Napovedana razlika do zgornje meje plačil iz večletnega finančnega okvira znaša 5,5 milijarde EUR v letu 2023 oziroma 11 milijard EUR v letu 2024. V obdobju 2025–2027 bi lahko bila letna razlika v primerjavi s sedanjimi zgornjimi mejami negativna, pri čemer napoved presega zgornjo mejo za 24,6 milijarde EUR za tri leta skupaj. Ta odstopanja skozi leta so preprosto posledica realne določitve zgornje meje plačil na stabilno raven, medtem ko naj bi bilo izvajanje spremenljivo. V skladu z mehanizmom samodejne prilagoditve iz člena 11(1), točka (b), uredbe o večletnem finančnem okviru bodo zneski, ki se v določenem letu ne bodo porabili, zvišali zgornje meje za prihodnja leta. Zato bodo pričakovane pozitivne razlike do zgornjih mej do leta 2025 zvišale zgornje meje v obdobju 2025–2027 (znotraj meja iz člena 11(3) uredbe o večletnem finančnem okviru). Ob upoštevanju te prilagoditve in prihodnje prilagoditve za posamezne programe v skladu s členom 5 uredbe o večletnem finančnem okviru (ki bo zvišala zgornje meje plačil za dodatne 9,4 milijarde EUR) je sedanja napoved plačil za zadnja tri leta večletnega finančnega okvira združljiva s skupno zgornjo mejo plačil iz večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027.

Če se osredotočimo na odhodke v okviru sedanjega večletnega finančnega okvira in zaključek predhodnih okvirov, napovedana plačila v povprečju znašajo 175 milijard EUR, pri čemer bodo v obdobju 2023–2024 pod povprečjem, v obdobju 2026–2027 pa nad povprečjem. Razlika med letom z največ plačili (2027) in letom z najmanj plačili (2024) znaša približno 36 milijard EUR. Ta vzorec je bil opažen tudi v prejšnjih večletnih finančnih okvirih, in sicer zaradi postopnega prenehanja končnih plačil iz prejšnjih finančnih okvirov ter novih programov porabe, katerih izvajanje bo v drugi polovici večletnega finančnega okvira v polnem teku.

Napovedana plačila iz proračuna EU niso enakomerno porazdeljena po referenčnem obdobju. Odvisna so od pričakovanega razvoja: (1) postopnega uvajanja plačil za nove programe večletnega finančnega okvira (66 % vseh plačil), (2) hitrosti izplačil v okviru instrumenta NextGenerationEU (24 % plačil) ter (3) izpolnjevanja obveznosti iz obdobja 2014–2020 in pred tem obdobjem (10 % plačil). Ocenjeno letno povprečje odlivov znaša 231 milijard EUR, pri čemer se 56 milijard EUR financira z najemanjem posojil na kapitalskih trgih za programe instrumenta NextGenerationEU.

Napoved vključuje ocene prihodnjih prilagoditev za posamezne programe, ki izhajajo iz člena 5 uredbe o večletnem finančnem okviru, in ponovne uporabe sprostitev obveznosti v skladu s členom 15(3) finančne uredbe, ki bodo dodeljene v letih 2024–2027. Pričakuje se, da bodo na podlagi prilagoditev za posamezne programe poleg prilagoditev za leti 2022 in 2023 v skupnem znesku 3,3 milijarde EUR samodejno prilagojene navzgor zgornje meje večletnega finančnega okvira za obveznosti in plačila v znesku 9,4 milijarde EUR XII . Natančna letna prilagoditev bo odvisna od prihodkov od glob na področju konkurence v prejšnjem letu v skupnem znesku 11 milijard EUR (v cenah iz leta 2018) do leta 2027.

