Bruselj, 14.7.2004

KOM(2004) 492 končno

2004/0163 (AVC)

Predlog

UREDBA SVETA

o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu

(predložila Komisija){SEK(2004) 924}

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Uvod: Potreba po spremembi PREDPISOV

DNE 10. FEBRUARJA 2004 JE KOMISIJA SPREJELA PREDLOG FINANčNIH PERSPEKTIV ZA RAZšIRJENO EVROPSKO UNIJO S 27 DRžAVAMI čLANICAMI ZA OBDOBJE 2007-2013 [ KOM(2004)101]. V tej zvezi je bilo mnenje Komisije, da je potrebno okrepiti posege Unije na številnih ključnih področjih politike. Komisija je odločila, da mora biti bistven element finančnega paketa zlasti ambiciozna kohezijska politika.

Odločitev je odsev dela, opravljenega po objavi Drugega kohezijskega poročila leta 2001, ki je sprožilo razpravo o prihodnosti kohezijske politike v razširjeni Uniji [KOM(2001)24]. 18. februarja 2004 je Komisija sprejela Tretje kohezijsko poročilo [KOM(2004)107], ki je vsebovalo podroben predlog prednostnih nalog in sistemov dodeljevanja za novo generacijo programov pod kohezijsko politiko za obdobje 2007-2013. Predlog je skladen s širšimi smernicami iz sporočila Skupnosti o naslednji finančni perspektivi.

Tretje kohezijsko poročilo je zaključilo, da širitev Unije na 25 držav članic in kasneje 27 ali več, predstavlja izziv brez primere za konkurenčnost in notranjo kohezijo Skupnosti. Širitev je povečala gospodarsko vrzel, povzročila geografski premik problema neskladja na vzhod in otežila stanje v zaposlovanju:

- razlika BDP na prebivalca med 10 % prebivalstva v najbogatejših regijah in istim odstotkom v najmanj uspešnih regijah se je v primerjavi z EU15 več kot podvojila.

- v EU25 123 milijonov ljudi – ki predstavljajo okoli 27 % celotnega prebivalstva – živi v regijah, kjer je BDP na prebivalca nižji od 75 % povprečja EU, v primerjavi z 72 milijoni ljudi ali 19 % v EU15. Od teh je štiri desetine državljanov 15 »starih« držav članic, šest desetin pa državljanov 10 „novih“ držav članic.

- Potrebno bo ustvariti štiri milijone delovnih mest, da se povprečna stopnja zaposlenosti v 10 novih državah članicah uskladi z ostalo EU. V razširjeni EU obstajajo tudi znatne razlike v zaposlitvi glede na starost in spol.

Poleg tega se celotna Unija sooča z izzivi verjetnega pospeševanja gospodarskega prestrukturiranja, ki je posledica globalizacije, sproščanja trgovine, tehnološke revolucije, razvoja gospodarstva in družbe znanja, starajočega se prebivalstva in naraščanja imigracije.

Tudi gospodarska rast v EU se je od leta 2001 znatno upočasnila. Posledično je v mnogih delih Unije ponovno narasla brezposelnost z vsemi svojimi družbenimi posledicami. Kot odskočno desko za prihodnost mora Unija v celoti izkoristiti možnosti, ki jih ponuja trenutna usmerjenost proti okrevanju.

V prizadevanju za izboljšanje dosežkov gospodarstva EU so voditelji držav in vlad Unije na srečanju v Lizboni marca 2000 izdelali strategijo, da Evropa do leta 2010 postane najuspešnejše in najkonkurenčnejše na znanju temelječe gospodarstvo na svetu. Svet je v Nici decembra 2000 lizbonske cilje za znižanje revščine prevedel v usklajeno strategijo EU za socialno vključenost EU . Svetu je v Göteborgu junija 2001 lizbonsko strategijo razširil z novim poudarkom na varovanju okolja in doseganju bolj trajnostnega vzorca razvoja.

Kohezijska politika pomembno prispeva k doseganju teh ciljev. Rast in kohezija se medsebojno dopolnjujeta. Z zmanjševanjem neskladij Unija pomaga zagotavljati, da lahko vse regije in socialne skupine prispevajo k in uživajo ugodnosti celotnega gospodarskega razvoja Unije. Členi 3 in 158 Pogodbe odražajo ta pogled, ki je bil z jasnejšo omembo teritorialne razsežnosti kohezije potrjen v predlogu Ustave.

Kohezijska politika je tudi potrebna v razmerah, ko prinašajo druge politike Skupnosti pomembne koristi ob omejenih, a lokaliziranih stroških. Kohezijska politika omogoča razporejanje teh koristi. S predvidevanjem sprememb in olajševanjem prilagajanja je lahko kohezijska politika v pomoč pri omejevanju negativnih učinkov.

Zato je potrebno razumeti kohezijsko politiko v vseh njenih razsežnostih kot sestavni del lizbonske strategije, čeprav je danes, kot je opozorila Komisija v svojem predlogu naslednje finančne perspektive, potrebno dopolniti in posodobiti zasnovo lizbonske politike. Z drugimi besedami, kohezijska politika mora vključiti lizbonske in göteborške cilje in postati ključno sredstvo za njihovo doseganje s pomočjo nacionalnih in regionalnih programov.

Krepitev regionalne konkurenčnosti z dobro usmerjenimi naložbami v celotni Uniji in z omogočanjem gospodarskih priložnosti, ki pomagajo ljudem izkoristiti svoje sposobnosti, bo tako utrdila potencial za rast gospodarstva EU kot celote in v skupno dobro. Z zagotavljanjem bolj uravnovešene razporeditve gospodarske dejavnosti po celotni Uniji, je regionalna politika v pomoč pri zmanjševanju pritiska prevelike koncentracije, prenasičenosti in ozkih grl.

Reforma kohezijske politike je tudi priložnost za doseganje večje učinkovitosti, preglednosti in politične odgovornosti. Na prvem mestu to zahteva opredelitev strateškega pristopa politike, ki določa njene prednostne naloge, zagotavlja usklajenost s sistemi gospodarskega in socialnega upravljanja in omogoča reden in odprt pregled napredka. Zahteva se nadaljnje poenostavljanje sistema upravljanja z uvedbo diferenciacije in sorazmernosti pri dobrem finančnem upravljanju. Poleg tega je potrebno nadalje decentralizirati odgovornost in jo predati partnerjem na kraju samem v državah članicah, regijah in lokalnih organih.

Ta osnutek uredbe predstavlja predlog Komisije za naslednjo generacijo programov kohezijske politike. Predstavlja osnovo, na kateri bo Svet, v skladu s členom 55 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/99 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih, pregledal omenjeno uredbo najkasneje od 31. decembra 2006. Komisija poudarja potrebo po sprejemu uredb v letu 2005, da se lahko leto 2006 posveti programiranju za obdobje 2007-2013.

2. Nova arhitektura kohezijske politike EU po letu 2006

Komisija predlaga, da se dejavnosti, ki jih podpira kohezijska politika, osredotočajo na naložbe v omejeno število prednostnih nalog Skupnosti, upoštevaje lizbonsko in göteborško agendo, kjer je mogoče pričakovati, da bo poseg Skupnosti imel učinek finančnega vzvoda in prispeval znatno dodano vrednost. Zato Komisija za operativne programe predlaga ožji seznam omejenega števila ključnih tem, in sicer: inovacije in ekonomija znanja, okolje in preprečevanje tveganja, dostopnost in storitve splošnega gospodarskega pomena. Pri programih, ki so povezani z zaposlovanjem, bo poudarek na izvajanju reform potrebnih za napredovanje k polni zaposlitvi, izboljšanju kakovosti in produktivnosti dela ter spodbujanju socialne vključenosti in kohezije, v skladu s smernicami in priporočili Evropske strategije zaposlovanja (ESS).

Osredotočanje na tri cilje Skupnosti

Zasledovanje prednostnih ciljev bo organizirano v poenostavljenem in bolj preglednem okviru, z novo generacijo programov združenimi pod tremi naslovi: konvergenca; regionalna konkurenčnost in zaposlovanje; teritorialno sodelovanje.

2.1. Konvergenca

Cilj „konvergence“ zadeva manj razvite države članice, ki v skladu s Pogodbo predstavljajo najpomembnejše prednostne naloge kohezijske politike Skupnosti. Pogodba zahteva zmanjšanje neskladij med „med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalostjo regij z najbolj omejenimi možnostmi ali otokov, tudi podeželja“ (člen 158). Širitev bo povzročila neprimerljivo povečanje neskladij znotraj Unije, katerih zmanjšanje bo zahtevalo dolgoročna, neprekinjena prizadevanja.

Ta cilj na prvem mestu zadeva regije, kjer je BDP na prebivalca nižji od 75 % povprečja Skupnosti. Ključni cilj kohezijske politike v tem smislu bi bilo spodbujanje pogojev za povečevanje rasti in faktorjev, ki vodijo v pravo konvergenco. Strategije morajo načrtovati za razvoj dolgoročne konkurenčnosti in zaposlovanja.

Komisija tudi predlaga, da se po tej prednostni nalogi začasna pomoč odobri tudi regijam, ki bi imele BDP na prebivalca nižji od 75 % povprečja Skupnosti, izračunanega za Unijo petnajstih (t.i. statistični učinek širitve). To so regije, kjer se objektivne razmere niso spremenile, čeprav bo njihov BDP na prebivalca v razširjeni Uniji relativno višji. V imenu pravičnosti in zato da se omogoči zadevnim regijam zaključiti postopek konvergence, bo pomoč višja kot je bilo odločeno v Berlinu leta 1999 za t.i. regije „postopnega odpravljanja“ te generacije.

Programe bi podpirali s finančnimi sredstvi Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), Evropskega socialnega sklada (ESS) in Kohezijskega sklada, v skladu z načeli, ki jih določa Pogodba.

Kohezijski sklad se bo uporabljal za države članice, ki imajo BDP nižji od 90 % povprečja Skupnosti. Pomoč Kohezijskega sklada bo pogojena z izpolnjevanjem pogojev gospodarske konvergence ter s potrebo po izogibanju prekomernim javnim primanjkljajem v skladu s členom 104 Pogodbe.

V skladu s prednostnimi nalogami, določenimi v finančni perspektivi, bo Kohezijski sklad okrepil svoj prispevek k trajnostnemu razvoju. V tem smislu bi glavne prednostne naloge ostale zlasti transevropska prometna omrežja, projekti v evropskem interesu in okoljska infrastruktura. Za doseganje primernega ravnovesja, ki odseva posebne potrebe novih držav članic, je predvidena tudi pomoč za projekte, kot so prevoz po železnici, morju, celinskih plovnih poteh in multimodalni prevoz zunaj TEN-T, trajnostni mestni prevoz ter za okoljsko pomembne naložbe v ključna področja energetske učinkovitosti in obnovljivih energetskih virov.

Poudarek bo tudi na krepitvi institucionalnih zmogljivosti in učinkovitosti javne uprave, vključno s sposobnostjo upravljanja Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada.

2.2. Regionalna konkurenčnost in zaposlovanje: predvidevanje in spodbujanje sprememb

Čeprav posegi v manj razvite države članice in regije ostajajo prednostna naloga kohezijske politike, obstajajo pomembni izzivi, ki zadevajo vse države članice EU, kot so: hitre gospodarske in socialne spremembe ter prestrukturiranje, trgovinska globalizacija, premik k gospodarstvu in družbi, temelječi na znanju, staranje prebivalstva, naraščanje priseljevanja, pomanjkanje delovne sile v ključnih sektorjih in težave s socialno vključenostjo.

V tem smislu mora Unija odigrati pomembno vlogo. Za kohezijsko politiko izven najmanj razvitih držav članic predlaga Komisija dvojni pristop:

- Na prvem mestu bo kohezijski sklad skozi regionalne programe, ki jih financira ESRR, regijam in regionalnim oblastem pomagal predvidevati in spodbujati gospodarske spremembe v industrijskih, mestnih in podeželskih območjih s krepitvijo njihove konkurenčnosti in privlačnosti, ob upoštevanju obstoječih gospodarskih, socialnih in teritorialnih neskladij.

- Na drugem mestu bo kohezijski sklad skozi programe, ki jih financira ESS, pomagal ljudem predvidevati gospodarske spremembe in se jim prilagajati, v skladu s prednostnimi nalogami politike ESS, s podpiranjem politik za doseganje polne zaposlenosti, kakovosti in produktivnosti dela in socialne vključenosti.

Pod novimi regionalnimi programi, ki jih financira ESRR, Komisija predlaga strožje osredotočanje na tri prednostne teme: inovacije in ekonomija znanja, okolje in preprečevanje tveganja, dostopnost in storitve splošnega gospodarskega pomena.

Edini vir financiranja novih programov bo ESRR. S stališča razdeljevanja sredstev je potrebno razločevati dve skupini regij:

- Regije, ki so sedaj upravičene za Cilj 1 in ki tudi brez statističnega učinka širitve ne izpolnjujejo pogojev za prednostno nalogo konvergence. Te regije bodo prejemale pomoč na prehodni podlagi (pod naslovom „postopno uvajanje“), ki bo potekala na primerljiv način kot za regije, ki v obdobju 2000-2006 niso več upravičene za Cilj 1.

- Vse ostale regije Unije, ki jih ne pokrivajo niti konvergenčni programi niti zgoraj opisana pomoč „postopnega uvajanja.

Glede operativnih programov, ki jih financira ESS, Komisija predlaga krepitev izvajanja priporočil o zaposlovanju in socialne vključenosti, v skladu s cilji in smernicami ESS.

