Plačila za čas trajanja večletnega finančnega okvira naj bi dosegla 1 199,7 milijarde EUR, od tega 1 190,6 milijarde EUR v okviru zgornje meje plačil večletnega finančnega okvira. Napoved vključuje ocene prihodnjih prilagoditev za posamezne programe, ki izhajajo iz člena 5 uredbe o večletnem finančnem okviru, in ponovne uporabe sprostitev obveznosti v skladu s členom 15(3) finančne uredbe, ki bodo dodeljene v letih 2023–2027. Na podlagi prilagoditev za posamezne programe bodo tudi samodejno prilagojene zgornje meje večletnega finančnega okvira za obveznosti in plačila v obdobju 2023–2027 (poleg že izvedene prilagoditve za leto 2022) v ocenjenem znesku 11 milijard EUR. Natančna raven naj bi se določila letno, odvisno od prihodkov od glob na področju konkurence v predhodnem letu.

Kar zadeva prihodke, napoved temelji na novem sistemu prihodkov iz sklepa o virih lastnih sredstev, sprejetega decembra 2020, ki je začel veljati 1. junija 2021 z retroaktivno uporabo od 1. januarja 2021. Napovedi glede prihodkov upoštevajo tudi Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: sporazum o izstopu).

Plačila iz proračuna EU se izvedejo po prevzemu obveznosti. Napovedi v tem poročilu temeljijo na obveznostih iz finančnega načrtovanja, priloženega predlogu proračuna za leto 2022, vključno s prilagoditvami za posamezne programe, ki izhajajo iz člena5 uredbe o večletnem finančnem okviru, in ponovni uporabi sprostitev obveznosti iz člena 15(3) finančne uredbe. Za leto 2021 se v poročilu upošteva sprejeti proračun EU, vključno s spremembo proračuna 1/2021 ter predlogoma spremembe proračuna 1 in 3/2021; za leto 2022 se upošteva predlog proračuna, ki ga je predložila Komisija.

Poleg tega so v poročilu kot nov element vključena predvidena plačila za vse programe, ki imajo koristi od instrumenta NextGenerationEU. Ti odhodki pomenijo dodatno porabo poleg tiste v okviru večletnega finančnega okvira in bodo financirani izključno s prihodki iz dejavnosti, povezanih z najemanjem posojil na kapitalskih trgih (ki predstavljajo zunanje namenske prejemke).

Poročilo je izdano v skladu z zahtevami iz člena 247(1)(c) finančne uredbe . V skladu s točko 8 Medinstitucionalnega sporazuma ter da se omogoči celovit pregled prilivov prihodkov in odlivov odhodkov v okviru zgornjih mej novega večletnega finančnega okvira za celotno obdobje, napoved izjemoma zajema sedem let – od leta 2021 do leta 2027.

To poročilo vsebuje napovedi prilivov in odlivov proračuna EU v obdobju 2021–2027. Gre za prvo poročilo o dolgoročni napovedi, izdano po sprejetju večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 in instrumenta NextGenerationEU. Dolgoročni proračun EU (večletni finančni okvir) bo skupaj z instrumentom NextGenerationEU največji doslej financiran sveženj spodbud v Evropi, v višini 1,8 bilijona EUR (v cenah iz leta 2018). Izjemen in začasen instrument, NextGenerationEU, je namenjen pospešitvi okrevanja po gospodarski, socialni in zdravstveni krizi, ki jo je povzročila pandemija COVID-19. Večletni finančni okvir odraža prednostne naloge Unije za obdobje 2021–2027, pri čemer podpira zeleni in digitalni prehod, da bi evropsko gospodarstvo postalo pravičnejše, odpornejše in bolj trajnostno za prihodnje generacije.

Napovedana plačila v okviru večletnega finančnega okvira niso enakomerno porazdeljena po letih. Odvisna so od pričakovanega razvoja: 1) postopnega uvajanja plačil za nove programe porabe (76 % vseh plačil) ter 2) plačil za neporavnane obveznosti iz obdobja 2014–2020 in pred tem obdobjem (24 % plačil). Ocenjeno letno povprečje odlivov znaša 171 milijard EUR. Za prvih pet let so ravni napovedi pod povprečjem, za zadnji dve leti pa nad povprečjem. Razlika med letom z največ plačili (2027) in letoma, v katerih se pričakuje najmanj plačil (2023–2024), znaša približno 29 milijard EUR. Podobno kot v prejšnjih večletnih finančnih okvirih je nižja raven plačil, ocenjena za sredino obdobja večletnega finančnega okvira, posledica izvedbe večine končnih plačil iz prejšnjega finančnega okvira in novih programov porabe, katerih izvajanje bo v drugi polovici večletnega finančnega okvira dejansko v polnem teku.

Vendar pa naj bi bila plačila v povezavi z instrumentom NextGenerationEU (zunaj zgornjih mej večletnega finančnega okvira) v veliki meri prednostno usmerjena v obdobje 2021–2024 (letno povprečje znaša 247 milijard EUR), in sicer zaradi dodatne porabe za podporo gospodarskemu okrevanju Evrope in odpornosti držav članic. S tega vidika naj bi bilo leto 2027 dejansko leto z najnižjimi odlivi v celotnem obdobju, saj bo treba plačila v okviru instrumenta NextGenerationEU izvesti do konca leta 2026.

