[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 28.5.2010

COM(2010) 260 konč.

2010/0154 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropske unije

(Prenovitev)

{SEC(2010 639}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. UVOD

Proračun je eden od ključnih instrumentov za izvajanje politik EU. V letu 2011 bo evropskim politikam, namenjenim Uniji in njenim državljanom, predvidoma dodeljenih več kot 130 milijard EUR. V sedanjih gospodarskih razmerah je še pomembneje, da mehanizmi za izvrševanje proračuna delujejo kar najbolj učinkovito in olajšujejo izvajanje politik EU, hkrati pa zagotavljajo preudarno porabo denarja evropskih davkoplačevalcev. Predvsem je pomembno, da so ti mehanizmi preprosti in pregledni (zlasti za končne prejemnike sredstev EU), da omogočajo uporabo finančnega vzvoda za sredstva zunaj proračuna EU , obenem pa krepijo odgovornost Komisije za izvrševanje proračuna, kot je določeno v členu 317 PDEU.

Finančna uredba[1] vsebuje vsa načela in pravila, ki urejajo izvrševanje proračuna Unije. Gre za horizontalno uredbo, ki se uporablja za vsa področja odhodkov in vse prihodke. Finančna uredba se vsaka tri leta oziroma po potrebi pregleda, in ta predlog je ena od rednih triletnih revizij. Poleg tega je bilo mehanizme za izvrševanje proračuna treba pregledati tudi zaradi sedanjih gospodarskih razmer in prihodnjih izzivov politik[2].

Ta triletna revizija se prvič izvaja po rednem zakonodajnem postopku, predvidenem v členu 322 PDEU. Predstavljena je v obliki prenovitve v skladu z Medinstitucionalnim sporazumom z dne 28. novembra 2001 o bolj sistematičnem ponovnem sprejemu pravnih aktov[3]. Da bi zakonodajnemu organu omogočili celovit pregled nad predlaganimi spremembami, so izvedbena pravila[4] finančne uredbe predstavljena v delovnem dokumentu služb Komisije in predložena skupaj s finančno uredbo v enem paketu. Izvedbena pravila, ki vsebujejo podrobnejše določbe in dopolnjujejo finančno uredbo, bo sprejela Komisija na podlagi prenesenih pooblastil v skladu s členom 290 PDEU.

Ta revizija ne zajema sprememb, ki izhajajo iz uveljavitve Lizbonske pogodbe, razen obveznosti držav članic v zvezi z notranjim nadzorom in revizijo ter njihovih s tem povezanih odgovornosti pri deljenem upravljanju, ki so vključene v to revizijo. Druge spremembe, povezane z Lizbonsko pogodbo, je Komisija zaradi njihove zelo specifične narave obravnavala v dveh ločenih ad hoc predlogih: prvi je povezan z ustanovitvijo Evropske službe za zunanje delovanje[5], drugi pa z novimi proračunskimi pravili[6] (zlasti vključitvijo večletnega finančnega okvira v Pogodbo in novim letnim proračunskim postopkom).

Ta predlog se opira na rezultate javnega posvetovanja z dne 19. oktobra 2009[7], v katerem so zainteresirane strani, ki izvršujejo ali prejemajo sredstva Unije, predložile skupaj 235 prispevkov (državljani, javni in zasebni subjekti ter regionalne in nacionalne uprave). Komisija je predlog pripravila na podlagi rezultatov navedenega posvetovanja, upoštevala pa je tudi izkušnje svojih operativnih služb ter izkušnje, pridobljene pri prejšnjih revizijah.

2. ČASOVNI NAčRT

Pogajanja o reviziji finančne uredbe bodo potekala hkrati s pripravo programov za obdobje po letu 2013, zato je treba upoštevati ta širši okvir. Pomembno je, da se vsi udeleženci v zakonodajnem postopku, še zlasti Evropski parlament in Svet, dogovorijo o ambicioznem časovnem načrtu te revizije ter o tem, da je treba zagotoviti skladnost med finančnimi pravili, določenimi v finančni uredbi, in vsebino temeljnih aktov posameznih sektorjev. Da bi to uresničili, bi si morali zastaviti za cilj dogovor o paketu (finančna uredba + izvedbena pravila), ki bi se lahko začel uporabljati konec leta 2011, kar je glede na notranje omejitve rednega zakonodajnega postopka zelo ambiciozen načrt.

3. PODLAGA ZA IZVEDBO TE REVIZIJE

Finančna uredba bi morala vsebovati samo temeljna načela (finančna uredba, naslov II) ter temeljna pravila za upravljanje proračuna in finančno poslovodenje, podrobnosti pa bi bilo treba določiti v izvedbenih pravilih in nezavezujočih aktih, kot so notranje smernice. Ta načela je treba upoštevati v vseh zakonodajnih aktih[8] in spoštovati jih morajo vse institucije; biti morajo stabilna, odstopanja od njih pa čim bolj omejena.

Kar zadeva vsebino, bi bilo treba ohraniti ključne elemente finančnih reform, še zlasti vlogo finančnih udeležencev, pomembnost sklepa o financiranju, ki ga kolegij sprejme za odhodke iz poslovanja, združevanje kontrol v operativnih službah, funkcijo notranje revizije, oblikovanje proračuna po dejavnostih (ABB) ter posodobitev računovodskih načel in osnovnih pravil, ki se uporabljajo za donacije. Pravila za oddajo naročil bi bilo treba ohraniti v skladu z direktivami o oddaji naročil.

Poleg tega je treba upoštevati, da problemi, ki se pojavljajo pri izvajanju pravil, ne zahtevajo vedno sprememb finančne uredbe. Težave, izpostavljene v javnem posvetovanju, v veliki večini primerov ne izvirajo iz finančne uredbe ali pa bi jih bilo mogoče rešiti z razlago pravil. Težave izvirajo tudi iz predpisov posameznih sektorjev, pri katerih je zaradi podrobnih in zapletenih določb veliko večje tveganje za napake ali napačne razlage.

Kar zadeva metode, so bile vse vsebinske spremembe ocenjene na podlagi naslednjih meril:

- zmanjšanje upravnega bremena za upravičence, izvajalce in partnerje pri izvrševanju,

- kadar koli je mogoče, olajšanje uporabe finančnega vzvoda pri zagotavljanju proračunskih sredstev,

- olajšanje uresničevanja obveznosti Komisije za izvrševanje proračuna in izpolnjevanje ciljev politik v skladu s členom 317 Pogodbe z izboljšanjem instrumentov za izvrševanje ter poenostavitvijo pravil in postopkov,

- zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja ter zaščita finančnih interesov Unije pred goljufijami in drugimi protipravnimi ravnanji[9].

4. POTREBA PO REFORMI

Reforma je potrebna zaradi prilagoditve finančnih pravil novim zahtevam izvrševanja proračuna (sofinanciranje z drugimi donatorji, posebni finančni instrumenti, javno-zasebna partnerstva), ter da se prepreči, da bi temeljna načela ustvarjala nesorazmerno delovno obremenitev (obresti na predhodno financiranje) ali po nepotrebnem zavirala učinkovitost (prepoved izvrševanja proračuna s strani zasebnih subjektov). Treba je olajšati tudi dodeljevanje donacij in naročil nizkih vrednosti.

Poleg tega bi bilo zaradi novega postopka, ki se uporablja za izvedbena pravila, kot je določeno v Lizbonski pogodbi, potrebno spremenjeno razmerje med finančno uredbo in izvedbenimi pravili, kar zahteva celovito revizijo vseh finančnih pravil. Zato bi bilo treba nekatere določbe izvedbenih pravil, ki zdaj opredeljujejo izjeme ali odstopanja od določb finančne uredbe, vključiti v samo finančno uredbo, medtem ko bi morala biti izvedbena pravila omejena na tehnične podrobnosti in izvedbene postopke[10].

V tem okviru predlog Komisije temelji na naslednjih ciljih:

- uvesti večjo prožnost pri uporabi proračunskih načel, kar naj bi bolje ustrezalo operativnim potrebam in zmanjšalo nepotrebno upravno breme za prejemnike sredstev Unije,

- racionalizirati odnose med partnerji pri izvrševanju, ki jih Komisija pooblasti za upravljanje programov ali delov načrtovanih ukrepov (projektov), zlasti ob upoštevanju narave partnerja pri izvrševanju (države članice, agencije, EIB, javni in zasebni subjekti itd.) in finančnih tveganj (sorazmernost),

- preiti od sistema donacij, ki temelji na upravljanju na podlagi dejanskih stroškov (vložkov), k shemi, ki temelji na uspešnosti (rezultatih), da bi dosegli boljšo ciljno naravnanost politik ter znatno poenostavitev postopkovnih in dokumentacijskih zahtev za upravičence ter olajšali uporabo pavšalnih zneskov,

- zagotavljati dobro finančno poslovodenje, hkrati pa odredbodajalcem dati dovolj manevrskega prostora, da lahko prilagodijo sredstva glede na svoje operativne omejitve in finančna tveganja, s katerimi se soočajo,

- posodobiti sistem obvladovanja tveganj in kontrolnih ukrepov, tako da bo bolj sorazmeren z verjetnostjo napak in zadevnimi stroški.

5. SPREMEMBE, KI JIH PREDLAGA KOMISIJA

5.1. Izjeme pri proračunskih načelih

V zvezi z načelom enotnosti proračuna bi bilo treba poenostaviti pravila, ki urejajo obresti iz predhodnega financiranja (člena 5 in 5a finančne uredbe), saj ustvarjajo pretirano upravno breme na obeh straneh ter povzročajo nesporazume s subjekti in partnerji (zlasti v sedanjem obdobju nizkih obrestnih mer). Te obresti se zbirajo v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja in pomenijo nezanemarljiv prihodek proračuna Unije (+/– 50 mio. EUR na leto). Zato se predlagane spremembe osredotočajo na upravičence do donacij in je obveznost ustvarjanja obresti iz predhodnega financiranja ter izterjave teh obresti odpravljena, če ni v sporazumu o prenosu pooblastil drugače določeno. To pomeni, da bodo nacionalne agencije lahko ponovno uporabile ustvarjene obresti za programe, ki jih upravljajo, in da se bodo obresti, ki jih ustvarjajo organi EU, še naprej vsako leto izterjale. Ta ukrep bo pomenil manjšo izgubo pri „raznih prihodkih“ Unije (+/– 15 mio. EUR).

V zvezi z načelom univerzalnosti se predlaga dvojni sistem za namenske prejemke (člen 18 finančne uredbe), ki razlikuje med: 1. ponovno uporabo sredstev, ki jih je prvotno za določen namen določil proračunski organ, za isti namen ( notranji namenski prejemki) , za katere se ohrani veljavni sistem (prenos samo za eno leto, po prenosu pa je ta sredstva treba porabiti pred novimi proračunskimi sredstvi); ter 2. prejemki, zbranimi od različnih donatorjev, ki jih namenijo za določen program ali ukrep ( zunanji namenski prejemki : prispevki držav Efte in tretjih držav za programe Unije, sofinanciranje zunanjih ukrepov s strani držav članic in drugih donatorjev ipd.), za katere bi moral biti sistem prenosa prožnejši za zagotovitev, da bo namen, za katerega je donator določil ta sredstva, dosežen. Predviden je ustrezen režim poročanja proračunskemu organu.

V zvezi z načelom specifikacije proračuna bi bilo treba pojasniti pravila, ki urejajo prerazporeditve odobrenih proračunskih sredstev, in omogočiti večjo prožnost v postopku sprejemanja nekaterih prerazporeditev, o katerih odloča Komisija (členi 21, 23 in 26 finančne uredbe), da bi zadostili potrebam po boljšem izvrševanju proračuna, zlasti glede odobritev plačil, namenskih prejemkov in proračunskih sredstev za upravo, ki so skupni več naslovom. Predlaga se tudi poenostavitev pravil za prerazporeditve, o katerih je treba obvestiti proračunski organ, da bi preprečili ponavljajoče se zamude pri njihovem izvajanju.

V zvezi z načelom dobrega finančnega poslovodenja , ki vključuje koncept sorazmernosti, bi bilo treba v finančno uredbo uvesti pojem dopustnega tveganja (člen 28b finančne uredbe). Cilj tega predloga, ki je bil dan med zadnjo revizijo, zdaj pa je podprt še s trdno analizo stroškov in koristi kontrole, je določiti raven dopustnega tveganja napake po področjih ob upoštevanju stroškov kontrole, tveganja napak in koristi posamezne politike. To pomeni, da se lahko za nekatera področja določi raven tveganja nad 2-odstotnim pragom pomembnosti, ki ga Računsko sodišče uporablja pri presojanju zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij za vsa področja. O ravni dopustnega tveganja bi odločal zakonodajni organ; določil bi stroškovno učinkovito raven kontrole, ki bi bila ustreznejša podlaga za organ, ki da razrešnico (tj. EP), pri presojanju kakovosti obvladovanja tveganja s strani Komisije.

V zvezi z načelom enoletnosti ni predlagana nobena sprememba finančne uredbe, razen glede pravil o prenosu za zunanje namenske prejemke (člen 10 finančne uredbe) zaradi upoštevanja dvojnega sistema, predlaganega za namenske prejemke. Vendar se Komisija v celoti zaveda pomislekov, ki so jih izrazili nekateri njeni partnerji pri izvrševanju večletnih programov (EIB, ITER, Galileo, raziskovalni programi, ki jih upravljajo skupne tehnološke pobude itd.), ki želijo imeti pred podpisom pogodbe ali sporazuma s Komisijo zagotovilo, da bo Unija iz proračuna zagotovila ustrezna sredstva za celotno trajanje projekta, saj lahko nekateri projekti celo presegajo obdobje veljavnega večletnega finančnega okvira. Opozoriti je treba, da tako zagotovilo že obstaja v obliki letnih obrokov, ki se določijo v temeljnem aktu za celotno trajanje večletnega finančnega okvira (npr. za strukturna sklada) ali celo dlje (npr. ITER) v skladu s členom 76(3) finančne uredbe. Čeprav je tako finančno načrtovanje[11] okvirno, zagotavlja ustrezne informacije o letnih zneskih, predvidenih za pomembne programe, npr. za skupne tehnološke pobude, in kar je še pomembneje, zagotavlja srednjeročno perspektivo financiranja Unije, ki jo želijo nekateri partnerji Unije pri izvrševanju. Poleg tega se je stopnja gotovosti, ki jo zagotavljajo letni zneski, določeni v pravnih podlagah, povečala z razširitvijo zakonodajnega soodločanja, ki je zdaj redni zakonodajni postopek.

