SL Uradni list Evropske unije C 132/26

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o letnem pregledu rasti: spodbujanje ukrepov EU za celovit odziv na krizo

(COM(2011) 11 konč.)

2011/C 132/06

Glavni poročevalec: g. SMYTH

Evropska komisija je 12. januarja 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske Unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Letni pregled rasti: spodbujanje ukrepov EU za celovit odziv na krizo

COM(2011) 11 konč.

Predsedstvo Odbora je 18. januarja 2011 zadolžilo usmerjevalni odbor za strategijo Evropa 2020, naj pripravi delo Odbora na to temo.

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 470. plenarnem zasedanju 15. in 16. marca 2011 (seja z dne 15. marca 2011) za glavnega poročevalca imenoval g. SMYTHA ter mnenje sprejel s 164 glasovi za, 8 glasovi proti in 7 vzdržanimi glasovi.

I. DEL: V LETNEM PREGLEDU RASTI NI BILA IZKORIŠČENA PRILOŽNOST ZA OBLIKOVANJE POLITIČNIH PREDLOGOV, USMERJENIH NEPOSREDNO V PAMETNO, TRAJNOSTNO IN VKLJUČUJOČO RAST

1. Odbor v celoti podpira strategijo Evropa 2020, pa tudi napredek pri predhodnem usklajevanju davčne politike v evropskem semestru. Obenem upa, da bodo vsaj za države članice euroobmočja sedanji zakonodajni predlogi za usklajevanje evropskih ekonomskih politik prvi korak k dejanski skupni ekonomski politiki in popolnemu usklajevanju davčnih politik.

2. Odbor izraža zaskrbljenost, da v razpravi o gospodarskem upravljanju v Evropi namesto metode Skupnosti vse pogosteje prevladujejo omejeni, nepovezani medvladni predlogi.

3. Odbor zato poziva Evropsko komisijo, naj se zavzame za evropsko integracijo in ponudi drzne, uravnotežene in vključujoče predloge, ki bodo Evropi pomagali stopiti na pot pametne, trajnostne in vključujoče rasti v duhu še vedno sveže strategije Evropa 2020.

4. V tem okviru Odbor poudarja, da bi moral imeti letni pregled rasti izjemno pomembno vlogo pri spodbujanju vključujočih političnih reform v državah članicah in na evropski ravni. Odbor pozdravlja odločitev Komisije, ki se je letnega pregleda rasti lotila obsežno, z desetimi naštetimi prednostnimi ukrepi v treh velikih poglavjih, katerih namen je omogočiti podrobno razpravo o odprtih vprašanjih.

5. Odbor hkrati obžaluje, da Evropska komisija v tem prvem letnem pregledu rasti ni izkoristila priložnosti, da bi nadaljevala v duhu strategije Evropa 2020 in se usmerila neposredno v pametno, trajnostno in vključujočo rast, ampak se je namesto tega ozko osredotočila na fiskalno konsolidacijo ter predloge glede trgov dela, ki pogosto niso uravnoteženi in nimajo evropske razsežnosti enotnega trga in njegovih v prihodnost usmerjenih gonil rasti.

6. Glede fiskalne konsolidacije Odbor obžaluje, da se predlogi za konsolidacijo osredotočajo izključno na izdatke – kar dopolnjuje predlog, da bi morda razmislili o razširitvi osnove za posredne davke v nekaterih državah članicah. Ker se je sedanja kriza državnega dolga začela s finančno krizo in je bilo treba zagotoviti orjaško finančno pomoč iz javne blagajne, da se je finančni sektor rešil pred popolnim zlomom, bi Odbor pričakoval vrsto predlogov za pridobitev prispevka finančnega sektorja, ki bi javnim proračunom pomagal, da se vrnejo nazaj v vzdržne okvire. Poleg tega so konkretni in ambiciozni predlogi za nadzor finančnih trgov predpogoj za vzpostavitev zaupanja in za to, da se izognemo prihodnjim pretresom.

7. Odbor poudarja, da bo javne proračune nemogoče konsolidirati brez zadostne stopnje gospodarske rasti. Obžaluje, da Komisija ni izdelala scenarija rasti, ki bi v čim večji meri izkoristil potencial enotnega trga, ampak se je raje osredotočila na korenito fiskalno konsolidacijo kot predpogoj za rast. Veliko več pozornosti bi bilo treba posvetiti gonilom rasti, ki bodo državam članicam omogočila, da konsolidirajo proračune, obenem pa ostanejo na poti trajnostne rasti. V ta namen bi morala po mnenju Odbora uravnotežena makroekonomska politika, ki ustrezno povezuje vidike ponudbe in povpraševanja, postati sestavni del vsake v prihodnost usmerjene gospodarske strategije. V zvezi s tem bi morali države članice s presežki tekočega računa spodbujati, naj nadaljujejo politiko širjenja in obravnavajo pomanjkanje povpraševanja na domačem trgu.

8. V prihodnost usmerjen pristop k trgom dela, pokojninski reformi, brezposelnosti in prožni varnosti bo nadgradil odpiranje trajnostnih delovnih mest in priložnosti za zaposlitev ter izkoristil potencial novih gospodarskih panog in čiste energije. Odbor meni, da ima socialni dialog bistveno vlogo v vsaki politiki, povezani s trgom dela. Sistemi socialne varnosti so tudi ključni kot samodejni socialni in gospodarski blažilci, ki pomagajo podpreti razvoj in produktivnost, lajšati revščino in spodbujati ekonomsko in socialno kohezijo, kar je vse potrebno za pridobitev podpore javnega mnenja za evropski projekt. Ko se odločamo za pametno, trajnostno in vključujočo rast, je pomembno, da gradimo na teh ključnih vrednotah, ki predstavljajo temelje evropskega socialnega tržnega gospodarstva. Odbor zato vztraja, da so predlogi Komisije, ki so naslovljeni na države članice in očitno posegajo v njihove sisteme kolektivnega pogajanja in prakse glede varnosti zaposlitve, v celoti neprimerni.

9. Odbor poleg tega ocenjuje, da mora Evropska komisija pojasniti svoje stališče glede kvot in obveznega članstva, ki veljajo za poklicne skupine. Treba bi bilo brez diskriminacije ločevati med nalogami javnih služb in storitev splošnega pomena, ter dejavniki, ki so lahko dejanske ovire potencialu enotnega trga. Treba bi bilo tudi preučiti vse posledice trgovinskih predpisov na zaposlovanje v sektorju, pri vprašanjih, kot sta določanje območij in odpiralni čas (ki so v bistvu odvisna od lokalnih, kulturnih, podnebnih in drugih pogojev), pa upoštevati načelo subsidiarnosti.

10. Odbor hkrati meni, da Letni pregled stanja ne posveča dovolj pozornosti potencialu enotnega trga za evropsko rast, saj odločilni akt za enotni trg omenja le bežno, hkrati pa se ne nadgrajujejo njegovi ključni vidiki, ki lahko pripeljejo do pametne, trajnostne in vključujoče rasti, kot so patent EU, evropska „poklicna izkaznica“, evropski infrastrukturni projekti, čezmejna posojila, integrirani hipotekarni trgi, družbeno odgovorno podjetništvo in skladi socialnih naložb.

11. V nadaljevanju Odbor podrobneje predstavlja konkretne predloge glede desetih točk, ki jih je naštela Evropska komisija. Upa, da bo tako razpravo usmeril bolj proti vprašanjem, ki so zares vredna razprave.

II. DEL: PREDLOGI ODBORA GLEDE 10 TOČK, KI JIH JE NAŠTELA EVROPSKA KOMISIJA

1. Izvajanje stroge fiskalne konsolidacije

1.1 Odbor je prepričan, da gre za to, da se javne finance ponovno uravnotežijo, obenem pa se izognemo zmanjšanju povpraševanja, ki bi vodilo v recesijo, ki bi ustvarila dodatne primanjkljaje in evropsko gospodarstvo pahnila v nadaljnje nazadovanje.

1.2 Odbor se zato, da ne bi ogrozili ciljev evropskega načrta za oživitev gospodarstva, zavzema za začetek izvajanja programov za zmanjšanje dolga v skladu s konjunkturnimi razmerami ter socialnimi in zaposlovalnimi cilji, zapisanimi v strategiji Evropa 2020 (1).

1.3 Razširiti je treba osnovo za davčne prihodke držav članic, med drugim z zaprtjem davčnih oaz, odpravo tekmovanja v zniževanju davkov ter z ukrepi za preprečevanje davčnih utaj in goljufij (2).

