[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28.8.2008

COM(2008) 528 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU

o uporabi posebnih režimov v zvezi z davkom AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih

(predložila Komisija)

POROČILO KOMISIJE SVETU

o uporabi posebnih režimov v zvezi z davkom AIEM, ki se uporablja na Kanarskih otokih

KAZALO

1. Ozadje 3

2. Povzetek 3

3. Analiza 4

3.1. Gospodarska rast – spremenljivke dejavnosti in zaposlovanja 4

3.2. Preostale ovire, ki upravičujejo nadaljnjo uporabo posebnega režima v zvezi z AIEM 5

3.3. Celovitost in povezanost pravnega reda Skupnosti 6

4. Splošni sklepi 7

OZADJE

Določbe Pogodbe ES, ki se uporabljajo za najbolj oddaljene regije Skupnosti, kot so Kanarski otoki, načeloma ne dovoljujejo razlik v obdavčitvi med lokalnimi izdelki in izdelki, ki jih ena država članica proda drugi. Vendar pa člen 299(2) Pogodbe ES predvideva možnost uvedbe posebnih ukrepov za te regije zaradi stalnih ovir, ki vplivajo na njihov socialni in gospodarski položaj.

Odločba Sveta z dne 20. junija 2002 (2002/546/ES), sprejeta na podlagi člena 299(2) Pogodbe ES, pooblašča Kraljevino Španijo, da od 1. januarja 2002 do 31. decembra 2011 nekatere izdelke, izdelane na Kanarskih otokih, v celoti ali delno oprosti plačila davka AIEM („Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias“). Davek AIEM se praviloma obračunava za izdelke, uvožene ali pridobljene na Kanarskih otokih. V prilogi Odločbe Sveta je seznam izdelkov, za katere se uporabljajo prej navedeni posebni ukrepi. Razlika v obdavčitvi med izdelki, obdavčenimi po običajni osnovi, in tistimi, za katere se uporablja popolna ali delna oprostitev, ne more biti večja od 5 %, 15 % ali 25 %, odvisno od izdelka.

V Odločbi Sveta z dne 20. junija 2002 so prikazani razlogi za sprejetje posebnega režima. Glavni vir problemov, s katerimi se srečujejo Kanarski otoki, sta izoliranost in razdrobljenost trga. To povzroča različne težave, v glavnem povezane z višjimi proizvodnimi stroški (prevoz, energija, dobava surovin, ravnanje z odpadki itd.). Prav tako prispeva k slabi razvejenosti gospodarstva, ki je šibkejše in bolj dovzetno za negativne spremembe kot evropski in svetovni trgi.

Z drugimi besedami, posebni ukrepi so bili uvedeni zaradi nevtralizacije slabosti, s katerimi se srečujejo Kanarski otoki, kar naj bi omogočilo razvoj gospodarstva na Otokih. Usmerjeni so bili zlasti v krepitev domače industrije z izboljšanjem njenega konkurenčnega položaja, ki je slabši zaradi lege, sestave in velikosti trga.

Člen 2 zgoraj omenjene Odločbe Sveta z dne 20. junija 2002 zavezuje španske državne organe, da najpozneje do 31. decembra 2005 pošljejo Komisiji poročilo o uporabi posebnega režima v zvezi z davkom AIEM. To je potrebno zaradi ocene vpliva izvedenih ukrepov in njihovega prispevka k spodbujanju ali ohranjanju lokalnih gospodarskih dejavnosti ob upoštevanju ovir, s katerimi se srečujejo najbolj oddaljene regije. Poročilo, poslano Komisiji v prvih dneh januarja 2006, je priloženo temu poročilu (Priloga 1). Priložen je tudi povzetek poročila v angleščini (Priloga 2).

Poleg tega člen 2 omenjene Odločbe Sveta od Komisije zahteva, da Svetu predloži poročilo, ki obsega analizo gospodarskih in socialnih vidikov uporabe tega posebnega režima v zvezi z davkom AIEM ter po potrebi predlog za spremembo določb te Odločbe.

