ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
48.

poziva k večji vlogi in večji avtonomiji regij pri določanju ciljev in področij porabe sredstev. Čeprav se ESPR trenutno upravlja na ravni držav članic, obstaja več uspešnih primerov, kjer je bilo v nekaterih državah članicah upravljanje preneseno na pristojne organe na regionalni ravni. V novi uredbi o ESPR bi bilo treba to izrecno spodbuditi. Poudarja, da je to splošna želja in da imajo številne regije pozitivne izkušnje z upravljanjem sredstev iz naslova ESPR. Meni, da je ta zahteva po prilagajanju še zlasti pomembna za najbolj oddaljene regije, za katere je treba prav tako pregledati in izboljšati pogoje za uporabo ESPR, kar zadeva upravičenost, stopnjo sofinanciranja in intenzivnost pomoči. Poleg tega je treba podporo v okviru načrtov za nadomestilo dodatnih stroškov za proizvode iz ribolova in akvakulture v najbolj oddaljenih regijah glede na cilje in posebnosti okrepiti in sprejeti je treba izvedbena pravila, primerljiva s tistimi, ki se uporabljajo za podobno podporo v kmetijstvu;
61.

je zadovoljen z relativnim napredkom Albanije v zvezi s ključnimi prednostnimi reformami. Vendar pa mora Albanija nadaljevati izvajanje reform, zlasti na področjih, ki se navezujejo na pet ključnih prednostnih nalog, in to na trajnosten, celovit in vključujoč način: osredotočiti se mora zlasti na področje pravne države in varstva človekovih pravic, vključno s pravicami manjšin. Zlasti je pomembna reforma sodnega sistema, ki jo je parlament soglasno sprejel 22. julija 2016. Ta odpira nove možnosti za boljšo zaščito človekovih pravic (vključno s pravicami manjšin, politikami proti diskriminaciji in gospodarskimi pravicami po vsej Albaniji), za pojasnitev lastniških razmerij, izboljšanje podjetniškega in naložbenega okolja ter boj proti sivi ekonomiji. Odbor poleg tega pozdravlja strategijo in akcijski načrt za boj proti korupciji in poziva k nadaljnjemu napredku glede političnih in pravnih ukrepov ter njihovemu pravilnemu izvrševanju, pa tudi k ukrepom za boj proti organiziranemu kriminalu, vključno s proizvodnjo in preprodajo mamil, zlasti konoplje, ter poudarja, da je za Albanijo izredno pomembno doseči oprijemljive in trajnostne rezultate na teh področjih;
Če izvajalci storitev informacijske družbe hranijo avtorsko zaščitena dela ali druge predmete urejanja, ki so jih naložili njihovi uporabniki, ali javnosti omogočajo dostop do njih, s tem pa njihova dejavnost presega zgolj zagotavljanje fizičnih zmogljivosti in gre pri njej za priobčitev javnosti, so dolžni skleniti licenčne sporazume z imetniki pravic, če niso upravičeni do izjeme glede odgovornosti iz člena 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1). Glede na člen 14 je treba preveriti, ali ima ponudnik storitev dejavno vlogo, tudi z optimizacijo predstavitve naloženih del ali predmetov urejanja ali njihove promocije, ne glede na naravo sredstev, ki jih v ta namen uporablja. Da bi kakršen koli licenčni dogovor lahko deloval, bi morali ponudniki storitev informacijske družbe, ki hranijo velike količine avtorsko zaščitenih del ali drugih predmetov urejanja, ki so jih naložili njihovi uporabniki, ali javnosti omogočajo dostop do njih, sprejeti primerne in sorazmerne ukrepe za zagotovitev zaščite del ali drugih predmetov urejanja, kot je uporaba učinkovitih tehnologij. Ta obveznost bi morala veljati tudi, če so ponudniki storitev informacijske družbe upravičeni do izjeme glede odgovornosti iz člena 14 Direktive 2000/31/ES.

