SL Uradni list Evropske unije C 48/134

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti

(COM(2010) 362 konč. – 2010/0195 (COD))

2011/C 48/23

Samostojni poročevalec: g. PEZZINI

Svet Evropske unije in Evropski parlament sta 7. septembra 2010 sklenila, da v skladu s členom 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 97/68/ES glede določb za motorje, dane na trg v okviru sistema prožnosti

COM(2010) 362 konč. - 2010/0195 (COD).

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 1. septembra 2010.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje soglasno sprejel na 465. plenarnem zasedanju 15. in 16. septembra 2010 (seja z dne 16. septembra).

1. Sklepne ugotovitve in priporočila

1.1 Odbor je prepričan, da si je nujno treba prizadevati, da bi na evropski trg dajali vse bolj okolju prijazne motorje za vgradnjo v necestno premično mehanizacijo z vedno manjšimi izpusti ogljikovega monoksida, dušikovih oksidov, ogljikovodikov in trdnih delcev (1) in da to služi ciljem zmanjšanja izpustov, ki so zdravju škodljivi in prispevajo k spreminjanju podnebja. Te cilje si je EU zastavila do leta 2020.

1.2 Odbor je tudi prepričan, da je treba evropski industriji, proizvajalki motorjev za necestno premično mehanizacijo, še posebej v času svetovne finančne, gospodarske in zaposlovalne krize zagotoviti:

— ustrezno konkurenčnost;

— možnosti in čas za raziskave in tehnološki razvoj;

— ustrezno prožnost za inovativne aplikacije v proizvodnji in spremembe v objektih (2), ki so potrebne, da bi dosegli in spoštovali predvidene mejne vrednosti izpustov, ne da bi ogrožali delovna mesta.

1.3 Odbor podpira predlog Komisije, da se v sektorjih, ki so v skladu z Direktivo o motorjih za vgradnjo v necestno premično mehanizacijo (3) že zajeti v sistem prožnosti, delež motorjev, ki se lahko dajo na trg v okviru tega sistema, poveča z 20 na 50 %, in da se skupno število motorjev, ki se lahko dajo na trg, prilagodi predvidenim mehanizmom, ter da se samovozna tirna vozila in lokomotive vključijo v sistem prožnosti in da se zanje predvidi 20-odstotni delež prožnosti.

1.4 V enem prejšnjih mnenj (4) je Odbor že poudaril naslednje: „Uporaba referenčnih goriv za podelitev homologacije za motorje resda zagotavlja, da delujejo v skladu z mejnimi vrednostmi stopnje III B, vendar je dejanska skladnost izpustov z novimi mejnimi vrednostmi za izpuste mogoča le, če bodo ustrezna goriva dejansko na voljo na trgu.“

1.4.1 Glede na tehnologijo, ki je pri stopnji III B (5) potrebna za doseganje mejnih vrednosti izpustov trdnih delcev in NOx (6), je treba v številnih državah članicah vsebnost žvepla zmanjšati pod sedanjo raven, in zdi se potrebno določiti značilnosti referenčnega goriva.

1.5 Odbor meni, da za doseganje ciljev ni potrebna le določitev strogih mejnih vrednosti, temveč tudi postopki preskušanja, ki se opirajo na prakso, pri čemer bi se morali le v omejenem obsegu opirati na teoretične rezultate in nasprotujoče si metode nadzora nad izpusti, ki jih ponujajo laboratorijski preskusi. Poleg tega je treba natančno preiskati, kaj se dogaja z izpušnimi plini necestne mobilne mehanizacije med njeno dejansko uporabo, ne pa zgolj obnašanja in izpustov motorjev med preskusi.

1.6 Odbor izraža zaskrbljenost glede spoštovanja rokov, predvidenih za uvedbo stopenj III B in IV, ter ustreznih homologacijskih postopkov, in se sprašuje, ali ne bi kazalo uvedbo stopnje III B odložiti za dve leti, stopnje IV pa za tri leta, da bi bile zahteve v celoti izpolnjene v praksi.

