1.Uvod

Komisija v skladu s svojo napovedjo iz sporočila o krepitvi upravljanja schengenskega območja z dne 16. septembra 2011 in ob podpori Sveta z dne 8. marca 2012 Evropskemu parlamentu in Svetu pošilja polletna poročila o delovanju schengenskega območja. Sedmo poročilo obsega obdobje od 1. novembra 2014 do 30. aprila 2015. Pripravljeno je tik pred obletnico Schengenskega sporazuma, ki je bil podpisan 14. junija 1985.

2.Prikaz razmer

2.1.Migracijski tokovi na zunanjih mejah schengenskega območja

Obdobje poročanja so zaznamovale nenehne migracije čez Sredozemlje v Evropo, zaskrbljujoče število tragedij in vedno večja nevarnost, ki jo predstavljajo radikalizirane osebe, med katerimi so tudi tuji teroristični borci, ki so se vrnili v Evropo, na kar so opozorili teroristični napadi v Franciji in na Danskem ter preprečeni napad v Belgiji.

Letno število odkritih primerov nezakonitih prehodov meje se je leta 2014 znatno povečalo in je bilo največje, odkar je mreža za analizo tveganja agencije Frontex (v nadaljnjem besedilu: FRAN) začela zbirati podatke leta 2007. Lani je bilo odkritih primerov skoraj 284 000, kar je dvakrat več kot v koničnem letu 2011 (leta 2013 je bilo odkritih primerov približno 107 000). Prav tako je pomembno, da je bilo število odkritih primerov v prvih petih mesecih obdobja poročanja (od novembra 2014 do marca 2015, tj. v mesecih, za katere so bili na voljo konsolidirani podatki) več kot 3-krat večje kot v enakem obdobju pred letom dni, in sicer jih je bilo več kot 111 000.

Italija je leta 2014 še naprej poročala o daleč največjem številu prijetih oseb, sledita pa ji Grčija in Madžarska. Tako kot leta 2013 so bile osebe v odkritih primerih nezakonitih prehodov tudi leta 2014 po narodnosti predvsem Sirci in Eritrejci. Glavne poti, ki so se uporabljale leta 2014, so bile osrednja sredozemska pot (skoraj štirikrat več odkritih primerov kot leta 2013, kar predstavlja 60 % vseh odkritih primerov), vzhodna sredozemska pot (dvakrat več odkritih primerov v primerjavi z enakim obdobjem leta 2013, vendar še vedno manj kot v rekordnih letih 2010–2011) in zahodna balkanska pot (več kot dvakrat več odkritih primerov v primerjavi z letom 2013). Tako na osrednji sredozemski kot tudi na zahodni balkanski poti je bilo število prijetih oseb leta 2014 največje od leta 2007, ko je FRAN začela zbirati podatke.

V prvih petih mesecih obdobja poročanja je bila najpogosteje uporabljena zahodna balkanska pot (več kot 55 000 odkritih primerov), sledili pa sta ji osrednja in vzhodna sredozemska pot (več kot 26 000 oziroma 21 000 odkritih primerov). Na vseh treh poteh skupaj se je odkrilo skoraj 93 % vseh odkritih primerov.

V tem okviru se je zabeležilo znatno povečanje števila migrantov z neurejenim statusom s Kosova, ki jih je bilo največ januarja in februarja 2015, s čimer je bila zahodna balkanska pot v obdobju od novembra 2014 do februarja 2015 pot z največjim številom nezakonitih prehodov meje. Agencija Frontex je za ureditev razmer na srbsko-madžarski meji v okviru svojih skupnih operacij Madžarski zagotovila podporo z dostavo opreme in napotitvijo gostujočih uradnikov. Nemčija je napotila nekaj uradnikov za pomoč srbski mejni policiji ter skupaj z Avstrijo in Madžarsko izvedla več skupnih pobud, npr. nadzor na vlakih. Komisija je vzpostavila intenziven dialog med Srbijo in Kosovom4, zlasti prek srbsko-kosovske delovne skupine o nezakoniti migraciji. Tako sta se omogočila sodelovanje med obema stranema in pridobitev njunih zavez za okrepitev ukrepov za preprečevanje nezakonite migracije s Kosova4 in boj proti njej. Srbski organi so začeli krepiti mejni nadzor na srbsko-madžarski meji in preganjati mreže za tihotapljenje ljudi v Vojvodini, Kosovo4 pa je okrepilo policijsko sodelovanje s Srbijo ter izmenjavo informacij s Srbijo in EU. Razpoložljivi podatki kažejo, da so navedeni ukrepi pomagali obrniti trend: število prijetih migrantov z neurejenim statusom s Kosova4 na srbsko-madžarski meji se je s skoraj 12 000 februarja zmanjšalo na manj kot 400 marca. Podobno se je število prijetih migrantov z neurejenim statusom na zahodni balkanski poti zmanjšalo s skoraj 15 000 februarja na nekaj več kot 5 000 marca. Vendar so za ohranitev tega trenda potrebna trajna prizadevanja.

