ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije zastopa v Odboru za trgovino, ustanovljenem s Sporazumom o prosti trgovini med Evropsko unijo in Socialistično republiko Vietnam (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), glede predvidenega sprejetja poslovnika Odbora za trgovino.

2.Ozadje predloga

2.1.Sporazum o prosti trgovini med Evropsko unijo in Socialistično republiko Vietnam

Sporazum vzpostavlja območje proste trgovine med Unijo in Vietnamom. Njegov cilj je liberalizirati in olajšati trgovino in naložbe med pogodbenicama. Ta cilj je del širše odločenosti pogodbenic, da svoje gospodarske, trgovinske in naložbene odnose okrepita v skladu s ciljem trajnostnega razvoja ter spodbujata trgovino in naložbe v skladu s tem Sporazumom, upoštevajoč visoko raven varstva okolja in zaščite delovnih mest ter ustreznih mednarodno priznanih standardov in sporazumov. Sporazum je začel veljati 1. avgusta 2020.

2.2.Odbor za trgovino

S členom 17.1 Sporazuma je ustanovljen Odbor za trgovino. S členom 17.2 Sporazuma je ustanovljenih pet specializiranih odborov: Odbor za blagovno menjavo, Odbor za carino, Odbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, Odbor za naložbe, trgovino s storitvami, elektronsko poslovanje in javna naročila ter Odbor za trgovino in trajnostni razvoj. S členom 17.3 pa sta ustanovljeni tudi dve delovni skupini: za pravice intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami, ter za motorna vozila in njihove dele.

Odbor za trgovino sestavljajo predstavniki pogodbenic in se sestane enkrat letno, razen če Odbor določi drugače, ali v nujnih primerih na zahtevo pogodbenice. Odboru za trgovino sopredsedujeta vietnamski minister za industrijo in trgovino ter član Evropske komisije, odgovoren za trgovino. Odbor za trgovino, specializirani odbori in delovni skupini so odgovorni za izvajanje in uporabo Sporazuma na svojih področjih.

2.3.Predvideni akt Odbora za trgovino

Odbor za trgovino lahko v skladu s členom 17.1(4)(f) Sporazuma sprejme svoj poslovnik (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Cilj stališča, ki se zastopa v imenu Unije, bi moralo biti sprejetje poslovnika Odbora za trgovino v skladu s Sporazumom.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.

Pojem „akti s pravnim učinkom“ vključuje tudi akte, ki imajo pravni učinek zaradi pravil mednarodnega prava, ki veljajo za zadevni organ. Vključuje tudi instrumente, ki nimajo zavezujočega učinka v mednarodnem pravu, a lahko „odločilno vpliva[jo] na vsebino ureditve, ki jo [sprejme] zakonodajalec Unije“.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

V skladu s členom 395(1) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: direktiva o DDV) lahko Svet soglasno na predlog Komisije kateri koli državi članici dovoli, da uvede posebne ukrepe za odstopanje od določb navedene direktive zaradi poenostavitve postopka obračunavanja DDV ali preprečevanja nekaterih vrst davčnih utaj ali izogibanja davkom.

Z dopisom, ki ga je Komisija evidentirala 9. oktobra 2020, je Estonija zaprosila za dovoljenje, da do 31. decembra 2024 še naprej uporablja ukrep odstopanja od člena 287 direktive o DDV, ki bi ji omogočil, da davčne zavezance, katerih letni promet ne presega 40 000 EUR, oprosti plačila DDV.

V skladu s členom 395(2) direktive o DDV je Komisija z dopisom z dne 15. oktobra 2020 o prošnji Estonije obvestila druge države članice. Komisija je z dopisom z dne 19. oktobra 2020 Estonijo uradno obvestila, da ima vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Ohranitev vrednosti praga za registracijo kot davčni zavezanec omogoča osebam, katerih obdavčljivi promet znaša od 16 001 do 40 000 EUR, da ohranijo manjše upravno breme, ne da bi to znatno vplivalo na skupni znesek prihodkov iz davka na dodano vrednost (DDV). Nekoliko se zmanjša tudi delovna obremenitev davčne uprave. Ukrep odstopanja ostane za davčne zavezance neobvezen.

