EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 27.10.2011 
SEC(2011) 1294 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
 
Spremni dokument 
PREDLOG UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
o varnosti dejavnosti iskanj a, raziskovanja in izkoriš čanja nafte in zemeljskega plina na 
morju 
{COM(2011) 688 kon č.} 
{SEC(2011) 1292 kon č.} 
{SEC(2011) 1293 kon č.}  
 
SL Stran 1 od 7  SL 1. OPREDELITEV PROBLEMA IN POTREBA PO UKREPANJU 
V zadnjih treh desetletjih se je zgodilo najmanj 11 ve čjih katastrof na morju1 in več 
incidentov2, ki bi lahko prerasli  v katastrofe. Nesre ča na ploščadi Deepwater Horizon, ki se je 
zgodila aprila 2010, je ponovno oživela razpravo o obvladovanju tveganja pri naftnih in 
plinskih dejavnostih na morju.  
Čeprav so nekatere države članice po nesre čah na ploš čadih Piper Alpha (1988) in Alexander 
Kielland (1980) uvedle reforme ter tako zmanjšal e tveganje, je njegova raven v EU še vedno 
visoka. Sode č po študiji pogostosti in stroškov nesre č v Evropi znašaj o izravnane povpre čne 
letne izgube in gospodarska škoda nesre č na morju v EU od 205–915 milijona EUR3 (osnovni 
scenarij v oceni u činka). Zato je treba sprejeti ukrepe, ki bodo zmanjšali tveganje ter 
zagotovili u činkovito ukrepanje ob ve čjih nesrečah in hitro obnovo prizad etih regij in podjetij. 
Tveganje dogodka je rezultat verjetnos ti in posledic njegovega nastanka. 
Verjetnost  večje nesreče se ne sme podcenjevati, zlasti zato, ker kazalniki ve čjih incidentov ne 
kažejo zmanjšanja4. Vedno prisotni znanilci5 potencialnih ve čjih nesreč („skorajšnjih nesre č“) 
nas opozarjajo, da moramo prakse še iz boljšati, tveganje pa zmanjšati.  
Možne posledice večjih nesreč v sektorju so skrajne. Mednje spadajo ve čje število smrtnih 
žrtev, večjo okoljsko škodo in z njo povezano škodo za preživetje na obali in v morju6. Tudi 
manjše nesre če lahko mo čno zmanjšajo zaupanje javnosti in trga, previdnostne omejitve7 pri 
izkoriščanju pa lahko vplivajo na varno oskr bo z energijo in gospodarstvo.  
Čeprav so si nevarnosti podobne, sektor dejavnosti na morju uporablja pod vsako posamezno 
jurisdikcijo v EU razli čne okoljske, zdravstvene in varnostne standarde, medtem ko pravni red 
EU le delno ureja ustrezne vidike dejavnosti na morju8. Zaradi tega ni us treznega, celovitega 
in vseevropskega doslednega regulativnega oko lja, v katerem bi imelo stalno zmanjševanje 
tveganj ve čjih nesreč prednost. Medtem ko so izboljšave upravi čene v vse regijah, je ureditev 
na področju nevarnosti nesre č na morju zunaj Severnega morja manj razvita in ve činoma 
temelji bolj na podrobnih predpisih kot pa na u činkovitem obvladovanju tveganja. V 
sporočilu „Soočanje z izzivom varnosti pri naftnih in plinskih  dejavnostih na morju“ 
(COM (2010) 560 kon č.) so bile opredeljene pomanjkljivosti in podro čja ukrepanja v 
regulativnih okvirih in sektorsk ih praksah EU. V tej oceni u činka so ocenjeni alternativne 
možnosti politike in njihovi možni vplivi.  
Na področju varnosti naftnih in plinskih  dejavnosti na morju se EU sre čuje s trojno težavo: 
                                                 
