C 119/1

SPOROČILO KOMISIJE

glede izgleda etikete na sredstvih za gnojenje EU iz Priloge III k Uredbi (EU) 2019/1009 Evropskega parlamenta in Sveta

(2021/C 119/01)

UVOD

V skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) 2019/1009 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljnjem besedilu: uredba o sredstvih za gnojenje) Komisija objavi dokument s smernicami za proizvajalce in organe za nadzor trga z jasnimi informacijami in primeri glede izgleda etiket iz Priloge III k navedeni uredbi.

Komisija je julija 2019 v podporo svojim službam (GD GROW/D2) pri opravljanju te naloge ustanovila projektno skupino predstavnikov držav članic EU in deležnikov iz industrije, ki zastopajo vse funkcijske kategorije sredstev (FKS) s področja uporabe uredbe o sredstvih za gnojenje. Projektna skupina je bila pooblaščena, da napiše prvi osnutek tega dokumenta.

Člani in opazovalci strokovne skupine Komisije za sredstva za gnojenje EU so ta dokument prejeli in obravnavali v letih 2019 in 2020.

Ta dokument ni pravno zavezujoč in si prizadeva le zagotoviti koristne smernice za deležnike, vključno s proizvajalci in organi za nadzor trga. Sodišče Evropske unije je edino pristojno za uradno razlago prava Unije.

Ta dokument s smernicami zagotavlja pojasnila glede praktičnega izvajanja zahtev za označevanje iz Priloge III k uredbi o sredstvih za gnojenje. Vključuje primere etiket za različne FKS sredstev za gnojenje EU. Ti primeri so samo okvirni. Položaj posameznega dela in barve, uporabljene v tem dokumentu s smernicami, niso obvezni. Proizvajalec je tisti, ki odloča, kam bo umestil in kako bo oblikoval informacije na etiketi, hkrati pa spoštoval zahteve iz uredbe o sredstvih za gnojenje.

Če v tem dokumentu s smernicami ni določeno drugače ali če barve sploh niso uporabljene, so pri primerih etiket uporabljene naslednje barvne oznake:

— v modri barvi: splošne zahteve,

— v oranžni barvi: posebne zahteve za vsako FKS,

— v črni barvi: druge informacije, ki morajo biti navedene na etiketi;

— v zeleni barvi: navedena hranila.

KAZALO VSEBINE

Uvod 1

1. Splošna pravila o označevanju v osrednjem besedilu FKS 5

1.1. Kaj zajemajo obvezne informacije z etikete? 5

1.2. Ali je na etiketi mogoče navesti prostovoljne informacije? Kje bi lahko bile navedene te prostovoljne informacije? 5

1.3. Ali je informacije mogoče navesti na embalaži, zunaj etikete (tj. serijsko številko, oznako CE, številko priglašenega organa, količino)? 5

1.4. Ali je določena najmanjša/največja velikost etikete/pisave? Ali je določena sorazmerna velikost, ki jo je treba upoštevati? 5

1.5. V katerem/-ih jeziku/-ih naj bo etiketa? 6

2. Splošne zahteve za označevanje v Prilogi III k uredbi o sredstvih za gnojenje 6

2.1. Kako napisati oznako navedene funkcije? 6

2.2. Kako izraziti količino sredstva za gnojenje EU? 6

2.3. Kako navesti informacije o splošnih odmerkih? 7

2.4. Kako navesti informacije o pogojih shranjevanja? 7

2.5. Kaj pomeni obdobje funkcionalnosti sredstev, ki vsebujejo polimer iz KSM 9? 8

2.6. Kako navesti informacije o obvladovanju tveganj? 8

2.7. Kaj pomeni izraz „sestavine“ in kako jih označiti? 9

2.8. Kako označiti funkcijo proizvodov, ki imajo dve ali več funkcij? 10

2.9. Ali je za zahteve v točkah 4, 5, 6 in 9 v delu I Priloge III mogoče uporabiti drugačno ubeseditev? 10

2.10. Ali je piktograme mogoče uporabiti na podlagi dobre prakse? Kako ravnati glede interakcije z uredbo CLP? 10

2.11. V katerih primerih lahko proizvajalec vsebnost hranil izrazi v elementarni obliki? 11

2.12. Kako se sklicevati na organsko snov namesto na organski ogljik? 11

2.13. Primer splošnih zahtev za označevanje in izgleda 11

3. Posebne zahteve za označevanje gnojila iz FKS 1 12

3.1. Ali je treba označiti vsebnost vseh hranil, ki so prisotna v gnojilu? 12

3.2. Kako označiti vsebnost teh hranil, kadar uredba ne določa najmanjše vsebnosti sekundarnega hranila (FKS 1 (A) in FKS 1 (B))? 12

3.3. Kako zagotoviti informacije, kadar je treba navesti vsebnost dušika (N) ali fosforjevega pentoksida (P 2 O 5 ), ker presega 0,5 % masnega odstotka? 12

3.4. Ali je na oznaki proizvoda namesto ali poleg izraza „anorganski“ mogoče uporabiti izraz „mineralen“? Kje se navede izraz „mineralen“? 12

3.5. Ali se amoniakov dušik (NH 3 ) nanaša na amonijev dušik (NH 4 + ) za FKS 1? 12

4. Posebne zahteve za označevanje organskega gnojila iz FKS 1(A) 13

4.1. Primer etikete 13

4.2. Kako deklarirati organski dušik in izvor organske snovi? 14

4.3. S kakšno stopnjo natančnosti je treba deklarirati obvezne informacije za FKS 1(A)? 14

4.4. Ali je treba deklarirati amonijev dušik, čeprav v proizvodu ni prisoten? 14

4.5. Ali je namesto organskega ogljika mogoče deklarirati organsko snov? 14

4.6. Kam vključiti informacije v zvezi z datumom proizvodnje? 14

5. Posebne zahteve za označevanje organsko-mineralnega gnojila iz FKS 1(B) 15

5.1. Primer etikete 15

5.2. Kako deklarirati organski dušik in izvor organske snovi? 16

5.3. Ali je treba deklarirati posebno obliko dušika (N), fosforja (P) ali kalija (K), čeprav ni prisotna v proizvodu? 16

5.4. Kako zagotoviti ustrezne informacije o morebitnih posledicah sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil na kakovost zraka in navesti poziv uporabnikom k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov, kadar je v proizvodu prisotna sečnina (CH 4 N 2 O)? 16

5.5. Kako deklarirati „nizko vsebnost kadmija“? 16

5.6. Kako natančno je mogoče deklarirati mikrohranila? 16

6. Posebne zahteve za označevanje anorganskega gnojila iz FKS 1(C) 17

6.1. FKS 1 (C)(I): Anorgansko gnojilo z makrohranili 17

6.1.1. Primer etikete 17

6.1.2. Kakšno je minimalno število decimalk, ki jih je treba navesti na etiketi? 18

6.1.3. Kako zagotoviti ustrezne informacije o morebitnih posledicah sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil na kakovost zraka in poziv uporabnikom k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov, kadar je v proizvodu prisotna sečnina (CH 4 N 2 O)? 18

6.1.4. Kako deklarirati „nizko vsebnost kadmija“? 18

6.2. FKS 1(C)(I)(a): Trdno anorgansko gnojilo z makrohranili 18

6.2.1. Primer etikete 18

6.2.2. Primer za granulometrijo 18

6.2.3. Kako je na etiketi mogoče navesti granulometrijo in fizično enoto? Ali se je pri navajanju granulometrije proizvoda dovoljeno sklicevati na več kot eno gostoto mreže? 19

6.2.4. Kako je opredeljena „prevleka“? 19

6.2.5. Kako deklarirati obdobje funkcionalnosti prevlečenega gnojila? 19

6.2.6. Kako deklarirati tip prevlečnega sredstva? 19

6.2.7. Kako zasnovati etiketo za gnojila, pridobljena z izkopom? 20

6.3. FKS 1(C)(I)(b): Tekoče anorgansko gnojilo z makrohranili 20

6.4. FKS 1(C)(II): Anorgansko gnojilo z mikrohranili 21

6.4.1. FKS 1(C)(II)(a): Enostavno anorgansko gnojilo z mikrohranili 21

6.4.2. FKS 1(C)(II)(b): Sestavljeno anorgansko gnojilo z mikrohranili 21

6.5. PFC 1(C) primer celovite oznake 22

7. Posebne zahteve za označevanje sredstva za apnjenje iz FKS 2 24

7.1. Primeri etikete 24

7.2. Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki 26

8. Posebne zahteve za označevanje izboljševalca tal iz FKS 3 27

8.1. FKS 3(A) Izboljševalec tal 27

8.1.1. Primeri etikete 27

8.1.2. Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki 28

8.2. FKS 3(B): Anorganski izboljševalec tal 29

8.2.1. Primer etikete 29

8.2.2. Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki 30

9. Posebne zahteve za označevanje rastnega medija iz FKS 4 30

9.1. Primera etikete 30

9.2. Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki 32

10. Posebne zahteve za označevanje inhibitorjev iz FKS 5 32

10.1. FKS 5(A) Inhibitor nitrifikacije 32

10.2. FKS 5(B) Inhibitor denitrifikacije 33

10.3. FKS 5(C) Inhibitor ureaze 33

11. Posebne zahteve za označevanje rastlinskega biostimulanta iz FKS 6 34

11.1. Primera etikete 34

11.1.1. FKS 6(A) Mikrobni rastlinski biostimulant 34

11.1.2. FKS 6(B) Nemikrobni rastlinski biostimulant 36

11.2. Kako označiti fizično obliko proizvoda? 37

11.3. Kako navesti vsa zadevna navodila v zvezi z učinkovitostjo proizvoda, vključno s praksami upravljanja tal, kemičnim gnojenjem, nezdružljivostjo s fitofarmacevtskimi sredstvi, priporočeno velikostjo brizgalnih šob, tlakom razprševanja in drugimi ukrepi za preprečevanje zanašanja? 37