Ukrep odstopanja, ki poenostavlja obveznosti malih gospodarskih subjektov, je v skladu s cilji, ki si jih je Evropska unija zastavila za mala podjetja.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

Ukrep odstopanja je v skladu s filozofijo Direktive Sveta (EU) 2020/285, ki spreminja člene 281 do 294 direktive o DDV v zvezi s posebno ureditvijo za mala podjetja, ki izhaja iz akcijskega načrta za DDV, njen cilj pa je ustvariti sodoben in poenostavljen sistem za ta podjetja. Njegov namen je zlasti zmanjšati stroške upoštevanja predpisov v zvezi z DDV in izkrivljanje konkurence na nacionalni ravni in na ravni EU, zmanjšati negativen vpliv učinka praga in olajšati izpolnjevanje obveznosti podjetij ter spremljanje, ki ga izvajajo davčne uprave.

Poleg tega je prag 40 000 EUR v skladu z Direktivo (EU) 2020/285, saj državam članicam omogoča, da določijo prag letnega prometa, ki je potreben za oprostitev plačila DDV, na največ 85 000 EUR (ali protivrednost tega zneska v nacionalni valuti).

Podobna odstopanja za oprostitev plačila DDV so bila odobrena drugim državam članicam za davčne zavezance, katerih letni promet je pod določenim pragom, kot je določeno v členih 285 in 287 direktive o DDV. Nizozemski je bil odobren prag v višini 25 000 EUR, Italiji prag v višini 30 000 EUR, Luksemburgu prag v višini 35 000 EUR, Latviji in Poljski je bil odobren prag v višini 40 000 EUR, Litvi prag v višini 55 000 EUR, Hrvaški prag v višini 45 000 EUR in Malti prag v višini 20 000 EUR, Madžarski prag v višini 48 000 EUR, Sloveniji prag v višini 50 000 EUR in Romuniji prag v višini 88 500 EUR.
2017/0332 (COD)

SPOROČILO KOMISIJE

EVROPSKEMU PARLAMENTU



v skladu s členom 294(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije



v zvezi s

stališčem Sveta glede sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

1.Ozadje

Datum predložitve predloga Evropskemu parlamentu in Svetu

(dokument COM(2017) 753 final – 2017/0332 COD): 1. februar 2018 Datum mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora: 11. julij 2018 Datum mnenja Odbora regij: 16. maj 2018 Datum stališča Evropskega parlamenta, prva obravnava: 28. marec 2019 Datum sprejetja stališča Sveta: 23. oktober 2020

2.Cilj predloga Komisije

Splošni cilj predloga je bil zagotoviti visoko raven varstva okolja in zdravja ljudi pred škodljivimi učinki kontaminirane pitne vode. Revizija je bila hkrati rezultat prve uspešne evropske državljanske pobude „Right2Water“ (pravica do vode). Namen predloga je bil posodobiti standarde kakovosti vode, uvesti pristop do upravljanja pitne vode, ki temelji na tveganju, izboljšati dostop potrošnikov do informacij o kakovosti vode in o vodi ter izboljšati dostop do vode. Poleg tega je predlog obravnaval tudi vprašanje materialov, ki so v stiku s pitno vodo.

3.Pripombe k stališču Parlamenta

Evropski parlament je svoje stališče v prvi obravnavi sprejel 28. marca 2019. Spremembe predloga Komisije so bile namenjene izboljšanju dostopa do vode (vključno s spremembo člena o „ciljih“), uvedbi novega člena o materialih, ki so v stiku z vodo, večjemu poudarku na mikroplastiki in uvedbi nekaterih izjem k pristopu, ki temelji na tveganju. Poleg tega je Parlament predlagal manj ambiciozen pristop k preglednosti in dostopu do informacij, kot ga je vseboval predlog Komisije.

Ko bo Svet sprejel to stališče iz prve obravnave, naj bi Evropski parlament uradno potrdil dogovor iz trialogov.

