SL Uradni list Evropske unije C 93/20

Objava vloge na podlagi člena 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2010/C 93/11

Ta objava daje pravico do ugovora zoper vlogo na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1). Izjavo o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih po dnevu te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„AGNEAU DE LAIT DES PYRÉNÉES“

ES št.: FR-PGI-0005-0665-10.12.2007

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime:

„Agneau de lait des Pyrénées“

2. Država članica ali tretja država:

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta izdelka:

Skupina 1.1 – Sveže meso (in drobovina)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1:

ZGO se nanaša na sveže jagnječje meso ovc mlečne pasme v starosti največ 45 dni z maso trupov med 4,5 in 11 kg, po stopnji maščobe 2 ali 3 na lestvici EUROP.

Jagnjeta izvirajo iz krajevnih kmečkih mlečnih pasem (Manech tête rousse, Manech tête noire ali Basco-béarnaise). Ker se prehranjujejo le z materinim mlekom, je njihovo meso sočno in nekoliko mastnejše kot meso klavnih jagnjet. Prehranjevanje z mlekom in nizka starost prav tako vplivajo na barvo svežega mesa, ki je belo ali komaj opazno rožnato. Meso je mehko in rahlo žilnato. „Agneau de lait des Pyrénées“ je znana tudi po svojem okusu, ki je manj izrazit kot pri klavnih jagnjetih. Pri tem mesu zlasti ni prepoznati okusa po „volni“, ki je bolj ali manj prisoten pri klavnih jagnjetih.

To je sezonski produkt, jagnjeta se zakoljejo med 15. oktobrom in 15. junijem.

Meso se trži v obliki celih trupov ali polovic ter razrezanih kosov, pripravljenih za razsek, ali kosov za prodajo potrošniku.

3.3 Surovine:

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

Prehranjevanje jagnet

Jagnjeta se hranijo izključno z ovčjim mlekom s sesanjem.

Prehranjevanje ovc

Paša je osnovni vir prehranjevanja kmečkih mlečnih pasem ovc v pomladnem, poletnem in jesenskem obdobju. Ovce so vsaj 8 mesecev letno na paši.

Pozimi je paša mogoča v okviru podnebnih pogojev, vendar pa ostajajo travniki prevladujoč vir za krmo. Pozimi se krmni obroki dopolnjujejo z embalirano krmo s travnikov, žiti v zrnju (koruza, rž, tritikala, oves …), slamo in krmnimi mešanicami. Krmne mešanice se kot dopolnilo porazdelijo med osnovni obrok embalirane krme glede na potrebe ovc.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Sesna jagnjeta s Pirenejev se skotijo in redijo na omejenem geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

ZGO se navede na nalepkah z logom ZGO in navedbo „Agneau de lait des Pyrénées“.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja:

Območje ZGO obsega vse občine departmaja Pyrénées Atlantiques, ki se nahajajo južno od Gave de Pau in njenega pritoka Ousse, ali jih prečkajo ti vodni tokovi, ter 10 mejnih občin v departmaju Hautes Pyrénées.

Na območju se danes in so se v preteklosti pasle črede ovc. Območje ovčereje obsega naslednje kantone in občine:

Departma Pyrénées Atlantiques:

Kantoni: Accous, Aramits, Arudy, Bayonne-Est, Bayonne-Nord, Biarritz-Est, Bidache, Espelette, Hasparren, Iholdy, La Bastide-Clairance, Lagor, Laruns, Lasseube, Mauléon-Licharre, Monein, Navarrenx, Nay-Est, Nay-Ouest, Oloron Sainte Marie-Est, Oloron Sainte Marie-Ouest, Pau-centre, Pontacq, Saint Etienne de Baïgorry, Saint Jean de Luz, Saint Jean Pied de Port, Saint Palais, Salies de Béarn, Sauveterre de Béarn, Tardets-Sorholus, Ustaritz, Anglet-Nord, Bayonne-Ouest, Biarritz-Ouest, Hendaye, Jurançon, Pau-Sud, Pau-Ouest, Pau-Nord, Anglet-Sud, Saint Pierre d’Irube.

Občine: Arbus, Artigueloutan, Artiguelouve, Castétis, Denguin, Labastide-Cézéracq, Lacq, Lanneplaà, Lée, Lescar, Lons, Nousty, Orthez, Salles-Mongiscard, Siros.

Departma Hautes-Pyrénées: Kanton Aucun.

5. Povezava z geografskim območjem:

5.1 Posebnost geografskega območja:

Območje vzreje jagnjet je na zahodnem robu gorske verige Pirenejev in njegovega predgorja.