POVZETEK

Namen tega poročila je preveriti vpliv ukrepov, sprejetih v skladu z Odločbo Sveta z dne 20. junija 2002 (2002/546/ES), in oceniti njihov prispevek k spodbujanju ali ohranjanju lokalnih gospodarskih dejavnosti ob upoštevanju ovir, s katerimi se srečuje regija.

Najhujše težave, s katerimi se srečuje regija, so povezane z izolacijo, majhnostjo trga in njegovo razdrobljenostjo. Zaradi teh omejitev so na Otokih višji proizvodni, transportni in okoljski stroški. Poleg tega ne morejo izkoristiti ugodnosti, ki jih ponuja globalizacija. AIEM je namenjen zmanjšanju teh slabosti trga na Kanarskih otokih. Podatki, ki jih je zagotovila španska vlada, kažejo, da so bili po uvedbi posebnih ukrepov zaznani pozitivni učinki, vendar pa problemi, ki so bili podlaga za poseben davčni režim, še vedno obstajajo. Zato je nadaljevanje posebnih ukrepov upravičeno.

Analiza v poročilu upošteva posebne značilnosti in omejitve regije in cilj, v skladu s katerim naj ne bi ogrozili celovitosti in povezanosti pravnega reda Skupnosti, vključno z notranjim trgom in skupnimi politikami.

Komisija ugotavlja, da je po podatkih, ki so jih zagotovili španski državni organi, in glede na to, da ni bilo resnejših pritožb interesnih skupin, delovanje AIEM zadovoljivo. Zato lahko obstoječa pravila ostanejo v veljavi in ni treba spreminjati določb te odločbe.

ANALIZA

Ta analiza temelji na podatkih, ki so jih zagotovili španski državni organi v svojem poročilu, poslanem v skladu s členom 2. Poročilo opisuje variabilne dejavnike in spremembe, do katerih je prišlo pri teh dejavnikih po uvedbi posebnih ukrepov glede davka AIEM.

Gospodarska rast – spremenljivke dejavnosti in zaposlovanja

Med analiziranim obdobjem, ko je veljal poseben režim za davek AIEM, je bilo mogoče opaziti mnoge ugodne težnje.

Prvič, na Kanarskih otokih je bila zaznana gospodarska rast. Industrijski sektor (zlasti gradbeništvo) na Kanarskih otokih je rasel hitreje kot drugod v Španiji, zaradi česar se je povečala pomembnost kanarske industrije v španskem industrijskem sektorju. Preverjanje poslovnih dejavnosti je pokazalo, da se je število podjetij AIEM (za katere veljajo posebni ukrepi, uvedeni z Odločbo Sveta z dne 20. junija 2002) v obdobju 2001–2003 postopoma povečalo, tako da vključujejo skoraj 60 % vseh proizvajalcev. Treba je poudariti, da je bilo povečanje števila podjetij AIEM pomembnejše kot povečanje števila drugih proizvodnih podjetij na Kanarskih otokih. V letih od 2001 do 2003 se je število proizvodnih podjetij, ki plačujejo davek samo na uvoz, povečalo za 12,5 %. To povečanje je večje od rasti proizvodnega sektorja, ki je v istem obdobju znašala samo 2,6 %.

V zvezi s prometom se je pokazalo, da je zlasti v letu 2004 neto znesek bolj naraščal za podjetja AIEM kot za druge proizvodne dejavnosti.

Po uvedbi AIEM je bilo opaziti, da prihaja do razlik v proizvodnem sektorju. V proizvodnih obratih na Kanarskih otokih so montirali več novih proizvodnih linij. Uvedli so tudi nekatere nove izdelke in blagovne znamke, kot so nove znamke pijač in tobačnih izdelkov, ustekleničena voda in embalaža.

