EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 11.4.2016 COM(2016) 199 final SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKI CENTRALNI BANKI, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Pregled stanja na področju pravosodja v EU za leto 2016



1.UVOD Uspešni pravosodni sistemi imajo ključno vlogo pri podpiranju načela pravne države in temeljnih vrednot Unije. So tudi osnovni pogoj za naložbam in podjetjem prijazno okolje. Zato je izboljšanje uspešnosti nacionalnih pravosodnih sistemov ena od prednostnih nalog evropskega semestra – letnega cikla usklajevanja ekonomskih politik na ravni EU. Pregled stanja na področju pravosodja v EU državam članicam pomaga pri izpolnjevanju te prednostne naloge. V četrti izdaji pregleda stanja je celovit pregled delovanja nacionalnih pravosodnih sistemov še nadgrajen: pri zbiranju podatkov je sodelovalo več držav članic; uvedeni so novi kazalniki kakovosti, na primer za standarde, usposabljanje, raziskave in pravno pomoč; kazalniki neodvisnosti so obogateni, tudi z novimi raziskavami Eurobarometer; in omogočen je boljši vpogled v nekatera področja, na primer elektronsko komunikacijo. Kaj je pregled stanja na področju pravosodja v EU? Pregled stanja na področju pravosodja v EU je informacijsko orodje za pomoč EU in državam članicam pri doseganju večje uspešnosti pravosodja. Zagotavlja objektivne, zanesljive in primerljive podatke o kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov v vseh državah članicah. Pregled stanja prispeva k ugotavljanju morebitnih pomanjkljivosti, izboljšav in dobrih praks. Prikazuje trende delovanja nacionalnih pravosodnih sistemov. Ni splošna enotna razvrstitev, temveč pregled načina delovanja vseh pravosodnih sistemov na podlagi različnih kazalnikov, ki so v skupnem interesu vseh držav članic. Pregled stanja ne daje prednosti nobeni vrsti pravosodnega sistema in obravnava vse države članice enako. Ne glede na model nacionalnega pravosodnega sistema ali pravno tradicijo, v kateri je zasidran, so nekateri bistveni parametri uspešnega pravosodnega sistema pravočasnost, neodvisnost, cenovna dostopnost in uporabniku prijazen dostop. Pregled stanja se osredotoča na civilne in gospodarske pravdne zadeve ter upravne zadeve, in sicer z namenom pomagati državam članicam pri njihovih prizadevanjih za ustvarjanje naložbam, podjetjem in državljanom prijaznejšega okolja. Pregled stanja je orodje, ki se razvija v dialogu z državami članicami in Evropskim parlamentom, njegov namen pa je opredeliti bistvene parametre uspešnega pravosodnega sistema. Evropski parlament je Komisijo, ki že razmišlja o tem, pozval k postopni razširitvi obsega pregleda stanja. Kakšna je metodologija pregleda stanja na področju pravosodja v EU? Pri pregledu stanja se uporabljajo različni viri informacij. Veliko kvantitativnih podatkov zagotavlja Komisija Sveta Evrope za učinkovitost pravosodja (CEPEJ), s katero je Komisija sklenila pogodbo za izvedbo posebne letne študije. Ti podatki so iz obdobja od 2010 do 2014, države članice pa so jih predložile v skladu z metodologijo CEPEJ. Študija vsebuje tudi podrobne pripombe in informativne preglede za posamezne države, ki podajajo več ozadja in jih je treba razlagati skupaj s slikami. Drugi viri podatkov so skupina kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme, Evropska mreža sodnih svetov (ENCJ), Mreža predsednikov vrhovnih sodišč Evropske unije, Združenje državnih svetov in vrhovnega upravnega sodstva Evropske unije (ACA), Evropska mreža za konkurenco, Svet odvetniških združenj Evrope (CCBE), Odbor za komunikacije, Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine, mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov, Eurostat, Evropska mreža institucij za izobraževanje v pravosodju (EJTN), Svetovna banka in Svetovni gospodarski forum. Metodologija pregleda stanja za leto 2016 se je izboljšala s tesnejšim sodelovanjem s skupino kontaktnih oseb za nacionalne pravosodne sisteme. Kako je pregled stanja na področju pravosodja v EU vključen v evropski semester? Pregled stanja zagotavlja informacije o delovanju pravosodnih sistemov in pomaga pri oceni učinkov reform pravosodja. Če se pri pregledu stanja odkrije slaba uspešnost, je treba vedno poglobljeno analizirati razloge zanjo. Ta ocena za posamezne države se izvede v okviru procesa evropskega semestra z dvostranskim dialogom z zadevnimi organi in zainteresiranimi stranmi. Ocena upošteva posebnosti pravnega sistema in stanje v zadevnih državah članicah. Komisija lahko Svetu predlaga, naj sprejme priporočila za posamezne države v zvezi z izboljšanjem nacionalnih pravosodnih sistemov. 2.OKVIR: STALNA PRIZADEVANJA ZA IZBOLJŠANJE PRAVOSODNIH SISTEMOV Ta izdaja pregleda stanja je objavljena v obdobju, v katerem številne države članice sprejemajo ukrepe za izboljšanje svojih pravosodnih sistemov. Spodnja slika kaže, da so leta 2015 skoraj vse države članice izvedle ali napovedale spremembe svojih pravosodnih sistemov. Slika 1: Zakonodajne in regulativne dejavnosti v zvezi s pravosodnimi sistemi v letu 2015 (sprejeti ukrepi/napovedane pobude po državi članici) (vir: Evropska komisija ) Slika 1 prikazuje pregled dejstev „kdo izvaja katere dejavnosti“ in ne vključuje kvalitativne ocene. Razkriva, da so številne države članice dejavne na enakih področjih, zato bi se lahko učile druga od druge. Prikazuje tudi dinamiko reform pravosodja po EU, saj so poleg ukrepov, sprejetih leta 2015, v številnih državah članicah napovedane nadaljnje pobude. Področje uporabe, obseg in trenutno stanje različnih pobud se razlikujejo med posameznimi državami članicami. Veliko držav članic je sprejelo ali napovedalo spremembe postopkovnega prava. Dejavnosti držav članic so bile še naprej osredotočene na informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT), države članice pa so prevzele tudi pobude v zvezi s pravniškimi poklici, načini alternativnega reševanja sporov, pravno pomočjo, upravljanjem sodišč, sodnimi taksami, statutom sodnikov, preoblikovanjem geografske ureditve pravosodnega sistema, specializacijo sodišč in sodnimi sveti.