1.4 Davčno obremenitev bi bilo treba prenesti na nove vire prihodka, kot so davki na finančne transakcije, energetski davki, dajatve za finančne institucije, dajatve za emisije CO2 (pri morebitni reorganizaciji trga za trgovanje z emisijami CO2) ipd. Tovrstno obdavčenje bi zmanjšalo pritisk na javni proračun in pomagalo preusmeriti sredstva v trajnostne naložbe v realnem gospodarstvu. Pripomoglo bi lahko tudi k zagotavljanju novih lastnih sredstev za proračun Evropske unije (3). Davek na finančne transakcije bo tudi omogočil, da finančni sektor povrne del subvencij, ki jih je prejel iz javne blagajne (4).

1.5 Odbor meni, da bi protiutež sankcijam morala biti večja evropska solidarnost pri upravljanju državnega dolga (5).

2. Odprava makroekonomskih neravnovesij

2.1 Po mnenju Odbora mora biti uravnotežena makroekonomska politika, ki ustrezno povezuje vidike ponudbe in povpraševanja, sestavni del vsake v prihodnost usmerjene gospodarske strategije. Opozarja na potrebo po zmanjšanju velikih razlik v bilancah tekočih računov, obenem pa upa, da bo usklajevanje evropskih ekonomskih politik vsaj za države članice euroobmočja prvi korak k dejanski skupni ekonomski politiki in usklajevanju davčnih politik (6).

2.2 EESO poudarja vlogo, ki jo imajo pri ustvarjanju makroekonomskih neravnovesij necenovni dejavniki, kot so diferenciranje izdelkov, tehnološka vsebina, kakovost izdelka, kakovost z izdelkom povezanih storitev (poprodajne storitve) ipd. Opredeliti je treba spremenljivke, ki lahko pokažejo njihovo raven in razvoj v državah članicah ekonomske in monetarne unije.

2.3 Ustrezna plačna politika ima pri iskanju izhoda iz krize ključno vlogo. Prilagajanje rasti plač skupni rasti produktivnosti v državi z vidika celotnega gospodarstva zagotavlja v makroekonomskem okviru ravnovesje med ustreznim povečevanjem povpraševanja in ohranjanjem cenovne konkurenčnosti. Socialni partnerji si morajo zato prizadevati za preprečevanje zniževanja plač v smislu politike, ki temelji na iskanju koristi na škodo drugih (t. i. politika beggar thy neighbour), in namesto tega plačno politiko usmeriti v produktivnost (7).

2.4 Če so v tesnejše usklajevanje ekonomskih politik v euroobmočju vključene ne le fiskalna in monetarna politika, temveč tudi plačne politike, je treba upoštevati neodvisnost socialnih partnerjev. Nesprejemljivo je, da bi država določala cilje pogajanj o plačah ali celo predpisovala znižanje plač, zato je treba to možnost zavrniti (8).

3. Zagotavljanje stabilnosti finančnega sektorja

3.1 EESO meni, da je potrebno intenzivnejše delo za pripravo finančnega sistema za obdobje po krizi. Sistem bo moral biti transparenten, družbeno in etično odgovoren, bolje nadzorovan in inovativen; njegova rast bo morala biti uravnotežena, združljiva z ostalimi deli gospodarskega sistema, usmerjena k ustvarjanju vrednosti v srednjeročnem in dolgoročnem obdobju in trajnostna (9).

3.2 EESO predlaga boljšo uskladitev nacionalnih zakonov v zvezi z zaščito uporabnikov finančnih produktov in storitev (potrošnikov, podjetij itd.), ne da bi pri tem ogrozili pristojnosti držav članic, da zagotavljajo višje nacionalne standarde. V okviru evropskega organa za nadzor (sedanjega evropskega sistema finančnih nadzornih organov, ESFS) bi lahko predvideli enega ali več predstavnikov potrošnikov, ki bi jih imenovali socialni partnerji in potrošniške organizacije (10).

3.3 EESO predlaga, da se na splošno spodbuja kroženje finančnih informacij, pluralnost akterjev in priprava novih pravil, s katerimi bi metode ocenjevanja postale bolj transparentne in učinkovite, zlasti za izvedene finančne instrumente (11).

3.4 EESO predlaga, da se tudi na mednarodni ravni ukine sedanji sistem samoregulacije. V okviru usklajevanja različnih pristojnih organov si je treba prizadevati za določanje strogih pravil, ki bi veljala za vse, in za njihovo zanesljivo izvajanje. EU mora storiti vse, da bi mednarodne organizacije ta cilj sprejele (12).

3.5 EESO pozdravlja zakonodajne pobude za izboljšanje ureditve in transparentnosti finančnega trga, ki vključujejo izboljšanje nadzora nad agencijami za oceno posojilnih tveganj, upravljanje podjetij ter prejemke direktorjev in plačne politike (13).

3.6 EESO pozdravlja predlog uredbe o prodaji na kratko in nekaterih vidikih zamenjav kreditnega tveganja, ki bo pomagala odpraviti nasprotujoče si ureditve in ustvariti jasno sliko tega področja finančnih trgov (14).

3.7 Po mnenju EESO je pozitivno, da je bil zaradi vloge bonitetnih agencij v zadnji krizi na svetovnih trgih z vrednostnimi papirji in finančnih trgih uveden trifazni program za ureditev dejavnosti, ki jih agencija izvaja za investitorje in potrošnike. EESO pozdravlja vključitev državnega dolga v sedanje javno posvetovanje (15).

3.8 Odbor predlaga redno objavljanje poročila o spremljanju državne pomoči, ki bo podrobno povzelo stanje pri izvajanju ukrepov ter količinsko opredelilo njihove posledice za trge. Na podlagi tega bi nastal načrt za povečanje vrednosti industrijskega sektorja, ki je potreben za oživitev gospodarstva EU z okrepitvijo podjetij, zlasti MSP, in s tem povezanih stopenj zaposlitve (16).

3.9 EESO meni, da denarja davkoplačevalcev ne bi smeli znova uporabiti za kritje bančnih izgub, in načeloma podpira ustanovitev usklajenega omrežja nacionalnih predhodnih skladov za reševanje bank, povezanih z usklajenimi nacionalnimi ureditvami za obvladovanje kriz. Kljub temu pa bi bilo dobro, da bi se države članice, če želijo vzpostaviti delujoč sistem bančnih reševalnih skladov, najprej sporazumele o sprejetju skupnih metod in enotnih pravil, da bi preprečile izkrivljanje konkurence.

3.10 Za evropsko finančno politiko bi lahko bilo smiselno, da se nekaj bančnega kapitala ohrani v javni lasti in tako zagotovi vpogled v bančništvo (17).

4. Povečevanje privlačnosti dela

4.1 Po mnenju EESO je treba sprejeti ukrepe za zagotovitev, da se bodo prehodi izplačali, in za boljši dostop zlasti posameznih skupin, ki se soočajo s težavami na trgu dela, do zaposlitve. To bilo treba doseči s povečanjem možnosti za zaposlovanje, z odpravo dejavnikov, ki odvračajo od dela, z izboljšanjem davčnega sistema in sistema nadomestil, da se bo delo izplačalo, kar vključuje tudi davčno obremenitev drugega vira dohodka v družini, ter z omogočanjem dostopa do storitev, ki so potrebne za udeležbo na trgu dela. Tistim, ki ne morejo delati, je treba zagotoviti ustrezno dohodkovno podporo in dostop do storitev splošnega pomena (18).

4.2 Odbor podpira široko dostopnost kakovostnega otroškega varstva, v kateri vidi priložnost za večjo kakovost življenja in uskladitev poklicnega, družinskega in zasebnega življenja, hkrati pa večje vključevanje žensk na trg dela ter večji dohodek družine. (19)

4.3 Eurostat bi se moral bolj osredotočiti na neprijavljeno delo tako v posebnih nacionalnih razmerah, ki terjajo ukrepe držav članic samih, kot v kriminalnih mrežah, ki so povezane z nezakonitim priseljevanjem, kar lahko upraviči tesnejše pravosodno sodelovanje in večjo vlogo EU, zlasti kar zadeva vpliv na notranji trg in konkurenco. Na ravni EU bi bilo treba sprejeti ukrepe za spodbujanje socialnih partnerjev v državah članicah, da v sodelovanju med seboj in z organi oblasti pripravijo nacionalne in sektorske projekte za boj proti neprijavljenemu delu in za zmanjševanje obsega neformalnega gospodarstva. Socialni partnerji bi lahko tudi delali skupaj na ravni EU, da bi analizirali in objavili dobre prakse v državah članicah. Za boj proti neprijavljenemu delu je potrebno učinkovito čezmejno sodelovanje in nadzor, ki bi ga izvajale oblasti držav članic, ter razširjanje informacij o kaznih (20).

4.4 Ni pomembno samo usklajevati strukture davkov in socialnih prispevkov na delo znotraj EU, ampak je treba v analizo vključiti tudi vidike, povezane s trgovino med EU in ostalim svetom (21).