Če izvajalci storitev informacijske družbe hranijo avtorsko zaščitena dela ali druge predmete urejanja, ki so jih naložili njihovi uporabniki, ali javnosti omogočajo dostop do njih, s tem pa njihova dejavnost presega zgolj zagotavljanje fizičnih zmogljivosti in gre pri njej za priobčitev javnosti, so dolžni skleniti licenčne sporazume z imetniki pravic, če niso upravičeni do izjeme glede odgovornosti iz člena 14 Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1). Glede na člen 14 je treba preveriti, ali ima ponudnik storitev dejavno vlogo, tudi z optimizacijo predstavitve naloženih del ali predmetov urejanja ali njihove promocije, ne glede na naravo sredstev, ki jih v ta namen uporablja. Da bi kakršen koli licenčni dogovor lahko deloval, bi morali ponudniki storitev informacijske družbe, ki hranijo velike količine avtorsko zaščitenih del ali drugih predmetov urejanja, ki so jih naložili njihovi uporabniki, ali javnosti omogočajo dostop do njih, sprejeti primerne in sorazmerne ukrepe za zagotovitev zaščite del ali drugih predmetov urejanja, kot je uporaba učinkovitih tehnologij , s katerimi je mogoče doseči pravično prerazporeditev vrednosti v korist imetnikov pravic . Ta obveznost bi morala veljati tudi, če so ponudniki storitev informacijske družbe upravičeni do izjeme glede odgovornosti iz člena 14 Direktive 2000/31/ES.
44.

predlaga, da skupaj z Evropsko komisijo preuči konkretne možnosti, da bi regionalne in lokalne oblasti povabili k sodelovanju v mrežah, kot so pametna mesta in Konvencija županov, ali v mrežah za preventivo in spodbujanje zdravja, ki jih promovira Svetovna zdravstvena organizacija (WHO Healthy Cities Network, WHO Healthy Ageing Task Force, WHO Age-Friendly Cities Project, WHO Regions for Health Network, Schools for Health in Europe Network itd.), na področjih delovanja, kot so biotska raznovrstnost in raba zemljišč, ravnanje z odpadki in upravljanje voda ter onesnaževanje zraka, ki so bistvenega pomena za vodilno pobudo Evropa, gospodarna z viri (10);
13.

ponavlja svojo zavezo tunizijskim državljanom in poziva k resničnemu, trdnemu in celostnemu partnerstvu med EU in Tunizijo; poudarja, da bi Tunizija z nadaljnjim mirnim in demokratičnim razvojem ter prehodom v gospodarsko in varnostno stabilnost dala zelo pozitiven signal vsem državam ESP; izpostavlja potrebo po znatnem povečanju pomoči EU Tuniziji, da se podpre utrditev demokratičnega prehoda ter spodbudijo naložbe in razvoj v vseh gospodarskih sektorjih in delih družbe, zlasti pri ustvarjanju novih delovnih mest in ohranjanju kakovostnih javnih storitev, ki so dostopne vsem; ugotavlja, da so se začela pogajanja za sklenitev ambicioznega prostotrgovinskega sporazuma med EU in Tunizijo (poglobljen in celovit sporazum o prosti trgovini), in Komisijo poziva, naj sprejme celosten pristop za zagotovitev, da bo ta sporazum koristen za obe strani, pri čemer je treba ustrezno upoštevati znatne gospodarske razlike med pogodbenicama;
21.

poudarja, da je treba v organizacijah socialne ekonomije spodbujati kulturo spremljanja, izboljšati njihovo sposobnost za merjenje in poročanje o gospodarskih in socialnih razsežnostih svojih dejavnosti ter razviti metodologije in kazalnike, ki so v skladu z njihovo naravo in posebnostmi. Izkušnje s spremljanjem bi bilo treba na različne načine deliti z drugimi in jih narediti dostopne;
40.

meni, da bi poglobljeni in odpornejši ekonomski in monetarni uniji koristilo, če bi bile strukture manj zapletene, prevzemanje odgovornosti in pristojnosti razjasnjeni, preglednost pa večja, namesto da se k že veljavnim pravilom in predpisom uvajajo še dodatni, zato pozdravlja načrte Evropske komisije za poenostavitev, večjo preglednost in odločnejše prevzemanje odgovornosti;
62.

meni, da je to zamujena priložnost za podeželske skupnosti, in vzrok za to vidi v pomanjkljivem usklajevanju med različnimi skladi ESI, različnimi pravili glede poročanja in revizije za posamezne sklade, ki se pogosto upravljajo ločeno in so vezani na različna ministrstva. Prav tako izraža zaskrbljenost, da so nova pravila o reviziji za lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, bolj obremenjujoča za odgovorne organe in lokalne akcijske skupine;
41.

