Kratice

GD BUDG : Generalni direktorat za proračun

GD TAXUD : Generalni direktorat za obdavčenje in carinsko unijo

EU : Evropska unija

Glosar izrazov

Avtomatizirano obvladovanje tveganja/avtomatizirana analiza tveganja : sistematično prepoznavanje tveganja in izvajanje vseh ukrepov, potrebnih za omejitev izpostavljenosti tveganju, z uporabo tehnik avtomatske obdelave podatkov. To zajema dejavnosti, kot so zbiranje podatkov in informacij, analiziranje in ocenjevanje tveganja, predpisovanje in izvajanje ukrepov ter redno spremljanje in preverjanje postopka in njegovih rezultatov, in sicer na podlagi mednarodnih in nacionalnih virov in strategij ter virov in strategij EU .

Carinjenje : proces izpolnjevanja carinskih formalnosti, zato da je vlagatelju zahtevka lahko blago na voljo.

Carinski postopek : izvajanje enega od naslednjih postopkov: sprostitev v prosti promet, tranzit, carinsko skladiščenje, aktivno oplemenitenje, predelava pod carinskim nadzorom, začasni uvoz, pasivno oplemenitenje, izvoz.

Deklaracija/carinska deklaracija : dokument, s katerim oseba navede, da želi dati blago v določen carinski postopek.

Dokumentacijski pregled : kontrola pravilnosti, popolnosti in veljavnosti informacij, vnesenih v carinsko deklaracijo (npr. opis blaga, vrednost, količina) ali v druge dokumente (npr. uvozna dovoljenja, potrdila o poreklu).

Fizični pregled : pregled blaga, ki vključuje podrobno štetje in vzorčenje, da se preveri, ali blago ustreza navedenemu na priloženi carinski deklaraciji.

Kasnejši dogodek : po prepustitvi blaga.

Kontrole/carinske kontrole : posebne dejavnosti, ki jih za zagotavljanje pravilne uporabe carinskih predpisov izvajajo carinski organi. Te dejavnosti lahko vključujejo pregled blaga, preverjanje podatkov na deklaraciji ter obstoja in verodostojnosti elektronskih ali pisnih dokumentov, pregled računovodskih izkazov podjetij in drugih evidenc, kontrolo prevoznih sredstev, kontrolo prtljage in druge podobne dejavnosti.

Listina o nadzoru : izdelki pod nadzorom EU se lahko uvažajo le ob predložitvi listine o nadzoru, ki so jo izdali pristojni organi države članice.

Naknadna revizija : kontroliranje gospodarskih subjektov s pregledom njihovih računovodskih izkazov, evidenc in sistemov za zagotavljanje skladnosti s carinskimi pravili in ovrednotenje tveganja, povezanega z njihovim poslovanjem.

Potrdilo o poreklu : dokument, ki je potreben ob vložitvi zahtevka za preferencialno stopnjo dajatve in ga mora izpolniti izvoznik blaga (npr. EUR .1, obrazec A, izjava na računu).

Predložitev blaga carini : obvestilo carinskim organom o prihodu blaga na carinski urad ali kateri koli drugi kraj, ki ga določijo in odobrijo carinski organi.

Pregled pred prepustitvijo : fizični ali dokumentacijski pregled, preden se blago da na voljo gospodarskemu subjektu za namen, ki ga določa posamezen carinski postopek.

Prepustitev blaga : dejanje, s katerim carinski organi prepustijo blago za namene, določene v uporabljenem carinskem postopku.

Preverjanje usklajenosti : preverjanje usklajenosti poenostavljene deklaracije (pri poenostavljenem postopku deklariranja) ali vpisa v evidence gospodarskega subjekta (pri postopku hišnega carinjenja) z dopolnilno deklaracijo. Preverjanje lahko zajema obsežen pregled posameznih postavk (točnost) in/ali zagotovi, da so vse poenostavljene transakcije navedene v dopolnilni deklaraciji (popolnost).

Profil tveganja : kombinacija meril tveganja in področij kontrol (npr. vrsta blaga, države izvora), ki kaže na obstoj tveganja in je podlaga za predlog za izvedbo kontrolnega ukrepa.

Prosti promet : status blaga, uvoženega iz tretjih držav, za katero so bile izvedene vse uvozne formalnosti, da se lahko prodaja ali porabi na trgu EU .

Revizija pred pooblastitvijo/predhodna revizija : kontroliranje gospodarskih subjektov s preverjanjem njihovih računovodskih izkazov, evidenc in sistemov pred izdajo pooblastila za uporabo carinskega postopka. Cilj je preveriti, ali gospodarski subjekt izpolnjuje pogoje za uporabo postopka, in ovrednotiti tveganje, povezano z njegovim poslovanjem.

Tveganje : verjetnost, da pride do dogodka, ki preprečuje pravilno izvajanje ukrepov EU ali nacionalnih ukrepov, ogroža finančne interese EU in njenih držav članic ali predstavlja grožnjo varnosti EU , javnemu zdravju, okolju ali potrošnikom.

Uvoz : uporaba carinskega postopka sprostitve v prosti promet, po katerem se blago lahko prodaja ali porabi na trgu EU .

Uvozno dovoljenje : dokument, ki ga izdajo pristojni organi držav članic, s katerim odobrijo uvoz določenega blaga, za katero veljajo omejitve, v EU . Na vsakem dovoljenju je natančno navedena dovoljena količina blaga za uvoz, ki je skupna količina uvoženega blaga ne sme preseči.

Povzetek

I. Gospodarski subjekti, ki so pooblaščeni za uporabo poenostavljenih carinskih postopkov za uvoz, imajo ugodnost pospešenih postopkov carinjenja. Carina se zanaša na pravilnost njihovih uvoznih deklaracij in izvaja manj kontrol pred prepustitvijo, ki bi jih morale nadomestiti revizije pred pooblastitvijo in naknadne revizije. Ti postopki se v EU že dolgo in veliko uporabljajo. Leta 2008 sta bili več kot dve tretjini vseh carinskih deklaracij za uvoz v EU vloženi z uporabo poenostavljenih postopkov.

II. Ti postopki so pomemben element politike, ki jo EU uporablja za lajšanje trgovine in je bila leta 2008 nadgrajena z uvedbo koncepta pooblaščenega gospodarskega subjekta, ki je privilegiran uporabnik poenostavljenih carinskih postopkov, z Uredbo Komisije (ES) št. 1192/2008 in s posodobljenim carinskim zakonikom, ki bo začel veljati do leta 2013.

III. Sodišče z revizijo ocenjuje, ali sta oba glavna poenostavljena carinska postopka za uvoz uspešno kontrolirana, da se pridobi razumno zagotovilo o pravilnem zbiranju tradicionalnih lastnih sredstev in da se pomaga zagotoviti, da gospodarski subjekti izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike. Sodišče je preučilo, ali je Komisija pri razvijanju dobrega kontrolnega pristopa za poenostavljene postopke upoštevala mednarodno dobro prakso in ali nadzoruje njihovo pravilno izvajanje po vsej EU. Sodišče z revizijo ocenjuje tudi, ali države članice izvajajo uspešne kontrole na podlagi tega pristopa.

IV. Sodišče je ugotovilo:

- da je Komisija upoštevala mednarodne standarde in vzpostavila primeren ureditveni okvir za poenostavljene postopke, vendar ne pred koncem leta 2008;

- da je Komisija razvila sistem za avtomatizirano obvladovanje tveganja, ki se uporablja po vsej EU. Čeprav ta sistem omogoča avtomatizirano izmenjavo obrazcev o informacijah o tveganosti (RIF), še ne obsega profilov tveganja, ki zajemajo tradicionalna lastna sredstva ali skupno trgovinsko politiko;

- da bo uporaba avtomatizirane analize tveganja v okviru poenostavljenih postopkov obvezna šele od 1. januarja 2011;

- da je Komisija posebne preglede poenostavljenih postopkov za uvoz prvič izvedla leta 2008 in leta 2009 okrepila dejavnosti nadzorovanja ter

- da se standardiziran pristop za naknadne revizije poenostavljenih postopkov še ne uporablja po vsej EU, ker dejavnosti Komisije, s katerimi bi to dosegla, še niso zaključene.

V. Sodišče je ugotovilo, da države članice uporabljajo svoje, včasih pomanjkljive, pristope h kontroli poenostavljenih postopkov, zaradi česar:

- so revizije, ki se izvedejo pred pooblastitvijo gospodarskih subjektov za uporabo poenostavljenih postopkov, običajno slabe ali slabo dokumentirane;

- se pri izvajanju pregledov med obdelavo poenostavljenih postopkov tehnike avtomatske obdelave podatkov malo uporabljajo;

- se pretirano uporabljajo poenostavitve, in sicer oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga v okviru postopka hišnega carinjenja, kar preprečuje preglede na podlagi analize tveganja pred prihodom blaga na trg EU, ter

- so naknadne revizije trgovinskih dokumentov in računovodskih izkazov gospodarskega subjekta slabe kakovosti, preredke ali niso ustrezno usmerjene v transakcije.

VI. Sodišče je uspešnost kontrol za uvoz, pri katerem se uporabljajo poenostavljeni postopki, merilo na podlagi naključno izbranih deklaracij, pri katerih se je uveljavljala preferencialna stopnja dajatve ali pri katerih so morali biti uvozni dokumenti v skladu z zahtevami skupne trgovinske politike. V šestih od devetih držav članic je bila odkrita velika pogostost napak, pogosto zato, ker gospodarski subjekti niso imeli potrebnih dokumentov, zaradi katerih bi bili upravičeni do uvoza blaga, za katero veljajo ukrepi trgovinske politike, ali do uporabe preferencialne stopnje dajatve.