5. Reforma pokojninskih sistemov

5.1 EESO meni, da je treba redno analizirati in spremljati demografske napovedi, da bi se lahko pokojninski sistemi ustrezno in pravočasno prilagajali novim razmeram. Te napovedi, tudi glede prihodnje javne porabe za pokojnine, pa je treba uporabljati in obravnavati previdno, saj lahko vsebujejo številne domneve, katerih razvoj je težko dolgoročno predvideti. (22)

5.2 Mehanizmov samodejnega prilagajanja upokojitvene starosti v skladu z daljšanjem pričakovane življenjske dobe ali demografskimi spremembami EESO ne podpira. Večina teh mehanizmov samodejno zvišuje upokojitveno starost zaradi daljšanja pričakovane življenjske dobe in drugih gospodarskih meril ali meril trga dela. Takšne bistvene odločitve o življenjskih razmerah bi morali po široki javni razpravi, v katero bi bili vključeni socialni partnerji in druge pomembne zainteresirane strani, sprejemati parlamenti, ne pa računalniki. Poleg tega bi se države članice, ki želijo uvesti takšen mehanizem, morale zavedati, da ta ukrep sicer lahko zmanjša javni pritisk proti reformam, lahko pa zaradi pomanjkanja dejanskih možnosti za zaposlovanje starejših njim namenjeno finančno pomoč prenese na druge stebre socialne varnosti. Grobo uvajanje tega mehanizma z namenom zagotoviti ustrezne in vzdržne pokojnine torej ne bo prineslo pričakovanih koristi. Zvišanje dejanske upokojitvene starosti ne more biti edini ukrep, spremljati ga morajo ukrepi za izboljšanje možnosti za zaposlovanje ljudi, ki so blizu upokojitvi (23).

5.3 EESO podpira spodbujanje zaposlovanja starejših delavcev, vendar je prepričan, da je odvračanje od shem za zgodnjo upokojitev predlog, ki zahteva poglobljeno razpravo o okvirnih pogojih, obsegu, političnih podpornih ukrepih ipd., da ne bi ustvarili socialnih problemov za starejše (24).

5.4 EESO dvomi, da bi že sam dvig zakonsko določene upokojitvene starosti rešil probleme, povezane z demografskimi izzivi. Nasprotno, prepričan je, da bi lahko milijone starejših oseb, zlasti žensk, potisnil pod prag revščine. Kar je treba storiti, je s spodbudami za podaljšanje upokojitvene starosti, skupaj z učinkovito politiko za rast in zaposlovanje, dvigniti dejansko upokojitveno starost. Le z dejansko politiko „aktivnega staranja“, katere cilj je večja udeležba v usposabljanju in vseživljenjskem učenju, lahko vzdržno povečamo stopnjo zaposlenosti starejših oseb, ki predčasno opustijo delo zaradi zdravstvenih težav, intenzivnosti dela, predčasne odpovedi ali pomanjkanja priložnosti za usposabljanje in ponoven vstop na trg dela. Poleg tega izkušnje nekaterih držav članic kažejo, da lahko dvig zakonsko določene upokojitvene starosti poveča pritisk na druge stebre socialne varnosti, kot so invalidske pokojnine ali minimalni dohodki, zaradi česar se napredek na področju trdnejših javnih financ izkaže za lažnega. Poleg vseživljenjskega poklicnega usposabljanja, aktivnih ukrepov trga dela, finančnih spodbud za nadaljnje delo, tudi za samozaposlene, in spreminjanja odnosa podjetij do starejših zaposlenih je treba podpreti še naslednje ukrepe, da bi starejši delavci dobili nove možnosti:

— spremembo zakonodaje, ki v nekaterih državah članicah ne dovoljuje kombiniranja plače in pokojnine za upokojence ali prejemnike invalidske pokojnine, ki želijo delati;

— uvedbo sistema bonusov, ki bi delavce spodbudil, da delajo še po tem, ko dosežejo zakonsko določeno upokojitveno starost: pravice, pridobljene po upokojitveni starosti, bi morale biti privlačnejše od prej pridobljenih pravic;

— spodbujanje držav članic, da sodelujejo s socialnimi partnerji glede vprašanja napornega dela;

— nudenje celovitega svetovanja in podpore iskalcem zaposlitve in ukrepe za rehabilitacijo za dolgoročno ponovno vključitev na trg dela;

— izvajanje družbeno sprejemljivih pobud za poznejše upokojevanje in, kjer je to zaželeno, razvoj privlačnih modelov prožnega prehoda iz dela v pokoj;

— ukrepe za olajšanje fizičnega in psihičnega bremena dela, kar bi delavcem omogočilo, da dlje časa ostanejo zaposleni;

— spodbujanje starejših delavcev, da nadgrajujejo svoje znanje in spretnosti;

— ozaveščanje starejših delavcev in podjetij, zlasti malih in srednje velikih podjetij, o inovativnih načinih upravljanja z delavci in organizacije dela, naklonjenih starejšim delavcem (25).

5.5 EESO meni, da morajo imeti obvezni dokladni načrti še naprej temeljno vlogo pri zagotavljanju prihodnjih pokojnin, zato jim je treba posvetiti posebno pozornost, da se obrne težnja zmanjšane nadomestitvene stopnje, ki jo je zaznati v številnih državah članicah (26).

5.6 EESO opaža možnost, da poleg sedanjih pokojninskih sistemov delujejo dodatni prostovoljni individualni zasebni pokojninski načrti. V tem okviru bi lahko preučili možnost evropskih jamstev, da bi lahko koristili čezmejnim delavcem. Ker se pogoji za prihodnje pokojnine določajo na podlagi posameznikovih prihodkov in pričakovane življenjske dobe, kar je neugodno zlasti za ženske, bi bilo treba posebno pozornost nameniti zasebnim pokojninskim načrtom, ki so uveljavljeni v nekaterih državah, da bi zmanjšali tveganje revščine med starejšimi ženskami (27).

5.7 Odbor poziva Komisijo, naj pregleda Direktivo 2003/41/ES glede dejavnosti in nadzora institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, da zagotovi, da:

— so zaposleni in predstavniki sindikata zaprošeni za mnenje o pokojninskih naložbah in s tem povezanih tveganjih, kot tudi, da se njihova stališča spoštujejo, ter da

— države članice uporabljajo najboljše prakse, da zagotovijo, da so pokojnine, ki so jih pridobili zaposleni in jih izplačujejo podjetja, zaščitene pred stečajem (28).

5.8 Bistveno je spremljati splošno raven obveznosti pokojninskega sistema. Sedanji Evropski okvir bi lahko dopolnili s spremljanjem in poročanjem o implicitnih pokojninskih obveznostih z odobreno metodologijo. Razmislili bi lahko tudi o reviziji pravil pakta za stabilnost in rast, da bi zagotovili, da ustrezno izražajo izide reform (vključno s prehodom s sistema, ki temelji izključno na dokladnih načrtih, na sistem z delno uporabo naložbenih načrtov), ki vodijo v spremembe financiranja pokojninskih sistemov, ki povečajo očitne in zmanjšajo implicitne obveznosti. Če bi to uresničili, tovrstne reforme, namenjene spopadanju z izzivom dolgoročne vzdržnosti, kratkoročno ne bi bile oškodovane zaradi večjega očitnega javnega dolga. Če pa bomo zdaj spodbujali dejanske reforme na podlagi napovedi za leto 2060, bi lahko s tem zgrešili cilj primernih in vzdržnih pokojnin. Odbor predlaga, da se pokojninski sistemi z obveznimi dokladnimi načrti v posameznih primerih dopolnijo z varnostnimi skladi, da bi se izognili nevarnosti naglega prilagajanja za najbolj ranljive (29).

6. Ponovno zaposlovanje brezposelnih

6.1 Po mnenju Odbora spodbudo k iskanju dela predstavljajo predvsem učinkovite storitve zavodov za zaposlovanje, „spodbude“ s podporo za brezposelne pa manj. Odbor meni, da prav v času krize poostritev pogojev za socialno varnost v času brezposelnosti ni primerna. Pri sedanji rekordni stopnji brezposelnosti problem na trgih dela ni splošno pomanjkanje delovne sile, temveč premalo kvalificiranih delavcev v nekaterih državah članicah ter obsežno pomanjkanje razpoložljivih delovnih mest. Bolj je treba razmisliti o razvoju inteligentne politike povpraševanja, ki spodbuja prihodnjo rast in inovacije ter prispeva k ustvarjanju dodatnih delovnih mest (30).

