SL Uradni list Evropske unije C 255/24

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Kako podpreti MSP pri prilagajanju spremembam na svetovnem trgu

(mnenje na lastno pobudo)

(2010/C 255/04)

Poročevalec: g. CAPPELLINI

Soporočevalec: g. PAETZOLD

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 26. februarja 2009 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Kako podpreti MSP (1) pri prilagajanju spremembam na svetovnem trgu

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 26. novembra 2009. Poročevalec je bil g. CAPPELLINI, soporočevalec pa g. PAETZOLD.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 458. plenarnem zasedanju 16. in 17. decembra 2009 (seja z dne 16. decembra) s 180 glasovi za in 3 vzdržanimi glasovi.

Del 1

1. Sklepi in priporočila

1.1 Odbor se zaveda, da so poti, ki jih MSP ubirajo do internacionalizacije, zelo raznolike, na njih pa uporabljajo različne strategije in črpajo iz različno velikih obsegov podpore. Zato je namen tega mnenja predstaviti osem priporočil, ki naj vodijo in spodbujajo ukrepe v podporo MSP pri njihovem prilagajanju spremembam na svetovnem trgu. Mnenje je naslovljeno na vse institucije EU, države članice, MSP in njihova združenja, pa tudi na širšo organizirano civilno družbo v EU.

1.2 Prvo priporočilo: spoštovati podjetnike, njihovo pravico do sprejemanja odločitev, in njihovo potrebo, da nosijo posledice teh odločitev. Poslovna podpora mora podjetnikom pomagati, da se prilagodijo spremembam na svetovnem trgu, ne sme pa nadomeščati podjetniških odločitev niti ščititi podjetnika pred tveganjem, ki izhaja iz teh odločitev. Politična podpora MSP mora učinkovito nagrajevati inovativnost (pri aktivnem sodelovanju v sedmem medsektorskem okvirnem programu (Framework Programme 7 (FP7), tehnološke platforme)) in ne sme nositi tveganj, razen v obliki odziva na konkretne tržne slabosti. V takih okoliščinah lahko spremembe na svetovnem trgu nesorazmerno močno vplivajo na manjša podjetja (na primer podjetja, ki delujejo v globalnih vrednostnih verigah ali gospodarstvih, v katerih prevladujejo manjša podjetja).

1.3 Drugo priporočilo: zmanjšati trgovinske ovire. Spodbujanje odpiranja trgov z uspešnimi trgovinskimi pogajanji in zagotavljanje, da tretje države uporabljajo instrumente trgovinske zaščite na pravno ustrezen način, uveljavljanje svetovnih trgovinskih standardov in vzdrževanje notranjega trga brez zanemarjanja simetričnega dostopa do trga so še naprej najučinkovitejši način podpore izvoznih MSP. Najboljši politični odziv je zagotoviti, da podjetjem, ki imajo izvozne zmogljivosti, izvoza ne preprečujejo carinske ali necarinske ovire.

1.4 Tretje priporočilo: spodbujati konkurenčnost trgovine z dvigovanjem kakovosti. Koristi in kakovost, ki jih prinaša spoštovanje evropskih standardov in zahtev ter aktivna udeležba v programih za izboljšanje kakovosti, kot sta FP7 in CIP, je treba oglaševati s trženjskimi kampanjami v tretjih državah, ki naj jih organizirajo države članice, Evropska komisija in podjetniška združenja. Hkrati je treba poudariti, da je spoštovanje standardov EU pogoj za uvažanje izdelkov in storitev v EU.

1.5 Četrto priporočilo: trgovinska politika mora „najprej pomisliti na male“. Če želimo razviti partnerstva, ki bodo zagotovila dostop do trga, je treba zagotoviti tesnejše usklajevanje MSP, ki bo omogočilo izvajanje zapletenega procesa trgovinskih pogajanj. Preglednost pogajanj bi bilo mogoče izboljšati s posvečanjem večje pozornosti razsežnosti MSP v vseh presojah vplivov na trajnostni razvoj. Poleg tega je treba bolj upoštevati reprezentativnost predstavnikov podjetij. Pomagale bodo tudi službe za pomoč uporabnikom na področju zbirke podatkov o dostopu na trg in pravic intelektualne lastnine na novih trgih. Za izboljšanje trgovanja MSP bi bilo treba več storiti na področju javnih naročil in pravočasnosti plačil v EU.

1.6 Peto priporočilo: prilagajati politike potrebam MSP. Med izkušnjami, ki jih imajo MSP z ovirami na svoji poti do internacionalizacije, in načinom, kako te ovire dojemajo oblikovalci politik, je razkorak. Za podporo je treba poskrbeti prek lokalnih in nacionalnih posrednikov, ki poznajo MSP, ter v praktični in dostopni obliki. Dober primer za to je spodbujanje osebnih povezav med podjetji s subvencioniranjem prvih obiskov. Prizadevati si je treba za prilagoditev potreb MSP politiki, kot je razvidno iz primera dostopa do financiranja. Praktične metode za pomoč MSP, kot so mediacija, davčne olajšave, sprotna plačila in ukrepi, ki lajšajo hitro razporejanje sredstev s pomočjo odstopanj na področju državnih pomoči, je treba spodbujati zlasti v sektorjih, ki so najbolj izpostavljeni globalizaciji ter gospodarski in finančni krizi (npr. avtomobilski sektor).

