Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Zagotovitev dostojnega dela za mlade in vključevanja mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v okviru ustrezne priprave nacionalnih načrtov za okrevanje

(mnenje na lastno pobudo)

(2022/C 152/05)

Poročevalka: Nicoletta MERLO

Sklep plenarne skupščine 25. 3. 2021 Pravna podlaga člen 32(2) poslovnika mnenje na lastno pobudo Pristojnost strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo Datum sprejetja mnenja strokovne skupine 24. 11. 2021 Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju 8. 12. 2021 Plenarno zasedanje št. 565 Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) 152/13/48

1. Sklepi in priporočila

1.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja nacionalne načrte za okrevanje in odpornost kot edinstveno priložnost za spodbuditev sprememb in naložb v trajnostno rasti in odpiranje kakovostnih delovnih mest, ki jo je treba izkoristiti z vključujočim upravljanjem, za kar so potrebni dialog, odprtost in preglednost.

1.2 EESO obžaluje, da v nekaterih državah članicah med pripravo nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ni bilo pravega in usmerjenega posvetovanja s socialnimi partnerji in deležniki. Poziva Komisijo, naj uvede ukrepe za strukturirano in resnično vključevanje socialnih partnerjev, organizirane civilne družbe in mladinskih organizacij v izvajanje in spremljanje nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost. Zaščita in krepitev socialnega dialoga na nacionalni ravni sta ključni za to, da se javni denar ustrezno porabi za vključujoče okrevanje.

1.3 EESO priporoča oceno in sistematizacijo zbiranja najboljše prakse, uporabljene na nacionalni ravni, kjer je posvetovanje s socialnimi partnerji in mladinskimi organizacijami v okviru namenskih odborov in socialnega dialoga prineslo odlične rezultate v smislu politik za mlade in ukrepov za ustvarjanje kakovostnih delovnih mest ter poklicnih možnosti za mlade.

1.4 EESO poziva države članice, naj vsem mladim, zlasti invalidom, omogočijo kakovostno in vključujoče usmerjanje in svetovanje, in sicer že od zgodnjega šolskega izobraževanja, da bi jim nudili več informacij o njihovem nadaljnjem izobraževanju, nato pa tudi o poklicnih možnostih v okviru zelenega in digitalnega prehoda trga dela.

1.5 EESO pozdravlja ukrepe za spodbujanje in popularizacijo pomena in prepoznavnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja kot nosilca inovacijskih praks, znanja in spretnosti na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike, vseživljenjskega učenja in učinkovitega posredovanja dela, saj so ključni za odpravo obstoječih vrzeli v znanju in spretnostih. Pomembno je tudi izboljšati ocenjevanje znanj in spretnosti, da bi lahko proaktivno vnaprej opredelili znanja in spretnosti, potrebne na trgih dela v prihodnosti. Urediti bi bilo treba, da bo poklicno izobraževanje in usposabljanje dostopno tudi invalidom na podlagi priznavanja individualnih sposobnosti, vsem državljanom pa bi bilo treba omogočiti pridobitev poklicnih znanj in spretnosti, ki so koristni za njihov osebni razvoj in hkrati zadovoljujejo posebne potrebe podjetij v zvezi z nezasedenimi kvalificiranimi delovnimi mesti.

1.6 EESO priporoča, da se za ciljne skupine, zlasti mlade, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, vzpostavi individualizirana podpora, ki bi morala omogočiti celovito obravnavo vseh vprašanj, ki spremljajo vključevanje na trg dela, kot so stanovanje, nastanitev, prevoz in zdravje.

1.7 EESO meni, da je treba prednostno zagotoviti učinkovitost in ustreznost javnih zavodov za zaposlovanje, ki imajo ključno vlogo pri aktivnih politikah zaposlovanja, in sicer po potrebi z usmerjenimi naložbami in reformami, da bodo lahko pri iskanju dela ali preusmerjanju podprli vse ljudi, zlasti najbolj ranljive in najbolj oddaljene od trga dela.

1.8 EESO obžaluje, da potencial jamstva za mlade kot glavnega orodja politike za boj proti vse večji brezposelnosti mladih ni bil v celoti izkoriščen. Poziva države članice, naj povečajo prizadevanja za izvajanje okrepljenega jamstva za mlade, vključno s kakovostnim usposabljanjem, ki spodbuja vključevanje na trg dela, Evropsko komisijo pa, naj pripravi pregled ukrepov, sprejetih za izvajanje priporočil Sveta o okrepitvi jamstva za mlade na nacionalni ravni ter zagotovitev učinkovitih sinergij z nacionalnimi načrti za okrevanje in odpornost.

