[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 10.12.2010

COM(2010) 729 konč.

2010/0349 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih

(Kodificirano besedilo)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. Komisija v okviru Evrope državljanov pripisuje veliko pomembnost poenostavitvi in pojasnitvi prava Unije, da bi to postalo jasnejše in dostopnejše državljanom, s čimer bi slednji dobili nove priložnosti in možnost uveljavljanja posebnih pravic, ki jim jih to pravo podeljuje.

Tega cilja ni mogoče doseči, dokler številni predpisi, ki so bili večkrat spremenjeni, pogosto zelo bistveno, ostanejo razpršeni, tako da jih je treba iskati delno v izvirnem aktu in delno v poznejših aktih, ki ga spreminjajo. Za ugotovitev obstoječih pravil je potrebno precejšnje raziskovalno delo s primerjavo številnih različnih aktov.

Kodifikacija predpisov, ki so bili pogosto spremenjeni, je eden od bistvenih načinov za to, da bi bilo pravo Unije jasno in pregledno.

2. Komisija je 1. aprila 1987 sprejela odločitev[1], s katero je svojemu osebju dala navodilo, naj bodo vsi akti kodificirani po ne več kot desetih spremembah, ob tem pa poudarila, da je to minimalna zahteva in da bi si morale službe v še krajših obdobjih prizadevati za kodifikacijo besedil, za katere so odgovorne, da bi zagotovile jasnost in razumljivost svojih predpisov.

3. To je bilo potrjeno s sklepi Evropskega sveta, sprejetimi v Edinburgu (december 1992)[2], s poudarkom na pomembnosti kodifikacije , saj omogoča gotovost o tem, katero pravo se uporablja za določeno zadevo ob določenem času.

Kodifikacijo je treba izvesti ob polnem upoštevanju običajnega postopka za sprejetje aktov Unije.

Glede na to, da vsebinske spremembe aktov, ki jih zadeva kodifikacija , niso dovoljene, so se Evropski parlament, Svet in Komisija z medinstitucionalnim sporazumom z dne 20. decembra 1994 sporazumeli, da se za hitro sprejetje kodificiranih aktov lahko uporablja pospešeni postopek.

4. Namen tega predloga je začeti s kodifikacijo Direktive Sveta 76/432/EGS z dne 6. aprila 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih[3]. Nova direktiva bo nadomestila različne akte, ki bodo vanjo vključeni[4]; ta predlog v celoti ohranja vsebino aktov, ki se kodificirajo in jih torej zgolj združuje s tistimi oblikovnimi spremembami , ki so potrebne za samo izvedbo kodifikacije.

5. Predlog za kodifikacijo je bil sestavljen na podlagi predhodnega prečiščenega besedila , v 22 uradnih jezikih, Direktive 76/432/EGS in aktov o njeni spremembi, ki jo je opravil Urad za publikacije Evropske unije s pomočjo sistema za obdelavo podatkov . Kjer so bili členi preštevilčeni, je primerjava med starimi in novimi številkami prikazana v tabeli, navedeni v Prilogi VII h kodificirani direktivi.

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

2010/0349 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih

(Kodificirano besedilo)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA–

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, in zlasti člena Ö 114 Õ Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske Komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[5],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

ê

1. Direktiva Sveta 76/432/EGS z dne 6. aprila 1976 o približevanju zakonodaje držav članic o zavornih napravah kmetijskih ali gozdarskih traktorjev na kolesih[6] je bila večkrat[7] bistveno spremenjena. Zaradi jasnosti in racionalnosti bi bilo treba navedeno direktivo kodificirati.

ê 76/432/EGS uv. izjava 1 (prilagojeno)

2. Ö Direktiva 76/432/EGS je ena od posamičnih direktiv v sistemu ES-homologacije, kakor so določene v Direktivi Sveta 74/150/EGS, kakor je bila nadomeščena z Direktivo 2003/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta dne 26. maja 2003 o homologaciji kmetijskih in gozdarskih traktorjev, njihovih priklopnikov in zamenljivih vlečenih strojev ter njihovih sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot in razveljavlja Direktivo 74/150/EGS[8] in določa Õ tehnična Ö določila za Õ zavorne naprave. Ö Ti tehnični predpisi se nanašajo na približevanje zakonodaje držav članic, da se omogoči uporaba postopka homologacije ES iz Direktive 2003/37/ES za svako vrsto traktorjev. Zato se določbe Direktive 2003/37/ES o kmetijskih in gozdarskih traktorjih, njihovih priklopnikih in zamenljivih vlečnih strojih ter o njihovih sistemih, sestavnih delih in samostojnih tehničnih enotah vozil uporabljajo za to direktivo. Õ

ê

3. Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo in začetka uporabe direktiv, ki so določeni v Prilogi VI, Del B –

ê 76/432/EGS

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

1. „Kmetijski ali gozdarski traktor“ pomeni vsako motorno vozilo, opremljeno s kolesi ali gosenično verigo z vsaj dvema osema, katerega glavna lastnost je vlečna moč, in je posebej namenjeno za vlečenje, potiskanje, prevažanje ali pogon različnih orodij, naprav ali priklopnih vozil pri uporabi v kmetijstvu ali gozdarstvu. Lahko je opremljeno za prevažanje tovora in potnikov.