6.2 Socialna pomoč bi morala veljati za produktivno naložbo, od katere imamo dobiček vsi. Nadomestilo za brezposelnost, ki je povezano z dinamičnimi politikami trga dela, omogoča stabilizacijo gospodarstva in spodbujanje aktivnega prilagajanja spremembam z izboljšanjem sposobnosti in učinkovitimi pobudami na področju iskanja zaposlitve in preusposabljanja. Še naprej je potrebna previdnost glede ukrepov, katerih namen je zaostriti merila za upravičenost. Obstaja namreč nevarnost, da se izključene osebe znajdejo v še bolj negotovem položaju, kar je pomembna ovira pri (ponovnem) vključevanju na trg dela. Te politike izključevanja bi lahko imele za stranski učinek selitev v druge sektorje socialne zaščite, kot sta socialna pomoč ali nezmožnost za delo, kar ni zaželeno (31).

6.3 Delo ni nujno zaščita pred revščino, zato bi se moralo ustvarjanje novih delovnih mest osredotočiti na zagotavljanje varnejše in ustrezno plačane zaposlitve. Bistveno je povečati privlačnost dela in zagotoviti, da se splača delati vsem, tudi prikrajšanim, torej zagotoviti učinkovito ravnotežje med davčnimi sistemi in sistemi socialnega varstva (32).

6.4 Področje uporabe Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji je bilo upravičeno razširjeno, da bi pomagali delavcem, ki so zaradi sedanje mednarodne gospodarske krize izgubili zaposlitev (33).

6.5 EESO je podprl prizadevanja, dogovorjena na vrhu o zaposlovanju v Pragi za delovanje na nacionalni in evropski ravni na podlagi socialnega dialoga, ustvarjanja delovnih mest in ukrepov za spodbujanje povpraševanja (34).

6.6 Odbor je poudaril, kako pomembno je spodbujanje podjetniške dejavnosti in razmišljanja za pospešitev gospodarske rasti, ki je nujna za uspešno ohranjanje evropskega socialnega modela. Razlikovati pa je treba med dejanskim podjetništvom in ekonomsko odvisno samostojno dejavnostjo. Prehod v ekonomsko odvisno samostojno dejavnost pogosto ni prostovoljna izbira v pravem pomenu besede, temveč nujnost, ki jo pogojujejo zunanji dejavniki, kot sta oddaja proizvodnih del v zunanje izvajanje ali prestrukturiranje podjetja in s tem povezana ukinitev delovnih mest (35).

6.7 Sistemi socialne zaščite niso samo prispevali k obvarovanju evropskih državljanov pred najhujšimi posledicami finančne krize, ampak so imeli tudi proticiklično vlogo ekonomskega stabilizatorja. Ker ni ambicioznih konvergenčnih politik, lahko te sisteme ogrozijo zlasti konkurenčne prakse nekaterih držav članic, ki znižanje socialnih izdatkov uporabljajo kot vzvod za privabljanje naložb tujega kapitala. Ta proces se dejansko že izvaja na področju davkov in plač, zaznati pa ga je že tudi na socialnem področju (36).

6.8 EESO je pozdravil dejstvo, da so številne države članice EU na začetku sedanje krize na trgu dela uporabile instrumente aktivne politike trga dela, ki se financirajo z javnimi sredstvi in s katerimi so omogočile, da so delavci obdržali zaposlitev v podjetju, hkrati pa se dodatno usposabljali, namesto da bi jih odpustili. Uporaba takšnih modelov, ki podjetjem omogočijo, da v krizi obdržijo zaposlene, ob ustrezni dohodkovni podpori zaradi skrajšanega delovnega časa, je veliko pametnejši način za premostitev krize, kot pa da podjetje ob prvem upadu naročil enostavno začne odpuščati usposobljene delavce. Na ta način podjetje namreč obdrži dovolj usposobljeno delovno silo za čas po izhodu iz krize. Tovrstne modele bi bilo treba oblikovati tudi v državah članicah EU, kjer jih še ni, in jih vsekakor razširiti tudi na zaposlene z nestandardnimi pogodbami o zaposlitvi (37).

7. Doseganje ravnotežja med varnostjo in prožnostjo

7.1 Prožna varnost ne sme postati sveženj ukrepov za lažje odpuščanje zaposlenih ali manjšo socialno zaščito na splošno, zlasti pa ne za manjšo socialno zaščito brezposelnih. Ukrepi za izboljšanje varnostnega vidika prožne varnosti morajo biti trenutno najpomembnejša prednostna naloga (38).

7.2 Uporaba modelov zaposlitve s skrajšanim delovnim časom kaže, da so trgi dela v večini držav članic EU dovolj prožni, da se podjetja lahko hitro odzivajo na upad naročil. Pozivi k omejevanju veljavnih predpisov s področja varnosti zaposlitve so tako neutemeljeni (39).

7.3 S spremembami na trgu dela se je povečal delež delovnih razmerij s krajšim delovnim časom in delovnih razmerij za določen čas. Te oblike zaposlovanja so morda prispevale k lažjemu vstopu na trg dela in povečale stopnje zaposlenosti v Evropi. Vendar pa so delavci za določen čas ponavadi manj produktivni, upravičeni so do manj usposabljanj, ki jih financira delodajalec, in so pogosteje vpleteni v nesreče pri delu. Zanje obstaja tudi nevarnost, da bodo ostali v delovnih razmerjih za določen čas. Upoštevati je treba nova tveganja in predvideti prehodna obdobja pri izvajanju prožne varnosti, vendar se pri tem ne smejo tudi sistematično ukinjati pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas. Evropski socialni partnerji pozivajo, da se zagotovi ustrezna varnost za delavce ne glede na obliko pogodbe, pod katero delajo (40).

7.4 Prožna varnost lahko deluje le, če so zaposleni dobro usposobljeni. Nove sposobnosti in znanja so tesno povezani z ustvarjanjem novih delovnih mest. V interesu podjetij je, da vlagajo v stalno usposabljanje svojih zaposlenih. Hkrati je za svoje nadaljnje usposabljanje odgovoren tudi vsak zaposleni sam (41).

7.5 Strategija zaposlovanja v smislu trajnostnega gospodarstva lahko temelji na znanju in izkušnjah, ki so jih države članice EU že dobro razvile. EU, ki potrebuje kvalificirana delovna mesta, mora izkoristiti te prednosti. Države članice morajo zato povečati naložbe v svoje sisteme izobraževanja in stalnega usposabljanja ter spodbujati znanost, tehnologijo in inženirstvo. Sedanji obseg javnih naložb v izobraževanje, ki bi jih bilo treba vključiti v usklajeno strategijo vseživljenjskega učenja, je povsem nezadosten (42).

7.6 Časovno omejeni ukrepi v zvezi s trgom dela morajo zagotoviti, da se kratkotrajno zaposlovanje poveže z ustreznim usposabljanjem, zlasti glede zdravja in varnosti pri delu, in z zagotavljanjem ravni plač (43).

7.7 Nujno in temeljnega pomena je, da se na vseh ravneh sistema izobraževanja in usposabljanja mladi ponovno usmerijo k tehničnim in naravoslovnim predmetom, da bi tako preprečili izginevanje vrednot, povezanih s proizvodnimi dejavnostmi, v prid vrednot s področja financ in špekulacij (44).

7.8 EESO pozdravlja pobudo Komisije za večje priznavanje neformalnega učenja in povečanje prepoznavnosti znanj in spretnosti, pridobljenih zunaj formalnega sistema izobraževanja (na primer z evropskim potnim listom znanj in spretnosti).

7.9 EESO poziva k boljšemu strokovnemu upravljanju izobraževalnih inovacij. Izboljševanje sistemov na področju izobraževanja in usposabljanja v EU je bistvenega pomena za večjo zaposljivost in zmanjševanje neenakosti. Institucionalne spremembe v izobraževanju le stežka sledijo potrebam družbe. Institucije morajo upoštevati potrebo po tesnejši povezanosti med spremembami, inovacijami, izobraževanjem in usposabljanjem (45).

7.10 EESO poziva k ponovni vključitvi izobraževanja in usposabljanja v resnično življenje in njuni tesnejši povezanosti s potrebami družbe in navadami nove generacije učencev (46).

7.11 Odbor podpira zamisel o ustanovitvi sektorskih svetov za zaposlovanje in usposobljenost na evropski ravni, ki bi zainteresirane strani vključili v obvladovanje sprememb v posameznih gospodarskih sektorjih in v predvidevanje novih delovnih mest in znanj v skladu s ponudbo in povpraševanjem (47).

7.12 Evropski sektorski sveti bi lahko podpirali obvladovanje sprememb v posameznih sektorjih in prispevali k doseganju ciljev pobude Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta, koristni pa bi bili tudi pri sprejemanju odločitev glede sprememb v sektorjih na evropski ravni (48).

