P8_TA(2017)0451

Boj proti neenakostim kot sredstvo za spodbujanje zaposlovanja in rasti

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. novembra 2017 o boju proti neenakostim kot vzvodu za spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in rasti (2016/2269(INI))

(2018/C 356/15)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju člena 3 Pogodbe o Evropski uniji,

— ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), zlasti člena 9,

— ob upoštevanju revidirane Evropske socialne listine,

— ob upoštevanju četrtletnega pregleda razmer Komisije na področju zaposlovanja in socialnih zadev v EU iz septembra 2015, ki je bilo objavljeno leta 2015,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 5. marca 2014 z naslovom Ocena izvajanja strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast (COM(2014)0130),

— ob upoštevanju poročila Komisije z naslovom Employment and Social Developments in Europe 2012 (Zaposlovanje in družbeni razvoj v Evropi v letu 2012),

— ob upoštevanju svežnja Komisije o socialnih naložbah z dne 20. februarja 2013, vključno s priporočilom 2013/112/EU z naslovom Vlaganje v otroke: prekinimo krog prikrajšanosti,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 16. decembra 2010 z naslovom Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti: evropski okvir za socialno in teritorialno kohezijo (COM(2010)0758),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 3. marca 2010 z naslovom Evropa 2020 – Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast (COM(2010)2020) ter svoje resolucije z dne 16. junija 2010 o EU 2020 (1),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. junija 2017 o potrebi po strategiji EU za odpravo in preprečevanje razlik v pokojninah med spoloma (2);

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. marca 2017 o enakosti žensk in moških v Evropski uniji v obdobju 2014–2015 (3),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. januarja 2017 o evropskem stebru socialnih pravic (4),

— ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 7. julija 2016 o 71. zasedanju Generalne skupščine Združenih narodov (5),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. aprila 2016 o uresničevanju cilja o zmanjšanju revščine glede na vse večje gospodinjske stroške (6),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. novembra 2015 o zmanjševanju neenakosti s posebnim poudarkom na revščini otrok (7),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. januarja 2014 o strategiji EU za brezdomstvo (8),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. julija 2013 o vplivu krize na dostop ranljivih skupin do oskrbe (9),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. junija 2013 o sporočilu Komisije z naslovom Socialne naložbe za rast in kohezijo – vključno z izvajanjem Evropskega socialnega sklada 2014–2020 (10),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. novembra 2011 o Evropski platformi proti revščini in socialni izključenosti (11),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 8. marca 2011 o pojavni obliki revščine žensk v Evropski uniji (12),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 8. marca 2011 o zmanjšanju neenakosti na področju zdravja v EU (13),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. oktobra 2010 o vlogi minimalnega dohodka v boju proti revščini in spodbujanju vključujoče družbe v Evropi (14),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. oktobra 2008 o spodbujanju socialne vključenosti in boja proti revščini, vključno z revščino otrok, v EU (15),

— ob upoštevanju vprašanja za ustni odgovor O-000047/2016 – B8-0369/2016 o odpravljanju neenakosti, da bi spodbudili vključujočo in trajnostno gospodarsko rast v EU,

— ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 10. decembra 2013 o evropskem minimalnem dohodku in kazalnikih revščine (16),

— ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 15. junija 2011 o Evropski platformi proti revščini in socialni izključenosti: evropski okvir za socialno in teritorialno kohezijo (17),

— ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 30. septembra 2009 o delu in revščini ter nujnosti globalnega pristopa (18),

— ob upoštevanju mnenja Odbora regij z dne 31. marca 2011 o Evropski platformi proti revščini in socialni izključenosti (19),

— ob upoštevanju letnega poročila Odbora za socialno zaščito z dne 10. marca 2015 o socialnih razmerah v Evropski uniji (2014) (20),

— ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito z dne 15. februarja 2011 o Evropski platformi proti revščini in socialni izključenosti, ki je poglavitna pobuda strategije Evropa 2020 (21),

— ob upoštevanju poročila fundacije Eurofound o tretji evropski raziskavi o kakovosti življenja z naslovom Kakovost življenja v Evropi: učinek krize,

— ob upoštevanju poročila fundacije Eurofound o tretji evropski raziskavi o kakovosti življenja z naslovom Kakovost življenja v Evropi: socialne neenakosti,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda z naslovom Dohodkovne neenakosti in zaposlitveni vzorci v Evropi pred veliko recesijo in po njej,

— ob upoštevanju preglednega poročila Eurofounda z naslovom Šesta evropska raziskava o delovnih razmerah,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda o socialni mobilnosti v EU,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda o novih oblikah zaposlitve,

— ob upoštevanju aktualne posodobitve poročila Eurofounda z naslovom Dohodkovna neenakost med napotenimi delavci: izzivi za načelo enake obravnave, ki vsebuje podroben pregled stališč vlad in socialnih partnerjev v Evropi, kar zadeva načelo enakega nagrajevanja za enako delo,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda z naslovom Razvoj poklicnega življenja v Evropi: letni pregled Evropskega observatorija poklicnega življenja 2016) in posebnega poglavja tega letnega pregleda z naslovom Neenakosti v plačilih – dokazi, razprave in politike,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda z naslovom Poklicne spremembe in neenakosti v plačah: Evropski center za spremljanje delovnih mest 2017,

— ob upoštevanju poročila Eurofounda z naslovom Ženske, moški in delovni pogoji v Evropi,

— ob upoštevanju objavljenih gospodarskih napovedi Komisije za pomlad 2016 (22),

— ob upoštevanju agende OZN za trajnostni razvoj do leta 2030, zlasti cilja trajnostnega razvoja 10, tj. zmanjšati neenakosti znotraj držav in med njimi,

— ob upoštevanju poročila ZN o socialnih razmerah na svetu v letu 2007: zahteve v zvezi z zaposlovanjem,

— ob upoštevanju poročila OECD z 21. maja 2015 z naslovom In It Together: Why Less Inequality Benefits All (Skupaj v istem čolnu: zakaj zmanjšanje neenakosti koristi vsem),

— ob upoštevanju poročila OECD z dne 19. decembra 2011 z naslovom Divided We Stand: Why Inequality Keeps Rising (Razdeljeni: zakaj je neenakosti vse več),

— ob upoštevanju poročila OECD iz oktobra 2008 z naslovom Growing Unequal?: Income Distribution and Poverty in OECD countries (Neenak razvoj: porazdelitev dohodka in revščina v državah OECD),

— ob upoštevanju dokumenta za razpravo osebja Mednarodnega denarnega sklada z dne 17. februarja 2014 z naslovom Redistribution, Inequality and Growth (Prerazporditev, neenakost in rast) (23),

— ob upoštevanju dokumenta za razpravo osebja Mednarodnega denarnega sklada z dne 8. aprila 2011 o neenakosti in netrajnostni rasti kot dveh plateh iste medalje (Inequality and Unsustainable Growth: Two Sides of the Same Coin?) (24),

— ob upoštevanju objave Mednarodne organizacije dela z dne 3. junija 2013, poročila o svetu dela v letu 2013: popravilo gospodarske in socialne strukture, pregled stanja v Združenih državah,

