[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 15.5.2009

COM(2009) 228 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

o delovanju sistema zgodnjega obveščanja in odzivanja (EWRS) mreže Skupnosti za epidemiološko spremljanje in obvladovanje nalezljivih bolezni v letih 2006 in 2007 (Odločba 2000/57/ES)

(Besedilo velja za EGP)

KAZALO

1. Uvod 3

2. Dogodki, uradno sporočeni leta 2006 3

3. Odziv in nadaljnje spremljanje glavnih dogodkov, uradno sporočenih leta 2006 3

3.1. Chikungunya na Reunionu 3

3.2. Ošpice 4

3.3. Mrzlica Lassa 4

3.4. Clostridium difficile 027 4

3.5. Aviarna influenca pri ljudeh 4

4. Dogodki, uradno sporočeni leta 2007 5

5. Odziv in nadaljnje spremljanje glavnih dogodkov, uradno sporočenih leta 2007 5

5.1. Tuberkuloza 5

5.2. Chikungunya v Italiji 6

5.3. Ošpice v Belgiji 6

5.4. Legioneloza 6

6. Ocena sporočenih dogodkov na podlagi meril prijavljanja 7

7. Nov Mednarodni zdravstveni pravilnik 8

8. Prenos EWRS na ECDC 9

9. Sklepne ugotovitve 9

1. UVOD

Namen tega poročila je obvestiti Svet in Parlament o dogodkih v zvezi z nalezljivimi boleznimi, pomembnimi za Skupnost, ki so bili v skladu z Odločbo 2119/98/ES[1] Evropskega parlamenta in Sveta ter Odločbo Komisije 2000/57/ES uradno sporočeni leta 2006 in 2007 prek sistema zgodnjega obveščanja in odzivanja (EWRS).

2. DOGODKI, URADNO SPOROčENI LETA 2006

Leta 2006 je bilo objavljenih 138 sporočil (2,6 sporočila/teden) in 223 komentarjev. Od 138 sporočil je bilo 37 informacijskih sporočil, 47 sporočil aktivacijske ravni 1, 22 sporočil aktivacijske ravni 2 in dve sporočili aktivacijske ravni 3. Od 30 sporočil, objavljenih zaradi posebnih dogodkov, je bilo 16 sporočil o sprejetju ukrepov, devet sporočil o usklajevanju ukrepov in pet sporočil o nameravanih ali načrtovanih ukrepih. Število sporočil glede na državo ali območje pojava je bilo naslednje: Nemčija (10 uradno sporočenih dogodkov), Francija (8), Italija, Španija, Švedska in Danska (po 7), Združeno kraljestvo in Avstrija (po 6), Belgija in Slovenija (po 5), Latvija in Izrael (po 4), Poljska, Litva in Turčija (po 3), Portugalska, Estonija, Grčija, Nizozemska, Norveška in Sierra Leone (po 2) ter Madžarska, Češka, Slovaška, Romunija, Ferski otoki (Danska), Reunion (francoski čezmorski departma in ozemlje), Saint Helena (Združeno kraljestvo), Hrvaška, Ruska federacija, Mavretanija, Egipt, Tunizija, Irak, Indija in Tajska (po en dogodek). Pri sedmih dogodkih je bila prizadeta več kot ena država EU, v dveh dogodkih pa več kot ena država zunaj EU. Za štiri dogodke ni bil ugotovljen geografski izvor. 48 sporočil v zvezi s šestnajstimi dogodki je bilo objavljenih prek selektivnega kanala za izmenjavo sporočil.