8. Izkoriščanje potenciala enotnega trga

8.1 Dinamičen enotni trg je hkrati predpogoj in podpora za uspešno strategijo Evropa 2020. Zato EESO poziva Evropsko komisijo in države članice, da sprejmejo nujne in odločilne ukrepe za dokončno oblikovanje enotnega trga, hkrati pa zaščitijo in nadalje razvijajo gospodarske, socialne in okoljske standarde. EESO meni, da so strokovna pravila svobodnih poklicev predpisi, ki zagotavljajo varstvo potrošnikov ter ohranjajo delovanje evropskega notranjega trga in mednarodnih trgov ter preprečujejo motnje na trgu, zlasti takšne, kot so privedle do mednarodne finančne krize (49).

8.2 Pomembno je, da se direktiva o storitvah izvaja popolnoma v skladu z bistvom in pravili enotnega trga. Potrebne so učinkovite in jasne izvedbene določbe za ustrezno izvajanje direktive o napotitvah delavcev in doseganje njenih ciljev, zlasti poštene konkurence med podjetji, spoštovanja pravic delavcev in preprečevanja socialnega dampinga (50).

8.3 Pomen sektorja poslovnih storitev v okviru ekonomsko-socialnega razvoja je treba nujno priznati. Prednostne naloge je treba določiti v naslednjem vrstnem redu:

— Ukrepi v zvezi s politiko poslovnih storitev in ustanovitev skupine na visoki ravni. Ustanoviti bi bilo treba skupino na visoki ravni za poslovne storitve, ki bi izvedla poglobljeno analizo sektorja.

— Politike trga dela na področju poslovnih storitev. S socialnega vidika je na sektorski ravni potrebno poglobljeno obravnavanje izzivov, ki jih povzročajo nove vrste zaposlovanja, ki nastajajo zaradi medsebojnega vpliva poslovnih storitev in proizvodnje. Ta analiza mora obsegati izobraževanje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje ter delovne razmere delavcev, tudi tistih, ki so vključeni v postopke zunanjega izvajanja. Za doseganje tega cilja je treba razširiti program socialnega dialoga, da se preučijo posebne spremembe delovnih razmer in možnosti zaposlitve, ki so nastale zaradi strukturnih sprememb, ki vplivajo na poslovne storitve.

— Poslovne storitve v inovacijski politiki. Treba je spodbujati raziskave in razvoj ter inovacijske programe in ukrepe za inovativnost storitev.

— Razvoj standardov za poslovne storitve. Podjetja je treba spodbujati, da pomagajo oblikovati standarde s samoregulacijo po obsežnem posvetovanju z uporabniki poslovnih storitev.

— Spodbujanje storitvene znanosti kot nove discipline pri izobraževanju in usposabljanju.

— Notranji trg in ureditev, ki vpliva na poslovne storitve. Presoja vpliva direktive o storitvah na poslovne storitve še ni bila izvedena. Za tako presojo si je treba zelo prizadevati, predvsem po prenosu direktive v nacionalne zakonodaje.

— Dodatne izboljšave na področju statistike poslovnih storitev. Priporoča se večje sodelovanje držav članic, da bodo imele na voljo boljše statistične podatke o poslovnih storitvah (51).

8.4 Zahteve s področja varstva potrošnikov morajo na notranjem trgu storitev igrati večjo vlogo. Proti ugotovljeni negotovosti glede pravnega stanja pri čezmejnih storitvah se je treba bojevati z informacijsko strategijo na nacionalni ravni in ravni EU. Ne smemo podcenjevati zahteve po natančnih podatkih o storitvah in ponudnikih (52).

8.5 Na področju trgovine na drobno je pomembno, da se tržni uspeh ne kaznuje, razen v primeru praks, ki so v nasprotju z dokončnim oblikovanjem notranjega trga, zlasti če obstajajo jasni dokazi o zlorabi tržne moči ali škodovanju potrošnikom, ki pomenita kršitev člena 81 Pogodbe EU (53).

8.6 Kar zadeva evropski okvir za intelektualno lastnino, Odbor podpira ustanovitev opazovalnega urada EU za boj proti ponarejanju in piratstvu, ki bi zbiral in širil koristne informacije o delu ponarejevalcev ter nudil posebno podporo MSP in MSI. Komisija bi morala redno objavljati poročila o zbranih podatkih opazovalnega urada in njegovem delu (54).

8.7 Odbor zavrača sprejetje kakršnekoli posebne ureditve, kakršno je v zvezi s spoštovanjem avtorskih pravic na internetu v svojo zakonodajo uvedlo več držav članic in ki lahko posega v zasebnost posameznikov, pač pa zagovarja aktivne ukrepe za izobraževanje in usposabljanje potrošnikov, zlasti mladih (55).

8.8 Odbor se zlasti v zvezi z deli sirotami zavzema za usklajen sistem registracije avtorskih in sorodnih pravic, ki bi se redno posodabljal, da bi lahko enostavno poiskali različne imetnike pravic. Ta sistem bi lahko podrobno navajal vrsto, naslov dela in različne imetnike pravic. Odbor poziva Komisijo, naj preuči izvedljivost te ideje (56).

8.9 Odbor ponavlja svoj poziv k uvedbi patenta EU in njegovemu ustreznemu izvajanju v vseh državah članicah (57).

8.10 Globalna razsežnost notranjega trga terja nadaljnja skupna prizadevanja. Primeren akcijski načrt EU mora biti usmerjen v:

— razvoj zunanjepolitičnih dejavnosti EU in zunanjih vidikov drugih politik EU na podlagi strukturne logike, s krepitvijo celotne koherentnosti in izboljšanjem akcijske enotnosti držav članic;

— zagotavljanje uravnotežene odprtosti trgov, vključno s spoštovanjem temeljnih delovnih standardov MOD, z zaključkom kroga pogajanj iz Dohe in s pomočjo strukturnega dialoga s svojimi najpomembnejšimi partnerji;

— okrepitev svoje vloge kot mednarodne regulativne sile in v nadaljevanje mednarodne politike za spodbujanje pravic;

— varovanje interesov delavcev, potrošnikov in lokalnih proizvajalcev na partnerskih trgih;

— krepitev mednarodne razsežnosti eura;

— ustvarjanje širokega prostora za posebni razvoj in gospodarsko rast, ki bi vključeval hiter zaključek širitve EU, sosedsko politiko, Unijo za Sredozemlje in močnejše partnerstvo z Afriko (58).

8.11 Za razvoj elektronskega opravljanja storitev obstajajo ovire, ki jih je treba temeljito preiskati in zanje poiskati rešitve, da bi lahko evropski ponudniki poslovnih storitev delovali prodorneje in se močneje širili zunaj EU. Med temi ovirami so med drugim pomanjkljiva standardizacija in interoperabilnost, pomanjkanje zaupanja v elektronsko trgovino in njeno varnost, premalo naložb v brezžično in fiksno širokopasovno infrastrukturo ter še vedno premajhno sprejemanje IKT v MSP (59).

8.12 Odpraviti je treba glavne ovire za e-vključevanje z zagotavljanjem hitrih internetnih povezav, razvijanjem sposobnosti na področju IKT ter izdelkov in storitev, prilagojenih potrebam starajoče se družbe in invalidom, zagotavljanjem finančnih sredstev za boljše usklajevanje inovacij na področju IKT, podpiranjem izdelkov in storitev IKT, ki temeljijo na odprtih standardih, vključitvijo programa Galileo v digitalno agendo ter razvojem in razpoložljivostjo koristnih spletnih vsebin in storitev, z ustrezno zaščito zasebnosti in varnim shranjevanjem osebnih podatkov (60).

8.13 Države članice morajo na področju IKT in FET pripraviti učinkovite nacionalne programe za raziskave in razvoj ter tako postati pomembne partnerice v evropskem in mednarodnem sodelovanju. Temu bi bilo treba nameniti več sredstev iz strukturnih skladov (61).

8.14 V zvezi z MSP Odbor ponavlja svoje predloge za ambiciozen evropski akt za mala podjetja, ki zajema med drugim:

— zavezujoč pravni instrument za uporabo načela „najprej pomisli na male“, ki bi z največjo možno stopnjo obveznosti zagotavljal učinkovito in konkretno izvajanje teh načel upravljanja tako na ravni Skupnosti kot v državah članicah in regijah;

— načrt z natančnimi roki in ustreznimi sredstvi za izvajanje konkretnih in obsežnih določb evropskega akta za mala podjetja;

— jasne zaveze k zmanjšanju birokracije, zlasti v zvezi z načelom enkratnega opravljanja vseh formalnosti (only once principle);

— preoblikovanje služb Evropske komisije, da bodo mala in srednje velika podjetja imela na voljo kontaktno točko in instrumente za spodbujanje „evropeizacije“ podjetij;

— evropske instrumente z učinkom vzvoda za spodbujanje kapitalizacije, povezovanja v mreže, naložb in vseživljenjskega učenja v malih in srednje velikih podjetjih;

— usklajen politični okvir za vse evropske politike, da bodo mala in srednje velika podjetja veljala kot pravilo in ne izjema;

— uresničevanje ciljev evropskega akta za mala podjetja na nacionalni ravni, tudi po zakonodajni poti;

— vrnitev k praksi stalnega posvetovanja s posredniškimi organizacijami in socialnimi partnerji (62).