V ta namen se mora pomoč osredotočati na štiri prednostne naloge politike, ključne za izvajanje ESS, kjer Skupnost lahko omogoči dodano vrednost: povečanje prilagodljivosti delavcev in podjetij; povečanje dostopa do zaposlitve in povečanje sodelovanja na trgu delovne sile; krepitev socialne vključenosti in boj proti diskriminaciji; mobilizacija reform na področjih zaposlovanja in vključenosti.

2.3. Evropsko teritorialno sodelovanje

Na podlagi izkušenj s sedanjo pobudo INTERREG Komisija predlaga oblikovanje novega cilja, namenjenega spodbujanju usklajenega in uravnoteženega povezovanja ozemlja Skupnosti, s podporo sodelovanju med njegovimi deli na področjih, ki so pomembna za Skupnost na čezmejni, transnacionalni in medregionalni ravni.

Dejavnosti bo financiral ESRR, s poudarkom na integriranih programih, s katerimi upravlja en sam organ in ki zasledujejo ključne prednostne naloge Skupnosti, povezane z agendama iz Lizbone in Göteborga.

Vse regije ob notranjih kopenskih mejah in nekatere regije ob zunanjih kopenskih mejah ter ob nekaterih sosednjih morskih mejah bodo upravičene do čezmejnega sodelovanja. Cilj bo spodbujanje skupnih rešitev za skupne probleme sosednjih oblasti, na primer razvoj mestnih, podeželskih ali obalnih območij, razvoj gospodarskih odnosov in povezovanje MSP v mrežo.

Glede širših dejavnosti za spodbujanje transnacionalnega sodelovanja so države članice in regije pozvane, da precenijo uporabnost in učinkovitost obstoječih 13 con za transnacionalno sodelovanje (opredeljenih pod INTERREG IIIB) v luči širitve. Namen je odločiti se skupaj s Komisijo o določenih dovolj skladnih conah za transnacionalno sodelovanje, kjer obstajajo skupni interesi in priložnosti, ki jih je potrebno izkoristiti. Predvideno sodelovanje se bo osredotočalo na strateške prednostne naloge s transnacionalnim značajem, kot so RR, okolje, preprečevanje tveganja in integrirano upravljanje voda.

Slednjič, Komisija predlaga, da regije v prihodnosti vključijo dejavnosti s področja medregionalnega sodelovanja v svoje regionalne programe. V ta namen bodo morali regionalni programi del sredstev nameniti izmenjavam, sodelovanju in povezovanju v mreže z regijami v drugih državah članicah.

3. Celovit odgovor na posebne teritorialne značilnosti

Učinkovita kohezijska politika mora upoštevati posebne potrebe in značilnosti ozemelj, kot so najbolj oddaljene regije Unije, otoki, gorska območja, redko poseljena območja na severu Unije in določena obmejna območja Unije.

Potrebuje tudi finančno podporo mestni prenovi, podeželju in območjem, ki so odvisna od ribištva, da se zagotovita komplementarnost in skladnost s posebnimi kmetijskimi in ribiškimi finančnimi instrumenti.

Zato namerava Komisija znotraj konvergenčnega cilja vzpostaviti posebno dodelitev, da se izravnajo posebne omejitve najbolj oddaljenih regij, kot jih priznava člen 299.2 Pogodbe in kot jih je zahteval Evropski svet 21.-22. junija 2002 v Sevilli. Poleg tega bo v nove programe „evropskega teritorialnega sodelovanja“ vključena tudi akcija „Grand Voisinage“, z namenom olajševanja sodelovanja s sosednjimi državami.

Ker so težave z dostopnostjo in oddaljenostjo od velikih trgov akutne zlasti na mnogih otokih, gorskih območjih in redko poseljenih območjih, posebej na severu Unije, bo razdeljevanje sredstev za prednostno nalogo regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja to upoštevalo z uporabo „teritorialnih“ meril, da se odrazi relativna prikrajšanost regij z geografskimi omejitvami.

Države članice morajo pri razdeljevanju sredstev znotraj regionalnih programov zagotoviti upoštevanje posebnosti teh regij. Z namenom spodbujanja večjega števila dejavnosti v teh včasih zanemarjenih območjih in zaradi upoštevanja višjih stroškov javnih naložb na prebivalca se za naslednje obdobje predlaga, da se za območja s trajnimi geografskimi omejitvami poviša najvišja dovoljena vrednost prispevka Skupnosti.

Na podlagi prednosti pobude URBAN namerava Komisija povečati pomembnost urbanih vprašanj, tako da dejavnosti na tem področju popolnoma vključi v regionalne programe. Regionalni programi bodo vsebovali opis izvajanja dejavnosti na tem področju in organizacije prenosa odgovornosti za te dejavnosti na mestne oblasti.

4. Boljša organizacija instrumentov, namenjenih podeželju, in za prestrukturiranju sektorja za ribištvo

Komisija predlaga poenostavitev in razjasnitev vloge različnih instrumentov v podporo razvoju podeželja in sektorju za ribištvo. Obstoječi instrumenti, povezani s politiko razvoja podeželja, bodo združeni v enoten instrument pod skupno kmetijsko politiko z namenom:

- povečanja konkurenčnosti kmetijskega sektorja preko podpore za prestrukturiranje,

- izboljšanja okolja in podeželja preko podpore za upravljanje zemljišč, vključno s sofinanciranjem dejavnosti za razvoj podeželja, ki so povezane z območji za varovanje narave v sklopu Nature 2000,

- Povečanja kakovosti življenja na podeželju in spodbujanja diverzifikacije gospodarskih dejavnosti z ukrepi, usmerjenimi na sektor kmetij in drugih podeželskih akterjev.

Obstoječa pobuda LEADER+ bo vključena v glavno programiranje.

Na podoben način bi se dejavnosti za prestrukturiranje sektorja za ribištvo združila v enoten instrument, ki bi se osredotočal na dejavnosti za potrebe prestrukturiranja sektorja za ribištvo in dejavnosti za izboljšanje delovnih in življenjskih razmer v območjih, kjer imata ribištvo in ribogojstvo pomembno vlogo.

Pomemben del teh predlogov je dejstvo, da se sredstva iz kohezijske politike na te nove instrumente prenesejo na tak način, da se s konvergenčnimi programi doseže enaka stopnja koncentracije pomoči manj razvitim regijam kot danes.

Poleg teh posegov bi kohezijska politika podpirala diverzifikacijo gospodarstva na podeželju in območjih odvisnih od ribištva glede na tradicionalne dejavnosti.

5. Poenostavitev in decentralizacija: reformiran sistem dodeljevanja

Čeprav je sistem dodeljevanja za kohezijsko politiko dokazal sposobnost izvajanja kakovostnih programov in projektov v evropskem interesu na kraju samem, pa so bile pri upravljanju sedanjih programov številne težave.

Zato namerava Komisija ohraniti ključna načela kohezijske politike – programiranje, partnerstvo, sofinanciranje in ocenjevanje. Vendar za povečanje učinkovitosti politike predlaga uvedbo številnih reform, ki imajo namen, prvič, spodbujati bolj strateški pristop k programiranju, drugič, uvesti nadaljnjo decentralizacijo odgovornosti na kraju samem v državah članicah, regijah in lokalnih oblasteh, tretjič, izboljšati učinkovitost in kakovost programov, ki se sofinancirajo z močnejšim, bolj preglednim partnerstvom in jasnimi in bolj strogimi mehanizmi spremljanja ter, četrtič, poenostaviti sistem upravljanja z zagotavljanjem večje preglednosti, diferenciacije in sorazmernosti ter istočasno dobrega finančnega upravljanja.

5.1. Bolj strateška usmeritev na prednostne naloge Skupnosti

Komisija predlaga, da Svet sprejme celovit strateški dokument za kohezijsko politiko, ki bi vključeval mnenje Parlamenta, pred začetkom novega programskega obdobja ter na podlagi predloga Komisije, kjer so opredeljene jasne prednostne naloge držav članic in regij.

Takšen strateški pristop bi usmerjal politiko v njenem izvajanju in bi povečal njeno politično odgovornost. Pomagal bi bolj natančno določiti želeno stopnjo sinergije med kohezijsko politiko in agendama iz Lizbone in Göteborga ter povečal skladnost s Širšimi smernicami gospodarske politike in z Evropsko strategijo zaposlovanja.

Vsako leto bi evropski organi na podlagi poročila Komisije, ki povzema poročila o napredku držav članic, pregledali napredek strateških prednostnih nalog in doseženih rezultatov.

Poleg tega Komisija predlaga nadaljnjo poenostavitev sistema v številnih ključnih pogledih.

5.2. Programiranje

Sistem programiranja bo poenostavljen na naslednji način:

Na politični ravni: Na podlagi strateških smernic, ki jih sprejme Svet, vsaka država članica pripravi nacionalni okvirni program o svoji razvojni strategiji, o katerem se pogaja s Komisijo in ki predstavlja okvir za pripravo tematskih in regionalnih programov, vendar nima – tako kot v obstoječem okviru podpore Skupnosti – vloge instrumenta upravljanja;

Na operativni ravni: na podlagi dokumenta o politiki Komisija sprejme nacionalne in regionalne programe za vsako državo članico. Programi bi bili opredeljeni le na skupni ravni ali na ravni prednostnih nalog in bi poudarjali najpomembnejše operacije. Dodatne podrobnosti, danes vsebovane v t.i. „programskem dopolnilu“, bi bile opuščene kot tudi upravljanje preko ukrepov.

Število skladov bo omejeno na tri (ESRR, ESS in Kohezijski sklad), v primerjavi s sedanjimi šestimi.

Za razliko od sedanjih programov, ki se financirajo iz več skladov, je cilj prihodnjih posegov ESRR in ESS delovati samo z enim skladom na program. V tem smislu bi postale dejavnosti vsakega sklada bolj skladne, tako da bi se ESRR in ESS omogočilo financirati preostale dejavnosti, povezane s človeškim oziroma fizičnim kapitalom. Financiranje teh dejavnosti bi bilo omejeno in neposredno povezano z glavnimi področji posegov vsakega sklada. To bi omogočilo poenostavitev in povečano učinkovitost programiranja.

Kohezijski sklad in ESRR bosta uporabljala enoten sistem programiranja glede prometne in okoljske infrastrukture. Velike projekte bi Komisija odobrila ločeno, upravljali pa bi se znotraj povezanih programov.

5.3. Finančno upravljanje in nadzor

V okviru deljenega upravljanja je eden ključnih ciljev prihodnjega regulativnega paketa za programsko obdobje 2007-2013 jasno razmejiti, na podlagi izkušenj z obstoječim pravom, okvir, naravo in delitev odgovornosti med različne akterje, ki so udeleženi pri izvrševanju proračuna Skupnosti. To vključuje države članice in izvajalska telesa na eni strani ter Komisijo na drugi. V tem smislu bo pojasnilo prispevalo k izboljšanju učinkovitosti, uspešnosti in ravnovesja celotnega sistema.

Sistem upravljanja in nadzora

Osnutek uredbe o splošnih določbah o ESRR, ESS in Kohezijskem skladu povečuje skladnost in preglednost celotne arhitekture sistemov upravljanja in nadzora Skladov:

- Skladnost z jasno opredelitvijo minimalnih pogojev, ki se uporabljajo za sisteme nadzora in revizije na vseh ravneh postopka, ter nalog in obveznosti različnih akterjev;

- Preglednost, ker je nujno potrebno, da so različni akterji, ki se ukvarjajo z nadzorom, seznanjeni z rezultati nadzora za vsak del, saj to izboljšuje učinkovitost, uspešnost in ravnovesje celotnega sistema.

Osnutek uredbe določa skupno podlago za minimalno vrsto pogojev, ki jih mora izpolnjevati vsak sistem upravljanja in notranjega nadzora, ki se ukvarja z upravljanjem Skladov, ter odgovornosti držav članic in Komisije pri zagotavljanju spoštovanja načela dobrega finančnega upravljanja. V ta namen države članice predložijo zagotovilo glede sistemov upravljanja in nadzora:

- na začetku obdobja, preko mnenja neodvisnega revizijskega telesa o sistemu;

- vsako leto, preko mnenja revizijskega organa ter letnega nadzornega poročila; in

- na koncu obdobja, preko zagotovila o končnem izkazu o izdatkih.

Ko Komisija razpolaga z zagotovili, temelječimi na njenih lastnih revizijah in na nacionalnih revizijah, o obstoju in dobrem delovanju nacionalnih sistemov za upravljanje in nadzor, bo lahko utemeljila svoje zagotovilo o zakonitosti in pravilnosti prijavljenih izdatkov na podlagi rezultatov nacionalnega nadzora. Tako bo lahko svoje revizije na kraju samem omejila le na izjemne okoliščine.

Po istem načelu nadzorna arhitektura predlaga, da je stopnja intervencije Skupnosti v upravljanje, ocenjevanje in nadzor med drugim funkcija velikosti njenega prispevka. Osnutek uredbe omogoča državam članicam, da v primeru znatno večjega nacionalnega prispevka uporabljajo svoja pravila in strukture upravljanja in nadzora. Ta možnost velja le, če je Komisija prejela zagotovila o zanesljivosti nacionalnih sistemov za upravljanje in nadzor.

Načelo dodatnosti – t.j. sredstva EU se k nacionalnim sredstvom dodajajo in jih ne nadomeščajo – ostaja ključno načelo kohezijske politike. Vendar bo Komisija, v skladu z načelom sorazmernosti, preverjala njegovo uporabo samo znotraj „konvergenčnega“ cilja. Države članice so odgovorne za zagotavljanje, da se načelo dodatnosti uporablja v programih „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ ter „evropskega teritorialnega sodelovanja“.

Finančno upravljanje

V zvezi s finančnim upravljanjem se uvedeta dva pomembna vidika poenostavitve sistema. Plačila se bodo vodila na ravni prednostnih nalog in ne več na ravni ukrepov kot danes. Poleg tega bo prispevek Skupnosti izračunan samo na podlagi javnih izdatkov. Sistem plačevanja (predplačilo in povračilo) ter samodejno prenehanje obveznosti ostaneta.

