ZAKLJUČKI

Na razvoj morskega okolja Baltskega morja in staležev rib v tem morju vplivajo dolgoročni trendi, ki so se začeli dolgo pred začetkom veljavnosti večletnega načrta leta 2016. Temeljni vzroki za razvoj ribištva v Baltskem morju segajo veliko let v preteklost. Ribištvo se je dolga leta zmerno pozitivno razvijalo. Danes pa nekaterim staležem, zlasti trski iz vzhodnega Baltskega morja, grozi izumrtje zaradi vplivov, ki so se začeli dolgo pred letom 2016. Čeprav se je z izvajanjem večletnega načrta ribolovni pritisk od leta 2016 zmanjšal, so pri nekaterih staležih začeli prevladovati drugi dejavniki umrljivosti. Znanstveniki na primer za trsko iz vzhodnega Baltskega morja ugotavljajo, da trikrat več rib umre zaradi pritiskov na okolje kot pa zaradi dejanskega ribolova.

Izvedena so bila posvetovanja z deležniki in državami članicami, ki imajo o večletnem načrtu različna mnenja. Državam članicam se zdi prezgodaj za oceno vplivov večletnega načrta, vendar menijo, da bi večletni načrt lahko postal pomembnejši instrument za upravljanje ribištva, saj vključuje vse elemente, potrebne za doseganje zadevnih ciljev. Mnenje svetovalnega sveta za Baltsko morje (BSAC) in njegovih članov pa je večinoma negativno. Ribiška industrija bi z gospodarskega vidika podprla širšo uporabo višjega razpona največjega trajnostnega donosa. Vendar so pretekle izkušnje pokazale, da je prevelik ribolov staležev, ki niso v dobrem stanju, kratkoročno naravnan ter vodi k prelovu in propadu ribiškega sektorja. Nevladne organizacije pa menijo, da višji razponi niso v skladu z največjim trajnostnim donosom. Komisija se s tem stališčem ne strinja, saj je celotni razpon v skladu z največjim trajnostnim donosom, ki je dolgoročen gospodarski koncept, o katerem sta se leta 2014 dogovorila sozakonodajalca.

Komisija meni, da se je večletni načrt za Baltsko morje izkazal za koristno orodje za izvajanje skupne ribiške politike, zlasti pri določanju ribolovnih možnosti, saj vključuje pregledna pravila o regionalno prilagojenem upravljanju ribištva. V načrtu so za staleže rib, ki so bili ocenjeni na podlagi obsežnih podatkov (ali največjega trajnostnega donosa), določene zgornje mejne vrednosti za letne celotne dovoljene ulove (v nadaljnjem besedilu: TAC), za zdrave staleže pa je predvidene nekaj prilagodljivosti. Za ogrožene staleže, pri katerih je rib v morju tako malo, da ne dosegajo niti nevarnih minimalnih ravni, je v načrtu določena varnostna mreža. Varnostna mreža zagotavlja zmanjšanje kvot za ogrožene staleže na najnižjo možno raven in sprejetje dodatnih popravnih ukrepov za obnovo teh staležev.

Komisija meni, da je trajnostne in včasih težke odločitve, ki jih je Svet sprejel za staleže v Baltskem morju, omogočil okvir, vzpostavljen z večletnim načrtom, ki združuje varnostno mrežo in možnosti prilagajanja. Brez večletnega načrta bi bilo zelo težko sprejeti dogovore o pravnih sredstvih za pomoč pri obnovi staležev pod minimalno ravnjo in verjetno bi bile določene višje kvote. Na drugi strani je večletni načrt omogočil prilagodljivost za zdrave staleže, saj dopušča uporabo višjega razpona največjega trajnostnega donosa, da bi se ublažil učinek velikih znižanj kvot. Večletni načrt je zagotovil, da se danes ves ribolov upravlja v skladu z največjim trajnostnim donosom ali da se sprejmejo ukrepi za ponovno uskladitev ribolova z največjim trajnostnim donosom, kar je osnova za dolgoročno dobičkonosnost ribiške industrije in povezanih sektorjev.

Zato je Komisija sklenila, da je večletni načrt stabilen dolgoročni instrument za izvajanje SRP v Baltskem morju, ki zmanjšuje negotovost pri določanju kvot, zagotavlja popravne ukrepe za ogrožene staleže, povečuje preglednost določanja kvot med deležniki in državami članicami ter ribiški industriji omogoča boljše načrtovanje ribištva.



1.Uvod

Dogovor, ki sta ga Evropski parlament in Svet leta 2014 sprejela v okviru medinstitucionalne delovne skupine za večletne načrte, je utrl pot sprejetju prvega večletnega načrta upravljanja za Baltsko morje leta 2016. V večletnem načrtu je določeno, da mora Komisija sozakonodajalcema poročati o rezultatih in vplivu večletnega načrta na staleže in ribištvo, ki izkorišča te staleže, zlasti v zvezi z doseganjem ciljev večletnega načrta. To je prvo tako poročilo.