— ob upoštevanju poročila, ki ga je septembra 2014 objavil University College v Londonu kot del projekta „DRIVERS For Health Equity project“ (VOZNIKI za pravičnost v zdravstvu), z naslovom „Final Scientific Report: Social Inequalities in early childhood health and development: a European-wide systematic review“ (Končno znanstveno poročilo: vpliv socialnih neenakosti na zdravje in razvoj v zgodnjem otroštvu – vseevropski sistematični pregled),

— ob upoštevanju člena 52 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve ter mnenja Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter Odbora za pravice žensk in enakost spolov (A8-0340/2017),

A. ker sta enakost in pravičnost del evropskih vrednot in temelj evropskega socialnega modela, EU in držav članic; ker cilji držav članic in EU vključujejo spodbujanje zaposlovanja za doseganje trajne visoke zaposlenosti in boj proti izključenosti;

B. ker neenakost lahko slabi socialno zaupanje in zmanjšuje podporo demokratičnim institucijam; ker je treba boj proti neenakosti oceniti z ekonomskega, socialnega in teritorialnega vidika, s čimer bi spodbudili usklajen razvoj v celotni Uniji;

C. ker se neenakost razume kot razlika v plačah med posamezniki in kot izguba priložnosti zanje, kar ovira morebitni napredek pri razvijanju njihovih sposobnosti in spretnosti ter zavira njihov razvoj in posledično njihov morebitni prispevek k družbi;

D. ker je temeljni razlog za upad povpraševanja gospodarska in finančna kriza, ki je na euroobmočju prisotna že več kot desetletje;

E. ker neenakost omejuje učinkovito povpraševanje, ovira inovacije in lahko poveča finančno nestabilnost; ker visoke in vse večje neenakosti ovirajo odpravljanje revščine, pa tudi prizadevanja za boljšo socialno vključenost in socialno kohezijo;

F. ker je lahko boj proti neenakosti vzvod za spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in rasti, hkrati pa zmanjševanje revščine; ker je 47,5 odstotkom vseh brezposelnih v EU v letu 2015 grozila revščina (25);

G. ker neenakost ogroža rast in ustvarjanje kakovostnih delovnih mest (26) in ker sta MDS (27) in OECD (28) navedla, da prevelike in vse večje neenakosti ustvarjajo neposredne socialne stroške, ovirajo socialno mobilnost ter lahko ovirajo tudi sedanjo in prihodnjo gospodarsko rast;

H. ker je eden izmed petih ciljev strategije Evropa 2020 zmanjšati število ljudi, ki živijo v revščini in socialni izključenosti ali jim to grozi, za najmanj 20 milijonov, s 115,9 milijonov leta 2008 na največ 95,9 milijonov do leta 2020; ker je bilo leta 2015 več kot 117,6 milijona ljudi, ki jim je grozila revščina in socialna izključenost, kar pomeni povečanje števila teh ljudi za 1,7 milijona glede na leto 2008; ker bilo leta 2012 na pragu revščine in socialne izključenosti 32,2 milijona invalidov; ker je bilo v EU 28 leta 2013 26,5 milijona otrok, ki jim je grozila revščina ali socialna izključenost; ker je delež prebivalstva, izpostavljenega revščini ali socialni izključenosti v nekaterih državah članicah, 23,7 %, še vedno nesprejemljivo visok; ker poleg tega energijska revščina ostaja tako visoka, da je 11 % prizadetega prebivalstva EU zapadlo v krog ekonomske prikrajšanosti (29);

I. ker je večanje neenakosti, ki je posledica krize, prizadelo zlasti ženske, zaostrilo revščino med njimi ter jih vse bolj izključuje iz trga dela; ker bi bilo treba udeležbo žensk na trgu dela povečati z učinkovitim izvajanjem obstoječe zakonodaje o enakosti žensk in moških ter izboljšanjem veljavnega okvira politike za boljše usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja;

J. ker obstaja med večjo enakostjo moških in žensk ter večjo gospodarsko rast, vključenostjo, ustvarjanjem delovnih mest in uspešnostjo podjetij pozitivna korelacija; ker odpravljanje poklicne neenakosti ni le sredstvo za doseganje enake obravnave, temveč tudi za zagotovitev učinkovitosti trga dela in konkurenčnosti;

K. ker OECD poudarja, da „bi zmanjšanje neenakosti za eno točko Ginijevega koeficienta pomenilo povišanje skupne rasti za 0,8 % v naslednjih petih letih“ (30).

L. ker v skladu z Eurofoundovo opredelitvijo netipičnega dela gre za delovna razmerja, ki niso skladna s standardnim ali tipičnim modelom redne zaposlitve s polnim delovnim časom za nedoločen čas in daljše obdobje pri enem delodajalcu; ker je po podatkih Mednarodne organizacije dela „nestandardne oblike zaposlovanja“ krovni izraz za različne oblike zaposlovanja, ki odstopajo od standardnih zaposlitev, vključno z začasnimi zaposlitvami, zaposlitvami s skrajšanim delovnim časom, pogodbami o dežurstvu, delom prek agencij za zagotavljanje začasnega dela in drugimi večstranskimi delovnimi razmerji ter prikritim in odvisnim samozaposlovanjem;

M. ker je večja neenakost povezana z manjšo socialno mobilnostjo, omejenimi človekovimi sposobnostmi ter omejitvami temeljnih pravic in svoboščin posameznikov; ker poročilo Eurofounda iz leta 2017 o socialni mobilnosti v EU (31) dokazuje, da v številnih državah članicah socialno okolje še vedno določa možnosti za uspeh v življenju,

N. ker je rast v gospodarstvih držav članic odvisna od številnih dejavnikov; ker bi lahko vedno večja neenakost negativno vplivala na rast, ker je Mednarodni denarni sklad na svetovni ravni določil obratno sorazmerje med deležem dohodka, ki se kopiči v zgornjih 20 odstotkih, in gospodarsko rastjo, pri čemer se rast BDP ob vsakem povečanju deleža dohodka zgornjih 20 odstotkov za eno točko v naslednjih petih letih pravzaprav zmanjša za 0,08 odstotne točke; ker je na drugi strani podobno povečanje deleža dohodka v spodnjih 20 odstotkih povezano z 0,38 odstotne točke večjo rastjo;

O. ker je neenakost večplastni pojav, ki ni omejen samo na monetarna vprašanja, ampak je povezan tudi z razlikami v priložnostih, ki jih imajo ljudje, na primer na podlagi spola, etničnega porekla, invalidnosti, spolne usmerjenosti, geografske lokacije ali starosti; ker številne neenakosti pri dostopu do dela in v okviru dela pomenijo tveganje za zdravje, dobro počutje in finančne možnosti posameznika ter zato lahko privedejo do nižje produktivnosti;

P. ker je neenaka pokritost na področju socialne zaščite analizirana v poročila Eurofounda o novih oblikah zaposlovanja (32), s poudarkom na najbolj problematični teh oblik z vidika socialne zaščite, in sicer priložnostnemu delu, v katerem so primeri zakonodaje, ki izrecno izključuje priložnostne delavce, in druge zakonodaje, ki naj bi jih vključevala, običajno z nadomestili na podlagi praga dohodkov; ker sta delo na podlagi vrednotnice in strateška izmenjava zaposlenih primera nestandardnega dela, katerega cilj je odpraviti neustreznost socialne zaščite pri občasnem delu ali delu s krajšim delovnim časom;