4.Pripombe k stališču Sveta

Stališče Sveta odraža dogovor iz trialogov. Ta dogovor na splošno pomeni uravnoteženost med stališči sozakonodajalcev ter ohranja prvotne cilje Komisije in podobno raven ambicioznosti, kot jo je vseboval predlog Komisije.

Stališče Sveta zlasti podpira in nadalje izboljšuje predlog Komisije, tako da:

–ohranja prvotne ambicije Komisije glede dostopa do vode,

–izboljšuje in vključuje več podrobnosti o pristopu do upravljanja pitne vode, ki temelji na tveganju,

–določa minimalne usklajene zahteve za materiale, ki so v stiku s pitno vodo (to novo določbo spremlja ocena finančnih posledic zakonodajnega predloga, ki sta jo sozakonodajalca potrdila na zaključnem trialogu),

–uvaja novo zahtevo v zvezi z iztekanjem vode ter

–uvaja koncept nadzornega seznama za obravnavo onesnaževal, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost, kot so endokrini motilci, farmacevtski izdelki in mikroplastika.
Predlog je podan za namene kritične humanitarne pomoči Svetovnega programa za hrano, ki je zdaj še nujnejša zaradi pandemije COVID-19 in drugih kriz.

V zvezi s pandemijo COVID-19 so nekatere članice STO znova uvedle omejitve ali prepoved izvoza za kmetijske pridelke.

2.2.Ministrska konferenca in Generalni svet Svetovne trgovinske organizacije

Z vidika Unije je pravočasen sklep Sveta o pridružitvi soglasju o tem vprašanju na Generalnem svetu bistvenega pomena za ohranitev položaja EU v STO, zlasti glede na nujni humanitarni okvir tega vprašanja zaradi pandemije COVID-19.

4.Pravna podlaga

4.1.Postopkovna pravna podlaga

4.1.1.Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.

4.1.2.Uporaba v obravnavanem primeru

Ministrska konferenca STO je organ, ki je ustanovljen s Sporazumom o STO in je v skladu z odstavkom 1 IV pristojen za odločanje o vseh zadevah, za katere velja kateri koli večstranski trgovinski sporazum, tudi za sprejemanje odločitev s pravnim učinkom.

V skladu z odstavkom 2 člena IV Sporazuma STO naloge Ministrske konference v presledkih med njenimi sestanki opravlja Generalni svet.

Navedeni predvideni akti se štejejo za akte s pravnim učinkom, saj lahko vplivajo na pravice in obveznosti Unije.

Predvideni akt ne dopolnjuje ali spreminja institucionalnega okvira Sporazuma.

Postopkovna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 218(9) PDEU.

4.2.Materialna pravna podlaga

4.2.1.Načela

Materialna pravna podlaga za sklep iz člena 218(9) PDEU je odvisna predvsem od cilja in vsebine predvidenega akta, glede katerega se v imenu Unije zastopa stališče. Če ima predvideni akt dva cilja ali elementa in je eden od teh ciljev ali elementov glavni, drugi pa postranski, mora sklep po členu 218(9) PDEU temeljiti na samo eni materialni pravni podlagi, in sicer na tisti, ki se zahteva za glavni ali prevladujoči cilj ali element.

4.2.2.Uporaba v obravnavanem primeru

Glavni cilj in vsebina predvidenega akta se nanašata na skupno trgovinsko politiko.

Materialna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 207 PDEU.

4.3.Zaključek

Pravna podlaga predlaganega sklepa bi moral biti prvi pododstavek člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) PDEU.

5.Objava predvidenega akta
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki se v imenu Unije zastopa v Odboru za trgovino, ustanovljenem na podlagi Začasnega sporazuma o partnerstvu med Evropsko skupnostjo na eni strani in pacifiškimi državami na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), glede spremembe Sporazuma zaradi upoštevanja pristopa Neodvisne države Samoe k Sporazumu.

2.Ozadje predloga

2.1.Razlogi za predlog in njegovi cilji

Svet je 12. junija 2002 pooblastil Komisijo za začetek pogajanj za sporazume o gospodarskem partnerstvu z državami AKP.

