o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Maroka za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PRIPOROČILA

V globaliziranem svetu, v katerem so huda kazniva dejanja in terorizem vedno bolj nadnacionalni in raznovrstni, bi morali biti organi kazenskega pregona v celoti opremljeni za sodelovanje z zunanjimi partnerji, da bi lahko zagotovili varnost svojih državljanov. Zato bi morala biti Europolu omogočena izmenjava osebnih podatkov z organi kazenskega pregona iz tretjih držav v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog.

Komisija je od 1. maja 2017, ko se je začela uporabljati Uredba (EU) 2016/794, in v skladu s Pogodbo odgovorna za pogajanja v imenu Unije o mednarodnih sporazumih s tretjimi državami o izmenjavi osebnih podatkov z Europolom. Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

Ob upoštevanju politične strategije, kot je bila začrtana v evropski agendi za varnost, sklepih Sveta in globalni strategiji, ter ob upoštevanju operativnih potreb organov kazenskega pregona iz vse EU in morebitnih koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju Komisija meni, da je treba kmalu začeti pogajanja z osmimi državami, ki so bile opredeljene v 11. poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije.

Komisija je pri svoji oceni prednostnih držav upoštevala operativne potrebe Europola. V strategiji Europola za obdobje 2016–2020 je kot prednostna regija za okrepljeno partnerstvo opredeljeno sredozemsko območje. Tudi v zunanji strategiji Europola za obdobje 2017–2020 je poudarjena potreba po tesnejšem sodelovanju med Europolom in državami Bližnjega vzhoda in severne Afrike, in sicer zaradi trenutne teroristične grožnje in izzivov, povezanih z migracijami.

Europol ni sklenil sporazuma še z nobeno državo s tega območja.

To priporočilo se nanaša posebej na pogajanja z Marokom, vendar je treba sodelovanje s katero koli državo Bližnjega vzhoda in severne Afrike upoštevati z vidika regije kot celote. Trenutna nestabilnost na tem območju, zlasti razmere v Siriji, je pomembna dolgoročna varnostna grožnja za EU, ki jo je treba nujno obravnavati. To pomeni tako učinkovit boj proti terorizmu in povezanemu organiziranemu kriminalu kot tudi reševanje izzivov, povezanih z migracijami, kot sta omogočanje nedovoljenih migracij in trgovina z ljudmi. Za obravnavanje teh izzivov je ključnega pomena sodelovanje z lokalnimi organi kazenskega pregona.

Na podlagi tehničnih dialogov za opredelitev skupnih ukrepov, namenjenih izboljšanju izmenjave informacij in skupnega operativnega ukrepanja na področju kazenskega pregona za boj proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem, se je EU z Marokom že dogovorila o seznamu ukrepov za okrepitev sodelovanja med organi kazenskega pregona iz EU ter držav Bližnjega vzhoda in severne Afrike, pomoči pri razvoju zmogljivosti znotraj ustreznih regionalnih in/ali bilateralnih programov ter oblikovanju operativnih ukrepov na podlagi skupno dogovorjenega okvira. Vendar pa to ne zajema prenosa osebnih podatkov.

Politični okvir

Partnerstvo med EU in Kraljevino Maroko ima dolgo zgodovino in ga podpirajo številni politični in gospodarski sporazumi. Na odnose med EU in Marokom od leta 2000 pomembno vpliva evro-mediteranski pridružitveni sporazum, ki je začel veljati v navedenem letu. Maroko ima od leta 2008 tudi višji status v okviru evropske sosedske politike. Eden od ciljev je med drugim okrepitev dialoga in sodelovanja na področju politike in varnosti.

Politični odnosi z Marokom, vključno s pogovori o varnosti in boju proti terorizmu, so bili odloženi glede na sodbo Splošnega sodišča iz decembra 2015. Vendar so po pritožbi na Sodišče potekale nekatere politične razprave, zlasti o tem, kako obravnavati pravne posledice sodbe na dvostranske odnose med EU in Marokom. Maroko je neuradno navedel, da varnostnemu sodelovanju z EU pripisuje velik pomen. Maroko je bil prva država Bližnjega vzhoda in severne Afrike, ki ji je bil ponujen dialog o boju proti terorizmu, priprave nanj pa so sredi leta 2015 že dobro napredovale, preden je bil dialog končno odložen.

Maroko je z državami članicami EU, vključno s Španijo in Francijo, razvil tesno dvostransko sodelovanje na področju boja proti terorizmu in redno razbija teroristične mreže. Je sopredsednik Globalnega foruma za boj proti terorizmu (GCTF) in član svetovne koalicije za boj proti Daišu. Gosti tudi enega od regionalnih centrov odličnosti za kemična, biološka, radiološka in jedrska tveganja, ki ga financira EU.

Operativne potrebe

Sodelovanje z Marokom je na podlagi podatkov iz ocene SOCTA 2017 in poročila TE-SAT 2017, prej navedenih razprav ter, med drugim, Europolovega internega strokovnega znanja potrebno zlasti zaradi boja proti naslednjim oblikam kriminala:

Terorizem je resna grožnja tako za Maroko kot tudi za EU, ki sta oba že bila tarča terorističnih napadov. Poleg izboljšanja situacije v zvezi z grožnjami in opredelitve novih trendov je tesnejše sodelovanje, vključno z izmenjavo osebnih podatkov, potrebno za obravnavanje pojava tujih terorističnih bojevnikov (vključno z osumljenci, ki imajo dvojno državljanstvo ali zakonito prebivališče v EU in v Maroku) in učinkovito odkrivanje, preprečevanje in pregon potovanja teroristov, zlorabe interneta s strani teroristov, financiranja terorizma ter povezave z organiziranim kriminalom.

Nedovoljena trgovina s strelnim orožjem: nedovoljena trgovina s strelnim orožjem se je v regiji znatno povečala zaradi nestabilnosti na Bližnjem vzhodu in v severni Afriki, zlasti zaradi konflikta v Libiji. To pomeni varnostno grožnjo, tako s kratkoročnega kot tudi dolgoročnega vidika. Maroko je ključna partnerska država, ki lahko pomaga zmanjšati pritok nezakonitega strelnega orožja v sosednje države ter preprečiti preprodajo v EU s kontejnerskimi ladjami, trajekti in čolni, ki prečkajo Sredozemlje.

Izzivi, povezani z migracijami: Maroko je še vedno pomembna partnerska država, s katero bi morala EU razviti sodelovanje pri preprečevanju nedovoljenih migracij, med drugim ker so se tokovi v EU nedavno začeli povečevati. Maroko je tako država izvora nedovoljenih migracij kot tudi pomembna pot, po kateri potujejo državljani podsaharskih afriških držav. V poročilu o analizi tveganja iz leta 2017, ki ga je pripravila evropska mejna in obalna straža, sta kot pomembni tveganji navedena ponarejanje listin in tihotapljenje migrantov.

Trgovina s prepovedanimi drogami: Bližnji vzhod in severna Afrika sta pomembna vira, tranzitni območji in porabnika prepovedanih drog. S stalno bazo uporabnikov na severu regije, tihotapsko potjo iz Sahela proti jugu in heroinsko potjo, ki poteka od njenega vzhoda proti zahodu, ima regija vpliv na zlorabo prepovedanih snovi in njihovo proizvodnjo, vse to pa ponovno negativno vpliva na regijo. Maroko je pomembna država proizvajalka marihuane in ključna država izvora za proizvode iz kanabisa, ki vstopajo na trg EU. Težavo predstavlja tudi proizvodnja sintetičnih drog, ki temeljijo na zdravilih.