Plačila iz proračuna EU se izvedejo po prevzemu obveznosti. Ocene v tem poročilu temeljijo na obveznostih iz finančnega načrtovanja, priloženega predlogu proračuna za leto 2023 VI . Med njimi so prilagoditev VII večletnega finančnega okvira zaradi poznega sprejetja pravil in programov v okviru deljenega upravljanja v skladu s členom 7 uredbe o večletnem finančnem okviru, prilagoditve za posamezne programe v skladu s členom 5 uredbe o večletnem finančnem okviru VIII ter ponovna uporaba sprostitev obveznosti v skladu s členom 15(3) IX finančne uredbe. Napoved prihodkov temelji na sistemu prihodkov iz sklepa o virih lastnih sredstev X . Napovedi glede prihodkov upoštevajo tudi Sporazum o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo XI (v nadaljnjem besedilu: sporazum o izstopu).

Napoved zajema naslednjih pet let v skladu s členom 247(1), točka (c), finančne uredbe V . Obdobje se v veliki meri prekriva z lanskim poročilom, ki je izjemoma zajemalo sedemletno obdobje od leta 2021 do leta 2027, da se je omogočil celovit pregled pričakovanih prilivov prihodkov in odlivov odhodkov v okviru zgornjih mej takrat novo sprejetega večletnega finančnega okvira.

To poročilo vsebuje napovedi prilivov in odlivov proračuna EU v obdobju 2023–2027 I . Je druga izdaja dolgoročne napovedi prihodkov in odhodkov, ki izhajajo iz večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 II in instrumenta NextGenerationEU III , ter posodablja ocene, predstavljene v poročilu iz junija 2021 IV .

Napoved plačil za izpolnitev obveznosti iz obdobja pred letom 2021 (RAL za reste à liquider) je posodobljena, tako da se upoštevajo plačila, izvedena v letu 2021 in načrtovana v proračunu za leto 2022. Napoved v višini 110 milijard EUR za naslednjih pet let je v veliki meri v skladu z lansko napovedjo z nekaterimi letnimi razlikami.

—zadnji geopolitični izzivi predpostavljajo pospešitev plačil programov iz razdelka 4 – Migracije in upravljanje meja, razdelka 5 – Varnost in obramba ter razdelka 6 – Sosedstvo in svet;

Glede na to, da programi EKSRP za obdobje 2014–2022 potekajo po načrtih, novi načrti SKP pa so v postopku odobritve, se pričakuje, da bo izvajanje EKSRP potekalo enakomerno. Vendar se v obdobju 2024–2027 pričakujejo nekateri letni odkloni, s posebno koncentracijo plačil v letu 2026 zaradi prekrivanja med zaključkom prejšnjih programov (v skladu s pravilom N+3 v zvezi s sprostitvijo obveznosti) in hitrejšim postopnim uvajanjem novih programov (v skladu s pravilom N+2 v zvezi s sprostitvijo obveznosti). Poleg tega se bodo plačila EKSRP morda pospešila v povezavi s pobudo REPowerEU, podobno kot pri skladih kohezijske politike (glej točko zgoraj).

Napoved plačil, ki izhajajo iz večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027, vključuje tudi plačila, povezana z zadnjima dvema tranšama (2021 in 2022) prejšnjega načrtovanja programov. Pričakuje se, da bodo zajeta s plačili do leta 2026 (glej točko 2.2 Plačila za obveznosti pred letom 2021).

V nasprotju s kohezijsko politiko pri izvajanju stebra II – Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) – ni pričakovati zamud, in sicer zaradi dvoletnih prehodnih določb, s katerimi so bili programi za obdobje 2014–2020 podaljšani do leta 2022. Glede na to, da so vse države članice predložile svoje strateške načrte za novo SKP, naj bi se dejansko izvajanje programov za obdobje 2023–2027 začelo že leta 2023, tj. eno leto prej, kot je bilo predvideno v poročilu o napovedi iz junija 2021.

