SL    SL SL 
SL    SL  EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 27.1.2011 
COM(2011) 15 kon č. 
  
ZELENA KNJIGA 
o modernizaciji politike EU na podro čju javnih naro čil 
Za učinkovitejši evropski  trg javnih naro čil 
SL 2   SL KAZALO 
1. Za kaj gre pri predpisih o javnih naro čilih? ................................................................. 6 
1.1. Nabavne dejavnosti ...................................................................................................... 6 1.2. Javna naro čila............................................................................................................... 6 
1.3. Javni naro čniki ........................................................................................................... 10 
2. Izboljšanje orodij za naro čnike .................................................................................. 12 
2.1. Posodobitev postopkov .............................................................................................. 13 2.2. Posebni instrumenti za majhne naro čnike.................................................................. 18 
2.3. Sodelovanje med javnimi organi................................................................................ 20 2.4. Primerna orodja za združevanje povpr aševanja/Skupni postopki za oddajo naro čil . 22 
2.5. Obravnavanje pomislekov glede izvajanja naro čil .................................................... 23 
3. Dostopnejši evropski trg javnih naro čil ..................................................................... 26 
3.1. Boljši dostop za MSP in novoustanovljena podjetja.................................................. 27 
3.2. Zagotavljanje poštene in u činkovite konkurence....................................................... 29 
3.3. Javno naro čanje v primeru neobstoje če konkurence/izklju čnih pravic...................... 32 
4. Strateška uporaba javnih naro čil v odziv na nove izzive ........................................... 32 
4.1. „Kako kupovati“ za dosego ciljev  strategije Evropa 2020......................................... 34 
4.2. „Kaj kupovati“ v podporo ciljem politik e iz strategije Evropa 2020......................... 40 
4.3. Inovacije................................................................................................................. .... 43 
4.4. Socialne storitve......................................................................................................... 46 
5. Zagotavljanje premišljenih postopkov ....................................................................... 47 5.1. Prepre čevanje navzkrižja interesov............................................................................ 47 
5.2. Boj proti favoriziranju in korupciji ............................................................................ 48 5.3. Izlo čitev „nepoštenih“ ponudnikov............................................................................ 50 
5.4. Izogibanje nepoštenim prednostim ............................................................................ 51 6. Dostop dobaviteljev iz tretjih držav do trga EU......................................................... 52 
SL 3   SL ZELENA KNJIGA 
o modernizaciji politike EU na podro čju javnih naro čil 
Za učinkovitejši evropski  trg javnih naro čil 
Evropa 2020, Strategija za pametno, trajnostno in vklju čujočo rast1, določa vizijo 
konkuren čnega socialnega tržnega gospodarstva Evrope  v naslednjem desetletju, ki temelji na 
treh prepletenih prednostnih ciljih, ki se vzaj emno krepijo: razvoj gospodarstva, ki temelji na 
znanju in inovacijah; spodbujanje nizkooglji čnega in konkuren čnega gospodarstva, v katerem 
se viri izkoriš čajo gospodarno, ter utrjevanje gospodarstv a z visoko stopnjo zaposlenosti, ki 
omogoča socialno in teri torialno kohezijo. 
Javna naro čila imajo v strategiji Evropa 2020 klju čno vlogo kot eden izmed tržno zasnovanih 
instrumentov, ki jih je treba uporabiti za dosego teh ciljev. Natan čneje, strategija Evropa 2020 
prinaša poziv, da se z javnimi naro čili doseže: 
° izboljšanje okvirnih pogojev  za razvoj podjetniških inova cij s polno uporabo politik na 
strani povpraševanja2,  
° podpora pri prehodu v nizkooglji čno gospodarstvo, v katerem se viri izkoriš čajo 
gospodarno, npr. s spodbujanjem ši rše uporabe zelenega javnega naro čanja, in  
° izboljšanje poslovnega okolja, še zlasti za inovativna mala in srednje velika podjetja 
(MSP). 
V strategiji Evropa 2020 je tudi poudarj eno, da je treba s politiko na podro čju javnih naro čil 
zagotoviti naju činkovitejšo rabo javnih sredstev, trg javnih naro čil pa mora ostati odprt po 
vsej EU. Doseganje najugodnejš ih rezultatov pri javnem naro čanju z učinkovitimi postopki je 
bistvenega pomena gl ede na stroge prora čunske omejitve in gospodarske težave v mnogih 
državah članicah EU. Zaradi teh izzivov je bo lj kot kadar koli prej potreben delujo č in 
učinkovit evropski trg javnih naro čil, ki lahko pripomore k uresni čevanju teh ambicioznih 
ciljev.  
Mnoge zainteresirane strani so izrazile  zahteve po pregledu sistema javnega naro čanja v EU, 
da bi se pove čali njegovi u činkovitost in uspešnost. Zato je Komisija v aktu za enotni trg3 
napovedala izvedbo obsežnih posvetovanj, da  bodo zakonodajni predlogi pripravljeni 
najpozneje v za četku leta 2012, namen pa bo poenostav iti in posodobiti evropsko zakonodajo 
na področju javnih naro čil, tako da bi bilo oddajanje naro čil bolj prožno in bi bila omogo čena 
boljša uporaba javnih naro čil v podporo drugim politikam. 
                                                 
1 Glej Sporo čilo Komisije z dne 3. marca 2010 – COM(2010) 2020. 
2 To je obravnavano tudi v sporo čilu Komisije „Unija inovacij“ – SEC(2010) 1161 – eni od vodilnih 
pobud iz strategije Evropa 2020, ki obravnava strateško uporabo javnih naro čil za spodbujanje raziskav 
in inovacij. Države članice poziva, naj del prora čunskih sredstev na podro čju javnih naro čil namenijo za 
raziskave in inovacije, poleg tega pa obveš ča, da bo Komisija zagotovila smernice in podporne 
mehanizme za naro čnike. 
3 Sporo čilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in 
Odboru regij: K aktu za enotni trg – Za visokokonkuren čno socialno tržno gospodarstvo z dne 
27. oktobra 2010 – COM(2010) 608. 
SL 4   SL Veljavna generacija di rektiv o javnih naro čilih, in sicer direktivi 2004/17/ES4 in 2004/18/ES5, 
pomeni zadnji korak v dolgem ra zvojnem obdobju, ki se je za čelo leta 1971 s sprejetjem 
Direktive 71/305/EGS6. Poglavitni cilj teh direktiv je  z zagotavljanjem preglednih in 
nediskriminatornih postopkov zagotoviti, da lahko gospodarski subjek ti polno izkoristijo 
osnovne svoboš čine na podro čju javnih naro čil. V veljavnih direktiv ah so navedeni tudi 
številni cilji, ki se nanašajo na vklju čevanje drugih politik v ta okvi r, kot je varstvo okolja in 
socialnih standardov7 ali boj proti korupciji8.  
Glede na klju čno vlogo javnih naro čil pri obvladovanju današnjih izzivov je treba posodobiti 
obstoječa orodja in metode, da bi bili bolj primerni za obravnavanje razvijajo čega se 
političnega, socialnega in gospodarskega okvira. Dose či je treba ve č dodatnih ciljev: 
Prvi cilj je pove čati učinkovitost javne porabe. To po eni strani vklju čuje prizadevanje za 
najboljše možne rezultate javnega naro čanja (najboljše razmerje med kakovostjo in ceno). Za 
dosego tega cilja je klju čnega pomena, da se vzpostavi najostrejša mogo ča konkurenca pri 
javnih naro čilih na notranjem trgu . Ponudnikom je treba omogo čiti, da konkurirajo pod 
enakimi konkuren čnimi pogoji, ter se izogibati izkrivljanju konkurence. Obenem pa je 
ključnega pomena pove čati učinkovitost samih postopkov javnega naro čanja: racionalizirani 
postopki naro čanja s ciljno usmerjenimi poenostavitve nimi ukrepi, ki ustrezajo posebnim 
potrebam majhnih naro čnikov, bi lahko pomagali javnim naro čnikom, da dosežejo najboljše 
možne rezultate javnih naro čil z najmanjšim možnim vložkom v smislu časa in javnih 
sredstev. U činkovitejši postopki bodo koristili vsem gospodarskim subjektom ter pospešili 
sodelovanje MSP in čezmejnih ponudnikov v njih. Stopnja čezmejnega sodelovanja v 
postopkih EU na podro čju javnih naro čil ostaja nizka9. Primerjava z zasebnim sektorjem, kjer 
je stopnja čezmejnega trgovanja precej višja, k aže, da obstaja še precej neizkoriš čenih 
možnosti. Cilj u činkovitejših javnih naro čil je obravnavan predvsem prek vprašanj v delih 2 
(izboljšati orodja za naro čnike) in 3 (dostopnejši evropski trg javnih naro čil) zelene knjige. 
Naslednji dodatni cilj je omogo čiti naročnikom, da bolje izkoristijo javna naro čila v podporo 
skupnim družbenim ciljem: ti vklju čujejo varstvo okolja, bolj gospodarno izkoriš čanje virov 
in večjo energetsko u činkovitost, boj proti podnebnim spremembam, spodbujanje 
inovativnosti in socialne vklju čenosti ter zagotavljanje najboljš ih možnih pogojev za visoko 
                                                 
4 Direktiva 2004/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov 
za oddajo javnih naro čil naročnikov v vodnem, energetskem in transportnem sektorju ter sektorju 
poštnih storitev (UL L 134, 30.4.200 4, str. 1). Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo 
Komisije (ES) št.°1177/2009 z dne 30. novembra 2009 o spremembi direktiv 2004/17/ES, 2004/18/ES in 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede njihovih pragov uporabe za postopke za oddajo 
naročil (UL L 314, 1.12.2009, str. 64). 
5 Direktiva 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov 
za oddajo javnih naro čil gradenj, blaga in storitev (UL L 134, 30.4.2004, str. 114). Direktiva, kakor je 
bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES)  št.°1177/2009. Naslednje besedilo bo imelo za 
izhodišče določbe Direktive 2004/18/ES; vendar je to, če ni izrecno navedeno druga če, mogoče 
razumeti tudi kot smiselno sklicevanje na ustrezne dolo čbe Direktive 2004/17/ES. Za izraz „naro čnik“ 
tako lahko velja, da se nanaša ta ko na organe, katerih javna naro čila so v skladu z Direktivo 
2004/18/ES, kot na „naro čnike“ iz Direktive 2004/17/ES. 
6 Direktiva 71/305/EGS z dne 26. julija 1971 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naro čil gradenj 
(UL L 185, 16.8.1971, str. 5). 
7 Glej uvodni izjavi 5 in 46 Direktive 2004/18/ES ter uvodni izjavi 12 in 55 Direktive 2004/17/ES. 
8 Glej uvodno izjavo 43 Direktive 2004/18/ES in ustrezno uvodno izjavo 40 Direktive 2004/17/ES. 
9 Najnovejše študije so pokazale, da se le 1,6 % javnih naro čil dodeli gospodarskim subjektom iz drugih 
držav članic. Pogostejše je posredno čezmejno sodelovanje – prek podružn ic ali partnerjev s sedežem v 
državi članici naro čnika. Vendar tudi stopnja posrednih čezmejnih dodelitev naro čil ostaja relativno 
nizka (11 %). 
SL 5   SL kakovost javnih storitev. Izpolnjevanje tega c ilja lahko prispeva tudi k prvemu cilju 
dolgoročno bolj učinkovite javne porabe s premik om poudarka z najnižje izhodiš čne cene na 
najnižje stroške v življenjskem ciklu10. Vprašanja, povezana s tem ciljem, so obravnavana v 
delu 4 zelene knjige (str ateška uporaba javnih naro čil). 
Lahko bi predvideli tudi nadaljnj i razvoj zakonodaje EU na podro čju javnih naro čil, da bi se 
spopadli s pomembnimi vprašanji, ki še niso zadovoljivo obravnavana, na primer preprečevanje in boj proti korupciji in favorizir anju (del 5), ter vprašanje, kako je mogo če 
izboljšati dostop evropski h podjetij do trgov v tret jih državah (del 6). Poleg tega bo pregled 
zakonodajnega okvira tudi priložnost za preu čitev, ali bi bilo treba ponovno opredeliti 
nekatere osnovne pojme in koncepte, da bi naro čnikom in podjetjem zagotovili ve čjo pravno 
varnost (del 1). V tem okvi ru lahko pregled ponudi dolo čene priložnosti za ve čje zbliževanje 
med uporabo predpisov EU o javnih naro čilih in državni pomo či. 
Zelena knjiga vsebuje številne zamisli,  kako bi lahko bolje dosegli razli čne cilje. Vendar se je 
treba zavedati, da si razli čni cilji lahko nasprotujejo (npr. poenostavitev postopkov in 
upoštevanje drugih ciljev politike). Ti cilji se v časih pretvorijo v možnosti politike, ki lahko 
kažejo v razli čne smeri, zato bo pozneje  potrebna utemeljena odlo čitev.  
Poleg tega obseg morebitnih zakonodajnih sprememb ni neomejen. Zakonodajne spremembe 
bodo morale biti skladne z mednarodnimi zavezami EU ali pa bo zaradi njih morda treba začeti ustrezna pogajanja z vsemi zadevnimi pa rtnerji o morebitnih zahtevah po odškodnini. 
Zato lahko te zaveze, kot so opredeljene v ve čstranskem sporazumu
11 in sedmih dvostranskih 
sporazumih12, omejijo obseg morebitnih zakonodajnih prilagoditev. To se nanaša zlasti na 
pragove za uporabo pr edpisov EU s podro čja javnih naro čil, opredelitev na bavnih dejavnosti 
in javnih naro čnikov ter na dolo čena postopkovna vprašanja, kot je dolo čanje tehni čnih 
specifikacij in rokov. 
Ta posvetovanja ne obravnavajo koncesij, saj so bile te predmet zgodnejših lo čenih 
posvetovanj in ocene u činka. Komisija namerava predlagati zakonodajo, katere cilj bo 
zagotoviti ve čjo pravno varnost regionalnim in loka lnim organom in gospodarskim subjektom 
po vsej Evropi ter pospešiti razvoj javno-zas ebnih partnerstev. Vprašanja elektronskega 
javnega naro čanja so obravnavana v posebni zeleni kn jigi, ki je bila objavljena 18. oktobra 
201013.  
Vzporedno s to zeleno knjigo Komis ija izvaja tudi obsežno oceno u činka in stroškovne 
učinkovitosti politike EU na podro čju javnih naro čil. Za to oceno bodo zbrani na trgu 
temelječi dokazi o delovanju velj avne zakonodaje na podro čju javnih naro čil, da bi se 
zagotovil empiri čen vpogled v podro čja, ki jih je treba izboljšati.  Rezultati te nove raziskave 
bodo objavljeni poleti 2011. 
Skupaj z rezultati ocenjevanj a bodo k razmisleku o prihodnji reformi predpisov EU na 
področju javnih naro čil pripomogli tudi prispevki zainteresiranih strani k tej zeleni knjigi, na 
podlagi česar bo oblikovan predlog za zakonodajno reformo.  
                                                 
10 Zna čilen je primer, ko se ne opravlja dobi čkonosnih naložb v energetsko u činkovitost, ker se z 
naložbami in odhodki iz poslovanja upravlja lo čeno v okviru razli čnih proračunskih postopkov. 
11 Sporazum WTO o vladnih naro čilih (GPA), glej 
http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/international_en.htm . 
12 O dvostranskih trgovinskih sporazumih glej: http://ec.europa.eu/trade/crea ting-opportunities/bilateral-
relations/ . 
13 Zelena knjiga o razširitvi uporabe e-javnih naro čil v EU, SEC(2010) 1214, 18.10.2010. 
SL 6   SL 1. ZA KAJ GRE PRI PREDPISIH O JAVNIH NARO ČILIH? 
Pri porabi javnih sredstev morajo javni naro čniki pretehtati druga čne pobude kot poslovodje 
zasebnih podjetij, ki nos ijo tveganje izgub in v kon čni fazi ste čaja, ter so pod neposrednim 
nadzorom tržnih sil.  
Zato predpisi na podro čju javnih naro čil določajo posebne postopke za oddajo naro čil, da bi 
javni naro čniki lahko ravnali čim bolj racionalno, pregledno in pošteno. Uvedeni so zaš čitni 
ukrepi, ki naj bi odtehtali morebitno po manjkanje poslovne discipline pri javnem naro čanju in 
ščitili pred dragim prednostn im obravnavanjem v korist nacionalnim ali lokalnim 
gospodarskim subjektom. 
Zato se evropski predpisi na podro čju javnih naro čil uporabljajo za vsa javna naro čila, ki so 
potencialno zanimiva za subjekte na notranjem  trgu, kar zagotavlja enakopraven dostop in 
pošteno konkurenco za javna naro čila na evropskem trgu javnih naro čil. 
1.1. Nabavne dejavnosti 
Predpisi na podro čju javnih naro čil so namenjeni predvsem ureditvi nabavne dejavnosti 
naročnikov. Vendar podro čje uporabe direktiv EU o javnih naro čilih ni izrecno omejeno na 
nabave, ki pokrivajo posebne potrebe naro čnika14. To je spodbudilo razpravo o uporabi 
direktiv v okoliš činah, ko javni organi sklepajo pogodbe, v katerih so dolo čene pravno 
zavezujoče obveznosti, za namene, ki niso povezan i z nabavnimi potrebami teh organov.  
To na primer zadeva primere, ko donacijska pogodba o zagotovitvi pomo či vključuje pravno 
zavezujočo obveznost upravi čenca, da izvede posebne stor itve. Take obveznosti so obi čajno 
določene zaradi zagotovitve ustrezne uporabe javnih sredstev, niso pa namenjene 
zadovoljevanju nabavnih potreb javn ega organa, ki zagotovi pomo č. 
Organi držav članic in druge zainteresirane strani so se pritoževali zaradi pomanjkanja pravne 
varnosti v zvezi s podro čjem uporabe predpisov o javnem naro čanju v teh okoliš činah in so 
pozvali k pojasnitvi namena te h predpisov. Po mnenju Sodiš ča, ki je razvi dno iz najnovejše 
sodne prakse, koncept javnih naro čil zahteva, da se gradnje, blago ali storitve, ki so predmet 
naročila, opravijo v neposredno gospodarsko korist  naročnika15.  
Vprašanje: 
1. Ali menite, da bi bilo treba podro čje uporabe direktiv o javnih naro čilih omejiti na 
nabavne dejavnosti? Ali naj bi vsaka taka omejitev preprosto uzakonila merilo 
neposredne gospodarske koristi, ki ga je razvilo Sodiš če, ali pa naj bi dolo čila 
dodatne/alternativne pogoje in okvire? 
1.2. Javna naro čila 
Veljavna razvrstitev javnih naro čil – na naro čila gradenj, blaga in storitev – je deloma 
posledica zgodovinskega razvoja. Zaradi  potrebe po razvrs titvi javnih naro čil v eno od teh 
kategorij že na samem za četku lahko nastanejo težave, na primer pri naro čilih za nakup 
                                                 
14 Glej sodbo z dne 18.11.2004 v zadevi Komisija proti Nem čiji, C-126/03, to čka 18. 
15 Sodbi z dne 25.3.2010 v zadevi Helmut Müller GmbH, C-451/08, to čke 47–54, in z dne 15. julija 2010 
v zadevi Komisija proti Nem čiji, točka 75.  
SL 7   SL aplikacij programske opreme, ki jih je mogo če obravnavati kot naro čila blaga ali storitev, 
odvisno od okoliš čin. Direktiva 2004/18/ES vsebuje posebne dolo čbe za mešana naro čila, ki 
so bile nadalje razvite s s odno prakso. Po mnenju Sodiš ča je treba v primeru, ko naro čilo 
vsebuje elemente, ki se nanašajo na razli čne vrste naro čil, določiti veljavne predpise tako, da 
se ugotovi glavni namen naro čila. 
Nekaterim izmed teh težav bi se bilo mogo če izogniti s poenostavitvijo sedanje strukture. 
Tako bi bilo na primer mogo če določiti le dve vrsti javnih naro čil, kot je pri sistemu 
Sporazuma STO o vladnih naro čilih (v nadaljevanju: sporazum GPA), pri katerem se razlikuje 
le med naro čili blaga in naro čili storitev, medtem ko gradnj e veljajo za obliko storitev 
(„naročilo gradbenih storitev “). Lahko bi torej predvideli mo žnost uporabe enotnega koncepta 
javnega naro čanja in razlikovanja glede na predmet le, kjer je to  nujno potrebno (na primer v 
določbah o pragovih). 
Vprašanje: 
2. Ali menite, da je trenutna struktura podro čja uporabe direktiv z razdelitvijo na 
naročila gradenj, blaga in storitev primerna? Če je odgovor ne, katero alternativno 
strukturo predlagate? 
Ne glede na morebitno preoblikovanje vrst naro čil bo morda treba pregledati in poenostaviti 
veljavne opredelitve razli čnih vrst naro čil. 
To zadeva predvsem opredelitev pojma „javna naro čila gradenj“ v členu 1(2)(b) Direktive 
2004/18/ES, ki vsebuje tri altern ativne pogoje, ki so zapleten i in se deloma prekrivajo. 
Koncept javnih naro čil gradenj vklju čuje izvedbo oziroma projek tiranje in izvedbo posebnih 
vrst gradenj, navedenih v pr ilogi k Direktivi, izvedbo ozir oma projektiranje in izvedbo 
gradnje, kakor je opredeljena v členu 1(2)(b) Direktive, in na  koncu „izvedbo neke gradnje s 
katerimi koli sredstvi, ki  ustreza zahtevam naro čnika“. Zadnji pogoj je  bil dodan zaradi 
zagotovitve, da opredelitev pojma vklju čuje primere, ko gradnje ne izvaja sam izvajalec, 
temveč tretje stranke, ki delujejo v imenu izvajalca. 
Lahko se predvidi poenostavitev opredelitve pojma , tako da se trenutna struktura nadomesti s 
precej bolj enostavnim in jasnim nizom pogojev, ki  zajema vse vrste gradbenih dejavnosti, ne 
glede na njihovo naravo in namen, vklju čno z dejavnostmi, povezanimi z izvedbo posebnih 
gradenj, z možnostjo, da jih izvajajo tretje strani.  
Vprašanje: 
3. Ali menite, da bi bilo tr eba opredelitev pojma „naro čila gradenj“ pregledati in 
poenostaviti? Če je odgovor da, ali bi pr edlagali, da se izpusti sklicevanje na posebni 
seznam, priložen k Direktivi? Kateri bi bili elementi opredelitve pojma, ki jo 
predlagate? 
Storitve A in storitve B 
Še pomembnejše vprašanje je podro čje uporabe, ki zadeva naro čila storitev.  
SL 8   SL Veljavni direktivi razlikujeta med tako imenovanimi „storitvami A“16 in „storitvami B“17. 
Medtem ko se za storitve A uporabljajo polni po stopki direktiv, morajo biti pri oddaji javnih 
naročil za storitve B izpolnjene le dolo čbe o tehni čnih specifikacijah in posredovanju 
obvestila o rezulta tih postopka oddaje18. Vendar morajo v skladu s sodno prakso Sodiš ča EU 
naročniki, ki oddajajo javna naro čila za storitve B, spoštovati temeljne predpise primarne 
zakonodaje EU, predvsem na čela nediskriminacije, enake obravnave in preglednosti, če za 
zadevna naro čila obstaja tudi čezmejni interes19. To pomeni, da je obvezno zagotoviti 
zadostno stopnjo oglaševanja, ki omogo ča zainteresiranim gospodarskim subjektom iz drugih 
držav članic, da se odlo čijo, ali bodo izrazili interes za naro čilo. 
Začetni namen zakonodajalca je bil za prehodno obdobje omejiti polno veljavnost Direktive 
na nekatera posebna naro čila storitev, za katera je  veljalo, da prinašajo pove čane možnosti za 
čezmejno trgovino20. Zavedati se je treba, da je ob upoštevanju odprte narave seznama 
„storitev B“ (glej kategorijo 27: „druge st oritve“) polna uporaba di rektiv za storitve 
pravzaprav izjema, saj so storitve pr aviloma obravnavane kot „storitve B“. 
Obstajajo dolo čeni dvomi glede tega, ali je ta situ acija še vedno primerna glede na 
gospodarski in pravni razvoj dogodko v na notranjem trgu. Dejansko se zdi, da je pri nekaterih 
storitvah, ki so izrecno navedene na seznam u B, kot so storitve prevoza po vodi, hotelske 
storitve, storitve namestitve in oskrbe osebja  ali varnostne storitve, težko domnevati, da 
pomenijo manjši čezmejni interes kot storitve s seznama A. 
Poleg tega razlikovanje med storitvami A in B predstavlja težave in lahko povzro či napake pri 
uporabi predpisov. Tako kot pri klasifikaciji naro čil so tu težave z mejnimi primeri in 
mešanimi naro čili21. Ob tem sistemi ve čine trgovinskih pa rtnerjev takega razlikovanja ne 
poznajo. Trenutno pravno stanje zato otežuj e pridobivanje nadaljnjih  zavez trgovinskih 
partnerjev glede dostopa do trga, saj EU ne mo re zagotoviti vzajemnosti, zlasti pri storitvah, 
ki so postale pomembne za notranji trg in čezmejno trgovanje.  
Najbolj logi čna rešitev bi bila, da se odpravi razlikovanje med sedanjimi storitvami A in B ter 
uporabi standardna ureditev za vsa naro čila storitev22. Prednost tega bi bila poenostavitev 
obstoječih predpisov. Če bo trenutno posvetovanje pokazalo, da je treba poenostaviti splošno 
ureditev, bi s takšno poenostavitv ijo tudi lažje odpravili velja vno posebno ureditev za storitve 
B.  
Vprašanji: 
4. Ali menite, da bi bilo treba pregledati ra zlikovanje med storitvami A in storitvami B? 
5. Ali menite, da bi bilo tr eba direktivi o javnih naro čilih uporabljati za vse storitve, 
morda na podlagi prožne jše standardne ureditve? Če je odgovor ne, navedite, za 
katero(e) storitev(ve) naj bi se še naprej upo rabljala ureditev, ki velja za storitve B, in 
razloge za to. 
                                                 