1.9 EESO pozdravlja določbe nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, ki podpirajo kakovostno usposabljanje, vključno z vajeništvi in pripravništvi, saj je to učinkovito orodje za zmanjšanje osipa v šolah in lahko omogoči boljše vključevanje mladih (in drugih) na trg dela. Poziva države članice, naj udejanjijo Priporočilo Sveta o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva ( 1 ) . Kljub temu poziva, naj se prepove neplačano pripravništvo. V okviru prihodnje revizije Priporočila Sveta o okviru za kakovost pripravništev naj se poskrbi za dostojno plačilo vseh pripravnikov. Poleg tega predlaga oblikovanje evropskega okvira za kakovostna pripravništva, da se zagotovi izobraževalna vrednost tovrstnega praktičnega učenja.

1.10 EESO poziva države članice, naj sredstva za okrevanje vlagajo v ustvarjanje kakovostnih delovnih mest in strokovno izpopolnjevanje mladih, kjer je to potrebno, pri čemer naj se osredotočijo zlasti na pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas in dostojne delovne pogoje, ki omejujejo tveganje prekarnosti. Poleg tega poudarja, da je treba zapolniti vrzel v socialni varnosti, in spodbuja države članice, naj ustrezno izvajajo priporočilo Sveta o dostopu do socialne zaščite ( 2 ) ter uvedejo sodobno shemo za vse oblike dela, s katero bo mogoče zagotoviti zadosten dohodek prihodnjim upokojencem, zlasti tistim s prekinjeno poklicno potjo.

1.11 EESO meni, da je subvencioniranje zaposlovanja bistveno pogojevati s pogodbami o zaposlitvi za nedoločen čas ali s stabilizacijskimi programi, s čimer bi preprečili subvencioniranje negotovih delovnih mest. Poleg tega je mogoče s spodbudami za zaposlovanje uspešno ustvarjati zaposlitvene priložnosti za „prikrajšane“ iskalce zaposlitve ter preusmerjati odpuščene delavce, zlasti v nove sektorje in poklice.

1.12 EESO verjame, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti vprašanju duševnega zdravja in psihosocialnih motenj, zlasti med mladimi, in sicer tako, da se zmanjša stigma zaradi težav v duševnem zdravju s preprečevanjem in ozaveščanjem, ki se morata začeti že v šoli in ju je treba razširiti tudi na podjetja, in zagotovi ustrezno financiranje za ponudnike storitev in podpore na tem področju.

1.13 EESO ugotavlja, da se zaradi neenakosti spolov v svetu dela, ki nikakor ne izgine, povečuje ranljivost mladih žensk za gospodarske posledice pandemije COVID-19. Pozdravlja ukrepe, ki so jih sprejele nekatere države članice za spodbujanje in promocijo zaposlovanja žensk in ženskega podjetništva, naložbe v ustrezno socialno infrastrukturo in reformo sistemov otroškega varstva, zlasti predšolske vzgoje; poziva, naj se ta dobra praksa razširi na raven EU, s čimer bi podprli polno zaposlenost žensk, zlasti mladih mater.

2. Ozadje mnenja

2.1 Pandemija COVID-19 je in bo še naprej znatno vplivala na naše družbe in gospodarstva. Evropska unija je sprejela pomembne ukrepe za okrevanje, države članice pa so za boj proti krizi prvič izbrale evropsko solidarnost in konvergenco namesto varčevanja.

2.2 Mehanizem za okrevanje in odpornost (v nadaljnjem besedilu: mehanizem), ki je največji del instrumenta NextGenerationEU, ponuja 672,5 milijarde EUR v posojilih in nepovratnih sredstvih za podporo reformam in naložbam držav članic. Cilj tega zneska brez primere je ublažiti gospodarske in socialne posledice pandemije COVID-19 ter zagotoviti, da bodo evropska gospodarstva in družbe bolj trajnostni, odporni in bolje pripravljeni na izzive in priložnosti zelenega in digitalnega prehoda.

2.3 Dogovorjeno je bilo, da se vsaj 37 % izdatkov v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost nameni za podporo podnebnim ciljem in 20 % za podporo digitalnemu prehodu. Poleg tega morajo vse naložbe in reforme spoštovati načelo, da se ne škoduje bistveno, kar zagotavlja, da ne škodujejo bistveno okolju. Nacionalni načrti za okrevanje in odpornost naj bi tudi prispevali k učinkovitemu obravnavanju izzivov, opredeljenih v priporočilih za posamezne države v okviru evropskega semestra, vendar v zvezi s tem ni določen minimalen prag ali postopek spremljanja porabe sredstev za različne prednostne naloge, kot so mladi.