Na to napoved lahko vplivajo pozitivna in negativna tveganja. Države članice si bodo morda dodatno prizadevale za pospešitev izvajanja od leta 2023, tako da bo lahko hitrost izvajanja prejšnjega programskega obdobja dosežena prej. Plačila se lahko pospešijo tudi v zvezi s pobudo REPowerEU XIV , v okviru katere je Komisija predlagala, naj imajo države članice možnost, da največ 12,5 % svojih dodeljenih kohezijskih sredstev prenesejo v mehanizem za okrevanje in odpornost (kar se ne odraža v napovedi), in sicer na podlagi že razpoložljive možnosti prenosa 5 % in dodatne možnosti prenosa 7,5 % samo za cilje pobude REPowerEU. Brez dodatnih prizadevanj držav članic pa se enoletna zamuda ne bo zmanjšala. Posledično bi zato prišlo do zamud pri plačilih in morda doslej najvišje stopnje sprostitve obveznosti zaradi pravila N+3 v zvezi s sprostitvijo obveznosti.

Napoved plačil za obdobje 2023–2027 v zvezi z načrtovanjem nove kohezijske politike znaša 177 milijard EUR, kar je približno 8 milijard EUR manj kot v lanski napovedi. Izrazitejše zamude XIII pri začetku programskega obdobja 2021–2027 bodo vplivale na plačila v preostanku večletnega finančnega okvira. Leta 2021 ni bil sprejet noben nacionalni program, pri čemer naj bi bili vsi odobreni do konca leta 2022. Zaradi pandemije COVID-19 in potrebe po vključitvi pobud za okrevanje v zakonodajni sveženj, o katerem so potekala pogajanja v letu 2020, so bili ustrezni pravni akti sprejeti pozneje, kar v veliki meri pojasnjuje ugotovljene zamude. Poleg tega je morda imela vlogo tudi osredotočenost nacionalnih organov na izvajanje instrumenta NextGenerationEU. Tehnična predpostavka za to napoved je, da bodo države članice leta 2024 začele delno odpravljati zamude, ki so se nakopičile v obdobju 2021–2023, in da bodo v zadnjih letih večletnega finančnega okvira dosegle hitrost izvajanja, primerljivo z obdobjem 2014–2020. Ta predpostavka temelji na povečani negotovosti zaradi sedanje geopolitične in gospodarske nestabilnosti ter odsotnosti ustreznega preteklega merila za dolgoročno napoved izvajanja projektov.

Večina plačil za obveznosti iz obdobja pred letom 2021 (58 %) se nanaša na prejšnje programsko obdobje skladov kohezijske politike, ki je v polnem zagonu. Napovedi plačil temeljijo na najnovejši napovedi držav članic (januar 2022) in najnovejših informacijah o izvajanju na terenu. S kohezijskim ukrepom za begunce v Evropi (CARE), ki ga je Komisija predlagala 8. marca 2022 XVIII , bodo lahko države članice pospešile uporabo vseh nenačrtovanih sredstev v obdobju 2014–2020, in sicer s prednostno zagotovitvijo plačil za leti 2022 in 2023. V primerjavi z lanskim poročilom to pomeni zmanjšanje napovedi plačil v letu 2024.

Zadnje obračunsko leto za evropske strukturne in investicijske sklade (sklade ESI) se konča junija 2024, vendar je večina plačil predvidena do konca leta 2023. Ob upoštevanju stopnje zadržanih zneskov in potrditve predhodnega financiranja naj bi bila plačila za zapiranje po letu 2024 omejena.

Razdelek 3 – Naravni viri in okolje

Pričakovani zaključek operativnih programov za obdobje 2014–2022 je na splošno v skladu z lansko napovedjo. Vendar vključuje nov element, tj. učinek nedavno predlaganih XIX pavšalnih plačil kmetom ter MSP v živilskopredelovalnem sektorju. Posledično to pomeni zagotovitev plačil v zgodnji fazi v višini 450 milijonov EUR iz obdobja 2024–2025 v letu 2023.

Drugi programi in razdelki

Velika večina (84 %) neporavnanih plačil za preostale dele proračuna je skoraj enakomerno porazdeljena med razdelek 1 – Enotni trg, inovacije in digitalno ter razdelek 6 – Sosedstvo in svet. Čeprav se zdaj dejavnosti zaključevanja v okviru razdelka 1 pričakujejo prej kot v prejšnjih ocenah, posodobljena pričakovanja za projekte v okviru razdelka 6 vključujejo več odložitev na obdobje 2025–2026.