43 dogodkov je bilo v zvezi z gripo, 18 v zvezi z akutno drisko, po osem v zvezi z drisko in salmonelozo, sedem v zvezi z ošpicami, šest v zvezi z legionelozo, pet v zvezi s tuberkulozo, po dva v zvezi s kolero, smrtjo nepojasnjenega vzroka, mrzlico, zastrupitvijo s hrano, hemoragično mrzlico, hemolitično uremičnim sindromom, mumpsom ali variantno Creutzfeld-Jakobovo boleznijo, po eden v zvezi s kampilobakteriozo, leptospirozo, listeriozo, septikemijo, šigelozo, okužbo mehkega tkiva, spolno prenosljivo okužbo in tifoidno mrzlico. Osem sporočil je bilo opredeljenih kot „nerelevantno“, pet pa kot „neregistrirano“.

3. ODZIV IN NADALJNJE SPREMLJANJE GLAVNIH DOGODKOV, URADNO SPOROčENIH LETA 2006

3.1. Chikungunya na Reunionu

Francija je februarja 2006 uradno sporočila hud izbruh virusa Chikungunya na čezmorskem departmaju Reunionu. Virus se je hitro razširil na druge otoke v Indijskem oceanu in dosegel Indijo. ECDC je ocenil tveganje za pojavnost virusa v EU, da se državam članicam zagotovijo informacije pri odločitvi o višji stopnji pripravljenosti. Informacije o tveganjih za potnike na prizadeta območja in z njih so bile pripravljene ter so bile sporočene državam članicam. Obravnavano je bilo tudi tveganje v zvezi z darovalci krvi, ki se vračajo s prizadetih območij, organi na področju javnega zdravja, pristojni za vprašanja varnosti krvi, pa so bili obveščeni, da lahko za darovalce krvi uporabijo politiko odložitve.

3.2. Ošpice

Nemčija je marca 2006 uradno sporočila število regionalnih izbruhov ošpic na jugu in zahodu države. Izbruh na širšem območju Stuttgarta je štel 58 primerov, izbruh v zvezni deželi Severno Porenje-Vestfalija pa 149 primerov. Dodatni pregled je pokazal, da je bilo med 1. januarjem in 3. majem 2006 zdravstvenim organom v Severnem Porenju-Vestfaliji uradno sporočeno 1 018 primerov, pri čemer so bili večinoma prizadeti starejši otroci in mladostniki. Ti dogodki so sprožili posebne ukrepe na področju javnega zdravja kot odziv na dogodek (obvestilo vsem lokalnim zdravstvenim organom, povečanje precepljenosti, informacijske kampanje za šole, vrtce, starše in družinske zdravnike).

3.3. Mrzlica Lassa

Nemčija je 21. julija 2006 uradno sporočila primer mrzlice Lassa pri bolniku, ki je pripotoval iz Freetowna (Sierra Leone) prek Abidjana (Slonokoščena obala) in Bruslja v Frankfurt. Bolnik je bil bolan že med poleti in je nosil neuporaben urinski kateter, iz katerega je na letalski sedež, odeje in pacientova oblačila iztekal urin. Medtem ko je ECDC ocenil, da je bilo tveganje za druge potnike nizko, sta bila sprožena postopek za ugotavljanje stika z osebami z visokim tveganjem in usklajevalni mehanizem, v katerem so sodelovali Evropska komisija, ECDC, Inštitut Robert Koch, belgijski organi na področju javnega zdravja, letalska družba Sabena in SZO. Hitro je bil na voljo komplet orodij in dokumentov. Iskanih je bilo 92 ljudi, od katerih je bilo 43 državljanov EU (Belgija, Nemčija, Italija, Poljska, Združeno kraljestvo, Francija in Španija). Vsaka od teh držav je prejela seznam ljudi, ki jih je bilo treba poiskati s pomočjo orodja za selektivno izmenjavo informacije, ki je na voljo pri EWRS. Pripravljeno je bilo sporočilo za javnost, da bi lahko države članice enotno obvestile javnost, če bi se za to odločile. Čeprav ni bilo ugotovljenih sekundarnih primerov, je dogodek nazorno pokazal vrednost usklajevalnega mehanizma in razkril dodatne možnosti pri obravnavanju podobnih dogodkov v prihodnje.