1.7 Šesto priporočilo: podpirati MSP prek delavcev, ki delajo zanje. Treba je zagotoviti dostop MSP do usposobljene in motivirane delovne sile na trgu dela. Za ohranitev konkurenčnosti MSP v EU je treba vzdrževati ponudbo delovne sile z najvišjimi znanji in spretnostmi, na primer v sektorjih, kot so strojništvo, tehnično vzdrževanje ali gradbeništvo. Temu procesu dodaja vrednost Skupna zaveza za zaposlovanje, ki jo je pripravila Komisija. V okviru socialnega dialoga, zlasti sektorskega socialnega dialoga, je treba MSP bolj pomagati pri skupnem prizadevanju z njihovimi zaposlenimi, da ti ohranijo in razvijajo nova znanja in spretnosti, da na ta način karseda hitro izkoristijo nove in obstoječe priložnosti na notranjem trgu. Za prilagajanje na svetovne spremembe je treba omogočati partnerstva EU in dolgoročne projekte med organizacijami MSP, poslovnimi univerzami in raziskovalnimi organi v sodelovanju z ustanovami iz hitro rastočih gospodarstev.

1.8 Sedmo priporočilo: mrežne povezave so pomembne za MSP, zlasti ko postanejo globalne. Mrežne povezave odpirajo možnosti za MSP, vendar hkrati ustvarjajo težave, povezane z intelektualno lastnino in prevlado nad strankami, h katerim bi bilo mogoče bolje pristopiti sektorsko. EU, ki je pomemben akter na svetovnem trgu, še ne uresničuje svojega potenciala za izboljšanje vloge, ki jo imajo MSP kot izvozniki na tretje trge in uvozniki z njih. Zlasti pomembna je vloga, ki jo lahko EU in države članice odigrajo pri podpiranju MSP, ki so dovolj konkurenčna, da postanejo začetni in vmesni členi v vrednostnih verigah. Temu vprašanju je v skladu s preteklimi ugotovitvami CCMI in ob upoštevanju dejstva, da je treba industrijske politike EU nujno na novo umestiti na svetovnih trgih, treba nameniti več pozornosti.

1.9 Osmo priporočilo: inovativnost in vrednotenje. Oblikovalci politik morajo pokazati inovativnost v realnem gospodarstvu, zlasti v zahtevnih gospodarskih, družbenih in okoljskih razmerah. Politika se mora hitro odzvati na nove odzive, biti ovrednotena na podlagi verodostojnih meril in sodelovati z reprezentativnimi akterji, da lahko potegne nauk iz njihovih zgodb o uspehu in sprememb v poslovni uspešnosti. MSP bi lahko pomembno prispevala k povečanju energetske učinkovitosti proizvodov/storitev in k tako imenovanemu „zelenemu gospodarstvu“.

2. MSP igrajo ključno vlogo pri odzivanju EU na spremembe na svetovnem trgu

2.1 Triindvajset milijonov MSP v EU ima ključno vlogo pri prilagajanju gospodarstva EU na spremembe na svetovnih trgih. Ta podjetja zaposlujejo dve tretjini delavcev v zasebnem sektorju, poživljajo trg delovne sile in prispevajo k razvoju konkurenčnega, inovativnega in vključujočega gospodarstva EU. Procesi gospodarske razdrobitve in specializacije, ki so značilni za globalizacijo, odpirajo tržne niše, ki jih MSP lahko izkoristijo. Prispevek MSP k blaginji EU in raznovrstnosti njenih družbenih, poslovnih in kulturnih modelov je treba bolj priznati. MSP so hrbtenica proizvodnega sistema EU in bi lahko povečala svoj prispevek k zaposlovanju in dodani vrednosti v EU (2).

2.2 Kot največji svetovni izvoznik in donator razvojne pomoči je EU že umeščena v svetovne tokove. MSP so skupina raznolikih subjektov in veliko jih ne bo imelo moči, sredstev ali želje, da se spopade s svetovnim trgom. Odbor želi poudariti, da sta „globalizacija“ in „internacionalizacija“ pomembni vprašanji tudi za MSP, ki oskrbujejo ali so umeščena izključno na lokalnih in regionalnih trgih (3). Globalizacija je na novo opredelila socialna ravnovesja, ki so MSP umeščala v gospodarske sisteme, in Odbor se zaveda, da bo sedanja kriza ponovno spremenila način, na katerega so MSP povezani z nacionalnimi in mednarodnimi trgi (4). V zvezi s tem je treba obravnavati okrepljeno vlogo Evropske komisije in držav članic ter jo tudi uvrstiti na politični dnevni red EU. Poenoten glas EU v mednarodnih finančnih institucijah (ki ga je že zahteval predstavnik Euroskupine v Svetu) in skupna vizija Euroskupine o podpori območja eura bi tudi lahko okrepila vlogo MSP pri njihovem umeščanju na svetovne trge.