ê 82/890/EGS čl. 1(1) (prilagojeno)

è1 97/54/ES čl. 1

2. Ta direktiva se uporablja samo za traktorje, določene v prvem odstavku, ki so opremljeni s kolesi s pnevmatiko, in imajo največjo konstrukcijsko določeno hitrost med 6 in è1 40 km/h ç.

ê 96/63/ES (prilagojeno)

Člen 2

1. Ö V zvezi s traktorji, ki izpolnjujejo zahteve iz te direktive, Õ države članice Ö zaradi razlogov, ki se nanašajo na zavorne naprave, Õ ne smejo:

(a) v zvezi s tipom traktorja zavrniti podelitve EGS-homologacije ali podelitve nacionalne homologacije; ali

(b) Ö zavrniti Õ registracije Ö ali prepovedati Õ prodaje ali začetka uporabe traktorjev.

2. Države članice:

lahko zavrnejo podelitev nacionalne homologacije

za tip traktorja zaradi razlogov v zvezi z zavornimi napravami, če niso izpolnjene zahteve Ö iz Õ te direktive.

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

Člen 3

Države članice ne smejo prepovedati uporabe traktorjev zaradi razlogov v zvezi z zavornimi napravami, če so ti traktorji opremljeni z napravami, določenimi v Prilogah I do IV, in če te naprave izpolnjujejo zahteve iz teh prilog.

Člen 4

Država članica, ki podeljuje ES-homologacijo traktorja, sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da je obveščena o kakršnikoli spremembi sestavnih delov ali značilnosti, obravnavanih v točki 1.1 Priloge I. Pristojni organi te države članice določijo, ali je treba na spremenjenem tipu traktorja opraviti nove preskuse in sestaviti novo poročilo. Če takšni preskusi pokažejo, da zahteve te direktive niso izpolnjene, se sprememba ne odobri.

Člen 5

Spremembe, potrebne za prilagoditev zahtev Prilog I do V tehničnemu napredku, se sprejmejo po postopku, Ö iz člena Õ 20(3) k Direktivi 2003/37/ES.

Člen 6

Ö Države članice pošljejo Komisiji besedila glavnih predpisov nacionalne zakonodaje, ki jih sprejmejo na področju, ki ga pokriva ta direktiva. Õ

ê

Člen 7

Direktiva 76/432/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivami, navedenimi v Prilogi VI, Del A je razveljavljena, brez poseganja v obveznosti držav članic glede rokov za prenos v nacionalno pravo in začetka uporabe direktiv, ki so določeni v Prilogi VI, Del B.

Sklici na razveljavljeno direktivo se upoštevajo kot sklici na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi VII.

Člen 8

Ta Direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Uporabljati se začne […].

ê 76/432/EGS

Člen 9

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V …

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

PRILOGA I

POMEN IZRAZOV, VLOGA ZA ES-HOMOLOGACIJO, ES-HOMOLOGACIJA, ZAHTEVE ZA IZDELAVO IN VGRADNJO

ê 76/432/EGS

1. POMEN IZRAZOV

1.1 Tip traktorja glede na zavorne naprave

„Tip traktorja glede na zavorne naprave“ pomeni traktorje, ki se ne razlikujejo v takih bistvenih vidikih, kot so:

1.1.1 masa v neobremenjenem stanju, kakor je določena v točki 1.18,

1.1.2 največja masa, kakor je določena v točki 1.16,

1.1.3 razporeditev mase na osi,

1.1.4 največja tehnično dovoljena obremenitev na vsaki osi,

1.1.5 največja konstrukcijsko določena hitrost,

1.1.6 različna izvedba zavorne naprave (zlasti glede na sočasno navzočnost naprav za zaviranje priklopnih vozil ali drugo),

1.1.7 število in razporeditev zaviranih osi,

1.1.8 vrsta pogonskega motorja,

1.1.9 skupno prestavno razmerje pri največji hitrosti,

1.1.10 mere pnevmatik na zaviranih oseh.

1.2 Zavorna naprava

„Zavorna naprava“ pomeni kombinacijo delov za postopno zmanjševanje hitrosti premikajočega se traktorja ali njegovo ustavljanje oziroma zadrževanje na mestu, če je že ustavljen. Te funkcije so podrobno določene v točki 4.1.2. Naprava je sestavljena iz naprave za upravljanje zavor, prenosne naprave in zavor samih.

1.3 Stopnjevano zaviranje

„Stopnjevano zaviranje“ pomeni zaviranje, pri katerem znotraj normalnega področja delovanja zavorne naprave, bodisi pri pritiskanju ali popuščanju zavore:

1.3.1 voznik lahko v vsakem trenutku poveča ali zmanjša zavorno silo z delovanjem na napravo za upravljanje zavor,

1.3.2 zavorna sila deluje v isti smeri kot delovanje naprave za upravljanje (enakomerno delovanje),

1.3.3 se z lahkoto doseže dovolj natančna nastavitev zavorne sile.