VII. Komisija bi za izboljšanje kontrol po- enostavljenih postopkov in prispevanje k razvoju politike EU za lajšanje trgovine morala:

- upoštevati ugotovitve Sodišča pri razmisleku o nadaljnjih poenostavitvah carinskih postopkov;

- spodbujati države članice k hitremu izvajanju pred kratkim razvitega ureditvenega okvira in smernic, spremljati njihovo izvajanje in na podlagi rezultatov revizije, ki jo je opravilo Sodišče, ter rezultatov svoje revizije in spremljanja še dodatno okrepiti ta okvir;

- vzpostaviti skupne standarde za naknadne revizije na področju carine z uporabo dobre revizijske metodologije in sistemskega pristopa;

- razviti avtomatizirane profile tveganja za tradicionalna lastna sredstva in skupno trgovinsko politiko, ki bi veljali po vsej EU, ter kritično pregledati, na kakšne načine države članice poenostavljajo postopke;

- spodbujati države članice k elektronski obdelavi vseh vidikov obravnave poenostavljenih postopkov za uvoz, ter

- pozvati države članice, da gospodarske subjekte bolje seznanijo z njihovimi obveznostmi in odgovornostmi, ter spodbujati primerjalna preverjanja, da se ugotovi, v kolikšni meri se gospodarski subjekti držijo predpisov.

Uvod

1. Poenostavljeni carinski postopki za uvoz so ključni element carinske politike EU: z zmanjšanjem števila carinskih formalnosti in kontrol pred prepustitvijo blaga gospodarskim subjektom lajšajo poslovanje. Podatki za leto 2008 kažejo, da je poenostavljenih okoli 70 % vseh carinskih postopkov za uvoz. Zato močno vplivajo na zbiranje tradicionalnih lastnih sredstev.

2. Evropska carinska zakonodaja se je redno spreminjala, da bi jo prilagodili spreminjajočim se tehničnim, gospodarskim in političnim razmeram. Rezultat tega je posodobljen carinski zakonik iz leta 2008 [1], ki dodatno lajša trgovanje.

3. V tem revizijskem poročilu sta analizirana dva pomembna carinska postopka, ki lajšata sprostitev blaga v prosti promet, in sicer poenostavljeni postopek deklariranja in postopek hišnega carinjenja. Ta postopka se dolgo in veliko uporabljata v EU ter predstavljata ključni element lajšanja trgovanja.

4. Pri standardnem uvoznem carinskem postopku mora gospodarski subjekt blago predložiti carini, vložiti standardno deklaracijo in plačati dajatve ali dati jamstvo zanje, preden se mu blago prepusti. Carina lahko preveri dokumente in/ali pregleda blago.

5. Gospodarski subjekt s pogostimi uvozi lahko zaprosi za uporabo poenostavljenih postopkov. Za to je potrebna predhodna pooblastitev. Z revizijo pred pooblastitvijo bi morale nacionalne carinske službe zagotoviti, da je gospodarski subjekt, ki je vlagatelj zahtevka za uporabo poenostavljenih carinskih postopkov, zanesljiv, oceniti, ali bodo lahko izvajale preglede, ki so po njihovem mnenju potrebni, in pridobiti jamstvo za kritje dajatev, ki jih je gospodarski subjekt dolžan plačati.

6. Ko je pooblastilo za uporabo poenostavljenih postopkov izdano, lahko gospodarski subjekt vloži carinsko deklaracijo, ki je lahko delno izpolnjena, trgovinski dokument (npr. račun) (pri poenostavljenem postopku deklariranja) ali pa uvoz zgolj vpiše v svojo evidenco (pri postopku hišnega carinjenja). Gospodarski subjekt lahko pridobi poenostavitve za predložitev blaga carini, ko plača jamstvo, mu je blago prepuščeno, dajatve pa se plačajo pozneje. Tako se celoten postopek carinjenja pospeši in gospodarski subjekt ima blago hitreje na voljo.

7. Po določenem obdobju – običajno enem mesecu – gospodarski subjekt odda izčrpno deklaracijo (dopolnilna deklaracija), v kateri so zbrane poenostavljene deklaracije/vpisi v evidenco in dopolnjeni manjkajoči podatki, ter plača dolgovane dajatve.

8. Carinske službe se načeloma zanesejo na popolnost in točnost podatkov, ki jih navede gospodarski subjekt, in le izjemoma opravijo preglede pred prepustitvijo.

9. Ker je veliko ključnih podatkov predloženih pozneje v dopolnilni deklaraciji, morebitne kontrole običajno potekajo po prepustitvi blaga v obliki pregleda carinskih dokumentov ali preverjanja skladnosti ali kot celovite naknadne revizije v prostorih gospodarskega subjekta.

10. Carinska zakonodaja EU vzpostavlja pravni okvir za izvajanje kontrol in določa obvezno uporabo postopkov za obvladovanje tveganja. Komisija je 1. januarja 2009 uvedla posebna pravila za kontroliranje poenostavljenih postopkov, zlasti za revizije pred pooblastitvijo in usklajene pogoje in merila, ki jih mora gospodarski subjekt izpolnjevati pred pooblastitvijo za uporabo poenostavljenih postopkov.

11. Cilj Komisije [2] je poenotiti delovanje nacionalnih carinskih uprav, zato je razvila tudi smernice (nezavezujoči akti) za carinsko revizijo na splošno in posebej za kontrolo poenostavljenih postopkov.

12. Shematična predstavitev delovanja poenostavljenega postopka deklariranja in postopka hišnega carinjenja je podana v Prilogi I.

Obseg revizije in revizijski pristop

Glavni cilj revizije

13. Z revizijo je Sodišče ocenjevalo, ali sta zakonski okvir in kontrolni pristop, ki ju je razvila Komisija in ki sta vzpostavljena v državah članicah, uspešna kontrola za poenostavljene postopke, ali dajeta razumno zagotovilo o pravilnosti zbiranja tradicionalnih lastnih sredstev in pomagata zagotoviti, da gospodarski subjekti ravnajo v skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike.

14. Z revizijo je Sodišče skušalo odgovoriti na naslednji specifični vprašanji:

(a) Ali je Komisija ob upoštevanju mednarodnih dobrih praks razvila dober pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter nadzorovala pravilno uporabo in kontrole poenostavljenih postopkov?

(b) Ali države članice uporabljajo dober in standardiziran pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter ali so te kontrole uspešne?

Revizijski pristop in metodologija

15. Revizija je potekala v dveh fazah. Najprej je Sodišče na podlagi lastnih izkušenj in izkušenj drugih organizacij pripravilo model kontrole za poenostavljene postopke (glej Prilogo II). Z navezavo stikov z državami, ki niso članice EU, in obiskom Svetovne carinske organizacije zaradi pridobitve informacij o mednarodnih pristopih h kontroli poenostavljenih postopkov je analiziralo trenutno prakso.

16. Sodišče je nato primerjalo priporočeni pristop Komisije h kontroli z modelom kontrole in ocenilo Komisijine dejavnosti spremljanja poenostavljenih postopkov.

17. V drugi fazi je Sodišče pregledalo kakovost strategij in kontrol, ki so se dejansko uporabljale za poenostavljene postopke v devetih državah članicah [3], ter jih primerjalo z modelom kontrole. Te države članice so zbrale več kot 60 % vseh tradicionalnih lastnih sredstev, zbranih v EU v letu 2008, in so v veliki meri uporabljale poenostavljene postopke za uvozne deklaracije [4].

18. Kakovost kontrolnih strategij in dejansko izvedene kontrole v teh državah članicah so bile ocenjene ob upoštevanju prejetih odgovorov na vprašalnike in s pomočjo dokazov, pridobljenih na kraju samem ter s sprehajalnim preizkušanjem skupaj 157 spisov gospodarskih subjektov.

Diagram 1

Revidirane države članice in njihova pomembnost pri zbiranju tradicionalnih lastnih sredstev v letu 2008

+++++ TIFF +++++

19. Sodišče je med revizijo leta 2007 ugotovilo slabosti v delovanju poenostavljenih postopkov v več državah članicah, zlasti večje tveganje napak pri poenostavljenih postopkih, kadar gospodarski subjekti vložijo zahtevek za preferencialno stopnjo dajatve [5] ali uvozijo blago, za katero veljajo ukrepi skupne trgovinske politike [6].

20. Da bi ugotovili, ali so obstoječe kontrole v revidiranih državah članicah preprečile nezadostno plačilo tradicionalnih lastnih sredstev ter uvoze, ki niso spoštovali skupne trgovinske politike, sta bili preverjeni zakonitost in pravilnost 967 naključno izbranih carinskih deklaracij v teh državah članicah, ki se nanašajo na obdobje od leta 2005 do leta 2008.

Opažanja

Ali je Komisija ob upoštevanju mednarodnih dobrih praks razvila dober pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter nadzorovala pravilno uporabo in kontrole poenostavljenih postopkov?

21. Poenostavljeni postopki se uporabljajo že dolgo in so bili določeni v carinskem zakoniku leta 1992 [7]. Sodišče je ocenilo, v kolikšni meri je Komisija razvila skupne standarde za kontrolo poenostavljenih postopkov in kako je spremljala njihovo dejansko izvajanje.

Prvotni ureditveni okvir je bil nezadosten, vendar je bil na začetku leta 2009 izboljšan

22. Leta 2008 se je v EU začel izvajati koncept pooblaščenega gospodarskega subjekta. Pooblaščeni gospodarski subjekt je privilegiran uporabnik poenostavitev carinskih postopkov, ki mora pred odobritvijo tega statusa izpolniti določene pogoje in merila [8].

23. Komisija je za uskladitev pogojev in meril za pooblaščene gospodarske subjekte s pogoji in merili za gospodarske subjekte, ki uporabljajo poenostavljeni postopek deklariranja in postopek hišnega carinjenja, sprejela uredbo [9], ki je 1. januarja 2009 prvič uvedla sklop posebnih kontrol, ki jih je treba izvesti, ko carina gospodarske subjekte pooblasti za uporabo teh dveh postopkov. Uredba je uvedla tudi pravno obveznost držav članic, da do 1. januarja 2011 za poenostavljene postopke začnejo uporabljati sisteme za elektronsko obdelavo podatkov.

24. Komisija je razvila tudi obsežne smernice za enotno pooblastilo za poenostavljene postopke [10]. To pooblastilo gospodarskim subjektom omogoča centralizacijo formalnosti v carinski upravi države članice, ki ga je izdala, četudi blago uvažajo v drugo državo članico. V letu 2008 je Komisija razširila uporabo konceptov teh smernic na nacionalna pooblastila za uporabo poenostavljenih postopkov, tj. pooblastila v primeru, ko so carinske formalnosti izvedene v isti državi članici kot uvoz, saj so pogoji in merila za izdajo obeh pooblastil enaki.