8.15 Odbor poziva k uvedbi skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe (common consolidated corporate tax base, CCCTB) (63) s ciljem poenostavitve, pravičnosti in preglednosti davčnih praks v državah članicah. Poleg tega je treba premisliti o okrepitvi sodelovanja in usklajevanja na področju davka na dobiček pravnih oseb (64).

8.16 EESO opozarja, da je potreben preprost, usklajen sistem posrednega obdavčenja, z zmanjšanim upravnim bremenom in jasnimi koristmi za podjetja in državljane, ki bi jamčil pravično obdavčitev in zanesljive davčne dohodke za javne finance, zmanjšal tveganje davčnih goljufij in prispeval k vzpostavitvi in razvoju notranjega trga (65).

8.17 Kar zadeva goljufije na področju DDV, ima odpor do sprememb škodljive učinke na finance držav članic in EU, pri čemer posebni interesi začenjajo prevladovati nad skupnim dobrim (66).

9. Privabljanje zasebnega kapitala za financiranje rasti

9.1 Predlogi Komisije za privabljanje večjega obsega zasebnega kapitala za financiranje rasti so nekoliko zadržani. V času, ko so javne finance večine držav članic bodisi zelo omejene ali se krčijo, je treba potrebi po iskanju alternativnih virov financiranja za spodbujanje rasti nameniti veliko več pozornosti. Predlog za uvedbo projektnih obveznic EU bo sicer pomagal pri nekaterih pomembnih naložbah v infrastrukturo, kljub temu pa bi bilo treba povečati načrtna prizadevanja za pritegnitev naložb iz evropskih pokojninskih skladov. To lahko dosežemo s spodbujanjem držav članic, da pokojninskim skladom ponudijo spodbude za vlaganje v nacionalno infrastrukturo in njeno sofinanciranje.

9.2 Z dovoljenjem Evropski investicijski banki za izdajo evroobveznic – ali bolje obveznic EU, ki bi pokrivale vseh 27 držav članic – bi bilo mogoče zbrati nov kapital za javni sektor, ne da bi bili popolnoma odvisni od zasebnega finančnega sektorja. Finančna sredstva bi bilo treba pridobiti na začetku finančnih tokov, na primer iz institucij za poklicno pokojninsko zavarovanje, da bi EIB postala vmesnik med temi novimi viri kapitala in svojimi naložbami. Evroobveznice so tudi možni instrumenti za dolgoročne zasebne prihranke. Odbor pozdravlja hitro uvedbo projektnih obveznic, kar pa ne sme biti alternativa ali nadomestilo za uvedbo evroobveznic (67).

9.3 Kar zadeva strukture financiranja MSP v sedanji finančni situaciji, je predlog za liberalizacijo skladov tveganega kapitala, da se jim omogoči delovanje kjer koli v EU, dobrodošel, vendar bi ga bilo treba že zdavnaj uresničiti. Premisliti bi bilo treba tudi o načinih za povečanje ponudbe tveganega kapitala vzporedno s širitvijo evropskega trga. Majhne platforme, ki bi delovale na regionalni ravni in bi jih usklajevala evropska mreža, bi lahko na primer postale novo orodje za zbiranje novega kapitala za mala podjetja. To bi spodbujalo nadaljnje financiranje s tveganim kapitalom in financiranje prek poslovnih angelov, poleg tega pa bi malim upravljavcem tveganega kapitala pomagalo pri zagotavljanju podpore malim podjetjem (68).

9.4 Splošno znano je, da trg nima pravih rešitev za zagotavljanje začetnega kapitala za tehnološka podjetja, ki se osamosvojijo od matičnih podjetij, in nova tehnološka podjetja. Ta podjetja prejemajo podporo od poslovnih angelov in skladov začetnega kapitala v okviru pobud za odpravo teh pomanjkljivosti, vendar imajo raziskovalna središča in univerze po vsej Evropi še vedno težave, da svoja znanja prenesejo na trg. Povpraševanje po takem začetnem kapitalu raste, ponudba pa še naprej ostaja dokaj nespremenljiva. Okrepiti je treba prizadevanja za spodbujanje kapitalsko bogatih posameznikov in institucij, da prispevajo k povečanju obsega tveganega kapitala za nova tehnološka podjetja in prototipno dejavnost.

9.5 Praktične metode za pomoč MSP, kot so mediacija, davčne olajšave, sprotna plačila in ukrepi, ki omogočajo hitro razporejanje sredstev s pomočjo odstopanj na področju državnih pomoči, je treba spodbujati zlasti v sektorjih, ki so najbolj izpostavljeni globalizaciji ter gospodarski in finančni krizi (npr. avtomobilski sektor) (69).

10. Ustvarjanje stroškovno učinkovitega dostopa do energije

10.1 Ukrepe, predvidene v tretjem energetskem svežnju, je treba izvesti, da se oblikuje resničen energetski trg, ki bo temeljil na sodelovanju držav; ti ukrepi vključujejo boljšo medsebojno povezanost omrežij in operaterjev ter večja pooblastila nacionalnih regulatorjev (70).

10.2 Energetska učinkovitost je predpogoj za tehnološki preskok, ki bo omogočil prehod na nizkoogljično gospodarstvo. Napredek je bil sicer dosežen, kljub temu pa morajo države narediti še več, da v svojih naložbenih načrtih spodbujajo razvoj obnovljivih virov in tako podjetjem v zasebnem sektorju, ki delujejo v panogi energetsko učinkovitih proizvodov in storitev, zagotovijo pravi stabilni okvir predpisov in spodbud (71).

10.3 Odbor je Svetu za energijo 4. februarja 2011 predložil predlog o določitvi ciljev na področju energetske učinkovitosti za določene ključne sektorje, kot sta promet in gradbeništvo, vključno z naslednjimi ukrepi:

— internalizacijo zunanjih stroškov vseh oblik energije, da se trg po naravni poti zateče k tistim oblikam, ki ustvarjajo najmanj emisij ogljikovega dioksida;

— spodbujanjem obveščanja in usposabljanja za nove energetsko učinkovite tehnologije, npr. v gradbeništvu, javnih delih in prometu;

— učinkovitejšim izkoriščanjem potenciala, ki ga ponujajo IKT, za izboljšanje učinkovitosti na vseh stopnjah proizvodnje in potrošnje;

10.4 Odbor opozarja, da v Evropski uniji 40 % končnega povpraševanja po energiji predstavljajo zgradbe, ki so največji porabnik energije. Kar polovico potenciala energetske učinkovitosti se lahko doseže na področju zgradb, in sicer z negativnimi gospodarskimi stroški. Že samo s takšnimi prihranki bi lahko izpolnili obveznosti EU iz Kjotskega protokola. Poleg tega bi te prihranke energije lahko dosegli z uporabo že obstoječih tehnologij. Izboljšanje energetske učinkovitosti zgradb ima lahko le pozitivne učinke, kot so ustvarjanje koristnih delovnih mest, zmanjšanje stroškov obratovanja, izboljšanje udobja in čistejše okolje. Temu bi morala EU nameniti absolutno prednost. Poleg tega Odbor poudarja pomembno vlogo novega in dodatno razvitega baznega materiala za domače in pisarniške naprave ter za druge sektorje, kot sta promet in energetika (72).

10.5 Energetsko intenzivne panoge morajo dejansko prispevati k uresničevanju ciljev energetske in podnebne politike. Zato je treba instrumente energetske in okoljske politike natančno preučiti in oblikovati glede na to, koliko vplivajo na konkurenčnost teh panog (73).

10.6 Odlične okoljske lastnosti številnih steklenih in keramičnih izdelkov (izolacijski materiali, okna z dvojno zasteklitvijo itd.) bi morali uporabiti kot merilo za varčevanje z energijo v gradbeni industriji EU. Poleg tega bi morali to tehnologijo vključiti v vse predvidene prenose tehnologije v države nečlanice EU z velikimi možnostmi prihranka energije (74).