1.7 Odbor meni, da so mehanizmi sistema prožnosti, s katerim naj bi olajšali prilagoditve, in roki za prehod z ene na drugo stopnjo zlasti za MSP obremenjujoči in dragi, saj so predvideni stroški za prilagoditev opreme in motorjev – predvsem pa stroški za raziskave in razvoj in za ugotavljanje skladnosti – za manjša podjetja seveda veliko občutnejše breme kot pa za velike industrijske družbe.

1.8 Ker se po mnenju Odbora „necestna mobilna mehanizacija verjetno mehansko obrablja hitreje kot njeni motorji“ (7), je pomembno, da se upoštevajo izpusti v času celotne življenjske dobe motorjev, tudi po zamenjavi mehanskih delov strojev, in da se sprejmejo splošno veljavni tehnični predpisi o njihovi trajnosti, da bi preprečili povečevanje izpustov, do katerega prihaja s časom.

1.9 Odbor meni, bi morali certifikati o homologaciji, predvideni v Prilogi I, vključevati ne le vzorec oznak – ki jih je treba namestiti na vsak premični stroj, v katerega bo vgrajen motor, dan na trg v okviru sistema prožnosti – in vzorec dodatne oznake, temveč tudi podroben opis obveznih komponent, potrebnih za uskladitev z mejnimi vrednostmi, ki jih določajo predpisi, na podlagi katerih so bile homologirane.

1.10 Odbor meni, da je spodbujanje skupnih prizadevanj na evropski in mednarodni ravni za pripravo enotnih in splošno sprejetih tehničnih standardov temeljnega pomena za spodbujanje trgovine v tem sektorju v svetovnem obsegu, ob vedno močnejšem usklajevanju mejnih vrednosti za izpuste, ki veljajo v EU, z vrednostmi, ki veljajo ali so predvidene v tretjih državah.

1.11 EESO priporoča pripravo posodobljenih smernic za uporabo, da se olajša izvajanje določb, predvidenih za različne faze, in sicer ne samo proizvajalcem motorjev, temveč tudi in predvsem proizvajalcem strojev, skupaj s participativnim predvidevanjem okoljevarstvenih perspektiv na področju motorjev za premično mehanizacijo in možnosti za spodbujanje uporabe okoljske oznake na tem področju.

1.11.1 Informacijska kampanja mora tako proizvajalcem necestne premične mehanizacije in strojev, v katere se vgrajujejo prilagojeni motorji, kot tudi končnim potrošnikom pojasniti zahtevo po pravilnem izvajanju določb, predvidenih za različne faze razvoja dejavnosti z nižjimi ravnmi izpustov, z razvojem novih „zelenih“ profilov poklicev in uporab, tudi z evropskim sistemom certificiranja novih znanj in ustreznih mehanizmov podpore, ob pomoči socialnih partnerjev in javnih organov.

2. Uvod

2.1 Direktiva 97/68/ES (necestni premični stroji) se uporablja za motorje s kompresijskim vžigom in močjo 18 do 560 kW. Določa mejne vrednosti za izpuste ogljikovega monoksida, dušikovih oksidov, ogljikovodikov in trdnih delcev. Predvidene so vedno nižje mejne vrednosti za različne stopnje z različnimi roki. Ti se uporabljajo za upoštevanje mejnih vrednosti za izpušne pline

— dizelskih motorjev v gradbenih strojih,

— kmetijskih in gozdarskih strojev,

— samovoznih tirnih vozil in lokomotiv,

— ladij za plovbo po celinskih vodah,

— motorjev z stalno hitrostjo,

— ter malih bencinskih motorjev, ki se uporabljajo v različnih vrstah strojev.

2.2 Predpisi o necestnih premičnih strojih, o katerih je Odbor že večkrat izrazil svoje mnenje (8), so bili v preteklih letih že večkrat spremenjeni, in sicer z direktivami 2001/63/ES, 2002/88/ES in 2004/26/ES. Slednja je uvedla sistem prožnosti, da bi olajšali prehod med različnimi dovoljenimi ravnmi mejnih vrednosti izpustov.