poziva k zgodnejši predložitvi in nato sprejetju bistvenih zakonodajnih predlogov za naslednje programsko obdobje (po letu 2020). Zaradi zamud pri sprejemanju večletnega finančnega okvira, uredbe o skupnih določbah in drugih specifičnih uredb glede evropskih strukturnih in investicijskih skladov, do katerih je prišlo zaradi težavnih pogajanj, se je programsko obdobje 2014–2020 začelo izvajati počasi, te zamude pa so eden od glavnih razlogov za povečanje neporavnanih obveznosti. Odbor regij si bo dejavno prizadeval za zgodnjo razpravo o prihodnosti kohezijske politike po letu 2020 in bo pravočasno podal svoj prispevek k posvetovanjem;
1.

ugotavlja, da je ažuren in po vsej Evropi delujoč sistem obveščanja za voznike in potnike, ki pokriva vse načine prevoza, ključen instrument za prosto gibanje oseb, ki je ena od temeljnih svoboščin EU. To pa ne pomeni le, da se prostega gibanja oseb ne sme ovirati, temveč ga je treba državljanom tudi olajšati. Zato bi bilo treba obvezno objavljati informacije o voznih redih in druge informacije o potovanjih ter dati vsem državljanom EU brez razlike popoln dostop do njih, in sicer v obliki, ki bi vsakomur od njih omogočala, da jih čim preprosteje in učinkoviteje uporablja. EU in vse države članice bi morale v primeru takšnega sistema poskrbeti tudi za to, da nobeden od ponudnikov javnega prevoza ne bi imel prednosti na škodo drugih. Poleg tega bi morale vsem ponudnikom potovanj in prevoza zagotoviti enak dostop do tovrstnih sistemov. Pri pripravi evropske zakonodaje, ki bo pozneje prenesena v različne nacionalne zakonodaje, je treba upoštevati tudi ta celostni vidik. Takšen pristop bi moral veljati ne le za „statične“ informacije o prevozu, tj. stalne vozne rede, temveč tudi „dinamične“, kot so denimo sprotno ažurirani podatki o točnem položaju vozila javnega prevoza na progi. Zahteva po sprotnem zbiranju podatkov o položaju vozil za javni prevoz potnikov bo obenem spodbudila rabo že vzpostavljenega vesoljskega dela sistema Galileo;
14.

opozarja, da so bile lokalne in regionalne oblasti trikratno prizadete zaradi ukrepov fiskalne konsolidacije, s katerimi so se države odzvale na gospodarsko in finančno krizo. Prvič, ti ukrepi so močno omejili zmožnost podnacionalnih oblasti, da prispevajo k javnim naložbam. Te so v obdobju 2002–2007 v EU-27 v povprečju znašale 2,3 % BDP in so se zmanjšale na 1,8 % BDP, zlasti pa so upadle realno, in sicer za 7,2 % v letu 2010, 5,9 % v letu 2011, 3,3 % v letu 2012 in 8,6 % v letu 2013;
18.

ravno tako meni, da je nujno povezati vidik ohranjanja s sistematičnim celostnim pristopom, da bi spodbudili sodelovanje različnih strani, ki so v to vključene, in bi ga bilo treba uvesti na ravni kmetije s poudarkom na tradicionalnih in lokalnih vrstah in kulturah ter s prizadevanji za spodbujanje obsežne uporabe tradicionalnih in lokalnih vrst in kultur med kmeti s pomočjo svežnja usklajenih ukrepov za ohranjanje in povečanje biotske raznovrstnosti na kmetijah;
37.

opozarja, da so lahko zadostne in dolgoročne naložbe v zdravstvene sisteme dolgoročno ugodnejše kot kratkoročni in od gospodarske rasti odvisni finančni vidiki, ter meni, da bi bilo treba v prihodnosti dati prednost ugotavljanju tako kratkoročnih kot dolgoročnih učinkov naložb v zdravstvu;
49.