10.7 Odbor predlaga, da je treba preučiti, ali glede na sedanjo krizo in potrebo po trajnostnem pristopu veljavne določbe (na področju telekomunikacij, poštnih storitev, električne energije) zadostujejo, da bi preprečili poslabšanje kakovosti storitev in širjenje pojavov, kot so izključenost, družbena razdrobljenost in revščina. Po drugi strani pa je treba raziskati, ali za nova področja ne bi bilo treba zagotoviti „visoke ravni kakovosti, varnosti in cenovne dostopnosti, enako obravnavo in spodbujanje splošnega dostopa ter pravic uporabnikov“, ki jih Protokol št. 26, priložen Lizbonski pogodbi, opredeljuje kot načela EU (75).

10.8 Opraviti je treba študijo o izvedljivosti evropskih storitev splošnega pomena na področju energije, ki bi lahko bile uporabne za skupno energetsko politiko. Kljub temu je treba omeniti, da so evropske institucije in nacionalne vlade oziroma države članice razpete med nacionalno raznolikostjo in skupno potrebo po oblikovanju evropskega enotnega trga, zato zelo počasi sprejemajo storitve splošnega (gospodarskega ali negospodarskega) pomena Skupnosti. Oblikovalci politik tako še niso naklonjeni uvedbi evropskih storitev na energetskem področju. Vendar pa so SSP Skupnosti nujne za nadaljnji proces evropskega povezovanja. Te storitve bodo odraz evropske solidarnosti in odgovor na izzive, s katerimi se bo soočila EU. Vzpostaviti je treba enotno evropsko omrežje ter skupne projekte in strukture za njegovo skupno načrtovanje in upravljanje. Omrežje bo moralo zagotoviti pametno upravljanje in delovanje na vseh ravneh, da se bosta čim bolje usklajevali ponudba in povpraševanje (76).

10.9 Energetsko intenzivna industrija potrebuje varno oskrbo z energijo na podlagi ustrezne evropske energetske mešanice, ki ne bi smela izključevati nobenega vira energije (premog, obnovljivi viri energije, jedrska energija), ter učinkovite konkurence na trgu z električno energijo in plinom, ki zagotavlja razumne cene energije. Interesi nacionalnih energetskih politik bi morali biti bolj vpeti v celostni evropski koncept, kajti energetski trgi so doslej zaostajali za notranjim trgom za industrijske izdelke. Ne glede na odločitev nekaterih držav članic, da ne bodo več uporabljale jedrske energije, bi ohranjanje proizvodnje električne energije na podlagi fisije v EU pomenilo tudi ohranjanje strokovnega znanja in izkušenj na področju te tehnologije v Evropi. Seveda pa bi bilo za nadaljevanje možnosti jedrske energije treba zagotoviti visoko raven varnosti in dobro usposobljeno osebje (77).

10.10 V zvezi z razvojem standardov EU za energetsko učinkovite izdelke Odbor izpostavlja pobude Komisije, kot so uredba Energy Star, ki je uvedla obvezne standarde za javna naročila za pisarniško opremo, usklajeni standardi za porabo energije v stavbah in okrepljene pristojnosti nacionalnih regulativnih organov na področju energetske učinkovitosti. Odbor ocenjuje, da je instrument prostovoljnih sporazumov z nacionalnimi operaterji koristen, vendar mora biti v sklenjenih dogovorih natančno določeno, da bodo v primeru neuresničitve ciljev uporabljene obvezujoče določbe (78).

10.11 V zvezi s tem Odbor meni, da je treba pozorno preučiti vpliv visokih cen energije na revnejša gospodinjstva in ogrožene skupine ljudi ter v skladu s tem oblikovati politike EU in držav članic. Tovrstna gospodinjstva bi bilo treba prednostno obravnavati pri dodeljevanju pomoči z uvajanjem ukrepov za energetsko učinkovitost (79).

10.12 EESO podpira sprejete ukrepe za učinkovito somodalnost, optimizacijo in povezovanje različnih vrst prometa v mreže, da bi vzpostavili celosten prometni sistem in zagotovili čim boljšo pretočnost prometa (80).

10.13 EESO ugotavlja, da je prometni sektor odvisen od fosilnih goriv, kar povzroča emisije in ima posledice za zanesljivost in neodvisnost oskrbe z energijo, hkrati pa se zaveda, da so zaloge, zlasti nafte, omejene, zato meni, da mora bodoča evropska prometna politika ohraniti konkurenčnost sektorja v okviru strategije Evropa 2020 in hkrati izpolnjevati štiri glavne cilje: spodbujanje nizkoogljičnih vrst prevoza, energetsko učinkovitost, zanesljivo in neodvisno oskrbo z energijo ter zmanjšanje prometnih zastojev (81).

10.14 Glavni izzivi, s katerimi se moramo soočiti in jih vključiti v trajnostno prometno politiko, so vse večja urbanizacija in zahteva po udobju v vsakdanjem prometu, ohranjanje javnega zdravja, kar pomeni zmanjšanje emisij onesnaževal in toplogrednih plinov, ohranjanje tržnega gospodarstva, ki upošteva potrebo po zmanjšanju emisij, opredelitev homogenih območij za oblikovanje prave celostne prometne politike ter pridobitev razumevanja in podpore javnosti in gospodarskih akterjev, da bi prispevali k izvajanju novih politik in k novim vedenjskim vzorcem na področju mobilnosti (82).

10.15 Poleg tega Odbor podpira pobude EU za čista in energetsko učinkovita vozila in priporoča sprejetje nadaljnjih ukrepov. V zvezi s tem poudarja, da proizvajalci avtomobilov in akumulatorjev ter oskrbovalci z energijo med seboj vneto tekmujejo, da bi razvili najboljše tehnologije po najugodnejših cenah. Ta konkurenca je že sama po sebi močno gonilo za inovacije in je ne bi smeli ovirati, kljub temu pa je treba uvesti tržne spodbude, da se bodo odločneje usmerili k naslednji generaciji hibridnih vozil s polnjenjem na električnih vtičnicah in vozilom na izključno električni pogon (83).

V Bruslju, 15. marca 2011 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Staffan NILSSON

(1) Glej mnenje EESO o posledicah krize državnega dolga za upravljanje EU, UL C 51, 17.2.2011, str. 15.

(2) Glej brošuro EESO Program za Evropo: predlogi civilne družbe, CESE 593/2009, fiche 1, priporočilo 2.

(3) Drugi politični predlogi glede obdavčenja so v točki 8.

(4) Glej mnenje EESO o davku na finančne transakcije, UL C 44, 11.2.2011, str. 81.

(5) UL C 51, 17.2.2011, str. 15.

(6) Glej mnenje EESO o lizbonski strategiji po letu 2010, UL C 128, 18.5.2010, str. 3 in mnenje o oživitvi gospodarstva: pregled stanja in konkretne pobude, UL C 48, 15.2.2011, str. 57.

(7) Mnenje EESO o rezultatih vrha o zaposlovanju, UL C 306, 16.12.2009, str. 70.

(8) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropski centralni banki, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Usklajevanje gospodarskih politik za stabilnost, rast in delovna mesta – Kako izboljšati gospodarsko upravljanje EU, UL C 107, 6.4.2011, str. 7.

(9) Glej mnenje EESO o temi Po koncu krize: nov finančni sistem za notranji trg, UL C 48, 15.2.2011, str. 38.

(10) Glej mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1060/2009 o bonitetnih agencijah, UL C 54, 19.2.2011, str. 37.

(11) UL C 54, 19.2.2011, str. 37 (prej navedeno mnenje).

(12) UL C 54, 19.2.2011, str. 37 (prej navedeno mnenje).

(13) Glej mnenje EESO o temi Po koncu krize: nov finančni sistem za notranji trg, UL C 48, 15.2.2011, str. 38.

(14) Glej mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o prodaji na kratko in nekaterih vidikih zamenjav kreditnega tveganja, UL C 84, 17.3.2011, str. 34.

(15) UL C 54, 19.2.2011, str. 37 (prej navedeno mnenje).

(16) Glej mnenje EESO o poročilu Komisije - Poročilo o politiki konkurence za leto 2009, UL C 84, 17.3.2011, str. 7.

(17) UL C 48, 15.2.2011, str. 57 (prej navedeno mnenje).

(18) Glej mnenje EESO o socialni vključenosti, UL C 128, 18.5.2010, str. 10.

(19) Glej mnenje EESO o varstvu in izobraževanju v zgodnjem otroštvu, UL C 339, 14.12.2010, str. 1.

(20) Glej mnenje EESO o zeleni knjigi Posodabljanje delovnega prava za soočanje z izzivi 21. stoletja, UL C 175, 27.7.2007, str. 65.

(21) Mnenje EESO o vplivu teritorialnosti davčnih zakonodaj na spremembe v industriji, UL C 120, 16.5.2008, str. 51.

(22) Mnenje o zeleni knjigi za ustrezne, vzdržne in varne evropske pokojninske sisteme, UL C 84, 17.3.2011, str. 38.