2.3 Nazadnje je bilo z Direktivo 2010/26/EU Komisije z dne 31. marca 2010 odobreno podaljšanje obdobja odstopanja za bencinske motorje na prisilni vžig v določenih majhnih ročnih strojih do 31. julija 2013 in razjasnjeni so bili nekateri tehnični mehanizmi izdajanja homologacij, kar je bilo potrebno zaradi izpolnjevanja zahtev na stopnji III B. S to direktivo je bil tudi poenostavljen upravni postopek za zahteve v okviru sistema prožnosti.

2.4 Podobne določbe imajo v ZDA in v manjši meri na Japonskem, medtem ko druga pomembna gospodarska območja, kot so Kitajska, Indija, Rusija in Brazilija, na tem področju ne predvidevajo predpisov.

2.5 Uvedeni sistemi prožnosti ustrezajo potrebi, da se podjetjem omogoči prilagoditev novim standardom, saj tehnične rešitve, ki omogočajo, da motorji delujejo v skladu z mejnimi vrednostmi stopnje III B, „na splošno še niso izdelane“ in zato „morajo proizvajalci originalne opreme zagotoviti nadaljnje raziskave in tehnološki razvoj, da se lahko na trg da mehanizacija, usklajena s stopnjo III B.“ (9)

2.6 Po drugi strani evropski proizvajalci necestne premične mehanizacije od jeseni 2008 močno občutijo posledice svetovne gospodarske in finančne krize, zlasti na področju gradbenih (10) in kmetijskih strojev.

2.6.1 Za zagotovitev razvoja industrije v okviru varstva okolja je treba:

— ohraniti konkurenčnost evropskih proizvajalcev necestne premične mehanizacije in ublažiti neposreden pritisk gospodarske krize;

— omogočiti industriji nadaljevanje financiranja raziskav in tehnološkega razvoja na stopnji III B za vse vrste izdelkov;

— omejiti izpuste z zamenjavo starih motorjev necestne premične mehanizacije s čistejšimi motorji.

2.7 Približevanje zakonodaj držav članic o ukrepih proti izpustom plinastih in trdnih onesnaževal iz motorjev z notranjim izgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno premično mehanizacijo, urejajo predpisi Skupnosti, katerih prožnost je omejena in ki določajo mejne vrednosti izpustov. Te so za že predvidena obdobja prilagajanja vedno nižje.

2.8 Komisija si je – zaradi učinkov gospodarske krize in potrebe po okrepitvi prizadevanj za raziskave in tehnološki razvoj, inovativne aplikacije in tehnično standardizacijo – za cilj zastavila čim večjo sprostitev togih predpisov.

3. Predlog spremembe Direktive

3.1 Predlog predvideva naslednje spremembe Direktive 97/68/ES:

3.1.1 med prehodom s stopnje III A na stopnjo III B: povečanje deleža motorjev za vgradnjo v kopensko mehanizacijo, dano na trg v okviru sistema prožnosti, v vsaki kategoriji motorjev z 20 na 50 % letne prodaje mehanizacije proizvajalca originalne opreme (Original Equipment Manufacturers, OEM) in – kot druga možnost – prilagoditev največjega števila motorjev, ki se lahko dajo na trg v okviru sistema prožnosti;

3.1.2 vključitev motorjev za pogon samovoznih tirnih vozil in lokomotiv v sistem prožnosti. Tako se proizvajalcem originalne opreme omogoči, da v okviru sistema prožnosti dajo na trg omejeno število motorjev.

3.1.3 Ti ukrepi prenehajo veljati 31. decembra 2013.

3.2 Zato se predlaga okrepljeno uporabo obstoječega sistema prožnosti in njegovo razširitev na sektorje, ki še niso vključeni. To velja za najboljšo možnost, saj zagotavlja ravnovesje med okoljskim vplivom in gospodarsko koristjo, in sicer zaradi zmanjšanja stroškov prilagajanja trga novim mejnim vrednostim za izpuste.