1.4 Naprava za upravljanje

„Naprava za upravljanje“ pomeni del, ki ga neposredno aktivira voznik zaradi oskrbe prenosne naprave z energijo, potrebno za zaviranje ali za njeno upravljanje. Ta energija je lahko mišična moč voznika ali energija iz drugega vira, ki jo upravlja voznik, ali kombinacija teh različnih vrst energije.

1.5 Prenosna naprava

„Prenosna naprava“ pomeni kombinacijo delov, nameščenih med napravo za upravljanje in zavoro, ki povezujejo njuno delovanje. Prenosna naprava je lahko mehanska, hidravlična, pnevmatska, električna ali mešana. Če se zavorna sila dobiva v celoti ali delno iz vira energije, ki ni odvisen od voznika, vendar ga voznik upravlja, se tudi zaloga energije v napravi šteje za del prenosne naprave.

1.6 Zavora

„Zavora“ pomeni del, pri katerem se razvijejo sile, ki delujejo v nasprotni smeri gibanja traktorja. To je lahko torna zavora (pri kateri sile nastanejo s trenjem dveh delov vozila, ki se gibljeta relativno drug proti drugemu), električna zavora (pri kateri sile nastanejo iz elektromagnetnega delovanja dveh delov vozila, ki se gibljeta relativno drug proti drugemu, vendar se ne dotikata), hidravlična zavora (pri kateri sile nastanejo zaradi delovanja tekočine med dvema deloma vozila, ki se gibljeta relativno drug proti drugemu) ali motorna zavora (pri kateri sile nastanejo iz upravljanega povečanja zaviranja motorja, ki se prenaša na kolesa).

Naprava, ki mehanično blokira prenosno napravo na traktorju in se ne more uporabiti, kadar se traktor giblje, se šteje za parkirno zavoro.

1.7 Različne vrste zavornih naprav

„Različne vrste zavornih naprav“ pomeni opremo, ki se razlikuje v takih bistvenih vidikih, kot so:

1.7.1 značilnosti enega ali več delov, na primer material, oblika ali velikost,

1.7.2 namestitev delov.

1.8 Del zavornega sistema

„Del zavornega sistema“ pomeni enega od posameznih delov, ki skupaj tvorijo zavorno napravo.

1.9 Povezano zaviranje

„Povezano zaviranje“ pomeni zaviranje skupine vozil z napeljavo, ki ima naslednje značilnosti:

1.9.1 eno samo napravo za upravljanje zavor, ki jo voznik aktivira s svojega sedeža postopoma in z enim samim gibom,

1.9.2 energija, ki se uporablja za zaviranje vozil v skupini vozil, izhaja iz istega vira (ki je lahko mišična moč voznika),

1.9.3 zavorna napeljava zagotavlja hkratno ali primerno stopnjevano zaviranje vsakega posameznega vozila v skupini ne glede na njegov položaj v njej.

1.10 Polpovezano zaviranje

„Polpovezano zaviranje“ pomeni zaviranje skupine vozil z napeljavo, ki ima naslednje značilnosti:

1.10.1 eno samo napravo za upravljanje zavor, ki jo lahko voznik aktivira s svojega sedeža postopoma in z enim samim gibom,

1.10.2 energija, ki se uporablja za zaviranje vozil v skupini vozil, izhaja iz dveh različnih virov (eden od njih je lahko mišična moč voznika),

1.10.3 zavorna napeljava zagotavlja hkratno ali primerno stopnjevano zaviranje vsakega posameznega vozila v skupini ne glede na njegov položaj v njej.

1.11 Ločeno zaviranje s tujo silo

„Ločeno zaviranje s tujo silo“ pomeni zaviranje skupine vozil z napravami, ki imajo naslednje značilnosti:

1.11.1 naprava za upravljanje zavor traktorja je ločena od naprave za upravljanje zavor vlečenega vozila; slednja mora biti vedno vgrajena na traktor tako, da jo lahko voznik z lahkoto aktivira s svojega vozniškega sedeža,

1.11.2 mišična moč voznika ni energija, ki se uporablja za zaviranje vlečenih vozil.

1.12 Ločeno zaviranje

„Ločeno zaviranje“ pomeni zaviranje skupine vozil z napravami, ki imajo naslednje značilnosti:

1.12.1 naprava za upravljanje zavor traktorja je ločena od naprave za upravljanje zavor priklopnega vozila, pri čemer mora biti slednja vedno vgrajena na traktor tako, da jo lahko voznik z lahkoto aktivira s svojega vozniškega sedeža,

1.12.2 mišična moč voznika je energija, ki se uporablja za zaviranje vlečenih vozil.

1.13 Samodejno zaviranje

„Samodejno zaviranje“ pomeni zaviranje vlečenega vozila ali vozil, ki poteka samodejno v primeru ločitve delov skupine priklopljenih vozil, vključno z ločitvijo zaradi pretrganja spojnih vezi, ne da bi to vplivalo na učinkovitost zaviranja preostalega dela skupine.