16 Storitve, navedene v Prilogi II A k Direktivi 2004/18/ES ali Prilogi XVII A k Direktivi 2004/17/ES. 
17 Storitve, navedene v Prilogi II B k Direktivi 2004 /18/ES ali Prilogi XVII B k Direktivi 2004/17/ES. 
18 Glej člena 20 in 21 Direktive 2004/18/ES ter člena 31 in 32 Direktive 2004/17/ES. 
19 Glej sodbo z dne 13.11.2007 v zadevi Komisija proti Irski, C-507/03, to čke 24–31. 
20 Glej uvodno izjavo 19 Direktive 2004/18/ES. 
21 Glej člen 22 Direktive 2004/18/ES. 
22 Za socialne storitve glej spodnji oddelek 4.4. 
SL 9   SL Pragovi  
Trenutno nekatere zainteresirane strani menij o, da so v direktivah opredeljeni pragovi 
prenizki, zato dosledno zahtevajo, da se ti pragovi dvignejo, saj menijo, da je čezmejni interes 
preveč omejen, da bi upravi čil upravno obremenitev postopka za oddajo javnih naro čil 
relativno nizkih vrednosti, ki ji h trenutno zajemata direktivi.  
Vendar bi bilo zaradi dviga pragov ve č naročil izvzetih iz zahteve po objavi obvestila o oddaji 
naročila po vsej EU, kar bi zmanjšalo poslovne priložnosti za podjetja  po vsej Evropi.  
V vsakem primeru je treba omeniti, da vse mednarodne zaveze, ki jih je prevzela EU, 
vključujejo pragove, katerih dolo čena vrednost je popolnoma enaka kot v veljavnih 
direktivah, razen v primeru tako imenovanih st oritev B (in predvsem socialnih storitev)23. Ti 
pragovi dolo čajo priložnosti za dostop na trg in so med najpomembnejšimi elementi v vseh 
tovrstnih sporazumih. Vsako pove čanje veljavnih pra gov v EU bi avtomati čno pomenilo tudi 
ustrezno pove čanje v vseh sporazumih, ki jih je sklenila  EU (torej ne samo v sporazumu GPA, 
temveč tudi v vseh drugih mednarodnih spor azumih). To stanje bi lahko posledi čno sprožilo 
odškodninske zahtevke naših partnerjev. Ti  zahtevki bi lahko bili precejšnji.  
Vprašanje: 
6. Ali zagovarjate mnenje, da bi bilo treba pove čati pragove za uporabo direktiv EU 
kljub dejstvu, da bi to na mednarodni ra vni sprožilo zgoraj opisane posledice?  
Izključitve 
Oddelek o „izklju čenih naro čilih“ v Direktivi 2004/18/ES24 je precej raznovrsten: nekatere 
izključitve temeljijo na izjemah/omejitvah podro čja uporabe Pogodbe ( člen 14), spoštovanju 
skladnosti z mednarodnim pravnim redom ( člen 15) ali drugimi pravnimi podro čji (člen 16(c) 
in (e)), medtem ko so druge posledica politi čnih odločitev (člen 16(a), (b), (d) in (f) ter 
člen 17). Zato je pri presoji potrebe po pregledu teh dolo čb težko uporabiti enoten koncept. 
Vsekakor je treba pregled teh izklju čitev obravnavati ob upošteva nju mednarodnih zavez 
Evrope, ki trenutno odražajo izjeme in odstopanja, kakor so dolo čeni v direktivah. Uvedbo 
kakršne koli nove izklju čitve bi bilo vsekakor treba obravnavati s tega vidika. Vendar 
mednarodne zaveze puš čajo prostor za posodobitev ali pojasnitev vsebine in predstavitev 
izključitev. Lahko bi razmislili tudi o odpravi izklju čitev, ki za pravni, politi čni ali 
gospodarski razvoj morda niso ve č potrebne. 
Vprašanji: 
7. Ali menite, da so veljavne dolo čbe o izklju čenih naro čilih ustrezne? Ali menite, da bi 
bilo treba zadevni oddelek preoblikovati oz iroma da je treba pojasniti posamezne 
izključitve?  
8. Ali menite, da bi bilo treba nekatere izklju čitve odpraviti, ponovno preu čiti ali 
posodobiti? Če je odgovor da, katere? Kaj bi predlagali? 
                                                 
23 Za socialne storitve glej spodnji oddelek 4.4. 
24 Členi 12 – 18 Direktive 2004/18/ES. 
SL 10   SL 1.3. Javni naro čniki 
Naročanje, ki ga opravijo subjekti države 
Direktiva 2004/18/ES se uporablja za naro čila, ki so jih oddali država (vklju čno z vsemi 
podrejenimi strukturami), regionalni  ali lokalni organi in osebe javnega prav a ter združenja, ki 
jih ustanovijo bodisi en ali ve č teh subjektov25.  
Medtem ko so pojmi „država“ ter „lokalni in regionalni organi“ relativno enostavni, pa je 
pojem „osebe javnega prava“ bolj zapleten. Zaje mal naj bi pravno neodvisne organizacije, ki 
so tesno povezane z državo in v bistvu delu jejo kot državni subjekti. Primeri vklju čujejo 
organe javne radiodifuzije,  univerze, sklade zdravs tvenega zavarovanja in ob činska podjetja. 
Opredelitev pojmov iz Direktive 2004/18/ ES je bila predmet vrste sodb Sodiš ča EU. Glede na 
navedeno sodno prakso je pogoje mogo če povzeti takole: 
(1) Organ ima poseben namen, da zadovoljuje potrebe splošnega interesa, ki niso 
industrijske ali trgovske narave. 
(2) Je pravna oseba (po zasebnem ali javnem pravu). 
(3) Na podro čju financiranja, upravljanja ali nadzora je mo čno odvisen od države, 
regionalnih ali lokalnih organov ali drugih oseb javnega prava (za natan čne pogoje 
glej točko (c) drugega pododstavka člena 1(9).  
Za ustrezno uporabo teh elementov je potrebna podrobna analiza vsakega posameznega 
primera ob upoštevanju dejavnikov, kot sta stopnja  konkurence na trgu in vprašanje, ali organ 
posluje z namenom ustvarjanja dobi čka ter nosi izgube in tveganja, povezane z njegovo 
dejavnostjo.  
Vprašanje: 
9. Ali menite, da je sedanji pristop k opredelitvi javnih naro čnikov primeren? Predvsem 
pa, ali menite, da bi bilo treb a glede na sodno prakso Sodiš ča EU pojasniti in 
posodobiti pojem „osebe javnega prava“? Če je odgovor da, kakšna vrsta 
posodobitve bi bila po vašem mnenju primerna? 
Gospodarske javne službe 
V skladu z veljavno ureditvijo javnih naro čil ureja javna naro čila v vodnem, energetskem in 
transportnem sektorju ter sektorju poštnih stor itev posebna Direktiva 2004/17/ES. Ti sektorji 
imajo nekatere skupne zna čilnosti: gre za omrežne panoge, kar pomeni, da uporabljajo fizi čno 
ali „virtualno“ omrežje (npr. cevovode, elektri čna omrežja, poštne infrastrukture, železniške 
proge itd.), izkoriš čajo geografska obmo čja, običajno na izklju čni podlagi, da bi zagotovili 
terminalske zmogljivosti oziroma možnosti za iskanje in s časoma pridobivanje rudnin (nafta, 
plin, premog itd.).  
Nadaljnja zna čilnost teh sektorjev je, da zadevnih deja vnosti ne izvajajo le javni organi, 
temveč tudi – in v nekaterih državah članicah predvsem – gospodarske družbe, ki so lahko 
                                                 
25 Za subjekte, ki morajo uporabljati Direktivo 2004/17/ES, glej spodnjo to čko 7. 
SL 11   SL javna podjetja ali zasebne družbe, ki poslujejo na podlagi posebnih ali izklju čnih pravic. Eden 
izmed glavnih razlogov za uvedbo predpisov na podro čju javnih naro čil za te sektorje je bila 
zaprta narava trgov, na katerih so dejavni  ti subjekti, zaradi posebnih ali izklju čnih pravic, ki 
jih dodelijo države članice v zvezi z dobavo, zagotavljanje m ali delovanjem omrežij za 
izvajanje zadevne storitve. Obveljalo  je, da je treba razširiti podro čja javnih naro čil, da bi 
vključili javne in zasebne upravljavce (komercialnih) gospodarskih javnih služb zaradi 
različnih načinov, na katere lahko nacionalni organi  vplivajo na vedenje teh subjektov, 
vključno z dodeljevanjem (ali nedodeljevanjem) posebnih ali izklju čnih pravic oziroma 
udeležbo v njihovem kapitalu in zastopanjem  v administrativnih, upravnih ali nadzornih 
organih subjektov.  
Povedano druga če, zaradi pomanjkanja zadostnega konkuren čnega pritiska je obveljalo, da je 
potrebna ureditev, uveljavljena z uporabo postop kovnih pravil direktive o gospodarskih javnih 
službah, s katero se bo zagotovilo, da bo javno naro čanje za izvajanj e zadevnih dejavnosti 
potekalo pregledno in nediskriminatorno. Ker ni  bilo posebnih predpisov, so se pojavljali 
pomisleki, da bodo na odlo čitve operaterjev gospodars kih javnih služb na podro čju javnih 
naročil vplivali favoriziranje, lokalne preference ali drugi dejavniki.  
Od takrat na ravni EU ali na nacionalni ravn i potekajo prizadevanja za liberalizacijo mnogih 
od teh sektorjev (na primer glede elektri čne energije in plina, raziskovanja in izkoriš čanja 
ogljikovodikov, poštnih storitev itd.). Vendar izkušnj e kažejo, da „liberalizacija“, tj. proces, 
katerega cilj je pridobiti prost dostop do zadevne dejavnosti, ne vodi nujno in samodejno do 
močne konkurence – „uveljavljeni upravljavci“ pogosto ohranijo precejšen tržni delež in v 
nekaterih državah članicah lahko delovanje trga izkrivlja tudi navzo čnost podjetij v državni 
lasti. 
Veljavna direktiva vsebuje dolo čbo, člen 30, ki Komisiji omogo ča, da nekatera javna naro čila 
izvzame s podro čja uporabe Direktive, ka dar je stopnja kon kurence (na trgih z neomejenim 
dostopom) taka, da bo konkuren čni pritisk zagotovil potrebno preg lednost in nediskriminacijo 
na področju javnih naro čil pri izvajanju takih dejavnosti. Komi sija je doslej sprejela šestnajst 
takih odlo čitev, ki zadevajo devet razli čnih držav članic, ena vloga pa je bila umaknjena. V 
odločitvah so bili zajeti sektorji elektri čne energije (proizvodnja in prodaja), plina (prodaja), 
nafte in (zemeljskega) plina ter razli čni deli sektorja poštnih st oritev (predvsem logistika, 
paketi in finan čne storitve).  
Na koncu je treba upoštevati še dejstvo, da vse ve č zasebnih subjektov pridobiva pravico do 
opravljanja dejavnosti, potem ko so sode lovali v odprtih in preglednih postopkih ter 
potemtakem nimajo posebnih ali izklju čnih pravic v smislu Direktive. 
Omeniti je treba tudi, da je celotno podro čje uporabe direktive o gospodarskih javnih službah 
zajeto tudi v mednarodnih sporazumih, in sicer v sporazumu GPA ali dvostranskih 
sporazumih. Morebitne omejitve podro čja uporabe bi lahko imel e za posledico spremembo 
mednarodnih zavez, ki jih je prevzela EU, ka r bi lahko privedlo do odškodninskih zahtevkov. 
Vprašanja: 
10. Ali menite, da so glede teh sektorjev še vedno potrebni predpisi EU na podro čju 
javnih naro čil? Odgovor utemeljite. 
SL 12   SL 10.1. Če je odgovor da: ali bi bilo  treba nekatere sektorje, ki so zajeti sedaj, izklju čiti, 
oziroma nasprotno, ali bi bilo treba dolo čbe uporabiti tudi za  druge sektorje? 
Razložite, kateri sektorji bi morali biti vklju čeni in zakaj. 
11. Področje uporabe Direktive je se daj opredeljeno na podlagi de javnosti, ki jih izvajajo 
subjekti, njihovega pravnega statusa (javno ali zasebno) in, če gre za zasebna 
podjetja, obstoja ali odsot nosti posebnih ali izklju čnih pravic. Ali menite, da so ta 
merila ustrezna, ali pa bi bilo treba uporabiti druga merila? Odgovor utemeljite.  
12. Ali je mogo če predvidevati, da pridobitna oziroma poslovna etika zasebnih družb 
zadošča za zagotovitev objektivnih in poštenih javnih naro čil pri teh subjektih (tudi 
kadar poslujejo na podlagi posebnih ali izklju čnih pravic)? 
13. Ali veljavna dolo čba iz člena 30 Direktive pomeni u činkovit na čin prilagoditve 
področja uporabe Direktive na spreminjajo če se vzorce ureditve in konkurenco na 
zadevnih (nacionalnih in sektorskih) trgih?  
2. IZBOLJŠANJE ORODIJ ZA NARO ČNIKE  
Naročniki se včasih pritožujejo, da regulativni instrume nti, ki jih zagotavljajo predpisi EU, 
niso popolnoma prilagojen i njihovim potrebam naro čanja. Trdijo predvsem, da so potrebni 
manj obširni in/ali prožnejši postopki. Poleg tega menijo, da v časih ni mogo če uporabiti 
celotnega sklopa predpisov (predvsem pri javnih naro čilih zelo majhnih naro čnikov); druge 
primere (nekatere oblike sodelovanja med javn imi organi) bi bilo treba pri uporabi teh 
predpisov popolnoma izvzeti. Nekaj podro čij javnih naro čil je tudi takih, da zanje instrumenti, 
določeni s predpisi EU o javnih naro čilih, morda ne bodo zadoš čali (skupni postopki za 
oddajo naro čil, posebne težave, ki nastanejo po oddaji javnega naro čila).  
Ti pomisleki bodo obravnavani v naslednjem oddelku. Iz povratnih informacij gospodarskih 
subjektov je jasno razvidno, da morajo pr edpisi EU vsebovati nekaj osnovnih zahtev, s 
katerimi se zagotovijo enaki konkuren čni pogoji po vsej Evropi, ve ndar bi nekaj podrobnejših 
določb veljavnih direktiv lahko pregledali. Omeniti pa je treba, da bo zmanjševanje predpisov 
EU naletelo na dolo čene omejitve. Številne postopkovne zahteve, kot so roki za razli čne 
postopke, pogoji za uporabo postopka s pogajan ji brez predhodne objave ali objava obvestila 
o oddaji naro čila, izhajajo neposredno iz sporazuma GPA in dvostranskih sporazumov, ki jih 
je podpisala EU. Teh zahtev ne bi bilo mogo če opustiti ali spreminjati brez vnovi čnih 
pogajanj o mednarodnih obveznostih EU. Zavedati se je treba tudi, da  so predpisi EU 
dopolnjeni s precejšnjim številom predpisov na n acionalni ali regionalni ravni. Ureditev, 
preklicana na ravni EU, bo morda nadomeš čena na drugih ravneh, zaradi česar bi lahko prišlo 
do še ve čjih razlik v nacionalnih za konodajah in po možnosti do še ve č prekomernega 
prenašanja obveznosti iz zakonodaje EU in nj ihovega izvajanja na nacionalno raven (gold-
plating)26. Vsak pregled postopkovnih predpisov bo tr eba preveriti tudi v smislu cilja 
zagotavljanja najve čje mogoče skladnosti med zakonodajo o javnih naro čilih in drugimi 
področji prava EU, kot je nadzor nad državno pomo čjo. 
                                                 
26 Pojem „gold-plating“ (pozlatitev) ozna čuje nacionalno zakonodajo, ki  standardom, zahtevanim v 
ustreznih predpisih EU, dodaja dodatna pravila ali zahteve. 
SL 13   SL Vprašanje:  
14. Ali menite, da je sedanja rave n podrobnosti predpisov EU na podro čju javnih naro čil 
ustrezna? Če je odgovor ne, ali so preve č ali premalo podrobni?  
2.1. Posodobitev postopkov 
Ena glavnih tem javne razpra ve je, ali postopki, dolo čeni v direktivah, še vedno popolnoma 
ustrezajo potrebam naro čnikov in gospodarskih subjektov, ali pa bi jih bilo treba spremeniti – 
in, če je odgovor pritrdilen, kako – predvsem zar adi zmanjšanja zaple tenosti in upravne 
obremenitve in hkratnega zagotavlja nja poštene konkurence za javna naro čila in optimalnih 
rezultatov javnega naro čanja. 
Splošni postopki  
Veljavni direktivi dolo čata širok razpon orodij in postopkov . Tako Direktiva 2004/17/ES kot 
Direktiva 2004/18/ES omogo čata naročnikom, da prosto izbirajo med odprtim27 in 
omejenim28 postopkom. Pri postopku s poga janji po predhodni objavi29 obvestila o oddaji 
naročila je položaj nekoliko druga čen. Direktiva o gospodarskih javnih službah zagotavlja 
večjo prožnost30, zaradi česar se lahko gospodarske javne službe prosto odlo čijo, da naro čila 
oddajo v postopku s pogajanji, če so predhodno objavile javni razp is. Po drugi strani pa se 
lahko v skladu z Direktivo 2004 /18/ES postopek s pogajan ji po predhodni objavi uporabi 
izključno v posebnih okoliš činah, navedenih v členu 30. V obeh direktivah je uporaba 
postopkov s pogajanji brez predhodne objave obvestila o oddaji naro čila omejena na izredne 
okoliščine, ki so iz črpno navedene31 in restriktivno razložene. 
Na podro čju storitev lahko naro čniki uporabijo tudi nate čaje32. Leta 2004 je bilo v direktivi 
uvedenih ve č posebnih postopkovnih možnosti in orodij, kot so konkuren čni dialog33, 
                                                 
27 Pri odprtem postopku naro čniki objavijo obvestilo o oddaji naro čila, na podlagi katerega lahko vse 
zainteresirane strani predložijo svoje ponudbe. Med ponudniki, ki izpolnjujejo merila za ugotavljanje 
usposobljenosti, naro čnik izbere ponudbo, ki najbolje izpolnjuje merilo za oddajo naro čila, navedeno v 
obvestilu o oddaji naro čila (najnižja cena ali ekonomsko najugodnejša ponudba). Takih je skoraj tri 
četrtine vseh postopkov znotraj podro čja uporabe direktiv. 
28 Pri tem postopku se lahko vsi gospodarski subjekti odzovejo na obvestilo o oddaji naro čila in izrazijo 
svoj interes za sodelovanje, vendar so k predložitvi ponudb povabljeni le nekateri kandidati, izbrani na 
podlagi meril, navedenih v obvestilu o javnem naro čilu.  
29 Pri postopku s pogajanji se naro čniki posvetujejo z gospodarskimi subjekti o izbiri in se z enim ali ve č 
od njih dogovarjajo o pogojih pogodbe, ki bo sklenjena. Pri odprtem ali omejenem postopku tako 
pogajanje o pogojih ponudbe ni mogo če. 
30 Ve čja prožnost, zagotovljena z direktivo o gospodarskih javnih službah, je posledica dejstva, da se ne 
uporablja le za javne organe, temve č tudi za gospodarske družbe, naj gre za javna podjetja ali pa 
zasebne družbe, ki poslujejo na podlagi posebnih ali izklju čnih pravic. Zato so njeni postopki usmerjeni 
v to, da so blizu gospodarskim praksam, pri čemer morajo vseeno ohranjati minimalno preglednost in 
enako obravnavo. 
31 Člen 31 Direktive 2004/18/ES in člen 40(3) Direktive 2004/17/ES. 
32 Nate čaji so postopki, ki naro čnikom, potem ko so na njih sodelovali, omogo čajo, da pridobijo na črt ali 
projekt, ki ga je izbrala žirija, na primer nate čaj za pridobitev zamisli gled e projekta skupnostnega 
centra v četrti, ki je predvidena za urbano prenovo. Nate čaj je mogo če uporabiti tudi na drugih 
področjih, na primer za pridobitev na črtov za morebitno prihodnjo strukturo komunikacijskega omrežja 
med upravami na razli čnih ravneh. 
33 V skladu s tem postopkom je za izjemno zapletena naro čila mogoče podrobne pogoje naro čila opredeliti 
v dialogu med naro čnikom in kandidati; člen 29 Direktive 2004/18/ES (samo v Direktivi 2004/18/ES). 
Vendar najnovejši statisti čni podatki kažejo, da je bil konkuren čni dialog uporabljen za manj kot 0,4 % 
postopkov. 
SL 14   SL dinamični nabavni sistemi34 ali elektronske dražbe35. Nadaljnja postopkovna prožnost, 
uvedena leta 2004, vklju čuje možnost centralizacije javnih naro čil, tako da naro čanje poteka 
iz ali prek centralnega nabavnega organa36 ali s sklenitvijo okvirnih sporazumov37. Poleg tega 
je Komisija zaradi finan čne krize menila, da je uporaba pospešenega postopka38 upravičena za 
izvajanje velikih javnih investicij skih projektov v letih 2009 in 2010. 
Ta večji obseg postopkovnih možn osti je treba zdaj preu čiti, da bi ugotovili, ali so postopki v 
skladu z veljavno direktivo še vedno najboljše mogo če orodje za u činkovito javno naro čanje, 
tudi ob upoštevanju vse ve čjega pomena javno-zasebnih partnerstev. Obliko razli čnih vrst 
postopkov in tudi razli čne zahteve, uvedene v direktivah za razli čne faze postopka39, bi bilo 
treba temeljito preu čiti glede u činkovitost, da se zagotovijo optimalni rezultati javnega 
naročanja s čim manjšo upravno obremenitvijo40.  
Vprašanja: 
15. Ali menite, da postopki, kakor so dolo čeni v veljavnih direktivah, naro čnikom 
omogočajo najboljše možne rezultatov pri oddaji naro čil? Če je odgovor ne: kako bi 
bilo treba izboljšati postopke, da bi  ublažili upravno obremenitev/zmanjšali 
transakcijske stroške in  skrajšali trajanje po stopkov, medtem ko bi naro čnikom hkrati 
zagotovili najboljše razmerje med kakovostjo in ceno? 
16. Ali se lahko spomnite drugih vrst postopkov, ki  po veljavnih direktiv ah niso na voljo 
in ki bi po vašem mnenju lahko pove čali stroškovno u činkovitost postopkov javnega 
naročanja?  
17. Ali menite, da bi bilo tr eba postopke in orodja, dolo čene v Direktivi za obravnavanje 
posebnih potreb in za pospešitev udeležbe za sebnega sektorja v javnih investicijah 
prek javno-zasebnih partnerstev (npr. dinami čni nabavni sistem, konkuren čni dialog, 
elektronske dražbe, nate čaji), ohraniti v sedanji obliki, spremeniti ( če je odgovor da, 
kako) ali odpraviti?  
18. Kako bi na podlagi svojih izkušenj z upor abo pospešenega postopka v letih 2009 in 
2010 zagovarjali posploš itev te možnosti skrajšanja rokov v dolo čenih okoliš činah? 
Ali menite, da bi bilo to mogo če, ne da bi se ogrozila kakovost ponudb? 
                                                 