Osnutek uredbe predlaga tudi vzpostavitev postopka prekinitve, zadržanja in odloga plačila v primeru resnih težav v trenutku predložitve zahtevka za vmesno plačilo.

Z namenom poenostavitve finančnega upravljanja Komisija predlaga možnost delne zaključitve programov za operacije, ki so bile zaključene. Časovni razpored te zaključitve določi vsaka država članica.

Nacionalna pravila bi v veliki meri določala upravičenost izdatkov, z izjemo omejenega števila področij, kot npr. DDV, kjer bi se še naprej uporabljala pravila Skupnosti.

5.4. Koncentracija sredstev

Največja koncentracija sredstev bi bila še naprej namenjena, ob poudarku na novih državah članicah, najrevnejšim državam članicam in regijam. Na ravni individualnih razvojnih programov bi se koncentracija dosegala z osredotočanjem na prednostne naloge iz Lizbone in Göteborga, v „konvergenčnih“ regijah pa tudi na povečevanje institucionalnih zmogljivosti.

Glede regionalnih programov za konkurenčnost je obstoječi poudarek (pod Ciljem 2) na razdelitvi upravičenih območij na ravneh lokalnih skupnosti, občin in mestnih četrti pomenil, da je bila koncentracija razumljena skoraj izključno mikro-geografsko. Čeprav mora geografska koncentracija sredstev na najbolj prizadeta področja v prihodnje ostati bistven del prizadevanj, se je potrebno zavedati, da je prihodnost teh območij tesno povezana z uspehom celotne regije.

Kot so mnoge regije spoznale, to zahteva skladno strategijo za celotno regijo, ki omogoča zadovoljevanje potreb najšibkejših delov. Zato se v prihodnje predlaga opustitev obstoječega sistema mikroregionalizacije območij, da se pri sestavljanju regionalnih programov za konkurenčnost v partnerstvu s Komisijo omogoči določitev ustreznega ravnovesja med geografskimi in drugimi oblikami koncentracije.

To ne sme pomeniti zmanjšanja stopnje prizadevanja v dodeljevanju finančnih sredstev EU. Operativni programi za regionalno konkurenčnost morajo upravičiti svojo geografsko, tematsko in finančno koncentracijo.

V okviru partnerstva bi imele regije na prvem mestu odgovornost za koncentriranje finančnih sredstev na teme, ki so potrebne za izravnavanje gospodarskih, socialnih in teritorialnih neskladij na regionalni ravni. Komisija v trenutku odločanja o programih preveri in potrdi njihovo skladnost.

Slednjič, načelo prenehanja prevzetih obveznosti glede neuporabljenih sredstev (pravilo „N+2“), edinstvena disciplina regionalne in kohezijske politike, ostaja močna spodbuda za učinkovito in hitro izvedbo programov.

5.5. Večji poudarek na uspešnosti in kakovosti

Učinkovitost zahteva večjo pozornost do učinkov in uspešnosti ter boljšo opredelitev želenih rezultatov. V celoti bi bila učinkovitost kohezijske politike izboljšana z vzpostavitvijo letnega dialoga z evropskimi organi za razpravo – na podlagi letnega poročila Komisije – o napredku in rezultatih nacionalnih in regionalnih programov, kar bi povečalo preglednost in odgovornost do organov in državljanov.

Ocenjevanje pred, med in po zaključku programov bi ostalo ključno za prizadevanje za izboljšanje kakovosti. Poleg tega Komisija predlaga vzpostavitev rezerve Skupnosti za uspešnost, katere glavni cilj bi bilo nagrajevanje držav članic in regij, ki izkazujejo najboljši napredek k dogovorjenim ciljem.

Na koncu Komisija predlaga, da države članice znotraj svojih nacionalnih prispevkov ustvarijo majhno rezervo, ki bi jim omogočala hiter odgovor na nepričakovane sektorske ali lokalne krize, ki so posledica industrijskega prestrukturiranja ali učinkov trgovinskih sporazumov. Ta rezerva bi se uporabljala za dodeljevanje pomožne pomoči prizadetim delavcem in diverzifikaciji gospodarstva zadevnih območij kot dopolnilo nacionalnim in regionalnim programom, ki pa morajo sicer biti glavni instrument prestrukturiranja v pričakovanju gospodarskih sprememb.

Predlagane spremembe bi pripomogle k večji preglednosti in transparentnosti delovanja politike, olajšale dostop državljanov in podjetij in tako povečale število prijavljenih projektov, poleg tega pa bi z večjo konkurenco pri dodelitvi pomoči prispevale k večji stroškovni učinkovitosti.

6. Finančna sredstva

Finančna sredstva, namenjena kohezijski politiki, odražajo ambicijo razširjene Unije za spodbujanje rasti in ustvarjanje delovnih mest na območjih z omejenimi možnostmi. Za obdobje 2007-2013 Komisija predlaga razporeditev 336,1 milijarde EUR (kar ustreza 373,9 milijard EUR iz časa pred prenosom za predlagane enotne instrumente za podeželje in ribištvo) v podporo trem prednostnim nalogam reformirane kohezijske politike.

Okvirna porazdelitev tega zneska med tri cilje reformirane politike je sledeča:

- okoli 78 % za „konvergenčni“ cilj (manj razvite regije, kohezijski sklad in regije „statističnega učinka“), s poudarkom na pomoči dvanajstim novim državam članicam. Omejitev absorpcije („limitiranje“) za finančne transferje kateri koli državi članici ostane na obstoječi ravni 4 % nacionalnega BDP, ob upoštevanju zneskov, ki spadajo pod instrumente za podeželje in ribištvo. Regijam, ki jih je prizadel t.i. statistični učinek, pripada poseben, padajoč prispevek v sklopu konvergenčnega cilja, da se olajša njihovo postopno odpravljanje.

- okoli 18 % za cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“. Zunaj regij postopnega uvajanja bi bilo razmerje med regionalnimi programi, ki jih financira ESRR, in nacionalnimi programi, ki jih financira ESS, 50:50.

- okoli 4 % za cilj „evropsko teritorialno sodelovanje“.

Za razdelitev finančnih sredstev med države članice Komisija predlaga uporabo metode na temelju objektivnih meril, ki se je uporabila v času berlinskega Sveta za prednostno nalogo „konvergence“, ob upoštevanju pravičnosti do regij, ki jih je prizadel statistični učinek širitve.

Sredstva za cilj „regionalna konkurenčnost in zaposlovanje“ bi Komisija razdeljevala med države članice na podlagi gospodarskih, socialnih in teritorialnih meril.

Prebivalstvo upravičenih regij in celotno prebivalstvo zadevne države članice pa bi bilo vodilo razdeljevanja sredstev, ki spadajo pod cilj „evropsko teritorialno sodelovanje“.

2004/0163 (AVC)

Predlog

UREDBA SVETA

o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 161 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[1],

ob upoštevanju privolitve Evropskega parlamenta[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[4],

ob upoštevanju mnenja Računskega sodišča,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Člen 158 določa, da si Skupnost zaradi krepitve svoje ekonomske in socialne kohezije prizadeva zmanjšati neskladje med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalost najmanj razvitih regij ali otokov, vključno s podeželjem. Člen 159 določa, da se ta dejavnost podpira preko Strukturnih skladov, Evropske investicijske banke (EIB) in drugih obstoječih finančnih instrumentov.

(2) Politika kohezije naj bi prispevala k povečevanju rasti, konkurenčnosti in zaposlovanja, z vključevanjem prednostnih nalog Skupnosti za trajnostni razvoj, kot je bil opredeljen na Evropskih svetih v Lizboni in Göteborgu.

(3) Gospodarska, socialna in teritorialna neskladja na nacionalni in regionalni ravni so se v razširjeni Skupnosti povečala. Zato je potrebno v vsej Skupnosti povečati konkurenčnost in zaposlovanje.

(4) Povečanje števila kopenskih in morskih meja Unije in njenega ozemlja pomeni, da je potrebno povečati dodano vrednost čezmejnega, transnacionalnega in medregionalnega sodelovanja.

(5) Delo Kohezijskega sklada je potrebno vključiti v programiranje strukturne pomoči, da se doseže večjo skladnost med raznimi Skladi.

(6) Po členu 55 Uredbe Sveta (ES) št. 1260/99 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih[5], mora na podlagi predloga Komisije Svet najkasneje do 31. decembra 2006 pregledati to Uredbo. Za izvedbo reforme Skladov, ki jo predlaga ta uredba, je potrebno razveljaviti Uredbo (ES) št. 1260/99.

(7) Potrebno je določiti vlogo različnih instrumentov posredovanja pomoči za razvoj podeželja, torej Uredbe (ES) št. […], in za sektor za ribištvo, torej Uredbe (ES) št. […][6], in jih vključiti v skupno kmetijsko politiko in skupno ribiško politiko; te instrumente je potrebno usklajevati z instrumenti kohezijske politike.

(8) Število Skladov, ki posredujejo pomoč po kohezijski politiki, je torej omejeno na Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), Evropski socialni sklad (ESS) in Kohezijski sklad. Potrebno je določiti pravila za vsak Sklad v skladu z določbami členov 148, 161 in 162 Pogodbe.

(9) Zaradi povečanja dodane vrednosti kohezijske politike Skupnosti je treba osredotočiti in poenostaviti delo Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada in zato je treba ponovno opredeliti cilje iz Uredbe (ES) št. 1260/99 v smislu prizadevanja za konvergenco med državami članicami in regijami, regionalno konkurenčnost in zaposlovanje ter evropsko teritorialno sodelovanje.

(10) Znotraj teh treh ciljev je potrebno na ustrezen način upoštevati gospodarske in socialne ter teritorialne značilnosti.

(11) Najbolj oddaljene regije morajo biti upravičene do posebnih ukrepov in dodatnega financiranja, da se izravnajo omejitve, ki so posledica faktorjev iz člena 299(2).

(12) Severna območja Unije, ki so zelo redko poseljena, potrebujejo ustrezno finančno obravnavo, da se izravnajo učinki te omejitve.

(13) Glede na pomembnost urbane razsežnosti in na prispevke mest, zlasti srednje velikih, regionalnemu razvoju, jih je potrebno bolj upoštevati z ovrednotenjem njihove vloge pri programiranju zaradi spodbujanja regeneracije mestnih območij.

(14) Sklad mora izvajati posebne in dopolnilne dejavnosti poleg dejavnosti Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in Evropskega sklada za ribištvo (ESR) za spodbujanje gospodarske diverzifikacije podeželja in območij, odvisnih od ribištva. Poleg tega morajo regije, ki zaostajajo v razvoju, še naprej uživati enako finančno koncentracijo kot v obdobju 2000-2006 s pomočjo teh instrumentov v dopolnilo pomoči Skladov.

(15) Zaradi premagovanja njihovih razvojnih težav je potrebno okrepiti dejavnosti za območja z naravnimi omejitvami, kot so določeni otoki, gorska območja in območja z nizko gostoto prebivalstva ter za določena obmejna območja Skupnosti po njeni širitvi.

(16) Potrebno je določiti objektivna merila za določitev upravičenih regij. V ta namen mora ugotavljanje prednostnih regij in območij na ravni Skupnosti temeljiti na skupni statistični klasifikaciji regij, ki jo določa Uredba (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o oblikovanju skupne klasifikacije statističnih teritorialnih enot (NUTS)[7].

(17) „Konvergenčni“ cilj mora zajemati države članice in regije, ki zaostajajo v razvoju; regije, ki spadajo pod „konvergenčni cilj“ so tiste, kjer je bruto domači proizvod na prebivalca (BDP), izmerjen po pariteti kupne moči, nižji od 75 % povprečja Skupnosti. Regije, ki jih je prizadel statistični učinek širitve, bodo zato upravičene do visoke prehodne pomoči, da bi zaključile postopek konvergence. Ta pomoč se bo končala leta 2013 in ji ne bo sledilo novo prehodno obdobje. Države članice, ki so zajete v konvergenčnem cilju in katerih bruto nacionalni dohodek na prebivalca (BND) je manj kot 90 % povprečja Skupnosti, bodo upravičene do Kohezijskega sklada.

(18) Cilj »regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja« bo zajemal ozemlje Skupnosti zunaj „konvergenčnega“ cilja. Upravičene regije so regije iz Cilja 1 v programskem obdobju 2000-2006, ki ne izpolnjujejo več regionalnih meril upravičenosti „konvergenčnega“ cilja in so torej prejemnice prehodne pomoči, kot tudi vse ostale regije Skupnosti.

(19) Cilj „evropskega teritorialnega sodelovanja“ bo zajemal regije z morskimi ali kopenskimi mejami, območja transnacionalnega sodelovanja, opredeljenega z ozirom na dejavnosti spodbujanja celostnega teritorialnega razvoja in podpore mrežam za medregijsko sodelovanje in izmenjavo izkušenj. Izboljšanje in poenostavitev sodelovanja ob zunanjih mejah Skupnosti pomenita uporabo evropskega instrumenta o sosedstvu in partnerstvu v skladu z Uredbo (ES) št. […] in predpristopnega instrumenta v skladu z Uredbo (ES) št. […].

(20) Dejavnosti Skladov in operacije, ki jih Sklada pomagata financirati, morajo biti skladne in združljive z drugimi politikami Skupnosti in morajo spoštovati zakonodajo Skupnosti.

(21) Dejavnosti Skupnosti morajo dopolnjevati dejavnosti držav članic ali jim prispevati. Partnerstvo je potrebno okrepiti preko dogovorov o sodelovanju različnih vrst partnerjev, zlasti regij, ob popolnem upoštevanju institucionalne ureditve držav članic.

