EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 4.5.2016 COM(2016) 271 final 2016/0131(COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o Agenciji Evropske unije za azil in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 439/2010



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA •Razlogi za predlog in njegovi cilji Komisija je 6. aprila 2016 sprejela sporočilo z naslovom „K reformi skupnega evropskega azilnega sistema in krepitvi zakonitih poti v Evropo“ ter v njem določila svoje prednostne naloge za izboljšanje skupnega evropskega azilnega sistema. V odzivu na pozive Evropskega sveta je napovedala, da si bo prizadevala za postopno reformo obstoječega okvira Unije z oblikovanjem trajnostnega in pravičnega sistema za določitev držav članic, odgovornih za prosilce za azil, s krepitvijo sistema Eurodac, večjim zbliževanjem v azilnem sistemu, s čemer bo preprečila sekundarno gibanje, in z razširitvijo mandata Evropskega azilnega podpornega urada (v nadaljnjem besedilu: urad EASO). Ta predlog je predložen v okviru prvega svežnja reforme skupnega evropskega azilnega sistema skupaj s še dvema predlogoma, in sicer predlogom za reformo dublinskega sistema in predlogom za spremembo sistema Eurodac. Cilj tega predloga je okrepiti vlogo urada EASO in ga razviti v agencijo, ki bo spodbujala izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema in izboljšala njegovo delovanje. Urad EASO od prevzema nalog leta 2011 stalno podpira države članice pri uporabi sedanjih pravil in izboljševanju delovanja obstoječih orodij. Agencija je pri izvajanju nalog v zvezi s praktičnim sodelovanjem med državami članicami in pri podpiranju držav članic pri izvajanju njihovih obveznosti v okviru skupnega evropskega azilnega sistema pridobila izkušnje in verodostojnost. Naloge, ki jih je prevzel urad EASO, so se postopno razvile, da je lahko izpolnjeval vse večje potrebe držav članic in skupnega evropskega azilnega sistema kot celote. Države članice se vse bolj zanašajo na operativno in tehnično podporo agencije. Agencija je na področju azila pridobila veliko znanja in izkušenj, zato je čas, da se preoblikuje v samostojno središče za strokovno znanje in izkušnje, ki ni več zelo odvisno od informacij ter strokovnega znanja in izkušenj, ki jih zagotovijo države članice. Po mnenju Komisije je agencija eno od orodij, ki se lahko uporabijo za učinkovito odpravo strukturnih pomanjkljivosti v skupnem evropskem azilnem sistemu, ki so se še povečale zaradi obsežnega in nenadzorovanega prihoda migrantov in prosilcev za azil v Evropsko unijo, zlasti v preteklem letu. Skupnega evropskega azilnega sistema ne bi bilo mogoče reformirati, ne da bi se agenciji podelil mandat, ki je v skladu z zahtevami, določenimi v okviru reforme. Agenciji je treba zagotoviti sredstva, ki jih potrebuje za pomoč državam članicam v kriznih razmerah, še toliko nujneje pa je vzpostaviti trden pravni, operativni in praktični okvir za agencijo, da bo lahko okrepila in dopolnjevala azilne in sprejemne sisteme držav članic. Da bi se te spremembe jasno izrazile, je v predlogu urad EASO preimenovan v Agencijo Evropske unije za azil. Z razširjenim mandatom, kakor je določen v tem predlogu, se bo urad EASO preoblikoval v povsem delujočo agencijo, ki lahko zagotovi potrebno operativno in tehnično podporo državam članicam, okrepi praktično sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami, podpira trajnostno in pravično porazdelitev prošenj za mednarodno zaščito, spremlja in ocenjuje izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema in zmogljivost azilnih in sprejemnih sistemov v državah članicah ter omogoča enotnejšo presojo prošenj za mednarodno zaščito v vsej Uniji. •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike Evropski svet je na zasedanju 19. februarja 2016 menil, da morajo prizadevanja za preoblikovanje obstoječega okvira EU obroditi sadove, ki bodo zagotovili humano in učinkovito azilno politiko. Komisija je v sporočilu z dne 6. aprila 2016 navedla, da je splošni cilj migracijske in azilne politike Unije prehod s sistema, ki zaradi slabe zasnove ali slabega izvajanja nekaterim državam članicam nalaga nesorazmerno odgovornost in spodbuja nenadzorovano gibanje proti drugim državam članicam. Cilj je vzpostavitev trdnega in učinkovitega sistema Unije za trajnostno upravljanje migracij na podlagi načel odgovornosti in solidarnosti. Komisija je v evropski agendi o migracijah priznala pomen vloge urada EASO pri razvoju in vzdrževanju močne skupne azilne politike. Menila je, da bi lahko krepil praktično sodelovanje, deloval kot posrednik za nacionalne informacije o državi izvora, kar bi spodbudilo enotnejše odločitve, sprejemal ključne ukrepe v zvezi z usposabljanjem in vzpostavil namenske mreže nacionalnih organov za okrepitev operativnega sodelovanja pri zadevah s področja azila. V sporočilu z dne 6. aprila 2016 je napovedala, da bo predlagala okrepitev nalog Evropskega azilnega podpornega urada, da bo lahko imel novo vlogo pri izvajanju politik in okrepljeno operativno vlogo. To bi se doseglo z mehanizmom spremljanja, da bi se ocenila skladnost s skupnim evropskim azilnim sistemom, in drugimi ključnimi nalogami, kot sta zagotavljanje in analiza informacij o državi izvora, upravljanje porazdelitvenega ključa dublinskega sistema in posredovanje v podporo državam članicam v izrednih razmerah ali kadar se ne bi sprejeli potrebni popravni ukrepi. Cilj tega predloga je Agenciji Evropske unije za azil zagotoviti potrebna orodja, da se bo lahko razvila v agencijo, ki spodbuja izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema in izboljšuje njegovo delovanje. V tem smislu dopolnjuje pravne in politične instrumente na področju azila, zlasti v zvezi z azilnimi postopki, standardi glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati posamezniki, da so upravičeni do mednarodne zaščite, dublinskim sistemom, premestitvijo in preselitvijo. •Skladnost z drugimi politikami Unije Ta predlog je v skladu s celovito dolgoročno politiko za boljše upravljanje migracij, kot jo je Komisija določila v evropski agendi za migracije, ki je politične smernice predsednika Junckerja razvila v sklop na štirih stebrih temelječih skladnih pobud, ki se vzajemno krepijo. Navedeni stebri so zmanjšanje spodbude za nedovoljene migracije, varovanje zunanjih meja in reševanje življenj, močna azilna politika in nova politika o zakonitih migracijah. S tem predlogom se nadalje izvaja evropska agenda za migracije, natančneje v zvezi s ciljem krepitve azilne politike Unije, saj bo Agencija Evropske unije za azil zagotavljala popolno in skladno izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema. 2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST •Pravna podlaga Zakonodajni predlog temelji na členu 78(1) in (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije. •Subsidiarnost Cilj tega predloga je spodbujati izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema in izboljšati njegovo delovanje, okrepiti praktično sodelovanje in izmenjavo informacij v zvezi z zadevami s področja azila med državami članicami, spodbujati pravo in operativne standarde Unije ter tako zagotavljati visoko stopnjo enotnosti v zvezi z azilnimi postopki, pogoji za sprejem in oceno potreb po zaščiti v vsej Uniji, spremljati operativno in tehnično uporabo prava in standardov Unije v zvezi z azilom ter zagotavljati boljšo operativno in tehnično podporo državam članicam za upravljanje azilnih in sprejemnih sistemov, zlasti tistim državam članicam, katerih azilni in sprejemni sistemi so pod nesorazmernim pritiskom. Ker predlog zadeva splošni in skupni interes, da se z usklajenim delovanjem držav članic ob podpori Agencije Evropske unije za azil zagotovi ustrezna uporaba pravnega okvira na področju azila in da se s tem okrepita stabilnost in red v delovanju skupnega evropskega azilnega sistema, države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev tega predloga, temveč se ti cilji lažje dosežejo na ravni Unije, ta pa lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji.

•Sorazmernost Predlog naj bi se odzval na politične razmere in izzive, s katerimi se Unija srečuje na področju migracij in azila, z zagotavljanjem potrebnih orodij Agenciji Evropske unije za azil, da bo lahko dolgoročneje odpravila nesorazmeren pritisk na azilne in sprejemne sisteme držav članic ter pomanjkljivosti teh sistemov. Zagotovil naj bi, da države članice v celoti in ustrezno uporabljajo zakonodajo in operativne standarde na področju azila, da se krepita praktično sodelovanje in izmenjava informacij med državami članicami in s tretjimi državami, da se sprejmejo ustrezni ukrepi za ohranjanje pravilnega delovanja skupnega evropskega azilnega sistema ter da se v sodelovanju z Agencijo in z njeno pomočjo učinkovito odpravi nesorazmeren pritisk. Agencija lahko državam članicam na njihovo prošnjo pomaga pri obravnavanju prošenj za mednarodno zaščito v okviru, ki je jasno določen v načrtu delovanja. Od Agencije se lahko zahteva, naj posreduje in zagotovi pomoč državi članici, le kadar zadevna država članica po spremljanju ali v primeru nesorazmernega pritiska na azilni in sprejemni sistem ne sprejme ukrepov ali pa ti niso zadostni, zaradi česar je ogroženo delovanje skupnega evropskega azilnega sistema. Ta predlog v skladu s svojim ciljem in načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ne presega tistega, kar je nujno za doseganje ciljev. •Izbira instrumenta Ustrezna stopnja učinkovitosti in enotnosti, potrebna pri uporabi zakonodaje Unije na področju azila, se lahko doseže le z uredbo. Poleg tega je ob upoštevanju dejstva, da je bil urad EASO, preimenovan v Agencijo Evropske unije za azil, ustanovljen z uredbo, enak pravni instrument primeren tudi za ta predlog. 3.POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI Komisija je pri pripravi tega predloga upoštevala razprave o razvoju migracijske in azilne politike ter uporabi agencij Unije pri boljšem upravljanju migracij, ki so redno potekale v Evropskem svetu, Svetu Evropske unije in Evropskem parlamentu. Večkrat se je razpravljalo o vlogi urada EASO pri zagotavljanju operativne in tehnične podpore državam članicam, tudi na zunanjih mejah v sodelovanju z Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. Države članice so na splošno menile, da jim je urad EASO v veliko pomoč pri premestitvah in preselitvah. Od 1. februarja 2011, ko je urad EASO začel opravljati svoje naloge, so potekale številne razprave z zadevnimi deležniki na evropski in nacionalni ravni. Redne razprave potekajo zlasti v okviru poročanja Agencije v Evropskem parlamentu in Svetu. Agencija o svojih dejavnostih redno poroča na sejah upravnega odbora in v različnih poročilih, ki jih objavlja med letom. Redno potekajo tudi izmenjave informacij z drugimi agencijami Unije, zlasti Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije in Agencijo Evropske unije za temeljne pravice. Organiziranih je bilo tudi več razprav s civilno družbo in akademsko skupnostjo. Izvedla se je ocena urada EASO na podlagi člena 46 Uredbe (EU) št. 439/2010, v skladu s katerim je treba izvesti neodvisno zunanjo oceno, ki zajema vpliv urada EASO na praktično sodelovanje na področju azila in na skupni evropski azilni sistem. Notranjo oceno urada EASO je Komisija izvedla leta 2013. Leta 2014 je zunanji neodvisni izvajalec izvedel zunanjo oceno urada EASO, ki je zajemala obdobje od februarja 2011 do junija 2014. Časovni okvir zunanje ocene je bil nato razširjen, da je zajel celotno obdobje od začetka delovanja Agencije. Ocena se je izvajala med oktobrom 2014 in julijem 2015, zajemala pa je vse dejavnosti, ki jih je urad EASO izvedel v vseh državah članicah. V tem predlogu so upoštevana priporočila iz navedene ocene in stališča urada EASO glede prihodnosti Agencije. •Temeljne pravice Ta predlog spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Vse dejavnosti Agencije Evropske unije za azil se izvajajo ob polnem spoštovanju temeljnih pravic, določenih v Listini, vključno s pravico do azila (člen 18 Listine), varstvom pred vračanjem (člen 19 Listine), pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja (člen 7 Listine), pravico do varstva osebnih podatkov (člen 8 Listine) in pravico do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine). Predlog v celoti upošteva pravice otroka in posebne potrebe ranljivih oseb. 4.PRORAČUNSKE POSLEDICE Naloga Agencije Evropske unije za azil, ki bo temeljila na obstoječem uradu EASO, je lajšati izvajanje skupnega evropskega azilnega sistema in izboljšati njegovo delovanje. Skupna finančna sredstva, ki jih Agencija potrebuje za opravljanje svojih nalog na podlagi predlaganega razširjenega mandata, znašajo 363,963 milijona EUR za obdobje 2017–2020. Da bi Agencija lahko učinkovito opravljala svoje nove naloge, bo poleg trenutnih delovnih mest za začasne in pogodbene uslužbence, odobrenih v proračunu za leto 2016, potrebnih še 275 delovnih mest za začasne uslužbence in 82 delovnih mest za pogodbene uslužbence, kar skupno znaša 357 zaposlenih v obdobju 2017–2020, in s čimer se bo skupno število osebja Agencije do leta 2020 povečalo na 500. Finančne potrebe so v skladu z veljavnim večletnim finančnim okvirom in lahko vključujejo uporabo posebnih instrumentov, kot so opredeljeni v Uredbi Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013. 5.DRUGI ELEMENTI •Ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja Agencija Evropske unije za azil mora pripraviti letno poročilo o dejavnostih, ki se osredotoča na stanje na področju azila in v katerem mora oceniti rezultate dejavnosti, ki jih je izvajala v zadevnem letu. Poročilo mora vsebovati primerjalno analizo dejavnosti Agencije, da lahko Agencija izboljša kakovost, skladnost in učinkovitost skupnega evropskega azilnega sistema. Navedeno letno poročilo o dejavnostih mora Agencija predložiti upravnemu odboru, Evropskemu parlamentu in Svetu. Komisija mora naročiti oceno v treh letih od začetka veljavnosti te uredbe, nato pa vsakih pet let, da se ocenijo vpliv, učinkovitost in uspešnost Agencije in njenega načina dela. Navedena ocena mora zajemati vpliv Agencije na praktično sodelovanje pri zadevah s področja azila in na skupni evropski azilni sistem. Komisija mora poročilo o oceni skupaj s svojimi sklepi o poročilu predložiti Evropskemu parlamentu, Svetu in upravnemu odboru. Ugotovitve ocenjevanja je treba objaviti. •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

