1.Uvod

Direktiva Sveta 95/50/ES o enotnih postopkih kontrol cestnega prevoza nevarnega blaga je bila sprejeta 6. oktobra 1995. Direktiva določa, da morajo države članice zagotoviti, da se na reprezentativnem delu pošiljk nevarnega blaga, ki se prevažajo po cesti, opravijo določene kontrole ter da so njihovi varnostni pogoji v skladu z ustreznimi pravnimi predpisi. Države članice za opravljanje kontrol, določenih v Direktivi, uporabijo kontrolni list iz Priloge I k Direktivi in kategorizacijo tveganja morebitnih odkritih kršitev iz Priloge II k Direktivi.

Direktiva 95/50/ES določa, da mora vsaka država članica za vsako koledarsko leto najpozneje dvanajst mesecev po koncu navedenega leta Komisiji poslati poročilo o uporabi te direktive . Direktiva tudi določa, da Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu vsaj vsaka tri leta pošlje poročilo o tem, kako države članice uporabljajo Direktivo .

Poročilo Komisije temelji na letnih poročilih, ki jih pošljejo države članice. To je sedmo poročilo o uporabi Direktive Sveta 95/50/ES v državah članicah in zajema obdobje 2015–2017. Prvo poročilo je zajemalo obdobje 1997–1998, drugo poročilo obdobje 1999–2002, tretje poročilo obdobje 2003–2005, četrto poročilo obdobje 2006–2007, peto poročilo obdobje 2008–2011, šesto poročilo pa obdobje 2012–2014.

Do 30. junija 2009 so veljali pogoji za varen cestni prevoz nevarnega blaga iz Direktive Sveta 94/55/ES, kakor je bila spremenjena. Ta direktiva je bila 1. julija 2009 razveljavljena in nadomeščena z Direktivo 2008/68/ES, kakor je bila spremenjena.

Direktiva 2008/68/ES ohranja pristop Direktive 94/55/ES z uporabo enakih tehničnih in upravnih določb, kot so določbe, priložene Evropskemu sporazumu o mednarodnem cestnem prevozu nevarnega blaga – ADR , ki so zato obvezne za ves notranji in mednarodni prevoz v EU. Ker ADR ne vsebuje posebnih določb za njegovo izvrševanje, so te določene v Direktivi 95/50/ES.

Ta direktiva vključuje usklajen kontrolni list, ki ga države članice uporabljajo za take kontrole, in smernice za razvrščanje kršitev. Leta 2004 so bile priloge k Direktivi spremenjene tako, da od leta 2005 sistem razvrščanja kršitev vključuje tri kategorije tveganja.

Te enotne kontrole zadevajo celoten cestni prevoz nevarnega blaga na ozemlju države članice ali cestni prevoz nevarnega blaga, ki na njeno ozemlje vstopa iz tretjih držav, ne glede na državo registracije prevozne enote. Cilj Direktive je zagotoviti naključne kontrole reprezentativnega deleža pošiljk nevarnega blaga, ki se prevaža po cesti, in hkrati zajeti obsežen del cestnega omrežja.

Kot preventivni ukrep ali če se ugotovijo kršitve na cesti, ki ogrožajo varnost, se lahko kontrole opravijo tudi v prostorih podjetij. Direktiva 95/50/ES sicer ne zahteva poročanja o teh kontrolah.

2.Poročila držav članic EU in Norveške

Države članice so bile pozvane, naj pri pripravi svojih poročil uporabljajo kategorije tveganja iz Priloge II k Direktivi 95/50/ES in predložijo poročilo v skladu s Prilogo III k Direktivi. Norveška je predložila svoja letna poročila in prosila, da se vključijo v poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu.

Večina držav članic in Norveška so poročila večinoma predložile pravočasno. Nekatera nacionalna poročila so bila predložena z zamudo zaradi upravnih postopkov za zbiranje, analizo in predložitev informacij Komisiji, zlasti kadar ti postopki vključujejo različne javne organe. Čeprav se je leta 2015 stanje glede na pretekla leta začasno izboljšalo, so se v naslednjih letih spet pojavile zamude, tako da je morala Komisija znova pozvati države članice k predložitvi in jim hkrati priporočiti, naj izboljšajo obliko in skladnost podatkov, ki se bodo predložili v prihodnje.

Komisija je za celotno obdobje prejela poročila vseh držav članic, vendar so bile kljub velikim izboljšavam nekatere informacije predložene v nepravilni obliki. Poleg tega so bila nekatera poročila nepopolna ali napačno izpolnjena, zaradi česar so nastale vrzeli, v preglednicah v tem poročilu pa so bili na mestih, označenih z „NP“ („Ni podatkov.“), nerelevantni rezultati. Povzetek prispevkov držav članic je predstavljen v prilogah k temu poročilu.

V prejšnjih poročilih Komisije so poudarjene nekatere sistematične nedoslednosti v statističnih poročilih držav članic. Ker je enotno poročanje držav članic ključno za kakovost, primerljivost in zanesljivost poročil Komisije, je Komisija leta 2011 sprejela priporočilo za izboljšanje kakovosti teh poročil.

Po objavi priporočila so se poročila bistveno izboljšala, ugotovljene pa so bile samo občasne in manjše nedoslednosti.

Večina teh nedoslednosti, ki se sicer zmanjšujejo, se nanaša na število kršitev glede na kategorijo tveganja . V odstavku 1.4 Priloge k priporočilu Komisije je poudarjeno, da je treba poročati le o najbolj resni kršitvi, tudi če je bilo ugotovljenih več kršitev. Zaradi tega mora biti skupno število kršitev po kategorijah tveganja enako številu prevoznih enot, ki niso v skladu s predpisi.

Zdi se, da se to načelo še ne uporablja pravilno v vseh državah članicah, saj se še vedno poroča o več kršitvah na prevozno enoto.

Drugo pomembno vprašanje, obravnavano v priporočilu, je bil koncept kazni, naloženih takrat, ko se kršitev odkrije pri cestni kontroli. Zaradi razlik v pravnih in upravnih ureditvah nekatere države članice niso mogle spremljati izidov sodnih postopkov po kontrolah, pri katerih je bil ugotovljen sum kršitve. V priporočilu je bil predlagan skupen kompromis, ki bi se lahko uporabil v vseh državah članicah, in sicer evidentiranje odločitev, ki jih na podlagi kontrol na kraju samem sprejme uradnik, pristojen za izvrševanje. Vendar ena država članica (Francija) še ne more sporočati takih podatkov.

3.Izračun podatkov

Države članice so pozvane k predložitvi ocene letne količine nevarnega blaga, ki se prevaža po cesti na njihovem ozemlju, v tonah ali tonah/km, če je to mogoče. Za leto 2017 je to oceno predložilo 16 držav članic in Norveška. Za leti 2015 in 2016 je oceno skupne količine nevarnega blaga predložilo samo 14 držav članic in Norveška.