SL Uradni list Evropske unije C 55/2

P7_TA(2013)0198

Ponudbe za prevzem

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. maja 2013 o uporabi Direktive 2004/25/ES o ponudbah za prevzem (2012/2262(INI))

(2016/C 055/01)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju Direktive 2004/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah za prevzem (1),

— ob upoštevanju poročila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o uporabi Direktive 2004/25/ES o ponudbah za prevzem (COM(2012)0347);

— ob upoštevanju študije o uporabi Direktive 2004/25/ES o ponudbah za prevzem (zunanja študija), izvedene v imenu Komisije (2),

— ob upoštevanju poročila o izvajanju direktive o ponudbah za prevzem z dne 21. februarja 2007 (3),

— ob upoštevanju člena 48 Poslovnika,

— ob upoštevanju poročila Odbora za pravne zadeve ter mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A7-0089/2013),

A. ker direktiva o ponudbah za prevzem (v nadaljnjem besedilu: direktiva) določa minimalne smernice za zagotavljanje preglednosti in pravne varnosti pri izvajanju ponudb za prevzem ter delničarjem, zaposlenim in drugim deležnikom zagotavlja pravico do informacij;

B. ker številne države članice z namenom, da bi povečale preglednost kapitalskega trga in okrepile pravice ciljne družbe in njenih deležnikov, razmišljajo o spremembah usklajenih nacionalnih pravil o ponudbah za prevzem ali pa so jih že sprejele;

C. ker je Sodišče Evropske unije v več zadevah odločilo, da se mora na splošno šteti, da država s tem, ko ohrani posebne pravice v zasebnem podjetju, omejuje prosti pretok kapitala, kar je lahko upravičeno le v ustrezno omejenih primerih (4);

D. ker so nacionalni pristojni organi odgovorni za javni nadzor nad ponudbami za prevzem;

E. ker člen 1(3) Uredbe (EU) št. 1095/2010 (5) določa, da Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA) ustrezno ukrepa tudi v zvezi s ponudbami za prevzem; ker je organ ESMA vzpostavil mrežo pristojnih organov za okrepitev sodelovanja med njimi na področju čezmejnih ponudb za prevzem;

1. meni, da je direktiva pomemben del pravnega reda EU na področju prava družb, ki sega dlje od zgolj pospeševanja nadaljnjega povezovanja in usklajevanja kapitalskih trgov EU;

2. poudarja, da učinki direktive niso omejeni na temeljne določbe o ponudbah za prevzem, ampak jih je treba ocenjevati v širšem okviru prava družb, vključno z upravljanjem družb, pravom o kapitalskih trgih in delovnim pravom;

3. ponavlja, da so cilji direktive, zlati zagotavljanje enakih pogojev za ponudbe za prevzem ob varovanju interesov delničarjev, zaposlenih in drugih deležnikov, temeljnega pomena za dobro delujoč trg kontrole nad družbami;

4. se seznanja z ugotovitvijo Komisije, da direktiva učinkuje zadovoljivo, in zaključki zunanje študije, da je izboljšala delovanje trga kontrole nad družbami; zaskrbljen pa je zaradi nezadovoljstva, ki so ga v zunanji študiji izrazili predstavniki zaposlenih glede varstva njihovih pravic, in poziva Komisijo, naj okrepi dialog s predstavniki zaposlenih o tem, kako bolje reševati pereča vprašanja;

Enaki pogoji

5. poudarja, da direktiva zagotavlja enake pogoje za ponudbe za prevzem v Evropi, in je prepričan, da bi bilo mogoče dolgoročno predvideti nadaljnje izboljšave za okrepitev teh enakih pogojev;

6. spoštuje pristojnost držav članic, da sprejmejo dodatne ukrepe, ki presegajo zahteve direktive, pod pogojem, da upoštevajo njene splošne cilje;

7. glede tega ugotavlja, da so se nekatere države članice na gibanja na svojih domačih trgih kontrole nad družbami v zadnjem času odzvale tako, da so uvedle dodatne določbe v zvezi s potekom ponudb za prevzem, na primer pravilo „ukrepaj ali odnehaj“ skupine za prevzeme v Združenem kraljestvu, ki si prizadeva pojasniti, ali je treba podati ponudbo za prevzem („ukrepaj“) ali ne („odnehaj“) v primerih, ko ni jasno, ali je namen ponudnika dejansko predložiti ponudbo za ciljno družbo;

