SL Uradni list Evropske unije C 318/74

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij Varna, inovativna in dostopna zdravila: nova vizija za farmacevtski sektor

(COM(2008) 666 konč.)

2009/C 318/14

Poročevalec: g. van IERSEL

Komisija je 10. decembra 2008 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

„Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Varna, inovativna in dostopna zdravila: nova vizija za farmacevtski sektor“

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 9. septembra 2009. Poročevalec je bil g. van IERSEL.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 456. plenarnem zasedanju 30. septembra in 1. oktobra (seja z dne 30. septembra) s 170 glasovi za, 1 glasom proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1. Sklepi in priporočila

1.1 Cilj sporočila (1) je oblikovati dolgoročno agendo za napredek v smeri evropskega enotnega trga farmacevtske industrije (2), ki naj bi ustvarila trajnostno okolje za farmacevtsko industrijo v Evropi in po svetu ter tako odgovorila na večje zahteve pacientov.

1.2 EESO meni, da sporočilo zagotavlja nujno potreben okvir, ki vsebuje številne pomembne cilje. Vendar pa ostaja bolj ali manj nedoločeno in nejasno, kako naj bi ta program izvajali.

1.3 Farmacevtska industrija je močno odvisna od nacionalnega zdravstvenega varstva in finančnih razmer. Sooča se tudi z izzivi zaradi povečanih zahtev in pričakovanj prebivalstva in pacientov ter vedno večje svetovne konkurence. Sedanja kriza in zmanjševanje proračunov bosta vplivala tudi na prihodnost farmacevtskega sektorja.

1.4 Po mnenju EESO je zaradi teh dejavnikov še bolj nujno, da Svet na podlagi dogovorjene strateške vizije pripravi izčrpno agendo za soočanje s temi izzivi. Cilj EU bi moral biti ustvariti pogoje za trajnostni položaj na domačem trgu in svetovni razvoj evropske farmacevtske industrije.

1.5 Skupna vizija nujno zahteva, da sedanje večinoma nacionalne pristojnosti, zaradi katerih prost dostop do zdravil in enotnega trga ostajata sicer zaželena, a oddaljena cilja, postopno nadomestijo usklajene prakse in skupni pristopi v dobro evropskih pacientov, industrije in celotne verige zdravstvenega varstva.

1.6 Po mnenju EESO bi nacionalne zakonodaje morale izrecneje upoštevati evropsko razsežnost. Pri nacionalnih finančnih razmerah in razmerah v zdravstvu bi morali zlasti upoštevati velikanske stroške in izjemni pomen v prihodnost usmerjenih raziskav in razvoja ter inovacij na tem področju.

1.7 EESO pozdravlja pobudo za inovativna zdravila kot del sedmega okvirnega programa. Močno podpira uvedbo evropskega patenta. Zavzema se za evropski sistem reševanja sporov. Treba bi bilo še izboljšati delovanje Evropskega patentnega urada.

1.8 Generična zdravila so priložnost za varčevanje v zdravstvenem varstvu. EESO podpira razvoj konkurenčnih trgov zdravil brez patenta. Svet bi moral razmisliti o možnostih, da se sprosti potencial velikih prihrankov na tem področju.

1.9 Prost dostop in dosegljivost zdravil zahtevata novo razpravo o medsebojno povezanih vprašanjih o visokih razlikah v ceni zdravil po Evropi, dostopnosti, vzporedni trgovini in načelu ne-eksteritorialnosti. Ta razprava bi morala obravnavati tudi „predlog z ustreznimi ukrepi, ki vodijo k odpravi kakršnih koli preostalih ovir ali motenj prostega pretoka medicinskih izdelkov …“ (3)

1.10 Trenutno EESO meni, da bi bilo po zgledu že uveljavljene prakse v okviru lizbonske strategije treba uporabiti odprto metodo usklajevanja, Komisiji zaupati vlogo spremljanja ter uvesti najboljše prakse in pregledne podatke, da bi spodbudili večjo konvergenco. Sveženj podatkov bi moral zajemati številke in trende v vseh delih sveta ter njihove vplive, da bi tako izzive in možnosti za industrijo postavili v ustrezno perspektivo.

2. Uvod

2.1 Zaradi deljenih pristojnosti Komisije in držav članic že dolgo manjka celovita evropska vizija farmacevtskega sektorja. Evropske institucije so se večinoma osredotočile na boljši dostop do trga in vprašanja, povezana s predpisi.

2.2 Vzrok za zadržanost na ravni EU je bil in še vedno je izjemni položaj zdravstvenega sektorja, v zdravstvenem sistemu pa so nasploh odločilni sistemi in pristojnosti na nacionalni ravni. Kljub temu Komisija in države članice čedalje bolj poudarjajo potrebo po evropskih okvirnih pogojih za nekatera jasno določena vprašanja, povezana z zdravstvenim varstvom.

2.3 Evropski pogoji in cilji so nujno potrebni za sektor, ki se opira na dolgoročne naložbe, ki temeljijo na raziskavah in inovacijah. To je toliko pomembnejše, — ker je farmacevtski sektor močno odvisen od raziskav in razvoja ter inovativnih novih proizvodov; — ker je po svetu, vključno z azijskimi državami v gospodarskem vzponu, čedalje večja konkurenca.

2.4 Enotni trg potrebuje temeljite naložbe. Povsem je mogoče razumeti, da Evropsko sodišče za človekove pravice v več sodbah zahteva, da se na tem sektorju uresniči enotni trg, ki je zlasti v interesu pacientov. Enotni trg močno ovira 27 sistemov zdravstvenega varstva, od katerih ima vsak svojo tradicijo, pravne predpise in določanje cen.

2.5 Leta 1996 je tedanji komisar Martin Bangemann, odgovoren za razvoj industrije, organiziral tri okrogle mize z vsemi zainteresiranimi stranmi o uresničitvi enotnega trga farmacevtskih izdelkov. Sledila so številna druga posvetovanja. Raznolika sestava okroglih miz, na katerih so sodelovali predstavniki vlad, farmacevtskih podjetij in druge zainteresirane strani, je odražala veliko različnost pogledov in nacionalnih pristopov.

2.6 Na to je EESO večkrat odgovoril z več konkretnimi predlogi, ki so se večinoma nanašali na prost pretok zdravil v EU, potrebo po zajezitvi stroškov za farmacevtske izdelke v državah članicah in spodbujanje močne farmacevtske industrije v prid rasti in delovnim mestom v Evropi (4). Za napredek na teh področjih je treba še marsikaj postoriti.

2.7 Položaj držav članic je ključnega pomena. Nacionalne strukturne in organizacijske značilnosti sistemov zdravstvenega varstva odločilno vplivajo na cene in povračila v Evropi ter na dostop do zdravil.

2.8 Kljub razlikam v mnenjih in spoštovanju nacionalnih pristojnosti je Svet od leta 1965 sprejel vrsto zakonodajnih ukrepov na področju javnega zdravja in zdravil, da bi izboljšal razmere za paciente in zdravstveno oskrbo.

2.9 Leta 2001 je bilo sklenjeno, da se izboljša struktura razprave z uvedbo omejene skupine zainteresiranih strani, tako imenovane G-10 (5). Maja 2002 je bilo predstavljenih štirinajst splošnih priporočil, ki sestavljajo strateški okvir za farmacevtski sektor. V letih zatem je bilo uresničenih več različnih priporočil.

2.10 Leta 2005 je bil ustanovljen farmacevtski forum na visoki ravni (High Level Pharmaceutical Forum), ki naj bi uresničil preostala priporočila G-10, tri delovne skupine pa so dobile nalogo, da pripravijo nova priporočila.

2.11 Proces se je končal oktobra 2008, ko je forum sprejel sklepe in priporočila o informacijah za paciente, relativni učinkovitost zdravil ter določanju cen in povračilih.

2.12 Ti sklepi in priporočila so poudarili medsebojno povezavo med tehnologijo in inovacijami na dinamičnem konkurenčnem trgu na eni strani ter jamstvi za kakovost, prostim dostopom do farmacevtskih izdelkov, zanesljivimi informacijami za paciente in učinkovitimi ukrepi določanja cen in povračil na drugi strani.

2.13 Farmacevtski forum je prišel do sklepa, da tako lizbonska strategija za krepitev evropske konkurenčnosti kot tudi dinamika in izzivi farmacevtskega sektorja po vsem svetu zdaj zahtevajo poglobljen pristop ter srednjeročne in dolgoročne perspektive za sektor.

2.14 Sedmi okvirni program je prvič določil skupno raziskovalno agendo za farmacevtsko industrijo. Ta vključuje večje število inovativnih farmacevtskih projektov, namenjenih spodbujanju obstoječih in potencialnih mednarodnih raziskovalnih mrež (6).

2.15 Odtlej so učinki globalizacije postali otipljivi. Če upoštevamo izjemne dosežke na področju raziskav in razvoja v ZDA in na Kitajskem ter v drugih državah v gospodarskem vzponu, bo odprtost evropskih podjetij za inovacije odločilnega pomena v evropski industriji.

2.16 Zaradi sedanje gospodarske krize bo svet v prihodnosti videti drugačen. Stanje gospodarstva, zmanjševanje nacionalnih proračunov in okrepljen položaj drugih globalnih akterjev v Aziji bodo negativno vplivali na konkurenčne razmere. Te dejavnike je treba resno upoštevati pri prihodnjih političnih ukrepih na področju zdravstva in industrije.

2.17 EESO ob koncu meni, da so se v zadnjem desetletju mreže in izmenjave okrepile, to pa je do neke mere vodilo v poenotenje stališč različnih zainteresiranih strani. Kljub napredku pa ostajajo nekatere šibke točke zaradi razlik v zakonodaji in zdravstvenih sistemih. Prost dostop do farmacevtskih izdelkov je omejen in v tej gospodarski veji ni enotnega trga.

3. Stališča Komisije

3.1 Komisija je decembra 2008 objavila strateško sporočilo o farmacevtskem sektorju, ki opredeljuje načela in cilje ter dolgoročne možnosti razvoja v sektorju, pa tudi izzive na svetovni ravni.

3.2 Sporočilo ponuja okvir za zakonodajne predloge v celotnem svežnju iz decembra 2008 ter za prihodnost.

3.3 Novost je velik poudarek na zunanjih vidikih, kot so ponarejanje, trgovina, nove bolezni, pa tudi čedalje večji pomen gospodarstev v vzponu.

3.4 Sporočilo opredeljuje tri vprašanja; pokriva jih pet zakonodajnih predlogov, ki spremljajo sporočilo in se nanašajo na ponarejanje zdravil, farmakovigilanco in obveščanje pacientov (7).

3.5 Vnovič je poudarjen ključni pomen farmacevtske industrije za Evropo glede raziskav in razvoja, rasti in delovnih mest ter javnega zdravstva.

3.6 Vendar pa se Evropa sooča z velikimi zdravstvenimi, znanstvenimi in gospodarskimi izzivi za ohranitev gospodarsko uspešne in v prihodnosti vzdržne farmacevtske industrije: — Evropa vedno bolj zaostaja za ZDA in Azijo na področju raziskav in razvoja ter inovacij; — v EU še naprej ostajajo neenakosti glede dostopnosti in dosegljivosti zdravil; — povečuje se mednarodna delitev dela, tudi na področju raziskav in razvoja, kliničnih poskusov, proizvodnje in trženja; — potrebni so novi znanstveni pionirski dosežki za odgovor na obstoječe izzive na področju zdravstva ter za odpiranje novih trgov za zdravila, izdelana v EU.

3.7 Komisija meni, da je skrajni čas za večji napredek v smeri delovanja enotnega trga za farmacevtske izdelke, da bi tako utrdili in okrepili položaj Evrope v svetu.

3.8 V ta namen je bilo opredeljenih 25 ciljev, ki se nanašajo na (a) enoten in v prihodnosti vzdržen trg farmacevtskih izdelkov, (b) izkoriščanje možnosti in soočanje z izzivi, povezanimi z globalizacijo in (c) krepitev okolja za znanost in inovativnost.

3.9 Sporočilo ponuja skladno sliko domačih in svetovnih izzivov ter zaželenih pristopov v splošnem okviru, ki bi moral pomeniti dolgoročno agendo v tem sektorju.

4. Splošne ugotovitve

4.1 EESO se strinja s potrebo po celovitem pristopu glede evropskega farmacevtskega sektorja in njegovo umestitev v širšo svetovno perspektivo.

4.2 Sporočilo je predstavljeno kot „prenovljena vizija“. Kljub širokemu posvetovanju mnogih zainteresiranih strani in kljub temu, da je takšno sporočilo zaželeno, rezultat ni spodbuden, saj mu manjka celovita analiza pomanjkljivosti na skupnem trgu ter proaktiven pristop glede političnih priporočil, ki bi upoštevala interese pacientov in industrije.

4.3 Evropa vedno bolj zaostaja na področju farmacevtskih inovacij. Globalizacija v sektorju prinaša nove priložnosti in nove izzive. Pomanjkanje prostega dostopa do zdravil v Evropi in potrebo po znanstvenih dosežkih, ki bi odgovorili na napredek medicine ter svetovne izzive na področju javnega zdravstva, je upravičeno mogoče povezati v eno samo sliko. Nejasno ostaja, kakšne ukrepe bi države članice in EU morale sprejeti, da bi odgovorile na te izzive.

4.4 Po mnenju EESO obstaja nujna potreba po izboljšanju delovanja v prihodnosti vzdržnega enotnega trga farmacevtskih izdelkov, kar je predpogoj za ohranjanje močno inovativne, donosne farmacevtske industrije v Evropi, ki bi se tako lahko odzvala na povečane zahteve prebivalstva in svetovne izzive.

4.5 Sporočilo ponuja ustrezen okvir za sodelovanje na zakonodajni ravni in pogajanja s čedalje večjim številom tretjih držav, kot so ZDA, Japonska, Kanada, Rusija, Indija in Kitajska. S sodelovanjem in pogajanji s tretjimi državami bodo ustvarjene trajne možnosti za prihodnost evropskega izvoza.

4.6 V tem mednarodnem okviru je dobro delujoč enotni trg nujen pogoj. Drobitev trga se nadaljuje zaradi razlik med nacionalnimi cenami in sistemi povračil ter tudi zaradi (novih) zakonodajnih obremenitev, nezadovoljivega izvajanja zakonodaje Skupnosti, neenakosti pri dostopu in pomanjkanja tržnega interesa na nacionalnih trgih, ki so gospodarsko manj privlačni.

4.7 Poleg tega se je EU v razmeroma kratkem času razširila na 27 držav članic, ki imajo nenazadnje tudi zaradi vedno večje različnosti trgov in zahtev pacientov vsaka svoje in s tem posebne značilnosti. To ponazarja kompleksnost splošne evropske slike.

4.7.1 Tako je, na primer, cenovna dostopnost zdravil močno odvisna od posameznih nacionalnih sistemov socialnega zavarovanja in stopnje kritja zavarovanih oseb. V večini sistemov se ustanove socialnega varstva oziroma njihova združenja pogajajo s proizvajalci za ceno zdravil na zdravniški recept, da jih je nato mogoče nuditi po ugodnih cenah zavarovancem, ki morajo prispevati kvečjemu majhen delež.

4.8 Razmerje med stroški inovacij in prometom v sektorju ima velik vpliv. Raziskave in inovacije lahko uspevajo samo pod pogojem, da je industrija konkurenčna in da zato evropski trg zadovoljivo deluje.

4.9 Če se bodo razlike v upravnih postopkih in pristopih nadaljevale, bo sektor nenehno pod udarom razdrobljenosti, podvajanja nalog, previsokih stroškov za inovacije, pa tudi pomanjkljivosti v odnosu do industrij, kot sta ameriška in kitajska, ki imata možnost delovanja s celinsko razsežnostjo.

4.10 Čeprav na velike svetovne trge s celinsko razsežnostjo delno vplivajo regionalne razlike, položaj ni primerljiv z razdrobljenostjo v Evropi.

4.11 Dodatni problem je v tem, da se produktivnost pri porabi sredstev, namenjenih za raziskave in razvoj na farmacevtskem področju, v zadnjih letih zaradi več različnih kompleksnih dejavnikov zmanjšuje.

4.11.1 Biotehnološka revolucija je resda obljubljala veliko novih prodorov, vendar je bila za industrijo stroškovno zahtevna, saj raziskave in razvoj ter uporabna tehnologija še niso bili preneseni v izdelke, zrele za proizvodnjo. Spoprijemanje z novimi boleznimi zahteva več dražjega razvoja zdravil.

4.11.2 Stroški dajanja novih proizvodov na trg so se povečali delno tudi zaradi potrebe po obsežnih in dragih kliničnih preskušanjih. Tudi zakonske zahteve glede kliničnega razvoja so se povečale, raziskave in razvoj pa so se pomaknili v smer kompleksnejših bolezni in področij zdravljenja, kot so rak, Alzheimerjeva bolezen in druga.

4.11.3 Inovacije v zdravstvu trenutno bolj veljajo za strošek za nacionalne zdravstvene proračune kot pa za gonilo inovacij v korist pacientov. To se kaže v nacionalnih sistemih določanja cen in politikah povračil, ki pri določenih bolezenskih področjih (npr. pri sistemu referenčnih cen zdravil) ne zagotavljajo višjih povračil za inovativne proizvode v primerjavi s starejšimi.

4.12 Ta razvoj v Evropi ima posledice za konkurente. Medtem ko so regulativni organi v ZDA praviloma strožji pri izdajanju odobritev za trženje kot v EU, pa je tržno okolje v ZDA privlačnejše za naložbe v raziskave in razvoj, saj bolj nagrajuje inovacije kot večina evropskih trgov.

4.13 Azijske države, kot sta Kitajska in Indija, kjer trgi na leto v povprečju rastejo za več kot za 15 %, bodo verjetno pritegnile pomemben delež mednarodnih naložb v raziskave in razvoj, ko bodo v teh državah učinkovito uveljavili standarde varstva intelektualne lastnine.

4.14 Za nadaljnji napredek na tem področju je treba doseči novo ravnovesje med preostalimi nacionalnimi pristojnostmi in evropskimi (pravnimi) mehanizmi in postopki ter tržnimi razmerami, ki morajo utirati pot močni evropski farmacevtski industriji, sposobni preživetja.

5. Pripravljena na prihodnost

5.1 EESO meni, da je trenutni položaj, ko se soočamo z gospodarsko krizo in svetovnimi izzivi, hkrati pa je v pripravi prenovljena lizbonska strategija za leto 2010, ustrezno izhodišče za prenovo in napredek.

5.2 Lizbonska strategija, ki predvideva uskladitev nacionalnih pristojnosti in pristojnosti Skupnosti ter jasnejšo vlogo Komisije, lahko ponudi koristen okvir in metodologijo za farmacevtsko industrijo.

5.3 Leta 2008 je Komisija sprožila pobudo za inovativna zdravila (8) kot del sedmega okvirnega programa. EESO pozdravlja to strateško agendo, ki si učinkovito prizadeva za rešitve izzivov na raziskovalnem področju, in sicer z javno-zasebnimi partnerstvi – univerzami, raziskovalnimi instituti, MSP, bolnišnicami, organizacijami bolnikov in regulativnimi organi –, da bi odpravili ozka grla v znanosti in usposabljanju in pospešili razvoj zdravil v skladu s prihodnjimi zdravstvenimi zahtevami.

5.4 V konkurenčnem raziskovanju so patenti in zajamčeno varstvo intelektualne lastnine ključne spodbude za inovacije in obvladovanje sedanjih in prihajajočih zdravstvenih problemov ter dolge življenjske dobe proizvodov (vključno z dolgimi razvojnimi obdobji).

5.5 EESO se je seznanil z vmesnim poročilom iz novembra 2008 o raziskavi farmacevtskega sektorja. V celoti podpira priporočeno uvedbo patenta ES in evropskega sistema reševanja sporov, ki bo – v primerjavi s 27 različnimi pravdnimi postopki, ki temeljijo na različnih zakonodajah – poenostavil procese in zmanjšal stroške.

5.6 Kljub svetovnemu ugledu Evropskega patentnega urada EESO meni, da je njegovo delovanje mogoče izboljšati.

5.7 Proizvodnja in trženje generičnih zdravil, ki so kopije izvirnih zdravil, potem ko je veljavnost patentov potekla, sta bistveno cenejša kot pri izvirnih zdravilih. EESO podpira razvoj konkurenčnih trgov zdravil brez patenta.

5.8 EESO poudarja potrebo po večji učinkovitosti in konkurenci na evropskem trgu generičnih zdravil. Komisijo in države članice poziva, naj razmislijo o možnostih, da se sprosti potencial velikih prihrankov za paciente in sisteme zdravstvenega varstva.

5.9 Glede prostega dostopa do zdravil in njihove dosegljivosti EESO poziva k obnovitvi razprave o medsebojno povezanih vprašanjih, kot so velikanske razlike v cenah zdravil po Evropi, dostopnost, vzporedna trgovina ter načelo ne-eksteritorialnosti. V to razpravo bi bile vključene Komisija, vlade ter zainteresirane strani.

5.10 Za orientacijo EESO opozarja na več zaporednih izjav G10, priporočilo 6, na farmacevtski forum na visoki ravni, priporočilo 9.2 in končno poročilo o napredku, ki ga je pripravil ta forum (9).

