[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 13.2.2007

SEC(2007) 187 konč.

Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2006–2009

(predložila Komisija)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Splošno ozadje

Pakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.

Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Grčije je bil predložen junija 2000. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 12. februarja 2001. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.

Ozadje ocene dopolnitve programa

Komisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Grčije, predloženo 18. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).

Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:

1. gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,

2. stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),

3. najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti), in

4. oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.

Nedavna ekonomska in proračunska uspešnost

Grčija ima veliko gospodarsko rast in se približuje EU-25 kar zadeva življenjski standard[2]. Sooča se z visoko inflacijo, ki je posledica kombinacije visoke potencialne rasti in strukturnih problemov (nefleksibilen proizvodni trg). Kljub pomanjkanju delovne sile v določenih sektorjih nefleksibilen trg dela ovira mobilnost delovne sile, zato ostaja nezaposlenost visoka, kar nakazuje na morebitna neskladja med veščinami delavcev in potrebami podjetij, hkrati pa je stopnja zaposlenosti po merilih EU nizka, zlasti med ženskami. Čeprav produktivnost dela lepo raste, se stroški dela na enoto povečujejo hitreje kot pri glavnih trgovinskih partnerjih Grčije na euroobmočju, zaradi česar se konkurenčni položaj države slabša. Zaradi tega ima Grčija visoke trgovinske primanjkljaje, ki se le deloma kompenzirajo s presežki pri storitvah. Zunanji primanjkljaj gre v veliki meri pripisati primanjkljaju v javnem sektorju. Grčija ima primanjkljaj vedno nad 3 % BDP. Grčija ima velik dolg, sooča pa se tudi s tveganji zaradi naraščajočih stroškov sistema javnega zdravstvenega varstva in drugih tekočih odhodkov. Ta struktura javnih odhodkov je zaskrbljujoča, ne le zato, ker se zunanja posojila ne preusmerjajo v produktivne naložbe, pač pa tudi zato, ker so zunanja posojila odvisna od kredibilnosti in vzdržnosti javnih financ.

Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Grčijo

Svet je 5. julija 2004 na podlagi člena 104(6) odločil, da ima Grčija čezmerni primanjkljaj. Hkrati je nanjo naslovil priporočilo v skladu s členom 104(7), v katerem določa, da je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2006.

Svet je 18. januarja 2005 v skladu s členom 104(8) odločil, da Grčija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na to priporočilo, 17. februarja 2005 pa je v skladu s členom 104(9) sklenil, da Grčijo pozove, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki se mu zdijo potrebni za izboljšanje razmer. V skladu s tem pozivom je treba čezmerni primanjkljaj še vedno zmanjšati do leta 2006. Komisija je 6. aprila 2005 sprejela sporočilo Svetu o ukrepih, ki so jih grški organi sprejeli kot odgovor na poziv Sveta, v katerem je upoštevala dopolnitev programa stabilnosti iz marca 2005, ki je bila predložena v okviru nadaljnjih ukrepov v odgovor na poziv Sveta. Sklep sporočila je, da je glede na podatke, ki so bili na voljo takrat, grška vlada sprejemala odločitve, ki so bile skladne s pozivom Sveta, tako da na tej stopnji niso bili potrebni nadaljnji ukrepi v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Svet se je na srečanju 12. aprila 2005 strinjal s to oceno.

Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programu

Svet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je pozdravil „dosedanje napore in dejstvo, da je vlada dala prednost trajnemu zmanjšanju primanjkljaja“. Svet ugotavlja, da „je program na splošno skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006, pod pogojem, da se bo predvidena prilagoditev izvajala v polni meri, in v odvisnosti od učinkov pričakovanih primanjkljajev morebitnih prihodnjih statističnih revizij proračunskih podatkov“. Glede na priporočila Sveta na podlagi člena 104(9) z dne 17. februarja 2005 je Svet Grčijo pozval, da:

„(i) izvede potrebne trajne ukrepe, ki bi vodili do zmanjšanja čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2006;

(ii) nadaljuje s prizadevanji za zmanjšanje primanjkljaja v strukturnem smislu k srednjeročnemu cilju, določenem v programu, in izkoristi ugodne gospodarske razmere za zmanjšanje primarne porabe;

(iii) izboljša prizadevanja za določitev in nadzor še drugih dejavnikov poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, da se zagotovi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se zadovoljivo približuje referenčni vrednosti;