2.3 Na odziv MSP na spremembe na svetovnem trgu vpliva veliko dejavnikov. Kljub zavezi k uresničitvi enotnega trga le malo MSP iz EU27 izvaža ali kupuje v tujini (5). Manjše države in večja podjetja so običajno bolj internacionalizirani (6). Storitveni sektor, v katerem prevladujejo MSP, prispeva okrog 70 % bruto dodani vrednosti v EU27, kljub temu pa je njegov skupni prispevek k čezmejni trgovini znašal zgolj 20 % v razmeroma uspešnem letu 2006 (7). Namembni kraji in sektorji internacionalizacije so odvisni od izbrane poti (npr. izvoz ali ustanovitev skupnega podjetja) in usmeritve trgovine. Tudi ovire za internacionalizacijo so različne, pri čemer MSP kot glavno oviro izvozu navajajo pomanjkljivo poznavanje tujih trgov (13 % MSP, ki izvažajo, je to oviro navedlo kot največjo), temu pa sledijo uvozne carine v namembnih državah in pomanjkanje kapitala (to je kot glavno oviro navedlo 9 % MSP) (8).

2.4 MSP imajo manj čezmejnih dejavnosti od velikih podjetij na notranjem trgu in zunaj njega. To lahko zbudi napačen vtis, da je EU za velika podjetja, države članice pa za MSP. Odbor poudarja, da so MSP hrbtenica gospodarstva EU in igrajo pomembno vlogo v socialnem gospodarstvu EU, zlasti kadar velika podjetja oddajajo dela tretjim državam.

Odbor zato priznava, da so se politike EU za MSP razvile sčasoma: od akcijskega načrta za MSP za leto 1986, integriranih programov za leto 1994, različnih večletnih programov, lizbonske agende 2000, evropske listine za mala podjetja leta 2000 pa do programa za konkurenčnost in inovacije (Competitiveness and Innovation Programme - CIP) ter Akta za mala podjetja v Evropi (Small Business Act for Europe – SBA).

2.5 Veliko podjetij posluje brez podpore javnih politik in si ne želi nič drugega kot zgolj odstranitev upravnih in zakonskih ovir. Zanje je odpravljanje tržnih slabosti še vedno glavni smoter ukrepov politike EU za MSP. Vendar je Odbor v svojih prejšnjih mnenjih (9) jasno izrazil svoje stališče, da je treba podporo MSP okrepiti, če želi EU izpolniti ambicije Akta za mala podjetja in potrebe 23 milijonov MSP v EU. Teden MSP je dodatno razširil področje uporabe politike MSP, saj je njegov cilj „informirati“, „podpirati“, „motivirati“, „deliti“ in „spodbujati“ (10), kot je bilo že omenjeno pri uveljavljanju „Akta za mala podjetja za Evropo“ v mnenju INT/445 EESO in nedavno tudi Odbora regij.

2.6 To mnenje se osredotoča konkretno na priporočila, katerih namen je pomagati MSP pri izvažanju, in politiko za pomoč MSP pri prilagajanju na spremembe na svetovnem trgu. Naslovljeno je na Evropsko komisijo, Evropski parlament in države članice, kakor tudi na MSP in njihova združenja, tako medsektorska kot sektorska. Mnenje se začne z obrazložitvijo, zakaj je tradicionalna utemeljitev ukrepanja za odpravljanje slabosti na trgu morda celo bistvena komponenta te politike. Hkrati opozarja, da mehanizmi, s pomočjo katerih se ugotavljajo tržne slabosti, opredeljujejo politične rešitve in dodeljujejo izvršne odgovornosti, niso vedno jasni ali dobro usklajeni. Zato je treba razviti druga načela, katerih namen bo politiko približati MSP in jo oddaljiti od abstraktnega pojma „trga“. EESO bi lahko v ta namen skupaj z drugimi institucijami EU in nacionalnimi ustanovami spodbujal pripravo dvoletnega poročila na svetovni ravni, s katerim bi ocenil „položaj MSP na svetovnem trgu z ustreznimi tržnimi kazalniki“.

3. Prvo priporočilo: odločitve sprejemajo podjetniki

3.1 Ukrepi morajo spoštovati podjetnike, njihovo pravico do sprejemanja odločitev in njihovo potrebo, da nosijo posledice teh odločitev. Izvozne spodbude so lahko izjemno škodljive zaradi izkrivljanja trgov in spodbujanja podjetij, da prevzemajo tveganja, za obvladovanje katerih niso pripravljena. Politika bi morala praviloma nagrajevati inovacije in podpirati prevzemanje tržnega tveganja, ne sme pa slednjega nositi sama, razen v obliki odziva na konkretne tržne slabosti.

3.2 Globalizacija MSP in snovalcem politik prinaša zapletene izzive, med katerimi najdemo tako tveganja kot priložnosti. Za prisotnost na svetovnih trgih MSP potrebujejo drage informacije, dobavitelji morajo biti verodostojni, vrednostne verige pa jim prinašajo izzive, povezane s pravicami intelektualne lastnine. Poti, ki jih MSP ubirajo do internacionalizacije, so zelo raznolike, pri čemer se nekatera že „rodijo“ kot globalna podjetja, druga pa se prilagajanja počasi učijo. Naloga politikov je zagotoviti, da je njihovo razumevanje potreb MSP skladno s potrebami MSP, ki jih želijo podpreti. Zato se je treba tudi v prihodnje osredotočiti na zagotavljanje podpore, hkrati pa spoštovati podjetniško samostojnost odločanja.