1 §. 2.1 Dokument o oceni u činka. 
2 Npr. Brent B 2003, Gullfaks C 2010 , Ganneth F 2011 
3 Ob predpostavki, da se vsakih 35 let zgodi nesre ča, ki povzro či povprečne gospodarske stroške od 
5 milijard EUR (samo čiščenje) do 30 milijard EUR (skupni ekon omski stroški), znaš a ta znesek 140–
850 milijonov EUR na leto. K temu je treba dodati predvideno letno izgubo premoženja v višini 
65 milijonov EUR, ki nastane pri obi čajnejših, manj resnih zabeleženih nesre čah. Te ocene temeljijo na 
natančnih analizah verjetnosti in statistikah nesre č iz Priloge I. 
4 http://www.ptil.no/news/rnnp-2010-major-challenges- in-important-areas-article7810-79.html  
5 Iztekanje nafte in zemeljskega plina, napake v zagotavljanju varnosti pri izkoriš čanju in nadzoru vrtine, napake 
zaradi neveljavne spremembe zasnove, zaostanki v vzdrževanju. 
6 Npr. ribolov, turizem, tudi pristaniš ča, kmetijstvo.  
7 Npr. moratoriji v Mehiškem zalivu leta 2010, danes v Italiji in leta 1988 v Združenem kraljestvu (nesre ča ladje 
Ocean Odyssey) 
8 § 2.1 Dokument o oceni u činka. 
 
SL Stran 2 od 7  SL 1) tveganje ve čjih nesreč pri naftnih in plinskih dejavnostih na morju, tj. v vodah EU, je veliko, veljavna 
razdrobljena zakonodaja ter regulativne in industrijske prakse pa ne zagotavljajo, da bi se tveganje v EU čim bolj 
zmanjšalo; 
2) veljavni regulativni okvir in operativna ureditev ne zagotavljata u činkovitega ukrepanja ob nesre čah v vodah 
EU; 
3) v okviru obstoje čih ureditev glede odgovornosti ni vedno mogo če jasno opredeliti odgovorne strani (npr. 
podjetje, ki povzro či izlitje nafte) oziroma ne more ali ni dolžna pla čati vseh stroškov sanacije povzro čene 
škode. 
Spodnja preglednica vsebuje pregled osnovnih dejavnikov tveganja , ki so bili prepoznani v 
naši analizi, posvetovanjih z zainteresir animi stranmi in mednarodnih preiskavah.  
Kategorija dejavnika Osnovni dejavniki 
Dejavniki, ki tveganj pri opravljanju dejavnosti EU na morju ne blažijo v zadostni meri  
Zastarela infrastruktura in zrelo sektorsko okolje  
Strukturni prehod sektorja na diverzifikacijo  Razvoj sektorja 
Prehod na nova podro čja dejavnosti in nove tehnologije  
Nedosledna raba tehni čnih postopkov in tehnologije 
Neupoštevanje pravil in standardov Praksa, zna čilna za podjetje 
Neustrezna/neenotna kultura varnosti v podjetjih 
Različna tehnična strokovna znanja regulativnih organov 
Pomanjkljivosti pri preglednosti in izmenjavi informacij Dejavniki, povezani z 
regulativnim okvirom 
Razdrobljen regulativni okvir 
Dejavniki pomanjkljivosti pri pripravljenosti na nesre če 
Nedoslednosti v na črtovanju ukrepanja ob nesre čah med D Č Stanje na črtovanja na podlagi 
tveganja  Čezmejna nezdružljivost instrumentov za ukrepanje  
Pomanjkanje informacij o sektorsk ih seznamih ukrepov ob nesre čah Povezovanje javnih in 
sektorskih na črtov in sredstev Nedosledna kakovost na črtov podjetij za ukrepanje ob nesre čah 
Dejavniki neustreznih dolo čb o odgovornosti  
Jasnost in podro čje uporabe zakonodaje EU o okoljski odgovornosti  
Pomanjkanje finan čnih sposobnosti in jamstev  Jasnost in celovitost dolo čb o 
odgovornosti 
Neustrezne odškodninske sheme za obi čajno škodo 
Razpredelnica 1  
2. UTEMELJITEV UKREPANJA EU  
Sektor  ima glavno odgovornost in sredstva za obvladovanje tveganj na morju. Da se zmanjša 
tveganje ve čjih nesreč na morju, mora tehni čni razvoj postati normativen po vsej EU. Po 
nesreči na ploščadi Deepwater Horizon so verjetno vsi iz vajalci pregledali svoje prakse, toda 
odzivi so bili razli čni: posebne ukrepe jih je napovedalo oziroma izvedl o le nekaj. To pomeni, 
da morajo javni organi dodatno ukrepati.  
V skladu z na čelom subsidiarnosti se ukrepanje EU preu či samo takrat, kadar lahko ta 
uspešneje doseže cilj kot države članice ali ko ukrepi samih držav članic ne bi povzro čili 
optimalnih izboljšav. Združeno kraljestvo, Nizo zemska, Danska in Norveška so uporabile 
regulativni pristop z dolo čenimi cilji, vendar bi lahko svoje sisteme še izboljšali, če bi jih 
približale sestavljenemu merilu Severnega morj a. To bi ustvarilo tudi širše koristi za 
Sredozemsko, Črno in Baltsko morje, saj nekatere držav e v teh regijah nimajo toliko izkušenj 
pri upravljanju rasto čih dejavnosti na morju.  
Brez ukrepanja na mednarodni ravni ali ra vni EU se lahko ena glavnih težav, tj. 
razdrobljenost režimov in nacionaln ih politik v EU, še poslabša.  
Uskladitev nacionalnih praks je potrebna v zvezi s prepre čevanjem, ukrepanjem in 
odgovornostjo v EU tam, kjer lahko hujše nesre če povzročijo čezmejno razlitje nafte. Na črt 
 