11.4. Kako vključiti izjavo o dejstvu, da mikroorganizmi lahko povzročijo preobčutljivostne reakcije? 37

11.5. Kako navesti datum proizvodnje in datum izteka roka uporabnosti ter kam ju umestiti na etiketi? 37

11.6. Posebna navodila za mikrobne biostimulante 37

12. Posebne zahteve za označevanje mešanice sredstev za gnojenje iz FKS 7 37

12.1. Primeri etikete 37

12.2. Kako izraziti zahteve za označevanje za FKS 7? 44

1 SPLOŠNA PRAVILA O OZNAČEVANJU V OSREDNJEM BESEDILU FKS

1.1 Kaj zajemajo obvezne informacije z etikete?

Zahteve za označevanje Člena 6 in 8: ime, registrirano trgovsko ime ali registrirana blagovna znamka in poštni naslov proizvajalca/uvoznika ter številka tipa, serijska številka ali kateri koli drug element, ki omogoča identifikacijo sredstva za gnojenje EU Priloga III Splošne in posebne zahteve za označevanje Člen 11: „zapakiral“/„prepakiral“ + ime, registrirano trgovsko ime ali registrirana blagovna znamka in poštni naslov Člena 17 in 18: Oznaka CE in identifikacijska številka priglašenega organa (če je primerno)

— To so obvezne zahteve.

— Proizvajalci lahko pred zahtevo iz člena 6(6) prostovoljno uporabijo besedo „proizvedel“.

— Izvajalci pakiranja lahko poleg zahtev iz člena 11 dodajo „identifikacijsko oznako“, ki jo je določil nacionalni organ. Številka priglašenega organa se na etiketah navede le pri sredstvih za gnojenje EU, katerih skladnost je bila ugotovljena prek modula A1 in modula D1, kot sta opredeljena v Prilogi IV k uredbi o sredstvih za gnojenje.

1.2 Ali je na etiketi mogoče navesti prostovoljne informacije? Kje bi lahko bile navedene te prostovoljne informacije?

Da, mogoče je navesti prostovoljne informacije, ki niso opredeljene v Uredbi (npr. uredba o sredstvih za gnojenje določa pravila, da se izraz „z nizko vsebnostjo kloridov“ lahko navede na etiketi kot prostovoljna informacija). V skladu s točko 8 v delu I Priloge III k uredbi o sredstvih za gnojenje prostovoljne informacije med drugim ne smejo zavajati uporabnika in se nanašajo na preverljive dejavnike.

1.3 Ali je informacije mogoče navesti na embalaži, zunaj etikete (tj. serijsko številko, oznako CE, številko priglašenega organa, količino)?

Etikete ne bi smeli razlagati, kot da gre za strogo fizično enoto. Etiketa mora zajemati vse obvezne informacije, ki jih je treba namestiti na sredstvo za gnojenje EU ali ki morajo biti takemu sredstvu priložene.

— V primeru proizvoda z embalažo je informacije z etikete mogoče navesti na sami embalaži in/ali v dokumentu, nameščenem na embalažo.

— Pri proizvodu v razsutem stanju so informacije z etikete vključene v priloženem dokumentu ali podatkovnem listu.

Če je praksa gospodarskih subjektov taka, da serijsko številko, količino, oznako CE ali katero koli drugo obvezno informacijo namestijo na embalažo, so zahteve uredbe o sredstvih za gnojenje tako izpolnjene.

1.4 Ali je določena najmanjša/največja velikost etikete/pisave? Ali je določena sorazmerna velikost, ki jo je treba upoštevati?

Uredba ne določa nobenih pravil glede velikosti etikete/pisave. O velikosti etikete odloča proizvajalec, ki tudi zagotovi, da so informacije jasne, razumljive, čitljive in smiselne.

1.5 V katerem/-ih jeziku/-ih naj bo etiketa?

Vsaka država članica odloči, kateri jezik se uporablja za njen domači trg.

Nekatere države članice dopuščajo, da stranka, ki trguje s proizvodi za profesionalno uporabo, s pisnim in podpisanim sporazumom sprejme možnost, da bo prejela proizvod z etiketo v drugem jeziku, ki ni uradni jezik zadevne države članice (npr. v angleščini). Gospodarskemu subjektu se svetuje, naj preveri, ali je v državi članici, v kateri je proizvod dan na trg, tak sporazum sprejemljiv. Nacionalni organi, pristojni za sredstva za gnojenje, so navedeni na naslovu:

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44015?locale=sl

2. SPLOŠNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE V PRILOGI III K UREDBI O SREDSTVIH ZA GNOJENJE

2.1 Kako napisati oznako navedene funkcije?

Oznako navedene funkcije je treba napisati s ciljem, da bo uporabnikom in organom za nadzor trga zagotovljena zadostna raven informacij, ne da bi se zavajali. Dokler je upoštevano zgornje, lahko proizvajalec oznako proizvoda skrajša na minimum, potreben za zadevno podkategorijo. Če se uporabi ta pristop, je treba navesti indeks FKS, ki ustreza zadevni podkategoriji, kot je navedena v delu I Priloge I k uredbi o sredstvih za gnojenje.

Tako bi se ob upoštevanju zgornjega lahko uporabili naslednji primeri:

Prva možnost: mogoče je uporabiti polno ime oznake, ki se nanaša na funkcijo proizvoda, kot je zapisano v delu I Priloge I za FKS od 1 do 6.

Na primer:

— Sestavljeno anorgansko gnojilo z mikrohranili

— Sestavljeno trdno anorgansko gnojilo iz amonijevega nitrata z makrohranili in visoko vsebnostjo dušika

— Tekoče organsko-mineralno gnojilo

Druga možnost: mogoče je uporabiti indeks FKS (z velikimi ali malimi črkami, kot je primerno) + skrajšano oznako.

V naslednji tabeli je navedenih nekaj primerov:

Polno ime oznake Indeks FKS + skrajšana oznaka Pogoj Sestavljeno anorgansko gnojilo z mikrohranili FKS 1(C)(II)(b) – Mineralno gnojilo z mikrohranili Skrajšana oznaka se uporablja le, če so izpolnjeni pogoji iz točke 4 v FKS 1 v delu II Priloge III Sestavljeno trdno anorgansko gnojilo iz amonijevega nitrata z makrohranili in visoko vsebnostjo dušika FKS 1(C)(I)(a)(ii)(A) – Mineralno gnojilo iz amonijevega nitrata z visoko vsebnostjo dušika Skrajšana oznaka se uporablja le, če so izpolnjeni pogoji iz točke 4 v FKS 1 v delu II Priloge III Tekoče organsko-mineralno gnojilo FKS 1(B)(II) – Organsko mineralno gnojilo Ni relevantno

Vsako funkcijo sredstva za gnojenje je mogoče navesti šele, ko je bila uspešno dokazana z ugotavljanjem skladnosti, vključno pri proizvodih, za katere je mogoče navesti več kot eno tako funkcijo (glej točko 2 v delu I Priloge III). Več podrobnosti je navedenih v pododdelku 2.8.

2.2 Kako izraziti količino sredstva za gnojenje EU?

Uredba, razen za rastni medij, ne določa posebnih pravil glede izražanja količine. Tako je količino mogoče izraziti v masi (t, kg ali g) ali prostornini (m3, l ali ml). Priporočeno je, da se uporabljajo le enote iz „mednarodnega sistema enot“.

Priporočeno je, da se za sredstva za gnojenje v trdni obliki količina izrazi v neto masi, za sredstva za gnojenje v tekoči obliki pa v neto masi in/ali prostornini.

Za rastni medij veljajo posebne zahteve, ki so določene v FKS 4 v delu II Priloge III. Količino je mogoče poleg zahtevanih mer prostovoljno navesti z dodatnimi merami.

2.3 Kako navesti informacije o splošnih odmerkih?

Ker so priporočila za gnojenje lahko specifična glede na kmetijsko rastlino, lokacijo, tla ali podnebje, je morda upravičeno, da proizvajalci in drugi gospodarski subjekti uporabijo dokaj splošno priporočilo glede odmerka, vključno z mejnimi vrednostmi uporabe.

Proizvajalec se lahko odloči, da bo informacije v zvezi z odmerkom prilagodil glede na končnega uporabnika. Razlikovali bi lahko med naslednjimi kategorijami:

— potrošniška uporaba (tj. zasebna gospodinjstva, ljubiteljski vrtnarji),

— profesionalna uporaba (tj. javna domena, kmetje),

— industrijska uporaba (tj. uporaba snovi kot takih ali v pripravku na industrijski lokaciji, medpodjetniško poslovanje).

Na podlagi zgoraj navedenega razlikovanja se gospodarskim subjektom, ki želijo slediti temu pristopu, priporoča, naj informacije o odmerkih prilagodijo tako:

— Trg potrošniške uporabe: navesti je treba podrobne informacije o odmerkih na kmetijsko rastlino.

— Trg profesionalne uporabe: na etiketi morajo biti navedeni splošni odmerki in referenčni stavek, kot je „Za podrobnejša priporočila se obrnite na družbo X ali distributerja družbe X“.