Ta prizadevanja so del strukturnih reform, ki se spodbujajo v okviru evropskega semestra. V letnem pregledu rasti za leto 2016 je bilo poudarjeno: „Izboljšanje kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti pravosodnih sistemov držav članic je predpogoj za naložbam in podjetjem prijazno okolje. […] Treba je zagotoviti hitre sodne postopke, odpravljati sodne zaostanke, povečati zaščitne ukrepe za neodvisnost sodnikov in izboljšati kakovost sodstva, tudi z boljšo uporabo IKT na sodiščih in uporabo standardov kakovosti.“ Prav zato je izboljšanje nacionalnih pravosodnih sistemov tudi med potrebnimi prizadevanji, ki naj bi na nacionalni ravni spremljala naložbeni načrt za Evropo. Ugotovitve iz pregleda stanja za leto 2015 so se skupaj z oceno stanja v posameznih državah članicah upoštevale pri evropskem semestru. Evropski semester 2015 kaže, da se nekatere države članice še vedno spopadajo s posebnimi izzivi. Svet je na predlog Komisije predvsem na nekatere države članice naslovil priporočila za posamezne države, v katerih je pojasnil, kako bi lahko izboljšale uspešnost pravosodnih sistemov. Poleg tega se reforme pravosodja v drugih državah članicah, ki se spopadajo z izzivi, natančno spremljajo v poročilih o državah, objavljenih v okviru evropskega semestra , in v tistih državah članicah, za katere je bil sprejet program ekonomskega prilagajanja. Prav tako so bili v okviru tretjega stebra naložbenega načrta za Evropo pravosodni sistemi v devetih državah članicah opredeljeni kot izziv za naložbe. Med letoma 2014 in 2020 bo EU za podporo reform pravosodja zagotovila do 4,2 milijarde EUR prek evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladov ESI). 14 držav članic je v svojih programskih dokumentih opredelilo pravosodje kot področje, ki bo prejelo podporo iz skladov ESI. Komisija poudarja, da je pri izkoriščanju skladov pomembno uporabiti pristop, usmerjen v rezultate: ta pristop se zahteva tudi v skladu z uredbo o skladih ESI. Komisija z državami članicami razpravlja, kako najbolje oceniti in ovrednotiti učinek skladov ESI za zadevne pravosodne sisteme. Ekonomski učinek popolnoma delujočih pravosodnih sistemov upravičuje ta prizadevanja. Uspešni pravosodni sistemi imajo ključno vlogo pri vzpostavitvi zaupanja skozi celoten poslovni cikel. Kadar pravosodni sistemi zagotavljajo izvrševanje pravic, so upniki bolj pripravljeni posojati, podjetja so odvrnjena od preračunljivega ravnanja, stroški transakcij so manjši, inovativna podjetja, ki se pogosto opirajo na neopredmetena sredstva (npr. pravice intelektualne lastnine), pa so bolj pripravljena vlagati. Pomen učinkovitosti nacionalnih pravosodnih sistemov za MSP je poudarjen v raziskavi iz leta 2015 o inovacijah in pravicah intelektualne lastnine, v kateri je sodelovalo skoraj 9 000 evropskih MSP. V njej je bilo ugotovljeno zlasti, da od sprožitve postopka za ugotavljanje kršitev pravic intelektualne lastnine na sodišču odvračajo zlasti stroški in pretirano trajanje sodnega postopka. Pozitivni učinek nacionalnih pravosodnih sistemov na gospodarstvo je poudarjen v literaturi in raziskavah , vključno z literaturo in raziskavami Mednarodnega denarnega sklada , Evropske centralne banke , OECD , Svetovnega gospodarskega foruma in Svetovne banke. Pomembnost prizadevanj držav članic za izboljšanje uspešnosti pravosodnih sistemov potrjuje tudi nenehna velika delovna obremenitev sodišč v vseh letih, čeprav se stanje med državami članicami razlikuje, kot je prikazano na spodnjih slikah.



Slika 2: Število prejetih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ ) * Po metodologiji CEPEJ ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, nepravdne zemljiškoknjižne zadeve in zadeve v zvezi s poslovnimi registri, zadeve v zvezi z drugimi registri, druge nepravdne zadeve, upravne zadeve in druge nekazenske zadeve. IT: leta 2013 je bila uvedena drugačna razvrstitev civilnih zadev, zato bi lahko primerjanje različnih let pripeljalo do napačnih zaključkov. DK: boljše poslovno okolje naj bi pojasnjevalo, zakaj so sodišča na vseh stopnjah prejela manj zadev. Slika 3: Število prejetih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Civilne in gospodarske pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne (in gospodarske) nepravdne zadeve pa se nasprotno nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Gospodarske zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna gospodarska sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča. ES: nihanja naj bi bila pojasnjena z uvedbo sodnih taks za fizične osebe do marca 2014 in z izključitvijo plačilnih nalogov. EL: metodološke spremembe, uvedene leta 2014. IT: leta 2013 je bila uvedena drugačna razvrstitev civilnih zadev, zato bi lahko primerjava med različnimi leti pripeljala do napačnih zaključkov. 3.GLAVNE UGOTOVITVE pregleda stanja na področju pravosodja v EU za leto 2016 Učinkovitost, kakovost in neodvisnost so glavni parametri uspešnega pravosodnega sistema in v pregledu stanja so predstavljeni kazalniki v zvezi z vsemi tremi. 3.1 Učinkovitost pravosodnih sistemov Kazalniki v zvezi z učinkovitostjo postopkov so: trajanje postopkov (čas, potreben za izdajo sodne odločbe), stopnja rešenih zadev in število nerešenih zadev. 3.1.1 Trajanje postopkov Trajanje postopkov označuje ocenjeni čas (v dnevih), ki je potreben, da se zadeva na sodišču reši, tj. čas, v katerem sodišče sprejme odločbo na prvi stopnji. Kazalnik „časa, potrebnega za izdajo sodne odločbe“, je število nerešenih zadev, deljeno s številom rešenih zadev ob koncu leta, pomnoženo s 365 (dnevi). Vse slike se nanašajo na postopke na prvi stopnji in primerjajo, če so ti na voljo, podatke za leta 2010, 2012, 2013 in 2014. * Po metodologiji CEPEJ ta kategorija vključuje vse civilne in gospodarske pravdne in nepravdne zadeve, nepravdne zemljiškoknjižne zadeve in zadeve v zvezi s poslovnimi registri, zadeve v zvezi z drugimi registri, druge nepravdne zadeve, upravne zadeve in druge nekazenske zadeve. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, HR, IT, CY, LV, HU, RO, SI in FI). CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. PT: podatki niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev.

Slika 5: Čas, potreben za reševanje civilnih in gospodarskih pravdnih zadev*

(prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ)

* Civilne (in gospodarske) pravdne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med strankami, na primer spore v zvezi s pogodbami. Civilne (in gospodarske) nepravdne zadeve pa se nasprotno nanašajo na nepravdne postopke, na primer nesporne plačilne naloge. Gospodarske zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna gospodarska sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, EL, ES, HR, IT, CY, LV, LU, HU, RO, SI in FI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. NL je do leta 2014 predložila podatke o izmerjenem času, potrebnem za izdajo sodne odločbe, ki ga CEPEJ ni izračunal. PT: podatki za leto 2014 niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev. Slika 6: Čas, potreben za reševanje upravnih zadev* (prva stopnja/v dnevih) (vir: študija CEPEJ) * Upravne zadeve se po metodologiji CEPEJ nanašajo na spore med državljani in lokalnimi, regionalnimi ali nacionalnimi organi. Upravne zadeve v nekaterih državah obravnavajo posebna upravna sodišča, v drugih pa redna (civilna) sodišča.. Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU, FI) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR leta 2012) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. CY: nihanja naj bi bila pojasnjena s povečanjem števila zadev v zvezi z varščino in združenim reševanjem teh zadev. MT: nihanja naj bi bila pojasnjena s povečanjem števila sodnikov. 3.1.2 Stopnja rešenih zadev Stopnja rešenih zadev je razmerje med številom rešenih zadev in številom prejetih zadev. Meri, ali sodišču uspe obravnavati prejete zadeve. Kadar je stopnja rešenih zadev okrog 100 % ali višja, to pomeni, da lahko pravosodni sistemi rešijo vsaj toliko zadev, kot jih prejmejo. Kadar je stopnja rešenih zadev nižja od 100 %, to pomeni, da sodišča rešijo manj zadev, kot jih prejmejo. Slika 7: Stopnja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev*