Z Uredbo (EU) št. 439/2010 se ustanavlja Evropski podporni azilni urad (EASO) in opredeljuje vloga urada EASO, ki naj bi krepil praktično sodelovanje med državami članicami in zagotavljal operativno podporo državam članicam ali usklajeval zagotavljanje take podpore. Urad EASO bi lahko te cilje dosegel z omogočanjem izmenjave informacij in razširjanjem dobrih praks, zagotavljanjem podpore usposabljanju in premestitvam, usklajevanjem dejavnosti v zvezi z informacijami o državah izvora, zagotavljanjem podpore v zvezi z izvajanjem in zunanjo razsežnostjo skupnega evropskega azilnega sistema, določitvijo tehničnih dokumentov o izvajanju instrumentov Unije na področju azila in zagotavljanjem operativne podpore državam članicam, ki so pod posebnim pritiskom. Ta predlog temelji na sedanjem mandatu urada EASO in ga razširja, s čimer se bo urad EASO preoblikoval v povsem delujočo agencijo z orodji, potrebnimi za: (1) krepitev praktičnega sodelovanja in izmenjave informacij na področju azila; (2) spodbujanje prava in operativnih standardov Unije, da se zagotovi visoka stopnja enotne uporabe pravnega okvira na področju azila; (3) zagotavljanje bolj usklajene ocene potreb po zaščiti v vsej Uniji; (4) spremljanje in ocenjevanje izvajanja skupnega evropskega azilnega sistema; (5) zagotavljanje boljše operativne in tehnične podpore državam članicam pri upravljanju azilnih in sprejemnih sistemov, zlasti v primeru nesorazmernih pritiskov. V predlogu je urad EASO zaradi okrepljenega mandata preimenovan v Agencijo Evropske unije za azil. (1)Krepitev praktičnega sodelovanja in izmenjave informacij na področju azila Ta vidik je zajet v poglavju 2 predloga, ki se nanaša na praktično sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami in z Agencijo. V predlogu je določeno, kako bo Agencija opravljala svoje naloge, tj. spodbujala, usklajevala in krepila praktično sodelovanje in izmenjavo informacij med državami članicami o različnih vidikih azila. Navedene naloge za Agencijo niso popolnoma nove, saj je urad EASO že odgovoren za omogočanje izmenjave informacij in spodbujanje praktičnega sodelovanja. Vendar je bil urad EASO odvisen od informacij, ki so jih države članice zagotavljale prostovoljno. V skladu s tem predlogom pa bodo Agencija in države članice morale sodelovati in si izmenjavati informacije. Da bo Agencija postala samostojno središče za strokovno znanje in izkušnje, bo morala vzpostaviti lastne zmogljivosti za zbiranje in analizo informacij o stanju na področju azila v Uniji in tretjih državah, če bi to lahko vplivalo na Unijo, in o izvajanju skupnega evropskega azilnega sistema. Analiza informacij o stanju na področju azila bi morala Agenciji omogočiti, da državam članicam pomaga bolje razumeti dejavnike za migracije v Unijo in znotraj nje, povezane z azilom, ter pri zgodnjem obveščanju in pripravljenosti držav članic. Agencija bi morala v zvezi s tem tesno sodelovati z državami članicami in drugimi zadevnimi agencijami Unije, Evropsko službo za zunanje delovanje in mednarodnimi organizacijami, kot je UNHCR. V okviru reforme dublinskega sistema bo Agencija dobila dodatne naloge in obveznosti, ki bodo izhajale iz navedene reforme. Agencija je samoumevna izbira za zagotavljanje podpore, ki jo države članice potrebujejo pri izvajanju in upravljanju korektivnega mehanizma. Še naprej bo imela pomembno vlogo pri razvoju in zagotavljanju usposabljanja za člane nacionalnih uprav, sodišč in nacionalnih služb, pristojnih za področje azila v državah članicah. Ker bo osebje Agencije bolj vključeno v zagotavljanje operativne in tehnične podpore državam članicam, bo morala Agencija zagotoviti ustrezno usposabljanje tudi lastnemu osebju. Zagotoviti mora tudi, da se vsi strokovnjaki, ki sodelujejo v podpornih in intervencijskih skupinah za azil, pred sodelovanjem pri operativnih dejavnostih udeležijo strokovnega usposabljanja v zvezi z opravljanjem svojih dolžnosti in nalog. (2)Zagotavljanje bolj usklajene ocene potreb po zaščiti po vsej Uniji Svet je v sklepih z dne 21. aprila 2016 o zbliževanju praks odločanja o azilu ugotovil, da se kljub napredku, doseženemu v zvezi s skupnim evropskim azilnim sistemom, stopnje ugodno rešenih prošenj za azil, narava in kakovost odobrene mednarodne zaščite ter na splošno rezultati postopkov med državami članicami še vedno močno razlikujejo. Priznal je, da je treba vzpostaviti bolj strukturiran in racionalnejši postopek pridobivanja informacij o državi izvora v okviru urada EASO, ki bo zajemal vse glavne države izvora in vsa glavna tematska vprašanja, in sicer z zagotavljanjem dodatnih sredstev uradu EASO za pridobivanje informacij o državi izvora, obenem pa je urad EASO pozval, naj pomaga pri postopku oblikovanja politike na ravni EU, ki temelji na skupnih informacijah o državah izvora. Da bi se zagotovilo večje zbliževanje in odpravile razlike v oceni prošenj za mednarodno zaščito, je v tem predlogu Agenciji dodeljena naloga usklajevanja prizadevanj med državami članicami za vzpostavitev in razvoj skupne analize, s katero se bodo zagotavljale smernice o stanju v tretjih državah izvora, kakor je določeno v poglavju 3 predloga. Doslej je morala Agencija organizirati, spodbujati in usklajevati dejavnosti v zvezi z informacijami o državah izvora, vključno z analizo navedenih informacij. To nalogo bo opravljala še naprej, z ustanovitvijo mrež za informacije o državah izvora pa bo zagotovila tudi usklajevanje nacionalnih pobud, ki zagotavljajo informacije o državah izvora. Te mreže se bodo uporabljale za izmenjavo in posodabljanje nacionalnih poročil ter kot poizvedovalni sistem, prek katerega se bodo lahko Agenciji pošiljala specifična vprašanja, ki se nanašajo na dejstva, ki se lahko pojavijo v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito. Druga nova naloga Agencije je pomoč Komisiji pri rednem pregledu stanja v tretjih državah, ki so vključene v skupni evropski seznam varnih izvornih držav. Komisija bi lahko pri odločanju, ali bi v navedeni evropski seznam varnih držav dodala še kakšno tretjo državo, Agencijo zaprosila za informacije o zadevni tretji državi. (3)Spodbujanje prava in operativnih standardov Unije na področju azila V poglavju 4 predloga so obravnavani operativni standardi, smernice in dobre prakse. Agencija bi lahko v okviru sedanjega mandata urada EASO sprejela tehnične dokumente o izvajanju instrumentov na področju azila. Predlog razlikuje med različnimi vrstami tehničnih dokumentov, ki jih Agencija lahko sprejme. Agencija bo na lastno pobudo ali na zahtevo Komisije razvila operativne standarde za izvajanje instrumentov prava Unije na področju azila in kazalnike za spremljanje skladnosti z navedenimi standardi. Razvila bo lahko tudi smernice in dobre prakse, povezane z izvajanjem instrumentov prava Unije na področju azila. Kadar bi države članice potrebovale pomoč pri uporabi navedenih operativnih standardov, smernic in dobrih praks, lahko Agencijo zaprosijo za potrebno strokovno znanje in izkušnje ali operativno in tehnično podporo. (4)Spremljanje in ocenjevanje izvajanja skupnega evropskega azilnega sistema V poglavju 5 predloga je določena nova naloga Agencije, tj. spremljanje in ocena vseh vidikov skupnega evropskega azilnega sistema, zlasti azilnih postopkov, dublinskega sistema, stopenj ugodno rešenih prošenj za azil ter narave in kakovosti odobrene mednarodne zaščite, spremljanje skladnosti z operativnimi standardi in smernicami ter preverjanje azilnih in sprejemnih sistemov in zmogljivosti držav članic, da učinkovito upravljajo navedene sisteme, zlasti ob nesorazmernem pritisku. Namen spremljanja je zagotoviti, da se morebitne pomanjkljivosti v delovanju skupnega evropskega azilnega sistema odpravijo čim prej, da se zagotovi pravilno delovanje azilnih in sprejemnih sistemov, pa tudi, da imajo države članice vzpostavljena potrebna orodja in se lahko ob nesorazmernem pritisku ustrezno odzovejo. Člen 13 določa področje uporabe mehanizma za spremljanje in ocenjevanje, člen 14 pa s tem povezani postopek. Agencija lahko oceno pripravi na podlagi informacij, ki jih zagotovijo države članice, analize informacij o stanju na področju azila, ki jo izvede Agencija, obiskov na kraju samem in vzorčenja primerov. Spremljanje lahko načrtuje država članica ali pa se izvede na podlagi tematskih ali posebnih vidikov azilnih sistemov. Agencija bo določila skupine strokovnjakov, sestavljene iz strokovnjakov iz Agencije in Komisije, ki bodo izvedli spremljanje in pripravili poročilo o svojih ugotovitvah. Upravni odbor sprejme poročilo po upoštevanju pripomb zadevne države članice in ga predloži Komisiji. Hkrati izvršni direktor po posvetovanju s Komisijo predloži osnutek priporočil zadevni državi članici, ta pa lahko predloži pripombe. V osnutku priporočil bi morali biti opredeljeni ukrepi, potrebni za odpravo pomanjkljivosti iz poročila o spremljanju. Upravni odbor sprejme priporočila in pozove državo članico, naj najpozneje v devetih mesecih predloži akcijski načrt za izvedbo navedenih priporočil. V členu 15 so obravnavani primeri, ko zadevna država članica po izteku navedenega obdobja še vedno ne izpolnjuje zahtev, pomanjkljivosti pa so tako resne, da ogrožajo delovanje skupnega evropskega azilnega sistema. V tej fazi Komisija pripravi svojo oceno akcijskega načrta in resnosti pomanjkljivosti. Nato sprejme priporočila in lahko po potrebi določi ukrepe, ki jih bo Agencija sprejela za podporo zadevni državi članici. Navedena država članica bo morala Komisiji poročati o napredku pri izvajanju priporočil. Če po roku iz priporočil Komisije še vedno ne izpolnjuje zahtev, lahko Komisija sprejme nadaljnje ukrepe in od Agencije zahteva, naj ukrepa v pomoč zadevni državi članici. (5)Zagotavljanje boljše operativne in tehnične podpore državam članicam Pomembna naloga urada EASO je zagotavljati tehnično podporo državam članicam, zlasti glede storitev tolmačenja, informacij o državah izvora ter znanja o obravnavi in vodenju azilnih primerov, z napotitvijo podpornih skupin za azil. Države članice so še vedno avtonomne pri določanju števila in profilov strokovnjakov ter trajanju njihove napotitve. V poglavju 6 predloga so bistveno razširjene vloga in naloge Agencije v zvezi z operativno in tehnično podporo, podobno kot je Komisija predlagala za Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo. Predlog jasno določa operativne in tehnične ukrepe, ki jih lahko Agencija organizira in usklajuje na zahtevo držav članic. Ti ukrepi bi lahko zajemali tudi možnost, da Agencija olajša obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, ki jih obravnavajo pristojni nacionalni organi. V tem primeru bi bilo treba v operativnem načrtu predvideti podrobno ureditev in jasen opis nalog ter sklicevanje na veljavno zakonodajo.