— Industrijski trg: na etiketi mora biti naveden referenčni stavek (na primer): „Ta proizvod brez nadaljnje obdelave ni namenjen za neposredno nanašanje/uporabo.“

Poleg tega se predlaga, naj se doda stavek, ki kmete poziva k upoštevanju dobre prakse gnojenja:

„To so priporočeni odmerki proizvoda. Kmetom priporočamo, naj se posvetujejo s svetovalcem zaradi prilagoditve priporočil njihovemu posebnemu položaju in preprečitve prekomernega gnojenja.“

Ali

„Kmete se spodbuja, naj se izogibajo izgubi hranil in pri pripravi načrtov gnojenja upoštevajo uradna priporočila.“

Opomba: poleg obveznih zahtev je mogoče navesti prostovoljne informacije. Na primer, gospodarski subjekt lahko industrijskemu kupcu proda proizvod z etiketo, ki je pripravljena za profesionalno stranko.

2.4 Kako navesti informacije o pogojih shranjevanja?

Odgovornost proizvajalca je, da opredeli pogoje shranjevanja skladno s poznavanjem proizvoda in na podlagi dobre prakse. Ključni cilj mora biti shranjevati proizvod v varnih pogojih, da se ne izgubita njegova kakovost in zagotovljena vsebina. Mogoče je uporabiti piktograme, ki odražajo dobro prakso, če so ti jasni in nezavajajoči.

Informacije o pogojih shranjevanja lahko med drugim vključujejo naslednje vidike:

— obdobje shranjevanja

— okolje shranjevanja (odprto/streha/zaprto; pokrito; suho itd.)

— temperatura/vlažnost shranjevanja

— zlaganje

— nezdružljivost z drugimi materiali

— „Glej tudi informacije v varnostnem listu“ (če so na voljo)

2.5 Kaj pomeni obdobje funkcionalnosti sredstev, ki vsebujejo polimer iz KSM 9?

Obdobje funkcionalnosti polimera, ki spada v kategorijo sestavnih materialov (KSM) 9: O polimerih, ki niso polimeri hranil, lahko odloča proizvajalec. Opredeli, kako hitro se mora polimer razgraditi in kako pogoste uporabe so lahko določene v navodilih za uporabo. Če je navedeno obdobje funkcionalnosti kratko, je v navodilih za uporabo lahko določena pogosta uporaba, vendar pa mora biti potem tudi dejanska biorazgradljivost hitra. Nasprotno je biorazgradljivost v primeru daljšega navedenega obdobja funkcionalnosti lahko počasnejša, vendar mora biti potem tudi pogostost uporabe v navodilih za uporabo daljša, saj točka 1(f) dela I Priloge III določa, da mora biti obdobje med dvema uporabama vsaj tako dolgo kot navedeno obdobje funkcionalnosti, tj. ponovna uporaba med obdobjem funkcionalnosti ni dovoljena.

Na etiketo je mogoče dodati splošen stavek. Če velja za koristnega, se lahko doda piktogram, na katerem je navedeno najdaljše trajanje obdobja funkcionalnosti, kot je predlagano spodaj. Piktogram bi bilo treba dopolniti z besedilom, kot je navedeno v spodnjih priporočilih. V drugem primeru, kjer je obdobje funkcionalnosti izraženo kot razpon, je pomembno, da se navodila za uporabnika, ki preprečujejo ponovno uporabo, nanašajo na najdaljše možno obdobje, zajeto z razponom.

„Ponovna uporaba med obdobjem funkcionalnosti ni dovoljena. Za bolj specifična priporočila se obrnite na podjetje ali distributerja podjetja. www.spletišče.com“

„Ponovna uporaba po manj kot 8 tednih ni dovoljena. Za bolj specifična priporočila se obrnite na podjetje ali distributerja podjetja. www.spletišče.com“

Poleg tega se v primeru, ko proizvod vsebuje polimer, katerega namen je biti vezivo za proizvod, zahteva stavek, ki uporabnika obvešča, da proizvod ne sme biti v stiku s tlemi.

2.6 Kako navesti informacije o obvladovanju tveganj?

V primeru proizvodov, razvrščenih na podlagi Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (2) (v nadaljnjem besedilu: uredba CLP), je treba spoštovati dodatne zahteve za označevanje. Za več informacij glej pododdelek 2.10.

V drugih primerih je odgovornost proizvajalca, da zagotovi ustrezne informacije, ki omogočajo obvladovanje tveganj. Piktograme (razen piktogramov za nevarnost CLP, če proizvod ni razvrščen) je mogoče uporabiti, če so jasni in nezavajajoči.

Lahko se uporabi splošen stavek, kot je „Da bi se izognili tveganjem za zdravje ljudi in okolje, spoštujte navodila za priporočeno uporabo tega sredstva za gnojenje“.

V skladu s točkami 4, 5 in 6 v delu I Priloge III k uredbi o sredstvih za gnojenje v naslednjih posebnih primerih dodajte spodaj navedene stavke:

— kadar sredstvo za gnojenje EU vsebuje pridobljene proizvode v smislu uredbe o živalskih stranskih proizvodih, razen gnoja, „Rejne živali se ne smejo niti neposredno niti s pašo hraniti s krmnimi rastlinami z zemljišča, na katerem se je proizvod uporabljal, razen če je do košnje oziroma paše prišlo po poteku najmanj 21-dnevne karence.“

— kadar sredstvo za gnojenje EU vsebuje ricin, „Nevarno za živali v primeru zaužitja.“

— kadar sredstvo za gnojenje EU vsebuje nepredelane ali predelane kakavove lupine, „Strupeno za pse in mačke.“

2.7 Kaj pomeni izraz „sestavine“ in kako jih označiti?

Za sestavine se štejejo vse vrste materiala/-ov (kot so surovine, snovi, zmesi, sestavni materiali v razsutem stanju za povečevanje prostornine itd.), ki so med proizvodnjo namerno uporabljene za sredstvo za gnojenje / dodane sredstvu za gnojenje, ali snovi, ki so namerno pridobljene s kemično reakcijo znotraj proizvodnega postopka tega sredstva. V nekaterih primerih lahko sestavine vsebujejo nečistoče, ki jih je treba izključiti s seznama sestavin.

Pri materialih, pridobljenih s kemično reakcijo, je treba deklarirati le reakcijski produkt (npr. amonijev nitrat, sečnino), predhodnih sestavin pa ne.

V skladu z uredbo o sredstvih za gnojenje se vse sestavine, katerih delež v teži proizvoda znaša več kot 5 %, navedejo v padajočem vrstnem redu po odstotku teže suhe snovi.

Gospodarski subjekti se poleg obveznega deklariranja vseh sestavin, katerih delež v teži proizvoda znaša več kot 5 %, lahko odločijo, da bodo označili sestavine, katerih delež v teži proizvoda znaša manj kot 5 %. Da bi pri tem preprečili zmedo med obveznim in prostovoljnim označevanjem, se te sestavine navedejo kot dodatne informacije in ne v razdelku „sestavine“, kjer se pričakuje le navedba sestavin, katerih delež v teži proizvoda znaša več kot 5 %.

V skladu z uredbo o sredstvih za gnojenje pri označevanju ni obvezno deklarirati dejanskega odstotka vsake sestavine v končni formulaciji sredstva za gnojenje.

Pri snoveh in zmeseh, zajetih v uredbi CLP, mora biti identifikacija skladna z zahtevami te uredbe. Tako je treba za zmes na seznamu sestavin navesti njeno trgovsko ime in identiteto snovi, ki prispevajo k razvrstitvi v skladu s členom 18(3) uredbe CLP.

Pri naravnih materialih je poleg imen, ki se uporabljajo v skladu s členom 18 uredbe CLP, mogoče uporabiti imena mineralov (npr. silvinit, langbeinit) in ustrezno identifikacijsko številko materiala (številko CAS ali številko ES), če je na voljo.

Da bi se izognili zelo dolgim seznamom na sami etiketi, je pri opisovanju KSM sestavin priporočeno uporabiti opombo ali skrajšano navedbo KSM.

Primer za organsko mineralno gnojilo:

— KSM z opombo Kakavova lupina1, perna moka2, superfosfat konc.3 št. CAS 65996-95-4, kalijev klorid3 št. CAS 7447-40-7, magnezijev oksid3 št. CAS°1309-48-4, ricinusova pogača1, kostna moka2, sečnina3 št. CAS 57-13-6 Vključuje: 1 rastline, dele rastlin ali rastlinske izvlečke; 2 pridobljene proizvode v smislu Uredbe (ES) št. 1069/2009; 3 snovi in zmesi neobdelanega materiala.

— Skrajšana navedba KSM Kakavova lupina (KSM 2: rastline, deli rastlin ali rastlinski izvlečki), perna moka (KSM 10: pridobljeni proizvodi v smislu Uredbe (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (3)), superfosfat konc. št. CAS 65996-95-4 (KSM 1: snovi in zmesi neobdelanega materiala), kalijev klorid št. CAS 7447-40-7 (KSM 1), magnezijev oksid št. CAS 1309-48-4 (KSM 1), ricinusova pogača (KSM 2), kostna moka (KSM 10), sečnina št. CAS 57-13-6 (KSM 1) V posebnem primeru sredstev za gnojenje, ki vsebujejo kompost in/ali digestat, je priporočeno, da se seznam sestavin dopolni z uporabljenimi surovinami.

