SPOROČILO KOMISIJE SVETU

Vloga Evropske unije v Organizaciji za prehrano in kmetijstvo (FAO) po Lizbonski pogodbi: posodobljena izjava o pristojnostih ter novi dogovori med Svetom in Komisijo za uveljavljanje pravic članstva EU in njenih držav članic

Uvod: EU in Organizacija za prehrano in kmetijstvo

Evropska unija je skupaj s svojimi državami članicami od leta 1991 članica Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO).

FAO in dve drugi agenciji ZN s sedežem v Rimu[1] so v središču mednarodnih politik in imajo normativno, tehnično in operativno vlogo na področjih, kot so prehrana, kmetijska produkcija, razvoj podeželja, globalno preprečevanje prehranske krize, čezmejne grožnje, trajnostno gospodarjenje z gozdovi, ribištvo in ribogojstvo, voda in tla, reja živali in pridelava rastlin ter zdravje, razvoj zmogljivosti za informacije in statistiko, določanje svetovnih standardov, trgovina in osnovni proizvodi, razvojna in humanitarna pomoč; vsa ta področja so ključnega pomena za EU.

EU je prek članstva v FAO in strateških partnerskih sporazumov s temi tremi agencijami ZN, ki imajo sedež v Rimu, pokazala svojo pripravljenost, da se vključi v dialog o politiki na najvišji ravni. To dopolnjujejo znatni finančni prispevki za vse tri organizacije. Ta tri telesa skupaj predstavljajo najpomembnejše mednarodne politične forume za vprašanja politike na področju prehrane in kmetijstva, na katerih je močna vključenost EU bistvenega pomena.

Delo FAO je zelo pomembno pri pospeševanju mednarodne agende za prehransko varnost. Mandat FAO se dotika glavnih področij politik EU in zelo je pomembno, da lahko EU sodeluje s FAO na vseh teh področjih, da bi politike, smernice in načela, ki so bili sprejeti na mednarodni ravni, ustrezno upoštevali politike EU. EU mora pokazati, da njeno odločilno vlogo pri odzivanju na izzive, povezane s svetovno neustrezno prehransko varnostjo, zaradi njenega položaja kot največjega svetovnega donatorja podpira zanesljiv politični vidik. To bo zlasti pomembno, saj se je EU lotila inovativnih pobud o odpornosti in prehrani, ki sovpadajo z načrtovanjem programov, ki segajo do konca leta 2020. To je tudi obdobje, ko se bodo okrepile razprave o razvojnih ciljih novega tisočletja po letu 2015, vključno z oblikovanjem ciljev trajnostnega razvoja, pri katerih bo EU želela imeti odločilno in pomembno vlogo.

Mandat FAO zajema področja, ki so v središču politik in tudi vloge EU v svetu. Nedavni primeri ponazarjajo sodelovanje EU pri delu FAO in zanimanje zanj. EU je sodelovala na pogajanjih, ki so privedli do sprejetja prostovoljnih smernic za odgovorno upravljanje zemljiške posesti, gozdov in ribištva, Sporazuma o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova ter prostovoljnih smernic o uspešnosti države zastave. Trenutno je EU dejavna v razpravah o načelih, ki bi morali urejati odgovorne naložbe v kmetijstvo. EU dejavno prispeva k delu v okviru Mednarodne pogodbe o rastlinskih genskih virih za prehrano in kmetijstvo. Kot organizacija članica zagotavlja EU tudi potrebne in razpoložljive statistične podatke na področjih politik, ki jih zajema FAO. EU je pogosto zastopana na politični ravni, ko vprašanja mednarodnega interesa, kot so nedavne prehranske krize na območju Sahela in Afriškega roga ali naraščajoče cene hrane, zahtevajo mednarodni odziv.

EU si tudi močno prizadeva za reformo FAO in reformo Odbora za svetovno prehransko varnost, medvladnega telesa, ki ga je ustanovila FAO za pregledovanje in spremljanje politik za svetovno prehransko varnost, pri čemer finančno in politično podpira oba reformna procesa.

Med letoma 2006 in 2011 je bila vsako leto dodeljena povprečno več kot 1 milijarda EUR za razvoj podeželja, prostorsko načrtovanje, kmetijstvo in prehransko varnost. Trajnostno kmetijstvo in prehranska varnost sta na vrhu agende EU za dolgoročno razvojno sodelovanje ter sta pomemben vidik našega dialoga s partnerskimi vladami in mednarodnimi organizacijami, kot je FAO. Hkrati je prednostna naloga EU odzivanje na izredne prehranske potrebe.

Zato je bistveno, da EU na ravni politike učinkoviteje sodeluje s FAO. EU ima kot največji svetovni donator za prehransko varnost odločilno vlogo pri odzivanju na izzive, povezane s svetovno prehransko varnostjo.

Vloga Evropske unije v FAO po Lizbonski pogodbi

Od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe zagotavlja Komisija zastopanje Unije navzven na vseh področjih, razen na področju skupne zunanje in varnostne politike (SZVP), kjer Unijo zastopata predsednik Evropskega sveta in visoki predstavnik za zunanje zadeve in varnostno politiko. V tretjih državah in mednarodnih organizacijah zastopajo EU na področju SZVP in drugih zadev delegacije Unije. Ker se FAO ukvarja samo z vprašanji, ki ne zadevajo SZVP, so zato ustrezni akterji EU Komisija in delegacije EU, akreditirane pri FAO.

Pogodbi tudi določata tesno in lojalno sodelovanje med Unijo in njenimi državami članicami. V FAO, kot v drugih mednarodnih organizacijah, bo narejeno vse, da se zagotovi skladno medsebojno vplivanje akterjev EU in držav članic EU. Svoje ukrepe usklajujejo v največji možni meri ob upoštevanju ključnih načel, kot so enotnost zastopanja, preglednost in lojalno sodelovanje.

Zagotavljanje možnosti Uniji in njenim državam članicam za učinkovitejše in bolj skladno delovanje v FAO je del širše strategije Komisije, ki si prizadeva za postopno izboljšanje sodelovanja EU v mednarodnih organizacijah in drugih forumih ter je v skladu z resolucijo Evropskega parlamenta z dne 11. maja 2011: „EU kot globalni akter: njena vloga v mednarodnih organizacijah“[2].

Za razliko od mnogih organizacij, v katerih statusne omejitve ovirajo zmožnost EU za učinkovito sodelovanje, je EU že organizacija članica FAO. Zato v zvezi s tem niso potrebne nobene spremembe. Usklajeno, celovito in enotno zastopanje EU navzven je po eni strani mogoče doseči s predložitvijo nove izjave o pristojnostih organizaciji FAO, ki bi nadomestila prejšnjo izjavo o pristojnostih iz leta 1994, po drugi strani pa z nadomestitvijo sedanjih notranjih dogovorov med Svetom in Komisijo iz leta 1991 ter posodobljenih v letih 1992 in 1995.

Niti nova izjava o pristojnostih niti novi dogovori nikakor ne vplivajo na delitev pristojnosti med EU in državami članicami, kot je določeno v Pogodbah.

Izjava o pristojnostih

V skladu s členom II(7) Statuta FAO je EU dolžna obvestiti FAO o kakršnih koli spremembah v zvezi z delitvijo pristojnosti med EU in državami članicami.

Zadnja izjava o pristojnostih Evropske Skupnosti, poslana FAO, je iz leta 1994[3]. Od takrat so se pristojnosti, podeljene EU s Pogodbama in ki so pomembne za dejavnosti FAO, znatno spremenile. Poleg tega je Lizbonska pogodba pojasnila pravni okvir, ki se uporablja za delitev pristojnosti med EU in državami članicami.

Glede na navedeno se zdi potrebno, da se FAO predloži nova izjava o pristojnostih.

Izjava o pristojnostih bi morala vsebovati seznam pristojnosti, podeljene EU s Pogodbama, ki so najbolj pomembne za dejavnosti FAO. Glede na morebitne prihodnje spremembe pri delitvi pristojnosti med EU in državami članicami ter glede na zgolj pojasnjevalno naravo take izjave o pristojnostih, bi izjava morala ostati splošna, hkrati pa bi drugim članicam FAO morala omogočiti, da se seznanijo z uveljavljanjem pravic članstva; EU naj bi sočasno FAO predložila informativno gradivo v zvezi z izrednimi zasedanji teles FAO.

Izjava o pristojnostih bo nadomestila izjavo iz leta 1994, ki se trenutno uporablja za večino teles in sporazumov FAO, vključno s centralnimi telesi FAO. Zato bi ta nova izjava o pristojnostih morala omogočiti EU, da razjasni svoje odnose z institucionalno najpomembnejšimi organi FAO. Vendar je na tej stopnji primerno, da se v ta proces ne vključi teles in sporazumov FAO, za katere je EU predložila posebno izjavo o pristojnostih[4]. Komisija je v procesu ocenjevanja teh posebnih izjav o pristojnostih z vidika njihove morebitne prihodnje revizije, ob upoštevanju obveznosti iz Statuta FAO, tekočih razprav znotraj zadevnih mednarodnih teles ter spremenljive narave ustreznega zakonodajnega okvira EU. Revizija ustreznih pobud Komisije se naj bi začela leta 2014.

Novi dogovori o uveljavljanju pravic članstva

Notranje usklajevanje za pripravo in uveljavljanje pravic članstva v FAO zdaj ureja dogovor, sklenjen leta 1991 med Svetom in Komisijo[5]. Ta je bil revidiran v letih 1992[6] in 1995[7], da so se razjasnile nekatere prakse glede pravice do besede in glasovalne pravice. Sodišče je že odločilo, da so taki dogovori pravno zavezujoči za institucije[8].

Ti dogovori potrebujejo revizijo iz več razlogov. V praksi je njihova uporaba stalno povzročala dolgotrajne razprave o delitvi pristojnosti. To je onemogočalo, da bi ustrezna pripravljalna telesa Sveta imela dovolj časa za preučitev vsebine stališč, ki bi jih sprejeli na zasedanjih FAO. Poleg tega niso več v skladu z določbami Lizbonske pogodbe.

Vsak nov dogovor je treba razumeti kot orodje, ki omogoča Svetu, da izboljša in v celoti izpolnjuje svojo vlogo pri oblikovanju politik EU, ter hkrati zagotavlja, da lahko Komisija in delegacije EU, kot zunanji akterji EU, učinkovito zastopajo EU v FAO.

Zagotoviti morajo učinkovitejšo pripravo na zasedanja FAO. Zlasti je treba ustreznim pripravljalnim telesom Sveta dati dovolj časa, da preučijo, kakšne usmeritve ali, kjer je to potrebno, kakšne začasne izjave, ki odražajo obstoječa stališča EU, bi sprejeli.

Kadar ne obstaja nobeno stališče EU ali kadar se pogoji ali okoliščine bistveno spremenijo, je treba zagotoviti, da lahko Svet izvaja svoje funkcije oblikovanja politik, s tem da pravočasno pred zasedanji FAO sprejme stališče EU v skladu z ustreznimi določbami Pogodb. Nenazadnje bodo sprejeta skupna stališča EU in njenih držav članic v vseh primerih, kjer se točke dnevnega reda FAO nanašajo na področja, za katera ne zadostujejo zgolj stališča EU, da bi se tako zajele vse točke dnevnega reda.

Ker naj bi ti novi dogovori EU in njenim državam članicam omogočili usklajeno, celovito in enotno zastopanje navzven, bi vsa stališča EU morala biti izražena z enega mesta z imensko tablico EU. Zato bi akterji EU in država članica, ki predseduje Svetu, morali tesno sodelovati, zlasti za predstavitev skupnih stališč.

Novi dogovori med Svetom in Komisijo v zvezi z uveljavljanjem pravic članstva EU in njenih držav članic bi morali nadomestiti dogovore iz let 1991/1995. Z nadomestitvijo dogovorov iz let 1991/1995, ki v praksi povzročajo veliko težav in dolgotrajne razprave, bi se Svet in Komisija dogovorila za boljši in učinkovitejši način priprav na zasedanja najbolj centralnih teles FAO. Glede na naravo teh dogovorov, tj. uveljavljanje pravic članstva EU in njenih držav članic, bi se ti morali uporabljati za vsa telesa in sporazume FAO, razen za tiste, v katerih je članica samo EU, oziroma obratno za tiste, v katerih so članice samo države članice EU, ali za telesa, za katera se uporabljajo posebni dogovori[9]. Komisija bo leta 2014 začela ocenjevati te posebne dogovore z vidika morebitne revizije.

Spremljevalni ukrepi, ki sta jih sprejela Komisija in delegacija EU

Komisija je zavezana, da zagotovi potrebne vire za učinkovito sodelovanje pri delu FAO. V zvezi s tem je bilo sprejetih že več ukrepov. Delegacijo EU v Rimu sta okrepili dve dodatni delovni mesti, ki zajemata humanitarni in kmetijski portfelj. Poleg tega se bo po potrebi sistematično mobiliziralo strokovno znanje s sedeža evropskih institucij in bolj vključevalo v razprave o politikah, ki potekajo v okviru FAO.

Opozoriti je treba, da EU trenutno ni upravičena do sodelovanja v treh odborih FAO z omejenim članstvom (odbor za finance, programski odbor ter odbor za statutne in pravne zadeve). To je zaradi njenega statusa organizacije članice, za katerega veljajo te omejitve. Ob upoštevanju finančne teže EU v FAO ter močne povezave po reformi med upravljanjem in tematskimi vprašanji ta položaj ovira zmožnost EU, da v celoti sodeluje pri vseh vidikih dela FAO, in ga je treba obravnavati. V bližnji prihodnosti je prav tako treba obravnavati splošnejše vprašanje formalne vloge EU v odborih (predsednik, sopredsednik), da bi dosegli usklajenost z Lizbonsko pogodbo.

Sklepne ugotovitve

Glede na navedeno Komisija predlaga, da:

· se Svet seznani z izjavo o pristojnostih iz Priloge 1, ki jo bo delegacija EU v Rimu v skladu s členom 221 PDEU predložila FAO, s čimer se bo nadomestila izjava o pristojnostih iz leta 1994,

· Svet in Komisija privolita v dogovore iz Priloge 2, ki se bodo uporabljali od datuma sporazuma o dogovorih v zvezi z uveljavljanjem pravic članstva v FAO.

Priloga 1

Izjava o pristojnostih Evropske unije glede zadev, ki jih zajema statut Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO)

(v skladu s Splošnimi pravili FAO)

Evropska unija (EU) kot organizacija članica Organizacije za prehrano in kmetijstvo (FAO) pošilja v skladu s členom II(7) Statuta FAO naslednjo izjavo o pristojnostih, ki določa vrste in področja politik, v zvezi s katerimi so države članice EU prenesle pristojnosti na EU na področjih, ki jih zajema FAO.

Ta izjava o pristojnostih se uporablja za vsa telesa in sporazume FAO, razen za tiste, za katere obstaja posebna izjava o pristojnostih[10]. Nadomešča izjavo o pristojnostih, ki je bila predložena FAO leta 1994[11].

1. Splošna načela

FAO je že seznanjena[12], da je po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe 1. decembra 2009 EU nadomestila in nasledila Evropsko skupnost ter da je z navedenim datumom delegacija Evropske komisije, akreditirana pri FAO, postala delegacija EU. EU temelji v skladu s členom 1(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) na PEU ter na Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU).

Področja pristojnosti EU so določena v členih 2 do 6 PDEU. Kadar so pristojnosti deljene med EU in njenimi državami članicami ter kadar EU svoje pristojnosti ne izvaja ali se je odločila, da bo svojo pristojnost prenehala izvajati, izvajajo svojo pristojnost države članice. Pristojnosti, ki s Pogodbama niso pripisane EU, so v pristojnosti držav članic EU.

Na podlagi te izjave ter v skladu s členom II(8) Statuta in pravilom XLII Splošnih pravil FAO, bo EU predložila FAO, kadar je potrebno, pred zasedanjem telesa FAO informativno gradivo o uveljavljanju pravic članstva EU ali njenih držav članic v zvezi z zadevami, ki bodo obravnavane na navedenem zasedanju[13].

V skladu s členom II(10) Statuta FAO bo na posameznih področjih politik, ki so v pristojnosti EU, pravice članstva uveljavljala EU, kot je opisano v nadaljevanju; na področjih politik, v zvezi s katerimi so za delovanje v FAO pristojne tako EU kot države članice, bo pravice članstva EU in njenih držav članic uveljavljala bodisi EU bodisi njene države članice.

Delitev pristojnosti med EU in njenimi državami članicami je po svoji naravi predmet sprememb, kot je opisano v nadaljevanju. Kadar koli se pojavijo spremembe, ki vplivajo na spodnji seznam, si EU pridržuje pravico, da to izjavo ustrezno spremeni, pri čemer to ni pogoj za izvajanje njenih pristojnosti v zadevah, ki jih zajema FAO.

2. Pristojnosti EU

2.1. EU ima izključno pristojnost za delovanje v FAO na področjih politik iz člena 3(1) PDEU, tj. carinska unija, določitev pravil o konkurenci, potrebnih za delovanje notranjega trga, monetarna politika držav članic, katerih valuta je euro, ohranjanje morskih bioloških virov v okviru skupne ribiške politike in skupna trgovinska politika.

2.2. Poleg tega lahko na nekaterih področjih politik, navedenih zlasti v členu 4(2) PDEU, ukrepa v FAO samo EU, kadar EU sprejme skupna pravila, na katera bi lahko vplivali ukrepi FAO, ali kadar je potrebno zunanje delovanje EU, da se EU omogoči izvajanje njenih notranjih pristojnosti. Ta področja politik so zlasti:

– notranji trg, vključno z ukrepi za vzpostavitev ali zagotavljanje delovanja notranjega trga (člen 26(1) PDEU), približevanje zakonodaje (členi 114 do 118 PDEU) ter prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala (členi 28 do 37 ter členi 45 do 66 PDEU);

– kmetijstvo in razvoj podeželja, zlasti ukrepi za:

· povečanje kmetijske produkcije na trajnosten način, in sicer v skladu z ukrepi Unije na področju okoljske politike, podnebnih sprememb, gozdarstva in energije,

· stabilizacijo trgov, nadzor nestanovitnosti cen, zagotavljanje redne preskrbe in zagotavljanje prehranske varnosti,

· uresničevanje ciljev skupne trgovinske politike v zvezi s kmetijskimi proizvodi,

· zagotavljanje primerne življenjske ravni kmetijskih skupnosti,

· zagotavljanje, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah,

· zagotavljanje gospodarskega razvoja kmetijskih regij in podeželja;

– ribištvo, razen ohranjanja morskih bioloških virov, ter akvakultura;

– okolje, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členom 192 PDEU za doseganje ciljev politike EU iz člena 191 PDEU, tj. ohranitev, varstvo in izboljšanje kakovosti okolja, varovanje človekovega zdravja, zagotovitev skrbne in preudarne rabe naravnih virov, vključno z gozdovi, ter spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali globalnih okoljskih problemov, zlasti v boju proti podnebnim spremembam;

– energija, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členoma 170 in 192 ter členom 194(2) PDEU za doseganje ciljev politike EU iz člena 194 PDEU pri vzpostavitvi in delovanju notranjega trga in ob upoštevanju potrebe po ohranitvi in izboljšanju okolja, tj. zagotoviti delovanje energetskega trga, zagotoviti zanesljivost oskrbe z energijo v EU, spodbujati energetsko učinkovitost in varčevanje z energijo ter razvijanje novih in obnovljivih virov energije ter spodbujati medsebojno povezovanje energetskih omrežij;

– ukrepi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členom 168(4) PDEU in se nanašajo na skupno skrb za varnost na področju javnega zdravja, vključno z ukrepi, ki določajo visoke standarde kakovosti in varnosti organov in snovi človeškega izvora ter zdravil in medicinskih pripomočkov, in ukrepi v zvezi z živili in krmo, na veterinarskem in fitosanitarnem področju.

3. Pristojnosti EU in njenih držav članic

3.1. Na nekaterih področjih politik so za ukrepanje v FAO pristojne EU in njene države članice, vključno zlasti na naslednjih področjih:

– raziskave in razvoj ter vesolje, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členom 180 PDEU, da se izvajajo dejavnosti v zvezi z opredelitvijo in izvajanjem raziskovalnih, tehnološkorazvojnih in demonstracijskih programov s spodbujanjem sodelovanja in razširjanja rezultatov;

– razvojno sodelovanje, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členom 209 PDEU za doseganje ciljev politike EU iz člena 208 PDEU, tj. zmanjšanje in izkoreninjenje revščine, prehranska varnost in prehranjevanje;

– humanitarna pomoč, vključno s dejavnostmi, ki jih izvaja EU, ter pravni in politični ukrepi, ki jih sprejme EU, namenjeni doseganju ciljev humanitarne pomoči iz člena 214(1) PDEU, tj. zagotavljanju takojšnje pomoči, podpore in zaščite ljudem v tretjih državah in žrtvam naravnih nesreč ali nesreč, ki jih je povzročil človek, kot odziv na humanitarne potrebe, ki izhajajo iz teh različnih razmer;

– varovanje in izboljšanje človekovega zdravja;

– industrija, vključno z ukrepi za spodbujanje ugodnega okolja za konkurenčnost industrije in zlasti za mala in srednja podjetja;

– turizem, vključno s spodbujanjem ugodnega okolja za razvoj turistične industrije.

3.2. EU in njene države članice so kot članice FAO pristojne za ukrepanje v FAO, kar zadeva organizacijska in postopkovna vprašanja, vključno s pravnimi in proračunskimi vprašanji, izvolitvijo predsedujočih ter sprejemanjem dnevnih redov in poročil.

