ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Bruselj, 6.8.2004

KOM(2004) 543 končno

SPOROČILO KOMISIJE

o okrepljenem partnerstvu za najbolj oddaljene regije: pregled in obeti (Sporočilo Komisije COM(2004)343 z dne 26. maja 2004){SEC(2004)1030}

SPOROČILO KOMISIJE

o okrepljenem partnerstvu za najbolj oddaljene regije: pregled in obeti (Sporočilo Komisije COM(2004)343 z dne 26. maja 2004)

Evropski svet v Sevilli je pozval Komisijo, naj predloži poročilo, ki bi vsebovalo globalen in skladen pristop k posebnim značilnostim najbolj oddaljenih regij in načine, kako naj se te značilnosti obravnava, ter bi poglobilo izvajanje člena 299(2) Pogodbe.

Komisija se je odzvala na to zahtevo in 26. maja 2004[1] sprejela Sporočilo o okrepljenem partnerstvu za najbolj oddaljene regije. Ob tej priložnosti se je zavezala, da bo predložila poročilo s podrobnim pregledom skupaj z ovrednotenjem ukrepov, sprejetih glede najbolj oddaljenih regij od leta 2000 v zvezi z zadnjim zbirnim poročilom Komisije o tej temi. S poročilom, priloženim temu sporočilu kot delovni dokument, Komisija izpolnjuje to zavezo. To poročilo je oblikovano v dveh delih: pregled in obeti.

V pregledu so podani in razčlenjeni najnovejši podatki o socialno-ekonomskem razvoju najbolj oddaljenih regij, s čimer se kaže razvoj teh regij in izzivi, s katerimi se soočajo. Opisano je tudi delovanje strukturnih elementov ter različne politike Skupnosti, ki so imele v zadnjih treh letih pomembno vlogo. Ta del je razdeljen v poglavja po politiki Skupnosti, ki jo obravnava: regionalna politika in politika kohezije, konkurenčna politika, kmetijstvo, ribolov, podjetniška politika, promet, energija, raziskave, informacijska družba, obdavčevanje in carina, okolje, mednarodna trgovina ter pravosodje in notranja politika.

Del o obetih povzema strategijo, ki jo je Komisija sprejela 26. maja 2004, in opredeljuje tri prednostne naloge za delovanje, ki si jih je zadala. Treba je poudariti, da ta del ne vsebuje nobenega novega ukrepa glede na sporočilo, sprejeto 26. maja 2004.

Izbrane tri prednostne naloge:

(1) Zmanjšanje prikrajšanosti zaradi nedostopnosti in nadomestila za druge omejitve, značilne za najbolj oddaljene regije.

(2) Izboljšanje splošnih pogojev konkurenčnosti njihovih gospodarstev, zlasti v duhu lizbonske in göteborške strategije.

(3) Vključevanje v regionalno območje: cilj je povečati območje socialno-ekonomskega in kulturnega vpliva najbolj oddaljenih regij z zmanjšanjem ovir, ki omejujejo možnosti trgovanja z geografskim območjem teh regij.

Razvojna strategija najbolj oddaljenih regij sodi v okvir reforme politike kohezije za programsko obdobje 2007-2013[2]. Vključuje tudi priporočila o izvajanju drugih politik Skupnosti v teh regijah.

Ker poročilo podaja podrobno pregled ukrepov, sprejetih glede najbolj oddaljenih regij, in opredeljuje strategijo, ki jo je sprejela Komisija, predstavlja nepogrešljiv dodatek k sporočilu Komisije z dne 26. maja 2004, da lahko popolnoma zadosti zahtevi Evropskega sveta v Sevilli.

[1] COM(2004) 343 konč., 26.5 2004.