Primer:

— Kompost KSM 3 (zeleni kompost)

— Digestat KSM 5 (trdna frakcija digestata iz energijskih poljščin in bioloških odpadkov rastlinskega izvora)

2.8 Kako označiti funkcijo proizvodov, ki imajo dve ali več funkcij?

Etiketa mora biti opremljena z oznakami, kot so navedene v Prilogi I k uredbi o sredstvih za gnojenje, ki ustrezajo navedenim funkcijam proizvoda. Navedejo se samo oznake FKS, za katere je bila ugotovljena skladnost. V tem primeru lahko proizvajalec prosto izbere vrstni red različnih (dveh ali več) oznak na etiketi. Te funkcije je mogoče ločiti s pomišljajem ali besedo, kot je „in“ ali „s/z“.

Primeri:

— Enostavno trdno anorgansko gnojilo z makrohranili – sredstvo za apnjenje

— Enostavno trdno anorgansko gnojilo z makrohranili s sredstvom za apnjenje

— Enostavno trdno anorgansko gnojilo z makrohranili in sredstvo za apnjenje

Če je proizvod iz FKS 7 ter kombinacija FKS 6(A) in FKS 6(B), veljajo zgoraj opisana splošna priporočila.

Navedba indeksnih številk FKS ni obvezna; za več informacij glej pododdelek 2.1.

2.9 Ali je za zahteve v točkah 4, 5, 6 in 9 v delu I Priloge III mogoče uporabiti drugačno ubeseditev?

Uredba o sredstvih za gnojenje ne dopušča preoblikovanja besedila zahtev v točkah 4, 5 in 6 v delu I Priloge III.

Za točko 9 v delu I Priloge III se lahko uporabi besedilo, ki je podobno izrazu „z nizko vsebnostjo kloridov“.

2.10 Ali je piktograme mogoče uporabiti na podlagi dobre prakse? Kako ravnati glede interakcije z uredbo CLP?

Uporabnika se lahko prostovoljno obvesti o pogojih shranjevanja ter o obvladovanju vplivov na zdravje in okolje s piktogrami na podlagi dobre prakse, tudi če proizvod ne spada na področje uporabe uredbe CLP.

Če se uporablja uredba CLP, morajo biti na etiketi proizvoda izpolnjene vse zahteve za označevanje, ki jih ta postavlja (piktogrami za nevarnost, opozorilne besede, izjave o nevarnosti in previdnosti, edinstveni identifikator formule, kjer je primerno, dodatne zahteve za potrošniško uporabo in tako naprej), vključno s pogoji shranjevanja in obvladovanjem tveganj. Dodatne informacije (npr. piktogrami o dobri praksi) bi lahko bile označene v skladu s členom 25 uredbe CLP. Ti obveznih elementov označevanja, ki jih zahteva uredba CLP, ne smejo nadomestiti, od njih odvračati ali jim nasprotovati.

V primeru uporabe piktogramov se je v skladu s členom 25 uredbe CLP pomembno izogibati dvojnemu označevanju.

Primer:

2.11 V katerih primerih lahko proizvajalec vsebnost hranil izrazi v elementarni obliki?

Proizvajalec lahko vsebnost hranil, ki jo zahteva uredba o sredstvih za gojenje, izrazi v elementarni obliki namesto ali poleg oksidirane oblike v skladu s pretvorbenimi faktorji, opredeljenimi v točki 10 v delu I Priloge III. Za več informacij glej oddelek 3 tega dokumenta s smernicami.

2.12 Kako se sklicevati na organsko snov namesto na organski ogljik?

Informacije, ki jih zahteva uredba o sredstvih za gnojenje, se lahko namesto na organski ogljik (Corg) ali poleg organskega ogljika nanašajo na organsko snov v skladu z naslednjimi pretvorbenimi faktorji:

organski ogljik (Corg) = organska snov × 0,56

Če sta uporabljena oba, je organsko snov mogoče zapisati v oklepaju poleg organskega ogljika (Corg) ali v razdelku s prostovoljnimi informacijami.

2.13 Primer splošnih zahtev za označevanje in izgleda

Podroben okvir etikete, ki vključuje vse FKS in sklicevanja na zahteve za označevanje iz uredbe o sredstvih za gnojenje, je na voljo v prilogi k temu dokumentu s smernicami.

3. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE GNOJILA IZ FKS 1

3.1 Ali je treba označiti vsebnost vseh hranil, ki so prisotna v gnojilu?

V skladu s točko 1 v FKS 1: gnojilo v delu II Priloge III, izjava o hranilih je prostovoljna izjava in proizvajalci se odločijo, katera hranila želijo deklarirati – če so izpolnjene zahteve v zvezi z najmanjšo količino, določeno v Prilogi I, razen za:

— dušik (N) ali fosforjev pentoksid (P2O5), ki ga je treba navesti, takoj ko preseže 0,5 masnega odstotka (za več podrobnosti glej pododdelek 3.3),

— mikrohranila, prisotna v najmanjši vsebnosti, določeni v Prilogi I, ki jih je treba deklarirati, če so namenoma dodana anorganskemu ali organsko-mineralnemu gnojilu.

Če je hranilo deklarirano, morajo biti izpolnjene vse zahteve uredbe o sredstvih za gnojenje v zvezi z izjavo o hranilih.

3.2 Kako označiti vsebnost teh hranil, kadar uredba ne določa najmanjše vsebnosti sekundarnega hranila (FKS 1 (A) in FKS 1 (B))?

Odgovornost proizvajalca je, da deklarira vsebnost sekundarnih hranil, pri čemer upošteva tolerance, ki jih je treba uporabiti zanje.

3.3 Kako zagotoviti informacije, kadar je treba navesti vsebnost dušika (N) ali fosforjevega pentoksida (P2O5), ker presega 0,5 % masnega odstotka?

Vsebnost dušika (N) ali fosforjevega pentoksida (P2O5) je lahko navedena kot razpon vrednosti in je prikazana kot del etikete tik pod izjavo o hranilih ter jasno ločena s črto ali drugo informacijo z etikete. Glej okvir etikete, ki je naveden kot primer v pododdelku 2.13 tega dokumenta s smernicami. Za to navedbo je mogoče uporabiti splošen stavek, kot je „proizvod vsebuje [...]“.

3.4 Ali je na oznaki proizvoda namesto ali poleg izraza „anorganski“ mogoče uporabiti izraz „mineralen“? Kje se navede izraz „mineralen“?

Da, izraz „anorganski“ je mogoče nadomestiti z izrazom „mineralen“ za gnojilo, ki spada v FKS 1(C), če so izpolnjeni pogoji iz točke 4 v FKS 1: gnojilo v delu II Priloge III k uredbi o sredstvih za gnojenje. V tem primeru mora proizvajalec za uskladitev s točko 1(a) dela I v Prilogi III dodati indeks FKS zadevne podkategorije, v katero spada proizvod (tj. FKS 1 (C)(I)(a)(ii)).

Primer:

— Mineralno gnojilo z makrohranili (FKS 1 (C)(I)(a)(i))

— Mineralno gnojilo z makrohranili – FKS 1 (C)(I)(a)(i)

— KFK 1 (C)(I)(a)(i): mineralno gnojilo z makrohranili

3.5 Ali se amoniakov dušik (NH3) nanaša na amonijev dušik (NH4 +) za FKS 1?

Da.

4. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE ORGANSKEGA GNOJILA IZ FKS 1(A)

4.1 Primer etikete

4.2 Kako deklarirati organski dušik in izvor organske snovi?

Odgovornost proizvajalca je, da zagotovi ustrezne informacije o izvoru organske snovi v organskem gnojilu. Zagotoviti mora tudi ustrezne informacije, potrebne za obvladovanje tveganj za okolje. Da bi uporabnik izpolnil zahteve direktive o nitratih, bi bilo treba v deklaraciji organskega dušika navesti vsaj:

— „X % organskega dušika živalskega izvora, od tega Y % gnoja“, če proizvod vsebuje le živalsko surovino, ki zagotavlja organski dušik,

— „X % organskega dušika rastlinskega izvora“, če proizvod vsebuje le rastlinsko surovino, ki zagotavlja organski dušik,

— „X % organskega dušika živalskega in rastlinskega izvora, od tega Y % gnoja,“ če je proizvod mešanica živalske in rastlinske surovine, ki zagotavlja organski dušik.

4.3 S kakšno stopnjo natančnosti je treba deklarirati obvezne informacije za FKS 1(A)?

Ta pododdelek je zlasti pomemben za informacijske elemente, kot sta vsebnost organskega ogljika in vsebnost suhe snovi.

Proizvajalec prosto določi stopnjo natančnosti glede zgoraj navedenih informacij, ki je najustreznejša za uporabnika. Za vsebnost organskega ogljika in vsebnost suhe snovi se priporoča omejitev na eno decimalko, saj večja natančnost ne bi bila v skladu z natančnostjo trenutnih analitičnih metod.

4.4 Ali je treba deklarirati amonijev dušik, čeprav v proizvodu ni prisoten?

Amonijev dušik je treba deklarirati le, če je prisoten v končnem proizvodu.

4.5 Ali je namesto organskega ogljika mogoče deklarirati organsko snov?

V skladu s točko 11 v delu I Priloge III se je namesto ali poleg organskega ogljika (Corg) mogoče sklicevati na organsko snov. Pomembno je spoštovati naslednji pretvorbeni faktor:

Corg = organska snov × 0,56

Če sta uporabljena oba, je organsko snov mogoče zapisati v oklepaju poleg organskega ogljika (Corg) ali v razdelku s prostovoljnimi informacijami.