2.4 Pravočasno in smiselno vključevanje socialnih partnerjev v celotnem evropskem semestru, na različnih ravneh in na vseh področjih politike, ki neposredno ali posredno vplivajo na zaposlovanje in trge dela, je ključno za izboljšanje sodelovanja pri oblikovanju politik, med drugim tudi ukrepov v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost. Socialni dialog je gonilna sila uspešnega in poštenega oblikovanja politike, če ima možnost pripeljati do učinkovitih rešitev ter upoštevati tekoče spremembe politike in reforme kolektivnih pogajanj, kadar je to ustrezno.

2.5 Mehanizem dopolnjuje druge dejavnosti, namenjene mladim ( 3 ) , in je tesno usklajen s prednostnimi nalogami Komisije za obdobje 2019–2024, ki jasno določajo, da mora EU ustvariti privlačnejše naložbeno okolje in rast, ki ustvarja kakovostna delovna mesta, zlasti za mlade in mala podjetja ( 4 ) . Novi program Evropske komisije ALMA ( 5 ) (Aim, Learn, Master, Achieve – Zastavi si cilj, nauči se, obvladaj, dosezi) – gre za novo shemo za delovno prakso po vzoru programa Erasmus, namenjeno mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo – omogoča mladim Evropejcem delovno izkušnjo za krajši čas v drugih državah članicah in lahko obrodi dobre rezultate, če bodo upravičencem zagotovljeni kakovosten standard, vključno s socialno zaščito, usmerjanje in spremljanje ter dostojno plačilo.

2.6 Evropska komisija je 22. januarja objavila nove smernice, ki jih morajo države članice EU upoštevati pri pripravi svojih nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, da bi lahko dostopale do tako imenovanega sklada za okrevanje. Iz njih izhaja, da javne politike v korist mladih niso več le „horizontalen“ cilj načrtov, tj. vidik, ki ga je treba upoštevati pri doseganju drugih glavnih ciljev, ampak so postale pogoj in absolutna prednostna naloga instrumenta NextGenerationEU ter jih je treba vključiti kot steber, ne le kot medsektorsko prednostno nalogo.

2.7 Države EU bi morale svoje nacionalne načrte za okrevanje in odpornost uradno predložiti do 30. aprila 2021. Vendar je Komisija rok podaljšala in se strinjala, da lahko države načrte predložijo do sredine leta 2022. Do 15. oktobra 2021 je bilo predloženih 26 načrtov.

2.8 Mehanizem je edinstvena priložnost, ki državam članicam omogoča ne le reševanje javnozdravstvene krize, ampak tudi uresničevanje dvojnega prehoda na digitalno in nizkoogljično gospodarstvo, ustvarjanje močnega socialnega varstva in spodbujanje kohezije. Lahko dejansko prinese konkretne spremembe za mlade delavce in prepreči, da bi postali izgubljena generacija brez poštenih priložnosti v prihodnji Evropi. Obstaja pa močna potreba po vključujočem upravljanju na nacionalni in evropski ravni, kjer imata socialni dialog in sodelovanje s civilno družbo močan in pomemben učinek.

2.9 Kriza zaradi COVID-19 je še povečala neenakost, zaradi česar so delavci, zlasti mladi delavci, v slabšem položaju. S tem mnenjem na lastno pobudo želi EESO na podlagi analize generacijskih ukrepov v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost, ki so jih predložile nekatere države članice, in tako ugotovljenih dobre prakse in pomanjkljivosti pripraviti priporočila, kako z izvajanjem projektov zagotoviti dostojno delo za mlade in vključevanje mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo.

3. Splošne ugotovitve

3.1 Mladi Evropejci so med najbolj prizadetimi zaradi pandemije: šole, univerze in kraji za druženje so bili zaprti, zaradi česar so bil mladi prikrajšani za izobraževanje, kulturo in navezovanje stikov; eden od šestih mladih je izgubil službo zaradi gospodarskih posledic pandemije COVID-19 ( 6 ) ; avgusta 2021 je bila v EU stopnja brezposelnosti med mladimi 16,5-odstotna ( 7 ) ; v več državah so bili mladi še posebej prizadeti in se je stopnja brezposelnosti močno povišala, na primer v Španiji (40,5 %), Italiji (29,7 %), Bolgariji (18,3 %) in Franciji (19,6 %). Poleg tega je določen odstotek brezposelnih mladih v uradnih podatkih velikokrat spregledan, saj ti mladi ne zaprosijo za denarno nadomestilo za brezposelnost in se ne prijavijo na zavodih za zaposlovanje, ampak se preživljajo z navidezno samozaposlitvijo, platformnim delom ali delom na črno. Zato lahko sklepamo, da so dejanski podatki morda še slabši, kot jih beleži Eurostat.

