[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 24.1.2007

COM(2007) 17 konč.

2007/0012 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave ter o spremembi določenih uredb

(predložila Komisija) {SEC(2007) 74}{SEC(2007) 75}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. UVOD

Proizvodnja sadja in zelenjave v EU-27 pomeni 3,1 % proračuna Skupnosti in 17 % celotne kmetijske proizvodnje v EU.

Trenutna skupna ureditev trga je določena z uredbami Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo[1], (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo[2] in (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov.

Oktobra 2005 je Komisija v svojih prvih zaključkih iz razprave, sprožene leta 2004, z objavo poročila o poenostavitvi skupne ureditve trga za sadje in zelenjavo[3] sporočila, da bo v letu 2006 predlagala reformo, ki bo zajemala sektorja svežega in predelanega sadja ter zelenjave[4].

Maja 2005 je Evropski parlament na lastno pobudo sprejel poročilo o tem sporočilu[5].

S prizadevanjem za boljšo zakonodajo je predlogu Komisije priložena analiza gospodarskih, socialnih in okoljskih vidikov težav, povezanih s skupno ureditvijo trga, ter učinek, prednosti in pomanjkljivosti različnih možnosti pri teh vprašanjih, vključno z rezultati javnega posvetovanja o vrsti možnosti za reformo.

Ta predlog reforme upošteva tudi priporočila Evropskega računskega sodišča iz posebnega poročila št. 8/2006 „Uspešna rast? Uspešnost podpore Evropske unije za operativne programe proizvajalcev sadja in zelenjave“, ki je bilo objavljeno septembra.

2. RAZLOGI IN CILJI REFORME

V zadnjih desetih letih je bil sektor sadja in zelenjave pod močnim pritiskom visoko koncentriranih verig trgovcev na drobno in diskontov, ki imajo pomembno vlogo pri oblikovanju cene na trgu, in močne konkurence proizvodov iz tretjih držav, ki ponujajo izboljšano kakovost s precej nizkimi cenami in prevzemajo hitro rastoči tržni delež.

Od reforme skupne ureditve trga za sadje in zelenjavo leta 1996 so bile organizacije proizvajalcev in njihovi operativni programi ključni elementi združevanja ponudbe sadja in zelenjave. Izkušnje kažejo, da so organizacije proizvajalcev še vedno učinkovite pri spoprijemanju z visoko koncentriranimi verigami trgovcev na drobno in diskontov. Vendar v vseh državah članicah stopnja koncentracije proizvodnje sadja in zelenjave prek organizacij proizvajalcev ni dovolj visoka, da bi lahko zagotovila koncentrirano ponudbo. Visok odstotek pridelovalcev v glavnih državah članicah proizvajalkah se je odločil, da ne bo sodeloval. Reforma vključuje ukrepe za večjo privlačnost organizacij pridelovalcev.

Po drugi strani trenutna skupna ureditev trga za predelano sadje in zelenjavo temelji na načelih, ki so bila za druge skupne ureditve trga precej spremenjena. Sedanji sistem, ki v osnovi zagotavlja podporo za količino proizvodov, ni več v skladu s skupno kmetijsko politiko. Reforma predlaga vključitev področja sadja in zelenjave v shemo enotnega plačila in v shemo enotnega plačila na površino. Prehod s podpore za proizvodnjo na neposredno pomoč za proizvajalce z uvedbo sistema nevezane dohodkovne podpore za vsako kmetijo bo prispeval k spodbujanju bolj tržno usmerjenega in trajnostnega kmetijstva.

Sedanji predlog reforme vključuje ukrepe za obvladovanje kriz, da bi se povečala proizvodnja sadja in zelenjave ter ohranilo okolje.

Opredeljeni cilji te reforme so:

- izboljševanje konkurenčnosti sadja in zelenjave EU in tržna usmerjenost ali, z drugimi besedami, prispevanje k doseganju trajnostne proizvodnje, ki je konkurenčna na notranjem in zunanjih trgih;

- zmanjševanje nihanja prihodkov proizvajalcev sadja in zelenjave zaradi kriz;

- povečanje porabe sadja in zelenjave v EU;

- nadaljnja prizadevanja sektorja za ohranitev in zaščito okolja;

- poenostavljanje in, kadar je to mogoče, zmanjševanje upravnih obremenitev vseh zadevnih strani.

Navedeni cilji reforme so opredeljeni ob upoštevanju potrebe po skladnosti s Svetovno trgovinsko organizacijo; združljivosti s spremenjeno skupno kmetijsko politiko, prvim in drugim stebrom ter usklajenosti s finančnimi perspektivami. Nazadnje je treba poudariti, da je bil ta predlog pripravljen ob upoštevanju predloga Komisije za Uredbo Sveta o skupni ureditvi kmetijskih trgov. Ta predlog je vplival na predlog reforme skupne ureditve trga za sadje in zelenjavo.

- Nekatere horizontalne določbe, ki veljajo za vrsto drugih kmetijskih proizvodov, kot so določbe o državnih pomočeh, izmenjavi informacij med Komisijo in državami članicami ter Upravljalnem odboru, so ohranjene tudi v obstoječi skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo. Vendar so posodobljene, poenostavljene in racionalizirane, tako da se lahko enostavno vključijo v ta predlog o enotni skupni ureditvi trga.

- Druge določbe v sektorju sadja in zelenjave je treba zaradi obsega sprememb ureditve in zaradi jasnosti vključiti v ta predlog. Vendar so te določbe, kadar so v določenem obsegu prav tako horizontalne in torej veljajo za vrsto drugih kmetijskih proizvodov, na primer tržni standardi in trgovanje s tretjimi državami, posodobljene in poenostavljene, da se lahko enostavno vključijo v Uredbo Sveta o skupni ureditvi kmetijskih trgov.

3. PREDLAGANI UKREPI ZA REFORMO SKUPNE UREDITVE TRGA ZA SADJE IN ZELENJAVO

1. Organizacije proizvajalcev

Organizacije proizvajalcev: Ob upoštevanju dejstva, da so imele organizacije proizvajalcev pomembno vlogo pri koncentraciji ponudbe, je predvidena poenostavitev in večja prožnost njihovega delovanja, kadar je to mogoče. Take določbe zadevajo skupine proizvodov organizacije proizvajalcev, raven dovoljene neposredne prodaje in razširitev pravil na nečlane, večje spodbujanje združevanja organizacij proizvajalcev ter združenj organizacij proizvajalcev v tistih regijah, v katerih je stopnja koncentracije ponudbe prek organizacij proizvajalcev zelo nizka (manj kot 20 % proizvodnje sadja in zelenjave), v državah, ki so od 1. maja 2004 članice Unije, in v najbolj oddaljenih regijah, prenos pooblastil ali nalog z organizacij proizvajalcev na združenja organizacij proizvajalcev in prenos nalog na podružnice pod določenimi pogoji. Komisija v poročilu Evropskemu parlamentu in Svetu o položaju v sektorju jagodičevja in češenj, namenjenih za predelavo, navaja, da bo morda predlagala posebno dodatno pomoč državam z nizko stopnjo organizacije. To je vključeno v navedene spremembe.

Komisija je predlagala tudi vključitev dodatnih kuharskih zelišč v skupno ureditev trga za sadje in zelenjavo.

Nove skupine proizvajalcev: da bi izboljšali združevanje ponudbe prek organizacij proizvajalcev v novih državah članicah, lahko skupine proizvajalcev v novih državah članicah, ki želijo pridobiti status organizacije proizvajalcev v skladu s to uredbo, izkoristijo prehodno obdobje, v katerem lahko dobijo posebno državno finančno pomoč in finančno pomoč Skupnosti, če sprejmejo določene obveznosti.

Nacionalna strategija trajnostnih operativnih programov: Računsko sodišče meni, da države članice niso zagotovile učinkovitosti izdatkov za operativne programe organizacij proizvajalcev. Meni tudi, da Komisija ni spremljala učinkovitosti operativnih programov ali ovrednotila te politike. Da bi dosegli učinkovitejše operativne programe, Komisija predlaga, da države članice oblikujejo nacionalno strategijo za trajnostne operativne programe na trgu sadja in zelenjave. Taka strategija bi morala vključevati naslednje elemente: predhodno analizo, cilje operativnih programov in instrumentov, kazalnike uspešnosti, ocene operativnih programov in obveznosti glede poročanja za organizacije proizvajalcev.

Razširitev pravil: Komisija predlaga, da se za dodatno krepitev vpliva organizacij in združenj proizvajalcev ter zagotavljanje čim večje stabilnosti trga državam članicam pod določenimi pogoji dovoli, da razširijo pravila, zlasti o proizvodnji, trženju in varstvu okolja, ki so jih za svoje člane sprejele organizacije ali združenja v posamezni regiji, na proizvajalce nečlane v tej regiji na podlagi bolj prožnih meril (organizacije proizvajalcev bodo štele za reprezentativne za razširitev pravil, kadar je na gospodarskem območju, kjer delujejo, vsaj 50 % proizvajalcev njihovih članov in zajemajo vsaj 60 % proizvodnje tega območja. Trenutno velja, da je reprezentativna tista organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev, v katero sta včlanjeni vsaj dve tretjini proizvajalcev na gospodarskem območju, kjer deluje, in ki zajema vsaj dve tretjini proizvodnje tega območja.).

Komisija predlaga tudi, da je treba stroške te razširitve pravil zaračunati proizvajalcem, za katere bo veljala, ker bodo imeli zaradi tega koristi.

Glede na posebnosti trga ekoloških pridelkov Komisija tudi predlaga, naj razširitev pravil ne velja za ekološke pridelovalce, razen če strinjajo s tem in spoštujejo določene pogoje.

Medpanožne organizacije: Z reformo se uvaja prožnost za medpanožne organizacije. Glede na podobnost zastavljenih ciljev se določbe o razširitvi pravil, ki so jih sprejele organizacije proizvajalcev in njihova združenja, in o skupnem pokrivanju stroškov te razširitve uporabljajo tudi za medpanožne organizacije.

2. Obvladovanje kriz

Sadje in zelenjava sta pokvarljiva in proizvodnja je nepredvidljiva. Presežki na trgu, tudi če niso preveliki, lahko povzročijo velike motnje na trgu. Zaradi tega prejemajo organizacije proizvajalcev 100 % stroškov umika s trga za nekatere proizvode (kompenzacija Skupnosti za umik s trga) in za prosto razdelitev. Organizacijam proizvajalcem je dovoljeno uporabljati tudi operativne sklade, da dopolnijo to kompenzacijo Skupnosti za umike s trga in umaknejo druge proizvode, ki jih ta shema ne zajema.

Izkušnje so pokazale, da se je proračun za umike zmanjšal, ker je bila v zadnjih desetih letih ponudba bolj prilagojena kot povpraševanje. Sektor sadja in zelenjave pa je še vedno v tržni krizi. Zato Komisija predlaga razširitev orodij za obvladovanje kriz, ki ga izvajajo organizacije proizvajalcev. Obvladovanje kriz v tem okviru zajema: umik s trga, zeleno trgatev ali opustitev spravila sadja in zelenjave, promocijo in obveščanje, ukrepe za usposabljanje, zavarovanje pridelkov in podporo za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov.

Kar zadeva umike, obrazložene zgoraj, je kompenzacija Skupnosti za umike ukinjena. Komisija predlaga naslednje:

- umike lahko opravljajo organizacije proizvajalcev po načelu sofinanciranja v višini 50 %;

- umaknjene proizvode, namenjene prosti razdelitvi v EU, plača Skupnost v višini 100 %, do meje 5 % obsega tržene proizvodnje za vsako organizacijo proizvajalcev.

3. Vključitev površin s sadjem in zelenjavo v shemo enotnega plačila

V predlogu je predvidena vključitev sadja in zelenjave v shemo enotnega plačila. Ta vključitev obsega naslednje:

- površine s sadjem in zelenjavo (vključno s sadovnjaki in krompirjem za prehrano ljudi) postanejo upravičene do izkoriščanja plačila;

- obstoječa pomoč za predelano sadje in zelenjavo postane nevezana in povečajo se nacionalne proračunske zgornje meje za shemo enotnega plačila;

- državam članicam se omogoči, da določijo referenčne zneske v okviru te sheme na podlagi reprezentativnega obdobja, ki ustreza trgu posameznega sadja in zelenjave, ter ustreznih objektivnih in nediskriminatornih pravil.

4. Varovanje okolja

Pridelava in prodaja sadja in zelenjave mora v celoti upoštevati varovanje okolja, vključno z načinom obdelovanja, ravnanjem z odpadki in uničenjem proizvodov, ki se umaknejo s trga, zlasti glede varstva kakovosti vode, ohranjanja biološke raznovrstnosti in ohranjanja podeželja.