SL Stran 3 od 7  SL EU je najboljše sredstvo za vz postavitev želenega stanja po vsej EU. Reši lahko tudi težave 
pri smiselnem primerjanju uspešnosti sektor ja ter izmenjavi znanja in podatkov o nesre či.  
Sorazmernost  je bila zagotovljena, saj so bili ocenjeni u činkovitost, stroški in koristi ukrepa 
EU pri doseganju želenega rezultata.  
Zato se ukrep EU na mesto ukrepov držav članic predlaga samo, če se lahko cilj doseže 
stroškovno u činkovitejše. Za stroškovno u činkovitost se prizadeva t udi pri upravnih stroških 
(npr. preglednost). Ustrezno so upoštevane tudi  samoureditev sektorja (npr. tehnologija za 
nujne ukrepe) in mednarodne možnosti (npr. civilna odgovornost). 
Ker je ve čina težav globalnih, so zaželene tudi mednarodne rešitve . Vendar pa je iz razprav 
v okviru OSPAR, NSOAF, IRF, G 20 in MPO r azvidno, da v okviru teh forumov verjetno ne 
bo hitrega napredka, saj nimajo splošne pristojn osti za spodbujanje napredka ali zagotavljanje 
skladnosti.  
3. GLAVNI CILJI POLITIKE  
Glede na trojno težavo si mora pobuda na ravni EU prizadevati za splošna cilja:  
1. preprečiti večje nesreče pri črpanju nafte in zemeljskega plina na morju v EU (velja 
predvsem za nevarnosti ve čjih nesreč); 
2. zagotoviti u činkoviteje odzivanje EU na ve čjo nesrečo, pri kateri preventivni ukrepi ne bi 
uspeli. 
Ta cilja se delita na štiri posebne cilje , ki zajemajo celotno podro čje sektorja, od 
preprečevanja do ukrepanja in sanacije:  
1. zagotoviti dosledno uporabo najboljših pr aks, da se obvladajo nevarnosti ve čjih nesreč v 
sektorju naftnih in plinskih dejavnosti morju, ki bi lahko povzro čile škodo v vodah ali na 
obalah EU; 
2. izvajati najboljše regulativne pr akse v vseh evropskih jurisdikcijah, v katerih se opravljajo 
naftne in plinske dejavnosti na morju; 
3. povečati pripravljenost in odzivne zmogljivosti EU, da ukrepa v izrednih razmerah, ki bi 
lahko prizadele državljane, gospodarstvo oziroma okolje EU; 
4. izboljšati in pojasniti veljavne dolo čbe EU o odgovornosti in odškodninah. 
 
4. MOŽNOSTI POLITIK 
Odvisno od obsežnosti sprememb v praksa h na morju ali cilja politike je mogo če predvideti 
več različnih možnosti. Vsaka možnost politike vsebuje sveženj ukrepov, ki se ravna po 
dejavnikih tveganja iz poglavja 1. Po leg osnovnega scenarija, ki ne dolo ča ukrepanja 
(možnost 0), obstajajo še štiri možnosti politike. 
Možnost 1  („osnovna možnost za Severno morje“) je  prva stopnja smisel nega posredovanja 
EU. V pravni red EU uvaja poro čilo o nevarnosti ve čjih nesreč kot okvir, ki temelji na 
dokumentu o varnosti in zdravju, ki  ga predpisuje Direktiva 92/91/ ES, le da ga nadgrajuje, pri 
tem pa upošteva priznano dobro prakso v ve č jurisdikcijah Severnega morja. 
Možnost 1+  („Severno morje +“) presega možnost 1 in poleg poro čila o nevarnosti ve čjih 
nesreč uvaja številne nezavezujo če smernice, ki temeljijo na splošno priznanih dobrih praksah 
v nekaterih jurisdikcijah Severnega morja,  ki se nanašajo na primer na: natan čnejšo preu čitev 
 
