[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 5.3.2008

COM(2008) 125 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ o

napredku pri predhodnih pogovorih s sosednjimi državami o sodelovanju na področju prometa

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ o

napredku pri predhodnih pogovorih s sosednjimi državami o sodelovanju na področju prometa (Besedilo velja za EGP)

KAZALO

1. Uvod 3

2. Organizacija predhodnih pogovorov 4

3. Predhodni sklepi prvega kroga pogovorov 5

3.1. Močna podpora pristopu Komisije 5

3.2. Prilagoditve pristopa 6

4. Sedanje stanje, dosežki in naslednji koraki 6

4.1. Vseevropski koridorji in območja 6

4.2. Pomorske avtoceste 7

4.3. Severna os 7

4.4. Osrednja os 8

4.5. Jugovzhodna os 8

4.5.1. Osrednje regionalno prometno omrežje Zahodnega Balkana 8

4.5.2. Povezave s Srednjim vzhodom, Kavkazom in osrednjo Azijo 9

4.6. Koridor Traceca 9

4.7. Sredozemske osi in akcijski načrt za regionalni promet 10

5. Sklep 10

1. UVOD

V Sporočilu Komisije o krepitvi evropske sosedske politike [1] (ESP) so poudarjeni glavni vidiki tematske in sektorske razsežnosti evropske sosedske politike ter potreba po okrepitvi večstranskega dialoga s partnerskimi državami o energiji, prometu, okolju, upravljanju meja in podobnih temah. V tem sporočilu je bila navedena tudi možnost mednarodnih sporazumov na področju energije in prometa ter potreba po racionalizaciji različnih pobud, ki že potekajo. Poudarjeno je bilo zlasti, da je treba zbližati politični dialog in dejanski razvoj prometnih koridorjev. Ta ideja je bila izpopolnjena v nedavnem sporočilu[2] z naslovom Močna evropska sosedska politika , v katerem je Komisija države članice in partnerice ESP pozvala k tesnejšemu sodelovanju, da bi dokončale razširitev glavnih vseevropskih prometnih osi na sosednje države.

Kot je poudarjeno v Sporočilu Komisije o Zahodnem Balkanu [3], je evropska perspektiva gonila sila reform po vsej regiji in torej glavni dejavnik, ki prispeva k stabilnosti in napredku. Od zadnje širitve EU Zahodni Balkan neposredno meji na ozemlje držav članic EU, zato je usklajen razvoj prometnega sektorja eno od ključnih vprašanj.

V okviru strateškega partnerstva med EU in Rusijo na podlagi Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju ter načrtov o štirih skupnih prostorih, sprejetih na srečanju na vrhu v Moskvi maja 2005, so bili predvideni tudi spodbujanje komplementarnosti prometnih sektorjev in postopno povezovanje prometnih omrežij, odprava tehničnih in upravnih ozkih grl ter zagotavljanje prometne infrastrukture in interoperabilnosti z zbliževanjem zadevne zakonodaje.

V sporočilu Komisije z naslovom Smernice za promet v Evropi in sosednjih regijah [4] so opisani prvi ukrepi celovite politike za tesnejše povezovanje prometnega sistema EU s sosednjimi državami. Politika je usmerjena na pet glavnih prometnih osi, ki se uporabljajo za mednarodno trgovino, ter na ustrezne standarde in zakonodajo (t. i. horizontalne ukrepe), ki se nanašajo na uporabo teh poti z vsemi vrstami prevoza[5]. Sčasoma se lahko na podlagi tega pristopa zbližajo pravila in predpisi za celotni prometni sektor ter tako nastane učinkovit trg prometa, ki vključuje EU in njene sosede. Po pričakovanjih bi bil lahko ta učinek zlasti pomemben v državah, v katerih je bilo zaradi političnih razlogov razmeroma malo sodelovanja na področju prometa.

Komisija je v sporočilu napovedala dvostopenjski pristop k izvajanju politike. Na prvi stopnji bi potekali predhodni pogovori s sosednjimi državami, da bi se ocenila njihov interes in zavezanost za krepitev obstoječih usklajevalnih okvirov. S pogovori je treba zagotoviti, da oblika in vsebina sodelovanja kar najučinkoviteje izpolnjujeta potrebe in pričakovanja vseh sodelujočih strani. Na drugi stopnji bi Komisija na podlagi izida predhodnih pogovorov podala konkretna priporočila in/ali predlog za izvajanje politike ter usklajevalne okvire.