Za doseganje tega cilja Komisija predlaga naslednje:

- vključitev površin s sadjem in zelenjavo v shemo enotnega plačila pomeni, da bodo pravila navzkrižne skladnosti obvezujoča za vse proizvajalce sadja in zelenjave, ki prejemajo neposredna plačila;

- okrepljen pristop k operativnim programom: trenutno v operativnih programih ni nobenih omejitev glede izdatkov za okoljske ukrepe: reforma predlaga uvedbo najmanj 20 % izdatkov v vseh operativnih programih;

- okrepljen pristop k ekološki pridelavi: v zadnjih letih se je povečalo povpraševanje po ekološko pridelani zelenjavi, ki ga večinoma pokrivajo inovativni srednje veliki proizvajalci. Predlog uvaja delež sofinanciranja Skupnosti v višini 60 % za ekološko pridelavo v vseh operativnih programih.

5. Promocija

Ciljna količina zaužitega sadja in zelenjave pri zdravi prehrani je v skladu s Svetovno zdravstveno organizacijo/Organizacijo ZN za prehrano in kmetijstvo najmanj 400 g na dan. Glede na to, da to raven v EU dosegata samo Grčija in Italija, Komisija predlaga naslednje načine za boljšo promocijo sadja in zelenjave:

- organizacije proizvajalcev bodo lahko še naprej vključevale promocijo v svoje operativne programe; predvsem bodo opravljale splošno promocijo v skladu s pogoji, ki jih je treba določiti v izvedbenih predpisih, in promocijo svojih blagovnih znamk; poleg tega bodo morale v svoje operativne programe vključiti ukrepe, namenjene promociji porabe sadja in zelenjave pri mladih potrošnikih;

- Uredba Sveta (ES) št. 2862/2000 bo spremenjena, tako da se bo delež sofinanciranja EU dvignil na 60 %, kadar je promocija sadja in zelenjave namenjena šolskim otrokom in mladoletnikom;

- v novi točki o obvladovanju kriz sta promocija in obveščanje ukrepa, upravičena do financiranja iz operativnih programov organizacij proizvajalcev;

- proizvodi, umaknjeni s trga, ki jih EU sofinancira v višini 100 %, se lahko v EU prosto razdelijo dobrodelnim organizacijam in ustanovam, pa tudi šolam, javnim izobraževalnim ustanovam in otroškim počitniškim domovom.

6. Trgovina s tretjimi državami

Glede na to, da pogajanja WTO še vedno potekajo in njihov izid še ni znan, predlog reforme ne obravnava veljavnega pravnega okvira v zvezi z zunanjo trgovino (sistem vhodnih cen, tarifne kvote, sprožitvene količine...).

Učinek in vloga izvoznih nadomestil za sadje in zelenjavo sta bila analizirana. Njun gospodarski vpliv se je precej zmanjšal. Dejansko pomeni izvoz z nadomestili manj kot tretjino celotnega izvoza. Vrednost izvoznih nadomestil znaša od 0,8 do 8,9 % cene zadevnih proizvodov. Zato se je ocenilo, da se lahko sredstva, dodeljena temu instrumentu, bolje uporabijo, in predlaga se ukinitev izvoznih nadomestil.

7. Poenostavitev

Upravna poenostavitev zaradi ukinitve pomoči za predelavo v korist obstoječe sheme enotnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino je velika prednost predlagane reforme.

V prizadevanju za večjo privlačnost organizacij proizvajalcev reforma predlaga več poenostavitev in večjo prožnost.

Ukinitev izvoznih nadomestil pomeni tudi poenostavitev, saj vseh postopkov v zvezi z dodeljevanjem teh nadomestil za izvoznike ne bo več.

8. Tržni standardi

Vprašanje poenostavitve tržnih standardov se rešuje z nadomeščanjem predpisov o teh standardih z bolj zgoščenim in jasnim besedilom v okviru posamezne skupne ureditve trga. S tem se zlasti zagotavlja, da ima Komisija ustrezno prožnost in pooblastila za poenostavitve, kadar so ustrezne in mogoče.

4. PRORAčUNSKE POSLEDICE PREDLOGA

Predlagana reforma ne prinaša nič večjih stroškov, kot če bi stanje ostalo nespremenjeno. Pričakuje se, da se bo zaradi sprememb in inovacij ureditve proračun uporabljal bolj učinkovito.

Dvig proračunskih zgornjih meja za shemo enotnega plačila bo enakovreden pretekli ravni izdatkov za države, ki so bile članice Unije pred 1. majem 2004, in zneskom, ki izhajajo iz pogodb o širitvi za ostale države članice.

Operativni programi organizacij proizvajalcev bodo okrepljeni, zlasti v tistih državah članicah, v katerih je malo združevanja ponudbe v organizacijah proizvajalcev. Pričakuje se, da bo vrednost proizvodnje, ki prehaja skozi ciljne organizacije v teh državah rasla hitreje kot pri drugih organizacijah proizvajalcev. Zagotovljena bo tudi okrepljena finančna pomoč za boljšo prepoznavnost skupin proizvajalcev, da postanejo organizacije proizvajalcev. Skupne proračunske posledice bodo večinoma nevtralne zaradi predlagane ukinitve izvoznih nadomestil in umikov s trga.

2007/0012 (CNS)

Predlog

UREDBA SVETA

o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave ter o spremembi določenih uredb

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 36 in 37 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[6],

ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[7],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[8],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[9],

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Trenutna ureditev sektorja sadja in zelenjave je določena z Uredbo Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo[10], Uredbo Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo[11] in Uredbo Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov[12].

(2) Glede na izkušnje je treba spremeniti ureditev za sadje in zelenjavo, da bi dosegli naslednje cilje: izboljševanje konkurenčnosti in tržne usmerjenosti sektorja, da bi prispevali k doseganju trajnostne proizvodnje, konkurenčne na notranjem in zunanjih trgih, zmanjševanje nihanja prihodkov proizvajalcev sadja in zelenjave zaradi kriz na trgu, povečevanje porabe sadja in zelenjave v Skupnosti in nadaljnja prizadevanja sektorja za ohranitev in zaščito okolja.

(3) Predlog Uredbe Sveta o skupni ureditvi kmetijskih trgov bi lahko najprej vključeval nekatere določbe glede sektorja sadja in zelenjave, ki so horizontalne in veljajo za vrsto drugih kmetijskih proizvodov, kot so določbe o državnih pomočeh, izmenjavi informacij med Komisijo in državami članicami ter Upravljalnem odboru. Ustrezno je, da se take določbe ohranijo v uredbah (ES) št. 2200/96 in (ES) št. 2201/96. Vendar morajo biti te določbe posodobljene, poenostavljene in racionalizirane, tako da jih je mogoče enostavno vključiti v ta predlog.

(4) Druge določbe v sektorju sadja in zelenjave je treba zaradi obsega sprememb ureditve in zaradi jasnosti vključiti v posebno uredbo. Kadar so te določbe v določenem obsegu prav tako horizontalne in torej veljajo za vrsto drugih kmetijskih proizvodov, na primer določbe o tržnih standardih in trgovanju s tretjimi državami, jih je treba posodobiti in poenostaviti, da se lahko kasneje enostavno vključijo v Uredbo Sveta o skupni ureditvi kmetijskih trgov. Zato se s to uredbo ne smejo razveljaviti ali spremeniti obstoječi horizontalni instrumenti, razen če so postali zastareli, odvečni ali se po naravi ne bi smeli obravnavati na ravni Sveta.

(5) Področje uporabe te uredbe mora vključevati proizvode, ki jih zajemata skupni ureditvi trgov za sadje in zelenjavo ter za predelano sadje in zelenjavo. Vendar določbe o organizacijah proizvajalcev in medpanožnih organizacijah ter sporazumih veljajo samo za proizvode, ki jih zajema skupna ureditev trga za sadje in zelenjavo, in to razlikovanje je treba ohraniti. Področje skupne ureditve trga za sadje in zelenjavo je treba razširiti tudi na določena kuharska zelišča, da bi lahko imela korist od te ureditve.

(6) Za nekatere proizvode je treba uporabljati tržne standarde, predvsem glede opredelitve, kakovosti, razvrščanja, teže, velikosti, pakiranja, zavijanja, skladiščenja, prevoza, predstavitve, trženja in označevanja, da se omogoči, da je trg preskrbljen s proizvodi enake in zadovoljive kakovosti. Poleg tega je morda treba sprejeti posebne ukrepe, zlasti posodobljene načine analize in druge ukrepe za določanje značilnosti zadevnih standardov, da bi se izognili zlorabam na področju kakovosti in pristnosti proizvodov, predstavljenih potrošnikom, in večjim motnjam na trgih, ki bi jih to lahko povzročilo. Trenutno določa Direktiva Sveta 2001/112/ES z dne 20. decembra 2001 o sadnih sokovih in nekaterih podobnih proizvodih, namenjenih za prehrano ljudi[13], tržne standarde za te proizvode. Zaradi poenostavitve je zato primerno razveljaviti navedeno direktivo in tako omogočiti sprejetje posodobljenih tržnih standardov za sadne sokove na enak način kot za druge sadne in zelenjavne proizvode.

(7) Pridelava in prodaja sadja in zelenjave mora v celoti upoštevati varovanje okolja, vključno z načinom obdelovanja, ravnanjem z odpadki in uničenjem proizvodov, ki se umaknejo s trga, zlasti glede varstva kakovosti vode, ohranjanja biološke raznovrstnosti in ohranjanja podeželja.

(8) Organizacije proizvajalcev so temeljni element pri ureditvi trga za sadje in zelenjavo, katerega decentralizirano delovanje zagotavljajo na svoji ravni. Zaradi vedno večje koncentracije povpraševanja je združevanje ponudbe prek teh organizacij še vedno gospodarska nujnost, da bi se okrepil položaj proizvajalcev na trgu. Tako združevanje mora potekati prostovoljno in mora z obsegom in učinkovitostjo storitev, ki jih organizacije proizvajalcev nudijo svojim članom, dokazati svojo koristnost.

(9) Izkušnje kažejo, da so organizacije proizvajalcev ustrezno orodje za združevanje ponudbe. Vendar razširjenost organizacij proizvajalcev v različnih državah članicah ni enakomerna. Da bi še povečali privlačnost organizacij proizvajalcev, je treba predvideti večjo prožnost njihovega delovanja, kadar je to mogoče. Taka prožnost mora zadevati zlasti skupine proizvodov organizacije proizvajalcev, raven dovoljene neposredne prodaje in razširitev pravil na nečlane, pa tudi dovoljevanje prenosa pooblastil ali nalog organizacij proizvajalcev na združenja organizacij proizvajalcev pod določenimi pogoji in prenos nalog na podružnice.

(10) Država članica ne sme priznati organizacije proizvajalcev za sposobno prispevati k doseganju ciljev skupne ureditve trga, če njen poslovnik ne nalaga nekaterih zahtev organizaciji sami in njenim članom. Ustanovitev in ustrezno delovanje operativnih skladov zahteva, da organizacije proizvajalcev na splošno prevzamejo odgovornost za celoten del tržne proizvodnje sadja in zelenjave njihovih članov.

(11) Skupinam proizvajalcev, ki želijo pridobiti status organizacije proizvajalcev v skladu s to uredbo in prihajajo iz držav članic, ki so k Skupnosti pristopile leta 2004 ali kasneje, je treba omogočiti, da izkoristijo prehodno obdobje, v katerem lahko dobijo posebno državno finančno pomoč in finančno pomoč Skupnosti, če sprejmejo določene obveznosti.

(12) Z namenom, da se organizacijam proizvajalcev naloži predvsem večjo odgovornost za njihove finančne odločitve in da se dodeljena javna sredstva uporabljajo za pripravo na prihodnje zahteve, je potrebno določiti pogoje za uporabo javnih sredstev. Ustrezna rešitev je skupno financiranje operativnih skladov, ki jih ustanovijo organizacije proizvajalcev. V določenih primerih je treba dovoliti dodatno področje financiranja. Zaradi zmanjševanja izdatkov Skupnosti je treba omejiti pomoč za organizacije proizvajalcev, ki ustanovijo operativne sklade.

(13) V regijah, kjer je organizacija proizvodnje slaba, je treba dovoliti dodeljevanje dodatne državne finančne pomoči. V primeru držav članic, ki so glede teh struktur v posebej neugodnem položaju, mora pomoč povrniti Skupnost.

(14) Za poenostavitev in zmanjšanje stroškov tega sistema bi bilo koristno, da bi se, kadar je to mogoče, postopki in pravila za upravičenost izdatkov v okviru operativnih skladov uskladili s tistimi za razvoj podeželja, da bi bilo državam članicam omogočeno oblikovanje nacionalne strategije za operativne programe.

(15) Da bi se vpliv organizacij proizvajalcev in njihovih združenj še bolj okrepil in zagotovil zaželeno stabilnost trga, je pod določenimi pogoji treba dovoliti državam članicam, da razširijo pravila, zlasti o proizvodnji, trženju in varstvu okolja, na proizvajalce nečlane v posamezni regiji, ki so jih za svoje člane sprejele organizacije ali združenja organizacij v tej regiji. Kadar je to ustrezno utemeljeno, se lahko določeni stroški te razširitve pravil zaračunajo tem proizvajalcem, ker bodo zaradi tega imeli korist. Vendar za ekološke proizvajalce ta razširitev pravil ne sme veljati brez njihove privolitve.

