SL Uradni list Evropske unije C 157/83

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju načela enakih možnosti in enake obravnave moških in žensk glede zaposlovanja in poklica

(COM(2004) 279 final — 2004/0084 (COD))

(2005/C 157/14)

Svet se je 18. maja 2004 v skladu s členom 262 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti odločil posvetovati z Evropskim ekonomsko-socialnim odborom o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju načela enakih možnosti in enake obravnave moških in žensk glede zaposlovanja in poklica

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, pristojna za pripravo dela Odbora v zvezi s to zadevo, je sprejela mnenje dne 25. novembra 2004. Poročevalka je bila ga. Sharma.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je na 413. plenarnem zasedanju 15. in 16. decembra 2004 (seja z dne 15. decembra 2004) s 147 glasovi za, 1 proti in 6 vzdržanimi sprejel naslednje mnenje.

1. Uvod

1.1 Glavni cilj predloga je izboljšati preglednost in jasnost zakonodaje o enakem obravnavanju spolov in olajšati učinkovito izvajanje s krepitvijo pravnega reda in preprečevanjem nazadovanja. Potreben je enoten zakonodajni dokument z jasno zgradbo, lahko dostopen in berljiv, ki bi podprl dosežek socialno-ekonomskih ciljev politike Skupnosti za številnejša in boljša delovna mesta za ženske.

1.2 Prerazporeditev določb direktiv o dostopu do zaposlitve, enakega plačila, poklicne socialne varnosti in dokaznega bremena odpira možnost za predložitev enotnega usklajenega besedila brez nasprotujočih si opredelitev. Predlog ustreza nedavnemu dogajanju v evropski sodni praksi pri posodabljanju trenutne sekundarne zakonodaje v skladu s sodbami Evropskega sodišča, ki so razjasnile in nadalje razvile koncept enakosti. Prav tako zagotavlja visoko stopnjo pravne varnosti s povezovanjem določb direktiv glede na njihov predmet — vse to v sklopu novega političnega okolja, ki predstavlja Unijo kot odprto, razumljivo in ustrezno za vsakdanje življenje.

1.3 Direktiva velja za delovno prebivalstvo, vključno s samozaposlenimi osebami, osebami, katerih dejavnost je bila prekinjena zaradi bolezni, materinstva, nesreče ali neprostovoljne brezposelnosti, in iskalci zaposlitve, za upokojene in invalidne delavce ter za njihove upravičence, v skladu z nacionalnim pravom in/ali prakso.

2. Ozadje

2.1 Amsterdamska pogodba je okrepila pristojnost Skupnosti glede enakosti moških in žensk ter uvedla cilj odprave neenakosti na vseh področjih civilnega življenja in spodbujanja enakosti spolov. Neenaka obravnava ne krši le temeljnega načela Evropske unije, temveč tudi omejuje gospodarsko rast in razcvet nacionalnega gospodarstva.

2.2 Enaka obravnava je predpogoj, da bi EU lahko dosegla cilje glede rasti in trajnostnega gospodarskega, socialnega in okoljskega razvoja. Evropa se bo morala bolj kot kdaj koli prej opirati na mnogo večji delež žensk v delovnem prebivalstvu, ki ga je mogoče doseči le z opredelitvijo praga enakih pravic za vse.

2.3 Raziskave so pokazale, da sta spolna diskriminacija in pomanjkanje posebne pomoči zaposlenim z družinskimi obveznostmi pomembni oviri, ki predvsem zavirata rast zaposlovanja žensk.

2.4 Razvoj zakonodaje o enaki obravnavi moških in žensk

Enaka obravnava moških in žensk je zelo pomembna za socialni koncept Evropske skupnosti. Že leta 1976 je Evropsko sodišče opisalo načelo enakega plačila moškim in ženskam, ki ga določa člen 119 EGS (člen 141 ES), kot eno temeljnih načel prava Skupnosti. (1)

— Prva direktiva o enaki obravnavi, ki je bila sprejeta leta 1975, se ukvarja z enakim plačilom. (2)

— Leta 1976 je sledila direktiva o enaki obravnavi pri zaposlitvi. (3) Ta direktiva je bila leta 2002 bistveno spremenjena z Direktivo 2002/73, ki je opredelila „nadlegovanje“ in „spolno nadlegovanje.“ (4)

— Leta 1978 je bila sprejeta direktiva o obveznih sistemih socialne varnosti. (5)

— Leta 1986 je bila sprejeta direktiva, ki je uvedla načelo enake obravnave moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti. (6) Ta direktiva je bila pozneje spremenjena. (7)

— Leta 1986 je začela veljati direktiva o enaki obravnavi moških in žensk, samozaposlenih v dejavnostih, vključno s kmetijstvom, ki je vključevala določbe o varstvu samozaposlenih žensk med nosečnostjo in materinstvom. (8)

— Leta 1992 je bila kot zdravstveni in varnostni ukrep sprejeta direktiva o varstvu nosečih delavk, vključno z zakonsko pravico do porodniškega dopusta v dolžini najmanj 14 tednov, do odsotnosti z dela zaradi predporodnih pregledov in do varstva pred odpovedjo. (9)