Q. ker so za družbe z večjimi dohodkovnimi neenakostmi značilni slabše zdravje in višja stopnja nasilja, slabši rezultati na področju matematike in pismenosti, višja stopnja debelosti ter večje število zapornih kazni in umorov (33); ker so v bolj enakih družbah izdatki države za socialno varstvo manjši;

R. ker se neenakosti v življenjskem ciklu izražajo v neenakostih v starosti, kot so krajša pričakovana življenjska doba, revščina v starosti in skoraj 40-odstotna razlika v pokojninah med spoloma; ker so evropske strategije za odpravo revščine nujne za uresničitev trajnostnega razvoja za vse;

S. ker je gospodarska varnost pomemben dejavnik za človekovo izpolnitev;

T. ker je Svet 5. oktobra 2015 sprejel sklepe o poročilu o ustreznosti pokojnin za leto 2015: ustreznost prihodkov v starosti v EU zdaj in v prihodnje, pri čemer je menil, da je bistveno, da imajo javni pokojninski sistemi ali drugi sistemi socialne zaščite primerna varovala za ženske in moške, katerih zaposlitvene možnosti jim ne omogočajo ali jim niso omogočale zbrati dovolj pokojninskih pravic in da bi morali taki zaščitni ukrepi vključevati zlasti določbe o minimalnih pokojninah ali drugem minimalnem dohodku za starejše (34);

U. ker je pomanjkanje zadostnih sredstev za javno izobraževanje glavni vzrok prihodnjih socialnih razlik in povečevanja neenakosti;

V. ker se je med letoma 2005 in 2015 Ginijev koeficient za EU povečal s 30,6 na 31, koeficient dohodkovne neenakosti med najbogatejšimi in najrevnejšimi 20 % prebivalstva pa se je povečal s 4,7 na 5,2; ker je delež ljudi, ki jim grozi dohodkovna revščina, tesno povezan z dohodkovno neenakostjo in se dohodkovna revščina od leta 2005 stalno povečuje; ker je v več državah članicah med letoma 2008 in 2014 prišlo do povečanja neenakosti v smislu čistega dohodka (35);

W. ker razlike v gospodarski rasti v državah članicah in med njimi povzročajo ekonomska neravnotežja v Uniji; ker so ti pretirano neenaki gospodarski trendi ustvarili območja čezmerne brezposelnosti in revščine;

X. ker svetovni razvoj neenakosti sovpada z nenehnim naraščanjem neenakosti v razvitih državah od 80. let prejšnjega stoletja, v katerih se je po podatkih OECD (36) neenakost povečala ne glede na gospodarski cikel, s posameznimi izjemami, pri čemer se je Ginijev koeficient med letoma 1980 in 2013 povečal za tri točke, in sicer z 0,29 na 0,32, kar pomeni 10-odstotno povečanje v zadnjih desetletjih;

Y. ker kljub temu, da na raven neenakosti lahko vpliva več dejavnikov, so institucije in avtorji političnih ukrepov odgovorni za njihovo obravnavanje, zlasti na strukturni ravni; ker v EU primanjkujejo naložbe, javne in zasebne naložbe pa so temeljne prvine, ki lahko s spodbujanjem zaposlovanja zmanjšajo neenakosti; ker je treba strukturne pomanjkljivosti ustrezno obravnavati; ker se pričakuje posodobitev Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI), da bo lahko prispeval k odpravi naložbene vrzeli;

Z. ker trendi na področju neenakosti ne sovpadajo nujno s trendi na področju absolutne in skrajne revščine, kot je brezdomstvo;

AA. ker je zagotavljanje ustrezne podpore in finančnih sredstev za trajno in stalno nastanitev bistveno za dostop do zaposlitve, izobraževanja in zdravja ter krepitev vključevanja in sprejemanja med lokalnim prebivalstvom. ker sta zaščita ustreznih bivalnih razmer v soseskah in boj proti segregaciji pomembna dejavnika pri vključevanju in zmanjševanju neenakosti;

AB. ker je bila po podatkih Eurostata stopnja tveganja revščine v EU leta 2015 24,4-odstotna, za otroke pa 26,9-odstotna;

AC. ker so ženske nesorazmerno prizadete zaradi krize in ker se je izkazalo, da so zelena delovna mesta odpornejša na krize kot druga delovna mesta;

AD. ker so ženske izpostavljene večjemu tveganju revščine in prekarnosti;

Vzpostavitev usklajevanja evropskih politik za boj proti neenakosti

1. zatrjuje, da neenakosti ogrožajo prihodnost evropskega projekta, spodkopavajo njegovo legitimnost in škodijo zaupanju v EU kot gonilo socialnega napredka, razsežnost Unije, ki jo je treba razvijati; opozarja, da imajo sedanje neenakosti negativne učinke, ki slabijo politično in socialno stabilnost; poudarja, da morata biti spodbujanje konvergence k višjim standardom in izboljšanje življenja vseh evropskih državljanov še naprej gonilo nadaljnjega vključevanja;

2. trdno verjame, da mora biti zmanjšanje neenakosti ena od glavnih prednostnih nalog na evropski ravni, ne le za odpravljanje revščine ali spodbujanje zbliževanja, ampak tudi kot osnovni pogoj za okrevanje gospodarstva, ustvarjanje dostojnih delovnih mest, socialno kohezijo in skupno dobrobit;

3. poudarja, da je zmanjševanje neenakosti bistveno za spodbujanje pravičnejših in stabilnejših demokracij, ki zagotavlja enakopravno obravnavo brez dvojnih standardov, potiska na obrobje populizem, ekstremmizem in ksenofobijo, ter zagotavlja, da je Evropska unija projekt, ki ga sprejemajo njeni državljani;

4. opominja Komisijo in države članice, da mora Evropska unija izpolniti svoje zaveze v skladu s Pogodbama, kar zadeva spodbujanje dobrobiti svojih državljanov, polne zaposlenosti in socialnega napredka, socialne pravičnosti in zaščite, enakosti moških in žensk, enakosti državljanov iz različnih socialno-ekonomskih pogojev, solidarnost generacij, zaščito otrokovih pravic ter socialnega vključevanja vseh ljudi, ki so v ranljivem položaju ali se soočajo z marginalizacijo;

5. poziva Komisijo in države članice, v skladu z njihovimi pristojnostmi, naj ocenijo delovanje in rezultate usklajevanja ekonomskih politik ob upoštevanju razvoja socialnega napredka in socialne pravičnosti v EU; ugotavlja, da doseganje teh ciljev in zmanjševanje neenakosti nista bili prednostni nalogi evropskega semestra; poziva Komisijo, naj izboljša postopek usklajevanja politik za spremljanje, preprečevanje in odpravljanje negativnih trendov, ki bi lahko povečali neenakosti in oslabili socialni napredek ali negativno vplivali na socialno pravičnost, in sicer s sprejetjem preventivnih in popravnih ukrepov, če je to potrebno; meni, da bi bilo treba pri evropskem semestru in priporočilih za posamezne države upoštevati in vključiti posebne politike, namenjene boju proti ekonomskim neenakostim;

