EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 19.12.2011 
SEC(2011) 1559 kon č. 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument 
Predlog DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanj u poklicnih kvalifikac ij in o uredbi o 
upravnem sodelovanju prek  informacijskega sistema za notranji trg 
{COM(2011) 883 kon č.} 
{SEC(2011) 1558 kon č.}  
 
SL 2   SL 1. UVOD 
Direktiva o poklicnih kvalifikacijah1 določa pogoje za priznavanje poklicnih kvalifikacij v 
primerih ustanavljanja v drugi državi članici in pogoje za za časno opravljanje storitev v drugi 
državi članici.  
Posodobitev sistema za priznavanje poklicnih kva lifikacij je ena od dva najstih pobud Akta za 
enotni trg, namenjenih okrepitvi rasti in zaupa nja. Temelji na skrbnem vrednotenju direktive, 
ki je bilo izvedeno med marcem 2010 in majem 2011. 
2. SUBSIDIARNOST  
Pravila, ki urejajo priznavanj e poklicnih kvalifikacij, so dolo čena v Direktivi 2005/36/ES o 
priznavanju poklicnih kvalifikacij. Spremembe te ga pravnega reda pomenijo spremembo te 
direktive, ne pa tudi novo direktivo. 
3. CILJI 
Na podlagi analize problemov, ki je predstavlj ena v naslednjem oddelku, so glavni cilji te 
pobude olajšati mobilnost strokovnj akov in trgovino v EU na podro čju storitev, obravnavati 
izziv zapolnjevanja visoko kvalificir anih delovnih mest in nuditi ve č možnosti iskalcem 
zaposlitve. 
4. OPREDELITEV PROBLEMA , MOŽNOSTI POLITIKE IN NJIHOVI U ČINKI 
Opredelitev težavnih podro čij izhaja v glavnem iz ocene Zele ne knjige, ki jo  je Komisija 
objavila 22. junija 2011, in odgovorov nanjo.  
4.1. Informacije in e-upravljanje za državljane 
Strokovnjaki, ki zaprosijo za priznanje sv ojih kvalifik acij, se še vedno soo čajo s težavami pri 
opredelitvi ustreznega pristojn ega organa in dokumentov, ki jih morajo predložiti.  
Druga težava se nanaša na omejeno uporabo el ektronskih sredstev pri opravljanju postopkov 
priznavanja. Zlasti zdravstveni delavci in is kalci zaposlitve nimajo koristi od storitev, ki jih 
nudijo enotne kontaktne to čke, vzpostavljene v okviru di rektive o storitvah. Ocena u činka je 
opredelila štiri morebitne možnosti: 1) brez ukrep anja na ravni EU; 2) krepitev nacionalnih 
kontaktnih to čk; 3) države članice bi morale zagotoviti osrednjo spletno to čko za dostop do 
informacij in opravljanje postopkov priznavanja;  4) razširitev obsega enotnih kontaktnih to čk. 
Najprimernejša je četrta možnost, saj bi po njej države članice vse informacije in postopke 
zagotovile prek enotnih kontaktnih to čk, na katere se bodo strokovn jaki tudi najverjetneje 
obrnili.   
                                                 
1 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih 
kvalifikacij (UL L 255, 30.9.2005, str. 22) 
 