34 Člen 33 Direktive 2004/18/ES. 
35 Člen 54 Direktive 2004/18/ES. 
36 Člen 11 Direktive 2004/18/ES. 
37 Glede tega je treba povedati, da je bila nova oblika prožnosti uvedena le v Direktivo 2004/18/ES (glej 
člen 32), saj se je za že obstoje če (in druga čne) določbe v direktivi o gospodarskih javnih službah 
(člen 14) štelo, da so zadovoljive, zlasti v smislu javnega naro čanja javnih gospodarskih služb. 
38 Ta postopek je predviden v členu 38(8) Direktive 2004/18/ES v prim erih, ko se zaradi nujnosti izkaže, 
da rednih rokov ni mogo če upoštevati. Glej sporo čilo za javnost IP/08/2040 z dne 19. decembra 2008. 
39 Na primer pravila v zvezi z objavo obvestil, vsebino razpisne dokumentacije, trajanjem postopka, 
dokazili o izpolnjevanju meril za izbor, dokumentacijo in komunikacijo s ponudniki. 
40 Seveda pa sodobne informacijske in komunikacijske tehnologije ponujajo dobre možnosti za izboljšanje 
postopkov za vse stranke in zmanjšanje birokracije , zlasti glede zbiranja in zagotavljanja potrdil. 
Vendar pri čujoča zelena knjiga tega vidika razprave o mode rnizaciji ne obravnava, saj je zajet v lo čeni 
razpravi, zeleni knjigi o razširitvi uporabe e-javnih naro čil v EU, SEC(2010) 1214, 18.10.2010. 
SL 15   SL Več pogajanj 
Zainteresirane strani pogosto nava jajo, da je v postopkih javnega naro čanja potrebna ve čja 
prožnost in da je treba predvsem naro čnikom omogo čiti, da se pogajajo o pogojih naro čila s 
potencialnimi ponudniki.  
V sporazumu GPA je uporaba pogajanj dovoljena, če je to napovedano v obvestilu o oddaji 
naročila. Zato bi tako možnost lahko zagotovi li tudi v splošni zakonodaji EU na podro čju 
javnih naro čil, pogoj pa bi bi l spoštovanje na čel nediskriminacije in  poštenega postopka. Tako 
bi bila naro čnikom omogo čena večja prožnost, da si zagotov ijo rezultate javnega naro čanja, ki 
zares ustrezajo njihovim potrebam. 
O tej možnosti je treba poglobljeno razprav ljati z vsemi zainteresiranimi stranmi, naro čniki in 
gospodarskimi subjekti. Pretehtati je treba morebitne prednosti ve čje prožnosti in potencialne 
poenostavitve ter jih primerjati z ve čjo nevarnostjo favoriziranja in na splošno preve č 
subjektivnih odlo čitev, ki so posledica ve čje diskrecijske pravice naro čnikov v postopku s 
pogajanji. Taka subjektivnost bi posledi čno otežila dokazovanje, da naro čilo ne vklju čuje 
državne pomo či. Poleg tega bo ve čji manevrski prostor, ki ga imajo naro čniki, prinesel 
koristne rezultate le, če bodo ti imeli ustrezno strokovno znanje in izkušnje, poznali trg in 
obvladali pogajalske veš čine za sklenitev dobrega dogovora z dobavitelji.  
Na koncu je treba pozorno presoditi, za katero vrsto in velikost naro čil bi bilo pogajanje 
smiselno. Zainteresirane strani pogosto trdijo , da bi bilo pogajanj e posebej primerno za 
oddajo manjših naro čil. Po drugi strani pa bi bilo tudi – ali še bolj – koristno pri razpisih za 
projekte velikega obsega, predvsem prek ja vno-zasebnih partnerstev. Glede na zapletenost 
naročil za take projekte je tu morda potreba po še posebej prožnih postopkih in velikem 
manevrskem prostoru pri pogajanjih še ve čja, na strani naro čnikov pa je za izvedbo pogajanja 
potrebnega še ve č strokovnega znanja in izkušenj. 
Vprašanja: 
19. Ali bi podprli ve čji obseg pogajanj v postopkih javnega naro čanja in/ali posplošitev 
uporabe postopka s pogajanj i po predhodni objavi?  
20. Če bi se uresni čil slednji primer, ali menite , da  bi bilo treba to možnost omogo čiti za 
vse vrste naro čil/vse vrste naro čnikov, ali le v dolo čenih okoliš činah?  
21. Ali se strinjate z mnenjem, da bi splošna uporaba postopka s pogajanji lahko 
pomenila dolo čena tveganja zlorabe/diskrimi nacije? Ali bi bili poleg zaš čitnih 
ukrepov, dolo čenih v direktivah za postopek s pogajanji, potrebni še dodatni zaš čitni 
ukrepi za zagotovitev preglednosti in nediskriminacije, s kate rimi bi odtehtali višjo 
raven diskrecije? Če je odgovor da, kakšni bi lahko bili ti zaš čitni ukrepi? 
Komercialno blago in storitve 
Sporazum GPA dolo ča nekatera posebna pravila  za „vrsto proizvodov in  storitev, ki se na 
komercialnem trgu na splošno prodajajo ali ponujajo v prodajo nevladnim kupcem v nevladne 
namene, ti kupci pa jih obi čajno kupujejo“. Za komercialne proi zvode in storitve velja, da so 
na trgu na voljo v standardiz irani obliki, tako je javno naro čanje takih proizvodov in storitev 
poenostavljeno, ker so cene, kakovost in pogoji na trgih splošno uveljavljeni. Morda bi bilo 
treba uvesti poenostavljene postopke za naku p takih proizvodov in storitev (na primer 
racionalizirane postopke  s krajšimi roki). 
SL 16   SL Vprašanje: 
22. Ali menite, da bi bilo primerno zagot oviti poenostavljene postopke za nakup 
komercialnih proizvodov in storitev? Če je odgovor da, kakšno obliko poenostavitve 
bi predlagali? 
Izbor in oddaja  
V skladu z veljavnima direktivam a je treba najboljšega ponudnika  izbrati v dveh fazah. V fazi 
izbiranja naro čnik oceni usposobljenost in primernost gospodarskih subjektov. To se opravi 
na podlagi meril za izklju čitev ter meril za oceno gospodarskega in finan čnega položaja, 
strokovnega in tehni čnega znanja ter sposobnosti . V fazi oddajanja naro čnik preuči ponudbe 
in izbere najboljšo. To poteka na podlag i objektivnih meril, povezanih s kakovostjo 
predlaganih proiz vodov in storitev.  
V skladu s sodno prakso Sodiš ča EU41 se od naro čnikov zahteva, da pri poslovanju strogo 
ločujejo med merili za izbor in merili za oddajo. Odlo čitev o oddaji naro čila mora temeljiti 
izključno na merilih, ki zadevajo ponujene proiz vode in storitve. Upoštevanje dejavnikov, 
povezanih s sposobnostjo ponudnika za izvajanje naro čila, kot so izkušnje, število zaposlenih 
in oprema, ni dovoljeni.  
Tudi v sporazumu GPA je predvide no razlikovanje med izborom in odlo čitvijo o oddaji 
naročila. Vendar je to razlikovanje manj strogo kot pri zgoraj navedeni sodni praksi, saj v 
sporazumu GPA ni izrecno prepovedano, da bi v fazi oddaje upoštevali merila, ki niso 
povezana s ponujenimi proizvodi in storitvami, in se torej lahko upoštevajo merila, povezana 
s ponudniki. 
Naročniki se včasih pritožujejo zaradi upravne obremenitv e, ki izhajajo iz potrebe, da je treba 
pred preu čitvijo meril za oddajo najprej preveri ti merila za izbor za vse kandidate in 
ponudnike. Trdijo, da bi lahko postopek speljali hitreje, če bi jim bilo v dolo čenih okoliš činah 
dovoljeno, da najprej preu čijo merila za oddajo, saj bi bilo tr eba merila za izbor preveriti le 
glede najboljšega ponudnika.  
V tem smislu bi to lahko bila  utemeljitev za ponovni premisle k o organizaciji in zaporedju 
preučitve meril za izbor in oddajo znotraj postopkovnega okvira. Na to kaže tudi najnovejša 
sodna praksa Sodiš ča EU, v kateri je navedeno, da direktive o javnih naro čilih „teoreti čno ne 
izključujejo možnosti, da bi preverjanj e ustreznosti ponudnikov in oddaja naro čila potekala 
hkrati“, vendar „sta to razli čni operaciji, ki ju urejajo razli čna pravila“42. Iz tega je razbrati, da 
tu ni tako pomembno zapored je postopkovnih korakov, temve č načelno ločevanje med merili 
za izbor in merili za oddajo. 
Vendar bi bilo treba primernost take  možnosti skrbno analizirati. Resni čno olajšanje upravne 
obremenitve si je mogo če predstavljati le  v posebnih okoliš činah. Preu čitev meril za izbor, 
potem ko so bila merila za oddajo že preu čena, bi bila smiselna le, če je mogo če merila za 
oddajo hitro in preprosto preu čiti za vse ponudbe. To bi la hko bilo predvsem pri oddaji 
naročil, ki zadevajo nakup standar dnih proizvodov po najnižji ceni. Poleg tega bi bilo ta 
                                                 
41 Glej sodbe z dne 20. 9. 1988 v zadevi Beentjes (31/87), to čke 15–19, z dne 24. 1. 2008 v zadevi 
Lianakis (C-532/06), to čka 30, in z dne 12.11.2009 v zadevi Komisija proti Gr čiji (C-199/07), 
točke 51–55. 
42 Glej sodbi Lianakis, to čka 27, in Komisija proti Gr čiji, točka 51. 
SL 17   SL pristop težko uporabljati v omejen em postopku ali postopku s pogajanj i, kjer so kandidati, ki 
naj bi jih povabili k oddaji ponudbe ali pogajanjem, obi čajno izbrani na podlagi meril za 
ugotavljanje usposobljenosti, pa tudi kada r se uporabljajo sistemi ugotavljanja 
usposobljenosti. 
Nekatere zainteresirane strani predstavljajo še korenitejše predloge, ki bi postavili pod vprašaj 
načelo ločevanja med merili za izbor in merili za oddajo. Trdijo, da bi možnost upoštevanja 
meril, povezanih s ponudniki, kot so izkušnje in kvalifikacije, kot me ril za oddajo lahko 
pripomoglo k izboljšanju rezultatov javnega naro čanja. 
Vendar se je treba zavedati, da bi uveljavite v take možnosti lahko imela za posledico veliko 
spremembo v postopkovnem sistemu, dolo čenem v direktivah o javnih naro čilih. Ločevanje 
med merili za izbor in merili za oddajo zagotavlja  poštenost in objektivnost pri primerjavi 
ponudb. Če se dovoli vklju čitev meril, povezanih s ponudniki, kot so izkušnje in kvalifikacije, 
med merila za oddajo naro čila, bi to lahko omejilo primerl jivost dejavnikov, ki jih je treba 
upoštevati, in v kon čni fazi pomenilo kršitev na čela enake obravnave. Zanašanje na merila, 
povezana s ponudniki, bi tako  lahko tudi povzro čilo izkrivljanje konkurence. Zato bi bilo 
treba tovrstne predloge, če sploh, predvideti le v omejenih okoliš činah, npr. za posebne vrste 
naročil, kjer so kvalifikacije in življenjepisi ra zpoložljivega osebja še posebej pomembni.  
Vsekakor bi bilo treba vse spremembe, povezane z na čelom ločevanja faz izbora in oddaje, 
izredno skrbno preu čiti. Morda bo treba zagotoviti dodatne zaš čitne ukrepe, da bi zagotovili 
poštenost in objektivnost postopkov.  
Vprašanji: 
23. Ali bi podprli bolj prožen pristop k organizaciji in zaporedju preu čitve meril za izbor 
in oddajo kot dela postopka javnega naro čanja? Če je odgovor da, ali menite, da bi 
bilo mogo če merila za oddajo preu čiti pred merili za izbor? 
24. Ali menite, da bi bilo izjemoma upravi čeno dovoliti naro čnikom, da v fazi oddaje 
upoštevajo merila, ki se nanašajo na samega ponudnika? Če je odgovor da, v katerih 
primerih in kateri zaš čitni ukrepi bi bili po vašem mnenju v takem sistemu potrebni 
za zagotovitev poštenosti  in objektivnosti odlo čitve o oddaji? 
Upoštevanje pretekle uspešnosti 
Zainteresirane strani tudi men ijo, da veljavni direktivi ne bi zagotovili ustreznih instrumentov 
za upoštevanje prejšnjih izkušenj, ki jih je naro čnik morda imel glede uspešnosti ponudnikov. 
Res je, da bi z upoštevanjem takih izkušen j lahko dobili koristne kazalce glede kakovosti 
ponudnika in njegovega prihodnjega de la. Vendar bi ta možnost vklju čevala očitno tveganje 
diskriminacije med ponudniki. Zato bi bilo treba uvesti ustrezne zaš čitne ukrepe, da se 
zagotovijo enaka obravnava ponudnikov, preglednost in pošten postopek. 
Vprašanje: 
25. Ali menite, da bi morali v Direktivi izre cno dovoliti upoštevanje prejšnjih izkušenj z 
enim ali ve č ponudniki? Če je odgovor da, kateri zaš čitni ukrepi bi bili potrebni za 
preprečitev diskriminatornih praks? 
Posebna orodja za gospodarske javne službe 
SL 18   SL Postopkovna orodja iz direktive o gospoda rskih javnih službah se v marsi čem precej 
razlikujejo od tistih iz Direktive 2004/ 18/ES. Po eni strani je zanje zna čilna večja 
postopkovna prožnost naro čnikov. Poleg zgoraj navedene proste  izbire postopka s pogajanji s 
povabilom k oddaji ponudb imajo operaterji gospodarskih javnih služb na voljo dve posebni orodji za organizacijo javnih naro čil, in sicer: sisteme u gotavljanja usposobljenosti
43 in 
periodična informativna obvestila44. 
V skladu s pogoji veljavne direktive o gospodarskih javnih službah je mogo če obvestila o 
obstoju sistema za ugotavljanje usposobljenos ti uporabiti kot sredstvo za povabilo k oddaji 
ponudb glede javnih naro čil vseh vrst gradenj, blaga al i storitev, oddanih med veljavnostjo 
sistema ugotavljanja usposoblje nosti, ne glede na  število posameznih postopkov javnega 
naročanja, ki bodo uporabljeni v ta namen. Če se javni razpis opravi v obliki obvestila o 
obstoju sistema ugotavljanja usposob ljenosti, se zade vno(a) specifi čno(a) naro čilo(a) lahko 
odda le v omejenem postopku ali postopku s pogajanj i, kjer se udeleženci izberejo med tistimi 
– in izklju čno tistimi –, ki so že kvalificiranimi v skla du s predpisi, ki urej ajo zadevni sistem. 
Sistemi ugotavljanja usposobljenosti so  lahko koristno orodje v zvezi z naro čanjem tehni čno 
zahtevnih gradenj, blaga ali storitev45, ki vključujejo tako dolgotrajen postopek za ugotovitev 
usposobljenosti gospodarskih subjektov46, da je za vse udeležene st rani koristno, da uporabijo 
isti postopek ugotavljanja uspos obljenosti glede št evilnih posameznih postopkov javnega 
naročanja, namesto da bi morali ponavljati post opek ugotavljanja usposobljenosti za vsak 
posamezni postopek javnega naro čanja.  
Periodična informativna obvestila je mogo če uporabiti kot sredstvo za povabilo k oddaji 
ponudb za javna naro čila katere koli vrste gradenj, blaga ali storitev, ki jih je treba zagotoviti 
v dvanajstmese čnem obdobju, ne glede na število posameznih postopkov javnega naro čanja, 
ki bodo uporabljena v ta namen. Če se javni razpis opravi v obliki periodi čnega 
informativnega obvestila, potem se zadevno(o) specifi čno(a) naro čilo(naročila) ne odda(jo) z 
odprtimi postopki, temve č le z omejenimi postopki ali postopk i s pogajanji, kjer se udeleženci 
izberejo med tistimi – in izklju čno tistimi –, ki so že izrazili  interes v odziv na periodi čno 
informativno obvestilo. Periodi čna informativna obvestila se pogosto uporabljajo kot sredstvo 
za javni razpis v zvezi s ponavljajo čimi se nabavami podobnega enot nega blaga, storitev ali 
gradenj, zato lahko pospešijo teko če poslovanje operaterjev go spodarskih javnih služb. 
Vprašanje: 
26. Ali menite, da so potrebni posebni predpisi za javna naro čila operaterjev 
gospodarskih javnih služb? Ali se v razli čnih predpisih, ki ve ljajo za operaterje 
gospodarskih javnih služb in javnih podjet ij, ustrezno priznava posebna narava 
javnega naro čanja javnih služb?  
2.2. Posebni instrumenti za majhne naro čnike 
Predvsem majhni naro čniki se pogosto pritožujejo, da uporaba celotne ureditve postopkovnih 
pravil in zaš čitnih ukrepov za oddajo nji hovih relativno majhnih naro čil zahteva 
nesorazmerno veliko časa in prizadevanja. Pri majhnih naro čilih pod pragovi iz direktiv se 
pritožujejo tudi glede pravne  negotovosti, povezane z vprašan jem, ali je treba spoštovati 
                                                 
43 Glej predvsem člen 53.  
44 Glej člen 42(3). 
45 Na primer železniški vozni park, visokotla čni plinovod itd. 
46 V nekaterih primerih dlje kot šest mesecev. 
SL 19   SL zahteve, ki izhajajo iz primarne zakonodaje, ali ne. Oba pomisleka bi lahko obravnavali 
takole: 
Lažji postopkovni okvir za lokalne in regionalne naro čnike pri oddaji naro čil pod pragovi 
direktiv 
Mogoče bi bilo treba dolo čiti lažji postopkovni okvir za lokalne in regionalne naro čnike, da bi 
lahko polno izkoristili oblike prožnosti, ki so na voljo v skladu s sporazumom GPA za organe 
in operaterje gospodarskih javnih  služb na poddržavni ravni, ne da bi ogrozili potrebo po 
preglednosti. Veljavni direktivi dolo čata te oblike prožnosti le za operaterje gospodarskih 
javnih služb, za lokalne in regionalne naro čnike pa ne. Tak diferenciran sistem bi lokalnim 
organom omogo čil več svobode pri javnem naro čanju in zmanjšal upravno obremenitev ravno 
na tistih podro čjih, kjer so morda nesorazmerne. Po drugi strani bi splošen pr avni okvir zaradi 
oblikovanja razli čnih ravni postopkovnih zahtev lahko postal bo lj zapleten in bi ga bilo morda 
težko prenesti in uporabljati v praksi, zl asti pri uporabi predpisov o državni pomo či47. 
Eden od elementov takega lažjega postopkovnega okvira bi lahko bile ma nj stroge zahteve 
glede objave: v skladu s sporazumom GPA lahko naro čnik na poddržavni ravni odda naro čilo 
brez objave obvestila o oddaji naro čila, če je napovedal svojo namero in objavil posebne 
informacije v periodi čnem informativnem obvestilu a li obvestilo o obstoju sistema 
ugotavljanja usposobljenosti48. S to možnostjo bi lahko znatno zmanjšali upravno 
obremenitev naro čnikov. Morebitna pomanjkljivost bi lahko bila manjša dostopnost do 
naročil za gospodarske subjekte, kar bi imelo za  posledico manjšo konkurenco za posamezna 
naročila.  
Še ena možnost bi lahko bila, da se omogo či posplošena uporaba postopka s pogajanji po 
predhodni objavi obvestila o oddaji naro čila. Možnost, da bi pogajanja na splošno dovolili, je 
že bila obravnavana zgoraj (oddelek 2.1). Skr bno bi bilo treba ana lizirati primernost te 
možnosti predvsem za lokalne in regionalne naro čnike. Morda bi bil to dober na čin 
prilagoditve naro čil, da bi se upoštevali posebni pomisleki in potrebe takih naro čnikov. Po 
drugi strani pa ni gotovo, da imajo majhni naro čniki vedno kupno mo č ter strokovno znanje in 
izkušnje za izvedbo pogajanj, pri katerih bi bili v enakopravnem položaju kot ponudniki. 
Vprašanji: 
27. Ali menite, da je celotna ureditev javnih naro čil primerna oziroma neprimerna za 
potrebe manjših naro čnikov? Razložite svoj odgovor. 
28. Če je odgovor da, ali bi podprli poenostavljeno ureditev javnih naro čil za naro čila 
relativno majhnih rednosti, ki jih oddajo lokalni in regional ni organi? Kakšne bi bile 
po vašem mnenju zna čilnosti take poenosta vljene ureditve?  
Več pravne varnosti za oddajo naro čil pod pragovi iz direktiv 
Vrednosti mnogih naro čil, ki jih oddajo majhni lokalni in regionalni naro čniki, so pod pragovi 
iz direktiv. Vendar je treba skladno s sodno prakso Sodiš ča EU pri oddaji takih naro čil 
spoštovati osnovna na čela prava EU, kot sta nediskriminacija in preglednost, če gre za 
                                                 
47 Predpisi o državni pomo či se osredoto čajo na odobrena nadomestila in ne na velikost naro čnika. Noben 
pregled v smeri lažjega postopkovnega okvira ne bo posegal v uporabo predpisov o državni pomo či. 
48 Za podrobnejšo razlago teh instrumentov glej oddelek 2.1. 
SL 20   SL čezmejni interes. Komisija je svoje mnenje o zahtevah, ki izhajajo iz sodne prakse Sodiš ča, 
navedla v Razlagalnem sporo čilu o zakonodaji Skupnosti, ki ve lja za oddajo javnih naro čil, ki 
niso zajeta ali so samo delno zajeta v direktivah o javnih naro čilih49.  
Vendar mnogi naro čniki trdijo, da pojasnitev iz tega sporo čila v praksi morda ne bo vedno 
zadostna, zlasti pri ugotavljanju, ali gre za čezmejni interes ali ne. Negotovost, ali je treba v 
posameznih primerih spoštovati standarde osnovnih na čel ali ne, bi lahko otežila delo 
predvsem manjšim naro čnikom. Pomembnost tega vprašanja je razvidna tudi iz ukrepov, ki so 
jih glede tega zaradi finan čne krize sprejele države članice.  
Čeprav naro čila pod vrednostjo pragov ze lo verjetno ne bi bi la zajeta v prihodnjem 
zakonodajnem predlogu, bi nadaljnje smernice lahko pomagale naro čnikom pri presoji, ali v 
posameznih primerih obstaja čezmejni interes ali ne. 
Vprašanje: 
29. Ali menite, da sodna praksa Sodiš ča, kot je razložena v razlagalnem sporo čilu 
Komisije, zagotavlja zadostno pravno varnost za oddajo naro čil pod pragovi iz 
direktiv? Ali morebiti menite, da bi bile potrebne dodatne smernice, na primer glede 
kazalnikov o morebitnem čezmejnem interesu, ali ka kršna koli druga pobuda EU? 
Pri katerih to čkah mislite, da je to ustrezno oziroma potrebno? 
2.3. Sodelovanje med javnimi organi 
Naslednja zadeva, ki je bila predmet nasprotujo čih si razprav v zadnjih desetletjih, je 
vprašanje, ali in koliko naj bi predpisi na podro čju javnih naro čil uporabljali za oddajo naro čil 
med javnimi organi.  
Načelo poštene in odprte konkurence prepre čuje, da bi naro čila, oddana med javnimi organi, 
samodejno  izključili s podro čja uporabe direktiv EU o javnih naro čilih. Vendar je res, da 
uporaba teh predpisov ni primerna za nekatere ob like sodelovanja med javnimi organi in da se 
zato po mnenju Evropskega sodiš ča ne štejejo za javno naro čanje.  
V bistvu je treba lo čevati med ureditvami naro čnikov za izvedbo nalog, ki so zajete z njihovo 
pravico do samoorganiziranja na eni strani in dejavnostmi javnega naro čanja, ki bi morale 
imeti koristi od odprte konkurence med gospo darskimi subjekti, na drugi. Sodiš če EU je 
razlikovalo predvsem med dvema scenarijema s odelovanja med javnimi organi, ki nista zajeta 
v direktivah EU o javnih naro čilih:  
notranje sodelovanje: naro čila, oddana subjektu v javni la sti, ne veljajo za javna naro čila, če 
naročniki opravljajo nadzor na d tem subjektom na podoben na čin kot nad svojimi službami in 
če bistveni del svojih dejavnosti opravlja z naro čniki50. Več naročnikov lahko uporablja 
enoten in skupno nadzorovan notr anji subjekt (vertikalno/insti tucionalizirano sodelovanje). 
Vendar sodna praksa Sodiš ča pušča številna vprašanja nerešena, na primer kaj to čno pomeni 
„podoben nadzor“, naro čilo, ki ga nadzorovani subjekt odda mati čni(m) družbi(am) ali 
notranji sestrski družbi (tj. s ubjektu, ki ga nadzira ista mati čna družba); 
                                                 