(16) V uredbah (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 2202/96 je bilo določenih več raznovrstnih shem pomoči za določeno sadje in zelenjavo. Zaradi števila in raznovrstnosti teh shem jih je bilo težko upravljati. Medtem ko so bile sheme namenjene določenemu sadju in zelenjavi, niso zmogle popolnoma upoštevati regionalnih pogojev za proizvodnjo in niso zajemale vsega sadja in zelenjave. Zaradi tega je ustrezno, da se poišče drugačno orodje za podpiranje proizvajalcev sadja in zelenjave.

(17) Poleg tega sheme pomoči za sadje in zelenjavo niso bile popolnoma vključene v Uredbo Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in uvedbi nekaterih shem podpore za kmete[14]. To je povzročilo določene zaplete in togost pri upravljanju te sheme.

(18) Da se zagotovi bolj usmerjen, vendar prilagodljiv sistem podpore za sektor sadja in zelenjave ter se poenostavi, je ustrezno, da se obstoječe sheme pomoči odpravijo, sadje in zelenjava pa se v celoti vključita v shemo, vzpostavljeno z Uredbo (ES) št. 1782/2003. Zaradi tega je treba predvideti, da so kmetje, ki so proizvajali sadje in zelenjavo v referenčnem obdobju, upravičeni do sheme enotnega plačila. Predvideti je treba tudi, da lahko države članice določijo referenčne zneske in upravičene hektare v okviru sheme enotnega plačila na podlagi reprezentativnega obdobja, ki ustreza trgu posameznega sadja in zelenjave, ter primernih objektivnih in nediskriminacijskih pravil. Površine, na katerih se pridelujeta sadje in zelenjava, vključno s trajnimi nasadi sadja in zelenjave, morajo biti upravičene do sheme enotnega plačila. Nacionalne zgornje meje je treba ustrezno spremeniti. Predvideti je treba tudi, da Komisija sprejme podrobna pravila in kakršne koli potrebne prehodne ukrepe.

(19) Proizvodnja sadja in zelenjave je nepredvidljiva, proizvodi pa so pokvarljivi. Presežki na trgu, tudi če niso preveliki, lahko povzročijo precejšnje motnje na trgu. Uporabljali so se nekateri sistemi za umik s trga, vendar se je izkazalo, da je njihovo upravljanje nekoliko zapleteno. Treba bi bilo uvesti nekatere dodatne ukrepe za obvladovanje kriz na način, ki je čimbolj enostaven za uporabo. Vključevanje vseh teh ukrepov v operativne programe organizacij proizvajalcev se zdi najboljši pristop v teh okoliščinah, zagotoviti pa bi moral tudi večjo privlačnost organizacij proizvajalcev za proizvajalce.

(20) Vključevanje krompirja v shemo, določeno v Uredbi (ES) št. 1782/2003, pomeni, da bi morale določbe Pogodbe o državni pomoči veljati tudi za krompir, da se zaščiti pravilno delovanje enotnega trga na podlagi skupnih cen.

(21) Uredba Sveta (ES) št. 2826/2000 z dne 19. decembra 2000 o akcijah informiranja in promocije za kmetijske proizvode na notranjem trgu[15] predvideva, da bo Skupnost za nekatere promocijske ukrepe prispevala do 50 %. Da bi spodbudili uživanje sadja in zelenjave med mladimi, je treba povečati ta odstotek za promocijo sadja in zelenjave, ki je namenjena otrokom, mlajšim od 18 let.

(22) Medpanožne organizacije, ki se ustanovijo na pobudo posameznega subjekta ali že združenih subjektov, lahko, če predstavljajo pomemben del članov različnih poklicnih skupin sektorja sadja in zelenjave, prispevajo k temu, da se bolj upošteva stanje na trgu in pospešuje komercialni pristop za izboljšanje poročanja o proizvodnji, to je organizacije proizvodnje, ter predstavljanja in trženja proizvodov. Ker lahko delo teh organizacij na splošno prispeva k doseganju ciljev, opredeljenih v členu 33 Pogodbe, in zlasti k ciljem te uredbe, bi bilo treba posebej priznati tiste organizacije, ki dokažejo zadostno reprezentativnost in si praktično prizadevajo za zgoraj omenjene cilje, ko bodo določene ustrezne oblike delovanja. Glede na podobnost zastavljenih ciljev je treba določbe o razširitvi pravil, ki so jih sprejele organizacije proizvajalcev in njihova združenja, in o skupnem pokrivanju stroškov te razširitve uporabljati tudi za medpanožne organizacije.

(23) Oblikovanje enotnega trga Skupnosti vključuje uvedbo trgovinskega sistema na zunanjih mejah Skupnosti. Ta trgovinski sistem bi moral vključevati uvozne dajatve in naj bi načeloma stabiliziral trg Skupnosti. Trgovinski sistem bi moral temeljiti na zavezah, sprejetih v okviru urugvajskega kroga večstranskih trgovinskih pogajanj.

(24) Za uporabo sistema vhodnih cen za sadje in zelenjavo je treba sprejeti posebne določbe.

(25) Za spremljanje obsega trgovanja s kmetijskimi proizvodi s tretjimi državami je pri nekaterih proizvodih lahko potrebna uvedba sistemov uvoznih in izvoznih dovoljenj, vključno s polaganjem varščine, da se zagotovi, da se transakcije, za katere se taka dovoljenja izdajo, dejansko opravijo. Zato mora biti Komisija pooblaščena za uvedbo sistemov dovoljenj za take proizvode.

(26) Da bi se preprečili ali odpravili škodljivi učinki na trg Skupnosti, ki bi lahko nastali zaradi uvoza določenih kmetijskih proizvodov, bi bilo treba pri uvozu teh proizvodov zaračunati dodatno dajatev, če so izpolnjeni določeni pogoji.

(27) Pod nekaterimi pogoji naj se Komisiji dodeli možnost, da odpira in upravlja tarifne kvote, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, sprejetih v skladu s Pogodbo, ali iz drugih pravnih aktov Sveta.

(28) Sistem carin omogoča, da se odpravijo vsi drugi zaščitni ukrepi na zunanjih mejah Skupnosti. Mehanizem notranjega trga in carin bi se lahko v izrednih razmerah izkazal za neustreznega. Da trg Skupnosti ne bi ostal brez zaščite proti motnjam, do katerih bi prišlo v takšnih razmerah, bi morala imeti Skupnost v takih primerih možnost, da takoj sprejme vse potrebne ukrepe. Takšni ukrepi bi morali biti v skladu z mednarodnimi obveznostmi Skupnosti.

(29) Da bi zagotovili pravilno delovanje take trgovinske ureditve, bi bilo treba omogočiti uravnavanje ali, če to zahteva položaj na trgu, prepoved uporabe postopkov aktivnega ali pasivnega oplemenitenja.

(30) Ker se skupni trgi za kmetijske proizvode neprestano spreminjajo, bi morale države članice in Komisija izmenjevati informacije o pomembnih spremembah.

(31) Ureditev trga za sadje in zelenjavo predvideva, da se bodo spoštovale določene obveznosti. Za zagotovitev izpolnjevanja teh obveznosti sta potrebna nadzor in uporaba kazni v primeru njihovega neizpolnjevanja. Zato mora biti Komisija pooblaščena, da določi ustrezna pravila, vključno s tistimi, ki zadevajo povračilo neupravičenih plačil in obveznosti držav članic glede poročanja. Posebna inšpekcijska služba v sektorju sadja in zelenjave v novi ureditvi ne bo več potrebna in se lahko ukine.

(32) Uredbe (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96, (ES) št. 2826/2000 in (ES) št. 1782/2003 je zato treba ustrezno spremeniti.

(33) Shema pomoči, vzpostavljena z Uredbo (ES) št. 2202/96, se ukine. Ta uredba torej ne bo imela nobenega namena več in jo je zaradi tega treba razveljaviti.

(34) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[16]. Zaradi poenostavitve je treba ukiniti posebna odbora za sveže sadje in zelenjavo ter za predelano sadje in zelenjavo ter ju nadomestiti z enotnim odborom za sadje in zelenjavo, ki ga je treba ustanoviti z Uredbo Sveta (ES) št. 2200/96.

(35) Sprememba veljavnih ureditev v ureditve, predvidene v tej uredbi, lahko povzroči težave, ki pa jih ta uredba ne ureja. Za ureditev takšnih težav je treba Komisiji dati možnost, da sprejme prehodne ukrepe.

(36) Ta uredba se praviloma uporablja od 1. januarja 2008. Vendar je treba, da bi se izognili prekinitvi shem pomoči za predelano sadje in zelenjavo ter agrume sredi tržnega leta, za te sheme pomoči dovoliti, da se uporabljajo do konca tržnega leta 2007/2008 –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I Uvodne določbe

Člen 1 Področje uporabe

Ta uredba določa posebna pravila za proizvode, navedene v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 in v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2201/96.

Vendar se naslova III in IV te uredbe uporabljata samo za proizvode, navedene v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

Člen 39 se uporablja za krompir, svež ali ohlajen, z oznako KN 0701.

NASLOV IIKlasifikacija proizvodov

Člen 2 Tržni standardi

1. Komisija lahko določi tržne standarde za enega ali ve č proizvodov, navedenih v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 in v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2201/96.

2. Standardi iz odstavka 1:

(a) se določijo predvsem ob upoštevanju posebnosti zadevnih proizvodov, potrebe po zagotavljanju pogojev za nemoteno prodajo teh proizvodov na trgu in interesa potrošnikov, da prejemajo ustrezne in pregledne informacije o proizvodih;

(b) lahko zadevajo zlasti kakovost, razvrščanje, težo, velikost, pakiranje, zavijanje, skladiščenje, prevoz, predstavitev, trženje in označevanje.

3. Razen če Komisija v skladu z merili iz točke (a) odstavka 2 ne določi drugače, se lahko proizvodi, za katere so določeni tržni standardi, v Skupnosti tržijo samo v skladu s temi standardi.

Brez poseganja v kakršne koli posebne določbe, ki jih lahko Komisija sprejme v skladu s členom 38, države članice preverijo, ali so ti proizvodi v skladu s temi standardi, in uporabljajo kazni, če je to primerno.

NASLOV IIIOrganizacije proizvajalcev

Poglavje IOpredelitev in priznanje

Člen 3 Opredelitev

1. V tej uredbi izraz „organizacija proizvajalcev“ pomeni pravne osebe ali jasno opredeljene dele pravne osebe, ki ustrezajo naslednjim zahtevam:

(a) ustanovljene so na pobudo kmetov v skladu s členom 2a Uredbe (ES) št. 1782/2003, ki pridelujejo enega ali več proizvodov, navedenih v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96;

(b) njihovi cilji so predvsem:

(i) zagotavljati, da se proizvodnja načrtuje in prilagaja povpraševanju, zlasti glede kakovosti in količine;

(ii) pospeševati koncentracijo ponudbe in dajanje na trg proizvodov, ki jih pridelajo njeni člani;

(iii) zmanjšati proizvodne stroške in stabilizirati cene proizvajalcev;

(iv) pospeševati načine obdelovanja, uporabe pridelovalnih tehnik in okolju prijaznega načina ravnanja z odpadki za varovanje kakovosti vode, tal in krajine ter za ohranjanje ali spodbujanje biološke raznolikosti;

(c) njihovi poslovniki predpisujejo posebne zahteve, določene v odstavku 2.

(d) v skladu s členom 4 jih prizna zadevna država članica.

2. Poslovnik organizacije proizvajalcev od svojih proizvajalcev članov zahteva predvsem, da:

(a) uporabljajo sprejeta pravila organizacije proizvajalcev, ki se nanašajo na poročanje o proizvodnji, na proizvodnjo samo, trženje in varovanje okolja;

(b) pripadajo samo eni organizaciji proizvajalcev, kar zadeva proizvodnjo katerega koli proizvoda, navedenega v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96, ki ga proizvaja določeno kmetijsko gospodarstvo;

(c) tržijo svojo celotno proizvodnjo določenega proizvoda preko organizacije proizvajalcev;

(d) zagotavljajo informacije, ki jih zahtevajo organizacije proizvajalcev za statistične namene, zlasti o pridelovalnih površinah, o posejanih in posajenih količinah, pridelkih in neposredni prodaji;

(e) plačujejo finančni prispevek, ki ga predvideva poslovnik za ustanovitev in vzdrževanje operativnega sklada iz člena 7;

Ne glede na točko (c) prvega pododstavka lahko proizvajalci člani v skladu s pogoji, ki jih določi organizacija proizvajalcev, storijo naslednje:

(a) prodajo največ določen odstotek svoje proizvodnje neposredno na kmetijskih gospodarstvih ali zunaj teh gospodarstev potrošnikom za njihove osebne potrebe; te odstotke določijo države članice na ravni vsaj 10 %;

(b) kadar organizacija proizvajalcev to odobri, tržijo sami ali preko druge organizacije proizvajalcev, ki jo določi njihova lastna organizacija, take količine proizvodov, ki so nepomembne glede na obseg, ki ga trži njihova organizacija;

(c) kadar organizacija proizvajalcev to odobri, tržijo preko druge organizacije proizvajalcev, ki jo določi njihova lastna organizacija, proizvode, ki jih zaradi njihovih značilnosti njihova organizacija s svojimi trgovskimi dejavnostmi navadno ne pokriva.