(22) Večletno programiranje mora biti usmerjeno k doseganju ciljev Skladov z zagotavljanjem dostopnosti potrebnih finančnih sredstev ter doslednosti in zveznosti skupnih dejavnosti Skupnosti in držav članic.

(23) Komisija lahko v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe sprejme ukrepe za spodbujanje ciljev „konvergence“, „regionalne konkurence in zaposlovanja“ in „evropske teritorialne integracije“. Zaradi stopnje neskladij in omejitve finančnih sredstev in števila regij, ki spadajo pod konvergenčni cilj, države članice ne morejo same zadovoljivo izpolniti teh ciljev. Lažje jih je torej izpolniti na ravni Skupnosti z večletno zagotovitvijo sredstev Skupnosti, kar omogoča kohezijski politiki, da se osredotoča na prednostne naloge Skupnosti. V skladu z načelom sorazmernosti iz zgoraj omenjenega člena ta uredba zajema le tisto, kar je potrebno za dosego tega cilja.

(24) Potrebno je okrepiti subsidiarnost in sorazmernost posegov Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada.

(25) V skladu s členom 274 Pogodbe je potrebno glede deljenega upravljanja določiti pogoje, ki omogočajo Komisiji izvajanje odgovornosti za izvajanje splošnega proračuna, in razjasniti obveznosti sodelovanja držav članic. Upoštevanje teh pogojev bo Komisiji omogočilo ugotoviti, ali države članice Sklade uporabljajo na zakonit in pravilen način ter v skladu z načelom dobrega finančnega upravljanja v smislu Finančne uredbe.

(26) Za zagotovitev pristnega gospodarskega učinka po pogojih te uredbe prispevki Strukturnih skladov ne smejo nadomestiti javnih izdatkov držav članic. Preverjanje, v partnerstvu, načela dodatnosti se mora zaradi višine dodeljenih finančnih sredstev osredotočiti na regije, ki spadajo pod „konvergenčni“ cilj, kar lahko vodi do finančnih popravkov, če dodatnost ni spoštovana.

(27) V okviru prizadevanj za gospodarsko in socialno kohezijo Skupnost spodbuja cilj odpravljanja neenakosti in spodbujanja enakosti med moškimi in ženskami, kot je zapisano v členih 2 in 3 Pogodbe.

(28) Finančno koncentracijo na „konvergenčni“ cilj je potrebno povečati zaradi večjih neskladij v razširjeni Uniji; prizadevanja cilja „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ za izboljšanje konkurenčnosti in zaposlovanja v ostali Uniji je potrebno ohraniti, sredstva za cilj „evropskega teritorialnega sodelovanja“ pa je treba ob upoštevanju njegove dodane vrednosti povečati.

(29) Potrebne so določbe o dodelitvi razpoložljivih sredstev. Ta se dodeljujejo letno in potrebno je zagotoviti znatno koncentracijo na regije, ki zaostajajo v razvoju, vključno s tistimi, ki prejemajo prehodno pomoč zaradi statističnega učinka.

(30) Letna dodeljena sredstva državi članici iz Skladov bodo omejena z mejo glede na njene zmožnosti absorpcije.

(31) Komisija mora izdelati okvirno razčlenitev razpoložljivih odobrenih pravic za prevzem obveznosti z uporabo objektivne in pregledne metode. 3 % sredstev iz Strukturnih skladov, dodeljenih državam članicam pod ciljema „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“, se dodeli v rezervo Skupnosti za nagrajevanje kakovosti in uspešnosti.

(32) Razpoložljive odobrene pravice skladov morajo biti za potrebe programiranja pavšalno indeksirane.

(33) Za povečanje strateške vsebine kohezijske politike preko integracije s prednostnimi nalogami Skupnosti in za posledično povečanje njene preglednosti mora Svet na predlog Komisije sprejeti strateške smernice; Svet mora preverjati njihovo izvajanje s strani držav članic na podlagi poročila Komisije.

(34) Na podlagi strateških smernic, ki jih sprejme Svet, vsaka država članica pripravi nacionalni referenčni dokument o svoji razvojni strategiji, ki je dogovorjen s Komisijo in določen s strani Komisije ter predstavlja okvir za pripravo operativnih programov.

(35) Programiranje in upravljanje Strukturnih skladov je potrebno poenostaviti ob upoštevanju njihovih posebnih lastnosti, tako da se omogoči, da operativne programe financira bodisi ESRR bodisi ESS, tako da lahko vsak Sklad dopolnitveno in z omejenim obsegom financira dejavnosti, ki spadajo pod drugi Sklad.

(36) Z namenom izboljšanja njunega dopolnjevanja in poenostavljanja njunega izvajanja bo pomoč Kohezijskega sklada in ESRR skupaj programirana pri operativnih programih prometa in okolja.

(37) Programiranje mora zagotoviti medsebojno usklajenost Skladov med seboj in usklajenost z drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti ter z EIB in Evropskim investicijskim skladom. To usklajevanje zajema tudi pripravo kompleksnih finančnih shem in javno-zasebna partnerstva.

(38) Programsko obdobje zajema enovito obdobje sedmih let, zato da se ohrani poenostavitev sistema upravljanja, ki jo določa Uredba (ES) št. 1260/1999.

(39) Države članice in organi upravljanja v sklopu operativnih programov, ki jih sofinancira ESRR, organizirajo režime medregionalnega sodelovanja in upoštevajo posebne značilnosti območij z naravnimi omejitvami.

(40) Zaradi potrebe po poenostavitvi in decentralizaciji se programiranje in finančno upravljanje izvajata le na ravni prednostnih nalog ob prenehanju okvirov pomoči Skupnosti in programskih dopolnil, ki jih predvideva Uredba (ES) št. 1260/99.

(41) Države članice, regije in organi upravljanja v sklopu operativnih programov, ki jih sofinancira ESRR pod ciljema „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“, organizirajo nadaljnji prenos na mestne oblasti prednostnih nalog, povezanih z regeneracijo mestnih območij.

(42) Dodatna sredstva za nadomestilo dodatnih stroškov, s katerimi se soočajo najbolj oddaljene regije, se vključijo v operativne programe, ki jih v teh regijah financira ESRR.

(43) Vzpostavi se posebna ureditev za izvajanje cilja „evropskega teritorialnega sodelovanja“, ki ga financira ESRR.

(44) Komisiji mora biti omogočeno potrditi velike projekte, vključene v operativne programe, po potrebi v sodelovanju z EIB, z namenom ocene njihovega namena, učinka in rešitev za načrtovano uporabo sredstev Skupnosti.

(45) S tehnično pomočjo Skladi dajejo podporo ocenjevanju, izboljšanju upravne zmogljivosti, povezane z upravljanjem Skladov, študijam, pilotnim projektom in izmenjavi izkušenj, namenjenim zlasti spodbujanju inovativnih pristopov in praks.

(46) Učinkovitost pomoči Skladov je odvisna tudi od vključitve zanesljivega ocenjevanja v programiranje in spremljanje; v tem pogledu je potrebno opredeliti odgovornosti držav članic in Komisije.

(47) Države članice v okviru svojih nacionalnih sredstev za cilja „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ predvidijo majhno rezervo za hiter odgovor na nepričakovane sektorske ali lokalne krize, ki so posledica socialno-gospodarskega prestrukturiranja in učinkov trgovinskih sporazumov.

(48) Treba je določiti elemente za oblikovanje sodelovanja Skladov v operativnih programih. Za povečanje multiplikacijskega učinka sredstev Skupnosti je torej potrebno upoštevati naravo in resnost težav, s katerimi se soočajo zadevna območja, izvajanje prednostnih nalog Skupnosti, vključno z varovanjem in izboljševanjem okolja, kot tudi mobilizacijo zasebnih sredstev v operativnih programih preko javno-zasebnih partnerstev. V ta namen je potrebno tudi opredeliti pojem profitnih projektov in za to vrsto projektov določiti osnovo za izračun prispevka Skladov.

(49) V skladu z načelom subsidiarnosti ter ob upoštevanju izjem, ki jih predvidevajo Uredbe (ES) št. […] o Evropskem skladu za regionalni razvoj, št. […] o Evropskem socialnem skladu in št. […] o Kohezijskem skladu, so potrebna nacionalna pravila o upravičenosti izdatkov.

(50) Za zagotovitev učinkovitosti, pravičnosti in trajnostnega učinka posegov Skladov so potrebne določbe, ki zagotavljajo dolgotrajnost naložb v podjetja in ki preprečujejo uporabo teh Skladov za izvajanje nelojalne konkurence. Potrebno je zagotoviti, da je naložbe, ki uživajo pomoč Skladov, mogoče odpisati, če preteče ustrezno dolgo obdobje.

(51) Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotavljanje pravilnega delovanja sistemov za upravljanje in nadzor. V ta namen je potrebno opredeliti splošna načela in zahtevane naloge, ki jih morajo izpolnjevati vsi sistemi na podlagi prava Skupnosti v veljavi v programskem obdobju 2000-2006.

(52) Zato je potrebno ohraniti določitev enega organa upravljanja za vsak poseg in razjasniti njegove odgovornosti, kot tudi naloge revizijskega organa. Potrebno je tudi zagotoviti enotne standarde kakovosti glede potrjevanja izdatkov in drugih zahtevkov za plačilo, preden so posredovani Komisiji; potrebno je razjasniti naravo in kakovost podatkov, na katerih temeljijo ti zahtevki in v ta namen opredeliti nalogo organa za potrjevanje.

(53) Spremljanje operativnega programa je nujno za zagotavljanje kakovosti njegovega izvajanja. V ta namen se opredelijo odgovornosti nadzornih odborov kot tudi podatki, ki jih je potrebno posredovati Komisiji, ter okviri za pregledovanje teh podatkov.

(54) V skladu z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti imajo države članice glavno odgovornost za izvajanje in nadzor posegov.

(55) Potrebno je določiti obveznosti držav članic glede sistemov upravljanja in nadzora, potrjevanja izdatkov ter preprečevanja, ugotavljanja in popravljanja nepravilnosti ali kršitev prava Skupnosti, da se zagotovi učinkovito in pravilno izvajanje operativnih programov. Zlasti je glede upravljanja in nadzora potrebno določiti načine, na katere države članice podajo zagotovila, da so sistemi vzpostavljeni in zadovoljivo delujejo.

(56) Brez poseganja v pristojnosti Komisije glede finančnega nadzora je potrebno povečati sodelovanje med Komisijo in državami članicami na tem področju in opredeliti merila, ki Komisiji omogočajo, v skladu z njeno strategijo nadzora nacionalnih sistemov, ugotoviti stopnjo zanesljivosti zagotovil nacionalnih revizijskih organov.

(57) Obseg in intenzivnost nadzora Skupnosti morata biti sorazmerna obsegom njenega prispevka. Kjer je država članica v veliki meri glavni vir financiranja programa, je primerno, da ima država članica možnost organizirati določene elemente nadzorne ureditve v skladu z nacionalnimi pravili. V teh istih okoliščinah je potrebno določiti, da Komisija razlikuje sredstva, s katerimi bodo države članice izpolnjevale naloge potrjevanja izdatkov in preverjanje sistema upravljanja in nadzora, ter določiti pogoje, pod katerimi lahko Komisija omeji svojo revizijo in se zanese na zagotovila nacionalnih organov.

(58) Predplačilo na začetku operativnih programov zagotavlja stalen dotok denarja, kar olajšuje plačila upravičencem in izvajanje operativnega programa. Zato bo predplačilo v višini 7 % za Strukturne sklade in 10,5 % za Kohezijski sklad pripomoglo k pospešitvi izvajanja operativnih programov.

(59) Poleg odloga s plačilom kjer so ugotovljene pomanjkljivosti v sistemu upravljanja in nadzora, so potrebni ukrepi, ki bi omogočili odredbodajalcu odložiti plačilo, kjer obstajajo dvomi o dobrem delovanju sistemov, ali Komisiji, da odtegne del plačila, če zadevna država članica ni izvajala vseh ostalih ukrepov korekcijskega načrta.

(60) Pravilo o samodejnem prenehanju obveznosti bo pripomoglo k hitrejšemu izvajanju programov in izboljšalo dobro finančno poslovanje. V ta namen je primerno opredeliti oblike njegove uporabe in dele proračunskih obveznosti, ki so iz njega izvzete, zlasti kadar so zaostanki v izvajanju posledica neobičajnih in nepredvidljivih okoliščin, na katere subjekt nima vpliva, in se njihovim posledicam kljub prikazani prizadevnosti ni bilo mogoče izogniti.

(61) Postopke za zaključitev je potrebno poenostaviti in omogočiti državam članicam, ki to želijo, da v skladu z izbranim časovnim razporedom delno zaključijo operativni program glede na zaključene operacije; potrebno je vzpostaviti ustrezen okvir za to.

(62) Potrebno je sprejeti ukrepe potrebne za izvajanje te uredbe v skladu z Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil[8] –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

CILJI IN SPLOšNA PRAVILA GLEDE POMOčI

POGLAVJE I OBSEG IN DEFINICIJE

Člen 1

Vsebina

Ta uredba določa splošna pravila, ki urejajo Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), Evropski socialni sklad (ESS) (v nadaljevanju „Strukturni skladi“) in Kohezijski sklad, brez poseganja v posamezne določbe v Uredbah o ERDF, ESF in Kohezijskem skladu.

Ta uredba opredeljuje cilje, h katerim prispevajo Strukturni skladi in Kohezijski sklad (v nadaljevanju „Skladi“), merila upravičenosti držav članic in regij za Sklade, razpoložljiva finančna sredstva in merila za njihovo dodeljevanje.