3.4. Clostridium difficile 027

Francija je 28. aprila 2006 uradno sporočila prvo skupino primerov bolezni v zvezi z Clostridium difficile , toksinotip III, PCR-ribotip 027, ki so se pojavili v bolnišnici na severu države. Informacije so pokazale na podobnost med skupino primerov in sevi, ki lahko povzročajo epidemijo in so že bili izolirani pri izbruhih hude bolezni v zvezi z Clostridium difficile v drugih državah. Clostridium difficile , PCR-ribotip 027, odkrivan v Kanadi in Združenih državah Amerike od leta 2003, je bil povzročitelj bolnišničnih izbruhov v Združenem kraljestvu leta 2004 ter v Belgiji in na Nizozemskem leta 2005. Enota za nadzor okužbe je začela 21. marca 2006 v Franciji izvajati ukrepe nadzora in od 11. aprila 2006 ni bil ugotovljen noben nov primer. Izkušnje, pridobljene v Franciji na nacionalni ravni, so bile posredovane drugim državam članicam, razpravljalo pa se je tudi o ustreznih možnostih odziva. Od leta 2006 je bil Clostridium difficile 027 izoliran še na Poljskem, v Luksemburgu in na Danskem.

3.5. Aviarna influenca pri ljudeh

Prenos virusa influence H5N1 na ljudi v Turčiji je sprožil številna sporočila. Epidemiološko stanje se je redno posodabljalo zaradi morebitne razširitve na druga geografska območja. Čeprav je bilo pri dogodkih aviarne influence več sporočil kot pri katerih koli drugih dogodkih (43 sporočil oz. 31,1 %), se je večina sporočil nanašala na ptice v EU in ukrepe, sprejete na nacionalni ravni za obveščanje potnikov o prizadetih območjih.

4. DOGODKI, URADNO SPOROčENI LETA 2007

Leta 2007 je bilo objavljenih 85 sporočil (1,6 sporočila/teden) in skupaj 300 komentarjev. Od 85 sporočil je bilo 26 informacijskih sporočil, 32 sporočil aktivacijske ravni 1, tri sporočila aktivacijske ravni 2 in eno sporočilo aktivacijske ravni 3. 23 sporočil se je nanašalo na ukrepe, sprejete kot odziv na posebne razmere (12 sporočil o sprejetih ukrepih, osem o usklajevanju ukrepov in tri o nameravanih ukrepih). Glede na geografski izvor je bilo po državah naslednje število dogodkov: Italija (9), Združeno kraljestvo (8), Indija (6), Španija, Nemčija, Irska in Madžarska (po 4), Francija, Švedska, Portugalska, Poljska, Estonija, Vietnam, Češka, Kanada, Malta in Bolgarija (po 2), Danskem, Belgija, Litva, Turčija, Latvija, Norveška, Egipt, Finska, Tajska, Romunija, Dominikanska republika, Nigerija, Luksemburg, Kitajska in Uganda (po eden). Pri štirih dogodkih je bila prizadeta več kot ena država EU, pri dveh dogodkih pa več kot ena država zunaj EU. Za en dogodek ni bil ugotovljen geografski izvor. 159 sporočil v zvezi s štirinajstimi dogodki je bilo objavljenih prek selektivnega kanala za izmenjavo sporočil.

Po deset dogodkov je bilo v zvezi s tuberkulozo in gripo, sedem v zvezi z legionelozo, po pet v zvezi z drisko in salmonelozo, po štiri v zvezi s kolero in ošpicami, tri v zvezi z akutno drisko, po dva v zvezi z mrzlico, zastrupitvijo s hrano, hemoragično mrzlico in tuberkulozo, odporno na več zdravil, po eden v zvezi s kriptosporidiozo, laringitisom, melioidozo, meningitisom, mumpsom, pljučnico, steklino, septikemijo, šigelozo, sifilisom, trihinozo in variantno Creutzfeld-Jakobovo boleznijo. Šestnajst sporočil je bilo opredeljenih kot „nerelevantno“, eno pa kot „neregistrirano“.