V zvezi z načelom preglednosti ni predlagana nobena sprememba.

5.2. Izvrševanje proračuna

5.2.1. Zmanjšanje števila načinov izvrševanja s 5 na 2 (člen 53 finančne uredbe)

Določbe v zvezi z načini izvrševanja so bistven del reforme iz leta 2001 in urejajo pogoje prenosa pooblastil za izvajanje proračunskih nalog na tretje osebe . Njihov cilj je zagotavljati, da se ne glede na način izvrševanja odhodki izvršujejo z enako stopnjo kontrole in preglednosti, kot se pričakuje od služb Komisije, v skladu s finančno uredbo.

Vendar so te določbe z leti postale tako zapletene, da se je njihov prvotni namen izgubil. Zato je cilj predloga Komisije vzpostaviti jasno razlikovanje med:

- situacijami, v katerih se proračun izvršuje neposredno (s strani Komisije ali izvajalskih agencij – točka 1 člena 53(1),

- in situacijami, v katerih se proračun izvršuje posredno z deljenim upravljanjem z državami članicami ali prek drugih subjektov ali oseb (točka 2 člena 53(1)).

Predlog vsebuje skupne zahteve za vse vrste posrednega upravljanja ter posebne določbe, predvidene za posredno upravljanje z državami članicami (člen 53a finančne uredbe).

Njegov cilj je zlasti najti pravo ravnotežje med tem, da se odredbodajalcu na eni strani olajša izbira ustreznega načina izvrševanja proračuna za posamezen ukrep ter da se mu na drugi strani zagotovi varnejše okolje. To ravnotežje je vzpostavljeno z naslednjima dvema elementoma:

- operativne potrebe služb so upoštevane z uvedbo večje sorazmernosti v predhodne kontrole glede na posebna tveganja zadevnega ukrepa ter v splošno kontrolno okolje, vključno z ukrepi Komisije za nadzor in podporo izvrševanja. Poleg tega so predlagane določbe, namenjene potrebam novih finančnih instrumentov, ki se še razvijajo, npr. instrumentov EIB in javno-zasebnih partnerstev,

- odgovornost držav članic ter pooblaščenih subjektov ali oseb v okviru posrednega upravljanja je okrepljena, obveznosti Komisije glede kontrole in revizije za vse vrste upravljanja proračuna pa so racionalizirane.

Hkrati so predlagane določbe za okrepitev dobrega finančnega poslovodenja , da se zagotovi odgovornost Komisije za izvrševanje proračuna. Te določbe zadevajo:

- obveznosti glede kontrole in revizije, ki jih morajo izpolnjevati države članice in pooblaščeni subjekti, da zagotavljajo zadostno raven zaščite finančnih interesov Unije,

- izjave o zanesljivosti upravljanja za vse vrste posrednega upravljanja proračuna, za katere ni potrebna ločena razrešnica proračunskega organa; izjava naj bi okrepila odgovornost držav članic in pooblaščenih subjektov ter dala trdnejša zagotovila odredbodajalcu, zlasti pri njegovih nalogah poročanja,

- obveznosti Komisije glede kontrole in revizije, vključno s postopki za potrditev obračuna in možnostjo odložitve ali prekinitve plačil.

5.2.2. Obveznosti držav članic glede kontrole in revizije (člen 53a finančne uredbe)

Predlog uvaja nove določbe, ki temeljijo na členu 317 PDEU in vsebujejo naslednje elemente: usklajeno upravno strukturo v državah članicah, skupne obveznosti upravljanja in kontrole za te strukture, letno izjavo o zanesljivosti upravljanja z neodvisnim revizijskim mnenjem o njej, s katero akreditirani nacionalni organ prevzame odgovornost za upravljanje sredstev Unije, za katera je pooblaščen, ter mehanizme finančne potrditve, odložitve in popravkov, ki jih izvaja Komisija.

Te določbe naj bi se uporabljale šele za naslednjo generacijo predpisov posameznih sektorjev, tj. po letu 2013 (člen 187 finančne uredbe).

5.2.3. Plačila in fiduciarni računi (člen 61(4) finančne uredbe)

Določbe finančne uredbe zajemajo samo bančne račune, odprte za upravljanje denarnih sredstev na odgovornost računovodje. Omogočiti bi bilo treba odprtje fiduciarnih računov , namenjenih izvajanju programov s strani finančnih institucij v okviru posrednega upravljanja. Ti fiduciarni računi bi se odprli na odgovornost odredbodajalcev s soglasjem računovodje.

Poleg tega so bila pregledana pravila v zvezi s predhodnim financiranjem (člen 81 finančne uredbe), da bi omogočili plačilo predhodnega financiranja v enkratnem znesku, ki ga bo treba obračunati glede na napredek pri izvajanju ukrepa. To naj bi prejemnikom donacij EU zagotovilo večjo varnost glede zneska, ki ga prejmejo, saj bi Komisija z vmesnimi plačili redno potrjevala upravičenost stroškov.

5.2.4. Prihodki (člena 73b in 74 finančne uredbe)

Zaradi večje učinkovitosti varovanja finančnih interesov Unije bi bilo treba okrepiti pravila o izterjavi . Zlasti bi morale države članice obravnavati izterjave na enak način, kot obravnavajo lastne terjatve na svojem ozemlju.

Predlagana je tudi poenostavitev sistema napovedovanja prihodkov v skladu s proračunskimi potrebami. Evidentiranje bi moralo biti zahtevano, kadar so prihodki pričakovani z določeno stopnjo verjetnosti in je mogoče razumno oceniti njihov znesek.

5.2.5. Javna naročila (členi 88–107 finančne uredbe)

V okviru meja, odobrenih z direktivo o javnih naročilih iz leta 2004[12], so bile pregledane določbe o javnih naročilih, da bi poenostavili pravila (mejne vrednosti, bančna jamstva), upoštevali poseben status EIB v Pogodbi ter podrobneje opredelili področje uporabe nekaterih določb, zlasti v zvezi z izbiro strokovnjakov. Poleg tega naj bi baza podatkov o ponudnikih omogočila učinkovitejšo komunikacijo s potencialnimi ponudniki za naročila, katerih vrednost je nižja od mejnih vrednosti, določenih v direktivi o javnih naročilih.

V zvezi s pravili o izključitvi je v člen 93 finančne uredbe uvedeno odstopanje od izključitve za prednostne zahteve splošnega interesa, zlasti zaradi zagotavljanja neprekinjenega dela institucij. Cilj te določbe je uskladiti pravila finančne uredbe z zadevno direktivo. V člen 95 finančne uredbe se uvaja določba, ki bi ECB in EIB zagotovila enak dostop do centralne baze podatkov o izključitvah, kot ga imajo institucije EU.

V člen 96(2) finančne uredbe je vnesena določba, ki naj bi zagotovila trdno pravno podlago za objavo upravnih sklepov o izključitvah in denarnih kaznih v skladu z zahtevami glede varstva podatkov.

5.2.6. Donacije (členi 108–120 finančne uredbe)

Pravila o donacijah so bila v finančno uredbo in izvedbena pravila prvič uvedena s prenovitvijo leta 2002. Revizija iz leta 2006 je uvedla le manjše spremembe, ki so se izkazale za nezadostne, da bi zmanjšale upravno breme za operativne službe in upravičence.

Upravno breme službam preprečuje, da bi svoje vire lahko uporabljale za doseganje ciljev politik in pravočasno izvedbo ukrepov, hkrati pa nalaga pretirane upravne zahteve upravičencem. Izvira iz dveh neposrednih vzrokov: pretirane podobnosti med pravili/postopki za javna naročila in pravili/postopki za donacije, čeprav so cilji različni (nakup oziroma podpora); ter dejstva, da se kontrole donacij osredotočajo na dejanske stroške (donacije, ki temeljijo na dejanskih stroških) in ne na pričakovane rezultate (cilje) projektov.

Zato se predlaga prehod z navedene sheme Unije na sistem, ki bo temeljil na uspešnosti na podlagi opredelitve dogovorjenih kazalnikov in ciljev (dosežkov in rezultatov), ter temeljita poenostavitev sistema pavšalnih zneskov (pavšalni zneski, standardni stroški na enoto in pavšalno financiranje), ki bo jasno ločen od vseh preverjanj dejanskih stroškov izvajanja (člen 109 finančne uredbe). Ta novi pristop bi moral biti vgrajen v izvedbena pravila in bi zajemal načine kontrole (vključno z operativnimi revizijami), hkrati pa zagotavljal spoštovanje skupnih načel, ki se uporabljajo za donacije. Zato bi bilo treba črtati najvišjo mejno vrednost za pavšalne zneske (25 000 EUR) ter ob sprejetju posebnega okvira za pavšalne zneske odločitev o mejni vrednosti prepustiti kolegiju.

Da bi zagotovili, da odločitve o pavšalnih zneskih temeljijo na oceni tveganja, ki jo opravi odredbodajalec, in zaradi enakega obravnavanja upravičencev, bi morala Komisija sprejeti okvir za določanje pavšalnih zneskov (skladnost s financiranimi dejavnostmi, najvišji znesek, podlaga in metode za izračun), razen na sheme za donacije nizkih vrednosti (≤50 000 EUR). Odredbodajalec bi tako lahko znotraj trajanja programa določal pavšalne zneske, stroške na enoto in pavšalno financiranje na podlagi začasnega proračuna, ki ga predloži vlagatelj vloge za donacijo, ob upoštevanju njegove notranje računovodske prakse, tako da bi bile vključene zgolj dovoljene kategorije stroškov, ki jih vlagatelj dosledno uporablja za podobne postopke (brez odstopanj v škodo sredstev Unije).

Hkrati bi bilo treba pregledati sistem dejanskih stroškov , ki ostaja privzeti sistem (pojasnitev različnih vrst stroškov, dejansko nastali stroški, prispevki v naravi, dobiček), morebiten dobiček od ukrepa pa bi bilo treba izterjati v sorazmernem deležu (če EU krije 50 % stroškov, bi bilo treba izterjati samo 50 % dobička).

V zvezi s postopnim zmanjševanjem donacij za poslovanje (člen 113(2) finančne uredbe) je predlagan pregled uporabe tega pravila v obdobju štirih let in ne njegova popolna opustitev, saj je načeloma upravičeno.

Pregledani so bili postopki za dodeljevanje donacij v izvedbenih pravilih, da bi izbiro načinov v čim večji meri prepustili odredbodajalcu (sklep ali sporazum, bančna jamstva ter dokumenti, na podlagi katerih se ocenjuje poslovna in finančna sposobnost). Poleg tega bi bilo treba poenostaviti dodeljevanje donacij nizkih vrednosti , in sicer z odpravo pretiranih upravnih zahtev v skladu z načelom sorazmernosti in povišanjem sedanje mejne vrednosti (s 25 000 EUR na 50 000 EUR). To ustreza usmeritvi, uvedeni leta 2006.

Pravila o izredni odobritvi kaskadnih donacij so se izkazala za prestroga in bi jih bilo treba omiliti (člen 120(2) finančne uredbe), da se upravičencu omogoči, da svojo donacijo prek subvencij prerazdeli tretjim osebam. Tako naj bi se izboljšalo izvajanje programov, namenjenih veliki skupini fizičnih oseb, ki jih je mogoče doseči le prek dveh ravni (univerze v programu Erasmus, nevladne organizacije za programe prenosa denarnih sredstev pri zunanjih ukrepih). Komisija predlaga, da se, kadar je prerazdelitev sredstev glavni cilj ukrepa, olajša dodeljevanje kaskadnih donacij, in sicer z odpravo ali omilitvijo nekaterih veljavnih omejitev, ter da upravičenec prve stopnje, če je primerno, predloži ustrezna jamstva glede izterjave zneskov. Načelo, ki omejuje prosto presojo primarnega upravičenca pri prerazdeljevanju donacij, je ohranjeno.

Poleg tega bi morala biti odredbodajalcem omogočena večja prožnost, da bi lahko kot enega samega upravičenca obravnavali skupino partnerjev pri izvrševanju, kot je npr. konzorcij, ki je del mreže. V členu 109(6) finančne uredbe je zagotovljena tudi postopkovna prožnost pri dodeljevanju donacij EIB, ki odraža poseben status te banke v Pogodbi.

Predlagane so še določbe, na podlagi katerih se lahko ugotovljene sistemske napake znotraj sistema, ki temelji na dejanskih stroških, razširijo na druge projekte, kadar so bile take napake ugotovljene pri naknadni reviziji. V teh primerih bi moral biti odgovorni odredbodajalec upravičen, da uporabi enako stopnjo finančnih popravkov tudi za druge nerevidirane projekte, ki jih izvaja isti upravičenec, ter da izterja zadevne zneske, če upravičenec ne more dokazati, da v nerevidiranih projektih te napake ni.

5.2.7. Nagrade (novi naslov VIa, člen 120a finančne uredbe)

Nagrade se dodeljujejo na podlagi natečajev in so instrument prispevkov Unije, ki se razlikuje od donacij. Zato se predlaga, da se določbe, povezane z nagradami, vključijo v ločen naslov finančne uredbe. Prispevek Unije v tem okviru bi bil popolnoma ločen od vsakega sklicevanja na predvidljive stroške.

5.2.8. Finančni instrumenti, ki jih upravljajo mednarodne finančne ustanove (novi naslov VI B , člena 120b in 120c finančne uredbe)

Finančni instrumenti se vse bolj uveljavljajo kot primerno sredstvo finančnega vzvoda za sredstva EU, zlasti v kombinaciji z drugimi sredstvi (jamstveni skladi, tvegani kapital, mešani instrumenti, ki kombinirajo donacijo Skupnosti s posojilom ali jamstvom).

Predlagano je, da se uvede nov tip finančnega prispevka , ker ti finančni instrumenti, ki jih trenutno pretežno izvajata EIB in Evropski investicijski sklad, ne morejo biti izenačeni s storitvami ali donacijami. Zanje bi morale veljati posebne določbe, ki bi upoštevale posebnosti pri njihovem izvajanju (revolving skladi, kaskadni prispevki prek bančnih mrež), obenem pa bi spoštovali načela odgovornosti (kot so delež tveganj ali sofinanciranja ter sankcije za neizpolnjevanje obveznosti) in dobrega finančnega poslovodenja (omejitev tveganj za javna sredstva).