Ta uredba opredeljuje kontekst kohezijske politike, vključno z metodo določanja strateških smernic Skupnosti za kohezijsko politiko, nacionalnega strateškega referenčnega okvira in letnega preverjanja na ravni Skupnosti.

Uredba določa načela in pravila partnerstva, programiranja, ocenjevanja, upravljanja, vključno s finančnim upravljanjem, spremljanja in nadzora na podlagi delitve odgovornosti med državami članicami in Komisijo.

Člen 2

Definicije

Za namene te uredbe imajo naslednji izrazi pomene, ki so jim tu pripisani:

1) „operativni program“ : dokument, ki ga predloži država članica in ki ga sprejme Komisija kot del strateškega referenčnega okvira za določitev razvojne strategije z uporabo skladnega niza prednostnih nalog, za doseganje katerih se zaprosi pomoč iz enega Sklada ali, v primeru „konvergenčnega cilja“, iz Kohezijskega sklada in ESRR;

2) „ prednostna naloga“ : ena od prednostnih nalog strategije v operativnem programu, ki tvori skupino povezanih operacij s povezanimi posebnimi izmerljivimi cilji;

3) „ operacija“ : projekt ali skupina projektov, ki jih izbere organ za upravljanje zadevnega operativnega programa ali operativnega programa v njegovi pristojnosti, na podlagi meril, ki jih določi nadzorni odbor, in ki ga izvaja eden ali več upravičencev za doseganje ciljev prednostne naloge, pod katero spada;

4) „ upravičenec“ : izvajalec, organ ali podjetje, javno ali zasebno, ki je odgovorno za zagon in/ali izvajanje operacij. V smislu shem pomoči iz člena 87 Pogodbe so upravičenci zasebna ali javna podjetja, ki izvajajo lastno dejavnost in prejemajo državno pomoč;

5) „ javni izdatek“ : vsak javni prispevek k financiranju operacij, ki izvira iz proračuna države, regionalnih ali lokalnih oblasti, Evropskih skupnosti v povezavi s Strukturnimi skladi in Kohezijskim skladom ter vsak podoben izdatek. Vsak prispevek k financiranju operacij, ki izvira iz proračuna subjektov javnega prava ali združenj ene ali več regionalnih ali lokalnih oblasti ali subjektov javnega prava v smislu Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev[9], se šteje za javni prispevek;

6) „posredniško telo“ : vsako telo ali javna ali zasebna služba, ki deluje v pristojnosti organa za upravljanje ali potrjevanje ali ki v imenu tega organa izvaja naloge v razmerju do upravičencev, ki izvajajo operacije.

POGLAVJE II CILJI IN POSLANSTVA

Člen 3

Cilji

1. Dejavnosti Skupnosti po členu 158 Pogodbe so namenjene krepitvi gospodarske in socialne kohezije razširjene Skupnosti z namenom spodbujanja usklajenega, uravnovešenega in trajnostnega razvoja Skupnosti. Te dejavnosti se izvajajo s pomočjo Skladov, Evropske investicijske banke (EIB) in ostalih obstoječih finančnih instrumentov. Usmerjene so v soočanje z izzivi, povezanimi z gospodarskimi, socialnimi in teritorialnimi neskladji, ki so nastala zlasti v državah in regijah, ki zaostajajo v razvoju, s pospeševanjem gospodarskega in socialnega prestrukturiranja in s staranjem prebivalstva.

Dejavnosti Skladov vključujejo, na nacionalni in regionalni ravni, prednostne naloge Skupnosti v smeri trajnostnega razvoja s povečanjem rasti, konkurenčnosti in zaposlovanja, socialne vključenosti ter varovanja in kakovosti okolja.

2. V ta namen ESRR, ESS, Kohezijski sklad, Evropska investicijska banka (EIB) in ostali obstoječi finančni instrumenti Skupnosti vsak na ustrezen način prispevajo k doseganju naslednjih treh ciljev:

a) cilj »konvergence« je usmerjen v pospeševanje konvergence najmanj razvitih držav članic in regij z izboljšanjem pogojev za rast in zaposlovanje s pomočjo povečevanja in izboljšanja kakovosti naložb v fizični in človeški kapital, razvoja inovacij in družbe znanja, prilagodljivosti na gospodarske in socialne spremembe, varovanja in izboljšanja okolja ter upravne učinkovitosti. Ta cilj predstavlja prednostno nalogo Skladov.

b) cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ je zunaj najmanj razvitih regij usmerjen v krepitev konkurenčnosti in privlačnosti regije ter zaposlenosti s predvidevanjem gospodarskih in socialnih sprememb, vključno s spremembami povezanimi s sprostitvijo trgovine, s pomočjo inovacij in spodbujanja družbe znanja, podjetništva, varovanja in izboljšanja okolja, izboljšanja dostopnosti, prilagodljivostjo delavcev in podjetij ter razvojem skupnih trgov dela.

c) cilj „evropskega teritorialnega sodelovanja“ je usmerjen v krepitev čezmejnega sodelovanja s pomočjo lokalnih skupnih pobud, na transnacionalni ravni s pomočjo dejavnosti za spodbujanje integriranega teritorialnega razvoja povezanega s prednostnimi nalogami Skupnosti ter preko povezovanja v mrežo in izmenjave izkušenj na ustrezni teritorialni ravni.

3. V sklopu teh treh ciljev pomoč Skladov upošteva na eni strani posebne gospodarske in socialne značilnosti ter na drugi strani posebne teritorialne značilnosti. Pomoč Skladov na ustrezen način s pomočjo gospodarske diferenciacije podpira obnavljanje mestnih območij, zlasti kot del regionalnega razvoja, ter obnove podeželja in območij, odvisnih od ribištva. Pomoč podpira tudi območja, ki imajo geografske ali naravne omejitve, ki dodatno otežujejo razvoj, zlasti v najbolj oddaljenih regijah (Guadeloupe, Francoska Gvajana, Martinik, Reunion, Azori, Madeira in Kanarski otoki) kot tudi v severnih območjih z zelo nizko gostoto prebivalstva, na določenih otokih in otoških državah članicah ter v gorskih območjih.

Člen 4

Instrumenti in poslanstva

1. Skladi vsak s svojimi posebnimi določbami, ki veljajo zanj, prispevajo k doseganju treh ciljev na naslednji način::

a) cilj „konvergence“: ESRR, ESS in Kohezijski sklad;

b) cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“: ESRR in ESS;

c) cilj „evropskega teritorialnega sodelovanja“: ERDF.

2. Skladi prispevajo k financiranju strokovne pomoči na pobudo držav članic in Komisije.

POGLAVJE III GEOGRAFSKA UPRAVIČENOST

Člen 5

Konvergenca

1. Regije upravičene do financiranja iz Strukturnih skladov pod ciljem »konvergence«, so regije, ki ustrezajo ravni II po skupni statistični klasifikaciji regij (v nadaljevanju »NUTS raven II«), v pomenu Uredbe (ES) št. 1059/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003, katerih bruto domači proizvod na prebivalca (BDP), izmerjen po pariteti kupne moči in izračunan na podlagi podatkov Skupnosti za zadnja tri leta, za katera so podatki dostopni […], je nižji od 75 % povprečja Skupnosti.

2. Regije NUTS ravni II, katerih BDP na prebivalca izmerjen po pariteti kupne moči in izračunan na podlagi podatkov Skupnosti za zadnja tri leta, za katera so podatki dostopni […], je med 75 % in […] % povprečja Skupnosti, so na prehodni in posebni podlagi upravičeni do financiranja iz Strukturnih skladov.

3. Države članice, upravičene do financiranja iz Kohezijskega sklada, so države članice, katerih bruto nacionalni dohodek (BND), izmerjen po pariteti kupne moči in izračunan na podlagi podatkov Skupnosti za zadnja tri leta, za katera so podatki dostopni […], je manj kot 90 % povprečja Skupnosti in ki imajo program za doseganje gospodarskih konvergenčnih pogojev iz člena 104 Pogodbe.

4. Ne glede na odstavka 1 in 2 tega člena in na člen 6 so najbolj oddaljene regije (Guadeloupe, Francoska Gvajana, Martinik, Reunion, Azori, Madeira in Kanarski otoki) upravičene do posebnega financiranja iz ESRR za spodbujanje njihove integracije v notranji trg in za nadomestilo za njihove posebne omejitve.

5. Takoj, ko ta uredba stopi v veljavo, Komisija v skladu s postopkom iz člena 104(2) sprejme seznam regij, ki izpolnjujejo merila iz odstavkov 1 in 2, in držav članic, ki izpolnjujejo merila iz člena 5(3). Ta seznam je veljaven od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

Člen 6

Regionalna konkurenčnost in zaposlovanje

1. Območja, upravičena do financiranja iz Strukturnih skladov po cilju „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“, so tista, ki niso zajeta v členu 5(1) in 5(2).Ob predložitvi nacionalnega strateškega referenčnega okvira vsaka zadevna država članica našteje NUTS I in NUTS II regije, za katere bo predložila program za financiranje s strani ESRR.

2. Regije NUTS ravni II, ki so leta 2006 v celoti zajeta pod Ciljem 1 po Uredbi (ES) št. 1260/1999 in niso omenjene v členu 5(1) in 5(2), so upravičene do posebnega in prehodnega financiranja iz Strukturnih skladov.

3. Takoj, ko ta uredba stopi v veljavo, Komisija v skladu s postopkom iz člena 104(2) sprejme seznam regij, ki izpolnjujejo merila iz drugega odstavka tega člena. Ta seznam je veljaven od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

Člen 7

Evropsko teritorialno sodelovanje

1. Za namene čezmejnega sodelovanja so za financiranje upravičene regije Skupnosti NUTS ravni III Skupnosti ob notranjih in določenih zunanjih mejah in določene regije NUTS ravni III ob morskih mejah, ki jih praviloma loči največ 150 kilometrov, pri čemer se upoštevajo možni popravki, da se zagotovi skladnost in zveznost sodelovanja.Takoj, ko ta uredba stopi v veljavo, Komisija v skladu s postopkom iz člena 104(2) sprejme seznam upravičenih regij. Ta seznam je veljaven od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

2. Za namene transnacionalnega sodelovanja, na podlagi strateških smernic Skupnosti iz členov 23 in 24, Komisija v skladu s postopkom iz člena 104(2) sprejme seznam upravičenih transnacionalnih območij. Ta seznam je veljaven od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

3. Za namene mrež sodelovanja in izmenjave izkušenj je upravičeno ozemlje Skupnosti.

POGLAVJE IV NAČELA POMOČI

Člen 8

Dopolnjevanje, skladnost in spoštovanje pravnega reda

1. Skladi nudijo pomoč, ki dopolnjuje nacionalne, regionalne in lokalne ukrepe in jih vključuje v prednostne naloge Skupnosti.

2. Komisija in države članice zagotavljajo, da je pomoč Skladov in držav članic skladna z dejavnostmi, politikami in prednostnimi nalogami Skupnosti. Ta skladnost je zlasti prikazana v strateških smernicah Skupnosti, v nacionalnih strateških referenčnih programih in v operativnih programih.

3. Operacije, ki jih financirajo Skladi, so skladne z določbami Pogodbe in akti, ki so bili sprejeti v skladu z njo.

Člen 9

Programiranje

Cilji Skladov se zasledujejo v okviru večletnega večstopenjskega sistema programiranja, ki vključuje prednostne cilje, postopek upravljanja, sprejemanje odločitev in financiranje.

Člen 10

Partnerstvo

1. O pomoči Sklada odloča Komisija v okvirih tesnega sodelovanja, v nadaljevanju „partnerstva“, med Komisijo in državo članico. Država članica organizira, v skladu z obstoječimi nacionalnimi predpisi in praksami, partnerstvo z organi in telesi, ki ji določi, in sicer:

a) pristojnimi regionalnimi, lokalnimi, mestnimi in drugimi javnimi telesi;

b) gospodarskimi in socialnimi partnerji;

c) vsakim drugim ustreznim telesom, ki predstavlja civilno družbo, okoljske partnerje, nevladne organizacije in telesa, odgovorna za spodbujanje enakosti med moškimi iz ženskami.

Država članica določi najbolj reprezentativne partnerje na državni, regionalni in lokalni ravni in v gospodarski, socialni in drugih sferah, v nadaljevanju imenovane „partnerji“. Države članice omogočijo široko in učinkovito sodelovanje vseh ustreznih teles, v skladu z nacionalnimi predpisi in praksami, ob upoštevanju potrebe po spodbujanju enakosti med moškimi in ženskami ter spodbujanju trajnostnega razvoja z vključevanjem zahtev glede varstva in izboljšanja okolja.

2. Partnerstvo se izvaja ob popolni usklajenosti z institucionalnimi, pravnimi in finančnimi pristojnostmi vsake partnerske kategorije.

Partnerstvo pokriva pripravo in spremljanje nacionalnega referenčnega strateškega okvira kot tudi pripravo, izvajanje, spremljanje in ocenjevanje operativnih programov. Države članice vključijo ustrezne partnerje, zlasti regije, v različnih programskih stopnjah in v časovnih rokih, ki so določeni za vsako stopnjo.

3. Komisija se vsako leto posvetuje z organizacijami, ki predstavljajo socialne partnerje, o pomoči Skladov.

Člen 11

Subsidiarnost in sorazmernost posegov

1. Izvajanje operativnih programov iz člena 23 je odgovornost držav članic na ustrezni teritorialni ravni, v skladu z institucionalnim sistemom, lastnim vsaki državi članici. Ta odgovornost se izvaja v skladu s to uredbo.

2. Sredstva, ki jih uporabljajo Komisija in države članice, se razlikujejo glede na višino prispevka Skupnosti v povezavi z določbami glede nadzora. Diferenciacija velja tudi za določbe o ocenjevanju in sodelovanju Komisije in nadzornih odborov iz člena 62 ter za letna poročila o operativnih programih.