1.14 Vztrajnostno ali naletno zaviranje

„Vztrajnostno ali naletno zaviranje“ pomeni zaviranje z uporabo sil, ki nastanejo, ko se priklopno vozilo zaradi svoje vztrajnosti približuje traktorju.

1.15 Obremenjen traktor

„Obremenjen traktor“ pomeni traktor, ki je obremenjen do svoje „največje mase“, razen kadar je določeno drugače.

1.16 Največja masa

„Največja masa“ pomeni največjo tehnično dovoljeno maso, ki jo določi proizvajalec (ta masa je lahko večja od „največje dovoljene mase“).

1.17 Neobremenjen traktor

„Neobremenjen traktor“ pomeni traktor, pripravljen za vožnjo, s polnimi posodami za gorivo in hladilniki, voznikom z maso 75 kg, vendar brez potnikov, neobveznih priključkov ali bremena.

1.18 Masa v neobremenjenem stanju

„Masa v neobremenjenem stanju“ pomeni maso neobremenjenega traktorja.

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

2. VLOGA ZA ES-HOMOLOGACIJO

2.1 Vlogo za ES-homologacijo za tip traktorja glede na zavorne naprave vloži proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik.

ê 76/432/EGS

2.2 Vlogi se priloži naslednja dokumentacija v trojniku:

2.2.1 opis tipa traktorja glede na točke, navedene v točki 1.1.1 do 1.1.10. Proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik mora navesti številke in/ali oznake za tip traktorja,

2.2.2 seznam natančno označenih delov, ki sestavljajo zavorno napravo,

2.2.3 risbo zavorne naprave, ki prikazuje položaj vsakega dela na traktorju in omogoča, da se lahko različni sestavni deli poiščejo in prepoznajo.

2.3 Predložiti je treba tudi naslednje:

2.3.1 traktor, ki je predstavnik tipa traktorja v postopku homologacije,

2.3.2 zahtevane risbe, ki morajo biti največ v formatu A4 (210 x 297 mm) ali biti zložene na ta format in narisane v ustreznem merilu.

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

3. ES-HOMOLOGACIJA

Izpolni se obrazec, kakor je prikazan v Prilogi V, in se priloži k certifikatu o ES-homologaciji.

ê 76/432/EGS

è1 96/63/ES čl. 1 in Priloga, tč. 1

4. ZAHTEVE ZA IZDELAVO IN VGRADNJO

4.1 Splošno

4.1.1 Zavorna naprava

4.1.1.1 Zavorna naprava mora biti načrtovana, izdelana in vgrajena tako, da traktor pri normalni uporabi in kljub tresljajem, katerim je lahko izpostavljen, izpolnjuje spodaj navedene zahteve.

4.1.1.2 Posebej pa mora biti zavorna naprava načrtovana, izdelana in vgrajena tako, da je odporna proti koroziji in učinkom staranja med uporabo, ki bi lahko povzročili nenadno zmanjšanje učinkovitosti zaviranja.

4.1.2 Zahteve za zavorne naprave

Zavorna naprava, določena v točki 1.2, mora izpolnjevati naslednje zahteve:

4.1.2.1 Delovne zavore

4.1.2.1.1 Delovna zavora mora omogočati nadzor gibanja traktorja in varno, hitro in učinkovito zaustavitev traktorja pri katerikoli konstrukcijsko določeni hitrosti in z dovoljeno obremenitvijo, na klancih pri vzponu in spustu. Omogočeno mora biti uravnavanje njenega delovanja. Šteje se, da so ti pogoji izpolnjeni, če so izpolnjene zahteve Priloge II.

Vozniku mora biti omogočena uporaba delovne zavore z njegovega sedeža, pri čemer mora vsaj z eno roko ohraniti nadzor nad krmilno napravo na traktorju. Delovna zavora je lahko sestavljena iz naprav na desni in levi strani. Te naprave mora biti mogoče združiti tako, da se lahko upravljajo kot ena naprava, in jih lahko tudi spet ločiti.

Vsaka naprava na desni ali levi strani mora imeti ročen ali samodejen sistem za uravnavanje, ki omogoča preprosto vzpostavitev ravnotežja zavor.

4.1.2.2 Parkirna zavora

4.1.2.2.1 Parkirna zavora mora omogočati, da traktor ostane nepremičen na klancih v smeri navzgor ali navzdol, četudi voznika ni na njem, pri čemer delujoče elemente drži zavrte popolnoma mehanska naprava. To se lahko doseže z zavoro, ki deluje na sistem prenosa moči na traktorju. Vozniku mora biti omogočeno, da uporabi parkirno zavoro s svojega sedeža; da se doseže zahtevana učinkovitost, je dovoljeno opraviti več ponovljenih gibov.

4.2 Značilnosti zavornih naprav

4.2.1 Sklop zavornih naprav, s katerimi je opremljen traktor, mora izpolnjevati zahteve, določene za delovne in parkirne zavore.

