1.Uvod

Trgovinska zaščita (imenovana tudi trgovinska sredstva) se zagotavlja s tremi instrumenti trgovinske zaščite: protidampinškimi, protisubvencijskimi in zaščitnimi ukrepi. Protidampinški in protisubvencijski ukrepi so namenjeni preprečevanju negativnih učinkov nepoštene trgovinske prakse zaradi dampinškega/subvencioniranega uvoza, ki domači industriji povzroča ali bi ji lahko povzročil znatno škodo, zaščitni ukrepi pa naj bi začasno ščitili domačo industrijo pred negativnimi učinki nepredvidenega in znatnega povečanja uvoza, ki ji povzroča ali bi ji lahko povzročil resno škodo. Spomniti je treba tudi, da se zaščitni ukrepi uporabljajo za uvoz s katerim koli poreklom in imajo torej učinke erga omnes, protidampinški in protisubvencijski ukrepi pa so bolj usmerjeni in se zato uporabljajo za posamezne države (in celo družbe).

Uporabo instrumentov trgovinske zaščite urejajo zadevni sporazumi in pravo Svetovne trgovinske organizacije („STO“). Da bi večstranski sistem STO ustrezno deloval, je treba taka pravila strogo spoštovati. Nepravilna uporaba instrumentov trgovinske zaščite privede do nezakonitih in neupravičenih ukrepov, ki negativno vplivajo na prosto in pravično trgovino. To velja zlasti za zaščitne ukrepe, ki so za trgovino najbolj omejevalni, saj veljajo za vse države porekla ne glede na to, ali posamično povečajo njihov uvoz in/ali povzročajo škodo. Zato so bili z zadevnim pravom STO določeni višji standardi za uvedbo zaščitnih ukrepov.

V zadnjih letih je v povezavi s svetovno gospodarsko in finančno krizo prišlo do povečanja uporabe ukrepov trgovinske zaščite proti Evropski uniji („EU“) in posameznim državam članicam. V času upočasnitve gospodarske rasti, ko se v nekaterih sektorjih zmanjšuje domača potrošnja, industrija išče druge možnosti, da bi ohranila svojo proizvodnjo/zaposlovanje in nadzorovala svoje stroške, zato se seveda usmerja v izvozne trge. Zato je bistvenega pomena, da se te izvozne priložnosti ne omejujejo z neupravičenimi ukrepi trgovinske zaščite, ki neupravičeno omejujejo dostop na trg.

Članice STO so upravičene do uporabe instrumentov trgovinske zaščite. Vendar je pomembno, da se instrumenti trgovinske zaščite ustrezno uporabljajo in ne privedejo do protekcionističnih ukrepov. Tudi EU redno uporablja te instrumente (zlasti protidampinške in protisubvencijske ukrepe), njen sistem pa temelji na uravnoteženem in zmernem pristopu s standardi, določenimi v zakonodaji EU, ki presegajo celo zaveze v okviru STO. Na podlagi merila javnega interesa in uporabe pravila nižje dajatve se na primer ukrepi uvedejo na ravneh, nižjih od stopnje dampinga, kadar zadoščajo za odpravo škode, ki jo je utrpela zadevna industrija. EU od svojih trgovinskih partnerjev pričakuje, da pri uporabi teh instrumentov proti EU ali posameznim državam članicam strogo spoštujejo tudi dogovorjene standarde STO. V tem okviru Evropska komisija („Komisija“) nadaljuje svoja prizadevanja za spodbujanje dobre prakse pri uporabi instrumentov trgovinske zaščite med svojimi trgovinskimi partnerji, spremljanje ukrepov tretjih držav v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite pa ostaja intenzivno in osredotočeno.

Iz navedenih razlogov Komisija po potrebi posreduje, da bi rešila sistemska vprašanja pri praksi tretjih držav glede uporabe trgovinske zaščite ter zagotovila skladnost s pravili STO. Komisija predloži pisne pripombe in se tudi redno udeležuje javnih zaslišanj v okviru postopkov v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite v tretjih državah, zlasti kadar velja, da gre za neupravičen vpliv na pravice in interese izvoznikov EU. Posreduje tudi v zadevnih institucionalnih primerih, ki izvirajo iz dvostranskih sporazumov EU.

Poleg tega Komisija, da bi razširila lastne visoke standarde pri preiskavah v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite in tako povečala kakovost preiskav, ki jih vodijo tretje države, za uradnike preiskovalnih organov tretjih držav zagotavlja celovito usposabljanje v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite. Tako usposabljanje običajno poteka enkrat letno v obliki enotedenskih seminarjev za največ 25 udeležencev iz različnih tretjih držav. Usposabljanja, organiziranega leta 2015, so se udeležili uradniki iz Indije, Japonske, Jordanije, Tunizije in Vietnama. Leta 2015 je bila Komisija tudi v stiku z več tretjimi državami, ki redno uporabljajo instrumente trgovinske zaščite, da bi ob že vzpostavljenih dialogih organizirala izmenjavo dobre prakse v zvezi z uporabo zadevnih instrumentov.

V tem poročilu so opisani splošni trendi na področju dejavnosti trgovinske zaščite v tretjih državah, ki negativno vplivajo ali bi lahko vplivali na izvoz EU (protidampinški ali protisubvencijski ukrepi tretjih držav so lahko namenjeni EU kot celoti ali posameznim državam članicam). Poročilo vsebuje tudi pregled o tem, kaj dejansko pomeni spremljanje tretjih držav, vključno s podrobno analizo po državah in podatki, ki so navedeni v prilogi.

2.Splošni trendi

2.1.Veljavni ukrepi ob koncu leta 2015

Leta 2015 je na izvoz EU vplivalo 151 veljavnih ukrepov v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite, kar pomeni, da se je število povečalo v primerjavi z letom 2014, ko je bilo uvedenih 140 ukrepov. Kot je prikazano v grafu, število veljavnih ukrepov od leta 2010 očitno narašča, dejavnosti instrumentov trgovinske zaščite pa ostajajo precej pomembne.

Skupno število ukrepov, veljavnih leta 2015

Vir: statistični podatki STO in EU.

Indija je še vedno država, ki ima skupaj s Kitajsko uvedenih največ ukrepov proti uvozu EU, in sicer je veljavnih 19 ukrepov (Indija je uvedla 4 zaščitne in 15 protidampinških ukrepov, Kitajska pa 17 protidampinških in 2 protisubvencijska ukrepa). To pomeni, da je Indija v primerjavi z letom 2014 uvedla 7 (protidampinških) ukrepov manj, pri Kitajski pa ni večje spremembe, saj se je število uvedenih ukrepov od leta 2014 povečalo za enega. Sledijo Združene države z 18 veljavnimi ukrepi, večinoma protidampinškimi, vključno z dvema novima ukrepoma v zvezi z instrumenti trgovinske zaščite za izvoz EU (enim protisubvencijskim in enim protidampinškim). Brazilija ima uvedenih 16 (protidampinških) ukrepov, kar je izredno povečanje za 7 dodatnih ukrepov v primerjavi s preteklim letom. Turčija ima precej nespremenljivo, ampak še vedno visoko število uvedenih ukrepov (12). Vendar ima letos prvič po dolgem času veljavnih več protisubvencijskih (7) kot zaščitnih ukrepov (5).

Veljavni ukrepi ob koncu leta 2015 po državah

Vir: statistični podatki STO in EU.