4.6 Kam vključiti informacije v zvezi z datumom proizvodnje?

Datum proizvodnje je datum, na katerega se konča proizvodni proces proizvoda. Proizvajalec je tisti, ki določi datum, na katerega se konča proizvodnja proizvoda. Če zaradi sistema proizvodnje ali shranjevanja točen datum proizvodnje proizvajalcu ni znan, se kot datum proizvodnje lahko razume datum pakiranja proizvoda. Točno mesto datuma proizvodnje na etiketi/embalaži se lahko razlikuje odvisno od tega, kaj zadevnemu proizvodu najbolj ustreza, pomembno pa je, da so na etiketi navedene vse informacije. Tako je mogoče uporabiti tako imenovano sledenje, tj. sklicevanje na eno samo mesto na etiketi, kjer je naveden datum. Gospodarski subjekt odloča o tem, v kakšni obliki bo naveden datum (s črkami ali številkami), pomembno pa je navesti popoln datum (dan/mesec/leto). Te informacije so na primeru etikete navedene v črni barvi.

5. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE ORGANSKO-MINERALNEGA GNOJILA IZ FKS 1(B)

5.1 Primer etikete

5.2 Kako deklarirati organski dušik in izvor organske snovi?

Odgovornost proizvajalca je, da zagotovi ustrezne informacije o izvoru organske snovi v organsko-mineralnem gnojilu. Zagotoviti mora tudi ustrezne informacije, potrebne za obvladovanje tveganj za okolje. Da bi uporabnik izpolnil zahteve direktive o nitratih, bi bilo treba v deklaraciji organskega dušika navesti vsaj:

— „X % organskega dušika živalskega izvora, od tega Y % gnoja“, če proizvod vsebuje le živalsko surovino, ki zagotavlja organski dušik;

— „X % organskega dušika rastlinskega izvora“, če proizvod vsebuje le rastlinsko surovino, ki zagotavlja organski dušik;

— „X % organskega dušika živalskega in rastlinskega izvora, od tega Y % gnoja,“ če je proizvod mešanica živalske in rastlinske surovine, ki zagotavlja organski dušik.

5.3 Ali je treba deklarirati posebno obliko dušika (N), fosforja (P) ali kalija (K), čeprav ni prisotna v proizvodu?

Posebne oblike ali topnost hranil se deklarira le, če so prisotne v končnem proizvodu.

5.4 Kako zagotoviti ustrezne informacije o morebitnih posledicah sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil na kakovost zraka in navesti poziv uporabnikom k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov, kadar je v proizvodu prisotna sečnina (CH4N2O)?

Označbe vseh sredstev za gnojenje, ki se tržijo v skladu z uredbo o sredstvih za gnojenje in vsebujejo sečnino, se morajo sklicevati na morebiten vpliv na kakovost zraka, ki je posledica sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil, ter uporabnike pozivati k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov. Ta izjava bi morala biti po možnosti blizu izjave o hranilih ali pod njo oziroma v razdelku, ki se nanaša na varnost in okolje.

Izjava je lahko splošna, na primer, ubesedena na naslednji način:

„To gnojilo vsebuje sečnino, ki lahko sprošča amoniak in vpliva na kakovost zraka. Odvisno od lokalnih pogojev je treba sprejeti ustrezne sanacijske ukrepe.“

ali

„To gnojilo vsebuje sečnino, ki lahko sprošča amoniak in vpliva na kakovost zraka. Odvisno od lokalnih pogojev je treba sprejeti ustrezne sanacijske ukrepe. Proizvajalec tega gnojila je že sprejel sanacijske ukrepe, s tem da mu je dodal inhibitor ureaze.“

5.5 Kako deklarirati „nizko vsebnost kadmija“?

Kadar je v proizvodu vsebnost kadmija enaka 20 mg/kg ali manj fosforjevega pentoksida (P2O5), je mogoče deklarirati, da ima proizvod nizko vsebnost kadmija. Priporočeno je, da se ta izjava umesti v razdelek etikete „Dodatne informacije“. To izjavo je mogoče deklarirati na različne načine, z besedilom in/ali uporabo piktograma. Pri uporabi piktograma poleg kemijskega simbola Cd ne sme vsebovati nobenih simbolov, ki predstavljajo druge značilnosti proizvoda.

5.6 Kako natančno je mogoče deklarirati mikrohranila?

Proizvajalec mora spoštovati decimalke, kot so za mikrohranila navedene v uredbi o sredstvih za gnojenje. Za več podrobnosti glej pododdelek 6.1.2.

6. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE ANORGANSKEGA GNOJILA IZ FKS 1(C)

6.1 FKS 1 (C)(I): Anorgansko gnojilo z makrohranili

6.1.1 Primer etikete

Predlog izjave o hranilih za anorgansko gnojilo z makrohranili in mikrohranili, vključno s povezavo na izjavo o mineralnem gnojilu:

TRDNO ANORGANSKO GNOJILO Z MAKROHRANILI NPK (Ca, Mg, S) mineralno gnojilo z mikrohranili, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ali MINERALNO GNOJILO (FKS 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) gnojilo z mikrohranili, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ali MINERALNO GNOJILO (FKS 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksno (4) gnojilo z mikrohranili, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ali MINERALNO GNOJILO (FKS 1(C)(I)(a)) NPK (Ca, Mg, S) kompleksno gnojilo 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) z mikrohranili 16 % CELOTNI DUŠIK (N) 7,0 % nitratni dušik 9,0 % amonijev dušik 9 % CELOTNI FOSFORJEV PENTOKSID (P2O5) (= 3,9 % P) 6,7 % vodotopni fosforjev pentoksid (P2O5) (= 2,9 % P) 9,0 % fosforjev pentoksid (P2O5), topen v nevtralnem amonijevem citratu (= 3,9 % P) 12 % KALIJEV OKSID (K2O) (= 10 % K) vodotopen 3 % CELOTNI KALCIJEV OKSID (CaO) (= 2,1 % Ca) 1,0 % CaO (= 0,7 % Ca) vodotopen 2 % CELOTNI MAGNEZIJEV OKSID (MgO) (= 1,2 % Mg) 15 % ŽVEPLOV TRIOKSID (SO3) (= 6 % S) vodotopen 0,01 % bor (B), kot natrijeva sol, vodotopen 0,020 % celotni baker (Cu), kompleksiran s HGA, 0,015 % vodotopen 0,30 % celotno železo (Fe) 0,26 % kot sulfat, vodotopen; 0,04 % kelatirano z EDTA 0,05 % mangan (Mn), kot sulfat, vodotopen 0,006 % celotni molibden (Mo), kot natrijeva sol 0,003 % vodotopen 0,008 % celotni cink (Zn), kot oksid Uporabljati samo v skladu s potrebami rastlin. Ne presezite predvidenega odmerka.

Opomba: ta primer etikete kaže le del obveznega označevanja (ki se uporablja za to kategorijo gnojila). Za primer z vsemi podrobnostmi glej primer v pododdelku 6.5.

6.1.2 Kakšno je minimalno število decimalk, ki jih je treba navesti na etiketi?

Uredba o sredstvih za gnojenje ne zagotavlja smernic o številu decimalk, ki se uporabijo. Avtor etikete mora poskrbeti, da je čitljiva za uporabnika in zato se predlaga:

— da se število decimalk omeji na nič ali eno decimalko za izjavo o makrohranilih (N-P-K-Ca-Mg-Na-S), razen za tista, za katera so najmanjše količinske vrednosti, ki jih je treba deklarirati, že določene z eno ali dvema decimalkama v Prilogi I k uredbi o sredstvih za gnojenje,

— da se v čim večji meri spoštuje število decimalk, kot je navedeno v Uredbi za izjavo o mikrohranilih. Po potrebi (npr. za dosego tolerančnih meja) je mogoče uporabiti dodatno decimalko, kot je navedeno v uredbi o sredstvih za gnojenje za mikrohranila.

6.1.3 Kako zagotoviti ustrezne informacije o morebitnih posledicah sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil na kakovost zraka in poziv uporabnikom k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov, kadar je v proizvodu prisotna sečnina (CH4N2O)?

Označbe vseh sredstev za gnojenje, ki se tržijo v skladu z uredbo o sredstvih za gnojenje in vsebujejo sečnino, se morajo sklicevati na morebiten vpliv na kakovost zraka, ki je posledica sproščanja amoniaka zaradi uporabe gnojil, ter uporabnike pozivati k uporabi ustreznih sanacijskih ukrepov. Ta izjava bi morala biti po možnosti blizu izjave o hranilih ali pod njo oziroma v razdelku, ki se nanaša na varnost in okolje.

Izjava je lahko splošna, na primer, ubesedena na naslednji način:

„To gnojilo vsebuje sečnino, ki lahko sprošča amoniak in vpliva na kakovost zraka. Odvisno od lokalnih pogojev je treba sprejeti ustrezne sanacijske ukrepe.“

ali

„To gnojilo vsebuje sečnino, ki lahko sprošča amoniak in vpliva na kakovost zraka. Odvisno od lokalnih pogojev je treba sprejeti ustrezne sanacijske ukrepe. Proizvajalec tega gnojila je že sprejel sanacijske ukrepe, s tem da mu je dodal inhibitor ureaze.“

6.1.4 Kako deklarirati „nizko vsebnost kadmija“?

Kadar je v proizvodu vsebnost kadmija enaka 20 mg/kg ali manj fosforjevega pentoksida (P2O5), je mogoče deklarirati, da ima proizvod nizko vsebnost kadmija. Priporočeno je, da se to izjavo umesti v razdelek etikete „Dodatne informacije“. To izjavo je mogoče deklarirati na različne načine, z besedilom in/ali uporabo piktograma. Pri uporabi piktograma poleg kemijskega simbola Cd ne sme vsebovati nobenih simbolov, ki predstavljajo druge značilnosti proizvoda.