4.2.2 Delovne in parkirne zavore imajo lahko skupne dele, če izpolnjujejo naslednja pogoja:

4.2.2.1 vgrajeni morata biti vsaj dve napravi za upravljanje, ki sta med seboj ločeni in ju voznik lahko doseže s svojega sedeža; to zahtevo mora biti mogoče izpolniti tudi, ko je voznik pripet z varnostnim pasom,

4.2.2.2 če se katerikoli del zavorne naprave razen zavor (kot so določene v točki 1.6) zlomi ali če pride do kakršne koli druge napake pri delovni zavorni napravi (pomanjkljivo delovanje, delni ali popoln izpad akumulirane energije), mora biti mogoče traktor počasi zaustaviti z zmanjševanjem hitrosti, ki je enako vsaj 50 % vrednosti, določene v točki 2.1.1 Priloge II.

Pogoja sta izpolnjena, če se preostalo zaviranje izvaja na kolesih, ki sta nameščeni simetrično na obeh straneh srednje vzdolžne ravnine (ne da bi traktor pri tem odstopal od svoje smeri).

Za namene tega oddelka se šteje, da sklop vzvoda in odmikača zavorne čeljusti ali podobni deli zavorne naprave, s katerimi se zavore upravljajo, ne pomenijo dele, ki se lahko pokvarijo.

4.2.3 Kadar se uporablja energija, ki ni mišična moč voznika, ni potreben več kot en vir take energije (npr. hidravlična črpalka, zračni kompresor itd.), če so izpolnjene zahteve iz točke 4.2.2.

4.2.4 Delovna zavorna naprava mora delovati na obe kolesi vsaj ene osi.

4.2.5 Delovanje delovne zavorne naprave mora biti porazdeljeno med kolesi iste osi simetrično glede na srednjo vzdolžno ravnino traktorja.

4.2.6 Delovna in parkirna zavorna naprava morata delovati na zavorne površine, ki so z dovolj trdnimi deli trajno povezane s kolesi. Zavorno površino ne sme biti mogoče oddvojiti od koles. è1 Kadar pri zaviranju navadno sodeluje več kot ena os, se lahko ena os odklopi, če aktiviranje delovne zavore samodejno to os spet priklopi in če se ob okvari naprave za ponovni priklop to izvede samodejno. ç

Če je zavirana samo ena os, diferencial ne sme biti med delovno zavoro in kolesi te osi; če sta zavirani dve osi, je na eni od obeh osi diferencial lahko nameščen med delovno zavoro in kolesi.

4.2.7 Obrabo zavor mora biti mogoče preprosto nadomestiti z ročno ali samodejno nastavitvijo. Poleg tega morajo imeti naprava za upravljanje in deli prenosne naprave in zavor tak presežek hoda, da je, ko se zavore ogrejejo ali ko obloge zavor dosežejo določeno stopnjo obrabljenosti, zagotovljeno učinkovito zaviranje, ne da bi bila potrebna takojšnja nastavitev.

4.2.8 Pri hidravličnih zavornih napravah morajo biti nalivne odprtine posod za zavorno tekočino lahko dostopne; poleg tega morajo biti te posode izdelane tako, da se lahko nivo zavorne tekočine preprosto preveri, ne da bi bilo pri tem treba odpreti posode.

4.2.9 Vsak traktor z vgrajeno zavoro, ki se aktivira iz zaloge energije, mora imeti, kadar predpisanega zaviranja ni mogoče izvesti brez uporabe shranjene energije, poleg merilnika tlaka vgrajeno opozorilno napravo, ki oddaja viden ali slišen signal, ko energija v katerem koli delu napeljave do zavornega ventila pade na 65 % ali manj normalne vrednosti. Ta naprava mora biti neposredno in trajno povezana s tokokrogom.

4.2.10 Kadar je za delovanje zavorne naprave nujno treba uporabiti pomožni vir energije, mora biti ne glede na zahteve iz točke 4.1.2.1 akumulirane energije toliko, da je v primeru, da preneha delovati motor, zagotovljen še vedno zadosten učinek zaviranja za zaustavitev traktorja pod predpisanimi pogoji.

4.2.11 Vsaka pomožna oprema lahko odvzema le toliko energije, da njeno delovanje tudi ob okvari vira energije ne more povzročiti, da bi zaloga energije, ki napaja zavorne naprave, padla pod nivo, določen v točki 4.2.9.

____________

PRILOGA II

PRESKUSI ZAVIRANJA IN UČINKOVITOST ZAVORNIH NAPRAV

1. PRESKUSI ZAVIRANJA

1. 1 Splošno

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

è1 96/63/ES čl. 1 in Priloga, tč. 2

1.1.1 è1 Učinkovitost delovne zavore temelji na poti Ö ustavljanja Õ , izračunani po enačbi iz točke 2.1.1.1 ç . Pot ustavljanja je pot, ki jo traktor prevozi od trenutka, ko začne voznik delovati na napravo za upravljanje zavor, do trenutka, ko se traktor ustavi.