5. ODZIV IN NADALJNJE SPREMLJANJE GLAVNIH DOGODKOV, URADNO SPOROčENIH LETA 2007

5.1. Tuberkuloza

Leta 2007 je bilo sporočenih deset dogodkov v zvezi s tuberkulozo. Štirje so bili povezani s poleti, daljšimi od osem ur (Francija, Italija (2) in Nemčija). En dogodek je vključeval osebo, zaposleno v vrtcu, v katerem so bili otroci iz številnih držav EU (Luksemburg). En dogodek je vključeval bolnika, ki je obiskoval poletni tečaj na mednarodni fakulteti (Italija). Dva dogodka sta bila povezana s potnikoma avtobusa (Švedska in Francija), obolelima za tuberkulozo, ki je odporna na več zdravil (MDR-TB). Dva dogodka sta bila povezana s kratkima poletoma: eden z MDR-TB (Malta) in eden s tuberkulozo, ki je odporna na številna zdravila (XDR-TB) (Islandija).

Italijanski zdravstveni organi so 25. maja sporočili primer XDR-TB pri ameriškem državljanu, ki je potoval v Evropo na čezoceanskem letu iz Atlante (Združene države Amerike) v Pariz (Francija). V Kanado se je vrnil s poletom letalske družbe Czech Airlines iz Prage v Montreal, v Združene države Amerike pa je vstopil z avtom. Pri bolniku je bila marca diagnosticirana tuberkuloza in med potjo v Evropo je bil obveščen, da gre za XDR-TB. ECDC je izdala oceno tveganja, v kateri je ugotovila, da je bil bolnik zelo nizko kužen in da ni dokazov, da bi bila XDR-TB bolj prenosljiva kot tuberkuloza, ki ni odporna. Vendar je ECDC glede na resnost XDR-TB priporočila, da se kot previdnostni ukrep za dva čezatlantska poleta (> 8 ur letenja) uporabijo priporočila SZO o „tuberkulozi in letenju“. Komisija je vodila številna usklajevalna srečanja z zadevnimi državami članicami, ECDC, SZO, Združenimi državami Amerike, Kanado in predstavništvi Komisije v Združenih državah Amerike in Kanadi, izvajali pa so se tudi usklajeni ukrepi za ugotavljanje stika. Zaradi velikega zanimanja medijev je bilo pripravljeno sporočilo za javnost. Dogodek je pokazal, da je treba izboljšati obstoječi mehanizem za ugotavljanje stika in po potrebi usklajeno obveščati medije.

Pri oceni drugih dogodkov so se pojavila naslednja vprašanja: (i) varstvo podatkov; (ii) možnost oblikovanja seznama EU „odsvetovanih poletov“; (iii) odgovornost letalskih družb in potovalnih agencij pri zbiranju, zagotavljanju in hrambi osebnih podatkov potnikov za takšne ukrepe na področju javnega zdravja, kot je ugotavljanje stika; (iv) posredovanje podatkov potnikov nacionalnim zdravstvenim organom v skladu s smernicami SZO in (v) ugotavljanje stika le za primere MDR/XDR-TB.

5.2. Chikungunya v Italiji

Italijanski organ na področju javnega zdravja je odkril izbruh na območju Ravene, ki ga je povzročil virus Chikungunya, dogodek pa je sporočil 30. avgusta 2007. Ko je bilo sporočilo objavljeno, je bilo ugotovljenih 131 primerov, trend krivulje epidemije pa se je nižal. To je bil prvi sporočeni primer avtohtonega prenosa virusa Chikungunya v Italiji in Evropi. Izbruh je bil povezan s potnikom, ki se je vračal iz Indije. Lokalni prenos je bil mogoč zaradi prisotnosti komarja Aedes albopticus na tem območju. S hitrim odzivom italijanskega zdravstvenega organa je bil izbruh hitro zaustavljen. Hitra izmenjava informacij je potekala prek EWRS, Komisija pa je skupaj z ECDC pomagala državam članicam pri izboljšanju njihove pripravljenosti, sistemov zgodnjega obveščanja in spremljanja, zmožnosti diagnosticiranja mrzlice Chikungunya in pri izvajanju ukrepov za varnost krvi ter jih spodbujala k temeljitejšim pregledom uvoženega blaga, kot so srečni bambus in rabljene pnevmatike (verjetni viri vnosa vektorja).