Poslovnik organizacije proizvajalcev predpisuje:

(a) postopke za določanje, sprejemanje in spreminjanje pravil iz prvega pododstavka;

(b) odmerjanje višine finančnega prispevka članov za financiranje organizacije proizvajalcev;

(c) pravila, ki omogočajo članom, da demokratično nadzorujejo svojo organizacijo in njene odločitve;

(d) kazni za kršenje obveznosti iz poslovnika, zlasti za neplačilo finančnih prispevkov, in pravil, ki jih je določila organizacija proizvajalcev;

(e) pravila o pristopu novih članov, zlasti minimalno trajanje članstva;

(f) računovodska in proračunska pravila, ki so potrebna za delovanje organizacije.

Člen 4 Priznanje

1. Države članice lahko vse skupine proizvajalcev, ki za to zaprosijo, priznajo za organizacije proizvajalcev v smislu te uredbe, pod pogojem, da:

(a) izpolnijo zahteve, določene v členu 3, in v ta namen med drugim dokažejo, da imajo minimalno število članov in da pokrivajo minimalno količino tržne proizvodnje, ki jo določijo države članice;

(b) obstajajo zadostna dokazila o možnostih za primerno izvajanje njihovih dejavnosti glede trajnosti ter glede učinkovitosti in koncentracije ponudbe;

(c) učinkovito omogočajo svojim članom tehnično pomoč, potrebno za okolju prijazne načine pridelave;

(d) po potrebi učinkovito zagotavljajo svojim članom tehnična sredstva za skladiščenje, pakiranje in trženje njihovega pridelka ter zagotavljajo ustrezno komercialno in proračunsko vodenje svojih dejavnosti.

2. Države članice lahko za organizacije proizvajalcev v smislu te uredbe priznajo tudi tiste organizacije proizvajalcev, ki ne izpolnjujejo zahteve iz člena 3(1)(a), če:

(a) so obstajale pred 21. novembrom 1996;

(b) so bile priznane pred 1. januarjem 1997 v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 1035/72[17].

Za organizacije proizvajalcev, priznane v skladu s prvim pododstavkom tega odstavka, veljajo vse druge zahteve, določene v členu 3, razen, če je to primerno, odstavka 1(c) tega člena, in v odstavku 1 tega člena.

3. Države članice:

(a) se odločijo, ali priznajo organizacijo proizvajalcev, v treh mesecih po prejemu zahtevka z vsemi ustreznimi dokumenti;

(b) opravljajo redne preglede, da preverijo, ali organizacije proizvajalcev izpolnjujejo zahteve iz tega naslova, ob neizpolnjevanju teh zahtev ali nepravilnostih v zvezi z določbami te uredbe naložijo kazni takšnim organizacijam in se po potrebi odločijo za preklic priznanja;

(c) enkrat na leto obvestijo Komisijo o vsaki odločitvi za priznanje, zavrnitev ali preklic priznanja.

Člen 5 Prenos pooblastil

1. Država članica lahko organizacijam proizvajalcev dovoli, da svoja pooblastila prenesejo na združenje organizacij proizvajalcev, katerega člani so, če država članica meni, da je združenje sposobno učinkovito izvajati ta pooblastila.

2. Organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev, na katera so bila prenesena pooblastila v skladu z odstavkom 1, ne smejo imeti prevladujočega položaja na določenem trgu, razen če je to potrebno za doseganje ciljev člena 33 Pogodbe.

Člen 6 Nove države članice

1. Organizacijam proizvajalcev v državah članicah, ki so k Skupnosti pristopile leta 2004 ali kasneje, se lahko dovoli prehodno obdobje največ pet let, v katerem morajo izpolniti pogoje za priznanje iz člena 4.

Za izpolnitev pogojev predložijo fazni načrt za priznanje državi članici, katerega sprejetje je znak za začetek petletnega obdobja iz prvega pododstavka in pomeni začasno priznanje.

2. V petih letih po datumu začasnega priznanja lahko države članice dodelijo organizacijam proizvajalcev iz odstavka 1:

(a) pomoč za spodbuditev ustanavljanja in pospešitev njihovega administrativnega delovanja;

(b) pomoč, bodisi neposredno ali preko kreditnih institucij v obliki posebnih posojil za pokritje dela naložbenih sredstev, ki so potrebna za pridobitev priznanja in so opredeljena v načrtu za priznanje iz drugega pododstavka odstavka 1.

3. Pred dodelitvijo začasnega priznanja država članica obvesti Komisijo o svojih namerah in finančnih posledicah tega dejanja.

Poglavje IIOperativni skladi in operativni programi

Člen 7 Operativni skladi

1. Organizacije proizvajalcev lahko ustanovijo operativni sklad. Sklad se financira iz:

(a) finančnih prispevkov članov ali organizacije proizvajalcev;

(b) finančne pomoči Skupnosti, ki se lahko odobri organizacijam proizvajalcev, ki ustanovijo operativni sklad.

2. Operativni skladi se uporabljajo za financiranje operativnih programov, ki jih odobrijo države članice v skladu s členom 12.

3. Komisija predstavi Evropskemu parlamentu in Svetu najpozneje do 31. decembra 2013 poročilo o izvajanju tega naslova glede organizacij proizvajalcev, operativnih skladov in operativnih programov.

Člen 8 Cilji operativnih programov

1. Operativni programi imajo enega ali več ciljev iz člena 3(1)(b) ali izmed naslednjih ciljev:

(a) izboljšanje kakovosti proizvodov,

(b) povečanje tržne vrednosti proizvodov,

(c) promocija proizvodov, namenjena potrošnikom,

(d) ustvarjanje ekoloških pridelovalnih linij,

(e) spodbujanje integrirane pridelave ali drugih okolju prijaznih načinov pridelave,

(f) obvladovanje kriz.

Obvladovanje kriz je povezano s preprečevanjem in reševanjem kriz na trgih za sadje in zelenjavo in v zvezi s tem zajema:

(a) umik s trga;

(b) zeleno trgatev ali opustitev spravila sadja in zelenjave;

(c) promocijo in obveščanje;

(d) ukrepe za usposabljanje;

(e) zavarovanje pridelkov;

(f) podporo za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov.

Ukrepi za obvladovanje kriz ne smejo pomeniti več kot tretjine stroškov v okviru operativnega programa.

2. Operativni programi vključujejo prizadevanja, da bi proizvajalci člani začeli uporabljati okolju prijazne tehnologije pridelave, tako glede načina obdelovanja kot ravnanja z odpadki.

V prvem pododstavku izraz „okolju prijazne tehnologije pridelave“ pomeni predvsem tehnologije, ki pripomorejo k doseganju naslednjih ciljev:

(a) uporaba načinov kmetovanja, ki zmanjšujejo onesnaževalne učinke kmetijstva;

(b) okolju prijazna ekstenzivnost kmetovanja;

(c) načini rabe kmetijskih zemljišč, ki so združljivi z varstvom in izboljševanjem okolja, podeželja, krajine, naravnih virov, tal in genske raznovrstnosti.

3. Naložbe, ki povečujejo pritisk na okolje, se dovolijo samo v primerih, ko so vzpostavljeni učinkoviti načini za zaščito okolja pred temi pritiski.

4. Operativni programi vključujejo ukrepe, namenjene promociji porabe sadja in zelenjave pri mladih potrošnikih na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni.

Člen 9 Finančna pomoč Skupnosti

1. Finančna pomoč Skupnosti je enaka znesku dejansko plačanih finančnih prispevkov proizvajalcev članov, vendar omejena na 50 % dejanskih nastalih izdatkov.

Finančna pomoč Skupnosti se omeji na 4,1 % vrednosti tržne proizvodnje za vsako organizacijo proizvajalcev.

2. Odstotek iz prvega pododstavka odstavka 1 je 60 %, kadar operativni program ali del operativnega programa izpolnjuje vsaj enega od naslednjih pogojev:

(a) predloži ga več organizacij proizvajalcev v Skupnosti, ki delujejo v različnih državah članicah v okviru nadnacionalnih projektov;

(b) predloži ga ena ali več organizacij proizvajalcev, ki so vključene v projekte na medpanožni osnovi;

(c) zajema samo posebno podporo za proizvodnjo ekoloških proizvodov, ki jih zajema Uredba Sveta (ES) št. 2092/91[18];

(d) predloži ga organizacija proizvajalcev v eni od držav članic, ki so k Skupnosti pristopile leta 2004 ali kasneje, za ukrepe, ki trajajo najdlje do konca leta 2013;

(e) je prvi, ki ga predloži priznana organizacija proizvajalcev, ki se je združila z drugo priznano organizacijo proizvajalcev ali združenjem priznanih organizacij proizvajalcev, če nobeden od zadevnih proizvajalcev članov prej ni bil član organizacije proizvajalcev, ki je imela korist od tega pododstavka;

(f) predložijo ga organizacije proizvajalcev v državah članicah, v katerih organizacije proizvajalcev tržijo manj kot 20 % proizvodnje sadja in zelenjave.

(g) predloži ga organizacija proizvajalcev v eni izmed najbolj oddaljenih regij Skupnosti.

3. Odstotek iz prvega pododstavka odstavka 1 je 100 % za umike sadja in zelenjave s trga, ki ne presegajo 5 % tržne količine proizvodnje posamezne organizacije proizvajalcev in se odstranijo:

(a) s prosto razdelitvijo dobrodelnim organizacijam in ustanovam, ki jih v ta namen odobrijo države članice, za uporabo pri njihovih dejavnostih pomoči osebam, za katere nacionalna zakonodaja predvideva pravico do državne podpore, zlasti zaradi pomanjkanja potrebnih sredstev za preživetje;

(b) s prosto razdelitvijo kazenskim institucijam, šolam in javnim izobraževalnim ustanovam ter otroškim počitniškim domovom, kakor tudi bolnišnicam in domovom za ostarele, ki jih določijo države članice, ki zagotovijo, da so tako razdeljene količine dodatek h količinam, ki jih te ustanove navadno kupujejo.

Člen 10 Nacionalna finančna pomoč

1. V regijah Skupnosti, kjer je stopnja organiziranosti proizvajalcev še posebno nizka, se lahko države članice na podlagi ustrezno utemeljene prošnje pooblastijo, da plačajo organizacijam proizvajalcev državno finančno pomoč v višini do največ polovice finančnih prispevkov proizvajalcev. Ta pomoč se doda operativnemu skladu.

V regijah držav članic, v katerih organizacije proizvajalcev tržijo manj kakor 15 % proizvodnje sadja in zelenjave in v katerih proizvodnja sadja in zelenjave predstavlja najmanj 15 % njihove skupne kmetijske proizvodnje, lahko Skupnost na prošnjo zadevne države članice pomoč iz prvega pododstavka delno povrne.

2. Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se ne uporabljajo za nacionalno finančno pomoč, ki jo odobri Komisija v skladu z odstavkom 1.

Člen 11 Načrtovanje operativnih programov

1. Države članice pripravijo nacionalni okvir za pripravo splošnih pogojev v zvezi z ukrepi iz prvega pododstavka člena 8(2). Ta okvir predvideva predvsem, da je vsaj 20 % skupnih izdatkov v okviru operativnega programa povezanih s temi ukrepi.

Države članice predlagani okvir predložijo Komisiji, ki lahko v treh mesecih zahteva dopolnitve, če ugotovi, da predlog ne omogoča doseganja ciljev, opredeljenih v členu 174 Pogodbe in v programu politike in delovanja Skupnosti v zvezi z varstvom okolja in trajno uravnoteženim razvojem. Posamezne naložbe, ki jih podpirajo operativni programi, prav tako upoštevajo te cilje.

2. Države članice oblikujejo nacionalno strategijo za trajnostne operativne programe na trgu sadja in zelenjave. Taka strategija mora vključevati naslednje elemente:

(a) predhodno analizo;

(b) cilje operativnih programov in instrumentov, kazalnike uspešnosti;

(c) oceno operativnih programov;

(d) obveznosti organizacij proizvajalcev glede poročanja.

Ta strategija mora vključevati tudi nacionalni okvir iz odstavka 1.

Člen 12 Odobritev operativnih programov

1. Osnutki operativnih programov se predložijo pristojnemu nacionalnemu organu, ki ga odobri, zavrne ali zahteva dopolnitev v skladu z določbami tega poglavja.