Nadzor

8. pozdravlja prizadevanja organa ESMA za okrepitev sodelovanja med nacionalnimi organi na področju ponudb za prevzem s pomočjo mreže za ponudbe za prevzem;

9. vendar pa je prepričan, da ni treba predvideti nadzora ponudb za prevzem na ravni EU, saj pravo o prevzemih ni omejeno na pravo o kapitalskih trgih, ampak je zajeto v nacionalnem pravu družb; poudarja, da bi morali biti nacionalni pristojni organi še naprej odgovorni za javni nadzor ponudb za prevzem;

Reševanje nastajajočih težav

10. pozdravlja ugotovitve Komisije in obravnavo težav, ki se porajajo pri pregledu učinkovanja direktive, in ugotavlja, da so strokovnjaki in poklicni ljudje ugotovili dodatne vidike (6);

Pojem „usklajenega delovanja“

11. je prepričan, da je koncept „usklajenega delovanja“ bistven pri izračunu praga, katerega prekoračitev terja obvezno objavo ponudbe, in razume, da so države članice opredelitev, predvideno v direktivi, prenesle različno; vendar pa je prepričan, da se z osredotočanjem na spremembe pojma „usklajeno delovanje“ samo v okviru direktive ne bi okrepilo pravne varnosti, ker je ta pojem pomemben tudi za druge izračune, ki so potrebni po pravu družb EU; zato predlaga pripravo podrobnejše analize za ugotovitev načinov, kako bi lahko bolje pojasnili in uskladili pojem „usklajeno delovanje“;

12. v ta namen pričakuje akcijski načrt Komisije o pravu družb EU, v katerem bi slednja morala obravnavati to vprašanje, in podpira njeno izjavo, da zmožnost nacionalnih organov, da od strani, ki delujejo usklajeno z namenom prevzema kontrole, zahtevajo, naj sprejmejo pravne posledice usklajenega delovanja, ne sme biti omejena (7);

Nacionalna odstopanja od pravila obvezne ponudbe

13. poudarja, da je pravilo obvezne ponudbe temeljna določba za varstvo manjšinskih delničarjev, in ugotavlja, da rezultati zunanje študije kažejo, da vse države članice omogočajo izjeme od tega pravila; ugotavlja, da se vsa ta odstopanja pogosto uporabljajo za varstvo interesov delničarjev s kontrolnim deležem (npr. brez dejanske spremembe kontrole), upnikov (npr. če so upniki odobrili posojila) in drugih delničarjev (npr. za uravnoteženje pravic delničarjev in drugih deležnikov); podpira namen Komisije, da zbere dodatne informacije za ugotovitev, ali so odstopanja v široki uporabi nezdružljiva z varstvom manjšinskih delničarjev;

14. poudarja, da pravilo obvezne ponudbe v primeru spremembe kontrole omogoča manjšinskim delničarjev prejem premije, plačane za kontrolni delež, in ugotavlja, da direktive ureja samo ceno obvezne ponudbe (tj. pravično ceno), ne pa prostovoljne ponudbe; ugotavlja zlasti, da direktiva opušča obveznost objave obvezne ponudbe v primerih, ko je po začetni prostovoljni ponudbi dosežen prevzemni prag, kar povzroča, da lahko ponudnik naknadno poveča svojo udeležbo v ciljni družbi z rednim nakupom delnic (prikrita pridobitev nadzora, po angleško „creeping in“); ugotavlja tudi, da so nekatere države članice za take primere uvedle obveznost druge obvezne ponudbe, v skladu s katero je nujna druga ponudba, če v določenem obdobju (npr. 12 mesecev) pride do določenega povečanja (npr. za 3 %) med dvema določenima pragoma (npr. med 30 % in 50 %);

15. meni, da pragi za obveščanje iz člena 9 Direktive 2004/109/ES (8) (direktiva o preglednosti, ki se trenutno pregleduje) zagotavljajo zanesljivo preglednost lastništva in omogočajo zgodnje odkrivanje prikritih pridobitev; meni, da bi morali nacionalni pristojni organi odvračati od tehnik, katerih namen je izogibanje pravilu obvezne ponudbe in s tem plačilu kontrolne premije manjšinskim delničarjem;