4. Drugo priporočilo: trgi morajo biti svobodni

4.1 Poudarek na podjetniški samostojnosti odločanja je ključna utemeljitev prizadevanj za svobodne trge in predstavlja splošno predpostavko politike EU za MSP. Akt za mala podjetja navaja, da je treba notranji trg bolje izkoristiti; Odbor glede tega trdi, da je izboljšanje notranjega trga najučinkovitejši način za izboljšanje izvoznih zmogljivosti MSP (11), boljši dostop MSP do izvoznih trgov pa je osrednja tema zunanje razsežnosti lizbonske strategije (12). Odpravljanje trgovinskih ovir ter spodbujanje odprtih in konkurenčnih trgov z uspešnimi trgovinskimi pogajanji, uveljavljanje svetovnih trgovinskih standardov in vzdrževanje notranjega trga so še naprej najučinkovitejši načini podpiranja izvoznih MSP, pod pogojem da odpiranje trgov spoštuje načelo „simetričnega dostopa“ in ne ogroža pravnega reda Skupnosti. Najboljši politični odziv je zagotoviti, da podjetjem, ki imajo izvozne zmogljivosti, izvoz ne preprečujejo carinske ali necarinske ovire. Primeri ustreznih ukrepov so naslednji:

a. zaključek pogajanj iz Dohe, sporazumov STO/GPA in dvostranskih sporazumov ter drugih mednarodnih trgovinskih pogajanj, katerih namen je odpravljanje trgovinskih ovir tako na meji (na primer carinskih ovir, carinskih postopkov) kot „onkraj meje“ (necarinske ovire, standardi, tehnične norme in predpisi) (13);

b. ukrepi za obravnavo slabega zapletenega varstva pravic intelektualne lastnine in z njim povezanih vprašanj, kot je prenos tehnologije, na primer mreža Enterprise Europe Network, služba za pomoč uporabnikom IPR (za pravice intelektualne lastnine) v okviru projekta IPeuropAware, služba za pomoč kitajskim MSP glede pravic intelektualne lastnine in „Evropski poslovni in tehnološki center“ v Indiji, 2008, s katerim sodeluje Evropski patentni urad;

c. stalni ukrepi za odpravljanje diskriminacijskih vladnih ravnanj pri dodeljevanju javnih naročil;

d. ukrepi Evropske komisije kot odziv na predloge poslanca v EP, Guardansa Camba, v zvezi s katerimi Odbor spodbuja Evropsko komisijo, da poroča o njih (14).

5. Tretje priporočilo: spodbujati konkurenčnost trgovine s kakovostjo

5.1 Zaradi zapletenosti vprašanj, ki obdajajo odločitev podjetnika, da se internacionalizira, mora biti podpora MSP ustrezno prilagojena poti, ki jo je izbral podjetnik, oblikovanim zavezništvom in zadevnim sektorjem. Odbor zato podpira novo uredbo o splošni skupinski izjemi (GBER) za boljše prilagajanje okvira državnih pomoči potrebam MSP. Uredba bo omogočila, da bo precejšnja pomoč odvedena do MSP, če obstajajo dokazi, da trg ni prispeval k učinkovitemu rezultatu za MSP (15). Odbor je pripravil mnenje o potrebi MSP, da polnopravno sodelujejo v programih izboljšanja kakovosti, kot so programi v okviru FP7 (16), in da uporabljajo novi priročnik Komisije o državnih pomočeh za MSP. Organizacije MSP bi se morale pozanimati za izobraževalne ukrepe Komisije (17). Pomembnejše spremembe poslovne kulture, vrednostnih verig, umestitve na trgu, zlasti MSP, bi morale biti predmet spremljanja v okviru sektorskih politik na ravni EU. Na tem področju je treba narediti velik napredek.

5.2 Od vseh podjetij, ki začnejo trgovati znotraj EU, se zahteva, da izpolnjujejo najvišje standarde na področju varnosti potrošnikov, družbene odgovornosti podjetij in okoljske trajnosti. To so precejšnje naložbe, ki jih EU zahteva od podjetij, pri čemer bi bilo mogoče storiti več, da se iz teh naložb potegnejo ustrezni donosi. Odbor zato poziva države članice, Evropsko komisijo in predstavniške organizacije MSP, da premislijo o načinih za označevanje kakovosti izdelkov/storitev EU zunanjim trgom. Horizontalno trženje za dvigovanje zavesti o kakovosti izdelkov EU ne sme biti osredotočeno le na kampanje, ki poudarjajo „znak CE“ ali oznako „proizvedeno v Evropi“. Po drugi strani bi bilo ozaveščanje tretjih trgov o kakovosti proizvodov z uporabo sektorskega pristopa pomembno trženjsko orodje, ki bi pomagalo mnogim MSP, zlasti tistim, ki poslujejo v novih sektorjih (kot je sektor „zelene“ energije). Pobude na področju „poštene trgovine“ na regionalni/svetovni ravni za uspešno vključevanje organizacij MSP iz EU bi morale biti bolj sistematično raziskane in ovrednotene.