49 Razlagalno sporo čilo Komisije o zakonodaji Skupnosti, ki velja za oddajo javnih naro čil, ki niso zajeta 
ali so samo delno zajeta v direktivah o javnih naro čilih z dne 1.8.2006 (UL C 179, 1.8.2006, str. 2). Glej 
tudi odločbo Splošnega sodiš ča z dne 20. maja 2010 v zadevi Nem čija proti Komisiji (T-258/06). 
50 Glej zadeve Teckal (C-107/98); Coditel (C-324/07) in Sea (C-573/07). 
SL 21   SL „horizontalno sodelovanje“: v nedavni sodbi51 je Sodiš če ugotovilo, da uporaba notranjih 
subjektov pod skupnim nadzorom ni bila edini na čin izvajanja sodelovanja med javnimi 
organi in da lahko tako sodelovanje ostane na izklju čno pogodbeni ravni 
(horizontalno/neinstituc ionalizirano sodelovanje). Tovrstna ureditev ni zajeta v predpisih EU 
na področju javnih naro čil, kadar izklju čno javni subjekti skupaj izvajajo javno nalogo, tako 
da uporabljajo lastne vire, imajo skupen cilj ter vklju čujejo vzajemne pravice in obveznosti, ki 
presegajo „izvajanje naloge za pla čilo“ pri uresni čevanju ciljev v javnem interesu. 
Poleg teh dveh oblik sodelovanja je treba omeniti  še en primer, ki ne zadeva „sodelovanja“ v 
strogem pomenu besede med ve č naročniki, temve č prenos pristojnosti za javno nalogo z 
enega organa na drugega. Tak prenos  pristojnosti ostaja zunaj podro čja uporabe predpisov EU 
na podro čju javnih naro čil, če se odgovornost za nalogo kot taka popolnoma prenese 
(drugače, kot da bi preprosto zaupali deja nsko izvedbo naloge drugemu organu). 
Razvoj sodne prakse Sodiš ča EU je prinesel precej zapleteno sliko morebitnih izjem za 
sodelovanje med javnimi organi in izkušnje so pokazale, da naro čnikom ni vedno jasno, ali in 
pod katerimi pogoji njihovi odnosi spadajo v pristojnost zakonodaje EU na podro čju javnih 
naročil. Službe Komisije bodo pripravile smer nice o razlagi sodne prakse v delovnem 
dokumentu služb Komisije, ki bo objavljen leta  2011, in tako skušale že kmalu odgovoriti na 
to potrebo po pojasnitvi.  
Glavno vprašanje pa je, ali in kako bi bilo treba to vprašanje obravnavati z zakonodajnimi 
predpisi, ki bi lahko za gotovili še posebej jasn o opredelitev tistih oblik sodelovanja, ki so 
zunaj podro čja uporabe direktiv EU o javnih naro čilih. 
Mogoče bi bilo koristno raziskati, ali je mogo ča uvedba okvirja okvir z nekaterimi skupnimi 
merili za izvzete oblike sodelovanja med javnimi organi. Tak okvir bi moral biti oblikovan, da 
bi jasno razlikovali med sodobnimi oblikami or ganizacije (skupnega) izvajanja javnih nalog 
naročnikov, ki jih vodijo izklju čno premisleki o javnem interesu na eni strani (tj. ki niso zajete 
v predpisih na podro čju javnih naro čil), ter čisti (komercialni) proda ji in nakupu blaga in 
storitev na trgu na drugi strani  (zajetih v predpisih). Potreba je podrobna analiza, kako je tako 
razlikovanje mogo če v praksi, tudi ob upoštevanju odlo čitev v zadnjih sodbah Sodiš ča EU. 
Videti je, da so v tem okviru posebej pome mbni vidiki, predstav ljeni v nadaljevanju.  
Prvič, zdi se, da iz sodne prakse Sodiš ča52 jasno izhaja, da mora vsako sodelovanje med 
javnimi organi, ki je izvzeto iz  uporabe predpisov EU na podro čju javnih naro čil, ostati 
izključno javno. Pri udeležbi zasebnega kapitala v enem od sodelujo čih subjektov tako 
sodelovanja kot ta kega ne bo mogo če izvzeti s podro čja uporabe predpisov o javnem 
naročanju.  
Drugi element, ki se zdi pomemben, je mer ilo „omejene tržne usmerjenosti“ zadevnih 
subjektov, kot ga je v zadnjem času razvilo Sodiš če EU53. Če so zadevni subjekti tržno 
usmerjeni, so dejavni na trgu v neposredni konk urenci z zasebnimi podjetji, ki imajo enake ali 
podobne poslovne cilje in uporabljaj o enake instrumente. Sodel ovanje, ki je izvzeto iz 
predpisov o javnem naro čanju in namenjeno izvajanju javne naloge, na čeloma ne bi smelo 
                                                 
51 Zadeva Komisija proti Nem čiji (C-480/06). 
52 Zadeva Stadt Halle (C-26/03). 
53 Zadeva Sea (C-573/07), to čka 73. Tako so usmerjene tudi zahteve sodbe C-480/06, da mora biti 
sodelovanje „urejeno izklju čno na podlagi premislekov in zahtev, ki so lastne uresni čevanju ciljev v 
javnem interesu, in je zagotovljeno na čelo enake obravnave zadevnih oseb“. 
SL 22   SL vključevati takih subjektov. Notranji ponudniki s tržno usmerjenostjo lahko tudi vzbujajo 
pomisleke glede konkurence in državne pomo či. 
Na koncu pa je treba obravnavati vrsto povezave med sodelujo čimi subjekti. Pri 
institucionaliziranem sodelovanju lahko obstoj (skupnega) notranjega nadzora povzro či, da bi 
bil s podro čja uporabe izvzet celo sporazum, ki bi bil obi čajno zajet v ureditvi javnega 
naročanja. Če takega nadzora ni in da bi se neins titucionalizirano sodelova nje razlikovalo od 
običajnega javnega naro čila, se zdi pomembno, da prva oblika sodelovanja vklju čuje 
vzajemne pravice in obveznosti, ki presegajo „izvajanje naloge za pla čilo“, in da glavni 
namen sodelovanja ni komercialne narave. 
Vprašanja: 
30. Ali glede na zgoraj navedeno menite, da  bi bilo koristno vzpostaviti zakonodajne 
predpise na ravni EU , ki bi urejali podro čje uporabe in merila za sodelovanje med 
javnimi organi?  
31. Ali bi se strinjali, da bi bilo treba r azviti koncept z nekaterimi skupnimi merili za 
izvzete oblike sodelovanja med javnimi or gani? Kateri bi bili po vašem mnenju 
pomembni elementi takega koncepta? 
32. Ali bi glede na sodno prakso Sodiš ča EU dali prednost posebnim predpisom za 
različne oblike sodelovanja (npr. notra nje in horizontalno sodelovanje)? Če je 
odgovor da, navedite zakaj in kakšni  predpisi bi to morali biti. 
33. Ali bi morali predpisi EU zajemati tudi prenos pristojnosti?  Razložite zakaj. 
2.4. Primerna orodja za združevanje povpra ševanja/Skupni postopki za oddajo 
naročil 
Eno od vprašanj, ki jih zainteresirane strani  pogosto grajajo kot pomanjkljivost instrumentov 
na ravni EU, je vprašanje združevanja povpraš evanja oziroma usklaj evanja javnega naro čanja 
med naročniki.  
Tisti, ki zagovarjajo tako združevanj e, poudarjajo precej šnje pozitivne u činke za dobavitelje 
in naročnike, ki vklju čujejo: ekonomijo obsega, nižje proizv odne stroške v korist podjetjem in 
evropskim davkopla čevalcem, ve čjo kupno mo č javnih organov ter možnost, da združujejo 
veščine, strokovno znanje in izkušnje in si porazd elijo stroške in tveganja, povezane z javnimi 
naročili. Porazdelitev stroškov in  tveganj bi še posebej spodbudila strateško javno naro čanje 
novih in inovativnih proizvodov in storitev te r s tem spodbudila raz voj novih proizvodov in 
trgov54. 
Zlasti čezmejno sodelovanje med naro čniki iz razli čnih držav članic bi prispevalo k nadaljnji 
integraciji trgov javnih naro čil, kar bi spodbudilo odpravo r azdrobljenosti evropskih trgov 
prek nacionalnih meja, s čimer bi nastala mednarodno konkuren čna evropska industrijska 
baza, sposobna preživetja.  
                                                 
54 Zato vodilna pobuda „Unija inovacij“ (SEC(2010) 1161) – ki si prizadeva, da bi ponovno uvedli 
evropske politike na podro čju inovacij in razvoja kot del strategije Evropa 2020, poziva tudi k pobudi 
EU glede skupnih naro čilih.  
SL 23   SL Veljavni direktivi že dolo čata številna orodja za združevanje povpraševanja, vklju čno s 
centralnimi nabavnimi organi55. Na voljo so še drugi instrumenti, ki niso posebej na črtovani 
za združevanje povpraševanja, vendar se jih lahko uporabi v ta namen, kot je možnost 
sklepanja okvirnih sporazumov, pri katerih sodeluje ve č naročnikov. Seveda lahko naro čniki 
tudi usklajujejo svoje dejavnosti javnega naro čanja preprosto tako, da si izmenjujejo izkušnje 
ali usklajujejo dolo čene faze postopka javnega naro čanja. 
Vendar obstaja potreba po razpravi o ponavljajo či se zahtevi po natan čneje dolo čenih 
instrumentih za združevanje povprašev anja na ravni EU, predvsem pri čezmejnih javnih 
naročilih. Taki instrumenti in mehanizmi bi mora li zagotoviti pravo ravnovesje med tem, da 
se omogo či večje združevanje povpraševanja v strateških  sektorjih, in tem, da se ne omeji 
konkurenca na trgih javnih naro čil (predvsem v škodo MSP), npr. z razdelitvijo naro čil na 
sklope. 
Glede čezmejnih skupnih postopkov za oddajo naro čil bi bilo morda treba obravnavati 
dodatna pravna vprašanja, kot so: ugotovitev, kate ra nacionalna zakonodaja se uporablja za 
postopek javnega naro čanja in javno naro čilo, sposobnost naro čnikov, da uporabljajo 
nacionalno zakonodajo, ki ni njihova, odlo čitev o pristojnem organu, veljavni predpisi za 
revizijo odlo čitev na podro čju javnih naro čil itd. 
Vprašanja: 
34. Ali na splošno podpirate ve č združevanja povpraševanja oziroma ve č skupnih 
postopkov za oddajo naro čil? Kakšne so po vašem mnenju  prednosti in/ali slabosti?  
35. Ali menite, da obstajajo ovire za u činkovito združevanje povpraševanja oziroma 
skupne postopke za oddajo naro čil? Ali menite, da instrumen ti, ki jih za združevanje 
povpraševanja dolo čata ti direktivi (centralni naba vni organi, okvirni sporazumi), 
dobro delujejo in so zadostni? Če je odgovor ne, kako bi bilo treba spremeniti te 
instrumente? Kateri drugi instrumenti ali dolo čbe bi bili po vašem mnenju potrebni? 
36. Ali menite, da bi ve č združevanja povpraš evanja oziroma ve č skupnih postopkov za 
oddajo naro čil lahko vklju čevalo dolo čena tveganja v smislu omejevanja konkurence 
in oviranja dostopa MSP do javnih naro čil? Če je odgovor da, kako bi lahko ublažili 
morebitna tveganja?  
37. Ali menite, da bi bili s kupni postopki za oddajo naro čil ustreznejši za nekatera 
področja proizvodov kot za druga? Če je odgovor da, navedite nekatera od teh 
področij in razloge.  
38. Ali pričakujete posebne težave za čezmejna javna naro čila (npr. v smislu veljavne 
zakonodaje in revizijskih postopkov)? Natan čneje, ali menite, da bi vaša nacionalna 
zakonodaja omogo čila, da bi bil naro čnik predmet revizijskega postopka v drugi 
državi članici? 
2.5. Obravnavanje pomislekov glede izvajanja naro čil  
Razen zahteve po predhodni preglednosti, ki velja za klavzule o izvedbi naro čil (navedba v 
obvestilu o oddaji naro čila ali razpisni dokumentaciji), ve ljavni direktivi izvajanja naro čil ne 
                                                 
55 Glej člen 1(10) Direktive 2004/18/ES. 
SL 24   SL urejata. Vendar imajo lahko nekatere težave,  ki se pojavljajo med fazo izvajanja naro čila, 
resne posledice glede nediskri minacije ponudnikov in v smislu premišljenosti javnih naro čil 
na splošno. Pojavlja se vprašanje, ali bi bilo treba s predpisi EU zagotoviti posebne 
regulativne instrumente, ki bi omogo čali učinkovitejše obravnavanje teh težav pri javnem 
naročanju. 
Bistvene spremembe 
Posebej zapleteno je vpraša nje nadaljnjega razvoja dogodkov, ki vplivajo na samo naro čilo in 
njegovo izvajanje. 
V skladu s sodno prakso Sodiš ča EU se zaradi sprememb dolo čb javnega naro čila med 
njegovo veljavnostjo zahteva nov postopek oddaje naro čila, če se te spremembe po naravi 
bistveno razlikujej o od prvotnega naro čila56.  
Sodišče EU je že zagotovilo nekatere ka zalnike, kdaj je za spremembe mogo če reči, da so 
bistvene. To predvsem velja, kada r gre za uvedbo pogojev, ki bi omogo čili sodelovanje ali 
uspešnost drugih ponudnikov, če se znatno razširi podro čje uporabe javnega naro čila ali če se 
spremeni ekonomsko ravnovesje naro čila57. Vendar so naro čniki navedli, da za nekatere vrste 
sprememb sodna praksa ni videti dovolj jasn a v smislu ugotavljanja, ali je potreben nov 
razpisni postopek.  
S temi posvetovanji naj bi ugotovili, ali je potr ebna pravna pojasnitev na ravni EU, da bi 
določili okoliščine, v katerih je zaradi spremembe naro čila potreben nov razpisni postopek. V 
taki pojasnitvi bi lahko obravnavali tudi mo rebitne posledice tovrstnih sprememb (npr. 
zagotovili manj zapleten postopek javnega naro čanja pri razpisnem postopku za spremenjeno 
naročilo)58.  
Vprašanji:  
39. Ali bi morali direktivi o javnih naro čilih urejati vprašanje bistvenih sprememb 
naročila med njegovo veljavnostjo? Če je odgovor da, katere elemente pojasnitve bi 
predlagali?  
40. Ali bi bila utemeljena uporaba bolj prož nega postopka, kadar je treba zaradi 
spremembe enega ali ve č bistvenih pogojev organizira ti nov razpisni postopek? 
Kakšen bi bil ta postopek? 
Spremembe v zvezi z izvaja lcem in prekinitev pogodb 
Zapletena vprašanja izhajajo tudi iz spreme mb v zvezi z izbranim izvajalcem. V skladu s 
sodno prakso Sodiš ča EU je zamenjava pogodbenega partnerja, ki mu je naro čnik sprva oddal 
naročilo, z novim pogodbenim partnerjem bistvena sprememba, zato se zahteva nova oddaja 
naročila, razen če ni bila zamenjava predvidena v pogojih prvotne pogodbe, na primer z 
                                                 
56 Glej sodbe z dne 5.10.2000 v zadevi Komisija proti Franciji (C-337/98), to čki 44 in 46, z dne 19.6.2008 
v zadevi pressetext Nachrichtenagentur (C-454/06), to čke 34–37, in z dne 13.4.2010 v zadevi Wall AG 
(C 91/08), to čka 37. 
57 Glej sodbo pressetext Nachrichtenagentur, to čke 35–37. 
58 Rešitev za nekatere posebne spremembe je že na voljo v členu 31(4) Direktive 2004/18/ES, ki v 
določenih okoliš činah dopuš ča uporabo postopka s pogajanji brez predhodne objave obvestila o 
naročilu za izvedbo dodatnih gradenj ali storitev. 
SL 25   SL uvedbo dolo čbe o podizvajalcih. Vendar to ne velja  v primerih, ko se pogodba prenese na 
drugega izvajalca, ki spada v isto skupino kot del notranje reorganizacije59. Po drugi strani pa 
lahko v izjemnih okoliš činah zamenjava podizvajalca velja za bistveno spremembo pogodbe, 
čeprav je možnost spremembe dolo čena v pogodbenih pogojih60. 
Izkušnje zainteresiranih strani še kažejo, da ni le zamenjava izvajalca z drugo pravno osebo 
tista, ki lahko bistveno vpliva na pogodbe no ravnovesje ali dobro izvajanje, temve č so to 
lahko tudi spremembe v statusu izvajalca ( npr. dogodki, ki vplivajo na zmožnost izvajanja 
pogodbe, kot so ste čaj, odhod bistvenih strokovn jakov iz podjetja itd.).  
V tem primeru bi bilo spet treba z razpravo ugot oviti, ali so potrebni instrumenti na ravni EU, 
ki bi naro čnikom pomagali ustrezno obravnavati take položaje, npr. pravica naro čnikov, da 
prekinejo pogodbo v primeru ve čjih sprememb, ki se navezuje jo na izvajalca, in/ali nov 
poenostavljen postopek za nadomestitev pr ejšnjega izvajalca v takih primerih61. 
Taka izrecna možnost naro čnikov, da prekinejo pogodbo, bi lahko bila potrebna tudi v 
primerih, ko Sodiš če EU izre če, da so bila ob oddaji dolo čenega naro čila kršeni predpisi EU 
na področju javnih naro čil. Čeprav morajo države članice prekiniti naro čila, pri oddaji katerih 
so bila kršeni predpisi EU62, nekatere nacionalne zakonodaje ne dolo čajo nikakršne pravice do 
odpovedi takih naro čil, zaradi česar je naro čnikom težko – če ne dejansko nemogo če – 
sprejeti ustrezne ukrepe za us kladitev s sodbami Sodiš ča EU v primerih kršitev.  
Vprašanji: 
41. Ali menite, da bi imeli predpisi EU o spremembah v smislu izvajanja naro čil dodano 
vrednost? Če je odgovor da, kakšna bi bila dodana  vrednost predpisov na ravni EU? 
Predvsem pa, ali naj bi predpisi EU dolo čali izrecno obveznost ali pravico 
naročnikov, da v dolo čenih okoliš činah zamenjajo dobav itelja/prekinejo pogodbo? 
Če je odgovor da, v katerih okoliš činah? Ali naj bi EU tudi dolo čila posebne 
postopke, kako je treba/mogo če izbrati novega dobavitelja?  
42. Ali se strinjate, da bi morale direktive EU o javnih naro čilih od držav članic 
zahtevati, da v nacionalni zakonodaji opredelijo pravico do odpovedi naro čil, ob 
oddaji katerih je bila kršena  zakonodaja o oddaji javnih naro čil? 
Povedano splošneje, nacionalna ureditev izvajanja naro čil je v mnogih državah članicah 
precej podrobna in lahko povzro ča upravno obremenitev (npr. pravila o izvrševanju jamstev, 
pogoji dobave, zamude, dolo čanje cen prilagoditev itd.). Števil o nacionalnih predpisov na tem 
področju bi verjetno lahko zmanjšali z uvedbo skupni h standardov za nekatere  vidike na ravni 
EU. 
Vprašanje:  
                                                 
59 Sodba pressetext Nachrichtenagentur, to čka 40. 
60 Glej sodbo Wall AG, to čka 39. 
61 S takim postopkom bi lahko tudi zagotovili vmesne rešitve, kot je možnost pooblastitve drugega 
najboljšega iz prvotnega razpisnega postopka ali ponovitev razpisa izklju čno med ponudniki, ki so 
sodelovali na prvotnem razpisu, če od prejšnjega postopka še ni preteklo preve č časa. 
62 Glej zadevo Komisija proti Nem čiji (C-503/04). 
SL 26   SL 43. Ali menite, da bi bilo neka tere vidike izvajanja naro čil – in katere – urediti na ravni 
EU? Razložite zakaj. 
Oddajanje del podizvajalcem 
Obstoječa zakonodaja vsebuje le zelo omejene pr edpise glede oddajanja del podizvajalcem. 
Člen 25 Direktive 2004/18/ES dolo ča, da lahko naro čniki od ponudnika zahtevajo, da navede 
predvidene podizvajalce. Vendar se ima v skladu s sodno prakso Sodiš ča EU ponudnik za 
izvajanje naro čila načeloma pravico obrniti na podizvajalce, čeprav to pomeni, da bodo velik 
del naročila ali celotno naro čilo izvedli podizvajalci. O ddajanje bistvenih del naro čila 
podizvajalcem je mogo če omejiti ali prepovedati le v primerih, ko naro čnik ni mogel preveriti 
tehničnih in gospodarskih zmogljivosti podizvajalcev. 
Nekatere zainteresirane strani pozivajo k ve čjim omejitvam pri oddajanju del podizvajalcem, 
da bi naro čnikom omogo čili večji vpliv na izvajanje naro čila. Zagovarjajo, na primer, 
možnost popolne izlo čitve oddajanja del podizvajalcem, ali vsaj izlo čitev bistvenih delov 
naročila, oziroma omejitev oddajanja del na dolo čen odstotni delež naro čila ali zagotovitev 
splošne pravice naro čnika, da zavrne predlagane podizvajalce. 
Vprašanje: 
44. Ali menite, da bi morali imeti naro čniki več možnosti za vplivan je na oddajanje del 
podizvajalcem pri uspešnem ponudniku? Če je odgovor da, katere instrumente bi 
predlagali? 
3. DOSTOPNEJŠI EVROPSKI TRG JAVNIH NARO ČIL 
Eden glavnih ciljev zakonodaje EU na podro čju javnih naro čil je omogo čiti gospodarskim 
subjektom, da u činkovito konkurirajo za javna naro čila v drugih državah članicah. Glede tega 
je bilo od uvedbe prvih direktiv o javnih naro čilih v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja 
doseženega precej uspeha. Kljub temu  se zdi, da je še vedno nekaj prostora za izboljšave, s 
katerimi bi oblikovali pravi evropski trg javnih naro čil, ki je v celoti dostopen vsem 
evropskim podjetjem. To zlasti zadeva boljš i dostop za MSP ter na splošno bolj konkuren čne 
trge javnih naro čil. 
Vprašanje: 
45. Ali menite, da veljavni direktivi omogo čata gospodarskim subjektom, da polno 
izkoristijo priložnosti javnih naro čil na notranjem trgu? Če je odgovor ne: Katere 
določbe po vašem mnenju niso ustrez no prilagojene potrebam gospodarskih 
subjektov in zakaj?  
SL 27   SL 3.1. Boljši dostop za MSP in novoustanovljena podjetja  
Namen direktiv o javnih naro čilih je odpreti trg javnih naro čil vsem gospodarskim subjektom, 
ne glede na njihovo velikost. Vendar je treba pri dostopu na navedene trge posvetiti posebno 
pozornost vprašanju malih in srednjih podjetij (MSP)63.  
MSP veljajo za hrbtenico gospodarstva EU in  imajo ogromen potencial za ustvarjanje 
delovnih mest, rast in inovacije. Enostaven dostop do trgov javnih naro čil jim lahko pomaga 
sprostiti ta potencial rasti in inovacij, kar bo pozitivno vplivalo na evropsko gospodarstvo. 
Poleg tega mo čna udeležba MSP na podro čju javnih naro čil omogoča naročnikom, da precej 
razširijo bazo potencialnih dobaviteljev, kar pozitivno vpliva na ve čjo konkurenco za javna 
naročila in je protiutež prevladujo čim akterjem na trgu.  
Da bi bila javna naro čila vseh velikosti čim bolj dostopna za MSP, je Komisija leta 2008 
objavila „Evropski kodeks najboljših praks, ki lajšajo dostop malih in srednje velikih podjetij 
do oddaje javnih naro čil“64. V kodeksu so izpostavljene in r azvite številne prakse znotraj 
regulativnega okvira EU, ki optimizirajo razp ise za sodelovanje MSP in zagotavljajo enake 
možnosti tej skupini ponudnikov. 
Iz nedavne študije, ki jo je naro čila Evropska komisija65, je razvidno, da je med letoma 2006 
in 2008 delež MSP med družbami v EU-27, ki so uspešno pr idobile javna naro čila nad 
pragovi EU , med 58 % in 61 %. V smislu zagotov ljene skupne ocenjene vrednosti naro čil je 
bil delež MSP med 31 % in 38 % javnih naro čil, medtem ko bil njihov skupni delež v 
gospodarstvu, izra čunan na podlagi skupnega prometa, znašal 52 %.  
Glede na navedeno je vredno analizirati, ali je treba predvideti zakonod ajne ukrepe na ravni 
EU, s katerimi bi zagotovili, da naro čniki pri dogovorih o javnih naro čilih polno izkoristijo 
gospodarski in inovativni potencial MSP.  
Zmanjševanje upravne obremenitve v fazi izbora 
Iz povratnih informacij malih in srednje velikih gospodarski h subjektov je razvidno, da je 
največ ovir za sodelovanje MSP na javnih razpisih v f azi izbora. Po drugi strani se to navezuje 
na dokazila, ki jih je treba pred ložiti. Veliko število potrdil, ki so pogosto zahtevana v fazi 
izbora, ima za posledico upravno obremenitev, s katero se MSP morda težko uspešno kosajo, 
predvsem v čezmejnem okviru, kjer je treba potrdila prev esti. Po drugi strani so sama merila 
za izbor pogosto postavljena na  tako visoki ravni (npr. zaht eve glede prometa ali število 
zahtevanih referen čnih pogodb), da jih MSP dejansko nikakor ne morejo izpolniti. 
Glede prvega vprašanja (dokazi la o izpolnjevanju meril za iz bor) bi bila lahko primerna 
pogosto predlagana rešitev, da bi podjetjem na splošno omogo čili zgolj predložitev povzetka 
ustreznih informacij za izbor in/ali zagotovili samostojne izjave o izpolnjevanju meril za 
izbor, kar bi bil prvi korak. Na čeloma bi potem le uspešne ponudnike ali ponudnike, sprejete 
v fazo oddaje, povabili k predložitvi dejanske do datne dokumentacije (potrdil. Vendar bi bilo 
naročniku omogo čeno, da kadar koli med postopkom javnega naro čanja ali po njem zahteva 
                                                 
