črno goro.

Instrument za predpristopno pomoč

Komisija bo od 1. januarja 2007 uporabljala novo finančno orodje za spodbujanje posodobitve, reform in usklajevanja s pravnim redom skupnosti, ki se imenuje Instrument za predpristopno pomoč (IPA). Ta bo v celoti nadomestil prejšnje instrumente pomoči, kot so Phare, Cards, Ispa in Sapard. Do financiranja iz novega instrumenta so upravičene države kandidatke in potencialne kandidatke. En sklop pravil in postopkov ter večja prilagodljivost bosta zagotovila večji učinek in izkoriščenost denarja pri dodeljevanju sredstev EU. Države zahodnega Balkana in Turčija bodo v naslednjih sedmih letih prejele skoraj 11,5 milijarde EUR. Komisija predstavlja večletni finančni okvir, ki določa okvirne zneske za dodelitev sredstev IPA za vsako državo in za vsako pomembnejšo komponento.

Ker so se bistvene naloge pokonfliktne obnove v Srbiji, Črni gori in Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji dosegle, bo Evropska agencija za obnovo do konca leta 2008 postopoma ukinila svoje dejavnosti. Izvajanje pomoči bodo prevzele delegacije Komisije in, ko bodo pripravljeni, organi držav, pri čemer se bodo prednostne naloge prilagodile novim razmeram. Ob uvedbi IPA se ponuja tudi priložnost tesnejšega usklajevanja z Evropsko investicijsko banko, Evropsko banko za obnovo in razvoj, Svetovno banko in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami. Komisija bo razvijala obstoječe sodelovanje, da bi s svojimi partnerji zagotovila, da se uporabi najbolj stroškovno učinkovita kombinacija donacij in posojil, ki bo spodbudila posodobitev in razvoj v celi regiji.

Izvajanje časovnega načrta za zahodni Balkan

Glede na časovni načrt, ki ga je lansko leto predložila Komisija v strateškem dokumentu širitve, so vse države zahodnega Balkana napredovale pri uresničevanju svoje evropske perspektive. Vsaka država napreduje v skladu s svojimi zaslugami, odvisno od njenih dosežkov pri izpolnjevanju zahtev. Pri obravnavanju kakršne koli prošnje za članstvo so za EU bistven element zlasti zadovoljivi dosežki države pri izpolnjevanju njenih obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (vključno z določbami, ki zadevajo trgovino).

EU je v Salzburgu marca 2006, izhajajoč iz agende iz Soluna, ponovila svojo zavezo, da je prihodnost držav zahodnega Balkana v Evropski uniji, in pozvala države, da se močneje zavzamejo za proces regionalnega sodelovanja. Regionalno sodelovanje ostaja ključno za dolgoročno stabilnost, gospodarski razvoj in spravo na zahodnem Balkanu.

Države jugovzhodne Evrope so se letos sporazumele o vzpostavitvi novega okvira s prevzemanjem večje odgovornosti, ki bi temeljil na procesu sodelovanja držav jugovzhodne Evrope. Ustanovil se bo Svet za regionalno sodelovanje, ki bo združeval predstavnike jugovzhodne Evrope in mednarodne skupnosti. Komisija ta proces močno podpira. Komisija pozdravlja tudi začetek veljavnosti Pogodbe o ustanovitvi Skupnosti za energijo in Sporazuma o skupnem evropskem zračnem prostoru v letu 2006.

EU bo spodbujala osebne stike z dodeljevanjem več štipendij študentom in znanstvenikom ter s poenostavitvijo vizumskih postopkov. Hrvaški državljani so oproščeni kratkoročne vizumske obveznosti. Komisija je predlagala, da Svet pooblasti Komisijo, da se pogaja o sporazumih o poenostavitvi vizumskih postopkov z drugimi državami v regiji, da bi se ti sporazumi sklenili v letu 2007. Predlog zajema tudi ponovni sprejem, razen za Albanijo, s katero je EU že podpisala sporazum o ponovnemu sprejemu. Poleg tega bo EU še naprej zagotavljala pomoč na ključnih področjih, kot so energija, transport in gospodarsko sodelovanje.

Države jugovzhodne Evrope so aprila 2006 začele pogajanja za regionalni sporazum o prosti trgovini in so si za cilj zastavile sklenitev sporazuma do konca leta 2006. Ta proces popolnoma podpirata Komisija in Pakt stabilnosti[4]. EU bo v sporazume s Hrvaško in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo kmalu uvedla diagonalno kumulacijo pravil porekla, kasneje pa še v sporazume z nadaljnjimi državami. To bo spodbudilo regionalno trgovino in naložbe. Albanija, Hrvaška in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija so že članice STO. Prizadevanja, ki bodo potrebna v Bosni in Hercegovini, Črni gori in Srbiji, da se bodo v bližnji prihodnosti pridružile STO, jim bodo tudi pomagala pri poglabljanju njihovih regionalnih trgovinskih vezi, doseganja gospodarskih reform ter izvajanju stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma v prihodnosti.

4. ZAGOTAVLJANJE PODPORE JAVNOSTI ZA šIRITEV

Širitvena agenda daje Uniji način in sredstva za rešitev velikega števila zgoraj navedenih izzivov. Možnost pristopa k EU, ki je ponujena državam zahodnega Balkana in Turčiji, je pomembna za spodbujanje reform v teh državah. Širitev spodbuja rast, stabilnost in varnost v celotni EU. Vendar je treba to javnosti bolje posredovati. Bistveno je poslušati državljane, obravnavati njihove pomisleke in zagotoviti dejanske informacije. Države članice morajo prevzeti vodilno vlogo, Evropski parlament in Komisija pa jih morata podpreti. Države članice morajo s podporo regionalnih in lokalnih organov ter organov civilne družbe, ki so najbližji javnosti, javnost seznaniti, kakšne koristi je širitev prinesla državljanom razširjene EU.

Za zagotovitev podpore javnosti za širitev je treba izboljšati obojestransko razumevanje. Zato je Komisija leta 2005 začela dialog med EU, državami kandidatkami in potencialnimi državami kandidatkami na ravni civilnih družb. Ta program je namenjen spodbujanju vzajemnega delovanja nevladnih organizacij, npr. izmenjavam študentov novinarstva, študijskim obiskom novinarjev ter izmenjavi med ženskimi organizacijami, sindikati in poslovnimi skupnostmi.

Komisija bo sprejela naslednje ukrepe:

- Komisija podpira večjo preglednost. Priporoča, naj bodo poročila o usklajenosti zakonodaje, merila uspešnosti za začetek pogajanj o poglavjih in končna skupna stališča EU dostopna javnosti.

- Komisija bo na temelju ukrepov, sprejetih do zdaj za Turčijo in države zahodnega Balkana, povečala svojo podporo dialogu civilne družbe.

- Komisija bo na področjih, kot so izobraževanje, raziskave in kultura spodbujala več osebnih stikov.

- Komisija bo še naprej spremljala javno mnenje o širitvi in prisluhnila pomislekom javnosti. To bo naredila v okviru svojih predstavništev v državah članicah ter delegacij v državah kandidatkah in potencialnih državah kandidatkah, da bi bila komunikacija o politiki širitve učinkovitejša.

- Komisija bo za splošno javnost in strokovne kroge o vprašanjih širitve pripravila uporabniku prijazne informacije v poljudnem jeziku, zlasti na specializiranih spletnih straneh. Prav tako bo pojasnila praktična vprašanja, zlasti kako se uporablja pogojevanje in ocena učinkov.

5. GLAVNI IZZIVI V LETU 2007

5.1. Nerešeni izzivi iz pete širitve

Pomemben izziv ostaja sprejetje celovitega dogovora o ciprskem vprašanju in združitvi otoka. Komisija pozitivno ocenjuje ukrepe, ki sta jih leta 2006 sprejela voditelja grške-ciprske in turške-ciprske skupnosti za ponoven začetek procesa za celovit dogovor pod okriljem ZN. Te ukrepe je treba v letu 2007 bistveno okrepiti.

Komisija je pripravljena ta prizadevanja podpreti, kakor je to storila že v preteklosti. Svet je sprejel dva od treh ukrepov, ki jih je predlagala Komisija za konec izolacije turške skupnosti na Cipru. Prosto gibanje ciprskih Grkov in ciprskih Turkov ter drugih državljanov EU po otoku je zagotovljeno z Uredbo o zeleni črti. Sprejet je bil program pomoči za turško-ciprsko skupnost, ki se zdaj izvaja. Treba je še sprejeti Uredbo o neposredni trgovini s severnim delom Cipra, kakor je predlagala Komisija. Okrepljena prizadevanja in duh kompromisa so potrebni za hitro sprejetje Uredbe.

5.2. Države kandidatke

Hrvaška

Hrvaška je v Letu 2006 še napredovala v smislu političnih in gospodarskih meril in merila pravnega reda Skupnosti ter izvajanja stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Glavni izziv v letu 2007 bo nadgraditi ta napredek in pospešiti tempo reform, zlasti na ključnih področjih reforme pravosodja in javne uprave, boja proti korupciji ter gospodarske reforme. Hrvaška mora ohraniti tempo na poti k vključitvi v EU z natančnim izvajanjem svojih obveznosti, na primer na področjih državne pomoči in nepremičnin. Hrvaška mora nadaljevati svoj program usklajevanja zakonodaje in nadalje okrepiti svojo upravno zmogljivost.

Dobri sosedski odnosi in regionalno sodelovanje ostajajo ključni, prednostno naloga pa bi morala biti iskanje rešitev nerešenih dvostranskih vprašanj, zlasti glede določitve meje. Še naprej bo treba posebno pozornost namenjati pravicam manjšin in beguncev.

Pristopna pogajanja s Hrvaško so se dobro začela. Hrvaška je po pregledu usklajenosti zakonodaje sprejela pomembne ukrepe na veliko področjih, da bi prilagodila svojo zakonodajo. Potrebne upravne zmogljivosti se še razvijajo. Na temelju tega napredka in pod pogojem, da Hrvaška obravnava zgoraj navedene izzive, se lahko pričakuje, da se bodo pogajanja dobro nadaljevala.

Turčija

Turčija je v letu 2006 napredovala pri izvajanju reform, zlasti je treba omeniti nedavno sprejetje nekaterih elementov devetega paketa reform. Poleg tega število primerov mučenja in slabega ravnanja, o katerih se poroča, na splošno upada v skladu s politiko nične tolerance, čeprav razmere na jugovzhodu v tem smislu zbujajo zaskrbljenost. Vendar se je tempo reform upočasnil. V letu 2007 bodo pomembna odločna prizadevanja za razširitev dinamike reform po celi Turčiji. Nemudoma je treba zagotoviti svobodo izražanja z razveljavitvijo ali spremembo člena 301 kazenskega zakonika in s splošno uskladitvijo zakonodaje z evropskimi standardi. Poleg svobode izražanja so potrebna nadaljnja prizadevanja za okrepitev svobode veroizpovedi, pravic žensk, manjšin in sindikatov. Treba je vzpostaviti civilni demokratični nadzor nad vojsko, kazenski pregon in sodna praksa pa se morata nadalje uskladiti z duhom reform. Hkrati mora Turčija obravnavati hude gospodarske in socialne težave na jugovzhodu in zagotoviti, da kurdsko prebivalstvo v celoti uživa pravice in svoboščine. Partnerstvo za pristop, sprejeto januarja 2006, je merilo napredka pri izvajanju reform. Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi. Komisija bo okrepila spremljanje političnih meril.