ugotavlja, da so številna evropska mesta in kraji na lastno pobudo začeli ambiciozne programe in praktične projekte za upočasnitev podnebnih sprememb. Med lokalnimi projekti na mednarodni ravni so na primer Agenda 21, uvedena leta 1992 na vrhu o okolju, ki je v zadnjih dveh desetletjih skoraj 10 000 lokalnim oblastem omogočila, da so oblikovale politike in ukrepe v zvezi s trajnostnim razvojem ter konkretno prispevale k izboljšanju okolja, zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in prilagajanju na podnebne spremembe, „Climate Alliance“ in pobuda „Cities for Climate Protection“ sveta Lokalne oblasti za trajnostni razvoj (ICLEI). Koristno je tudi delo evropskega združenja lokalnih oblasti „Energy Cities“ na področju energetskih vprašanj. Program European Energy Award (Evropska nagrada za energijo) za energetsko učinkovite občine celovito usmerja občine k večji energetski učinkovitosti, varstvu podnebja in uporabi obnovljivih virov energije. V njem sodeluje že več kot 1100 občin. Svet evropskih občin in regij (CEMR) je izdal publikacijo za lokalne nosilce odločanja z naslovom „Save energy, save the climate, save money“ (Varčuj z energijo, zaščiti podnebje, prihrani denar). Vzor za številne lokalne pobude za dosego ogljične nevtralnosti je lahko načrt občine Växjö na Švedskem, da do leta 2030 doseže ogljično nevtralnost. Na Finskem si 14 ogljično nevtralnih občin (projekt HINKU) v sodelovanju z lokalnimi podjetji, oblikovalci politik in prebivalci prizadeva za 80-odstotno zmanjšanje emisij, hkrati pa spodbujajo zeleno gospodarstvo. Občinska kampanja za zaščito podnebja (CCP Finland) vključuje 53 lokalnih oblasti, 115 lokalnih oblasti pa je sprejelo podnebno strategijo. V pobudi konvencija županov sodeluje na tisoče mest in krajev, ki imajo akcijske načrte za trajnostno energijo in programe za zmanjšanje emisij. Svetovanje na področju energije zdaj nudijo številne lokalne in regionalne agencije za energijo, ki so bile ustanovljene s sredstvi EU;
31.

poudarja, da si morajo lokalne in regionalne oblasti ter države članice izmenjevati primere najboljše prakse pri obravnavi vlog prosilcev za azil in beguncev, politikah vključevanja in preprečevanju migracij ljudi brez urejenega statusa. Ugotavlja, da bi to lahko omogočilo obravnavanje razlik med državami članicami in regijami na podlagi pristopa od spodaj navzgor, in sicer v zvezi s pogoji, pod katerimi države gostijo prosilce za azil, begunce ali migrante z neurejenim statusom ob njihovem začetnem sprejemu, ter v zvezi z različno učinkovito in hitro obravnavo njihovih prošenj in dosjejev. Ugotavlja, da majhne skupnosti nimajo virov za soočenje z velikim številom priseljencev, zato poudarja, da je nujna solidarnost med njimi, ter poziva h krepitvi agencije Frontex za učinkovitejše in resnično okrepljeno ter racionalizirano sodelovanje med mejnimi organi držav članic ter za zaščito migrantov in zunanjih meja EU;
41.

priznava težave, povezane z delovanjem finančnih instrumentov v sedanjem obdobju, pri čemer zlasti poudarja pomisleke ter posebne potrebe mest in mestnih območij v zvezi z razvojem instrumenta Jessica, ki so posledica napetosti med organi za upravljanje programov in občinskimi organi. Zato ponovno poudarja, da je treba pri izvajanju kohezijske politike na ustreznih področjih olajšati uporabo instrumentov, temelječih na posojilih, saj imajo multiplikacijski učinek in spodbujajo učinkovitost naložb, hkrati pa so manj obremenjujoči za regionalne in lokalne proračune. Predlaga, da bi pri tem razmislili tudi o udeležbi drugih akterjev, kot so investicijske banke.
38.

poudarja, da je treba na lokalni in regionalni ravni sprejeti ukrepe za upravno poenostavitev, s katerimi bi uresničili pravice državljanov EU, zlasti pravico do prostega gibanja, in odpraviti vse odvračajoče prakse ali druge obstoječe oblike diskriminacije, ki pomenijo neenako obravnavo državljanov EU, zlasti pri priznavanju pravice do bivanja. Poleg tega bi morale biti lokalne in regionalne oblasti s pomočjo opredelitve problemov, s katerimi se soočajo, sposobne ponuditi ustrezne rešitve;
28.