Člen 12

Deljeno upravljanje

1. Proračun Skupnosti, dodeljen Skladom, se izvaja v okviru deljenega upravljanja med državami članicami in Komisijo, v skladu s členom 53, odstavek 1, točka b) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002[10], z izjemo strokovne pomoči iz člena 43.

Države članice in Komisija zagotavljajo skladnost z načelom dobrega finančnega upravljanja.

2. Komisija izvaja svoje odgovornosti za izvrševanje splošnega proračuna Evropskih skupnosti na naslednje načine:

a) Komisija preveri obstoj in ustrezno delovanje sistemov upravljanja in nadzora v državah članicah, v skladu s postopki, opisanimi v členih 69 in 70;

b) Komisija prekine, zadrži ali začasno ustavi celotno plačilo ali njegov del, v skladu s členi 89, 90 in 91, če nacionalni sistemi upravljanja in nadzora odpovejo, in uporabi kateri koli drug potreben finančni popravek, v skladu s postopki, ki so opisani v členih 101 in 102;

c) Komisija preveri povračilo vnaprejšnjega financiranja in samodejno odstopi od proračunskih obveznosti, v skladu s postopki opisanimi v členih 81(2), 93 in 96.

Člen 13

Dodatnost

1. Prispevki Strukturnih skladov ne smejo nadomestiti javnih ali primerljivih strukturnih izdatkov države članice.

2. Za regije, ki jih pokriva „konvergenčni“ cilj, Komisija in država članica določita stopnjo javnih ali primerljivih strukturnih izdatkov, ki jih bo država članica vzdrževala v vseh zadevnih regijah skozi programsko obdobje.

O tej višini se država članica in Komisija dogovorita znotraj nacionalnega strateškega referenčnega okvira iz člena 25.

3. Višina izdatkov iz odstavka 2 ne sme biti manjša od realne višine povprečnih letnih izdatkov, prejetih v prejšnjem programskem obdobju.

Višina izdatkov se določi glede na splošne makroekonomske pogoje, v katerih poteka financiranje, in ob upoštevanju določenih posebnih gospodarskih razmer, zlasti privatizacij, kot tudi izredno visoke stopnje javnih ali primerljivih strukturnih izdatkov države članice v prejšnjem programskem obdobju.

4. Komisija v sodelovanju z vsako državo članico preveri dodatnost za »konvergenčni« cilj sredi obdobja, leta 2011, in naknadno do 31. junija 2016.

Če država članica do 31. junija 2016 ne more dokazati, da je bila dodatnost, dogovorjena v nacionalnem strateškem referenčnem okviru, spoštovana, Komisija sproži postopek finančnega popravka iz člena 101.

Člen 14

Enakost med moškimi in ženskami

Države članice in Komisija zagotavljajo, da se enakost med moškimi in ženskami ter vključevanje vprašanja enakosti med spoloma spodbuja na različnih stopnjah izvajanja Skladov.

POGLAVJE V FINANČNI OKVIR

Člen 15

Skupna sredstva

1. Razpoložljiva sredstva za prevzem obveznosti Skladov za obdobje 2007-2013 znašajo 336.1 milijardo EUR v cenah iz leta 2004, v skladu z letno razporeditvijo, ki je prikazana v prilogi I.

Za namene programiranja in kasnejše vključitve v splošni proračun Evropskih skupnosti se zneski iz prvega pododstavka indeksirajo na do 2 % na leto.

Razdelitev proračunskih sredstev med cilji, ki so opredeljeni v členu 3(2) je takšna, da zagotovi znatno koncentracijo na regije „konvergenčnega“ cilja.

2. Komisija pripravi okvirne letne razčlenitve po državah članicah v skladu z merili iz členov 16, 17 in 18 in brez poseganja v določbe iz členov 20 in 21.

Člen 16

Sredstva za cilj „konvergence“

1. Skupna sredstva za cilj „konvergence“ znašajo 78,54 % sredstev iz prvega odstavka člena 15 (t.j. skupno 264,0 milijard EUR) in se med različnimi deli razdelijo na sledeč način:

a) 67,34 % za financiranje iz člena 5(1), z uporabo upravičenega prebivalstva, regionalne blaginje in nezaposlenosti kot meril za izračun okvirne razporeditve po državah članicah;

b) 8,38 % za prehodno in posebno pomoč iz člena 5(2), z uporabo upravičenega prebivalstva, regionalne blaginje, nacionalne blaginje in nezaposlenosti kot meril za izračun okvirne razporeditve po državah članicah;

c) 23,86 % za financiranje iz člena 5(3), z uporabo prebivalstva, BND na prebivalca ob upoštevanju izboljšanja nacionalne blaginje v predhodnem obdobju in površine kot meril za izračun okvirne razporeditve po državah članicah; in

d) 0,42 % za financiranje iz člena 5(4), z uporabo upravičenega prebivalstva kot merila za izračun okvirne razporeditve po državah članicah.

2. Letna razporeditev dodeljenih proračunskih sredstev iz odstavka 1, pododstavka b) se od 1. januarja 2007 postopno zmanjšuje. Dodelitev v letu 2007 je nižja kot v letu 2006, razen za regije, ki niso v celoti upravičene do Cilja 1 na 1. januar 2000, v skladu z Uredbo (ES) št. 1260/1999, in za katere bo dodelitev v letu 2007 objektivna in pravična.

Člen 17

Sredstva za cilj »regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja«

1. Skupna sredstva za cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ znašajo 17,22 % sredstev iz prvega odstavka člena 15 (t.j. skupno 57,9 milijard EUR) in se med različnimi deli razdelijo na sledeč način:

a) 83,44 % za financiranje iz člena 6(1), z uporabo upravičenega prebivalstva, regionalne blaginje, nezaposlenosti, stopnje zaposlenosti in gostote prebivalstva kot meril za izračun okvirne razporeditve po državah članicah; in

b) 16,56 % za prehodno in posebno pomoč iz člena 6(2), z uporabo upravičenega prebivalstva, regionalne blaginje, nacionalne blaginje in nezaposlenosti kot meril za izračun okvirne razporeditve po državah članicah.

2. Dodeljena proračunska sredstva iz odstavka 1, pododstavek a), se enakomerno porazdelijo med programe, ki jih financira ESRR, in programe, ki jih financira ESS.

3. Operativni programi, ki jih financira ESS, so upravičeni do največ 50 % razpoložljivih sredstev iz odstavka 1, pododstavek b). V ta namen predvidevajo operativni programi, ki jih financira ESS, posebno prednostno nalogo.

4. Letna razčlenitev dodeljenih proračunskih sredstev iz odstavka 1, pododstavka b), se od 1. januarja 2007 postopno zmanjšuje. Dodelitev v letu 2007 je nižja kot v letu 2006, razen za regije, ki so od 2004 upravičene do Cilja 1 v skladu z Uredbo (ES) št. 1260/1999, za katere bo dodelitev v letu 2007 objektivna in pravična.

Člen 18

Sredstva za cilj »evropskega teritorialnega sodelovanja«

Skupna sredstva za cilj „evropskega teritorialnega sodelovanja“ znašajo 3,94 % sredstev iz prvega odstavka člena 15 (t.j. skupno 13,2 milijard EUR) in se med različnimi deli razdelijo na sledeč način:

a) 35,61 % za financiranje čezmejnega sodelovanja iz člena 7(1), z uporabo upravičenega prebivalstva kot merila za izračun okvirne porazdelitve po državah članicah.

12,12 % za prispevek ESRR čezmejnemu področju evropskega instrumenta o sosedstvu in partnerstvu v skladu z Uredbo (ES) št. […] in predpristopnega instrumenta v skladu z Uredbo (ES) št. […]. Ti dve uredbi določata, da je prispevek teh dveh instrumentov čezmejnemu sodelovanju z državami članicami enak prispevku ESRR.

b) 47,73 % za financiranje transnacionalnega sodelovanja iz člena 7(2), z uporabo upravičenega prebivalstva kot merila za izračun okvirne porazdelitve po državah članicah.

c) 4,54 % za financiranje mrež sodelovanja in izmenjav izkušenj iz člena 7(3).

Člen 19

Neprenosljivost sredstev

Skupna proračunska sredstva, dodeljena državi članici za vsak cilj Skladov in njihove dele, se ne smejo prenašati med sabo. Z odstopanjem so lahko dodeljena finančna sredstva države članice znotraj cilja »evropsko teritorialno sodelovanje« predmet fleksibilnosti do 10 % dodeljenih sredstev med čezmejno komponento in transnacionalno komponento.

Člen 20

Sredstva za rezervo za uspešnost in kakovost

3,0 % sredstev iz člena 16(1)(a) in (b) in člena 17(1) se dodeli v skladu z členom 48.

Člen 21

Sredstva za strokovno pomoč

0,30 % sredstev iz člena 15(1) se nameni strokovni pomoči Komisije, kot je opredeljena v členu 43.

Člen 22

Limitiranje sredstev

Komisija zagotavlja, de skupna letna dodeljena proračunska sredstva iz Skladov za katero koli državo članico v skladu s to uredbo, vključno s prispevkom ESRR financiranju čezmejne vrste evropskega instrumenta o sosedstvu in partnerstvu v skladu z Uredbo (ES) št. […] in predpristopnega instrumenta v skladu z Uredbo (ES) št. […] ter iz dela Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) v skladu z Uredbo (ES) št. […] s poreklom iz Usmerjevalnega oddelka EKUJS in iz Evropskega sklada za ribištvo (ESR) v skladu z Uredbo (ES) št. […], ki prispevajo „konvergenčnemu“ cilju, ne bodo presegala 4 % BDP te države članice, ocenjenega v času sprejema medinstitucionalnega sporazuma.

Uredbe o drugih finančnih instrumentih iz prejšnjega odstavka razen Skladov vsebujejo podobno določbo.

NASLOV II

STRATEšKI PRISTOP H KOHEZIJI

POGLAVJE I STRATEšKE SMERNICE SKUPNOSTI GLEDE KOHEZIJE

Člen 23

Vsebina

Svet na ravni Skupnosti določi strateške smernice za gospodarsko, socialno in teritorialno kohezijo in tako opredeli okvir za posege Skladov.

Za vsak cilj Skladov te smernice zlasti uveljavljajo prednostne naloge Skupnosti z namenom spodbujanja uravnoteženega, usklajenega in trajnostnega razvoja.

Te smernice se določijo ob upoštevanju srednjeročne strategije gospodarske politike, ki je zapisana v Širših smernicah gospodarske politike (ŠSGP).

Na področjih zaposlovanja in človeških virov so ob upoštevanju regionalnih in lokalnih posebnosti prednostne naloge tiste iz Evropske strategije za zaposlovanje.

Člen 24

Sprejem in pregled

Najkasneje tri mesece po sprejetju te uredbe se sprejmejo strateške smernice Skupnosti iz člena 23, v skladu s postopkom iz člena 161 Pogodbe. Ta odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Strateške smernice Skupnosti so po potrebi predmet srednjeročnega ponovnega pregleda, v skladu s postopkom iz člena 161 Pogodbe, da se upoštevajo zlasti spremembe v prednostnih nalogah Skupnosti.

POGLAVJE II NACIONALNI STRATEŠKI REFERENČNI OKVIR

Člen 25

Vsebina

1. Država članica predloži nacionalni strateški referenčni okvir, ki zagotavlja, da je strukturna pomoč Skupnosti skladna s strateškimi smernicami Skupnosti, in ki določa povezavo med prednostnimi nalogami Skupnosti na eni strani ter nacionalnimi in regionalnimi prednostnimi nalogami za spodbujanje trajnostnega razvoja in nacionalnim akcijskim načrtom zaposlovanja na drugi strani.

Ta okvir predstavlja referenčni instrument za pripravo operativnih programov.

2. Vsak nacionalni strateški referenčni okvir vsebuje kratek opis strategije države članice in njenega operativnega izvajanja

3. Strateški del nacionalnega strateškega referenčnega okvira opredeli izbrano strategijo za cilja „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ in pokaže, da so te odločitve skladne s strateškimi smernicami Skupnosti na podlagi analize razvojnih neskladij, slabosti in možnosti, zlasti v povezavi s pričakovanimi spremembami v evropskem in svetovnem gospodarstvu. Opredeli:

a) tematske in teritorialne prednostne naloge, vključno z regeneracijo mestnih območij in diverzifikacijo gospodarstva na podeželju in v območjih, odvisnih od ribištva;

b) samo za cilj „konvergence“ predvidene dejavnosti za izboljšanje upravne učinkovitosti države članice, tudi glede upravljanja Skladov, ter načrt ocenjevanja iz člena 46(1);

c) samo za cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ seznam regij, izbranih za regionalno konkurenčnost, iz drugega pododstavka člena 6(1).

Za omogočanje spremljanja se glavni cilji iz točke a) količinsko opredelijo in se določi omejeno število kazalcev uspešnosti in učinkov;

4. Pri ciljih »konvergence« in »regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja« operativni del vsebuje:

a) seznam operativnih programov in okvirno letno razčlenitev za vsak Sklad po programih, ob zagotavljanju ustreznega ravnovesja med regionalnimi in tematskimi dejavnostmi. Ta seznam vključuje znesek nacionalne izredne rezerve iz člena 49;

b) mehanizme za zagotavljanje usklajenosti med operativnimi programi in Skladi;

c) prispevek drugih finančnih instrumentov, zlasti EIB, in njihovo usklajenost s Skladi.

5. Za regije „konvergenčnega“ cilja operativni del vsebuje tudi:

a) znesek skupnih letnih dodeljenih sredstev iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja in Evropskega sklada za ribištvo;

b) podatke, potrebne za predhodno preverjanje spoštovanja načela dodatnosti iz člena 13.