4. Splošne ugotovitve

4.1 Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) podpira pristop Komisije, katerega namen je, da zagotovi več prožnosti pri izvajanju različnih stopenj uvajanja novih mejnih vrednosti za izpuste necestne premične mehanizacije v zvezi z ogljikovim monoksidom, dušikovi oksidi, ogljikovodiki in trdnimi delci.

4.2 EESO podpira prizadevanja Komisije za zaščito konkurenčnosti in delovnih mest v evropski industriji necestne premične mehanizacije pred učinki svetovne finančne in gospodarske krize, ob hkratnem doseganju visoke ravni varstva okolja in visoke kakovosti življenja državljanov EU.

4.3 Odbor – tako kot v prejšnjih mnenjih o zakonodajnih predlogih Komisije za zmanjšanje izpustov – potrjuje svojo podporo vsem pobudam Skupnosti za doseganje konkretnih ciljnih vrednosti glede zmanjšanja izpustov toplogrednih plinov, kar je po njegovem mnenju eden temeljnih vidikov boja proti podnebnim spremembam ter varstva okolja in zdravja.

4.4 Odbor zato podpira predlog Komisije, da se za sektorje, ki jih že zajema sistem prožnosti v skladu z direktivo o necestni premični mehanizaciji iz leta 1997 ter poznejšimi spremembami, delež motorjev, ki se dajejo na trg v okviru sistema prožnosti, poveča na 50 %, ter da se vanj poleg tega vključijo samovozna tirna vozila in lokomotive in zanje predvidi 20-odstotni delež letne prodaje mehanizacije, opremljene z motorji predvidene kategorije.

4.5 EESO ponovno poudarja (11), da bo mogoče ciljne vrednosti zmanjšanja izpustov doseči le, če bodo ustrezna goriva dejansko na voljo na trgu, in opozarja, da bo treba – zaradi tehnologije, potrebne za doseganje mejnih vrednosti za izpuste trdnih delcev in NOx za stopnji III B in IV –, v številnih državah članicah zmanjšati vsebnost žvepla pod sedanjo raven in da je zato treba določiti enotno referenčno gorivo, ki bo ustrezalo dejanskemu stanju na trgu goriv (12).

4.6 Odbor nadalje poudarja zapletenost in občutljivost tega pregleda. Po eni strani naj bi si z njim iz upravičenih razlogov prizadevali za nadaljnje zmanjšanje izpustov ogljikovega monoksida, dušikovih oksidov, ogljikovodikov in trdnih delcev; po drugi strani pa s tem ne bi smeli oslabiti konkurenčnosti prizadetih sektorjev, ki delujejo na svetovnem trgu, na katerem vlada močna konkurenca in ki je zdaj v strahoviti krizi.

4.7 V zvezi s tem EESO meni, da je spodbujanje skupnih prizadevanj na evropski in mednarodni ravni za pripravo enotnih in splošno sprejetih tehničnih standardov temeljnega pomena za pospeševanje svetovne trgovine, z namenom, da se mejne vrednosti za izpuste v EU vedno bolj usklajujejo z vrednostmi, ki veljajo ali so predvidene v tretjih državah.

4.8 EESO deli zaskrbljenost, ki so jo izrazile nekatere strani, in sicer, da bi ukrepi utegnili pretirano obremenjevati proizvodne stroške, stroške za raziskave in tehnološki razvoj ter za oceno ustreznosti necestne premične mehanizacije. Če ti stroški ne bodo načrtovani in porazdeljeni na daljše obdobje, lahko ogrozijo delovna mesta v prizadetih sektorjih.