Učinkovitost, predpisana za parkirne zavorne naprave, temelji na zmožnosti naprave, da zadrži traktor na mestu pri vzponu ali spustu po klancu.

1.1.2 Za homologacijo katerega koli traktorja se zavorna učinkovitost meri med preskusi na cesti, ki se opravljajo pod naslednjimi pogoji:

1.1.2.1 stanje traktorja glede na maso je treba predpisati za vsak tip preskusa in navesti v poročilu o preskusu,

1.1.2.2 sila, ki med preskusi deluje na napravo za upravljanje zavor za doseganje predpisane učinkovitosti, ne sme presegati 60 daN na pedalih nožnega upravljanja in 40 daN na ročicah za ročno upravljanje,

1.1.2.3 površina ceste mora omogočati dobro oprijemljivost,

1.1.2.4 preskuse je treba opraviti, kadar ni vetra, ki bi lahko vplival na rezultate,

1.1.2.5 na začetku preskusov morajo biti pnevmatike hladne in pod tlakom, predpisanim za obremenitev koles pri mirujočem traktorju,

1.1.2.6 predpisano učinkovitost je treba doseči brez blokiranja koles, ne da bi traktor odstopal od svoje smeri in brez neobičajnih tresljajev.

1.1.3 Med preskusi mora biti traktor opremljen z vsemi deli, ki jih je predvidel proizvajalec za delovanje zavornih naprav za vlečena vozila, kakor je navedeno v točkah od 1.9 do 1.12 Priloge I.

1.2 Preskus tipa 0 (navaden preskus učinkovitosti pri hladnih zavorah)

1.2.1 Splošno

1.2.1.1 Na začetku preskusa morajo biti zavore hladne. Zavora je hladna, če je izpolnjen katerikoli od naslednjih pogojev:

1.2.1.1.1 izmerjena temperatura na zavornem disku ali zunanji strani zavornega bobna mora biti manj kot 100 °C,

1.2.1.1.2 pri popolnoma zaprtih zavorah, vključno z zavorami, potopljenimi v olje, mora biti izmerjena temperatura na zunanji strani ohišja manj kot 50 °C,

1.2.1.1.3 zavore ne smejo biti uporabljene eno uro pred preskusom.

1.2.1.2 Kadar se nezavirana os lahko izklopi, med preskusom zaviranja ne sme biti povezana z zavirano osjo.

1.2.1.3 Preskus je treba opraviti pod naslednjimi pogoji:

1.2.1.3.1 traktor mora biti obremenjen do največje mase, pri čemer mora biti do največje tehnično dovoljene mase obremenjena tudi nezavirana os; kolesa zavirane osi morajo imeti največje pnevmatike, ki jih je za ta tip traktorja predvidel proizvajalec. Pri traktorjih, ki zavirajo z vsemi štirimi kolesi, mora biti prednja os obremenjena do največje tehnično dovoljene obremenitve,

1.2.1.3.2 preskuse je treba ponoviti na neobremenjenem traktorju, ko prevaža le voznika, in če je treba, osebo, odgovorno za nadzor rezultatov preskusa; traktor mora biti opremljen z največjimi pnevmatikami, ki jih priporoča proizvajalec,

1.2.1.3.3 meje, določene za najmanjšo učinkovitost za preskuse z neobremenjenim in z obremenjenim traktorjem, so določene v točki 2.1.1,

1.2.1.3.4 cesta mora biti ravna.

1.2.2 Preskus tipa 0 je treba opraviti:

1.2.2.1 pri največji določeni hitrosti s prenosnikom vrtilnih gibanj v prostem teku,

1.2.2.2 doseči je treba najmanjšo predpisano učinkovitost zavor.

1.3 Preskus tipa 1 (preskus pojemanja)

1.3.1 Obremenjeni traktorji se preskusijo tako, da je vnos energije enak vnosu, zabeleženemu ob istem času pri obremenjenem traktorju, ki vozi z enakomerno hitrostjo 80 % ± 5 % od hitrosti, določene za preskuse tipa 0, po klancu z 10-odstotnim nagibom navzdol na razdalji 1 km s prenosnikom vrtilnih gibanj v prostem teku.

1.3.2 Na koncu preskusa se preostala učinkovitost delovne zavorne naprave meri pod enakimi pogoji kot pri preskusu tipa 0 s prenosnikom vrtilnih gibanj v prostem teku (seveda ob spremenjenih temperaturnih razmerah).

2. UČINKOVITOST ZAVORNIH NAPRAV

2.1 Delovne zavorne naprave

2.1.1 Delovne zavore traktorja morajo:

ê 96/63/ES čl. 1 in Priloga, tč. 2

2.1.1.1 pod pogoji preskusa tipa 0 doseči pot ustavljanja, ki se izračuna, kakor sledi:

Smax ≤ 0.15 V + (V2/116)

kjer sta

V = največja konstrukcijsko določena hitrost v km/h in

Smax = največja pot ustavitve v metrih,

ê 76/432/EGS

2.1.1.2 po preskusu tipa 1 doseči preostalo učinkovitost, ki ni manjša od 75 % od predpisane vrednosti in ne manjša od 60 % vrednosti, dosežene med preskusom tipa 0 (s prenosnikom vrtilnih gibanj v prostem teku).