6. Podatki v nacionalnem strateškem referenčnem okviru upoštevajo posebne institucionalne ureditve vsake države članice.

Člen 26

Priprava in sprejem

1. Država članica pripravi nacionalni strateški referenčni okvir v skladu s svojo institucionalno strukturo in v tesnem sodelovanju s partnerji iz člena 10. Zajema obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

2. Vsaka država članica Komisiji posreduje predlog nacionalnega strateškega referenčnega okvira čimprej po sprejemu strateških smernic Skupnosti. Države članice lahko istočasno predstavijo tudi operativne programe iz člena 31. Komisija se dogovori o tem predlogu v okviru partnerstva.

3. Pred sprejemom operativnih programov iz člena 36 Komisija po posvetovanju z odborom iz člena 105 sprejme, v skladu s postopkom iz člena 104(2), odločitev ki pokriva naslednje vidike:

a) strategijo in prednostne teme, izbrane za pomoč iz Skladov, in njihove nadzorne ureditve;

b) seznam operativnih programov in okvirno razdelitev sredstev po programih za vsak cilj Skladov, vključno z zneskom za nacionalno izredno rezervo iz člena 49;

c) ter, samo za cilj „konvergence“, višino izdatkov, ki zagotavlja spoštovanje načela dodatnosti iz člena 13 in predvidene dejavnosti za izboljšanje upravne učinkovitosti in dobrega upravljanja.

Ta odločitev ne posega v spremembe operativnih programov iz člena 32.

POGLAVJE III STRATEŠKO SPREMLJANJE IZVAJANJA IN LETNA RAZPRAVA

Člen 27

Letno poročilo držav članic

1. Prvič leta 2008 ter najkasneje do 1. oktobra vsako leto država članica Komisiji predstavi poročilo o napredku pri izvajanju svoje strategije in doseganju svojih ciljev, zlasti ob upoštevanju določenih kazalcev ter njihovega prispevka k izvajanju strateških smernic Skupnosti o koheziji, kot tudi dostopnih ocen.

Poročilo vsebuje nacionalni akcijski načrt zaposlovanja.

2. Nacionalni akcijski načrt zaposlovanja vsako leto opiše izvajanje smernic evropske strategije o zaposlovanju v vsaki državi članici.

Člen 28

Letno poročilo Komisije

1. Prvič leta 2009 in na začetku vsakega leta Komisija sprejme letno poročilo, kjer povzema glavne dogodke, trende in izzive glede izvajanja strateških smernic Skupnosti in nacionalnih strateških referenčnih okvirov.

2. Poročilo temelji na preverjanju in presoji Komisije letnih poročil držav članic iz člena 27 in drugih dostopnih podatkov. Poročilo vsebuje ukrepe spremljanja izvajanja, ki jih morajo izvesti države članice in Komisija glede na zaključke poročila.

Člen 29

Letno preverjanje

1. Letno poročilo iz člena 28 se pošlje Svetu skupaj s poročilom o izvajanju ŠSGP, skupnim poročilom o zaposlovanju in poročilom o izvajanju Strategije notranjega trga na spomladansko zasedanje Evropskega sveta

Pošlje se Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij za mnenje.

2. Vsako pomlad Evropski Svet pregleda letno poročilo Komisije skupaj s poročilom o izvajanju ŠSGP, skupnim poročilom o zaposlovanju in poročilom o izvajanju Strategije notranjega trga.

3. Na podlagi letnega poročila Komisije iz člena 28 in na predlog Komisije Svet sprejme zaključke o izvajanju strateških smernic Skupnosti. Komisija zagotovi, da se zaključki naknadno spremljajo.

Člen 30

Kohezijsko poročilo

Poročilo Komisije iz drugega pododstavka člena 159 Pogodbe vključuje zlasti:

a) evidenco napredka gospodarske in socialne kohezije, vključno z socialno-gospodarskimi razmerami v regijah ter vključitvijo prednostnih nalog Skupnosti;

b) evidenco vloge Skladov, EIB in ostalih finančnih instrumentov ter učinka drugih politik Skupnosti in nacionalnih politik o doseženem napredku.

Poročilo po potrebi vsebuje kakršne koli predloge o ukrepih in politikah Skupnosti za okrepitev gospodarske in socialne kohezije. Po potrebi vsebuje tudi predloge o kakršnih koli popravkih glede novih političnih pobud Skupnosti in strateških smernic kohezije.

V letu, ko je poročilo predloženo, nadomesti letno poročilo Komisije iz člena 28. Poročilo je predmet letne razprave v skladu s postopkom iz člena 29.

NASLOV III

PROGRAMIRANJE

POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE O STRUKTURNIH SKLADIH IN KOHEZIJSKEM SKLADU

Člen 31

Priprava in odobritev operativnih programov

1. Dejavnosti Skladov in držav članic potekajo v obliki operativnih programov znotraj nacionalnega strateškega referenčnega okvira. Vsak operativni program zajema obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013. Operativni program zajema samo enega od treh ciljev iz člena 3, razen v primeru drugačnega dogovora med Komisijo in državo članico.

2. Vsak operativni program izdela država članica ali organ, ki ga določi država članica, v tesnem sodelovanju s partnerji iz člena 10.

3. Država članica predloži predlog operativnega program, ki vsebuje vse elemente iz člena 36 čimprej po odločitvi Komisije iz člena 26 ali hkrati s predložitvijo nacionalnega strateškega referenčnega okvira iz istega člena 26.

4. Komisija oceni predlagan operativni program, da ugotovi ali prispeva k ciljem nacionalnega strateškega referenčnega okvira in strateškim smernicam Skupnosti. Če Komisija presodi, da operativni program ni skladen s strateškimi smernicami Skupnosti ali z nacionalnim strateškim referenčnim programom, zahteva od države članice ustrezen popravek predlaganega operativnega programa.

5. Komisija sprejme vsak operativni program čimprej po predložitvi države članice.

Člen 32

Popravljanje operativnih programov

1. Na pobudo države članice ali Komisije in po odobritvi nadzornega odbora se operativni programi ponovno pregledajo in po potrebi popravijo za preostanek programskega obdobja v primeru pomembnih socialno-gospodarskih sprememb ali z namenom boljšega ali drugačnega upoštevanja prednostnih nalog Skupnosti, zlasti ob upoštevanju ugotovitev Sveta. Operativni programi se lahko ponovno pregledajo po ocenjevanju ali zaradi težav pri izvajanju. Operativni programi se po potrebi popravljajo po dodelitvi rezerv iz členov 48 in 49.

2. Komisija sprejme odločitev o zahtevi po pregledu operativnih programih čimprej po uradni predložitvi zahteve s strani države članice.

Člen 33

Poseben značaj Skladov

1. Operativni programi prejemajo sredstva samo iz enega Sklada, razen če ni drugače določeno v odstavku 3.

2. Brez poseganja v odstopanja, ki so določena v posebnih določbah Skladov, ESRR in ESS lahko dopolnitveno in ob upoštevanju 5 % omejitve za vsako prednostno nalogo operativnega programa financirata ukrepe, ki spadajo v obseg pomoči drugega Sklada, če je to nujno za zadovoljivo izvajanje neposredno povezanega operativnega programa.

3. V državah članicah, ki prejemajo podporo Kohezijskega sklada, ESRR in Kohezijski sklad skupaj nudita pomoč za operativne programe za prometno infrastrukturo in okolje, vključno z velikimi projekti.

Člen 34

Geografski obseg

1. Operativni programi, predloženi pod ciljem „konvergence“, se izdelajo na ustrezni geografski ravni in vsaj na regionalni ravni NUTS II.

Operativni programi, predloženi pod ciljem „konvergence“, se izdelajo na nacionalni ravni.

2. Operativni programi, predloženi pod ciljem „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“, se za regije, ki prejemajo financiranje ESRR, izdelajo na regionalni ravni NUTS I ali NUTS II, v skladu z institucionalnim sistemom države članice, razen če je med Komisijo in državo članico drugače dogovorjeno. Če jih financira ESS, programe izdela država članica na ustrezni ravni.

3. Operativni programi, predloženi pod ciljem »evropskega teritorialnega sodelovanja« za čezmejno sodelovanje, ustrezni organi izdelajo za vsako mejo ali skupino meja na ravni NUTS III, vključno z enklavami. Operativni programi, predloženi pod ciljem „evropskega teritorialnega sodelovanja“ za transnacionalno sodelovanje, se izdelajo na ravni vsakega območja transnacionalnega sodelovanja. Programi povezovanja v mrežo se nanašajo na celotno ozemlje Skupnosti.

Člen 35

Sodelovanje Evropske investicijske banke in Evropskega investicijskega sklada

1. EIB in Evropski investicijski sklad (EIS) lahko v skladu z določbami svojih statutov sodelujeta v programiranju pomoči Skladov.

2. EIB in EIS lahko na zahtevo države članice sodelujeta pri pripravi nacionalnih strateških referenčnih okvirov in operativnih programov ter pri dejavnostih za pripravo velikih projektov, ureditev finančnih in javno-zasebnih partnerstev. Država članica lahko v dogovoru z EIB in EIS koncentrira odobrena posojila na eno ali več prednostnih nalog operativnega programa, zlasti na področjih inovacij, gospodarstva znanja, človeškega kapitala, okolja in projektov osnovne infrastrukture.

3. Komisija se lahko pred sprejemom nacionalnih strateških referenčnih okvirov in operativnih programov posvetuje z EIB in EIS. Posvetovanje se zlasti nanaša na operativne programe, ki vsebujejo okvirni seznam velikih projektov ali programov, ko so zaradi narave svojih prednostnih nalog primerni za dodelitev posojil in drugih vrst tržnega financiranja.

4. Komisija lahko, če se ji zdi primerno, za presojo velikih projektov zaprosi EIB, naj preveri tehnično kakovost projektov in njihovo gospodarsko in finančno sposobnost preživetja, zlasti glede izvajanja ali razvoja instrumentov finančnega inženiringa.

POGLAVJE II VSEBINA PROGRAMIRANJA

ODDELEK 1 OPERATIVNI PROGRAMI

ČLEN 36

Operativni programi za cilja „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“

1. Operativni programi za cilja „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ vsebujejo:

a) analizo stanja glede prednosti in slabosti izbrane strategije;

b) utemeljitev izbranih prednostnih nalog ob upoštevanju strateških smernic Skupnosti, nacionalnega strateškega referenčnega okvira in posledičnih prednostnih nalog operativnega programa ter pričakovan učinek na podlagi predhodne ocene iz člena 46;

c) podatke o prednostnih nalogah in njihovih posebnih ciljih. Ti cilji se opredelijo količinsko, z uporabo omejenega števila kazalcev za izvajanje, rezultate in učinek, ob upoštevanju načela sorazmernosti. Kazalci morajo omogočati merjenje napredka glede na začetno stanje in učinkovitosti ciljev pri izvajanju prednostnih nalog;

d) razporeditev področij pomoči po kategorijah v skladu s podrobnimi pravili za izvajanje te uredbe;

e) finančni načrt, ki vsebuje dve tabeli:

i) tabelo, ki vsebuje razdelitev, v skladu s členi 50 do 53, skupne dodeljene vsote iz vsakega Sklada za vsako leto. Finančni načrt znotraj skupnega prispevka Strukturnih skladov posebej prikazuje sredstva za regije, ki prejemajo prehodno pomoč. Skupen prispevek Sklada mora biti skladen z ustrezno finančno perspektivo in upoštevati postopno zmanjševanje iz členov 16(2) in 17(4);

ii) tabelo, ki za celotno programsko obdobje in za vsako prednostno nalogo prikazuje skupen znesek prispevka Skupnosti in nacionalnih javnih prispevkov ter stopnjo prispevka Skladov. Informativno prikazuje prispevek EIB in drugih finančnih instrumentov;

f) podatke o dopolnjevanju z ukrepi, ki jih financira Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja in tistih, ki jih financira Evropski sklad za ribištvo;

g) določbe o izvajanju operativnega programa vključno z:

i) določitvijo vseh organov, ki so določeni v členu 58, ali v primeru, da država članica izkorišča možnost iz člena 73, določitev drugih teles in postopkov v skladu s pravili iz člena 73;

ii) opis sistemov nadzora in ocenjevanja in sestava nadzornega odbora;

iii) opredelitev postopkov za sprožitev in kroženje finančnih tokov, da se zagotovi njihova preglednost;

iv) ukrepe za zagotovitev oglaševanja operativnega programa;

v) opis postopkov, dogovorjenih med Komisijo in državo članico, za izmenjavo računalniško vodenih podatkov za dosego pogojev za izplačila, spremljanje in ocenjevanje, ki so določeni v tej uredbi;

h) določitev „organa za presojo spoštovanja pravnega reda“ iz člena 70.

i) okvirni seznam velikih projektov v smislu člena 38, ki se bodo predložili v programskem obdobju, vključno z okvirnim letnim razporedom.

Pravila za izvajanje točke d) sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 104(2).

2. Operativni programi glede prometa in okolja, ki jih skupaj financirata ESRR in Kohezijski sklad, so predmet posebnih prednostnih nalog vsakega Sklada in posebnega prispevka Sklada.

3. Vsak operativni program pod ciljem „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ vsebuje utemeljitev tematske, geografske in finančne koncentracije.

Za operativne programe, ki jih financira ESRR, je ta utemeljitev osnovana na:

a) preverljivi povezavi med ciljem, povezanim z uravnoteženim razvojem regije, in izbranimi prednostnimi nalogami;

b) učinku finančnega vzvoda ključnih prednostnih nalog za razvoj zadevne regije, zlasti na področju inovacij, ki ga izvaja finančna kritična masa in veliko število upravičencev.