Priloga 2

Dogovori med Svetom in Komisijo v zvezi z uveljavljanjem pravic članstva Evropske unije in njenih držav članic v Organizaciji za prehrano in kmetijstvo (FAO)

1. Področje uporabe in splošna načela

Ti dogovori se uporabljajo za pripravo in uveljavljanje pravic članstva Evropske unije (EU) in njenih držav članic v vseh telesih in sporazumih FAO, vključno s pripravljalnimi odbori. Ne uporabljajo pa se za telesa in sporazume, v katerih je članica samo EU, oziroma obratno za telesa in sporazume, v katerih so članice samo države članice EU, ali za telesa, za katera se uporabljajo posebni dogovori[14]. Ti dogovori nadomeščajo dogovore, sklenjene leta 1991 (dok. 10478/91, Priloga II(a)) ter posodobljene leta 1992 (dok. 9050/92, Priloga II(b)) in leta 1995 (sklic 8460/95, Priloga II(c)).

Ti dogovori se izvajajo ob popolnem spoštovanju načela lojalnega sodelovanja iz členov 4(3) in 13(2) PEU, da se omogoči uresničitev usklajenega, celovitega in enotnega zastopanja EU navzven.

Ti dogovori ne vplivajo na delitev pristojnosti med EU in njenimi državami članicami ali na porazdelitev pristojnosti med institucijami v skladu s Pogodbama. Prav tako ne vplivajo na postopke odločanja za sprejemanje stališč EU s strani Sveta, kakor je določeno v Pogodbah. Ti dogovori ne prejudicirajo prihodnje podobne ukrepe za druge mednarodne organizacije.

Za namene teh dogovorov in v skladu s sodno prakso Sodišča[15] je predmet stališča EU tista zadeva, ki je tudi predmet zakonodaje EU ali politike EU, oblikovane z drugimi sredstvi (npr. splošnimi smernicami, sklepi Sveta, strategijami EU ali usklajenimi ukrepi EU), ali kadar je tako stališče EU oblikovano za namene ustreznega zasedanja FAO.

2. Priprava zasedanj FAO

2.1. Forumi za usklajevanje

Vsa vprašanja v zvezi s pripravo in uveljavljanjem pravic članstva v FAO se pošljejo pristojnim pripravljalnim telesom Sveta v Bruslju (tj. Delovni skupini za usklajevanje (FAO) ali delovnim skupinam za ribištvo, gozdarstvo oziroma fitosanitarne ukrepe).

Storiti je treba vse, da se v teh delovnih skupinah doseže dogovor v duhu lojalnega sodelovanja. Kadar ni mogoče doseči sporazuma v delovnih skupinah, se zadeva predloži Odboru stalnih predstavnikov (Coreper), po potrebi pa Svetu, in sicer pravočasno pred zadevnim zasedanjem FAO.

Po potrebi lahko lokalna usklajevalna zasedanja potekajo v Rimu ali drugje (odvisno od kraja zasedanj FAO). Zasedanja pripravi in jim predseduje delegacija EU, akreditirana pri FAO, ali, kadar zasedanje FAO poteka zunaj Rima in delegacija EU, akreditirana pri FAO, ne more prevzeti te naloge, to opravi delegacija EU v državi, ki je gostiteljica zasedanja, ali pa predstavništvo države članice v navedeni državi ali Komisija v sodelovanju z delegacijo EU pri FAO. Namen teh lokalnih usklajevalnih zasedanj je obravnavati nepredvidljiva vprašanja. Ta zasedanja ne morejo bistveno spremeniti stališč EU, skupnih stališč, usmeritev ali izjav, ki se določijo v skladu s točko 2.3 v nadaljevanju.

2.2. „Informativno gradivo“ v zvezi z uveljavljanjem pravic članstva EU in njenih držav članic

Kadar tako zahteva pravilo XLII(2) Splošnih pravil FAO, Komisija po prejetju dnevnih redov FAO predloži generalnemu sekretariatu Sveta osnutek začasnega „informativnega gradiva“ glede uveljavljanja pravic članstva EU in njenih držav članic (v nadaljnjem besedilu: začasno informativno gradivo).

Začasno informativno gradivo določa začasno delitev nalog in, kjer je primerno, oddajo glasov v zadevnih telesih FAO.

Če se država članica ne strinja z osnutkom začasnega informativnega gradiva Komisije, pisno pojasni razloge najpozneje dva delovna dneva pred zadevnim zasedanjem delovne skupine.