[2] COM(2004) 492, 493, 494 in 495 konč., 14.7.2004.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru EGP v zvezi s predvidenim sprejetjem Sklepa Skupnega odbora o spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum EGP

Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) državljanom in gospodarskim subjektom v EGP zagotavlja enake pravice in obveznosti na notranjem trgu. Določa vključitev zakonodaje EU, ki zajema štiri temeljne svobode, v vseh 30 državah EGP, ki ga sestavljajo države članice EU, Norveška, Islandija in Lihtenštajn. Poleg tega Sporazum EGP zajema sodelovanje na drugih pomembnih področjih, kot so raziskave in razvoj, izobraževanje, socialna politika, okolje, varstvo potrošnikov, turizem in kultura, ki se skupaj imenujejo „spremljevalne in horizontalne“ politike. Sporazum EGP je začel veljati 1. januarja 1994. Unija je skupaj s svojimi državami članicami pogodbenica Sporazuma.

2.2.Skupni odbor EGP

Za upravljanje Sporazuma EGP je odgovoren Skupni odbor EGP. To je forum za izmenjavo mnenj, povezanih z delovanjem Sporazuma EGP. Njegove odločitve se sprejemajo soglasno in so za pogodbenice zavezujoče. Za usklajevanje zadev EGP je na strani EU odgovoren Generalni sekretariat Evropske komisije.

2.3.Predvideni akt Skupnega odbora EGP

Pričakuje se, da bo Skupni odbor EGP sprejel Sklep Skupnega odbora EGP (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt) o spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobode.

Namen predvidenega akta je razširiti sodelovanje pogodbenic Sporazuma EGP, da se vključi Uredba (EU) 2021/887 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2021 o vzpostavitvi Evropskega industrijskega, tehnološkega in raziskovalnega kompetenčnega centra za kibernetsko varnost ter Mreže nacionalnih koordinacijskih centrov.

Predvideni akt bo postal zavezujoč za pogodbenice v skladu s členoma 103 in 104 Sporazuma EGP.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Komisija predloži priloženi osnutek sklepa Skupnega odbora EGP Svetu v sprejetje kot stališče Unije. Ko bo stališče sprejeto, bi ga bilo treba v najkrajšem možnem času predstaviti v Skupnem odboru EGP.

Priloženi osnutek sklepa Skupnega odbora EGP uvaja pravice držav Efte, ki so del EGP, do sodelovanja v dejavnostih Evropskega industrijskega, tehnološkega in raziskovalnega kompetenčnega centra za kibernetsko varnost ter Mreže nacionalnih koordinacijskih centrov, kar presega zgolj tehnične prilagoditve v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 2894/94. Stališče Unije zato določi Svet.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

S 1. januarjem 2022 se je začela uporabljati Uredba (EU) 2018/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007. To je prineslo spremembo v zvezi s hrano za hišne živali. Pred 1. januarjem 2022 se je lahko hrana za hišne živali, zlasti mačke in pse, označila kot ekološka, tudi če vse sestavine kmetijskega izvora niso bile ekološke, saj so države članice lahko določile nacionalna pravila, ali če tega niso storile, sprejele ali priznale zasebne standarde. Od 1. januarja 2022 pa hrane za hišne živali ni več mogoče označiti kot ekološke, saj Uredba (EU) 2018/848, ki sicer zajema označevanje krme za rejne živali, kot sta seno in silaža, ne določa posebnih pravil za označevanje hrane za hišne živali.

Uredba (EU) 2018/848 se uporablja za krmo za živali, namenjene za proizvodnjo hrane, in za hrano za hišne živali. V skladu z navedeno uredbo se pri proizvodnji ekološke krme sicer lahko uporabljajo neekološke sestavine kmetijskega izvora, a če vse sestavine kmetijskega izvora niso ekološke, v prodajnem opisu ni dovoljeno uporabiti izraza, ki se sklicuje na ekološko pridelavo. Taka krma se tudi ne sme označiti z logotipom ekološke pridelave Evropske unije. Končni potrošniki tako niso neposredno obveščeni o skladnosti proizvoda s pravili ekološke pridelave.