63 Glej tudi zahtevo Evropskega parlamenta v poro čilu o novostih na podro čju javnih naro čil 
(2009/2175(INI) ), da bi si morala Komisija bolj prizadevati za pospešitev dostopa MSP do trgov javnih 
naročil.  
64 Delovni dokument služb Komisije SEC(2008) 2193. 
65 Ocena dostopa MSP do trgov javnih naro čil v EU (posodobljena ocena iz leta 2009), pripravljena 
septembra 2010. Naro čnik Generalni direktorat za podjetništvo in industrijo. Svetovalec: GHK.  
SL 28   SL dokumente zaradi prepre čevanja goljufij. Tako bi zmanjšali upravno obremenitev predvsem 
za mala in srednje velika podjetja, ne da  bi ogrozili jamstva za prave izbire.  
Glede drugega vprašanja (preve č zahtevna merila za izbor) bi b ilo morda treba v predpise EU 
uvesti zgornjo mejo glede nekaterih zahtev za u gotavljanje usposobljenosti, predvsem glede 
finančnega položaja.  Tako bi se naro čniki lahko izognili postavljanju preve č zahtevnih meril 
za izbor (npr. glede promet a), ki nujno pomenijo izklju čitev MSP.  S takšnim ukrepom bi 
dodatno razvili že obstoje čo obveznost uporabe sorazmernih meril za izbor.  Po drugi strani pa 
bi omejili svobodo naro čnikov, da dolo čijo, kateri standardi so po njihovem mnenju potrebni 
za zagotovitev ustreznega izvajanja naro čila. 
Drugi predlogi  
Zainteresirane strani so v časih predlagale uvedbo ukrepov pozi tivne diskriminacije za MSP, 
kot je vnaprejšnja dolo čitev kvot javnih naro čil, rezerviranih izklju čno za MSP. V nasprotju z 
nekaterimi trgovinskimi partnerji, ki so uved li take ukrepe, EU ne odobrava rezervacije trgov 
za določena podjetja. Taki ukrepi bi bili tudi v nasprotju z na čelom enake obravnave 
ponudnikov, ki je temeljni steber  ureditve EU na podro čju javnih naro čil, ki ga upošteva 
Sodišče na podlagi svoboš čin iz Pogodbe.  
Vendar bi notranji upravni ukrepi, ki spodbujajo naro čnike, da si po najboljših mo čeh 
prizadevajo izboljšati dost op MSP do njihovih javnih naro čil, lahko bili izvedljivi. Lahko bi, 
na primer, dolo čili cilje za deleže MSP v celotnem javnem naro čanju. Tak sistem ne bi 
vključeval rezervacije posebnih naro čil za MSP, temve č bi enostavno spodbudil naro čnike, da 
čim bolje uporabijo razpoložljive instrumente za javno naro čanje, prijazno do MSP. 
Druga možnost bi bila dovoliti naro čnikom, da od uspešnega ponudnika zahtevajo, naj odda 
določen delež vrednosti naro čila v podizvajanje tretjim strane m. Taka obveznost že obstaja v 
skladu z Direktivo 2004/18/ES v zvez i s koncesijami za javne gradnje ( člen 60) in v skladu z 
Direktivo 2009/81/ES o javnih naro čilih na podro čju obrambe in varnosti ( člen 21).  
Vprašanja: 
46. Ali menite, da so predpisi in politika EU na podro čju javnih naro čil že dovolj prijazni 
do MSP? Ali menite nasprot no, da bi bilo treba neka tere predpise Direktive 
pregledati ali uvesti doda tne ukrepe za spodbujanje sodelovanja MSP pri javnih 
naročilih? Razložite, zakaj.  
47. Ali menite, da bi morali nekateri ukrepi  iz kodeksa najboljših praks postati obvezni 
za naročnike, npr. podrazdelitev na sklope (v  skladu z nekaterimi pridržki)? 
48. Ali menite, da imajo predpisi, ki se nanašajo na izbiro ponudnika, za posledico 
nesorazmerno upravno obremenitev za MSP? Če je odgovor da, kako bi te predpise 
omilili, ne da bi ogrozili jamstev za preglednost, nediskriminatornost in visoko 
kakovost izvajanja naro čil? 
49. Ali bi podprli rešitev,  ki bi zahtevala, da se predloži in prever i le dokazila kandidatov 
v ožjem izboru/uspešnega ponudnika?  
50. Ali menite, da so samostojne izjave primeren na čin za ublažitev upravne 
obremenitve glede dokazil o izpolnjevanju meril za izbor, ali pa niso dovolj 
SL 29   SL zanesljive, da bi nadomestile potrdila? Za katera vprašanja bi samostojne izjave 
lahko bile koristne (predvsem dejstva gl ede samega podjetja) in za katera ne?  
51. Ali se strinjate, da so prestroge zahte ve glede prometa zaradi dokazovanja finan čne 
sposobnosti problemati čne za MSP? Ali naj zakonodaja EU dolo či najvišje razmerje, 
da se zagotovi sorazmernost meril za izbor (na primer: najve čji zahtevani promet ne 
sme presegati dolo čenega večkratnika vrednosti naro čila)? Ali bi predlagali druge 
instrumente, s katerimi bi zagotovili, da so  merila za izbor sorazmerna vrednosti in 
predmetu naro čila? 
52. Katere so prednosti in slabosti možnosti držav članic, da svojim naro čnikom dovolijo 
ali od njih zahtevajo, da uspešni ponudnik dolo čen delež glavnega naro čila odda v 
podizvajanje tretjim strankam? 
3.2. Zagotavljanje poštene in u činkovite konkurence 
Javni naro čniki pogosto kupujejo na trgih s protikonkuren čnimi tržnimi strukturami66. Na 
takih trgih je cilj predpisov o javnem naro čanju, tj. odprto in u činkovito konkurenco, morda 
težko dose či preprosto z uporabo post opkovnih pravil, ki jih dolo čata veljavni direktivi. 
Odločitve o oddaji javnih naro čil, sprejete brez upoštevanja tržnih struktur, čeprav so 
popolnoma skladne s predpisi direktiv, imajo lahko za posledico utrditev ali celo še ve čjo 
uveljavitev protikonkuren čnih struktur. To še posebej ve lja pri visokih vrednostih naro čil in v 
sektorjih, kjer so javni orga ni glavni kupci in zasebno povpra ševanje ni dovolj veliko, da bi 
izravnalo u činek na trg, ki ga imajo nakupi javnih organov.  
Za premišljena javna naro čila, namenjena pove čanju konkurence na ta kih trgih, bi morali 
naročniki najprej poznati strukturo zadevnega trga. Poleg tega bi morali ustrezno prilagoditi 
svoje strategije javnega naro čanja (oblike naro čil in izbire postopkov). Na primer, naro čniki 
bi se morali izogibati oddajanju naro čil, ki jih lahko izvede le en  akter ali manjše število 
akterjev na trgu, saj bi to utrdilo oligopolne strukture in skoraj onemogo čilo nove vstope na 
trg. V najslabšem primeru bi naro čnik končal z enim samim prevladujo čim dobaviteljem, ki bi 
narekoval pogoje in cene naro čila. 
Prava oblika naro čil je očitno odvisna od strukture zadevnega trga. Če lahko manjši 
konkurenti na trgu ponudijo zad evne storitve ali proizvode  v manjšem obsegu, bi u činkovito 
povečanje konkurence lahko vklju čevalo zmanjšanje obsega/trajanja naro čil. Učinkovito 
konkurenco bi lahko dosegli tudi z razdelitvijo naro čil na sklope, ob tem pa bi bilo lahko 
določeno najve čje število sklopov, ki jih je mogo če oddati enemu ponudniku. Če med malimi 
podjetji ni dovolj ponud nikov, bi lahko u činkovito konkurenco morda zagotovili z združitvijo 
več nakupov v eno naro čilo, da bi pritegnili potencialne tekmece iz drugih držav članic.  
Kot koristni zaš čitni ukrepi za u činkovito konkurenco na  trgih javnih naro čil se pogosto 
omenjajo tudi številni drugi in strumenti, ki bi jih lahko na ravni EU uvedli kot izbirne za 
države članice ali naro čnike. Kot je navedeno zgoraj, se zaradi manj zahtevnih meril za izbor 
                                                 
66 Na trgu za odstranjevanje odpadkov v mnogih državah članicah prevladujeta eden ali dva velika akterja. 
Gradbeni sektor je vsaj glede velikih infrastrukturnih projektov oligopolen in nagnjen k oblikovanju 
kartelov. Drugi primeri so dobava informacijske tehnologije, trg elektri čne energije v nekaterih državah 
članicah, kot je razvidno iz odlo čb po členu 30 glede trga elektri čne energije v Češki republiki, Španiji 
in Italiji, ter trg nekaterih poštnih storitev v številnih državah članicah, kot je razvidno iz odlo čb po 
členu 30, ki zadevajo trg poštnih storitev na Švedskem, Finskem in v Avstriji. 
SL 30   SL običajno pove ča število veljavnih ponudb67. Neugodna naro čila, ki jih narekujejo prevladujo či 
dobavitelji, je mogo če preprečiti s predhodno opredelitvijo najvišje pridržane cene, nad katero 
se naročilo ne odda, ali z možnos tjo preklica postopka, če fazo izbora uspeš no prestane(jo) le 
ponudba(e) enega ponudnika.  
Povedano splošneje, kadar koli je mogo če, je treba upoštevati tudi ukrepe, namenjene 
spodbujanju sodelovanja ponudnikov iz drugih držav članic. Kot je že bilo poudarjeno, 
obstaja kar nekaj neizkoriš čenih možnosti za pove čanje trgovanja znotraj Evrope na podro čju 
javnih naro čil, da bi oblikovali pravi evropski trg javnih naro čil. Tako bi okrepili poslovne 
priložnosti za evrops ka podjetja in pove čali bazo potencialnih dobaviteljev za naro čnike. 
Ukrepi za pospešitev čezmejnega sodelovanja lahko vklju čujejo boljše vzajemno priznavanje 
potrdil (ali celo vzpostavitev skupnega ev ropskega sistema predhodnega ugotavljanja 
usposobljenosti). Nekatere zainteresirane strani  celo predlagajo, da bi bilo pri nekaterih 
naročilih visokih vrednosti koristno, če bi pripravili razpisno dokumentacijo še v drugem 
jeziku ali sprejeli ponudbe v tujih jezikih. Za nekatere korake pos topka bi lahko premislili tudi 
o uporabi sistema samodejnega prevajan ja – vsaj za namene predhodnega obveš čanja. 
Pri vseh ukrepih, katerih cilj je pove čanje konkurence na trgih javnih naro čil, se predvideva, 
da bodo naro čniki dobro poznali trge, na katerih kupujej o (npr. prek študij strukture in oblike 
ciljnega trga pred dejanskim javnim naro čanjem). Za uveljavitev teh (ali drugih) zaš čitnih 
ukrepov v praksi bi bila potr ebna dodatna prizadevanja naro čnikov, ki bi verjetno bila 
upravičena le za velika naro čila s precejšnjim potencialnim u činkom na tržno strukturo.  
Vprašanja: 
53. Ali se strinjate, da javna naro čila lahko pomembno vplivajo na tržne strukture in da 
bi si morali naro čniki, kjer je mogo če, prizadevati za prila goditev svojih strategij 
javnega naro čanja, da bi se spopadli s protikonkuren čnimi tržnimi strukturami? 
54. Ali menite, da bi morali evropski  predpisi in politika na podro čju javnih naro čil 
zagotoviti (izbirne) inst rumente za spodbujanje taki h strategij javnega naro čanja, ki 
spodbujajo konkurenco? Če je odgovor da, katere in strumente bi predlagali? 
55. Ali v tem okviru menite, da so potrebni natan čneje dolo čeni instrumenti ali pobude 
za spodbujanje sodelovanja ponudnikov iz drugih držav članic? Če je odgovor da, jih 
opišite. 
56. Ali menite, da je treba izboljšati vzaj emno priznavanje potrdil? Ali bi podprli 
vzpostavitev vseevropskega sistema pr edhodnega ugotavljanja usposobljenosti?  
57. Kako naj bi se po vašem mnenju lotili vprašan ja jezikovnih ovir? Al i se strinjate, da 
bi morali naro čniki obvezno sestaviti razpisne dokumentacije za naro čila visokih 
vrednosti še v drugem jeziku ozirom a sprejemati ponudbe v tujih jezikih? 
58. Katere instrumente bi lahko uveljavili s predpisi na podro čju javnih naro čil, da bi 
preprečili okrepitev prevladujo čih dobaviteljev? Kako bi lahko naro čnike bolje 
zaščitili pred mo čjo prevladujo čih dobaviteljev?  
                                                 
67 Nižje zahteve glede prometa olajšu jejo sodelovanje manjših podjetij, nižje zahteve glede predhodnih 
izkušenj spodbujajo nove vstope na trg itd. 
SL 31   SL Preprečevanje protikonkuren čnega vedenja 
S tem je povezana tudi težava protikonkuren čnega vedenja na trgih javnih naro čil. Zdi se, da 
so trgi javnih naro čil zaradi stabilnosti in predvidljivos ti javnega povpraševanja med drugim 
še posebej nagnjeni k tajnemu dogovarjanju ud eležencev (manipulacija, razdelitev trga na 
deleže itd.)68. Nekateri analitiki tudi  menijo, da preglednost procesa dejansko vodi v 
oblikovanje kartelov.  
Čeprav je število kršitev konkuren čnega prava v postopkih javnega naro čanja dale č od 
zanemarljivega69, veljavni predpisi EU na podro čju javnih naro čil tega vprašanja posebej ne 
obravnavajo. Doslej je velja lo, da bi težavo lahko u činkovito obravnavali na  podlagi veljavnih 
predpisov, npr. z zagotavljanjem  smernic odgovornih, kako prepre čevati in odkrivati tajno 
dogovarjanje.  
Vendar bi bilo treba razpravl jati, ali take smernice zadoš čajo za učinkovit boj proti tajnemu 
dogovarjanju na trgih javnih naro čil, ali pa so potrebni posebni zakonodajni instrumenti, kot 
na primer: doslednejša izklju čitev v primeru manipulacije; možnost, da se nekatere 
informacije ne razkrijejo, ali obvezna uporab a postopka s pogajanji v sektorjih z visoko 
stopnjo verjetnosti oblikovanja kartel ov; uporaba potrdil o samostojni dolo čitvi ponudb; 
obveznost naro čnikov, da se posvetujejo z organi za varstvo konkurence v primeru sumljivih 
vzorcev v ponudbah, itd. 
Izkušnje tudi kažejo, da bi mord a bilo koristno nekatere instru mente, pri katerih obstaja še 
posebej veliko tveganje zlorab e zaradi tajnega dogovarjanja, narediti bolj „odporne proti 
tajnemu dogovarjanju“. Na primer, oddajanje dolo čenih delov naro čila v podizvajanje je 
priljubljen na čin najboljšega ponudnika, da nagradi člane kartela, ker so se držali kartelnega 
dogovora. Eden od možnih na činov obravnavanja te težave bi lahko bil, da se v dolo čenih 
okoliščinah prepove oddajanje del v podizvajanje pod jetjem, ki so tudi sama sodelovala v 
razpisnem postopku70.  
Jasno je, da bi dodatna jamstva zoper protikonkuren čno vedenje lahko prispevala k ohranjanju 
zdrave konkurence na trgih javnih naro čil. Vendar je treba tudi to prednost skrbno pretehtati 
glede na dodatno upravno obremenitev, ki bi jih taki predpisi pomenili za naro čnike in 
podjetja. 
Vprašanje:  
59. Ali menite, da bi bilo treba v predpise EU na podro čju javnih naro čil uvesti strožje 
zaščitne ukrepe zoper protikonkuren čno vedenje v razpisnih postopkih? Če je 
odgovor da, katere instrumente/dolo čbe bi predlagali?  
                                                 
68 Glej tudi obsežno delo OECD, na primer smerni ce glede manipulacij razpisov za zbiranje ponudb na 
področju javnih naro čil: 
http://www.oecd.org/document/29/0,3343,en_2649_40381615_42230813_1_1_1_1,00.html 
69 Glej nekatere „znamenite“ ka rtele na trgih javnih naro čil, na primer „primer bonov za kosilo“ v Italiji 
ali francosko zadevo „Lycées de l'Ile-de-France“. 
70 Vendar je sodelovanje ponudnikov zaradi tveganj tajnega dogovarjanja mogo če omejiti le pod relativno 
strogimi pogoji, glej sodbo Sodiš ča EU z dne 19. maja 2009 v zadevi Assitur (C-538/07) (v zvezi z 
začasnimi združenji podjetij).  
SL 32   SL 3.3. Javno naro čanje v primeru neobstoje če konkurence/izklju čnih pravic 
V praksi morajo naro čniki pogosto kupovati od dolo čenega gospodarskega subjekta, saj ima 
to podjetje izklju čne pravice za proizvodnjo zadevnega bl aga ali izvajanje zadevnih storitev. 
V takih primerih je obi čajna konkurenca za zadevna naro čila izločena. Zato direktive o javnih 
naročilih dovoljujejo uporabo postopka s pogaja nji brez predhodne objave v primerih, kadar 
se „iz bodisi tehni čnih bodisi umetniških razlogov ali iz razlogov, ki so povezani z 
varovanjem izklju čnih pravic, lahko javno naro čilo odda samo dolo čenemu gospodarskemu 
subjektu“71. 
Res je, da bi bil za radi obstoja izklju čne pravice javni razpis čista formalnost brez kakršne 
koli prakti čne vrednosti. Vendar ni mogo če zanikati, da je bil dos top do zadevnega javnega 
naročila blokiran s predhodno dodelitvijo izklju čne pravice, s čimer je bila možnost 
konkurence izlo čena, še preden se je postopek javnega naro čanja sploh za čel.  
Vprašanje, kako je bila dodeljena sama izklju čna pravica. in predvsem, ali je bila v fazi 
dodelitve izklju čne pravice zagotovljena poštena konkurenca (kar je predhodnica poznejše 
odločitve o oddaji javnega naro čila), v veljavnih direktivah o javnih naro čilih ni obravnavano, 
vsaj ne v zvezi z naro čili, oddanimi zasebnim subjektom. 
To vprašanje je obravnavano le v okviru sode lovanja med javnimi organi, kjer so naro čila, 
sklenjena med naro čniki na podro čju javnih storitev, izklju čena s podro čja uporabe Direktive, 
če so oddana na podlagi izklju čne pravice – vendar le pod pogojem, da je ta izklju čna pravica 
skladna z na čeli Pogodbe72.  
Ta posebna dolo čba verjetno ne bo ve č potrebna, potem ko bo na voljo celostna rešitev za 
vprašanja, povezana s sodelovanjem med javnimi organi. Vendar bi bilo treba zaradi zdrave 
konkurence na trgih javnih naro čil premisliti, ali je potrebna posplošitev osnovne misli tega 
člena. Po tem na čelu bi lahko brez razpisnega postopka naro čila oddajali na podlagi izklju čnih 
pravic le, če so bile te izklju čne pravice predmet razpisnega postopka. 
Vprašanji: 
60. Ali menite, da lahko pripis izklju čnih pravic ogrozi pošteno konkurenco na trgih 
javnih naro čil? 
61. Če je odgovor da, katere instrumente bi predlagali za ublažitev takih 
tveganj/zagotovitev poštene konkurence? Ali me nite, da bi morali predpisi EU na 
področju javnih naro čil omogočiti oddajo naro čil na podlagi izklju čnih pravic brez 
razpisnega postopka le pod pogojem, da je bila zadevna izklju čna pravica dodeljena 
v preglednem in konkuren čnem postopku? 
4. STRATEŠKA UPORABA JAVNIH NARO ČIL V ODZIV NA NOVE IZZIVE  
Javni organi lahko pomembno prispevajo k doseganju strateških  ciljev Evrope 202073, tako da 
uporabijo svojo kupno mo č za nabavo blaga in storitev z višjo „družbeno“ vrednostjo v smislu 
                                                 
71 Člen 31(1)(b) Direktive 2004/18/ES. 
72 Člen 18 Direktive 2004/18/ES. 
73 Glej Sporo čilo Komisije z dne 3. marca 2010 – COM(2010) 2020. 
SL 33   SL spodbujanja inovacij, spoštovanja okolja in boja proti podnebnim spremembam, zmanjševanja 
porabe energije, izboljšanja zap oslovanja, javnega zdravja74 in socialnih razmer ter 
spodbujanja enakosti ob hkratnem izboljševanju vklju čevanja prikrajšanih skupin75. Tudi 
znatno povpraševanje javnih organo v po „bolj zelenih“, nizkooglji čnih, bolj inovativnih in 
družbeno odgovornih proizvodih in storitvah lahko v prihodnjih letih oblikuje trende 
proizvodnje in porabe. Spopa danje s socialnimi izzivi seveda ne sme zmanjšati u činkovitosti 
javnega naro čanja. S politiko povezane interese na podro čju javnih naro čil je treba upoštevati 
tako, da se izognemo oblikovanju nesora zmerne upravne obremenitve za naro čnike ali 
izkrivljanju konkurence na trgih javnih naro čil. 
Cilje politike iz strategi je Evropa 2020 je mogo če z uporabo javnih naro čil doseči na dva 
načina:  
° naro čnikom je treba zagotoviti vse, kar je potrebno za upoštevanje navedenih ciljev v 
skladu s postopkovnimi pravili na podro čju javnih naro čil („kako kupovati“);  
° naro čnikom je treba dolo čiti obvezne zahteve oziroma zagotoviti je treba spodbude za 
usmerjanje njihovih odlo čitev, katero blago in storitve je treba naro čati („kaj kupovati“). 
Direktive o javnih naro čilih določajo skupni okvir za javna naro čila, tako da opredeljujejo 
postopkovna pravila, „kako kupovati“, in puš čajo naročnikom svobodo pri temeljnem 
odločanju, „kaj kupovati“, pr i opredeljevanju zna čilnosti del, proizvodov ali storitev, ki 
najbolje zadovoljujejo nji hove potrebe, ter pri dolo čanju razpisnih pogojev, ki so 
najprimernejši za njihove želene cilje politike (dokler so ti preg ledni in nediskriminatorni).  
Zakonodaja EU na podro čju javnih naro čil tudi omogo ča spodbujanje naro čil v skladu s cilji 
strategije Evropa 2020 oziroma uvedbo obveznosti za naro čnike glede tega, „kaj kupovati“, 
na evropski ali nacionalni  ravni, da se zagotovi skla dnost strategij javnega naro čanja s 
splošnimi cilji politik.  
V zadnjih letih so bile na evropski in nacionalni ravni uvedene številne politi čne pobude, s 
katerimi bi spodbudili rabo javnih naro čil v podporo zgoraj navedenim ciljem politike, kot so 
trajna prizadevanja na podro čju spodbujanja zelenih javnih naro čil)76, socialnih dejavnikov pri 
javnem naro čanju77 in inovacij78.  
                                                 
74 Glej Sklepe Sveta z dne 13. septembra 2010 o izkušnjah, pridobljenih s pandemijo A/H1N1. 
75 Tak razmislek je zlasti skladen s členom 9 PDEU, ki Unijo zavezuje, da upošteva spodbujanje visoke 
stopnje zaposlenosti, zagotavljanje ustrezne socialne zaš čite in boj proti socialni izklju čenosti. 
76 Glej sporo čilo Komisije „ Javna naro čila za boljše okolje “ – COM(2008) 400 – v katerem so dolo čeni 
cilji za izvajanje zelenih javnih naro čil v državah članicah in s katerim se je za čel postopek razvoja 
prostovoljnih skupnih evrops kih meril za zelena javna naro čila. Glej tudi „ Handbook on Environmental 
Public Procurement (Buying Green) “ (Priročnik o okoljskih javnih naro čilih (Kupujmo zeleno)), 
http://ec.europa.eu/environment/gpp/guideline_en.htm. 
77 Glej priro čnik „ Buying social – A Guide to Taking Account of Social Considerations in Public 
Procurement “ (Kupujmo družbeno ozaveš čeno – Vodnik za upoštevanje socialnih vidikov pri javnem 
naročanju), SEC(2010)1258. 
78 V skladu z zavezo št. 17 iz sporo čila o „Uniji inovacij“ Evropska komis ija trenutno spremlja študijo (ki 
se je začela novembra 2010 in se bo kon čala novembra 2011), katere namen je razviti nov podporni 
mehanizem za javna naro čila na podro čju inovacij. S tem programom bodo zagotovljene smernice in 
vzpostavljen (finan čni) podporni mehanizem, ki bo naro čnikom v pomo č pri izvajanju teh javnih 
naročil na nediskriminatoren in odprt na čin, združevanju povpraševanja, oblikovanju skupnih 
specifikacij in spodbujanju dostopa MSP. Glede predkomercialnih naro čil glej sporo čilo Komisije 
SL 34   SL Države članice zlasti zelena javna naro čila izvajajo že ve č kot desetletje. Ve čina držav članic 
je sprejela nacionalne akcijske na črte za zelena javna naro čila, ki vklju čujejo prostovoljne ali 
zavezujoče cilje ter posebne ukrep e za spodbujanje in izvaja nje zelenih javnih naro čil. EU je 
razvila merila za zelena javna naro čila za 18 skupin proizvodov in storitev79; sledile bodo še 
druge skupine.  
V naslednjem oddelku bo obravnavano  vprašanje, ali so potrebne  spremembe predpisov EU 
na področju javnih naro čil, in katere spremembe so potrebne, da se zagotovita skladnost in 
primernost razli čnih ukrepov, ki so sprejeti  ali bi jih lahko sprejeli na ravni EU in na 
nacionalni ravni. 
4.1. „Kako kupovati“ za dosego ci ljev strategije Evropa 2020 
V različnih fazah postopka naro čanja je glede na njihovo naravo morda ustrezno razmisliti o 
varstvu okolja, socialni vklju čenosti ali spodbujanju inovacij. V vsaki fazi ni mogo če 
upoštevati vseh razli čnih dejavnikov v zvezi s temi cilji politik. V naslednjem oddelku bo 
obravnavano, kako bi lahko v zap orednih fazah postopka naro čanja upoštevali posamezne 
cilje politike.  
Opredelitev predmeta naro čila in tehni čni specifikacij 
V skladu z veljavnimi predpisi EU na podro čju javnih naro čil morajo naro čniki zagotoviti 
jasen in nediskriminatoren opis predmeta naro čila ter opredeliti tehni čne specifikacije, ki ne 
dajejo prednosti nekaterim podjetjem.  
Zahteve glede postopkov in na činov proizvodnje morajo biti povezane z izdelavo proizvoda 
in morajo prispevati k njegovim zna čilnostim, ne da bi te bile nujno vidne. V skladu z 
veljavnimi predpisi ni mogo če zahtevati postopkov in na činov proizvodnje, ki niso povezani z 
izdelavo proizvoda in se ne odražajo v zna čilnostih proizvoda.  
Javni organi in zainteresirane strani v časih trdijo, da je treba ali bi bilo treba nekatere 
proizvode zaradi okoljskih in z zdravjem pov ezanih razlogov dobavljati lokalno. V tem okviru 
je treba poudariti, da take  zahteve kršijo pravo EU, če imajo za posledico neupravi čeno 
neposredno ali posredno diskriminacijo med dobav itelji. Utemeljene so lahko le izjemoma, ko 
je zakonite in objektivne potrebe, ki niso povezane z izklju čno ekonomskimi interesi, mogo če 
zadovoljiti le s proizvodi iz dolo čene regije.  
Vprašanja: 
62. Ali menite, da predpisi o tehni čnih specifikacijah dovolj omogo čajo uvedbo 
dejavnikov, povezanih z drugimi cilji politike? 
63. Se strinjate, da lahko možnost dolo čanja tehni čnih specifikacij v smislu zahtev 
učinkovitosti oziroma funkcionalnosti naro čnikom omogo či, da potrebe v okviru 
                                                                                                                                                         