25. Okvir je sedaj v veliki meri skladen z modelom kontrole Sodišča za poenostavljene postopke in upošteva tudi mednarodno sprejete standarde [11] za take kontrole.

26. Smernice Komisije pa ne določajo:

- uporabe metodologije za ocene tveganja med revizijami pred pooblastitvijo, kot npr. model Compact za pooblaščene gospodarske subjekte [12];

- nujnosti izvedbe minimalnega števila pregledov pred prepustitvijo;

- prednosti avtomatizirane uskladitve med dopolnilnimi in poenostavljenimi deklaracijami/vpisi v evidenco, s katero se zagotavlja popolnost prvih; niti

- prednosti ukrepov, ki večajo zanesljivost gospodarskih subjektov (npr. preverjanja, da se ugotovi, v kolikšni meri se gospodarski subjekti držijo predpisov).

Obvezna uporaba avtomatizirane analize tveganja se še ne izvaja

27. Z Uredbo (ES) št. 648/2005 Evropskega parlamenta in Sveta [13] je bila uvedena obveznost, da mora carinska kontrola temeljiti na analizi tveganja z uporabo tehnik avtomatske obdelave podatkov, Komisija pa je razvila elektronski sistem za obvladovanje tveganj v carini za uporabo po vsej EU, in sicer skupni okvir za obvladovanje tveganj [14].

28. Prednost je imelo izvajanje skupnih meril (profilov tveganja) pri analizi tveganja, ki se za varnostne namene opravi za blago ob njegovem prvem vstopu v EU. Taki profili, ki bi zajemali tradicionalna lastna sredstva ali skupno trgovinsko politiko, na ravni EU zaenkrat v tem okviru niso bili razviti.

29. Ker so lahko poenostavljeni postopki do konca leta 2010 vodeni ročno, bo uporaba vseh avtomatiziranih profilov tveganja (na nacionalni ravni ali ravni EU) odvisna od stopnje uvedenosti informacijske tehnologije in odločitve posameznih držav članic za dejansko izvajanje avtomatizirane analize tveganja za poenostavljene postopke. Posledično skupni pristop k obvladovanju tveganja (glede tradicionalnih lastnih sredstev in ostalega), do katerega pride zaradi uporabe poenostavljenih postopkov, do tega datuma ne bo v uporabi.

30. Poleg tega več carinskih služb držav članic dovoljuje prakse v okviru postopka hišnega carinjenja, ki onemogočajo izvajanje analize tveganja ali pregledov pred prepustitvijo blaga. Te države članice si prožno razlagajo carinsko zakonodajo EU, ki to dovoljuje le v izjemnih primerih (glej odstavek 46).

31. Komisija ni dala potrebnih smernic, da bi preprečila neupravičeno in prekomerno uporabo te prakse, kar ovira uporabo avtomatizirane analize tveganja tudi potem, ko se za vse vidike poenostavljenih postopkov uporablja informacijska tehnologija.

Smernice za naknadne revizije še niso popolne

32. Komisija je s posodobitvijo carinske zakonodaje EU spodbudila lajšanje trgovine s povezanim zmanjšanjem carinskih kontrol pred prepustitvijo, kar bi moral nadomestiti skupni pristop za okrepljeno carinsko kontrolo, ki temelji na tveganju, še posebej za naknadne kontrole.

33. V zvezi s standardizacijo naknadnih revizij je Komisija leta 2007 pripravila Navodila za carinsko revizijo [15], v katerih so zajeti vsi carinski postopki. V teh navodilih ni upoštevano tveganje izgube tradicionalnih lastnih sredstev zaradi zastaranja [16], v oddelku o revizijski metodologiji pa niso zajeti ključni vidiki, kot so orodja za oceno tveganja, metode vzorčenja in revizijska tveganja.

Komisija je namenske preglede poenostavljenih postopkov prvič izvedla leta 2008

34. GD TAXUD je odgovoren za zagotavljanje, da se carinska zakonodaja EU uporablja enotno in se tako poenoti delovanje nacionalnih carinskih uprav. GD BUDG izvaja preglede tradicionalnih lastnih sredstev, med katerimi preverja tudi skladnost z ustrezno carinsko zakonodajo.

35. Sodišče je ugotovilo, da so se pri delovanju poenostavljenih postopkov leta 2007 v več državah članicah [17] pojavljale slabosti, in se zato odločilo izvesti to celovito revizijo.

36. Leta 2008 je GD BUDG prvič izbral poenostavljene postopke kot posebno temo za pregled. V sedmih pregledanih državah članicah je ugotovil več pomanjkljivosti (glej tabela 1).

37. GD TAXUD je leta 2006 uvedel nadzorno funkcijo za enotno uporabo carinske zakonodaje EU. Nadzor elementov poenostavljenih postopkov je vključil v svoja nadzorna programa za leti 2009 in 2010.

38. Obveznost uporabe primernega okvira za kontrole šele od leta 2009, neobstoj skupne in avtomatizirane analize tveganja za preglede tradicionalnih lastnih sredstev in vidikov skupne trgovinske politike pred prepustitvijo ter nepopolne smernice za naknadne revizije večajo verjetnost, da se bo tveganje, povezano z uporabo poenostavljenih postopkov, uresničilo.

Tabela 1

Pregled ugotovitev, do katerih je prišel GD BUDG pri pregledovanju poenostavljenih postopkov v letu 2008

| Pomanjkljivosti |

Država članica | DE | IE | ES | FR | PL | FI | UK |

Postopek pooblastitve | | | | | | | |

Pregledi pred prepustitvijo | | | | | | | |

Uporaba analize tveganja | | | | | | | |

Poenostavitvene prakse | | | | | | | |

Naknadne kontrole/revizije | | | | | | | |

Ali države članice uporabljajo dober in standardiziran pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter ali so te kontrole uspešne?

39. Sodišče je pregledalo kontrole in uporabljene revizijske pristope v devetih državah članicah in jih primerjalo s svojim modelom kontrole, kar je vključevalo pregled 157 spisov gospodarskih subjektov. Poleg tega je Sodišče z vzorci carinskih deklaracij merilo uspešnost kontrol. Skupaj je bilo preverjenih 967 carinskih deklaracij.

Države članice so uporabljale lastne pristope, pri katerih so se kontrole v vsaki fazi razlikovale

40. Vse države članice so imele nacionalna navodila za poenostavljene postopke in so glede na to za kontrole uporabljale svojo lastno metodologijo. Kakovost in količina kontrol, izvedenih v različnih fazah obdelave poenostavljenih postopkov (pred pooblastitvijo, med obdelavo in naknadno), je bila v državah članicah različna. V Prilogi III sta kakovost in količina prikazani v skladu s standardom modela kontrole za vsako revidirano državo članico.

Faza kontrole pred pooblastitvijo

Nizozemska carinska služba je imela najboljši koncept za revizije pred pooblastitvijo, ni pa mogla dokazati, da ga je uporabljala

41. Gospodarski subjekti, pooblaščeni za uporabo poenostavljenih postopkov, lahko izkoristijo pospešeni postopek carinjenja z manjšim številom kontrol pred prepustitvijo blaga. To možnost bi morali imeti samo zanesljivi gospodarski subjekti [18]. Njihovo zanesljivost bi bilo treba oceniti s temeljito revizijo pred pooblastitvijo, ki vsebuje oceno tveganja, prisotnega pri poslovanju gospodarskega subjekta, in priporočilo o potrebni pogostosti in intenzivnosti preverjanj dejavnosti gospodarskega subjekta (kontrolni načrt) po pooblastitvi.

42. Od devetih revidiranih držav članic je imela Nizozemska najboljši koncept za revizijo pred pooblastitvijo, ki se popolnoma ujema z modelom kontrole Sodišča. Vendar je Sodišče lahko našlo le malo dokazov, da je nizozemska carinska služba res uporabljala ta pristop. Pristopi, ki se uporabljajo v ostalih revidiranih državah članicah, so bili pogosto pomanjkljivi.

43. Poleg tega države članice niso mogle vedno dokazati, da je bila pred pooblastitvijo izvedena revizija za oceno notranjih kontrol in upravne organizacije gospodarskega subjekta. Revizijskih poročil pogosto ni bilo mogoče povezati s pooblastitvijo, ki jo je pregledalo Sodišče. Samo belgijska carinska služba je lahko sistematično zagotovila zadovoljive dokaze o revizijah pred pooblastitvijo. Sodišče je našlo le malo dokazov, da so bili pripravljeni ocene tveganja gospodarskega subjekta ali kontrolni načrti.

44. V tabeli 2 je prikazan podrobnejši pregled ugotovitev Sodišča o revizijah pred pooblastitvijo.

Tabela 2

Ocena revizij pred pooblastitvijo

Opomba: zadovoljivo; delno zadovoljivo; nezadovoljivo.

Za Irsko vidik revizije pred pooblastitvijo ni bil preverjen.

Standardi modela kontrole | BE | FR | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Število revidiranih spisov gospodarskih subjektov | 17 | 20 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Revizija opravljena/revizijsko poročilo je na voljo | | | | | | | | |

Upravna organizacija preverjena/notranje kontrole preverjene | | | | | | | | |

Računovodstvo preverjeno/sistemi vključno z informacijsko tehnologijo preverjeni | | | | | | | | |

Preverjanje, ali je prišlo do resnih kršitev | | | | | | | | |

Finančna solventnost preverjena | | | | | | | | |

Ocena tveganja gospodarskega subjekta izvedena | | | | | | | | |

Priporočilo za kontrole (načrt) | | | | | | | | |

Elementi zagotovila (npr. usposabljanje) | | | | | | | | |

Kontrole med obdelavo – pregledi pred prepustitvijo

Prekomerna uporaba poenostavitev pri postopku hišnega carinjenja

45. Pri poenostavljenih postopkih je pred prepustitvijo izvedenih malo kontrol. Kljub temu Sodišče meni, da bi bilo treba v tej fazi izvesti minimalno število pregledov na podlagi avtomatizirane analize tveganja, kar bi ohranilo dejavnik negotovosti za gospodarski subjekt ter omogočilo odkriti uvoze, pri katerih se ne spoštujejo pravila skupne trgovinske politike, in preprečevati prenizka plačila tradicionalnih lastnih sredstev.