Unija je 30. julija 2009 podpisala Začasni sporazum o partnerstvu med Evropsko skupnostjo na eni strani in pacifiškimi državami na drugi strani, ki vzpostavlja okvir za Sporazum o gospodarskem partnerstvu. Cilji Sporazuma so:

(a)omogočiti pacifiškim državam, da izkoristijo boljši dostop na trg, ki ga ponuja EU;

(b)spodbujati trajnostni razvoj in postopno vključevanje pacifiških držav v svetovno gospodarstvo;

(c)vzpostaviti območje proste trgovine med pogodbenicami na podlagi skupnega interesa, in sicer s postopno liberalizacijo trgovine na način, ki je skladen z veljavnimi pravili STO in načelom asimetrije, ob upoštevanju posebnih potreb in omejitev zmogljivosti pacifiških držav glede ravni in časovnega okvira obveznosti;

(d)vzpostaviti ustrezne mehanizme reševanja sporov ter

(e)vzpostaviti ustrezno institucionalno ureditev.

Papua Nova Gvineja in Republika Fidži začasno uporabljata Sporazum od 20. decembra 2009 oziroma 28. julija 2014.

V členu 80 Sporazuma je določeno, da lahko drugi pacifiški otoki pristopijo k Sporazumu na podlagi predložitve ponudbe za dostop na trg, ki izpolnjuje zahteve člena XXIV GATT 1994. V skladu s tem je Neodvisna država Samoa pristopila k Sporazumu 21. decembra 2018 in ga začasno uporablja od 31. decembra 2018. Izvajajo se postopki pogodbenic za pristop Salomonovih otokov in Kraljevine Tonga, ki so izrazili zanimanje za pristop k Sporazumu.

Po pristopu Neodvisne države Samoe k Sporazumu je treba v Sporazum uvesti tehnične spremembe, da se doda njena ponudba za dostop na trg v Prilogo II k Sporazumu.

2.2.Odbor za trgovino SGP

S členom 68 SGP se ustanovi Odbor za trgovino, ki ga sestavljajo predstavniki pogodbenic (EU in pacifiških držav).

Odbor za trgovino obravnava vse zadeve, ki so potrebne za izvajanje Sporazuma. Odbor za trgovino lahko pri opravljanju svojih nalog:

(f)vzpostavi in nadzoruje vse posebne odbore ali organe, potrebne za izvajanje Sporazuma;
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Svetovna zdravstvena organizacija (WHO) je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 razglasila za pandemijo. Od takrat države po svetu sprejemajo izredne ukrepe kot odziv na izbruh in za njegovo zajezitev.

Kriza zaradi pandemije COVID-19 močno vpliva na družbe po svetu in je najprej prizadela zdravstvene sisteme, nato pa privedla do hudih družbenih in gospodarskih posledic svetovnih razsežnosti. To predstavlja velik izziv za tretje države, ki imajo šibke institucije in/ali se soočajo s konflikti ali drugimi krizami, kot so naravne nesreče. Posebej so tveganju lahko izpostavljene ranljive skupine, vključno z begunci in razseljenimi osebami. Odzivna strategija Unije bi morala biti celovita, skladna in povezana, obravnavati javno zdravje in socialno-ekonomske izzive ter se odzvati na takojšnje humanitarne potrebe, ki jih je povzročila ali poslabšala pandemija.

Ta izredna situacija zahteva usklajen in enoten pristop na ravni Unije. Zato so potrebne znatne količine javnih in zasebnih naložb, da bi našli rešitve za izzive zaradi izbruha COVID-19.

Komisija zato predlaga ambiciozen sveženj, ki vključuje predlog za vzpostavitev evropskega instrumenta za okrevanje. Poleg podpore za gospodarstva tako znotraj EU kot tudi v tretjih državah bi moral instrument okrepiti tudi humanitarno pomoč EU in podpreti krepitev zmogljivosti, da bi se v prihodnje izboljšala preprečevanje kriz in pripravljenost nanje.