(prva stopnja/v % – vrednosti nad 100 % kažejo, da je več zadev rešenih kot prejetih, vrednosti pod 100 % pa kažejo, da je manj zadev rešenih kot prejetih) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI in FI). Nihanja v LT in SK naj bi bila pojasnjena s spremembami pri prejetih zadevah. LV: na nihanja naj bi vplivali zunanji in notranji dejavniki, kot so novi postopki zaradi insolventnosti. PT: podatki niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev. Slika 8: Stopnja reševanja civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, EL, IT, CY, LV, HU, SI in FI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). NL: do leta 2014 so bili predloženi podatki o izmerjenem času, potrebnem za izdajo sodne odločbe, ki ga CEPEJ ni izračunal. LU: nihanja naj bi bila pojasnjena z uvedbo novih statističnih metod. IE: nizki rezultati naj bi bili pojasnjeni s preteklimi praksami evidentiranja nerešenih civilnih zadev. PT: podatki za leto 2014 niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev. Slika 9: Stopnja reševanja upravnih zadev* (prva stopnja/v %) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU, FI) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR leta 2012) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). LT: nihanja naj bi bila pojasnjena s spremembami pri prejetih zadevah. MT: nihanja naj bi bila pojasnjena s povečanjem števila sodnikov. 3.1.3 Nerešene zadeve Število nerešenih zadev izraža število zadev, ki jih je ob koncu obdobja še treba obravnavati. Vpliva tudi na čas, potreben za izdajo sodne odločbe. Slika 10: Število nerešenih civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, RO, SI in FI). CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. ES: nihanja naj bi bila pojasnjena s spremembami pri prejetih zadevah. PT: podatki niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev. Slika 11: Število nerešenih civilnih in gospodarskih pravdnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (CZ, EE, EL, IT, CY, LV, HU, RO, SI in FI) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v DK, EL in ES naj bi bila pojasnjena s spremembami pri prejetih zadevah. CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. PT: podatki za leto 2014 niso bili na voljo zaradi tehničnih omejitev. Slika 12: Število nerešenih upravnih zadev* (prva stopnja/na 100 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * Primerjave je treba izvajati previdno, ker so nekatere države članice poročale o spremembah metodologije za zbiranje ali kategorizacijo podatkov (HU, FI) in o reorganizaciji sistema upravnih sodišč (HR leta 2012) oziroma izrazile pridržke glede popolnosti podatkov, ki morda ne zajemajo vseh zveznih dežel ali vseh sodišč (DE, LU). Nihanja v ES in CY naj bi bila pojasnjena s spremembami pri prejetih zadevah. CZ in SK poročata, da ni mogoče izluščiti števila nerešenih zadev na prvi stopnji, ker se zadeve štejejo za nerešene, dokler ni več mogoč noben nadaljnji postopek. 3.1.4 Učinkovitost na posebnih področjih