46. Po carinski zakonodaji EU morajo gospodarski subjekti predložiti blago ali obvestiti carino o svoji nameri sprostitve blaga v prosti promet. Enako velja tudi za poenostavljene postopke. Pri postopku hišnega carinjenja pa lahko carina v izjemnih in utemeljenih primerih [19] dovoli še bolj poenostavljen postopek (oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga), pri katerem gospodarskemu subjektu ni treba obvestiti carine o vsaki posamezni pošiljki in svojem namenu sprostitve blaga v prosti promet (glej odstavek 30).

47. V petih od devetih revidiranih držav članic [20] gospodarski subjekti, ki uporabljajo postopek hišnega carinjenja, redno izkoriščajo prednosti prej omenjene večje poenostavitve (oprostitve vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga), čeprav zakonodaja to dovoljuje samo v določenih posebnih okoliščinah. Komisija je podobne prakse leta 2008 ugotovila tudi v Nemčiji, Španiji in na Finskem (glej tabelo 1).

48. Čeprav so nekatere države članice navedle, da se uporabo te večje poenostavitve lahko začasno ustavi, da bi lahko carina opravila preglede blaga, niso mogle dokazati, da je bilo to dejansko storjeno. Tako je bilo v teh državah članicah pri postopku hišnega carinjenja izvedenih malo ali nič pregledov pred prepustitvijo.

Avtomatizirana analiza tveganja se za preglede pred prepustitvijo, ki se nanašajo na tradicionalna lastna sredstva in skupno trgovinsko politiko, malo uporablja

49. Uporaba analize tveganja za carinske kontrole je od 1. januarja 2007 pravna obveznost in samo avtomatizirani profili tveganja, vključeni v obdelavo carinskih deklaracij, lahko ustrezno varujejo finančne interese in interese trgovinske politike EU.

50. Francija in Slovenija sta bili edini državi članici, ki sta imeli vzpostavljene avtomatizirane profile tveganja, v katere so bile vključene zadeve v zvezi s tradicionalnimi lastnimi sredstvi in skupno trgovinsko politiko, za vse poenostavljene postopke. Na Švedskem in Nizozemskem so ti profili zajemali le poenostavljeni postopek deklariranja.

51. Kjer so se pri pregledih pred prepustitvijo pojavile zadeve, pomembne za presojanje tveganja, so bile na splošno primerno evidentirane, uvedeni so bili nadaljnji ukrepi, podatki pa so bili vneseni v sistem za obvladovanje tveganja. V Belgiji pa so bile odkrite slabosti pri pretoku informacij, pomembnih za presojanje tveganja, še posebej do centralne ravni.

52. V tabeli 3 je prikazan podroben pregled ugotovitev Sodišča o pregledih pred prepustitvijo za revidirane države članice.

Tabela 3

Ocena pregledov pred prepustitvijo

Opomba: zadovoljivo; delno zadovoljivo; nezadovoljivo.

Standardi modela kontrole | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Število revidiranih spisov gospodarskih subjektov | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Večja poenostavitev (oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga) za postopek hišnega carinjenja | | | | | | | | | |

Minimalno število pregledov tradicionalnih lastnih sredstev | | | | | | | | | |

Avtomatizirani profili tveganja tradicionalnih lastnih sredstev | | | | | | | | | |

Avtomatizirani naključni pregledi | | | | | | | | | |

Vnos informacij nazaj v sistem za obvladovanje tveganja | | | | | | | | | |

Kontrole med obdelavo – pregledi dopolnilnih deklaracij

53. Gospodarski subjekt, ki uporablja poenostavljene postopke, mora redno zaključevati carinske deklaracije, in sicer tako, da odda podrobno dopolnilno deklaracijo. Carina bi se morala ciljno usmeriti na vzorec transakcij s pomočjo avtomatizirane analize tveganja in izvajati njihove preglede. Ti pregledi bi morali obsegati pregled ustreznih carinskih dokumentov (računi, potrdila, dovoljenja itd.), da bi se odkrila prenizka plačila tradicionalnih lastnih sredstev ali uvozi brez bistvenih dokumentov, ki jih zahteva skupna trgovinska politika, in da bi bilo po potrebi mogoče takoj ukrepati.

Slovenija je postavila merilo za preglede dopolnilnih deklaracij

54. Sodišče je ugotovilo, da so bile dopolnilne deklaracije v vseh revidiranih državah članicah oddane elektronsko. Vendar je bilo v šestih od njih [21] izvedenih malo ali nič pregledov carinskih dokumentov, avtomatizirana analiza tveganja, povezanega s tradicionalnimi lastnimi sredstvi, za poenostavljene postopke pa se je v tej fazi uporabljala le v štirih državah članicah [22].

55. Poenostavljene transakcije (tj. poenostavljene deklaracije pri poenostavljenem postopku deklariranja in vpisi v evidenco gospodarskega subjekta pri postopku hišnega carinjenja) in dopolnilno deklaracijo je treba sistematično uskladiti, da se doseže zagotovilo, da je slednja popolna in točna. Ta uskladitev mora biti, če je mogoče, avtomatizirana, morebitne napake pa je treba nadalje obravnavati.

56. Francija in Slovenija sta v sisteme za obdelavo podatkov pri poenostavljenih postopkih uvedli informacijsko tehnologijo do te mere, da sta lahko izvedli avtomatizirano usklajevanje za vse poenostavljene postopke. Nekatere države članice [23] so izvajale avtomatizirano usklajevanje le za poenostavljeni postopek deklariranja ali pa so občasno ročno usklajevale podatke. V tabeli 4 je prikazan podrobnejši pregled ugotovitev o pregledih dopolnilnih deklaracij za revidirane države članice.

Tabela 4

Ocena pregledov dopolnilnih deklaracij

Opomba: zadovoljivo; delno zadovoljivo; nezadovoljivo; N/A: se ne uporablja.

Standardi modela kontrole | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Število revidiranih spisov gospodarskih subjektov | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Elektronske dopolnilne deklaracije | | | | | | | | | |

Obsežni dokumentacijski pregledi | | | | | | | | | |

Avtomatizirani profili tveganja tradicionalnih lastnih sredstev | | | | | | | | | |

Avtomatizirani naključni pregledi | | | | | | | | | |

Avtomatizirano usklajevanje | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

Sistematično ročno usklajevanje | | N/A | | | | | N/A | | |

Vnos informacij nazaj v sistem za obvladovanje tveganja | | | | | | | | | |

Naknadne revizije

57. Iz same narave poenostavljenih postopkov izhaja, da je med obdelavo izvedenih malo pregledov in da se carina po odobritvi pooblastila zanaša na pravilnost informacij, ki jih je navedel gospodarski subjekt. Edini uspešen način za pridobitev sprejemljivega zagotovila, da je to zaupanje upravičeno, je izvajanje dobro načrtovanih, temeljitih in dovolj pogostih naknadnih revizij. Te revizije morajo biti usmerjene v sisteme gospodarskega subjekta (notranja kontrola, informacijska tehnologija, računovodstvo) in vzorec transakcij, vključno s pregledom ustrezne računovodske evidence. Te revizije morajo upoštevati tveganje, ki ga ima poslovanje gospodarskega subjekta za carino, in še posebej obravnavati tveganje, da carinskih dajatev zaradi zastaranja ne bo mogoče pobrati.

58. Komisijinih Navodil za carinsko revizijo nacionalne službe niso pogosto uporabljale, v teh primerih so uporabljale svojo lastno metodologijo. Čeprav si te službe prizadevajo uporabljati koherenten pristop k reviziji, npr. z uporabo standardnih kontrolnih seznamov, obrazcev za poročanje, vzorcev za določanje stopnje tveganja pri gospodarskih subjektih, so carinski revizorji uporabljali svoje lastne pristope, dokumentacija v pregledanih spisih gospodarskih subjektov pa je bila pogosto nedosledna in/ali nepopolna.

59. Na splošno so imele države članice nacionalne ali regionalne načrte kontrol s široko zastavljenimi cilji. Kljub temu pa je Sodišče le redko našlo dokaze, da je bilo za gospodarske subjekte, izbrane v njegov vzorec, priporočilo o pogostosti revizij ali vrsti kontrol, ki jih je treba izvesti, izdano kot rezultat ocene tveganja, izvedene med postopkom pooblastitve.

Naknadne revizije niso bile dovolj pogoste

60. Naknadne revizije, vključno s pregledom zadostnega števila transakcij in poslovnih računov gospodarskih subjektov, so bile izvedene v sedmih od devetih revidiranih držav članic, pogostost teh revizij, ki daje razumno zagotovilo, da carinske dajatve niso zastarale, pa je bila zadovoljiva le na Madžarskem. Te revizije so bile še posebej redke na Švedskem in v Združenem kraljestvu.

61. V štirih od devetih revidiranih držav članic niso bile izvedene ustrezne naknadne revizije sistemov gospodarskih subjektov, vključno z informacijskimi sistemi. Samo Nizozemska in Združeno kraljestvo imata strukturiran pregled delovanja gospodarskega subjekta (merjenje skladnosti s predpisi). V tabeli 5 je prikazan podrobnejši pregled ugotovitev Sodišča glede naknadnih revizij.

62. Zagotovilo, da se poenostavljeni postopki uspešno kontrolirajo, je zaradi uporabe pomanjkljive revizijske metodologije, slabega načrtovanja in zlasti zaradi preredkih in ne dovolj temeljitih naknadnih revizij gospodarskih subjektov, ki te postopke uporabljajo, neustrezno v večini revidiranih držav članic. To veča tveganje izgub dajatev za proračun EU in uvozov, pri katerih se ne spoštujejo obveznosti, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike.

Tabela 5

Ocena naknadnih revizij

Opomba: zadovoljivo; delno zadovoljivo; nezadovoljivo.