Agencija bo napotila podporne skupine za azil, ki bodo državam članicam zagotavljale operativno in tehnično podporo. Navedene podporne skupine za azil sestavljajo strokovnjaki iz držav članic ali strokovnjaki, ki so jih države članice napotile v Agencijo, in strokovnjaki, ki so člani njenega osebja. Kadar so azilni in sprejemni sistemi pod nesorazmernim pritiskom, kar povzroči izjemne in nujne potrebe, bo Agencija organizirala in usklajevala celovit sklop operativnih in tehničnih ukrepov. To lahko stori na zahtevo držav članic ali predlog Agencije. Kadar zadevna država članica kljub nesorazmernemu pritisku ne zaprosi za pomoč, ne sprejme predloga Agencije ali ne ukrepa ustrezno, kar ogroža delovanje skupnega evropskega azilnega sistema, lahko Komisija z izvedbenim aktom sprejme sklep, v katerem opredeli enega ali več operativnih in tehničnih ukrepov, ki bi jih Agencija morala sprejeti za pomoč zadevni državi članici. Agencija bo v ta namen oblikovala intervencijske skupine za azil, ki bodo sestavljale vsaj 500-člansko rezervo strokovnjakov iz držav članic. Glede števila in profilov strokovnjakov v podpornih skupinah za azil odloča upravni odbor na predlog izvršnega direktorja. Zaradi vse večjega števila otrok in otrok brez spremstva med migranti in prosilci za azil je pomembno, da so v navedene skupine vključeni strokovnjaki s področja zaščite otrok. Trajanje napotitve določi matična država članica, zaradi zagotovitve njene neprekinjenosti pa je treba določiti najkrajše obdobje napotitve, ki je v predlogu določeno na 30 dni. Kar zadeva strokovnjake v intervencijskih skupinah za azil, bo upravni odbor na predlog izvršnega direktorja odločil o profilih strokovnjakov in deležu, ki ga bo vsaka država članica prispevala k vsaj 500-članski rezervi strokovnjakov. Napotitev strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil je obvezna za države članice, ki se ne morejo sklicevati na izredne razmere, ki bi lahko bistveno vplivale na opravljanje nalog na nacionalni ravni. Agencija lahko napoti tudi strokovnjake, ki so člani njenega osebja, da okrepi napotitev strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil. Uredba (EU) št. XXX/XXX določa vzpostavitev podpornih skupin za upravljanje migracij na žariščnih območjih, za katere so značilni mešani migracijski tokovi. Navedene podporne skupine za upravljanje migracij sestavljajo strokovnjaki in uradniki, ki jih napotijo različne agencije Unije, vključno z Agencijo Evropske unije za azil, ali pa so napoteni prek njih. Operativna in tehnična okrepitev, ki jo lahko zagotovijo podporne skupine za azil ali strokovnjaki, napoteni iz intervencijskih skupin za azil, lahko vključuje pregledovanje državljanov tretjih držav, registracijo prošenj za mednarodno zaščito, na zahtevo držav članic pa tudi obravnavanje teh prošenj ter zagotavljanje informacij in posebne podpore prosilcem ali potencialnim prosilcem, za katere bi se lahko sprejela odločitev o premestitvi. Strokovnjakom, ki so del podpornih skupin za azil ali so napoteni iz intervencijskih skupin za azil, bi bilo treba zaradi učinkovitega opravljanja nalog in pomoči državam članicam omogočiti vpogled v nacionalne in evropske podatkovne zbirke. V ta namen se s predlogom državam članicam nalaga, naj navedenim strokovnjakom omogočijo vpogled v evropske podatkovne zbirke, in omogoča, da vpogled v nacionalne podatkovne zbirke omogočijo na podlagi prava Unije in prava držav članic o dostopu do navedenih podatkovnih zbirk in vpogledu vanje. Da se zagotovi ustrezno in učinkovito usklajevanje na terenu, je v predlogu t. i. točka za stike Unije preoblikovana v uradnika Agencije za usklajevanje, ki ima podobno vlogo kot uradnik za usklajevanje v operacijah, ki jih usklajuje Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. Vloga uradnika za usklajevanje je spodbujanje sodelovanja in usklajevanja med državo članico gostiteljico in sodelujočimi državami članicami. Navodila sprejema le od Agencije in poroča izvršnemu direktorju, kadar izvajanje operativnega načrta ni ustrezno. Ob upoštevanju dejstva, da bo Agencija napotila strokovnjake, ki so člani njenega osebja, v podporne skupine za azil in ob intervencijskih skupinah za azil, je v predlogu predvidena tudi možnost, da Agencija pridobi ali zakupi lastno tehnično opremo. To ne vpliva na obveznost držav članic, da Agenciji zagotovijo potrebne zmogljivosti in opremo, ki ji bo omogočala zagotavljanje operativne in tehnične podpore ter bi morala dopolnjevati opremo, ki jo zagotovijo druge agencije Unije. (6)Drugi vidiki Poglavje 7 predloga vsebuje določbe o varstvu osebnih podatkov in Agenciji zagotavlja mandat za obdelavo osebnih podatkov. Agencija jih sme obdelovati le pri opravljanju svojih nalog pri zagotavljanju operativne in tehnične podpore, pri lajšanju izmenjave informacij z državami članicami in drugimi agencijami Unije, zlasti v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij, in pri analizi informacij o stanju na področju azila. Agencija bo v sodelovanju z Evropsko agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (eu-LISA) tudi razvila in upravljala informacijski sistem, ki bo omogočal izmenjavo zaupnih informacij. Kar zadeva sodelovanje Agencije, poglavje 8 zajema njeno sodelovanje z Dansko in pridruženimi državami, sodelovanje s tretjimi državami ter sodelovanje z drugimi organi Unije in mednarodnimi organizacijami, zlasti UNHCR. Ti vidiki niso popolnoma novi v primerjavi s sedanjim mandatom urada EASO, pri katerem je sodelovanje z zainteresiranimi stranmi zelo pomembno. Glavna sprememba v tem poglavju se nanaša na člen 35 o sodelovanju s tretjimi državami, ki je zdaj bolj strukturiran in jasneje določa možnosti sodelovanja Agencije s tretjimi državami. V njem je določeno, da Agencija ne usklajuje le izmenjave informacij, ampak tudi operativno sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami, in da je mogoče uradnike iz tretjih držav povabiti, naj kot opazovalci sodelujejo v operativnih dejavnostih, ki jih izvaja Agencija. Kar zadeva preselitev, bo Agencija še naprej usklajevala izmenjavo informacij in druge ukrepe držav članic, vključno s programi, ki se izvajajo na ravni Evropske unije. Lahko bo tudi sodelovala pri izvajanju mednarodnih sporazumov, sklenjenih med Unijo in tretjimi državami. V poglavju 9 je obravnavana organizacija Agencije. V njem je zajeta obstoječa organizacija urada EASO, sledi pa skupnemu pristopu za decentralizirane agencije, ki so ga sprejeli Evropski parlament, Svet in Komisija. V primerjavi z obstoječo strukturo je v predlogu predvideno delovno mesto namestnika izvršnega direktorja, saj so naloge Agencije znatno razširjene, v skladu s tem pa se bo do leta 2020 precej povečalo tudi osebje. Druga razlika v primerjavi s sedanjo organizacijo se nanaša na svetovalni forum. Ta bi moral biti neodvisen od Agencije, zato mu ne bo več predsedoval izvršni direktor, izvršnemu direktorju in upravnemu odboru pa bi moral pomagati pri zadevah s področja azila. V poglavju 10 so zajete finančne določbe, v poglavju 11 pa splošne določbe. Agencija ima na podlagi finančnih določb možnost, da dodeli nepovratna sredstva. Splošne določbe so enake določbam v veljavni uredbi. V poglavju 12 so zajete končne določbe. Novost v tem poglavju je člen o postopku v odboru, ki naj bi Komisiji omogočil, da na podlagi tega predloga sprejema izvedbene akte. To zadnje poglavje zajema obveznost Agencije, da letno poroča o svojih dejavnostih, ter oceno in pregled Agencije. 2016/0131 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o Agenciji Evropske unije za azil in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 439/2010 EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 78(1) in (2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)Cilj politike Unije na področju azila je razvoj in vzpostavitev skupnega evropskega azilnega sistema, ki je v skladu z vrednotami in humanitarno tradicijo Evropske unije ter za katerega veljata načelo solidarnosti in pravična delitev odgovornosti. (2)Skupni evropski azilni sistem temelji na skupnih minimalnih standardih za azilne postopke, priznanje in zaščito na ravni Unije, pogojih za sprejem in sistemu za določitev države članice, odgovorne za prosilce za azil. Kljub napredku, doseženemu v zvezi s skupnim evropskim azilnim sistemom, so med državami članicami še vedno velike razlike pri zagotavljanju mednarodne zaščite in njenih oblikah. Navedene razlike bi bilo treba odpraviti z enotnejšo presojo prošenj za mednarodno zaščito ter zagotavljanjem visoke enotne stopnje uporabe prava Unije po vsej Uniji. (3)Komisija je v sporočilu z dne 6. aprila 2016 navedla možnosti, ki jih ima za izboljšanje skupnega evropskega azilnega sistema, tj. za oblikovanje trajnostnega in pravičnega sistema za določitev držav članic, odgovornih za prosilce za azil, krepitev sistema Eurodac, doseganje večjega zbliževanja v azilnem sistemu in preprečitev sekundarnega gibanja, ter za razvoj razširjenega mandata Evropskega azilnega podpornega urada. Navedeno sporočilo je v skladu s pozivi Evropskega sveta z dne 18. februarja 2016, da je treba doseči napredek pri reformiranju obstoječega okvira EU ter zagotoviti humano in učinkovito azilno politiko. V njem so predlagani tudi nadaljnji ukrepi v skladu s celovitim pristopom k migracijam, kot ga je Evropski parlament določil v poročilu na lastno pobudo z dne 12. aprila 2016. (4)Evropski azilni podporni urad je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta, naloge pa je začel opravljati 1. februarja 2011. Okrepil je praktično sodelovanje med državami članicami v zvezi z zadevami s področja azila in pri pomoči državam članicam pri izvajanju njihovih obveznosti v okviru skupnega evropskega azilnega sistema. Poleg tega zagotavlja pomoč državam članicam, katerih azilni in sprejemni sistemi so pod posebnim pritiskom. Vendar je treba njegovo vlogo in delovanje še bolj okrepiti, da ne bo le podpiral držav članic pri njihovem praktičnem sodelovanju, ampak bo tudi okrepil in dopolnjeval azilne in sprejemne sisteme držav članic. (5)Ob upoštevanju strukturnih pomanjkljivosti skupnega evropskega azilnega sistema, ki so se pokazale ob obsežnem in nenadzorovanem prihodu migrantov in prosilcev za azil v Unijo, ter potrebe po učinkoviti, visoki in enotni stopnji uporabe azilnega prava Unije v državah članicah je treba izboljšati izvajanje in delovanje skupnega evropskega azilnega sistema na podlagi dela, ki ga je opravil Evropski azilni podporni urad, tega pa preoblikovati v povsem delujočo agencijo, ki bi morala biti odgovorna za spodbujanje in izboljšanje delovanja skupnega evropskega azilnega sistema, za omogočanje trajnostne in pravične porazdelitve prošenj za mednarodno zaščito, za zagotavljanje enotnejše presoje prošenj za mednarodno zaščito po vsej Uniji ter za spremljanje operativne in tehnične uporabe prava Unije. (6)Naloge Evropskega azilnega podpornega urada bi bilo treba razširiti, urad pa preimenovati v Agencijo Evropske unije za azil, da bi se navedene spremembe kazale tudi v imenu. Agencija bi morala postati samostojno središče za strokovno znanje in izkušnje, njena glavna vloga pa bi morala biti krepitev praktičnega sodelovanja in izmenjave informacij v zvezi z zadevami s področja azila med državami članicami, spodbujanje prava in operativnih standardov Unije, da se zagotovi visoka stopnja enotnosti v zvezi z azilnimi postopki, pogoji za sprejem in oceno potreb po zaščiti po vsej Uniji, spremljanje operativne in tehnične uporabe prava in standardov Unije v zvezi z azilom, podpiranje dublinskega sistema ter zagotavljanje boljše operativne in tehnične podpore državam članicam za upravljanje azilnih in sprejemnih sistemov, zlasti tistim državam, katerih sistemi so pod nesorazmernim pritiskom. (7)Agencija Evropske unije za azil bi morala tesno sodelovati z azilnimi organi držav članic, nacionalnimi službami za priseljevanje in azil ter drugimi službami, pri čemer bi se morala opreti na zmogljivosti in strokovno znanje ter izkušnje teh služb, in s Komisijo. Države članice bi morale sodelovati z Agencijo in tako zagotoviti, da lahko izvaja svoj mandat. Pomembno je, da Agencija in države članice delujejo v dobri veri ter si pravočasno in točno izmenjujejo informacije. Pri vsaki izmenjavi statističnih podatkov bi bilo treba spoštovati tehnične in metodološke specifikacije iz Uredbe (ES) št. 862/2007. (8)Agencija Evropske unije za azil bi morala zbirati in analizirati informacije o stanju na področju azila v Uniji in tretjih državah, če bi to lahko vplivalo na Unijo. To bi ji moralo omogočiti, da državam članicam pomaga pri boljšem razumevanju dejavnikov za migracije v Unijo in znotraj nje, povezane z azilom, ter pri zgodnjem obveščanju in pripravljenosti držav članic. (9)Agencija Evropske unije za azil bi morala ob upoštevanju reforme dublinskega sistema zagotoviti potrebno podporo državam članicam, zlasti z izvajanjem in upravljanjem korektivnega mehanizma. (10)Agencija Evropske unije za azil bi morala državam članicam pomagati pri usposabljanju strokovnjakov iz vseh nacionalnih uprav, sodišč in nacionalnih služb, pristojnih na področju azila, vključno z oblikovanjem skupnega učnega načrta. Poleg tega bi morala zagotoviti, da se vsi strokovnjaki, ki sodelujejo v podpornih skupinah za azil ali so člani intervencijskih skupin za azil, pred sodelovanjem v operativnih dejavnostih, ki jih organizira Agencija, udeležijo strokovnega usposabljanja. (11)Agencija Evropske unije za azil bi morala zagotoviti bolj strukturirano in racionalnejšo pripravo informacij o državah izvora na ravni Evropske unije. Zbirati mora informacije in pripravljati poročila z informacijami o državah izvora, pri tem pa uporabljati evropske mreže za informacije o državi izvora, da se prepreči podvajanje in da se ustvarijo sinergije z nacionalnimi poročili. Poleg tega bi morala zaradi zagotovitve enotnejše presoje prošenj za mednarodno zaščito ter narave in kakovosti odobrene mednarodne zaščite sodelovati z državami članicami in z njimi razvijati skupno analizo, ki bo zagotavljala smernice o stanju v določenih državah izvora. (12)Komisija bi morala redno pregledovati skupni evropski seznam varnih izvornih držav, vzpostavljen z Uredbo (EU) št. XXX/XXX. Ob upoštevanju strokovnega znanja in izkušenj Agencije bi ta morala Komisiji pomagati pri pregledovanju navedenega seznama. Komisiji bi morala na njeno zahtevo tudi predložiti informacije o določenih tretjih državah, ki bi se lahko vključile v skupni evropski seznam varnih izvornih držav, in tretjih državah, uvrščenih med varne države izvora ali varne tretje države, ali državah, za katere države članice uporabljajo koncepte varne tretje države, prve države azila ali evropske varne tretje države. (13)Zaradi zagotovitve visoke stopnje enotnosti v zvezi z azilnimi postopki, pogoji za sprejem in oceno potreb po zaščiti po vsej Uniji bi morala Agencija organizirati in usklajevati dejavnosti za spodbujanje prava Unije. V ta namen bi morala državam članicam pomagati z razvojem operativnih standardov in kazalnikov za spremljanje skladnosti s temi standardi. Poleg tega bi morala razviti smernice v zvezi z zadevami s področja azila in omogočiti izmenjavo dobrih praks med državami članicami. (14)Agencija Evropske unije za azil bi morala v tesnem sodelovanju s Komisijo in brez poseganja v odgovornosti, ki jo ima ta kot varuhinja Pogodb, vzpostaviti mehanizem za spremljanje in oceno izvajanja skupnega evropskega azilnega sistema, skladnosti držav članic z operativnimi standardi, smernicami in dobrimi praksami na področju azila ter preverjanje delovanja azilnih in sprejemnih sistemov držav članic. Spremljanje in ocenjevanje bi morali biti celoviti in temeljiti zlasti na informacijah, ki jih zagotovijo države članice, analizi informacij o stanju na področju azila, ki jo izvede Agencija, obiskov na kraju samem in vzorčenju primerov. Agencija bi morala o svojih ugotovitvah poročati upravnemu odboru, ta pa bi moral nato sprejeti poročilo. Izvršni direktor bi moral po posvetovanju s Komisijo za zadevno državo članico pripraviti osnutek priporočil ter v njem opredeliti ukrepe, potrebne za odpravo resnih pomanjkljivosti, tega pa nato izvršni odbor sprejme kot priporočila. (15)Priporočila bi bilo treba spremljati na podlagi akcijskega načrta, ki ga pripravi zadevna država članica. Če ta v določenem obdobju ne sprejme potrebnih ukrepov za izvedbo priporočil, pomanjkljivosti v azilnih in sprejemnih sistemih pa so tako resne, da ogrožajo delovanje skupnega evropskega azilnega sistema, bi Komisija morala na podlagi svoje ocene izvajanja akcijskega načrta in resnosti pomanjkljivosti sprejeti priporočila, naslovljena na zadevno državo članico, ter v njih opredeliti ukrepe, potrebne za odpravo resnih pomanjkljivosti. Komisija bo morda morala organizirati obiske na kraju samem v zadevni državi članici in preveriti izvajanje akcijskega načrta. Po potrebi bi morala tudi opredeliti ukrepe, ki bi jih morala Agencija sprejeti za pomoč zadevni državi članici. Če država članica po določenem obdobju še vedno ne bi izpolnjevala zahtev, lahko Komisija sprejme nadaljnje ukrepe in od Agencije zahteva, naj ukrepa v pomoč zadevni državi članici. (16)Da bi se spodbujalo in izboljšalo ustrezno delovanje skupnega evropskega azilnega sistema in državam članicam pomagalo pri izvajanju njihovih obveznosti v okviru skupnega evropskega azilnega sistema, bi jim morala Agencija Evropske unije za azil zagotoviti operativno in tehnično podporo, zlasti kadar so njihovi azilni in sprejemni sistemi pod nesorazmernim pritiskom. Agencija bi morala potrebno operativno in tehnično podporo zagotoviti z napotitvijo podpornih skupin za azil, sestavljenih iz strokovnjakov, ki so člani njenega osebja, strokovnjakov iz držav članic ali strokovnjakov, ki so jih države članice napotile v Agencijo, ter na podlagi operativnega načrta. Navedene skupine bi morale države članice podpreti z operativnimi in tehničnimi ukrepi, tudi z zagotavljanjem strokovnega znanja in izkušenj v zvezi z identifikacijo in registracijo državljanov tretjih držav, storitev tolmačenja, informacij o državah izvora in znanja o obravnavi in vodenju azilnih primerov pa tudi s pomočjo nacionalnim organom, pristojnim za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, in pomočjo pri premestitvi. Ureditev podpornih skupin za azil bi morala biti določena s to uredbo, da se zagotovi njihova učinkovita napotitev. (17)Kadar je azilni in sprejemni sistem države članice pod nesorazmernim pritiskom, kar v njenem azilnem ali sprejemnem sistemu povzroči izjemne in nujne potrebe, bi morala Agencija Evropske unije za azil zadevni državi članici na njeno zahtevo ali na lastno pobudo pomagati s celovitim sklopom ukrepov, tudi z napotitvijo strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil. Da se zagotovita razpoložljivost navedenih strokovnjakov in njihova takojšnja napotitev, bi morala intervencijske skupine za azil sestavljati vsaj 500-članska rezerva strokovnjakov iz držav članic. Agencija bi morala biti zmožna tudi sama posredovati v pomoč državi članici, kadar zadevna država članica Agencije kljub nesorazmernemu pritisku ne zaprosi za zadostno pomoč ali kadar ne sprejme zadostnih ukrepov za odpravo navedenega pritiska, zaradi česar bi bili azilni in sprejemni sistemi tako neučinkoviti, da bi to ogrozilo delovanje skupnega evropskega azilnega sistema. Kazalnik nesorazmernega pritiska je lahko nesorazmerno število prošenj za mednarodno zaščito, za katere je odgovorna država članica. (18)Da bodo lahko podporne skupine za azil ali strokovnjaki, napoteni iz intervencijskih skupin za azil, učinkovito opravljali svoje naloge s potrebnimi sredstvi, bi morala biti Agencija Evropske unije za azil zmožna pridobiti ali zakupiti lastno tehnično opremo. Vendar to ne bi smelo vplivati na obveznost držav članic, da Agenciji zagotovijo potrebne zmogljivosti in opremo, ki ji bo omogočala zagotavljanje potrebne operativne in tehnične podpore. Pri morebitni pridobitvi ali zakupu opreme bi morala Agencija temeljito analizirati potrebe ter izvesti analizo stroškov in koristi.