Predlaga se, da se navedeni ukrepi izvajajo v okviru posebnih instrumentov in programov Unije v skladu z ustreznimi akti Unije, ki določajo pravila za te instrumente in programe.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

Pandemija COVID-19 je zaradi nenadnega padca povpraševanja in javnih ukrepov, ki so bili sprejeti za omejitev njenega širjenja, povzročila močan upad gospodarske rasti. Resne negativne posledice upada so očitne tako v Evropski uniji kot po svetu. Resnost posledic bo odvisna od trajanja pandemije COVID-19 ter od ukrepov pomoči in obnove, ki bodo sprejeti na evropski in nacionalni ravni. Letalski sektor se zaradi upada sooča z najhujšimi posledicami doslej. Likvidnostna kriza v letalskem sektorju lahko v nekaj mesecih povzroči insolventnost, če ne sprejmemo nikakršnih ukrepov.

Letalski sektor je strateškega pomena za Evropsko unijo in bistveno prispeva k splošnemu gospodarstvu in zaposlovanju v EU. Na primer leta 2016 je letalstvo zagotavljalo 9,4 milijona delovnih mest v EU in k BDP Unije prispevalo več kot 624 milijard EUR. Poleg tega je letalstvo pomembno za uspešna mala in srednja podjetja ter cvetoč turizem. Vsak euro, porabljen v letalskem sektorju, ustvari 3 eure v celotnem gospodarstvu in za vsako novo delovno mesto v letalstvu so v drugih sektorjih ustvarjena še tri.

Ker letalski sektor znatno prispeva h gospodarski rasti in zaposlovanju, ima lahko vpliv pandemije COVID-19 na ta sektor širše posledice za gospodarstvo EU ter povezljivost, trgovino, cenovno dostopnost in izbiro potovanj, ki jih bo mogoče čutiti daljše obdobje.

Manjše povpraševanje, zaprtje meja in začasne omejitve letalskih povezav znotraj EU ter med EU in velikimi mednarodnimi trgi pomenijo, da bo letalski potniški promet verjetno še naprej znatno upadal. V začetku aprila je bilo v evropskem omrežju več kot 90 % manj letov v primerjavi z istim obdobjem leta 2019. Marca je bilo samo za lete znotraj EU približno 4,5 milijona več odpovedi letalskih vozovnic kot novih rezervacij. Povpraševanje pri potnikih za celotno leto 2020 naj bi bilo od 35 do 46 % pod ravnijo iz leta 2019.

Za ublažitev posledic te pandemije je potreben ambiciozen in usklajen odziv politike. Ker letalski sektor toliko prispeva k splošni uspešnosti gospodarstva EU in prisotnosti EU v svetu, je ključnega pomena, da EU sprejme ukrepe za njegovo podporo. Namen te uredbe je začasno spremeniti številne določbe obstoječih aktov na področju letalstva, da bi lahko Komisija in nacionalni organi lažje obravnavali številne negativne posledice pandemije COVID-19 ter v času krize ublažili vpliv pandemije na letalski sektor. Ti začasni ukrepi zajemajo: (1) spremembo pravil za izdajanje licenc letalskim prevoznikom v primeru finančnih težav, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, (2) poenostavitev postopkov, ki se uporabljajo za uvedbo omejitev prometnih pravic, (3) omogočanje učinkovitejšega dodeljevanja pogodb o storitvah zemeljske oskrbe in (4) omogočanje podaljšanja pogodb o storitvah zemeljske oskrbe do 31. decembra 2021.
(l) sprejme splošna načela na področju dostopa do dokumentov v zvezi z dokumenti, ki jih hranijo organi, ustanovljeni s Pogodbo ali na njeni podlagi;

(m) sprejme letna poročila za ministrski svet o izvajanju celovitega omrežja;

(n) v zvezi z nekaterimi akti Unije določi roke in načine za prenos s strani pogodbenic iz jugovzhodne Evrope.

2.3Predvideni akti regionalnega usmerjevalnega odbora

Regionalni usmerjevalni odbor naj bi sprejel sklep o proračunu prometne skupnosti za leto 2020. Predvideni sklep bo postal pravno zavezujoč za pogodbenice v skladu s členom 25(1) Pogodbe.