Za operativne programe, ki jih financira ESS, je ta utemeljitev osnovana na:

a) prispevku izbranih prednostnih nalog k izvajanju predlogov Sveta in izvajanju politik zaposlovanja držav članic;

b) učinku finančnega vzvoda ključnih prednostnih nalog in ciljev Evropske strategije zaposlovanja in ciljev Skupnosti na področju socialne vključenosti.

4. Operativni programi, ki jih financira ESRR za cilja „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti“, vsebujejo še:

a) dejavnosti medregionalnega sodelovanja z vsaj eno regijo druge države članice za vsak regionalni program;

podatke o pristopu k vprašanju mestnih območij, vključno s seznamom izbranih mest in postopki za nadaljnji prenos na mestne organe, po možnosti s pomočjo globalnih nepovratnih sredstev;

c) dejavnosti za preventivno prilagajanje regionalnih gospodarstev na spremembe v evropskem in svetovnem gospodarskem okolju;

d) posebne prednostne naloge za ukrepe, ki se financirajo po dodatni dodelitvi iz točke (d) prvega odstavka člena 16, in operativne programe, ki nudijo pomoč najbolj oddaljenim regijam;

5. Z odstopanjem od odstavka 1 operativni program, ki ga vsaka država članica predlaga za izredno rezervo iz člena 49, v skladu s členom 31 vsebuje samo podatke iz odstavka 1, točka e), alinea i), g) in h) ter:

a) analizo razmer v ranljivih sektorjih in sektorjih, na katere bi lahko vplivala sprostitev trgovine;

b) prednostne naloge, povezane s potencialno prizadetimi delavci in diverzifikacijo regionalnih gospodarstev.

6. Če pride do nepredvidenega dogodka iz člena 49, država članica zaprosi Komisijo za popravek operativnega programa v skladu s členom 32, vključno s podatki iz točk c) in e) alinea ii) odstavka 1.

Člen 37

Operativni programi cilja »evropskega teritorialnega sodelovanja«

Brez poseganja v odstavek 36 so za operativne programe cilja „evropskega teritorialnega sodelovanja“ posebna pravila za programiranje določena v Uredbi (ES) št. […] Evropskega parlamenta in Sveta o Evropskem skladu za razvoj podeželja.

ODDELEK 2 VELIKI PROJEKTI

ČLEN 38

Vsebina

Kot del operativnega programa lahko ESRR in Kohezijski sklad financirata izdatke operacije, ki jo sestavlja vrsta del, dejavnosti in storitev, katere namen je samostojno izvajanje nedeljive naloge točno določene gospodarske ali tehnične narave, ki ima jasno opredeljene cilje in katere skupni stroški presegajo 25 milijonov EUR v primeru okolja in 50 milijonov EUR v primeru drugih področij, v nadaljevanju „veliki projekti“.

Člen 39

Podatki predloženi Komisiji

Organ za upravljanje Komisiji predloži naslednje podatke o velikih projektih:

a) podatke o organu, ki je odgovoren za izvajanje;

b) podatke o naravi naložbe in njen opis, finančni obseg in lokacijo;

c) rezultate študij izvedljivosti;

d) časovni razpored za izvedbo projekta in v primeru, da je pričakovano obdobje izvajanja zadevne operacije daljše od programskega obdobja, stopnje zaprošenega sofinanciranja Skupnosti v obdobju od 2007 do 2013;

e) analiza stroškov in koristi, vključno z oceno tveganja in predvidenega učinka na zadevni sektor in na socialno-gospodarske razmere v državi članici in/ali regiji ter, če je mogoče, v ostalih regijah Skupnosti;

f) zagotovilo o spoštovanju prava Skupnosti;

g) analiza učinka na okolje;

h) utemeljitev javnega prispevka;

i) finančni načrt, ki prikazuje celotna načrtovana finančna sredstva in načrtovan prispevek Skladov, EIB, EIF in drugih virov financiranja Skupnosti, vključno z letnim časovnim razporedom za projekt.

Člen 40

Odločitev Komisije

1. Komisija oceni velik projekt, če je potrebno po posvetovanju z zunanjimi strokovnjaki, vključno z EIB, glede na faktorje iz člena 39, na skladnost s prednostnimi nalogami operativnega programa, na prispevek k doseganju ciljev teh prednostnih nalog in na skladnost z ostalimi politikami Skupnosti.

2. Komisija državi članici ponudi metodološko pomoč in se dogovori o referenčnih vrednostih osnovnih parametrov analize stroškov in koristi.

3. Komisija sprejme odločitev čimprej po predložitvi vseh podatkov iz člena 39 s strani države članice ali organa za upravljanje. Ta odločitev opredeli fizični objekt, znesek, za katerega velja stopnja sofinanciranja za prednostno nalogo, in letni časovni razpored.

4. Če Komisija ne odobri finančnega prispevka velikemu projektu, obvesti državo članico o razlogih.

ODDELEK 3 GLOBALNA NEPOVRATNA SREDSTVA

ČLEN 41

Splošne določbe

1. Organ za upravljanje lahko upravljanje in izvajanje dela operativnega programa zaupa enemu ali več posredniškim organom, ki jih določi organ za upravljanje, vključno z lokalnimi organi, regionalnimi organi za razvoj ali nevladnimi organizacijami; ta zagotavlja izvajanje enega ali več operacij v skladu z določbami sporazuma med organom za upravljanje in tem organom.

Takšen prenos ne posega v finančno odgovornost organa za upravljanje in držav članic.

2. Posredniško telo, odgovorno za upravljanje z globalnimi nepovratnimi sredstvi, mora predložiti zagotovila o plačilni sposobnosti in sposobnosti za finančno in administrativno upravljanje. Običajno mora biti v trenutku imenovanja ustanovljeno ali zastopano v regiji ali regijah, ki jih zajema operativni program.

Člen 42

Pravila izvajanja

Sporazum med organom za upravljanje in posredniškim organom mora opredeljevati zlasti:

a) operacije, ki se izvajajo;

b) merila za izbor upravičencev;

c) stopnjo pomoči iz Skladov in pravila, ki urejajo to pomoč, vključno z določili o uporabi povečanih obresti;

d) ureditev nadzora, ocenjevanja in zagotavljanja finančnega nadzora globalnih nepovratnih sredstev iz člena 58(1) nad organom za upravljanje, vključno z načini vračanja sredstev, ki so bila neupravičeno izplačana, in predložitev računovodskih izkazov;

e) uporabo finančne garancije ali podobnega instrumenta.

ODDELEK 4 STROKOVNA POMOč

ČLEN 43

Strokovna pomoč na pobudo Komisije

1. Na pobudo in/ali v imenu Komisije, ob upoštevanju omejitve 0,30 % letnih dodeljenih sredstev, lahko Skladi financirajo pripravljalno, spremljevalno, upravno ali strokovno pomoč, ukrepe ocenjevanja, revizije in pregleda, ki so potrebni za izvajanje te uredbe. Te dejavnosti se izvajajo v skladu s členom 53(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 in vsemi drugimi določbami te uredbe in modalitetami izvajanja, ki se uporabljajo za to obliko izvrševanja proračuna.

Te dejavnosti vključujejo:

a) študije, povezane s pripravo strateških smernic Skupnosti, letno poročilo Komisije in triletno kohezijsko poročilo;

b) ocenjevanja, strokovna poročila, statistike in študije, vključno s splošnimi, ki obravnavajo delovanje Skladov;

c) ukrepe, usmerjene na partnerje, upravičence do pomoči Skladov, in javnost, vključno z informacijskimi ukrepi;

d) ukrepe za razširjanje podatkov, povezovanje v mreže, dvigovanje zavesti in spodbujanje sodelovanja in izmenjave izkušenj v Uniji;

e) vzpostavitev, delovanje in povezovanje računalniških sistemov za upravljanje, spremljanje, nadzor in ocenjevanje;

f) izboljševanje metod ocenjevanja in izmenjavo podatkov in praks na tem področju.

2. Komisija sprejme odločitev o dejavnostih, naštetih v prvem odstavku, v skladu s postopkom iz člena 104(2), če je predviden prispevek iz ESRR in Kohezijskega sklada.

3. Komisija sprejme odločitev o dejavnostih, naštetih v prvem odstavku, po posvetovanju z odborom iz člena 105, v skladu s postopkom iz člena 104(2), če je predviden prispevek iz ESS.

Člen 44

Strokovna pomoč držav članic

1. Na pobudo države članice lahko Skladi za vsak operativni program financirajo pripravljalne, upravljalne, spremljevalne, ocenjevalne informacijske ali nadzorne dejavnosti, za izboljšanje upravne sposobnosti za izvajanje Skladov, znotraj naslednjih meja:

a) 4 % skupnih dodeljenih sredstev za vsak operativni program pod ciljema „konvergence“ in „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“;

b) 6 % skupnih dodeljenih sredstev za vsak operativni program pod ciljem „evropskega teritorialnega sodelovanja“.

2. Za cilj „konvergence“se lahko ukrepi strokovne pomoči izvajajo do 4 % skupnih dodeljenih sredstev, v obliki posebnih operativnih programov.

NASLOV IV

UčINKOVITOST

POGLAVJE I OCENJEVANJE

Člen 45

Splošne določbe

1. Strateške smernice Skupnosti, nacionalni strateški referenčni okviri in operativni programi so predmet ocenjevanja.

Cilj ocenjevanja je izboljšanje kakovosti, učinkovitosti in skladnosti pomoči Skladov in izvajanja operativnih programov. Ocenjuje se tudi njihov učinek glede na strateške cilje Skupnosti, na član 158 Pogodbe in posebne strukturne težave zadevnih držav članic in regij, ob upoštevanju potreb po trajnostnem razvoju in ustrezne zakonodaje Skupnosti glede učinka na okolje in strateške okoljske presoje.

2. Ocenjevanje je lahko strateške narave, z namenom preverjanja razvoja programa ali skupine programov glede na prednostne naloge Skupnosti in držav članic. Lahko je operativne narave, z namenom podpiranja spremljanja operativnega programa. Ocenjevanja se izvajajo pred, med in po programskem obdobju.

3. Dejavnosti ocenjevanja iz odstavka 1 se organizirajo v odgovornosti držav članic ali Komisije, v skladu z načelom sorazmernosti in na podlagi partnerstva med državo članico in Komisijo. Ocenjevanja izvajajo neodvisni ocenjevalci. Rezultati se objavijo, razen če organ, zadolžen za ocenjevanje, temu izrecno nasprotuje, v skladu z določili Uredbe (ES)št. 1049/2001 o dostopu do dokumentov[11].

4. Ocenjevanje se financira iz proračuna za strokovno pomoč.

5. Komisija določi ocenjevalne metode in standarde v skladu s postopkom iz člena 104(2).

Člen 46

Odgovornost držav članic

1. Države članice prispevajo človeške in finančne vire potrebne za izvedbo ocenjevanja, organizirajo pripravo in zbiranja potrebnih podatkov in uporabijo različne vrste podatkov iz sistema spremljanja.

Pod ciljem »konvergence« izdelajo načrt ocenjevanja za izboljšanje upravljanja operativnih programov in njihove sposobnosti ocenjevanja. Ta načrt vsebuje okvirne ocenjevalne dejavnosti, ki jih namerava država članica izvajati na različnih stopnjah izvajanja.

2. Države članice izvedejo predhodno ocenjevanje za nacionalni strateški referenčni okvir, z namenom ocene učinka predlaganega posega in skladnosti s strateškimi smernicami Skupnosti in izbranimi nacionalnimi in regionalnimi prednostnimi nalogami.

3. Države članice izvedejo predhodno ocenjevanje za vsak operativni program pod ciljem „konvergence“.

Za cilj „regionalne konkurenčnosti in zaposlovanja“ izvedejo bodisi ocenjevanje za vse operativne programe skupaj bodisi ocenjevanje za vsak Sklad posebej bodisi ocenjevanje za vsako prednostno nalogo bodisi ocenjevanje za vsak operativni program.

Namen predhodnih ocenjevanj je optimizacija razdeljevanja proračunskih sredstev po operativnih programih in izboljšanje kakovosti programiranja. Ocenjevanje ugotavlja in presoja srednje in dolgoročne potrebe, cilje, ki jih je potrebno doseči, pričakovane rezultate, izmerjene cilje, če je potrebno skladnost predlagane strategije za regijo, dodano vrednosti Skupnosti, obseg upoštevanja prednostnih nalog Skupnosti, pridobljena nova spoznanja iz prejšnjega programiranja in kakovost postopkov izvajanja, spremljanja, ocenjevanja in finančnega upravljanja.

4. Z namenom ocene napredka programiranja glede na obveznosti, sprejete na začetku obdobja, na vključevanje strateških smernic Skupnosti in nacionalnega strateškega referenčnega okvira, vsaka država najkasneje do leta 2010 izvede bodisi ocenjevanje za vse operativne programe skupaj bodisi ocenjevanje za vsak operativni program posebej.

5. Tekom obdobja programiranja države članice izvedejo ad hoc ocenjevanje zaradi spremljanja operativnih programov, če spremljanje operativnih programov ugotovi znatno odstopanje od prvotno zastavljenih ciljev ali če se predložijo predlogi za spremembo operativnih programov. Rezultati se pošljejo nadzornemu odboru operativnega programa in Komisiji.

Člen 47

Odgovornost Komisije

1. Komisija izvede ocenjevanja za pripravo in spremljanje strateških smernic Skupnosti.

2. Komisija lahko na lastno pobudo ali v partnerstvu z zadevno državo članico izvede ad hoc ocenjevanja iz člena 46(5).

3. Komisija izvede naknadno ocenjevanje za vsak cilj v sodelovanju z državo članico in organi za upravljanje, ki zberejo potrebne podatke.

Ocenjevanje zajema vse operativne programe pod