3.2 Kriza zaradi COVID-19 je še poslabšala položaj mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo. Njihovo število je v Evropi, zlasti v državah, kot so Italija, Grčija, Bolgarija in Romunija, kritično in se še zvišuje zaradi osipa v šolah, odsotnosti ustreznega usmerjanja, izgube delovnih mest in pomanjkanja zaposlitvenih priložnosti. Ta kategorija ranljivih mladih je bolj izpostavljena tveganju marginalizacije, revščine in trajne izključenosti iz zaposlitve.

3.3 Mladi, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, so široka kategorija, ki zajema raznoliko populacijo, vključno z brezposelnimi, osipniki in diplomanti, ki še niso našli zaposlitve in so izgubili pogum, ter drugimi mladimi, ki so neaktivni iz različnih razlogov. Brezposelni so le ena od podskupin široke kategorije mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, prekrivanje brezposelnih in te kategorije mladih pa se skozi čas in med državami razlikuje ( 8 )

3.4 Visoko število mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, je velika izguba za naša gospodarstva in družbe. Občutek razočaranja ali izključenosti pri teh posameznikih prav tako pomeni veliko politično tveganje za stabilnost naših demokratičnih družb. Nezmožnost izobraževalnih in socialnih sistemov, da preprečijo ta pojav ali zmanjšajo število teh mladih, kaže, da povsod po Evropi primanjkuje učinkovitih politik, ki bi uživale široko podporo in spodbujale enake možnosti.

3.5 Ta kriza še posebej vpliva na delavce z nestandardnimi in različnimi oblikami zaposlitve ( 9 ) (občasno delo, delo na podlagi vrednotnice, platformno delo, priložnostno delo, kolaborativna zaposlitev itd.) ( 10 ) , te oblike dela pa so žal značilne predvsem za mlade. Takšno delo utegne biti slabo plačano, z nerednim delovnim časom, slabo varnostjo zaposlitve in malo ali nič socialne zaščite (plačani dopust, pokojnina, bolniški dopust itd.). Pogosto takšno delo ne izpolnjuje pogojev za denarna nadomestila za brezposelnost ali sheme skrajšanega delovnega časa, ki jih izvajajo vlade ( 11 ) . Ta vrsta dela je razširjena predvsem v sektorjih in panogah, ki jih je pandemija COVID-19 še posebej prizadela, na primer v turizmu, trgovini na debelo, trgovini na drobno ter nastanitvenem in gostinskem sektorju ( 12 ) . Po drugi strani so lahko nove oblike dela priložnost za mlade, ki živijo na podeželskih ali oddaljenih območjih, ali za mlade invalide, študente in mlade starše, zato sta dostojno plačilo in socialna varnost nepogrešljiva.

3.6 Spremljajoče ovire za zaposlovanje, kot so mobilnost, digitalna pismenost, zdravje in negotove bivalne razmere, vključno s pomanjkanjem stanovanj in nevključenostjo v sistem socialnega varstva, bi bilo treba prepoznati v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost ter jih v njih upoštevati. EESO meni, da bi morale države članice kvalitativno in kvantitativno spremljati te ovire za vključevanje mladih na trg dela ter v nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost podati konkretne predloge za njihovo odpravo.

4. Posebne ugotovitve

4.1 Na okrevanje po pandemiji COVID-19 bi bilo treba gledati kot na priložnost. Gospodarstvo je doživelo pretres in ravno tako trg dela.

4.2 Nacionalni načrti za okrevanje in odpornost so edinstvena priložnost za spodbuditev in podporo sprememb, ki jo je treba izkoristiti z vključujočim upravljanjem, za katero so potrebni dialog, odprtost in preglednost. Ukrepi, financirani v okviru nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, bi morali vključevati lokalne oblasti, socialne partnerje in civilno družbo (tudi mladinske organizacije), da bi vzpostavili participativno upravljanje, ki lahko privede do soglasja, zaupanja in občutka pravičnosti glede nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost.

4.3 EESO verjame, da bi morale države članice pri zasnovi, izvajanju in spremljanju ukrepov, prilagojenih mladim delavcem in mladim, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, poskrbeti za stalna posvetovanja s socialnimi partnerji, civilno družbo in zlasti mladinskimi organizacijami, da bi lahko z vidika mlajših generacij ocenili, ali in v kolikšni meri politike ustrezajo njihovim izobraževalnim in poklicnim možnostim ter omogočajo nemoten prehod na trg dela.