2. Najpozneje do konca vsakega leta organizacije proizvajalcev sporočijo državi članici približno višino operativnega sklada za naslednje leto in predložijo ustrezno obrazložitev na podlagi ocene operativnega programa, izdatkov za tekoče leto in po možnosti za pretekla leta ter po potrebi oceno proizvodnih količin za naslednje leto. Država članica pred 1. januarjem naslednjega leta obvesti organizacijo proizvajalcev o ocenjeni višini finančne pomoči Skupnosti v skladu z omejitvami iz člena 9.

Plačila finančne pomoči Skupnosti se izvedejo na podlagi nastalih izdatkov za projekte iz operativnega programa. Proti predložitvi garancije ali jamstva se za te projekte lahko izplača predplačilo.

Na začetku vsakega leta in najpozneje do 31. januarja organizacija proizvajalcev obvesti državo članico o končni višini izdatkov za preteklo leto, skupaj s potrebno podporno dokumentacijo, tako da lahko dobi razliko finančne pomoči Skupnosti.

3. Operativni programi in njihovo financiranje s strani proizvajalcev in organizacij proizvajalcev na eni strani in iz skladov Skupnosti na drugi strani trajajo najmanj tri in največ pet let.

Poglavje IIIRazširitev pravil na proizvajalce na gospodarskem območju

Člen 13 Razširitev pravil

1. Kadar se organizacija proizvajalcev, ki deluje na določenem gospodarskem območju, šteje za reprezentativno glede proizvodnje in proizvajalcev določenega proizvoda na tem območju, lahko zadevna država članica na zahtevo organizacije proizvajalcev določi naslednja pravila kot obvezujoča za proizvajalce s sedežem na tem območju, ki ne pripadajo organizaciji proizvajalcev:

(a) pravila iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(2),

(b) pravila, ki jih je sprejela organizacija proizvajalcev v zvezi z umiki s trga.

Prvi pododstavek se uporablja pod pogojem, da so ta pravila:

(a) v veljavi najmanj eno tržno leto,

(b) vključena v širši seznam iz Priloge I,

(c) obvezujoča za največ tri tržna leta.

2. V tem poglavju izraz „gospodarsko območje“ pomeni geografski predel, ki ga sestavljajo sosednja ali bližnja proizvodna območja, na katerih so podobni proizvodni in tržni pogoji.

Države članice sporočijo Komisiji seznam gospodarskih območij.

V enem mesecu od obvestila Komisija da soglasje k seznamu ali po posvetovanju z zadevno državo članico odloči, katere dopolnitve mora napraviti ta država članica. Komisija objavi odobreni seznam na način, ki se ji zdi ustrezen.

3. Organizacija proizvajalcev se šteje za reprezentativno v smislu odstavka 1, če njeni člani predstavljajo vsaj 50 % proizvajalcev na gospodarskem območju, na katerem deluje, in pokriva vsaj 60 % proizvodnje tega območja.

4. Pravila, ki so obvezujoča za vse proizvajalce na določenem gospodarskem območju:

(a) ne smejo povzročati nikakršne škode drugim proizvajalcem v državi članici ali v Skupnosti;

(b) se ne uporabljajo, razen če to ni izrecno določeno, za proizvode, ki se dobavljajo za predelavo po pogodbah, podpisanih pred začetkom tržnega leta, z izjemo pravil o poročanju o proizvodnji iz točke (a) prvega pododstavka člena 3(2);

(c) ne smejo biti v nasprotju z veljavnimi nacionalnimi predpisi ali predpisi Skupnosti.

5. Pravila ne smejo biti obvezujoča za proizvajalce ekoloških proizvodov, ki jih zajema Uredba (ES) št. 2092/91, razen če se s takim ukrepom ne strinja vsaj 50 % takih proizvajalcev na gospodarskem območju, kjer deluje organizacija proizvajalcev, in če ta organizacija pokriva vsaj 60 % take proizvodnje na tem območju.

Člen 14 Obveščanje in preklic

1. Države članice nemudoma obvestijo Komisijo o pravilih, ki so obvezujoča za vse proizvajalce na določenem gospodarskem območju v skladu s členom 13(1). Komisija objavi ta pravila na način, ki se je zdi ustrezen.

2. Komisija sprejme odločitev, da mora država članica preklicati razširitev pravil, ki jih je sprejela:

(a) če ugotovi, da ta razširitev na druge proizvajalce bistveno zmanjšuje konkurenco na notranjem trgu ali ogroža prosto trgovino ali cilje, opredeljene v členu 33 Pogodbe;

(b) če ugotovi, da za sporazume, sklepe ali dogovorjeno prakso, ki naj bi se razširila na druge proizvajalce, velja člen 81(1) Pogodbe. Sklep Komisije glede takega sporazuma, sklepa ali dogovorjene prakse se uporablja samo od datuma take ugotovitve dalje;

(c) če po pregledih ugotovi, da se to poglavje ne upošteva.

Člen 15 Finančni prispevki proizvajalcev nečlanov

Če se uporablja člen 13(1), zadevna država članica lahko po natančnem pregledu predloženih dokazil odloči, da so proizvajalci nečlani dolžni organizaciji plačati del finančnega prispevka, ki ga plačajo proizvajalci člani, če se ta uporablja za pokrivanje:

(a) administrativnih stroškov, ki so posledica uporabe pravil iz člena 13(1);

(b) stroškov raziskav, tržnih raziskav in propagande, ki jih ima organizacija proizvajalcev ali združenje, in od katerih imajo korist vsi proizvajalci na tem območju.

NASLOV IV Medpanožne organizacije in sporazumi

Poglavje I Opredelitev in priznanje

Člen 16 Opredelitev

V tej uredbi izraz „medpanožne organizacije“ pomeni pravne osebe, ki:

(a) jih sestavljajo predstavniki gospodarskih aktivnosti, povezanih s proizvodnjo in/ali trgovino in/ali predelavo proizvodov iz člena 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96;

(b) so ustanovljene na pobudo vseh ali nekaterih organizacij ali združenj, ki jih sestavljajo;

(c) ob upoštevanju interesov potrošnikov izvajajo več naslednjih ukrepov v eni ali več regijah Skupnosti:

(i) za izboljšanje poznavanja in preglednosti proizvodnje in trga,

(ii) za pomoč pri koordinaciji izboljšanja načina trženja sadja in zelenjave na trg, zlasti s pomočjo raziskav in tržnih analiz,

(iii) za pripravo standardnih oblik pogodb, usklajenih s predpisi Skupnosti,

(iv) za boljše izkoriščanje potenciala pridelanega sadja in zelenjave,

(v) za zagotavljanje informacij in izvajanje raziskav, potrebnih za preusmerjanje proizvodnje v proizvode, ki so glede na zahteve trga ter okus in pričakovanja potrošnikov bolj ustrezni, zlasti glede kakovosti proizvodov in varstva okolja,

(vi) za iskanje načinov za omejevanje uporabe sredstev za varstvo rastlin in drugih vložkov v proizvodnjo ter za zagotavljanje kakovosti proizvodov in varstvo kakovosti tal in vode,

(vii) za razvoj metod in instrumentov za izboljšanje kakovosti proizvodov,

(viii) za izkoriščanje potenciala in varstvo ekološkega kmetovanja, kakor tudi geografskega porekla, oznak kakovosti in geografskih označb,

(ix) za pospeševanje integrirane pridelave ali drugih okolju prijaznih načinov pridelave,

(x) za določanje pravil glede proizvodnje in trženja iz točk 2 in 3 Priloge I, ki so strožja kot pravila Skupnosti ali nacionalna pravila;

(d) jih je priznala zadevna država članica pod pogoji iz odstavka 17.

Člen 17 Priznanje

1. Če to omogoča sistem države članice, lahko država članica prizna kot medpanožne organizacije v smislu te uredbe vse organizacije s sedežem na njihovem ozemlju, ki za to ustrezno zaprosijo, pod pogojem da:

(a) izvajajo svoje dejavnosti v eni ali več regijah na njihovem ozemlju;

(b) predstavljajo pomemben delež proizvodnje in/ali trgovine in/ali predelave sadja in zelenjave ter proizvodov, ki se dobijo s predelavo sadja in zelenjave, v tej regiji ali regijah in, v primeru več regij, lahko dokažejo minimalno raven reprezentativnosti v vsaki od teh regij za vsako od panog;

(c) izvajajo več ukrepov iz člena 16(c);

(d) same ne sodelujejo v proizvodnji ali predelavi ali trženju sadja in zelenjave ali proizvodov, ki se dobijo s predelavo sadja in zelenjave;

(e) ne izvajajo nobene dejavnosti iz člena 18(3).

2. Pred priznanjem države članice obvestijo Komisijo o medpanožnih organizacijah, ki so zaprosile za priznanje, ter zagotovijo vse potrebne podatke o njihovi reprezentativnosti in različnih dejavnostih, ki jih opravljajo, skupaj z vsemi drugimi podatki, potrebnimi za ocenitev.

Komisija lahko ugovarja priznanju v roku dveh mesecev po obvestilu.

3. Države članice:

(a) odločijo glede priznanja v treh mesecih od vložitve prošnje z vso potrebno podporno dokumentacijo;

(b) opravljajo redne preglede, da preverijo, ali medpanožne organizacije izpolnjujejo zahteve in pogoje za priznanje, ob neupoštevanju teh pogojev ali nepravilnostih v zvezi z določbami te uredbe naložijo kazni takšnim organizacijam in se po potrebi odločijo, da jim prekličejo priznanje;

(c) prekličejo priznanje, če:

(i) medpanožna organizacija nič več ne izpolnjuje pogojev za priznanje iz tega poglavja;

(ii) medpanožna organizacija deluje v nasprotju z eno ali več prepovedmi iz člena 18(3), ne glede na druge kazni, naložene v skladu z državno zakonodajo;

(iii) medpanožna organizacija ne izpolnjuje obveznosti obveščanja iz člena 18(2);

(d) v dveh mesecih obvestijo Komisijo o vsakem sklepu glede dodelitve, zavrnitve ali preklica priznanja.

4. V skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 se določi, pod kakšnimi pogoji in kako pogosto države članice poročajo Komisiji o dejavnostih medpanožnih organizacij.

Komisija lahko na podlagi rezultata pregledov zahteva od države članice, naj prekliče priznanje.

5. Priznanje pomeni pooblastilo za izvajanje ukrepov, ki so našteti v členu 16(c), v skladu s pogoji te uredbe.

6. Komisija na način, ki se ji zdi ustrezen, objavi seznam priznanih medpanožnih organizacij, z označbo gospodarskega območja ali sfere njihovih dejavnosti in dejavnosti, ki jih izvajajo v smislu člena 19. Objavijo se tudi preklici priznanja.

Poglavje II Pravila konkurence

Člen 18 Uporaba pravil konkurence

1. Ne glede na člen 1 Uredbe Sveta (ES) št. 1184/2006[19] se člen 81(1) Pogodbe ne uporablja za sporazume, sklepe in dogovorjeno prakso priznanih medpanožnih organizacij, ki so namenjeni za izvajanje ukrepov iz člena 16(c) te uredbe.

2. Odstavek 1 se uporablja samo pod pogojem, da:

(a) je bila Komisija obveščena o sporazumih, sklepih ali dogovorjeni praksi;

(b) Komisija v dveh mesecih po prejemu zahtevanih podatkov ni ugotovila, da so sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa neskladni s pravili Skupnosti.

Sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa se ne smejo izvajati do preteka obdobja iz točke (b) prvega pododstavka.

3. Naslednji sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa se v vsakem primeru razglasijo za neskladne s pravili Skupnosti:

(a) sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, ki bi lahko povzročili kakršno koli delitev trgov znotraj Skupnosti;

(b) sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, ki bi lahko vplivali na pravilno delovanje ureditve trga;

(c) sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, ki bi lahko povzročili izkrivljanje konkurence, ki ni bistvena za doseganje ciljev skupne kmetijske politike v skladu z ukrepi medpanožnih organizacij;

(d) sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, ki bi lahko povzročili fiksiranje cen, brez upoštevanja ukrepov medpanožnih organizacij pri uporabi posebnih določb pravil Skupnosti;

(e) sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, ki bi lahko ustvarjali diskriminacijo ali preprečili konkurenco za bistveni del zadevnih proizvodov.

4. Če po preteku dvomesečnega obdobja iz točke (b) prvega pododstavka odstavka 2 Komisija ugotovi, da pogoji za uporabo odstavka 1 niso izpolnjeni, sprejme sklep, da se za zadevni sporazum, sklep ali dogovorjeno prakso uporablja člen 81(1) Pogodbe.

Navedeni sklep Komisije se ne uporablja pred datumom uradnega obvestila zadevni medpanožni organizaciji, razen če ni medpanožna organizacija navedla napačnih podatkov ali zlorabila možnosti izjem iz odstavka 1.

5. V primeru večletnih sporazumov predhodno obvestilo za prvo leto velja tudi za ostala leta sporazuma. Vendar lahko Komisija v tem primeru na svojo lastno pobudo ali na zahtevo druge države članice kadarkoli izda ugotovitev o neskladnosti.