5.2.9. Poročila in izjave s predhodnimi ugotovitvami Računskega sodišča (člena 143 in 144)

Predlagana je vrsta sprememb v zvezi z letnimi in posebnimi poročili Računskega sodišča zaradi upoštevanja sedanje prakse (kontradiktorni postopek, objava odgovorov posameznih institucij poleg ugotovitev Evropskega računskega sodišča ali pod njimi, posredovanje odgovorov držav članic) ali racionalizacije časovnega načrta. Nova določba formalizira prakso Evropskega računskega sodišča, da komisarjem, organom in državam članicam pošlje izjavo s predhodnimi ugotovitvami.

5.2.10. Skrbniški skladi Unije (člen 164 finančne uredbe)

Predlagano je, da je Komisija pooblaščena za ustanavljanje in upravljanje skrbniških skladov Unije za zunanje ukrepe, namenjenih posredovanju v in po izrednih kriznih razmerah (npr. Haiti), ali za tematske ukrepe, pri čemer bi se prispevek iz proračuna Unije kombiniral s sredstvi drugih donatorjev.

Glavni cilj takega instrumenta je omogočiti Uniji, da bo delovala kot pomemben in prepoznavnejši akter na področju razvojne pomoči.

5.2.11. Možnost najemanja posojil za financiranje nakupov stavb (člen 179(3)(b) finančne uredbe)

Zaradi večje preglednosti in stroškovne učinkovitosti Komisija predlaga, da se uvede možnost najemanja posojil, vendar izključno za primere, ko institucije nameravajo kupiti svoje prostore. To bi precej poenostavilo sedanji sistem, bilo bi stroškovno učinkovitejše, saj bi institucije lahko izkoristile nižje obrestne mere na finančnem trgu na podlagi bonitetne ocene Unije (AAA), in bi institucijam omogočilo, da razvijejo dolgoročno nepremičninsko politiko (še zlasti delegacije, OIB in OIL).

V praksi bi bili v proračunu prikazani le letni obroki posojila (vračilo posojila), medtem ko je treba sama posojila za „stavbe“ obravnavati zunaj proračuna, saj se z njimi ne financira proračun, temveč nakup sredstev. Zato je sprememba vnesena v člen 179 in ne člen 14 finančne uredbe. Spremenjen je tudi člen 96 izvedbenih pravil, ki določa upravne izdatke, ki se pokrivajo z začasnimi obveznostmi, saj je treba plačilo vsakega letnega (ali periodičnega) obroka obravnavati kot ponavljajoči se upravni izdatek, podobno kot plačilo najemnine.

5.2.12. Prožen pristop za javno-zasebna partnerstva

Cilj predloga Komisije je olajšati širšo uporabo javno-zasebnih partnerstev, zlasti na področju raziskav; to zahtevo je jasno izrazila večina subjektov, dejavnih na tem področju. Predlagana prožnost naj bi omogočila uporabo vrste različnih javno-zasebnih partnerstev glede na njihovo strukturo in glede na natančno opredelitev financirane dejavnosti (jasno opredeljeni projekti ali teme raziskovalno-razvojne dejavnosti). Zato se predlaga, da se obstoječima možnostma strukture teh partnerstev (organi Skupnosti v skladu s členom 185 finančne uredbe , kot so danes skupne tehnološke pobude, in konzorcij partnerjev, ki je lahko organiziran kot subjekt zasebnega prava ali mreža na podlagi pogodbenih razmerij in ki prejme donacijo v skladu s členom 108 finančne uredbe ), dodata dve novi možnosti. Predvideno je zlasti, da:

- se zasebnim subjektom omogoči, da se nanje prenese izvajanje javno-zasebnih partnerstev in da lahko v ta namen upravljajo sredstva EU (npr. dodeljevanje donacij) v okviru posrednega upravljanja ( točka 2(g) člena 53(1) finančne uredbe ),

- se omogoči, da se na podlagi prenosa pooblastil sprejeme ločena poenostavljena vzorčna finančna uredba, ki bi se uporabljala za organe, ustanovljene s temeljnim aktom in pooblaščene za izvajanje javno-zasebnega partnerstva ( člen 185a finančne uredbe ). Vzorčna finančna uredba bo obsegala skupen sklop načel, ki bodo obvezna, da se zagotovita dobro finančno poslovodenje sredstev EU in ustrezna zaščita finančnih interesov Unije. Vendar bi javno-zasebna partnerstva lahko uporabljala svoja pravila (v zvezi z računovodstvom, notranjimi in zunanjimi revizijami, naročili itd.) v okviru veljavnega nacionalnega prava in temeljnega akta.

Tako bi bilo mogoče izbrati strukturo, ki bi bila najbolje prilagojena ciljem in naravi načrtovanih dejavnosti, in sicer od pogodbenih do institucionaliziranih (integriranih) ureditev; slednje vključujejo organ Unije (člen 185 finančne uredbe), osebo zasebnega prava (točka 2(g) člena 53(1) finančne uredbe) in mešan organ (člen 185a in točka 2(e) člena 53(1) finančne uredbe).

5.3. Končne določbe (členi 182–187 finančne uredbe)

Redna triletna revizija finančne uredbe, kot je trenutno predvidena, ne zagotavlja zadostne pravne varnosti in stabilnosti finančnih pravil. Poleg tega je revizijski mehanizem zelo tog in ne upošteva cikla večletnega načrtovanja proračuna EU ter z njim povezane sektorske zakonodaje. Zato se predlaga, da se prihodnje revizije finančne uredbe opravijo, kadar koli se to izkaže za potrebno, in ne po določenem časovnem načrtu.

ê 1605/2002 (prilagojeno)

ð novo

2010/0154 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti ð splošni proračun Evropske unije ï

(Prenovitev)

VSEBINA |

PRVI DEL | SKUPNE DOLOČBE … |

NASLOV I | PODROČJE UPORABE … |

NASLOV II | PRORAČUNSKA NAČELA … |

Poglavje 1 | Načelo enotnosti in točnosti proračuna … |

Poglavje 2 | Načelo enoletnosti … |

Poglavje 3 | Načelo ravnotežja … |

Poglavje 4 | Načelo obračunske enote … |

Poglavje 5 | Načelo univerzalnosti … |

Poglavje 6 | Načelo specifikacije … |

Poglavje 7 | Načelo dobrega finančnega poslovodenja … |

Poglavje 8 | Načelo preglednosti … |

NASLOV III | DOLOČITEV IN SESTAVA PRORAČUNA … |

Poglavje 1 | Določitev proračuna … |

Poglavje 2 | Sestava in priprava proračuna … |

NASLOV IV | IZVRŠEVANJE PRORAČUNA … |

Poglavje 1 | Splošne določbe … |

Poglavje 2 | Načini izvrševanja … |

Poglavje 3 | Finančni udeleženci … |

Oddelek 1 | Načelo ločitve nalog … |

Oddelek 2 | Odredbodajalec … |

Oddelek 3 | Računovodja … |

Oddelek 4 | Vodja blagajne predplačil … |

Poglavje 4 | Odgovornost finančnih udeležencev … |

Oddelek 1 | Splošna pravila … |

Oddelek 2 | Pravila, ki se uporabljajo za odredbodajalce na podlagi prenosa ali nadaljnjega prenosa … |

Oddelek 3 | Pravila, ki se uporabljajo za računovodje in vodje blagajn predplačil … |

Poglavje 5 | Prihodki … |

Oddelek 1 | Dajanje lastnih sredstev na voljo … |

Oddelek 2 | Ocena terjatev … |

Oddelek 3 | Ugotovitev terjatev … |

Oddelek 4 | Odobritev izterjave … |

Oddelek 5 | Izterjava … |

Poglavje 6 | Izdatki … |

Oddelek 1 | Prevzem obveznosti za izdatke … |

Oddelek 2 | Potrditev izdatkov … |

Oddelek 3 | Odobritev izdatkova … |

Oddelek 4 | Plačilo izdatkov … |

Oddelek 5 | Roki za izvršitev izdatkov … |

Poglavje 7 | Informacijski sistemi … |

Poglavje 8 | Notranji revizor … |

NASLOV V | JAVNA NAROČILA … |

Poglavje 1 | Splošne določbe … |

Oddelek 1 | Področje uporabe in načela za oddajo javnih naročil … |

Oddelek 2 | Objava … |

Oddelek 3 | Postopki oddaje javnega naročila … |

Oddelek 4 | Garancije in nadzor … |

Poglavje 2 | Določbe, ki se uporabljajo za naročila, ki jih oddajo institucije Skupnosti √ Unije Õ v lastnem imenu … |

NASLOV VI | DONACIJE … |

Poglavje 1 | Področje uporabe in oblika donacij … |

Poglavje 2 | Načela … |

Poglavje 3 | Postopek dodeljevanja … |

Poglavje 4 | Plačilo in nadzor … |

Poglavje 5 | Izvajanje … |

NASLOV VII | PRIPRAVA ZAKLJUČNEGA RAČUNA IN RAČUNOVODSTVO … |

Poglavje 1 | Priprava zaključnega računa … |

Poglavje 2 | Informacije o izvrševanju proračuna … |

Poglavje 3 | Računovodstvo … |

Oddelek 1 | Skupne določbe … |

Oddelek 2 | Splošno računovodstvo … |

Oddelek 3 | Proračunsko računovodstvo … |

Poglavje 4 | Vodenje evidence premoženja … |

NASLOV VIII | ZUNANJA REVIZIJA IN RAZREŠNICA … |

Poglavje 1 | Zunanja revizija … |

Poglavje 2 | Razrešnica … |

DRUGI DEL | POSEBNE DOLOČBE … |

NASLOV I | EVROPSKI KMETIJSKI JAMSTVENI SKLAD … |

NASLOV II | STRUKTURNAI SKLADAI, KOHEZIJSKI SKLAD, EVROPSKI SKLAD ZA RIBIŠTVO IN EVROPSKI KMETIJSKI SKLAD ZA RAZVOJ PODEŽELJA … |

NASLOV III | RAZISKAVE … |

NASLOV IV | ZUNANJI UKREPI … |

Poglavje 1 | Splošne določbe … |

Poglavje 2 | Izvajanje ukrepov … |

Poglavje 3 | Javna naročila … |

Poglavje 4 | Donacije … |

Poglavje 5 | Revidiranje računovodskih izkazov … |

NASLOV V | EVROPSKI URADI … |

NASLOV VI | PRORAČUNSKA SREDSTVA ZA UPRAVO |

NASLOV VII | STROKOVNJAKI … |

TRETJI DEL | PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE … |

NASLOV I | PREHODNE DOLOČBE … |

NASLOV II | KONČNE DOLOČBE … |

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 322 Pogodbe v povezavi s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti členom 106a Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča[13],

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta Sodišču Evropske unije, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij, varuhu človekovih pravic in uradni osebi za varstvo podatkov,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta v seznanitev nacionalnim parlamentom,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta v seznanitev Evropski centralni banki in Evropski investicijski banki,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom[14],

ob upoštevanju naslednjega:

ò novo

(1) Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti[15], je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne dodatne spremembe, bi bilo zaradi jasnosti treba navedeno uredbo prenoviti.

ê 1605/2002, uvodna izjava 1 (prilagojeno)

(2) Okvirni pogoji, pod katerimi je bila sprejeta Finančna uredba z dne 21. decembra 1977 za splošni proračun Evropskih skupnosti[16] so se bistveno spremenili, zlasti zaradi uvedbe finančnega načrta, ki predstavlja okvir za razvoj proračuna, sprememb v institucionalni ureditvi in več zaporednih širitev ter večkratnih bistvenih sprememb Finančne uredbe. Zlasti zaradi upoštevanja zahtev po poenostavitvi zakonodajnih in upravnih zadev ter zaostritvi vodenja financ Skupnosti je treba Finančno uredbo z dne 21. decembra 1977 zaradi jasnosti preoblikovati.

ò novo

(3) Uredba (ES, Euratom) št. 1605/2002 je določila proračunska načela in finančna pravila, ki jih morajo vse institucije upoštevati v vseh zakonodajnih aktih. Treba bi bilo ohraniti temeljna načela, zasnovo in zgradbo navedene uredbe ter osnovna pravila upravljanja proračuna in finančnega poslovodenja. Odstopanja od navedenih temeljnih načel bi bilo treba pregledati in čim bolj poenostaviti, pri čemer je treba upoštevati, ali so še relevantna, kakšna je njihova dodana vrednost za letni proračun Unije (v nadaljnjem besedilu: proračun) in kakšno breme nalagajo zainteresiranim stranem. Treba je ohraniti in okrepiti ključne elemente finančne reforme – vlogo finančnih udeležencev, združevanje kontrol v operativnih službah, notranje revizorje, oblikovanje proračuna po dejavnostih (ABB), posodobitev računovodskih načel in pravil ter osnovna načela za donacije.

ê 1995/2006, uvodna izjava 4 (prilagojeno)

(4) Treba bi bilo upoštevati določbe o izvrševanju prihodkov in odhodkov proračuna iz temeljnih aktov, ki bodo sprejeti sprejetih za obdobje 2007 do 2013, da se zagotovi skladnost med temi navedenimi akti in finančno √ to Õ uredbo.

ò novo

(5) Praktične izkušnje so pokazale, da so potrebne nekatere spremembe finančne uredbe, da bi jo prilagodili razvijajočim se zahtevam izvrševanja proračuna, kot je sofinanciranje z drugimi donatorji, ter da bi povečali učinkovitost zunanje pomoči in olajšali uporabo posebnih finančnih instrumentov, npr. tistih, vzpostavljenih z Evropsko investicijsko banko, ali izvajanja prek javnih in zasebnih partnerstev.