4.4 Youth Check EESO pozdravlja pobude, ki so jih doslej sprejele države članice, da bi ocenile generacijski vpliv javne politike: Avstrija z zakonom ( 13 ) , ki je začel veljati leta 2013 in v skladu s katerim je treba oceniti morebitne posledice vseh novih zakonodajnih in regulativnih predlogov za otroke in mlade, tudi z vključitvijo nacionalnega mladinskega sveta; Italija v okviru odbora COVIGE ( 14 ) , ki ga je nedavno ustanovilo ministrstvo za mladinsko politiko ter ga sestavljajo direktorji in predstavniki javne uprave, univerzitetni profesorji in strokovnjaki za mladinsko politiko, vključno z nacionalnim mladinskim svetom, in katerega cilj je predhodno in naknadno oceniti generacijski vpliv vseh javnih politik na podlagi posebnih kazalnikov in modelov, pa tudi s primerjavo najboljših praks v drugih državah EU.

4.5 EESO priporoča, naj države članice sprejmejo podobne ukrepe ali naj učinkovito ter z generacijskega vidika spremljajo politike, ki bodo sprejete in so že odobrene, hkrati pa zagotovijo vključitev mladih v posvetovanje.

4.6 Glede na raziskavo ( 15 ) , ki jo je izvedel Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja, bo do leta 2022 v EU zaradi pandemije COVID-19 skoraj 7 milijonov delovnih mest izgubljenih ali pa ne bodo ustvarjena, medtem ko bo v nekaterih sektorjih ( 16 ) , kot so zdravstvo, znanost, inovacije, informacijska tehnologija in digitalne komunikacije, prišlo do znatne rasti in možnosti za ustvarjanje delovnih mest. Med pandemijo so imela prednost delovna mesta in poklici, ki so dovolj prožni, da se je bilo mogoče prilagoditi novim pravilom glede ohranjanja fizične razdalje in dela na daljavo. Ta pravila bodo verjetno veljala tudi po pandemiji, s čimer se bo spremenila narava tistega dela, kjer je bil običajno potreben fizični prostor ( 17 )

4.7 V skladu s poročilom OECD ( 18 ) lahko pandemija vpliva tudi na odnos otrok in mladih do učenja. Zaradi motenj v rednem šolanju so številni otroci pri razvoju znanj in spretnosti napredovali manj, kot se je pričakovalo. Kratkoročno bi lahko pandemija vodila v povečanje števila osipnikov, srednjeročno in dolgoročno pa se lahko zgodi, da sedanja generacija učencev in dijakov zaradi manjše zavzetosti ne bo razvila pozitivnega odnosa do učenja, in to v času korenitih strukturnih sprememb, zaradi katerih bodo morali ljudje svoja znanja in spretnosti nadgrajevati vse svoje življenje. V poročilu je opredeljen tudi možen vzrok neenakosti med spoloma pri izobraževalnih možnostih, vsebuje pa tudi poziv k nujni okrepitvi naložb v vseživljenjsko učenje, da bi se posamezniki laže prilagodili in postali odporni na zunanje pretrese.

4.8 EESO meni, da je v hitro spreminjajočem se svetu dela, ki ga oblikujejo globalizacija in posledice pandemije COVID-19, bistveno preprečevati neskladje v znanju in spretnostih, pri čemer se je treba osredotočati na kompetence in mehke veščine z vlaganjem zadostnih sredstev v izobraževanje in usmerjanje, v spodbujanje boljše povezave in prehoda med svetom izobraževanja in svetom dela, vključno s spodbujanjem orodij, kot so izmenično šolanje in delo, pripravništva in vajeništva, ter v spodbujanje programov vseživljenjskega učenja, ki vključujejo vse ključne deležnike in so osredotočeni na ranljive skupine, zlasti mlade, mlade, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, in osebe, katerih delovna mesta so ogrožena zaradi preobrazbe. Ustrezen odziv politike bi bilo sprejetje celovitega svežnja aktivnih politik trga dela, povezanega z javnimi zavodi za zaposlovanje in sistemi usposabljanja, s čimer bi spodbudili vključujoče in trajnostno okrevanje.

4.9 Med deležniki je široko soglasje, da karierno svetovanje še nikoli ni bilo tako pomembno, zlasti za mlade, za katere je verjetno, da bodo iskali delo takoj po srednji šoli. EESO se strinja s pozivi k znatnim naložbam v karierno svetovanje ( 19 ) , saj podatki kažejo na dragoceno vlogo, ki jo mora imeti karierno svetovanje pri pripravi dijakov in študentov na hitro spreminjajoč se trg dela, ki morda ne bo izpolnil njihovih pričakovanj ali ustrezal predhodno pridobljenim znanjem in spretnostim.