(iv) nadzoruje javnofinančne odhodke za pokojnine in strogo izvaja odobrene pokojninske reforme ter izvede dodatno strukturno reformo, da se zagotovi dolgoročna vzdržnost javnih financ;

(v) nadalje izboljša zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov, predvsem z uporabo mehanizmov, ki zagotavljajo hitre in točne proračunske podatke, zlasti za socialno varnost.“

Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006

Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Grčije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo oktobra 2006. Nacionalni program reform Grčije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: proračunsko konsolidacijo, raziskave in razvoj ter inovacije, posodobitev javne uprave, aktivne politike na trgu dela ter reforme izobraževanja in usposabljanja.

Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del njenega letnega poročila o napredku[3] iz decembra 2006) je pokazala, da je napredek Grčije pri izvajanju nacionalnega programa reform omejen. Na makroekonomskem področju Grčija relativno dobro napreduje, napredek pri reformah na mikroekonomskem področju in na področju zaposlovanja pa je še vedno nezadosten. Kar zadeva upravljanje je potrebno boljše usklajevanje in večja zavzetost med upravnimi ravnmi.

Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Grčiji priporoča, da sprejme ukrepe na področju proračunske konsolidacije, javne uprave, ohranjanja delovnih mest in izobraževanja.

Okvir glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[4]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[5], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |

- Priporočilo

MNENJE SVETA

v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2006–2009

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 5(3) Uredbe,

ob upoštevanju priporočila Komisije,

po posvetovanju s Finančno-ekonomskim odborom –

PODAL NASLEDNJE MNENJE:

5. Svet je [27. februarja 2007] preučil dopolnitev programa stabilnosti Grčije, ki zajema obdobje od 2006 do 2009[7].

6. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP relativno stabilna, in sicer okrog 4 % letno. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na predpostavkah o rasti, ki so za leti 2006 in 2007 verjetne, za obdobje po tem pa preveč optimistične, saj se zdi, da je predvidena rast za to obdobje ocenjena previsoko. Napovedi v programu glede inflacije se zdijo za zadnja leta programskega obdobja nekoliko manj optimistične.

7. V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in v novi dopolnitvi programa je javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenjen na 2,6 % BDP, kar povsem ustreza ciljni vrednosti iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Skupni odhodki so dosegli ciljno vrednost, določeno v proračunu za leto 2006. Glavne kategorije odhodkov so na splošno dosegle ciljne vrednosti, zmanjšanje socialnih transferjev, razen tistih v naravi, pa je v polni meri kompenziralo prekoračitev na področju javnih naložb v višini 0,5 % BDP. Skupni prihodki so bili malo višji od pričakovanih. Enkratni ukrepi so se deloma nadomestili s trajnimi ukrepi, ki so bili sprejeti sredi leta, sem pa spadajo povečanje trošarin na gorivo in cigarete ter povišanje davka na mobilne povezave. S prihodki iz teh trajnih ukrepov se je kompenziralo zmanjšanje enkratnih prihodkov z 0,6 % BDP iz proračuna za leto 2006 na 0,4 % BDP.

8. Proračunska strategija v programu stremi k zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v letu 2006. Zatem naj bi se javnofinančni primanjkljaj skozi programsko obdobje še naprej enakomerno zmanjševal in leta 2009 dosegel 1,2 % BDP. Zmanjšanje primanjkljaja za 1,5 odstotne točke BDP med letoma 2006 in 2009 naj bi bilo v enaki meri posledica povečanja prihodkov in zmanjšanja odhodkov. Skupni prihodki naj bi se povečali za 0,75 odstotne točke BDP, v glavnem zaradi posrednih davkov in socialnih prispevkov. Skupni odhodki naj bi se v istem obdobju zmanjšali za okoli 0,75 odstotne točke BDP, od tega za 0,5 odstotne točke na račun nižjih plačil obresti. Zato bo zmanjšanje primarnih odhodkov po ocenah omejeno na samo 0,25 odstotne točke. Socialni transferji naj bi se povečali za 0,5 odstotne točke, kar bi se več kot kompenziralo z zmanjšanjem drugih kategorij odhodkov, zlasti javne porabe, v višini 0,75 odstotne točke. Primarni presežek bi se skozi programsko obdobje povečal za okrog 1 odstotno točko, tj. na 3 % BDP do leta 2009. Čeprav so v primerjavi s prejšnjim programom ciljne vrednosti za obdobje 2006–2008 ob enakem makroekonomskem scenariju v glavnem nespremenjene, je trenutna prilagoditev v letu 2006 pomembnejša, saj je bil dejanski primanjkljaj v letu 2005 (5,2 % BDP) večji od napovedanega v dopolnitvi iz decembra 2005 (4,3 % BDP).

9. Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se izboljšal s primanjkljaja v višini okrog 3,5 % BDP v letu 2006 na 1,75 % BDP na koncu programskega obdobja (2009). V tem programu, tako kot v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, je kot srednjeročni cilj za proračunsko stanje določeno strukturno ravnovesje ali presežek, česar pa se v okviru programa ne namerava doseči v programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.

10. Tveganja za proračunske napovedi v programu se zdijo do leta 2007 v glavnem uravnotežena, kasneje pa bi bili lahko proračunski rezultati slabši od pričakovanih v programu. Program zlasti za leti 2008 in 2009 ne zagotavlja dovolj informacij o predvidenih ukrepih, poleg tega pa temelji na preveč optimističnem makroekonomskem scenariju. Na podlagi preteklih izkušenj in kljub dejstvu, da v zadnjih dveh letih ni bilo zabeleženih odstopanj, ni mogoče izključiti tveganja prekoračitve pri odhodkih v programskem obdobju. Pride lahko tudi do izpada prihodkov, če bi se napovedani ukrepi za boj proti davčni utaji izkazali za neučinkovite.

11. Glede na to oceno tveganja je proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006, ki ga priporoča Svet. Vendar se zdi, da ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da bi se ob običajnih makroekonomskih nihanjih v programskem obdobju preprečila prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP. V letih po znižanju čezmernega primanjkljaja se pričakuje, da bodo v Grčiji še naprej prevladovale dobre gospodarske razmere. Ob upoštevanju te ocene je treba pospešiti v programu predvideno hitrost prilagoditev v smeri srednjeročnega cilja, zlasti po letu 2007, da bo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer.

12. Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 104 % BDP, kar je precej nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga skozi programsko obdobje postopoma zmanjšal za skoraj 13 odstotnih točk BDP, usklajevanja stanj in tokov pa bodo od leta 2007 dalje zelo majhna. Glede na preveč optimistične napovedi o rasti in tveganja glede ciljnega primanjkljaja bo gibanje deleža dolga po letu 2007 verjetno manj ugodno kot predvideva program. Kljub temu se glede na to oceno tveganja zdi, da se delež dolga skozi programsko obdobje dovolj hitro približuje referenčni vrednosti.

13. Ni povsem jasno, kakšen dolgoročni proračunski vpliv bo imelo staranje prebivalstva v Grčiji, saj dolgoročne napovedi glede odhodkov za pokojnine niso na voljo, je pa zelo verjetno, da bo ta vpliv precej nad povprečjem EU. Glede na najnovejše informacije iz dopolnitve programa stabilnosti Grčije iz leta 2002 je mogoče dolgoročno pričakovati precejšnje povečanje odhodkov za pokojnine v deležu BDP. Začetni proračunski položaj se je glede na leto 2005 sicer izboljšal, vendar še vedno predstavlja precejšnje tveganje za vzdržnost javnih financ, tudi če se še ne upošteva dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva. Poleg tega sedanji bruto javni dolg precej presega referenčno vrednost iz Pogodbe, tako da bodo za njegovo znižanje dolgoročno potrebni veliki primarni presežki. Načrtovana konsolidacija javnih financ bi skupaj z nujnimi ukrepi reform za omejevanje pričakovanega občutnega povečanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, prispevala k zmanjševanju tveganj za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno je Grčija izpostavljena večjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ. Če bi bile na voljo dolgoročne napovedi izdatkov za pokojnine, bi bila ocena dolgoročne proračunske vzdržnosti bolj natančna.

14. Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja nobenih sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnim reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, njegove proračunske napovedi pa razen za leto 2007 ne upoštevajo izrecno, kakšne posledice bodo imeli ukrepi iz nacionalnega programa reform za javne finance. Kljub temu se zdijo ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Zlasti se zdi, da je bila večina ukrepov in dejavnosti, načrtovanih v poročilu o izvajanju nacionalnega programa reform za leto 2007, vključenih v Zakon o proračunu iz leta 2007, čeprav ni natančnega opisa ukrepov in njihovega izvajanja in se zaradi tega porajajo dvomi glede proračunskih posledic.

15. Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.

16. Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[8].

Splošni zaključek je, da je program po obsežni proračunski konsolidaciji in ob dobrih možnostih za rast skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006 in da predvideva napredek k srednjeročnemu cilju, ki pa ne bo dosežen v programskem obdobju. Konsolidacija, ki je odvisna tudi od občutnega zmanjšanja bremena obresti, je podvržena nekaterim tveganjem, saj določeni ukrepi za obdobje po letu 2007 niso natančno določeni.

Ob upoštevanju zgornje ocene se Grčijo poziva, da:

(i) izkoristi čas ugodnih gospodarskih razmer in po tem, ko se bo čezmerni primanjkljaj zmanjšal, okrepi prilagoditev k srednjeročnemu cilju in zagotovi, da se bo ustrezno zmanjšal tudi delež dolga glede na BDP;

(ii) še naprej izboljšuje proračunski postopek s povečevanjem transparentnosti, natančno določitvijo proračunske strategije za daljše časovno obdobje ter učinkovitim izvajanjem mehanizmov za spremljanje in nadzor primarnih odhodkov;

(iii) glede na zelo velik dolg in pričakovano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, in sicer z doseganjem srednjeročnega cilja, nadzorom javnih izdatkov za pokojnine in zdravstveno varstvo ter odločnim izvajanjem sprejetih reform, ter da čimprej pripravi dolgoročne napovedi glede odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva.

Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 3,7 | 4,0 | 3,9 | 4,0 | 4,1 |

COM nov. 2006 | 3,7 | 3,8 | 3,7 | 3,7 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 3,6 | 3,8 | 3,8 | 4,0 | ni podatkov |

Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2005 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 2,8 | 2,6 |

COM nov. 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 3,5 | 3,2 | 3,0 | 2,7 | ni podatkov |

Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | 0,9 | 1,0 | 0,9 | 1,1 | 1,5 |

COM nov. 20065 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,8 | ni podatkov |

PS dec. 20051 | 1,1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | ni podatkov |

Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -5,2 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -1,2 |

COM nov. 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,6 | -2,4 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | -4,3 | -2,6 | -2,3 | -1,7 | ni podatkov |

Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -0,4 | 2,0 | 2,0 | 2,4 | 2,9 |

COM nov. 2006 | -0,4 | 2,0 | 1,8 | 1,7 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 0,9 | 2,3 | 2,4 | 2,8 | ni podatkov |

Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20051 | -5,6 | -3,0 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

COM nov. 2006 | -5,9 | -3,3 | -3,3 | -3,1 | ni podatkov |

PS dec. 20051 | -4,8 | -3,1 | -2,8 | -2,4 | ni podatkov |

Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20053 | -5,6 | -3,4 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

COM nov. 20064 | -5,9 | -3,7 | -3,3 | -3,1 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | -4,8 | -3,7 | -2,8 | -2,4 | ni podatkov |

Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 107,5 | 104,1 | 100,1 | 95,9 | 91,3 |

COM nov. 2006 | 107,5 | 104,8 | 101,0 | 96,4 | ni podatkov |

PS dec. 2005 | 107,9 | 104,8 | 101,1 | 96,8 | ni podatkov |

Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,4 % BDP v letu 2006). 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (0,4 % BDP v letu 2006). 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,8 %, 3,6 % in 3,5 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |

[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Grški organi so 22. septembra Eurostatu predložili nove podatke o BDP za obdobje 1995–2005, iz katerih je razviden velik popravek BDP. Ta popravek je bil izveden v okviru rednega postopka ocenjevanja skladnosti s statističnimi praksami Eurostata. Vendar dopolnitev programa stabilnosti (in zakon o Proračunu iz leta 2007) ne upošteva popravljenih vrednosti BDP. Glede na obseg in kompleksnost popravka, ki ga Eurostat še vedno temeljito preverja, je Komisija v svoji oceni dopolnitve programa uporabila podatke o BDP iz časa pred popravkom.

[3] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.

[4] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.

[5] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.

[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .

[7] Dopolnitev je bila predložena dva tedna po roku, določenem v kodeksu ravnanja, tj. 1. decembru.

[8] Manjkajo zlasti podatki o javnofinančnih odhodkih glede na namen, dolgoročni vzdržnosti in prispevkih k potencialni rasti BDP.