Napovedana plačila za porabo večletnega finančnega okvira dopuščajo razliko do zgornje meje plačil iz večletnega finančnega okvira v višini 6,2 milijarde EUR v celotnem obdobju. Glede na učinek prihodnjih prilagoditev za posamezne programe na zgornje meje lahko skupna razlika doseže 17,2 milijarde EUR. Toliko večja razlika v primerjavi s predpostavko pred sprejetjem večletnega finančnega okvira je predvsem posledica dveh dejavnikov: 1) nujne osredotočenosti na izvajanje začasnih skladov EU za okrevanje in izredne razmere v okviru instrumenta NextGenerationEU ter 2) bolj konzervativne napovedi za nove programe po poznem sprejetju večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 in nekatere zakonodaje, pomembne za projekte, zlasti za kohezijsko politiko.

Potrebe po plačilih so na letni ravni precej pod zgornjimi mejami plačil do vključno leta 2025, pri čemer skupna razlika znaša 19,2 milijarde EUR, medtem ko so potrebe v letih 2026 in 2027 višje za 13 milijard EUR. To je logična posledica realne določitve zgornje meje plačil na stabilno raven, medtem ko naj bi izvajanje ciklično sledilo zgledu prejšnjih večletnih finančnih okvirov. V skladu z mehanizmom samodejne prilagoditve iz člena 11(1)(b) uredbe o večletnem finančnem okviru bodo zneski, ki se v določenem letu ne bodo porabili, zvišali zgornje meje za prihodnja leta. Zato se bodo predvidene razlike do leta 2025 pretvorile v zvišane zgornje meje v letih 2026 in 2027 (znotraj meja iz člena 11(3) uredbe o večletnem finančnem okviru). Ob upoštevanju te prilagoditve zgornjim mejam in prilagoditve za posamezne programe iz člena 5 uredbe o večletnem finančnem okviru je trenutna napoved plačil za zadnji dve leti večletnega finančnega okvira združljiva z zgornjo mejo plačil iz večletnega finančnega okvira.

2.1. Plačila v zvezi z novimi obveznostmi

Letošnja napoved zagotavlja posodobljeno oceno skupnih potreb po plačilih v zvezi z obveznostmi v okviru novega večletnega finančnega okvira, pri čemer se upošteva dejanski začetek izvajanja novih programov, ne da bi to vplivalo na rezultate zadevnih tekočih postopkov načrtovanja programov. V primerjavi s pričakovanji med pogajanji o svežnju večletnega finančnega okvira so posodobljene ocene nižje za približno 3,3 milijarde EUR (manj kot 0,3 % zgornje meje plačil).

Pandemija COVID-19 je s seboj prinesla ogromne izzive za naša gospodarstva, kar je sprožilo odločne ukrepe politike in dalo nov zagon pogajalskemu procesu za novi večletni finančni okvir in programe porabe. Vendar bodo skupne zamude na področju kohezijske politike, pomorske politike in Sklada za pravični prehod pri sprejemanju večletnega finančnega okvira, uredbe o skupnih določbah in ustrezne sektorske zakonodaje vplivale na sprejetje nacionalnih programov za obdobje 2021–2027. Kljub poenostavitvam, ki so bile v novem zakonodajnem okviru uvedene za lažje sprejetje nacionalnih programov in zgodnje sodelovanje Komisije z nacionalnimi organi, se zdaj zdi, da bo v skladu s členom 7 uredbe o večletnem finančnem okviru potrebno znatno reprogramiranje, kot je bilo v programskem obdobju 2014–2020. Po najnovejši oceni Komisije, ki temelji na tekočih neformalnih razpravah z državami članicami, naj bi bilo približno 50 % nacionalnih programov sprejetih v letu 2021, preostali programi pa bodo sprejeti v letu 2022. V zvezi s Skladom za pravični prehod se pričakuje, da bo večina programov sprejetih v letu 2022. Reprogramiranje obveznosti pomeni, da bodo tranše letnega predhodnega financiranja za leti 2021 in 2022 zapadle v letu 2022. Sedanja napoved torej temelji na statistiki zahtevkov za plačilo za programsko obdobje 2014–2020, ki je najnovejše preteklo merilo. Ta pristop se revidira, ko se začne dejansko izvajanje v okviru novega obdobja in se lahko v celoti upoštevajo učinki poenostavitev, uvedenih v novem zakonodajnem okviru.

Tudi ocene plačil za skupno kmetijsko politiko (SKP) so popravljene navzdol. Z uredbo o prehodnih določbah SKP je večina pravil SKP za obdobje 2014–2020 razširjena na prehodno obdobje v letih 2021 in 2022, kar bo zagotovilo neprekinjeno podporo kmetijstvu v bistveni fazi okrevanja po pandemiji COVID-19. Vendar to tudi pomeni, da se bo prenovljena SKP začela izvajati šele leta 2023. Zato naj bi bilo izvajanje programov za razvoj podeželja v polnem teku pozneje v večletnem finančnem okviru, tako da bi bilo več plačil odloženih na obdobje po letu 2027.

Na hitrost izvajanja kohezijske politike in SKP lahko vpliva tudi dodatna razpoložljivost financiranja v okviru instrumenta NextGenerationEU.

Za večino programov EU, ki jih centralno upravlja Komisija, bo leto 2022 prvo polno leto delovanja. Po počasnejšem začetku zaradi pogajalskega procesa naj bi izvajanje teh programov postopoma prešlo v polni tek.

2.2.Plačila za obveznosti pred letom 2021

Napoved Komisije za plačila, ki izhajajo iz obveznosti pred letom 2021 (RAL za reste à liquider), je posodobljena, da se upoštevajo odhodki izglasovanega proračuna za leto 2021 in predloga proračuna za leto 2022.