Stopnja naložb podjetij AIEM je v obdobju od 2001 do 2003 se je povečala za 13,7 % (neto naložbe podjetij AIEM so leta 2001 znašale 114,44, leta 2002 125,28 in leta 2003 130,14 milijonov eurov). Neto naložbe v vseh proizvodnih sektorjih so se leta 2002 močno povečale, vendar so v letu 2003 padle (neto naložbe vseh proizvodnih podjetij so leta 2001 znašale 209,58, leta 2002 260,29 in leta 2003 238,86 milijonov eurov).

AIEM je vplival tudi na zaposlovanje. V letih 2002 in 2003 je število delovnih mest, ustvarjenih v dejavnostih AIEM, raslo hitreje kot v preostalem delu proizvodnega sektorja. Zaposlovanje v podjetjih AIEM je znašalo skoraj 63 % celotnega zaposlovanja v proizvodnem sektorju (število delovnih mest v podjetjih AIEM: 22 618 leta 2001, 23 721 leta 2002 in 24 561 leta 2003 / število vseh delovnih mest v proizvodnem sektorju: 37 112 leta 2001, 38 571 leta 2002 in 39 107 leta 2003). V teh letih je razmerje med prometom AIEM in prometom celotnega proizvodnega sektorja ostajalo na podobni ravni, ki je znašala približno 51,5 % (51,8 % leta 2001, 51,5 % leta 2002 in 51,3 % leta 2003). Predhodni rezultati za leto 2004 nakazujejo padec zaposlovanja v dejavnostih AIEM, ki pa je bil manj izrazit kot splošno znižanje, zaznano na Kanarskih otokih.

Na splošno je bilo gibanje indeksa maloprodajnih cen (CPI) ugodnejše na Kanarskih otokih kot v ostalem delu Španije. Razlika v inflaciji je leta 2004 znašala 0,7 %. Če primerjamo gibanje indeksa maloprodajnih cen na Kanarskih otokih z gibanjem indeksa maloprodajnih cen za košarico izdelkov AIEM, je bilo gibanje za izdelke AIEM ugodnejše. Medtem ko se je indeks maloprodajnih cen v letih 2001–2004 povečal za 2,5 %, se je indeks za izdelke AIEM povečal samo za 1,8 %. Med izdelki AIEM so bile stopnje inflacije nizke zlasti za hrano in pijače ter tobačne izdelke.

Davčni prihodek AIEM je treba vgraditi v gospodarstvo Kanarskih otokov in ga uporabiti za strategijo gospodarskega in socialnega razvoja, ki vključuje spodbujanje lokalnih dejavnosti (uvodna izjava št. 23 Odločbe Sveta 2002/546/ES). Špansko poročilo kaže, da dejanski izdatki javnih organov Kanarskih otokov za spodbujanje lokalnih dejavnosti presegajo prihodke od AIEM.

Prej opisane usmeritve kažejo, da je v gospodarstvu Kanarskih otokov po uvedbi posebnih ukrepov v zvezi z davkom AIEM skladno z Odločbo Sveta z dne 20. junija 2002 prišlo do ugodnih sprememb. Položaj podjetij, ki so v celoti ali delno oproščena plačila davka AIEM za lokalno proizvedeno blago, se je izboljšal na več načinov (celotna rast, promet, razvejenost, vlaganja, zaposlovanje). To še zlasti drži v primerjavi s podjetji, za katera se posebni ukrepi za davek AIEM ne uporabljajo.

To torej dokazuje, da Odločba Sveta z dne 20. junija 2002 izpolnjuje svoj namen.

Vendar pa so podjetja, ki delujejo na lokalnem trgu, še vedno v podrejenem položaju, zato je ta poseben, ciljno usmerjen ukrep še vedno potreben. Ta vidik bomo analizirali v naslednjem pododdelku.

Preostale ovire, ki upravičujejo nadaljnjo uporabo posebnega režima v zvezi z AIEM

Stanje lokalnega gospodarstva ostaja neugodno.

Za regijo so značilne nekatere stalne ovire, ki zavirajo gospodarski razvoj Kanarskih otokov: zemljepisna izolacija ter razdrobljenost in majhnost trga. Te razmere vplivajo na mnoge pomembne vidike, povezane z gospodarskim razvojem območja.