5.11 Cilj takšne razprave bi morala biti opredelitev skupne vizije glede potrebe prostega dostopa in dosegljivosti za paciente, vzpostavitve enotnega trga, predvidljivosti ravnanja vlad in ukrepov na tem področju, pa tudi potrebe po trajnostnem okolju za raziskave in razvoj ter inovacije.

5.12 Nacionalni in svetovni izzivi so med seboj povezani: — položaj evropske farmacevtske industrije na svetovni ravni bo odvisen od njenega položaja v Evropi; — bolezni svetovnega obsega in svetovni promet farmacevtskih izdelkov iz razvitih gospodarstev in gospodarstev v vzponu bodo imele posledice tudi za evropske trge; — v prihodnosti vzdržni položaj industrije na domačem trgu mora biti pacientom v prid zaradi platform za razpravo, ki obravnavajo farmacevtske proizvode, bolezni ter spremembe naravnanosti med potrošniki teh proizvodov v Evropi.

5.13 Da bi podprla ponovno razpravo, bi Komisija morala predstaviti posodobljene podatke EU o dogajanjih na trgih, ustvarjanju delovnih mest ter proračunih za raziskave in razvoj v sektorju. Obstaja tudi velika potreba po podatkih, primerljivih na svetovni ravni.

5.14 Svetovne številke in trendi morajo prav tako vključevati širitev dejavnosti za raziskave in razvoj evropskih podjetij na velike hitro rastoče trge, saj bo do širitve dejavnosti zaradi rasti trgov v Indiji in na Kitajskem brez dvoma prišlo. Ta prednost globalizacije je dodaten močan argument za razvoj enotnega evropskega trga kot trajne osnove za raziskave in razvoj ter inovacije.

5.15 Pravična trgovina in interesi pacientov zahtevajo, da uvoz iz držav z nizkim dohodkom upošteva dobre prakse proizvodnje. Ponarejena zdravila je treba prepovedati. Nevarnost internetne prodaje ponarejenih zdravil je treba zmanjšati z učinkovitim nadzorom zdravil, poslanih po pošti.

5.16 EESO meni, da bi bilo za približevanje enotnemu trgu v tem sektorju tako kot v okviru lizbonske strategije treba uporabiti odprto metodo usklajevanja, Komisiji pa zaupati vlogo spremljanja.

5.17 Zaradi večje preglednosti bi Komisija morala objaviti najboljše prakse ter podrobno proučiti razprave in razvoj v državah članicah glede prostega dostopa in dosegljivosti zdravil ter zakonskih pogojev za raziskave in razvoj v farmacevtski industriji. Izsledki te proučitve bi morali biti podlaga za sprejemanje odločitev v Svetu.

V Bruslju, 30. septembra 2009 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Sporočilo Komisije Varna, inovativna in dostopna zdravila: nova vizija za farmacevtski sektor, COM(2008) 666 konč., december 2008.

(2) Leta 2007 je evropska farmacevtska industrija zaposlovala okoli 600 000 ljudi in porabila okoli 18 % svojega skupnega prometa za raziskave in razvoj.

(3) Glej člen 9 Direktive Sveta 89/105/ES z dne 21. decembra 1988. Odtlej je bil Svet bolj zadržan glede razširitve.

(4) Glej mnenje na lastno pobudo UL C 14, 16.1.2001, str. 122, in mnenje UL C 241, 28.9.2004, str. 7.

(5) G 10 je sestavljalo pet ministrov, dva komisarja in predstavniki farmacevtske industrije.

(6) V svojih pripombah k sporočilom Komisije o raziskavah in konkurenčnosti v farmacevtski industriji je EESO stalno poudarjal ključni pomen (temeljnih) raziskav na tem področju. Glej UL C 14, 16.1.2001, UL C 234, 30.9.2003, in UL C 110, 30.4.2004.

(7) EESO je ta vprašanja obravnaval v paketu mnenj: CESE 1022/2009, CESE 1023/2009, CESE 1024/2009, CESE 1191/2009 in CESE 1025/2009, UL C 306, 16.12.2009.

(8) Agenda strateškega raziskovanja IMI je načrt za hitro izvajanje IMI, osredotoča pa se na štiri stebre: varnost, učinkovitost, upravljanje znanja ter izobraževanje in usposabljanje.

(9) Glej str. 85 končnega poročila o napredku.