Povzetek

Ocena učinka uredb o določitvi zahtev za okoljsko primerno zasnovo in označevanje z energijskimi nalepkami za elektronske prikazovalnike ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 642/2009 in (EU) št. 1062/2010

A. Nujnost ukrepanja

Zakaj? V čem je težava?

Elektronski prikazovalniki so med največjimi porabniki električne energije v gospodinjstvih (po hladilnih aparatih) in zanje veljajo minimalne zahteve glede energijske učinkovitosti in označevanja z energijskimi nalepkami v večini delov sveta. Zdajšnje zahteve EU za okoljsko primerno zasnovo televizorjev in televizijskih zaslonov ne zagotavljajo več stroškovno učinkovitih prihrankov energije. Zdajšnja energijska nalepka potrošnikom ne omogoča več učinkovitega razlikovanja med aparati na trgu, informacije, ki jih daje, pa ne odražajo več dejanskih vzorcev uporabe. Poleg tega je področje uporabe obstoječih uredb o okoljsko primerni zasnovi in označevanju z energijskimi nalepkami nejasno in obstaja določena negotovost glede zajetosti nekaterih izdelkov. Vse večji delež naprav na trgu ni zajet. Zagotoviti je treba bolj enake konkurenčne pogoje za industrijo, organi za nadzor trga pa včasih težko ocenijo področje uporabe predpisov za ustrezen nadzor trga. Elektronski prikazovalniki imajo poleg porabe energije pomemben okoljski vpliv in uporabljajo materiale, ki ob koncu življenjske dobe zahtevajo posebno pozornost: prikazovalniki predstavljajo 75 % mase električnih in elektronskih odpadkov v kategoriji potrošniške elektronike. Ta revizija bo EU omogočila, da: ·doseže dodatne stroškovno učinkovite prihranke energije, ·še naprej izvaja učinkovite ukrepe za okoljsko primerno zasnovo in označevanje z energijskimi nalepkami, ·si še naprej prizadeva doseči cilje krožnega gospodarstva.

Kaj naj bi prinesla ta pobuda?

V primerjavi s scenarijem brez sprememb bi lahko s pregledanimi uredbami do leta 2030: (i) letno prihranili 39 TWh električne energije, (ii) zmanjšali emisije toplogrednih plinov za 13 Mton ekvivalenta CO2 na leto, (iii) zmanjšali letne stroške potrošnikov za 15 milijard EUR in porabo uprave in storitvenega/poslovnega sektorja za dodatni 2 milijardi EUR. Ti prihranki bi dopolnili prihranke, dosežene s tržnimi silami in obstoječo zakonodajo. Poleg tega bi morali uredbi ohraniti promet podjetij in delovna mesta v trgovini, industriji in obratih, ki bi obstajala leta 2030 po scenariju brez sprememb.

Kakšna je dodana vrednost ukrepanja na ravni EU?

Za določitev minimalnih ravni energijske učinkovitosti in obstoj energijske nalepke na ravni EU obstaja jasna dodana vrednost. Brez harmoniziranih zahtev na ravni EU bi morale države članice v okviru svojih okoljskih in energetskih politik na nacionalni ravni določiti minimalne zahteve glede energijske učinkovitosti za posamezne izdelke. To bi ogrozilo prost pretok izdelkov in podražilo nakup za potrošnike. Pred uvedbo ukrepov za okoljsko primerno zasnovo in označevanje z energijskimi nalepkami na ravni EU se je za veliko izdelkov to dejansko dogajalo.

B. Rešitve

Katere zakonodajne in nezakonodajne možnosti politike so se upoštevale? Ali ima katera od njih prednost? Zakaj?