Svet ministrov EU za promet je junija 2007 podprl koncept nadaljnje razširitve osi in se strinjal, da so horizontalni ukrepi pomembni; Komisijo je tudi prosil, naj predloži predloge za praktično izvajanje tega koncepta ter okrepitev organizacijske strukture in usklajevalnega okvira prometne osi.

Predhodni pogovori so se začeli spomladi 2007 in v prvem krogu razprav so sodelovale vse sosednje države in regije. Pogovori dobro napredujejo; njihov razvoj je prikazan v tem sporočilu skupaj s predhodnimi sklepi. Na Zahodnem Balkanu so se pogovori že uspešno končali. Komisija zato Svetu skupaj s tem sporočilom predlaga pogajalske smernice za pogodbo o ustanovitvi prometne skupnosti z Zahodnim Balkanom.

2. ORGANIZACIJA PREDHODNIH POGOVOROV

V predhodnih pogovorih, ki so se začeli spomladi 2007, in prvem krogu srečanj so sodelovale vse sosednje države, vseevropski koridorji in območja ter številne zainteresirane strani. Poleg številnih delovnih srečanj so bila organizirana naslednja ključna srečanja:

- V letu 2007 je potekalo več srečanj z vseevropskimi koridorji in območji , med njimi dve srečanji predsednikov in sekretarjev, in sicer prvo januarja in drugo oktobra 2007.

- Delovna skupina za „Prometne strategije, infrastrukturo in javno-zasebna partnerstva“ v okviru dialoga med EU in Rusijo o prometu se je sestala dvakrat, oktobra v Moskvi in januarja 2008 v Bruslju. Ad hoc delovna skupina za logistične probleme, ustanovljena za izdelavo študije položaja na meji med EU in Rusijo ter pripravo priporočil, kako izboljšati tok prometa, je svoje delo končala junija 2007 pod okriljem nemškega predsedovanja EU ter svoje poročilo poslala Komisiji in ruskemu ministrstvu za promet. Priporočila morajo zdaj izvesti stalne delovne skupine v okviru dialoga. Nadgradnja infrastrukture in priporočeni postopkovni ukrepi bodo vključeni v razvoj severne osi in obravnavo horizontalnih vprašanj.

- Po marcu 2007 je bilo v Bruslju in Kijevu organiziranih več uspešnih pogajanj o novem izboljšanem sporazumu z Ukrajino , ki naj bi nasledil Sporazum o partnerstvu in sodelovanju.

- Evrosredozemski prometni forum se je srečal maja 2007 in sprejel akcijski načrt za regionalni promet za obdobje 2007–2013. Na podlagi tega srečanja se je novembra 2007 sestala delovna skupina za infrastrukturo, da bi preverila osi in posodobila seznam infrastrukturnih projektov. Po koncu teh srečanj je Komisija ob podpori portugalskega predsedovanja EU organizirala konferenco na visoki ravni o sredozemskem prometnem sistemu , ki je potekala 3. decembra 2007 v Lizboni. Na tej konferenci so podpredsednik Barrot ter ministri iz EU in sredozemskih držav potrdili ključno vlogo akcijskega načrta pri razširitvi glavnih osi vseevropskih prometnih omrežij in pravnega reda Skupnosti za regijo.

- Več srečanj je bilo organiziranih v okviru regionalnega sodelovanja, določenega z večstranskim sporazumom Traceca , in sicer od srečanj delovnih skupin do zasedanja medvladne komisije 13.–14. decembra 2007 v Astani, kjer so se predhodni pogovori uradno začeli, njihov cilj pa je bil, da se na srečanju na vrhu leta 2008 predlaga, kako na strukturah iz sporazuma Traceca zasnovati prihodnji pravni in institucionalni okvir, če je to možno, in tako določiti novo dolgoročno osnovo za sodelovanje.