Osrednja sredozemska pot je bila druga najpogosteje uporabljena pot v obdobju od novembra 2014 do marca 2015. V obdobju poročanja so t. i. „ladje duhov“ (ko posadka zapusti ladjo, da pluje sama, medtem ko so nezakoniti migranti še vedno na krovu, kot je bilo v primeru ladij Carolyn Assens, Blue Sky M in The Ezadeen) ponovno pokazale, da trgovci z ljudmi hitro spreminjajo svoj način delovanja, pri čemer nimajo spoštovanja do človeških življenj. V zvezi z navedeno potjo je pomemben napredek skupna operacija „Triton“ v osrednjem Sredozemlju, ki se je začela 1. novembra 2014, tj. v času, ko se je Italija odločila opustiti operacijo Mare Nostrum, ki jo je izvajala njena mornarica. Med operacijo se je zgodilo 392 incidentov, povezanih z nezakonito migracijo, med katerimi je bilo 334 primerov iskanja in reševanja. Odkritih oseb je bilo 49 871, od tega je bilo 43 057 primerov iskanja in reševanja. Pridržanih je bilo 132 posrednikov. Skupna operacija je sicer pokazala odločenost vseh partnerjev pri prizadevanju za ustavitev ponavljajočih se tragedij v Sredozemlju, vendar je jasno, da se zgolj z operacijo varovanja meje „Triton“ ali drugimi operacijami razmere ne morejo rešiti. Te operacije le dopolnjujejo ukrepe, ki presegajo področje uporabe schengenskega pravnega reda (migracijska politika EU kot taka in razmere v državah izvora in tranzita) ter prizadevanja držav članic samih za upravljanje svojih meja. Skupni Svet za zunanje in notranje zadeve je po tragediji, ki se je 18. aprila zgodila v Sredozemskem morju, za obravnavanje teh izzivov sprejel akcijski načrt v desetih točkah o migraciji. Ustrezni ukrepi so bili dopolnjeni v izjavi, ki jo je 23. aprila objavil Evropski svet, o zavezanosti k okrepljeni navzočnosti EU na morju s potrojitvijo finančnih sredstev za skupni operaciji „Triton“ in „Poseidon“, novih načinih za boj proti trgovcem z ljudmi, ukrepih, ki se bodo sprejeli v sodelovanju s tretjimi državami, ter krepitvi notranje solidarnosti in odgovornosti v EU. Te usmeritve se že izvajajo na podlagi posebnega načrta. Svet in Komisija bosta junija o njihovem izvajanju poročala Evropskemu svetu. Evropska agenda o migracijah, ki jo je Komisija sprejela 13. maja, združuje različne ukrepe za obravnavanje teh izzivov.

Zaradi znatnega povečanja števila odkritih primerov je vzhodna sredozemska pot marca postala najpogosteje uporabljena pot (več kot 2,5-krat več odkritih primerov v primerjavi s februarjem). To je mogoče delno pripisati sezonskim spremembam, vendar kaže tudi na vedno večji pritisk na tej poti.

Komisija je še naprej spremljala razmere v državah članicah, ki so jih prizadeli večji tokovi na evropski meji (zlasti v Italiji, na Madžarskem in v Bolgariji), med drugim da bi izboljšala tamkajšnje azilne sisteme in obravnavala sekundarna gibanja ter da bi zagotovila izvajanje uredbe Eurodac, zlasti glede odvzema prstnih odtisov. Agenda o migracijah je poudarila, da je treba v celoti upoštevati pravila o odvzemu prstnih odtisov migrantov na mejah. Države članice, ki so pod posebnimi pritiski, bodo lahko izkoristile sistem kritičnih točk za zagotavljanje operativne podpore na terenu.