„Predkomercialna naro čila: Spodbujanje inovacij za zagotavljanje visokokakovostnih trajnostnih 
javnih storitev v Evropi “ – COM(2007) 799. 
79 Glej sporo čilo Komisije „ Javna naro čila za boljše okolje “ – COM(2008) 400 – v katerem so dolo čeni 
cilji za izvajanje zelenih javnih naro čil v državah članicah in s katerim se je za čel postopek razvoja 
prostovoljnih skupnih evrops kih meril za zelena javna naro čila. Glej tudi „ Handbook on Environmental 
Public Procurement (Buying Green) “ (Priročnik o okoljskih javnih naro čilih (Kupujmo zeleno)), 
http://ec.europa.eu/environment/gpp/guideline_en.htm. 
SL 35   SL svojih politik zadovoljijo bolje, kot če bi jih opredeljevali v smislu strogo dolo čenih 
tehničnih zahtev? Če je odgovor da, ali bi zagovarja li mnenje, da morajo zahteve 
glede učinkovitosti ali f unkcionalnosti pod dolo čenimi pogoji postati obvezne? 
64. Ali na primer menite, da naro čniki dovolj uporabljajo možnos ti, ki jih imajo na voljo 
na podlagi člena 23 Direktive 2004/18/ES v zvezi z merili dostopnosti80 za invalidne 
osebe oziroma oblikovanjem, namenjenim vsem uporabnikom? Če je odgovor ne, 
kako bi bilo treba ukrepati? 
65. Ali menite, da so nekateri postopki iz veljavnih direktiv81 (kot so konkuren čni dialog 
in natečaji) še posebej primerni za upoštevanje politik na podro čju okolja, socialnih 
vprašanj, dostopnosti in inovacij?  
66. Katere spremembe postopkov iz ve ljavnih direktiv bi predla gali, da bi se namenila 
kar najve čja pozornost navedenim ciljem politik ob ohranjanju spoštovanja na čel 
nediskriminacije in preglednosti ter za gotavljanju enakovrednega položaja vsem 
evropskim podjetjem? Ali bi lahko bila i novativna informacijska in komunikacijska 
tehnologija naro čnikom v posebno pomo č pri izpolnjevanju ciljev strategije Evropa 
2020? 
67. V katerih primerih bi bila po vašem mnenju omejitev na lokalne ali regionalne 
dobavitelje upravi čena zaradi zakonitih in objektivnih razlogov, ki ne temeljijo na 
izključno ekonomskih interesih? 
68. Ali menite, da bi uporaba postopka s pogajanji po predhodni objavi obvestila o 
oddaji naro čila kot standardnega postopka lahko  prispevala k boljšemu upoštevanju 
dejavnikov, ki se nanašajo na politike, kot so okoljska, so cialna, inovacijska itd.? Ali 
pa morebiti menite, da bi bilo tveganje za diskriminacijo in omejevanje konkurence 
preveliko? 
Zahteva po najustreznejšem merilu za izbor 
Pri ocenjevanju zmožnosti ka ndidatov, da izvedejo naro čilo, lahko naro čniki upoštevajo 
posebne izkušnje in usposobljenost glede social nih ali okoljskih vidikov, ki so pomembne za 
predmet naro čila.  
Vprašanje: 
69. Kaj bi predlagali kot uporabne primere tehni čne usposobljenosti ali drugih meril za 
izbor z namenom pospeševanja izpolnjev anja ciljev, kot so varstvo okolja, 
izboljšanje dostopnosti za osebe z inva lidnostjo ter spodbujanje socialne vklju čenosti 
in inovacij? 
Uporaba najustreznejših meril za oddajo naro čila 
Veljavni predpisi EU na podro čju javnih naro čil zaradi zagotovitve u činkovite konkurence 
med gospodarskimi subjekti in v izogib samovoljnim odlo čitvam javnih organov zahtevajo, 
                                                 
80 Dostopnost v tem smislu pomeni dostopnost za osebe s funkcionalnimi omejitvami (invalidnostjo). 
81 Za opis postopkov glej zgornji oddelek 2.1. 
SL 36   SL da so merila za oddajo naro čil povezana s predmetom naro čila, da naro čniku ne smejo 
omogočati neomejene svobode izbire in da so iz recno navedena v razpisni dokumentaciji.  
Naročniki se lahko svobodno odlo čijo, kakšen bo relativni pomen vsakega izmed meril, 
uporabljenih za ugotovitev ekonomsko najugodnejše ponudbe. To jim omogo ča, da 
vrednotenje odraža pomen, ki ga želijo pripisat i okoljskim ali socialnim merilom v primerjavi 
z drugimi merili, vklju čno s ceno.  
Za standardne proizvode in st oritve je velikokrat že mogo če določiti visoke okoljske ali 
socialne standarde v tehni čnih specifikacijah ali pogoje izvajanja naro čila, medtem ko se 
naročilo odda na podlagi merila najnižje cene. Tako lahko naro čniki pridobijo proizvode in 
storitve, ki ustrezajo visokim standardom po najnižji ceni.  
Kakor koli že, prednost uporabe meril, ki  se nanašajo na okolje, energetsko u činkovitost, 
dostopnost ali inovacije , v fazi oddaje naro čila in ne le v tehni čnih specifikacijah je lahko v 
tem, da se podjetja spodbudi k pred ložitvi ponudb, ki presegajo raven, dolo čeno v tehni čnih 
specifikacijah, in s tem pospeši dajanje inovativnih pr oizvodov na trg. Taka merila bi bilo 
koristno uporabiti v fazi oddaje naro čila tudi v primerih, kjer obstaja negotovost glede 
proizvodov ali storitev, ki so na voljo na trgu.  
Vprašanja: 
70. Uporaba merila ekonomsko najugodnejše ponudbe  je videti najbolj primerna za 
doseganje drugih ciljev politike. Ali men ite, da bi bilo zaradi kar najboljšega 
upoštevanja teh ciljev politik koristno spremeniti veljavne predpise (za dolo čene 
vrste naro čil/nekatere posebne  sektorje/v dolo čenih okoliš činah): 
70.1.1.  da bi odpravili izklju čno merilo najnižje cene; 
70.1.2.  da bi omejili uporabo merila cene ali pomen, ki jo naro čniki lahko pripišejo ceni; 
70.1.3.  da bi poleg najnižje cene in ekonomsko najugodnejše ponudbe uvedl i še tretjo vrsto 
meril za oddajo naro čil? Če je odgovor da, katero alte rnativno merilo bi po vašem 
mnenju omogo čilo učinkovitejše prizadevan je za druge cilje politike te r hkrati 
zagotovilo enakovreden položaj in pošt eno konkurenco med evropskimi podjetji? 
71. Ali menite, da bi bilo treba v vsakem primeru navzgor omejiti pomen, ki se pripiše 
npr. okoljskim, socialnim ali inovacijskim me rilom, tako da ta merila ne postanejo 
pomembnejša od meril u činkovitosti ali stroškov? 
72. Ali menite, da se razume in uporablja možnost vklju čitve okoljskih ali socialnih 
meril v fazo oddaje? Ali bi jo bilo po vašem mnenju treba v direktivi podrobneje 
razložiti?  
73. Ali menite, da bi bilo treba pri ugotavljanju, katera  ponudba je ekonomsko 
najugodnejša, predvsem pri velikih pr ojektih, obvezno upoštevati stroške v 
življenjskem ciklu? Če je odgovor da, ali menite, da je potrebno/primerno, da službe 
Komisije razvijejo metodologijo za vrednot enje stroškov v življenjskem ciklu?  
Uvedba klavzul o ustrezni izvedbi naro čila 
SL 37   SL V skladu z veljavnimi predpisi EU na podro čju javnih naro čil morajo biti klavzule o izvedbi 
naročil vezane na naloge, ki so  potrebne za proizvodnjo naro čenih proizvodov oziroma 
izvajanje naro čenih storitev. Taki pogoji, ki se nanašajo na izvajanje naro čila, lahko 
upoštevajo druge interese politike, ko t so socialna in okoljska vprašanja82. Slednja bi lahko na 
primer vklju čevala zahteve za nadomestitev emisij za dolo čeno nabavljeno blago, ki puš ča 
močnejši oglji čni odtis. Nekatere države članice imajo izkušnje s tem, da pri naro čanju taksi 
prevozov ali drugih prevozni h storitev zahtevajo, da vozila, ki  se za te storitve uporabljajo, 
spadajo v razrede najvišje u činkovitosti. Klavzule o izvedbi naro čila bi lahko uporabili tudi za 
spodbujanje inovacij med izvajanjem naro čila, npr. z zagotovitv ijo spodbud za nadaljnji 
razvoj proizvodov ali storitev med izvajanjem naro čila. 
V tej fazi lahko naro čniki uspešnemu ponudni ku naložijo dolo čene obveznosti, ki se nanašajo 
na doseganje razli čnih okoljskih ali socialnih ciljev in ki jih ni mogo če vključiti v zgodnejših 
fazah postopka. 
Vprašanja: 
74. Klavzule o izvedbi naro čila so najprimernejša faza postopka za vklju čitev socialnih 
dejavnikov, povezanih z zaposlovanjem in delovnimi razmerami delavcev, ki 
sodelujejo pri izvajanju naro čila. Se strinjate? Če se ne strinjate, navedite, kakšna bi 
bila najboljša alternativna rešitev. 
75. Kakšne klavzule o izvedbi naro čila bi bile po vašem mnenju še posebej primerne v 
smislu upoštevanja dejavnikov na podro čju okolja, socialnih vprašanj in energetske 
učinkovitosti? 
76. Ali bi bilo treba nekatere splošne klavzule o izvedbi naro čil, predvsem tiste, ki se 
nanašajo na zaposlovanje in delovne razmere delavcev, vklju čenih v izvajanje 
naročila, opredeliti že na ravni EU?  
Preverjanje izpolnjevanja zahtev 
Naročniki bi lahko okoljske ali socialne zah teve podrobno opredelili ob pripravi tehni čnih 
specifikacij, dolo čitvi meril za izbor/oddajo ali uvedbi klavzul o izvedbi naro čila. V takih 
primerih obi čajno sestavijo seznam s podatki o dokazi lih (potrdila/dokume ntacija in/ali 
posebna zaveza), ki jih morajo kandidati ali ponudniki predložiti, da dokažejo sposobnost izpolnjevanja okoljskih ali soci alnih zahtev. V skladu z veljavn imi predpisi se lahko kot 
morebitna dokazila sprejme posebne sheme certif iciranja (npr. shema certificiranja gozdov, 
socialna potrdila itd.), vendar je treba sprejeti tudi druga enakovredna sredstva. Na splošno se 
pri javnih naro čilih pojavlja težava, kako preverjati izpolnjevanje te h zahtev v dobavni verigi. 
Vprašanje preverjanja je še posebej pomembno, ko je del dobavne verige v tretji državi. 
Pri preučevanju izjav o interesu za sodelovanje in ponudb bo naro čnik preveril, ali 
informacije in dokumentacija, ki so jih pred ložili kandidati ali ponudni ki, ustrezajo zahtevam. 
Če zahtevanih podatkov ni ali če so predložene informacije nezadovoljive, bo kandidat 
oziroma ponudnik izlo čen iz postopka. 
Vprašanji: 
                                                 
82 Glej člen 26 Direktive 2004/18/ES.  
SL 38   SL 77. Ali menite, da bi morali z veljavnim okvirom EU na podro čju javnih naro čil 
zagotoviti posebne rešitve za obravnavanje vprašanja preverjanja izpolnjevanja 
zahtev po vsej dobavni verigi? Če je odgovor da, katere rešitve bi predlagali za 
obravnavanje tega vprašanja? 
78. Kako bi lahko naro čnikom najbolje pomagali pri prev erjanju izpolnjevanja zahtev? 
Ali bi jim razvoj „standardiziranih“ shem in dokumentacije za ocenjevanje skladnosti 
skupaj z oznakami olajšal delo? Kaj je mogo če storiti ob takem pristopu, da se čim 
bolj zmanjša upravna obremenitev? 
Povezava s predmetom/izvajanjem naro čila 
Kot je že bilo navedeno, je v velj avnem pravnem okviru EU na podro čju javnih naro čil 
povezava s predmetom naro čila temeljni pogoj, ki mora biti upoštevan, kadar se v proces 
javnega naro čanja uvajajo kakršni koli dejavniki, ki se navezujejo na druge politike. To velja 
za vse zaporedne faze procesa naro čanja in za razli čne vidike (tehni čne specifikacije, merila 
za izbor, merila za oddajo). Pri klavzulah o izvedbi naro čil se zahteva, da mora obstajati 
povezava z izvajanjem nalog, potrebnih za proi zvodnjo/izvajanje blaga/storitev, ki je/so 
predmet naro čila.  
Sprostitev te zahteve bi morda javnim organom omogo čila, da prek javnih naro čil še 
intenzivneje sledijo ciljem politike iz st rategije Evropa 2020. Med drugim bi naro čnikom 
omogočila, da vplivajo na vedenje podjetij, ne gled e na proizvod ali storitev, ki je predmet 
naročila, npr. da spodbudijo ve č okoljske odgovornosti ali ve č pozornosti za družbeno 
odgovornost gospodarskih družb. To bi bil mo čan instrument v podporo ciljem politike iz 
strategije Evropa 2020. 
Vendar je treba pri obravnavanju take možnosti  skrbno oceniti kompromise z drugimi interesi 
politike. Povezava s predmetom naro čila zagotavlja, da sam nakup ostaja osrednja to čka 
postopka, v katerem se uporabi denar davkopla čevalcev. To je pomembno jamstvo za 
zagotovitev, da naro čniki pridobijo najboljšo možno ponudbo za u činkovito porabo javnih 
sredstev. Kot je razloženo zgoraj, je ta cilj iz postavljen tudi v strategiji Evropa 2020, v kateri 
je poudarjeno, da mora politika javnega naro čanja zagotavljati najbolj u činkovito porabo 
javnih sredstev. S tem jamstvom nakupov po na jboljši ceni je hkr ati zagotovljen ukrep 
skladnosti med politiko EU na podro čju javnih naro čil in pravili na podro čju državnih 
pomoči, saj med oddajo javnih naro čil gospodarskim subjektom ni omogo čena nikakršna 
gospodarska prednost. Zato bi sp rostitev povezave s predmetom naro čila lahko pomenila 
nevarnost za odmik uporabe predpisov EU na podro čju javnih naro čil od pravil o državni 
pomoči, kar bi s časoma lahko privedlo do nasprotja s ci ljem zbliževanja pravil o državnih 
pomočeh in predpisov o javnih naro čilih. 
Povezava s predmetom naro čila lahko tudi pomaga prepre čiti položaj, ko bi bili nekateri 
gospodarski subjekti iz dolo čene države morebiti obravnavani ugodneje v škodo subjektov iz 
drugih držav članic. Medtem ko je to še posebej po membno za nekatere vrste dejavnikov (npr. 
nekatere socialne zahteve), ker je ve č verjetnosti, da bodo izhajali iz položaja na nacionalni, 
regionalni ali celo lokalni ravni, pa to velja tudi za druge inte rese politike, kot so okoljska 
vprašanja. Na primer, če se pri dobavi blaga zah teva, da so pisarniška poslopja, ki jih 
uporabljajo ponudniki, ogrevana izklju čno s sončno energijo, bi to lahko pomenilo prednost 
za podjetja iz držav članic s posebnimi vremenskimi razm erami, ki so ugodne za tehnologijo 
sončne energije.  
SL 39   SL Povezava med dejavniki, povezanimi s politiko, in predmetom naro čila je namenjena tudi 
zagotovitvi gotovosti in pr edvidljivosti za podjetja. Če ne bi bilo take po vezave (in usklajenih 
zahtev na ravni EU), bi se si cer od gospodarskih subjektov mord a zahtevalo, da izpolnjujejo 
druge zahteve (glede odstotka  žensk, števila zaposlenih br ezposelnih ljudi, zmogljivosti 
otroškega varstva, ki so na voljo zapos lenim, okoljskih ukrepov ali ukrepov ravnanja z 
odpadki, znakov za okolje itd.) za vsako naro čilo ali vsakega naro čnika.  
Izpolnjevanje razli čnih zahtev, ki jih nalagajo naro čniki, je lahko še poseb ej težavno za MSP, 
saj morda nimajo gospodarskih in človeških virov za izpolnj evanje širokega razpona 
družbenih zahtev za vsak posamezen primer, 
Konec koncev bi lahko bile zahteve, ki niso povezane s proizvodom al i storitvijo, ki je 
predmet naro čila, v nasprotju s ciljem strategije Evr opa 2020 glede spodbujan ja inovacij, saj 
konkurenca med podjetji ne bi ve č temeljila na razvoju najboljšega (po možnosti 
inovativnega) proizvoda ali storitve, temve č na podjetniški politiki. 
Vprašanja: 
79. Nekatere zainteresirane st rani predlagajo omilitev ali celo opustitev pogoja, da 
morajo biti zahteve, ki jih nalaga naro čnik, povezane s predmetom naro čila (na 
podlagi česa bi se na primer lahko zahtevalo, da ponudniki uporabljajo politiko enake 
obravnave spolov pri zaposlovanju oziroma zaposlujejo dolo čeno kvoto posebnih 
kategorij ljudi, kot so iskalci zaposlitve, invalidi itd.). Se  strinjate s tem predlogom? 
Katere bi bile po vašem mnenju prednosti in slabosti ublažitve ali opustitve povezave 
s predmetom naro čila? 
80. Katere korektivne mehanizme, če sploh, bi bilo treba uvesti pri sprostitvi povezave s 
predmetom naro čila, da bi ublažili tveganje diskriminacije in precejšnjega 
omejevanja konkurence? 
81. Ali menite, da bi imela MSP lahko težave z izpolnjevanjem razli čnih zahtev? Če je 
odgovor da, kako naj bi po vašem mnen ju obravnavali to vprašanje?  
82. Če menite, da bi bilo tr eba ublažiti ali odpraviti  povezavo s predmetom naro čila, v 
kateri od zaporednih faz postopka oddaje naro čila naj bi se to zgodilo? 
82.1. Ali menite, da je pri opredelitvi tehni čnih specifikacij mogo če ublažiti zahtevo, da 
morajo biti specifikacije, ki se nanašajo na postopke in na čine proizvodnje, povezane 
z značilnostmi proizvoda, da lahko vsebujej o elemente, ki niso vidni v zna čilnostih 
proizvoda (kot je na primer zahteva pr i nabavi kave, da dobavitelj proizvajalcem 
plača premijo, ki se vloži v dejavnosti, namenjene pospeševanju družbenega in 
gospodarskega razvoja lokalnih skupnosti)?  
82.2. Ali menite, da bi morala zakonodaja EU na podro čju javnih naro čil naročnikom 
omogočiti uporabo meril za izbor, ki temeljijo na zna čilnostih podjetij, ki niso 
povezane s predmetom naro čila (npr. zahteve, da ponudn iki uporabljajo politiko 
enake obravnave spolov pri zaposl ovanju oziroma zaposlujejo dolo čene kvote 
posebnih kategorij ljudi, kot so iskalci zaposlitve, invalidi itd.)? 
82.3. Ali menite, da bi bilo treba povezavo s predmetom naro čila v fazi oddaje ublažiti ali 
odpraviti, da bi upoštevali druge interese politik e (npr. dodatne to čke za ponudnike, 
ki zaposlujejo iskalce zaposlitve ali invalide)? 
SL 40   SL 82.3.1.  Merila za oddajo, poleg najnižje cene, ekonomsko najugodnejšega ponudnika 
oziroma meril, ki niso povezana s predmetom naro čila, bi uporabo predpisov EU na 
področju javnih naro čil lahko lo čila od uporabe pravil o državnih pomo čeh, saj bi 
naročila, ki niso oddana na podl agi gospodarskih meril, temve č na drugi podlagi, 
lahko vsebovala elemente državne pomo či, ki so morebiti problemati čni glede na 
pravila EU o državnih pomo čeh. Ali se strinjate? Če je odgovor da, kako bi morali 
obravnavati to vprašanje? 
82.4. Ali menite, da bi morala zakonodaja EU na podro čju javnih naro čil naročnikom 
omogočiti, da uvedejo klavzule o izvedbi naro čil, ki niso strogo povezane z 
zagotavljanje zadevnega blaga in storite v (npr. zahteva, da izvajalec svojim 
zaposlenim zagotovi storitve ot roškega varstva ali da dolo čen znesek nameni 
financiranju socialnih projektov)? 
4.2. „Kaj kupovati“ v podporo ciljem politike iz strategije Evropa 2020 
Cilje politike je mogo če prek javnih naro čil doseči tudi tako, da se naro čnikom naložijo 
obveznosti glede tega, „kaj kupova ti“. To je na primer mogo če doseči z uvedbo obveznih 
zahtev ali meril, ki urejajo zna čilnosti blaga ali storitev, ki so predmet naro čila (npr. najvišje 
ravni porabe energije al i virov, za okolje škodlji ve snovi, najnižje ravni recikliranja), oziroma 
z določitvijo ciljnih vrednosti (npr. 60 % naro čil mora biti okolju prijaznih)83. 
Z najnovejšo sektorsko za konodajo na ravni EU je: 
• bila uvedena obveznost naro čnikov, da pri javnih naro čilih zahtevajo dolo čeno raven 
energetske u činkovitosti84; 
• bila uvedena obveznost naro čnikov, da pri odlo čitvah o oddaji javnih naro čil upoštevajo 
energetsko u činkovitost in druge vplive na okolje85; 
• bil javni sektor pozvan, naj bo vzor na podro čju energetske u činkovitosti, tako da sprejme 
neko minimalno število energetsko u činkovitih ukrepov na podro čju javnih naro čil86 in 
spodbuja zelene javne zgradbe (npr. zgradbe z nizko ali ni čelno porabo primarne 
energije87). 
• bil uveden poziv naro čnikom, da si prizadevajo za naro čanje samo takih proizvodov, ki 
spadajo v najvišji razred energetske u činkovitosti88.  
Komisija je v svojem nedavnem sporo čilu „Energija 2020 – Strategija za konkuren čno, 
trajnostno in zanesljivo oskrbo z energijo“89 navedla, da bi bilo treba pri vseh javnih naro čilih 
                                                 