3. PREDHODNI SKLEPI PRVEGA KROGA POGOVOROV

3.1 . Močna podpora pristopu Komisije

Čeprav so potrebne nadaljnje razprave z vsemi sosednjimi državami, preden lahko Komisija poda konkretne predloge, kako okrepiti usklajevalne okvire, so že oblikovani številni predhodni sklepi. Na splošno je bila v pogovorih potrjena podpora pristopu Komisije, predstavljenemu v sporočilu, in sicer vlada širše soglasje o naslednjem:

- koncept osi se lahko uporabi kot osnova za sodelovanje med EU in sosednjimi državami;

- treba je preseči infrastrukturne ukrepe ter zbližati razvoj prometnih koridorjev in splošno politično razpravo;

- potreben je trden in zavezujoč usklajevalni okvir, in sicer v obliki bolj zavezujočega memoranduma o soglasju ali pogodbe;

- uvesti je treba usmerjevalne funkcije osi v skladu s predlogom Komisije (glej okvir), pri tem pa izhajati iz obstoječih regionalnih struktur in tehničnih sekretariatov.

Ministrska srečanja, organizirana glede na os ali regijo, na katerih se sprejemajo strateške odločite glede sprememb osi, sodelujočih držav in subjektov ter financiranja usklajevalne strukture. Regionalna usmerjevalna skupina za spremljanje vzpostavitve osi je sestavljena iz visokih predstavnikov vseh vključenih držav in ima nalogo oblikovati glavne načrte za razvoj osi, kamor spadajo tudi določanje ozkih grl, predlogi in prednostna razvrstitev ukrepov. Vse regionalne usmerjevalne skupine se morajo redno srečevati, da zagotovijo skladno izvajanje dogovorjenih ukrepov in se dogovorijo o npr. skupnih metodah za ocenjevanje na ravni strategij in projektov in za spremljanje. Poleg priprave ministrskih srečanj mora regionalna usmerjevalna skupina tudi poročati zadevnemu pododboru v okviru evropske sosedske in partnerske politike, da bi se ustrezni predlogi vključili v dvostranske in regionalne akcijske načrte. Regionalna usmerjevalna skupina se lahko odloči, da bo ustanovila delovne ali projektne skupine, v katerih lahko sodelujejo vsi ali le nekateri člani in v okviru katerih se tehnična vprašanja podrobno preučijo. Poleg tega lahko organizira tudi konference donatorjev ter k sodelovanju povabi socialne partnerje in druge zainteresirane strani. Stalni sekretariat za upravno in tehnično podporo. Sekretariat spremlja študije, pomembne za os, ter pripravlja srečanja usmerjevalne skupine in ministrska srečanja, kar vključuje tudi logistične vidike priprave. Usmerjevalna skupina in sekretariat morata sodelovati z evropskimi koordinatorji, zlasti koordinatorji za celinsko plovbo, pomorske avtoceste ali vseevropska prometna omrežja (TEN). |

3.2 Prilagoditve pristopa

Na podlagi predhodnih pogovorov je postalo jasno, da je treba pristop, ki ga je Komisija prvotno predlagala, le malenkostno prilagoditi. Prilagoditve so povezane predvsem z geografskim in sektorskim področjem celotnega projekta:

- S Švico je treba še naprej sodelovati v okviru obstoječih struktur, saj so te v prometnem sektorju že uveljavljene. To sodelovanje temelji na dvostranskih odnosih in sporazumih med EU in Švico, zlasti pa prometnih koridorjih skozi Švico, ki povezujejo Italijo z Nemčijo, Francijo in Avstrijo ter so že del politike vseevropskih prometnih omrežij.

- V skladu s sklepi Sveta za promet junija 2007 tudi Komisija meni, da je smiselno, da se v koncept osi v okviru sodelovanja pri sporazumu Traceca vključijo države osrednje Azije , saj je v vse bolj globaliziranem svetu za trgovinske in s tem tudi prometne povezave nujna svetovna razsežnost.

- Širjenje pobude za enotno evropsko nebo na sosednje regije hitro napreduje in Komisija je Svet prosila za pogajalske smernice, da bi do leta 2010 oblikovala širši skupni zračni prostor na podlagi dodatnih obsežnih sporazumov o zračnem prometu s sosednjimi državami. Zato predlaga, da se letalski sektor ne vključi v pristop. Vendar se lahko naložbe v letališko infrastrukturo upoštevajo kot del možnih ozkih grl vzdolž osi.