6.2 FKS 1(C)(I)(a): Trdno anorgansko gnojilo z makrohranili

6.2.1 Primer etikete

Glej primer, naveden v pododdelku 7.1.

6.2.2 Primer za granulometrijo

Glej točko 6.2.3 v spodnjem pododdelku.

6.2.3 Kako je na etiketi mogoče navesti granulometrijo in fizično enoto? Ali se je pri navajanju granulometrije proizvoda dovoljeno sklicevati na več kot eno gostoto mreže?

Določeno/-e gostoto/-e mreže opredeli proizvajalec odvisno od proizvoda.

Informacije v zvezi z granulometrijo in fizično enoto je treba navesti, po možnosti skupaj na etiketi. Dodatne informacije o granulometriji lahko proizvajalec navede prostovoljno, pomembno pa je, da so skladne z uredbo o sredstvih za gnojenje.

Poleg tega bi moralo biti dovoljeno navesti več kot eno obliko fizične enote, saj je na primer zaradi stabilnosti lahko prisotna kombinacija več kot ene fizične enote.

Primer: Obvezna opisa granulometrije in fizične enote na etiketi za trdno anorgansko gnojilo z makrohranili:

Granulometrija: Prah. 90 % proizvoda gre skozi sito z gostoto mreže 1 mm. Granulometrija: Granule. X % proizvoda gre skozi sito z gostoto mreže Y mm.

Primer: Alternativna opisa granulometrije in fizične enote na etiketi za trdno anorgansko gnojilo z makrohranili, ki morata biti skladna z zahtevami v točki 2 v FKS 1(C)(I)(a) v delu II Priloge III:

Granulometrija: Kombinacija prahu in kep. X % proizvoda gre skozi sito z gostoto mreže 1 mm in preostalih Y % skozi sito z gostoto mreže Z mm. Granulometrija: Granule. 95 % proizvoda ima velikost granul 2,0–4,5 mm.

6.2.4 Kako je opredeljena „prevleka“?

Posebne informacije o prevlečenih gnojilih so na etiketi po možnosti čim bolj skupaj. Informacije o prevlečenih gnojilih, ki jih je treba navesti, se nanašajo na:

— obdobje funkcionalnosti prevlečenega gnojila,

— tip prevlečnega sredstva, kot je navedeno v točki 4 v FKS 1(C)(I)(a) v delu II Priloge III.

6.2.5 Kako deklarirati obdobje funkcionalnosti prevlečenega gnojila?

Glej priporočila zgoraj v oddelku 2.5.

6.2.6 Kako deklarirati tip prevlečnega sredstva?

Pri prevlečenih trdnih anorganskih gnojilih se navede ime prevlečnega/-ih sredstva/-ev in odstotek gnojila, prevlečenega s posameznim prevlečnim sredstvom. V okviru uredbe o sredstvih za gnojenje je prevlečno sredstvo polimer ali žveplo, ki nadzira prepustnost vode v delce hranil in tako sprostitev hranil. Tem informacijam sledita opozorili: „Stopnja sproščanja hranil se lahko razlikuje glede na temperaturo substrata. Gnojenje je morda treba prilagoditi.“ Če je gnojilo prevlečeno ali deloma prevlečeno z žveplom kot prevlečnim sredstvom, se prvo opozorilo ubesedi drugače: „Stopnja sproščanja hranil se lahko razlikuje glede na temperaturo substrata in biološko aktivnost.“

Primer, ki zajema vse obvezne informacije glede prevlečenih gnojil:

Proizvod, ki traja X–Y mesecev. 100 % proizvoda je prevlečenega s prevlečnim sredstvom BRANDNAME®. Stopnja sproščanja hranil se lahko razlikuje glede na temperaturo substrata. Gnojenje je morda treba prilagoditi. Ponovna uporaba po manj kot Y tednih ni dovoljena.

6.2.7 Kako zasnovati etiketo za gnojila, pridobljena z izkopom?

Izkop je ekstrakcija dragocenih mineralov ali drugih geoloških materialov iz zemlje, običajno iz rudnega telesa, žile, šiva, grebena ali sedimenta naplavin. Ti sedimenti so naravni viri mineralov, ki se uporabljajo kot anorganska gnojila ali surovine za proizvodnjo (nekaterih) anorganskih gnojil.

Zaradi naravnega izvora teh z izkopom pridobljenih gnojil se lahko naravno prisotne nečistoče (minerali, ki za proizvod niso pomembni) v proizvodu med postopkom izkopa razlikujejo. Ker pa se nečistoče ne vključijo na seznam sestavin (za več informacij glej pododdelek 2.7 tega dokumenta s smernicami), se le z izkopom pridobljeni proizvod (mineral) šteje kot sestavina in kot tak navede v razdelku sestavin na etiketi.

Nekatera z izkopom pridobljena gnojila so po svojem mineraloškem imenu znana že leta. Zato je pri njihovem navajanju v razdelku sestavin na etiketi poleg imen, ki se uporabljajo v skladu s členom 18 uredbe CLP, mogoče uporabiti imena mineralov (npr. silvinit, langbeinit) in ustrezno identifikacijsko številko materiala (številko CAS ali številko ES), če je na voljo.

Primer: Seznam sestavin na etiketi za gnojilo, pridobljeno z izkopom (naravno prisoten langbeinit). Sestavine: langbeinit (kalijev magnezijev sulfat) CAS 14977-37-8 (snovi in zmesi neobdelanega materiala).

6.3 FKS 1(C)(I)(b): Tekoče anorgansko gnojilo z makrohranili

Predlog izjave o hranilih za tekoče anorgansko gnojilo z makrohranili in mikrohranili, vključno s povezavo na izjavo o mineralnem gnojilu:

TEKOČE ANORGANSKO GNOJILO Z MAKROHRANILI NPK (Ca, Mg, S) gnojilo z mikrohranili, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ali TEKOČE MINERALNO GNOJILO (FKS 1(C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) gnojilo z mikrohranili, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) ali TEKOČE MINERALNO GNOJILO (FKS 1(C)(I)(b)) NPK (Ca, Mg, S) gnojilo 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) z mikrohranili 16 % CELOTNI DUŠIK (N) 7,0 % nitratni dušik 9,0 % amonijev dušik 9 % CELOTNI FOSFORJEV PENTOKSID (P2O5) (= 3,9 % P) 9,0 % vodotopni fosforjev pentoksid (P2O5) (= 3,9 % P) 12 % KALIJEV OKSID (K2O) (= 10 % K) vodotopen 3 % KALCIJEV OKSID (CaO) (= 2,1 % Ca) vodotopen 2 % MAGNEZIJEV OKSID (MgO) (= 1,2 % Mg) vodotopen 15 % ŽVEPLOV TRIOKSID (SO3) (= 6 % S) vodotopen Mikrohranila so popolnoma vodotopna: 0,01 % bor (B), kot natrijeva sol; 0,020 % baker (Cu), kompleksiran s HGA; 0,30 % železo (Fe), 0,26 % kot sulfat, 0,04 % kelatirano z EDTA; 0,05 % mangan (Mn), kot sulfat; 0,006 % molibden (Mo), kot natrijeva sol; 0,008 % cink (Zn), kot sulfat. Uporabljati samo v skladu s potrebami rastlin. Ne presezite predvidenega odmerka.

Opomba: ta primer etikete kaže le del obveznega označevanja (ki se uporablja za to kategorijo gnojila). Za primer z vsemi podrobnostmi glej primer v pododdelku 6.5.

6.4 FKS 1(C)(II): Anorgansko gnojilo z mikrohranili

6.4.1 FKS 1(C)(II)(a): Enostavno anorgansko gnojilo z mikrohranili

Predlog izjave o hranilih za enostavno anorgansko gnojilo z mikrohranili, vključno s povezavo na izjavo o mineralnem gnojilu:

ENOSTAVNO ANORGANSKO GNOJILO Z MIKROHRANILI mineralno gnojilo z mikrohranili ali ENOSTAVNO ANORGANSKO GNOJILO Z MIKROHRANILI mineralno gnojilo z mikrohranili, 5,3 % Fe ali MINERALNO GNOJILO Z MIKROHRANILI (FKS 1(C)(II)(a) 5,3 % celotno železo (Fe) 2,2 % kot sulfat, vodotopno 3,1 % kelatirano z EDTA, 1,5 % vodotopno Uporabljati samo v skladu s potrebami rastlin. Ne presezite predvidenega odmerka.

Opomba: ta primer etikete kaže le del obveznega označevanja (ki se uporablja za to kategorijo gnojila). Za primer z vsemi podrobnostmi glej primer v pododdelku 6.5.