— Leta 1995 so panožne organizacije na evropski ravni sklenile okvirni sporazum o starševskem dopustu, ki je bil pozneje sprejet kot direktiva; ta opozarja, da mora enaka obravnava pomeniti tudi uporabo ukrepov za moške, in priznava pomen očetov pri skrbi za otroka. (10) Ta direktiva je bila pozneje spremenjena in razširjena na Združeno kraljestvo. (11)

— Leta 1997 je bila sprejeta direktiva o dokaznem bremenu. (12) Tudi ta direktiva je bila kasneje razširjena na Združeno kraljestvo. (13)

Evropsko sodišče je vedno učinkovito zmanjševalo diskriminacijo žensk pri zaposlitvi. Sodišče razlaga pravo Skupnosti in tako razvija nepopolne pravne koncepte sorazmerno mladega prava Skupnosti v skladen pravni sistem (14). Na področju enakih možnosti je sodišče pri učinkovitem izvajanju zakonodaje o enaki obravnavi (15) predvsem uporabilo pojem neposredne in posredne diskriminacije ter pojasnilo, da varstvo pred spolno diskriminacijo velja tudi za moške. (16)

3. Posebne opombe

3.1 EESO čestita Komisiji za njeno poenostavljanje in dostopnost obilice direktiv o enakosti med spoloma. Enakost spolov je temeljna pravica družbenega in gospodarskega življenja. Zato mora biti zakonodaja jasna in berljiva za vse.

3.2 Tridesetletni proces zakonodaje o enakosti med spoloma je obrodil 12 direktiv in Odbor ugotavlja, da Komisija sedaj združuje sedem teh direktiv s skupno tematiko enake obravnave v enotno preoblikovano različico. (17) Komisija se je odločila preoblikovati teh šest direktiv, ker imajo mnogo skupnega, zaradi česar se ponavljajo in prekrivajo, njihove opredelitve pa so tudi nekoliko neusklajene.

3.3 Komisija je s preoblikovanjem posodobila, pojasnila in poenostavila sedem direktiv, skrčila celotno dolžino besedil v eno direktivo in vključila en nabor opredelitev, vključno z opredelitvami o neposredni in posredni diskriminaciji ter nadlegovanju. Odbor pozdravlja to potezo z vidika širitve in zavezanosti Komisije, da se izboljša zakonodaja.

3.4 Odbor ugotavlja, da je bilo pet direktiv o enakosti spolov izpuščenih iz procesa preoblikovanja zaradi premalo skupnih točk s predmetom obravnave. (18) Te vključujejo dve direktivi o starševskih pravicah, ki sta bili oblikovani skupaj z organizacijami delodajalcev in delojemalcev ter se ju ne da uvrstiti pod enako obravnavo; direktivo o materinstvu in pravicah doječih mater, ki sodijo v zakonodajo o zdravju in varnosti; direktivo o enaki obravnavi v zadevah socialne varnosti in direktivo o varstvu pravic samozaposlenih žensk, tudi v kmetijstvu.

3.5 Odbor podpira stališče Komisije, da bi vključitev teh direktiv preoblikovano direktivo zapletla in podaljšala. Vendar EESO želi poudariti, da je treba takoj preoblikovati Direktivo 86/613/EGS (19) glede na številne samozaposlene ženske in ženske, zaposlene v kmetijstvu. Mnenje EESO je, da je prav ta del zakonodaje vsebinsko šibek, saj ženskam ne zagotavlja zadostnega varstva. Glede na povezanost z lizbonskimi cilji je zato posodobitev nujna.

3.6 Komisija je pripravila dva dodatka k direktivam, ki neposredno kažeta dobro ustaljeno sodno prakso in tako samo pojasnjujeta že veljavno zakonodajo. Ta dodatka obravnavata enako plačilo (člen 4) in poklicne pokojnine za javne uslužbence (člen 6). (20) EESO ugotavlja, da je Evropsko sodišče sredstvo krepitve evropskega prava. Preoblikovana direktiva z vključitvijo sodne prakse postaja jasnejša in pridobi namen.

3.7 Postopek kodifikacije je tehničen; Komisija je izjavila, da direktivam vsebina ni bila dodana, z izjemo določbe člena 21 o organih za spodbujanje enake obravnave v „horizontalnih določbah“ Naslova III. Vključitev „horizontalnih določb“ v celotni direktivi sedaj poveča, čeprav nepomembno, pooblastila organov za enakost z razširitvijo obsega uporabe. To lahko odpre pot za poznejšo nadaljnjo širitev pooblastil. EESO poudarja, da lahko, čeprav se vsebina ni spremenila, posodabljanje in prenova direktiv skupaj s sodno prakso dolgoročno marsikaj spremenijo.

