o izvajanju Direktive 2009/81/ES o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, za uskladitev s členom 73(2) navedene direktive

1.Uvod

Direktiva 2009/81/ES (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) določa pravila za oddajo javnih naročil na področju obrambe in varnosti na podlagi konkurenčnih postopkov oddaje naročil, ki temeljijo na načelih preglednosti in enakega obravnavanja.

V tem poročilu, ki se zahteva v skladu s členom 73(2) Direktive, so navedene glavne ugotovitve pregleda njenega izvajanja in predstavljeni predlogi za nadaljnje ukrepe, ki temeljijo na teh ugotovitvah. Priloženi delovni dokument služb Komisije vsebuje podrobno oceno Direktive.

Pregled vsebuje oceno izvajanja Direktive in, kolikor je bilo to mogoče glede na kratek čas, ki je minil od roka za prenos v nacionalno zakonodajo, in še krajši čas od dejanskega prenosa Direktive s strani držav članic v nacionalno zakonodajo, njenega vpliva na obrambni trg in industrijsko bazo. Temelji na naslednjih glavnih virih: podatkovni zbirki dnevnih elektronskih javnih naročil Tenders Electronic Daily (v nadaljnjem besedilu: UL/TED), spletnem javnem posvetovanju ter posvetovalnih sestankih z državami članicami in zainteresiranimi stranmi, podatkih Eurostata in zbirki obrambnih podatkov svetovalne družbe IHS Jane‘s.

2.Ozadje

Glavna posebna težava, zaradi katere je bil pripravljen predlog Komisije in nato leta 2009 sprejeta Direktiva, je bila, da so države članice skoraj samodejno izvzele, zlasti na podlagi člena 296(1)(b) PES (zdaj člen 346(1)(b) PDEU), javna naročila vojaške opreme iz pravil EU o javnem naročanju. Takrat se je štelo, da je glavni vzrok težave ta, da pravila EU o javnem naročanju ne obravnavajo posebnih potreb javnih naročil za obrambo in občutljivo varnostno opremo.

V obdobju 2011–2015 je skupna vrednost izdatkov 28 držav članic EU in držav EGS za javna naročila na področju obrambe znašala od 81 do 82 milijard EUR na leto. Glavni cilj Direktive je zagotoviti, da se javna naročila za obrambo in občutljivo varnostno opremo na tem trgu izvajajo v skladu s pravili EU, ki temeljijo na konkurenci, preglednosti in enakem obravnavanju. Direktiva si to prizadeva doseči z določitvijo pravil, prilagojenih takim naročilom, zato omejuje uporabo izjem, zlasti tistih iz člena 346 PDEU, na izjemne primere. S tem si Direktiva prizadeva spodbuditi vzpostavitev odprtega in konkurenčnega evropskega trga za obrambno opremo, hkrati pa okrepiti konkurenčnost tehnološke in industrijske baze evropske obrambe (EDTIB).

3.Izvajanje

3.1.Prenos v nacionalno zakonodajo

Na splošno so države članice precej zamujale s prenosom Direktive v nacionalno zakonodajo. Rok je bil 21. avgust 2011. Do tega datuma so samo tri države članice sporočile, da so Direktivo v celoti prenesle v nacionalno zakonodajo. Do marca 2012 je to storilo 19 držav članic. Do maja 2013 so vse sporočile, da so Direktivo v celoti prenesle v nacionalno zakonodajo.

Komisija ni ugotovila bistvenih težav glede skladnosti nacionalnih ukrepov za prenos v nacionalno zakonodajo z Direktivo, kar pomeni, da ni težav, ki bi ogrožale splošno izvajanje Direktive. Vendar je treba pojasniti nekatera vprašanja v zvezi z omejenim številom določb Direktive.

Pred sprejetjem Direktive je 18 držav članic sistematično ohranjalo predpise glede nadomestil (tj. za vsa naročila ali naročila nad določeno vrednostjo), v skladu s katerimi so morali dobavitelji iz drugih držav, ki so od njih kupovali obrambno opremo, plačati nadomestilo. Ti predpisi so bili v očitnem neskladju s pogodbami EU ter pravilnim prenosom Direktive v nacionalno zakonodajo in njeno uporabo. Države članice so zdaj bodisi odpravile ali spremenile svoje predpise glede nadomestil. V ostalih predpisih je določeno, da se lahko nadomestila/industrijsko povračilo zahtevajo samo, če so izpolnjeni pogoji iz člena 346 PDEU, in sicer na podlagi analize posameznega primera. Vendar še vedno ni jasno, kako pri konkretnih javnih naročilih zagotoviti skladnost uporabe zahtev glede nadomestil/industrijskega povračila s strogimi pogoji za uporabo člena 346 PDEU.

3.2.Uporaba direktive

Direktiva se je začela uporabljati skoraj takoj po začetku veljavnosti in kaže jasen trend naraščanja. Odkar so države članice prenesle Direktivo v nacionalno zakonodajo, se je vrednost naročil na področju obrambe in varnosti, oddanih v skladu z Direktivo, več kot podeseterila. Skupna vrednost naročil na področju obrambe in varnosti, ki so bila v obdobju 2011–2015 oddana v skladu z Direktivo, je znašala približno 30,85 milijarde EUR. Javna naročila na področju obrambe in varnosti so bila oddana tudi v skladu z direktivami o civilnih javnih naročilih, pri čemer je njihova vrednost znašala 8 milijard EUR, kar pomeni, da je skupna vrednost naročil, oddanih v obdobju 2011–2015 v skladu s pravili EU o javnem naročanju, znašala skoraj 39 milijard EUR.

Vendar se Direktiva ne uporablja enako v vseh državah članicah. Naročila, ki jo jih oddali organi Združenega kraljestva, so pomenila več kot polovico vrednosti naročil, ki so bila v skladu z Direktivo oddana v petletnem obdobju pregleda (skoraj 17 milijard EUR). Združenemu kraljestvu so na lestvici sledile Francija, Poljska, Nemčija in Italija, ki spadajo med države članice z največjimi izdatki za javna naročila na področju obrambe. V obdobju 2011–2015 javni naročniki iz šestih držav članic niso objavili nobenega obvestila o oddaji naročila: Ciper, Grčija, Irska, Malta, Luksemburg in Španija. Razlike med državami članicami so precejšnje tudi, če se vrednost naročil, oddanih v skladu z Direktivo, primerja z razpoložljivimi proračunskimi sredstvi (izdatki za javna naročila na področju obrambe). Ta kazalnik kaže razpon razlik, na primer od Litve (38,4 %), Slovaške (36,4 %), Združenega kraljestva (17,7 %) in Francije (10,3 %) do Nizozemske (1,3 %), Švedske in Avstrije (1 %).

Kar zadeva uporabo postopkov, je treba opozoriti, da so postopki s predhodno objavo in javnim razpisom pomenili 60 % števila obvestil o oddaji naročila in 76 % po vrednosti. Postopkov s pogajanji brez objave obvestila o naročilu je bilo 38 oziroma 23 %.

Ocene razmerja med naročili na področju obrambe in varnosti kažejo, da je bila velika večina naročil povezanih z obrambo. Naročila za občutljivo varnostno opremo so pomenila le 7 % števila obvestil in 3 % njihove vrednosti.

4.Rezultat ocenjevanja

Direktiva je bila ocenjena na podlagi petih meril: učinkovitost, uspešnost, ustreznost, skladnost in dodana vrednost EU.