Ta oddelek vsebuje podrobnejše informacije o času, ki ga sodišča potrebujejo za reševanje sporov na posebnih pravnih področjih, in dopolnjuje splošne podatke o učinkovitosti pravosodnih sistemov. Področja so izbrana na podlagi pomena za enotni trg, gospodarstvo in poslovno okolje na splošno. Podatki o povprečnem trajanju postopkov na teh posebnih področjih omogočajo podrobnejše razumevanje, kako delujejo nacionalni pravosodni sistemi. Pregled stanja za leto 2016 temelji na predhodnih zbiranjih podatkov ter obravnava področja insolventnosti, konkurenčnega prava, prava varstva potrošnikov, pravic intelektualne lastnine, prava elektronskih komunikacij in javnih naročil. Natančnejši vpogled v delovanje sodišč, ki uporabljajo pravo EU na posebnih področjih, je še zlasti pomemben. Pravo EU tvori skupno podlago v pravnih sistemih držav članic, zato so sodni postopki, ki temeljijo na pravu EU, posebno primerni za pridobivanje primerljivih podatkov. Kadar nacionalna sodišča uporabljajo pravo EU, delujejo kot sodišča Unije ter zagotavljajo učinkovito izvrševanje pravic in obveznosti po pravu EU. Podrobnejši vpogled v posebna področja prava EU omogoča boljše razumevanje, kako učinkovito je izvrševanje prava EU. Daljše zamude pri sodnih postopkih imajo lahko negativne posledice za uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz zadevnega prava EU, npr. kadar niso več na voljo ustrezna pravna sredstva ali večja finančna škoda postane neizterljiva. Slika 13 Insolventnost: Čas, potreben za reševanje zadev zaradi insolventnosti* (v letih) (vir: Svetovna banka: „Doing Business“) * Čas, v katerem upniki izterjajo svoje posojilo. Časovno obdobje traja od neplačila družbe do plačila dela ali celotnega zneska, dolgovanega banki. Pri tem se upoštevajo morebitne taktike namernega zavlačevanja strank, kot so vložitev pritožb, ki so namenjene zavlačevanju postopka, ali predlogov za podaljšanje. Podatki izhajajo iz odgovorov lokalnih upraviteljev postopkov zaradi insolventnosti na vprašalnik in so preverjeni s študijo o zakonih in drugih predpisih ter z javnimi informacijami o sistemih insolventnosti. Podatki so zbrani junija vsako leto. Slika 14 Konkurenca: Povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih organov za varstvo konkurence, ki uporabljajo člena 101 in 102 PDEU* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Evropska mreža za konkurenco) Eden glavnih vidikov privlačnega poslovnega okolja je pravilna uporaba konkurenčnega prava. Je bistvenega pomena za zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za podjetja. Trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih organov za varstvo konkurence na prvi stopnji se zdi daljše, če se primerja s časom, potrebnim za izdajo sodne odločbe v upravnih zadevah (slika 6) ali vseh civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadevah (slika 4). Ti rezultati najverjetneje kažejo zapletenost in gospodarski pomen zadev, v katerih se uporablja konkurenčno pravo EU. * V BG, EE, CY in MT v tem obdobju ni bilo takih zadev. IE: scenarij, določen za pridobivanje podatkov za to sliko, ni uporaben (nacionalni organ za varstvo konkurence ni pristojen za sprejemanje odločitev z uporabo členov 101 in 102 PDEU). AT: scenarij ni neposredno uporaben; podatki vključujejo vse zadeve v zvezi s kršitvijo členov 101 in 102 PDEU, o katerih je odločalo sodišče, pristojno za konkurenčnopravne zadeve. Čas, potreben za reševanje zadev sodnega varstva, je bil izračunan na podlagi trajanja zadev, pri katerih je bila sodna odločba sprejeta v referenčnem letu. Države članice so predstavljene na podlagi tehtanega povprečnega trajanja sodnih postopkov v teh treh letih. Število takih zadev na posamezno državo članico je različno, vendar je velikokrat majhno (manj kot tri na leto). Zato je lahko povprečno trajanje odvisno od trajanja ene izjemno dolge ali kratke zadeve, kar povzroča velika nihanja med posameznimi leti (npr. BE, DE, PL in UK). Nekatere od najdaljših zadev so vključevale predložitev v predhodno odločanje Sodišču Evropske unije (npr. CZ). Slika 15 Elektronske komunikacije: Povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih regulativnih organov, ki uporabljajo pravo EU na področju elektronskih komunikacij* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Odbor za komunikacije) Cilj zakonodaje na področju elektronskih komunikacij je okrepiti konkurenčnost zadevnih trgov ter ustvarjati naložbe, inovacije in rast. Učinkovito izvrševanje te zakonodaje je tudi bistvenega pomena za doseganje ciljev, ki zagotavljajo nižje cene za državljane, kakovostnejše storitve in boljšo preglednost. Na splošno se zdi, da je povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva na področju prava elektronskih komunikacij na prvi stopnji daljše od povprečnega trajanja reševanja civilnih, gospodarskih, upravnih in drugih zadev (slika 4). Primerjava z zadevami na področju konkurenčnega prava (slika 14) in prava varstva potrošnikov (slika 17) kaže večja razhajanja pri povprečnem trajanju v skupini zadev, ki se nanašajo na elektronske komunikacije. To je najverjetneje posledica velike raznolikosti zadev, ki so uvrščene v to kategorijo in vključujejo ne samo obsežne zadeve sodnega varstva v zvezi s „tržno analizo“, temveč tudi zadeve, osredotočene na potrošnike. * V LU in LV v tem obdobju ni bilo takih zadev, v FI jih ni bilo leta 2013, v IE in MT pa jih ni bilo leta 2014. Število zadev sodnega varstva se med državami članicami razlikuje. V nekaterih primerih majhno število takih zadev (BE, EE, IE, CY, LT in UK) pomeni, da lahko ena zadeva, ki traja zelo dolgo, znatno vpliva na povprečje. AT: leta 2013 je pristojno sodišče odločalo o nenavadno veliko zapletenih zadevah v zvezi s tržno analizo. DK: na prvi stopnji o pravnih sredstvih odloča organ s sodni podobno funkcijo. V ES, AT in PL so pristojna različna sodišča glede na vsebino zadeve. Slika 16 Blagovna znamka Skupnosti: Povprečno trajanje reševanja zadev v zvezi s kršitvami blagovne znamke Skupnosti* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in Evropski opazovalni urad za kršitve pravic intelektualne lastnine) Pravice intelektualne lastnine so bistvenega pomena za spodbujanje naložb v inovacije. Brez učinkovitih sredstev za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine sta inovativnost in ustvarjalnost omejeni ter vlaganje zmanjšano. Zato so na sliki 16 predstavljeni podatki o času, ki so ga nacionalna sodišča potrebovala za sprejetje odločbe v zadevah, ki se nanašajo na kršitev najpogostejšega naziva intelektualne lastnine EU – blagovne znamke Skupnosti. Zakonodaja EU o blagovnih znamkah Skupnosti daje pomembno vlogo nacionalnim sodiščem, ki delujejo kot sodišča Unije in sprejemajo odločbe, ki vplivajo na ozemlje enotnega trga. Podatki kažejo razlike v povprečnem trajanju teh zadev v različnih državah članicah, kar lahko vpliva na imetnike blagovne znamke Skupnosti, ki želijo uporabiti pravno sredstvo v zvezi z domnevnimi kršitvami. * HR: v tem obdobju ni bilo takih zadev. V LU in IE ni bilo takih zadev leta 2012, v LT jih ni bilo leta 2013, v EE in FI pa jih ni bilo leta 2014. Povprečno trajanje zadev je bilo izračunano na podlagi statističnih podatkov, če so bili na voljo, ali na podlagi vzorca zadev. Države članice so organizirane na podlagi tehtanega povprečnega trajanja sodnih postopkov v teh treh letih. DK: podatki, predloženi za leti 2012 in 2013, vključujejo vse zadeve v zvezi z blagovnimi znamkami. EL: podatki za leto 2014 so izračunano povprečje na podlagi podatkov z različnih sodišč. Za podatke v DE, ES, PT in SE so bile uporabljene ocene sodišč. Število takih zadev se razlikuje med posameznimi državami članicami. Takih zadev je bilo malo (manj kot pet) v LT leta 2012, v EE in FI v letih 2012 in 2013, v IE in LU v letih 2013 in 2014 ter v HU v letih 2012 in 2014. Zato je lahko povprečno trajanje odvisno od trajanja ene izjemno dolge ali kratke zadeve, kar povzroča velika nihanja med posameznimi leti. Slika 17 Varstvo potrošnikov: Povprečno trajanje reševanja zadev sodnega varstva zoper odločbe organov za varstvo potrošnikov, ki uporabljajo pravo EU* (prva stopnja/v dnevih) (vir: Evropska komisija in mreža za sodelovanje na področju varstva potrošnikov) Učinkovito izvrševanje prava EU na področju varstva potrošnikov zagotavlja, da potrošniki uveljavljajo svoje pravice in da podjetja, ki kršijo pravila o varstvu potrošnikov, ne pridobijo nepoštene prednosti. Organi za varstvo potrošnikov in sodišča imajo ključno vlogo pri izvrševanju prava EU na področju varstva potrošnikov. Spodnji scenarij vključuje države članice, v katerih so organi za varstvo potrošnikov pristojni za sprejemanje odločb, s katerimi se ugotovijo kršitve prava varstva potrošnikov. Zadeve, ki jih obravnavajo organi za varstvo potrošnikov, se pogosto nanašajo na pomembna vprašanja v zvezi z varstvom potrošnikov. Zaradi dolgotrajnega reševanja zadev sodnega varstva bi se lahko podaljšalo reševanje morebitnih kršitev prava varstva potrošnikov, kar lahko resno škoduje potrošnikom in podjetjem. * Scenarij ni uporaben za BE, LU, AT, FI, SE in UK. V IE, CY in MT ni bilo takih primerov v obdobju, za katero so bili na voljo podatki. DE: upravni organi so pristojni za sprejemanje odločb izključno v čezmejnih zadevah, ki jih v tem obdobju ni bilo. FR: pravna sredstva se vlagajo zelo redko, podatki pa so bili na voljo samo za leto 2013. ES: podatki kažejo vsakoletno povprečje štirih avtonomnih skupnosti, pri drugih avtonomnih skupnostih pa se povprečje lahko razlikuje. V DK, EE, FR, HR, LT, NL in SI je bilo v zadevnem obdobju malo takih zadev, kar pomeni, da lahko ena zadeva, ki traja zelo dolgo ali kratko, znatno vpliva na povprečje ter povzroči večja nihanja v zvezi s posameznimi leti. Nekatere države članice so zagotovile oceno (IT, PL in RO za leto 2013). Na splošno podatki ne zajemajo finančnih storitev in produktov. Povprečno trajanje je izračunano v koledarskih dnevih, ki se štejejo od dne vložitve tožbe ali pravnega sredstva pri sodišču do dne, na katerega je sodišče sprejelo dokončno odločbo. Druga posebna področja Komisija je leta 2015 z Združenjem državnih svetov in vrhovnega upravnega sodstva Evropske unije (ACA-Europe) proučila načine zbiranja podatkov na področju javnih naročil. Pravo EU na področju javnih naročil je ekonomsko pomembno, saj omogoča hitra in učinkovita pravna sredstva za dejanske in morebitne ponudnike, ki izpodbijajo oddajo javnih naročil. Podatki iz 17 držav članic kažejo, da je bilo v obdobju 2013–2014 povprečno trajanje postopkov vsebinskega odločanja v zadevah, povezanih z javnimi naročili, pred sodišči zadnje stopnje manj kot eno leto (268 dni). Učinkovit sodni pregled zagotavlja, da lahko ponudniki v celoti izkoristijo pravna sredstva v skladu s pravom EU o pravnih sredstvih na področju javnih naročil in da širša družba ne utrpi škode zaradi zamud pri izvajanju javnih naročil.