6. meni, da bi se morali socialni ukrepi v nekaterih primerih šteti za paliativne ali blažilne ukrepe ter biti dopolnjeni z gospodarskimi politikami in družbeno odgovornimi strukturnimi reformami za doseganje pozitivne dolgoročne in trajnostne gospodarske rasti in strukturno srednje- in dolgoročno zmanjšanje trenda neenakosti;

7. poziva Komisijo, naj v okviru področja uporabe evropskega semestra in brez poseganja v nacionalne pristojnosti bolje oceni neravnotežja v smislu porazdelitev dohodka in bogastva, tudi z vključitvijo posameznih poročil o poglobljenem pregledu v primeru odkritih neravnotežij, kot načinom za povezavo gospodarskega usklajevanja z zaposlovanjem in socialno uspešnostjo; poziva Komisijo, naj oblikuje natančno in aktualno sliko stanja, kar zadeva razlike v dohodku in bogastvu, socialni koheziji in socialni vključenosti med državami in znotraj njih, ter naj svoje predloge in priporočila za politične odločitve utemeljuje z zanesljivimi in natančnimi podatki; poziva Komisijo, naj prouči, kateri bi morali biti najbolj natančni kazalniki ekonomske neenakosti (Ginijev koeficient, Palmov koeficient, Theilov koeficient, delež plač, razmerje med minimalno plačo in BDP na prebivalca ali povprečno plačo itd.) in naj spremlja razvoj neenakosti, tudi ob upoštevanju splošne konkurenčnosti in produktivnosti vseh dejavnikov;

8. trdi, da imajo regije s trajnimi ali zelo neugodnimi naravnimi ali demografskimi razmerami, kot so redko poseljene najsevernejše regije ter otoške, čezmejne in gorske regije, ki so zajete v členu 174 PDEU, ter nenaseljene in najbolj oddaljene regije večje težave pri zagotavljanju dostopa do javnih storitev, npr. zdravstva in izobraževanja, zaradi česar je zagotavljanje teh storitev za javne finance dražje in se morajo državljani za njihovo uveljavljanje voziti dlje;

9. ponovno poudarja, da je treba naložbe usmeriti v boljšo teritorialno kohezijo, ki bi okrepila industrijsko strukturo regij s trajnimi ali zelo neugodnimi naravnimi ali demografskimi razmerami, zlasti v zvezi z dostopom do širokopasovnega omrežja;

10. poziva Komisijo, naj spodbuja ambiciozne naložbe držav članic v socialno zaščito, storitve in infrastrukturo z bolj ciljno usmerjeno in strateško uporabo evropskih strukturnih in investicijskih skladov ter Evropskega sklada za strateške naložbe za odzivanje na socialne in ekonomske potrebe držav članic in regij;

11. ponovno poziva k oblikovanju pristnega evropskega stebra socialnih pravic, ki spodbuja konvergenco k višjim standardom, ob upoštevanju deleža pristojnosti, določenega v Pogodbah, in doseganju bolj poglobljene in pravičnejše socialne razsežnosti ekonomske in monetarne unije;

12. poziva Komisijo, naj okrepi svoja prizadevanja za sodelovanje z državami članicami pri doseganju vseh ciljev strategije Evropa 2020, vključno z zmanjšanjem revščine in socialne izključenosti za 20 milijonov ter uskladi področje uporabe strategije Evropa 2020 z agendo za trajnostni razvoj do leta 2030, da bi njeni cilji vključevali tudi boj proti neenakosti in skrajni revščini; poziva Komisijo, naj še naprej pozorno spremlja izvajanje ciljev strategije Evropa 2020 ter naj upošteva statistični pregled Eurostata o glavnih kazalnikih strategije Evropa 2020, tudi v postopku evropskega semestra in priporočil za posamezne države;

13. poziva Komisijo in države članice, pri čemer opozarja, da so te v prvi vrsti odgovorne za svoje socialne politike, ki jih je treba podpirati in dopolnjevati z ukrepi na ravni EU, naj okrepijo prizadevanja za zmanjšanje neenakosti med različnimi dohodkovnimi skupinami, ter spodbujajo ustrezen okvir ukrepov, ki bo med drugim zagotovil dostojne delovne pogoje za vse, javno izobraževanje, zdravje, pokojnine, ustrezno javno infrastrukturo in socialne storitve ter spodbujal enake možnosti; poudarja, da bi tak okvir bi moral omogočati dobro delujoč sistem „vzpenjanja po družbeni lestvici“;

14. poudarja, da bi moralo biti izvajanje ustreznih politik za zmanjšanje neenakosti in večjo socialno kohezijo naloga proračuna Unije;

15. poudarja, da so temeljne pravice na prvem mestu; poudarja, da imajo visoki standardi delovne zakonodaje in visoki socialni standardi ključno vlogo pri ponovnem uravnoteženju gospodarstva, podpiranju prihodkov in spodbujanju naložb v zmogljivosti; opozarja, da je pomembno spoštovati socialne pravice iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah EU, tudi sindikalne pravice in svoboščine ter pravice do kolektivnih pogajanj, in ohranjati enako obravnavanje delavcev;

16. poudarja, da ne smemo prezreti prihodnjega pomena sektorskih politik za zmanjšanje neenakosti, in še zlasti potrebe za nadaljnji razvoj notranjega trga in naložbene politike na evropski in nacionalni ravni (npr. v večje infrastrukture, zdravstvo, izobraževanje); oblikovanje vseh vidikov energetske politike mora upoštevati možnosti, ki jih te politike ponujajo v smislu ekonomskih, socialnih in ozemeljskih dejavnikov, da bi zagotovili enake možnosti; poziva Komisijo, naj sodeluje z državami članicami pri razvoju celovitih strategij za ustvarjanje delovnih mest, podjetništvo in inovacije, usmerjene v strateške naložbe v zelena delovna mesta v socialnem in zdravstvenem sektorju ter sektorju oskrbe in v socialno gospodarstvo, katerega zaposlitveni potencial je neizkoriščen;

Ukrepi za spodbujanje ustvarjanja dostojnih delovnih mest in kakovostnega zaposlovanja

17. izraža zaskrbljenost zaradi razvoja neenakosti v EU po krizi, ki ga je povzročila zlasti vse večja brezposelnost; meni, da je brezposelnost vir neenakosti in da bi politike za ustvarjanje dostojnih delovnih mest in kakovostnega zaposlovanja, osredotočene na glavne področne brezposelnosti, lahko pomagale izboljšati prihodke gospodinjstev v najnižjem kvintilu;

18. poziva Komisijo, naj pri skorajšnji reviziji direktive o pisni izjavi vključi določbi, da je treba odpraviti diskriminacijo na podlagi pogodbenega statusa in da je treba vsakemu delavcu jamčiti pravico do pravičnih pogojev zaposlovanja v skladu s standardi Mednarodne organizacije dela za dostojno delo;