2.2 Parkirne zavorne naprave

2.2.1 Parkirna zavorna naprava mora, četudi je kombinirana s katero od drugih zavornih naprav, zadržati traktor na mestu na klancu z 18-odstotnim nagibom navzgor ali navzdol.

2.2.2 Pri traktorjih, pri katerih je dovoljen priklop enega ali več priklopnih vozil, mora parkirna zavorna naprava zadržati skupino vozil, sestavljeno iz neobremenjenega traktorja in priklopnega vozila brez zavor z enako maso (ki ne presega treh ton), na mestu na klancu z 12-odstotnim nagibom navzgor ali navzdol.

2.2.3 Dopustna je parkirna zavorna naprava, ki se aktivira z večkratnim ponovljenim gibom, preden se doseže predpisana učinkovitost.

____________

PRILOGA III

VZMETNE ZAVORE

1. OPREDELITEV POJMA

„Vzmetne zavore“ so zavorne naprave, pri katerih energijo, potrebno za zaviranje, zagotavlja ena ali več vzmeti, ki delujejo kot akumulator energije.

2. POSEBNE ZAHTEVE

2.1 Vzmetna zavora se ne sme uporabiti kot delovna zavora.

2.2 Majhno nihanje katerekoli mejne vrednosti tlaka, ki lahko nastane v napajalnem vodu kompresijskega prostora zavore, ne sme povzročiti večjega nihanja v sili zaviranja.

2.3 Napajalni vod kompresijskega prostora vzmeti mora vključevati zalogo energije, ki ne oskrbuje nobene druge naprave ali opreme. Ta zahteva ne velja, če se vzmeti lahko obdržijo stisnjene z dvema ali več ločenimi sistemi.

2.4 Naprava mora biti načrtovana tako, da je zavore mogoče uporabiti in sprostiti vsaj trikrat, na začetku z začetnim tlakom v kompresijskem prostoru vzmeti, ki je enak največjemu konstrukcijsko določenemu tlaku. Ta zahteva mora biti izpolnjena, ko so zavore nastavljene najbolj tesno.

2.5 Tlak v kompresijskem prostoru, izpod katerega vzmeti začenjajo aktivirati zavore, ki so nastavljene čimbolj tesno, ne sme biti višji kot 80 % najnižje ravni normalnega razpoložljivega tlaka.

2.6 Ko se tlak v vzmetnem kompresijskem prostoru spusti na raven, pri kateri se deli zavor začnejo premikati, se mora vključiti viden ali slišen opozorilni signal. Ta pogoj je izpolnjen, če je opozorilna naprava taka, kakor je določena v točki 4.2.9 Priloge I.

2.7 Pri traktorjih z vzmetnimi zavorami, za katere je dovoljeno, da vlečejo priklopna vozila s povezanimi ali polpovezanimi zavorami, mora samodejna vključitev vzmetnih zavor vključiti tudi zavore priklopnega vozila.

3. SISTEM POPUŠČANJA

3.1 Vzmetne zavore morajo biti načrtovane tako, da jih je ob okvari mogoče sprostiti brez uporabe njihovega običajnega upravljanja. To se lahko doseže s pomožno napravo (pnevmatsko, mehansko itd.).

3.2 Če delovanje pomožne naprave iz točke 3.1 zgoraj zahteva uporabo orodja ali ključa za vijake, je orodje ali ključ treba imeti na traktorju.

____________

PRILOGA IV

PARKIRNO ZAVIRANJE Z MEHANIČNIM BLOKIRANJEM ZAVORNIH VALJEV (BLOKIRNI VALJI)

1. POMEN IZRAZA

„Mehanično blokiranje zavornih valjev“ pomeni napravo za zagotavljanje delovanja parkirne zavore z mehanično zagozditvijo batnice zavornega bata.

Do mehaničnega blokiranja pride takrat, ko se iz tlačnega prostora izprazni komprimiran zrak; mehanična blokirna naprava mora biti načrtovana tako, da se lahko popusti, ko se v tlačnem prostoru ponovno vzpostavi tlak.

2. POSEBNE ZAHTEVE

2.1 Ko se tlak v tlačnem prostoru zapore bliža ravni, ki ustreza vključitvi mehaničnega blokiranja, se mora vključiti viden ali slišen opozorilni sistem.

2.2 Pri zavornih valjih z vgrajeno mehanično blokirno napravo mora biti mogoče zavorni valj aktivirati z eno od dveh zalog energije.

2.3 Blokirani zavorni valj se lahko popusti le, če je zagotovljeno, da bo zavorna naprava po taki sprostitvi lahko spet aktivirana.

2.4. Ob okvari vira energije, ki napaja tlačni prostor, mora biti na voljo pomožna deblokirna naprava (na primer mehanska ali pnevmatska), ki za vir energije uporablja na primer stisnjen zrak iz ene od pnevmatik traktorja.