Površje je razgibano in obsega:

— Gorsko območje obsega Bearnsko in Baskovsko gorovje; slednje je po nadmorski višini nižje od Bearnskega, spušča se od vzhoda proti zahodu. Za ti dve regiji so značilni: enaka oblika dolin, ki so ozke in zaprte, razgibano površje visokih gora z bukovim in smrekovim gozdom ter s pašniki, kjer se pasejo predvsem ovce.

— Gričevja, ki so komaj zaznavne spremembe površja: gričevja med hudourniki Paua, Olorona in Aspa so vrezani v globoke doline, medtem ko so gričevja v Baskiji po svojem površju mehkejša.

— Hudourniške doline Olorona, Gaua in manjši del doline Adourja. Izoblikovale so jih naplavine in njihova širina lahko obsega od enega do 10 km. Kmetijska gospodarstva so v dolini, na gričih ali na hribovju. Proti koncu poletja in do oktobra se ovce vračajo s poletne paše s pašnikov na kmetijska gospodarstva. Tam bodo skotile in preživele zimo s svojimi jagnjeti. Doline služijo za zimsko pašo. V dolinah se hrani tudi embalirana krma, tu gojijo tudi žito, s katerim se prehranjujejo ovce.

Strma pobočja niso posebej primerna za gojenje večjih kultur (razen na dnu doline, kjer se lahko goji koruza), zato pa je primernejše za stalno travinje in vzrejo živali, ki se selijo na pašo, kot npr. za ovce.

Pretežni del prsti je z vidika granulometrije bogat z ilovico in muljem (med 30 in 50 %). Prst je zelo pogosto kiselkasta, kar kaže na nizko stopnjo nasičenosti z bazami. V splošnem je bogata z organskimi snovmi: vendar je organska snov še vedno malo razvita zaradi medsebojnega vpliva travinja, kislosti, podnebja in nadmorske višine.

V večini kiselkastih prsti je biološka aktivnost zelo zmanjšana, posledica te je upočasnjen razkroj rastlinskih odpadkov in upočasnjena nitrifikacija. Nakopičena organska snov v neobdelanem stanju zelo slabo vpliva na ohranjanje hranilnih snovi.

Prst je v celoti precej revna s fosforno kislino in kalijem. Takšne prsti omogočajo razvoj pridelave krme, ki je delno namenjena živinoreji.

Podnebje je svojstveno, oceansko z večjim vplivom gorskega podnebja v Bearnskem gorovju in izraziteje oceansko (glede na nadmorsko višino) v Baskovskem gorovju. Padavin je mnogo; povsod jih je nad 1 300 mm, na večini baskovskih vrhov na nadmorski višini nad 1 000 metrov pa presegajo 2 000 mm. Padavine omogočajo vzdrževanje in obnavljanje travnikov skoraj preko celega leta.

Zato je pirenejska vegetacija pretežno oceanska.

Vzreja ovc krajevnih kmečkih pasem je porazdeljena po celotni regiji v dolini, po gričevju Baskije, gostota sorazmerno narašča, čim bolj se približujemo goram. V regijah Pau in Oloron poteka vzreja ovc v dolinah, blizu območja gora. Gorski pašniki (poletna paša) se uporabljajo za sezonsko selitev ovčjih čred na pašo.

Površje je zlasti primerno za ovčerejo, ker se uporablja sezonsko.

5.2 Posebnost proizvoda:

Jagnjeta, ki dajejo „agneau de lait des Pyrénées“, izvirajo iz treh krajevnih mlečnih pasem. Samice so čistopasemske Basco-Béarnaise, Manech à tête noire ali Manech à tête rousse. Po svojem fiziološkem in morfološkem profilu so te kmečke pasme prilagojene gorskim območjem, zlasti sezonski selitvi čred, ki je posebnost proizvodnega območja. Vzreja ovc vključuje spomladansko parjenje (maj, junij), nato ojagnjitev, ki se začne jeseni po selitvi z gorskih pašnikov. Vzreja sesnih jagnjet je neločljivo povezana z ovčjim mlekom.

Vzreje čred teh kmečkih pasem omogoča proizvodnjo jagnjetine „agneau de lait des Pyrénnées“ le v obdobju 8 mesecev letno. Trajanje poletne sezonske selitve, strategija parjenja ovčic in uporaba pašniških površin omogočajo razpolaganje s sesnimi jagnjeti od 15. oktobra do 15. junija in sezonsko vzrejo (45 % jagnjet se proda med 20. novembrom in 31. decembrom).

Gre za mlada jagnjeta, ki se hranijo izključno z materinim mlekom, ki ga sesajo. Jagnjeta zakoljejo po največ 45 dneh pri živi teži najmanj 9 kg in največ 16 kg. Najmanjša masa jagnjeta je odločilna za delež mesa na trupih.

Glede na posebnosti proizvodnje, je značilnost „agneau de lait des Pyrénées“ sočno in lahko meso, ki ima več maščobe kot klavna jagnjeta. Meso je mehko in rahlo žilnato. Barva mesa je bela ali komaj opazno rožnata, njegov okus je neizrazit, v nasprotju z mesom jagnjet, rejenih za zakol.