19. poleg tega poudarja, da visoke stopnje brezposelnosti ustvarjajo negativni pritisk na višino plač in lahko v nekaterih primerih tudi negativno vplivajo na delovne pogoje in družbene razmere; poudarja, da je boj proti brezposelnosti sam po sebi nujen pogoj za zmanjšanje neenakosti, vendar ne zadostuje za zmanjšanje neenakosti;

20. poziva Komisijo, naj predlaga povečanje ravni financiranja pobude za zaposlovanje mladih za obdobje 2017–2020, tudi za to, da bi bolje dosegli mlade, mlajše od 30 let; poziva Komisijo, naj zagotovi boljše izvajanje jamstva za mlade z večjim osredotočanjem na najbolj ranljive mlade, ki imajo pogosto zahtevne potrebe, pri čemer naj upošteva zadnje ugotovitve Evropskega računskega sodišča o uporabi pobude za zaposlovanje mladih ter zagotovi natančno in pregledno izvajanje ter ocenjevanje;

21. poudarja, da bi bilo treba mlade, ki so bili vključeni v jamstvo za mlade/pobudo za mlade, podrobneje spremljati, da bi se zagotovila njihova trajna in uspešna vključitev na trg dela; poziva Komisijo, naj preuči možnost dodatne prilagodljivosti pobude za zaposlovanje mladih, tudi za uspešne države v smislu politik za mlade, integrira sheme za zaščito mladih pri prehodu iz izobraževanja ali visokošolskega izobraževanja na trg dela, da bi nadomestili izključitev mladih iz shem socialne zaščite v Evropi;

22. poudarja, da programi, kot sta jamstvo za mlade in pobuda za mlade, ne bi smeli nadomestiti lastnih prizadevanj držav članic za preprečevanje brezposelnosti mladih in spodbujanje trajnostnega vključevanja na trg dela; priznava, da sta kakovost in dostopnost izobraževanja odločilna dejavnika za odpravo neenakosti; zato poziva k večjim naložbam v javno izobraževanje in vseživljenjsko učenje;

23. poziva Komisijo in države članice, naj poudarijo, da je treba spodbujati zelena delovna mesta in zaposlovanje v podeželskih in nazadujočih območjih ter povečati privlačnost teh območij za ženske;

24. poziva Komisijo, naj prek Evropskega socialnega sklada in postopka evropskega semestra, ter države članice, naj prek programov nacionalne reforme zagotovi popolno izvajanje ukrepov na nacionalni ravni, navedenih v priporočilu sveta o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela;

25. poziva Komisijo in države članice, naj dopolnijo ekonomsko in monetarno unijo s celovitim evropskim trgom dela, združenim s širokim kritjem socialnega varstva; meni, da so dobro delujoči in usklajeni trgi dela in mreže socialne varnosti ključni za uspeh evropske monetarne unije in so del procesa konvergence k višjim standardom za ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj predstavi študijo o možnosti podpore in spodbujanja programov zajamčenih zaposlitev v javnem sektorju na nacionalni ravni;

26. poziva države članice, naj zagotovijo boljšo uskladitev izobraževanja in usposabljanja s potrebami trga dela v EU in povečajo možnosti za mobilnost ter izboljšajo strategije zaposlovanja in usposabljanja, zlasti z usposabljanjem na delovnem mestu ter s ciljno usmerjenimi naložbami, ki bodo spodbudile ustvarjanje delovnih mest in povečale povpraševanje po zaposlitvah; opozarja, da je prekvalifikacija pomemben element, ki omogoča ponovno vključevanje ljudi na trg dela ter pomaga pri boju proti dolgotrajni brezposelnosti in boljšem usklajevanju znanj in spretnosti z delovnimi mesti, ki so na voljo; poudarja, da sta potrjevanje znanj in spretnosti ter priznavanje formalnega in neformalnega učenja pomembni orodji za omogočanje, da se pridobljena znanja in spretnosti cenijo na trgih dela; vztraja, da bi bilo treba v celotnem življenjskem ciklu, tudi v starosti, spodbujati priložnosti za vseživljenjsko učenje, da bi se izkoristil njihov celotni potencial v boju proti neenakostim;

27. poziva Komisijo in države članice, naj sodelujejo pri obravnavanju diskriminacije pri zaposlovanju in diskriminatornih postopkov zaposlovanja, ki ljudem preprečujejo vstop na trg dela zaradi (med drugim) spola, spolne identitete ali njenega izražanja, spolne usmerjenosti, spolnih značilnosti, narodnosti, invalidnosti ali starosti;

Izboljšanje delovnih in življenjskih razmer

28. je zaskrbljen zaradi obsega neprijavljenega dela, netipičnih pogodb o zaposlitvi in drugih oblik nestandardne zaposlitve, ki lahko privedejo do negotovih delovnih razmer, nižjih plač, izkoriščanja in nižjih prispevkov za socialno varnost ter vse večje neenakosti v nekaterih državah članicah; opozarja, da je treba zaradi zaščite vseh delavcev poskrbeti za ustrezno socialno varnost in socialno zaščito; poziva Komisijo in države članice, naj okrepijo svoja prizadevanja v boju proti sivi ekonomiji in neprijavljenemu delu;

29. meni, da bi bilo treba izboljšati kakovost delovnih mest po vsej EU, zlasti z vidika zajamčene plače, varnosti zaposlitve, dostopa do izobraževanja in vseživljenjskega učenja ter zdravja in varnosti pri delu; poziva Komisijo, naj podpre nadaljnje raziskave v zvezi s spremljanjem ustvarjanja delovnih mest in izboljševanjem njihove kakovosti ter splošno konkurenčnostjo v EU, pri čemer naj izhaja iz raziskav Eurofound;

30. meni, da nekatere oblike zaposlitve, kot so pogodbe brez zagotovljene minimalne delovne obveznosti in neplačana delovna praksa, ne omogočajo dostojnega življenja; meni, da je nujno treba zagotoviti ustrezne možnosti za izobraževanje in usposabljanje ter dostojne delovne pogoje, kjer je primerno, za delovno prakso, pripravništvo in vajeništvo, določiti omejitve za nestandardne oblike dela in preprečiti uporabo pogodb brez zagotovljene minimalne delovne obveznosti, uporabo delavcev, zaposlenih pri agenciji za zagotavljanje začasnega dela, za nadomeščanje stavkajočih delavcev ter uporabo pogodb o zaposlitvi za določen čas za opravljanje stalnih nalog;

31. ugotavlja, da prostovoljno delo s krajšim delovnim časom lahko spodbudi nekatere kategorije oseb, ki zdaj na trgu dela niso dovolj zastopane, da vstopijo nanj, ter je koristno za ureditve, namenjene usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja;

32. trdno verjame, da bi lahko na podlagi znanstvenih dejstev in podatkov razmislili o možnosti uvedbe natančne skupne klasifikacije zaposlitev na evropski ravni, da bi se zmanjšala prekarnost; meni, da bi načelo enakega plačila za enako delo na istem mestu prispevalo k zmanjšanju neenakosti med delavci;