SL Stran 4 od 7  SL tehničnih zmogljivosti prosilcev za dovo ljenje za opravljanje naftnih in plinskih dejavnosti na 
morju; združevanje nacionalnih na črtov za ukrepanj e ob nesre čah; oblikovanje državnih in 
sektorskih sredstev za odzivanje in zagotav ljanje razpoložljivosti  teh sredstev drugim 
državam, ki jih potrebujejo; pojasnitev podro čja uporabe okoljskih dolo čb, ki se nanašajo na 
odgovornost izvajalcev (npr. velj avnost zakonodaje o odpadkih) pri naftnih in plinskih 
nesrečah na morju. EU bi podjetjem s sedežem v EU  predlagala tudi prostovoljne sporazume 
o uporabi standardov EU zunaj voda EU.  
Možnost 2  („najboljša praksa EU“) predpostavlja ce lovitejši sveženj reform, ki temeljijo na 
splošno priznanih svetovnih najboljših praksah na podro čju obvladovanja nevarnosti ve čjih 
nesreč. Te bi bile predpisa ne po vsej EU, v poro čilo o nevarnosti ve čjih nesreč pa bi se 
vključila tudi ocena tveganja za okolje. Ta možnost bi zagotovila nadaljnje izboljšave tudi v 
regiji Severnega morja in ustvarila predpogo je za vseevropski regulativni dialog med 
pristojnimi nacionalnimi organi. 
Možnost 3 („agencija EU“) veča vpliv možnosti 2 z uvedbo agencije EU, ki naj bi 
institucionalizirala in s tem utrjuje sprememb e, dosežene v okviru možnosti 2. Ta agencija bi 
izvajala inšpekcijske preg lede in preiskave ter pove čala doslednost v uspešnosti, ustvarila 
zmogljivost za posredovanje in pomagala pri gra dnji zmogljivosti v sosednjih državah, ki niso 
članice EU.  
Vsaka možnost temelji na sklopu posebnih ukrepov : nekateri od njih so skupni ve č 
možnostim, drugi so zna čilni za dolo čeno možnost. Na primer, možnost 1+ izhaja iz možnosti 
1, vključuje ukrepe iz možnosti 1 in jih dopolnjuje z nekaterimi drugimi. Možnost 2 vsebuje 
nekaj dodatnih ukrepov, delno pa ohranja ukrepe , ki so del prejšnjih  možnosti, vendar jih 
izvaja na razli čne načine. To dokazuje, da se uk rep lahko izvaja na razli čne načine, pri čemer 
je treba pogosto najti kompromis med u činkovitostjo in kompleksnostjo/uporabnostjo.  
Ukrepi so bili izdelani na podlagi posvetovanji z zainteresiranimi stranm i in raziskav. Spodnja 
preglednica vsebuje celovit se znam ukrepov in njihove vklju čenosti v posameznih možnostih; 
prikazuje tudi splošne na čine izvajanja vsakega ukrepa znotraj razli čnih možnosti. Zato so za 
vsako možnost politike na eni strani zna čilni ukrepi, ki so del možnosti, ter na drugi strani 
prednosten na čin izvajanja vsakega ukrepa v okviru zadevne možnosti. 
 
Št. Ukrep 
 Možnost
0 Možnost 
1 Možnost 
1+ Možnost
2 Možnost
3 
1 Podrobno preverjanje tehni čnih zmogljivosti morebitnega 
izvajalca 0 (= ni 
opravlje
no) 0 S 
(smernic
e) Z EU 
agencija 
2 Uvedba rednih inšpekcijskih pregledov in ustreznih kazni 0 Zakonod
aja Z Z EU 
3 Predložitev formalnih ocen varnosti, ki jih mora potrditi 
regulativni organ 0 Z Z Z EU 
4 Razširitev poro čil MHR v celovit model upravljanja 
tveganja 0 0 0 Z Z 
5 Razširitev praks Unije na čezmorske dejavnosti 0 0 S S EU 
6 Ustanovitev pristojnega organa 0 0 0 Z EU 
7 Ustanovitev platforme za regulativni dialog 0 0 0 Z EU 
8 Celovita izmenjava informacij in preglednost 0 0 0 Z Z 
9 Pripravljenost na u činkovito ukrepanje v primeru ve čjih 
nesreč na morju 0 0 S Z EU 
 