3.1.5 Povzetek o učinkovitosti pravosodnih sistemov Pravočasnost sodnih odločb je bistvenega pomena za zagotavljanje nemotenega delovanja pravosodnega sistema. Glavni parametri, uporabljeni v pregledu stanja za proučevanje učinkovitosti pravosodnih sistemov, so trajanje postopkov (ocenjeni čas v dnevih, potrebnih, da se zadeva reši), stopnja rešenih zadev (razmerje med številom rešenih zadev in številom prejetih zadev) in število nerešenih zadev (ki jih je ob koncu leta še treba obravnavati). Pregled stanja za leto 2016 razkriva nekaj pozitivnih znakov. V primerjavi s predhodno izdajo pregleda stanja podatki kažejo naslednje: trajanje civilnih in gospodarskih pravdnih zadev se je na splošno izboljšalo (slika 5). Vendar se je trajanje postopkov v obsežni kategoriji „vse zadeve“ (slika 4) in postopkov v upravnih zadevah (slika 6) poslabšalo v več državah, kot se je izboljšalo; v večini držav članic, za katere so na voljo podatki, so stopnje rešenih zadev na sodiščih višje od 100 % v kategoriji „vse zadeve“ (slika 7) ter pri civilnih in gospodarskih pravdnih zadevah (slika 8). To pomeni, da sodišča lahko obvladujejo prejete zadeve na teh področjih. Vendar je v zvezi z upravnimi zadevami (slika 9) v večini držav članic stopnja rešenih zadev nižja od 100 %, kar kaže, da imajo težave z obvladovanjem prejetih zadev; v zvezi z nerešenimi zadevami je stanje na splošno nespremenjeno, vendar je v več državah članicah, ki so imele posebne težave z velikim številom nerešenih zadev, mogoče opaziti izboljšanje v kategoriji „vse zadeve“ (slika 10) in pri upravnih zadevah (slika 12). Podatki za ta leta kažejo, da: so rezultati nekoliko nestanovitni, saj se v državah članicah lahko od enega leta do drugega izboljšajo ali poslabšajo. To varianco je mogoče pojasniti s kontekstnimi dejavniki, kot je nenadno povečanje prejetih zadev, saj več kot 10-odstotna nihanja pri prejetih zadevah niso nenavadna. Različni rezultati so lahko tudi posledica sistemskih pomanjkljivosti, kot so neprožnost in neodzivnost pravosodnega sistema, nesposobnost prilagajanja spremembam ali nedoslednosti pri reformiranju; kjer je mogoče opazovati trende v zadnjih treh letih, se zdi, da se je pri civilnih in gospodarskih pravdnih zadevah ter v kategoriji „vse zadeve“ trajanje postopkov izboljšalo v več državah, kot v katerih se ni. Vendar se je poslabšalo stanje pri upravnih zadevah. V državah, v katerih je stopnja rešenih zadev nižja od 100 %, je pri vseh zadevah na splošno mogoče opaziti več negativnih trendov kot pozitivnih. Nerešene zadeve so se skupno nekoliko zmanjšale v vseh kategorijah zadev. Podatki za posebna področja omogočajo podrobnejši vpogled v trajanje postopkov v nekaterih primerih, povezanih s pravom EU (npr. zakonodajo o konkurenci, elektronskih komunikacijah, pravicah potrošnikov in intelektualni lastnini). Cilj teh podatkov je zagotoviti boljši prikaz delovanja pravosodnih sistemov pri konkretnih vrstah poslovnih sporov, čeprav ozki scenariji, uporabljeni za pridobivanje podatkov, pomenijo, da je pri sklepanju potrebna previdnost. Podatki kažejo, da: se lahko trajanje postopkov v istih državah članicah zelo razlikuje glede na zadevno pravno področje. Zdi se tudi, da gre nekaterim državam članicam na teh posebnih področjih slabše kot v širših kategorijah zadev, predstavljenih zgoraj. To je mogoče pojasniti z zapletenostjo vsebine, posebnimi postopkovnimi koraki ali dejstvom, da lahko nekaj zapletenih zadev vpliva na povprečno trajanje; so sodni postopki med zasebnimi strankami povprečno krajši od sodnih postopkov zoper državne organe. Na primer, samo v nekaj državah članicah bo zadeva sodnega varstva zoper odločbe nacionalnih organov, ki uporabljajo pravo EU (npr. organov za varstvo konkurence, organov za varstvo potrošnikov ali organov za elektronske komunikacije), povprečno trajala manj kot eno leto. Ta ugotovitev kaže, kako pomembno je nemoteno delovanje celotne verige izvrševanja prava EU (od pristojnega organa do sodišča zadnje stopnje) za podjetja in potrošnike. Potrjuje tudi ključno vlogo sodstva za uspešnost prava EU in ekonomsko upravljanje.

3.2 Kakovost pravosodnih sistemov Za učinkovite pravosodne sisteme so potrebne pravočasne in kakovostne odločbe. Pomanjkanje kakovostnih sodnih odločb lahko poveča poslovna tveganja za velika podjetja in MSP ter vpliva na odločitve potrošnikov. Čeprav ni enotnega dogovorjenega načina merjenja kakovosti pravosodnih sistemov, se pregled stanja osredotoča na nekatere dejavnike, ki so na splošno sprejeti kot relevantni in lahko prispevajo k izboljšanju kakovosti pravosodja. Ti dejavniki so razvrščeni v štiri kategorije: (1) dostopnost pravnega varstva za državljane in podjetja; (2) ustrezni materialni in človeški viri; (3) vzpostavitev orodij za ocenjevanje in (4) uporaba standardov kakovosti. 3.2.1 Dostopnost Dostopnost se zahteva v celotni pravosodni verigi, da se olajša pridobivanje informacij – o pravosodnem sistemu, o vlaganju zahtevka in povezanih finančnih vidikih ter o trenutnem stanju postopka vse do njegovega konca –, tako da je zagotovljen hiter spletni dostop do sodbe. – Obveščanje o pravosodnem sistemu – Temelj pravnega varstva je obveščanje državljanov in podjetij o splošnih vidikih pravosodnega sistema. Slika 18: Razpoložljivost spletnih informacij o pravosodnem sistemu za širšo javnost* (vir: Evropska komisija) * V nekaterih državah članicah (SI in RO) so informacije o sestavi stroškov postopka na voljo v objavljeni zakonodaji, ki vsebuje zadevne informacije. BG: informacije o pravosodnem sistemu, začetku postopka, pravni pomoči in sestavi stroškov postopka niso na voljo na vseh spletiščih sodišč. CZ: informacije o začetku postopka so na voljo na spletišču vrhovnega sodišča, vrhovnega upravnega sodišča in ustavnega sodišča. DE: vsaka zvezna dežela in zvezna raven se odloči, katere informacije se zagotovijo na spletu.