(19)V državah članicah, katerih azilni in sprejemni sistemi so pod še posebnim in nesorazmernim pritiskom, kar je zlasti posledica njihovega geografskega položaja ali demografskih razmer, bi morala Agencija Evropske unije za azil podpirati razvijanje solidarnosti znotraj Unije in pomagati pri boljšem preseljevanju upravičencev do mednarodne zaščite med državami članicami, ob tem pa zagotoviti, da azilni in sprejemni sistemi ne postanejo predmet zlorab. (20)Na določenih območjih zunanjih meja, imenovanih tudi žariščna območja, kjer se države članice spopadajo z nesorazmernimi migracijskimi pritiski, za katere so značilni množični prihodi v okviru mešanih migracijskih tokov, bi bilo treba državam članicam zagotoviti povečano operativno in tehnično okrepitev v obliki podpornih skupin za upravljanje migracij, ki jih sestavljajo skupine strokovnjakov iz držav članic, napotenih prek Agencije Evropske unije za azil, Evropske agencije za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije in Europola ali drugih zadevnih agencij Unije, pa tudi strokovnjakov, ki so člani osebja Agencije Evropske unije za azil in Evropske agencije za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. Agencija bi morala zagotoviti usklajevanje svojih dejavnosti v podpornih skupinah za upravljanje migracij s Komisijo in drugimi zadevnimi agencijami Unije. (21)Agencija Evropske unije za azil bi morala pri izvajanju svojega mandata, in kolikor je potrebno za opravljanje njenih nalog, pri vprašanjih, zajetih v tej uredbi, v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih v skladu s pravom in politiko Unije, sodelovati z organi, agencijami in uradi Unije, zlasti z Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije in Agencijo Evropske unije za temeljne pravice. Navedene delovne dogovore bi morala predhodno odobriti Komisija. (22)Agencija Evropske unije za azil bi morala sodelovati z Evropsko migracijsko mrežo, ustanovljeno z Odločbo Sveta 2008/381/ES, da bi se zagotovile sinergije in preprečilo podvajanje dejavnosti. (23)Agencija Evropske unije za azil bi morala pri vprašanjih, zajetih v tej uredbi, v okviru delovnih dogovorov sodelovati z mednarodnimi organizacijami, zlasti Visokim komisariatom Združenih narodov za begunce (UNHCR), ter izkoristiti njihovo strokovno znanje, izkušnje in podporo. Vlogo UNHCR in drugih ustreznih mednarodnih organizacij bi bilo treba v ta namen v celoti priznati, te organizacije pa vključiti v delo Agencije. Delovne dogovore bi morala predhodno odobriti Komisija. (24)Agencija Evropske unije za azil bi morala spodbujati operativno sodelovanje med državami članicami pri vprašanjih, zajetih v tej uredbi. V okviru delovnih dogovorov, ki bi jih morala predhodno odobriti Komisija, bi morala sodelovati tudi z organi tretjih držav. Delovati bi morala v skladu s politiko zunanjih odnosov Unije in v nobenem primeru ne bi smela oblikovati samostojne zunanje politike. Agencija in države članice bi morale pri sodelovanju s tretjimi državami upoštevati predpise in standarde, ki so vsaj enakovredni tistim iz zakonodaje Unije, tudi kadar sodelovanje s tretjimi državami poteka na ozemlju navedenih držav. (25)Agencija Evropske unije za azil bi morala vzdrževati tesen dialog z organizacijami civilne družbe zaradi izmenjave informacij in zbiranja znanja na področju azila. Vzpostaviti bi morala svetovalni forum, ki bi moral biti mehanizem za izmenjavo informacij in znanja. Svetovalni forum bi moral pri vprašanjih, zajetih v tej uredbi, pomagati izvršnemu direktorju in upravnemu odboru. (26)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah. Vse dejavnosti Agencije Evropske unije za azil se izvajajo ob popolnem spoštovanju teh temeljnih pravic in načel, vključno s pravico do azila, varstvom pred vračanjem, pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, pravico do varstva osebnih podatkov in pravico do učinkovitega pravnega sredstva. Vedno se upoštevajo pravice otroka in posebne potrebe ranljivih oseb. (27)Komisija in države članice bi morale biti zastopane v upravnem odboru Agencije Evropske unije za azil, da bi lahko izvajale politiko in imele politični nadzor nad njenim delovanjem. Upravni odbor bi morali, če je mogoče, sestavljati operativni vodje azilnih organov držav članic ali njihovi predstavniki. Imeti bi moral potrebne pristojnosti, zlasti za pripravo proračuna, preverjanje njegovega izvajanja, sprejemanje ustreznih finančnih pravil, vzpostavitev preglednih delovnih postopkov za sprejemanje odločitev Agencije ter imenovanje izvršnega direktorja in njegovega namestnika. Agencija bi se morala voditi in morala bi delovati v skladu z načeli skupnega pristopa k decentraliziranim agencijam Unije, ki so ga 19. julija 2012 sprejeli Evropski parlament, Svet in Evropska komisija. (28)Zaradi zagotovitve enotnih pogojev za izvajanje te uredbe, zlasti v zvezi z razmerami, ko so na zunanjih mejah potrebni nujni ukrepi, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (29)Agencija Evropske unije za azil bi morala biti neodvisna pri operativnih in tehničnih zadevah ter pravno, upravno in finančno samostojna. V ta namen je potrebno in ustrezno, da je Agencija organ Unije, ki je pravna oseba in izvaja izvedbena pooblastila, ki mu jih podeljuje ta uredba. (30)Zaradi zagotovitve samostojnosti Agencije Evropske unije za azil bi morala imeti svoj proračun, katerega prihodki izhajajo zlasti iz prispevka Unije. O financiranju Agencije bi se moral dogovoriti proračunski organ v skladu s točko 31 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju. Za prispevek Unije in vsa nepovratna sredstva v breme splošnega proračuna Evropske unije bi se moral uporabljati proračunski postopek Unije. Revizijo računovodskih izkazov bi moralo opraviti Računsko sodišče. (31)Finančna sredstva, ki jih Agencija da na voljo v obliki nepovratnih sredstev, sporazumov o prenosu pooblastil ali pogodb v skladu s to uredbo, ne bi smela povzročiti dvojnega financiranja iz drugih nacionalnih, evropskih ali mednarodnih virov. (32)Za Agencijo Evropske unije za azil bi se morala uporabljati Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1271/2013 z dne 30. septembra 2013 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 208 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 7.12.2013, str. 42). (33)Za Agencijo Evropske unije za azil bi se morala brez omejitve uporabljati Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta, Agencija pa bi morala pristopiti k Medinstitucionalnemu sporazumu z dne 25. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Komisijo Evropskih skupnosti o notranjih preiskavah Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF). (34)Za Agencijo Evropske unije za azil bi se morala uporabljati Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije. (35)Vsaka obdelava osebnih podatkov s strani Agencije Evropske unije za azil v okviru te uredbe bi morala potekati v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta ter temeljiti na načelih nujnosti in sorazmernosti. Agencija lahko osebne podatke obdeluje pri opravljanju svojih nalog pri zagotavljanju operativne in tehnične podpore državam članicam, zaradi olajšanja izmenjave informacij z državami članicami, Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, Europolom ali Eurojustom, pri analizi informacij o stanju na področju azila in v upravne namene. Vsako nadaljnjo obdelavo shranjenih osebnih podatkov za namene, ki niso določeni v tej uredbi, bi bilo treba prepovedati. (36)Uredba (EU) št. XXX/2016 Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice ob uporabi te uredbe, razen če takšno obdelavo izvajajo imenovani organi držav članic ali organi držav članic, pristojni za preverjanje, za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona terorističnih ali drugih hudih kaznivih dejanj, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem. (37)Direktiva 2016/XXX/EU Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo pristojni organi držav članic za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona terorističnih ali drugih hudih kaznivih dejanj v skladu s to uredbo. (38)Pravila iz Uredbe (EU) št. XXX/2016 glede varstva pravic in svoboščin posameznikov, predvsem njihove pravice do varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanje, bi se morala pri obdelavi osebnih podatkov določiti v skladu z odgovornostjo za obdelavo podatkov, varstvom pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki in nadzorom varstva podatkov, zlasti kar zadeva nekatere sektorje.