SL 3   SL 4.2. Učinkovitost postopkov priznavanja 
4.2.1.  Trajanje postopkov priznavanja 
Direktiva dolo ča posebne roke za obravnavanje zahtev po priznanju (tri ali štiri mesece) Zdi 
se, da ti roki niso prilagojen i potrebam trga dela. Poleg tega se zdi, da pogosto niso 
upoštevani. Vedno pogostejša uporaba informac ijskega sistema za notranji trg (IMI) je 
olajšala izmenjavo informacij med pristojnimi organi, o čitno pa ni vplivala na hitrejše 
izvajanje postopkov za državljane.  
Preučene so štiri razli čne možnosti: 1) brez spremembe politike; 2) strožje izvrševanje s strani 
Komisije v posameznih primerih; 3) krajši roki v direktivi za vse poklice; 4) udeležba države 
članice izvora in uvedba evropske  izkaznice poklicne mobilnosti. 
Četrta možnost bi morala biti najprimernejša , saj problem obravnava od spodaj navzgor in 
ustvarja ugodne pogoje za pospeševanj e postopka priznavanja. Dolo ča strožje roke, vendar 
zagotavlja potrebne instrumente (poklicna izk aznica) za njihovo izpolnj evanje. Za izvedbo te 
možnosti so potrebna omejena sredstva Komisije, pri čemer bi imela možnost pozitiven 
učinek na stroške, ki jih imajo države članice s priznavanjem. Vendar bi  bilo s strani nekaterih 
držav članic potrebno dodatno delo.  
4.2.2.  Utemeljitev in organizacija  kompenzacijskih ukrepov 
Problemi na tem podro čju se v glavnem nanašajo na utemeljitev sklepov, ki jih sprejmejo 
pristojni organi, in na orga nizacijo dopolnilnih ukrepov.  
Ocena učinka dolo ča naslednje možnosti: 1) brez spremembe politike; 2) razvoj celostnih 
smernic o uporabi in organizaciji kompen zacijskih ukrepov; 3) kar najboljšo uporabo 
kompenzacijskih ukrepov; 4) možnost 3 in zagot ovitev ustrezne organizacije kompenzacijskih 
ukrepov. 
Sklenjeno je, da je četrta možnost naju činkovitejša, saj obravnava vse opredeljene probleme.  
4.2.3.  Pomanjkanje skupnih izhodiš č 
Skupna izhodiš ča so bila uvedena, da bi olajšala izvajanje splošn ega sistema priznavanja. 
Kljub prizadevanjem v tej smeri do zdaj ni bilo uvedeno še nobeno skupno izhodiš če.  
V oceni u činka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) odprava koncepta 
skupnih izhodiš č; 3) sprememba koncepta skupnih izhodiš č; 4) uskladitev minimalnih zahtev 
usposobljenosti za nove poklice. 
Tretja možnost nudi naju činkovitejšo rešitev za st rokovnjake, ki bodo priz nanje pridobili brez 
kompenzacijskih ukrepov.  
4.3. Delovanje sistema samodejnega priznavanja 
4.3.1.  Priglasitev novih diplom 
Ocena je pokazala, da je postopek za priglasite v in preverjanje novih diplom v arhitekturi 
obremenjujo č. Poleg tega se minimalne zahteve usposobljenosti za šest poklicev v 
 
SL 4   SL zdravstvenem sektorju, ki  so obvezne za vse države članice, v praksi morda ne upoštevajo 
vedno.   
V oceni u činka so opredeljene naslednje možnosti po litike: 1) brez ukre panja; 2) funkcija 
nacionalne skladnosti; 3) orga n za skladnost na ravni EU.  
Sklenjeno je, da bi morala biti druga možnost na jprimernejša, saj bi ustvarila boljše pogoje za 
pravočasnejšo priglasitev diplom, olajšala br eme, povezano s preverjanjem diplom, in 
zagotovila upoštevanje minimaln ih zahtev usposobljenosti.  
4.3.2.  Prilagoditev minimalnih zahtev usposobljenosti 
Ni nujno, da minimalne zahteve usposobljenosti, opredeljene v direktivi,  odražajo znanstveni 
in tehnični napredek ter nedavno iz vedene reforme na podro čju izobraževanja. 
a) Pojasnilo minimalnih obdobij usposabljanja za zdravnike, medicinske sestre in babice: 
minimalno trajanje usposabljanja je izraženo v le tih ali urah usposabljanja. Zato so se pojavile 
nasprotujo če si razlage glede tega, ali ti dve merili predstavljata dve  možnosti ali se seštevata. 
Preučene so naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) izklju čitev enega od obeh meril; 3) 
kombinacija obeh meril in prilagoditev števila let za zdravnike; 4) možnost 3 in uvedba sklica na evropski sistem prenašan ja in zbiranja kreditnih to čk.  
Najprimernejša je četrta možnost, saj pojasnjuje pravne dolo čbe (velja oboje, število let in ur) 
in ponuja potrebno prožnost za zdravnike (število  ur usposabljanja se  razporedi vsaj na 
obdobje pet let).  
b) Zahteve za sprejem za medicinske sestre in  babice: zahteva za sprejem v usposabljanje za 
medicinsko sestro in babico trenutno obsega najmanj 10 let splošne izobrazbe. Glede na razvoj teh poklicev so zainteresi rane strani trdile, da bi bilo  treba usposabljanje podaljšati na 
12 let splošne izobrazbe, kakor že velja v 24 državah članicah. Preu čene so naslednje 
možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) zahteva po 12 letih za oba poklica; 3) nadgradnja zahteve samo za babice; 4) zahteva po 12 letih ali enakov redni izobrazbi za oba poklica in predvideno 
prehodno obdobje.  
Najprimernejša je četrta možnost. Državam članicam omogo ča, da izobrazijo sestre in babice, 
ki imajo boljše spretnosti in so samostojne jše, obenem pa ohrani zaupanje v kvalifikacije 
medicinskih sester in ba bic, pridobljene v državi članici EU.  
c) Odpiranje novih lekarn: odstopa nje, sprejeto v letu 1985, državi članici omogo ča, da ne 
prizna kvalifikacij farmacevta za ustanovitev ali vodenje novih lekarn. To je diskriminacija 
državljana EU. V oceni u činka so bile preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) 
razveljavitev te dolo čbe. Najprimernejša je druga mož nost, saj se z njo odpravi obstoje ča 
diskriminacija na podlagi tujih kvalifikacij. 
d) Minimalne zahteve usposobljenosti  za arhitekte: ne odražajo ve č prevladujo čega standarda 
na podro čju izobraževanja arhitektov. Poleg tega zahteve glede popolne kvalifikacije kot 
arhitekta, predvsem prakti čnih izkušenj, v direktivi niso zajete. Preu čene so naslednje 
možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) podaljšanje minima lnega trajanja usposablja nja s štirih let na 
pet let; 3) podaljšanje traj anja na pet let in vklju čitev dveh let prakti čnih izkušenj pod 
nadzorom; 4) podaljšanje trajanja usposabljanja za arhitekte na šest le t, ki obsegajo najmanj 
štiri leta univerzitetnega izobraževanja in najmanj eno leto prakti čnih izkušenj.  
 