– Zagotavljanje pravne pomoči – „Osebam, ki nimajo zadostnih sredstev, se odobri pravna pomoč, kolikor je ta potrebna za učinkovito zagotovitev dostopa do sodnega varstva.“ (člen 47(3) Listine EU o temeljnih pravicah). Slika 19 prikazuje proračunska sredstva držav članic, dodeljena za pravno pomoč na prebivalca. Vse države članice so poročale o dodeljenih proračunskih sredstvih. Slika 19: Letna javna sredstva, dodeljena za pravno pomoč* (EUR na prebivalca) (vir: študija CEPEJ) * V nekaterih državah članicah lahko del pravne pomoči krijejo tudi delavci v pravni stroki; to iz zgoraj navedenih številk ni razvidno. Slika 20: Dohodkovni prag za pravno pomoč v posebni potrošniški zadevi* (razlike med Eurostatovim pragom revščine in dohodkovnim pragom v %) (vir: Evropska komisija in Svet odvetniških združenj Evrope (CCBE)) Pri primerjavi proračunskih sredstev, dodeljenih za pravno pomoč, niso upoštevana različna makroekonomska okolja v Uniji. Da bi zagotovili boljšo primerjavo, je bil s CCBE raziskan poseben ozek scenarij potrošniškega spora za predstavitev upravičenosti posameznikov do pravne pomoči glede na dohodke in življenjske razmere v vsaki državi članici. Podatki na sliki 20 se nanašajo na ta posebni scenarij. Glede na zapletenost sistemov pravne pomoči v državah članicah je treba primerjave izvajati previdno in jih ne posploševati. Večina držav članic dodeljuje pravno pomoč na podlagi prosilčevih dohodkov. Na spodnji sliki 20 se v % primerjajo dohodkovni pragi za dodelitev pravne pomoči z Eurostatovimi pragi tveganja revščine (Eurostatov prag). Na primer, če je vrednost upravičenosti do pravne pomoči 20 %, to pomeni, da lahko pravno pomoč prejme prosilec z dohodkom, ki je 20 % višji od Eurostatovega praga. Če pa je vrednost upravičenosti do pravne pomoči –20 %, to pomeni, da je dohodkovni prag 20 % nižji od Eurostatovega praga. To omogoča primerjalni pregled dohodkovnih pragov, ki so jih države članice uporabile za dodelitev pravne pomoči v tem posebnem scenariju.

Nekatere države članice izvajajo sistem pravne pomoči za zagotavljanje 100-odstotnega kritja stroškov, povezanih s sodnim postopkom (polna pravna pomoč), ki ga dopolnjuje sistem za delno kritje stroškov (delna pravna pomoč). Nekatere države članice izvajajo samo sistem polne pravne pomoči ali samo sistem delne pravne pomoči. * Večina držav članic za določitev praga upravičenosti do pravne pomoči uporablja čisti dohodek, razen DK, FR, NL in PT, ki uporabljajo bruto dohodek. BG: pravna pomoč za 100-odstotno kritje stroškov se zagotavlja osebam, upravičenim do prejemanja mesečnih socialnih dodatkov; DE: višina dohodkovnega praga temelji na obvestilu Prozesskostenhilfebekanntmachung 2015 in povprečnih letnih stanovanjskih stroških v DE leta 2013 (SILC); IE: poleg dohodka mora biti prosilec sposoben dokazati, da bi se zaradi plačila finančnega prispevka neupravičeno znašel v življenjski stiski. LV: dohodki se gibljejo od 128,06 EUR do 320 EUR glede na stalno prebivališča prosilca. Stopnja temelji na aritmetični sredini. FI: višina dohodkovnega praga temelji na pragu za razpoložljiva sredstva posameznika brez vzdrževanih oseb in na povprečnih letnih stanovanjskih stroških na FI leta 2013 (SILC). UK (SC): vrednost zadeve (3 000 EUR) bi se obravnavala v okviru postopka v sporih majhne vrednosti, za katerega polna pravna pomoč ni na voljo. – Spletna vložitev zahtevka – Elektronska vložitev zahtevkov ter elektronska komunikacija med sodišči in odvetniki prav tako prispevata k lažjemu dostopu do pravnega varstva ter k zmanjševanju zamud in stroškov. Sistemi IKT na sodiščih so tudi čedalje pomembnejši pri čezmejnem sodelovanju med pravosodnimi organi, s čimer se poenostavlja izvajanje zakonodaje EU.

Slika 21: Elektronska vložitev zahtevkov* (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ) * PL: možnost elektronske predložitve zadeve sodišču je na voljo samo za zadeve v zvezi s sodno odredbo za plačilo. RO: zadeva se sodiščem lahko predloži po elektronski pošti. Predloženi zahtevek se nato natisne in vloži v spis zadeve. Slika 22: Primerjalna analiza spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti (vir: 13. primerjalno poročilo o e-upravi, študija, ki se pripravlja za Generalni direktorat Evropske komisije za komunikacijska omrežja, vsebine in tehnologijo) Preprosta predložitev sporov majhne vrednosti na nacionalni in evropski ravni je bistvenega pomena za izboljšanje dostopa državljanov do pravnega varstva in boljše uveljavljanje potrošniških pravic. Pomen čezmejnih spletnih postopkov v sporih majhne vrednosti se povečuje tudi zaradi čezmejnega e-trgovanja. Eden od ciljev politike Evropske komisije je zato poenostaviti in pospešiti postopke v sporih majhne vrednosti z izboljšanjem komuniciranja med pravosodnimi organi in s pametno uporabo IKT. Končni cilj je zmanjšati upravno breme za vse skupine uporabnikov: sodišča, pravosodne akterje in končne uporabnike. Za 13. primerjalno poročilo o e-upravi, ki ga je naročila Evropska komisija, je skupina raziskovalcev (t. i. „skrivnostni kupci“) opravila oceno postopka v sporih majhne vrednosti. Namen je bil ugotoviti, ali so spletne javne storitve organizirane tako, da ustrezajo potrebam uporabnikov. * Države članice so 100 točk za kategorijo prejele le, če je bila storitev v celoti na voljo na spletu prek osrednjega portala. 50 točk so prejele, če so bile na spletu na voljo le informacije o sami storitvi. V primerjavi s številkami za preteklo leto slika prikazuje izboljšanje dostopnosti v vseh sedmih kategorijah. Devetnajst držav članic je imelo v primerjavi z lanskim letom boljše rezultate, nobena pa ni imela slabših. – Komuniciranje med sodišči in odvetniki – Slika 23: Elektronsko komuniciranje (0 = na voljo pri 0 % sodišč, 4 = na voljo pri 100 % sodišč) (vir: študija CEPEJ)