Kakor je navedeno v izjavi Evropske skupnosti in njenih držav članic z dne 21. septembra 2005, EU pričakuje, da bo Turčija zagotovila popolno, nediskriminatorno izvajanje Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare ter odpravo vseh ovir prostemu pretoku blaga, vključno z omejitvami glede prevoznih sredstev. Neizvajanje obveznosti v celotnem obsegu bo vplivalo na splošen napredek v pogajanjih. Komisija bo pred decembrskim zasedanjem Evropskega sveta pripravila ustrezna priporočila, če Turčija ni izpolnila svojih obveznosti. Prav tako je bistveno, da, kakor je navedeno v partnerstvu za pristop, Turčija čim prej konkretno ukrepa za zagotovitev normalizacije dvostranskih odnosov z vsemi državami članicami EU.

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija

Imenovanje Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije za državo kandidatko decembra 2005 pomeni priznanje dosežkom te države na področju reform. Prav tako je bila to spodbuda za izvajanje reform na poti k izpolnitvi evropske perspektive te države.

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je v letu 2006 še napredovala, čeprav počasneje. Julijske volitve so na splošno potekale v skladu z mednarodnimi standardi. Ugotovljene pomanjkljivosti je treba obravnavati v celoti.

Velike naloge, ki jih mora opraviti vlada, so predvsem izvajanje reform policije in sodstva, boj proti korupciji in polno izvajanje stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Nadaljnje izvajanje Ohridskega sporazuma ostaja bistveno za spodbujanje pozitivnega ozračja za reforme. Pomembno je, da so v obdobju, ki prihaja, prizadevanja za reforme stalna in da potekajo na podlagi sodelovanja in političnega soglasja. Na splošno bi morala biti prednostna naloga pospeševanje reform na ključnih področjih, če si hoče država zagotoviti napredovanje v pristopnem procesu.

5.3. Potencialne države kandidatke

Albanija

Albanija je še naprej prispevala k stabilnosti v regiji, zlasti z umirjenim stališčem do razmer v sosednjih državah. Letos podpisani stabilizacijsko-pridružitveni sporazum pomeni napredek v odnosih med Albanijo in EU. Zdaj je prednostna naloga osredotočiti se na izvajanje začasnega sporazuma, ki bo začel veljati 1. decembra 2006 in ki zajema vprašanja, povezana s trgovino. Albanija s podporo EU rešuje težave na področju političnih, pravosodnih in gospodarskih reform ter boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Te teme bodo prednostne naloge tudi v prihodnjem obdobju.

Bosna in Hercegovina

Evropska perspektiva je ključna za spodbudo vseh strani v Bosni in Hercegovini za izvajanje politične in gospodarske reforme, kot je reforma policije. Polno sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ) je ključni del pogojev, ki jih je treba izpolniti, da se država lahko bolj približa k EU. Umik Urada visokega predstavnika bo prebivalcem in institucijam države dal več odgovornosti za odločanje o njihovi skupni usodi. Zaključek pogajanj o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu in njegovem izvajanju bo okrepil evropsko perspektivo države. Če bodo izpolnjeni pogoji, se lahko pogajanja zaključijo v nekaj mesecih. Ustavni razvoj je bistven za krepitev boljšega delovanja države ter njene trajnosti in demokracije. EU bo morala obravnavati vprašanje svojega bodočega zastopanja v državi po umiku Urada visokega predstavnika.

Črna gora

Črna gora je postala neodvisna junija 2006 po svobodno in pošteno izvedenem referendumu, pod pogoji, dogovorjenimi z Evropsko unijo. Po razglasitvi neodvisnosti je Črna gora začela pogajanja o ločenem stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu v okviru novih smernic, s katerimi se je Svet hitro strinjal. Črna gora lahko na podlagi sodelovanja z EU najde odgovore na izzive razvoja države v okviru stabilnega in varnega predpristopnega procesa.

Pomembno bo ohraniti hitrost reform in nadaljevati sodelovanje z MKSJ, da se lahko pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu v prihodnjih mesecih zaključijo. Črna gora mora storiti veliko, da okrepi svoje institucije v tolikšni meri, da bo napredovala. Ključni ukrepi so določeni v evropskem partnerstvu, ki je predloženo skupaj s tem sporočilom. Prednostna naloga mora biti izvajanje reforme pravosodja ter boj proti organiziranemu kriminalu in korupciji. Črna gora mora zaradi izvajanja stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma izboljšati svojo upravno zmogljivost.

Srbija

Srbijo je treba pohvaliti za njen odgovoren pristop po razglasitvi črnogorske neodvisnosti. Nova ustava mora utirati pot krepitvi sistema upravljanja države. Srbija je že bila uspešna pri zagotavljanju makroekonomske stabilnosti, pri nadaljevanju privatizacije in pri zagotavljanju neposrednih tujih naložb. Gospodarska povezanost z EU je na višji ravni. Srbija je napredovala tudi pri izvajanju upravne reforme. Srbska uprava je v pogajanjih z EU o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu pokazala precejšnjo institucionalno zmogljivost. To je za Srbijo dober znak, da bo lahko dohitela druge države v regiji na poti v EU, ko bo izpolnila pogoj za nadaljevanje pogajanj o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu.

Komisija ne podcenjuje obsega izzivov, s katerimi se Srbija spopada v trenutnih političnih razmerah. Srbija potrebuje konstruktiven pristop glede Kosova. Možnost morebitnega pristopa k EU mora biti za srbsko prebivalstvo verodostojna in vidna, s tem da se kmalu nadaljujejo in hitro zaključijo pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu, kakor hitro bo Srbija izpolnila pogoj o polnem sodelovanju z MKSJ. EU si prizadeva tudi, da bi srbsko prebivalstvo vključila v okvir splošne evropske politike s poenostavitvijo vizumskih postopkov[5] in s pomočjo Srbiji, da lahko v večji meri sodeluje v programih Skupnosti na področjih, kot so izobraževanje, mladina, raziskave in kultura.

Kosovo[6]

EU je še naprej sodelovala s Kosovom s spremljanjem standardov, zagotavljanjem pomoči in sodelovanjem z UNMIK ter s podporo postopka za določitev statusa pod okriljem posebnega odposlanca generalnega sekretarja Združenih narodov, g. Marttija Ahtisaarija. EU bo imela pomembno vlogo pri dogovoru o statusu in njegovem izvajanju, ko ga bo sprejel Varnostni svet Združenih narodov.

Dogovor o statusu mora biti politično in zakonsko jasen ter mora vsebovati vizijo za prihodnji razvoj Kosova. Pri vprašanju statusa Kosova gre za zadevo sui generis , ki zato ne pomeni precedensa.

To bo dalo kosovskim organom nadaljnji zagon za nadaljevanje reform, ki so potrebne na ključnih področjih pravne države, gospodarstva in javne uprave ter so podlaga za uspešen prenos odgovornosti z UNMIKa. Ključno vprašanje ostajajo pravice manjšin ter udeležba manjšin v kosovskih institucijah.

Evropska perspektiva je ključna, da vsem udeležencem zagotovi vizijo skupne prihodnosti v Evropski uniji.

6. SKLEPNE UGOTOVITVE IN PRIPOROčILA

Glede na zgoraj navedeno analizo Komisija predlaga naslednje sklepne ugotovitve:

1. Širitvena politika EU še naprej temelji na treh načelih, ki so utrditev, pogojevanje in komunikacija. EU spoštuje obstoječe obveznosti do držav, ki so že vključene v proces, a je previdna pri prevzemanju kakršnih koli novih obveznosti. Hitrost pristopnega procesa je odvisna od hitrosti reform v državi kandidatki.

2. Sedanja strategija širitve skupaj z načini in sredstvi za zagotovitev zmogljivosti EU za vključitev novih članic pomeni temelj obnovljenega soglasja o širitvi.

3. Zmogljivost EU za vključitev novih članic je določena z dvema dejavnikoma:

- Ohranjanjem gonilne sile za krepitev in poglobitev evropskega povezovanja, pri čemer se zagotovi zmogljivost delovanja EU. To je v interesu sedanjih in prihodnjih državljanov EU.

- Zagotovitvijo, da so države kandidatke v času pristopa pripravljene sprejeti obveznosti članstva, kar se doseže s tem, da se od njih zahteva izpolnitev strogih pogojev. To oceni Komisija na podlagi strogega pogojevanja.

4. Zmogljivost povezovanja EU se bo pregledala v vseh ključnih fazah pristopnega procesa. Komisija bo v svojih mnenjih o prošnjah za članstvo in v teku pristopnih pogajanj predložila ocene učinkov pristopa na ključnih področjih. To bo državam članicam pomagalo opredeliti skupna stališča EU za pogajanja o zadevnih poglavjih, vključno, kadar je ustrezno, s prehodnimi obdobji ali drugimi ureditvami.

5. Komisija bo pri oceni proračunskega vpliva prihodnjih širitev proučila vpliv na ključne politike, zlasti na kmetijsko in kohezijske politike.

6. EU mora poskrbeti za to, da lahko ohrani in poglobi svoj razvoj, ob tem pa izpolnjuje svojo širitveno agendo. Za izboljšanje učinkovitosti postopkov odločanja v razširjeni EU je potrebna institucionalna reforma. Doseči je treba nov dogovor o institucionalnih vprašanjih do takrat, ko je verjetno, da bo naslednja nova članica pripravljena pristopiti k Uniji.

7. Komisija bo še izboljšala kakovost pristopnega procesa. Merila uspešnosti se lahko določijo za začetek in zaključek pogajanj o poglavjih, na podlagi katerih se lahko pogajanja o posameznih poglavjih začasno prekinejo ali ponovno začnejo. Rezultati političnih in gospodarskih dialogov bodo vključeni v pogajanja. Težavna vprašanja, kakršna sta reforma pravosodja in boj proti korupciji, je treba obravnavati v začetni fazi pristopnega procesa.

8. Da bi izboljšali preglednost, Komisija priporoča, da so ključna pogajanja dostopna javnosti, kar vključuje oceno učinkov, poročila o usklajenosti zakonodaje, merila uspešnosti za začetek pogajanj o poglavjih in skupna stališča EU za pogajanja.

9. Bistveno je, da se za širitev zagotovi podpora javnosti. Ohranjanje strogosti v procesu in strogo pogojevanje sta bistvena za zaščito te podpore. Poleg tega je treba zaupati v zmogljivosti povezovanja EU. Tudi komunikacijo o širitvi je treba izboljšati. Pomembno je prisluhniti državljanom, obravnavati njihove pomisleke z ustreznimi politikami in predložiti dejanske informacije. Države članice morajo prevzeti vodilno vlogo. Komisija bo prispevala svoj delež skupaj z Evropskim parlamentom, nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi ter civilno družbo.

10. Za Hrvaško so se pristopna pogajanja začela dobro. Država je na veliko področjih po pregledu usklajenosti zakonodaje sprejela ukrepe za spremembo svoje zakonodaje, zdaj pa razvija potrebno upravno zmogljivost. Vendar mora Hrvaška precej okrepiti prizadevanja, da bi rešila glavna vprašanja, kot so reforma pravosodja, boj proti korupciji, gospodarska reforma in še naprej polno sodelovati z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi in regionalno sodelovanje.