SL 5   SL Četrta možnost je najprimernejša, saj s tem zahte ve direktive bolj uskladi s splošno sprejetimi 
standardi.  
4.3.3.  Samodejno priznavanje na podlagi  poklicnih izkušenj 
Odzivi, prejeti od pristojnih organov, kažejo,  da Mednarodna klasifikacija industrijskih 
standardov vseh gospodarskih dejavnosti (ISIC) iz  leta 1958, na kateri temelji Priloga IV, ne 
omogoča vedno opredelitve poklicev, za katere bi mo ralo veljati samodejno priznavanje. To 
pomeni pravno negotovost za strokovnjake.  
V oceni u činka so obravnavane naslednje možnosti: 1)  brez ukrepanja; 2)  takojšnja zamenjava 
klasifikacije ISIC iz leta 1958 z drugo klasifik acijo; 3) posodobitev kl asifikacije ISIC iz 
leta 1958 z najsodobnejšo klasifikacijo iz leta 2008; 4) uvedba ve čje prožnosti, ki bi 
omogočila posodobitev klasifikacije v prihodnosti. 
Četrta možnost bi morala biti najprimernejša: omogo ča pregled klasifikacije dejavnosti v 
poznejši fazi, ko bi lahko upoštevala rezultate študije, ki bi ocenila u činke na razli čne 
zainteresirane strani. 
4.4. Ustanovitev v drugi državi članici 
4.4.1.  Ravni kvalifikacij 
Če se kvalifikacija prosilca in kva lifikacija, zahtevana v državi članici gostiteljici, razlikujeta 
za dve ali ve č ravni kvalifikacij, prosilec ni upravi čen do ugodnosti na podlagi direktive, kot 
so postopkovna varovala. Dvomi o ustreznosti ravni  kvalifikacij v direktiv i so že bili izraženi, 
predvsem ker ravni kvalifikacij niso skladne z evropskim okvirom kvalifikacij2.  
V oceni u činka so obravnavane naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja na ravni EU; 2) 
poenostavitev klasifikacije ravni izobraževanja; 3) črtanje klasifikacije iz direktive. 
Druga možnost je najprimernejša, saj bi zman jšala pravno negotovost, povezano s prošnjami, 
obravnavanimi na podlagi Pogodbe. Obstoje ča klasifikacija bi še naprej predstavljala 
referenčno točko za primerjanje kvalifikacij.  
4.4.2.  Delni dostop 
Gospodarske dejavnosti, povezane z dolo čenim poklicem, se lahko med državami članicami 
precej razlikujejo. Ni nujno, da preizkus poklicne usposobljenosti ali prilagoditveno obdobje 
nadomesti te razlike. Kot nadomestno možnost zaklju čku novega usposabljanja v državi 
članici gostiteljici je Evropsko sodiš če določilo načelo delnega dostopa do poklica3.  
V oceni u činka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) uvedba možnosti 
delnega dostopa v direktivo za vse poklice; 3) uvedba možnos ti delnega dostopa v direktivo, 
vendar brez poklicev, ki vplivajo na javno zdravje. 
Najprimernejša je tretja možnost. Lahko zm anjša ovire za mobilnost ter obenem upošteva 
varstvo potrošnikov in varnost bolnikov.  
                                                 
2 Priporo čilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o uvedbi evropskega ogrodja 
kvalifikacij za vseživljenjsko u čenje, UL 2008/C 111/01. 
3 Zadeva C-330/03 z dne 19. januarja 2006, poročila Evropskega sodiš ča za leto 2006, stran I-801 . 
 
