SL Uradni list Evropske unije C 2/7

Objava zahtevka v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2015/C 2/04)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper zahtevek.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„GLÜCKSTÄDTER MATJES“

Št. ES: DE-PGI-0005-01112 – 17.5.2013

ZGO ( X ) ZOP ( )

1. Ime

„Glückstädter Matjes“

2. Država članica ali tretja država

Nemčija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.7 Sveže ribe, mehkužci in raki ter iz njih pridobljeni proizvodi

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Fileti „Glückstädter Matjes“ (marinirani slaniki) se večinoma proizvajajo iz filetiranih in tudi nefiletiranih zmerno soljenih slanikov (Clupea harengus), zorjenih na srti z lastnimi encimi, pri čemer se običajno pripravljajo ročno. Zgornji del fileta je lesketajoče srebrnkastorjave barve zaradi kože, medtem ko je spodnji del rdečkasto obarvan zaradi zorenja na srti. Fileti tehtajo 30 g do 50 g in merijo 14 cm do 17 cm, odvisno od velikosti in teže uporabljenih slanikov. Fileti „Glückstädter Matjes“ se večinoma uživajo hladni, pri čemer jih odlikujejo mehka in nežna konsistenca, neobičajen, značilno aromatičen okus, ki spominja na hladne in sveže, vendar ne surove ribe, ter zmerna slanost. Prodajajo se potrošnikom, restavracijam in trgovcem na drobno, in sicer kot sveži in hlajeni fileti. Vendar jih trgovci z ribami in lastniki restavracij kupujejo tudi cele in jih filetirajo v lastnih prostorih.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

Fileti „Glückstädter Matjes“ se proizvajajo izključno iz slanikov (Clupea harengus). Slaniki, ki se uporabljajo kot surovina za filete „matjes“, se tradicionalno lovijo v osrednjem in severnem delu Severnega morja. Po ulovu se takoj zamrznejo.

Slaniki se lovijo med koncem maja in začetkom julija, kadar imajo zaradi svojega naravnega življenjskega cikla dovolj maščobe, da se predelajo v filete „matjes“, vendar ne kažejo znakov vsebnosti mlečja ali iker.

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

—

3.5 Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Odstranjevanje drobovja, zorenje in poznejša predelava v filete „matjes“ morajo potekati na geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

—

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Mesto Glückstadt v nemški zvezni deželi Schleswig-Holstein.

5. Povezava z geografskim območjem

5.1 Značilnosti geografskega območja

Glückstadt je pristanišče na spodnji Labi v Schleswig-Holsteinu.

Fileti „Glückstädter Matjes“ so proizvod z dolgo tradicijo. Posebna metoda proizvodnje, ki se izvaja ročno (zorenje na srti izključno s soljo in lastnimi encimi ribe, odstranjevanje kože in srti ter dokončna priprava fileta), je del lokalne tradicije tega proizvoda in je bistvena za njegove značilnosti.

Ta tradicija se je začela leta 1893, ko so se v Glückstadtu začeli loviti slaniki. Prvo lokalno plovilo za ribolov slanika z imenom „Tümmler“ se je 15. julija 1894 po osmih tednih vrnilo v pristanišče s 150 sodi („kantjes“) soljenih slanikov (Detjens, Willy: Unserem lieben Professor Detlefsen zum Gedächtnis, v: 64. Jahresbericht der Vereinigung ehemaliger Primaner des Gymnasiums zu Glückstadt von 1887, Glückstadt, 1957, str. 4, od vrstice 52 naprej). O tej tradiciji priča tudi dogodek z dne 21. junija 1957, ko je tedanji predsednik Zvezne republike Nemčije Theodor Heuss na lokalnem festivalu filetov „matjes“, ki je potekal v čast nemški ribiški floti za ribolov slanika, prejel sodček filetov „Glückstädter Matjes“ (Kaufholz, Heinz: „Ein Fässchen ‚Glückstädter Matjes‘ für Heuss“, v: Glückstädter Monatsspiegel, izdaja iz junija 2008, str. 15).

Ohranjanje te tradicionalne obrtne dejavnosti v Glückstadtu ter dejstvo, da lokalni proizvajalci ne uporabljajo strojev ali pomožnih snovi za zorenje, barvanje, izboljšanje okusa ali konzerviranje, zagotavljata edinstveno kakovost filetov „Glückstädter Matjes“.