6.4.2 FKS 1(C)(II)(b): Sestavljeno anorgansko gnojilo z mikrohranili

Predlog izjave o hranilih za sestavljeno anorgansko gnojilo z mikrohranili, vključno s povezavo na izjavo o mineralnem gnojilu:

SESTAVLJENO ANORGANSKO GNOJILO Z MIKROHRANILI mineralno gnojilo z mikrohranili v raztopini ali SESTAVLJENO ANORGANSKO GNOJILO Z MIKROHRANILI mineralno gnojilo z mikrohranili v raztopini, 0,2 % B, 0,52 % Cu, 2,3 % Fe, 0,5 % Mn, 0,06 % Mo, 0,8 % Zn ali MINERALNO GNOJILO Z MIKROHRANILI V RAZTOPINI (FKS 1(C)(II)(b) Mikrohranila so popolnoma vodotopna: 0,2 % bor (B), kot natrijeva sol; 0,52 % baker (Cu), kot sulfat, kompleksiran s HGA; 2,30 % železo (Fe), 1,04 % kelatirano z EDTA; 0,5 % mangan (Mn), kot sulfat; 0,06 % molibden (Mo), kot natrijeva sol; 0,8 % cink (Zn), kot sulfat. ali 0,2 % bor (B), kot natrijeva sol, vodotopen 0,52 % baker (Cu), kompleksiran s HGA, vodotopen 2,30 % železo (Fe), kot sulfat; 1,04 % kelatirano z EDTA, vodotopno 0,5 % mangan (Mn), kot sulfat, vodotopen 0,06 % molibden (Mo), kot natrijev molibdat, vodotopen 0,8 % cink (Zn), kot sulfat, vodotopen Uporabljati samo v skladu s potrebami rastlin. Ne presezite predvidenega odmerka.

Opomba: ta primer etikete kaže le del obveznega označevanja (ki se uporablja za to kategorijo gnojila). Za primer z vsemi podrobnostmi glej primer v pododdelku 6.5.

6.5 PFC 1(C) primer celovite oznake

7. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE SREDSTVA ZA APNJENJE IZ FKS 2

7.1 Primeri etikete

Primer 1

Primer 2

7.2 Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki

Primeri prostovoljnih dodatkov v razdelku etikete „Dodatne informacije“:

– Označevanje v skladu z Uredbo (ES) št. 2003/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (5) ali standardom EN 14069

Od leta 2014 so se sredstva za apnjenje označevala v skladu z merili iz Uredbe (ES) št. 2003/2003, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) št. 463/2013 (6). Da se zagotovi nekaj doslednosti pri informacijah z etikete in uporabnikom ponudijo znane informacije, je sklicevanje na označevanje s to uredbo mogoče prostovoljno navesti v razdelku „Dodatne informacije“.

Druga možnost je sklicevanje na poimenovanje proizvoda v skladu s standardom EN 14069 (7), ki se prostovoljno umesti na oznako materiala za apnjenje. Ta evropski standard določa standardne in posebne zahteve glede proizvodov naravnega izvora in proizvodov iz industrijskih procesov, ki se uporabljajo kot materiali za apnjenje v kmetijstvu.

– Sklicevanje na reaktivnost

V skladu s Prilogo III k uredbi o sredstvih za apnjenje je treba deklarirati reaktivnost in metodo določevanja reaktivnosti.

V obstoječih poslovnih praksah so priznane tri metode določevanja reaktivnosti materialov za apnjenje:

(a) določevanje reaktivnosti karbonatnih in silikatnih sredstev za apnjenje s klorovodikovo kislino;

(b) določevanje vpliva sredstva za apnjenje z inkubacijsko metodo;

(c) določevanje reaktivnosti z metodo avtomatske titracije s citronsko kislino.

V Prilogi I k uredbi o sredstvih za gnojenje so minimalne zahteve za reaktivnost določene s sklicevanjem na test s klorovodikovo kislino in inkubacijski test. V nekaterih državah članicah EU merijo reaktivnost materialov za apnjenje z drugim testom: z metodo citronske kisline (kot je trenutno opisana v standardu EN 16357 (8)). Vendar ta metoda ni vključena v Prilogo I k uredbi o sredstvih za gnojenje in je zato ni mogoče uporabiti za dokazovanje skladnosti z zahtevami zadevne uredbe.

Posebne zahteve za označevanje za FKS 2 v Prilogi III ne določajo obveznega sklicevanja na enega od obeh testov, vključenih v Prilogo I. Tako lahko proizvajalec za namene označevanja med vsemi razpoložljivimi testi merjenja izbere tistega, ki najbolje ustreza proizvodu in ima najvišjo vrednost za uporabnika, ter primerno deklarira reaktivnost svojega proizvoda.

8. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE IZBOLJŠEVALCA TAL IZ FKS 3

8.1 FKS 3(A) Izboljševalec tal

8.1.1 Primeri etikete

Primer 1: za označevanje 100-odstotno organskega izboljševalca tal iz šote, ki se v dopolnjeni obliki na primer uporablja za gojenje borovnic

Primer 2: za označevanje izboljševalca tal v obliki komposta v razsutem stanju

8.1.2 Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki

Prostovoljno je mogoče dodati nacionalne predpise o uporabi proizvoda ali skladnosti z zahtevami za njegovo dajanje na nacionalni trg, če so ti jasni za uporabnika in ločeni od etikete iz uredbe o sredstvih za gnojenje.

Morebitne izjave o skladnosti z uredbo o sredstvih za gnojenje vključujejo:

„Proizvod izpolnjuje zahteve za FKS 3(A) (organski izboljševalec tal) iz dela II Priloge I in za KSM 3 (kompost) iz dela II Priloge II k uredbi o sredstvih za gnojenje.“

„Proizvod izpolnjuje zahteve Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 (ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov).“ (9)

„Proizvodni postopek in proizvod sta bila podvržena zunanjemu nadzoru v skladu z modulom D1: zagotavljanje kakovosti proizvodnega postopka, kakor je opisano v delu II Priloge IV k uredbi o sredstvih za gnojenje.“

8.2 FKS 3(B): Anorganski izboljševalec tal

8.2.1 Primer etikete

8.2.2 Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki

Priloga I k uredbi o sredstvih za gnojenje ne določa meril ali parametrov učinkovitosti za anorganske izboljševalce tal, kar pomeni, da ni treba izpolniti nobenih zahtev za označevanje, značilnih za posamezni proizvod. Ker ni harmoniziranih meril in ustreznih standardov zanje, so dobavitelji proizvoda pozvani, da informacije o učinkovitosti proizvoda navedejo v razdelku „Dodatne informacije“.

9. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE RASTNEGA MEDIJA IZ FKS 4

Proizvod iz FKS 4, sestavljen iz ene same sestavine v razsutem stanju (za povečevanje prostornine) ali iz mešanice sestavin v razsutem stanju (za povečevanje prostornine) (npr. šote, lesnih vlaken, kokosovih vlaken, komposta, ekspandiranega perlita).

9.1 Primera etikete

Primer 1: označevanje steklene volne kot rastnega medija

Primer 2: rastni medij, ki vsebuje samo sestavine v razsutem stanju (za povečevanje prostornine)

Rastni medij ne sme vsebovati gnojil, sredstev za apnjenje, rastlinskih biostimulantov ali proizvodov, ki spadajo v druge FKS. Ta tip rastnega medija (FKS 4) se da na trg za izjemne uporabe, kjer dodatek proizvodov, ki spadajo v druge FKS, ni bistven. Uporabljal se bo tudi kot osnova za mešanice sredstev za gnojenje (FKS 7), ki vsebujejo druge FKS. Vsak rastni medij (FKS 4), ki je zmešan z enim ali več proizvodov iz katere koli druge FKS (npr. gnojilom, sredstvom za apnjenje, rastlinskimi biostimulanti), spada v FKS 7. Primer je podan v oddelku 12 o zahtevah za označevanje za FKS 7.

Opomba: Ta okvir etikete je naveden kot splošen okviren primer strukture etikete.

9.2 Sklicevanje na predpise, pojasnilo in prostovoljni dodatki

Prostovoljno je mogoče dodati nacionalne predpise, če so jasni za uporabnika in ločeni od etikete iz uredbe o sredstvih za gnojenje.

10. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE INHIBITORJEV IZ FKS 5

10.1 FKS 5(A) Inhibitor nitrifikacije

Primer:

10.2 FKS 5(B) Inhibitor denitrifikacije

Trenutno na trgu EU komercialno ni na voljo nobenega inhibitorja denitrifikacije. Splošna zasnova etikete je podobna zasnovi za inhibitor nitrifiacije in/ali inhibitor ureaze.

10.3 FKS 5(C) Inhibitor ureaze

Primer:

11. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE RASTLINSKEGA BIOSTIMULANTA IZ FKS 6

11.1 Primera etikete

11.1.1 FKS 6(A) Mikrobni rastlinski biostimulant

11.1.2 FKS 6(B) Nemikrobni rastlinski biostimulant

11.2 Kako označiti fizično obliko proizvoda?

Navede se fizična oblika (tekoče ali trdno).

11.3 Kako navesti vsa zadevna navodila v zvezi z učinkovitostjo proizvoda, vključno s praksami upravljanja tal, kemičnim gnojenjem, nezdružljivostjo s fitofarmacevtskimi sredstvi, priporočeno velikostjo brizgalnih šob, tlakom razprševanja in drugimi ukrepi za preprečevanje zanašanja?

Navodila za uporabo je mogoče zagotoviti v obliki tabele, kot je navedeno v primerih v pododdelku 11.1, vključno z informacijami o, na primer, kmetijskih rastlinah, odmerku, metodi uporabe, fazi uporabe, številu uporab in navedbah. Učinki, ki naj bi jih imel proizvod, ustrezajo tistim, navedenim v opredelitvi biostimulanta, namreč: učinkovitost izrabe hranil, toleranca na abiotski stres, kakovostne lastnosti ali razpoložljivost hranil, zajetih v tleh ali rizosferi. Ti se po možnosti dopolnijo z zatrjevanimi učinki, opredeljenimi v harmoniziranih standardih za biostimulante.