SL 6   SL 4.4.3.  Mobilnost iz države članice, v kateri poklic ni reguliran, v državo članic, v kateri je 
poklic reguliran (ustanovitev) 
V skladu z veljavno direktivo morajo strokovnj aki iz držav, v katerih njihov poklic ni 
reguliran, najprej dokazati, da so v zadnjih de setih letih pridobili dve leti poklicnih izkušenj 
ali da so zaklju čili „regulirano izobraževanje in usposabljanje“, namenjeno dolo čenemu 
poklicu.  
V oceni u činka so obravnavane naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) razširitev koncepta 
reguliranega izobraževanja  in usposabljanja; 3) črtanje vseh posebnih zahtev. 
Tretja možnost je najprimernejša, saj bi poeno stavila upravne zahteve za strokovnjake, ki 
prihajajo iz držav, v katerih njihov poklic ni reguliran.  
4.5. Začasno opravljanje storitev v drugi državi članici 
Uvedba posebnega sistema za prosto opravljanje čezmejnih storitev je bila v letu 2005 
pomembna novost direktive o poklicnih kvalifikaci jah. Vendar pa so pr istojni organi poro čali 
o omejenih izkušnjah. To je morda povezano s pravnimi zahtevami, uvedenimi za strokovnjake, in nejasnostjo nekaterih dolo čb.  
4.5.1.  Zahteve, uvedene za strokovnjake iz držav članic, v katerih njihov poklic ni reguliran 
Predstavljene so naslednje možnosti: 1) brez ukr epanja; 2) razširitev koncepta „reguliranega 
izobraževanja in usposabljanja“; 3) izvzetje  strokovnjakov, ki spre mljajo potrošnike.  
Tretja možnost nudi prožnost in u činkovitejšo rešitev, čeprav je omejena na manjši del 
strokovnjakov. Iz nje bi morale biti izklju čene dejavnosti, ki vplivaj o na javno zdravje in 
varnost. 
4.5.2.  Začasna mobilnost s predhodnim preverjanjem kvalifikacij 
Obravnavanih je ve č možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) države članice bi oblikovale seznam 
poklicev, ki vplivajo na zdravje in varnost; 3)  Komisija bi opredelila seznam poklicev, ki 
vplivajo na zdravje in varnost.  
Druga možnost bi morala biti najpri mernejša, saj bolje pojasnjuje obstoje če določbe, ne da bi 
pri tem ustvarila ve čje dodatne stroške.  
4.5.3.  Nejasnosti glede podro čja uporabe sistema 
V oceni u č
inka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) oblikovanje smernic za 
pristojne organe; 3) dolo čitev najdaljšega trajanja/najve čje pogostosti za „za časno in ob časno 
opravljanje storitev“.  
Sklenjeno je, da je druga možnost najprimernej ša, saj predstavlja neobvezno in prožno rešitev 
v skladu s sodno prakso Sodiš ča, obenem pa zagotavlja potre bne smernice za pristojne 
organe.  
 