(39)Agencija bi morala osebne podatke obdelovati le pri opravljanju svojih nalog, tj. zagotavljanju operativne in tehnične podpore, vzorčenju primerov za namene spremljanja, morebitni obdelavi prošenj za mednarodno zaščito, ki jih podajo otroci ali ranljive osebe, lajšanju izmenjave informacij z državami članicami, Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, Europolom ali Eurojustom ter v okviru informacij, pridobljenih pri opravljanju nalog v podpornih skupinah za upravljanje migracij na žariščnih točkah in pri analizi informacij o stanju na področju azila. Vsaka obdelava osebnih podatkov bi morala upoštevati načelo sorazmernosti in biti strogo omejena na osebne podatke, potrebne za te namene. (40)Vse osebne podatke, ki jih obdeluje Agencija, razen tistih, ki se obdelujejo za upravne namere, bi bilo treba izbrisati po 30 dneh. Za namene, za katere Agencija obdeluje osebne podatke v okviru te uredbe, daljše obdobje hrambe ni potrebno. (41)Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu s členom 28(2) Uredbe (ES) št. 45/2001, ta pa je mnenje predložil dne [...]. (42)Ker ciljev te uredbe, tj. potrebe po spodbujanju izvajanja in izboljšanju delovanja skupnega evropskega azilnega sistema, krepitvi praktičnega sodelovanja in izmenjave informacij med državami članicami v zvezi z zadevami s področja azila, spodbujanju prava in operativnih standardov Unije, da se zagotovi visoka stopnja enotnosti v zvezi z azilnimi postopki, pogoji za sprejem in oceno potreb po zaščiti po vsej Uniji, spremljanju operativne in tehnične uporabe prava in standardov Unije v zvezi z azilom ter zagotavljanju boljše operativne in tehnične podpore državam članicam pri upravljanju azilnih in sprejemnih sistemov, zlasti tistim državam članicam, katerih azilni in sprejemni sistemi so pod nesorazmernim pritiskom, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega ali učinkov predlaganega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PDEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. (43)[V skladu s členom 3 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, sta obe državi članici podali uradno obvestilo, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.] ALI [V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te uredbe, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.] ALI [(XX) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Združeno kraljestvo ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja. (XX) V skladu s členom 3 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, je Irska (s pismom z dne ...) podala uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.] ALI [(XX) V skladu s členom 3 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, je Združeno kraljestvo (s pismom z dne ...) podalo uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe. (XX) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola Irska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.] (44)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbama, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. (45)Ob upoštevanju, da je Danska doslej prispevala k praktičnemu sodelovanju med državami članicami na področju azila, bi morala Agencija spodbujati operativno sodelovanje s to državo. Zato bi bilo treba danskega predstavnika povabiti k sodelovanju na vseh sejah upravnega odbora, vendar brez glasovalne pravice. (46)Za odločitve, ki jih azilni organi držav članic sprejmejo glede posameznih prošenj za mednarodno zaščito, ostajajo pristojne države članice. (47)Cilj te uredbe je spremeniti in razširiti določbe Uredbe (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta. Ker je sprememb veliko in ker so obsežne, bi bilo treba zaradi jasnosti navedeni akt nadomestiti in razveljaviti. Sklicevanje na razveljavljeno uredbo bi se moralo šteti za sklicevanje na to uredbo – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: POGLAVJE 1 AGENCIJA EVROPSKE UNIJE ZA AZIL

Člen 1 Predmet urejanja in področje uporabe 1. Agencija Evropske unije za azil (v nadaljnjem besedilu: Agencija) zagotovi učinkovito in enotno uporabo azilnega prava Unije v državah članicah. Spodbuja izvajanje in izboljšuje delovanje skupnega evropskega azilnega sistema ter je odgovorna za omogočanje enotnejše presoje prošenj za mednarodno zaščito po vsej Uniji. 2. Agencija je samostojno središče za strokovno znanje in izkušnje zaradi svoje neodvisnosti, znanstvene in tehnične kakovosti podpore, ki jo zagotavlja, ter informacij, ki jih razširja, preglednosti postopkov in metod delovanja ter prizadevnosti pri izvajanju dodeljenih nalog, pa tudi podpore informacijske tehnologije, potrebne za izvajanje njenega mandata. 3. Agencija Evropske unije za azil je novo ime Evropskega azilnega podpornega urada, ki je bil ustanovljen z Uredbo (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta. Dejavnosti Agencije odslej temeljijo na tej uredbi. Člen 2 Naloge 1. Agencija opravlja naslednje naloge: (a)spodbujanje, usklajevanje in krepitev praktičnega sodelovanja in izmenjave informacij med državami članicami o različnih vidikih azila; (b)zbiranje in analiza informacij o stanju na področju azila in izvajanju skupnega evropskega azilnega sistema; (c)podpiranje držav članic pri izvajanju skupnega evropskega azilnega sistema; (d)pomoč državam članicam pri usposabljanju strokovnjakov iz vseh nacionalnih uprav, sodišč in nacionalnih služb, pristojnih na področju azila, vključno z oblikovanjem skupnega učnega načrta; (e)priprava in redno posodabljanje poročil in drugih dokumentov, ki zagotavljajo informacije o državah izvora na ravni Unije; (f)usklajevanje prizadevanj med državami članicami za sodelovanje pri skupni analizi o stanju v tretjih državah izvora ter njenem razvoju; (g)zagotavljanje učinkovite operativne in tehnične podpore državam članicam, zlasti kadar so njihovi azilni in sprejemni sistemi pod nesorazmernim pritiskom; (h)pomoč pri premestitvi ali predaji upravičencev do mednarodne zaščite znotraj Unije; (i)oblikovanje in napotitev podpornih skupin za azil in intervencijskih skupin za azil; (j)napotitev potrebne tehnične opreme za podporne skupine za azil in strokovnjake iz intervencijskih skupin za azil; (k)vzpostavitev operativnih standardov, kazalnikov, smernic in dobrih praks v zvezi z izvajanjem vseh instrumentov zakonodaje Unije na področju azila; (l)spremljanje in ocenjevanje izvajanja skupnega evropskega azilnega sistema ter azilnih in sprejemnih sistemov držav članic;

(m)podpiranje držav članic pri sodelovanju s tretjimi državami v zadevah, povezanih z azilom, zlasti v zvezi s preselitvijo. 2. Agencija podpira države članice v zvezi z zunanjo razsežnostjo skupnega evropskega azilnega sistema. Agencija v zvezi s tem in v soglasju s Komisijo usklajuje izmenjavo informacij ter druge sprejete ukrepe v zvezi z vprašanji, povezanimi z izvajanjem instrumentov in mehanizmov, ki se navezujejo na zunanjo razsežnost skupnega evropskega azilnega sistema. 3. Agencija lahko na lastno pobudo sodeluje pri dejavnostih obveščanja na področjih v njeni pristojnosti. Dejavnosti obveščanja nimajo škodljivega učinka na naloge iz odstavkov 1 in 2 ter se izvajajo v skladu z ustreznimi načrti sporočanja in razširjanja, ki jih sprejme upravni odbor. POGLAVJE 2 PRAKTIČNO SODELOVANJE IN INFORMACIJE NA PODROČJU AZILA Člen 3 Dolžnost sodelovanja v dobri veri in izmenjave informacij 1. Za Agencijo in azilne organe držav članic, nacionalne službe za azil in priseljevanje ter druge nacionalne službe veljata dolžnost sodelovanja v dobri veri in obveznost izmenjave informacij. 2. Agencija tesno sodeluje z azilnimi organi držav članic, nacionalnimi službami za azil in priseljevanje ter drugimi nacionalnimi službami in Komisijo. Svoje naloge opravlja brez poseganja v naloge, dodeljene drugim ustreznim organom Unije, ter tesno sodeluje z njimi in Visokim komisariatom Združenih narodov za begunce (UNHCR). 3. Agencija organizira, spodbuja in usklajuje dejavnosti, ki omogočajo izmenjavo informacij med državami članicami, po potrebi tudi z ustanovitvijo mrež. V ta namen Agencija in azilni organi držav članic, nacionalne službe za azil in priseljevanje ter druge nacionalne službe pravočasno in v skrbni obliki izmenjujejo vse potrebne informacije. Člen 4 Analiza informacij o stanju na področju azila 1. Agencija zbira in analizira informacije o stanju na področju azila v Uniji in tretjih državah, če bi to lahko vplivalo na Unijo, vključno z najnovejšimi informacijami o temeljnih vzrokih, tokovih migrantov in beguncev ter morebitnih nenadnih prihodih velikega števila državljanov tretjih držav, ki bi lahko povzročili nesorazmeren pritisk na azilne in sprejemne sisteme, da se spodbudi hitro in zanesljivo vzajemno obveščanje držav članic ter opredelijo morebitna tveganja za azilne sisteme držav članic. 2.Agencija pri analizi uporablja informacije, ki jih zagotovijo zlasti države članice, zadevne institucije in agencije Unije, Evropska služba za zunanje delovanje ter UNHCR in druge mednarodne organizacije. V ta namen tesno sodeluje z Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije in se opira zlasti na analizo tveganja, ki jo izvede navedena agencija, da zagotovi najvišjo raven usklajenosti in zbliževanja informacij, ki jih zagotavljata obe agenciji. 3.Agencija zagotovi hitro izmenjavo relevantnih informacij med državami članicami in s Komisijo. Rezultate svoje analize pravočasno in v skrbni obliki predloži tudi upravnemu odboru. Člen 5 Informacije o izvajanju skupnega evropskega azilnega sistema 1. Agencija organizira, usklajuje in spodbuja izmenjavo informacij o izvajanju vseh instrumentov prava Unije na področju azila med državami članicami, pa tudi med Komisijo in državami članicami. 2. Agencija ustvari podatkovno zbirko s faktografskimi in pravnimi elementi ter podatki o sodni praksi o uporabi in razlagi instrumentov Unije ter nacionalnih in mednarodnih instrumentov na področju azila, pri čemer uporablja zlasti veljavno ureditev. V takih podatkovnih zbirkah se osebni podatki ne hranijo, razen če jih Agencija pridobi iz javno dostopnih dokumentov.

3. Agencija zbira zlasti naslednje informacije o: (a)obravnavi prošenj za mednarodno zaščito v okviru nacionalnih uprav in organov; (b)nacionalni zakonodaji na področju azila in pravnem razvoju na tem področju, vključno s sodno prakso; (c)zadevni sodni praksi Sodišča Evropske unije in Evropskega sodišča za človekove pravice. Člen 6 Podpiranje dublinskega sistema Agencija izvaja svoje naloge in obveznosti v skladu z Uredbo (EU) št. XXX/XXX. Člen 7 Usposabljanje 1. Agencija oblikuje in razvije usposabljanje za člane svojega osebja, člane vseh nacionalnih uprav, sodišč, pa tudi za nacionalne službe držav članic, pristojne na področju azila. 2. Agencija razvije takšno usposabljanje v tesnem sodelovanju z državami članicami in ustreznimi organi držav članic za usposabljanje, vključno z akademskimi institucijami in drugimi zadevnimi organizacijami. 3. Agencija razvije splošna, posebna ali tematska orodja za usposabljanje, ki lahko vključujejo metodologijo „usposabljanja inštruktorjev“ in e-učenje. 4. Agencija vzpostavi in oblikuje evropski azilni učni načrt ter pri tem upošteva sedanje sodelovanje Unije na tem področju. Države članice skupni učni načrt vključijo v usposabljanje osebja nacionalnih služb in organov, pristojnih na področju azila v skladu z njihovo obveznostjo na podlagi člena 4(3) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta, da zagotovijo ustrezno usposabljanje svojega osebja. 5. Dejavnosti posebnega ali tematskega usposabljanja na področju azila vključujejo: (a)mednarodne standarde in standarde Unije za temeljne pravice, zlasti določbe Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, pa tudi mednarodno pravo in pravo Unije na področju azila, vključno s posebnimi pravnimi primeri in primeri sodne prakse; (b)vprašanja v zvezi z obravnavanjem prošenj za mednarodno zaščito, zlasti prošenj ranljivih oseb s posebnimi potrebami in otrok, vključno z oceno otrokove koristi, posebnimi postopkovnimi zaščitnimi ukrepi, kot je spoštovanje pravice otroka, da izrazi svoje mnenje, in vidiki zaščite otrok, kot so tehnike ugotavljanja starosti; (c)tehnike opravljanja razgovorov, vključno s posebnim poudarkom na otrocih, ranljivih skupinah in žrtvah mučenja; (d)podatke o prstnih odtisih, vključno z zahtevami glede kakovosti podatkov in varnostnimi zahtevami; (e)uporabo izvedenskih zdravstvenih in pravnih poročil v azilnih postopkih; (f)vprašanja, povezana s pripravo in uporabo informacij o državah izvora;

(g)pogoje za sprejem, vključno s posebnim poudarkom na otrocih brez spremstva in otrocih, ki potujejo s svojimi družinami, ranljivih skupinah in žrtvah mučenja. 6. Razpoložljiva usposabljanja so zelo kakovostna, na njih pa se opredelijo ključna načela in dobre prakse, da bi se upravne metode, odločitve in pravne prakse čim bolj zbližale, ob polnem spoštovanju samostojnosti nacionalnih sodišč. 7. Agencija sprejme potrebne pobude, s katerimi zagotovi, da se vsi strokovnjaki, ki sodelujejo v podpornih in intervencijskih skupinah za azil, pred sodelovanjem pri operativnih dejavnostih, ki jih organizira Agencija, udeležijo strokovnega usposabljanja v zvezi z opravljanjem njihovih dolžnosti in nalog. Agencija redno izvaja praktična usposabljanja navedenih strokovnjakov v skladu z razporedom za strokovna in praktična usposabljanja iz svojega letnega delovnega programa. 8. Agencija lahko usposabljanja organizira v sodelovanju z državami članicami ali tretjimi državami na njihovem ozemlju. POGLAVJE 3 INFORMACIJE O DRŽAVI IZVORA Člen 8 Informacije o državah izvora na ravni Unije 1. Agencija je središče za zbiranje relevantnih, zanesljivih, točnih in ažurnih informacij o državi izvora prosilcev za mednarodno zaščito, vključno z informacijami, ki se nanašajo posebej na otroke, in usmerjenimi informacijami o osebah, ki spadajo v ranljive skupine. Pripravlja in redno posodablja poročila in druge dokumente, ki zagotavljajo informacije o državah izvora na ravni Unije, vključno s tematskimi vprašanji, ki se posebej nanašajo na države izvora. 2. Agencija zlasti: (a)uporabi vse ustrezne vire informacij, vključno s svojo analizo informacij o stanju na področju azila in drugimi informacijami, ki so jih zagotovile vladne, nevladne in mednarodne organizacije, tudi prek mrež iz člena 9, ter institucije, agencije, organi in uradi Unije ter Evropska služba za zunanje delovanje; (b)upravlja in nadalje razvija portal za zbiranje informacij o državah izvora; (c)oblikuje enotno obliko in skupno metodologijo, vključno s pogoji, v skladu z zahtevami prava Unije na področju azila, za pripravo poročil in drugih dokumentov z informacijami o državah izvora na ravni Unije. Člen 9 Evropske mreže za informacije o državah izvora 1. Agencija z ustanovitvijo in upravljanjem mrež držav članic za informacije o državah izvora zagotovi usklajevanje nacionalnih pobud, ki zagotavljajo informacije o državah izvora. 2. Namen mrež iz odstavka 1 je državam članicam omogočiti, da: (a)izmenjujejo in posodabljajo nacionalna poročila in druge dokumente o državah izvora, vključno s tematskimi vprašanji, ki se posebej nanašajo na države izvora; (b)Agenciji predložijo poizvedbe v zvezi s specifičnimi vprašanji, ki se nanašajo na dejstva in se lahko pojavijo v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, in sicer brez poseganja v pravila o zaupnosti, določena v nacionalni zakonodaji. Člen 10

Skupna analiza informacij o državah izvora 1. Agencija zaradi lajšanja zbliževanja pri uporabi meril za ocenjevanje iz Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta usklajuje prizadevanja držav članic za vzpostavitev in razvoj skupne analize, s katero se bodo zagotavljale smernice o stanju v določenih državah izvora. 2. Izvršni direktor po posvetovanju s Komisijo to skupno analizo predloži upravnemu odboru v potrditev. Države članice to skupno analizo upoštevajo pri obravnavi prošenj za mednarodno zaščito, ne da bi posegala v njihove pristojnosti glede odločanja o posameznih prošnjah. 3. Agencija zagotovi, da se skupna analiza nenehno pregleduje in posodablja, kolikor je potrebno. Glede vsake take revizije sta prav tako potrebna predhodno posvetovanje s Komisijo in potrditev upravnega odbora. 4. Države članice Agenciji vsak mesec predložijo relevantne informacije o odločitvah, sprejetih v zvezi s prosilci za mednarodno zaščito iz tretjih držav, za katere se izvaja skupna analiza. Navedene informacije vključujejo zlasti: (a)statistične podatke o številu ugodno rešenih prošenj za mednarodno zaščito prosilcev iz vsake države izvora, ki je predmet skupne analize, in opredelitev vrste zaščite; (b)statistične podatke o številu zavrnjenih prošenj za mednarodno zaščito prosilcev iz vsake države izvora, ki je predmet skupne analize; (c)statistične podatke o številu odločitev, sprejetih v zvezi s prosilci iz vsake države izvora, ki je predmet skupne analize, pri katerih pa se zadevna skupna analiza ni upoštevala, in razloge za neupoštevanje. Člen 11 Uvrstitev držav med varne države izvora in varne tretje države 1. Agencija Komisiji pomaga pri rednem pregledovanju stanja v tretjih državah, ki so vključene v skupni evropski seznam varnih izvornih držav, vzpostavljen z Uredbo (EU) št. XXX/XXX, vključno s tistimi državami, ki jih je Komisija začasno umaknila iz seznama, in tistimi, ki so bile iz navedenega seznama odstranjene. 2.Agencija Komisiji na njeno zahtevo zagotovi informacije o določenih tretjih državah, ki bi se lahko preučile za vključitev v skupni evropski seznam varnih izvornih držav v skladu z Uredbo (EU) št. XXX/XXX. 3.Države članice pri obveščanju Komisije v skladu s členi 37(4), 38(5) in 39(7) Direktive 2013/32/EU tudi Agencijo obvestijo o tretjih državah, uvrščenih med varne države izvora ali varne tretje države, ali državah, za katere se v skladu s členi 35, 38 oziroma 39 Direktive 2013/32/EU uporabljajo koncepti prve države azila, varne tretje države ali evropske varne tretje države. Komisija lahko od Agencije zahteva, naj pregleda stanje v kateri koli takšni tretji državi in oceni, ali so zadevni pogoji in merila iz navedene direktive spoštovani. POGLAVJE 4 OPERATIVNI STANDARDI IN SMERNICE Člen 12 Operativni standardi, smernice in dobre prakse 1. Agencija organizira in usklajuje dejavnosti za spodbujanje pravilnega in učinkovitega izvajanja prava Unije, tudi z razvojem operativnih standardov, kazalnikov, smernic ali dobrih praks v zvezi z zadevami s področja azila, ter izmenjavo dobrih praks v zvezi z zadevami s področja azila med državami članicami. 2.Agencija na lastno pobudo ali zahtevo Komisije in po posvetovanju z njo razvije operativne standarde za izvajanje instrumentov prava Unije na področju azila, kazalnike za spremljanje skladnosti z navedenimi operativnimi standardi ter smernice in dobre prakse, povezane z izvajanjem instrumentov prava Unije na področju azila. Agencija navedene standarde, kazalnike, smernice ali dobre prakse po posvetovanju s Komisijo in po tem, ko jih sprejme upravni odbor, posreduje državam članicam.

3. Agencija državam članicam na njihovo zahtevo pomaga pri uporabi operativnih standardov, smernic in dobrih praks za njihove azilne in sprejemne sisteme z zagotavljanjem potrebnega strokovnega znanja in izkušenj ali operativne in tehnične podpore. POGLAVJE 5 SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE Člen 13 Mehanizem za spremljanje in ocenjevanje azilnih in sprejemnih sistemov 1. Agencija v tesnem sodelovanju s Komisijo vzpostavi mehanizem za: (a)spremljanje izvajanja in ocenjevanje vseh vidikov skupnega evropskega azilnega sistema v državah članicah, zlasti dublinskega sistema, pogojev za sprejem, azilnih postopkov, uporabe meril za določitev potreb po zaščiti ter narave in kakovosti zaščite, ki jo države članice zagotovijo osebam, ki potrebujejo mednarodno zaščito, tudi v zvezi s spoštovanjem temeljnih pravic, zaščitnimi ukrepi za zaščito otrok in potrebami ranljivih oseb; (b)spremljanje skladnosti držav članic z operativnimi standardi, kazalniki, smernicami in dobrimi praksami na področju azila; (c)preverjanje azilnih in sprejemnih sistemov, zmogljivosti, infrastrukture, opreme, razpoložljivega osebja, tudi za prevajanje in tolmačenje v državah članicah, finančnih sredstev in zmogljivosti azilnih organov držav članic, vključno s pravosodnim sistemom, da učinkovito in pravilno obravnavajo in upravljajo prošnje za azil. 2. Agencija lahko oceno pripravi zlasti na podlagi informacij, ki jih zagotovijo države članice, analize informacij o stanju na področju azila, ki jo pripravi Agencija, obiskov na kraju samem in vzorčenja primerov. V ta namen države članice Agenciji na njeno zahtevo predložijo potrebne informacije v zvezi z azilnimi postopki, opremo, infrastrukturo, pogoji za sprejem, stopnjami ugodno rešenih prošenj za azil in kakovostjo zaščite ter osebjem in finančnimi sredstvi na nacionalni ravni, da se zagotovi učinkovito upravljanje azilnih in sprejemnih sistemov. Države članice tudi sodelujejo z Agencijo in olajšajo morebitne obiske na kraju samem, ki jih Agencija izvede zaradi spremljanja. 3. Agencija oceni pripravljenost držav članic na izzive zaradi morebitnega nesorazmernega pritiska na njihove azilne in sprejemne sisteme. Od držav članic lahko zahteva, naj ji predložijo načrt ravnanja v nepredvidljivih razmerah za ukrepe, ki jih je treba sprejeti za odpravo takega morebitnega nesorazmernega pritiska, ter jim po potrebi pomaga pri pripravi in pregledu načrta ravnanja v nepredvidljivih razmerah. Člen 14 Postopek Agencije za spremljanje in ocenjevanje 1. Upravni odbor po posvetovanju s Komisijo določi program za spremljanje in ocenjevanje azilnih in sprejemnih sistemov v posamezni državi članici ali vseh državah članicah na podlagi tematskih ali posebnih vidikov azilnih sistemov. Navedeni program je del večletnega in letnega programa iz člena 41. V večletnem programu so navedene države članice, katerih azilni in sprejemni sistemi se spremljajo vsako leto, s čimer se zagotovi, da se v vsakem petletnem obdobju vsaka država članica spremlja vsaj enkrat. V letnem delovnem programu so navedene države članice, ki jih je v skladu z večletnim programom in tematskimi ocenami treba spremljati naslednje leto. V njem je navedeno, kaj vse spremljanje vključuje, in razpored morebitnih obiskov na kraju samem. Letni delovni program se lahko po potrebi prilagodi v skladu s členom 41. Agencija lahko začne spremljanje za oceno azilnih ali sprejemnih sistemov države članice na lastno pobudo ali zahtevo Komisije vedno, kadar obstajajo resni pomisleki glede delovanja katerega koli vidika azilnega ali sprejemnega sistema navedene države članice. 2. Agencija za vsako spremljanje določi skupine strokovnjakov, po potrebi tudi za obiske na kraju samem. Sestavljajo jih strokovnjaki, ki so člani osebja Agencije, in predstavniki Komisije. Odgovorne so za pripravo poročila na podlagi ugotovitev obiskov na kraju samem in informacij, ki jih zagotovijo države članice.

3. Izvršni direktor predloži osnutek poročila skupine strokovnjakov zadevni državi članici in ta na navedeni osnutek poročila poda pripombe. Izvršni direktor po upoštevanju pripomb zadevne države članice osnutek poročila predloži upravnemu odboru. Upravni odbor sprejme poročilo o spremljanju in ga predloži Komisiji. 4. Izvršni direktor po posvetovanju s Komisijo zadevni državi članici predloži osnutek priporočil, v katerem so opredeljeni ukrepi, potrebni za odpravo pomanjkljivosti, ugotovljenih v poročilu o spremljanju. Zadevna država članica lahko nato v enem mesecu predloži pripombe k osnutku priporočil. Upravni odbor preuči navedene pripombe, sprejme priporočila in zadevno državo članico pozove, naj pripravi akcijski načrt in v njem opredeli ukrepe za odpravo morebitnih pomanjkljivosti. 5.Zadevna država članica Agenciji predloži akcijski načrt v enem mesecu od sprejetja priporočil iz odstavka 4. Država članica o izvajanju akcijskega načrta Agenciji poroča v treh mesecih od sprejetja priporočil, nato pa ji še naprej poroča vsak mesec, in sicer največ šest mesecev. 6.Agencija Komisijo redno obvešča o izvajanju akcijskega načrta. Člen 15 Nadaljnji ukrepi in spremljanje 1. Kadar zadevna država članica po obdobju iz člena 14(5) ni v celoti izvedla akcijskega načrta, pomanjkljivosti v azilnem in sprejemnem sistemu pa so tako resne, da ogrožajo delovanje skupnega evropskega azilnega sistema, Komisija na podlagi svoje ocene izvajanja akcijskega načrta in resnosti pomanjkljivosti sprejme priporočila, naslovljena na navedeno državo članico, ter v njih opredeli ukrepe, potrebne za odpravo resnih pomanjkljivosti, in po potrebi določi ukrepe, ki jih mora Agencija sprejeti za pomoč navedeni državi članici. 2.Komisija lahko ob upoštevanju resnosti ugotovljenih pomanjkljivosti organizira obiske na kraju samem v zadevni državi članici, da preveri izvajanje akcijskega načrta. 3. Zadevna država članica poroča Komisiji o izvajanju priporočil iz odstavka 1 v roku, določenem v navedenih priporočilih. Če Komisija po poteku navedenega roka ni prepričana, da je država članica v celoti upoštevala navedena priporočila, lahko sprejme nadaljnje ukrepe v skladu s členom 22(3). 4.Komisija Evropski parlament in Svet redno obvešča o napredku zadevne države članice. POGLAVJE 6 OPERATIVNA IN TEHNIČNA PODPORA Člen 16 Operativna in tehnična podpora Agencije 1. Države članice lahko Agencijo zaprosijo za pomoč pri izvajanju obveznosti, ki jih imajo v zvezi z azilom, zlasti kadar so njihovi azilni in sprejemni sistemi pod nesorazmernim pritiskom. 2. Države članice izvršnemu direktorju predložijo prošnjo za pomoč, v kateri opišejo razmere in namen prošnje. Prošnji priložijo podrobno oceno potreb. Izvršni direktor ocenjuje, potrjuje in usklajuje prošnje za pomoč. Vsaka prošnja se temeljito in zanesljivo oceni, kar Agenciji omogoči, da opredeli in predlaga sklop ukrepov v skladu z odstavkom 3, ki lahko izpolnijo potrebe zadevne države članice. 3. Agencija omejeno obdobje organizira in usklajuje enega ali več operativnih in tehničnih ukrepov: (a)pomoč državam članicam pri identifikaciji in registraciji državljanov tretjih držav; (b)olajšanje obravnavanja prošenj za mednarodno zaščito, ki jih obravnavajo pristojni nacionalni organi; (c)zagotavljanje pomoči pristojnim nacionalnim organom, odgovornim za obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito;

(d)spodbujanje pobud držav članic za tehnično sodelovanje pri obdelavi prošenj za mednarodno zaščito; (e)pomoč pri zagotavljanju informacij o postopku za mednarodno zaščito; (f)svetovanje in usklajevanje pri vzpostavljanju ali zagotavljanju sprejemnih zmogljivosti držav članic, zlasti začasnih bivališč, prevoznih sredstev in zdravniške pomoči; (g)pomoč pri premestitvi ali predaji upravičencev do mednarodne zaščite znotraj Unije; (h)zagotavljanje storitev tolmačenja; (i)pomoč državam članicam pri zagotavljanju, da so vzpostavljeni vsi zaščitni ukrepi, potrebni za zaščito pravic otroka in zaščito otrok; (j)sodelovanje v podpornih skupinah za upravljanje migracij na žariščnih območjih iz Uredbe št. XXX/XXX. 4. Agencija dejavnosti iz odstavka 3 financira ali sofinancira iz svojega proračuna v skladu s finančnimi pravili, ki se uporabljajo za Agencijo. 5.Izvršni direktor oceni rezultat operativnih in tehničnih ukrepov, podrobna poročila o oceni pa predloži upravnemu odboru v 60 dneh od zaključka navedenih ukrepov. Agencija izvede celovito primerjalno analizo navedenih rezultatov in jo vključi v letno poročilo o dejavnostih iz člena 65. Člen 17 Podporne skupine za azil 1. Agencija v države članice napoti podporne skupine za azil, da zagotovi operativno in tehnično podporo v skladu s členom 16. 2. Podporne skupine za azil sestavljajo strokovnjaki, ki so člani osebja Agencije, strokovnjaki iz držav članic ali strokovnjaki, ki so jih države članice napotile v Agencijo. 3. Upravni odbor na predlog izvršnega direktorja z absolutno večino svojih članov, ki imajo pravico glasovanja, odloči o profilih in skupnem številu strokovnjakov, ki bodo dani na voljo podpornim skupinam za azil. Isti postopek se uporablja za vse naknadne spremembe profilov in skupnega števila strokovnjakov. 4. Države članice z imenovanjem strokovnjakov iz nacionalnega nabora, ki ustrezajo zahtevanim profilom, prispevajo k podpornim skupinam za azil na podlagi različnih določenih profilov. 5. Agencija v okviru podpornih skupin za azil oblikuje seznam tolmačev. Države članice pomagajo Agenciji pri imenovanju tolmačev, ki bodo na seznamu tolmačev. Države članice se lahko odločijo za napotitev tolmačev na teren ali pa njihove storitve zagotovijo prek videokonference. 6. Prispevek držav članic v zvezi z njihovimi strokovnjaki ali strokovnjaki, dodeljenimi Agenciji za naslednje leto, se načrtuje na podlagi letnih dvostranskih pogajanj in sporazumov med Agencijo in državami članicami. Države članice v skladu z navedenimi sporazumi nemudoma zagotovijo strokovnjake za napotitev, razen če se spopadajo z izrednimi razmerami, ki bistveno vplivajo na opravljanje nalog na nacionalni ravni. 7. Države članice zagotovijo, da strokovnjaki, ki jih prispevajo, ustrezajo profilom in številu, o katerih je odločil upravni odbor. Trajanje napotitve določi matična država članica, vendar ni krajše od 30 dni. 8. Agencija k podpornim skupinam za azil prispeva strokovnjake, ki so člani njenega osebja in jih je zaposlila prav za delo na terenu, in tolmače. Člen 18

Intervencijske skupine za azil 1. Upravni odbor za namene člena 22 na predlog izvršnega direktorja oblikuje intervencijske skupine za azil, sestavljene iz rezerve strokovnjakov, ki se takoj dajo na voljo Agenciji. V ta namen dajo države članice Agenciji letno na voljo vsaj 500 strokovnjakov. 2. Upravni odbor na predlog izvršnega direktorja s tričetrtinsko večino članov, ki imajo glasovalno pravico, odloči o profilih strokovnjakov in deležu, ki ga prispeva vsaka država članica, da se sestavijo intervencijske skupine za azil. Isti postopek se uporablja za vse naknadne spremembe profilov in skupnega števila strokovnjakov. 3.Države članice k intervencijskim skupinam za azil prispevajo na podlagi različnih določenih profilov, in sicer z imenovanjem strokovnjakov iz nacionalnega nabora, ki ustrezajo zahtevanim profilom. Trajanje napotitve določi matična država članica, vendar ni krajše od 30 dni. Člen 19 Operativni načrt 1. Izvršni direktor in država članica gostiteljica se dogovorita o operativnem načrtu. Operativni načrt je za Agencijo, državo članico gostiteljico in sodelujoče države članice zavezujoč. 2.V operativnem načrtu so podrobno določeni pogoji za zagotavljanje operativne in tehnične podpore ter napotitev podpornih skupin za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil, vključno z: (a)opisom razmer z načinom delovanja in cilji napotitve, vključno z operativnim ciljem; (b)predvidenim trajanjem napotitve; (c)lokacijo v državi članici gostiteljici, na katero se napotijo podporne skupine za azil ali strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil; (d)logističnimi ureditvami, vključno z informacijami o delovnih pogojih in okolju na lokaciji, kamor se napotijo podporne skupine za azil ali strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil; (e)podrobnim in jasnim opisom nalog in posebnimi navodili za podporne skupine za azil ali strokovnjake iz intervencijskih skupin za azil, vključno z nacionalnimi in evropskimi podatkovnimi zbirkami, v katere imajo vpogled, in opremo, ki jo lahko uporabljajo ali nosijo v državi članici gostiteljici; (f)sestavo podpornih skupin za azil ali strokovnjakov, ki bodo napoteni iz intervencijskih skupin za azil; (g)napoteno tehnično opremo, vključno s posebnimi določbami, kot so pogoji za uporabo, prevoz in druga logistika ter finančne določbe; (h)kar zadeva pomoč pri prošnjah za mednarodno zaščito, tudi v zvezi z obravnavanjem takih prošenj, posebnimi informacijami o nalogah, ki jih lahko opravljajo podporne skupine za azil ali strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil, ter navedbo nacionalne zakonodaje in zakonodaje Unije, ki se uporabljata; (i)shemo poročanja in ocenjevanja, ki vključuje referenčna merila za poročilo o oceni in končni datum za predložitev končnega poročila o oceni; (j)načini sodelovanja s tretjimi državami, drugimi agencijami, organi ali uradi Unije ali mednarodnimi organizacijami; (k)postopki, s katerimi se osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, žrtve trgovine z ljudmi, mladoletniki brez spremstva in osebe v ranljivem položaju napotijo k pristojnim nacionalnim organom za ustrezno pomoč. 3. Država članica gostiteljica ob upoštevanju odstavka 2(e) strokovnjakom iz podpornih ali intervencijskih skupin za azil dovoli vpogled v evropske podatkovne zbirke in jim lahko dovoli vpogled v svoje nacionalne podatkovne zbirke v skladu z zakonodajo Unije in nacionalno zakonodajo o dostopu do navedenih podatkovnih zbirk in vpogledu vanje, v obsegu, ki je potreben za doseganje ciljev in opravljanje nalog iz operativnega načrta.