5.2 Posebnosti proizvoda

Fileti „Glückstädter Matjes“ se ročno proizvajajo iz slanikov, ki se jim odstrani drobovje, ki ni potrebno za zorenje z encimi, in soli, ki je edina pomožna snov za zorenje. „Okrogli“ slaniki (z drobovjem) se lovijo v letni ribolovni sezoni, ki traja nekaj tednov, in takoj globoko zamrznejo, tako da jih lahko lokalni proizvajalci celo leto predelujejo v sveže filete „Glückstädter Matjes“. Slaniki se najprej odmrznejo. Med odstranjevanjem drobovja ali glave se drobovje odstrani tako, da se ohranijo trebušna slinavka in njeni encimi ter priveski pilorusa. Slaniki brez drobovja se nato dajo v sode, pri čemer se jim doda le sol, saj za zorenje v filete „matjes“ poskrbijo lastni encimi ribe in srti. Srti se odstranijo in ribe se ročno narežejo na filete. Okus in konsistenca teh filetov „Glückstädter Matjes“ se razlikujeta od okusa in konsistence industrijsko proizvedenih filetov „matjes“ in podobnih proizvodov. Odlikujeta jih namreč močan aromatičen okus in jasna zmerna slanost. Imajo mehko in nežno konsistenco, vendar niso premehki, za spodnji del filetov pa je značilna rdečkasta obarvanost, ki je posledica zorenja na srti. Večinoma se uživajo z žemljo, rženim kruhom ali kot jed z različnimi prilogami in omakami.

Fileti „Glückstädter Matjes“ so vsaj v severni Nemčiji dobro znani ter uživajo poseben ugled zaradi svojega porekla in dejstva, da se še vedno proizvajajo na enak način. Njihov poseben ugled izhaja iz večdesetletne tradicije proizvodnje filetov „matjes“ na geografskem območju. Priljubljeni so postali zaradi štiridnevnega festivala „Glückstädter Matjeswochen“, ki poteka junija vsako leto, prvič pa ga je organiziral tedanji župan dr. Manfred Bruhn leta 1968 (Kaufholz, Heinz, prav tam, in „Heringsfang, harte Knochenarbeit“, v: Glückstädter Monatsspiegel, izdaja iz junija 2005, str. 7). Uvodne slovesnosti tega festivala se ne udeležijo le obiskovalci iz Schleswig-Holsteina, Hamburga in s Spodnje Saške, temveč tudi ljubitelji filetov „matjes“ iz drugih delov Nemčije. Tekmovanja, ki potekajo v okviru festivala, so prispevala k razvoju številnih jedi in receptov za pripravo filetov „Glückstädter Matjes“.

Fileti „Glückstädter Matjes“ se večinoma prodajajo kot specialiteta v trgovinah z živili v Schleswig-Holsteinu, Hamburgu in na Spodnjem Saškem. Vedno več pa se jih skozi celo leto prodaja tudi restavracijam in zasebnim gospodinjstvom. O njihovi veliki priljubljenosti in ugledu priča tudi reprezentativna potrošniška raziskava iz leta 2008 (dr. Adriano Profeta: „Gutachten zur Schutzwürdigkeit der Bezeichnung ‚Glückstädter Matjes‘ gemäß der Verordnung (EG) Nr. 510/06 als g.g.A.“, Freising, 2008). Priljubljenost filetov „Glückstädter Matjes“ je tesno povezana s priljubljenostjo Glückstadta.

5.3 Vzročna povezava med geografskim okoljem in kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma določeno kakovostjo, slovesom ali drugimi značilnostmi proizvoda (pri ZGO)

Okus, konsistenca in videz filetov „Glückstädter Matjes“ so povezani z dejstvom, da jih lokalni proizvajalci še vedno predelujejo ročno v skladu s tradicijo. Njihov ugled izhaja iz tega, da se ne proizvajajo po poenostavljenih industrijskih metodah predelave in zorenja, kar pomeni, da je njihovi proizvodnji namenjenega več časa in truda. Poleg tega Glückstadt in lokalni proizvajalci že desetletja izvajajo ukrepe, usmerjene v povečanje priljubljenosti te tradicionalne specialitete. Fileti „Glückstädter Matjes“ so globoko zakoreninjeni v kulturno življenje mesta in zelo cenjeni kot živilo. Zato je ta proizvod pomemben tradicionalni element kulinarične kulture v regiji ter velja za specialiteto tako na regionalni kot tudi na nadregionalni ravni.

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

https://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/40833

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Glej opombo 2.