ê 1605/2002, uvodna izjava 2 (prilagojeno)

ð novo

(6) Ta uredba √ Uredba (ES, Euratom) št. 1605/2002 Õ mora biti √ je bila Õ omejena na določitev splošnih načel in temeljnih pravil za celotni proračunski sektor, ki ga zajema Pogodba √ zajemata Pogodbi Õ, izvedbene določbe √ izvedbena pravila Õ pa je treba združiti v uredbi o določbah za izvajanje te uredbe √ so bila določena v Uredbi Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti[17] Õ, da bi zagotovili boljšo hierarhijo pravil in razumljivost Finančne uredbe √ Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 Õ. Komisijo je zato treba pooblastiti za sprejetje izvedbenih določb. ð Vendar Pogodba o delovanju Evropske unije omejuje možnosti za prenos pooblastil za sprejemanje izvedbenih ukrepov na Komisijo le na dopolnitve ali spremembe nebistvenih elementov zakonodajnih aktov. Zato bi bilo treba nekatere določbe iz Uredbe (ES, Euratom) št. 2342/2002 vključiti v to uredbo. Izvedbeni ukrepi, ki jih sprejema Komisija, bi morali biti omejeni na tehnične podrobnosti in izvedbene postopke. ï

ê 1605/2002, uvodna izjava 3

(7) Pri določitvi in izvrševanju proračuna bi bilo je treba upoštevati štiri temeljna načela proračunskega prava (enotnost, univerzalnost, specifikacija, enoletnost) in načel načela točnosti proračuna, ravnotežja, obračunske enote, dobrega finančnega poslovodenja in preglednosti.

ê1605/2002, uvodna izjava 4

(8) Ta uredba mora ponovno potrditi ta načela in dovoliti čim manj izjem pod strogimi pogoji.

ê 1605/2002, uvodna izjava 5 (prilagojeno)

ð novo

(9) V zvezi z načelom enotnosti mora ta uredba določiti, da se uporablja tudi za odhodke iz poslovanja v zvezi z izvajanjem določb Pogodbe o Evropski uniji o skupni zunanji in varnostni politiki ter o policijskem in sodnem sodelovanju v kazenskih zadevah, kadar bremenijo proračun. Načelo enotnosti in točnosti proračuna √ kaže na to Õ pomeni, da se v proračunu izkazujejo vsi prihodki in odhodki Skupnosti in Unije, kadar bremenijo proračun.

(10) ð Pravila, ki se nanašajo na obresti iz predhodnega financiranja, bi bilo treba poenostaviti, ker povzročajo pretirano upravno breme tako za prejemnike sredstev Unije kot tudi za službe Komisije, poleg tega pa povzročajo nesporazume med službami Komisije ter subjekti in partnerji. Zaradi poenostavitve, zlasti v zvezi s prejemniki donacij, ter v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja bi bilo treba odpraviti obveznost ustvarjanja obresti iz predhodnega financiranja in izterjave teh obresti. Vendar pa bi bilo treba ohraniti možnost, da se ta obveznost vključi v sporazum o prenosu pooblastil, da se omogoči ponovna uporaba obresti iz predhodnega financiranja za programe, ki jih upravljajo nekateri pooblaščeni subjekti, oziroma njihova izterjava. ï

ê 1605/2002, uvodna izjava 8 (prilagojeno)

(11) V zvezi z načelom enoletnosti je treba ohraniti razliko med diferenciranimi proračunskimi sredstvi in nediferenciranimi proračunskimi sredstvi. Odločitev o prenosu odobritev za prevzem obveznosti in za plačila mora sprejeti vsaka posamezna institucija. Dodatna obdobja je treba omejiti izključno na primere, ki so nujno potrebni, t.j. za plačila iz EKUJS. V zvezi z načelom enoletnosti bi bilo treba uvesti več √ Treba bi bilo ohraniti sedanjo raven Õ prožnosti in preglednosti za izpolnjevanje operativnih potreb √ odzivanje na operativne potrebe Õ. Prenos odobrenih proračunskih sredstev bi moral biti izjemoma dovoljen v primeru odhodkov za neposredna plačila kmetom v skladu z novim Evropskim kmetijskim jamstvenim skladom (EKJS), ustanovljenim z Uredbo Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike[18].

ê 1995/2006, uvodni izjavi 9 in 10 (prilagojeno)

ð novo

(12) Zahtevki za plačila iz držav članic po kmetijskih uredbah √ na področju kmetijstva so ponavadi daleč Õ bodo najštevilnejši na začetku proračunskega leta n . Zato bi bilo treba najvišjo mejno vrednost za vnaprejšnji prevzem obveznosti za EKJS (od 15. novembra leta n–1 ) za kritje rutinskih poslovodnih izdatkov (v breme proračuna za leto n ) povišati na tri četrtine ustreznih odobrenih proračunskih sredstev iz zadnjega sprejetega proračuna za kmetijstvo. V √ Določbe v Õ zvezi z mejo za vnaprejšnji prevzem obveznosti za upravne odhodke bi bilo treba besedilo spremeniti tako, da se sklicuje √ bi se morale sklicevati Õ na odobrena proračunska sredstva, o katerih odloča proračunski organ, s tem pa so prerazporeditve odobrenih proračunskih sredstev izključene.

(13) Uporaba nediferenciranih odobrenih proračunskih sredstev za veterinarske ukrepe, ki bremenijo EKJS, čezmerno ovira izvrševanje takšnih ukrepov, zlasti pri omejitvah možnosti za prenose. Zato bi bilo treba dovoliti uporabo diferenciranih odobrenih proračunskih sredstev za takšne odhodke, saj je to bolj v skladu z večletno naravo ukrepov.

ò novo

(14) Pravila o prenosu namenskih prejemkov bi morala upoštevati razlikovanje med zunanjimi in notranjimi namenskimi prejemki. Da bi spoštovali namen, ki ga je določil donator, bi bilo treba zunanje namenske prejemke avtomatsko prenesti in uporabljati, dokler niso izvedene vse dejavnosti v zvezi s programom ali ukrepom, za katerega so namenjeni. Kadar so zunanji namenski prejemki prejeti v zadnjem letu programa ali ukrepa, bi bilo treba omogočiti tudi, da se lahko porabijo v prvem letu naslednjega programa ali ukrepa. Notranji namenski prejemki se lahko prenesejo samo za eno leto, če ni v zadevnem temeljnem aktu drugače določeno, oziroma v ustrezno utemeljenih okoliščinah.

ê 1605/2002, uvodna izjava 9 (prilagojeno)

(15) Načelo ravnotežja proračuna je temeljno proračunsko pravilo. V tej zvezi je treba poudariti, da uporaba posojil ni združljiva s sistemom virov lastnih sredstev Skupnosti √ Unije Õ . Vendar pa načelo √ načela Õ ravnotežja proračuna √ ne bi smeli razlagati tako Õ ni tako, da bi oviralo √ bi oviralo Õ najemanje in dajanje posojil s poroštvom splošnega proračuna Unije.

ê 1605/2002, uvodna izjava 10 (prilagojeno)

(16) V skladu s √ členom 320 Õ prvim odstavkom člena 277 Pogodbe √ o delovanju Evropske unije Õ ES in prvim odstavkom člena 181 Pogodbe Euratom je treba določiti obračunsko enoto, v kateri se pripravi proračun in ki se tudi uporablja za izvrševanje ter za pripravo zaključnega računa.

ê 1605/2002, uvodna izjava 6 (prilagojeno)

ð novo

(17) V zvezi z načelom univerzalnosti je treba prenehati s prakso √ bila praksa Õ vračil predplačil in njihove ponovne uporabe √ opuščena Õ; √ ter Õ v nekaterih primerih √ nadomeščena Õ jih je treba nadomestiti z namenskimi prejemki in načini za ponovno uporabo √ sproščenih Õ zapadlih proračunskih sredstev. Te spremembe ne vplivajo √ To ni vplivalo Õ na posebna pravila, ki veljajo za strukturnae skladae.

(18) ð Odstopanje v zvezi z namenskimi prejemki bi bilo treba spremeniti tako, da se na eni strani upoštevajo posebnosti „notranjih namenskih prejemkov“, ki izhajajo iz proračunskih sredstev proračunskega organa, ter na drugi strani posebnosti „zunanjih namenskih prejemkov“, ki jih različni donatorji namenijo za določen program ali ukrep. Poleg tega bi bilo treba zunanjim donatorjem še naprej omogočiti sofinanciranje zunanjih ukrepov, zlasti humanitarnih, tudi kadar temeljni akt tega izrecno ne predvideva. Zaradi lažjega upravljanja nepremičnin bi moral seznam notranjih namenskih prejemkov vključevati tudi prejemke od prodaje stavb in s tem povezanih transakcij. ï

ò novo

(19) V zvezi s predstavitvijo namenskih prejemkov v predlogu proračuna bi bilo treba zagotoviti večjo preglednost, in sicer z določbo, da se v predlog proračuna vključijo zneski namenskih prejemkov, ki so na dan njegove določitve gotovi.

ê 1995/2006, uvodna izjava 12 (prilagojeno)

(20) Po trenutni ureditvi mora proračunski organ Komisiji najprej odobriti prejemek vsakršne donacije, kot so darila ali volila, ki pomenijo finančno obremenitev. V izogib nepotrebnim in okornim postopkom, preden Komisija √ lahko Õ sprejme kakršno koli donacijo, kot so darila ali volila, ki vključujejo stroške, bi morala biti odobritev √ proračunskega organa Õ obvezna samo v primerih, ko donacije presegajo določeno vrednost in vključujejo precejšnje stroške.

ê 1605/2002, uvodna izjava 7 (prilagojeno)

(21) V zvezi z načelom specifikacije je treba institucijam omogočiti določeno stopnjo prožnosti pri upravljanju glede prerazporejanja odobrenih proračunskih sredstev . Ta uredba mora omogočiti integrirano predstavitev dodeljevanja finančnih in upravnih sredstev po namenu. Postopek prerazporejanja odobrenih proračunskih sredstev bi bilo je treba uskladiti tudi za vse druge institucije, tako da bo prerazporejanje osebja in proračunskih sredstev za tekoče poslovanje v pristojnosti posamezne institucije. Glede prerazporejanja proračunskih sredstev za odhodke iz poslovanja lahko Komisija dovoli prerazporejanje med programi √ poglavji Õ v okviru istega področja porabe √ naslova Õ največ v višini 10 % celotnih odobrenih proračunskih sredstev za proračunsko leto na proračunski postavki, s katere se prerazporedijo. Proračunskemu organu √ bi bilo treba dovoliti Õ se dovoli oblikovanje rezerv samo v dveh primerih: kadar ni temeljnega akta ali kadar ni gotovo, da so odobrena proračunska sredstva zadostna.

ê 1995/2006, uvodni izjavi 13 in 14

ð novo

(22) Treba bi bilo poenostaviti in v nekaterih točkah pojasniti pravila o prerazporejanju odobrenih proračunskih sredstev, saj so se v praksi pokazala kot okorna ali nejasna. ð Treba bi bilo zagotoviti boljše izvrševanje proračuna, zlasti v zvezi z odobrenimi proračunskimi sredstvi za plačila, namenskimi prejemki in proračunskimi sredstvi za upravo, ki so skupni več naslovom. Zato bi bilo treba v postopku sprejemanja nekaterih prerazporeditev omogočiti večjo prožnost. ï

(23) Zaradi boljše učinkovitosti bi bilo treba Komisiji dovoliti, da se samostojno odloča o prerazporejanju iz rezerv v primerih, ko v času priprave proračuna za zadevni ukrep ne obstaja noben temeljni akt, vendar pa je temeljni akt sprejet v danem letu.ð Poleg tega bi bilo treba poenostaviti postopek in tipologijo prerazporeditev, o katerih je treba obvestiti proračunski organ, da bi preprečili ponavljajoče se zamude pri njihovem izvajanju. Zlasti možnost, da lahko Komisija odloča o prerazporeditvah neporabljenih proračunskih sredstev v primeru mednarodnih humanitarnih nesreč in kriz, se je izkazala za koristno in učinkovito. To možnost bi bilo zato treba razširiti na podobne dogodke, ki se zgodijo po 1. decembru. V navedenih primerih bi morala Komisija zaradi preglednosti takoj obvestiti proračunski organ o svoji odločitvi. Komisija bi morala z določenimi omejitvami samostojno odločati tudi o prerazporeditvah iz rezerve za nujno pomoč. ï

ê 1995/2006, uvodna izjava 15 (prilagojeno)

(24) Pravila o prerazporeditvi proračunskih sredstev za upravo Komisije bi bilo treba prilagoditi novi zgradbi √ bi morala biti skladna sz Õ k dejavnostim usmerjenega proračuna √ strukturo proračuna, oblikovanega po dejavnostih Õ („activity-based budgeting“(ABB). Zato bi bilo treba predvideti določbo za izjemo od „postopka priglasitve“. V zadnjem mesecu proračunskega leta bi bilo treba Komisiji dovoliti, da se samostojno odloča o prerazporejanju odobrenih proračunskih sredstev v zvezi z odhodki za zaposlene, z določenimi omejitvami.

ê 1605/2002, uvodna izjava 11 (prilagojeno)

(25) Načelo dobrega finančnega poslovodenja je bi bilo treba opredeliti s sklicevanjem na načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti ter skladnost s temi načeli preverjati s kazalci poslovanja, določenimi po dejavnostih in merljivimih na način, da je mogoče ocenjevanje rezultatov. Institucije morajo opravljati predhodno in naknadno ocenjevanje v skladu z usmeritvami √ s smernicami Õ , ki jih določi Komisija.

ê 1995/2006, uvodna izjava 5 (prilagojeno)

ð novo

(26) Treba bi bilo pojasniti √ tudi Õ, da dobro finančno poslovodenje zahteva uspešno in učinkovito notranjo kontrolo, ter opredeliti glavne lastnosti in cilje notranje kontrole.

(27) ð V zvezi z določbami o sorazmernosti bi bilo treba v okviru ocene tveganja, ki jo opravlja odredbodajalec, uvesti pojem dopustnega tveganja napake. Institucije bi morale imeti možnost odstopanja od splošnega 2-odstotnega praga pomembnosti, ki ga uporablja Računsko sodišče pri presojanju zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij. Raven dopustnega tveganja bi bila ustreznejša podlaga za organ, ki da razrešnico, pri presojanju kakovosti obvladovanja tveganja s strani Komisije. Zakonodajni organ bi moral zato določiti raven dopustnega tveganja napake po področjih politik ter pri tem upoštevati stroške in koristi kontrol. ï

ê 1605/2002, uvodna izjava 12 (prilagojeno)

(28) V zvezi z načelom preglednosti pa je treba izboljšati informacije o izvrševanju proračuna in računovodstvu. Treba je določiti tudi natančni skrajni rok za objavo proračuna, brez poseganja v začasno objavo Komisije med izjavo predsednika Evropskega parlamenta o dokončnem sprejetju in objavo v Uradnem listu √ Evropske unije Õ Evropskih skupnosti. Ohraniti √ bi bilo Õ je treba tudi možnost negativne rezerve.