5.3. Ošpice v Belgiji

Belgija je 30. oktobra 2007 uradno sporočila izbruh ošpic z 22 primeri v ortodoksni judovski skupnosti v Antwerpnu. Vir okužbe je bil sedemnajstletni ameriški študent na študiju v Londonu, ki je obiskoval sorodnike v Antwerpnu. Prejšnje izbruhe ošpic v ultra ortodoksnih judovskih skupnostih sta sporočila Združeno kraljestvo in Irska (uvožene iz Združenega kraljestva). Očitni vzrok za izbruh je bila nizka precepljenost za ošpice v ultra ortodoksni judovski skupnosti. Belgijski organi so informacije hitro razširili po državi in v tujino. Tesno sodelovanje z Evropskim judovskim svetom je bilo zelo koristno pri doseganju ranljivih skupin v navedenih skupnostih v Evropski uniji, ki se ponavadi slabo zavedajo tveganj zaradi nizke precepljenosti.

5.4. Legioneloza

Kontaktne točke za EWRS na Švedskem, Finskem in Norveškem so januarja uradno sporočile štiri primere legionarske bolezni, diagnosticirane pri potnikih, ki so bivali v istem hotelu na Puketu (Tajski). Vsi primeri so bili sporočeni Evropski delovni skupini za legioneloze (European Working Group for Legionella Infections, EWGLI). Izdano je bilo sporočilo za javnost o ukrepih, ki jih je sprejela Finska. Nordijski inštituti so tesno sodelovali z EWGLI in organizatorji potovanj, ki so obvestili organe, pristojne na lokalni ravni, da so ti lahko ugotovili in obravnavali vir okužbe, da se preprečijo prihodnji primeri. Postopek za ugotavljanje stika je bil hitro sprožen: ugotovljeno je bilo, da je bilo v nevarnosti 284 evropskih turistov iz 11 držav članic EU, ki so bili obveščeni, če je bilo mogoče. Potniki, s katerimi je bil navezan stik, so bili obveščeni o mogoči izpostavitvi in svetovano jim je bilo, naj poiščejo medicinsko pomoč, če opazijo simptome, ki bi kazali na legionelozo. Podobni ukrepi so bili sprejeti po skupini primerov legionarske bolezni julija 2007 pri gostih bolgarskega hotela.

6. OCENA SPOROčENIH DOGODKOV NA PODLAGI MERIL PRIJAVLJANJA

Komisija je zaprosila ECDC, da izvede oceno, ali dogodki, sporočeni v skladu s Odločbo 2119/98/EC, izpolnjujejo merila iz Priloge I k Odločbi 2000/57/ES. Komisija in države članice so želele s tem pridobiti znanstvene dokaze za izboljšanje sistema sporočanja nalezljivih bolezni, ki je urejen v trenutni zakonodaji EU, in za podlago za učinkovitejšo rabo računalniških orodij. ECDC je predstavil celotno poročilo ocene, ki je na zahtevo na voljo, in o njem razpravljal z državami članicami. Najpomembnejši podatki so povzeti spodaj.

Trije strokovnjaki ECDC so neodvisno pregledali skupno 195 dogodkov (aktivacijskih ravni 1, 2 in 3), ki so bili med majem 2004 in decembrom 2007 sporočeni prek EWRS. Za vsak dogodek je bila opravljena ocena, ali izpolnjuje štiri merila in Priloge I[2] k Odločbi 2000/57/ES.