5.3 Obseg nakupov MSP iz držav zunaj enotnega trga je enak obsegu njihovega izvoza (5). MSP iz manjših držav članic, zlasti tista, ki poslujejo v trgovini na debelo, trgovini na drobno in v proizvodnji, običajno kupujejo zunaj svojih nacionalnih meja (8), ne pa tudi iz tretjih držav. Stalno razširjanje evropskih standardov in oznake CE ter boljše ocenjevanje skladnosti in zmogljivosti tržnega nadzora v tretjih državah bi povečala obseg dobaviteljev za uvažanje v EU. Ustvarjanje zmogljivosti, s pomočjo katerih bi lahko podjetja v tretjih državah izpolnila zahteve po skladnosti, bi tudi zagotovilo poslovno podporo v skladu s programom EU Pomoč za trgovino in, kot je poudaril predsednik odbora WTO-TBT, povečalo zaupanje in dalo zagon prosti trgovini in pošteni trgovini (18).

6. Četrto priporočilo: trgovinska politika mora „najprej pomisliti na male“

6.1 Odbor opozarja, da so določene teme, vsebovane v Aktu za mala podjetja, pomembne za oblikovanje trgovinske politike. MSP kot takšna se težje spopadajo z zakonskimi obremenitvami in so manj sposobna za uveljavljanje svojih stališč v političnih krogih (19). To velja enako tako za carinske kot necarinske ovire. V skladu s predlogom Komisije za „okrepljeno partnerstvo za olajšanje dostopa na trge“ (20) bi morale biti poslovne organizacije dejavne v partnerstvu za dostop na trge in njegovem svetovalnem odboru „MAAC“. Poleg tega je treba zagotoviti, da bodo interesi MSP v celoti upoštevani v vseh trgovinskih pogajanjih. Obstoječi instrumenti trgovinske zaščite, kot so protisubvencijski ukrepi in protidampinški ukrepi, niso najbolj ustrezni za MSP, ki nimajo sredstev in sposobnosti za sprožitev učinkovitih pritožbenih postopkov. Okrogli mizi EU-Kitajska in EU-Indija pod okriljem EESO bi tudi lahko olajšali dialog in pripravljalna dela med vpletenimi civilnimi družbami EU (zlasti MSP in kategorijami socialnega gospodarstva).

6.2 Odbor se zaveda, da so glavne platforme za zastopanje stališč MSP države članice in Odbor 133 ter trgovinska združenja in zveze stanovskih združenj, ki lobirajo pri Komisiji in STO. Trgovinska pogajanja pa so zapletena, zato je treba oblikovati močnejša partnerstva za pridobitev večjega dostopa na trg za MSP, ki jih je treba tudi bolje uskladiti v mreži trgovinskih politik. Evropska komisija in države članice bi morale okrepiti tudi usklajevanje interesov MSP, da njihove interese bolje zastopajo v organih, ki postavljajo standarde, kot je ISO. Primeri ustreznih ukrepov so naslednji:

a. Države članice in Evropska komisija bi morale oblikovati naknadne (post hoc) izjave v okviru trajnostnih presoj vplivov o procesih, prek katerih so se posvetovale z MSP, in reprezentativnosti združenj, s katerimi so se posvetovale (21).

b. Odbor pozdravlja zbirko podatkov o dostopu na trg (Market Access Database – MADB) in vire za varstvo intelektualne lastnine, vključno s službami za pomoč uporabnikom na področju pravic intelektualne lastnine. Redne napotitve uradnikov Evropske komisije v MSP in njihove nacionalne kontaktne urade za pravice intelektualne lastnine bi veliko prispevale k razumevanju vprašanj na teh področjih trgovine.

c. Diskriminatorne politike javnega naročanja in zamude pri plačilih sta področji državnega ukrepanja, ki nesorazmerno škodujeta MSP (22). Odbor pozdravlja pregled izvajanja direktive za leto 2006, vendar meni, da je treba oceniti učinke finančne krize. S tem bi oblikovali moralni pritisk in zajeli dobro prakso, kot so bili formalni ukrepi iz junija 2009, ki jih je sprejela irska vlada, da skrajša plačilne roke, ki so jih morali izpolnjevati vladni oddelki v odnosu do njihovih poslovnih dobaviteljev, in sicer s 30 na 15 dni.

7. Peto priporočilo: prilagajati politike potrebam MSP

7.1 Politike morajo biti prilagojene, da izpolnijo predvsem potrebe podjetij, zlasti MSP, in ne potrebe oblikovalca politike, izvedbenega mehanizma ali načela subsidiarnosti. Tako vrh OECD APEC iz leta 2006 o internacionalizaciji MSP kot tudi strokovna skupina Komisije sta opredelila ovire, s katerimi se srečujejo MSP pri izvažanju (23). Nedavne študije pa kažejo, da se oblikovalci politik in MSP razhajajo glede vprašanja, katere so te ovire in kakšne bi lahko bile rešitve (24). MSP imajo različna pravna in poslovna ozadja, tako da pristopajo k internalizaciji na veliko različnih načinov: po korakih, s pomočjo strateškega podjetništva, z učenjem, z bližino in nišnim trženjem, nekatera pa se celo „rodijo kot globalna“ in se že od samega začetka osredotočajo na svetovni trg (25).

7.2 Odbor je predlagal vrsto nefinančnih ukrepov za spodbujanje MSP (26), vključno s sodelovalnimi dogodki (kot so bili ukinjeni program INTERPRISE, sejmi podizvajalcev), ki lajšajo osebna srečanja podjetnikov v živo (27), programi usposabljanja, ki pomagajo organizacijam, da branijo interese MSP in tako izboljšajo ponudbo prilagojenih nasvetov za MSP.