Ena od glavnih ovir je omejena izbira prevoznih sredstev (samo zračni ali pomorski prevoz). Zato so prevozni stroški veliko višji, kot so povprečni stroški v Španiji. To še zlasti drži za prevoz tovora in nekoliko manj za potniški promet. V praksi za prevoz blaga veljajo mnoge omejitve, povezane s slabo cenovno konkurenco in zamudami pri dobavi. Zato lahko dodatne stroške zaradi prevoza, ki jih imajo podjetja na Kanarskih otokih, opredelimo kot denarne in časovne. Takšna omejitev vodi k slabši učinkovitosti in višjim proizvodnim stroškom na Kanarskih otokih.

Tudi drugi vidiki proizvodnega procesa povzročajo višje stroške. Podjetja so odvisna v glavnem od uvoženih surovin in energije (več kot 70 % njihovih vložkov prihaja z območij izven Otokov, medtem ko v preostalem delu Španije ta uvoz ne presega 40 %). V praksi morajo imeti dodatne zaloge in pogosto so te zaloge prevelike. Posledica tega so višje cene nekaterih surovin. Tako na primer znaša skupna povprečna cena kubičnega metra vode 1,68 eurov, kar je najvišja cena v Španiji, kjer je povprečna cena za celotno državo 0,86 eurov.

Dodatni stroški, ki jih imajo podjetja, so povezani tudi z dejavniki, kot so specializirane vzdrževalne storitve, usposabljanje vodstvenih delavcev in tehnikov ali promocija podjetij. Ker je trg majhen, je treba strokovnjake pripeljati od daleč. Isto velja za usposabljanje zaposlenih, obiske poslovnih sejmov ali konferenc ali poslovna potovanja zaradi reklamiranja blaga ali podpisa novih pogodb.

Poleg tega so visoki tudi stroški, povezani z odstranjevanjem industrijskih odpadkov. Mnogih vrst odpadkov (vključno s strupenimi odpadki), ni mogoče predelati na Kanarskih otokih, ker je število specializiranih naprav za recikliranje omejeno. Zato je treba odpadke zelo pogosto odpeljati z Otokov.

Analiza ravni cen kaže, da so te za nekatere skupine izdelkov AIEM (hrana, zdravila in parfumi) na Kanarskih otokih običajno višje kot v ostalem delu Španije. Višje cene pomenijo dodatno breme za industrijsko dejavnost na Kanarskih otokih. To pomeni, da bi zmanjšanje ali odprava te zaščite še bolj zmanjšala konkurenčnost industrijske proizvodnje Kanarskih otokov v primerjavi z uvoženimi izdelki in s tem njeno donosnost, kar bi lahko neposredno ogrozilo nadaljnji obstoj vsaj nekaterih od teh dejavnosti.

Glede na zemljepisne omejitve ostaja trg na Kanarskih otokih zelo omejen. Prispevek njihovega izvoza k skupnemu BDP je najnižji izmed vseh avtonomnih skupnosti Španije. V primerjavi z ostalim delom Španije imajo na Kanarskih otokih najmanj izvozno usmerjenih podjetij. Poleg tega so lokalna podjetja zelo soodvisna. Ukinitev enega podjetja ima negativne posledice za druga podjetja. Še več, povprečno število zaposlenih v industrijskih obratih je na Kanarskih otokih nižje kot v celotni državi.

Omejitve, s katerimi se srečuje trg kanarskih otokov, povzročajo slabo razvejenost celotnega gospodarstva. To pomeni, da na trgu ni ravnovesja med različnimi industrijskimi sektorji. Prevlada storitvenega sektorja (zlasti turizma) ostaja na približno enaki ravni in se v zadnjih nekaj letih skorajda ni spremenila. Leta 2001 je znašal prispevek storitvenega sektorja k celotni bruto dodani vrednosti 79 %, leta 2004 pa 78 %. V Španiji je v obeh letih znašal 66 %.