5.Sprostitev obveznosti

Splošna napoved sprostitve obveznosti za obdobje 2023–2027 znaša 7,6 milijarde EUR, kar je rahlo zmanjšanje v primerjavi z lansko napovedjo v višini 8,4 milijarde EUR. Vendar obstaja nekaj pomembnih sprememb.

Podrazdelek 2a – Ekonomska, socialna in teritorialna kohezija

Sprostitev obveznosti v zvezi z zaključevanjem prejšnjih programov v okviru skladov ESI se je znatno zmanjšala, in sicer s 3,7 milijarde EUR na 0,4 milijarde EUR. To je posledica 100-odstotne stopnje sofinanciranja za obračunsko leto 2021–2022 v okviru pobude CARE, zaradi česar se bo olajšalo popolno črpanje in zmanjšalo tveganje sprostitve obveznosti med postopkom zapiranja programov.

V novih kohezijskih programih od leta 2026 obstaja nekaj omejenega tveganja sprostitve obveznosti na podlagi enakih tehničnih predpostavk, kot so bile uporabljene za ocene plačil. V petem letu novega programskega obdobja se uporabljajo cilji sprostitve obveznosti za obveznosti iz let 2022 in 2023, vendar bi stopnja predložitve zahtevkov za plačilo zaradi zamud na začetku programov še vedno zaostajala za preteklo stopnjo. Tveganje sprostitve obveznosti bi se lahko zmanjšalo z ustrezno pospešitvijo izvajanja v letu 2024. Če pa pospeševanja ne bo in bo hitrost izvajanja ostala podobna preteklim stopnjam v obdobju 2014–2020 (vključno z enoletno zamudo), bi se tveganje sprostitve obveznosti eksponentno povečalo. V tem skrajnem scenariju, ki izključuje kakršno koli znatno zmanjšanje zamude pri začetku načrtovanja programov, bi se lahko velik del reprogramirane tranše za leto 2021 dejansko izgubil.

Razdelek 3 – Naravni viri in okolje

Skoraj dve tretjini napovedi glede sprostitve obveznosti v okviru razdelka 3 večletnega finančnega okvira se nanašata na EKSRP. Napoved za zapiranje programov EKSRP za obdobje 2014–2022 še naprej temelji na predpostavki, da bo prišlo do izboljšanja v primerjavi z obdobjem 2007–2013. Skupni rezultat je ob upoštevanju učinka novih pavšalnih plačil za kmete in MSP v živilskopredelovalnem sektorju nižji od napovedi za leto 2021. Sprostitev obveznosti EKSRP za obdobje 2014–2022 naj bi se uresničila v postopku zapiranja blizu leta 2026. Sprostitev obveznosti za strateške načrte SKP za obdobje 2023–2027 se ne pričakuje pred njihovim zapiranjem (tj. blizu obdobja 2029–2030) in v tem poročilu ni zajeta.

Drugi programi in razdelki

Za programe, ki jih centralno upravlja Komisija, napoved o sprostitvi obveznosti temelji na najnovejših informacijah na ravni projektov. Kot nov element se upošteva napoved sprostitve obveznosti za nove programe večletnega finančnega okvira, ki temelji na preteklih stopnjah sprostitve obveznosti za zadevne predhodne programe. Sprostitve obveznosti so napovedane za celotno obdobje, ki ga zajema poročilo. Dejansko leto sprostitve obveznosti je odvisno od postopka zaključevanja posameznih projektov in ukrepov, zato ga ni mogoče natančno napovedati.

6. Instrument NextGenerationEU

NextGenerationEU je začasen instrument za izredne razmere, namenjen ukrepom za odzivanje na krize, okrevanje in odpornost. Nepovratni del instrumenta NextGenerationEU pomeni zunanji namenski prejemek ter se uporablja za hitro podporo prednostnim nalogam reform in okrepitev več ključnih programov za okrevanje. Za pregledno predstavitev učinka instrumenta NextGenerationEU se ocene pričakovanega izvajanja zunanjih namenskih prejemkov pripravijo ločeno za vsak program (glej preglednico 3). Napoved temelji na letnih obrokih za obveznosti iz finančnega načrtovanja, priloženega predlogu proračuna za leto 2023.