SL Stran 5 od 7  SL Št. Ukrep 
 Možnost
0 Možnost 
1 Možnost 
1+ Možnost
2 Možnost
3 
10 Zagotavljanje čezmejne razpoložljivosti in združljivosti 
instrumentov za posredovanje 0 0 S Z EU 
11 Pojasnitev obsega okoljske odgovornosti 0 0 S Z Z 
Razpredelnica 2 Primerjava možnosti politike 
Poleg ukrepov iz razpredeln ice 2 so opredeljeni še trije dodatni ukrepi, ki  se nanašajo na (i) 
varnost proizvodov, (ii) jamstva finan čne sposobnosti in (iii) odškodninskimi sistemi za 
običajno škodo. Ti ukrepi bi vpliva li na dejavnike iz pregledni ce 1, vendar niso dovolj razviti, 
da bi bili vklju čeni v to oceno u činka, zato bodo obravnavani v lo čeni oceni. 
5. OCENA U ČINKA MOŽNOSTI  
V oceni u činka je bila vsaka možnost obravnavana gl ede na to, v kolikšni meri blaži tveganja, 
glede na njen u činek na stroške uskladitve med državami članicami EU, sektorjem in 
Komisijo ter glede na širše vplive, ki jih koli činsko ni mogo če opredeliti (družbene, 
gospodarske in okoljske).  
Možnost 0  (brez ukrepanja EU) ne ustvarja dodatn ih stroškov ali vpliva na osnovni razpon 
stroškov, tj. 205–915 milijonov EUR7. Na problemati čne dejavnike v državah članicah ne 
vpliva skladno. Čeprav se v nacionalnih za konodajah in praksah držav članic in industrije 
pričakujejo izboljšave, lahko njihov u činek zmanjša pove čanje tveganje zaradi čedalje bolj 
kompleksnih dejavnosti na morju (tež je in oddaljeno vrtanje itd.).  
Možnost 1  ustvarja zvišanje stroškov uskladitve za približno 36 milijonov EUR/leto , ki bi jih 
v glavnem kril sektor. Ta možnost zagotavlja sk ladno ocenjevanje tveganja, ki ga opravljajo 
sektor in regulativni organi, izboljšan režim sankcij/kazni in  delno izboljšanje sektorske 
kulture varnosti. Posledi čno zmanjšanje tveganja, izraže no v osnovnih stroških v višini 7-
30 milijonov EUR/leto , kar v povpre čju predstavlja 3-odstotno zmanjšanje  osnovnega 
tveganja. 
Možnost 1+  uvaja dodatne stroške za države članice v višini približno 3 milijonov EUR  in 
dodatnih 16 milijonov EUR za sektor, tako da s kupni stroški uskladitve za sektor znašajo 
približno 52 milijonov EUR . Ta možnost zagotavlja deln o izboljšanje preverjanja tehni čnih 
zmogljivosti, pojasnjuje odgovornost izvajalcev za onesnaženje in uvaja cilj, da je treba zagotoviti ustreznost sredstev in na črtov za ukrepanje ob nesre čah za izmenjavo med D Č. 
Možnost 1+ zagotavlja EU tudi  nekaj vpliva za zvišanje sv etovnih standardov. Koristi te 
možnosti znašajo 25–109 milijonov EUR/leto , kar v povpre čju predstavlja 12-odstotno 
zmanjšanje  osnovnega tveganja. 
Možnost 2  prinaša dodatne letne stroške usklad itve/izvajanja za se ktor v višini 
70 milijonov EUR, pri čemer skupni stroški za se ktor znašajo približno 122 milijonov EUR ; 
predvideni so dodatni upravni stro ški v višini 9–15 milijonov EUR, zaradi česar znašajo 
skupni stroški za države članice približno 12–18 milijonov EUR , nastali pa bi še enkratni 
upravni stroški v višini približno 18–44 m ilijonov EUR. Ta možnost obravnava celotno 
opredeljeno problematiko. Ukrepi iz te možnosti zmanjšujejo stroške osnovnega tveganja za 
103–455 milijonov EUR/leto , kar predstavlja 50-odstotno zmanjšanje  osnovnega tveganja.  
Možnost 3  povzema koristi možnosti 2, podpira regulativno skladnos t, ponuja tehni čno 
pomoč novim ali razvijajo čim se nacionalnim režimom in izboljšuje usklajevanje in 
preglednost. Vendar pa bi se lahko zaradi osno vnih režimov za obvladovanje tveganja koristi 
v okviru te možnosti zmanjšale, saj bi se z institucionalnimi ali povpre čnimi cilji ogrozile 
regionalne ali nacionalne prednos tne naloge. Uvaja letne teko če stroške za Komisijo v višini 
 