- Podoben napredek je bil dosežen pri razvoju evropskega sistema za satelitsko navigacijo Galileo . Komisija zato predlaga, da sodelovanje še naprej poteka znotraj posebnega okvira Galileo in da se ga ne vključi v usklajevalne strukture, predvidene za osi.

Komisija glede zahteve Sveta po povezavi razširitve glavnih vseevropskih prometnih osi na sosednje države z afriškimi omrežji poudarja, da že zdaj podpira razvoj integriranih vseafriških prometnih omrežij in storitev, ki je dobil nov zagon leta 2007 s partnerstvom med EU in Afriko za infrastrukturo.

4. SEDANJE STANJE, DOSEžKI IN NASLEDNJI KORAKI

4.1 . Vseevropski koridorji in območja

Na srečanjih z vseevropskimi koridorji in območji so bile preučene razlike med koridorji znotraj ozemlja EU in zunaj njega, optimalna geografska pokritost osi, potrebne funkcije, ki naj bi jih imela učinkovita usmerjevalna skupina, ter vloga horizontalnih ukrepov. Pomembna spoznanja so bila pridobljena na podlagi osebnih izkušenj predsednikov in sekretarjev koridorjev glede prednosti in pomanjkljivosti delovanja koridorjev.

Medtem ko ima zamisel o vseevropskih koridorjih nedvomno mnoge prednosti, je prav tako jasno, da jo je treba ponovno preučiti. Komisija predvsem meni, da je nujno jasno razlikovanje med koridorji, ki so po širitvi del prednostnih nalog[6] vseevropskega prometnega omrežja, in koridorji, ki povezujejo EU s sosednjimi državami. Obenem je pomembno, da se funkcije in dragocene izkušnje v okviru koridorjev ustrezno vključijo v obstoječe regionalne strukture ali strukture, ki bodo vzpostavljene.

4.2. Pomorske avtoceste

Po mnenju skupine na visoki ravni so pomorske avtoceste kot ena izmed osi enakovredne štirim kopenskim koridorjem. Čeprav imajo pomorske avtoceste nekatere skupne značilnosti, se med seboj tudi jasno razlikujejo, zaradi česar je potreben različen pristop. Razlikujejo se lahko glede na vrsto ozkih grl, pogostnost in kakovost storitev ali veljavno mednarodno pravo in stopnjo njegovega izvrševanja. Komisija zato predlaga, da se za pomorske avtoceste uporabljajo primerne regionalne strukture, ki bodo vzpostavljene za ustrezne kopenske osi. Vsekakor je treba zagotoviti tesno sodelovanje z evropskim koordinatorjem za pomorske avtoceste.

4.3. Severna os

Severna os spada večinoma v politiko EU glede severne dimenzije, ki zajema severne države članice EU, Rusijo, Norveško in Islandijo. Namen politike severne dimenzije je, da se obravnavajo posebni izzivi za regionalni razvoj, s katerimi se spopada severna Evropa, med njimi tudi nezadostna prometna infrastruktura in nezadostni mejni prehodi. Glavne regionalne organizacije, ki so dejavne na tem območju, so Svet baltskih držav (CBSS), Svet Barentsove evro-arktične regije (BEAC), Arktični svet (AC) in Nordijski svet ministrov.

Politična izjava, sprejeta novembra 2006 na srečanju na vrhu o severni dimenziji, je vsebovala zahtevo, naj se preuči zaželenost partnerstva v okviru severne dimenzije za promet in logistiko, ki bi vključevalo vse države severni osi. Na podlagi tega partnerstva naj bi se usklajevala finančna sredstva mednarodnih finančnih institucij, vlad in zasebnega sektorja pri velikih projektih za prometno infrastrukturo z večjim regionalnim kot lokalnim pomenom. Po srečanju višjih uradnikov za severno dimenzijo 21. novembra 2007 v Sankt Peterburgu je bila ustanovljena delovna skupina, ki naj bi preučila možnosti vzpostavitve novega partnerstva ter pri razpravi o obsegu in vlogi partnerstva upoštevala učinkovito spremljanje in vzpostavitev severne osi in pomorskih avtocest v regiji. Skupina bo junija 2008 predložila poročilo, o katerem se bo razpravljalo na ministrskem srečanju o severni dimenziji jeseni 2008.