Komisija bo v sodelovanju z Evropskim azilnim podpornim uradom (v nadaljnjem besedilu: EASO) in zadevnimi državami članicami prav tako še naprej ocenjevala morebitno potrebo po uporabi mehanizma za zgodnje opozarjanje in pripravljenost na krize ter njihovo obvladovanje na podlagi člena 33 Uredbe Dublin III. Komisija je prav tako še naprej sodelovala s Ciprom, da bi zagotovila sprejemno zmogljivost v izrednih razmerah, ki bi omogočila sprejem morebitnih velikih tokov, in izboljšanje ciprskega azilnega sistema na splošno. Grčija je za odpravljanje svojih sistemskih pomanjkljivosti na področju azila izvajala nacionalni akcijski načrt za azil in migracije. Ta akcijski načrt se je iztekel decembra 2014. Opozoriti je treba, da sta si navedeni državi članici močno prizadevali za stabilizacijo in izboljšanje položaja, vendar je potreben še dodaten napredek.

Komisija je tesno sodelovala z državami članicami in EASO, da bi spodbudila prenos prenovljene direktive o azilnih postopkih, ki je natančneje opredelila in okrepila pravila o zagotavljanju učinkovitega dostopa do azilnega postopka, vključno s prošnjami, vloženimi na zunanjih mejah. EASO je organiziral več usposabljanj v zvezi z azilnim postopkom, v sodelovanju z agencijo Frontex in Agencijo za temeljne pravice pa se razvija tudi nov model usposabljanja, namenjen mejni policiji. EASO je v obdobju poročanja še naprej sprejemal ukrepe za omogočanje zbiranja natančnih in zanesljivih podatkov o prošnjah za azil, vključno s tistimi, ki se vložijo na zunanji meji.

Leta 2014 je približno 14 000 ukrajinskih državljanov zaprosilo za azil v schengenskem območju in državah kandidatkah za vstop v schengensko območje. Čeprav je to skoraj 14-krat več kot v celem letu 2013, ko je bilo prosilcev za azil približno 1 000, je skupna številka še vedno razmeroma majhna. Ukrajinski prosilci za azil v schengenskem območju in državah kandidatkah za vstop v schengensko območje so predstavljali okrog 2 % vseh prosilcev leta 2014. Praktično vsi ukrajinski prosilci so prispeli zakonito z vizumi za kratko- ali dolgoročno bivanje, pri čemer se je na mejah vložilo zelo malo prošenj za azil. Razmere v Ukrajini ter njihov vpliv na migracijske in azilne tokove je treba še naprej ustrezno spremljati, da se bosta EU in schengensko območje lahko čim učinkoviteje odzivala na nadaljnji potek dogodkov.

Obravnavanje groženj, ki jih za varnost predstavljajo tuji teroristični borci

V zvezi s tujimi terorističnimi borci, ki se iz Sirije vračajo v EU, in njihovim odkrivanjem na zunanjih mejah, kar se obravnava tudi v evropski agendi za varnost, ki jo je Komisija sprejela 28. aprila 2015, se lahko v skladu s sedanjim pravnim okvirom izvajajo sistematska preverjanja oseb, ki imajo pravico do prostega gibanja v skladu z zakonodajo Unije, v ustreznih zbirkah podatkov na podlagi ocene tveganja. Komisija je še naprej sodelovala z državami članicami za zagotovitev, da bi se lahko obstoječi instrumenti, zlasti Zakonik o schengenskih mejah in schengenski informacijski sistem (za več informacij glej oddelek 4.1), v celoti izkoristili za odziv na grožnjo tujih terorističnih borcev, in tudi v zvezi s skupnimi kazalniki tveganja za omogočanje bolj ciljno usmerjenega preverjanja oseb.

Člani Evropskega sveta so na neformalnem srečanju 12. februarja 2015 jasno sporočili, kakšni so naslednji ukrepi za nadaljnje razvijanje instrumentov za odkrivanje in onemogočanje potovanj, povezanih s terorizmom, zlasti potovanj tujih terorističnih borcev. Komisija je v tem okviru prilagodila praktični priročnik za mejne policiste (Schengenski priročnik) v zvezi z minimalnimi in temeljitimi preverjanji, splošnimi pravili za osebe, ki imajo pravico do prostega gibanja v Uniji, ter pravili, ki veljajo za nadzor na kopenskih in zračnih mejah.

2.2. Razmere znotraj schengenskega območja