Po eni strani so izvajalci poslovnih dejavnosti v skladu s točko 2.1.2 Priloge III k Uredbi (EU) 2018/848 obveščeni o sestavi krme in deležu ekoloških sestavin, sestavin iz preusmeritve in neekoloških sestavin v njej. Po drugi strani pa za primere, ko se krma prodaja neposredno končnim potrošnikom na maloprodajni ravni, trenutno ni pravil o zagotavljanju informacij o ekoloških sestavinah v njej, kadar vse sestavine kmetijskega izvora niso ekološke. Poleg tega so oznake hrane in hrane za hišne živali namenjene istim strankam, saj se tako hrana za živali kot hrana (vključno s predpakiranimi živili) prodajata končnim potrošnikom na maloprodajni ravni.

Glede na navedeno je namen tega predloga določiti posebna pravila za označevanje hrane za hišne živali. Ta pravila bodo omogočila označevanje hrane za hišne živali, zlasti mačke in pse, z logotipom ekološke pridelave Evropske unije. Logotip ekološke pridelave Evropske unije bo obvezen za predpakirano hrano za hišne živali, označeno kot ekološko.

Predlog bo podprl majhen, a hitro rastoči sektor ekološke hrane za hišne živali, saj bo proizvajalcem omogočil uporabo logotipa ekološke pridelave Evropske unije za promocijo proizvodov. Poleg tega bo prispeval k razvoju ekološkega kmetovanja, saj bo omogočil ustvarjanje dodane vrednosti za ekološke stranske proizvode, ki se lahko uporabljajo pri proizvodnji hrane za hišne živali. To je v skladu z zelenim dogovorom, strategijo „od vil do vilic“ in strategijo za biotsko raznovrstnost, akcijskim načrtom za razvoj ekološke pridelave ter ciljem, da bi bilo do leta 2030 ekološkemu kmetovanju namenjenih 25 % kmetijskih zemljišč v EU.
o spremembi Uredbe Sveta (EU) 2022/109 o določitvi ribolovnih možnosti za leto 2022 za nekatere staleže rib in skupine staležev rib, ki se uporabljajo za vode Unije in za ribiška plovila Unije v nekaterih vodah zunaj Unije

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Ker so marca 2022 potekale razprave med Unijo in Norveško o enakem in nediskriminatornem dostopu do voda Spitzbergov (Svalbard) za flote Unije, ki lovijo trsko (Gadus morhua), je Svet obdobje uporabe začasne kvote Unije v višini 4 500 ton za trsko v vodah Svalbarda in mednarodnih vodah podobmočja ICES 1 in razdelka 2b podaljšal z 31. marca na 30. april 2022 (Uredba (EU) 2022/[...]). Tudi Norveška je obdobje uporabe začasne kvote Unije za trsko v vodah Svalbarda podaljšala do 30. aprila 2022.

Razprave med Unijo in Norveško o enakem in nediskriminatornem dostopu do voda Svalbarda za flote Unije, ki lovijo trsko, še vedno potekajo. Komisija do izida teh razprav predlaga, da Svet določi kvoto Unije za trsko v vodah Svalbarda in mednarodnih vodah podobmočja ICES 1 in razdelka 2b pred iztekom podaljšanega obdobja uporabe začasne kvote Unije 30. aprila 2022. Ribolovne možnosti za trsko v vodah Svalbarda in mednarodnih vodah podobmočja ICES 1 in razdelka 2b so označene s pm (pro memoria) do izida teh razprav. Takoj ko bo ta znan, bodo službe Komisije Svetu predložile delovni dokument, v katerem bodo določene ustrezne ribolovne možnosti.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Predlagani ukrepi so v skladu s cilji in pravili SRP ter so skladni s politiko Unije na področju trajnostnega razvoja.