11. Turčija še naprej v zadostni meri izpolnjuje københavnska politična merila in nadaljuje politične reforme. Vendar se je tempo v preteklem letu upočasnil. Precejšnja nadaljnja prizadevanja so potrebna, zlasti na področju svobode izražanja. Nadaljnje izboljšave so potrebne tudi na področju pravic nemuslimanskih verskih skupnosti, žensk, sindikatov in civilnega nadzora vojske. Turčijo se lahko obravnava kot delujoče tržno gospodarstvo, njene zmožnosti prevzema obveznosti članstva so se izboljšale. Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi.

12. Kakor je navedeno v izjavi Evropske skupnosti in njenih držav članic z dne 21. septembra 2005, EU pričakuje, da bo Turčija zagotovila popolno, nediskriminatorno izvajanje Dodatnega protokola k Sporazumu iz Ankare ter odpravo vseh ovir prostemu pretoku blaga, vključno z omejitvami glede prevoznih sredstev. Neizvajanje obveznosti v celotnem obsegu bo vplivalo na splošni napredek v pogajanjih. Komisija bo pred decembrskim zasedanjem Evropskega sveta pripravila ustrezna priporočila, če Turčija ni izpolnila svojih obveznosti. Prav tako je bistveno, da, kakor je navedeno v partnerstvu za pristop, Turčija čim prej konkretno ukrepa za zagotovitev normalizacije dvostranskih odnosov z vsemi državami članicami EU.

13. Imenovanje Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije za državo kandidatko decembra 2005 pomeni priznanje dosežkom te države na področju reform. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je v letu 2006 še napredovala, čeprav počasneje. Po časovnem načrtu, ki ga je lansko leto predložila Komisija, so napredovale vse države zahodnega Balkana. Vsaka država napreduje v skladu s svojimi zaslugami. Pri obravnavanju kakršne koli prošnje za članstvo so za EU bistven element zadovoljivi dosežki države pri izpolnjevanju njenih obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (vključno z določbami, ki zadevajo trgovino).

PRILOGA 1

Posebno poročilo o zmogljivosti EU za vključitev novih članic

UVOD

To posebno poročilo je sestavni del strateškega dokumenta širitve iz leta 2006. Na zahtevo Evropskega sveta z zasedanja junija 2006 se osredotoča na srednje- do dolgoročna vprašanja, ki zadevajo zmogljivost EU za vključitev novih članic. Predlaga pristop za zagotovitev, da lahko Unija ohrani in poglobi svoj razvoj v smislu politik in institucij ter izpolni širitveno agendo s pomembnimi izzivi v današnjem svetu.

Evropski svet iz Københavna je leta 1993 sklenil, da „je zmogljivost Unije, da absorbira nove članice ob vzdrževanju hitrosti procesa evropskega povezovanja, pomemben dejavnik v splošnem interesu Unije in držav kandidatk.“ Kakor je določeno v strateškem dokumentu Komisije iz leta 2005 in potrjeno na Evropskem svetu junija 2006, mora hitrost širitve upoštevati zmogljivost povezovanja EU.

EU mora poskrbeti za to, da lahko ohrani in poglobi svoj razvoj, ob tem pa izpolnjuje svojo širitveno agendo. Za izboljšanje učinkovitosti postopkov odločanja v razširjeni EU je potrebna institucionalna reforma. Doseči je treba nov dogovor o institucionalnih vprašanjih do takrat, ko je verjetno, da bo naslednja nova članica pripravljena pristopiti k Uniji.

Širitev pomeni imeti skupen projekt, ki temelji na skupnih načelih, politikah in institucijah. Unija mora poskrbeti za to, da bo lahko ohranila svojo zmogljivost delovanja in odločanja po načelu poštenega ravnovesja med institucijami, spoštovala proračunske omejitve in izvajala ambiciozne skupne politike, ki bodo delovale dobro in izpolnjevale svoje cilje.

Zmogljivost absorpcije EU ali njeno zmogljivost povezovanja določa razvoj politik in institucij EU ter preobrazba prosilk v dobro pripravljene države članice. Komisija strogo, na podlagi strogih pogojev, ocenjuje zmogljivost držav prosilk za pristop k Uniji. Pri zmogljivosti povezovanja gre za to, ali je v določenem trenutku ali v določenem obdobju EU sposobna sprejeti nove države članice, ne da bi ogrozila političnih ciljev in ciljev politike, navedenih v pogodbah. Zato je to najprej in v prvi vrsti praktični koncept. Komisija bo v prihodnosti pripravila oceno učinkov v vseh ključnih fazah pristopnega procesa. V tistih primerih, za katere se bodo opravile takšne ocene, se bodo upoštevale posebne značilnosti vsake države.

EU se je razširila petkrat, zrasla iz šest na 25 in kmalu bo štela 27 držav članic. Te širitve so veliko prispevale k združitvi Evrope, podpirale demokracijo, človekove pravice in stabilnost po vsej celini. Spodbudile so razvoj novih politik EU na področjih, kot so ekonomska in socialna kohezija, zunanji odnosi in zaščita okolja. Notranji trg, schengensko območje in euro so se razvijali vzporedno. Peta širitev leta 2004, ki bo kmalu zaključena s pristopom Bolgarije in Romunije, je povečala pomen EU v svetu in ustvarila določene gospodarske koristi v smislu trgovine, naložb in gospodarske rasti. Hkrati EU še naprej razvija in izvaja nove politike, na primer o pravici, svobodi in varnosti. Širjenje EU poteka vzporedno s poglabljanjem evropskega povezovanja.

Sedanja širitvena agenda temelji na strategiji, sestavljeni iz treh osnovnih načel: utrjevanja, pogojevanja in komunikacije. Zajema države na zahodnem Balkanu in Turčijo, ki so na različnih stopnjah svoje poti v EU. Tem državam je Evropski svet ponudil jasno možnost, da postanejo članice EU takrat, ko izpolnijo potrebne pogoje. EU spoštuje obstoječe obveznosti do držav, ki so že vključene v proces, a je previdna pri prevzemanju kakršnih koli novih obveznosti.

Trenutno se zdi, da ni verjetno, da bo v prihodnosti istočasno pristopila velika skupina držav. Kandidatke in potencialne kandidatke se zelo razlikujejo v smislu političnega in gospodarskega razvoja ter upravne zmogljivosti. Ob upoštevanju sedanjega stanja predpristopnih priprav je verjetno, da bodo nadaljnje širitve sledile srednje- do dolgoročno.

EU lahko uspešno sprejme nove države pod pogojem, da se bo razvila sama in da bodo države kandidatke zmožne izpolniti svoje obveznosti kot države članice. Tudi državljani EU morajo biti pripravljeni na nadaljnjo širitev in bolje razumeti, za kaj gre. To bo okrepilo demokratično legitimnost procesa v smislu podobe, ki jo vidi javnost. V tem poročilu predloženi pristop temelji na:

- zagotavljanju zmogljivosti EU, da se ohrani gonilna sila evropskega povezovanja;

- zagotovitvi, da bodo države kandidatke izpolnile stroge pogoje;

- boljši komunikaciji.

V zadnjih letih se je zastavilo vprašanje o končnih mejah Evropske unije. To je omogočilo Komisiji, da je izpeljala številne ugotovitve. Izraz „evropska“ združuje geografske, zgodovinske in kulturne elemente, ki vsi prispevajo k evropski identiteti. Skupne izkušnje idej, vrednot in zgodovinskega vzajemnega delovanja se ne da skrčiti na preprost brezčasen obrazec, na novo jih oceni vsaka naslednja generacija.

Pravna podlaga širitve je člen 49 Pogodbe o Evropski uniji, ki navaja, da „Vsaka evropska država, ki spoštuje načela iz člena 6(1), lahko zaprosi za članstvo v Uniji“ . Vendar ta določba iz pogodbe ne pomeni, da morajo za članstvo zaprositi vse evropske države ali da mora EU sprejeti vse prošnje. Evropska unija je opredeljena predvsem s svojimi vrednotami.

KRATKA ZGODOVINA ZMOGLJIVOSTI POVEZOVANJA EU

Unija je v prejšnjih širitvah ocenila svojo zmogljivost za vključevanje novih članic. Svet se je o začetku pristopnih poganjanj odločil na podlagi mnenj Komisije o prošnjah za članstvo. Ta so ocenila zmožnost kandidatk, da prevzamejo obveznosti članstva, vključno z njihovo pripravljenostjo, da sprejmejo politike EU. Pri prvih štirih širitvah so mnenja vključevala tudi splošno analizo vpliva pristopov na Unijo na področjih, kot so delovanje sistema rotacije predsedstva Sveta, ocene neto finančnih transferjev, ki temeljijo na obstoječih skupnih politikah, ali povečanje števila uradnih jezikov EU.

Komisija je leta 2004 predstavila študijo o vprašanjih, ki so se zastavljala v zvezi z morebitnim članstvom Turčije, skupaj s priporočilom za začetek pristopnih pogajanj. Študija je predvidevala, da bodo potrebne priprave na pristop trajale globoko v naslednje desetletje. Predstavila je ocene vpliva pristopa Turčije na proračun in opredelila področja, na katerih bi to povzročilo posebne težave: kmetijstvo, kohezija, energetika, migracija, zunanje meje in zunanja politika.

Pri pripravljanju prejšnjih širitev je Komisija v ločenih dokumentih o politiki proučila, kakšne posledice bi za EU imela vprašanja, skupna večim prošnjam za članstvo. Komisija poudarja, da so krepitev institucij EU, nadaljevanje gospodarskega povezovanja in razvoj skupnih politik predpogoji evropskega povezovanja.

Komisija je leta 1997 ocenila verjetni učinek pete širitve ter pri pripravah na članstvo predlagala proračunske reforme in reforme politik. Ključni cilj „Agende 2000“ je bil zagotoviti, da so bile politike EU pripravljene na širitev.

V gospodarskem smislu je EU začela pripravljati peto širitev že leta 1991, ko je podpisala prve evropske sporazume z državami iz srednje in vzhodne Evrope. Zaradi teh sporazumov je EU hitro postala prvi trgovinski partner teh držav. Večina dvostranske trgovine z industrijskimi proizvodi med EU in temi državami je bila liberalizirana veliko pred pristopom, kar je zelo pospešilo gospodarsko povezovanje.

Gospodarsko povezovanje s Turčijo pospešuje carinska unija, ki spodbuja gospodarske reforme in dinamiko. Na zahodnem Balkanu se države pripravljajo na podlagi stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov, ki zagotavljajo postopno liberalizacijo trgovine in gospodarsko pomoč. Hkratna širitev in posodobitev Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini (CEFTA) omogoča globlje gospodarsko povezovanje v jugovzhodni Evropi.

Med pristopnimi pogajanji se je nadaljevalo ocenjevanje zmogljivosti EU za vključitev novih članic. Komisija je predlagala ukrepe, da se obravnava učinek širitve na obstoječe države članice na posebnih področjih. V peti širitvi so ti vključevali gibanje delavcev in cestni promet. Ocena Komisije o proračunskih zneskih, ki so potrebni za financiranje pete širitve, je bila podlaga za zaključek pogajanj, vključno s kmetijskimi plačili.

Unija je državam prosilkam pomagala pri njihovih pripravah na prevzem njihovih prihodnjih obveznosti članstva. Za peto širitev je pripravila predpristopno strategijo. Ta je vključevala skrbno spremljanje in redno poročanje o napredku vsake države, zastavljanje prednostnih nalog v okviru partnerstev za pristop in finančno pomoč. Daljnosežni pridružitveni sporazumi so omogočili državam prosilkam, da pred pristopom prevzamejo nekatere pravice in obveznosti pravnega reda Skupnosti na področjih notranjega trga, kot so konkurenčna politika, intelektualna lastnina, pomorski promet in certificiranje industrijskih proizvodov. Države kandidatke so sodelovale v agencijah in odborih EU. Ko so bile pristopne pogodbe podpisane, so države pristopnice v zakonodajnem postopku sodelovale kot opazovalke.

Ta strategija, ki je bila namenjena dobrim pripravam samih držav kandidatk, je olajšala njihovo nemoteno vključevanje v EU. Deset novih držav članic je dve leti po njihovem pristopu doseglo odlično stopnjo usklajenosti z zakonodajo EU, kakor kažejo kazalniki Komisije o notranjem trgu in poročila o izvajanju zakonodaje EU. Gospodarski učinek njihovega pristopa je bil pozitiven. Delovanje institucij ni bilo moteno, prav tako ne njihovo sprejemanje odločitev; nove članice so aktivno sodelovale.

Komisija je dve leti po krogu širitve, do katerega je prišlo 1. maja 2004, izvedla študijo o gospodarski razsežnosti širitve. Študija kaže, da so bile izkušnje preteklih dveh let v glavnem pozitivne[7]. Širitev proti vzhodu je pospešila rast in ustvarila nova delovna mesta v evropskem gospodarstvu. Za dosego tega uspeha so bile ključne skrbne priprave na širitev v prejšnjem desetletju.

Večina državljanov v EU in v državah kandidatkah je širitev podpirala. Vendar pa je to pomembno in v javnem mnenju se še naprej pojavljajo bojazni in nesporazumi v zvezi s širitvijo. Glede tega je treba nekaj storiti.

ZMOGLJIVOST POVEZOVANJA EU DANES

Unija mora poskrbeti, da bo lahko ohranila svojo zmožnost delovanja, kar je v interesu njenih sedanjih in prihodnjih državljanov. Medtem ko se Unija notranje pripravlja na nadaljnje institucionalne reforme, se bo skrbno vodeni pristopni proces nadaljeval.

Ta del sporočila prikazuje pristop za oceno zmogljivosti EU za prihodnje širitve, pri čemer izhaja iz preteklih izkušenj.

Zagotovitev zmogljivosti EU, da se ohrani gonilna sila evropskega povezovanja

Zmogljivost Unije za ohranjanje gonilne sile evropskega povezovanja pri širitvah ima tri glavne elemente: institucije, skupne politike in proračun. Unija mora zagotoviti, da njene institucije še naprej delujejo učinkovito, da njene politike dosežejo svoje cilje in da je njen proračun sorazmeren s svojimi cilji in s svojimi finančnimi sredstvi.

Institucije

EU ne potrebuje novih institucionalnih ureditev samo zaradi širitve; potrebuje jih tudi zato, da lahko sedanja Unija boljše deluje. Unija mora zaradi sedanjih držav članic in prihodnjih širitev zagotoviti učinkovitost in odgovornost svojih institucij in postopkov odločanja.

V prejšnjih širitvah je bilo vključevanje držav pristopnic v institucije EU zajeto v samih pristopnih pogajanjih. Iz tega izhajajoče prilagoditve k institucionalnim določbam so bile vključene v ustrezne pristopne pogodbe. Pred zadnjo širitvijo so bile izvedene institucionalne reforme. Institucionalne določbe pristopnih pogodb, sklenjenih z desetimi novimi državami članicami, ki so pristopile leta 2004, ter z Bolgarijo in Romunijo, temeljijo na Pogodbi iz Nice.

Pogodba iz Nice določa pravila za do 27 držav članic, tj. vključno s pristopom Bolgarije in Romunije. Vendar Pogodba določa, da ko bo Unija štela 27 držav članic, bo število članov Komisije manjše od števila držav članic. Število članov Komisije soglasno določi Svet. To pravilo velja za prvo Komisijo po vstopu 27. države članice. Svet bo sprejel tudi izvedbene določbe za sistem rotacije, ki temelji na načelu enakosti.

Pogodba iz Nice za Unijo z več kot 27 državami članicami ne predvideva prilagoditev sestave in delovanja drugih institucij. Dodelitev mandatov v Evropskem parlamentu in ponderiranje glasov v Svetu sta očitno bistvena za zmogljivost EU za sprejemanje odločitev. Zato se bo EU pred kakršno koli nadaljnjo širitvijo morala odločiti o obsegu in vsebini teh institucionalnih reform.

Širitev bo imela tudi praktične posledice za delovanje institucij, kot je uporaba jezikov. Ocena učinkov širitve na institucije EU bo vključena v mnenja Komisije o vsaki prihodnji prošnji za članstvo v EU.

Doseči je treba nov dogovor o institucionalnih vprašanjih do takrat, ko je verjetno, da bo naslednja nova članica pripravljena pristopiti k Uniji. Boljše delovanje EU je v interesu prihodnjih morebitnih držav članic in v enaki meri tudi v interesu razširjene Unije.

Politike EU

Pretekle širitve so okrepile politike EU, ker so nove države članice v evropski projekt prinesle lastne nacionalne izkušnje in politične usmeritve. Sedanji pravni red Skupnosti na zelo različnih področjih, kot so kohezijska politika, kmetijstvo, ribištvo, zaščita okolja, zunanji odnosi, preglednost, odgovornost in evropsko državljanstvo, deloma izraža vpliv preteklih širitev. Nekatere politike EU bi prinesle še večje koristi, če bi se razširile na več držav v okviru pravih pogojev, na primer notranji trg ali območje pravice, svobode in varnosti.

Kljub širitvi mora biti Unija zmožna se še naprej razvijati in izvajati skupne politike na vseh področjih. Ocena učinkov širitve na politike EU bo potekala v vseh ključnih fazah procesa širitve.

Vsako mnenje Komisije o prošnji države za članstvo v EU bo v prihodnosti vključevalo oceno učinkov zadevnega pristopa na politike EU. To bo vključeno tudi v okvir, ki določa formalne pogoje za pristopna pogajanja.

Pogajalska okvira za Hrvaško in Turčijo predvidevata vrsto ukrepov, ki omogočajo gladko vključitev držav v politike EU. Določata tudi ukrepe za zagotavljanje pravilnega delovanja politik EU po širitvi, kot so prehodna obdobja, odstopanja, posebne ureditve in trajna varovala.

Komisija bo pri oceni proračunskega vpliva širitve proučila učinke prihodnjih širitev na kmetijsko in kohezijske politike. Pri tem bo upoštevan tudi prihodnji razvoj teh politik.

Med pristopnimi pogajanji bo Komisija pripravila natančne ocene učinkov pristopa na ključna področja, vključno z gibanjem oseb, upravljanjem mej, kmetijstvom, kohezijsko politiko in prometom. Podobne ocene bodo izvedene na področju energetike ter zunanje in varnostne politike, ob hkratnem upoštevanju strateških razlogov EU za širitev v smislu povečane stabilnosti, prednosti na področju zunanje in varnostne politike in zagotavljanja oskrbe z energijo. To bo državam članicam omogočilo opredeliti skupna stališča EU za pogajanja o zadevnih poglavjih, vključno, kadar je ustrezno, s prehodnimi obdobji ali drugimi ureditvami, pri čemer bodo popolnoma razumele verjetne učinke.

Proračun EU

Unija mora biti zmožna še naprej financirati svoje politike na trajen način. Vpliv širitve na proračun EU se bo skrbno ocenjeval v celotnem procesu širitve. Vsako mnenje Komisije o prošnji države za članstvo v EU bo vključevalo ocene proračunskega vpliva.

Pred vsakim nadaljnjim pristopom se bo EU morala odločiti o splošnih potrebnih proračunskih sredstvih. Na tej podlagi bo Komisija v vseh prihodnjih pristopnih pogajanjih predlagala paket potrebnih finančnih ukrepov. Analiza Komisije bo upoštevala proračunske vidike in povečano gospodarsko dinamiko, ki jo ustvarjajo pristopi.

Zagotovitev, da bodo države kandidatke izpolnile stroge pogoje

Pogojevanje je eden od stebrov strategije širitve, ki jo je pripravila Komisija. Dobro opravljene priprave v državah kandidatkah olajšujejo njihovo gladko vključitev v EU. Ker se je povečal obseg dejavnosti EU, je postal nadaljnji razvoj kakovosti priprav ključen. To utemeljuje strogo uporabo pogojevanja v predpristopni fazi in natančno izpolnjevanje zahtev v vsaki fazi pristopnega procesa.

Komisija bo v okviru predpristopne strategije v vsaki državi, ki se pripravlja na pristop, pozorno spremljala opravljeni napredek. To spremljanje bo temeljilo na političnih in gospodarskih merilih za članstvo ter merilih za članstvo pravnega reda Skupnosti. Komisija bo posebno pozornost namenila vzpostavitvi struktur, ki so potrebne za zagotovitev pravne države. To vključuje upravne in sodne zmogljivosti ter boj proti goljufijam in korupciji. Ta vprašanja je treba rešiti v zgodnji fazi predpristopnega procesa.

Komisija bo na podlagi svojih ugotovitev predlagala kratkoročne in srednjeročne prednostne naloge reform v okviru partnerstev za pristop ali evropskih partnerstev, ki vključujejo vse države. Ti okviri politik so se izkazali za učinkovito sredstvo za določanje prednostnih nalog med pripravami za peto širitev. Komisija bo redno predlagala posodobitve. Finančna pomoč v podporo državam, ki se pripravljajo na pristop, se bo osredotočila na reforme, ki so opredeljene kot prednostne naloge partnerstva. Z uvedbo novega, samo enega finančnega instrumenta za vse potrebe v obdobju pred pristopom, ki bo začel veljati leta 2007, bo podpora EU za priprave na članstvo učinkovitejša.

Pridružitveni sporazumi z državami, ki se pripravljajo na pristop, so osrednjega pomena za priprave držav. Komisija bo preverjala stopnjo izpolnjevanja obveznosti. Zadovoljivi dosežki v preteklosti pri izvajanju dvostranskih obveznosti so za EU bistven element pri obravnavanju kakršne koli prošnje za članstvo.

Napredek v pristopnih pogajanjih bo odvisen od stopnje izpolnjevanja pristopnih zahtev, določenih v pogajalskih okvirih, pri čemer bo vsaka država ocenjena po svojih zaslugah. Pričakuje se, da bodo države kandidatke pred začetkom ali koncem pogajanj o poglavjih izpolnile določena merila uspešnosti. Neizpolnjevanje meril uspešnosti lahko povzroči, da se pogajanja o zadevnem poglavju začasno prekinejo ali ponovno začnejo.

V prihodnosti bo med napredkom pri političnih reformah in splošnim tempom pogajanj tesnejša povezava. Rezultati dialoga z državami o njihovem napredku pri izpolnjevanju političnih meril za članstvo bodo neposredno vključeni v pogajanja. Komisija bo pripravila dialog z državami članicami in jim o tem poročala v ustreznih organih Sveta. Svet je sprejel nove ureditve, da bi zagotovil, da so uradniki iz držav članic, odgovorni za spremljanje napredka reform, in uradniki, odgovorni za pristopna pogajanja, v isti delovni skupini.

Poleg tega trenutni pogajalski okvir predvideva poglavje o sodstvu in temeljnih pravicah, v okviru katerega je treba obravnavati politična vprašanja. To dopušča, da se napredek na ključnih področjih natančno prouči. Pristopna pogajanja se lahko začasno prekinejo v primeru hudih in vztrajnih kršitev načel svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države.

V prihodnje bodo tudi rezultati dialoga z državami o njihovih gospodarskih reformah vključeni v pogajanja. Komisija bo pripravila dialog z državami članicami in jim o tem poročala v ustreznih organih Sveta. Ta dialog se osredotoča na izpolnjevanje gospodarskih meril in na zbliževanje z gospodarstvi EU. Bistveno je, da so države pristopnice pred pristopom delujoča tržna gospodarstva, ki so zmožna konkurirati na notranjem trgu. Predpristopna pomoč bo še posebej osredotočena na izpolnjevanje tega cilja.

Skupaj s pogajalskim okvirom in določitvijo meril uspešnosti za začetek in zaključek pogajanj o poglavjih bodo te ureditve zagotovile strog pristop k pristopnim pogajanjem.

Čeprav bi si države želele postaviti svoje ciljne datume za pristop, da bi usmerjale svoja reformna prizadevanja, bi se morala EU vzdržati določanja takšnih datumov, dokler se pristopna pogajanja ne približajo koncu. Treba se je držati načela, da bo datum zaključka pristopnih pogajanj odvisen od napredka, ki ga je dosegla država.

Boljša komunikacija

Demokratična legitimnost je bistvena za proces širitve EU. Vsako ključno odločitev o pristopu države soglasno sprejmejo demokratično izvoljene vlade držav članic in držav kandidatk. Nacionalni parlamenti odločitev ratificirajo. Evropski parlament, v katerem se poslanci volijo neposredno, mora dati svojo privolitev.

Demokratična legitimnost pomeni tudi Evropo, ki prisluhne pričakovanjem svojih državljanov in obravnava njihove skrbi z ustreznimi politikami. Kajti EU mora za vsako svojo politiko, vključno s širitvijo, pridobiti podporo svojih državljanov. Ohranjanje strogosti v procesu in strogo pogojevanje sta bistvena za zaščito te podpore. Poleg tega je treba zaupati v zmogljivosti povezovanja EU. Tudi boljša komunikacija je bistveni del širitvene politike EU. Prejšnje širitve so na splošno pridobile podporo javnega mnenja, vendar so prav tako zbujale dvome in nesporazume. Državljani morajo biti bolje pripravljeni na prihodnje širitve.

EU mora bolje predstaviti prednosti in izzive širitve. V prvi vrsti je naloga držav članic in držav kandidatk, da pojasnijo in zagovarjajo svoje odločitve. Voditelji na nacionalni, regionalni in lokalni ravni imajo najboljše izhodišče za razumevanje zaskrbljenosti svojih volivcev in za neposredno komunikacijo z njimi. Države članice, ki so se zavezale procesu širitve, morajo državljanom na boljši način pojasniti, kakšne so konkretne prednosti, ki jih pričakujejo od širitve. Komisija bo prispevala svoj delež skupaj z Evropskim parlamentom, nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi, akademskimi ustanovami, možganskimi trusti ter civilno družbo. Komisija bo zlasti izboljšala dostopnost dejanskih podatkov v uporabniku prijazni obliki. To zadeva vprašanja, povezana s širitveno politiko, in praktična vprašanja, kot je uporaba pogojevanja na podlagi spremljanja reform, določanja meril uspešnosti in priprave ocen učinkov.

Unija, njene države članice in države kandidatke morajo okrepiti svoja prizadevanja za spodbujanje vzajemnega védenja in razumevanja ter razviti občutek odgovornosti za skupni evropski projekt. Potrebna bodo trajna prizadevanja v daljšem obdobju. Dialog civilnih družb, ki se je vzpostavil s Turčijo leta 2004 in se razširil na države zahodnega Balkana leta 2006, je treba še razviti. Komisija namerava ta dialog razširiti na nadaljnje dele družbe in gospodarske sektorje. To bo storila s soglasjem Ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij ter z drugimi organi, ki delujejo na tem področju. Pomembno je v ta dialog vključiti državljane in obravnavati bojazni in nesporazume.

Komisija podpira večjo preglednost kot sredstvo približevanja procesa širitve državljanom. Komisija že objavlja svoja mnenja o prošnjah za članstvo in poroča o napredku vsake države. Objavila je tudi pogajalska okvira za Hrvaško in Turčijo. Drugi ključni dokumenti, povezani s pristopnimi pogajanji, bi zdaj morali biti na voljo javnosti. V peti širitvi je bila to praksa številnih kandidatk, odvisno od njihovega pogajalskega stališča. Komisija meni, da je treba poročila o usklajenosti zakonodaje, merila uspešnosti za začetek pogajanj o poglavjih in skupna stališča EU objaviti na spletu.

Pristop, opisan v tem poročilu, bo okrepil demokratično podlago za proces širitve. V interesu vseh zainteresiranih strani v tem procesu je, da se izognejo vrzeli med oblikovalci politik na eni strani in javnostjo na drugi. Izkušnje iz pete širitve bodo Uniji pomagale pri prihodnjem razvoju procesa.

PRILOGA 2

Sklepi o Albaniji, Bosni in Hercegovini, Hrvaški, Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, Črni gori, Srbiji, Kosovu[8], Turčiji

Albanija

Kar zadeva politična merila , je Albanija dosegla določen napredek na področju demokracije in pravne države, vključno z bojem proti korupciji, ki je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva. Albanska politika do te regije je še naprej konstruktivna. Glede drugih prednostnih nalog partnerstva je treba storiti več.

Na področju demokracije in pravne države je bil dosežen določen napredek. Vendar pa je ta napredek neenakomeren. Parlament svojo vlogo politično prevzema v celoti in njegov odbor za evropske integracije je zelo aktiven. Parlament je zdaj preglednejši in njegovi odnosi z drugimi ustavnimi organi so učinkoviti, toda še vedno ima tehnične in upravne pomanjkljivosti. Potrebno je več sodelovanja med vlado in opozicijo, da se omogoči nadaljevanje pomembnega dela, kot sta volilna reforma in obravnavanje obveznosti Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma (SPS).

Vlada je sprejela načrt za izpolnitev obveznosti evropskega partnerstva in SPS. Ustvarja strukture za usklajevanje vsebine reform EU in upravljanje s sredstvi za njihovo izvajanje. Usklajevanje med temi strukturami je bistvenega pomena. Pri pripravi zakonodajnih predlogov je potrebna boljša uporaba izvedenskih mnenj. Prestrukturiranje mnogih ministrstev je začasno zmanjšalo zmogljivost na nekaterih področjih javne uprave . Zdaj je pomembno, da se na podlagi sprememb okrepi učinkovitost. Nekatere zamenjave osebja so se zgodile brez ustreznega upoštevanja zakona o javnih uslužbencih. Na zaposlovanje v upravi še vedno vpliva politika. Upravljanje, strukture poklicnih poti in plače v javnih službah so še vedno slabi.

Nov zakon mora izboljšati strukturo poklicnih poti in načine dodeljevanja primerov sodnikom. V pravosodnem sistemu je bila nekoliko izboljšana preglednost. Na področju izvrševanja sodnih odločb je bil dosežen določen napredek. Vendar pa je splošni napredek pri izboljšanju sodnega sistema le delen. Napredek je potreben pri izboljšavi postopkov zaposlovanja sodnikov in pogojev zaposlovanja sodnih uradnikov. Pristojnosti obeh sodnih inšpektoratov je treba pravilno razdeliti. Izboljšati je treba sodelovanje med policijo in sodstvom. Izvršitev sodnih odločb je na splošno še vedno slaba. Za zagotovitev pozitivnega okolja za trgovino in naložbe je potrebna pravna varnost.

Zaradi boja proti korupciji je prišlo do obsežnih odpuščanj v javnih službah. Naraslo je število javnih uslužbencev, kazensko preganjanih zaradi korupcije. Ustanovila se je projektna skupina na visoki ravni za boj proti korupciji, zakon o nezdružljivosti funkcij pa je bil izboljšan. Visoki inšpektorat za razkrivanje in preverjanje sredstev je zdaj učinkovitejši, sprejeti pa so tudi ukrepi za povečanje preglednosti javne uprave. V primerih, ko protikorupcijski ukrepi presegajo ustavne meje, posreduje ustavno sodišče. Zdaj so potrebni nadaljnji institucionalni ukrepi za preprečevanje korupcije, saj je ta še vedno resen problem. Boj proti korupciji je prednostna naloga pri izvajanju SPS.

Na področju človekovih pravic in zaščite manjšin je bil dosežen le delni napredek. Usposabljanje o človekovih pravicah za sodno osebje je zdaj obvezno. Predpisi o zadržanju pred sojenjem so se izboljšali. Albanski varuh človekovih pravic je na področju človekovih pravic bolj aktiven. Vendar pa je uveljavljanje mednarodnih standardov o preprečevanju mučenja, razmerah v zaporih in pravicah pripornikov, zlasti tistih, ki so v priporu pred sojenjem, še naprej slabo. Nedavne spremembe glede sestave organa za nadzor medijev je treba ustrezno izvajati. Pravni okvir za svobodo medijev je še vedno neustrezen in se slabo izvaja. Spodbujanje svobode medijev je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva. Nova izvajalska agencija bi lahko pospešila vračanje premoženja, ki je prav tako ključna prednostna naloga partnerstva, toda postopek trenutno še vedno zelo počasi napreduje. Gotovost glede lastništva premoženja je bistvenega pomena za izpolnjevanje obveznosti SPS. Albanija je začela oblikovati pravni okvir za zaščito manjšin; izvajanje mednarodnih obveznosti je še vedno nepopolno, potrebna so tudi dodatna prizadevanja za spodbujanje strpnosti. Albanska strategija v zvezi z Romi je dala nekaj dragocenih pobud, vendar je na voljo premalo sredstev. Romski otroci so pri trgovanju z ljudmi še posebej ranljivi.

Na področju regionalnih vprašanj in mednarodnih obveznosti ima Albanija še naprej pozitivno vlogo. Je aktivna članica regionalnih pobud na področju politike, trgovine, okolja, gospodarstva, varnosti, letalstva in energetike. Albanija je poglobila svoje odnose s sosednjimi in drugimi državami v regiji, predvsem z vzdrževanjem konstruktivnega stališča glede Kosova.

Kar zadeva gospodarska merila , je Albanija na splošno dosegla makroekonomsko stabilnost. To je pospešilo njen napredek pri vzpostavljanju delujočega tržnega gospodarstva. Nadaljnja znatna prizadevanja za reformo je treba aktivno spodbujati tudi zato, da bo država kos pritisku konkurence in tržnim silam znotraj Unije.

Politično soglasje o bistvenih elementih gospodarske politike je bilo na splošno ohranjeno. Albanija je v glavnem vzdrževala makroekonomsko stabilnost. Gospodarska rast je še naprej krepka in je zmanjšala ravni revščine. Kombinacija različnih makroekonomskih politik je še vedno ustrezna. Denarna politika je bila zaupanja vredna in ji je uspelo ohraniti nizko stopnjo inflacije. Konsolidacija proračuna je še napredovala, preoblikovanje javne in davčne uprave pa je prispevalo k izboljšanju proračunske naravnanosti. Upravne ovire pri vstopu na trg so se zmanjšale.

Vendar se je primanjkljaj zunanjih računov vidno razširil, izvozna osnova pa je ostala zelo šibka. Izboljšati je treba albanski pravni okvir za javna naročila, privatizacijo in koncesije. Pomanjkljivosti poslovnega okolja, kot so pravna negotovost in pomanjkljivosti izvajanja zakonov, slaba infrastruktura in nezanesljiva dobava energije, ovirajo gospodarski razvoj. Uveljavljanje lastninskih pravic je še naprej slabo, pri izboljšanju učinkovitosti pravosodnega sistema pa je bil dosežen le skromen napredek. Krepitev ureditvenega in nadzornega okvira za nebančni finančni sektor predstavlja velik izziv. Prizadevanja za preprečevanje in formaliziranje znatne sive ekonomije je treba še naprej pospeševati. Postopek privatizacije še ni končan, nemudoma pa si je treba prizadevati tudi za prestrukturiranje podjetij v državni lasti, zlasti javnih podjetij za električno energijo.

Albanija je napredovala pri usklajevanju svoje zakonodaje, politik in zmogljivosti z evropskimi standardi , zlasti na področju boja proti organiziranemu kriminalu, carine in konkurence. Pospeševanje reforme na področjih, kot so javna naročila, intelektualna lastnina ter veterinarski in fitosanitarni nadzor, je bistvenega pomena za uspešno izvajanje SPS.

Na nekaterih področjih notranjega trga je bil dosežen napredek, toda na drugih bo za izpolnitev obveznosti iz SPS Albanije potrebno še veliko dela. Pri sprejemanju in spremljanju standardov je bil dosežen določen napredek. Zmogljivost za akreditiranje, meroslovje in nadzor trga se krepi, toda potrebne so izboljšave zakonodaje in boljša usklajenost. Skladnost struktur za varstvo zdravja in potrošnikov se je izboljšala. Zdaj jih je treba še okrepiti. SPS vključuje obveznosti v zvezi z gibanjem delavcev ter svobodo storitev in ustanavljanja . Glede gibanja delavcev ni vidnega napredka. Diskriminacija pri registracijskih pristojbinah za tuja podjetja je odpravljena. Postopki za registracijo podjetij so bili poenostavljeni, a so še vedno razmeroma nejasni. Še vedno obstajajo ovire pri ustanavljanju in omejitve gibanja kapitala .

Učinkovit carinski sistem je bistvenega pomena za izvajanje SPS. Prihodki od carin so se po obsežnih carinskih reformah povečali. Na področju računalniškega vodenja, carinskih pravil in upravljanja porekla je bil dosežen napredek. Sodelovanje med policijo in carino se je okrepilo. Zdaj sta potrebna izboljšana infrastruktura in nadaljnje usklajevanje s pravnim redom Skupnosti. Upravljanje davkov je bilo poenostavljeno, na področju računalniškega vodenja in analize tveganja pa je dosežen napredek. Zdaj sta potrebna nadaljnje usklajevanje z zakonodajo EU ter izčrpna strategija za pobiranje in nadzor davkov.

Albanija je prevzela obveznosti v okviru SPS na področju konkurence . Kar zadeva preprečevanje monopolov , se je delovanje organa, pristojnega za konkurenco, izboljšalo, vendar le-to ovirata maloštevilnost in neizkušenost osebja. Potekajo priprave na SPS na področju državnih pomoči . Pravni okvir in evidenca sta zdaj popolna. Zdaj je treba zagotoviti operativno neodvisnost Oddelka za državno pomoč.

Postopek sprejetja novega zakona o javnih naročilih že teče in usposabljanja za javna naročila so bila razširjena, toda sedanji pravni okvir ni v skladu s pravnim redom Skupnosti. Agencija za javna naročila je še vedno šibka. Napredek na tem področju je bistvenega pomena za izboljšanje upravljanja javnega sektorja, ki je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva, in za izpolnitev obveznosti SPS. Kar zadeva pravice intelektualne lastnine (PIL) , se je začela pripravljati zbirka podatkov o blagovnih znamkah, patentih in industrijskem oblikovanju. V carinski upravi je bila osnovana enota za PIL. Vendar pa pisarna za varstvo avtorskih pravic še ne deluje, uveljavljanje PIL pa je še vedno slabo. Za izpolnitev zahtev SPS ga je treba znatno okrepiti.

Na področju zaposlovanja je napredek le delen. Na področju izobraževanja je bil dosežen določen napredek, vključno z odobritvijo nacionalnih strategij za srednješolsko izobraževanje in poklicno usposabljanje. Vendar pa je stopnja udeležbe v izobraževanju še vedno razmeroma nizka.

Na področju nekaterih sektorskih politik je bil dosežen uspeh. Na področju industrije in MSP sta vpeljana revidiran akcijski načrt za odstranitev upravnih ovir za podjetja in nova krovna organizacija za spodbujanje naložb, izvoza in MSP. Vendar pa je napredek pri izboljšanju poslovnega okolja in zmanjšanju sive ekonomije še vedno počasen. Napredek na področju kmetijstva je bil zelo omejen. Pri nekaterih proizvodih je prišlo do povečanja prodaje in naložb, toda produktivnost in konkurenčnost sta še vedno nizki. Skladnost z veterinarskimi in fitosanitarnimi zahtevami EU, ki so bistvenega pomena za uspešno izpolnjevanje tržnih pogojev SPS in začasnega sporazuma, je še vedno slaba. Služba za ribištvo nadzira iztovarjanje rib, toda nezakonita oškodovanja staleža rib se nadaljujejo.

Kar zadeva okolje in promet , je bil določen napredek dosežen na področju horizontalne zakonodaje, toda izvajanje in razvoj infrastrukture sta še vedno slaba. Sektor energetike je še vedno zelo šibak. Albanija je ratificirala Pogodbo o ustanovitvi Skupnosti za energijo in je začela sprejemati ustrezne zakone, toda izgube električne energije so se povečale, izterjava odprtih računov pa se je zmanjšala. Albanija zaostaja v pripravljenosti za prevzem obveznosti SPS glede informacijske družbe in medijev . Kar zadeva elektronske komunikacije in informacijsko tehnologijo, je treba izvajati in uveljavljati liberalizacijske zakone. Ureditveni okvir še ni v skladu s pravnim redom Skupnosti. Organ za telekomunikacije ni dovolj aktiven. Kar zadeva finančni nadzor , je vlada potrdila dokument o notranjem nadzoru javnih financ. Na področju prava in zakonodaje je bil dosežen napredek, vendar je ta še vedno na začetni stopnji. Na področju statistike je bil dosežen zmeren napredek.

V okviru pravice, svobode in varnosti je bil na nekaterih področjih dosežen napredek, vendar pa je treba vsem področjem nameniti odločno in trajnostno pozornost. Usposabljanje in varnost dokumentov za upravljanje vizumov sta se izboljšala. Vpeljano ni še nobeno osrednje omrežje IT, še vedno pa so potrebne tudi zakonske spremembe. Nova oprema in boljše usklajevanje sta pripomogla k določenemu napredku na področju upravljanja meja , toda strategija za usklajeno upravljanje meja še ni vpeljana. Treba je okrepiti infrastrukturo za upravljanje meja. Zakoni o azilu so v skladu z mednarodnimi standardi, toda treba je izboljšati njihovo izvajanje. Albanija je v okviru boja proti nezakoniti migraciji izboljšala svoje notranje usklajevanje in sodelovanje s sosednjimi državami. Pomembno je, da Albanija zagotovi ustrezno osebje za izpolnitev obveznosti v okviru sporazumov o ponovnem sprejemu.

Kar zadeva boj proti pranju denarja , sta bila enota finančnega nadzora in državno tožilstvo okrepljena in mednarodno sodelovanje se je izboljšalo, vendar ju je treba še naprej krepiti in razvijati zakonodajni okvir. Večja politična spodbuda in boljše mednarodno sodelovanje sta prispevala k večjemu številu prijetij pomembnih preprodajalcev mamil , toda zmogljivost obveščevalnih podatkov, usklajevanje med domačimi agencijami in postopke za zaseženo drogo je treba še izboljšati. Trgovanje z mamili je še vedno resen problem. Potekajo prizadevanja za izboljšanje organiziranosti policije . Sodelovanje s carino in obveščevalnimi službami se je povečalo, toda izboljšati je treba vodenje postopkov in strukture notranjega nadzora.

Napredek je bil dosežen na področju boja proti organiziranemu kriminalu , ključne prednostne naloge evropskega partnerstva. Zaradi močne politične volje za boj proti organiziranemu kriminalu je prišlo do policijskih operacij proti največjim kriminalnim skupinam. Operativno sodelovanje s sosednjimi državami se je zelo izboljšalo. Sodelovanje med policijo in sodstvom na osrednji ravni se je nekoliko izboljšalo. Vendar pa bi bilo lahko storjenega še marsikaj, kar bi dalo otipljive rezultate. Potrebni so boljše usklajevanje med policijo in sodstvom na lokalni ravni ter večja prizadevanja za boj proti korupciji na visokih položajih v teh organih. Potrebna je večja zaščita prič. Vlada je sprejela nacionalno strategijo proti trgovanju z ljudmi in izboljšala strukture za njeno izvajanje. Uspešni kazenski pregoni in obsodbe preprodajalcev se nadaljujejo. Vendar pa je preprodajanje še vedno problem. Potrebni so dodatna sredstva ter boljše domače in mednarodno usklajevanje. Direktorat za boj proti terorizmu , ki deluje v okviru policije, je zasegel velike količine orožja, kljub temu pa je treba okrepiti infrastrukturo in sodelovanje med agencijami. Razmere na področju varstva osebnih podatkov so še vedno zaskrbljujoče.

Bosna in Hercegovina

Napredek Bosne in Hercegovine pri izpolnjevanju političnih meril se nadaljuje, čeprav počasneje. Glavne politične prednostne naloge evropskega partnerstva so bile le delno obravnavane. Številna odprta pomembna vprašanja bo treba obravnavati pred zaključkom pogajanj o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu.

Na področju demokracije in pravne države je bil dosežen delni napredek. Splošne volitve 1. oktobra so bile prve volitve po Daytonskem/Pariškem sporazumu, ki so jih v celoti izvajali organi Bosne in Hercegovine. Predhodni sklepi Urada za demokratične institucije in človekove pravice (ODIHR) OVSE kažejo, da te volitve pomenijo napredek pri utrjevanju demokracije in pravne države ter da so bile na splošno izvedene v skladu z mednarodnimi standardi. Ker pa sprememba Ustave ni uspela, je bilo nemogoče, da bi volitve v celoti izpolnjevale zahteve Evropske konvencije o človekovih pravicah (EKČP).

Storjeni so bili določeni ukrepi za zagotovitev, da imajo ministrstva in institucije na ravni države potrebna sredstva za izvajanje svojih nalog, toda za izpolnitev te ključne prednostne naloge evropskega partnerstva so potrebna dodatna prizadevanja. Pri zagotavljanju zadostnih tehničnih sredstev in osebja državni parlamentarni skupščini je bil dosežen omejen napredek. Usklajevanje med državo in subjekti je še vedno neustrezno, vpeljani pa niso nobeni novi mehanizmi, ki bi to izboljšali. Splošna storilnost izvršilnih in zakonodajnih institucij je še vedno nezadostna.

Zaradi dosežkov Bosne in Hercegovine v zadnjih letih na področju stabilnosti in varnosti se je Svet za uresničevanje miru odločil, da se do 30. junija 2007 zapre Urad visokega predstavnika (UVP). To odločitev je treba na začetku leta 2007 ponovno proučiti.

S sprejetjem celovite strategije za reformo javne uprave se je deloma obravnavala ključna prednostna naloga evropskega partnerstva. Tudi zakon o državnem varuhu človekovih pravic pomeni pozitiven razvoj. Urad za usklajevanje javne uprave je bil okrepljen, ustanove javne uprave pa so izboljšale postopke zaposlovanja. Izvajanje reforme javne uprave je zdaj nujno, da se okrepi splošna upravna zmogljivost.

Kar zadeva ključna vprašanja reforme policije , je bil dosežen le majhen napredek. Delo Direktorata za prestrukturiranje policije je bilo ovirano, v glavnem zaradi pristopa Republike Srbske. To je povzročilo zamude pri izvajanju sporazuma o prestrukturiranju policije iz oktobra 2005, ki je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva.

Kar zadeva pravosodni sistem , so državno sodišče, tožilstvo ter Visoki sodni in tožilski svet svoje naloge dobro opravljali. Postopoma prevzemajo odgovornosti in se vse manj zanašajo na mednarodno skupnost. Vendar pa je treba še naprej krepiti neodvisnost pravosodnega sistema in izboljšati njegovo učinkovitost.

Sprejeta je bila nova strategija proti korupciji . Korupcija je v Bosni in Hercegovini še vedno resen problem. Primere je treba raziskati in jih odločneje kazensko preganjati.

Na področju človekovih pravic in zaščite manjšin je bil dosežen omejen napredek. Komisija za človekove pravice v okviru ustavnega sodišča še naprej deluje učinkovito. Več pozornosti je treba nameniti uveljavljanju sodb, povezanih s človekovimi pravicami, in pravilnemu izvajanju mednarodnih konvencij o človekovih pravicah. Etnična diskriminacija je še vedno pereč problem. Potrebna so dodatna prizadevanja za boj proti nestrpnosti in izboljšanje razmer v zaporih. Potrebni so konkretni ukrepi za podporo romske manjšine.

V okviru svobode izražanja in medijev so bili na državni ravni sprejeti zakoni o javni radioteleviziji. Ustrezna zakonodaja na ravni subjektov je bila sprejeta v Republiki Srbski, vendar ne v federaciji. Izvajanje reforme javne radiotelevizije je bilo le delno. Ustrezna prednostna naloga evropskega partnerstva ni bila v celoti dosežena.

Sklad za vračanje beguncev deluje, Bosna in Hercegovina pa aktivno sodeluje na Sarajevskem procesu. Potrebni so nadaljnji ukrepi za spodbujanje vračanja beguncev in notranje razseljenih oseb, zlasti pa njihovega socialnega in ekonomskega vključevanja.

Na področju regionalnih vprašanj in mednarodnih obveznosti je bil dosežen omejen napredek. Prišlo je do določenih prizadevanj za zagotovitev sodelovanja z MKSJ, ki je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva, toda naredilo bi se lahko še več. Potrebni so nadaljnji ukrepi za izsleditev obtožencev, ki so še na prostosti, in boj proti mrežam, ki jih podpirajo. Pri kazenskem pregonu vojnih zločinov s strani državnega sodišča je bil dosežen napredek. Treba je izboljšati kazenski pregon na ravni subjektov.

Odnosi med Bosno in Hercegovino ter njenimi sosedami so še naprej dobri. Še vedno ostajajo odprta nekatera dvostranska vprašanja, zlasti glede poteka meja in trgovine, ki jih je treba obravnavati.

Kar zadeva gospodarska merila , je Bosna in Hercegovina dosegla omejen napredek pri vzpostavljanju delujočega tržnega gospodarstva. Potrebna so še znatna dodatna prizadevanja, da bo država lahko kos konkurenčnemu pritisku in tržnim silam znotraj Unije.

Usklajevanje davčnih politik se je poglobilo in januarja 2006 je bil po celi državi uspešno uveden davek na dodano vrednost (DDV). Analitična zmogljivost za podpiranje oblikovanja politik se je nekoliko izboljšala. Gospodarska rast je še naprej močna. Konsolidacija proračuna se je nadaljevala. V prvi polovici leta 2006 se je prijavljeni izvoz povečal, k čemur sta pripomogli uvedba DDV in povečana proizvodnja nekaterih proizvodov. Privatizacija se je nadaljevala, še zlasti v Republiki Srbski, sprejete pa so bile tudi določene zakonske spremembe za spodbujanje prestrukturiranja podjetij.

Vendar pa so bile reforme na mnogih področjih še vedno počasne. Neravnovesja med trgovino in tekočimi računi so bila še naprej zelo velika, kar kaže na premalo dinamičen podjetniški sektor in veliko zasebno porabo. Podlaga za gospodarsko rast je bila še naprej ozka. Proračunska naravnanost v državi ne kaže pravilno velikih makroekonomskih neravnovesij. Postopki odločanja o gospodarski in davčni politiki v državi so še vedno zapleteni in niso dovolj usklajeni. Poleg tega so se povečali pritiski na javno porabo kljub njenemu že zdaj razmeroma velikemu obsegu. Tudi učinkovitost javne porabe je še vedno razmeroma nizka. Poslovno okolje in upravljanje podjetij sta na splošno še vedno šibka. Privatizacija in prestrukturiranje podjetij sta potekala počasi, še zlasti v federaciji. Veliki deli podjetniškega sektorja še vedno niso dovolj prestrukturirani.

Bosna in Hercegovina je dosegla omejen napredek pri usklajevanju svoje zakonodaje in politik z evropskimi standardi . Zato bo morala Bosna in Hercegovina še naprej krepiti svojo zmogljivost odzivanja na zahteve evropskega partnerstva.

Kar zadeva notranji trg , je bilo na področju prostega pretoka blaga doseženega le malo. Priprave na področju standardizacije, certificiranja, meroslovja in nadzora trga so še vedno na začetni stopnji, nova zakonodaja pa se ne izvaja pravilno. Pomanjkanje organov in postopkov za ugotavljanje skladnosti še vedno ovira izvozne zmogljivosti. Zaradi vzpostavitve strukture za nadzor trga, ki temelji na ustrezni zakonodaji za proizvode, in postopne odprave protislovnih nadzorov proizvodov pred dajanjem le-teh v promet so potrebni nujni ukrepi.

Glede gibanja delavcev ni bilo posebnega, omembe vrednega razvoja. Na področju storitev je bil dosežen omejen napredek, glede pravice ustanavljanja in prava družb pa ni bilo bistvenih sprememb. Bančni nadzor še ni vzpostavljen na ravni države in je še vedno v odgovornosti subjektov.

Na področju prostega pretoka kapitala ni bilo bistvenega razvoja, toda v Bosni in Hercegovini že potekajo obširne priprave. Glede carinskih pravil je bil dosežen omejen dodatni napredek. Carinska zakonodaja je vpeljana in v glavnem usklajena s pravnim redom Skupnosti. Treba je zagotoviti njeno izvajanje v celoti, zlasti na področjih, kot so poreklo, vrednotenje in poenostavljeni postopki. Kar zadeva obdavčevanje , pomeni uspešna uvedba davka na dodano vrednost (DDV) pozitiven razvoj. Na področju neposrednega obdavčevanja je bil dosežen omejen uspeh.

Kar zadeva konkurenco , Bosna in Hercegovina vztrajno napreduje na področju nadziranja preprečevanja monopolov, glede državne pomoči pa ni bilo doseženega napredka. Na področju javnih naročil je bil dosežen določen napredek, še zlasti z ustanovitvijo urada za javna naročila in revizijskega organa za javna naročila. Glede izvajanja in uveljavljanja pravic intelektualne lastnine je bil dosežen omejen napredek.

Področje politik zaposlovanja se ni dosti razvijalo. Trg dela v Bosni in Hercegovini se še vedno spopada z brezposelnostjo, visoko stopnjo razdrobljenosti in pomanjkanjem zdrave politike zaposlovanja. Na področju izobraževanja je bilo doseženega le malo. Zakon o visokem šolstvu in drugi ključni zakoni še niso sprejeti. Ločevanje otrok v šolah po etničnih skupinah je še vedno resen problem.

Doseženega je bilo še nekaj dodatnega uspeha pri zagotavljanju obstoja pravega notranjega trga v Bosni in Hercegovini, ki je ključna prednostna naloga evropskega partnerstva.

Kar zadeva sektorske politike , na področju industrije ter malih in srednje velikih podjetij (MSP) ne moremo poročati o bistvenem razvoju. Industrijska strategija in strategija za razvoj MSP še nista bili sprejeti.

Na področju kmetijstva je bil na splošno dosežen omejen napredek. Na ravni subjektov se politika še vedno razvija, usklajevanje pa ni zadostno. Razvoj celovite kmetijske strategije zamuja, deloma zato, ker na ravni države ni nujno potrebnega pravnega in institucionalnega okvira. Na področju veterine je bila sprejeta izvedbena zakonodaja. Izvajanje je še vedno omejeno, zlasti zaradi neustreznih človeških in finančnih virov ter slabe usklajenosti med državnimi veterinarskimi službami in veterinarskimi službami subjektov. Priprave Bosne in Hercegovine na področju okolja so še vedno na začetni stopnji. Okoljski zakon na ravni države, ki bo oblikoval okvir za vsedržavno usklajeno zaščito okolja, še ni bil sprejet, pa tudi državna agencija za okolje še ni bila ustanovljena.

Na področju sodelovanja Bosne in Hercegovine pri razvoju vseevropskega prometnega omrežja se nadaljuje trajnostni napredek. Bosna in Hercegovina izvaja Memorandum o soglasju o ključnem regionalnem prometnem omrežju v jugovzhodni Evropi iz junija 2004. Podpisala je sporazum o skupnem evropskem zračnem prostoru (ECAA), katerega cilj je vzpostavitev enotnega evropskega letalskega trga, na katerem se uporabljajo letalski standardi EU. Pri usklajevanju s pravnim redom na področju letalstva je dosegla znaten napredek.

Na področju energetike je bil dosežen določen pozitiven razvoj. Ratificirana je bila Pogodba o ustanovitvi Skupnosti za energijo. Na področju elektroenergetskega sektorja je bil prenos razčlenjen, uradno pa sta bila ustanovljena tudi neodvisni upravljavec sistema (ISO) in podjetje za prenos (Transco). Vendar pa se prenos sredstev in obveznosti med ISO in Transco še ni zaključil. Zato ta organa še ne delujeta v celoti. Energetska strategija za vso državo še ni razvita.

Kar zadeva informacijsko družbo in medije , je neodvisni urad za upravljanje komunikacij izvajal priprave na učinkovito konkurenco na telekomunikacijskem trgu. Vendar pa je bil na področju javne radiotelevizije in ustanovitve informacijske agencije dosežen le omejen napredek. Na področju notranjega nadzora javnih financ (PIFC) pa ni bilo bistvenega razvoja.

Na področju statistike so bili storjeni nekateri ukrepi, zlasti s podpisom sporazuma o sodelovanju med statističnimi institucijami v državi na ravni države in pravnih subjektov. Vendar pa so za zagotovitev učinkovitega statističnega sistema v Bosni in Hercegovini, ki bo v skladu z zahtevami EU, potrebna dodatna znatna prizadevanja.