SL 7   SL 4.6. Področje uporabe direktive 
Direktiva samo delno velja za imetnike kva lifikacij tretjih držav ter ne zajema popolnoma 
kvalificiranih strokovnjakov in notarjev.  
4.6.1.  Strokovnjaki, ki niso popolnoma kvalificirani 
Obravnavane so naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) razširitev podro čja uporabe 
direktive; 3) druga možnost in  razjasnitev razmer v državi članici izvora.  
Tretja možnost je naju činkovitejša rešitev, saj obenem or ganizira opravljanje dejavnosti 
strokovnjaka v državi članici gostiteljici in njegovo vrnitev v državo članico izvora. 
4.6.2.  Kvalifikacije tretjih držav 
Obravnavane so tri možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) zmanjšanje zahteve s treh let na dve leti 
poklicnih izkušenj; 3)  razširitev podro čja uporabe direktive, da bo zajemala priznavanje 
kvalifikacij tretjih držav (za prvo priznavanje)  
Prva možnost bi morala biti najprime rnejša, saj drugih dveh možnosti države članice ne 
podpirajo in sta se izkazali za preve č zahtevni v tem času. 
4.6.3.  Notarji 
V oceni u činka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) izklju čitev notarjev iz 
direktive; 3) razširitev dire ktive na primere ustanovitve; 4)  ustanovitev z omejenim obsegom 
opravljanja storitev; 5) u poraba direktive v celoti.  
Sklenjeno je, da se četrta možnost najbolje odz iva na posebnosti poklica. 
4.7. Varstvo bolnikov 
Med oceno direktive se je javno zdra vje pojavilo kot posebno vprašanje.  
4.7.1.  Jamstva o statusu strokovnjakov 
Nekatere zainteresirane strani, med katerimi je bilo tudi nekaj vlad, so  predlagale, da bi na 
podlagi direktive nenehni strokovni razvoj zdra vstvenih delavcev postal obvezen. Pristojni 
organi imajo tudi pomisleke glede zdravnikov a li medicinskih sester, ki svojega poklica ne 
opravljajo že ve č let ali pa ga ne smejo opravljati zaradi disciplinskih  ali kazenskih sankcij.  
Obravnavane so naslednje možnosti: 1) br ez ukrepanja; 2) uvedba novih zahtev glede 
nenehnega strokovnega razvoja in nedavnih pokl icnih izkušenj; 3) uvedba novih zahtev glede 
nedavnih poklicnih izkušenj; 4) uvedba mehanizma opozarjanja z ve čjo preglednostjo med 
državami članicami glede nenehnega strokovnega razvoja.  
Četrta možnost je najprimernejša, saj u činkovito zmanjšuje tveganje glede zdravstvenih 
delavcev, ki opravljajo dejavnosti v drugi državi članici, ko dejansko nimajo ve č dovoljenja 
za opravljanje poklica.  
 
SL 8   SL 4.7.2.  Jamstva glede jezikovnega znanja  
Jezikovno znanje strokovnjakov je tema, ob čutljiva za bolnike. Di rektiva za strokovnjake 
uvaja obveznost, vendar ne dolo ča nobenih posebnih sredstev, s katerimi bi morale države 
članice to obveznost uveljavljati. Zato so se  pojavili pomisleki v zvezi z zdravstvenimi 
delavci.  
V oceni u činka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez ukrepanja; 2) uvedba sistemati čnega 
preverjanja jezikovnega znanja zd ravstvenih delavcev in usklad itev preverjanja na ravni EU; 
3) razjasnitev pravil o uveljavljanju preverja nja jezikovnega znanja strokovnjakov za vsak 
primer posebej.  
Tretja možnost je najprimernejša, saj zag otavlja ravnovesje med potrebo po zagotavljanju 
varnosti bolnikov in potrebno u činkovitostjo postopkov priznavanja.  
4.8. Pomanjkanje preglednosti in utemel jitev zahtev po usposobljenosti v 
reguliranih poklicih  
V EU je reguliranih 800 kategorij poklicev. Nal oge, ki spadajo k reguliranim poklicem in 
vrste zahtevanih kvalifik acij se lahko med državami članicami precej razlikujejo.  
Glede na potekajo čo razpravo o številu reguliranih poklicev (in zahtevo Evropskega 
parlamenta o zmanjšanju tega števila) se zdi v prvi vrsti najbolj potrebno, da se zagotovi ve čja 
preglednost in boljša utemeljitev reguliranih poklicev.  
V oceni u činka so preu čene naslednje možnosti: 1) brez  ukrepanja na ravni EU; 2) 
zagotavljanje ve čje preglednosti glede reguliranja pokl icev; 3) druga možnost in uvedba 
medsebojnega ocenjevanja; 4) druga mož nost in uvedba posebnega sistema za poklice, 
regulirane samo v eni državi članici.  
Tretja možnost bi morala biti najprimernejša, saj bi u činkovito izboljšala preglednost, obenem 
pa spodbuja države članice, da ocenjujejo in primer jajo svoje nacionalne predpise. 
5. SPLOŠNI U ČINKI SVEŽNJA  
Možnosti politike so združene na na čin, ki zagotavlja notranj o skladnost pobude. Vedno se 
upošteva u činek na zainteresirane strani, skupaj z upr avnim bremenom in stroški usklajevanja, 
ki nastanejo na podlagi najprimernejših možnosti politike.  
6. SPREMLJANJE IN OCENJEVANJE  
Določeni so bili posebni kazalniki za spremlja nje napredka pri izvajanju direktive. Dolo čene 
so tudi obveznosti poro čanja, da bi lahko ocenili delovanje razli čnih sistemov priznavanja.