Standardi modela kontrole | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Število revidiranih spisov gospodarskih subjektov | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Dobra/koherentna revizijska metodologija | | | | | | | | | |

Sistemi, vključno z informacijskimi sistemi | | | | | | | | | |

Revizija trajnosti stanja | | | | | | | | | |

Revizije transakcij/računovodskih izkazov | | | | | | | | | |

Dovolj pogoste revizije | | | | | | | | | |

% gospodarskih subjektov, ki v treh letih niso bili revidirani | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Nadaljnje ukrepanje po revizijskih poročilih | | | | | | | | | |

Neuspešne kontrole v državah članicah

63. Sodišče je na podlagi vzorcev carinskih deklaracij merilo uspešnost kontrol. V Prilogi IV je podana razčlenitev po državah glede na število deklaracij, ki jih je posamezna država preverila, in odkritih napak.

64. Vzorci so bili razdeljeni v dve kategoriji. V prvi kategoriji so novejše deklaracije (iz leta 2008), da se oceni, ali so trenutno vzpostavljene kontrole dejansko preprečile napake, v drugi pa deklaracije iz predhodnih let (iz leta 2006 ali prej), da se ugotovi, ali so bile napake odkrite in po naknadnih revizijah tudi popravljene.

Uspešnost kontrol za vzorca za leto 2008

65. Za leto 2008 sta bila izbrana dva vzorca s podatki iz vseh carinskih uradov držav članic, ki se nanašata na dve različni populaciji:

(a) finančni vzorec: okoli 30 deklaracij na posamezno državo članico, da se preverijo zadeve, povezane s tradicionalnimi lastnimi sredstvi, tj. pravilna uporaba preferencialne stopnje dajatve na osnovi primernega spremljevalnega dokumenta (npr. potrdilo o poreklu);

(b) nefinančni vzorec: okoli 60 deklaracij na posamezno državo članico, da se preverijo zadeve, povezane s skupno trgovinsko politiko, tj. obstoj in primerna obdelava uvoznih dovoljenj (tekstilni sektor) ali listin o nadzoru (sektor za železo in jeklo).

Rezultati za finančni vzorec za leto 2008

66. V štirih od devetih revidiranih držav članic je bila ugotovljena vsaj 10-odstotna pogostost napak [24] (glej diagram 2).

67. Gospodarski subjekti so dolžni hraniti ustrezno carinsko dokumentacijo, če bi carina hotela izvesti naknadno revizijo. O tej obveznosti se jih obvesti med postopkom pooblastitve. Visoka stopnja napak na Švedskem (19 %) in Irskem (40 %) je večinoma posledica dejstva, da potrebni dokumenti niso obstajali ali jih ni bilo mogoče najti.

Rezultati za nefinančni vzorec za leto 2008

68. Dovoljenja in listine o nadzoru so izdani za določeno količino blaga. Da se zagotovi, da blago ni sproščeno na trg EU brez veljavnega dokumenta, morajo biti količine delno odpisane na dovoljenju, carina pa jih mora potrditi za vsak posamezen uvoz v trenutku prepustitve.

Diagram 2

Pogostost napak (v odstotkih) v finančnem vzorcu za leto 2008

+++++ TIFF +++++

69. Samo Švedska in Združeno kraljestvo sta imela elektronski sistem delnega odpisovanja vrednosti na dovoljenjih, vendar so se lahko v Združenem kraljestvu gospodarski subjekti zlahka izognili vnosu veljavnega dovoljenja in vpisu količine v evidenco ob prepustitvi blaga.

70. Vse države članice, razen Švedske in Italije, so sistematično odpisovale količine nekaj dni po dejanskem uvozu ali v mesecu po njem, običajno ob vložitvi dopolnilne deklaracije.

71. Pri 34 od 426 transakcij (8 %) je odpisovanje potekalo nekaj mesecev po prepustitvi blaga ali pa ga carinski organi nikoli niso potrdili. V nadaljnjih 31 primerih (7 %) uvozna dovoljenja/listine o nadzoru niso bili veljavni ali pa se niso nanašali na dejansko uvoženo blago. Poleg tega države članice za 58 transakcij (14 %) niso mogle zagotoviti dokazov, da je kakršen koli tak dokument v trenutku prepustitve sploh obstajal. Ti primeri so povzeti v diagramu 3 [25].

Diagram 3

Pogostost napak (v odstotkih) v nefinančnem vzorcu za leto 2008

+++++ TIFF +++++

72. Medtem ko je pri finančnem vzorcu napake mogoče popraviti z izterjavo dajatev, če so ugotovljene pred zastaranjem zneskov, pri nefinančnem vzorcu uvoz brez potrebnih dokumentov škoduje interesom proizvajalcev EU.

Uspešnost naknadnih revizij

73. Izbran je bil vzorec približno 30 deklaracij iz leta 2006 [26] na posamezno državo članico, da se preverijo zadeve, povezane s tradicionalnimi lastnimi sredstvi, tj. pravilna uporaba preferencialne stopnje dajatve, in da se oceni, ali je carina popravila odkrite napake.

74. V šestih [27] od devetih revidiranih držav članic je bila odkrita visoka pogostost napak. Te države članice niso mogle dokazati, da so s pomočjo naknadnih revizij popravile katere koli napake. Vsaka napaka je imela finančni učinek in je povzročila prenizko plačilo tradicionalnih lastnih sredstev. V 274 pregledanih deklaracijah je bilo najdenih 49 napak, kar predstavlja 558000 EUR izgube pri dajatvah. Ti zneski so zastarali, zato jih ni več mogoče izterjati in so dokončno izgubljeni za proračun EU.

75. Dejstvo, da v petih [28] od teh šestih držav članic gospodarski subjekti niso mogli zagotoviti zahtevane carinske dokumentacije niti po nekaj mesecih, pomeni, da ti gospodarski subjekti niso spoštovali obveznosti, ki so jih sprejeli v okviru pooblastitve. Ti gospodarski subjekti so nezanesljivi in s svojo malomarnostjo predstavljajo tveganje za tradicionalna lastna sredstva in proizvajalce EU. Zanje ne bi smela biti odobrena uporaba poenostavljenih postopkov.

76. V treh državah članicah [29] s sprejemljivo pogostostjo naknadnih revizij (glej tabelo 5) nobena od deklaracij, ki so jih preverili revizorji Sodišča, ni vsebovala napak.

77. V diagramu 4 je prikazana pogostost vseh napak za vzorec za leto 2006 in delež primerov, pri katerih manjkajo bistveni dokumenti.

78. Te ugotovitve zlasti za šest od devetih revidiranih držav članic zbujajo dvom o uspešnosti kontrol uvozov po poenostavljenih postopkih pri preprečevanju izgube sredstev za proračun EU ali oškodovanja proizvajalcev EU.

Diagram 4

Pogostost napak (v odstotkih) v finančnem vzorcu za leto 2006

+++++ TIFF +++++

Zaključki in priporočila

79. Pri reviziji Sodišča se je pokazalo, da kontrole poenostavljenih postopkov v večini revidiranih držav članic še niso uspešne. Zato ni razumnega zagotovila o pravilnem zbiranju tradicionalnih lastnih sredstev ali o tem, da gospodarski subjekti izpolnjujejo obveznosti, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike.

80. Komisija bi morala zagotoviti uspešno delovanje okvira, ki se uporablja od leta 2009, po vsej EU.

Ali je Komisija razvila dober pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter ali je nadzorovala pravilno uporabo in kontrole poenostavljenih postopkov?

81. Komisija je razvila dober pristop za kontrole poenostavljenih postopkov in vzpostavila ureditveni okvir, podprt z obsežnimi smernicami, vendar ne pred koncem leta 2008. Nekatere vidike, npr. uporabo analize tveganja ali kontrolo med obdelavo, je treba izboljšati (glej odstavke od 22 do 26).

82. Ker se poenostavljene postopke do konca leta 2010 lahko izvaja ročno, bo uporaba avtomatizirane analize tveganja za vso EU, pri kateri se upoštevajo zadeve, povezane s tradicionalnimi lastnimi sredstvi ali skupno trgovinsko politiko, obvezna šele od takrat. Poleg tega države članice v okviru postopka hišnega carinjenja pogosto dopuščajo prakse, ki preprečujejo uporabo avtomatizirane analize tveganja pred prepustitvijo (glej odstavke od 27 do 31).

83. Smernice za naknadne revizije na področju carine še niso popolne. Komisija je namenske preglede poenostavljenih postopkov za uvoz začela izvajati šele leta 2008. Nadaljnje nadzorne dejavnosti so se začele izvajati šele pred kratkim (glej odstavke od 32 do 38).

84. Komisija bi morala:

- izboljšati obstoječi ureditveni okvir in smernice za poenostavljene postopke, pri čemer bi morala za osnovo uporabiti model kontrole Sodišča;

- spremljati izvajanje tega okvira in smernic v državah članicah;

- razviti profile tveganja, ki zajemajo tradicionalna lastna sredstva in skupno trgovinsko politiko, ki bi se uporabljali po vsej EU, in jih vključiti v skupni okvir za obvladovanje tveganja;

- dopolniti smernice za naknadne revizije ter

- upoštevati ugotovitve Sodišča pri razmisleku o nadaljnjih poenostavitvah carinskih postopkov.

Ali države članice uporabljajo dober in standardiziran pristop za kontrole poenostavljenih postopkov ter ali so te kontrole uspešne?

85. Države članice za kontrole/revizije v različnih fazah poenostavljenih postopkov, npr. pred pooblastitvijo ali naknadno, niso uporabljale standardiziranega pristopa, uporabljene metode za te kontrole/revizije pa so bile pogosto pomanjkljive. Revizija Sodišča je pokazala, da so bile njihove kontrole/revizije pogosto neuspešne in da države članice niso vedno sledile smernicam Komisije (glej odstavek 40).

86. Precejšnje število ugotovljenih slabih ali slabo dokumentiranih revizij pred pooblastitvijo povečuje tveganje, da bi nezanesljivi gospodarski subjekti uporabljali poenostavljene postopke (glej odstavke od 41 do 44).

87. Pristopi, uporabljeni za preglede med obdelavo poenostavljenih postopkov za prepustitev blaga, so bili različni in pogosto slabe kakovosti (glej odstavke od 45 do 56):

- Pogosta in neupravičena uporaba še večjih poenostavitev (oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga) v okviru postopka hišnega carinjenja in neobstoj avtomatiziranih profilov tveganja sta preprečevala preglede pred prepustitvijo in povečala tveganje, da se pri uvozu ne bodo spoštovale obveznosti, ki izhajajo iz ukrepov skupne trgovinske politike, in/ali da bo prišlo do izgube tradicionalnih lastnih sredstev.