7.3 Trenutni primer neuspešnega prilagajanja politik MSP je dostop do financiranja in kreditnega zavarovanja. To so glavne težave, s katerimi se srečujejo MSP, zlasti tista, ki izvažajo. Kljub ogromni javnofinančni podpori bančnemu sistemu podjetja še vedno zaznavajo znatno pomanjkanje razpoložljivih kreditov in kreditnih zavarovanj. To kaže na institucionalne izpade na finančnih trgih in terja posebne ukrepe za izboljšanje ponudbe kreditov in kreditnih zavarovanj za podjetja (28). Odbor zato podpira sklepe torinske okrogle mize OECD, na kateri je bil znova poudarjen pomen reševanja razmer, v katerih delujejo finančne institucije, in poziv k „zanesljivemu upravljavskemu, davčnemu, ureditvenemu in pravnemu okviru, ki zagotavlja enake pogoje za vse gospodarske subjekte ne glede na njihovo velikost“ (29).

7.4 Odbor podpira tudi druga praktična navodila, ki jih je sprejela torinska okrogla miza, za pomoč MSP pri njihovem finančnemu upravljanju:

a. učinkovitost jamstev z boljšim posredovanjem med ponudniki kreditov in MSP;

b. reševanje težav, povezanih z denarnim tokom, z ugodnimi izjemami na področju davčnih in socialnovarstvenih prispevkov ali dopustov ter davčnimi olajšavami za zasebne vlagatelje v MSP;

c. čeprav to ni značilno samo za MSP, je nujno, da vsa podjetja prejmejo plačila takoj tako od vrednostnih verig kot tudi od državnih organov (30).

7.5 Odbor pozdravlja tudi ukrepe začasnega okvira za državno pomoč, dogovorjene decembra in objavljene v evropskem načrtu za oživitev gospodarstva. Omeniti velja:

a. nov omejeni znesek združljive pomoči v višini do 500 000 EUR v obdobju do dveh let,

b. zagotovitev možnosti, da države članice brez poročanja o posameznih primerih dodelijo državna jamstva za posojila z zmanjšano premijo, pomoč v obliki subvencionirane obrestne mere, ki velja za vse vrste posojil; možnost dodelitve subvencioniranih posojil za proizvodnjo okolju prijaznih (zelenih) izdelkov, ki so predčasno ali nadstandardno prilagojeni standardom Skupnosti, načrtovanim za uveljavitev v prihodnosti;

c. spremembe smernic za tvegani kapital za povečanje letne dovoljene dokapitalizacije MSP s tveganim kapitalom z 1,5 milijona EUR na 2,5 milijona EUR in zmanjšanje stopnje zasebne udeležbe s 50 % na 30 %.

7.6 MSP je treba zagotoviti prednostni dostop do sredstev v višini 5 trilijonov EUR, ki so bila obljubljena v sporočilu skupine G20 (31). Dodeljena sredstva je treba pozorno spremljati in tako zagotoviti, da pridejo do koristnikov, katerim so bila namenjena. V skladu z veljavnimi pogodbami Skupnosti lahko MSP v novih državah članicah prejmejo izredno podporo.

7.7 Enotno delovanje EU v odnosu do mednarodnih finančnih institucij, znotraj območja eura ter doslednejša in bolj usklajena gospodarska, industrijska in trgovinska politika EU na svetovni ravni bi koristili tako MSP (kot je že bilo ugotovljeno v nekaterih spomladanskih posvetovanjih EESO o trenutni svetovni gospodarski in finančni krizi) kot državam članicam.

8. Šesto priporočilo: podpirati MSP prek delavcev, ki delajo zanje

8.1 Delavci ter znanja in spretnosti, ki jih prispevajo, so ključni za konkurenčnost MSP. MSP v EU zaposlujejo več delavcev kot MSP v ZDA ali na Japonskem, kar pomeni, da je nujno treba vložiti večja prizadevanja v vključevanje predstavniških organizacij MSP v socialni dialog in druga politična področja. Tako bi bilo lahko na primer mogoče povečati obseg znanj tako kvalificiranih inženirjev kot tehnično kvalificiranih delavcev, če bi MSP učinkoviteje vključili v (kolektivne) raziskave in razvoj in v komercialno izkoriščanje teh raziskav (npr. prek licenčnih pogodb).

8.2 MSP bi morala čim bolj izkoristiti akcijski načrt, ki ga v zvezi z delovnimi mesti junija 2009 sprejela Komisija, in njegovo politiko boljšega predvidevanja strukturnih in industrijskih sprememb. Sporočilo Skupna zaveza za zaposlovanje (32) opredeljuje tri ključne prednostne naloge: ohranjanje delovnih mest, ustvarjanje novih delovnih mest in spodbujanje mobilnosti; izboljšanje znanja in spretnosti zaposlenih, izpolnjevanje potreb trga delovne sile in razširitev dostopa do zaposlitve. Posebni poudarki so naslednji:

a. mikrofinančni instrument v višini 100 milijonov EUR v obliki posojil do 25 000 EUR, prilagojenih podjetjem, ki zaposlujejo manj kot 10 ljudi;

b. pet milijonov pripravništev in druge vrste pomoči za mlade, ki se soočajo z brezposelnostjo;

c. sektorska analiza trga delovne sile EU za izpopolnitev in uskladitev znanj in spretnosti delavcev današnjim in prihodnjim potrebam na trgu delovne sile (33);

d. praktična orodja za podjetja in njihove delavce za boljše obvladovanje poslovnega prestrukturiranja;

e. priročnik za usposabljanje v malih podjetjih, ki bo MSP pomagal ohraniti in pridobiti znanja in spretnosti, ki jih potrebujejo.