ê 1995/2006, uvodna izjava 6 (prilagojeno)

(29) Za zagotovitev preglednosti uporabe sredstev, ki izhajajo iz proračuna, je treba, z določenimi omejitvami, potrebnimi za zavarovanje legitimnih javnih in zasebnih interesov, omogočiti dostop do informacij o upravičencih do teh sredstev in pri tem upoštevati posebno proračunsko √ obračunsko Õ obdobje za Evropski kmetijski jamstveni sklad.

ê 1605/2002, uvodna izjava 13 (prilagojeno)

ð novo

(30) V zvezi z določitvijo in pripravo proračuna je treba sedanje določbe uskladiti in poenostaviti tako, da se odpravi razlikovanje med dopolnitvijo proračuna in spremembo proračuna, ki nima praktičnega učinka.

(31) ð V zvezi z določitvijo proračuna je pomembno, da se jasno opredelita sestava in priprava predloga proračuna, ki ga pripravi Komisija. Treba bi bilo natančneje opredeliti vsebino splošnega uvoda k predlogu proračuna. Prav tako bi bilo treba vključiti določbo o finančnem načrtovanju za naslednja leta ter o možnosti Komisije, da predloži delovne dokumente za utemeljitev proračunskih zahtev. ï

ê 1605/2002, uvodna izjava 14 (prilagojeno)

(32) Oddelek za proračun pri Komisiji √ Oddelek proračuna za Komisijo Õ bi moral predstaviti odobrena proračunska sredstva in vire po namenu, tj. √ po načelu oblikovanja proračuna po dejavnostih Õ pripraviti proračun, osnovan na aktivnostih („activity-based budgeting“), za boljšo preglednost pri upravljanju s proračunaom z upoštevanjem ciljev dobrega finančnega poslovodenja ter zlasti učinkovitosti in uspešnosti.

ê 1605/2002, uvodna izjava 15 (prilagojeno)

(33) Institucije bi moralejo imeti pri upravljanju zakonsko določenih √ statutarnih Õ delovnih mest glede na delovna mesta, odobrena √ odobritve Õ v proračunu, možnost določene prožnosti, zlasti ker je naj bi bil zdaj poudarek pri upravljanju na rezultatih in ne na sredstvih. Ta √ prožnost pa bi morala biti Õ svoboda pa bo še naprej omejena na dva načina, z omejitvijo proračunskih sredstev za proračunsko leto in skupnega števila dodeljenih delovnih mest.; Ppoleg tega √ ne bi smela biti Õ ni predvidena nikakršna prožnost glede delovnih mest v plačilnih razredih √ AD 16, AD 15 in AD 14 Õ A1, A2 in A3.

ê 1995/2006, uvodna izjava 19 (prilagojeno)

(34) V zvezi z izvrševanjem proračuna √ bi morale biti upoštevane Õ se zdijo potrebne nekatere spremembe, da se bolje odrazijo posebnosti skupne zunanje in varnostne politike (SZVP). Zaradi pravne jasnosti je treba vrste temeljnih aktov, ki se lahko izberejo v skladu s Pogodbo √ o delovanju Evropske unije Õ ES in na podlagi naslovov V in VI PEU, določiti v finančni uredbi in ne v izvedbenih pravilih. Poleg tega je treba √ vključiti Õ dodati posebno določbo, da se ustrezno navedejo vrste pripravljalnih ukrepov, ki jih je mogoče sprejeti na področju SZVP.

ê 1605/2002, uvodna izjava 16 (prilagojeno)

ð novo

(35) V zvezi z izvrševanjem proračuna je treba pojasniti metode za izvrševanje proračuna, ki ga lahko Komisija izvršuje centralizirano ali deljeno z državami članicami ali decentralizirano s tretjimi državami, ki prejemajo zunanjo pomoč, ali pa skupaj z mednarodnimi organizacijami. Zagotoviti je treba, da lahko centralizirano upravljanje izvajajo neposredno službe Komisije ali posredno organi, ki jih ureja pravo Skupnosti ali nacionalno javno pravo, na katere se prenese ta naloga. Načini izvrševanja morajo zagotavljati, da se upoštevajo postopki za zaščito sredstev Skupnosti, ne glede na subjekt, ki je odgovoren za celotno izvrševanje ali njegov del, in potrditi, da končno odgovornost za izvrševanje proračuna nosi Komisija v skladu s členom 274 Pogodbe.

(36) ð Pravila v zvezi z načini izvrševanja, zlasti glede pogojev za prenos pooblastil za izvrševanje tretjim osebam, so z leti postala prezapletena in bi jih bilo treba poenostaviti. Hkrati bi bilo treba ohraniti prvotni cilj prenosa pooblastil, tj. zagotavljati, da se ne glede na način izvrševanja odhodki izvršujejo z enako stopnjo kontrole in preglednosti, kot se pričakuje od služb Komisije. Zato bi bilo treba jasno razlikovati med situacijami, v katerih proračun neposredno izvršujejo Komisija ali njene izvajalske agencije, in situacijami, v katerih proračun posredno izvršujejo tretje osebe. To naj bi omogočilo vzpostavitev skupne ureditve za posredno upravljanje z možnostjo, da se ta prilagodi pravilom posameznih sektorjev, zlasti kadar proračun posredno izvršujejo države članice v okviru deljenega upravljanja. Taka skupna ureditev bi morala vključevati zlasti temeljna načela, ki jih mora upoštevati Komisija, kadar se odloči za posredno izvrševanje proračuna, in temeljna načela, ki jih morajo upoštevati pooblaščeni subjekti. Komisija bi morala imeti možnost, da uporablja pravila in postopke Unije ali da sprejme uporabo pravil in postopkov pooblaščenega subjekta pod pogojem, da slednji zagotavlja enakovredno zaščito finančnih interesov Unije. ï

ê 1605/2002, uvodni izjavi 17 in 18 (prilagojeno)

ð novo

(37) Ker je Komisija odgovorna za izvrševanje proračuna, ne more prenesti nobenih nalog javne oblasti, ki vključujejo uporabo neomejenih pooblastil. Ta uredba mora na novo opisati to načelo in določiti obseg nalog, ki se lahko prenesejo. Treba je tudi določiti, da zasebni organi, razen organov, ki izvajajo javne storitve in za katere veljajo posebni pogoji, ne smejo prevzeti nobenega ukrepa za izvrševanje proračuna, ampak samo zagotavljati specialistične strokovne ali upravne storitve ali opravljati pripravljalne ali pomožne naloge.

(38) Zaradi usklajevanja z načeli preglednosti in dobrega finančnega poslovodenja morajo imeti javni organi ali organi, ki so zadolženi za javne storitve, na katere se prenesejo naloge izvrševanja v imenu Komisije, pregledne postopke za oddajo javnih naročil, učinkovit notranji nadzor, sistem za pripravo zaključnega računa, ki je ločen od drugih dejavnosti organov in od zunanje revizije.

(39) ð Pravila o „predhodni oceni“ subjektov – razen držav članic, pri katerih predhodna ocena ni potrebna – bi bilo treba prilagoditi tako, da bodo vsi pooblaščeni subjekti in osebe zagotavljali raven zaščite finančnih interesov Unije, ki je enakovredna ravni, določeni v tej uredbi. V okviru nadzornih nalog Komisije bi bilo treba določiti obveznosti glede kontrole in revizije, vključno s postopkom za potrditev obračunov za vse vrste upravljanja proračuna. ï

ò novo

(40) Zaradi upoštevanja operativnih potreb in lažjega izvrševanja s strani potencialnih upravičencev ali partnerjev pri izvrševanju bi morale zahteve ostati sorazmerne s posebnimi tveganji ukrepa in njegovim splošnim okvirom kontrol. Pri ocenjevanju sposobnosti tretje osebe ali subjekta za izpolnjevanje teh zahtev bi bilo treba upoštevati naravo nalog in ukrepov, ki jih izvaja Komisija v okviru nadzora in podpore pri izvrševanju ukrepa. Poleg tega bi morala ta uredba vključevati nove finančne instrumente, kot so finančni instrumenti ter zasebna in javna partnerstva, za boljše izvrševanje proračuna in izvajanje politik.

ò novo

(41) Izkušnje z javno-zasebnimi partnerstvi, ki so v členu 185 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 institucionalizirana kot organi Unije, kažejo, da bi bilo treba uvesti dodatne možnosti, da bi povečali izbiro instrumentov, tako da bodo vključevali organe, katerih pravila bodo za zasebne partnerje prožnejša in dostopnejša od pravil, ki se uporabljajo za institucije Unije. Taki organi bi morali delovati v okviru posrednega upravljanja. Ustanovljeni bi morali biti s temeljnim aktom, njihovo delovanje pa bi morala urejati finančna pravila, ki bi upoštevala načela, potrebna za zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja sredstev Unije. Ta načela bi bilo treba sprejeti v delegirani uredbi in bi morala temeljiti na načelih, ki jih morajo spoštovati tretje osebe, ki so pooblaščene za opravljanje nalog izvrševanja proračuna. Druga možnost bi bilo izvajanje javno-zasebnih partnerstev s strani organov, katerih delovanje ureja zasebno pravo države članice.

ò novo

(42) V to uredbo bi bilo treba v skladu s členom 317 Pogodbe vključiti osnovne obveznosti, ki jih imajo države članice glede kontrole in revizije, kadar posredno izvršujejo proračun v okviru deljenega upravljanja, ki so trenutno določene samo v predpisih posameznih sektorjev. Zato je treba vključiti določbe, ki bodo sestavljale skladen okvir za vsa zadevna področja o usklajeni upravni strukturi na nacionalni ravni, skupnih obveznostih upravljanja in kontrole za navedene strukture, letni upravni izjavi o zanesljivosti z neodvisnim revizijskim mnenjem o njej in letno izjavo držav članic, s katero prevzamejo odgovornost za upravljanje sredstev Unije, za katera so pooblaščene, ter mehanizmih finančne potrditve, odložitve in popravkov, ki jih izvaja Komisija. Podrobne določbe bi morale ostati v predpisih posameznih sektorjev.

ê 1605/2002, uvodna izjava 19 (prilagojeno)

(43) V skladu s členom √ 322 Õ 279(c) Pogodbe √ bi morala Õ ta uredba √ opredeliti Õ opredeljuje pooblastila in odgovornosti √ finančnih udeležencev, zlasti Õ odredbodajalcev, računovodijje in notranjega revizorja.

Odredbodajalci √ bi morali biti Õ so v celoti odgovorni za izvrševanje vseh prihodkov in odhodkov v okviru njihovega √ svojih pristojnosti Õ nadzora in √ bi morali Õ morajo odgovarjati za svoje ukrepe, po potrebi tudi v disciplinskih postopkih. To pooblastilo je zato treba okrepiti tako, da se odpravijo centralizirane predhodne kontrole in zlasti, da finančni kontrolor preneha predhodno odobravati prihodke in odhodke, računovodja pa preverjati, če plačilo temelji na veljavnem dogodku.

Računovodja √ bi moral biti Õ je še naprej odgovoren za pravilno izvrševanje plačil, pobiranje prejemkov in izterjavo terjatev. Računovodja √ Voditi bi moral Õ vodi zakladništvo in računovodstvo ter √ biti Õ je odgovoren za pripravo finančnih izkazov institucije.

Notranji revizor √ bi moral opravljati Õ opravlja svoje naloge v skladu z mednarodnimi revizijskimi standardi. Njegova vloga √ naj bi bila Õ je preverjati pravilno delovanje sistemov poslovodenja in kontrol, ki jih uvedejo odredbodajalci.

Notranji revizor ne izvaja finančnih poslov in nima vloge pri izvajanja nadzora nad temi posli preden odredbodajalec sprejme odločitve; celotno odgovornost za te odločitve mora zdaj prevzeti odredbodajalec.

ò novo

(44) V zvezi z nalogami odredbodajalca na podlagi prenosa bi bilo treba nekaj določb natančneje pojasniti, zlasti določbe glede notranjih postopkov predhodne in naknadne kontrole, ki jih vzpostavi, ter glede obveznosti poročanja. V tem okviru bi bilo treba posodobiti vsebino letnega poročila o dejavnostih odredbodajalca na podlagi prenosa v skladu s prakso, da se vanj vključijo potrebne finančne informacije in informacije o upravljanju, na katerih temelji njegova izjava o zanesljivosti o opravljanju njegovih nalog.

ê 1995/2006, uvodna izjava 24

ð novo

(45) ð Treba bi bilo pojasniti odgovornosti računovodje Komisije, in sicer bi bilo treba zlasti pojasniti, da je računovodja Komisije edina oseba, ki ima pravico določati računovodska pravila in usklajeni kontni okvir, medtem ko računovodje drugih institucij določajo računovodske postopke, ki se uporabljajo v zadevnih institucijah. ï Pojasniti bi bilo treba odgovornost računovodijje za potrjevanje računovodskih izkazov na osnovi finančnih informacij, ki mujim jih predložijo odredbodajalci. V ta namen bi bilo treba računovodjea pooblastiti za preverjanje informacij, ki jih prejme pooblaščeni odredbodajalec na podlagi prenosa, in po potrebi za izražanje pridržkov.

ò novo

(46) Zaradi lažjega izvajanja nekaterih programov ali ukrepov, katerih izvajanje je preneseno na finančne institucije, je treba v to uredbo uvesti možnost odprtja fiduciarnih računov. Taki bančni računi bi se odprli v imenu in za račun Komisije v poslovnih knjigah finančne institucije. Vodila bi jih finančna institucija pod pristojnostjo odredbodajalca, odpreti pa bi jih bilo mogoče tudi v drugih valutah, ne le v eurih.