(23) UL C 84, 17.3.2011, str. 38 (prej navedeno mnenje).

(24) UL C 128, 18.5.2010, str. 10 (prej navedeno mnenje).

(25) UL C 84, 17.3.2011, str. 38 (prej navedeno mnenje).

(26) UL C 84, 17.3.2011, str. 38 (prej navedeno mnenje).

(27) CESE 72/2011 (prej navedeno mnenje) in mnenje EESO o načrtu za enakost žensk in moških (2006–2010) in strategiji za nadaljnje ukrepanje, UL C 354, 28.12.2010, str. 1.

(28) Mnenje EESO o vplivu zasebnega lastniškega kapitala, hedge skladov in državnih naložbenih skladov na spremembe v evropski industriji, UL C 128, 18.5.2010, str. 56.

(29) UL C 84, 17.3.2011, str. 38 (prej navedeno mnenje).

(30) Mnenje EESO o predlogu sklepa Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic – Del II integriranih smernic strategije Evropa 2020, UL C 21, 21.1.2011, str. 66.

(31) Glej mnenje EESO o razvoju socialne pomoči, UL C 44, 11.2.2011, str. 28, CESE 977/2010.

(32) Glej mnenje EESO o delu in revščini ter nujnosti globalnega pristopa, UL C 318, 23.12.2009, str. 52.

(33) Glej mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1927/2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji, UL C 228, 22.9.2009, str. 103.

(34) Mnenje EESO o vplivu svetovne krize na glavne evropske proizvodne in storitvene sektorje, UL C 318, 23.12.2009, str. 43.

(35) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o izvajanju lizbonskega programa Skupnosti: Spodbujanje podjetniškega razmišljanja skozi izobraževanje in učenje, UL C 309, 16.12.2006, str. 110 in mnenje EESO o novih težnjah na področju samozaposlovanja: poseben položaj ekonomsko odvisnih samozaposlenih, UL C 18, 19.1.2011, str. 44.

(36) UL C 44, 11.2.2011, str. 28 (prej navedeno mnenje).

(37) UL C 306, 16.12.2009, str. 70 (prej navedeno mnenje).

(38) Glej mnenje EESO o uporabi prožne varnosti pri prestrukturiranju glede na svetovni razvoj, UL C 318, 23.12.2009, str. 1.

(39) UL C 306 z dne 16.12.2009, str. 70, (prej navedeno mnenje).

(40) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Oblikovanje skupnih načel prožne varnosti: nova in boljša delovna mesta v povezavi s prožnostjo in varnostjo, UL C 211, 19.8.2008, str. 48.

(41) UL C 318, 23.12.2009, str. 1 (prej navedeno mnenje).

(42) Glej mnenje EESO o vplivu sprememb v industriji, ki so posledica ekoloških, energetskih in podnebnih izzivov, na zaposlovanje, UL C 44, 11.2.2011, str. 40.

(43) UL C 318, 23.12.2009, str. 43 (prej navedeno mnenje).

(44) UL C 318, 23.12.2009, str. 43 (prej navedeno mnenje).

(45) Glej mnenje EESO o prilagajanju poklicne usposobljenosti potrebam spreminjajočega se gospodarstva in storitev – kako lahko morebitna ustanovitev novih sektorskih svetov za zaposlovanje in usposobljenost na evropski ravni prispeva k uresničitvi tega cilja UL C 347, 18.12.2010, str. 1.

(46) UL C 347, 18.12.2010, str. 1 (prav tam).

(47) UL C 347, 18.12.2010, str. 1. (prav tam).

(48) UL C 347, 18.12.2010, str. 1. (prav tam).

(49) Glej mnenje EESO o lizbonski agendi in notranjem trgu, UL C 347, 18.12.2010, str. 8.

(50) UL C 347, 18.12.2010, str. 8. (prav tam).

(51) Glej mnenje EESO o razvoju sektorja poslovnih storitev v Evropi, UL C 27, 3.2.2009, str. 26.

(52) Glej mnenje EESO o storitvah na notranjem trgu – zahteve trga dela in varstva potrošnikov, UL C 175, 27.7.2007, str. 14.

(53) Glej mnenje EESO o razvoju trgovine na drobno ter vplivu na dobavitelje in potrošnike, UL C 175, 28.7.2009, str. 57.

(54) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru: Krepitev uveljavljanja pravic intelektualne lastnine na notranjem trgu, UL C 18, 19.1.2011, str. 105.

(55) UL C 18, 19.1.2011, str. 105 (prav tam).

(56) UL C 18, 19.1.2011, str. 105 (prav tam).

(57) UL C 18, 19.1.2011, str. 105 (prej navedeno mnenje).

(58) UL C 347, 18.12.2010, str. 8 (prej navedeno mnenje), in mnenje EESO o zunanji razsežnosti prenovljene lizbonske strategije, UL C 128, 18.5.2010, str. 41.

(59) Glej mnenje EESO o medsebojnem učinkovanju med storitvami in evropsko predelovalno industrijo ter učinkih na zaposlovanje, konkurenčnost in produktivnost, UL C 318, 23.12.2006, str. 26.

(60) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Evropska digitalna agenda, UL C 54, 19.2.2011, str. 58.

(61) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij Nova obzorja IKT – strategija za raziskovanja na področju prihodnjih in nastajajočih tehnologij v Evropi, UL C 255, 22.9.2010, str. 54.

(62) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Najprej pomisli na male“ – „Akt za mala podjetja za Evropo“, UL C 182, 4.8.2009, str. 30.

(63) Glej nedavno sporočilo Komisije o izvajanju programa Skupnosti za boljšo rast in zaposlovanje ter večjo konkurenčnost podjetij v EU: nadaljnji napredek v letu 2006 in naslednji koraki k predlogu o skupni konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe (CCCTB) (COM(2007) 223 konč., 2.5.2007).

(64) UL C 120, 16.8.2008, str. 51 (prej navedeno mnenje).

(65) Glej mnenje EESO o predlogu direktive Sveta o spremembi Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost glede trajanja obveznosti spoštovanja najnižje splošne stopnje, UL C 51, 17.2.2011, str. 67.

(66) Glej mnenje EESO o predlogu uredbe Sveta o upravnem sodelovanju in boju proti goljufijam na področju davka na dodano vrednost, UL C 347, 18.12.2010, str. 73.

(67) UL C 48, 15.2.2011, str. 57 (prej navedeno mnenje).

(68) Glej mnenje EESO o strukturah financiranja malih in srednje velikih podjetij v sedanji finančni situaciji, UL C 48, 15.2.2011, str. 33.

(69) Glej mnenje EESO Kako podpreti MSP pri prilagajanju spremembam na svetovnem trgu, UL C 255, 22.9.2010, str. 24.

(70) Glej mnenje EESO o energetski revščini v povezavi z liberalizacijo in gospodarsko krizo, UL C 44, 11.2.2011, str. 53.

(71) Glej mnenje EESO o energetski strategiji za obdobje 2011–2020, UL C 54, 19.2.2011, str. 1.

(72) Mnenje EESO o učinku sedanjega razvoja energetskih trgov na industrijske vrednostne verige v Evropi, UL C 77, 31.3.2009, str. 88.

(73) UL C 77, 31.3.2009, str. 88 (prav tam).

(74) Glej mnenje EESO o konkurenčnosti evropske steklarske in keramične industrije s posebnim poudarkom na podnebno-energetskem paketu, UL C 317, 23.12.2009, str. 7.

(75) Glej mnenje EESO: Kakšne storitve splošnega pomena potrebujemo za odgovor na krizo? UL C 48, 15.2.2011, str. 77.

(76) Glej mnenje EESO o storitvah splošnega gospodarskega pomena: delitev pristojnosti med EU in državami članicami, UL C 128, 18.5.2010, str. 65.

(77) UL C 77, 31.3.2009, str. 88 (prej navedeno mnenje).

(78) Glej mnenje EESO o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o prvi oceni nacionalnih akcijskih načrtov za energetsko učinkovitost, kot zahteva Direktiva 2006/32/ES o učinkovitosti rabe končne energije in o energetskih storitvah – Skupni koraki k večji energetski učinkovitosti, UL C 77, 31.3.2009, str. 54.

(79) UL C 54, 19.2.2011, str. 1 (prej navedeno mnenje).

(80) Glej mnenje EESO o evropski prometni politiki v okviru lizbonske strategije po letu 2010 in strategije trajnostnega razvoja, UL C 354, 28.12.2010, str. 23.

(81) UL C 354, 28.12.2010, str. 23 (prav tam).

(82) UL C 354, 28.12.2010, str. 23 (prav tam).

(83) Glej mnenje EESO Na poti k širši uporabi električnih vozil, UL C 44, 11.2.2011, str. 47.