9. Sedmo priporočilo: pomen mrežnih povezav pri internacionalizaciji MSP

9.1 Veliko MSP ne narekuje cen, ampak se jim podreja, in se na mednarodne trge vključuje prek dobavnih in vrednostnih verig ter bolj z uvažanjem kot z izvažanjem. Te mrežne povezave odpirajo možnosti za MSP, vendar hkrati ustvarjajo težave, povezane z intelektualno lastnino in prevlado nad strankami, h katerim bi bilo mogoče bolje pristopiti sektorsko. Kot pomemben akter na svetovnem trgu EU še ne uresničuje svojega potenciala za izboljšanje vloge, ki jo imajo MSP na tretjih trgih kot izvozniki in uvozniki. Zlasti pomembna je vloga, ki jo lahko EU in države članice odigrajo pri podpiranju MSP, ki so dovolj konkurenčna, da postanejo začetni in vmesni členi v vrednostnih verigah. Več pozornosti je treba nameniti:

a. pomoči MSP v EU, da se premaknejo v dele svetovnega proizvodnega procesa z večjo dodano vrednostjo (prek povezav s programi inovacij, raziskav in znanja, ki morajo vključevati tudi univerze);

b. seznanjanju mednarodnih neposrednih tujih vlagateljev, ki jih zanimajo priložnosti na notranjem trgu, z MSP in tako spodbujanju trajnih gospodarskih sodelovanj;

c. pomoči MSP, da rešijo probleme, s katerimi se srečujejo v vrednostnih verigah in mrežnih povezavah (pravice intelektualne lastnine, sprotno plačevanje v skladu z zakonskimi in pogodbenimi obveznostmi itd.);

d. usklajevanju in podpiranju obstoječih mrežnih povezav, vključno z nacionalnimi izvoznimi konzorciji in izvoznimi konzorciji na ravni EU, lokalnimi grozdi in predstavniškimi organizacijami MSP za zagotovitev pomoči, prilagojene MSP, da slednja bolje izkoristijo svoje sposobnosti tako notranjem trgu kot tudi na sosednjih trgih (npr. v čezmejnih regijah). Podpora mreže Europe Enterprise Network, ki jo upravlja Komisija, gospodarskih zbornic in dvostranskih izvoznih gospodarskih zbornic je sicer koristna, lahko pa bi bila okrepljena in bolje usklajena med nosilci podpore in z drugimi obstoječimi mrežami in organizacijami MSP, ki delujejo na tem področju. Različne povezane oblike MSP in rešitve na področju poslovne tehnične podpore, skladne s politikami dodeljevanja državne pomoči in pravili STO, bi lahko bile tema nadaljnjih študij in ukrepov.

9.2 Odbor je objavil več mnenj o zunanjem izvajanju in vrednostnih verigah (34). Ti imajo neposreden vpliv na evropsko gospodarstvo in zlasti na MSP, ki množično začnejo delovati na mednarodni ravni, prek teh edinstvenih odnosov. MSP imajo koristi od teh svetovnih mrež tako, da si delijo tveganja internacionalizacije, pridobivajo dostop do novih tehnologij in izboljšujejo svojo učinkovitost z nadaljnjim zunanjim izvajanjem in specializacijo na področju svojih ključnih sposobnosti. Hkrati pa se soočajo s posebnimi izzivi pri razumevanju, kakšen je njihov položaj v odnosu do vrednostne verige, kako zavarovati svojo intelektualno lastnino znotraj, in kako preiti v bolj dobičkonosne faze vrednostne verige (35). Odbor zaznava pomanjkanje politike za začetne in vmesne člene v vrednostni verigi, pri čemer je v svojih prejšnjih mnenjih navedel vprašanja, ki jih je treba obravnavati.

10. Osmo priporočilo: inovativnost in vrednotenje politike

10.1 Odbor priporoča razvoj boljšega razumevanja vpliva zgoraj navedenih politik z učinkovitim spremljanjem in vrednotenjem izidov ter rednega ponovnega vrednotenja ciljev s posebnim sklicem na internacionalizacijo MSP, ki se kratkoročno in dolgoročno soočajo s spremembami na svetovnem trgu, povezanimi z inovacijami:

a. na poskusno fazo je treba gledati kot na pomemben vir političnih inovacij, ki političnim sistemom omogočajo, da se učijo in izboljšujejo;

b. politiko, zasnovano na dokazih, bi bilo treba uporabljati kot podlago za politične odločitve, pri čemer bi bilo treba usklajevati več podatkov in bolj pogoste podatke iz vrste virov (npr. prek pregleda uspešnosti MSP, ki je v pristojnosti EU) (36);

c. Evropski komisiji bi morala pri izvajanju njenih politik s predstavniki držav članic, predstavniških organizacij MSP, EESO in Odbora regij pomagati projektna skupina, ki bi jo sestavljali predstavniki več zainteresiranih strani in bi bila zadolžena za vprašanja, povezana z internacionalizacijo.