– Komuniciranje z mediji – Mediji s prejemanjem in sporočanjem razumljivih in pravočasnih informacij prispevajo k dostopnosti pravosodnih sistemov in dela, ki ga opravlja pravosodje. Slika 24: Odnosi med sodišči in mediji* (vir: Evropska komisija) * Za vsako stopnjo (prvo, drugo in tretjo) se lahko dodelita dve točki, če so zajete civilne/gospodarske zadeve in upravne zadeve. Če je zajeta samo ena kategorija zadev (tj. bodisi civilne/gospodarske zadeve bodisi upravne zadeve), se dodeli samo ena točka. DE: vsaka zvezna dežela ima svoje smernice o komuniciranju z mediji za sodnike. SE: sodnike se dejavno spodbuja, naj sporočajo svoje sodbe medijem. Poleg tega je bila vzpostavljena skupina za medije, v kateri so sodniki z vseh treh stopenj. – Dostop do sodb – Zagotavljanje spletnega dostopa do sodb prispeva k boljši preglednosti in razumevanju pravosodnega sistema, državljanom in podjetjem pa pomaga pri sprejemanju ozaveščenih odločitev v zvezi z dostopom do pravnega varstva. Lahko bi tudi prispevalo k doslednejši sodni praksi. Slika 25: Spletni dostop do objavljenih sodb* (civilne/gospodarske in upravne zadeve, vse stopnje) (vir: Evropska komisija) * Za civilne/gospodarske oziroma upravne zadeve je bila za vsako stopnjo dodeljena ena točka, če ima širša javnost spletni dostop do sodb vseh sodišč (0,5 točke, če so na voljo samo sodbe nekaterih sodišč). Če ima država članica samo dve stopnji, so se točke dodelile za tri stopnje, tako da se je na neobstoječo stopnjo preslikala zadevna višja stopnja. Če ima država članica na primer samo prvo in najvišjo stopnjo – pri čemer je najvišja stopnja prejela dve točki, je dve točki prejela tudi (neobstoječa) druga stopnja. Pri tistih državah članicah, ki ne razlikujejo med upravnimi in civilnimi/gospodarskimi zadevami, je bilo obema pravnima področjema dodeljeno enako število točk. V nekaterih državah članicah ni zagotovljen spletni dostop do vseh sodb. CZ: nekatere sodbe upravnih sodišč prve stopnje so na voljo na spletišču vrhovnega upravnega sodišča. DE: vsaka zvezna dežela in zvezna raven odloča o spletni dostopnosti sodb svojih sodišč. IT: spletni dostop do sodb v civilnih/gospodarskih zadevah na prvi in drugi stopnji imajo samo zadevne stranke. SE: javnost ima vpogled v vse sodbe ali odločbe, če niso tajne. RO: širša javnost je dobila spletni dostop do sodb decembra 2015. Slika 26: Načini spletnega objavljanja sodb na vseh stopnjah* – civilne/gospodarske in upravne zadeve (vir: Evropska komisija) * Za vsako stopnjo (prvo, drugo in tretjo) se lahko dodelita dve točki, če so zajete civilne/gospodarske zadeve in upravne zadeve. Če je zajeta samo ena kategorija zadev (tj. bodisi civilne/gospodarske zadeve bodisi upravne zadeve), se dodeli samo ena točka na stopnjo. V nekaterih državah članicah (IE, MT in EE) sodniki odločajo o anonimizaciji sodb. IE: postopki v zvezi z družinskim pravom in otroškim varstvom ter nekateri drugi postopki, pri katerih je treba v skladu z zakonom sodbe anonimizirati. MT: vse družinskopravne zadeve so anonimizirane. DE: spletna objava izbranih sodb v večini zveznih dežel, označevanje sodb s ključnimi besedami v nekaterih zveznih deželah, sistem ECLI na zveznem ustavnem sodišču, zveznem upravnem sodišču in zveznem delovnem sodišču. IT: spletni dostop do sodb v civilnih/gospodarskih zadevah na prvi in drugi stopnji imajo samo zadevne stranke. RO: širša javnost je dobila spletni dostop do sodb decembra 2015, odločbe, izdane leta 2007 in pozneje, pa se postopno nalagajo na strežnik. – Dostop do načinov alternativnega reševanja sporov – Dostop do pravnega varstva ni omejen samo na sodišča, temveč se nanaša tudi na druge zunajsodne možnosti. Vse države članice, ki so predložile podatke, imajo vzpostavljene načine alternativnega reševanja sporov. Pospeševanje in spodbujanje prostovoljne uporabe teh načinov za obveščanje in ozaveščanje prispevata k boljšemu dostopu do pravnega varstva. Na sliki 27 so zajeti vsi načini zunajsodnega reševanja sporov. Najpogostejši načini alternativnega reševanja sporov so mediacija, sprava in arbitraža.

Slika 27: Pospeševanje in spodbujanje uporabe načinov alternativnega reševanja sporov* (vir: Evropska komisija) * Zbirni kazalniki, ki temeljijo na naslednjih kazalnikih: 1) spletišče z informacijami o alternativnem reševanju sporov; 2) oglaševalske kampanje v medijih; 3) brošure za širšo javnost; 4) sodišče na zahtevo zagotavlja posebna informativna srečanja o alternativnem reševanju sporov; 5) sodišča imajo koordinatorja za alternativno reševanje sporov/mediacijo; 6) objava ocen o uporabi alternativnega reševanja sporov; 7) objava statističnih podatkov o uporabi alternativnega reševanja sporov; 8) pravna pomoč (delno ali v celoti) krije stroške alternativnega reševanja sporov; 9) popolno ali delno povračilo sodnih taks, vključno s kolkovinami, če je alternativno reševanje sporov uspešno; 10) za postopek alternativnega reševanja sporov se ne zahteva odvetnik; 11) sodnik lahko deluje kot mediator; 12) drugo. Za vsakega od teh dvanajstih kazalnikov se je dodelila ena točka. Vsakemu pravnemu področju se je lahko dodelilo največ 12 točk. V nekaterih državah članicah (ES, FR in LT) je pri delovnih sporih pred sodnim postopkom obvezen spravni postopek. Poleg tega je v ES po začetku sodnega postopka obvezna sodna mediacija. IE: pospeševanje in spodbujanje se nanašata samo na družinskopravne postopke. IT: sodniki lahko delujejo kot spravni posredovalci v postopku in v tem primeru se lahko izvrši spravni postopek. LV: v delovnih sporih se sodne takse ne zaračunajo.