ê 1605/2002, uvodna izjava 20 (prilagojeno)

(47) Odgovornost odredbodajalceva, računovodijje in vodijje blagajne predplačil se ne √ bi smela razlikovati Õ razlikuje od odgovornosti drugih uradnikov in osebja ter √ bi se morali Õ se zanjo v skladu s kadrovskimi predpisi za uradnike in pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti √ uporabljati Õ uporabljajo obstoječi disciplinski ukrepi in denarne kazni. √ Vendar Õ Po drugi strani pa je treba ohraniti določene posebne določbe, ki opisujejo kršitve računovodij in vodij blagajn predplačil glede na posebno naravo njihovih nalog; ti ne bodo več imeli nobenih posebnih olajšav ali zavarovanja. Poleg tega je treba razjasniti odgovornost odredbodajalcev. Da bi za primere, ki ne pomenijo goljufije, zagotovili ustrezno strokovno znanje organu za imenovanja, √ bi morala Õ vsaka institucija √ ustanoviti Õ ustanovi posebno komisijo za finančne nepravilnosti, ki √ bi morala ugotavljati Õ ugotavlja, ali je bila storjena nepravilnost, za katero bi moral uradnik ali drug uslužbenec disciplinsko odgovarjati ali plačati kazen, in če odkrije težave v sistemu, poročati odredbodajalcu in notranjemu revizorju. Za primere goljufije pa bi se ta uredba morala sklicevati na veljavne določbe za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti √ Unije Õ in za boj proti korupciji uradnikov √ Unije Õ Evropskih skupnosti ali √ uradnikov Õ držav članic Evropske unije.

ê 1995/2006, uvodna izjava 23

(48) Omogočiti bi bilo treba, da več institucij ustanovi skupne komisije za finančne nepravilnosti.

ò novo

(49) V zvezi s prihodki je treba racionalizirati pravila o ocenah terjatev zaradi upoštevanja proračunskih potreb. Evidentiranje ocen terjatev bi moralo biti zahtevano, kadar so prihodki pričakovani z določeno stopnjo verjetnosti in jih je mogoče ovrednotiti z razumno stopnjo približka. Poenostavitev bi bilo treba doseči z uvedbo nekaterih posebnih določb o postopkih za prilagoditev ali razveljavitev ocene zneska terjatev.

ê 1995/2006, uvodna izjava 26 (prilagojeno)

ð novo

(50) Treba bi bilo √ določiti Õ uvesti rok zastaranja veljavnosti terjatev. Za razliko od številnih držav članic za √ Unijo Õ Skupnost ne velja rok zastaranja, po katerem finančne terjatve po določenem času zastarajo. Prav tako √ Unija Õ Skupnost ni omejena z rokom zastaranja pri svojih terjatvah do tretjih oseb. Uvedba takega roka zastaranja ustreza dobremu finančnemu poslovodenju.

(51) ð Pravila o izterjavi bi bilo treba pojasniti in okrepiti. Zlasti bi bilo treba pojasniti, da razveljavitev ugotovljenega zneska terjatve ne pomeni odpovedi ugotovljene upravičenosti Evropske unije. Poleg tega bi morale države članice zaradi okrepitve zaščite finančnih interesov Unije obravnavati sredstva Unije, katerih povračilo se zahteva, na enak način kot terjatve javnih podjetij na njihovem ozemlju. ï

(52) Ob upoštevanju sporočila Komisije o upravljanju začasno zbranih glob[19] bi bilo treba globe, denarne kazni in sankcije ter vse prejemke iz njih evidentirati kot prihodke proračuna v letu, ki sledi letu, v katerem so bila izčrpana vsa pravna sredstva zoper sklepe, s katerimi so bile naložene. Izjema pri tem pravilu bi moral biti delež, omejen na 2 % skupnega zneska glob ali denarnih kazni, ki se vključijo v proračun, in sicer se ta delež zadrži za oskrbovanje sklada, ustanovljenega z navedenim sporočilom.

ê 1605/2002, uvodna izjava 21 (prilagojeno)

(53) Opredeliti je treba koncepte proračunske in pravne obveznosti za odhodke in pogoje za njihovo uporabo. Da bi omejili obseg neizkoriščenih odobritev, je bi bilo treba omejiti obdobje, v katerem se lahko prevzemajo posamezne pravne obveznosti na podlagi skupnih proračunskih odobritev √ obveznosti Õ. Poleg tega je potrebna določba √ bi bilo treba vključiti določbo Õ, da se proračunska sredstva odvzamejo √ tiste posamezne prevzete obveznosti, za katere Õ, če za posamezne prevzete obveznosti več kakor tri leta ni bilo izvedeno nobeno plačilo √ , sprostijo Õ.

ò novo

(54) V zvezi s plačili bi bilo v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja treba pojasniti različne vrste plačil. Poleg tega bi moral odgovorni odredbodajalec redno obravnavati plačila predhodnega financiranja v skladu z računovodskimi pravili, ki jih določi računovodja Komisije. Zato bi bilo treba v pogodbe, sklepe o donacijah, sporazume o donacijah ter sporazume o prenosu pooblastil s tretjimi osebami vključiti ustrezne določbe.

ê 1605/2002, uvodna izjava 22 (prilagojeno)

(55) Ta uredba mora opredeliti vrste plačil, ki jih lahko izvedejo odredbodajalci. Takšna plačila morajo √ bi morala Õ biti izvršena predvsem zaradi učinkovitosti ukrepa in rezultatov, ki pri tem nastanejo. Odpraviti je treba precej ohlapne koncepte predujma in predplačila; Kkadar se celotni znesek ne plača v enem obroku, morajo biti plačila izvedena v obliki vnaprejšnjega √ predhodnega Õ financiranja, vmesnih plačil in plačila končne razlike.

ê 1605/2002, uvodna izjava 23 (prilagojeno)

(56) Ta uredba mora določiti, da je treba Ppostopke potrjevanja, odobravanja in plačila √ bi bilo treba Õ končati v roku, določenem v izvedbenih določbah √ pravilih Õ , in da so v primeru, če se ta rok ne upošteva, √ pa bi morali biti Õ upniki upravičeni do zamudnih obresti v breme proračuna.

ò novo

(57) Institucijam bi moralo biti omogočeno, da dajo predhodno soglasje, s katerim uradno sprejmejo prenos dokumentov z elektronskim postopkom. Poleg tega bi bilo treba v skladu s sklepi Komisije o elektronskih in digitaliziranih dokumentih posodobiti finančne določbe o preverjanjih, ki se uporabljajo za obveznosti, ter izrecno priznati pravno veljavnost elektronskih obrazcev in računov za evidentiranje pravnih obveznosti.

ê 1995/2006, uvodna izjava 25 (prilagojeno)

(58) Pojasniti bi bilo treba odnos med notranjim revizorjem Komisije in organi, ki jih ustanovijo Skupnosti. Ti organi bi morali imeti svoje lastne službe notranje revizije, ki bi bile odgovorne svojim upravnim odborom, notranji revizor Komisije pa poroča kolegiju komisarjev o postopkih in sistemih Komisije. Notranji revizor Komisije bi moral samo obvezno potrditi, da službe notranje revizije organov ustrezajo mednarodnim standardom, za kar bi moral revizor imeti možnost, da izvede presojo kakovosti dejavnosti notranje revizije.

ê 1995/2006, uvodna izjava 27 (prilagojeno)

(59) Finančna √ Ta Õ uredba bi morala odražati pomen okvirnih pogodb za vodenje javnih naročil. Morala bi spodbujati uporabo medinstitucionalnih postopkov za oddajo naročil ter dopustiti možnost skupnih postopkov za oddajo naročil med institucijo in naročnikom iz države članice.

ê 1605/2002, uvodna izjava 24 (prilagojeno)

(60) V zvezi z javnimi naročili, ki jih oddajo institucije Skupnosti za svoj račun, je treba določiti, da se uporabljajo pravila iz direktiv Evropskega parlamenta in Sveta o uskladitvi postopkov oddaje javnih naročil za gradnje, storitve in blago; tudi pravila, ki se uporabljajo za pogodbe, sklenjene v imenu tretjih oseb, morajo biti v skladu z načeli iz teh direktiv.

ê 1995/2006, uvodna izjava 28 (prilagojeno)

ð novo

(61) √ V zvezi s pravili za oddajo javnih naročil bi bilo treba Õ Treba bi bilo izvesti določene tehnične spremembe, da bi zagotovili popolno skladnost terminologije finančne √ te Õ uredbe s tisto iz Direktive √ z Direktivo Õ 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev[20]. Možnost, ki jo navedena direktiva dovoljuje državam članicam, da določijo posebne postopke za javna naročila, označena kot tajna, če morajo njihovo izvedbo spremljati posebni varnostni ukrepi, ali kadar tako zahteva zaščita države, bi morala biti dosegljiva institucijam √ Unije Õ Skupnosti.

ê 1605/2002, uvodna izjava 25

(62) Za preprečitev nepravilnosti ter za boj proti goljufijam in korupciji, pa tudi spodbujanje dobrega in učinkovitega poslovodenja je treba kandidate ali ponudnike, ki so storili takšna dejanja ali pa se pri njih ugotovi navzkrižje interesov, izključiti iz oddaje javnih naročil.

ê 1995/2006, uvodna izjava 29 (prilagojeno)

ð novo

(63) V skladu z Direktivo 2004/18/ES je treba pojasniti pravila glede izključitve iz postopka za oddaje naročila. Poleg tega bi bilo Zzaradi pravne varnosti in sorazmernosti v finančni uredbi √ bi bilo Õ treba √ v tej uredbi Õ določiti najdaljše obdobje izključitve. √ Poleg tega bi bilo treba Õ vV skladu z Direktivo 2004/18/ES je treba narediti izjemo od pravil o izključitvi za nakupe blaga pod posebno ugodnimi pogoji bodisi od dobavitelja blaga, ki končuje poslovne dejavnosti, ki gre v dokončno likvidacijo ali od stečajnega upravitelja, če se s tem strinjajo upniki, ali po podobnem postopku po nacionalni zakonodaji.

(64) ð Zaradi okrepitve zaščite finančnih interesov Unije bi bilo treba izboljšati tudi pravila za izključitev. Dodati bi bilo treba sklicevanje na pranje denarja, kot je določeno v Direktivi 2004/18/ES. Poleg tega bi bilo treba primere izključitev, ki zadevajo kandidate ali ponudnike, ki so bili pravnomočno obsojeni za kaznivo dejanje v zvezi s svojim poslovanjem ali zaradi goljufije, korupcije, sodelovanja v kriminalni združbi, pranja denarja ali podobnih kaznivih dejanj, ki škodijo finančnim interesom Unije, razširiti na osebe, ki so pooblaščene za zastopanje teh kandidatov ali ponudnikov, odločanje o njih ali imajo nadzor nad njimi. Zaradi sorazmernosti pa izključitev ne bi smela veljati za kandidate in ponudnike, ki lahko dokažejo, da so ustrezno ukrepali zoper zadevne osebe, pooblaščene za zastopanje. Zaradi zagotavljanja neprekinjenega delovanja institucije bi bilo treba pri postopkih s pogajanji, v katerih se zaradi tehničnih ali umetniških razlogov ali razlogov, povezanih z zaščito izključnih pravic, naročilo lahko odda samo določenemu gospodarskemu subjektu, uvesti odstopanje od obveznosti izključitve zaradi stečaja ali podobnih okoliščin, hujše kršitve poklicnih pravil ali neizpolnjevanja obveznosti plačevanja prispevkov za socialno varnost. ï

ê 1995/2006, uvodna izjava 30 (prilagojeno)

(65) V finančni uredbi bi morala biti določena obveznost, da kKandidati ali ponudniki v postopkih naročil √ bi morali biti obvezani, da Õ dokažejo, če se to od njih zahteva, lastništvo oziroma upravljanje, nadzor in pooblastilo za zastopanje pravne osebe, ki je predložila ponudbo, √ ter da sami Õ ali da njihovi podizvajalci niso v kateri od situacij √, ki so razlog za izključitev iz sodelovanja v razpisih Õ iz člena 93 finančne uredbe. Od ponudnikov se ne bi smelo zahtevati potrdila, da niso v kateri od situacij, ki bi povzročale √ so razlog za Õ izključitev, kadar sodelujejo pri postopku za oddajo naročil z zelo nizko vrednostjo.

ê 1995/2006, uvodna izjava 31 (prilagojeno)

ð novo

(66) Zaradi večje učinkovitosti postopkov za oddajo javnih naročil bi morala biti baza podatkov izključenih kandidatov ali ponudnikov skupna za institucije, izvajalske agencije in organe iz finančne √ te Õ uredbe.

(67) ð Čeprav imata Evropska centralna banka (ECB) in Evropska investicijska banka (EIB) poseben status v okviru Unije, je način porabe njunih lastnih sredstev v finančnem interesu Unije. Zato bi morali ti instituciji imeti dostop do informacij v centralni bazi podatkov o izključitvah, ki je bila vzpostavljena zaradi zaščite finančnih interesov Unije, ter bi morali te informacije upoštevati v okviru svoje pristojnosti za oddajo naročil v skladu s svojimi pravili za oddajo javnih naročil. Poleg tega bi morali ECB in EIB Komisiji tudi pošiljati informacije o ponudnikih, ki so bili pravnomočno obsojeni zaradi goljufije ali podobnega kaznivega dejanja, ki škodi finančnim interesom Unije. ï

ê 1605/2002, uvodni izjavi 26 in 27 (prilagojeno)

(68) Zaradi preglednosti je treba kandidate in ponudnike na primeren način obvestiti o oddaji javnega naročila.

(69) Kot del procesa za pooblastilo odredbodajalcev pa je treba odpraviti predhodni pregled, ki ga izvaja zdajšnji Svetovalni odbor za javna naročila in pogodbe.

ê 1995/2006, uvodni izjavi 32 in 33 (prilagojeno)

(70) Zaradi upoštevanja interesov neuspešnih ponudnikov je primerno, da se zagotoviti, da se naročilo iz Direktive 2004/18/ES ne more podpisati pred koncem razumnega obdobja mirovanja.

(71) Treba bi bilo pojasniti obveznost institucij, da prekinejo postopek naročila ali pogodbo v skladu s finančno √ to Õ uredbo v primerih goljufije in nepravilnosti, zato da bodo ustrezne določbe te uredbe lažje izvedljive √ da bi olajšali uporabo drugih zadevnih določb Õ.