SL Stran 6 od 7  SL približno 34 milijonov EUR/leto  in 18–44 milijonov EUR enkratnih ustanovitvenih stroškov 
ter 10 milijonov EUR za nakup osnovnih instrumentov za ukrepanje. Stroški uskladitve za sektor in države članice in skupne koristi, ki jih ustvarja ta možnost, so primerljivi z 
možnostjo 2. 
6. PREDNOSTNE MOŽNOSTI POLITIKE IN PRAVNI INSTRUMENT  
Prednostna možnost politike je možnost 2 , tj. celovita reforma dejavnosti na morju, ki bo z 
novimi predpisi po vsej Uniji izboljšala obvladov anje tveganja in pripravljenost na nesre če pri 
dejavnostih na morju. Ta možnost poleg skladno sti zagotavlja boljšo preglednost sektorja in 
uspešnosti regulativnih organov. 
 
Ta možnost lahko z ve čjim prepre čevanjem in blaženjem posledic, da se incident kljub vsemu 
zgodi, najbolj zmanjša osnovno tveganje (50 %). Povpre čno zmanjšanje stroškov, nastalo z 
zmanjšanjem tveganja (približno 279 milijonov EUR/leto), je ve čje od predvidenih skupnih 
stroškov izvajanja (12–18 milijonov EUR upravnih stroškov za države članice letno in 122 
milijonov EUR stroškov za dosego skladnosti za sektor). Možnost 2 je  ugodnejša z upravnega 
in ekonomskega vidika, saj dodatni teko či stroški pri možnosti 3 
(približno 34 milijonov EUR/leto) ne zagotavljajo ustreznega zmanjšanja tveganja. Možnost 1+ bi pomenila izbiro s skromnim  pozitivnim vplivom (12 %) in možnostmi 
izvajanja, medtem ko so koristi, ki jih us tvarja možnost 1, nezadostne, da bi upravi čile (resda 
nizke) stroške. Spremembe na ravni Unije so  najbolj zagovarjali N VO in klasifikacijski 
zavodi ter ne toliko regulativni  organi in zlasti sektor. 
 Možnost 2 naj bi se izvedla s predlagano uredbo . Zaradi svoje jasnosti, skladnosti in 
hitrejšega izvajanja z neposredno uporabo
9 ima prednost pred direkti vo, zagotovila pa bi tudi  
skladnost pri uporabi predpisov v primerih, saj je sedanje izvajanje med državami članicami 
razdrobljeno. Uredba bi veljala neposredno za sektor ter tako omogo čila enake pogoje za vse. 
Izboljšala bi tudi na črtovanje ukrepov ob nesre čah, s katerimi se prepre či čezmejno 
onesnaženje. 
 
7. SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE 
Oceno učinkov uredbe je treba opravit i najpozneje pet let po za četku veljavnosti. Pri tem je 
treba uporabiti kazalnike varnostne uspešnosti in podatke o dejavnostih preverjanja skladnosti 
(prim. poglavje 8 ocene u činka). Predlogi za izboljš anje preglednosti in poro čanje naj bi 
omogočili lažje vrednotenje in spremljanje ter pr imerjavo tveganj na morju po vsej EU.  
Poleg tega bodo redna sre čanja s pristojnimi organi Komisiji omogo čila, da nadzoruje sektor. 
Pomagala bodo tudi pri izmenjavi znanja med tr adicionalnimi in novimi regijami na morju v 
EU. 
 
                                                 
9 Pri drugih pravnih aktih, ki urejajo sektorje z visokim tveganjem/visoko vrednostjo, so imele v preteklosti 
prednost direktive (npr. direktiva IPPC ali SEVESO II), medtem ko so bile pri sektorjih z visokim tveganjem 
ožjega obsega, kot je civilno letalstvo, za pravni okvir pogosto izbrane uredbe.