Osrednji del instrumenta NextGenerationEU je mehanizem za okrevanje in odpornost, ki predstavlja 80 % nepovratnih dodeljenih sredstev XX . Odlivi instrumenta NextGenerationEU so zato v veliki meri odvisni od hitrosti izplačil za mehanizem za okrevanje in odpornost. Mehanizem je prešel v fazo izvajanja in hitro napreduje v skladu s časovnim razporedom reform in naložb, ki so ga določile države članice. Do konca maja 2022 je svoje načrte za okrevanje in odpornost uradno predložilo 26 držav članic XXI . Komisija je nadaljevala s predhodnim financiranjem v višini do 13 % finančnega prispevka 21 državam članicam, ki so ga zahtevale. V skladu z uredbo o mehanizmu za okrevanje in odpornost ni mogoče izvesti nobenega dodatnega plačila predhodnega financiranja za nobeno državo članico (po 31. decembru 2021). Izplačila temeljijo na pozitivni oceni zahtev za plačilo, ki se lahko v okviru mehanizma za okrevanje in odpornost predložijo do dvakrat letno ob doseganju mejnikov in ciljev, določenih v izvedbenih sklepih Sveta, sprejetih v skladu z uredbo o mehanizmu za okrevanje in odpornost. Napoved plačil za obdobje 2023–2027 temelji na sprejetih načrtih, ki jih je ocenila Komisija, na podatkih, ki so jih države članice sporočile v okviru svojih obveznosti poročanja, in na razvoju izvajanja mehanizma do sredine maja 2022.

Program REACT-EU je drugi največji del instrumenta NextGenerationEU, predstavlja pa 12 % nepovratne podpore. Zagotavlja povezavo med programskima obdobjema 2014–2020 in 2021–2027 za kohezijsko politiko ter v letih 2021 in 2022 razdeljuje dodatna sredstva prek nekaterih obstoječih skladov kohezijske politike. Obveznosti programa REACT-EU se izvajajo v dvoletnem obdobju (2021–2022). V skladu s cilji programa REACT-EU za pospešitev izvajanja z uporabo obstoječih programov in zagotovitvijo popolne prilagodljivosti izvedbenih pravil so vmesna in končna plačila skoncentrirana v obdobju 2022–2024. V primerjavi z lansko napovedjo so plačila še bolj skoncentrirana na zgodnjo fazo, saj lahko države članice v okviru programa REACT-EU sredstva uporabijo za obravnavanje nedavnega pritoka ljudi, ki so po ruski invaziji zbežali iz Ukrajine. Da bi se omogočilo hitrejše izplačevanje preostalih sredstev, je bila zakonodaja spremenjena, tako da omogoča XXII povečanje plačil predhodnega financiranja in poenostavljene možnosti obračunavanja stroškov. Nekatera omejena končna plačila se pričakujejo do konca leta 2025.

Preostalih pet programov XXIII , ki jih podpira instrument NextGenerationEU, zajema preostalih 8 % nepovratnih dodeljenih sredstev podpore. Pri napovedi plačil se upoštevajo izkušnje s predhodnimi programi ob upoštevanju krajšega cikla obveznosti in poudarka na takojšnjih potrebah v zvezi z okrevanjem. Na Sklad za pravični prehod, ki je popolnoma nov, vplivajo zamude pri sprejetju večletnega finančnega okvira in zakonodaje za posamezne programe. Sprejetje večine programov držav članic se pričakuje proti koncu leta 2022, skoraj vsa izplačila pa naj bi bila razporejena v obdobju 2023–2026. Napoved za program InvestEU odraža pričakovani načrt proračunskega jamstva ter napoved plačil za svetovalno vozlišče InvestEU in portal InvestEU.