- To tveganje je še povečalo dejstvo, da je bilo izvedenih malo dokumentacijskih pregledov dopolnilnih deklaracij in zlasti da poenostavljene deklaracije/vpisi v evidenco gospodarskih subjektov niso bili sistematično usklajeni z dopolnilnimi deklaracijami.

88. Sedem od devetih revidiranih držav članic je uporabljalo pomanjkljivo ali delno pomanjkljivo revizijsko metodologijo, vključno s slabim načrtovanjem. V osmih od devetih revidiranih držav članic pri pogostosti naknadnih revizij ni bilo upoštevano tveganje zastaranja dajatev (glej odstavke od 57 do 62).

89. Odsotnost pregledov pred prepustitvijo in po njej, zlasti odsotnost kakovostnih in dovolj pogostih naknadnih revizij, spodbuja malomarnost gospodarskih subjektov. To posledično veča tveganje, da nepravilnosti ne bodo odkrite, kar povzroča izgubo tradicionalnih lastnih sredstev ali uvoze, pri katerih se ne spoštujejo obveznosti, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike (glej odstavke od 45 do 62).

90. Veliko število napak v vzorcih carinskih deklaracij za poenostavljene postopke kaže (glej odstavke od 63 do 78):

(a) da pregledi pred prepustitvijo niso uspešni;

(b) da je uvoze blaga, za katerega so potrebna dovoljenja ali podobni dokumenti, težko nadzorovati, če ni vzpostavljen zanesljiv spletni informacijski sistem za upravljanje;

(c) da veliko gospodarskih subjektov ni spoštovalo obveznosti, ki so jih sprejeli v okviru pooblastitve za uporabo poenostavljenih postopkov, ter

(d) da naknadne revizije v večini revidiranih držav članic niso dovolj pogoste in niso ustrezno preprečile ali odkrile napak.

91. Komisija bi morala:

- pozvati države članice, naj takoj začnejo izvajati pred kratkim oblikovan ureditveni okvir za poenostavljene postopke, vključno s skupnim pristopom k pregledom in revizijam med celotnim trajanjem postopka, ki je skladen z modelom kontrole, ki ga je določilo Sodišče;

- kritično pregledati prakse pooblaščanja za uporabo še večjih poenostavitev (oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga) držav članic in zagotoviti smernice zanje, zlasti v zvezi z blagom, ki zahteva carinsko posredovanje pred prepustitvijo;

- spodbujati vse države članice, naj za obdelavo podatkov pri poenostavljenih postopkih začnejo uporabljati računalniške sisteme, vključno z elektronskim upravljanjem (spletni delni odpis vrednosti ob prepustitvi blaga) dovoljenj in podobnih dokumentov ter uporabo elektronskih profilov tveganja, ki zajemajo tradicionalna lastna sredstva in skupno trgovinsko politiko;

- pozvati države članice, naj okrepijo usposabljanje za gospodarske subjekte, da bi povečale njihovo ozaveščenost o njihovih obveznostih in odgovornosti pri uporabi poenostavljenih postopkov, ter

- spodbujati merjenje uspešnosti in primerjavo med državami članicami, kar bi jih spodbudilo k izboljšanju njihovih praks za kontrole poenostavljenih postopkov.

To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zasedanju dne 25. marca 2010.

Za Računsko sodišče

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Predsednik

[1] Uredba (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 145, 4.6.2008, str. 1).

[2] Med drugim v skladu z Odločbo št. 624/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. maja 2007 o vzpostavitvi akcijskega programa za carino v Skupnosti (Carina 2013) (UL L 154, 14.6.2007, str. 25).

[3] Belgija, Francija, Italija, Madžarska, Nizozemska, Slovenija, Švedska in Združeno kraljestvo. Irska je bila revidirana v okviru predhodne študije, torej preden je bil model kontrole dokončno izoblikovan. Ker je bil revizijski pristop primerljiv, so rezultati predstavljeni skupaj z rezultati drugih revidiranih držav članic.

[4] Leta 2008 je delež uvoza z uporabo poenostavljenih postopkov znašal od 26 % do 93 % celotnega števila uvoznih deklaracij v revidiranih državah članicah.

[5] Uvoz blaga iz tretjih držav je zavezan dajatvam (lastna sredstva proračuna EU). V določenih okoliščinah se lahko stopnja dajatve na osnovi preferencialnih trgovinskih dogovorov zniža, vendar samo če ima uvoznik specifične dokumente, npr. potrdila o poreklu.

[6] Za uvoz določenega blaga kot npr. tekstilnih izdelkov in jekla se uporabljajo posebni ukrepi spremljanja, ki izhajajo iz skupne trgovinske politike za zaščito interesov proizvajalcev EU. Če gospodarski subjekti želijo uvoziti to blago iz določenih držav, ob prepustitvi potrebujejo posebne carinske dokumente, npr. uvozna dovoljenja ali listine o nadzoru.

[7] Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92 (UL L 302, 19.10.1992, str. 1).

[8] Komisija je za nacionalne carinske službe izdala obsežne smernice glede odobritve statusa pooblaščenega gospodarskega subjekta (prim. DOC TAXUD/2006/1450 z dne 29. junija 2007).

[9] Uredba Komisije (ES) št. 1192/2008 (UL L 329, 6.12.2008, str. 1).

[10] TAXUD/1284/2005.

[11] Med drugim spremenjena Kjotska konvencija, h kateri je ES pristopila s Sklepom Sveta 2003/231/ES (UL L 86, 3.4.2003, str. 21), in smernice za njeno izvajanje.

[12] TAXUD/2006/1452; model Compact (Compliance Partnership Customs and Trade – skladnost in partnerstvo med carino in trgovino) je metodologija za ocenjevanje tveganja, povezanega s poslovanjem gospodarskega subjekta, pri kateri se uporablja analiza njegove upravne organizacije in internega sistema kontrol.

[13] UL L 117, 4.5.2005, str. 13.

[14] Glavni elementi skupnega okvira za obvladovanje tveganja veljajo od januarja 2007, tisti, ki zadevajo varnost, pa bi morali začeti veljati 1. julija 2009. Ker nekatere države članice niso dosegle zadostne ravni uporabe informacijske tehnologije, ti elementi niso mogli začeti veljati na predvideni datum, zato je njihova uvedba prestavljena na konec leta 2010.

[15] Navodila za carinsko revizijo so bila razvita v okviru programa Carina 2007 in predstavljajo smernice za izvajanje naknadnih revizij na področju carine, za katere so se dogovorile Komisija in države članice. Prevedena so bila v 19 jezikov in razdeljena državam članicam.

[16] V normalnih okoliščinah je dopustno obdobje za zbiranje carinskih dajatev tri leta po dejanskem uvozu (prim. člen 221(3) Uredbe (EGS) št. 2913/92).

[17] Države članice, revidirane v okviru DAS 2007: Bolgarija, Danska, Nemčija, Španija, Portugalska, Romunija.

[18] Gospodarski subjekti, ki izpolnjujejo pravne pogoje za uporabo poenostavljenih postopkov in dajo potrebno zagotovilo, da poznajo svoje obveznosti v tem kontekstu.

[19] Glej člen 266(2)(b) izvedbenih določb carinskega zakonika: "Če s tem preverjanje pravilnosti postopkov ni ovirano, lahko carinski organi: […] (b) v nekaterih posebnih okoliščinah, ki jih upravičujeta narava zadevnega blaga in pospešeni tempo postopkov, dovolijo, da imetniku dovoljenja ni treba sporočati pristojnemu carinskemu uradu vsakega prispetja blaga […]". Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 (UL L 253, 11.10.1993, str. 1), kakor je bila spremenjena.

[20] Madžarska, Nizozemska, Slovenija, Švedska, Združeno kraljestvo.

[21] Belgija, Francija, Irska, Nizozemska, Švedska in Združeno kraljestvo.

[22] Francija, Italija, Madžarska in Slovenija.

[23] Švedska, Nizozemska (avtomatizirano usklajevanje za poenostavljeni postopek deklariranja); Belgija, Irska, Madžarska, Nizozemska in Združeno kraljestvo (občasno ročno usklajevanje za poenostavljeni postopek deklariranja in/ali postopek hišnega carinjenja).

[24] Vrednost teh napak znaša 358000 EUR, a jih je še mogoče popraviti z izterjavo dajatev, ki je mogoča v obdobju treh let po nastanku carinskega dolga.

[25] Za sistem upravljanja dovoljenj in listin o nadzoru v Združenem kraljestvu je bilo ugotovljeno, da je nezanesljiv. Predstavljena pogostost napak se nanaša le na dejansko odkrite vsebinske napake. V primeru Irske je bil testirani vzorec veliko manjši, saj se je Irska upoštevala le v predhodni študiji.

[26] Za Irsko in Združeno kraljestvo so bile izbrane deklaracije iz leta 2005, ker so revizijski obiski potekali leta 2008; iz praktičnih razlogov se je izbor za Nizozemsko delno nanašal na leto 2007.

[27] Belgija, Francija, Irska, Nizozemska, Švedska, Združeno kraljestvo.

[28] Belgija, Francija, Irska, Švedska, Združeno kraljestvo.

[29] Italija, Madžarska, Slovenija.

--------------------------------------------------

PRILOGA I

Pregled značilnosti poenostavljenih postopkov [30]

Pravna podlaga poenostavljenih postopkov je člen 76 carinskega zakonika Skupnosti [31]. Člen 76(1)(a) do (c) določa značilnosti treh različnih postopkov:

(a) postopek nepopolnega deklariranja (ni vključen v revizijo),

(b) poenostavljeni postopek deklariranja,

(c) postopek hišnega carinjenja.

Člen 253 izvedbenih določb carinskega zakonika [32] na splošno določa namen in značilnosti vsakega od treh poenostavljenih postopkov. Podrobnosti o predmetu revizije – postopku za sprostitev v prosti promet – so določene v izvedbenih določbah carinskega zakonika, členi od 254 do 267.