4.10 Nacionalni načrti za okrevanje in odpornost se v zvezi s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem horizontalno sklicujejo na mlade. Učenje in usposabljanje skozi delo, kot so vajeništva in pripravništva, ki so običajno ključna vstopna točka za mlade, je bilo v času krize izredno moteno, čeprav se obseg teh motenj močno razlikuje glede na sektor in regijo. EESO kot dolgoletni zagovornik posodobitve poklicnega izobraževanja in usposabljanja pozdravlja nacionalna prizadevanja za iskanje in spodbujanje alternativnih rešitev za praktično usposabljanje, kot so pogodbe o učenju in usposabljanju, povezane z delom, in širjenje učenja na daljavo. Nekatere države so sprejele tudi nove ukrepe politike, da bi bili sistemi tehničnega in poklicnega izobraževanja in usposabljanja bolje pripravljeni na prihodnje pretrese ( 20 )

4.11 Strategije ozaveščanja so ključni deli načrtov za okrevanje, ki zahtevajo ciljno usmerjene naložbe v ponudnike storitev za mlade in javne zavode za zaposlovanje. Nedavne ugotovitve kažejo, da skoraj polovica mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, ne ve za vladne podporne ukrepe, ki so jim na voljo ( 21 )

4.12 V okviru nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost je treba okrepiti naložbe v ponudnike storitev za mlade ter spodbujati horizontalno sodelovanje med njimi in javnimi zavodi za zaposlovanje. Učinkoviti in dobro delujoči javni zavodi za zaposlovanje imajo pomembno vlogo pri podpiranju ljudi, ki se soočajo z ovirami pri zaposlovanju, in pri zagotavljanju nemotenega prehoda med zaposlitvami, toda za doseganje ranljivejših mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, bo potrebno sodelovanje med javnimi zavodi za zaposlovanje in različnimi lokalnimi akterji, od društev in izobraževalnih ustanov do posebnih svetovalcev, usposobljenih za vprašanja duševnega zdravja. Za to so potrebne učinkovite in ustrezne izmenjave informacij in podatkov, svetovalci javnih zavodov za zaposlovanje pa bodo morali več časa nameniti upravljanju teh partnerstev ( 22 )

4.13 Jamstvo za mlade, ki se po novem financira iz ESS+, pri čemer je treba najmanj 12 % sredstev porabiti v državah članicah z višjo stopnjo mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, kot je povprečje EU ( 23 ) , je še naprej glavno orodje za boj proti brezposelnosti med mladimi v EU. Priporočilo Sveta o tem, kako program okrepiti, sprejeto oktobra 2020 ( 24 ) , vključuje seznam ukrepov za to, kako poskrbeti za kakovost ponudbe programa, izboljšati doseg in okrepiti spremljanje rezultatov za boljše vrednotenje programa. V okviru nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost je torej treba pregledati nacionalne načrte za izvajanje jamstva za mlade in jih povezati z načrti za okrevanje in odpornost. V nasprotnem primeru bodo priložnosti zamujene, oblikovani ukrepi pa ne bodo prinesli rešitev za mlade, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo.

4.14 EESO ugotavlja, da so bili nacionalni načrti za izvajanje jamstva za mlade nazadnje posodobljeni leta 2014 in da vse države članice EU še niso začele posodabljati svojih nacionalnih strategij za mlade, da bi upoštevale okrepljeno jamstvo za mlade ( 25 ) . Države članice morajo pospešiti svoja prizadevanja, upoštevati pridobljene izkušnje in strateško mobilizirati financiranje EU, da bi bil ta instrument resnično učinkovit in delujoč.

4.15 Pripraviti je treba posebne ukrepe za okrevanje s poudarkom na mladih delavcih, da bi se zoperstavili brezposelnosti in prekarnim zaposlitvam ( 26 ) med mladimi z ustvarjanjem kakovostnih delovnih mest ter zaščitili veliko število delavcev ( 27 ) brez ustrezne socialne varnosti. Poleg tega bi bilo treba razmisliti o posebnih ukrepih za mlade samozaposlene, da bi podprli in okrepili podjetništvo mladih in zagonska podjetja.

4.16 Raziskava ( 28 ) o spremembah sistemov socialne zaščite, ki so jih v času pandemije uvedle države članice EU, je pokazala, da je večina teh sprememb zaposlenim olajšala dostop do dohodkovne podpore, na primer shem skrajšanega delovnega časa, nadomestil za brezposelnost in podobnih ukrepov, zlasti s povečanjem njihove vrednosti, sprostitvijo pogojev upravičenosti in podaljšanjem njihovega trajanja. Čeprav ti ukrepi niso posebej namenjeni mladim, bodo pomagali podpreti mlade, za katere je bolj verjetno, da so brezposelni, in ki so zaradi pomanjkanja delovne dobe pogosto izključeni iz socialnega varstva, na primer nadomestil za brezposelnost.