Poglavje III Razširitev pravil

Člen 19 Razširitev pravil

1. Če medpanožna organizacija, ki deluje v neki regiji ali regijah države članice, velja za reprezentativno za proizvodnjo ali trgovino ali predelavo nekega proizvoda, lahko ta država članica na zahtevo organizacije določi, da so nekateri sporazumi, sklepi ali dogovorjena praksa, domenjeni znotraj te organizacije, za določen čas obvezujoči tudi za druge izvajalce v tej regiji ali regijah, bodisi posameznike ali skupine, ki ne pripadajo tej organizaciji.

2. Medpanožna organizacija velja za reprezentativno po odstavku 1, če predstavlja vsaj dve tretjini proizvodnje ali trgovine ali predelave nekega proizvoda ali proizvodov v tej regiji ali regijah države članice. Če zahtevek za prenos njenih pravil na druge subjekte pokriva več kot eno regijo, mora medpanožna organizacija dokazati minimalno raven reprezentativnosti za vsako panogo v vsaki od teh regij.

3. Pravila, za katera se lahko zahteva razširitev na druge subjekte:

(a) se morajo nanašati na enega od naslednjih ciljev:

(i) obveščanje o proizvodnji in trženju,

(ii) strožja pravila za proizvodnjo kot so veljavna nacionalna pravila ali pravila Skupnosti,

(iii) priprava standardnih pogodb v skladu s predpisi v Skupnosti,

(iv) pravila za trženje,

(v) pravila za varstvo okolja,

(vi) ukrepe za promocijo in izkoriščanje potenciala proizvodov,

(vii) ukrepe za zaščito ekološkega kmetovanja kakor tudi geografskega porekla, oznak kakovosti in geografskih označb;

(b) morajo veljati najmanj eno tržno leto;

(c) so lahko obvezujoča največ tri tržna leta;

(d) ne smejo povzročati kakršne koli škode drugim subjektom v državah članicah ali v Skupnosti.

Pravila iz točke (a)(ii), (iv) in (v) prvega pododstavka ne smejo biti drugačna kot pravila iz Priloge I. Pravila iz točke (a)(ii) se ne uporabljajo za proizvode, ki so bili proizvedeni izven posebne regije ali regij iz odstavka 1.

Člen 20 Obveščanje in preklic

1. Države članice nemudoma obvestijo Komisijo o pravilih, ki so jih določile za obvezujoče za vse subjekte v eni ali več regijah v skladu s členom 19(1). Komisija ta pravila objavi na način, ki se jih zdi ustrezen.

2. Pred objavo teh pravil Komisija obvesti Odbor, ustanovljen v skladu s členom 46(1) Uredbe (ES) št. 2200/96, o vseh obvestilih o razširitvi medpanožnih sporazumov.

Komisija odloči, da mora država članica preklicati razširitev pravil, za katere se je država članica odločila, v primerih, opredeljenih v členu 14(2).

Člen 21 Finančni prispevki nečlanov

Če se razširijo pravila za enega ali več proizvodov ali če priznane medpanožne organizacije izvajajo eno ali več dejavnosti iz točke (a) prvega pododstavka člena 19(3), ki so v splošnem gospodarskem interesu tistih oseb, katerih dejavnosti se nanašajo na enega ali več teh proizvodov, se država članica, ki je priznala organizacijo, lahko odloči, da morajo posamezniki ali skupine, nečlani medpanožne organizacije, a deležni koristi iz teh dejavnosti, organizaciji plačati znesek v višini celotnega finančnega prispevka ali dela prispevka, kakršnega plačujejo člani za pokrivanje neposrednih stroškov izvajanja teh dejavnosti.

NASLOV V Trgovina s tretjimi državami

Poglavje I Splošne določbe

Člen 22 Splošna načela

Razen če ni drugače določeno s to uredbo ali določbami, sprejetimi v skladu z njo, je v trgovini s tretjimi državami prepovedano:

(a) pobiranje kakršnih koli dajatev z učinkom, enakovrednim carinskim dajatvam;

(b) uporaba kakršnekoli količinske omejitve ali ukrepa z enakovrednim učinkom.

Člen 23 Kombinirana nomenklatura

Splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature in posebna pravila za njeno uporabo se uporabljajo za tarifno uvrščanje proizvodov, ki jih zajema ta naslov. Tarifna nomenklatura, ki izhaja iz uporabe te uredbe, se vključi v skupno carinsko tarifo.

Poglavje II Uvoz

ODDELEK I UVOZNA DOVOLJENJA

Člen 24 Izbirni sistemi uvoznih dovoljenj

Komisija lahko odloči, da je treba predložiti uvozno dovoljenje za uvoz enega ali več proizvodov, ki jih zajema ta uredba, v Skupnost.

Člen 25 Izdaja dovoljenj

Države članice izdajo uvozna dovoljenja vsem vlagateljem ne glede na njihov sedež v Skupnosti, razen če uredba Sveta ali sporazum, sklenjen v skladu s členom 133 ali členom 300 Pogodbe ES, določa drugače, in brez poseganja v sprejete ukrepe za uporabo Oddelka III.

Člen 26 Veljavnost

Uvozna dovoljenja veljajo za celotno Skupnost.

Člen 27 Varščina

1. Dovoljenja se izdajo ob pologu varščine, ki jamči, da bodo proizvodi uvoženi v času veljavnosti dovoljenja.

2. Varščina se, razen v primeru višje sile, zaseže v celoti ali delno, če uvoz v obdobju veljavnosti dovoljenja ni bil izveden ali je bil samo delno izveden.

Člen 28 Izvedbena pravila

Podrobna pravila za uporabo tega oddelka, vključno s časom veljavnosti dovoljenj, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

ODDELEK II UVOZNE DAJATVE IN SISTEM VHODNE CENE

Člen 29 Uvozne dajatve

Razen če ta oddelek ne določa drugače, se za proizvode, ki jih zajema ta uredba, uporabljajo uvozne carinske stopnje skupne carinske tarife.

Člen 30 Sistem vhodnih cen

1. Da bi bila uporaba carinskih stopenj iz skupne carinske tarife odvisna od vhodne cene uvožene pošiljke, se preveri verodostojnost te cene z uporabo pavšalne uvozne vrednosti, ki jo izračuna Komisija po proizvodih in poreklu na podlagi ponderiranega povprečja cen za proizvod na reprezentativnih uvoznih trgih držav članic oz., kjer je primerno, na drugih trgih.

Vendar se v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 lahko sprejmejo posebne določbe za preverjanje vhodne cene proizvodov, uvoženih prvenstveno za predelavo.

2. Če je deklarirana vhodna cena zadevne pošiljke višja, kot je pavšalna uvozna vrednost, povečana za znesek, ki se določi v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 in ki ne sme presegati pavšalne vrednosti za več kot 10 %, se zahteva predložitev jamstva v višini uvozne dajatve, določene na podlagi pavšalne uvozne vrednosti.

3. Če se vhodna cena zadevne pošiljke ne deklarira v času carinskega postopka, je uporabljena carinska stopnja iz skupne carinske tarife odvisna od pavšalne uvozne vrednosti, ali pa se določi z uporabo ustreznih določb iz carinske zakonodaje pod pogoji, določenimi v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

4. Podrobna pravila za uporabo odstavkov 1, 2 in 3 se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

Člen 31 Dodatne uvozne dajatve

1. Za uvoz enega ali več proizvodov, ki jih zajema ta uredba, se uporablja dodatna uvozna dajatev po stopnji, določeni v členih 29 in 30, da se preprečijo ali odpravijo škodljivi učinki za trg Skupnosti, ki jih lahko povzroči uvoz teh proizvodov, če:

(a) se uvažajo po nižji ceni od ravni, ki jo je Skupnost sporočila Svetovni trgovinski organizaciji („sprožitvena cena“), ali

(b) količina uvoza v katerem koli letu preseže določeno raven („sprožitvena količina“).

Sprožitvena količina temelji na možnostih za dostop na trg, opredeljenih kot uvoz in kot odstotek ustrezne domače porabe v preteklih treh letih.

2. Dodatne uvozne dajatve se ne uvedejo, kadar ni verjetno, da bi uvoz povzročil motnje na trgu Skupnosti, ali kadar bi bili učinki nesorazmerni s predvidenim ciljem.

3. Za namene odstavka 1(a) se uvozne cene določijo na podlagi uvoznih cen CIF za določeno pošiljko.

Uvozne cene CIF se preverijo glede na reprezentativne cene za proizvod na svetovnem trgu ali uvoznem trgu Skupnosti za ta proizvod.

4. Podrobna pravila za uporabo odstavkov 1, 2 in 3 se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96. Taka podrobna pravila določajo zlasti:

(a) proizvode, za katere se uporabljajo dodatne uvozne dajatve;

(b) druga merila, ki so potrebna, da se zagotovi uporaba odstavka 1 tega člena.

ODDELEK III UPRAVLJANJE UVOZNIH KVOT

Člen 32 Tarifne kvote

1. Tarifne kvote za uvoz proizvodov s področja uporabe te uredbe, ki izhajajo iz sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, ali iz katerega koli drugega akta Sveta, odpre in upravlja Komisija v skladu s podrobnimi pravili, sprejetimi v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

2. Tarifne kvote se upravljajo tako, da se prepreči vsakršno razlikovanje med zadevnimi izvajalci, s pomočjo uporabe ene izmed naslednjih metod, kombinacije teh metod ali druge ustrezne metode:

(a) metoda, ki temelji na kronološkem vrstnem redu vlaganja prošenj (po načelu „kdor prvi pride, prvi melje“);

(b) metoda razporejanja v sorazmerju z zaprošenimi količinami, ko so bili vloženi zahtevki (metoda „istočasnega pregleda“);

(c) metoda, ki temelji na upoštevanju tradicionalnih trgovinskih vzorcev (uporaba „metode tradicionalnih/novih gospodarskih subjektov“).

3. Sprejeta metoda upravljanja, če je to primerno, upošteva potrebe po dobavi na trgu Skupnosti in potrebo po ohranjanju ravnovesja navedenega trga.

Člen 33 Odprtje tarifnih kvot

Komisija določi v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 letne tarifne kvote, po potrebi ustrezno porazdeljene prek leta, in metodo upravljanja, ki se bo uporabljala.

Podrobna pravila za izvajanje tega oddelka se sprejmejo v skladu z istim postopkom, zlasti kar zadeva:

(a) garancije za naravo, provenienco in poreklo proizvoda;

(b) priznanje dokumenta za preveritev jamstev iz točke (a);

(c) pogoje, pod katerimi se izdajo uvozna dovoljenja in obdobje njihove veljavnosti.

ODDELEK IV ZAščITA IN OPUSTITEV AKTIVNEGA OPLEMENITENJA

Člen 34 Zaščitni ukrepi

Razen če na podlagi te uredbe, drugih aktov Sveta ali mednarodnih sporazumov, sklenjenih v skladu s členom 300 Pogodbe, ni določeno drugače, lahko Komisija sprejme zaščitne ukrepe proti uvozu v Skupnost v skladu z določbami uredb Sveta (ES) št. 539/94[20] in (ES) št. 3285/94[21].

Člen 35 Opustitev postopkov aktivnega oplemenitenja

V obsegu, ki je potreben za pravilno delovanje skupne ureditve trgov, se lahko v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 v celoti ali delno prepove uporaba postopkov aktivnega oplemenitenja za proizvode, ki jih zajema ta uredba.

Poglavje III Izvoz

ODDELEK I IZVOZNA DOVOLJENJA

Člen 36 Izbirni sistemi izvoznih dovoljenj

1. Komisija lahko odloči, da je treba predložiti izvozno dovoljenje za izvoz enega ali več proizvodov, ki jih zajema ta uredba, iz Skupnosti.

2. Členi 25, 26 in 27 se uporabljajo smiselno.

3. Podrobna pravila za uporabo odstavkov 1 in 2, vključno s časom veljavnosti dovoljenj, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

ODDELEK II OPUSTITEV PASIVNEGA OPLEMENITENJA

Člen 37 Opustitev postopkov pasivnega oplemenitenja

V obsegu, potrebnem za pravilno delovanje skupne ureditve trga za proizvode, ki jih zajema ta uredba, se lahko v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 v celoti ali delno prepove uporaba postopkov pasivnega oplemenitenja za te proizvode.