Komisija posreduje začasno informativno gradivo delegaciji EU, akreditirani pri FAO v Rimu, da ga ta nadalje posreduje FAO.

Prenos začasnega informativnega gradiva ne posega v morebitne poznejše spremembe, ki se pošljejo FAO. To se lahko zgodi zlasti, kadar se stališča EU ali skupna stališča (ki so lahko v obliki usmeritev ali izjav) oblikujejo šele po prenosu začasnega informativnega gradiva in/ali zaradi poznega prejema referenčnih dokumentov od FAO.

2.3. Priprava ter sprejetje usmeritev in namer o glasovanju

2.3.1. Stališča, ki jih v FAO zastopa EU ali EU in njene države članice, so načeloma v obliki usmeritev, kar zunanjim akterjem omogoča dovolj prožnosti, da zastopajo interese EU in/ali njenih držav članic na najučinkovitejši način. Samo kadar je to potrebno, bi bilo stališča treba popolnoma izraziti, in sicer v obliki izjav. Pristojnost za ukrepanje na podlagi usmeritev ali izjav zajema tudi oddajo glasov.

2.3.2. Za točke dnevnega reda, ki jih zajemajo obstoječa stališča EU[16], Komisija obvesti Svet o osnutku usmeritev EU, ki odražajo ta obstoječa stališča EU. V skladu z načelom lojalnega sodelovanja in da bi Komisija lahko izkoristila vse razpoložljivo strokovno znanje, smejo države članice predložiti pripombe, ki jih Komisija upošteva pri dokončnem oblikovanju usmeritev EU.

2.3.3. Za točke dnevnega reda, ki jih ne zajemajo obstoječa stališča EU[17], za katere pa je potrebno ali primerno oblikovati stališče EU za navedeni namen, Komisija predloži Svetu v potrditev osnutek stališča EU (ki je lahko v obliki usmeritev ali izjav; glej točko 2.3.1.).

Ista načela se uporabljajo, kadar je treba obstoječa stališča EU bistveno prilagoditi za namene določenega stališča v FAO.

Komisija pri pripravi osnutkov izkorišča strokovno znanje iz držav članic, kadar je to primerno.

2.3.4. Skupne usmeritve EU in njenih držav članic se oblikujejo za točke dnevnega reda, ki:

2.3.4.1. zajemajo področja politik za sodelovanje s tretjimi državami in humanitarno pomoč (naslov III petega dela PDEU) in za katere se zdi primerno, da EU in njene države članice predložijo skupne izjave v zvezi z svojimi dejavnostmi na teh področjih; ali

2.3.4.2. so deloma zajete v stališču EU, hkrati pa so neločljivo povezane z zadevami, za katere je sprejetje stališča EU izključeno; ali

2.3.4.3. zajemajo organizacijska in postopkovna vprašanja, kot so izvolitev predsedujočih ter sprejemanje dnevnih redov in poročil.

Osnutke za oblikovanje teh skupnih usmeritev predloži Komisija za primere iz točk 2.3.4.1. in 2.3.4.2., za primere iz točke 2.3.4.3 pa država članica, ki predseduje Svetu po načelu rotacije.

2.3.5. Za točke dnevnega reda, ki niso zajete v stališčih EU ali skupnih stališčih, se države članice medsebojno obvestijo o svojih osnutkih stališč in namerah o glasovanju, s tem pa seznanijo tudi delegacijo EU in Komisijo.

2.3.6. Vsi osnutki se predložijo ustreznemu pripravljalnemu telesu Sveta, in sicer, kadar je to mogoče, 5 delovnih dni pred zasedanjem navedenega telesa.

3. Ukrepanje in oddaja glasov v telesih FAO

3.1. Delegacija EU in/ali Komisija ukrepa na podlagi usmeritev EU ali daje izjave EU „v imenu EU“ (ter, kadar je primerno, odda svoj glas).

3.2. Delegacija EU in/ali Komisija ukrepa na podlagi skupnih usmeritev ali daje skupne izjave „v imenu EU in njenih držav članic“ (ter, kadar je primerno, odda svoj glas).

3.3. Pooblaščena država članica ukrepa na podlagi skupnih usmeritev ali daje skupne izjave „v imenu EU in njenih držav članic“ (ter, kadar je primerno, odda svoj glas) v naslednjih primerih:

– v primerih iz točke 2.3.4.2., kadar skupno stališče vsebuje večinoma elemente, ki niso zajeti v stališču EU. Ta delitev nalog se izvede na podlagi glavnega pričakovanega učinka politike FAO na EU ali njene države članice;

– za organizacijska in postopkovna vprašanja, kot so izvolitev predsedujočih ter sprejemanje dnevnih redov in poročil.