4. Izvršni direktor in država članica gostiteljica se morata strinjati glede vseh sprememb ali prilagoditev operativnega načrta. Agencija nemudoma pošlje izvod spremenjenega ali prilagojenega operativnega načrta sodelujočim državam članicam. Člen 20 Postopek za napotitev podpornih skupin za azil 1. Izvršni direktor lahko po potrebi iz Agencije napoti strokovnjake, da ocenijo stanje v državi članici, ki je zaprosila za pomoč. Izvršni direktor nemudoma obvesti upravni odbor o vsaki zahtevi za napotitev podpornih skupin za azil. 2. Izvršni direktor odloči o prošnji za napotitev podpornih skupin za azil v treh delovnih dneh od prejema prošnje. Sočasno državo članico, ki je zaprosila za pomoč, in upravni odbor pisno obvesti o svoji odločitvi in navede glavne razloge zanjo. 3. Izvršni direktor pri določanju sestave posamezne podporne skupine za azil upošteva posebne razmere v državi članici, ki je zaprosila za pomoč, in njeno oceno potreb. Podporna skupina za azil je sestavljena v skladu z operativnim načrtom. 4. Izvršni direktor in država članica gostiteljica pripravita operativni načrt v treh delovnih dneh od sprejetja odločitve o napotitvi podpornih skupin za azil. 5. Izvršni direktor takoj po dogovoru o operativnem načrtu od držav članic zahteva, naj napotijo strokovnjake najpozneje v sedmih delovnih dneh. Izvršni direktor navede število strokovnjakov in profile, ki jih morajo napotiti države članice. Zadevne pisne informacije se skupaj s predvidenim datumom izvršitve napotitve pošljejo nacionalnim točkam za stike. Nacionalnim točkam za stike se pošlje tudi izvod operativnega načrta. 6.Izvršni direktor po tem, ko obvesti državo članico gostiteljico, začasno prekine ali prekliče napotitev podpornih skupin za azil, če pogoji za izvedbo operativnih in tehničnih ukrepov niso več izpolnjeni ali če država članica gostiteljica ne spoštuje operativnega načrta. Člen 21 Podporne skupine za upravljanje migracij 1. Kadar država članica zaprosi za operativno in tehnično okrepitev s podpornimi skupinami za upravljanje migracij v skladu s členom 17 Uredbe št. XXX/XXX ali kadar so podporne skupine za upravljanje migracij napotene na žariščna območja v skladu s členom 18 Uredbe št. XXX/XXX, izvršni direktor zagotovi usklajevanje dejavnosti Agencije v podpornih skupinah za upravljanje migracij s Komisijo in drugimi zadevnimi agencijami Unije, zlasti Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic Evropske unije. 2. Izvršni direktor po potrebi začne postopek za napotitev podpornih skupin za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil v skladu s členoma 17 in 18. Operativna in tehnična okrepitev, ki jo podporne skupine za azil ali strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil zagotovijo v okviru podpornih skupin za upravljanje migracij, lahko vključuje: (a)pregledovanje državljanov tretjih držav, vključno z njihovo identifikacijo in registracijo ter na zahtevo držav članic odvzemom njihovih prstnih odtisov; (b)registracijo prošenj za mednarodno zaščito in na zahtevo držav članic obravnavanje takih prošenj; (c)zagotavljanje informacij o azilnih postopkih, vključno s premestitvijo in posebno pomočjo prosilcem ali potencialnim prosilcem, v zvezi s katerimi bi se lahko sprejela odločitev o premestitvi. Člen 22 Nesorazmerni pritisk na azilni in sprejemni sistem 1. Kadar so azilni in sprejemni sistemi države članice pod nesorazmernim pritiskom, kar v zadevnih sistemih povzroči izjemne in nujne potrebe, Agencija na zahtevo zadevne države članice ali lastno pobudo v kratkem času organizira in uskladi celovit sklop operativnih in tehničnih ukrepov iz člena 16 ter napoti strokovnjake iz intervencijskih skupin za azil iz člena 18 in strokovnjake, ki so člani njenega osebja, da okrepijo azilne in sprejemne sisteme. 2. Strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil se napotijo v skladu s postopkom iz člena 20, če se strokovnjaki iz vsake države članice napotijo v treh delovnih dneh od datuma, na katerega sta se izvršni direktor in država članica, ki je zaprosila za pomoč, dogovorila o operativnem načrtu. Države članice se ne morejo sklicevati na izjemo iz člena 17(6).

3. Kadar država članica v primeru nesorazmernega pritiska na azilne ali sprejemne sisteme Agencije ne zaprosi za operativno in tehnično podporo ali ne sprejme ponudbe Agencije za takšno pomoč ali ne sprejme zadostnih ukrepov za odpravo navedenega pritiska, ali kadar ne upošteva priporočil Komisije iz člena 15(3), zaradi česar sta azilni in sprejemni sistem tako neučinkovita, da to ogroža delovanje skupnega evropskega azilnega sistema, lahko Komisija z izvedbenim aktom sprejme sklep in v njem opredeli enega ali več ukrepov iz člena 16(3), ki ga bo Agencija sprejela za pomoč zadevni državi članici. Navedeni izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 64. 4. Izvršni direktor za namene odstavka 3 v dveh delovnih dneh od sprejetja sklepa Komisije določi ukrepe, ki jih je treba sprejeti za praktično izvedbo ukrepov, opredeljenih v sklepu Komisije. Izvršni direktor in zadevna država članica se sočasno dogovorita o operativnem načrtu. 5. Agencija nemudoma in v vsakem primeru v treh delovnih dneh od dogovora o operativnem načrtu napoti potrebne strokovnjake iz intervencijskih skupin za azil in strokovnjake, ki so člani njenega osebja. Po potrebi se poleg strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil takoj napotijo podporne skupine za azil. 6. Zadevna država članica takoj sodeluje z Agencijo in sprejme potrebne ukrepe za olajšanje izvajanja navedenega sklepa in praktičnega izvajanja ukrepov iz navedenega sklepa in operativnega načrta. 7. Države članice dajo na voljo strokovnjake iz intervencijskih skupin za azil v skladu z odločitvijo izvršnega direktorja. Člen 23 Tehnična oprema 1. Brez poseganja v obveznost držav članic, da Agenciji zagotovijo potrebne zmogljivosti in opremo, ki ji bo omogočala zagotavljanje potrebne operativne in tehnične podpore, lahko Agencija v države članice napoti svojo opremo, če jo potrebujejo podporne skupine za azil ali strokovnjaki iz intervencijskih skupin za azil, kolikor lahko ta oprema dopolnjuje opremo, ki so jo že dale na voljo države članice ali druge agencije Unije. 2. Agencija lahko pridobi ali zakupi tehnično opremo, če tako odloči izvršni direktor po posvetovanju z upravnim odborom. Pred morebitno pridobitvijo ali zakupom opreme Agencija temeljito analizira potrebe ter izvede analizo stroškov in koristi. Vsi taki odhodki se krijejo iz proračuna Agencije, kot ga je sprejel upravni odbor, in v skladu s finančnimi pravili, ki se uporabljajo za Agencijo. Člen 24 Nacionalna točka za stike Vsaka država članica imenuje nacionalno točko za stike, ki je odgovorna za komunikacijo z Agencijo o vseh zadevah v zvezi z operativno in tehnično podporo iz členov 16 in 22. Člen 25 Uradnik Agencije za usklajevanje 1. Agencija zagotovi operativno izvajanje vseh organizacijskih vidikov, vključno z navzočnostjo članov osebja Agencije, in napotitev podpornih skupin za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil, v celotnem zagotavljanju operativne in tehnične podpore iz členov 16 in 22. 2.Izvršni direktor imenuje enega ali več strokovnjakov iz osebja Agencije, ki delujejo ali so napoteni kot uradniki za usklajevanje za namene iz odstavka 1. Izvršni direktor o imenovanju obvesti državo članico gostiteljico. 3. Uradnik za usklajevanje spodbuja sodelovanje in usklajevanje med državo članico gostiteljico in sodelujočimi državami članicami. Zlasti: (a)deluje kot posrednik med Agencijo, državo članico gostiteljico in strokovnjaki iz podpornih ali intervencijskih skupin za azil ter v imenu Agencije zagotavlja pomoč v zvezi z vsemi zadevami, povezanimi s pogoji za njihovo napotitev; (b)spremlja pravilno izvajanje operativnega načrta; (c)v imenu Agencije deluje v zvezi z vsemi vidiki napotitve podpornih skupin za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil ter ji poroča o vseh teh vidikih;

(d)poroča izvršnemu direktorju, kadar izvajanje operativnega načrta ni ustrezno. 4. Izvršni direktor lahko uradnika za usklajevanje pooblasti za pomoč pri reševanju nesoglasij glede izvajanja operativnega načrta in napotitve podpornih skupin za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil. 5. Uradnik za usklajevanje pri opravljanju svojih nalog upošteva le navodila izvršnega direktorja. Člen 26 Civilna odgovornost 1. Kadar strokovnjaki iz podporne ali intervencijske skupine za azil delujejo v državi članici gostiteljici, je ta država članica v skladu s svojim nacionalnim pravom odgovorna za vso škodo, ki jo povzročijo med operacijami. 2. Če je bila škoda povzročena zaradi hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja, lahko država članica gostiteljica od matične države članice ali Agencije zahteva povračilo zneska, ki ga je plačala žrtvam ali osebam, ki so do tega upravičene. 3. Brez poseganja v uresničevanje pravic do tretjih strani se vsaka država članica zaveže, da od države članice gostiteljice ali druge države članice ne bo terjala povračila za škodo, ki jo je utrpela, razen v primerih hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja. 4. Države članice vse medsebojne spore ali spore z Agencijo v zvezi z uporabo odstavkov 2 in 3 tega člena, ki jih ne bodo mogle rešiti s pogajanji, predložijo Sodišču Evropske unije v skladu s členom 273 Pogodbe. 5. Brez poseganja v uresničevanje pravic do tretjih strani Agencija krije stroške v zvezi s škodo, povzročeno na njeni opremi med napotitvijo, razen v primerih hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja. Člen 27 Kazenska odgovornost Med napotitvijo podporne skupine za azil ali strokovnjakov iz intervencijskih skupin za azil so navedeni strokovnjaki v zvezi s kaznivimi dejanji, ki jih storijo ali so storjena proti njim, obravnavani enako kot uradniki države članice gostiteljice. Člen 28 Stroški 1. Agencija krije stroške držav članic, kadar dajo svoje strokovnjake na voljo za napotitev v podporne skupine za azil ali v okviru intervencijskih skupin za azil, zlasti: (a)potne stroške iz matične države članice v državo članico gostiteljico in iz države članice gostiteljice v matično državo članico; (a)stroške cepljenj; (b)stroške zahtevanih posebnih zavarovanj; (c)stroške zdravstvenega varstva;

(d)dnevnice, vključno s stroški nastanitve; (e)stroške tehnične opreme Agencije; (f)plačila strokovnjakov. 2. Upravni odbor določi podrobna pravila v zvezi s plačilom dnevnic strokovnjakom, ki jih države članice napotijo v podporne skupine za azil, in jih po potrebi posodablja. POGLAVJE 7 IZMENJAVA INFORMACIJ IN VARSTVO PODATKOV Člen 29 Sistemi za izmenjavo informacij 1. Agencija lahko sprejme vse potrebne ukrepe za olajšanje izmen