33. poudarja, da je treba ustrezno preučiti različne učinke in vidike vse večje avtomatizacije in učinek, ki ga ima zamuda pri prilagajanju zakonodaje, saj bi to lahko pomenilo grožnjo zaradi pritiska na sisteme socialne zaščite in plač, kar bi zlasti prizadelo nizko- in srednje usposobljene delavce; v zvezi s tem poudarja, da je pomembno ohraniti ustrezno raven socialne zaščite in plač;

34. meni, da bi bilo treba v okviru novega programa znanj in spretnosti zagotoviti cenovno ugoden dostop do vseživljenjskega učenja za vse delavce ter prilagoditev digitalizaciji in trajnim tehnološkim spremembam;

35. je ustrezno seznanjen z mnenjem Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o okvirni direktivi o ustreznem minimalnem dohodku v Evropski uniji, s katero bi določili skupna pravila in kazalnike ter zagotovili metode za spremljanje njenega izvajanja; poudarja, da bi bilo treba orodje referenčnih proračunov, ki zagotavlja podatke o stroških za človeka dostojno življenje za različne nastanitve, sestave gospodinjstev in starosti, uporabiti za oceno ustreznosti sistemov minimalnega dohodka, ki so jih uvedle države članice;

36. izraža zaskrbljenost zaradi visoke stopnje neizkoriščenosti sistemov minimalnega dohodka, kjer so bili ti uvedeni, kar opozarja na številne ovire, ki spremljajo koriščenjem teh sistemov, vključno z vsiljivimi postopki in stigmatizacijo; meni, da so programi dohodkovne podpore nadvse pomembni za preprečevanje neenakih ekonomskih trendov, saj posameznikom nudijo podporo še preden dosežejo stopnjo revščine in socialne izključenosti;

37. poudarja pomen socialnega dialoga in kolektivnih pogajanj za določanje plač, ter da morajo ti mehanizmi še naprej ostati v rokah socialnih partnerjev, v skladu z njihovo neodvisnostjo, kot je zapisano v Pogodbah; poziva Komisijo, naj izvede študijo o indeksu zajamčene plače, da bi po posameznih državah članicah in regijah ocenili življenjske stroške in približni prihodek, ki ga povprečna družina potrebuje za izpolnjevanje svojih osnovnih potreb; poudarja, da je ustrezna raven prihodka za vsa gospodinjstva nujna, da bi revni zaposleni dosegli finančno neodvisnost ob hkratnem ohranjanju stanovanjske varnosti in varnosti preskrbe s hrano;

38. poudarja, da bi bilo treba v zvezi z dolgoročnim financiranjem stanovanjske gradnje poleg evropskih strukturnih in investicijskih skladov (ESI) in Evropskega sklada za strateške naložbe (EFSI) uporabljati tudi druga zasebna in javna finančna sredstva kot način za pospešitev dejavnosti nacionalnih javnih bank ali drugih agencij na področju cenovno dostopnih in socialnih stanovanj;

39. poziva Komisijo, naj izboljša zdravje in varnost delavcev na delovnem mestu, vključno z ustrezno uveljavitvijo direktive o delovnem času;

40. opozarja, da je pravica do kolektivnih pogajanj in ukrepov temeljna pravica v EU, ki jo morajo evropske institucije spoštovati, upoštevati njena načela in spodbujati njeno uporabo ( 37 ) ; meni, da zmanjševanje pogajalske moči delavcev in sindikatov ni prispevalo k tem ciljem in bi lahko bilo razlog za nizko rast plač in širjenje negotovih zaposlitev;

41. ugotavlja pomen zaščite pravic delavcev in spodbujanja pogajalske moči zaposlenih s pomočjo strukturnih reform na trgih dela, ki spodbujajo trajnostno rast, dostojna delovna mesta, skupno blaginjo in socialno kohezijo; poudarja vlogo dialoga med socialnimi partnerji pri reševanju neenakosti na trgu dela; poziva države članice in EU, naj zagotovijo pravico združevanja v sindikate, pa tudi moč in neodvisnost sindikatov delavcev in organizacij delodajalcev na vseh ravneh pogajanj;

42. poleg tega poudarja, da je v razpravi o zadevah, ki se nanašajo na neenakost, zelo pomemben civilni dialog s predstavniki različnih družbenih skupin, zlasti tistimi, ki bolj tvegajo revščino in socialno izključenost;

43. poziva k izvajanju protidiskriminacijske politike, ki ima ključno vlogo pri zagotavljanju enakih zaposlitvenih možnosti in spodbujanju socialne vključenosti; poziva države članice, naj odpravijo blokado direktive o preprečevanju diskriminacije;

44. poziva države članice, naj sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da se na delovnem mestu med drugim obravnavajo diskriminacija, nadlegovanje in nasilje, ki temelji na spolu, spolni identiteti ali izrazu, spolni usmerjenosti in spolnih značilnostih, ter vzpostavijo jasne mehanizme poročanja in podpore za žrtve ter postopke zoper storilce;

Krepitev socialne države in socialne zaščite

45. poudarja, da se na sisteme socialne varnosti in socialne zaščite v številnih državah izvaja pritisk, saj nanje vpliva finančna konsolidacija, posledica katere je dohodkovna neenakost; meni, da bi morali sistemi socialnega varstva delovati kot varnostna mreža in olajšati vključevanje na trg dela; poudarja, da je za doseganje večje enakosti in socialne kohezije v skladu s horizontalno socialno klavzulo (člen 9 PDEU) potreben večdimenzionalni pristop, ki mora biti osredotočen na socialno razsežnost politik Unije in zavezanost uporabi načela socialnega vključevanja pri vseh politikah Unije;

46. navaja, da je socialni napredek, kot je opredeljen v evropskem indeksu socialnega napredka, sposobnost družbe, da zadovolji osnovne človekove potrebe svojih državljanov, vzpostavi temelje, ki omogočajo državljanom in skupnostim, da povečajo in ohranjajo kakovost svojega življenja, in ustvari pogoje, v katerih lahko vsi posamezniki v celoti izkoristijo svoj potencial;

47. poziva države članice, naj na podlagi socialnih zaščitnih ukrepov na visoki ravni reformirajo svoje sisteme socialnega varstva (na področju izobraževanja, zdravja, stanovanj, pokojnin in transferjev), da bi dosegli celovitejšo zaščito ljudi, pri tem pa naj upoštevajo nova socialna tveganja in ranljive skupine, ki so se pojavili zaradi finančnih, gospodarskih in nato socialnih kriz, s katerimi so se morale soočati države članice;

48. poziva države članice, naj povečajo naložbe v kakovostne in cenovno dostopne storitve predšolske vzgoje in varstva, ter poudarja, da se take naložbe očitno obrestujejo, zlasti za otroke iz prikrajšanih družin; poziva države članice, naj s podporo Komisije in v skladu s barcelonskimi cilji sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev univerzalnega in cenovno ugodnega dostopa do kakovostnega javnega izobraževanja že od zgodnjega otroštva (v starosti od 0 do 3 let), saj je to ključno za dolgoročen boj proti neenakosti;

49. poziva k univerzalnem dostopu do cenovno dostopnih stanovanj, s katerimi bi ranljiva gospodinjstva zaščitili pred prisilno izselitvijo in prezadolženostjo ter na evropski ravni zgradili učinkovit okvir, v katerem bi posameznikom in družinam dali drugo priložnost;