NASLOV VI Izvajanje, spremembe in končne določbe

Poglavje I Izvedbene določbe

Člen 38 Podrobna pravila

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se lahko sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

Ta pravila lahko vključujejo zlasti:

(a) podrobna pravila za uporabo naslova II, ki lahko vključujejo predvsem:

(i) določitev tržnih standardov iz člena 2;

(ii) pravila v zvezi z vprašanjem, ali se lahko proizvodi, za katere so določeni standardi, tržijo v Skupnosti samo v skladu s temi standardi;

(iii) pravila o odstopanjih od standardov;

(iv) pravila o predstavitvi podatkov v skladu z zahtevami standardov;

(v) pravila o uporabi standardov za proizvode, uvožene v Skupnost, in proizvode, izvožene iz Skupnosti;

(b) pravila za izvajanje naslova III, vključno s:

(i) pogoji, pod katerimi lahko organizacije proizvajalcev prenesejo svoja pooblastila na podružnice,

(ii) stopnjo financiranja ukrepov iz člena 6 in člena 10(1) ter podrobnimi pravili v zvezi s tem,

(c) pravila za izvajanje naslova IV,

(d) pravila o upravnem in fizičnem nadzoru, ki ga morajo izvajati države članice v zvezi s spoštovanjem obveznosti, ki izhajajo iz uporabe te uredbe;

(e) sistem izrekanja kazni, kadar se ugotovi kršitev katere koli obveznosti, ki izhaja iz uporabe te uredbe. Kazni se stopnjujejo glede na resnost, obseg, trajnost in ponavljanje ugotovljene kršitve;

(f) pravila o povračilu neupravičenih izplačil;

(g) pravila glede poročanja o opravljenih nadzorih in njihovih rezultatih;

(h) pravila za izvajanje naslova V, vključno z ukrepi, navedenimi v tem poglavju;

(i) ukrepe, ki so potrebni, da se omogoči prehod iz ureditve, določene z uredbami (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 2202/96, na ureditev, določeno s to uredbo.

Poglavje II Spremembe, razveljavitev in končne določbe

Člen 39 Državne pomoči

Členi 87, 88 in 89 Pogodbe se uporabljajo za proizvodnjo in trgovino s krompirjem, svežim ali ohlajenim z oznako KN 0701.

Člen 40 Spremembe Uredbe (ES) št. 2200/96

Uredba (ES) št. 2200/96 se spremeni:

(1) preglednica iz člena 1(2) se nadomesti z naslednjim:

„Oznaka KN | Poimenovanje |

0702 00 00 | Paradižnik, svež ali ohlajen |

0703 | Čebula, šalotka, česen, por in druge čebulnice, sveže ali ohlajene |

0704 | Zelje, cvetača, kolerabice, ohrovt in podobne užitne kapusnice, sveže ali ohlajene |

0705 | Solata (Lactuta sativa) in radič (Cichorium spp.), sveža ali ohlajena |

0706 | Korenje, repa, rdeča pesa, črni koren, gomoljna zelena, redkev in podobne užitne korenovke, sveže ali ohlajene |

0707 00 | Kumare in kumarice, sveže ali ohlajene |

0708 | Stročnice oluščene ali ne, sveže ali ohlajene |

ex 0709 | Druga zelenjava, sveža ali ohlajena, razen zelenjave iz tarifnih podštevilk 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 in 0709 90 60 |

ex 0802 | Drugi oreški, sveži ali suhi, neoluščeni ali oluščeni, razen areka (ali betel) in kola orehov, ki spadajo v tarifno podštevilko 0802 90 20 |

0803 00 11 | Sveže rajske smokve |

ex 08030090 | Posušene rajske smokve |

0804 20 10 | Fige, sveže |

0804 30 00 | Ananas |

0804 40 00 | Avokado |

0804 50 00 | Guava, mango in mangostin |

0805 | Agrumi, sveži ali suhi |

0806 10 10 | Sveže namizno grozdje |

0807 | Melone (vključno lubenice) in papaja, sveže |

0808 | Jabolka, hruške in kutine, sveže |

0809 | Marelice, češnje in višnje, breskve (vključno z nektarinami), slive in trnulje, sveže |

0810 | Drugo sadje, sveže |

0813 50 31 0813 50 39 | Mešanice izključno iz suhih oreškov iz oznak KN 0801 in 0802 |

ex 0910 99 | Timijan, svež ali ohlajen |

ex 12 11 90 85 | Bazilika, melisa, meta, Origanum vulgare (dobra misel; origano/divji majaron), rožmarin, žajbelj, sveži ali ohlajeni |

1212 99 30 | Rožiči“ |

(2) naslovi I, II, III, IV, V in VI se črtajo;

(3) člen 44 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 44

Države članice in Komisija si medsebojno zagotavljajo vse potrebne informacije za uporabo te uredbe in Uredbe Sveta (ES) št. […]* za spremljanje in analizo trga ter za izpolnjevanje mednarodnih obveznosti v zvezi s proizvodi, ki jih zajemajo te uredbe.

* UL L [ta uredba, številko vstavi Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti ob objavi].“

(4) člen 46 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 46

1. Komisiji pomaga Upravljalni odbor za sadje in zelenjavo (v nadaljnjem besedilu „Odbor“).

2. Pri sklicevanju na ta odstavek, se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.

Rok iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES je en mesec.

3. Odbor sprejme svoj poslovnik.“

(5) člen 47 se črta;

(6) člen 48 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 48

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2).

Ta lahko vključujejo pravila za opredelitev informacij, ki so potrebne za uporabo člena 44, in pravila o njihovi obliki, vsebini, časovnem okviru in rokih ter o načinih pošiljanja ali omogočanju dostopa do informacij in dokumentov.“

(7) členi 49, 50 in 51 se črtajo;

(8) člen 52 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 52

Odhodki v skladu s to uredbo in Uredbo (ES) št. [...] se štejejo za intervencijske ukrepe za ureditev kmetijskih trgov, kot je navedeno v členu 3(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005*.

* UL L 209, 11.8.2005, str. 1.“

(9) členi 55, 56 in 57 se črtajo;

(10) prilogi I in V se črtata.

Člen 41 Spremembe Uredbe (ES) št. 2201/96

Uredba (ES) št. 2201/96 se spremeni:

(1) naslova I in II se črtata;

(2) člena 24 in 25 se črtata;

(3) člena 26 in 27 se nadomestita z naslednjim:

„Člen 26

Podrobna pravila za uporabo te uredbe se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 46(2) Uredbe (ES) št. 2200/96.

Ta lahko vključujejo pravila za opredelitev informacij, ki so potrebne za uporabo člena 27, in pravila o njihovi obliki, vsebini, časovnem okviru in rokih ter o načinih pošiljanja ali omogočanju dostopa do informacij in dokumentov.

Člen 27

Države članice in Komisija si medsebojno zagotavljajo vse potrebne informacije za uporabo te uredbe in Uredbe Sveta (ES) št. […]* za spremljanje in analizo trga ter za izpolnjevanje mednarodnih obveznosti v zvezi s proizvodi, ki jih zajemajo te uredbe.

* UL L [ta uredba, številko vstavi Urad za uradne publikacije Evropskih skupnosti ob objavi]“

(4) členi 29 do 32 se črtajo;

(5) priloge I, II in III se črtajo.

Člen 42 Spremembe Uredbe (ES) št. 2826/2000

Uredba (ES) št. 2826/2000 se spremeni:

(1) v členu 5(3) se doda naslednji pododstavek:

„Pri promociji svežega sadja in zelenjave so glavna ciljna skupina otroci do 18 let starosti.“

(2) v členu 9(2) se doda naslednji pododstavek:

„Odstotek iz prvega pododstavka znaša 60 % za promocijo sadja in zelenjave, ki je namenjena samo otrokom, mlajšim od 18 let.“

Člen 43 Spremembe Uredbe (ES) št. 1782/2003

Uredba (ES) št. 1782/2003 se spremeni:

(1) v členu 33(1) se točka (a) nadomesti z naslednjim:

„(a) jim je bilo odobreno plačilo v referenčnem obdobju, navedenem v členu 38, v okviru vsaj ene izmed shem podpore iz Priloge VI ali, za oljčno olje, v tržnih letih iz drugega pododstavka člena 37(1) ali, za sladkorno peso, sladkorni trs in cikorijo, če so dobili tržno podporo v reprezentativnem obdobju iz točke K Priloge VII, ali, za banane, če so prejeli nadomestilo za izgubo dohodka v reprezentativnem obdobju iz točke L Priloge VII, ali za sadje in zelenjavo, če so bili proizvajalci sadja in zelenjave v reprezentativnem obdobju, ki ga države članice uporabljajo za te proizvode v skladu s točko M Priloge VII;“

(2) v členu 37(1) se doda naslednji pododstavek:

„Za sadje in zelenjavo se referenčni znesek izračuna in prilagodi v skladu s točko M Priloge VII.“;

(3) v členu 40 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:

„2. Če je bila med celotnim referenčnim obdobjem proizvodnja prizadeta zaradi višje sile ali izjemnih okoliščin, država članica izračuna referenčni znesek na podlagi obdobja od leta 1997 do leta 1999.

Za sladkorno peso, sladkorni trs in cikorijo se referenčni znesek izračuna na podlagi najbližjega tržnega leta pred reprezentativnim obdobjem, ki se izbere v skladu s točko K Priloge VII. Za banane se izračuna na podlagi najbližjega tržnega leta pred reprezentativnim obdobjem, ki se izbere v skladu s točko L Priloge VII. Za sadje in zelenjavo se izračuna na podlagi najbližjega tržnega leta pred reprezentativnim obdobjem, ki se izbere v skladu s točko M Priloge VII. V teh primerih se smiselno uporablja odstavek 1.“

(4) v členu 43(2) se točka (a) nadomesti z naslednjim:

„(a) v primeru pomoči za krompirjev škrob, posušeno krmo, semena, oljčne nasade in tobak iz Priloge VII število hektarov, za proizvodnjo katerih je bila odobrena pomoč med referenčnim obdobjem, kot je izračunano v točkah B, D, F, H in I Priloge VII;

(a a ) za sladkorno peso, sladkorni trs in cikorijo število hektarov, kot je izračunano v skladu s točko 4 točke K Priloge VII;

(a b ) za banane število hektarov, kot je izračunano v skladu s točko L Priloge VII;

(a c ) za sadje in zelenjavo število hektarov, kot je izračunano v skladu s točko M Priloge VII;“;

(5) drugi pododstavek člena 44(2) se nadomesti z naslednjim:

„Upravičen hektar“ pomeni tudi naslednje:

(a) površine, zasajene s hmeljem, ali površine, ki morajo začasno počivati;

(b) površine z oljkami;

(c) površine, zasajene z bananami;

(d) površine s trajnimi nasadi sadja in zelenjave.“;

(6) člen 51 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 51 Kmetijska raba zemljišč

Kmetje lahko uporabljajo parcele, prijavljene v skladu s členom 44(3), za katero koli kmetijsko dejavnost, razen za trajne nasade. Vendar lahko kmetje uporabljajo parcele za naslednje trajne nasade:

(a) hmelj,

(b) oljke,

(c) banane,

(d) trajne nasade sadja in zelenjave . “

(7) člen 60 se črta;

(8) v členu 63(3) se doda naslednji pododstavek:

„V zvezi z vključitvijo plačil za sadje in zelenjavo v shemo enotnega plačila se lahko države članice do 1. aprila 2008 odločijo za uporabo odstopanja, predvidenega v prvem pododstavku.“

(9) člen 71g se črta;

(10) v členu 71k(2) se doda naslednji pododstavek:

„Nove države članice pa se lahko v zvezi z vključitvijo plačil za sadje in zelenjavo v shemo enotnega plačila odločijo do 1. aprila 2008 ali do 1. avgusta pred prvim letom uporabe sheme enotnega plačila za uporabo odstopanja, predvidenega v prvem pododstavku.“

(11) V členu 145 se za točko (d)c) vstavi naslednja točka:

„(d d ) podrobna pravila v zvezi z vključitvijo podpore za sadje in zelenjavo v shemo enotnega plačila.“;

(12) člen 155 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 155 Druge prehodne določbe

Nadaljnji ukrepi, potrebni za lažji prehod iz ureditve, predvidene v uredbah iz členov 152 in 153 in v uredbah (EGS) št. 404/93, (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96, (ES) št. 2202/96 in (ES) št. 1260/2001, na tisto, vzpostavljeno s to uredbo, zlasti tisto, ki je povezana z uporabo členov 4 in 5 ter Priloge k Uredbi (ES) št. 1259/1999 in člena 6 Uredbe (ES) št. 1251/1999 ter za prehod iz tistih določb, povezanih z načrti za izboljšanje iz Uredbe (EGS) št. 1035/72, na določbe iz členov 83 do 87 te uredbe, se lahko sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 144(2) te uredbe. Uredbe in členi iz členov 152 in 153 se še naprej uporabljajo, da se določijo referenčni zneski iz Priloge VII.“;

(13) Priloge se spremenijo v skladu s Prilogo II k tej uredbi.

Člen 44 Razveljavitev

Uredba (ES) št. 2202/96 in Direktiva Sveta 2001/112/ES se razveljavita.

Člen 45 Sedanji programi pomoči

Programi pomoči, ki so navedeni v uredbah (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 2202/96 in se ukinejo s to uredbo, se za vsak zadevni proizvod uporabljajo še v tržnem letu za ta proizvod, ki se konča med letom 2008.