•Skladnost z drugimi politikami Unije

Predlagani ukrepi so skladni z drugimi politikami Unije, zlasti s politikami na področju okolja.

2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

•Pravna podlaga

Pravna podlaga tega predloga je člen 43(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

Predlog spada na področje izključne pristojnosti Unije, kot je določeno v členu 3(1)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

•Sorazmernost

Predlog dodeljuje ribolovne možnosti državam članicam v skladu s cilji Uredbe (EU) št. 1380/2013. V skladu s členoma 16 in 17 Uredbe (EU) št. 1380/2013 vsaka država članica določi, kako se ribolovne možnosti, ki so ji dodeljene, lahko dodelijo plovilom, ki plujejo pod njeno zastavo, v skladu z nekaterimi merili za dodelitev ribolovnih možnosti. Zato imajo države članice potrebno polje proste presoje pri razdeljevanju dodeljenega celotnega dovoljenega ulova (TAC), zajetega v predlogu, glede na socialno-ekonomski model, ki ga izberejo same.

Ta predlog za države članice nima novih finančnih posledic. Svet določi ribolovne možnosti vsako leto, javna in zasebna sredstva za njihovo izvajanje pa že obstajajo.

•Izbira instrumenta

Predlagani instrument: uredba.
o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru EGP v zvezi s spremembo Priloge IX (Finančne storitve) in Protokola 37 (s seznamom iz člena 101) k Sporazumu EGP (Sodelovanje držav Efte, ki so del EGP, v strokovni skupini držav članic za trajnostno financiranje)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru EGP v zvezi s predvidenim sprejetjem sklepa Skupnega odbora o spremembi Priloge IX (Finančne storitve) in Protokola 37 (s seznamom iz člena 101) k Sporazumu EGP.

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum EGP

Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) državljanom in gospodarskim subjektom v EGP zagotavlja enake pravice in obveznosti na notranjem trgu. Določa vključitev zakonodaje EU, ki zajema štiri svoboščine, v vseh 30 državah EGP, ki ga sestavljajo države članice EU, Norveška, Islandija in Lihtenštajn. Poleg tega Sporazum EGP zajema sodelovanje na drugih pomembnih področjih, kot so raziskave in razvoj, izobraževanje, socialna politika, okolje, varstvo potrošnikov, turizem in kultura, ki se skupaj imenujejo podporne in horizontalne politike. Sporazum je začel veljati 1. januarja 1994. Evropska unija je skupaj s svojimi državami članicami pogodbenica Sporazuma.

2.2.Skupni odbor EGP

Za upravljanje Sporazuma EGP je odgovoren Skupni odbor EGP. To je forum za izmenjavo mnenj, povezanih z delovanjem Sporazuma EGP. Odločitve sprejema soglasno.

2.3.Predvideni akt Skupnega odbora EGP

Skupni odbor EGP naj bi sprejel sklep Skupnega odbora EGP (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt) o spremembi Priloge IX (Finančne storitve) in Protokola 37 (s seznamom iz člena 101) k Sporazumu EGP.

Namen predvidenega akta je vključiti Uredbo (EU) 2019/2088 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2019 o razkritjih, povezanih s trajnostnostjo, v sektorju finančnih storitev in Uredbo (EU) 2020/852 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2020 o vzpostavitvi okvira za spodbujanje trajnostnih naložb ter spremembi Uredbe (EU) 2019/2088 v Sporazum EGP.

Predvideni akt bo postal zavezujoč za pogodbenice v skladu s členoma 103 in 104 Sporazuma EGP.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Komisija predloži osnutek sklepa Skupnega odbora EGP Svetu v sprejetje kot stališče Unije. Ko bo stališče sprejeto, bi ga bilo treba v najkrajšem možnem času predstaviti v Skupnem odboru EGP.