4.17 Iz teh razlogov in ob upoštevanju dejstva, da so vse spremembe začasne in so mnoge že prenehale veljati, zaradi česar se mladi spet soočajo z vrzeljo v socialni zaščiti, EESO meni, da je bistveno, da se oblikovalci politike osredotočijo na razvoj sistema univerzalne socialne zaščite, s katerim se bo zagotovilo, da bo socialna zaščita enako zajemala vse delavce (s standardnimi in nestandardnimi oblikami zaposlitve, mlade in odrasle). Zapolnitev teh vrzeli bi zagotovila zaščito mladih pred revščino in pred vsemi prihodnjimi pretresi na trgu dela.

4.18 EESO meni, da je prav tako pomembno podpreti mlade z vidika socialne varnosti, zato spodbuja vse države članice, naj ustrezno izvajajo Priporočilo Sveta o dostopu delavcev in samozaposlenih oseb do socialne zaščite ( 29 ) , v katerem je priporočeno, naj države članice omogočijo ustrezno socialno zaščito osebam v vseh oblikah dela.

4.19 Bolj si je treba prizadevati za iskanje načinov usklajevanja varnosti zaposlitve in kakovosti delovnih mest na dinamičnem trgu dela, krepitev socialnega dialoga pa je ključna za iskanje učinkovitih ukrepov. Najboljše prakse so razvite v državah, kot sta 1) Portugalska, kjer vlada redno razpravlja s socialnimi partnerji in mladinskimi organizacijami, ukrepi, kot je kvota mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v podjetjih z velikim številom pripravništev ali manjše subvencioniranje za pogodbe o kratkotrajnem delu ( 30 ) , pa so prispevali k povečanju zaposlovanja mladih v državi, in 2) Španija, kjer so bili pripravniki na podlagi socialnega dialoga vključeni v sistem socialne varnosti ( 31 )

4.20 Negotovost, zaskrbljenost in tesnoba, ki lahko povzročijo depresijo med mladimi, so se na začetku krize izrazito povečale in se v nekaterih državah povečujejo še naprej. Začasno zaprtje izobraževalnih ustanov ter družbenih, kulturnih in športnih dejavnosti je oslabilo družbene povezave, ki pomagajo ohranjati dobro duševno zdravje. Podpora za duševno zdravje v šolah in na univerzah je bila v mnogih državah močno motena, mladi pa vse pogosteje uporabljajo druge platforme za podporo, kot so telefonske linije in mladinski centri. Službe na področju duševnega zdravja ponujajo telekonzultacije in oblike oskrbe na daljavo, da bi ohranile kontinuiteto storitev. Hkrati so bili tudi ponudniki teh storitev močno prizadeti zaradi omejitev gibanja, mnogi pa zaradi pomanjkanja finančnih in človeških virov svojih dejavnosti niso mogli nadaljevati. EESO meni, da je ta sektor, ki je močno odvisen od prostovoljstva in financiranja projektov, nujno podpreti z bolj trajnostnim financiranjem, saj se je v času krize izkazal za ključen element našega družbenega tkiva.

4.21 V nacionalnih načrtih za okrevanje in odpornost bi lahko več pozornosti namenili razsežnosti spola, zlasti v zvezi z mladimi, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, saj je med njimi na splošno več žensk kot moških. Leta 2020 so bile stopnje mladih žensk, ki niso zaposlene, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v povprečju 1,3-krat višje kot stopnje mladih moških iz te kategorije, stopnje neaktivnih mladih žensk iz te kategorije pa so bile kar 1,7-krat višje. Delež je še posebej visok v vzhodnoevropskih državah (Bolgarija, Romunija, Madžarska, Češka republika, Slovaška in Poljska) in v Italiji ( 32 ) . V teh državah je večina mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, v tej skupini zaradi družinskih obveznosti ali zato, ker so invalidi. Večji delež mladih žensk čas namenja negi otrok in drugih družinskih članov. Mlade ženske porabijo skoraj trikrat več časa za neplačano oskrbo in delo v gospodinjstvu kot mladi moški. EESO pozdravlja ukrepe, ki so jih sprejele nekatere države članice za spodbujanje in promocijo zaposlovanja žensk in ženskega podjetništva, naložbe v ustrezno socialno infrastrukturo in reformo sistemov otroškega varstva, zlasti predšolske vzgoje. Poziva, naj se ta dobra praksa razširi na raven EU, s čimer bi podprli polno zaposlenost žensk, zlasti mladih mater, poziva pa tudi k trdnemu sistemu za letno spremljanje napredka in proračunov, ki so v okviru mehanizma za okrevanje in odpornost dodeljeni in se uporabljajo za podpiranje enakosti spolov, vključno z ustreznimi kazalniki.

V Bruslju, 8. decembra 2021 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Christa SCHWENG

(1) Priporočilo Sveta z dne 15. marca 2018 o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva (UL C 153, 2.5.2018, str. 1).