Proračun

Prispevek k proračunu prometne skupnosti je določen v Prilogi V k Pogodbi. Delež Unije znaša 80 % proračuna, preostalih 20 % pa zagotovijo pogodbenice iz jugovzhodne Evrope.

Skupni proračun za leto 2019 je znašal 1,630 milijona EUR. Prispevek EU je skupaj znašal 1,304 milijona EUR, kar ustreza 80 % skupnega proračuna stalnega sekretariata za kritje operativnih stroškov za leto 2019.

V skladu členom 28(a) Pogodbe je stalni sekretariat oblikoval predlog proračuna za leto 2020 ob upoštevanju postopnega imenovanja osebja stalnega sekretariata, s čimer naj bi ta postal popolnoma operativen in avtonomen. Proračun znaša skupaj 3,000 milijona EUR, od tega 2,400 milijona EUR (80 %) od EU in 0,6 milijona EUR od pogodbenic iz jugovzhodne Evrope.

Ta znesek bi moral kriti preostale stroške v zvezi z ustanovitvijo stalnega sekretariata in njegove operativne stroške. V skladu s Prilogo I k sporazumu o sedežu med prometno skupnostjo in Srbijo država gostiteljica Srbija brezplačno zagotovi pisarne stalnega sekretariata ter nekatero opremo in storitve v povezavi s temi pisarnami (pohištvo, varovanje, elektrika, voda in čiščenje).
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Svet je 8. julija 2019 sprejel mandat, s katerim je Evropsko komisijo pooblastil, da začne pogajanja za obnovitev Sporazuma med EU in Islamsko republiko Mavretanijo o partnerstvu v ribiškem sektorju ter protokola o določitvi ribolovnih možnosti in finančnega prispevka iz Sporazuma, ki preneha veljati 15. novembra 2019.

Navedeni mandat določa, da bi Komisija, če bi pogajanja o novem sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokolu med Evropsko unijo in Islamsko republiko Mavretanijo trajala dlje, kot je bilo predvideno, ter da se prepreči predolgo obdobje prekinitve ribolovnih dejavnosti, morala imeti možnost, da se z Islamsko republiko Mavretanijo dogovori o največ enoletnem podaljšanju sedanjega sporazuma in protokola, ob tem pa si še naprej prizadevati doseči dogovor o novem sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu v skladu s cilji, opredeljenimi v mandatu.

Pogajalci Unije in Islamske republike Mavretanije so se v prvem krogu pogajanj (2.–4. september 2019) dogovorili, da bo zaradi kompleksnosti pogajanj za njihovo dokončanje potrebnih več krogov. Zato sta se pogodbenici sporazumeli, da se sedanji protokol v skladu z možnostjo iz mandata Sveta podaljša za eno leto. To podaljšanje je opredeljeno s sporazumom v obliki izmenjave pisem, parafiranim 4. septembra 2019 v Bruslju.

Da bi se preprečila prekinitev ribolovnih dejavnosti evropske flote v mavretanskih vodah, je nujno, da se pravočasno sprejme sklep Sveta o potrditvi tega sporazuma v obliki izmenjave pisem, da bi ga lahko pogodbenici podpisali pred 15. novembrom 2019, ko preneha veljati sedanji protokol.

Namen predloga je odobriti sklenitev Protokola.

Cilj Protokola je plovilom Evropske unije zagotoviti ribolovne možnosti v mavretanskih vodah v mejah razpoložljivega presežka ter ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih ocen, zlasti ocen Odbora za ribištvo za vzhodni srednji Atlantik (CECAF), in znanstvenih mnenj in priporočil Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). Cilj je tudi okrepiti sodelovanje med Evropsko unijo in Islamsko republiko Mavretanijo, da se v interesu obeh pogodbenic vzpostavi partnerski okvir za razvoj trajnostne ribiške politike in odgovorno izkoriščanje ribolovnih virov na ribolovnem območju Islamske republike Mavretanije.

Protokol določa ribolovne možnosti za naslednje kategorije: