SL Uradni list Evropske unije C 290/3

SPOROČILO KOMISIJE

Posodobitev podatkov, ki se uporabljajo za izračun pavšalnih zneskov in denarnih kazni, ki jih bo Komisija predlagala Sodišču v postopkih za ugotavljanje kršitev

(2016/C 290/02)

I. UVOD

Sporočilo Komisije iz leta 2005 o izvajanju člena 228 Pogodbe ES (1) (zdaj člen 260(1) in (2) PDEU) določa osnovo, ki jo Komisija uporablja za izračun višine finančnih sankcij, tako pavšalnih zneskov kot denarnih kazni, katerih naložitev zahteva preko Sodišča, ko pred njim vloži tožbo v skladu s členom 260 PDEU v okviru postopkov za ugotavljanje kršitev proti državi članici.

V poznejšem sporočilu iz leta 2010 (2) o posodabljanju podatkov, uporabljenih za ta izračun, Komisija določa, da je treba te makroekonomske podatke prilagoditi vsako leto, da se upoštevajo inflacija ter gibanja BDP.

Letna posodobitev iz tega sporočila temelji na gibanju inflacije in BDP posameznih držav članic (3). Ustrezna stopnja inflacije in statistični podatki o BDP, ki se uporabljajo, so bili ugotovljeni dve leti pred posodobitvijo („pravilo l-2“), saj sta dve leti minimalno obdobje, ki je potrebno za zbiranje sorazmerno stabilnih makroekonomskih podatkov. To sporočilo zato temelji na ekonomskih podatkih o nominalnem BDP in deflatorju BDP za leto 2014 (4) ter trenutnih utežeh glasov držav članic v Svetu.

II. SESTAVINE POSODOBITVE

Seznam ekonomskih meril, ki jih je treba spremeniti, je naslednji:

— enotna pavšalna osnova denarne kazni (5), ki trenutno znaša 670 EUR na dan in jo je treba prilagoditi glede na inflacijo,

— enotna pavšalna osnova pavšalnega zneska (6), ki trenutno znaša 220 EUR na dan in jo je treba prilagoditi glede na inflacijo,

— posebni faktor „n“ (7), ki ga je treba prilagoditi glede na BDP zadevne države članice ob upoštevanju njenega števila glasovalnih pravic v Svetu; posebni faktor „n“ se uporablja tako za izračun pavšalnega zneska kot za dnevne denarne kazni,

— Gre za najnižje pavšalne zneske (8), ki jih je treba prilagoditi glede na inflacijo.

III. POSODOBITVE

Komisija bo uporabila naslednje posodobljene vrednosti za izračun višine finančnih sankcij (pavšalnega zneska ali denarne kazni), ko pred Sodiščem vloži tožbo v skladu s členom 260(2) in (3) PDEU:

1. enotna pavšalna osnova za izračun denarne kazni se določi v višini 680 EUR na dan;

2. enotna pavšalna osnova za izračun pavšalnega zneska se določi v višini 230 EUR na dan;

3. posebni faktor „n“ in najnižji pavšalni znesek (v EUR) sta za 28 držav članic EU določena, kot sledi: Posebni faktor „n“ za leto 2014 Najmanjši pavšalni zneski za leto 2014 (v 1 000 EUR) Belgija 4,96 2 796 Bolgarija 1,48 834 Češka 3,08 1 736 Danska 3,05 1 720 Nemčija 20,79 11 721 Estonija 0,64 361 Irska 2,60 1 466 Grčija 3,30 1 860 Španija 11,99 6 760 Francija 17,81 10 041 Hrvaška 1,24 699 Italija 15,46 8 716 Ciper 0,60 338 Latvija 0,69 389 Litva 1,14 643 Luksemburg 1,00 564 Madžarska 2,53 1 426 Malta 0,35 197 Nizozemska 6,64 3 744 Avstrija 4,10 2 312 Poljska 7,53 4 245 Portugalska 3,26 1 838 Romunija 3,28 1 849 Slovenija 0,87 490 Slovaška 1,64 925 Finska 2,71 1 528 Švedska 4,69 2 644 Združeno kraljestvo 18,28 10 306

4. Komisija bo od datuma sprejetja tega sporočila ob vložitvi tožbe pred Sodiščem v skladu s členom 260 PDEU uporabljala posodobljene vrednosti.

(1) SEC(2005) 1658 (UL C 126, 7.6.2007, str. 15).

(2) SEC(2010) 923/3. To sporočilo je bilo posodobljeno leta 2011 (SEC(2011) 1024 final), leta 2012 (C(2012) 6106 final), leta 2013 (C(2013) 8101 final), leta 2014 (C(2014) 6767 final) in leta 2015 (C(2015) 5511 final) za letno prilagoditev ekonomskih podatkov.

(3) V skladu s splošnimi pravili, določenimi v sporočilih iz leta 2005 in leta 2010.

(4) Deflator cen BDP se uporablja kot merilo inflacije. Enotni zneski za pavšalne zneske in denarne kazni se zakrožijo na najbližji večkratnik števila deset. Najnižji pavšalni zneski se zaokrožijo na najbližjo tisočico. Faktor „n“ se zaokroži na dve decimalni mesti.

(5) Standardna ali enotna pavšalna osnova za dnevne denarne kazni je opredeljena kot fiksni osnovni znesek, ki se pomnoži z nekaterimi utežmi. Uteži so koeficienti resnosti in trajanja kršitve ter posebni faktor „n“ za zadevno državo članico, ki jih je treba uporabiti v izračunu dnevne denarne kazni.

(6) Za izračun pavšalnega zneska se uporablja pavšalna osnova. Ob upoštevanju člena 260(2) PDEU se pavšalni znesek izračuna tako, da se dnevni (pavšalni) znesek (ki se izračuna tako, da se pavšalna osnova za pavšalne zneske pomnoži s koeficientom resnosti, zmnožek pa se pomnoži s posebnim faktorjem „n“) pomnoži s številom dni trajanja kršitve od datuma prve sodbe do datuma, ko kršitev preneha, ali datuma izreka sodbe na podlagi člena 260(2) PDEU. Ob upoštevanju člena 260(3) PDEU, v skladu s točko 28 Sporočila Komisije o „izvajanju člena 260(3) Pogodbe“ (SEC(2010)1371 final; UL C 12, 15.1.2011, str. 1), se pavšalni znesek izračuna tako, da se dnevni (pavšalni) znesek (ki se izračuna tako, da se pavšalna osnova za pavšalne zneske pomnoži s koeficientom resnosti, zmnožek pa se pomnoži s posebnim faktorjem „n“) pomnoži s številom dni trajanja kršitve od dneva po izteku roka za prenos, določenega v direktivi, do datuma prve sodbe na podlagi člena 258 in člena 260(3) PDEU. (Dnevni) pavšalni znesek bo Komisija predlagala, ko bo rezultat zgoraj navedenega izračuna presegel najnižji fiksni pavšalni znesek.

(7) posebni faktor „n“ upošteva plačilno zmožnost države članice (bruto družbeni proizvod (BDP)) in število glasov, ki jih ima ta država v Svetu.

(8) Najnižji fiksni pavšalni znesek je določen za vsako državo članico v skladu s posebnim faktorjem „n“. Če seštevek dnevnih pavšalnih zneskov ne bo presegal najnižjega fiksnega pavšalnega zneska, bo Sodišču predlagan najnižji fiksni pavšalni znesek.