(2) Priporočilo Sveta o dostopu do socialne zaščite – za socialno zaščito, ki bo kos izzivom prihodnosti (UL C 387, 15.11.2019, str. 1).

(3) Strategija EU za mlade (2018) (UL C 456, 18.12.2018, str. 1), Sveženj za podporo zaposlovanju mladih (2020), Most do delovnih mest – okrepitev jamstva za mlade (2020) (UL C 372, 4.11.2020, str. 1), ALMA (2021), evropsko leto mladih (predvideno za leto 2022).

(4) https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024_sl

(5) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1549&langId=sl

(6) Za mlade se običajno štejejo osebe, stare od 15 do 29 let.

(7) Eurostat.

(8) Konle-Seidl, R., in Picarella, F., Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation (Mladi v Evropi: učinki pandemije COVID-19 na njihov ekonomski in socialni položaj), Evropski parlament, Luxembourg, 2021.

(9) https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment

(10) https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new

(11) Eurofound, COVID-19: Implications for employment and working life (COVID-19: Posledice za zaposlovanje in delovno življenje), Urad za publikacije Evropske unije, Luxembourg, 2021.

(12) Spasova, S., Bouget, D., Ghailani, D., in Vanhercke, B., Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe (Dostop do socialne zaščite za osebe z nestandardnimi pogodbami in samozaposlene osebe v Evropi), 2017.

(13) https://national-policies.eacea.ec.europa.eu/youthwiki/chapters/austria/54-young-peoples-participation-in-policy-making

(14) https://www.giovani.gov.it/it/comunicazione/notizie/comitato-per-la-valutazione-dell-impatto-generazionale-delle-politiche-pubbliche/

(15) https://www.cedefop.europa.eu/en/news-and-press/news/coronavirus-impact-jobs-eu-sectors-and-occupations-skills-forecast-analysis

(16) https://ec.europa.eu/eures/public/four-job-sectors-high-demand-result-covid-19-pandemic-2021-02-19_sl

(17) Cedefop skills and jobs forecast (Napoved Cedefop glede znanj in spretnosti ter delovnih mest).

(18) https://www.oecd.org/skills/covid-19-pandemic-highlights-urgent-need-to-scale-up-investment-in-lifelong-learning-for-all-says-oecd.htm

(19) https://www.oecd.org/education/career-readiness/Investing%20in%20Career%20Guidance_en.pdf

(20) Skills development in the time of COVID-19: Taking stock of the initial responses in technical and vocational education and training (Razvoj znanj in spretnosti v času pandemije COVID-19: ocena začetnih odzivov na področju tehničnega in poklicnega izobraževanja in usposabljanja), Mednarodna organizacija dela, Ženeva, 2021.

(21) Moxon, D., Bacalso, C, in Șerban, A., Beyond the pandemic: The impact of COVID-19 on young people in Europe (Onkraj pandemije: vpliv COVID-19 na mlade v Evropi), Bruselj, Evropski mladinski forum, 2021.

(22) PES partnership management (Upravljanje partnerstev javnih zavodov za zaposlovanje), Eamonn Davern, september 2020.

(23) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1099&langId=sl

(24) Priporočilo Sveta o Mostu do delovnih mest – okrepitev jamstva za mlade in nadomestitvi Priporočila Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino (UL C 372, 4.11.2020, str. 1).

(25) Konle-Seidl, R., in Picarella, F., Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation (Mladi v Evropi: učinki pandemije COVID-19 na njihov ekonomski in socialni položaj), Evropski parlament, Luxembourg, 2021.

(26) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 4. julija 2017 o delovnih pogojih in prekarni zaposlitvi (2016/2221(INI)) (UL C 334, 19.9.2018, str. 88).

(27) Mednarodna organizacija dela, World Social Protection Report 2020–22: Social Protection at the Crossroads – in Pursuit of a Better Future (Svetovno poročilo o socialni zaščiti 2020–2022: Socialna zaščita na razpotju – prizadevanja za boljšo prihodnost), Ženeva, 2021.

(28) ETUI, Non-standard workers and the self-employed in the EU: Social protection during the Covid-19 pandemic (Delavci z nestandardnimi oblikami zaposlitve in samozaposleni v EU: socialna zaščita v času pandemije COVID-19), 2021.

(29) Priporočilo Sveta z dne 8. novembra 2019 o dostopu delavcev in samozaposlenih oseb do socialne zaščite (UL C 387, 15.11.2019, str. 1).

(30) https://www.iefp.pt/apoios-a-contratacao

(31) 121/000066 – Predlog zakona o jamstvu kupne moči pokojnin in drugih ukrepih za krepitev finančne in socialne vzdržnosti javnega pokojninskega sistema (congreso.es).

(32) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Statistics_on_young_people_neither_in_employment_nor_in_education_or_training