83 Na primer na podro čju zelenih javnih naro čil – več držav članic, kot so Nizozemsk a, Finska, Slovenija, 
Avstrija in Belgija, si je za dalo ambiciozne cilje na podro čju zelenih javnih naro čil na nacionalni ravni. 
84 Uredba (ES) št. 106/2008 (UL L 39, 13.2.2008, str. 1) (tako imenovana Uredba Energy Star). 
85 Direktiva 2009/33/ES o spodbujanju čistih in energetsko u činkovitih vozil. 
86 Direktiva 2006/32/ES o u činkovitosti rabe kon čne energije in o energetskih storitvah. 
87 Direktiva 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 140, 5.6.2009, str. 16) 
in Direktiva 2010/31EU o energetski u činkovitosti stavb (UL L 153, 18.6.2010, str. 13).  
88 Direktiva 2010/30/EU o navajanju porabe energije in drugih virov izdelkov, povezanih z energijo, s 
pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku (UL L 153, 18.6.2010, str. 6). 
89 COM(2010) 639. 
SL 41   SL gradenj, storitev ali blaga uporablj ati Energetska merila (glede u činkovitosti, obnovljivih 
virov in pametnih omrežij). 
Za proizvode bi se lahko širše upo rabljala tudi metodologija za dolo čanje denarne vrednosti, 
kakršna je bila razvita za Direktivo o čistih vozilih90. Obveznost vklju čitve obratovalnih 
stroškov v življenjski dobi v odlo čitev o nakupu proizvodov in  storitev (na podoben na čin, kot 
se to že zahteva za vozila), bi lahko zagotovila nižj e skupne stroške. Vendar bi bilo za to treba 
določiti splošno metodologijo, ki bi veljala za vse skupine proizvodov. 
Bolj splošno se kot dodatno sredstvo za spodbujan je inovativnosti in drugih ciljev politike 
znotraj strategije Evropa 2020 zagovarja uvedba obveznih zahtev v predpise EU na podro čju 
javnih naro čil prek zakonodaje, ki temelji na delegiranih aktih91. 
Glede socialne vklju čenosti navaja nova Evropska stra tegija o invalidnosti za obdobje 2010–
202092, da bo Komisija raziskala prednosti sprejema regulativnih ukrepov za zagotovitev 
dostopnosti izdelkov in storitev, vklju čno z ukrepi za pospešitev uporabe javnih naro čil. 
Uvedba takih obveznosti je lahko zelo u činkovit instrument za dosego ciljev politike iz 
strategije Evropa 2020, saj se  spodbuja povpraševanje po proizvodih in storitvah visoke 
družbene vrednosti. Poleg tega  se je s centralizacijo odlo čitev o strategijah naro čanja mogo če 
izogniti razdrobljenosti politik naro čanja in pove čati predvidljivost, kar je v korist 
gospodarskim subjektom. Na primer na podro čju zelenih javnih naro čil lahko razhajajo či 
pristopi držav članic k zelenim javnim naro čilom povzro čijo težave dobaviteljem, zlasti MSP, 
ki se morajo prilagoditi razli čnim okvirom v razli čnih državah, kar otežuje razvoj in prodajo 
zelenih proizvodov in storitev. 
Po drugi strani pa je bilo izraženih nekaj pomislekov v zvez i z uvedbo obveznosti glede tega, 
kaj kupovati.  
Treba je upoštevati pomemben vidik tveganja, da bi uvedba takih obveznosti lahko vodila v 
diskriminacijo ali omejila konkurenco na trgih javnih naro čil, kar bi lahko imelo za posledico 
manj ponudnikov in višje cene, to pa bi lahko bilo sporno v času gospodarskih težav in 
proračunskih omejitev v mnogih državah članicah. Da bi ublažili to tveganje, morata biti 
zagotovljena objektivnost in nedi skriminatornost uvedenih zahtev in meril, uporabljali pa bi 
se lahko le takrat, ko je vseevropski trg dovolj razvit, da zagotavlja u činkovito konkurenco. 
Upoštevati je treba tudi, da lahko nekatere zahteve glede ve čjega varovanja okolja na srednji 
in dolgi rok vseeno ustvarijo e konomske prihranke (npr. na podro čju energetske 
učinkovitosti). 
Nekatere vrste obveznosti bi lahko bolj vplivale na konkurenco na trgih javnih naro čil kot 
druge: 
                                                 
90 Komisija je v podporo izvajanju obveznosti iz te direktive, da se upoštevajo stroški v življenjski dobi, 
vzpostavila portal čistih vozil, ki zagotavlja vse potrebne informacije za dolo čanje denarne vrednosti 
stroškov v življenjski dobi, ki jih obravnava direktiva: http://www.cleanvehicle.eu/ ; 
http://ec.europa.eu/transport/urban/veh icles/directive/directive_en.htm. 
91 Poro čilo Maria Montija predsedniku Evropske komisije z dne 9. maja 2010, „Nova strategija za enotni 
trg“, točka 3.4, str. 78.  
92 COM(2010) 636. 
SL 42   SL – učinek tehni čnih specifikacij v smislu zahtev glede u činkovitosti bo verjetno manj 
omejevalen za konkurenco kot u činek podrobnih specifikacij o tehni čnih lastnostih 
proizvodov, ki so predmet naro čila;  
– zavezujoča pravila o tehni čnih lastnostih proizvodov, ki so predmet naro čila, bi lahko 
precej zmanjšala ali celo popolnom a ukinila izbiro in konkurenco na trgih javnih naro čil, 
medtem ko bi obvezne dolo čbe v zvezi z odlo čitvijo, katera od razli čnih meril za oddajo 
naj bi se upoštevala (n a primer energetsko u činkovitost, vrednotenje stroškov v 
življenjskem ciklu, dostopnost), ve rjetno imele manj omejevalne u činke na konkurenco na 
trgu javnih naro čil.  
Uvedba obveznosti glede tega, „kaj kupovati“, bi lahko na naro čnike vplivala tudi tako, da se 
bo zmanjšal njihov manevrski pr ostor za postopke javnega naro čanja. To bi lahko vplivalo na 
njihovo zmožnost za pridobitev proizvodov in  storitev, ki so popolnoma prilagojeni 
zadovoljevanju posebnih potreb posameznih naro čnikov. To tveganje se bi lahko zmanjšalo z 
določitvijo obveznosti na ustrezno raven. 
Poleg tega velja, da bi cent ralno uvedene obveznosti glede te ga, kaj kupovati, lahko pomenile 
dodatno upravno obremenitev za naro čnike in gospodarske subjekte, na primer ve čjo delovno 
obremenitev zaradi preverjanja, al i podjetja izpolnjujejo zahtev e. Dodatno izobraževanje in 
ustrezno usposabljanje ter namenska orodja93 bi lahko pomagali naro čnikom, da se u činkovito 
spopadejo s to delovno obremenitvijo. Poleg tega bi standardizirane zahte ve na ravni EU, npr. 
pri označenih proizvodih obveznost kupovanja naju činkovitejših proi zvodov, lahko odpravile 
potrebo po posebnem tehni čnem znanju naro čnika pri sestavljanju specifikacij, s čimer bi se v 
določenih primerih poenostavila naloga upoštevanj a takih meril na lokalni, regionalni in 
nacionalni ravni. 
Manj korenita rešitev bi bila, da se zagotovijo spodbude za naro čanje dolo čenih vrst 
proizvodov ali storitev, ki pa ni obvezno. Take s podbude bi lahko vklju čevale finan čne 
prednosti za naro čnike, ki naro čajo okolju prijazne, socialno vklju čujoče ali inovativne 
proizvode in storitve, mehanizme za izmenjavo najboljših praks med naro čniki ali druge 
podporne mehanizme za naro čnike, ki želijo prek javnih naro čil slediti ciljem strategije 
Evropa 2020. 
Vprašanja: 
83. Ali menite, da so obveznosti glede tega, „kaj kupovati“, uvedene na ravni EU, dober 
način za doseganje drugih ciljev politike? Kate re bi bile glavne prednosti in slabosti 
takega pristopa? Za katera posebna podro čja proizvodov ali storitev oziroma za 
katere posebne politike bi bi le po vašem mnenju koristne obveznosti glede tega, „kaj 
kupovati“? Razložite, zakaj. Prosim o, navedite primere praks držav članic pri javnem 
naročanju, ki bi se lahko pos nemale na ravni EU. 
84. Ali menite, da bi bilo treba nadaljnje obv eznosti glede tega, „kaj kupovati“, na ravni 
EU vključiti v posebno zakonodajo politike (na podro čju okolja, energetike, sociale, 
dostopnosti itd.), ali bi jih b ilo treba namesto tega uvesti v okviru splošne zakonodaje 
EU na podro čju javnih naro čil? 
                                                 
93 Kot je zgoraj naveden portal čistih vozil. 
SL 43   SL 85. Ali menite, da bi bilo treba obveznos ti glede tega, „kaj kupovati“, uvesti na 
nacionalni ravni? Ali menite, da bi ta ke nacionalne obveznosti lahko vodile v 
morebitno razdrobljenost notranjega trga? Če je odgovor da, kako bi lahko 
najprimerneje ublažili to tveganje? 
86. Ali menite, da bi morale obveznosti gl ede tega, „kaj kupovati“, kot enega od 
številnih elementov razpisa raje vklju čevati obveznosti za naro čnike glede ravni 
povpraševanja (npr. po zelenih javnih naro čilih), lastnosti blaga/storitev/gradenj, ki 
so predmet naro čil, ali posebna merila, ki jih je treba upoštevati?  
86.1. Kakšen manevrski prostor bi  bilo treba pustiti naro čnikom pri odlo čitvah o oddaji 
naročil?  
86.2. Ali bi morala biti z obveznimi zahtevami dolo čena le minimalna raven, tako da bi 
posamezni naro čniki lahko dolo čili bolj ambiciozne zahteve? 
87. Kateri bi bil po vašem mnenju najp rimernejši instrument za obravnavanje 
tehnološkega razvoja v smislu najbolj na predne tehnologije (na primer pooblastitev 
subjekta, da spremlja, katera tehnologija se je razvila do najbolj napredne faze, 
zahteva, naj naro čniki upoštevajo najbolj napre dno tehnologijo kot eno od meril za 
oddajo, ali katero koli drugo sredstvo)? 
88. Uvedba obveznih meril ali obveznih ciljev na temo, kaj kupovati, ne bi smela imeti 
za posledico odprave konkuren ce na trgih javnih naro čil. Kako bi lahko pri dolo čitvi 
navedenih meril ali ciljev upoštevali cilj, da se konkurenca ne odpravi?  
89. Ali menite, da bi uvedba obveznosti glede tega, „kaj kupovati“, pove čala upravno 
obremenitev – predvsem za majhna podjetja? Če je odgovor da, kako bi lahko 
ublažili to tveganje? Kateri izvedbeni ukrepi in/ali smernice bi morali spremljati take 
obveznosti? 
90. Če niste zagovornik obveznosti glede tega, „kaj kupovati“, kateri drugi instrumenti 
(npr. priporo čila ali druge spodbude) bi bili primerni?  
4.3. Inovacije 
Evropa premore velik in neizkoriš čen potencial za spodbujanje inovacij prek javnih naro čil, 
obenem pa lahko spodbuja tudi čezmejno konkurenco ter nizkooglji čno gospodarstvo in za 
javne organe dosega najugodnejše razmer je med kakovostjo in ceno. Javna naro čila 
inovativnih proizvodov in storitev so klju čnega pomena za izbo ljšanje kakovosti in 
učinkovitosti javnih storitev v času proračunskih omejitev.  
Pristop v veljavnih direktivah EU o javnih naro čilih je prilagodljiv, kar naro čnikom omogo ča, 
da so njihovi razpisi za zbiran je ponudb usmerjeni v inovacije, kar lahko industrijski sektor 
spodbudi k iskanju novih naprednih rešitev. 
Natečaji94 naročnikom omogo čajo pridobitev na črtov ali projektov na podro čjih arhitekture, 
strojništva ali obdelave podatkov: pri takem po stopku so udeleženci vabljeni, da predlagajo 
                                                 
94 Glej člene od 66 do 74 Direktive 2004/18/ES. 
SL 44   SL projekte, ki niso omejeni s strogimi formal nimi pogoji; zato imajo vso svobodo, da predložijo 
inovativne zamisli, ki jih je mogo če uporabiti v prihodnjem postopku javnega naro čanja. 
Pri posebej zapletenih naro čilih, kjer naro čniki menijo, da uporaba odprtega ali omejenega 
postopka ne bo omogo čila oddaje naro čila, Direktiva dolo ča drugačen postopek – 
konkuren čni dialog95. V tem postopku lahko naro čniki v dialogu s kandidati ugotovijo in 
opredelijo sredstva, ki so najb olj primerna za zadovoljitev naro čnikovih potreb. Od 
udeležencev se pri čakuje, da bodo predlagali zamisli in re šitve, o katerih se razpravlja z 
naročniki.  
Cilj veljavnih predpisov EU na podro čju javnih naro čil je zaščititi inovativne rešitve, četudi 
niso zajete v pravicah intelektualne lastnine. Naro čniki predlaganih rešitev in drugih zaupnih 
informacij ne smejo posredovati drugim udeležencem brez predhodne odobritve ponudnika96. 
Kljub temu je bilo selektivno izbiranje („izbiranje najboljšeg a“ – „cherry picking“) pravic 
intelektualne lastnine ali inovativni h rešitev izpostavl jeno kot zaskrbljujo če vprašanje, zlasti v 
zvezi s konkuren čnim dialogom: če udeleženec razkrije edinstvene zna čilnosti rešitve, lahko 
zanje izvedo drugi kandidati. Ve ljavni predpisi sicer zahtevajo, da morajo take informacije 
ostati zaupne, vendar je naro čnik v precepu med obveznostjo varstva zaupnih informacij in 
potrebo po razkritju nekaterih informacij, da bi opredelil rešitve, ki so najprimernejše za 
zadovoljitev njegovih potreb. Naro čniki so lahko izpostavljeni sk ušnjavi, da pritisnejo na 
ponudnike, naj dajo soglasje k razkritju. Poleg tega  lahko dejstvo, da se najboljša rešitev (ki jo 
izbere naro čnik) nujno predstavi vsem  ponudnikom, ki so potem pozvani, naj oddajo svoje 
ponudbe na podlagi te rešitve, deluje kot ne gativna spodbuda ponudnikom, da predlagajo zelo 
inovativne rešitve, saj niso prepri čani, ali bodo za svoj izum „nagrajeni“ z dejansko oddajo 
naročila. 
Naročniki se lahko pri pripravi razpisa za zbiranje ponudb odlo čijo tudi, da bodo ponudnikom 
dovolili oddati razli čice. V tem primeru lahko pride do ponudbe blaga in storitev, ki ne 
ustrezajo tistim, ki jih je opredelil naro čnik, vendar izpolnjujejo minimalne tehni čne zahteve 
iz razpisne dokumentacije. Možnos t oddaje ponudb, ki odstopajo od za četnih tehni čnih 
specifikacij naro čnikov, gospodarske subjekte spodbuja, da  ponudijo bolj inovativne storitve 
ali proizvode. S tem se la hko spodbudi raziskovanj e novih tehnologij,  uporabnikom pa 
omogoči izkoriščanje prednosti tehni čnega napredka.  
Naslednji pomemben na čin spodbujanja inovacij je, da naro čniki zahtevajo razvoj proizvodov 
ali storitev, ki jih na trgu še ni na voljo. Veljavni pravni okvir to omogo ča s tako imenovanimi 
„predkomercialnimi naro čili“97, ki zajemajo naro čilo raziskovalnih in razvojnih storitev za 
razvoj novih rešitev98 z namenom morebitnega poznejšega nakupa kon čnega proizvoda ali 
                                                 
95 Glej člen 29 Direktive 2004/18/ES in uvodno izjavo 31 Direktive 2004/18/ES. Konkuren čni dialog v 
Direktivi 2004/17/ES ni opredeljen. Vendar naro čniku, ki se je odlo čil za postopek s pogajanji s 
predhodnim povabilom k oddaji ponudb, ni č ne prepre čuje, da ne bi v specifikacijah dolo čil, da bo 
postopek tak, kot ga Direktiva 2004/18/ES dolo ča za konkuren čni dialog. 
96 Člen 29(3) Direktive 2004/18/ES. Tako jamstvo je še eno pravilo, dodano klavzuli zaupnosti v členu 6 
navedene direktive. 
97 Za obsežnejše smernice glej sporo čilo Komisije in s tem povezan delovni dokument služb Komisije 
„Predkomercialna naro čila: spodbujanje inovacij za zagotavljanje visokokakovostnih trajnostnih javnih 
storitev v Evropi“, COM(2007) 799 in SEC(2007) 1668. Za ve č informacij o najnovejšem razvoju 
dogodkov in novicah o predkomercialnih naro čilih glej spletni naslov: 
http://cordis.europa.eu/fp7/ict/pcp/home_en.html. 
98 Javna naro čila, ki niso zajeta direktivah o javnih naro čilih na podlagi člena 16(f) Direktive 2004/18/ES. 
SL 45   SL storitve po obi čajnem postopku javnega naro čila. Ta pristop javnim organom omogo ča, da 
tveganja in koristi na črtovanja, izdelave prototipov in preskušanja omejenega obsega novih 
proizvodov in storitev delijo z dobavi telji brez uporabe državnih pomo či.  
Predkomercialna javna naro čila lahko naro čnikom pomagajo korenito izboljšati ka kovost in 
učinkovitost javnih služb s tem, da ustvarja jo vodilne trge in sp rožijo razvoj novih 
revolucionarnih rešitev, ki lahko ponudijo rešitve za izzive javnega  sektorja, za katere na trgu 
še ni na voljo že obstoje čih proizvodov in storitev. 
Zainteresirane strani kljub tem razli čnim možnostim za spodbujanje inovacij prek javnih 
naročil zatrjujejo, da je v Evropi premalo javnih naro čil usmerjenih v inovacije. To je lahko 
posledica razli čnih dejavnikov, kot so: napa čne spodbude, ki favorizir ajo rešitve z nizkim 
tveganjem; pomanjkanje znanja in zmožnosti glede uspešnega naro čanja novih te hnologij in 
inovacij; nepovezanost med javnim naro čanjem in cilji politike ter pomanjkanje strateškega 
pristopa. Zato je v odgovor na ugotovljeno pot rebo po smernicah potrebna razprava o tem, 
kako bi izvajanje predpisov o javnih naro čilih in morebitnih nadaljnjih ukrepov lahko 
pripomoglo k temu, da bi naro čniki spodbujali inovacije. Posebno pozornost je treba nameniti 
merjenju uspešnosti, saj je to klju čno za ocenjevanje u činka javnega naro čanja na inovacije, 
izboljšanje uspešnosti in dosegan je dejanskega cilja inovacij.  
Vprašanja: 
91. Ali menite, da je treba dodatno promovira ti in spodbujati inovacije prek javnih 
naročil? Katere spodbude ali ukrepi bi podprli in  pospešili uvajanje inovacij s strani 
organov javnega sektorja?  
92. Ali menite, da konkuren čni dialog omogo ča zadostno varstvo pravic intelektualne 
lastnine in inovativnih rešitev, na primer zagotavlja, da ponudniki niso prikrajšani za 
koristi, ki izhajajo iz n jihovih inovativnih zamisli?  
93. Ali menite, da bi drugi postopki bolje izpolnjevali zahtevo spodbujanja inovacij z 
zaščito izvirnih rešitev? Če je odgovor da, kateri postopki bi bili najustreznejši? 
94. Ali je pristop predkomercialnih naro čil, ki pomeni, da naro čniki naročajo storitve na 
področju raziskav in razvoja za razvoj proi zvodov, ki jih na trgu še ni na voljo, po 
vašem mnenju primeren za spodbujanje inova cij? Ali obstaja pot reba po nadaljnji 
izmenjavi najboljših praks in/ali normiranju praks javnega naro čanja na podro čju 
raziskav in razvoja, ki  se uporabljajo v državah članicah, da bi pospešili bolj 
razširjeno uporabo predkomercialnih naro čil? Ali morda obstajajo drugi na čini, ki v 
obstoječem pravnem okviru niso izrecno obravnavani, na katere bi naro čniki lahko 
zahtevali razvoj proizvodov ali storitev, ki jih na trgu še  ni na voljo? Ali poznate 
kakršne koli specifi čne načine, na katere bi naro čniki lahko spodbudili MSP in 
novoustanovljena podjetja k sodelova nju pri predkomercialnih naro čilih? 
95. Ali so potrebni dr ugi ukrepi za pove čanje inovacijske zmogljivosti MSP? Če je 
odgovor da, katere posebne ukrepe bi predlagali? 
96. Kakšne meritve uspešnosti bi predla gali za spremljanje napredka in u činka 
inovativnih javnih naro čil? Kateri podatki bi bili potre bni za te meritve uspešnosti in 
kako bi se jih lahko zbiralo, ne da bi za naro čnike in/ali gospodarske subjekte to 
predstavljalo dodatno breme? 
SL 46   SL 4.4. Socialne storitve 
Socialne storitve so navedene v Prilogi II B k Direktivi 2004/18/ES. Zato se, kot je razloženo 
zgoraj, za naro čila za socialne storitve, katerih vrednos t presega pragove za uporabo direktiv o 
javnih naro čilih, uporablja le nekaj posebnih pr edpisov direktiv (ki zadevajo tehni čne 
specifikacije in objavo rezu ltatov postopka javnega naro čanja) in temeljnih na čel prava EU, 
kot sta nediskriminacija in preglednosti99. Kot je razloženo zgoraj, se za naro čila pod pragovi 
osnovna na čela prava EU, kot sta nediskriminac ija in preglednost, uporabljajo le, če obstaja 
čezmejni interes.  
Zato naro čniki pri oddajanju socialnih storitev  podizvajalcem prek javnega naro čila storitev 
že imajo precejšnjo svobodo glede postopkov, ki jih morajo upoštevati. Poleg tega lahko naročniki uvedejo zahteve, ki predvsem zadevajo kakovost, celovitost in kontinuiteto zadevne 
storitve, ter zahteve, ki se nanašajo na udel ežbo in sodelovanje uporabnikov pri zagotavljanju 
storitev in presojo ali zagotovi tev, da ponudniki storitev  pri izvajanju storitve poznajo lokalni 
okvir
100. 
Vendar so po mnenju nekaterih zainteresiran ih strani potrebne prilagoditve veljavnih 
predpisov, da bi bolje upoštevali posebnosti soci alnih storitev. Predvsem pozivajo k višjim 
pragovom za take storitve. Omeniti je treba, da pri socialnih storitv ah povišanje veljavnih 
pragov ne bi povzro čilo omejitve podro čja uporabe in morebitne odškodninske zahtevke v 
skladu s sporazumom GPA in drugimi mednarodnimi  sporazumi, saj storitve B niso zajete v 
teh instrumentih.  
Vprašanja: 
97. Ali menite, da bi bilo treba v zakonodaji EU o javnih naro čilih bolj upoštevati 
posebne zna čilnosti socialnih storitev? Če je odgovor da, kako naj bi to storili? 
97.1. Ali menite, da bi morali dolo čene vidike, ki zadevajo naro čila socialnih storitev, 
obsežneje urediti na ravni EU zaradi pove čanja kakovosti teh st oritev v prihodnosti? 
Še zlasti pa: 
97.1.1.  Ali bi morali v direktivah prepovedati merilo najnižje cene za oddajo naro čil/omejiti 
uporabo cen kot merila/omejiti težo, ki jo naro čniki pripišejo ceni/uvesti tretjo 
možnost merila za oddajo poleg merila najnižje cene in ekonomsko najugodnejše 
ponudbe? 
97.1.2.  Ali bi bilo treba v direktivah poskrbeti za možnost rezervacije socialnih storitev za 
neprofitne organizacije/ali bi bilo treba poskrbeti za druge privilegije za take 
organizacije v okviru oddaje naro čil socialnih storitev? 
                                                 
99 Podatek se nanaša na socialne storitve med storitvami, navedenimi v Prilogi II B k Direktivi 
2004/18/ES, za katere se uporabljajo le omejena pravila navedene direktive (zaradi razlikovanja med storitvami, navedenimi v Prilogi II A, in storitvami, navedenimi v Prilogi II B, glej člena 20 in 21 
navedene direktive). 
100 Posebne smernice za uporabo pravil na podro čju javnih naro čil ob upoštevanju široke diskrecije, ki jo 
imajo javni organi na tem podro čju, so na voljo v „Smernicah za uporabo pravil EU o državnih 
pomočeh, javnih naro čilih in notranjem trgu za storitve splošnega gospodarskega pomena in predvsem 
za socialne storitve splošnega pomena“ (SEC(2010)1545), ki posodabljajo delovni dokument služb 
Komisije Pogosto postavljena vprašan ja glede uporabe pravil javnih naro čil za socialne storitve 
splošnega pomena – SEC(2007) 1514, 20.11.2007. 
SL 47   SL 97.1.3.  Sprostitev meril za oddajo ali rezervacije naro čil za dolo čene tipe organizacij bi 
lahko posegle v zmožnost  postopkov javnih naro čil, da zagotavlj ajo pridobitev 
tovrstnih storitev „ob najmanjših strošk ih za skupnost“, ter ta ko pomenijo tveganje, 
da bodo naro čila vsebovala državno pomo č. Ali se strinjate? 
97.2. Ali menite, da bi morali  biti drugi vidiki naro čanja javnih storitev manj regulirani (na 
primer z višjimi pragovi ali predpisi tipa de  minimis za take storitve)? Kakšna bi bila 
utemeljitev takega posebnega obravnavanja socialnih storitev? 
5. ZAGOTAVLJANJE PREMIŠLJENIH POSTOPKOV  
Zaradi vklju čenega finan čnega tveganja ter tesne povezanosti javnega in zasebnega sektorja je 
javno naro čanje podro čje tveganja za nepoštene poslovne pr akse, kot so navzkrižje interesov, 
favoriziranje in korupcija. Podobno razmišljanje je mogo če zaslediti v stockholmskem 
programu101, kjer so javna naro čila navedena kot podro čje, ki mu je treba posvetiti posebno 
pozornost v okviru boja proti korupciji.  
Učinkoviti mehanizmi za prepre čevanje nepoštenih poslovni h praks pri javnem naro čanju 
niso potrebni le zaradi zagot ovitve poštene konkurence na enaki podlagi in zaradi u činkovite 
porabe davkopla čevalskega denarja, temve č lahko tudi precej prispevajo k uspešnosti 
splošnega boja proti gospodarskemu kriminalu. 
Že zahteve direktiv glede preg lednosti postopka, da bi s te m zagotovili enako obravnavanje 
vseh ponudnikov, kar najbolj zmanjšujejo tveg anja nepoštenih poslovnih praks. Vendar 
veljavni direktivi ne vklju čujeta podrobnejših  pravil za prepre čevanje in sankcioniranje 
nasprotij interesov ter imata le nekaj posebnih pravil za kaznovanje favor iziranja in korupcije 
pri javnem naro čanju. Ta vprašanja so podrobneje obravnavana v nacionalni zakonodaji, 
vendar se raven posebnih zaš čitnih ukrepov, ki jih zagotavlja  nacionalna zakonodaja, med 
državami članicami precej razlikuje.  
Povečanje postopkovnih jamstev proti nepoštenim pos lovnim praksam na ravni EU bi lahko 
izboljšalo skupni evropski standard zaš čite pred takimi praksami, pove čalo poštenost 
postopkov na splošno in zmanjšalo ranljivost postopkov javnega naro čanja glede goljufij in 
korupcije. Vendar bi taka dodatna jamstva pogosto pomenila tudi dodatno upravno obremenitev za naro čnike in podjetja, njihovo dodano vr ednost v boju proti nepoštenim 
poslovnim praksam pa je treba skrbno pret ehtati glede na more biten negativni u činek na 
splošni cilj poenostavitve postopkov.  
5.1. Preprečevanje navzkrižja interesov 
Pojem navzkrižja interesov ozna čuje položaj, ko imajo osebe, vpletene v odlo čitev o oddaji 
naročila, konkuren čne poklicne ali osebne obvez nosti oziroma osebne ali finan čne interese, 
zaradi katerih bi težko pošteno in nepristran sko izpolnjevale svoje naloge, oziroma ko je 
oseba v položaju, da lahko vpliva na postopek odlo čanja naro čnika, da bi podprla lastne 
interese. Tako navzkrižje interesov ne vodi  nujno v korupcijo, lahko pa vodi v korupcijsko 
ravnanje. Zato je ugotavljanje in reševanje nasprotij interesov klju č
no za prepre čevanje 
goljufij. Poudariti je treba, da navzkrižje interesov objektivno in samo po sebi pomeni hudo 
                                                 