3.4. Države članice dajo izjave o svojem imenu (ter, kadar je primerno, oddajo svoj glas).

3.5. V zvezi s tremi odbori FAO z omejenim članstvom (odbor za finance, programski odbor ter odbor za statutne in pravne zadeve), v katere EU zaenkrat ni včlanjena, se člane, ki jih imenujejo države članice EU in ki sedijo v teh odborih, pooblasti, kadar je to ustrezno, da dajo izjave EU ali skupne izjave ter po potrebi oddajo glas.

4. Praktična vprašanja

4.1. Izjave EU ali skupne izjave se dajo z mesta z imensko tablico EU. Izjave EU se dajo „v imenu EU“. Skupne izjave se dajo „v imenu EU in njenih držav članic“.

4.2. Za pridobitev najboljšega razpoložljivega strokovnega znanja in za okrepitev, kadar je to potrebno, svojih virov se delegacija EU in/ali Komisija lahko odloči, da na posebna zasedanja FAO povabi strokovnjake iz držav članic, ki so lahko pozvani k besedi, da z mesta z imensko tablico EU še dodatno pojasnijo izjave.

4.3. Vprašalniki: Komisija odgovarja na vprašalnike, ki jih FAO pošlje EU. Preden Komisija vrne izpolnjene vprašalnike FAO, jih pošlje Svetu za morebitne pripombe. Države članice se morajo odzvati v 10 dneh.

[1] Svetovni program za hrano (WFP) in Mednarodni sklad za razvoj kmetijstva (IFAD).

[2] P7_TA-PROV(2011)0229.

[3] Pismo predsednika Sveta Evropske unije z dne 4. oktobra 1994 (8406).

[4] Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM); Sporazum o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (PSM); Komisija za Codex Alimentarius; Mednarodna konvencija o varstvu rastlin (IPPC).

[5] Dokument Sveta 10478/91 z dne 18. decembra 1991.

[6] Dokument Sveta 9050/92 z dne 7. oktobra 1992.

[7] Dokument Sveta 8460/95 z dne 26. junija 1995.

[8] Zadeva C-25/94 z dne 19. marca 1996.

[9] Sporazum FAO iz leta 1993 o pospeševanju usklajevanja ribiških plovil na odprtem morju z mednarodnimi ukrepi za ohranjanje in upravljanje; Sporazum iz leta 2009 o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (PSM); Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM); Komisija za tune v Indijskem oceanu (IOTC); Komisija za Codex Alimentarius; Evropska komisija za obvladovanje slinavke in parkljevke (EUFMD); Mednarodna konvencija o varstvu rastlin (IPPC).

[10] Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM); Sporazum o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (PSM); Komisija za Codex Alimentarius; Mednarodna konvencija o varstvu rastlin (IPPC).

[11] Pismo predsednika Sveta Evropske unije z dne 4. oktobra 1994 (8406).

[12] Verbalna nota z dne 27. novembra 2009.

[13] EU meni, da sistematična predložitev takšnega informativnega gradiva ni potrebna za zasedanja ali določene točke dnevnega reda ali glasovanja o njih, kadar glasovanje ni predvideno ali kadar delitev pristojnosti med EU in njenimi državami članicami izhaja neposredno iz te izjave o pristojnostih.

[14] Sporazum FAO iz leta 1993 o pospeševanju usklajevanja ribiških plovil na odprtem morju z mednarodnimi ukrepi za ohranjanje in upravljanje; Sporazum iz leta 2009 o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (PSM); Generalna komisija za ribištvo v Sredozemlju (GFCM); Komisija za tune v Indijskem oceanu (IOTC); Komisija za Codex Alimentarius; Evropska komisija za obvladovanje slinavke in parkljevke (EUFMD); Mednarodna konvencija o varstvu rastlin (IPPC).

[15] Zadeva C-246/07, Komisija proti Španiji [2010], ZOdl. I-3317.

[16] Vključno s točkami dnevnega reda, ki vsebujejo tudi pomožne elemente, ki niso zajeti v stališču EU.

[17] Vključno s točkami dnevnega reda, ki vsebujejo tudi pomožne elemente, ki so že zajeti v stališču EU.