Zaradi takšnih odklonov je trg v slabšem položaju.

Celovitost in povezanost pravnega reda Skupnosti

Podatki, prikazani v analizi poročila, kažejo, da obravnavani režim izpolnjuje tudi zahtevo, v skladu s katero ukrepi Sveta iz člena 299(2) Pogodbe ne smejo ogroziti celovitosti in povezanosti pravnega reda Skupnosti.

Ukrepi, ki se uporabljajo v skladu z Odločbo Sveta z dne 20. junija 2002 (2002/546/ES), so potrebni in sorazmerni s cilji te odločbe.

Od vsega začetka so bili ukrepi, sprejeti v okviru Odločbe Sveta, namenjeni samo najbolj ranljivim industrijskim izdelkom. Številke, ki jih je predstavila španska vlada, kažejo, da izravnava z uporabo dovoljenih izjem za navedene izdelke AIEM ne presega dodatnih stroškov, s katerimi se srečuje ta najbolj oddaljena regija. Uvedeni ukrepi so torej sorazmerni z opredeljenimi cilji. Podrobnosti so določene v Odločbi Komisije z dne 16. aprila 2008 o vidikih državne pomoči v tej zadevi[1].

Še več, dodatna študija, ki jo je predstavila španska vlada (IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS z dne 26. septembra 2006), kaže, da so trgovinski odnosi med Kanarskimi otoki in državami AKP zanemarljivi in zato na poseben režim za davek AIEM ne moremo gledati kot na oviro za evropski partnerski sporazum, o katerem se pogajata EU in Zahodna Afrika in ki naj bi povečal trgovino in naložbe med njima.

Poleg tega Komisija ni prejela resnejših pritožb zaradi morebitnih negativnih učinkov AIEM na delovanje notranjega trga. Natančneje, Komisija ni prejela nobenih informacij, ki bi kazale, da uporaba AIEM vodi do čezmerne izravnave stroškov, povezanih s stalnimi ovirami za Kanarske otoke.

Kot zaključek zgornjih ugotovitev se zdi, da trenutni režim ustrezno deluje in bi moral ostati veljaven, da se doseže ustrezna izravnava za težak položaj Kanarskih otokov.

SPLOšNI SKLEPI

Posebni ukrepi, uvedeni z Odločbo Sveta z dne 20. junija 2002 (2002/546/ES), so imeli ugodne učinke za gospodarski in socialni položaj na Kanarskih otokih. Analiza usmeritev prikazanih kazalnikov kaže, da je cilj spodbujanja ali ohranjanja lokalnih gospodarskih dejavnosti dosežen.

Glede na ovire, povezane s posebnim položajem Kanarskih otokov, je nadaljevanje teh ukrepov še vedno upravičeno. Zlasti se zdi, da so kljub ugodnim usmeritvam razmere za otoke še vedno neugodne na več načinov.

Razpoložljive informacije potrjujejo, da poseben režim v zvezi z davkom AIEM ne ogroža celovitosti in povezanosti pravnega sistema Skupnosti. Ukrepi so skrbno usmerjeni (samo v najbolj občutljive izdelke) in se omejujejo na to, kar je potrebno za doseganje opredeljenih ciljev (izravnava za ovire v regiji, kot so oddaljenost, majhnost in razdrobljenost trga). Vse interesne skupine so zadovoljne z veljavnim režimom, ki ne moti pravilnega delovanja notranjega trga. Po drugi strani pa bi zmanjšanje ali odprava te zaščite močno zmanjšala donosnost proizvodnje industrijskih izdelkov na Kanarskih otokih. V nekaterih primerih bi lahko celo povzročila ukinitev dela domače proizvodnje.

Komisija ugotavlja, da je davek AIEM, kakršnega je uvedla Odločba Sveta z dne 20. junija 2002, še vedno upravičen v sedanji obliki. Zato predlog Komisije za spremembo obstoječih določb te odločbe Sveta ni potreben.

[1] Zadeva NN 22/2008.