4.9 EESO meni, da je za doseganje ciljev potrebna določitev ne samo strogih mejnih vrednosti temveč tudi postopkov preskušanja, ki se bodo opirali na prakso, pri čemer bi morali preprečiti uporabo rezultatov, dobljenih zgolj v laboratorijih, ter nasprotujočih si metod nadzora nad izpusti. Obenem bi morali natančno in nedvoumno preiskati, kaj se dogaja z izpušnimi plini strojev necestne mobilne mehanizacije med njeno dejansko uporabo, ne pa zgolj rezultate med njihovim preskušanjem (13).

4.10 Posebno pozornost je treba nameniti MSP v sektorju. Odbor meni, da so mehanizmi sistema prožnosti, ki naj bi olajšali prilagajanje, roki za izvedbo in roki za prehod z ene na drugo stopnjo, obremenjujoči zlasti za MSP, in sicer zaradi stroškov prilagajanja mehanizacije in motorjev, ki za manjša podjetja vedno pomenijo precej občutnejše breme kot za velike industrijske družbe.

4.10.1 EESO priporoča pripravo posodobljenih smernic za uporabo, da se olajša izvajanje določb, predvidenih za različne faze, in sicer ne samo proizvajalcem originalnih motorjev, temveč tudi in predvsem proizvajalcem strojev, v katere je treba te motorje vgraditi. Obenem je treba pripraviti tudi priročnike o najboljših praksah ter participativno predvidevanje okoljevarstvenih perspektiv na področju motorjev za premično mehanizacijo in možnosti za spodbujanje uporabe okoljske oznake na tem področju.

5. Posebne ugotovitve

5.1 Odbor izraža zaskrbljenost glede spoštovanja rokov, predvidenih za uvedbo stopenj III B in IV, ter ustreznih homologacijskih postopkov.

5.1.1 EESO se sprašuje, ali ne bi kazalo odložiti uvedbo stopnje III B za dve leti, stopnje IV pa za tri leta, da bi bile zahteve lahko v celoti izpolnjene v praksi.

5.2 Glede Priloge I Odbor meni, da bi morali certifikati o homologaciji vključevati ne le vzorec oznak – ki jih je treba namestiti na vsak premični stroj, v katerega bo vgrajen motor, dan na trg v okviru sistema prožnosti – in vzorec dodatne oznake, temveč tudi podroben opis obveznih komponent, potrebnih za uskladitev z mejnimi vrednostmi, ki jih določajo predpisi, na podlagi katerih so bile homologirane.

5.3 In končno Odbor meni, da bi morala Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru predložiti poročilo, pripravljeno na podlagi podatkov o stanju uporabe predlagane direktive in njenem učinku, ki jih dajejo proizvajalci, uporabniki in države članice, tako glede njenega pomena za trg dela kot glede konkretnega zmanjšanja izpustov in prispevka necestne premične mehanizacije k varstvu okolja in uresničevanju ciljev EU 20-20-20.

V Bruslju, 16. septembra 2010 Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Mario SEPI

(1) CO; NOx; HC; PM.

(2) Proizvajalci strojev morajo v celoti pregledati projekte naprav, v katere naj bi vgradili nove motorje.

(3) Direktiva 97/68/ES.

(4) UL C 220, 16.9.2003, str. 16.

(5) Od 1.1.2011.

(6) Glej opombo 1.

(7) Glej opombo 4.

(8) UL C 407, 28.12.1998; UL C 260, 17.9.2001, str. 1; UL C 220, 16.9.2003, str. 16.

(9) SEC(2010) 829, 7.7.2010, spremni dokument k predlogu COM(2010) 362 konč.

(10) http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/mechanical/non-road-mobile-machinery/publications-studies/index_en.htm

(11) Glej opombo 4.

(12) Glej Direktivo 2003/17/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva.

(13) Glej zlasti delo ekonomske komisije ZN za Evropo, ki se nanaša na „Exhaust emissions test protocol of non-road mobile machinery (NRMM) – Draft global tecnical regulation concerning the test procedure for compression-ignition (C.I.) engines to be installed in agricultural and forestry tractors and in non-road mobile machinery wit renard to the emissions of polluants by the engine“.