Priloženi sklep Skupnega odbora EGP uvaja pravice držav Efte, ki so del EGP, do sodelovanja pri delu upravljavskega organa Unije, tj. strokovne skupine držav članic za trajnostno financiranje, kar presega zgolj tehnične prilagoditve v smislu Uredbe Sveta (ES) št. 2894/94. Stališče Unije zato določi Svet.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov je bil podpisan 3. maja 2016 oziroma 14. maja 2016 ter se je začel začasno uporabljati 14. maja 2016 za obdobje osmih let. Sporazum se podaljšuje s tihim soglasjem in je še vedno veljaven. Prvi štiriletni protokol o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu se je začel začasno uporabljati 14. oktobra 2016 in je prenehal veljati 13. oktobra 2020. Sporazum in Protokol sta začela veljati 10. maja 2017.

Svet je 7. julija 2020 sprejel mandat, s katerim je Evropsko komisijo pooblastil, da začne pogajanja o novem protokolu k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov ter morebitnem podaljšanju Protokola k navedenemu sporazumu, ki naj bi prenehal veljati 13. oktobra 2020.

Pogajalci EU in Cookovih otokov so se v prvem krogu pogajanj (16. julija 2020) dogovorili, da bo zaradi kompleksnosti pogajanj za njihovo dokončanje potrebnih več krogov. Zato sta se pogodbenici sporazumeli, da se Protokol podaljša za največ eno leto v skladu z mandatom Sveta. To podaljšanje je bilo opredeljeno s sporazumom v obliki izmenjave pisem, parafiranim 29. julija 2020 v Bruslju in na Rarotongi (Cookovi otoki).

Protokol je bil podaljšan za eno leto od datuma, ko sta pogodbenici podpisali izmenjavo pisem, tj. 14. novembra 2020. Zato bo sedanji protokol prenehal veljati 13. novembra 2021.

Komisija je na podlagi ustreznih pogajalskih smernic opravila pogajanja s Cookovimi otoki za sklenitev novega protokola v imenu Evropske unije o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu. Pogajalci so po koncu pogajanj 28. julija 2021 parafirali Protokol. Novi protokol zajema obdobje treh let od datuma začetka začasne uporabe, ki je določen v členu 11, tj. od datuma, na katerega ga pogodbenici podpišeta.

Namen tega predloga je odobriti sklenitev protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov.

Cilj Protokola je plovilom Unije zagotoviti ribolovne možnosti v ribolovnih vodah Cookovih otokov v skladu z znanstvenim mnenjem in priporočili Komisije za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika (WCPFC) v okviru omejitev razpoložljivega presežka. Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Cookovimi otoki, da se v interesu obeh pogodbenic vzpostavi partnerski okvir za razvoj trajnostne ribiške politike in odgovorno izkoriščanje ribolovnih virov na ribolovnih območjih Cookovih otokov.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

To priporočilo se nanaša na sklep o pooblastitvi Komisije, da v imenu Unije sodeluje v pogajanjih za delni pregled Mednarodnega sporazuma o kakavu, ki se jih je pod vodstvom Konference Združenih narodov za trgovino in razvoj odločil začeti Mednarodni svet za kakav.

1.OZADJE PREDLOGA

Pregled Mednarodnega sporazuma o kakavu iz leta 2010

Evropska unija je pogodbenica Mednarodnega sporazuma o kakavu.

Cilj Mednarodnega sporazuma o kakavu je zagotoviti okrepljeno mednarodno sodelovanje v zvezi s kakavom in povezanimi vprašanji na svetovnem trgu, oblikovati forum za medvladna posvetovanja o kakavu in načinih za izboljšanje svetovnega sektorja kakava, poenostaviti trgovanje z zbiranjem in širjenjem informacij o dogajanju na svetovnem trgu kakava ter spodbujati vse večje povpraševanje po kakavu.

Mednarodni sporazum o kakavu je začel veljati 1. oktobra 2012 za obdobje desetih let do 30. septembra 2022.