101 Dokument Sveta št. 17024/09, ki ga je sprejel Evropski svet 10. in 11. decembra 2009. 
SL 48   SL nepravilnost, ne glede na to, kakšni so bili name ni zadevnih strani in ali so ravnale v dobri ali 
slabi veri102. 
Razpravljati bi bilo treba, ali so potrebni osnovni predpisi na ravni EU, kot je skupna 
opredelitev položajev nesprejemljivega navzkrižja interesov in nekaterih zaš čitnih ukrepov za 
preprečevanje ali reševanje takih položajev103. Ti zaščitni ukrepi bi lahko vklju čevali zahtevo 
po izjavah o neobstoju navzkrižja interesov ter dolo čeno stopnjo preglednosti in odgovornosti 
uradnikov, odgovornih za javno naro čanje, glede njihovega osebnega statusa, seveda ob 
polnem upoštevanju pravil in standardov na podro čju varstva podatkov. Predpisi EU bi lahko 
na primer vklju čevali zahtevo o obveznem razkritju imen članov ocenjevalne komisije 
nadzornemu organu ali pa bi bila z njimi uvedena zahteva, da naro čnik že ob imenovanju 
ocenjevalne komisije preveri, ali bi  lahko šlo za navzkrižje interesov.  
Vprašanji: 
98. Ali se strinjate s tem, da bi  na ravni EU uvedli opredelit ev navzkrižja interesov pri 
javnem naro čanju? Katere dejavnosti/okoliš čine, ki pomenijo potencialno tveganje, 
bi bilo treba zajeti (osebna razmerja, posl ovne interese, kot so lastništva deležev, 
nezdružljivost z zunanjimi dejavnostmi itd.)? 
99. Ali menite, da so potrebni zaš čitni ukrepi za u činkovito prepre čevanje, ugotavljanje 
in reševanje situacij navzkriž ja interesov na ravni EU? Če je odgovor da, kakšne 
vrste zaščitnih ukrepov bi bile po vašem mnenju koristne? 
5.2. Boj proti favoriziranju in korupciji 
Trgi javnih naro čil, predvsem pa veliki projekti gr adenj, pogosto veljajo za donosno tar čo 
morebitnega podkupovanja. Poudariti bi  bilo treba tudi, da neopore čnost postopka ni ogrožena 
le v primeru korupcije, ki je precej o čitna, temve č tudi splošneje v primerih favoriziranja, 
čeprav pri tem ne gre nujno za korupcijsko ravnan je, npr. favoriziranje lokalnega kandidata. 
Najbolj obi čajni scenariji korupcije, ki bi se lahko pojavili v postopkih javnega naro čanja, so 
tako imenovani „kickback“ (tj. pla čilo podkupnine kot nagrade ur adniku, ki je vplival na 
postopek javnega naro čanja), takšna obravnava razpis ne dokumentacije, da se zagotovi 
prednost dolo čenemu naro čniku, in uporaba navideznih/pos redniških družb za prikritje 
nezakonitih dejavnosti nepoštenega uradnika. 
Predpisi o javnem naro čanju v mnogih državah članicah vsebujejo mehanizme, ki so posebej 
namenjeni prepre čevanju korupcije in favoriziranja ter boju proti njima. Enako kot pri 
vprašanju navzkrižja interesov je treba analiz irati, ali bi bilo tr eba v zakonodajo EU na 
področju javnih naro čil vključiti nekatere posebne zaš čitne ukrepe, vendar pod pogojem, da to 
ne bo pomenilo nesorazmerne upravne obremenitve.  Zavedati pa se je treba, da je korupcija 
sicer izredno ob čutljivo vprašanje za države članice, vendar so deja nske težave na tem 
področju in tudi morebitne re šitve odvisne od – zelo razli čnih – nacionalnih upravnih in 
poslovnih kultur. Tako bi bilo težk o najti univerzalne rešitve, ki bi jih uveljavili na ravni EU. 
                                                 
102 Glej sodbo z dne 15. junija1999 v zadevi Ismeri Europa Srl proti Ra čunskemu sodiš ču (T-277/97), 
točka 123, v zvezi s pravili o javnih naro čilih institucij EU. 
103 Glej, na primer, pravila, ki veljajo za javna naro čila institucij EU: člen 52 Uredbe Sveta št. 1605/2002 o 
finančni uredbi, ki se uporablja za splošni prora čun Evropskih skupnosti, in ustrezno sodno prakso, 
predvsem sodbi z dne 9. julija 2002 v zadevi Zavvos proti Komisiji (T-21/01) in z dne 17. marca 2005 v 
zadevi AFCon Management Consultants proti Komisiji (T-160/03). 
SL 49   SL Pogosto se predlaga, da bi bilo  treba korupcijo pri javnem naro čanju obravnavati tako, da se 
poveča raven preglednosti, ki predvsem zadeva odlo čitve, ki jih uradniki, odgovorni za javna 
naročila, sprejemajo skozi celoten postopek. To bi kandidatom in po mo žnosti širši javnosti 
omogočilo, da pregledajo odlo čitve javnih uradnikov in tako delujejo kot u činkovit instrument 
proti korupciji. Tako ve čjo preglednost bi na primer lahko uvedli pri odpiranju ponudb ali 
obvezni objavi poro čil, ki dokumentirajo postopek javnega naro čanja. Dodatna upravna 
obremenitev takega ukrepa bi bila  dokaj omejena, saj morajo naro čniki že zdaj sestavljati ta 
poročila104. Enako bi lahko objava sklenjen ih pogodb (s prikritjem poslovno ob čutljivih 
informacij) pripeljala do boljšega demokrati čnega nadzora nad odlo čitvami o javnih naro čilih.  
Lahko bi predvideli tudi razvoj  posebnih orodij, kot je sist em prijavljanja goljufij prek 
brezplačnega telefona ali spleta, da bi udeležen ce in druge osebe spodbudili, naj zagotovijo 
informacije o kakršnem koli napa čnem ravnanju ali nepravilnosti. Obvestilo o oddaji naro čila, 
spletna stran naro čnika in druga sredstva za objavo bi lahko vklju čevala sklicevanja na tak 
sistem, prek katerega lahko naro čnik ali nadzorni organ prejme informacije iz anonimnih ali 
neidentificiranih virov. 
Spodbujati je treba uporabo praks, kot so obstoje ča orodja za spodbujanje dobrega in 
preglednega upravljanja celot nega ciklusa javnega naro čanja. V tem okviru v bi bilo kljub 
znanim omejitvam koristno razvit i kontrolni seznam opozoril za naro čnike105. Za bolj 
učinkovite prakse poro čanja bi bilo koristno spodbuj ati jasna pravila glede poro čevalskih 
zahtev in varstva tistih, ki opozorijo na nepr avilnosti. Uporaba zunanj ih nadzornikov (npr. 
strokovnjakov za upravo, nevladnih organizac ij itd.) bi lahko dodala vrednost orodjem 
notranjega nadzora pri ocenjevanju uspešnosti naro čnikov ter odkrivanju sumljivih primerov 
in poročanju o njih. 
Morda bi bilo dobro premisliti tudi o uporabi obstoje čih ocenjevalnih mehanizmov za nadzor 
skladnosti z veljavnimi mednarodnimi instrumenti, ki vsebujejo dolo čbe o korupciji pri 
javnem naro čanju106. 
Nazadnje je treba še omeniti, da bi omejevanje diskrecijske pravice naro čnikov za nekatere 
vidike lahko otežilo prakti čno izvajanje odlo čitev, ki ne temeljijo na objektivnih merilih, in s 
tem prepre čevanje favoriziranja (na primer omejevanje diskrecijske pravice naro čnikov za 
razveljavitev postopkov). Vendar taki ukrepi ne smejo omejev ati potrebnega manevrskega 
prostora, ki ga naro čniki potrebujejo za nabavo blaga in  storitev, prila gojenih njihovim 
posebnim potrebam. 
Vprašanja: 
100. Ali se strinjate, da so trgi javnih naro čil izpostavljeni tv eganju korupcije in 
favoriziranja? Ali menite, da so potrebni ukrepi EU na tem podro čju, ali pa bi bilo to 
treba prepustiti samim državam članicam? 
101. Katera so po vašem mnenju kriti čna tveganja za neopore čnost v vsaki od razli čnih 
faz postopka javnega naro čanja (opredelitev zadeve, priprava razpisa, faza izbora, 
faza oddaje, izvedba naro čila)?  
                                                 
104 Člen 43 Direktive 2004/18/ES. 
105 Dokument Svetovne banke o raziskavi politike št. 5243, 29. marca 2010. 
106 Predvsem Konvencija OECD o boju proti podkupovanju tujih javnih uslužbencev v mednarodnem 
poslovanju in Konvencija ZN proti korupciji. 
SL 50   SL 102. Katero od ugotovljenih tveganj bi bilo treba po vašem mnenju obravnavati z uvedbo 
posebnih/dodatnih pravil v di rektivah EU o javnih naro čilih in kako (katera 
pravila/zaš čitni ukrepi)?  
103. Katere dodatne instrumente bi v direk tivah lahko predvide li za obravnavanje 
organiziranega kriminala pri javnem naro čanju? Ali bi na primer podprli uvedbo 
predhodnega nadzora glede podizvajanja? 
5.3. Izločitev „nepoštenih“ ponudnikov 
Izločitev ponudnikov („izklju čitev“), ki so krivi za korupcijo in, splošnej e, kršenje poklicnih 
pravil, je mo čno orodje za kaznovanje – in v dolo čeni meri tudi prepre čevanje – nepoštenih 
poslovnih ravnanj. Člen 45 Direktive 2004/18/ES že dolo ča obveznost izklju čitve 
ponudnikov, ki so bili spoznani za krive za nekatere navedene kršitve (predvsem korupcijo), 
in možnost izklju čitve ponudnikov zaradi številnih drug ih nepoštenih poslovnih praks 
(vključno s „hudo poklicno napako“).  
Vendar pa ostaja nerešenih kar nekaj vprašanj v zvezi s podro čjem uporabe, razlago, 
prenosom in prakti čno uporabo te dolo čbe, zato so države članice in naro čniki pozvali k 
nadaljnji pojasnitvi.  
Preučiti je treba predvsem, ali so razlogi za izklju čitev iz člena 45 primerni, dovolj jasni 
(predvsem izklju čitev zaradi „ poklicne  napake“) in iz črpni, in ali bi bilo treba uvesti še druge 
razloge za izklju čitev. Zdi se tudi, da se naro čniki srečujejo s prakti čnimi težavami, ko 
poskušajo pridobiti vse potrebne informacije o osebnem statusu ponudnikov in kandidatov s 
sedežem v drugih državah članicah ter izpolnjevanju pogojev v skladu z njihovo nacionalno 
zakonodajo.  
Poleg tega bo verjetno treba pojasniti podro čje uporabe nacionalne zakonodaje zaradi 
izključitve. Če bi državam članicam v njihovi nacionaln i zakonodaji zagotovili uvedbo 
dodatnih razlogov za izklju čitev, bi jim morda omogo čili, da se u činkoviteje spopadejo s 
posebnimi težavami zaradi nepoštenih poslovnih ravnanj, povezanih z nacionalnim okvirom. 
Po drugi strani pa posebni nacionalni razlogi za izklju čitev vedno vsebujejo tveganje 
diskriminacije tujih ponudnikov in bi lahko ogrozili na čelo enakih konkuren čnih pogojev po 
vsej Evropi.  
Pomembno vprašanje, ki ni omenjeno v ve ljavnih direktivah EU o javnih naro čilih, se 
navezuje na tako ime novane ukrepe „samoo čiščevanja“, tj. ukrepe, ki jih sprejme 
zainteresiran gospodarski subj ekt, da popravi negativno st anje, ki vpliva na njegovo 
primernost. Njihova u činkovitost je odvisna od tega, kako jih sprejemajo države članice. 
Vprašanje „samoo čiščevalnih ukrepov“ izhaja  iz potrebe po ravnovesju med dejansko 
izključitvijo ter spoštovanjem sorazmernos ti in enake obravnave. Upoštevanje 
samoočiščevalnih ukrepov bi naro čnikom pomagalo pri bolj objek tivni in celoviti presoji 
statusa posameznega kandidata  ali ponudnika, ko se odlo čajo o njegovi izklju čitvi iz postopka 
javnega naro čanja. 
Člen 45 državam članicam omogo ča, da upoštevajo samoo čiščevalne ukrepe, če je iz njih 
razvidno, da so bili odpravljeni pomisleki o poklicni poštenosti, solventnosti in zanesljivosti kandidata ali ponudnika. Vendar ni enotnih pravil glede „samoo čiščevanja“, čeprav naro čniki 
v nekaterih državah članicah kljub temu upoštevajo ukrepe,  ki jih je spre jel gospodarski 
subjekt za odpravo razlogov za izklju čitev. 
SL 51   SL Poleg tega se pojavlja vprašanje, ali bi mora la EU izrecno uvesti sankcije zoper poskuse 
ogrožanja preglednosti in nepris transkosti postopkov javnega naro čanja (npr. zoper kandidate 
ali ponudnike, ki si poskušajo zagotoviti dost op do zaupnih informacij ali neprimerno vplivati 
na dejavnost naro čnika, kot je faza izbora in oddaje). Take sankcije  bi na primer lahko 
pomenile zavrnitev kandidature ali ponudbe, če je odločitev ustrezno utemeljena. 
Nekatere hude oblike protizakonitega ravnanja, kot sta korupcija ali namenoma neprijavljeno 
navzkrižje interesov, bi tudi bilo treba kaznovali strožje, npr. s kazenskimi sankcijami. Države 
članice že morajo dolo čati kazenske sankcije za primere kor upcije pri svojih uradnikih. 
Primernost dolo čanja minimalnih standardov v zvezi  s sankcijami je treba oceniti ob 
upoštevanju obsega kaznivega dejanja ter na čel potrebnosti, subsidiarnosti in 
sorazmernosti107. 
Vprašanja: 
104. Ali menite, da je člen 45 Direktive 2 004/18/ES glede izklju čitve ponudnikov koristen 
instrument za sankcioniranje nepoštenih pos lovnih ravnanj? Katere izboljšave tega 
mehanizma in/ali druge me hanizme bi predlagali? 
105. Kako bi lahko okrepili sodelovanje med naro čniki pri pridobivanju informacij o 
osebnem statusu kandidatov in ponudnikov?  
106. Ali menite, da bi bilo  treba vprašanje „samoo čiščevalnih ukrepov“ izrecno 
obravnavati v členu 45, ali pa naj bi bilo urej eno le na nacionalni ravni? 
107. Ali je utemeljena odlo čitev o zavrnitvi ponudbe ali vl oge primerna sankcija za 
izboljšanje spoštovanja na čela enake obravnave? 
108. Ali menite, da bi bilo treba v lu či Lizbonske pogodbe na ravni  EU razviti minimalne 
standarde za kazenske sankcije v dolo čenih okoliš činah, kot so korupcija ali 
neprijavljeno navzkrižje interesov? 
5.4. Izogibanje nepoštenim prednostim 
Navsezadnje lahko nastopijo okoliš čine, ko ni navzkrižja inte resov ali nepoštenih poslovnih 
praks, pa je poštenost postopka kl jub temu ogrožena, ker so dolo čeni ponudniki v ugodnejšem 
položaju. Na primer, zaradi predhodnega sodelova nja kandidata ali ponudni ka v pripravljalnih 
dejavnostih, povezanih z razvojem storitve, ki je predmet naro čila (kot so raziskave in/ali 
projekt), ima navedeni ponudnik lahko precejšnjo prednost v smislu privilegiranih informacij, kar lahko sproži pomisleke glede spoštovanja na čela enake obravnave
108.  
Tu se postavlja vprašanje, koliko je mogo če te prednosti izravnati  brez diskriminacije 
zadevnega ponudnika. Preprosta izklju čitev ponudnikov, ki so sodelovali  pri pripravi projekta, 
bi verjetno pomenila nesorazmeren odziv in morda v praksi celo ne bi bila izvedljiva, zlasti če 
je na zadevnem trgu le nekaj kvalificiranih tekmecev. Smiselna izravnava bi lahko na primer 
vključevala zahtevo, da se vsem konkuren čnim ponudnikom razkrijejo vse privilegirane 
                                                 
107 Glede funkcionalne pristojnosti EU na podro čju kazenskega prava glej zadevo Komisija proti Svetu  (C-
440/05), to čka 66. 
108 Glej združeni zadevi Fabricom (C-21/03 in C-34/03). 
SL 52   SL informacije, ki jih je privil egirani ponudnik morda pridobil s predhodnim sodelovanjem v 
projektu.  
Še bolj ob čutljivo vprašanje je težava zaradi privileg ijev že uveljavljenih ponudnikov, ki jo je 
še težje jasno opredeliti in izravnati. Morda bi b ilo za ublažitev tveganja diskriminacije spet 
primerno obvezno razkritje privilegiranih informacij, pod pogojem, da se poslovno ob čutljive 
informacije ustrezno zaš čitijo. 
Vprašanji: 
109. Ali bi morali imeti na ravni EU pose bne predpise za obravnavanje vprašanja 
prednosti nekaterih ponudnikov, ker so predhodno sodelovali pri oblikovanju 
projekta v skladu z razpisom za zbiranje ponudb? Katere zaš čitne ukrepe bi 
predlagali? 
110. Ali menite, da je treba težavo morebi tnih prednosti že uveljavljenih ponudnikov 
obravnavati na ravni EU, in, če je odgovor da, kako? 
6. DOSTOP DOBAVITELJEV IZ TRETJIH DRŽAV DO TRGA EU 
Mednarodne zaveze, ki jih je EU sprejela na podro čju javnih naro čil, so vklju čene v razli čne 
določbe direktiv.  
Uvodna izjava 7 Direktive 2004/18/ES in uvodna izjava 14 Direktive 2004/17/ES se izrecno 
sklicujeta na Sklep Sveta 94/800/ES, s kater im je bil odobren Sporazum STO o vladnih 
naročilih (GPA). Navedeno je, da „ so načini ravnanja, ki se uporablja jo v zvezi s ponudniki in 
izdelki iz tretjih držav podpisnic, dolo čeni v Sporazumu “. Poleg tega so pogoji, ki se nanašajo 
na sporazum GPA, vklju čeni v člen 5 Direktive 2004/18/ES in člen 12 Direktive 2004/17/ES. 
Posledično bi morali biti gospodarski subj ekti iz držav podpisnic sporazuma GPA 
obravnavani enako kot evropski gospoda rski subjekti v skladu s pogoji, dolo čenimi v 
sporazumu GPA, zlasti pa v Prilogi 1 EU, ki vklju čuje vse zaveze, ki jih je EU sprejela v 
skladu s sporazumom.  
Poleg tega člen 58 Direktive 2004/17/ES na podro čjih, kjer se EU ni  mednarodno zavezala, 
uvaja posebne ugodnosti Skupnosti za javna naro čila blaga, člen 59 iste direktive pa dopuš ča 
možnost omejitve dostopa do trga javnih naro čil gospodarskih javnih služb EU. 
V zadnjem času so mnoge zainteresi rane strani opozorile, da je trg javnih naro čil EU bolj 
odprt od trgov javnih naro čil naših mednarodnih pa rtnerjev. Tako družbe iz EU nimajo vedno 
enakih konkuren čnih pogojev, ko tekmujejo s tujimi družbami. Ta položaj negativno vpliva 
na pogajalsko izhodiš če EU v mednarodnih pogajanjih za ve čji dostop do trgov. Zato je treba 
premisliti o politiki, ki jo ima EU do tretjih držav na podro čju javnih naro čil, ter o uporabi 
zgoraj navedenih dolo čb in morebitnih izboljšavah. 
To je povezano z aktualno razpravo o možnih na činih okrepitve vzvodov  EU v mednarodnih 
pogajanjih, da bi zagotovili bolj uravnotežen in vzajemen dostop do trga EU in tujih trgov 
javnih naro čil. Komisija trenutno opravlja oceno u činka, s katero preu čuje različne možnosti 
politike na podlagi izvajanja naših mednar odnih obveznosti, kot je sporazum o vladnih 
naročilih, ter možnosti politike v zvezi s tretjimi dr žavami, s katerimi EU takih sporazumov še 
nima.  
SL 53   SL Vprašanja: 
111. Kakšne izkušnje imate z mehanizmi iz členov 58 in 59 Direktive 2004/17/ES in/ali 
kaj menite o teh mehanizmih?  
111.1.  Ali bi bilo treba te dolo čbe dodatno izboljšati? Če je odgovor da, kako? Ali bi bilo 
primerno razširiti podro čje uporabe teh dolo čb na podro čja zunaj naro čil 
gospodarskih javnih služb? 
112. katere druge mehanizme bi predlagali za dosego izboljšane sime trije pri dostopu do 
trgov javnih naro čil? 
*** 
Ta zelena knjiga obravnava vpraš anja, za katera je Komisija  ugotovila, da predstavljajo 
pomembne vidike prihodnje reforme politike EU na podro čju javnih naro čil. Morda obstajajo 
tudi druge klju čne teme, ki pa v zgoraj omenjeni zeleni knjigi niso obravnavane. Poleg tega bi 
bilo od zainteresiranih strani zanimivo izvede ti, katere od zgornjih tem so po njihovem 
mnenju najbolj pomembne in katera vprašanja  se jim zdijo manj pomembna za prihodnjo 
reformo. Zato so vse zainteresirane strani vabljene, da odgovorijo na spodnji vprašanji. 
Vprašanji: 
113. Ali so še druga vprašanja, ki bi jih bilo po vašem mnenju treba obravnavati v 
prihodnji reformi direktiv EU o javnih naro čilih? Za katera vprašanja gre, katere 
težave je treba po vašem mnenju obravnavati in kakšne bi lahko bile njihove rešitve? 
114. Po pomembnosti razvrstite razli čna vprašanja, obravnavana v tej zeleni knjigi, in 
druga vprašanja, ki so po vašem mnenju pomembna. Če bi morali izbrati tri 
prednostna vprašanja, ki bodo najprej obravna vana, kaj bi izbra li? Razložite, zakaj. 
*** 
Komisija vabi vse zainteresirane strani , da prispevke pošljejo do 18. aprila 2011, če je mogo če 
po elektronski pošti in v Wordovem formatu, na MARKT-CONSULT-PP-
REFORM@ec.europa.eu . 
Ni nujno, da so v prispevkih obravnavana vsa vp rašanja, navedena v te j zeleni knjigi. Lahko 
se omejite na vprašanja, ki vas še posebej zan imajo. Prosimo, da jasno navedete, na katere 
vidike se nanašajo vaši prispevki. 
Prejeti prispevki bodo skupaj z navedbo av torja objavljeni na spletu, razen če avtor nasprotuje 
objavi osebnih podatkov, ker bi taka objava škodila njegovim zakonitim interesom. V tem primeru je mogo če prispevek objaviti anonimno. Sicer prispevki ne bodo objavljeni in njihova 
vsebina na čeloma ne bo upoštevana.