ò novo

(72) V zvezi z upravnimi in denarnimi kaznimi bi bilo treba uvesti trdno pravno podlago za objavljanje sklepov, s katerimi se te kazni naložijo, v skladu z zahtevami glede varstva podatkov. Objavljanje teh sklepov bi moralo zaradi varstva podatkov in pravne varnosti ostati neobvezno.

ê 1605/2002, uvodna izjava 28 (prilagojeno)

ð novo

(73) V zvezi z donacijami je bi bilo treba vzpostaviti okvir za dodeljevanje in spremljanje donacij √ Unije Õ Skupnosti, kar pomeni tudi določitev posebnih pravil √ ki vključuje posebne določbe Õ za izvajanje načel preglednosti, enakega obravnavanjae, sofinanciranja, ð neprofitnega, degresivnega dodeljevanja donacij za poslovanje, ï prepovedi dodeljevanja za nazaj in nadzora.

ê 1605/2002, uvodna izjava 29 (prilagojeno)

(74) Zaradi preprečitve kopičenja se ne sme dovoliti, da bi se donacija dodelila dvakrat za financiranje istega ukrepa ali za poslovne izdatke za isto leto.

ê 1605/2002, uvodna izjava 30 (prilagojeno)

(75) Podobno kot pravila za oddajo javnih naročil je treba določiti temelj za izključitev nekaterih strank iz dodeljevanja donacij, da bi imele institucije ustrezna sredstva za boj proti goljufiji in korupciji.

ê 1605/2002, uvodna izjava 31 (prilagojeno)

(76) Za zagotovitev, da so pravice in obveznosti institucije in upravičenca jasne in se upoštevajo, se za odobritev donacije sklene pisni sporazum.

ê 1995/2006, uvodne izjave 34, 35 in 36 (prilagojeno)

(77) √ Zaradi preprostosti pa Õ V zvezi z donacijami je treba poenostaviti pravila. √ bi morale biti Õ Zzahteve za preverjanja in jamstva bi morale biti bolj sorazmerne s povezanimi finančnimi tveganji. Opredelitev donacij je treba √ bi bilo treba Õ pojasniti zlasti glede financiranja, povezanega z dejavnostmi posojanja ali lastništvom deležev in odhodki v zvezi s trgi z ribiškimi proizvodi. Zaradi √ zagotavljanja dobrega Õ izboljšanja upravljanja donacij in poenostavitve postopkov bi bilo treba omogočiti dodelitev donacij bodisi z odločbami √ s sklepi Õ institucije bodisi s pisnimi sporazumi z upravičenci.

(78) Zaradi jasnosti in preglednosti bi bilo treba poleg bolj tradicionalne metode povračila stroškov, ki so dejansko nastali, odobriti uporabo pavšalnih izplačil in pavšalnih zneskov.

(79) Zaradi pravne jasnosti bi bilo treba izjeme od pravila neprofitnosti, ki so trenutno določene v izvedbenih pravilih, vključiti v finančno uredbo. Poleg tega bi bilo treba pojasniti, da je namen dodeljevanja donacij določenim ukrepom pomagati okrepiti finančno sposobnost ali ustvariti dohodek.

ê 1525/2007, uvodne izjave 1, 4 in 5 (prilagojeno)

(80) Uredba (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja[21] med drugim določa pravila glede financiranja političnih strank na evropski ravni iz proračuna Unije. Ta Ppravila, ki določajo financiranje političnih strank na evropski ravni, bi bilo treba prilagoditi, da bi bolj upoštevala posebne razmere, v katerih delujejo politične stranke, vključno s spreminjajočimi se političnimi izzivi in programi s proračunskimi posledicami, ki jih politične stranke pri pripravi svojih letnih delovnih programov in proračuna ne morejo predvideti. V ta namen bi bilo treba omogočiti omejeno možnost prenosa finančnih sredstev iz enega leta v prvo četrtletje naslednjega leta.

(81) Da bi okrepili zmogljivosti dolgoročnega finančnega načrtovanja strank, upoštevali iz leta v leto spreminjajoče se finančne potrebe in stranke spodbudili, da se ne zanašajo zgolj na javno financiranje, bi političnim strankam na evropski ravni morali dovoliti oblikovanje omejenih finančnih rezerv na osnovi lastnih sredstev, pridobljenih iz drugih virov kot √ proračuna Unije Õ splošnega proračuna Evropske unije. Navedena odstopanja od pravila o neprofitnosti, bi morala biti izjema in ne bi smela pomeniti precedensa.

ê 1995/2006, uvodne izjave 37, 38 in 41 (prilagojeno)

(82) Pravilo, da bi morale biti donacije dodeljene na podlagi objavljenih razpisov, se je izkazalo kot dobro. Toda izkušnje so pokazale, da zaradi narave ukrepa v določenih primerih pri izboru upravičencev tega ni mogoče upoštevati, in bi jih zato morali biti izvzeti iz √ navedenega Õ tega pravila.

(83) Treba bi bilo prilagoditi pravilo, da za isti ukrep nobenemu upravičencu ne bi smela biti dodeljena več kot ene donacija. Nekateri temeljni akti dejansko omogočajo kombiniranje financiranja Skupnosti √ Unije iz različnih virov Õ in takšni primeri bi lahko v prihodnosti bili še pogostejši, da bi zagotovili učinkovitost odhodkov. Vendar pa bi bilo treba v √ tej Õ finančni uredbi jasno zapisati, da se isti stroški iz proračuna Unije ne financirajo dvakrat.

(84) Treba bi bilo odpraviti dDoločene omejitve o upravičenosti upravičencev √ se za nekatere primere ne bi smele uporabljati Õ, da se omogočijo donacije fizičnim osebam in določenim vrstam združenj, ki niso pravne osebe. V skladu z načelom sorazmernosti √ bi moral imeti Õ se lahko odredbodajalec za donacije zelo nizkih vrednosti √ možnost, da od vlagateljev ne zahteva potrdila Õ vzdrži zahteve, da vlagatelji potrdijo, da niso v kateri od situacij za izključitev na podlagi ustreznih določb finančne √ te Õ uredbe.

(85) V zvezi s standardi naročil, ki jih morajo uporabiti upravičenci do donacij, je obstoječe pravilo √ te Õ finančne uredbe nejasno in bi ga bilo treba poenostaviti. Poleg tega bi bilo treba izrecno določiti primere, v katerih izvedba ukrepa zahteva finančno podporo tretjim osebam.

ò novo

(86) Glede na praktične izkušnje bi bilo treba pojasniti sistem pavšalnih zneskov (pavšalni zneski, standardni stroški na enoto in zneski pavšalnega financiranja) in ga jasno ločiti od naknadnih preverjanj dejanskih stroškov. Kontrolne ukrepe bi bilo treba prilagoditi temu novemu pristopu z možnostjo, da se zahtevajo operativne revizije in da se ugotovitve razširijo na nerevidirane projekte istega upravičenca, če so bile v podobnih projektih ugotovljene ponavljajoče se napake. Možnost upravičenca, da svojo donacijo prek subvencij prerazdeli tretjim osebam, bi bilo treba pod določenimi pogoji razširiti, da se olajša pravilno izvajanje programov, namenjenih številnim fizičnim osebam, ki jih je mogoče doseči le prek dveh ravni. Če upravičenec prve stopnje predloži ustrezna jamstva ter sporazum o donaciji vsebuje ustrezne določbe o omejitvi možnosti proste presoje pri izbiri podupravičencev in zneska naročila, bi bilo treba to prerazdelitev odobriti.

ò novo

(87) Nagrade kot nova oblika finančne podpore bi morale biti urejene ločeno od sistema donacij, in sicer s posebnimi pravili, v katerih ne bi bilo sklicevanja na predvidljive stroške. Nagrade bi morale biti del letnega delovnega programa in bi jih moral nad določenim pragom dodeljevati upravičenec ali izvajalec šele potem, ko bi Komisija odobrila pogoje in merila za njihovo dodelitev.

ò novo

(88) Finančni instrumenti so vse koristnejši za povečevanje učinka sredstev Unije, kadar so ta sredstva združena z drugimi sredstvi ali vključujejo učinek finančnega vzvoda. Ker ti finančni instrumenti ne morejo biti izenačeni s storitvami ali donacijami, bi bilo treba vzpostaviti novo vrsto finančne podpore.

ê 1605/2002, uvodna izjava 32

(89) V zvezi z računovodstvom in pripravo zaključnega računa je treba določiti, da se računovodstvo deli na splošno računovodstvo in proračunsko računovodstvo ter da se splošno računovodstvo vodi na podlagi nastanka poslovnih dogodkov, proračunsko računovodstvo pa je namenjeno za pripravo izkaza realizacije proračuna in poročil o izvrševanju proračuna.

ê 1995/2006, uvodna izjava 44 (prilagojeno)

ð novo

(54) V zvezi s pravili o računovodstvu in zaključnem računu ð bi bilo treba pripravo zaključnega računa poenostaviti, tako da se določi, da zaključni račun Unije zajema samo konsolidirane računovodske izkaze in zbirni proračunski izkaz. Poleg tega bi bilo zaradi upoštevanja posebnega neodvisnega statusa ECB treba pojasniti tudi, da postopek konsolidacije zadeva le institucije, ki se financirajo iz proračuna Unije. ïV zvezi s pravili o računovodstvu in zaključnem računu bi morala finančna uredba omogočati, √ Treba bi bilo omogočiti, Õ da računovodja Komisije v skladu z mednarodnimi standardi ugotovi, kateri drugi organi, poleg tistih, ki prejemajo subvencije Skupnosti √ Unije Õ, spadajo v okvir konsolidacije,. sS čimertem se razume, da konsolidacija zaključnih računov ne pomeni prerazporeditve sredstev od organov, ki se sami financirajo, v splošni proračun Evropske unije in tudi ne vpliva na njihovo finančno in operativno neodvisnost ter na postopke razrešnice za njihove zaključne račune.

ò novo

(55) Zaradi jasnega ločevanja nalog in odgovornosti računovodje Komisije od nalog in odgovornosti računovodij drugih institucij ali organov, katerih zaključni računi se konsolidirajo, bi bilo treba določiti, da mora vsaka institucija ali organ pripraviti poročilo o izvrševanju proračuna in finančnem poslovodenju med proračunskim letom ter ga do 31. marca naslednjega proračunskega leta poslati proračunskemu organu in Računskemu sodišču.

ê 1605/2002, uvodna izjava 33 (prilagojeno)

(90) Opredeliti je treba načela, na katerih temelji splošno računovodstvo in se pripravljajo računovodski izkazi, s sklicevanjem na mednarodno sprejeta računovodska načela ter √ Četrto direktiva Sveta 78/660/EGS z dne 25. julija 1978, ki temelji na členu 54(3)(g) Pogodbe Õ direktive Evropskega parlamenta in Sveta o zaključnih računih √ letnih računovodskih izkazih posameznih Õ določenih vrst družb √ [22] Õ, če so ustrezna v smislu javne službe.

ê 1605/2002, uvodna izjava 34 (prilagojeno)

(91) Določbe o dajanju informacij o izvrševanju proračuna je treba prilagoditi √ tako, da bodo vključevale Õ in te informacije razširiti na uporabo prenesenih proračunskih sredstev, sredstev, ki se lahko spet dajo na voljo in ponovno uporabijo, ter na različne organe, ki jih ureja pravo √ Unije Õ Skupnosti, da bi izboljšali ureditev na izboljšanje ureditve za pripravo mesečnih √ podatkov Õ poročil ter poročil o izvrševanju, ki √ naj bi se trikrat letno pošiljala Õ se trikrat letno pošljejo proračunskemu organu.

ê 1605/2002, uvodna izjava 35 (prilagojeno)

(92) Računovodske metode √ postopke Õ , ki jih uporabljajo institucije, je treba uskladiti in računovodja Komisije mora imeti pravico do pobude na tem področju.

ê 1605/2002, uvodna izjava 36 (prilagojeno)

(93) Treba je določiti, da uporaba računalniških sistemov za finančno poslovodenje ne sme na noben način omejevati pravice Računskega sodišča do dostopa do dokazil.

ò novo

(94) Treba je posodobiti računovodska pravila in načela Unije, da se zagotovi njihova skladnost s pravili mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor (International Public Sector Accounting Standard – IPSAS).

ò novo

(95) Določbe v zvezi z začasnimi zaključnimi računi in končnim zaključnim računom bi bilo treba posodobiti, in sicer bi bilo treba določiti informacije, ki jih je treba priložiti zaključnim računom, poslanim računovodji Komisije za namen konsolidacije. Treba bi bilo vključiti tudi sklicevanje na spremni dopis z dodatnimi obrazložitvami, ki ga institucije in organi, ki se financirajo iz proračuna, priložijo zaključnim računom, ki jih pošljejo Računskemu sodišču, ter spremni dopis z dodatnimi obrazložitvami, ki se priloži ob predložitvi končnega konsolidiranega zaključnega računa Unije. Poleg tega bi bilo treba določiti krajši rok za predložitev ugotovitev Računskega sodišča na začasne zaključne račune drugih institucij (razen Komisije) in organov, ki se financirajo iz proračuna, da se jim omogoči priprava zaključnih računov ob upoštevanju pripomb Sodišča.

ê 1605/2002, uvodna izjava 37

(96) V zvezi z zunanjo revizijo in razrešnico, čeprav je Komisija v celoti odgovorna za izvrševanje proračuna, pomen deljenega upravljanja z državami članicami vključuje njihovo sodelovanje v revizijskem postopku Računskega sodišča in postopku razrešnice proračunskega organa.

ê 1605/2002, uvodna izjava 38 (prilagojeno)

(97) Za zagotovitev optimalnih pogojev √ Časovni načrt do razrešnice bi moral zagotoviti optimalne pogoje Õ za pripravo zaključnega računa in postopka razrešnice je treba popraviti terminski načrt do razrešnice.

ê 1605/2002, uvodna izjava 39 (prilagojeno)

(98) Komisija mora Evropskemu parlamentu na njegovo zahtevo predložiti vse informacije, ki so potrebne za nemoteno izvedbo postopka razrešnice za zadevno proračunsko leto v skladu s členom √ 319 Õ 276 Pogodbe ES.