Med predhodnimi pogovori je bila ustanovitev delovne skupine sprejeta z odobravanjem, poudarjeno pa je bilo tudi, da mora biti partnerstvo sestavni del usklajevalnih struktur, ki bodo ustanovljene za regijo severne osi, in da je treba zagotoviti popolnoma usklajen pristop brez prekrivanja. V drugem krogu pogovorov je treba večjo pozornost nameniti zlasti naslednjim vidikom:

- Geografskemu obsegu partnerstva v skladu s cilji politike severne dimenzije in prilagoditvi severne osi. Predlagano je bilo, da se Belorusijo povabi k sodelovanju pri delovni skupini kot opazovalko in se tako zagotovi nepretrganost vseh delov osi.

- Nalogi partnerstva glede na vrsto projektov, ki jih je treba preučiti, ob upoštevanju sprememb in napredka v drugih forumih, kjer se sprejemajo ustrezni standardi in zakonodaja, tudi carine (horizontalni ukrepi), ki vplivajo na logistične procese vzdolž osi.

- Vprašanjema, ali bi partnerstvo lahko izpolnjevalo funkcije regionalne usmerjevalne skupine in/ali sekretariata za regijo severne osi in kako bi lahko partnerstvo najbolje umestili v usklajevalne in spremljevalne strukture, ki bodo ustanovljene za regijo severne osi (glej okvir v poglavju 3.1).

4.4. Osrednja os

Namen izboljšanega sporazuma, o katerem prav zadaj potekajo pogajanja z Ukrajino, je poglobiti politično sodelovanje na področju demokracije, človekovih pravic in pravne države, ustanoviti obsežno območje proste trgovine, izboljšati energetsko učinkovitost, varnost in varovanje okolja ter okrepiti sodelovanje v prometnem sektorju in na drugih ključnih področjih. Območje proste trgovine, ki bo sestavni del sporazuma, bo ustanovljeno na podlagi pogajanj, potem ko bo Ukrajina postala članica Svetovne trgovinske organizacije (WTO).

Pri prometu so pogajanja usmerjena na izvajanje priporočil skupine na visoki ravni, ki so bila odobrena v sporočilu Komisije in so povezana z osrednjo osjo, koridorjem Traceca in večjim zbliževanjem zakonodaje EU. Komisija z zadovoljstvom ugotavlja, da pogovori uspešno potekajo in da bodo konkretni rezultati po pričakovanjih znani v letu 2008. V drugem krogu pogajanj je treba preučiti podrobnosti institucionalne strukture, zlasti v zvezi z večstransko usmerjevalno skupino in sekretariatom. V pogovorih je prav tako treba preučiti obstoječe povezave od osrednje osi do severne in jugovzhodne osi ter najboljšo možnost za vključitev Republike Moldavije v pristop.

4.5. Jugovzhodna os

4.5.1. Osrednje regionalno prometno omrežje Zahodnega Balkana

Državi kandidatki[7] na Zahodnem Balkanu sta Hrvaška in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, medtem ko so Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora ter Srbija in Kosovo[8] možne države kandidatke za vstop v EU. Zato je sodelovanje v prometnem sektorju in razširitev pravnega reda Skupnosti na višji stopnji kot v drugih regijah.

Države Zahodnega Balkana in Evropska komisija so leta 2004 podpisale Memorandum o soglasju o razvoju osrednjega regionalnega prometnega omrežja, ki bo z vstopom postalo del vseevropskih omrežij. Na tretjem letnem srečanju ministrov 4. decembra 2007 je bil podpisan dodatek k Memorandumu o soglasju o odprtju in dostopu do trga železniškega prometa, s katerim je ta sektor korak bližje izvajanju pravnega reda Skupnosti glede železniškega prometa, vključno s socialnim vidikom.