Nevtralnost uprave

16. ugotavlja, da je večina držav članic prenesla pravilo o nevtralnosti uprave v zvezi z naknadnimi obrambnimi ukrepi („post-bid defences“), le nekaj pa jih je preneslo pravilo o spregledu, ki nevtralizira preventivne obrambne ukrepe („pre-bid defences“); ugotavlja, da v državah članicah še vedno obstajajo preventivni (npr. piramidne strukture ali zlate delnice) in naknadni (npr. iskanje novega prevzemnika, po angleško „white knight“, ali povečanje dolga) obrambni ukrepi, hkrati pa je videti, da obstaja dovolj sredstev za preprečevanje takih obrambnih mehanizmov; kljub temu meni, da bi morala uprava ciljne družbe v skladu s splošnim načelom prava družb upoštevati in si prizadevati za dolgoročno trajnost družbe in njenih delničarjev;

Pravice zaposlenih v primeru prevzema

17. poudarja, da direktiva predvideva le obveščanje zaposlenih, zlasti v zvezi z nameni ponudnika glede prihodnosti ciljne družbe in njegovimi prihodnjimi načrti glede delovnih mest, vključno z večjimi spremembami pogojev zaposlovanja, medtem ko pravica do posvetovanja ni predvidena;

18. poudarja, da se je nujno treba dodatno posvetiti vprašanju, kako zaščititi in okrepiti pravice delavcev, in sicer ob upoštevanju pravnega reda, vključno z Direktivo 2001/23/ES (9) in Direktivo 2002/14/ES (10).

19. vztraja, da je treba učinkovito uporabljati ustrezne določbe direktive o pravicah delavcev in jih po potrebi ustrezno uveljavljati;

Ponudbe za prevzem v času gospodarske recesije

20. ponavlja, da je bilo treba v skladu s členom 21 direktive prenesti njene določbe v nacionalno zakonodajo do 20. maja 2006, in ugotavlja, da je v skladu z zunanjo študijo večina držav članic direktivo prenesla med letoma 2006 in 2007 (11);

21. poudarja, da obdobje prenosa direktive sovpada z nastopom finančne krize, ki se je pozneje razvila v gospodarsko in dolžniško krizo, ter da so prevzemne dejavnosti tesno povezane s finančnimi in gospodarskimi gibanji v Evropi in zunaj nje;

22. poudarja, da se je v skladu z zunanjo študijo po datumu prenosa direktive obseg prevzemnih dejavnosti zaradi krize dramatično zmanjšal, tudi v Združenem kraljestvu, kjer so dejavnosti na trgu kontrole nad družbami tradicionalno bolj skoncentrirane kakor drugod v Uniji;

23. meni, da se je trg kontrole nad družbami v tem obdobju finančne krize vztrajno krčil, zato bi bila ocena, ali bi bilo treba sprejeti nadaljnje usklajevalne ukrepe v zvezi s ponudbami za prevzem in v kolikšni meri bi jih bilo treba sprejeti, izkrivljena;

24. zato poziva Komisijo, naj še naprej tesno spremlja gibanja na trgu kontrole nad družbami in pripravi novo oceno uporabe direktive, ko se bodo prevzemne dejavnosti vrnile v običajnejši obseg;

o

o o

25. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji ter parlamentom in vladam držav članic.

(1) UL L 142, 30.4.2004, str. 12.

(2) Zunanja študija o uporabi direktive o ponudbah za prevzem, ki jo je v imenu Komisije izvedlo podjetje Marccus Partners, je dostopna na: http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/takeoverbids/study/study_en.pdf

(3) Delovni dokument služb Komisije (SEC(2007)0268).

(4) Na primer zadeva C-171/08, Komisija proti Portugalski [2010]; ZOdl., str. I-6817.

(5) Uredba (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) (UL L 331, 15.12.2010, str. 84).

(6) Glej na primer: Freshfields Bruckhaus Deringer, Reform of the EU Takeover Directive and of German Takeover Law (Reforma direktive EU o prevzemih in nemškega zakona o prevzemih), 14. novembra 2011, dostopno na: http://www.freshfields.com/uploadedFiles/SiteWide/Knowledge/Reform_Eu_Takeover%20directive_31663.pdf

(7) Poročilo Komisije o uporabi Direktive 2004/25/ES o ponudbah za prevzem, str. 9.

(8) Direktiva 2004/109/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o uskladitvi zahtev v zvezi s preglednostjo informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so sprejeti v trgovanje na reguliranem trgu, in o spremembah Direktive 2001/34/ES (UL L 390, 31.12.2004, str. 38).

(9) Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, 22.3.2001, str. 16).

(10) Direktiva 2002/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2002 o določitvi splošnega okvira za obveščanje in posvetovanje z delavci v Evropski skupnosti (UL L 80, 23.3.2002, str. 29).

(11) Glej stran 284 in splošneje stran 58 ter sledeče zunanje študije.