____________

ê 76/432/EGS (prilagojeno)

PRILOGA V

VZOREC

Ime homologacijskega organa |

PRILOGA K CERTIFIKATU O ES-HOMOLOGACIJI HOMOLOGACIJA ZAVORNIH NAPRAV KMETIJSKIH ALI GOZDNIH TRAKTORJEV NA KOLESIH (Člen 4 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/37/ES z dne 26. maja 2003 o homologaciji kmetijskih in gozdarskih traktorjev, njihovih priklopnikov in zamenljivih vlečenih strojev ter njihovih sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot) |

Št. ES-homologacije…………………………………………………………………………………………. |

[pic] |

8. Porazdelitev največje mase traktorja na vsako os, kakor je navedeno v točki 1.2.1.3.1 Priloge II………………………………………………………………………………………… |

[pic] |

[pic] |

19. Traktor predan v ES-homologacijo dne: ………………………………………………………… |

[pic] |

23. ES-homologacija za zaviranje je podeljena/zavrnjena(1). |

[pic] |

27. Priložena je dokumentacija, navedena v točki 2.2.1, 2.2.2 in 2.2.3 Priloge I. |

[pic] |

____________

é

PRILOGA VI

Del A

Razveljavljena direktiva s seznamom njenih zaporednih sprememb (iz člena 7)

Direktiva Sveta 76/432/EGS (UL L 122, 8.5.1976, str. 1) |

Direktiva Sveta 82/890/EGS (UL L 378, 31.12.1982, str. 45) | Samo člen 1(1) |

Direktiva Komisije 96/63/ES (UL L 253, 5.10.1996, str. 13) |

Direktiva 97/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 277, 10.10.1997, str. 24) | Samo v zvezi z navedbo k Direktivi 76/432/EGS v prvi alinei člena 1 |

Del B

Rok i za prenos v nacionalno pravo in začetek uporabe (iz člena 7)

Direktiva | Roki za prenos | Datum začetka uporabe |

76/432/EGS | 1. januar 1977 | 1. oktober 1977 |

82/890/EGS | 21. junij 1984 | - |

96/63/ES | 1. oktober 1997(*) | - |

97/54/ES | 22. september 1998 | 23. september 1998 |

____________

(*) V skladu s členom 2 Direktive 96/63/ES:

»1. Od 1. oktobra 1997 države članice ne smejo:

- v zvezi s tipom traktorja zavrniti podelitve EGS-homologacije, izdaje dokumenta, navedenega v zadnji alinei člena 10(1) Direktive 74/150/EGS, ali podelitve nacionalne homologacije ali

- prepovedati registracije, prodaje ali začetka uporabe traktorjev

zaradi razlogov v zvezi z zavornimi napravami, če traktorji ustrezajo zahtevam Direktive 76/432/EGS, kakor je bila spremenjena s to direktivo.

2. Od 1. marca 1988 države članice:

- ne smejo več podeliti EGS-homologacije ali izdati dokumenta, navedenega v zadnji alinei člena 10(1) Direktive 74/150/EGS, in

- lahko zavrnejo podelitev nacionalne homologacije

za tip traktorja zaradi razlogov v zvezi z zavornimi napravami, če niso izpolnjene zahteve Direktive 76/432/EGS, kakor je bila spremenjena s to direktivo.«

_____________

PRILOGA VII

Korelacijska Tabela

Direktiva 76/432/EGS | Direktiva 96/63/ES | Ta direktiva |

Člen 1 | - | Člen 1 |

Člen 2 | - | - |

- | Člen 2(1), uvodne besede | Člen 2(1), uvodne besede |

- | Člen 2(1), prva alinea | Člen 2(1)(a) |

- | Člen 2(1), druga alinea | Člen 2(1)(b) |

- | Člen 2(1), končne besede | Člen 2(1), uvodne besede |

- | Člen 2(2), uvodne besede | Člen 2(2) |

- | Člen 2(2), prva alinea | - |

- | Člen 2(2), druga alinea | Člen 2(2) |

- | Člen 2(2), končne besede | Člen 2(2) |

Člen 3 | - | Člen 3 |

Člen 4 | - | Člen 4 |

Člen 5 | - | Člen 5 |

Člen 6(1) | - | - |

Člen 6(2) | - | Člen 6 |

- | - | Člen 7 |

- | - | Člen 8 |

Člen 7 | - | Člen 9 |

Priloga I do V | - | Priloga I do V |

- | - | Priloga VI |

- | - | Priloga VII |

____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] Glej Prilogo 3, Del A sklepov.

[3] Izvedena v skladu s sporočilom Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu – Kodifikacija pravnega reda Skupnosti, COM(2001) 645 konč.

[4] Glej Prilogo VI, Del A tega predloga.

[5] UL C […], […], str. […].

[6] UL L 122, 8.5.1976, str. 1.

[7] Glej Prilogo VI, Del A.

[8] UL L 171, 9.7.2003, str. 1.