[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 23.1.2007

SEC(2007) 68 konč.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nizozemske, 2006-2009

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Splošno ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Nizozemske je bil predložen novembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju Z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 1. decembra 1998. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.

Ozadje ocene novega programa

Komisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Nizozemske, predloženo 22. novembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).

Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:

1. gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,

2. najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti),

3. oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz septembra 2006.

Nedavna ekonomska in proračunska uspešnost

V drugi polovici 90-ih let 20. stoletja je Nizozemska doživela dolgotrajen ciklični vzpon ter imela v povprečju večjo gospodarsko rast in manjšo nezaposlenost kot ostale države euroobmočja. Temu je v prvih letih 21. stoletja sledila recesija. V celotnem tem ciklusu so bili rezultati nizozemskega gospodarstva boljši od povprečja v euroobmočju. Vendar bi bil za gospodarstvo verjetno koristen stabilnejši vzorec rasti. Sedanje zelo visoke stopnje finančnega dolga gospodinjstev bi se lahko v primeru nadaljnjega povečanja obrestnih mer zmanjšale, kar bi lahko zmanjšalo zasebno porabo in tako povzročilo nadaljnjo gospodarsko recesijo.

Poleg tega se je zaradi velikega razvoja trga nepremičnin in trga lastniških vrednostnih papirjev, ki je imel veliko vlogo pri gospodarskem razcvetu konec 90-ih let, tudi začasno povečala davčna elastičnost. Obstoječi davčni predpisi niso mogli popolnoma preprečiti procikličnosti davčne politike. Po precejšnjem višku leta 2000 se je javnofinančni saldo močno poslabšal in postal v letih 2001 in 2002 primanjkljaj, leta 2003 pa je presegel prag 3 % BDP. V letih 2004 in 2005 je bila dosežena precejšnja konsolidacija proračuna, zaradi česar se je primanjkljaj zmanjšal na 1,9 % BDP leta 2004 in 0,3 % BDP leta 2005. Junija 2005 je Svet prekinil postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki se je pričel junija 2004.

Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programu

Svet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je bil zadovoljen s „prizadevanji nizozemske vlade v letu 2005, da je primanjkljaj nadalje zmanjšala pod referenčno vrednost, ki znaša 3 % BDP, po takojšnjem zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, ter z dejstvom, da nameravajo organi spoštovati srednjeročni cilj skozi vse programsko obdobje“. Nizozemsko je pozval „naj, tudi glede na rezultate, ki so boljši od pričakovanih za leto 2005, ohrani močan proračunski položaj v letu 2006 in naprej“.

Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz leta 2006

Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Nizozemske, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 16. oktobra 2006. Nacionalni program reform Nizozemske kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: izboljšanje ponudbe delovne sile, hitrejšo rast produktivnosti dela, zlasti s spodbujanjem raziskav in razvoja ter inovacij in izobraževanja ter boljšo konkurenčnost cen, zlasti z omejevanjem stroškov dela.

Ocena Komisije (sprejeta kot del letnega poročila o napredku[2] iz decembra 2006) je pokazala, da Nizozemska dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Kljub nekaterim tveganjem na makroekonomskem področju, zlasti v zvezi z zadolženostjo gospodinjstev in potencialno inflacijo plač zaradi zaostritve trga dela, je okvir politike na splošno primeren. Kljub zmernemu napredku na področju raziskav in razvoja Nizozemska na mikroekonomskem področju na splošno občutno napreduje. Ne glede na visoko stopnjo zaposlenosti pri večini skupin je stanje na področju zaposlovanja bolj raznoliko.

Glede na opredeljene šibke in močne točke se je Nizozemski predlagalo, da sprejme ukrepe za izboljšanje ponudbe delovne sile, zlasti starejših delavcev, žensk in zapostavljenih skupin.

Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so postopki prilagajanja za njegovo dosego ustrezni; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh postopkov prilagajanja, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |

- Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nizozemske, 2006-2009

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

4. Dne [27. februarja 2007] je Svet preučil dopolnitev programa stabilnosti Nizozemske, ki zajema obdobje 2006–2009.

5. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP v letu 2006 povečala za 3,25 %, v letu 2007 za 3 %, v preostalem programskem obdobju pa za 1,75 % letno. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti za leti 2006 in 2007 ter na bolj previdnih za pozneje. Napovedi programa glede inflacije se zdijo realistične do leta 2007, za obdobje po tem letu pa se zdijo glede na pričakovano zaostritev trga dela prenizke.

6. Napoved služb Komisije iz jeseni 2006 ocenjuje javnofinančni položaj za leto 2006 kot uravnotežen, medtem ko je bil v predhodni dopolnitvi programa stabilnosti zastavljen cilj -1,5 % BDP. To v glavnem odraža močno izboljšane ciklične razmere kot posledico večjih davčnih prihodkov, pa tudi večjih prihodkov od prodaje zemeljskega plina. Podatki, ki so postali dostopni po napovedi iz jeseni (mesečni podatki o javnofinančnem saldu), kažejo na še boljši proračunski rezultat. Zadnja uradna ocena v memorandumu iz jeseni 2006 za leto 2006 napoveduje presežek v višini 0,4 % BDP.