Obravnavane so bile štiri možnosti politike: 1.Možnost politike 1 – osnovna/brez sprememb: Osnovni scenarij brez sprememb veljavnih uredb; 2.Možnost politike 2 – ECO: Posodobitev mejnih vrednosti za energijsko učinkovitost, prevrednotenje lestvice energijske nalepke, posodobitev preizkusnega standarda in računske metode, razširitev področja uporabe zakonodaje in izboljšanje opredelitev, določitev zahtev za krožno gospodarstvo. 3.Možnost politike 3 – ambiciozna: Enako kot ECO, vendar vključujoč digitalne informacijske prikazovalnike v okviru pravil o označevanju in omejitev uporabe halogeniranih zaviralcev gorenja v nekaterih delih. 4.Možnost politike 4 – blaga: Enako kot za ECO, vendar z določitvijo mejnih vrednosti za prikazovalnike z ultravisoko ločljivostjo/visokodinamičnim območjem na ravni s faktorjem, ki je 1,5-krat večji od visokoločljivostnega/standardnega dinamičnega razpona (možnost ECO uporablja faktor 1,2). Možnost politike 3 prinaša največ prihrankov (31 TWh/leto do leta 2030 glede na scenarij brez sprememb) ob hkratnem doseganju vseh ciljev.

Kdo podpira katero možnost?

Zainteresirane strani se niso neposredno izrekle o možnostih, čeprav so bile razvite na podlagi obsežnega posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. Možnost 3 uživa široko podporo držav članic in nevladnih organizacij, čeprav bi slednje želele ambicioznejše minimalne zahteve glede učinkovitosti. Industrija je podprla blažje zahteve za nove tehnologije, ki se uvedejo na trgu in so določene v možnosti politike 4.

C. Učinki prednostne možnosti

Kakšne so koristi prednostne možnosti (če obstaja, sicer glavnih možnosti)?

Glede na scenarij brez sprememb naj bi bile neto koristi možnosti politike 3 leta 2030: -39 TWh/leto dodatnih prihrankov električne energije, -zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za dodatnih 13 milijonov ton ekvivalenta CO2 na leto, -15 milijard EUR dodatnih prihrankov pri odhodkih za električno energijo za končne uporabnike.

Kakšni so stroški prednostne možnosti (če obstaja, sicer glavnih možnosti)?

Dodatno skupno upravno breme glede na scenarij brez sprememb je ocenjeno na 4 milijone EUR (enkratni znesek) in 100 000 EUR (letno), kar izhaja iz izvajanja nove uredbe o označevanju z energijskimi nalepkami, in je razdeljeno na naslednji način: -dobavitelji: enkratni znesek v višini 3 900 000 EUR, letni v višini 90 000 EUR; -trgovci: enkratni znesek v višini 600 000 EUR; -proračun EU: enkratni znesek v višini 90 000 EUR, letni v višini 9 000 EUR. Za okoljsko primerno zasnovo naj ne bi bilo nobenih dodatnih stroškov.

Kakšen bo vpliv na podjetja, MSP ter mikropodjetja?

Podjetja, ki proizvajajo elektronske prikazovalnike, so velike azijske multinacionalke. Predlagani ukrepi naj ne bi vplivali na maloštevilne evropske integratorje prvovrstnih prikazovalnikov.

Ali bo prišlo do znatnih učinkov na nacionayslne proračune in uprave?

Ocenjuje se, da ne bo dodatnega učinka na nacionalne proračune/uprave. Države članice bi imele koristi od bolj stroškovno učinkovitega nadzora trga, zlasti z nižjimi stroški preizkušanja, in dokumentacije iz zbirke podatkov o registraciji izdelkov.

Ali bo prišlo do drugih znatnih učinkov?

V skladu z direktivo o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) se od avgusta 2018 85 % odpadnih elektronskih prikazovalnikov predela, 80 % pa se jih reciklira. Predlagani ukrepi bodo prispevali k doseganju teh ciljev glede OEEO in ciljev, ki so del prehoda na krožno gospodarstvo, z izboljšanjem razstavljanja, recikliranja, ponovne uporabe in popravil.

D. Spremljanje

Kdaj se bo politika pregledala?