11.4 Kako vključiti izjavo o dejstvu, da mikroorganizmi lahko povzročijo preobčutljivostne reakcije?

Etiketa mora vsebovati naslednje besedilo: „Mikroorganizmi lahko povzročijo preobčutljivostne reakcije.“ To besedilo se vključi med druga opozorila o nevarnosti v razdelku etikete „Informacije o varnosti in okolju:“.

11.5 Kako navesti datum proizvodnje in datum izteka roka uporabnosti ter kam ju umestiti na etiketi?

Datum proizvodnje in datum izteka roka uporabnosti se navedeta na etiketi. O določitvi datuma izteka roka uporabnosti proizvoda odloča proizvajalec. Datum proizvodnje in datum izteka roka uporabnosti sta lahko tudi neposredno na embalaži ali v zloženki (v primeru proizvoda v razsutem stanju).

11.6 Posebna navodila za mikrobne biostimulante

V delu etikete „Izjava o vsebnosti“ se navedejo vsi namerno dodani mikroorganizmi. Kadar obstaja več sevov mikroorganizma, se navedejo sevi, ki so bili dodani namerno. Koncentracija mikroorganizmov se izrazi kot število aktivnih enot na prostornino ali težo ali na kateri koli drug način, ki ustreza mikroorganizmu, na primer število kolonijskih enot na gram (cfu/g).

12. POSEBNE ZAHTEVE ZA OZNAČEVANJE MEŠANICE SREDSTEV ZA GNOJENJE IZ FKS 7

Kot je navedeno v uredbi o sredstvih za gnojenje, se vse zahteve za označevanje, ki veljajo za vsa posamezna sredstva za gnojenje EU, ki sestavljajo mešanico, uporabljajo za mešanico sredstev za gnojenje. Zaradi boljšega razumevanja so zahteve za označevanje, značilne za vsako FKS, spodaj v primerih označevanja opredeljene z barvno kodo.

12.1 Primeri etikete

V naslednjih primerih velja predpostavka, da mešanje ne vodi v spremembo narave posameznega sredstva, ki sestavlja zadevne mešanice sredstev za gnojenje.

Primer 1: Označevanje mešanice sredstev za gnojenje, sestavljene iz dveh sredstev za gnojenje iz iste FKS (že EU skladnega sredstva iz FKS 1(C) v svetlo modrem z drugim že EU skladnim sredstvom iz FKS 1(C) v temno modrem)

Primer 2: Označevanje mešanice sredstev za gnojenje z dvema navedenima funkcijama: mešanica že skladnega sredstva iz FKS 1(C) (anorgansko gnojilo) v modrem z drugim že skladnim sredstvom iz FKS 5 (inhibitor) v oranžnem

Primer 3: Označevanje mešanice sredstev za gnojenje s tremi navedenimi funkcijami: mešanica sredstva iz FKS 4 (rastni medij) v rdečem s sredstvom iz FKS 1(C)(I) (sestavljeno trdno anorgansko gnojilo z makrohranili) v modrem in sredstvom iz FKS 2 (sredstvo za apnjenje) v oranžnem

Kot je pojasnjeno v razdelku 9, vsak rastni medij, pomešan z enim ali več sredstvi iz drugih FKS (npr. gnojilom, sredstvom za apnjenje, biostimulanti), velja kot mešanica sredstev za gnojenje.

Primer 4: Označevanje mešanice sredstev za gnojenje s tremi navedenimi funkcijami: FKS 1(C) (anorgansko gnojilo) v modrem + FKS 2 (sredstvo za apnjenje) v oranžnem + FKS 6(B) (nemikrobni rastlinski biostimulant) v rdečem

Primer 5: Označevanje mešanice sredstev za gnojenje z dvema navedenima funkcijama: sredstvo iz FKS 6(B) (nemikrobni rastlinski biostimulant) v rdečem in sredstvo iz FKS 1(B) (organsko gnojilo) v modrem

12.2 Kako izraziti zahteve za označevanje za FKS 7?

Kot je navedeno v Prilogi III k uredbi o sredstvih za gnojenje, se vse zahteve za označevanje, ki veljajo za vsa posamezna sredstva za gnojenje EU, ki sestavljajo mešanico, uporabljajo za mešanico sredstev za gnojenje. Izrazijo se v zvezi s končnim proizvodom.

Če zahteva za označevanje velja samo za posamezno sredstvo za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico, velja tudi za končno mešanico sredstev za gnojenje. Povedano drugače, zahteva za označevanje, ki zadeva posamezno sredstvo, je relevantna tudi za celotno mešanico.

Splošno pravilo je, da se zahteve za označevanje posameznega sredstva za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico, izrazijo za končno mešanico sredstev za gnojenje.

Če se za določeno posamezno sredstvo za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico, zahtevajo minimalna vsebnost ali koncentracije, te za mešanico ne veljajo.

Primer: Vsebnost hranil mešanice sredstev za gnojenje, v kateri je kot hranilo deklariranih 10 % trdnega organskega gnojila s 4 % celotnega dušika (N) in 12 % celotnega kalijevega oksida (K2O), bo izražena za končno mešanico sredstev za gnojenje kot tako:

— 0,4 % celotni dušik (N)

— 1,2 % celotni kalijev oksid (K2O)

Zahteva glede minimalne vsebnosti 1 masnega odstotka celotnega dušika, ki velja za trdna organska gnojila, se za mešanico sredstev za gnojenje ne uporablja.

Če zahteva za označevanje, ko je izražena za končno mešanico sredstev za gnojenje, ne zagotavlja nobenih koristnih informacij ali če je za končno mešanico sredstev za gnojenje ni mogoče izraziti, se izrazi za posamezno sredstvo za gnojenje EU, ki sestavlja zadevno mešanico. V tem primeru se navede odstotek posameznega sredstva za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico sredstev za gnojenje.

Primer: Označevanje reaktivnosti mešanice sredstev za gnojenje, ki vsebuje sredstvo za apnjenje, bi bilo deklarirano tako:

Če je zahteva za označevanje skupna več posameznim sredstvom za gnojenje EU, ki sestavljajo mešanico, vendar se jo izraža na različne načine, se vse zahteve za označevanje navedejo na etiketi končne mešanice sredstev za gnojenje in izrazijo za vsako FKS.

Primer: Granulometrijo je mogoče izraziti kot masni odstotek proizvoda, ki gre skozi različna sita (skozi 1-milimetrsko sito za sredstva za apnjenje in skozi opredeljeno sito za trdna anorganska gnojila, ki je lahko drugačno od 1-milimetrskega).

Granulometrija bi bila za mešanico sredstev za gnojenje, ki vsebuje sredstvo za apnjenje in trdno anorgansko gnojilo, lahko označena tako:

Če za posamezno sredstvo za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico, velja datum izteka roka uporabnosti, potem bo veljal tudi za končno mešanico sredstev za gnojenje. Datum izteka roka uporabnosti se prilagodi v skladu s končno mešanico sredstev za gnojenje in ne more biti poznejši od datuma, ki velja za zadevno posamezno sredstvo za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico.

Če ta zahteva velja za več posameznih sredstev za gnojenje EU, ki sestavljajo mešanico, se uporabi datum, ki je najbolj omejujoč.

Če je na enem ali več posameznih sredstev za gnojenje EU, ki sestavljajo mešanico, navedena številka priglasitvenega organa, jo je treba navesti tudi na etiketi končne mešanice sredstev za gnojenje glede posameznega sredstva za gnojenje EU, ki sestavlja mešanico.

Primer: Mešanica sredstev za gnojenje, sestavljena iz sredstva za gnojenje EU, obravnavanega z modulom D1

Številka priglašenega organa 0123 (inhibitor)

Številka priglašenega organa se na etiketah navede le pri sredstvih za gnojenje, katerih skladnost je bila ugotovljena prek modula A1 in modula D1.

(1) Uredba (EU) 2019/1009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o določitvi pravil o omogočanju dostopnosti sredstev za gnojenje EU na trgu, spremembi uredb (ES) št. 1069/2009 in (ES) št. 1107/2009 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2003/2003 (UL L 170, 25.6.2019, str. 1).

(2) Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006 (UL L 353, 31.12.2008, str. 1).

(3) Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (Uredba o živalskih stranskih proizvodih) (UL L 300, 14.11.2009, str. 1).

(4) Velja samo za tista gnojila, ki ustrezajo opredelitvi kompleksa (vsaka fizična enota vsebuje vsa deklarirana hranila v njihovi deklarirani vsebnosti).

(5) Uredba (ES) št. 2003/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o gnojilih (UL L 304, 21.11.2003, str. 1).

(6) Uredba Komisije (EU) št. 463/2013 z dne 17. maja 2013 o spremembi Uredbe (ES) št. 2003/2003 Evropskega parlamenta in Sveta o gnojilih zaradi prilagoditve prilog I, II in IV k Uredbi tehničnemu napredku (UL L 134, 18.5.2013, str. 1).

(7) EN 14069:2017, Sredstva za apnjenje – Poimenovanja, specifikacije in označevanje.

(8) EN 16357:2013: Karbonatna sredstva za apnjenje – Določevanje reaktivnosti – Metoda avtomatske titracije s citronsko kislino.

(9) UL L 189, 20.7.2007, str. 1.