7. Srednjeročna proračunska strategija v programu si prizadeva odgovoriti na izzive stroškov staranja s pomočjo nadaljnje proračunske konsolidacije. V ta namen program napoveduje, da se bo javnofinančni presežek izboljšal z 0,1 % leta 2006 na 0,9 % leta 2009. Primarni presežek naj bi se povečal z 2,4 % BDP leta 2006 na 2,9 % leta 2009, pri čemer bo to izboljšanje omejeno na zadnje leto programa, kar odraža v glavnem povračilo plačila iz lastnih sredstev EU iz obdobja 2007–2009, ki se pričakuje v tem letu. Nominalno prilagoditev je mogoče v celoti pojasniti z zmanjšanjem deleža izdatkov glede na BDP, ki več kot kompenzira 0,2 odstotno zmanjšanje deleža prihodkov glede na BDP. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo programa stabilnosti je raven javnofinančnega salda v celotnem programskem obdobju občutno višja. To odraža v glavnem večje dohodke od prodaje zemeljskega plina, boljši makroekonomski položaj leta 2005 in obete za leto 2006.

8. Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, se bo po pričakovanjih leta 2007 znižal za približno polovico odstotne točke BDP, leta 2008 stabiliziral, leta 2009 pa povečal za približno polovico odstotne točke BDP. V tem programu stabilnosti, tako kot tudi v prejšnji posodobitvi programa stabilnosti, je srednjeročni cilj za proračunsko stanje strukturni primanjkljaj v višini od 0,5 % do 1 % BDP, kar naj bi se ohranjalo skozi celotno programsko obdobje. Ker je spodnja meja srednjeročnega cilja enaka najnižjemu merilu (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi se moral ob uresničitvi srednjeročnega cilja izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.

9. Tveganja za proračunske napovedi v programu so po letu 2007 na splošno videti uravnotežena. Po drugi strani možnost pozitivnega prenosa višjih davčnih prihodkov iz leta 2006 v leto 2007 predstavlja pozitivno tveganje za proračunski rezultat v letu 2007. Poleg tega za leti 2008 in 2009 iz previdnega makroekonomskega scenarija izhaja pozitivno tveganje za proračunski položaj. Po drugi strani se lahko prihodki od prodaje zemeljskega plina v celotnem obdobju izkažejo za nižje od pričakovanih.

10. Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se srednjeročni cilj programa ohrani skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Poleg tega zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Kljub temu obstaja tveganje, da se bo naravnanost davčne politike, ki jo določa program, v letu 2007, ko se pričakujejo dobre gospodarske razmere, izkazala za prociklično. To ne bi bilo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.

11. Zahvaljujoč velikemu zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja v letih 2004 in 2005 naj bi se bruto javni dolg v letu 2006 zmanjšal na 50,2 % BDP, kar je pod referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe. Program predvideva, da se bo delež dolga skozi programsko obdobje zmanjšal za nadaljnjih 6 odstotnih točk.

12. Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Nizozemskem je večji od povprečja EU, na kar vpliva predvsem relativno veliko povečanje odhodkov za pokojnine glede na delež BDP v prihodnjih desetletjih. Začetni proračunski položaj, čeprav ni tako močan kot leta 2005, prispeva k zmanjševanju napovedanega dolgoročnega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, ni pa dovolj, da bi ga popolnoma preprečil. Napovedano prihodnje povečanje prihodkov glede na delež BDP, v glavnem zaradi odložene obdavčitve pokojnin, bi dolgoročno deloma izravnalo povečanje javnih izdatkov. Srednjeročna zagotovitev velikih primarnih presežkov in/ali izvajanje reformnih ukrepov, ki omejujejo napovedano povečanje izdatkov, povezanih s starostjo, bi prispevala k omejevanju tveganj za vzdržnost javnih financ. Na splošno se zdi, da je Nizozemska izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.

13. Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz leta 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, čeprav se zdi, da njegove proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi iz nacionalnega programa reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Oba programa opisujeta zlasti nedavno reformo sistema zdravstvenega varstva, spremembe sistema davka od pravnih oseb in načrtovane posebne izdatke, na primer za infrastrukturo.

14. Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.

15. Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6].

Splošni sklep je, da je srednjeročni proračunski položaj trden. Pomembno tveganje je, da sedanji prihodki od prodaje zemeljskega plina ne bodo ne bodo vedno tako veliki, na splošno pa so tveganja, povezana z doseganjem proračunskih ciljev, bolj ali manj uravnotežena.

Glede na zgornjo oceno in dobre obete glede rasti se Nizozemsko poziva, da v letu 2007 in pozneje ohranja trdni strukturni položaj in se tako izogne prociklični davčni politiki v času dobrih gospodarskih razmer.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2006 | 1,5 | 3,25 | 3 | 1,75 | 1,75 |

COM nov. 2006 | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 0,75 | 2,5 | 2,5 | 2,25 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (v %) | PS nov. 2006 | 1,5 | 1,5 | 1,75 | 1,75 | 1,75 |

COM nov. 2006 | 1,5 | 16 | 1,8 | 2,3 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 1,5 | 1,5 | 1,1 | ni podatkov | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20061 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |

COM nov. 20065 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | ni podatkov |

PS dec. 20051 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |

COM nov. 2006 | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |

COM nov. 2006 | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS nov. 20061 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |

COM nov. 2006 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | ni podatkov |

PS dec. 20051 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | ni podatkov |

Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS nov. 20063 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |

COM nov. 20064 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2006 | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |

COM nov. 2006 | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,3 % BDP v letu 2009; zmanjševanje primanjkljaja). 4 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,9 %, 2,1 %, 2,2 % in 2,1 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.

[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.

[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.

[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] Manjka zlasti funkcionalna razčlenitev javnofinančnih odhodkov za leto 2009.