POSTOPEK NEPOPOLNEGA DEKLARIRANJA NI VKLJUČEN V REVIZIJO IN NI PODROBNEJE RAZČLENJEN V TEJ PRILOGI

I. Poenostavljeni postopek deklariranja (členi 253, 253a–253m, 260–262 izvedbenih določb carinskega zakonika)

Člen 253(2) izvedbenih določb carinskega zakonika: "Poenostavljeni postopek prijavljanja omogoča, da se blago predloži v zadevni carinski postopek na podlagi predložitve poenostavljene deklaracije in naknadne predložitve dopolnilne deklaracije, ki je lahko glede na okoliščine primera splošna, periodična ali zbirna."

Člen 76(1)(b) carinskega zakonika Skupnosti določa: "… carinski organi dovolijo, da … se namesto deklaracije … vloži trgovinski ali upravni dokument, kateremu je priložen zahtevek za vnos blaga v zadevni postopek".

Postopek:

(a) vnaprej mora biti izdano pooblastilo (členi 253, 253a–253m, 260–262 izvedbenih določb carinskega zakonika). Carina mora temeljito preveriti zanesljivost vlagatelja zahtevka in v pooblastilu določiti vse ustrezne podrobnosti;

(b) vključuje predložitev blaga carini.

Postopek omogoča različne možnosti, običajno pa poteka takole:

1) Gospodarski subjekt predloži blago carini in namesto podrobne standardne deklaracije vloži obrazec za poenostavljeno deklaracijo ali trgovinski dokument (npr. račun).

2) Izvede se običajna obdelava deklaracij za sprostitev v prosti promet (odločitve o pregledih fiskalnih in nefiskalnih zadev).

3) Na koncu obdobja, določenega v pooblastilu (običajno en mesec), gospodarski subjekt vloži dopolnilno deklaracijo, v kateri so navedene vse podrobnosti (carinska vrednost, teža itd.) za vsako posamezno poenostavljeno deklaracijo, da se lahko izračunajo dajatve za vse poenostavljene deklaracije (skupni znesek dajatev) v tem obdobju.

4) Skupni znesek dajatev se vknjiži v računovodske evidence carine v petih dneh po koncu referenčnega obdobja, tj. v tem primeru en mesec (prim. člen 218(1) carinskega zakonika Skupnosti), in plača v skladu s členom 227 carinskega zakonika Skupnosti, tj. do 16. dne v mesecu, ki sledi referenčnemu mesecu.

5) Naknadne kontrole se lahko izvedejo kot priložnostni pregledi dopolnilne deklaracije ali poglobljene naknadne revizije v prostorih gospodarskega subjekta, v katere so vključeni trgovinski dokumenti in računovodski izkazi gospodarskega subjekta.

II. Postopek hišnega carinjenja (členi 253(3) in 263–267 izvedbenih določb carinskega zakonika)

Člen 253(3): "Prijavljanje na podlagi hišnega carinjenja omogoča, da se blago predloži v zadevni carinski postopek v prostorih udeleženega ali na drugem kraju, ki ga določijo ali odobrijo carinski organi."

Člen 76(1)(c) carinskega zakonika Skupnosti določa: "… carinski organi dovolijo, … da … se deklariranje blaga za zadevni postopek opravi z vpisom blaga v evidence; v tem primeru lahko carinski organi deklaranta oprostijo predložitve blaga carini."

Postopek:

(a) vnaprej mora biti izdano pooblastilo (členi 253, 253a–253m, 263–267 izvedbenih določb carinskega zakonika). Carina mora temeljito preveriti zanesljivost vlagatelja zahtevka in v pooblastilu določiti vse ustrezne podrobnosti;

(b) običajno vključuje obvestilo carini o prispetju blaga v prostore gospodarskega subjekta (ali na kateri koli drug kraj, določen za ta namen) in o nameri sprostitve blaga.

Postopek omogoča različne možnosti, običajno pa poteka takole:

1) Gospodarski subjekt prejme blago v svoje prostore, običajno po drugem carinskem režimu, za uporabo katerega je že pooblaščen (npr. tranzit).

2) Glede na stopnjo poenostavitve gospodarski subjekt potem:

- obvesti carino o svoji nameri sprostitve blaga, vpiše podrobnosti glede blaga v svoje računovodske evidence in čaka, da se carina odloči, ali želi izvesti preglede pred prepustitvijo, ali

- takoj vpiše podrobnosti o blagu v svoje računovodske evidence, posledica česar je lahko sprostitev v prosti promet.

3) Odvisno od stopnje poenostavitve ima tako carina možnost, da pred prepustitvijo blago pregleda, ali pa te možnosti nima.

4) Na koncu obdobja, določenega v pooblastilu (običajno en mesec), gospodarski subjekt vloži dopolnilno deklaracijo, v kateri so navedene vse podrobnosti (carinska vrednost, teža itd.) za vsak posamezen vpis v računovodske evidence, da se lahko izračunajo dajatve za vse vpise v računovodske evidence (skupni znesek dajatev) v tem obdobju.

5) Skupni znesek dajatev se v petih dneh po koncu referenčnega obdobja, tj. v tem primeru en mesec (glej člen 218(1) carinskega zakonika Skupnosti), vknjiži v računovodske evidence carine in plača v skladu s členom 227 carinskega zakonika Skupnosti, tj. do 16. dne v mesecu, ki sledi referenčnemu mesecu.

6) Naknadne kontrole se lahko izvedejo kot priložnostni pregledi dopolnilne deklaracije ali poglobljene naknadne revizije v prostorih gospodarskega subjekta, v katere so vključeni trgovinski dokumenti in računovodski izkazi gospodarskega subjekta.

Shematična predstavitev poenostavljenega postopka deklariranja in postopka hišnega carinjenja za sprostitev blaga v prosti promet

Faza Vrsta postopka | Poenostavljeni postopek deklariranja | Postopek hišnega carinjenja |

Faza 1 Pooblastitev | Formalni postopek (prošnja g pooblastitev): pooblastitev pred postopkom,preveritev zanesljivosti gospodarskega subjekta in dodatni pogoji carine,podrobnosti obdelave so določene v pooblastilu. | Formalni postopek (prošnja g pooblastitev): pooblastitev pred postopkom,preveritev zanesljivosti gospodarskega subjekta in dodatni pogoji carine,podrobnosti obdelave so določene v pooblastilu. |

Faza 2 Carinjenje | Gospodarski subjekt: predloži blago carini,vloži poenostavljeno deklaracijo (npr. račun). | Gospodarski subjekt: prejme/ima blago v svojih prostorih (ali na določenem kraju),obvesti carino o svoji nameri sprostitve blaga v prosti promet in vnese podrobnosti deklaracije v svoje evidence (možna oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga). |

Carina: vknjiži poenostavljeno deklaracijo;se odloči, ali bo izvedla pregled;sprosti blago v prosti promet. | Carina: prejme (ali ne) obvestilo gospodarskega subjekta;se odloči, ali bo izvedla pregled (če je to še možno);sprosti blago (če ga ni sprostil že sam gospodarski subjekt). |

Faza 3 Dopolnilna deklaracija | Gospodarski subjekt: vloži dopolnilno deklaracijo (= zbirnik vseh poenostavljenih deklaracij v obdobju),plača skupni znesek dolgovanih dajatev. | Gospodarski subjekt: vloži dopolnilno deklaracijo (= zbirnik vseh vpisov v evidenco v obdobju),plača skupni znesek dolgovanih dajatev. |

Carina: vpiše znesek dajatev v evidenco;se odloči, ali bo izvedla naknadni pregled. | Carina: vpiše znesek dajatev v evidenco;se odloči, ali bo izvedla naknadni pregled. |

Faza 4 Naknadna revizija | Gospodarski subjekt: hrani dokumentacijo, da je na voljo carini. | Gospodarski subjekt: hrani dokumentacijo, da je na voljo carini. |

Carina: se odloči, ali bo izvedla naknadno revizijo. | Carina: se odloči, ali bo izvedla naknadno revizijo. |

[30] Glej konec priloge za shematično predstavitev.

[31] Uredba Sveta (EGS) št. 2913/92, kakor je bila spremenjena.

[32] Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 (UL L 253, 11.10.1993, str. 1), kakor je bila spremenjena.

--------------------------------------------------

PRILOGA II

Model kontrole Evropskega računskega sodišča za poenostavljene postopke

(1) Kriteriji za kontrole pred pooblastitvijo gospodarskega subjekta

(a) Preveriti je treba, ali ima gospodarski subjekt ustrezno evidenco o zagotavljanju skladnosti s carinskimi zahtevami, zadovoljiv in zanesljiv (računalniški) sistem za vodenje poslovnih evidenc, je dokazano finančno solventen ter ali je mogoče preveriti skladnost s prepovedmi ali omejitvami uvoza.

(b) Revidirati je treba upravno organizacijo in notranje kontrole gospodarskega subjekta; ta revizija mora vključevati obisk v prostorih gospodarskega subjekta.

(c) V okviru revizije je treba ugotoviti in oceniti tveganje, ki vpliva na poslovanje gospodarskega subjekta, in uvesti primerne kontrolne ukrepe; za vsak gospodarski subjekt bi bilo treba pripraviti načrt kontrol/priporočilo glede preostalih tveganj.

(d) Rezultati revizije se uradno predstavijo v poročilu.

(e) Med postopkom pooblastitve je treba gospodarskim subjektom svetovati ter jih obvestiti o njihovih obveznostih in carinskih tveganjih, ki vplivajo na njihovo poslovanje.

(f) Pooblastila so uradni in jasni pisni dogovori med carino in gospodarskim subjektom, v katerih so opredeljeni sodelovanje med njima ter pravice in obveznosti vsake strani, vključno z obveznostmi gospodarskega subjekta o sporočanju vseh sprememb v njegovem poslovanju in organizaciji ter o imenovanju zastopnika za carinske zadeve.

(2) Kriteriji za kontrole [33] pri obdelavi poenostavljenih postopkov, tj. za poenostavljene deklaracije/vpise v evidenco in dopolnilne deklaracije

(a) Izvesti je treba minimalno število fizičnih in dokumentacijskih pregledov pred prepustitvijo, ki temeljijo na analizi tveganja, da se ohrani dejavnik negotovosti za gospodarske subjekte, odkrije nepravilne uvoze in izogne prenizkemu plačilu tradicionalnih lastnih sredstev.