Da bi Zahodni Balkan lahko v celoti izkoristil prednosti pridružitvenega okvira, Komisija meni, da bi moralo biti sodelovanje v tej regiji usmerjeno na osrednjo regionalno omrežje, in države spodbuja k hitrejši uskladitvi nacionalne zakonodaje s pravnim redom Skupnosti glede prometa in drugih zadevnih področij. Po uspešno končanih predhodnih pogovorih Komisija zato skupaj s tem sporočilom predlaga pogajalske smernice za pogodbo o ustanovitvi prometne skupnosti z Zahodnim Balkanom. Cilj pogodbe je ustanovitev integriranega trga za infrastrukturo, celinsko plovbo ter kopenski in pomorski promet[9] ter uskladitev ustrezne zakonodaje s pravnim redom Skupnosti na Zahodnem Balkanu.

4.5.2. Povezave s Srednjim vzhodom, Kavkazom in osrednjo Azijo

Turčija je prav tako država kandidatka, s katero so se pristopna pogajanja začela leta 2005. Kmalu bo končana ocena potreb v prometni infrastrukturi ( transport infrastructure needs assessment – TINA) kot prvi korak pri opredelitvi prihodnjega vseevropskega prometnega omrežja za Turčijo. Ta pogajanja se morajo seveda nadaljevati v skladu s časovnim razporedom, določenim za pristopna pogajanja. Glede na geostrateški položaj Turčije na stičišču med EU, Kavkazom in osrednjo Azijo na eni strani ter Srednjim vzhodom na drugi, pa Komisija Turčijo poziva, naj ima ključno vlogo tudi pri konceptu osi. Komisija je zato predlagala, naj se jugovzhodna os brez spreminjanja opredelitve osi razdeli na dva dela, ki zajemata tudi Turčijo: povezava od Turčije do Kavkaza bi bila del koridorja Traceca, povezava z Egiptom pa bi bila del evrosredozemskih struktur in z jugozahodno osjo povezana kot del sredozemskih osi (glej spodnji poglavji 4.6 oziroma 4.7).

4.6. Koridor Traceca

Koridor Traceca je edina izmed petih osi, pri kateri je sodelovanje organizirano na podlagi večstranskega sporazuma, ki so ga podpisale sodelujoče države[10]. Institucije, ustanovljene s sporazumom, vključujejo medvladno komisijo, ki je sestavljena iz najvišjih vladnih organov ali njihovih pooblaščenih predstavnikov – običajno jo sestavljajo ministrski podpredsedniki, pristojni za promet, ministri za promet in/ali zunanje zadeve –, ter stalni sekretariat. Ustanovljenih je bilo več delovnih skupin. Medvladna komisija je leta 2006 odobrila dolgoročno strategijo do leta 2015, leta 2007 pa je sprejela kratkoročni akcijski načrt, ki ga je treba izvesti do leta 2010.

Sporazum Traceca je ustrezna osnova za nadaljnji razvoj zaradi svoje trdne pravne podlage, niza institucij in usmeritve strategije na vzpostavitev koridorja. Evropska komisija pa je mnenja, da je treba okrepiti in posodobiti institucionalno in politično razsežnost sporazuma Traceca, predvsem zato da bi omogočili razvoj koridorja in splošno politično razpravo, kar se zdaj skuša doseči v procesu Baku.

Na medvladni komisiji decembra 2007 je bilo potrjeno, da je konkretna naloga, ki jo je treba rešiti v drugem krogu predhodnih pogovorov, da se ugotovi, ali je prihodnji pravni in institucionalni okvir mogoče zasnovati na strukturah iz sporazuma Traceca in kako to storiti, da se tako določi nova, dolgoročna osnova za sodelovanje. Treba je najti tudi najboljši pristop v zvezi s procesom Baku, saj morajo novi dokumenti in strukture ustrezati ukrepom, povezanim s koridorji (infrastrukturnim ukrepom), in ukrepom za regionalno zbliževanje (horizontalnim ukrepom).

4.7. Sredozemske osi in akcijski načrt za regionalni promet

Vse od začetka barcelonskega procesa leta 1995 Komisija dejavno podpira razvoj integriranega prometnega sistema v Sredozemlju. Ta regija je zato dosegla verjetno največji napredek pri uresničevanju ideje o razširitvi vseevropskih prometnih omrežij.