opozarja, da se bo po pričakovanjih do leta 2060 število mladih v EU-27 zmanjšalo za 9 %, (4) število delovno aktivnega prebivalstva (15–64 let) pa za 15 %. Poleg tega naj bi se število starejših povišalo za neverjetnih 79 %. Te demografske spremembe so rezultat različnih pojavov, kot so nižja rodnost, daljša pričakovana življenjska doba, skupne neto migracije in staranje „baby boom generacije“, ki se je rodila po drugi svetovni vojni. Jasno je, da bodo ti demografski trendi imeli velik vpliv na gospodarstvo, družbo in proračun na nacionalni in regionalni/lokalni ravni. V študiji OR z naslovom Aktivno staranje: lokalne in regionalne rešitve (5) so posledice dobro pojasnjene: ponudba delovne sile in zaposlovanje se bosta zmanjšala, kar bo izziv za gospodarsko rast, povpraševanje starajočega se prebivalstva po storitvah pa se bo povečalo. Pričakuje se, da se bodo povečali tudi javni izdatki za zagotavljanje kakovostnih storitev starajočemu se prebivalstvu, financirati pa bo treba tudi zdravstveno varstvo in pokojnine za vse večje število starejših oseb. Vendar pa so se proračunska sredstva večine lokalnih in regionalnih oblasti drastično zmanjšala, kar jim že sedaj zelo otežuje zagotavljati dinamične in sodobne socialne storitve ustrezne kakovosti;
56.

poudarja dodano vrednost evropskih združenj za teritorialno sodelovanje (EZTS) in makroregionalne strategije kot inovativnih orodij teritorialnega sodelovanja na medregionalni in nadnacionalni ravni, saj lahko izboljšajo povezanost in usklajenost političnih ukrepov na različnih področjih na širšem območju Sredozemlja in Črnega morja, in sicer z racionalizacijo porazdelitve finančnih sredstev in priznanjem vloge lokalnih in regionalnih oblasti na podlagi načel upravljanja na več ravneh in širše udeležbe organizacij civilne družbe.
31.

poudarja, da se države ob Severnem morju in Rokavskem prelivu soočajo z velikimi skupnimi problemi in izzivi, ki se jih regije ali države članice same ne morejo lotiti in jih rešiti. Večinoma so povezani s posebnimi naravnimi in geografskimi značilnostmi Severnega morja, Rokavskega preliva in obalnih območjih, ki so še danes podlaga za podoben zgodovinski, gospodarski, družbeni in kulturni razvoj. Te značilnosti so predvsem naslednje: — medsebojno povezan lasten ekosistem in grožnje, s katerimi se sooča; — podnebne in geološke značilnosti (izkoriščanje obnovljivih virov energije, kot sta veter in plimovanje, novi izzivi, povezani z zaščito obale); — intenzivno izkoriščanje naravnih virov (ribolov, pridobivanje nafte in plina ipd.); — intenzivno in protislovno izkoriščanje naravnega okolja (vetrna energija, ladijski promet, varstvo narave); — tradicionalne gospodarske panoge na obalnih območjih (ladijski promet, ladjedelništvo, turizem);
2.

Odbor regij izraža upanje, da bo Evropska komisija nadaljevala s prizadevanji za nadaljnji skladen razvoj politike medijske pismenosti, s katero je začela leta 2007. Poziva jo, naj pri tem vključi mnenje OR, pri tem pa upošteva načelo subsidiarnosti in posebne značilnosti lokalnih in regionalnih skupnosti. OR prav tako poziva Komisijo, naj nadaljuje s pripravo akcijskega načrta o medijski pismenosti v sodelovanju z drugimi institucijami EU, Unescom ter lokalnimi in regionalnimi oblastmi. V tem okviru je treba upoštevati, da: a) si morajo z vidika politične kulture, aktivne udeležbe državljanov EU in ozaveščanja uporabnikov za uresničevanje medijske pismenosti kot političnega cilja močno prizadevati vsi odločilni akterji, kar od vsake regije in države članice zahteva spodbujanje inovacij na področju izobraževanja; b) je politika izobraževanja in usposabljanja v skladu s Pogodbo ES v izključni pristojnosti držav članic, Unija pa pomaga izboljševati različne nacionalne sisteme, tako da jim po potrebi daje na voljo dopolnilne instrumente Skupnosti in spodbuja izmenjavo informacij in dobrih praks. To poudarja tudi Evropska komisija v svojem sporočilu iz leta 2008 Posodobljen strateški okvir za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (3); c) strateški okvir na področju izobraževanja in usposabljanja (4) medijsko pismenost obravnava (kar je vprašljivo) kot vejo digitalne pismenosti, čeprav bi lahko imela ključno vlogo pri uresničevanju številnih ciljev in prednostnih nalog, omenjenih v strateškem okviru (zlasti pridobivanje osnovnih kompetenc, kot je branje in „učenje učenja“, aktivno državljanstvo, spodbujanje medkulturnega dialoga in vseživljenjsko učenje); d) teme, ki so v strateškem okviru (5) opredeljene kot nujne prednostne naloge, so: — razvoj prečnih ključnih kompetenc; — ukrepi, ki omogočajo vzpostavitev institucionalnega okolja, naklonjenega ustvarjalnosti in inovacijam, temelječega na kritični in premišljeni uporabi novih informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), in ki spodbujajo tudi kakovostne izboljšave v izobraževanju učiteljev; — vzpostavitev partnerstev med ustanovami in podjetji za izobraževanje in usposabljanje ter raziskovalnimi zavodi, kulturnimi ustanovami in ustvarjalnimi panogami. Te prednostne naloge so tesno povezane z razmislekom glede razvoja medijske pismenosti; e) v mnogih primerih so lokalne in regionalne oblasti pristojne za vključitev medijskega opismenjevanja v vse ravni formalnega izobraževanja. Zato bi bilo treba poiskati ustrezen postopek za podporo lokalnim in regionalnim oblastem pri uveljavljanju projektov, programov in listin, ki se nanašajo na medijsko pismenost, vključno z različnimi partnerstvi, ki povezujejo številne akterje na področju javnega in zasebnega, pa tudi kulturne in izobraževalne ustanove ter poklicne pripravljavce vsebin, v okviru tako formalnega kot neformalnega izobraževanja ter ob strogem upoštevanju pravnih predpisov.
37.