(b) Z istim namenom se izvedejo obsežni dokumentacijski pregledi dopolnilnih deklaracij.

(c) Izvesti je treba avtomatizirano uskladitev dopolnilnih deklaracij in poenostavljenih deklaracij/vpisov v evidence gospodarskega subjekta, da se zagotovi popolnost dopolnilnih deklaracij.

(d) Fizični in dokumentacijski pregledi morajo temeljiti na analizi tveganja, pri čemer se uporabijo ustrezne metode avtomatizirane obdelave podatkov, vključno z naključnim elementom.

(e) Rezultati teh pregledov morajo biti ustrezno evidentirani in vneseni v sistem za obvladovanje tveganja; redno merjenje uspešnosti, ki ga izvaja carina, mora zagotoviti, da profili tveganja ostanejo uspešni in posodobljeni.

(3) Kriteriji za naknadne revizije [34] poenostavljenih postopkov

(a) Izvajati je treba redne in načrtovane naknadne revizije, ki temeljijo na dobri in standardizirani revizijski metodologiji ob upoštevanju tveganja, povezanega s poslovanjem gospodarskega subjekta, in tveganja zastaranja, pri čemer je treba nekatere gospodarske subjekte izbrati naključno.

(b) Revizije morajo biti usmerjene na transakcije ali posebne predmete (npr. carinsko vrednotenje), sisteme, vključno z informacijskimi sistemi, ali pa se pri njih lahko oceni, ali gospodarski subjekt še vedno izpolnjuje pogoje za uporabo poenostavljenih postopkov.

(c) Revizijske ugotovitve morajo biti uradno predstavljene v poročilu, na podlagi teh ugotovitev pa je treba sistematično nadalje ukrepati; revizijske rezultate je treba vnesti nazaj v sistem za obvladovanje tveganja.

(d) Izvajati je treba ukrepe za zagotavljanje kakovosti (npr. merjenje uspešnosti gospodarskega subjekta ali njegovega izpolnjevanja obveznosti) in spodbujati samoocenjevanje gospodarskih subjektov.

[33] Minimalno število pregledov pred prepustitvijo in pregledov dopolnilnih deklaracij mora biti odvisno od stopnje tveganja, povezane z zadevnimi uvozi. Pri gospodarskih subjektih, pri katerih se pri uvozih pojavlja le majhno tveganje, je treba z izvajanjem naključnih pregledov vseeno ohranjati dejavnik negotovosti.

[34] Za pravilno obravnavo tveganja zastaranja dajatev je treba naknadne revizije transakcij izvajati vsaj vsaka tri leta. Število transakcij, ki jih je treba pregledati z vsako naknadno revizijo, mora biti odvisno od z njimi povezanega tveganja. Revizija sistemov ali revizija, s katero se oceni, ali gospodarski subjekt še vedno izpolnjuje pogoje za uporabo poenostavljenih postopkov, se lahko izvaja v večjih časovnih razmikih, vendar je vedno nujna, če pride do spremembe sistema (računalniškega ali drugih).

--------------------------------------------------

PRILOGA III

PREGLED OPAŽANJ ZA DEVET REVIDIRANIH DRŽAV ČLANIC

Opomba: zadovoljivo; delno zadovoljivo; nezadovoljivo; N/A: se ne uporablja.

Standardi modela kontrole | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Število revidiranih spisov gospodarskih subjektov | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Revizije pred pooblastitvijo

Ali je bila revizija v prostorih gospodarskega subjekta izvedena, ali je bilo pripravljeno revizijsko poročilo in ali je na voljo? | | | N/A | | | | | | |

Ali so bile ocenjene upravna organizacija in notranje kontrole gospodarskega subjekta? | | | N/A | | | | | | |

Ali so bili preverjeni računovodski in informacijski sistemi? | | | N/A | | | | | | |

Ali je bilo preverjeno izpolnjevanje pravnih zahtev iz členov 261(2) in 264(2) izvedbenih določb carinskega zakonika Skupnosti (npr. odsotnost resnih kršitev)? | | | N/A | | | | | | |

Ali je bila preverjena finančna solventnost gospodarskega subjekta? | | | N/A | | | | | | |

Ali je bila izvedena ocena tveganja gospodarskega subjekta? | | | N/A | | | | | | |

Ali je bilo na podlagi ocene tveganja/revizije pripravljeno priporočilo (ali načrt) za kontrolo? | | | N/A | | | | | | |

Ali je proces pooblastitve obsegal elemente zanesljivosti (npr. usposabljanje, informacije, koordinatorji)? | | | N/A | | | | | | |

Kontrola med obdelavo – pregledi pred prepustitvijo

Ali so bile poenostavitvene prakse za postopek hišnega carinjenja (oprostitev vsakokratnega obveščanja o prispetju blaga) odobrene v skladu z zakonodajo? | | | | | | | | | |

Ali je bilo glede vidikov tradicionalnih lastnih sredstev/skupne trgovinske politike dejansko opravljeno minimalno število pregledov pred prepustitvijo? | | | | | | | | | |

Ali so bili uporabljeni avtomatizirani profili tveganja, povezani s tradicionalnimi lastnimi sredstvi/skupno trgovinsko politiko? | | | | | | | | | |

Ali je bil v obvladovanje tveganja vključen avtomatiziran naključni element? | | | | | | | | | |

Ali so bile zadeve, povezane s tveganjem, nadalje spremljane (npr. merjenje uspešnosti profilov tveganja, vnos informacij nazaj v sistem)? | | | | | | | | | |

Kontrola med obdelavo – pregledi dopolnilnih deklaracij

Ali so dopolnilne deklaracije na splošno elektronsko obdelane? | | | | | | | | | |

Ali je bilo minimalno število obsežnih dokumentacijskih pregledov dejansko opravljeno? | | | | | | | | | |

Ali so bili uporabljeni avtomatizirani profili tveganja, povezani s tradicionalnimi lastnimi sredstvi/skupno trgovinsko politiko? | | | | | | | | | |

Ali je bil v obvladovanje tveganja vključen avtomatiziran naključni element? | | | | | | | | | |

Ali je bila izvedena avtomatizirana uskladitev med dopolnilnimi in poenostavljenimi vnosi? | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

Ali je bila izvedena sistematična ročna uskladitev med dopolnilnimi in poenostavljenimi vnosi? | | N/A | | | | | N/A | | |

Ali so bile zadeve, povezane s tveganjem, nadalje spremljane (npr. merjenje uspešnosti profilov tveganja, vnos informacij nazaj v sistem)? | | | | | | | | | |

Naknadne revizije

Ali naknadne revizije temeljijo na dobri revizijski metodologiji (revizijska orodja, koherenten pristop)? | | | | | | | | | |

Ali te revizije vključujejo sisteme, vključno z informacijskimi sistemi? | | | | | | | | | |

Ali te revizije vključujejo stalno spoštovanje pogojev za pooblastitev? | | | | | | | | | |

Ali te revizije vključujejo preizkušanje podatkov iz transakcij (vključno s poslovnimi računi)? | | | | | | | | | |

Ali pogostost revizij upošteva tveganje zastaranja? | | | | | | | | | |

% gospodarskih subjektov, ki niso bili revidirani dovolj pogosto, da bi se izognili zastaranju | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Ali so revizijska poročila nadalje spremljana (kontrola upravljanja, vnos informacij nazaj v sistem)? | | | | | | | | | |

--------------------------------------------------

PRILOGA IV

PREGLED NAPAK V VZORCIH

Opomba: Države članice so bile pozvane, naj v svojih odgovorih na izjave s predhodnimi ugotovitvami Sodišča zagotovijo vso manjkajočo dokumentacijo. Kadar niso mogle zagotoviti zahtevanih dokumentov, se je to štelo za napako.

| BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Finančni vzorec za leto 2008

Število pregledanih transakcij | 31 | 32 | 20 | 30 | 33 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Na preferencialnem dokumentu ni označeno "izdano naknadno", kadar je to potrebno | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |

Direkten transport ni dokazan | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Noben(-i) dokument(-i) ni(-so) bil(-i) zagotovljen(-i) | 0 | 0 | 8 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Druga vsebinska napaka | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Skupno število napak | 5 | 4 | 8 | 1 | 2 | 2 | 0 | 6 | 2 |

Skupne napake (%) v finančnem vzorcu za leto 2008 | 16 | 13 | 40 | 3 | 6 | 7 | 0 | 19 | 7 |

Napake (%) zaradi manjkajočih bistvenih dokumentov | 3 | 3 | 40 | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 3 |

Nefinančni vzorec za leto 2008

Število pregledanih transakcij | 60 | 57 | 6 | 62 | 32 | 61 | 30 | 58 | 60 |

Pripis ni bil opravljen neposredno po obdobju združevanja/ni ga potrdila carina | 9 | 13 | 0 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Noben(-i) dokument(-i) ni(-so) bil(-i) zagotovljen(-i) | 23 | 6 | 6 | 0 | 0 | 18 | 0 | 5 | 0 |

Druga vsebinska napaka | 12 | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |

Skupno število napak | 44 | 26 | 6 | 11 | 2 | 19 | 2 | 7 | 6 |

Skupne napake (%) v nefinančnem vzorcu za leto 2008 | 73 | 46 | 100 | 18 | 6 | 31 | 7 | 12 | 10 |

Napake (%) zaradi manjkajočih bistvenih dokumentov | 38 | 11 | 100 | 0 | 0 | 30 | 0 | 9 | 0 |

Finančni vzorec za leto 2006

Število pregledanih transakcij | 34 | 33 | 24 | 33 | 29 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Na preferencialnem dokumentu ni označeno "izdano naknadno", kadar je to potrebno | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |

Direkten transport ni dokazan | 4 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 |

Noben(-i) dokument(-i) ni(-so) bil(-i) zagotovljen(-i) | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |

Druga vsebinska napaka | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 |

Skupno število napak | 10 | 11 | 7 | 0 | 0 | 4 | 0 | 11 | 6 |

Skupne napake (%) v finančnem vzorcu za leto 2006 | 29 | 33 | 29 | 0 | 0 | 13 | 0 | 35 | 20 |

Napake (%) zaradi manjkajočih bistvenih dokumentov | 15 | 24 | 29 | 0 | 0 | 0 | 0 | 26 | 17 |

--------------------------------------------------