50. poziva države članice, naj hitro ukrepajo glede sedanje migracijske in begunske krize ter zagotovijo beguncem dostop do hitrega učenja jezika in seznanjanja s kulturo, usposabljanja, kakovostnega stanovanja, zdravstvenega varstva, izobraževanja, trga dela in socialne zaščite, priznavanja formalnih in neformalnih znanj, spretnosti in sposobnosti ter zagotovijo njihovo vključevanje v družbo;

51. izjavlja, da je treba vsem zagotoviti univerzalni dostop do javnih, na solidarnosti temelječih in ustreznih pokojnin in starostnih pokojnin; poziva Komisijo, naj države članice podpre pri krepitvi javnih in poklicnih pokojninskih sistemov, da bi zagotovili ustrezne pokojninske dohodke, ki bodo presegali prag revščine, in upokojencem omogočili, da ohranijo svoj življenjski standard ter živijo dostojno in neodvisno življenje; ponovno poziva k uvedbi dobropisov za oskrbo v pokojninskih sistemih za nadomestitev izgubljenih prispevkov žensk in moških zaradi obveznosti, povezanih z otroškim varstvom in dolgotrajno oskrbo, kot orodja za zmanjšanje razlik v pokojninah med spoloma; poudarja, da so pokojninski načrti osebnega pokojninskega zavarovanja sicer pomembno orodje za izboljšanje primernosti pokojnin, vendar so zakonsko določeni pokojninski sistemi, ki temeljijo na solidarnosti, še vedno najučinkovitejše orodje za boj proti revščini in socialni izključenosti v starosti;

52. poudarja, da bi bilo treba zajamčiti temeljne pravice invalidov, vključno s pravico do dostojnega dela brez ovir, do storitev in osnovne dohodkovne varnosti, prilagojenih posebnim individualnim potrebam, do dostojnega življenjskega standarda in socialne vključenosti ter do posebnih določb za zaščito pred izkoriščanjem in prisilnim delom;

53. meni, da je mednarodna trgovina gonilo rasti, vendar njene koristi niso vedno dobro porazdeljene, kar se lahko dojema kot vir neenakosti; poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo bolj pravične mednarodne trgovinske sporazume, ki naj spoštujejo predpise evropskega trga dela in temeljne konvencije Mednarodne organizacije dela, varujejo kakovostno zaposlovanje in pravice delavcev ter zagotavljajo evropske in nacionalne mehanizme za nadomestila delavcem in sektorjem, ki so jih prizadele večje spremembe v svetovnih trgovinskih vzorcih, za katere je kriva globalizacija, vključno iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji;

54. poziva Komisijo, naj zaradi varstva potrošnikov zagotovi, da bodo evropske konkurenčne politike omogočale pošteno konkurenco in da bodo v pomoč v boju proti kartelom in nezdružljivi državni pomoči, ki izkrivljajo cene in ovirajo delovanje notranjega trga;

Boj proti revščini in socialni izključenosti

55. meni, da bi bilo treba v Evropski uniji zagotoviti pravico do enakih možnosti; izraža zaskrbljenost, ker se neenakost, zaradi katere so prizadeti vsi, ki živijo v EU, zlasti otroci in mladi, pogosto še zaostruje zaradi zasnove izobraževalnih sistemov, ki ne temelji na družbeni enakosti in ima škodljive posledice za dobrobit in razvoj mladih kot posameznikov, s čimer prispeva k nizkemu samospoštovanju in slabi vključenosti v družbo evropskih mladih, zlasti tistih, ki nimajo sredstev in priložnosti;

56. poudarja, da ima izobraževanje ključno vlogo pri zmanjševanju neenakosti, ter v zvezi s tem države članice poziva k večjim prizadevanjem in zadostnim naložbam za zagotavljanje enakih možnosti; potrjuje, kako pomembno je, da imajo mladi univerzalni dostop do izobraževanja in do študentske podpore v visokošolskem izobraževanju; poziva Komisijo, naj države članice podpre pri zagotavljanju primernih, dostojnih in cenovno dostopnih stanovanj za mlade, da se jih podpira pri njihovih prehodih;

57. poziva Komisijo in države članice, naj okrepijo boj proti revščini, zlasti pri otrocih, z določitvijo ciljev za zmanjšanje revščine otrok, upoštevanjem možnosti usklajenega izvajanja priporočila o vlaganju v otroke in vzpostavitvijo sheme jamstva za otroke;

58. nadalje poudarja, da so številne kulturne in športne dejavnosti močna orodja kohezije in socialnega vključevanja, ter opozarja, da ta področja z učenjem „mehkih veščin“ izboljšujejo obete za zaposlovanje oseb, ki so v družbi najbolj prikrajšane;

59. poziva države članice, naj dosežejo cilja strategije Evropa 2020, tj. zmanjšanje revščine in tveganja socialne izključenosti;

60. meni, da je hitro naraščanje brezdomstva v večini držav članic EU težava, ki zahteva nujno ukrepanje; Evropska komisija bi morala v skladu z načeli iz stebra socialnih pravic podpirati države članice pri njihovih prizadevanjih za zaustavitev trenda naraščanja brezdomstva z namenom njegove postopne odprave;

Doseganje resnične uravnotežene zastopanosti spolov

61. je seznanjen, da se je Komisija odzvala na njegov poziv k boljšemu ravnovesju med poklicnim in zasebnim življenjem za ženske in moške, ki živijo in delajo v EU, in sicer s predlogom direktive o usklajevanju poklicnega in zasebnega življenja staršev in oskrbovalcev, da bi bili kos izzivom v naslednjih desetletjih; ponovno poziva k primernemu plačilu za delo in socialni zaščiti ter poudarja, da so predlogi Komisije dobra podlaga za povečanje udeležbe žensk na trgu dela in spodbujanje ravnovesja med poklicnim in zasebnim življenjem ter prilagodljivih delovnih ureditev za ženske in moške kot način zmanjševanja neenakosti pri plačanem in neplačanem delu;

62. poudarja, da je večje vključevanje žensk na trg dela, vključno z izboljšanjem podpore za podjetnice, zapolnitvijo vrzeli med stopnjo izobrazbe žensk in njihovim položajem na trgu dela ter zagotavljanjem enakih možnosti žensk in moških glede plačila, poklicnega napredovanja in možnosti za delo s polnim delovnim časom, bistven dejavnik pri doseganju vključujoče in dolgoročne gospodarske rasti, odpravljanju razlik v pokojninah med spoloma, boju proti neenakosti in spodbujanju finančne neodvisnosti žensk;

63. poziva Komisijo, naj po potrebi predloži zakonodajne pobude za odpravo kakršnih koli razlik v plačah med spoloma z določitvijo kazni za delovne organizacije, ki kršijo pravico do enakosti z določanjem različnih plač za enake kategorije delovnih mest, odvisno od tega, ali jih zasedajo večinoma moški ali ženske;

64. obžaluje, da kljub veljavni zakonodaji, ki določa načelo enakega plačila za delo enake vrednosti, ki ga opravljajo delavci in delavke, še vedno obstajajo razlike v plačah med spoloma in še večje razlike v pokojninah med spoloma; poziva Komisijo, države članice in socialne partnerje, naj obravnavajo izziv razlik v plačah in pokojninah med spoloma;