ê 1605/2002, uvodna izjava 40 (prilagojeno)

(99) Za določene politike √ Unije Õ Skupnosti so potrebne posebne določbe;. Ttakšne določbe morajo biti v skladu s temeljnimi načeli te uredbe.

ê 1605/2002, uvodna izjava 41 (prilagojeno)

(100) Treba je predvideti možnost vnaprejšnjih odobritev proračunskih sredstev za EKUJS in za upravo od 15. novembra dalje pred zadevnim proračunskim letom.

ê 1995/2006, uvodni izjavi 45 in 46 (prilagojeno)

ð novo

(101) Zaradi vzpostavitve EKJS, ki bo od 1. januarja 2007 glede financiranja tržnih ukrepov nadomestil Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad (EKUJS), je treba prilagoditi terminologijo finančne uredbe. Prav tako je tTreba √ bi bilo Õ pojasniti, da se začasne proračunske obveznosti lahko prevzamejo kasneje kot v rednem dvomesečnem roku po prejetju poročila o izvrševanju izdatkov države članice, če se pričakuje odločitev o prerazporeditvi odobrenih proračunskih sredstev. Posebne določbe finančne uredbe o prerazporeditvi je treba zapisati bolj jasno.

(102) (59) Prav tako je treba terminologijo prilagoditi tako, da se bo sklicevalo samo na strukturnae skladae, Kohezijski sklad, Evropski sklad za ribištvo, Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja ter sklade na področju svobode, varnosti in pravice, ki spadajo pod deljeno upravljanje. Črtati bi bilo treba sklicevanja na pred-pristopne strukturne ukrepe (ISPA) in kmetijske ukrepe (SAPARD), saj spadajo pod ð posredno ï upravljanje s strani tretjih držav ð in ne deljeno upravljanje z državami članicami ï. V zvezi s ponovnim dajanjem na voljo sproščenih proračunskih sredstev bi bilo treba, v skladu z novimi temeljnimi akti za strukturne ukrepe v obdobju od 2007 do 2013, ki urejajo primer višje sile, v √ tej Õ finančni uredbi obdržati določbo samo za primere, v katerih je očitno napako mogoče pripisati Komisiji.

ê 1605/2002, uvodna izjava 42 (prilagojeno)

ð novo

(103) V zvezi s ð posebnimi določbami te uredbe glede strukturnih skladov, kohezijskega sklada, Evropskega sklada za ribištvo, Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja ter skladov na področju svobode, varnosti in pravice, ki spadajo pod deljeno upravljanje, ï strukturnimi skladi je treba ohraniti določbo za vračilo predplačil in ponovno uporabo proračunskih sredstev iz izjave Komisije v Prilogi k Uredbi Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o strukturnih skladih[23], kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1447/2001[24]. ð Poleg tega bi bilo z odstopanjem od pravila v zvezi s prenosi treba omogočiti, da se odobrena proračunska sredstva za prevzem obveznosti, ki so na voljo ob koncu proračunskega leta in izhajajo iz povračil ali predplačil, lahko prenesejo do zaključka programa ter da se navedena odobrena proračunska sredstva za prevzem obveznosti lahko uporabijo, kadar druga odobrena proračunska sredstva za prevzem obveznosti niso več na voljo. ï

ê 1995/2006, uvodni izjavi 47 in 48 (prilagojeno)

(61) V finančni uredbi je treba dodati dDoločbo o namenskih prejemkih iz prenehanja Evropske skupnosti za premog in jeklo in o zagotovitvi ustreznih proračunskih sredstevvih √ bi bilo treba ohraniti Õ.

(62) Omogočiti je treba, da sose odobrena proračunska sredstva, ki so bila sproščena zaradi celotne ali delne neizvedbe projektov, za katere so bila namenjena, znova √ dajo Õ na voljo. Toda za to bi morali veljati strogi pogoji in samo na področju raziskovanja, saj raziskovalni projekti predstavljajo večje finančno tveganje kot projekti z drugih področij politik.

ê 1605/2002, uvodna izjava 43 (prilagojeno)

ð novo

(104) V zvezi z raziskovanjem je treba pripravo proračuna uskladiti √ bi morala biti priprava proračuna skladna Õ z določbami o pripravi proračuna, osnovanega na aktivnostih √ oblikovanju proračuna po dejavnostih Õ., in hkrati ohraniti pProžnost upravljanja, ki jo ima trenutno Skupno raziskovalno središče √ , bi bilo treba ohraniti Õ.

(105) ð Poleg tega je potrebno pojasnilo glede sodelovanja Skupnega raziskovalnega središča v postopkih za oddajo naročil in dodelitev donacij, kadar izvaja dejavnosti, ki se delno ali v celoti financirajo iz splošnega proračuna zunaj proračunskih postavk, ki so sicer namenjene Skupnemu raziskovalnemu središču v okviru sredstev za raziskave. Kadar Skupno raziskovalno središče sodeluje v postopkih za dodelitev donacij in oddajo javnih naročil kot tretja oseba, bi moralo biti izvzeto iz uporabe določb v zvezi z merili za izključitev, upravnimi in denarnimi kaznimi, poslovno in finančno sposobnostjo ter zagotavljanjem jamstev. Poleg tega je treba upoštevati znanstveno-tehnične storitve, ki jih Skupno raziskovalno središče zagotavlja drugim institucijam ali službam Komisije na podlagi notranjih upravnih dogovorov, ki ne spadajo v okvir pravil o javnih naročilih. Za učinkovito izpolnjevanje teh nalog bi morali biti prihodki, ki izvirajo iz dejavnosti, povezanih z navedenimi nalogami, izjemoma obravnavani kot zunanji namenski prejemki. ï

ê 1605/2002, uvodna izjava 44 (prilagojeno)

(106) V zvezi z zunanjimi ukrepi je treba dovoliti decentralizacijo upravljanja zunanje pomoči, če Komisija dobi jamstvo o dobrem finančnem poslovodenju in je država upravičenka odgovorna Komisiji za sredstva, ki so ji izplačana.

ê 1605/2002, uvodna izjava 45 (prilagojeno)

(107) Sporazumi ali pogodbe o financiranju, ki se podpišejo z državo upravičenko ali državljanom upravičencem, javnim organom Skupnosti ali mednarodnim javnim organom ter fizičnimi ali pravnimi osebami, ki jih ureja zasebno pravo, morajo vsebovati splošna načela za oddajo javnih naročil, določena v zvezi z zunanjimi ukrepi v naslovu V prvega dela in naslovu IV drugega dela te uredbe.

ò novo

(108) V zvezi s posebnimi določbami glede izvajanja zunanjih ukrepov je treba upoštevati predlagane spremembe in poenostavitev različnih načinov upravljanja.

ò novo

(109) Da bi okrepila mednarodno vlogo Unije na področju zunanjih ukrepov in razvoja ter povečala njeno prepoznavnost in učinkovitost, bi morala biti Komisija pooblaščena za ustanavljanje in upravljanje evropskih skrbniških skladov za ukrepe v izrednih razmerah, ukrepe po izrednih razmerah in tematske ukrepe. Čeprav navedeni skrbniški skladi niso vključeni v proračun, bi jih bilo v obsegu, potrebnem za zagotavljanje varnosti in preglednosti sredstev Unije, treba upravljati v skladi s finančnimi pravili, določenimi v tej uredbi. Zato bi morala Komisija predsedovati upravnemu odboru, ustanovljenemu za posamezen skrbniški sklad, da bi zastopala donatorje in odločala o uporabi sredstev. Poleg tega bi moral biti računovodja Komisije hkrati tudi računovodja vseh skrbniških skladov.

ò novo

(110) Subjekti, ki so v okviru posrednega upravljanja pooblaščeni za izvajanje zunanjih ukrepov, bi morali skleniti pogodbe in sporazume o dodelitvi donacij v roku treh let po podpisu sporazuma o prenosu pooblastil s Komisijo, razen če obstajajo izjemne in zunanje okoliščine. Ta rok pa se ne bi smel uporabljati za večletne programe, ki se izvajajo v okviru postopkov strukturnih skladov. Za te programe bi bilo treba pravila za sprostitev proračunskih sredstev določiti v pravilih posameznih sektorjev.

ò novo

(111) V zvezi s posebnimi pravili o javnih naročilih, ki se uporabljajo za zunanje ukrepe, je treba državljanom tretjih držav omogočiti udeležbo v razpisnih postopkih, kadar se ukrep izvaja brez temeljnega akta in kadar obstajajo utemeljene izjemne okoliščine.

ê 1605/2002, uvodna izjava 46

(112) Vključiti je treba poseben naslov, ki bo vseboval splošne določbe za vodenje evropskih uradov.

ê 1995/2006, uvodna izjava 50 (prilagojeno)

(113) Zaradi lažjega upravljanja bi bilo treba institucijam dovoliti, da prenesejo pooblastila odredbodajalca na direktorje med-institucionalnih evropskih uradov za upravljanje odobrenih proračunskih sredstev, ki spadajo v njihov zadevni del proračuna. Da √ Zato je primerno, da Õ se pojasni nadaljnje prenose pooblastil odredbodajalca s strani direktorjev uradov, bi bilo treba nekoliko preoblikovati ustrezne člene finančne uredbe, vendar bi morala njihova vsebina ostati nespremenjena.

ê 1605/2002, uvodna izjava 47 (prilagojeno)

(114) √ Primerno je ohraniti ločen Õ Poseben naslov √ s posebnimi pravili Õ bi moral vsebovati tudi posebna pravila za proračunska sredstva za upravo. Potrebna je tudi določba, da bi lahko vsaka od obeh vej proračunskega organa pravočasno izdala mnenje glede projektov gradnje, ki bi lahko imeli velike finančne posledice za proračun.

ê 1605/2002, uvodna izjava 48 (prilagojeno)

Spremembo rokov za konsolidacijo zaključnih računov institucij je treba odložiti do proračunskega leta 2005, da bi zagotovili čas, potreben za vzpostavitev glavnih notranjih postopkov.

ê 1995/2006, uvodna izjava 51

ð novo

(115) Pojasniti bi bilo treba postopek, po katerem proračunski organ lahko objavi mnenje o projektu gradnje. Poleg tega ð bi morale institucije imeti možnost, da za nakup nepremičnin najemajo posojila na trgu, da bi lahko razvile dolgoročno politiko nepremičnin in izkoristile nižje obrestne mere, ki so jim na voljo zaradi ugodne bonitetne ocene Unije na finančnem trgu. Na ta način bi lahko zmanjšali zapletenost sedanjega sistema ter hkrati prihranili pri stroških in zagotovili večjo preglednost. ï

ê 1995/2006, uvodna izjava 52 (prilagojeno)

ð novo

(116) Z zaporednimi okvirnimi raziskovalnimi programi so bila poenostavljena pravila za izbiro zunanjih strokovnjakov za ovrednotenje predlogov ali vlog za donacijo ter za tehnično pomoč za nadaljnje ukrepanje in ovrednotenje financiranih projektov, kar je olajšalo delo Komisije. Ta postopek √ je bil določen Õ bi bilo treba določiti tudi za vse druge programe. ð Na podlagi praktičnih izkušenj bi bilo treba pojasniti področje uporabe posebnega postopka za izbiro strokovnjakov, ki so fizične osebe, saj je njihova pomoč potrebna pri oceni predlogov projektov, vlog za donacije, projektov in razpisov ter za zagotavljanje strokovnih mnenj in svetovanja. ï

ò novo

(117) V zvezi s končnimi določbami bi morala biti Komisija pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov za izvajanje te uredbe v skladu s členom 290 Pogodbe.

(118) Ukrepe, potrebne za izvajanje te uredbe, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[25].

(119) Revizijo finančne uredbe bi bilo treba opraviti le, kadar je potrebno. Prepogoste revizije finančne uredbe ustvarjajo nesorazmerne stroške zaradi prilagajanja upravnih struktur in postopkov novim pravilom. Poleg tega se lahko zgodi, da za tehtne ugotovitve na podlagi uporabe veljavnih pravil ni na voljo dovolj časa.

ê 1605/2002, uvodna izjava 49 (prilagojeno)

(120) Zagotoviti je treba ustrezen okvir, prilagojen glede na posebne potrebe upravljanja, za finančna pravila, ki se uporabljajo za organe, ki jih ustanovijo √ Unija Õ Skupnosti in so pravne osebe, ki prejemajo nepovratna sredstva iz skupnega √ splošnega Õ proračuna √ Unije Õ Evropskih skupnosti. Hkrati in ne da bi √ to kakor koli vplivalo na Õ se zaradi tega poslabšala samostojnost, ki jo morajo imeti ti organi za opravljanje svojih nalog, je treba uskladiti vsebino pravil, ki urejajo nekatere zadeve, predvsem za potrjevanje in računovodstvo. Notranji revizor Komisije bo √ bi moral Õ v zvezi s temi organi √ imeti enaka Õ izvajal ista pooblastila kakor v zvezi s službami Komisije. √ Notranja Õ Ffinančna pravila √ teh organov Õ , ki so za te organe notranja, √ bi bilo Õ bo treba √ ustrezno Õ prilagoditi, da bodo v skladu s finančno uredbo. Komisija bi morala biti v skladu s tem pooblaščena za pripravo modela finančne ureditve √ vzorčne finančne uredbe Õ, od katere √ bi Õ lahko organi √ Unije Õ Skupnosti odstopalijo samo s soglasjem Komisije. –

ò novo

(121) Potrebne so nekatere spremembe, da bi natančno opredelili, kateri organi spadajo pod okvirno finančno uredbo. Poleg tega bi bilo treba uvesti novo določbo zaradi upoštevanja položaja javno-zasebnih partnerstev, v zvezi s katerimi bi morala Komisija sprejeti vzorčno finančno uredbo, v kateri bi določila načela, potrebna za zagotavljanje dobrega finančnega poslovodenja.

(122) Zaradi zagotavljanja neprekinjenega izvajanja programov, ki se trenutno izvajajo, bi se morale določbe v zvezi z obveznostjo držav članic glede kontrole in revizije, kadar izvršujejo proračun posredno v okviru deljenega upravljanja, uporabljati samo za naslednjo generacijo predpisov posameznih sektorjev –

ê 1605/2002 (prilagojeno)

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

PRVI DEL

SKUPNE DOLOČBE

NASLOV I

PODROČJE UPORABE

ČLEN 1

√ Predmet Õ

ê