4. Sklep

4.1 Enakost spolov podpira trideset let zakonodaje, in čeprav je EESO pohvalil potezo Komisije, da direktivo poenostavi in jo naredi bolj berljivo, je prepričan, da izmenjava in spodbujanje dobrih praks ter povečanje socialnega dialoga predstavljajo konkreten način napredka na tem področju ter popolnoma priznava ključno vlogo socialnih partnerjev, tako da poudarja njihove dejavnosti iz delovnega programa evropskih socialnih partnerjev za obdobje 2003-2005. Komisija mora pri uresničevanju lizbonskih ciljev storiti več za spodbujanje enakega ravnanja, enakih možnosti in vrednosti žensk za evropsko gospodarstvo.

4.2 EESO bo Komisijo zaprosil, da razmisli o spodbujanju držav članic, naj pripravijo knjižico s smernicami, ki bi pojasnile glavne značilnosti evropskih direktiv o enakosti spolov, kot so bile prenesene v nacionalno zakonodajo, obveze delodajalcev in pravice zaposlenih, da se odpravi nepoznavanje enake obravnave in povečajo ugodnosti za gospodarstvo.

V Bruslju, 15. decembra 2004 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Anne-Marie SIGMUND

(1) SES 8.4.1976 – C-43/75 Defrenne II, ECR 1976, str. 455.

(2) Direktiva Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske.

(3) Direktiva Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvajanju načela enake obravnave moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnim usposabljanjem, napredovanjem in delovnimi razmerami.

(4) Direktiva 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002, ki spreminja Direktivo Sveta 76/207/EGS o izvajanju načela enake obravnave moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnim usposabljanjem, napredovanjem in delovnimi razmerami.

(5) Direktiva Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvajanju načela enake obravnave moških in žensk v zadevah socialne varnosti.

(6) Direktiva Sveta 86/378/EGS z dne 24. julija 1986 o izvajanju načela enake obravnave moških in žensk v poklicnih sistemih zadevah socialne varnosti.

(7) Direktiva Sveta 96/97/ES z dne 20. decembra 1996, ki spreminja Direktivo 86/378/EGS z dne 24. julija 1986 o izvajanju načela enake obravnave moških in žensk v poklicnih sistemih socialne varnosti.

(8) Direktiva Sveta 86/613/EGS z dne 11. decembra 1986 o uporabi načela enake obravnave moških in žensk, samozaposlenih v dejavnostih, vključno s kmetijstvom, ter o varstvu samozaposlenih žensk med nosečnostjo in materinstvom.

(9) Direktiva Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so nedavno rodile ali dojijo.

(10) Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okviru starševskega dopusta, sklenjenega med UNICE, CEEP in ETUC.

(11) Direktiva Sveta 97/75/ES z dne 15. decembra 1997, ki spreminja Direktivo 96/34/ES o okvirnem sporazumu o starševskega dopusta, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC, in jo razširja na Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severno Irsko.

(12) Direktiva Sveta 97/80/ES z dne 15. decembra 1997 o dokaznem bremenu v primerih spolne diskriminacije.

(13) Direktiva Sveta 98/52/ES z dne 13. julija 1998 o razširitvi Direktive 97/80/ES o dokaznem bremenu v primerih diskriminacije zaradi spola na Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska.

(14) Streinz, Europarecht, 4. izdaja, Heidelberg 1999, odst. 494.

(15) Od zadeve SES C-96/80 Jenkins, zadeve C-170/84 Bilka v Weber von Hartz, zadeve C-171/88 Rinner-Kühn in zadeve C-184/89 Nimz v Freie und Hansestadt Hamburg.

(16) Zadeva SES C-450/93 Kalanke; zadeva SES C-409/95 Marschall.

(17) Direktiva Sveta 75/117/EGS, Direktiva Sveta 76/207/EGS, Direktiva Sveta 86/378/EGS, Direktiva Sveta 96/97/ES, Direktiva Sveta 97/80/ES, Direktiva Sveta 98/52/ES, Direktiva 2002/73/ES Evropskega Parlamenta in Sveta.

(18) Direktiva Sveta 79/7/EGS, Direktiva Sveta 86/613/EGS, Direktiva Sveta 92/85/EGS, Direktiva Sveta 96/34/ES, Direktiva Sveta 97/75/ES.

(19) Direktiva Sveta 86/613/EGS z dne 11. decembra 1986 o uporabi načela enake obravnave moških in žensk, samozaposlenih v dejavnostih, vključno s kmetijstvom, ter o varstvu samozaposlenih žensk med nosečnostjo in materinstvom.

(20) Člen 4 nove direktive izkazuje dejstvo, da po mnenju Sodišča „(ni ničesar) v besedilu člena 141(1) ES (…), kar bi nakazovalo, da je uporaba navedene določbe omejena na okoliščine, v katerih moški in ženske delajo pri istem delodajalcu“, medtem ko člen 6 pojasnjuje, da velja tudi za sisteme socialnega varstva, ki so povezani s posebno kategorijo javnih uslužbencev, kadar se dajatve plačujejo zaradi delovnega razmerja, so neposredno povezane z dolžino delovne dobe in je višina izračunana na podlagi zadnje plače.