65. izraža zaskrbljenost, ker revščina narašča, zlasti med ženskami, pri čemer so zaradi revščine najbolj prizadete matere samohranilke ter mlade in starejše ženske; poudarja da bi bilo znižanje stopnje revščine za 20 milijonov ljudi do leta 2020 mogoče doseči s politikami za boj proti revščini in aktivnimi politikami trga dela, ki temeljijo na vključevanju načela enakosti spolov in so osredotočene zlasti na povečevanje in podpiranje udeležbe žensk na trgu dela; ugotavlja, da se revščina še nadalje meri na podlagi skupnega dohodka gospodinjstva, kar temelji na domnevi, da vsi člani gospodinjstva zaslužijo enako in da enakopravno razporejajo sredstva; poziva k individualizaciji pravic in izračunom, ki temeljijo na dohodku posameznikov, da se razkrije dejanski obseg revščine žensk;

66. opozarja na pomembno vlogo kakovostnih javnih storitev pri doseganju enakosti med spoloma, pa tudi davčnih sistemov in sistemov socialnih prejemkov, ki prejemnikov drugega dohodka v gospodinjstvu ne odvračajo od tega, da bi delali ali delali več, saj bi s tem lahko izboljšali udeležbo žensk na trgu dela;

67. ponovno poziva Svet, naj kot prvi pomemben korak k enaki zastopanosti spolov v javnem in zasebnem sektorju hitro sprejme direktivo o uravnoteženi zastopanosti spolov med neizvršnimi direktorji družb, ki kotirajo na borzi;

Posodobitev davčnih sistemov

68. poziva Komisijo in države članice, naj čezmerne neenakosti med ljudmi odpravijo s podpiranjem in spodbujanjem najbolj produktivnih oblik naložb; v ta namen opozarja, da je objektivna davčna politika nadvse pomembna in da številne države članice potrebujejo korenito davčno reformo; poziva Komisijo, naj ob upoštevanju evropskega semestra spremlja, svetuje, spodbuja in pripravi merila;

69. poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo dejanske ukrepe za preprečevanje izogibanja davkom in davčnih goljufij, saj gre za pomemben način zmanjševanja ekonomskih neenakosti in izboljšanja pobiranja davčnih prihodkov v državah članicah;

70. poziva Komisijo, naj spodbuja reforme davčnih politik držav članic za zagotovitev ustreznih javnih proračunov za storitve na področju zdravstva, stanovanj, zaposlovanje, socialnega varstva, zaposlovanja in izobraževanja; meni, da bi to moralo vključevati tudi boj proti korupciji v javni upravi ter reševanje neenakomerne porazdelitve bogastva, vključno s prerazporeditvijo čezmerne koncentracije bogastva, saj je to nadvse pomembno, da se ne bi neenakost v številnih državah članicah še povečala; poudarja tudi, da so potrebni ukrepi na področjih, kot je financializacija gospodarstva in nadaljnje usklajevanje, približevanje in harmonizacija, kjer je primerno, davčne politike ter ukrep proti davčnim oazam, davčnim goljufijam in utajam, ukrepi za boj proti neprijavljenemu delu in ukrepi za optimizacijo različnih davkov ter njihova teža kot del davčnih prihodkov države članice, ki temeljijo na prihodkih iz dela ter iz bogastva;

o

o o

71. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL C 236 E, 12.8.2011, str. 57.

(2) Sprejeta besedila, P8_TA(2017)0260.

(3) Sprejeta besedila, P8_TA(2017)0073.

(4) Sprejeta besedila, P8_TA(2017)0010.

(5) Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0317.

(6) Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0136.

(7) UL C 366, 27.10.2017, str. 19.

(8) UL C 482, 23.12.2016, str. 141.

(9) UL C 75, 26.2.2016, str. 130.

(10) UL C 65, 19.2.2016, str. 68.

(11) UL C 153 E, 31.5.2013, str. 57.

(12) UL C 199 E, 7.7.2012, str. 77.

(13) UL C 199 E, 7.7.2012, str. 25.

(14) UL C 70 E, 8.3.2012, str. 8.

(15) UL C 9 E, 15.1.2010, str. 11.

(16) UL C 170, 5.6.2014, str. 23.

(17) UL C 248, 25.8.2011, str. 130.

(18) UL C 318, 23.12.2009, str. 52.

(19) UL C 166, 7.6.2011, str. 18.

(20) http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=13608&langId=en

(21) Mnenje Odbora za socialno zaščito za Svet, Svet Evropske unije, 649/11, SOC 124, 15. februar 2011.

(22) Evropska komisija, medinstitucionalni dokument 025, maj 2016.

(23) Avtorji: Jonathan D. Ostry, Andrew Berg and Charalambos G. Tsangarides.

(24) Avtorji: Andrew Berg in Jonathan D. Ostry.

(25) Eurostat: http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Income_distribution_statistics

(26) MDS (2017), delovni dokument 17/76: Inequality Overhang (Presežek neenakosti). avtorji: Francesco Grigoli in Adrian Robles, Washington, D.C.: Mednarodni denarni sklad.

(27) MDS (2015), Causes and Consequences of Income Inequality: A Global Perspective (Vzroki in posledice dohodkovne neenakosti: globalna perspektiva). Zabeležka razprave osebja, SDN/15/13, Washington:, D.C.: Mednarodni denarni sklad http://www.imf.org/external/pubs/ft/sdn/2015/sdn1513.pdf.

(28) OECD (2015), In It Together. Why Less Inequality Benefits All (Skupaj v istem čolnu: zakaj manj neenakosti koristi vsem), OECD Publishing, Pariz.

(29) Eurostat: http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/images/f/f8/People_at_risk_of_poverty_or_social_exclusion%2C_EU-27_and_EU-28%2C_2005-2015.JPG

(30) Poročilo OECD: In it together. Why Less Inequality Benefits All (Skupaj v istem čolnu: zakaj zmanjšanje neenakosti koristi vsem), str. 67.

(31) Eurofound (2017), ‘Social mobility in the EU’ (Socialna mobilnost v EU), Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije.

(32) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/ field_ef_document/ef1461en.pdf

(33) „Inequality and mental illness“, R. Wilkinson in K. Pickett, Department of Health Sciences, University of York, UK; („Neenakost in duševne bolezni“, R. K. Wilkinson in K. Pickett, Oddelek za zdravstvene vede Univerze v Yorku, Velika Britanija); na spletu objavljeno 25. maja 2017; S2215-0366(17)30206-7.

(34) COREPER I, Ustrezni pokojninski prejemki v kontekstu starajočih se družb – osnutek sklepov Sveta, 12352/15: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12352-2015-INIT/sl/pdf.

(35) Eurofound (2017), Dohodkovne neenakosti in zaposlitveni vzorci v Evropi pred veliko recesijo in po njej.

(36) OECD (2015), In It Together. Why Less Inequality Benefits All (V tem smo skupaj: zakaj manjša neenakost koristi vsem), OECD Publishing, Pariz.

(37) V skladu s členom 51 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.