Trupi so „odeti“ v péčo (potrebušnica). To je tradicionalna predstavitev.

5.3 Vzročna zveza med geografskim območjem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (za ZOP) ali posebno kakovostjo, slovesom ali drugo značilnostjo proizvoda (za ZGO):

Od druge polovice 20. stoletja so gospodarstva za vzrejo ovc, ki so bila nekoč vezana na tridelno proizvodnjo: sir – meso – volna in koža, precej spremenila. Številna krajevna tržišča so izginila, trgovanje s siri in mesom je nedvomno prevladalo nad trgovanjem z volno in kožami. Ovčerejci so se spremenili v proizvajalce mleka in rejce sesnih jagnjet. Glavna sestavina prihodkov kmetijskih gospodarstev je mleko, ki se sicer uporablja tudi pri ZOP Ossau-Iraty. Vendar pomeni tudi pridelava mesa pomemben delež prometa od ovčereje: glede na različne vrste gospodarstev pomeni proizvodnja jagnjetine sesnih jagnjet med 25 in 30 % proizvodnje ovčereje.

Jagnjetina „agneau de lait des Pyrénées“ je po metodi proizvodnje in znanju povezana z območjem:

— Ovčereja (mlečna in mesna) je prilagojena posebnim pogojem površja in podnebja tega geografskega območja.

— Meso izvira izključno od tradicionalnih krajevnih pasem. Te pasme so prilagojene pogojem iz proizvodne regije, zlasti v zvezi z načini vzreje. Baskovsko-bearnska pasma je prilagojena na selitev na pašo v visokogorje, pasmi Manech tête rousse in Manech tête noire pa sta prilagojeni na pašo v nižjem hribovju. Zaradi debeline volne lahko te ovce preživijo na prostem pretežni del leta. Tri pasme se parijo po naravni poti, baskovsko-bearnska je po letnem obdobju zgodnejša kot obe manechki, to omogoča, da se obdobje ojagnjitve začne že septembra.

— Krma samic izvira predvsem iz geografskega okolja (vsaj osemmesečna paša). Poleti se samice prehranjujejo predvsem z naravno krmo in travinjem v visoko- in sredogorju, pozimi pa z embalirano krmo. Travinja vsebujejo različne vrste rastlin, ki dajejo mleku značilnosti, ki se izražajo pri proizvodnji sira. Mlečnost treh krajevnih pasem omogoča, da se jagnjeta v svojih prvih tednih življenja prehranjujejo izključno z materinim mlekom. Dva pomembna dejavnika, ki prispevata k prepoznavnosti „agneau de lait des Pyrénées“, sta izključno prehranjevanje živali z mlekom in nizka starost pri zakolu.

— Takšna vzreja omogoča proizvodnjo posebnih jagnjet z značilnostmi v smislu oblike in mehkosti mesa. Ker so živali pri zakolu še zelo mlade, je njihov trup zelo lahek, tehta največ 11 kg. Nizka starost pri zakolu in mlečnost ovčjih pasem so razlog, da imajo trupi obliko z zelo malo mišičevja in stopnjo maščobe med 2 in 3. Barva mesa je svetlo rožnata po celotnem trupu.

— Sloves „agneau de lait des Pyrénées“ se je pridobival v velikih mestih in po velikih restavracijah.

Potrošnik jagnjetine „agneau de lait des Pyrénées“ jo uvršča med tradicionalne proizvode za praznike (gostije), tj. enako kot morske sadeže, divjačino, mastno perutnino (purane, kopune). Ta jagnjetina se običajno uživa ob praznikih, kot sta božič ali velika noč.

Danes kot nekoč, v Franciji in v tujini, je sloves „agneau de lait des Pyrénées“ tesno povezan s posebnim okusom, ki je povezan z značilno vzrejo, zasidrano na svojem območju. „Agneau de lait des Pyrénées“ se vedno znova znajde na odličnih menijih. Sezonskost ta iskani proizvod še bolj uveljavlja.

Priznanje „agneau de Lait des Pyrénées“ kot dragocenost francoske gastronomije je že dolga leta zaupano največjim mojstrom. Jagnjetina „agneau de lait des Pyrénées“ je našla svoje mesto v številnih kuharskih knjigah in revijah francoske gastronomije. Nekatere značilnosti „agneau de lait des Pyrénées“ so še posebej prepoznavne. Pogosto se poudarjata pojma mehkosti in okusnosti tega mesa.

Sklic na objavo specifikacije:

Sprotni dostop bo mogoč na spletni strani http://www.inao.gouv.fr

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCIGP/CDCAgneauDeLaitDesPyrenees.pdf

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.