poziva države članice in Evropsko komisijo, naj sprejmejo pobude za izkoriščanje možnosti, ki jih nudijo nove tehnologije (e-demokracija, e-uprava, e-storitve itd.), s ciljem splošni javnosti in priseljencem olajšati izražanje stališč in predlogov glede politik in ukrepov na področju vključevanja;
3.2

želi, da bi ti Evropski teritorialni pakti omogočili: — uskladitev in medsebojno prilagoditev procesov načrtovanja, oblikovanja, sprejemanja odločitev, izvajanja in upravljanja, ki so povezani z glavnimi političnimi cilji in načrti Unije na različnih institucionalnih ravneh; — fleksibilno, učinkovito in prostovoljno izvedbo ključnih ciljev in prednostnih političnih nalog Unije prek ciljno naravnanih partnerstev, ki bi omogočila predvsem izvedbo ciljev kohezijske politike, lokalni pristop k lizbonski strategiji, konkretne pobude na področju komuniciranja, izvajanje ključnih evropskih politik na lokalni ravni, kot sta npr. promet in energetika, ter izvajanje strategij integriranih politik, kot sta pomorska in obmorska politika; — učinkovito upravljanje tristranskih pogodb in sporazumov, kakor jih je na začetku predlagala Evropska komisija, da bi uvedli preproste rešitve, ki bi bile blizu lokalnim razmeram in za katere ne bi bili potrebni obsežni in dragi „zakonodajni in/ali regulativni“ mehanizmi, ter razvili partnerske projekte, za katere bi bile odgovorne regije in lokalne skupnosti in ki bi imeli tehnično in finančno podporo njihovih držav ali Unije. To bi bilo lahko še posebej koristno v regijah z velikimi naravnimi in/ali ekonomskimi in socialnimi ovirami, pa tudi v redko poseljenih regijah (npr. v najbolj oddaljenih regijah), kjer je evropsko zakonodajo in evropske politike včasih težko prenesti in uporabljati;
22.

Smernice morajo priznati in upoštevati načelo regionalne raznolikosti. Odražati morajo različno stopnjo razvoja različnih regij v vsej Evropski uniji. Upoštevati morajo obstoj naravnih pomanjkljivosti v zadevni regiji in stopnjo razvoja drugih prevoznih sredstev v regiji ter obrobno in odvisno lastnost glavnih letališč. Regionalnim in lokalnim oblastem bi morale omogočati, da določeno letališko infrastrukturo in storitve regionalnega zračnega prevoza opredelijo kot pomembne za regijo, kadar so v skladu s posebnimi gospodarskimi in prostorskimi prednostnimi nalogami, ki jih določijo zadevne oblasti.
45.

poudarja, da memorandum o soglasju med OR in Svetovno zdravstveno organizacijo, ki se sicer ne sklicuje izrecno na to direktivo, jasno zavezuje OR k zavzemanju za dostop do zdravstvenega varstva, spodbujanje zdravja in izmenjavo znanja, kar so bistveni vidiki direktive;