Od 195 sporočil jih je 163 (83,6 %) izpolnjevalo vsaj eno od štirih meril iz Priloge I, 32 (16,4 %) pa jih ni izpolnjevalo nobenega merila. Večina dogodkov (104 – 53,3 %) je izpolnjevala le eno merilo. V spodnji preglednici je razvrstitev sporočil glede na število izpolnjenih meril.

Vrsta sporočila | Število sporočil, ki izpolnjujejo merila iz Priloge I | Skupaj |

0 | 1 | 2 | 3 |

aktivacijska raven 1 EWRS | 22 | 85 | 30 | 4 | 141 |

aktivacijska raven 2 EWRS | 10 | 17 | 21 | 48 |

aktivacijska raven 3 EWRS | 2 | 4 | 6 |

Skupaj | 32 | 104 | 55 | 4 | 195 |

Od 195 sporočil je 11 sporočil (5,6 %) izpolnjevalo merilo 1, 87 sporočil (44,6 %) merilo 2, 36 sporočil (18,5 %) merilo 3, 92 sporočil (47,1 %) pa merilo 4.

Glavni štirje razlogi za sporočanje so bili: 66 sporočil (33,8 %) je bilo objavljenih, ker je obstajala možnost širjenja v sosednje države, 35 sporočil (17,9 %) za poizvedovanje, ali so bili v drugi državi nedavno odkriti ali sporočeni epidemiološko povezani primeri iste bolezni, 26 sporočil (13,3 %) za ugotavljanje, ali je bil domnevni vir izbruha živilski izdelek ali kakršno koli drugo blago, ki je bilo uvoženo iz drugih držav ali izvoženo vanj, in 23 sporočil (11,8 %) ker je dogodek zelo pritegnil ali bi lahko zelo pritegnil mednarodno medijsko ali politično pozornost.

Zdi se, da je izpolnjevanje meril za uradno sporočanje iz Odločbe 2000/57/ES dobro, vendar ga je mogoče še izboljšati. Ocena je razkrila nekatere težave pri ocenjevanju, ali sporočeni dogodki izpolnjujejo merilo EWRS o ekskluzivnosti informacije v jedru sporočila. Glavni merili za poročanje sta kopičenje primerov bolezni v prostoru ali času, ki pomeni tveganje širjenja med državami članicami v Skupnosti (merilo 2) in pojav bolezni, ki lahko zahteva pravočasno in usklajeno delovanje Skupnosti zaradi obvladovanja (merilo 4). Poudariti je treba, da je eden od glavnih razlogov za poročanje politična ali medijska pozornost, ki jo dogodek lahko sproži. Podrobno bo treba preučiti časovni trend poročanja dogodkov (in ne le sporočil), da se ugotovijo dodatne podrobnosti glede napredka pri izvajanju postopka uradnega sporočanja in da se Komisiji in državam članicam omogoči, da postopek izboljšata. Dodatna ocena dogodkov, ki niso bili sporočeni prek EWRS, bo ključna za oblikovanje celotne slike in za oceno skladnosti z Odločbo 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Odločbo Komisije 2000/57/ES.

7. NOV MEDNARODNI ZDRAVSTVENI PRAVILNIK

Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije je 22. maja 2005 sprejela nov mednarodni zdravstveni pravilnik (v nadaljnjem besedilu: pravilnik), ki je začel veljati 15. junija 2007. Priloge k odločbam 2119/98/ES, 2000/96/ES in 2000/57/ES so bile spremenjene, da se trenutna zakonodaja EU o nalezljivih boleznih prilagodi novemu pravilniku. V skladu s pravilnikom je bilo uvedeno obvezno sporočanje vseh dogodkov nalezljivih bolezni prek EWRS Svetovni zdravstveni organizaciji (Odločba z dne 28. aprila 2008 o spremembi Odločbe 2000/57/ES). Da se zagotovi usklajenost med uradnim poročanjem mreži Skupnosti in uradnim poročanjem držav članic SZO v skladu z novim pravilnikom, je bilo v okviru EWRS razvito računalniško orodje za obveščanje SZO o dogodkih, uradno sporočenih v skladu z Odločbo 2119/98/ES.