3.2.2 Viri Za dobro delovanje pravosodnega sistema, ustrezne razmere na sodiščih in dobro usposobljeno osebje so potrebni ustrezni viri. Če ni dovolj osebja z ustreznimi kvalifikacijami in veščinami ter dostopom do stalnega usposabljanja, je ogrožena kakovost postopkov in odločb. – Finančni viri – Spodnji sliki prikazujeta dejansko porabljena proračunska sredstva za sodišča, in sicer na prebivalca (slika 28) ter kot delež bruto domačega proizvoda (slika 29). Slika 28: Splošni skupni državni izdatki za sodišča*

(v EUR na prebivalca) (vir: Eurostat) * Podatki za ES, LT, LU, NL in SK so začasni. Slika 29: Splošni državni izdatki za sodišča* (kot delež BDP) (vir: Eurostat) * Podatki za ES, LT, LU, NL in SK so začasni.



– Človeški viri – Človeški viri so pomemben del pravosodnega sistema. Uravnotežena zastopanost spolov med sodniki zagotavlja dodatno znanje, veščine in izkušnje ter izraža družbeno stvarnost. Slika 30: Število sodnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ) * V to kategorijo so po metodologiji CEPEJ zajeti sodniki s polnim delovnim časom. Ne vključuje „Rechtspfleger“/sodniških pomočnikov, ki jih imajo nekatere države članice. EL: skupno število poklicnih sodnikov vključuje različne kategorije v predstavljenih letih, kar delno pojasnjuje spremembe. Slika 31: Delež poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje ter vrhovnih sodiščih (vir: Evropska komisija (vrhovna sodišča) in študija CEPEJ (prva in druga stopnja)) Sedem držav članic je poročalo o uravnoteženi stopnji zastopanosti spolov med sodniki na obeh stopnjah, 14 pa jih je poročalo, da stopnja sodnic presega uravnoteženo zastopanost na vsaj eni od obeh stopenj. Vendar 19 držav članic poroča, da so na ravni vrhovnih sodišč stopnje poklicnih sodnic nižje od 40 %, v nekaterih primerih pa celo precej nižje. Slika 32: Sprememba deleža poklicnih sodnic na sodiščih prve in druge stopnje v obdobju 2010–2014 ter na vrhovnih sodiščih v obdobju 2010–2015* (razlika v odstotnih točkah) (vir: Evropska komisija (vrhovna sodišča) in študija CEPEJ (prva in druga stopnja)) * LU: delež poklicnih sodnic na vrhovnem sodišču se je zmanjšal s 100 % leta 2010 na 50 % leta 2015. Slika 33: Število odvetnikov* (na 100 000 prebivalcev) (vir: študija CEPEJ)

* Odvetnik je oseba, ki je v skladu z nacionalnim pravom usposobljena in pooblaščena, da zastopa svoje stranke in deluje v njihovem imenu, da opravlja odvetniški poklic, da nastopa pred sodišči ali strankam svetuje in jih zastopa v pravnih zadevah (Priporočilo Rec(2000)21 Odbora ministrov Sveta Evrope o svobodi opravljanja odvetniškega poklica). – Usposabljanje – Za ohranjanje in izboljševanje kakovosti pravosodnih sistemov je treba spodbujati usposabljanje v okviru kadrovskih politik. Usposabljanje v pravosodju, vključno s pravosodnimi veščinami, tudi pomembno prispeva h kakovosti sodnih odločb in pravosodnih storitev za državljane. Spodaj prikazani podatki zajemajo usposabljanje v pravosodju na najrazličnejših področjih, vključno s komuniciranjem s strankami in mediji. Slika 34: Obvezno usposabljanje za sodnike* (vir: študija CEPEJ) * Naslednje države članice ne zagotavljajo usposabljanja v nekaterih kategorijah: MT (začetno usposabljanje); DK (posebne funkcije); EL, IE, MT in ES (vodstvene funkcije); BG, EE in MT (uporaba računalniških naprav). V vseh drugih primerih se usposabljanje lahko zagotavlja, vendar je neobvezno. Slika 35: Sodniki, ki se udeležujejo stalnega usposabljanja na področju prava EU ali prava drugih držav članic* (kot delež vseh sodnikov) (vir: Evropska komisija, Evropsko izobraževanje v pravosodju 2015) * V nekaj primerih, ki so jih sporočile države članice, delež udeležencev glede na število pravnikov presega 100 %, kar pomeni, da so se nekateri od njih udeležili več usposabljanj o pravu EU. Slika 36: Delež dejavnosti stalnega usposabljanja v pravosodju za različne vrste pravosodnih veščin* (vir: Evropska komisija) * Preglednica prikazuje porazdelitev dejavnosti stalnega usposabljanja v pravosodju (tj. dejavnosti po začetnem obdobju usposabljanja za poklic sodnika) na vsakem od štirih opredeljenih področij kot delež celote. Dejavnosti pravnega usposabljanja niso upoštevane. Organi za usposabljanje v pravosodju v DK, LU in UK (NI) niso zagotavljali posebnih dejavnosti usposabljanja za izbrane veščine. Slika 37: Razpoložljivost usposabljanja sodnikov na področju komuniciranja s strankami in mediji (vir: Evropska komisija) 3.2.3 Orodja za ocenjevanje Za izboljšanje kakovosti pravosodnih sistemov so potrebna orodja za ocenjevanje njihovega delovanja. Spremljanje in ocenjevanje dejavnosti sodišč prispevata k večji uspešnosti sodišč z odkrivanjem pomanjkljivosti in potreb ter izboljševanjem odzivnosti pravosodnega sistema na sedanje in prihodnje izzive. Ustrezna orodja IKT lahko omogočijo vodenje zadev v realnem času, standardizirane statistične podatke sodišča, upravljanje sodnih zaostankov in avtomatizirane sisteme zgodnjega opozarjanja. Nujne so tudi raziskave za ocenjevanje delovanja pravosodnih sistemov s stališča pravnih strokovnjakov in uporabnikov sodišč. Pregled stanja na področju pravosodja za leto 2016 ni osredotočen samo na opravljanje raziskav, temveč zagotavlja podrobnejši vpogled v teme in spremljanje raziskav, opravljenih med uporabniki sodišč ali pravnimi strokovnjaki. Slika 38: Razpoložljivost spremljanja in ocenjevanja dejavnosti sodišč* (vir: študija CEPEJ) * S sistemom spremljanja se ocenjujejo vsakodnevne dejavnosti sodišč, zlasti z uporabo zbirk podatkov in statistične analize. Sistem ocenjevanja se nanaša na uspešnost sodnih sistemov, pri čemer se uporabljajo kazalniki in cilji. Leta 2014 so vse države članice sporočile, da imajo sistem, ki jim omogoča spremljanje števila prejetih zadev in izdanih odločb, zaradi česar te kategorije niso relevantne. Podobno je bilo v poglobljenem delu, opravljenem leta 2015, preseženo izključno sklicevanje na standarde kakovosti kot ocenjevalno kategorijo. To je omogočilo združitev preostalih kategorij v enotno postavko za spremljanje in ocenjevanje. Podatki o „drugih elementih“ vključujejo na primer zadeve, v katerih je bila vložena pritožba (EE, ES in LV), obravnave (SE) ali število zadev, rešenih v določenih obdobjih (DK). Slika 39: IKT za vodenje zadev in statistične podatke o dejavnosti sodišč*

(ponderiran kazalnik: najmanj = 0, največ = 4) (vir: študija CEPEJ)