Cilji večletnega načrta so: prispevati k doseganju ciljev SRP; prizadevati si za zagotovitev, da ribištvo obnovi in ohranja staleže rib nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos; s preprečevanjem in zmanjševanjem nenamernega ulova prispevati k odpravi zavržkov in k izvajanju obveznosti iztovarjanja za zadevne vrste ter uporabljati ekosistemski pristop, da se čim bolj zmanjšajo negativni vplivi ribolovnih dejavnosti na okolje. Delovna skupina je sprejela dogovor in zakonodajalca sta naknadno sklenila, da se bo ciljna ribolovna umrljivost določila kot razpon vrednosti (z gornjo in spodnjo mejno vrednostjo), ki so usklajene z doseganjem največjega trajnostnega donosa. Opozoriti je treba, da je celotni razpon v skladu z največjim trajnostnim donosom, ki je dolgoročen gospodarski koncept. Večletni načrt vključuje pregledna pravila o določitvi ribolovnih možnosti za staleže rib na podlagi ocene za doseganje največjega trajnostnega donosa. Vključuje tudi posebna pravila o nadzoru in pooblastilo Komisije za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi z nekaterimi staleži prilova, izvzetji iz obveznosti iztovarjanja in tehničnimi ukrepi.

Ciljne vrste večletnega načrta so trska, sled in papalina, vključuje pa tudi prilov morske plošče, iverke, romba in gladkega romba. Ciljne vrste predstavljajo približno 95 % celotnega ulova v Baltskem morju. V uredbah Sveta o letnih ribolovnih možnostih v Baltskem morju so določeni letni TAC in nacionalne kvote za ciljne staleže ter za morsko ploščo in lososa.

Večletni načrt se je prvič uporabil za ribolovno sezono, ki se je začela 1. januarja 2017. Ker je bil večletni načrt za Baltsko morje prvi tak načrt, so bili po njegovem vzoru oblikovani poznejši načrti za Severno morje, zahodne vode in zahodno Sredozemlje. Na podlagi izkušenj, pridobljenih pri izvajanju večletnega načrta za Baltsko morje, se je ta načrt še izboljšal in pripravili so se osnutki poznejših večletnih načrtov.

To poročilo temelji na zadnjem mnenju ICES o zadevnih staležih v Baltskem morju, posebnem ad hoc mnenju, ki ga je ICES pripravil na zahtevo, analizi nacionalnih poročil za leto 2018 o obveznosti iztovarjanja, ki jo je izvedel Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor Komisije za ribištvo (STECF), in informacijah, ki jih hrani Komisija. Izvedena so bila tudi posvetovanja s skupino držav članic Baltskega morja (BaltFish), svetom BSAC in njegovimi člani. Zato je v tem poročilu predstavljen razvoj na zadevnih področjih izvajanja večletnega načrta, v njem pa se poskušajo tudi oblikovati zaključki na podlagi treh let izvajanja (2017–2019) in ribolovnih možnosti, določenih v večletnem načrtu za štiri zaporedna leta (2017–2020).

2.Razvoj na zadevnih področjih

V poročilu je obravnavan predvsem razvoj od leta 2016 na petih glavnih področjih: stopnje ribolova, zavržki, ekosistemski pristop, regionalno sodelovanje in socialno-ekonomski vidiki.

2.1.Ribolovne možnosti, določene od leta 2017

Do leta 2019 je bila ocena največjega trajnostnega donosa na voljo za sedem od osmih staležev – manjkala je ocena za trsko iz vzhodnega Baltskega morja. Leta 2020 ta ocena ni več bila na voljo tudi za sled iz Botnijskega zaliva.

Pri štirih določanjih TAC od začetka veljavnosti večletnega načrta julija 2016 je bilo treba določiti skupaj 32 TAC, zajetih v večletnem načrtu, pri čemer je bilo 24 primerov jasnih, za 8 primerov pa je potreben dodaten kontekst.

Komisija je v 24 jasnih primerih predlagala TAC v vrednosti FMSY point ali najnižji vrednosti v razponu MSY (v 23 primerih). V enem primeru (sled iz osrednjega Baltskega morja za leto 2019) je v skladu z večletnim načrtom predlagala TAC v najvišji vrednosti FMSY point, Svet pa je ta predlog upošteval. Med navedenimi 24 primeri je Svet v 16 primerih upošteval predlog Komisije, v dveh primerih je sklenil določiti nižje TAC, kot jih je predlagala Komisija (papalina za leto 2017 in sled iz osrednjega Baltskega morja za leto 2018), v petih primerih pa je povečal TAC v okviru veljavnih razponov FMSY iz večletnega načrta (sled iz Riškega zaliva za leto 2017, sled iz zahodnega Baltskega morja in sled iz Botnijskega zaliva za leto 2018, trska iz zahodnega Baltskega morja za leto 2019 ter papalina za leto 2020). V zadnjem primeru v zvezi z vrstami prilova je določil TAC, ki je bil večji kot v previdnostnem mnenju (morska plošča za leto 2018), TAC za vsa druga leta pa je določil v skladu z največjim trajnostnim donosom in previdnostnim mnenjem.

Osem primerov, v katerih je potreben poseben kontekst, vključuje trsko iz zahodnega Baltskega morja za leti 2017 in 2018, sled iz zahodnega Baltskega morja za leti 2019 in 2020 ter trsko iz vzhodnega Baltskega morja za celotno obdobje. Ti primeri so opisani v nadaljevanju.