Na pobudo držav članic, da se oblikuje forum za usklajevanje praktičnih vidikov izvajanja pravilnika, je Komisija poleg kontaktnih točk za EWRS vzpostavila skupino nacionalnih točk v Evropski uniji za pravilnik, ki se je prvič srečala 31. maja 2007 v Stockholmu. Večina držav članic (23 od 27) ter Norveška in Islandija so za nacionalne točke za pravilnik določile iste inštitucije, ki so kontaktne točke za EWRS. Komisija predseduje tej skupini dvakrat na leto. SZO se udeležuje srečanj, ki so tudi priložnost za pregled dogodkov, uradno sporočenih prek EWRS, in razpravo o njihovih posledicah za uradno sporočanje v skladu s pravilnikom. Komisija namerava predlagati dodatne rešitve za izboljšanje uradnega sporočanja v skladu s pravilnikom, ki bodo tesno povezane z obstoječimi elektronskim sistemi EU za uradno sporočanje in jih bo SZO v celoti priznala.

8. PRENOS EWRS NA ECDC

ECDC je v skladu z ustanovnimi uredbami od 17. novembra 2007 upravljal aplikacijo EWRS. Komisija je še naprej pristojna za druge vidike, vključno z „izdajo dovoljenja uporabnikom“. Kontaktne točke za EWRS v državah članicah se še naprej uradno določijo na podlagi pooblastila in zahteve za dostop, ki se Komisiji posredujeta prek stalnih predstavništev.

Trenutna aplikacija se ne razlikuje od prejšnje aplikacije EWRS, tako da je uporaba enaka, razen uporabniških imen in gesel, ki so bila uvedena na podlagi nove politike gesel za povečanje varnosti (nova aplikacija je zdaj na voljo na spletu). Nova aplikacija je od 17. novembra 2007 na voljo na spletni strani: https://ewrs.ecdc.europa.eu.

9. SKLEPNE UGOTOVITVE

Število sporočil, sporočenih prek EWRS v letih 2006 in 2007, potrjuje trende iz prejšnjih let. Število in vrsta sporočil sta primerljivi z letoma 2004 in 2005. „Informacijska sporočila“ so predstavljala večino sporočil prek EWRS. Skupno število sporočil, objavljenih leta 2007, je bilo nižje kot leta 2006. To je najverjetneje posledica večjega števila sporočil v zvezi z aviarno influenco, ki so bila objavljena leta 2006, in ne posledica spremembe postopka uradnega sporočanja. Načrtovani dodatni pregled sporočil, posredovanih od začetka delovanja računalniškega orodja EWRS (1999), ki se bo bolj osredotočil na vprašanja upravljanja kot na oceno, naj bi dodatno podprl časovni trend uporabe EWRS in bo ključen za izboljšanje sistema.

Podobno kot v prejšnjih letih je le majhno število dogodkov, sporočenih leta 2006 in 2007, zahtevalo usklajeno ukrepanje po vsej Skupnosti. To poročilo se osredotoča na dogodke, ki so sprožili takšne odzive na različnih ravneh in ki so razkrili številna posebna področja, ki jih treba podrobno preučiti.

Izbruh Chikungunye v Italiji je pokazal na morebitno vlogo podnebnih sprememb na spremembo epidemiologije bolezni v EU, ki se prenašajo z vektorjem, in na potrebo po regionalnem pristopu pri spremljanju in odzivanju na te bolezni (npr. virus Zahodnega Nila). Zlasti pa je pokazal, da je lahko bolezen, ki ni bila nikoli prijavljena v EU, preskus zmogljivosti sistema odzivanja in usklajevanja na ravni Skupnosti.