V skladu s členom 7 Mednarodnega sporazuma o kakavu je Mednarodni svet za kakav pristojni organ za izvedbo vseh funkcij, ki so potrebne za izvajanje določb Mednarodnega sporazuma o kakavu. Člen 12 Mednarodnega sporazuma o kakavu določa, da se vsi sklepi Mednarodnega sveta za kakav načeloma sprejemajo s soglasjem, razen če Mednarodni sporazum o kakavu ne določa drugače. Če soglasja ni, se sklepi sprejmejo s posebnim glasovanjem.

V skladu s členom 10 Mednarodnega sporazuma o kakavu imajo članice Mednarodne organizacije za kakav skupaj 2 000 glasov. Vsaka članica Mednarodne organizacije za kakav ima določeno število glasov, ki se vsako leto prilagodi po vnaprej določenih merilih iz Mednarodnega sporazuma o kakavu. Na podlagi Sporazuma in zlasti razdelitve glasov med članicami je določen tudi prispevek članice. V proračun Mednarodne organizacije za kakav zdaj zdaleč največ prispeva Unija.

Mednarodni svet za kakav je začel pogajanja, da bi se lahko odločil o morebitnem podaljšanju veljavnosti Mednarodnega sporazuma o kakavu pred sedanjim rokom. Ta pogajanja bodo prava priložnost za delni pregled Mednarodnega sporazuma o kakavu s poudarkom na njegovi posodobitvi in poenostavitvi.

Smernice Komisije o priporočenih spremembah so navedene v Prilogi.

Reforma Mednarodne organizacije za kakav, s katero bi se njene prakse bolj približale praksam, ki jih Unija spodbuja v drugih mednarodnih odborih za primarne proizvode, in razvoju na svetovnem trgu kakava od leta 2010, je nedvomno v interesu Unije. To je bilo redno poudarjeno na zadnjih zasedanjih Mednarodnega sveta za kakav v letih 2019–2020, na katerih so sodelovale tudi države članice EU.

Splošni namen Mednarodne organizacije za kakav, kakor je opisan v členu 1 Sporazuma, naj se ne bi spremenil.

V revidiranem Mednarodnem sporazumu o kakavu je treba predlagati dve glavni spremembi:
•Izbira instrumenta

3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

•Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

5.DRUGI ELEMENTI

•Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Prilagoditev (a) – neuporaba na Islandiji in v Lihtenštajnu

Ker prenosni sistem Islandije ni povezan z drugimi prenosnimi sistemi, se Uredba Komisije (EU) 2016/1719 ne bi smela uporabljati za Islandijo.

Uredba Komisije (EU) 2016/1719 se ne bi smela uporabljati za Lihtenštajn, saj Lihtenštajn zaradi svoje majhnosti in omejenega števila odjemalcev električne energije nima lastnega prenosnega omrežja za električno energijo.

Prilagoditev (b) in uvodna izjava (6) – občutljive informacije o elektroenergetskem sistemu

Uredba Komisije (EU) 2016/1719 vsebuje določbe o obveznostih zagotavljanja informacij Evropskemu omrežju operaterjev prenosnih sistemov za električno energijo (ENTSO-E) in Agenciji za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER). Prilagoditev (b) omogoča, da si zadevni operaterji prenosnih sistemov in regulatorji izmenjujejo takšne informacije in jih varujejo.

Prilagoditev (c) in uvodna izjava (7) – sklicevanje na pravice norveškega operaterja prenosnega omrežja (TSO), imenovanega operaterja trga z električno energijo (NEMO) in nacionalnega regulativnega organa (NRO) do sodelovanja pri razvoju in odobritvi pogojev in metodologij

Prilagoditev in navedena uvodna izjava prilagajata ustrezne določbe člena 4 Uredbe Komisije (EU) 2016/1719 o pravicah zadevnih subjektov do sodelovanja pri razvoju in odobritvi pogojev in metodologij, da se vključi Norveška.