Ustrezne institucije že obstajajo, in sicer ministrske konference za sprejemanje strateških odločitev, Evrosredozemski prometni forum za usklajevanje skupnih pristopov in razvoj integriranih regionalnih prometnih sistemov ter več delovnih skupin za infrastrukturne in horizontalne ukrepe. Akcijski načrt za regionalni promet, ki ga je forum sprejel maja 2007, je velik korak proti vzpostavitvi glavnih osi v regiji na podlagi regulativnih reform in številnih horizontalnih ukrepov. Poleg tega je bil ustanovljen tehnični sekretariat (CETMO), ki zajema države zahodnega Sredozemlja, vendar za vzhodno Sredozemlje še ni podobne strukture.

Na lizbonski konferenci 3. decembra 2007 je podpredsednik Barrot ministrom čestital za njihovo dejavno sodelovanje pri razvoju in vzpostavitvi sredozemskih osi. Forum in delovne skupine so bile pozvane, naj nadaljujejo z uspešnim delom in v drugem krogu predhodnih pogovorov obravnavajo še maloštevilne preostale vidike. Ti vsebujejo učinkovito spremljanje vzpostavitve osi v regiji, ustanovitev tehničnega sekretariata za vzhodno Sredozemlje in okrepljeno usklajevanje na podlagi memoranduma o soglasju ali mednarodnega sporazuma.

5. SKLEP

Iz prvega kroga predhodnih pogovorov je razviden močan interes sosednjih držav in drugih zainteresiranih strani za zbližanje koncepta osi in širšega političnega dialoga. Na podlagi pogovorov so bile sprejete manjše prilagoditve priporočil, predlaganih v sporočilu z naslovom Smernice za promet v Evropi in sosednjih regijah , da bi se bolje upošteval nedavni napredek, zlasti glede enotnega evropskega neba in pobud Galileo ter razvoja prihodnjih vseevropskih prometnih omrežij na Zahodnem Balkanu in v Turčiji.

Sosednje države in druge zainteresirane strani so podprle tudi institucionalno ureditev, ki jo je predlagala Komisija. Vse sosednje države in druge zainteresirane strani poudarjajo pomen regionalnega sodelovanja vzdolž osi in nadgrajevanja obstoječih okvirov.

V drugem krogu predhodnih pogovorov je treba poleg točk, ki so povezane s posamezno osjo in o katerih se je že razpravljalo v predhodnih poglavjih, obravnavati tudi naslednja vprašanja:

- Prizadevati si je treba za trdno zavezanost sosednjih držav obliki okrepljenega sodelovanja.

- Glede novih nalog je treba doseči skladnost z obstoječimi regionalnimi strukturami, da je zagotovljeno učinkovito spremljanje razvoja osi.

- Doseči je treba soglasje glede vzpostavitve ali dokončanja regionalnih struktur za osi, ki še niso zgrajene.

Komisija za pomlad 2008 že načrtuje vrsto srečanj. Drugo poročilo o napredku pri predhodnih pogovorih bo predloženo septembra 2008, po potrebi mu bo priloženo tudi priporočilo Svetu za začetek pogajanj in ocena finančnih potreb, pri tem pa ta ne bo vplivala na večletni finančni okvir za zadevna področja politike.

[1] COM(2006) 726, 4.12.2006.

[2] COM(2007) 774, 5.12.2007.

[3] Sprejeto 5. marca 2008.

[4] COM(2007) 32, 31.1.2007.

[5] Podlago za oblikovanje politike je pripravila skupina na visoki ravni, ki jo je vodila nekdanja podpredsednica Komisije Loyola de Palacio; glej poročilo Networks for peace and development (Omrežja za mir in razvoj) na spletni strani http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm.

[6] Vseevropski koridorji I, IV, V, VI in VII so zdaj večinoma na ozemlju EU.

[7] Pristopna pogajanja s Hrvaško so se začela leta 2005. Decembra 2005 je Evropski svet Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji podelil status države kandidatke, pristopna pogajanja pa se še niso začela.

[8] V skladu z resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244 z dne 10. junija 1999.

[9] Letalski sektor že ureja Evropski sporazum o skupnem letalstvu.

[10] Države podpisnice so: Afganistan, Armenija, Azerbajdžan, Gruzija, Kazahstan, Kirgizistan, Republika Moldavija, Tadžikistan, Turčija, Ukrajina in Uzbekistan ter državi članici EU Romunija in Bolgarija. Pakistan in Iran sta vložila prošnjo za članstvo.