Člen 46 Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od 1. januarja 2008.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

PRILOGA I

Izčrpen seznam pravil organizacij proizvajalcev, ki se lahko razširijo na proizvajalce nečlane v skladu s členom 13(1)

1. Pravila o obveščanju o proizvodnji

(a) obveščanje o načrtovani pridelavi po proizvodih in, kjer je potrebno, po sortah;

(b) obveščanje o setvi in sajenju;

(c) obveščanje o celotnih pridelovalnih površinah po proizvodih oz., če je možno, po sortah;

(d) obveščanje o načrtovani količini pridelka in predvidenih rokih spravila pridelka po proizvodih oz., če je možno, po sortah;

(e) periodično obveščanje o količinah pridelka in razpoložljivih zalogah, po sortah;

(f) informacije o skladiščnih zmogljivostih.

2. Pravila za proizvodnjo

(a) izbira semena, ki se uporablja, glede na namen uporabe (sveža poraba/industrijska predelava);

(b) krčenje sadovnjakov.

3. Pravila trženja

(a) določeni datumi začetka spravila pridelkov, časovni razpored trženja;

(b) minimalne zahteve glede kakovosti in velikosti;

(c) priprava, predstavitev, pakiranje in označevanje v prvi fazi trženja;

(d) označevanje porekla proizvoda.

4. Pravila za varstvo okolja

(a) uporaba mineralnih gnojil in organskih gnojil;

(b) uporaba fitofarmacevtskih sredstev in drugih metod zaščite pridelka;

(c) največje mejne vrednosti ostankov pesticidov in gnojil v sadju in zelenjavi;

(d) pravila za odstranjevanje/odlaganje stranskih proizvodov in uporabljenega materiala;

(e) pravila v zvezi s proizvodi, ki so bili umaknjeni s trga.

PRILOGA II

Priloge k Uredbi (ES) št. 1782/2003 se spremenijo:

(1) v Prilogi I se črta vrstica, ki zadeva suho grozdje;

(2) Priloga II se nadomesti z naslednjim:

„PRILOGA II Nacionalne zgornje meje, navedene v členu 12(2)

( v milijonih EUR )

Država članica | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |

Belgija | 4,7 | 6,4 | 8,0 | 8,0 | 8,1 | 8,1 | 8,1 | 8,1 |

Danska | 7,7 | 10,3 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 |

Nemčija | 40,4 | 54,6 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 |

Grčija | 45,4 | 61,1 | 76,4 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 |

Španija | 56,9 | 77,3 | 97,0 | 103,8 | 103,9 | 103,9 | 103,9 | 103,9 |

Francija | 51,4 | 68,7 | 85,9 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 |

Irska | 15,3 | 20,5 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 |

Italija | 62,3 | 84,5 | 106,4 | 116,5 | 116,6 | 116,6 | 116,6 | 116,6 |

Luksemburg | 0,2 | 0,3 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 |

Nizozemska | 6,8 | 9,5 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 |

Avstrija | 12,4 | 17,1 | 21,3 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 |

Portugalska | 10,8 | 14,6 | 18,2 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 |

Finska | 8,0 | 10,9 | 13,7 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 |

Švedska | 6,6 | 8,8 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 |

Združeno kraljestvo | 17,7 | 23,6 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 |

“

(3) v Prilogi V se črtajo vrstice, ki zadevajo suho grozdje, citrus za predelavo in paradižnik za predelavo;

(4) Prilogi VII se doda naslednja točka:

„M. Sadje in zelenjava

Države članice določijo znesek, ki se vključi v referenčni znesek posameznega kmeta na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril, kot na primer:

- znesek tržne podpore, ki jo je kmet neposredno ali posredno prejel za sadje in zelenjavo,

- površina, ki se uporablja za pridelavo sadja in zelenjave,

- količina pridelanega sadja in zelenjave

ob upoštevanju reprezentativnega obdobja enega ali več tržnih let, ki je lahko različno za vsak proizvod, od tržnega leta z zaključkom v letu 2001, oziroma za države članice, ki so pristopile k Skupnosti leta 2004 ali kasneje, od tržnega leta z zaključkom v letu 2004, pa do tržnega leta z zaključkom v letu 2007.

Države članice izračunajo ustrezne hektare iz člena 43(2) te uredbe na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril, kot so površine iz druge alinee prvega odstavka.

Uporaba meril pri tej točki je lahko različna za posamezne vrste sadja in zelenjave, če je to ustrezno in objektivno utemeljeno.

V tej uredbi izraz „sadje in zelenjava“ pomeni proizvode, navedene v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/96 in členu 1(2) Uredbe (ES) št. 2201/96.“

(5) prilogi VIII in VIIIa se nadomestita z naslednjim:

„PRILOGA VIII Nacionalne zgornje meje, navedene v členu 41

(EUR '000) |

Država članica | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 in pozneje |

Belgija | 411 053 | 580 376 | 593 395 | 606 935 | 614 179 | 611 805 |

Danska | 943 369 | 1 015 479 | 1 021 296 | 1 027 278 | 1 030 478 | 1 030 478 |

Nemčija | 5 148 003 | 5 647 175 | 5 695 607 | 5 744 240 | 5 770 254 | 5 774 254 |

Grčija | 838 289 | 2 143 603 | 2 171 217 | 2 362 198 | 2 364 613 | 2 175 282 |

Španija | 3 266 092 | 4 635 365 | 4 649 913 | 4 830 954 | 4 838 536 | 4 840 413 |

Francija | 7 199 000 | 8 236 045 | 8 282 938 | 8 382 272 | 8 407 555 | 8 415 555 |

Irska | 1 260 142 | 1 335 311 | 1 337 919 | 1 340 752 | 1 342 268 | 1 340 521 |

Italija | 2 539 000 | 3 791 893 | 3 813 520 | 4 151 330 | 4 163 175 | 4 184 720 |

Luksemburg | 33 414 | 36 602 | 37 051 | 37 051 | 37 051 | 37 051 |

Nizozemska | 386 586 | 428 329 | 833 858 | 846 389 | 853 090 | 853 090 |

Avstrija | 613 000 | 633 577 | 737 093 | 742 610 | 745 561 | 744 955 |

Portugalska | 452 000 | 504 287 | 571 377 | 608 101 | 608 631 | 608 327 |

Finska | 467 000 | 561 956 | 563 613 | 565 690 | 566 801 | 565 520 |

Švedska | 637 388 | 670 917 | 755 045 | 760 281 | 763 082 | 763 082 |

Združeno kraljestvo | 3 697 528 | 3 944 745 | 3 960 986 | 3 977 175 | 3 985 834 | 3 975 849 |

PRILOGA VIIIa Nacionalne zgornje meje, navedene v členu 71c

(EUR '000)

1. | PRORAČUNSKA POSTAVKA: 05 02 08 – 05 03 02 29 – 05 02 10 01 – 05 03 01 | ODOBRENA PRORAČUNSKA SREDSTVA: 1 319,758 milijona EUR, 115 milijonov EUR, 38 milijonov EUR in 30 196 milijonov EUR |

2. | NASLOV Uredba Sveta o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave ter o spremembi določenih uredb |

3. | PRAVNA PODLAGA: Člena 36 in 37 Pogodbe |

4. | CILJI: Reforma ureditve trga za sadje in zelenjavo. |

5. | FINANČNE POSLEDICE | 12-MESEČNO OBDOBJE (v milijonih EUR) | TEKOČE PRORAČUNSKO LETO 2007 (v milijonih EUR) | NASLEDNJE PRORAČUNSKO LETO 2008 (v milijonih EUR) |

5.0 | ODHODKI – V BREME PRORAČUNA ES (NADOMESTILA/INTERVENCIJE) – NACIONALNI ORGANI – DRUGO | – | – | –40,6 |

5.1 | PRIHODKI – LASTNA SREDSTVA ES (DAJATVE/CARINE) – NACIONALNI | – | – | – |

2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

5.0.1 | PREDVIDENI ODHODKI | +36,7 | –5,8 | +2,6 | +12,6 | +15,7 |

5.1.1 | PREDVIDENI PRIHODKI | – | – | – | – | – |

5.2 | NAČIN IZRAČUNA: Glej priloženo preglednico |

6.0 | ALI SE PROJEKT LAHKO FINANCIRA IZ ODOBRENIH PRORAČUNSKIH SREDSTEV, VPISANIH V USTREZNO POGLAVJE TEKOČEGA PRORAČUNA? | DA NE |

6.1 | ALI SE PROJEKT LAHKO FINANCIRA IZ PRENOSA MED POGLAVJI TEKOČEGA PRORAČUNA? | DA NE |

6.2 | ALI BO POTREBNA DOPOLNITEV PRORAČUNA? | DA NE |

6.3 | ALI BO TREBA ODOBRENA PRORAČUNSKA SREDSTVA VNESTI V PRIHODNJE PRORAČUNE? | DA NE |

PRIPOMBE: |

PRILOGA

Predvideni učinek reforme na področju sadja in zelenjave v primerjavi z nespremenjenim stanjem ( P = proračun ):

Sadje in zelenjava, nespremenjeno stanje – v milijonih EUR

Ukrepi | P-2008 | P-2009 | P-2010 | P-2011 | P-2012 | P-2013 |

Izvozna nadomestila | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 |

Bolgarija, Romunija | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 |

Umiki s trga | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 |

Operativni skladi (1) | 693 | 744 | 799 | 858 | 922 | 990 |

Bolgarija, Romunija | 3 | 5 | 7 | 8,5 | 10,2 | 12,2 |

Paradižnik | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 |

Bolgarija, Romunija | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 |

Breskve – hruške – suhe slive – fige | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 |

Bolgarija, Romunija | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 |

Agrumi | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 |

Prosta razdelitev | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 |

Predhodno priznanje organizacij proizvajalcev | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 |

Suho grozdje | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 |

Skupaj | 1 548,8 | 1 601,8 | 1 658,8 | 1 719,3 | 1 785 | 1 855 |

Sadje in zelenjava – predlog reforme – v milijonih EUR

Ukrepi | P-2008 | P-2009 | P-2010 | P-2011 | P-2012 | P-2013 |

Operativni skladi (1) | 695,08 | 752,6 | 815,51 | 884,44 | 960,09 | 1 043,28 |

Prosta razdelitev | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 |

Predhodno priznanje organizacij proizvajalcev | 30 | 40 | 40 | 40 | 40 | 30 |

Shema enotnega plačila (2) (3) (4) (5) | 769,1 | 831,865 | 783,465 | 783,465 | 783,465 | 783,465 |

Skupaj | 1 502,2 | 1 632,5 | 1 647,0 | 1 715,9 | 1 791,6 | 1 864,7 |

Promocija (sprememba Uredbe (ES) št. 2826/2000) | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 |

Učinek predloga | –40,6 | 36,7 | –5,8 | 2,6 | 12,6 | 15,7 |

(1) Domneva letnega porasta odhodkov:

- za izhodišče (nespremenjeno stanje): + 7,5 % za vse države članice,

- za spremenjeno skupno ureditev trga: + 7,5 % za države članice z zadostnim združevanjem ponudbe in + 20 % za države z nizkim združevanjem ponudbe.

(2) Stara ureditev za P-2008 (tržno leto 2007/08 predelani proizvodi).

(3) Predvideni preostali zneski iz tržnega leta 2007/08 za nekatere predelane proizvode (48,4 milijona EUR) + shema enotnega plačila za P-2009.

(4) Pred modulacijo.

(5) Temelji na odhodkih v obdobju 2003/2004 in 2005 za 15 „starih“ držav članic in na največjih zajamčenih količinah pomoči x za nove države članice.

[1] UL L 297, 21.11.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 6/2005 (UL L 2, 5.1.2005, str. 3).

[2] UL L 297, 21.11.1996, str. 29. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu 2004 (UL L 236, 23.9.2003, str. 33).

[3] COM(2004) 549 z dne 10. avgusta 2004.

[4] COM(2005) 531 z dne 25. oktobra 2005.

[5] P6-A(2005)0121.

[6] UL C …, …, str. ….

[7] UL C …, …, str. ….

[8] UL C …, …, str. ….

[9] UL C …, …, str. ….

[10] UL L 297, 21.11.1996, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 6/2005 (UL L 2, 5.1.2005, str. 3).

[11] UL L 297, 21.11.1996, str. 29. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

[12] UL L 297, 21.11.1996, str. 49. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

[13] UL L 10, 12.1.2002, str. 58.

[14] UL L 270, 21.10.2003, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1405/2006 (UL L 265, 26.9.2006, str. 1).

[15] UL L 328, 23.12.2000, str. 2. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2060/2004 (UL L 357, 2.12.2004, str. 3).

[16] UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bila spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

[17] UL L 118, 20.5.1972, str. 1. Uredba, kakor je bila razveljavljena z Uredbo (ES) št. 2200/96.

[18] UL L 198, 22.7.1991, str. 1.

[19] UL L 214, 4.8.2006, str. 7.

[20] UL L 67, 10.3.1994, str. 89.

[21] UL L 349, 31.12.1994, str. 53.