Porast števila primerov ošpic, ki so jih sporočile številne države članice, je pokazal na pomembnost usklajenega pristopa pri doseganju in vzdrževanju visoke stopnje precepljenosti po vsej Evropi, da se doseže izkoreninjenje ošpic, ki je načrtovano za leto 2010.

Postopki za ugotavljanje stika so bili večkrat sproženi. Rezultati so pokazali, da je treba mehanizme kljub hitrim postopkom usklajevanja izboljšati, da se lahko zadevne osebe hitro najdejo ob hkratnem upoštevanju trenutne zakonodaje o varovanju osebnih podatkov. Pri pridobivanju podatkov od letalskih družb so še vedno hude težave.

Številni dogodki so zahtevali usklajena sporočila za širšo javnost. Usklajevalni sestanki med organi držav članic, pristojnimi za EWRS, so se izkazali kot zelo učinkoviti pri izmenjavi skupnih stališč glede komuniciranja z mediji. Vendar je bilo jasno, da je treba še dodatno razviti strukturiran odziv.

Komisija in države članice so se ob pomoči ECDC hitro prilagodile novemu pravilniku. Obstoječa zakonodaja o nalezljivih boleznih je že bila prilagojena, čemur bo leta 2010 sledil predlog paketa pravnih instrumentov, ki bodo zajemali grožnje za zdravje zaradi nenalezljivih bolezni. Kmalu bodo predlagani posebni instrumenti za izboljšanje ugotavljanja stika za namene javnega zdravja. Mehanizmi za obravnavanje dogodkov, ki so bili sporočeni zunaj EU, vendar bi lahko vplivali tudi na Skupnost, so bili po potrebi sproženi, da se olajša in izboljša obvladovanje navedenih dogodkov, pri čemer so bili upoštevani razpoložljivi viri, kot je evropski program usposabljanja na področju intervencijske epidemiologije (EPIET), ki ga trenutno vodi ECDC ob tesnem sodelovanju SZO.

Načrtuje se temeljita posodobitev računalniške aplikacije EWRS, da se zagotovi usklajenost z novimi komunikacijskimi platformami, ki jih razvijata Komisija in ECDC. Zlasti povezava s platformo ECDC EPIS[3] bo zagotovila trdno podlago za izmenjavo epidemioloških informacij o posebnih dogodkih. Orodja, ki jih Komisija uporablja za pomoč državam članicam pri izmenjavi podatkov in informacij v kriznih razmerah, bodo omogočila, da EWRS deluje nemoteno tudi ob velikem številu objavljenih informacij.

Nekateri manjši popravki aplikacije za „preprosto iskanje“ (zaprtje dogodkov, vsebina sporočila, sindrom/bolezen, patogen, razlog za poročanje, država in pojavnost) so le potrebni in bodo kmalu izvedeni. Potreba po teh „manjših“ popravkih je bila izražena tudi v prejšnjem sporočilu, vendar je faza prenosa EWRS preprečila takšno posodobitev.[pic][pic]

[1] UL L 268, 3.10.1998, str. 1.

[2] Dogodek je treba sporočiti EWRS, če je izpolnjeno eno ali več naslednjih meril:1. Izbruhi nalezljivih bolezni, ki zajamejo več kot eno državo članico Skupnosti.2. Kopičenje primerov bolezni podobne vrste v prostoru ali času, če so možen vzrok patogeni povzročitelji in obstaja tveganje širjenja med državami članicami v Skupnosti.3. Kopičenje primerov bolezni podobne vrste v prostoru ali času zunaj Skupnosti, če so možen vzrok patogeni povzročitelji in obstaja tveganje širjenja v Skupnost.4. Pojav ali ponoven pojav nalezljive bolezni ali povzročitelja okužbe, ki lahko zahteva pravočasno, usklajeno delovanje Skupnosti zaradi obvladovanja.

[3] .