V Bruslju, 16. decembra 2009 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) Za opredelitev MSP glej Priporočilo 2003/361/ES z dne 6.5.2003, UL L 124, 20.5.2003, od str. 36 naprej.

(2) Zbirka podatkov SBS, EUROSTAT, 2004–2005.

(3) Komisija EU 2003: Internationalizacija MSP, Observatorij evropskih MSP, št. 4.

(4) EESO: Program za Evropo: predlogi civilne družbe, predložen 24. marca 2009.

(5) Komisija: Končno poročilo strokovne skupine o podpori internacionalizaciji MSP: končno poročilo strokovne skupine, december 2007.

(6) Observatorij evropskih MSP Internacionalizacija MSP, št. 4, 2003.

(7) Europe in figures – statistični letopis Eurostata za leto 2008.

(8) Flash Eurobarometer. #196.

(9) Različni politični ukrepi, razen primernega financiranja, za prispevek k rasti in razvoju malih in srednje velikih podjetij, UL C 27, 3.2.2009, str. 7., Mednarodna javna naročila, UL C 224, 30.8.2008, str. 32, in Akt za mala podjetja, UL C 182, 4.8.2009, str. 30.

(10) Kaj je Evropski teden podjetništva?, http://ec.europa.eu/enterprise/policies/entrepreneurship/sme-week/about/index_de.htm.

(11) Enotni trg za Evropo 21. stoletja, UL C 77, 31.3.2009, str. 15.

(12) Sporočilo Komisije COM(2008) 874 konč.

(13) Glej: Global Europe (http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/competitiveness/global_europe_en.htm in „Market Access Strategy“ http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/mk_access/index_en.htm), Uredba o trgovinskih ovirah http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/tbr/index_en.htm etc.).

(14) Poročevalec Ignasi Guardans Cambó, poročilo, A6-0002/2008, sprejeto 19. februarja 2008.

(15) Za primere dobre prakse v državah članicah glej GD ENTR 2008, Supporting the Internationalisation of SMEs – a good practice guide.

(16) Raziskovalni in razvojni program za MSP, UL C 224, 30.8.2008, str. 18

(17) Glej zlasti stran 24 Priročnika pravil Skupnosti o državnih pomočeh za MSP, ki ga je leta 2009 izdala Komisija, Bruselj, 25.2.2009 http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

(18) Fact Sheet: Aid for Trade Bruselj, 3. april 2009; Priloga A, odstavek (2) priročnika Programming Guide for Strategy Papers Aid for trade (AfT) Bruselj, november 2008; Poročilo predsednika odbora TBT TBT Committee Workshop on the Role of International Standards in Economic Development, končna različica, 19. marec 2009.

(19) Boljše izvajanje zakonodaje Skupnosti, UL C 24, 31.1.2006, str. 52.

(20) Sporočilo Komisije: Globalna Evropa: okrepljeno partnerstvo za olajšanje dostopa na trge evropskim izvoznikom, COM(2007) 183 konč.

(21) Glej študijo EIM o reprezentativnosti poslovnih organizacij za MSP v EU, Zoetermeer, maj 2009.

(22) Komisija je objavila „pregled učinkovitosti zakonodaje Evropske skupnosti o boju proti zamudam pri plačilih“ http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/late_payments/doc/finalreport_fr.pdf.

(23) OECD APEC The Athens Action Plan For Removing Barriers To SME Access To International Markets, sprejet 8. novembra 2006 na globalni konferenci OECD-APEC v Atenah.

(24) OECD 2008 Removing Barriers to SME Access to International Markets; C. Dannreuther 2008 A Zeal for a Zeal? SME Policy and the Political Economy of the EU Comparative European Politics 23, str. 377–399; C. Dannreuther 2007 EU SME policy: On the edge of governance, CESifo Forum 2/2007.

(25) Za podjetje, ki se „rodi kot globalno“: globalna vizija že od začetka, proizvodi s potencialom za svetovni trg, neodvisnost in sposobnost pospešene internacionalizacije. Stran 389 knjige „Born globals: Propositions to help advance the theory“, International Business Review 17, str. 385–401, avtorji: Mika Gabrielsson, V. H Manek Kirpalani, Pavlos Dimitratos, Carl Arthur Solberg, Antonella Zucchella (2008).

(26) ib. št. 9

(27) Glej: http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/partnership/interprise.htm.

(28) IMF, Trade Finance Stumbles, Finance and Development, 2009.

(29) OECD Turin Round Table on the Impact of the Global Crisis on SME & Entrepreneurship Financing and Policy Responses, okrogla miza v Intesa Sanpaolo, Palazzo Turinetti, Torino, Italija 26. in 27. marca 2009.

(30) Akt za mala podjetja ib. št. 9 in mnenje EESO o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih, UL C 407, 28.12.1998, str. 50.

(31) Izjava voditeljev skupine G20 The Global Plan for Recovery and Reform, 2. april 2009.

(32) COM(2009) 257 konč.

(33) Sporočilo Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta, COM(2008) 868 konč.

(34) Razvoj vrednostne in dobavne verige, UL C 168, 20.7.2007, str. 1., in Povezovanje svetovne trgovine in zunanje izvajanje, UL C 10, 15.1.2008, str. 59.

(35) OECD: Izboljšanje vloge MSP v globalnih vrednostnih verigah.

(36) OECD 2008: Making Local Strategies Work: Building the Evidence Base.