Kar zadeva pravico, svobodo in varnost , je bil na področju upravljanja vizumov in meja, azila in migracije dosežen določen uspeh. Potrjena je bila odprava vizumske obveznosti za vse državljane EU. Bosna in Hercegovina je sklenila več sporazumov o ponovnem sprejemu z državami članicami EU in tretjimi državami ter izrazila pripravljenost za pogajanja o takšnem sporazumu na ravni EU. Zmanjšalo se je število vizumov, izdanih na mejnih prehodih. Pri oblikovanju učinkovitega azilnega sistema in reševanju vprašanj nezakonite migracije je bil dosežen nadaljnji razvoj. Določen napredek je bil dosežen na področju upravljanja meja, in sicer s posodobitvijo nacionalne strategije za usklajeno upravljanje meja iz leta 2005 in zaključkom akcijskega načrta usklajenega upravljanja meja. Vendar pa primanjkuje sredstev za njuno izvajanje. Kar zadeva nadzor meja, bi se lahko naredilo še več. Na vseh področjih je še vedno treba obravnavati pomanjkanje osebja in prostorov.

Na področju pranja denarja je bil dosežen omejen uspeh. Enota finančnega nadzora (FIU) v okviru državne varnostno-preiskovalne službe (SIPA) ima še vedno neustrezno osebje. Sprejeta ni bila nova zakonodaja proti pranju denarja, kazenski pregon pa je še vedno omejen. Kar zadeva boj proti mamilom , so bili s sprejetjem zakona o preprečevanju zlorabe narkotikov in njihovih predhodnih sestavin storjeni določeni ukrepi. Treba je razviti politiko na področju drog na ravni države, ki bo v skladu s standardi EU.

Kar zadeva boj proti organiziranemu kriminalu, trgovanju z ljudmi in terorizmu , je Bosna in Hercegovina dosegla določen napredek. Sprejeta je bila nacionalna strategija za boj proti organiziranemu kriminalu. Vpeljan je pravni okvir za boj proti organiziranemu kriminalu, vendar pa je treba izvajanje zakonov še naprej izboljševati. SIPA je izvedla več preiskav in prijetij. Zdaj mora doseči svojo polno zmogljivost, zlasti glede osebja. Nacionalni akcijski načrt 2005–2007 za boj proti trgovanju z ljudmi se izvaja. Nedoslednosti med zakonodajo na državni ravni in na ravni subjektov še naprej ovirajo kazenski pregon. Bosna in Hercegovina je tudi sprejela strategijo za boj proti terorizmu . Kar zadeva varstvo podatkov , je bil sprejet zakon o varstvu osebnih podatkov, ni pa še ustanovljena agencija za varstvo podatkov. Razmere na področju varstva osebnih podatkov so še vedno zaskrbljujoče.

Hrvaška

Hrvaška še naprej izpolnjuje politična merila . Na splošno je dosežen napredek, toda na številnih področjih so potrebna dodatna trajna prizadevanja. Kratkoročne prednostne naloge partnerstva za pristop so bile le delno obravnavane.

Demokracija in pravna država sta bili še bolj okrepljeni. Vendar pa bi se na področju sodstva, javne uprave in boja proti korupciji lahko naredilo še marsikaj. Za oblikovanje trdne podlage za popolno izvajanje pravnega reda Skupnosti so nujno potrebne bistvene izboljšave na teh področjih.

Začela se je priprava strategije za reformo javne uprave . Septembra 2006 je vlada sprejela dokument o politiki, s katerim se zavezuje, da bo do julija 2007 pripravila osnutek popravljenega Zakona o splošnem upravnem postopku. Vendar bi moral biti splošni strateški okvir, ki bo obravnaval to pomembno vprašanje, že zdavnaj sprejet. Obstoječi pravni upravni sistem je okoren in ga je treba poenostaviti. Velika možnost diskrecije v zakonodaji posledično pomeni neučinkovitost in pravno negotovost ter olajšuje korupcijo. Nov zakon o državni upravi je začel veljati januarja 2006, sprejet pa je bil tudi del s tem povezane izvedbene zakonodaje. Vendar pa državna uprava še vedno trpi zaradi neupravičenega političnega vpliva, velikega menjavanja višjega vodstvenega osebja in pomanjkanja usposobljenega osebja.

Začelo se je izvajanje strategije reforme pravosodja , ključne prednostne naloge partnerstva za pristop. Narejene so zakonodajne in organizacijske spremembe, katerih cilj je izboljšanje delovanja sodstva. Število sodnih zaostankov je manjše, a še vedno veliko. Reforma je na začetni stopnji, pravosodni sistem pa še vedno trpi zaradi velikih pomanjkljivosti. Več je treba narediti, da se skrajša dolžina sodnih postopkov, izboljša vodenje postopkov, racionalizira mreža sodišč in zagotovi pravilno izvrševanje sodnih odločb. Za zagotovitev nepristranskosti je treba izboljšati postopke za imenovanje, usposabljanje in discipliniranje sodnih uradnikov. Marca 2006 je bil sprejet nov protikorupcijski program. Urad za preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala (USKOK) je bil okrepljen. Nedavno so bili sprejeti ukrepi glede nekaterih doslej še neraziskanih primerov korupcije. Te dejavnosti deloma obravnavajo ključno prednostno nalogo v okviru partnerstva za pristop. Vendar pa je korupcija še vedno resen problem. Mnogi domnevni primeri korupcije ostanejo neraziskani, korupcija pa se ponavadi ne kaznuje. Izvajanje protikorupcijskega programa je na začetni stopnji. USKOK in drugi organi, povezani s tem programom, se morajo še naprej krepiti, treba pa je tudi izboljšati usklajenost med njimi. Za krepitev prizadevanj sta potrebna popolno izvajanje programa in močna politična volja, še zlasti glede korupcije na visokih položajih.

Na področju človekovih pravic in zaščite manjšin je še naprej viden napredek, čeprav je ta počasen. Vpeljan je ustrezen pravni okvir. Vendar pa je treba pospešiti dejansko izvajanje zakonodaje.

S spremembo kazenskega zakonika junija 2006 so bile med drugim odpravljene zaporne kazni za obrekovanje, vključena pa je bila širša opredelitev „kaznivega dejanja iz sovraštva“. Kar zadeva manjšine, se je bistveno povečalo financiranje, vlada pa posveča več pozornosti akcijskemu načrtu v okviru Desetletja vključevanja Romov. Politiki na visokih položajih so pokazali, da se zavzemajo za vključevanje manjšin.

Vendar pa je potrebnih več prizadevanj za boj proti nestrpnosti, spodbujanje sprave ter pravilno preiskovanje in kazensko preganjanje tistih, ki so odgovorni za očitno etnično motivirane zločine. Izvajanje ustavnega zakona o narodnih manjšinah je še vedno počasno, zlasti glede zaposlitvenih določb za manjšine. Ta vprašanja so ključne prednostne naloge v okviru partnerstva za pristop. Celovit strateški in akcijski načrt za vse oblike diskriminacije še ni bil sprejet.

Obstajajo primeri političnega vmešavanja v medijih. Načrti za izboljšanje pravic žensk in otrok so bili sprejeti in bi se morali zdaj izvajati.

Kar zadeva regionalna vprašanja in mednarodne obveznosti , Hrvaška še naprej v celoti sodeluje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ), kakor zahteva ključna prednostna naloga partnerstva za pristop, v celoti pa je zagotovljena tudi skladnost z Daytonskim in Erdutskim sporazumom. Kazenski pregon vojnih zločinov na Hrvaškem se še naprej izboljšuje. Vendar pa še vedno ostaja nerešeno vprašanje etničnih predsodkov do toženih strank srbske narodnosti in ga je treba v celoti obravnavati. Državni tožilec z vso resnostjo rešuje vprašanje zaščite prič, saj to vprašanje v širšem pravosodnem sistemu ni dovolj obravnavano. Napredek na področju vračanja beguncev, ključne prednostne naloge partnerstva za pristop, je neenakomeren. Medtem ko se vprašanja obnove in vračanja lastnine na splošno dobro rešujejo, je izvajanje programa nastanitve tistih, ki so imeli v preteklosti najemniško pravico in se želijo vrniti na Hrvaško, še posebej slabo; glede priznavanja pravice do pokojnine ni bilo nobenega napredka. Pospešiti je treba prizadevanja za ustvarjanje gospodarskih in socialnih pogojev, potrebnih za trajnost vračanja beguncev.

Na področju regionalnega sodelovanja je še naprej viden splošni napredek. Ta napredek mora biti stalen. Vendar pa je pri iskanju konkretnih rešitev za različna odprta dvostranska vprašanja s sosedami Hrvaške, zlasti glede poteka meje, napredek skromen. To vprašanje je ključna prednostna naloga partnerstva za pristop. Potrebna so prizadevanja za nadaljnji razvoj sodelovanja in dobrih sosedskih odnosov.

Kar zadeva gospodarska merila , se Hrvaška lahko šteje kot delujoče tržno gospodarstvo. Država bi morala biti v srednjeročnem obdobju kos pritiskom konkurence in tržnim silam znotraj Unije, pod pogojem, da odločno izvaja svoj program reforme in tako odpravi bistvene pomanjkljivosti, ki so še ostale.

Politično soglasje o bistvenih elementih gospodarske politike je bilo na splošno ohranjeno. Makroekonomske politike, usmerjene k stabilnosti, so prispevale k nizki inflaciji, stabilnosti menjalnih tečajev in rahli pospešitvi rasti. Zasebna vlaganja so se povečala, brezposelnost pa se je zmanjšala. Nadaljuje se postopna konsolidacija proračuna, ki sloni na močni rasti prihodkov. Storjeni so bili določeni ukrepi za boljši nadzor nad porabo sredstev za zdravstvo. Postopki za registracijo podjetij so se še poenostavili. Bančni sektor še naprej raste, ustanovljena pa je bila tudi nova nadzorna agencija za nebančni finančni sektor. Cestna infrastruktura se je izboljšala. Pri spodbujanju konkurence v telekomunikacijskem sektorju je bil dosežen nadaljnji napredek. Storjeni so bili prvi ukrepi za prestrukturiranje železniškega sistema, ki prinaša izgubo. Hrvaško gospodarstvo je dobro povezano z gospodarstvom EU.

Vendar pa pomembna in vse večja neravnovesja v trgovinski in plačilni bilanci ter visok zunanji dolg pomenijo možna tveganja za makroekonomsko stabilnost. Subvencije za podjetja, ki prinašajo izgubo, in visoka raven trenutne porabe še naprej obremenjujejo vladni proračun. Tempo strukturnih reform je na splošno počasen. Pri izvajanju privatizacijskih načrtov in prestrukturiranju podjetij je bilo le malo napredka. Razvoj živahnejšega zasebnega sektorja zavirajo pomanjkljivosti v javni upravi in sodstvu, ovirajoči postopki za vstop na trg in izstop z njega ter izvrševanje lastniških in upniških pravic. Posredovanje države v gospodarstvu je še vedno veliko. Potrebna so večja prizadevanja za večjo udeležbo pri vseživljenjskem učenju.

Hrvaška je izboljšala svojo sposobnost za prevzem obveznosti članstva . Določen napredek je bil dosežen na večini področij, zlasti glede usklajevanja zakonodaje. Napredek se od poglavja do poglavja zelo razlikuje. Kar zadeva splošno raven usklajevanja in upravne zmogljivosti, je treba še marsikaj storiti. Na številnih področjih je še vedno treba izpolniti kratkoročne prednostne naloge v okviru partnerstva za pristop.

Napredek na področju prostega pretoka blaga je delen in neenakomeren. Napredek glede novega in globalnega pristopa še ni usklajen na področju starega pristopa