o izvajanju zakonodaje EU o odpadkih v obdobju 2010-2012 Izvajanje Direktive 2008/98/ES o odpadkih, Direktive 86/278/EGS o blatu iz čistilnih naprav, Direktive 1999/31/ES o odlagališčih, Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži, Direktive 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) in Direktive 2006/66/ES o baterijah in akumulatorjih

Kadar so bile države članice pozvane, naj navedejo statistične podatke in podatke o izpolnjevanju ciljev iz direktiv, se jih je večina sklicevala na letna poročila, predložena uradu Eurostat.

Kakovost in podrobnost poročanja ter zagotovljenih informacij se precej razlikujeta. Večkrat so bili podani nejasni in nedoločni odgovori. Odgovori so na primer pogosto vsebovali zgolj sklicevanja na nacionalno zakonodajo ali odgovore, podane v prejšnjih poročevalskih obdobjih, niso pa bile zagotovljene nadaljnje informacije o izvajanju direktiv v praksi, četudi se je to izrecno zahtevalo.

Poročilo temelji na informacijah, ki so jih države članice zagotovile v odgovorih na vprašalnike o izvajanju. V primerih, v katerih države članice niso zagotovile zahtevanih informacij, poročilo temelji na drugih razpoložljivih virih informacij, kot so poročila Evropske agencije za okolje, informacije s spletišč držav članic in odgovori, predloženi v prejšnjih poročevalskih obdobjih. Podrobne informacije o izvajanju posameznih direktiv so na voljo na spletnem naslovu: http://ec.europa.eu/environment/waste/reporting/index.htm .

Direktive 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih in razveljavitvi Direktive 91/157/EGS (Besedilo velja za EGP) (direktiva o baterijah).

Direktive 2002/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. januarja 2003 o odpadni električni in elektronski opremi (direktiva o OEEO);

Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži (direktiva o embalaži in odpadni embalaži);

Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (okvirna direktiva o odpadkih);

Države članice so morale novo okvirno direktivo o odpadkih prenesti najpozneje do 12. decembra 2010. V času poročanja so jo vse bodisi že prenesle bodisi so jo prenašale.

V primerjavi s preteklimi poročevalskimi obdobji se je nastajanje komunalnih odpadkov na prebivalca zmanjšalo, zmanjšalo se je tudi odlaganje komunalnih odpadkov na odlagališčih, povečala pa sta se recikliranje in sežig z energetsko predelavo. Do konca leta 2012 je vsaj polovica držav članic je dosegla ali presegla cilj za leto 2020, tj. cilj priprave za ponovno uporabo in recikliranje 50 % gospodinjskih odpadkov in odpadkov podobne narave, ali pa je bila na dobri poti, da do tedaj doseže ta cilj. Sedem držav članic je poročalo, da so do leta 2012 navedeni cilj že dosegle ali presegle. Sedem drugih držav članic je poročalo, da so pripravile za ponovno uporabo in reciklirale več kot 40 % gospodinjskih odpadkov in odpadkov podobne narave.

Številne države članice so predložile podatke o stopnjah predelave gradbenih odpadkov in odpadkov pri rušenju objektov za obdobje 2010–2012. Štirinajst držav članic je poročalo, da so že dosegle ali presegle cilj predelave 70 % gradbenih odpadkov in odpadkov pri rušenju objektov.

Večina držav članic je objavila programe preprečevanja nastajanja odpadkov. Osem držav članic je še posodabljalo svoje načrte ravnanja z odpadki skladno z zahtevami iz okvirne direktive o odpadkih. Države članice so skupaj z zahtevami TOEI v nacionalne zakonodaje in politike vključile načela razširjene odgovornosti proizvajalca, samozadostnosti in bližine ter načelo odgovornosti povzročitelja.

V številnih državah članicah, ki komunalne odpadke še vedno večinoma odlagajo na odlagališčih, se pojavljajo znatne pomanjkljivosti pri uporabi zakonodaje EU o odpadkih za ravnanje z odpadki. Da bi Komisija tem državam pomagala izboljšati njihovo ravnanje z odpadki, je oblikovala usmerjene nasvete o izvajanju posebnih ukrepov in uporabi evropskih sredstev.

4.Direktiva 86/278/EGS o blatu iz čistilnih naprav

Direktiva o blatu iz čistilnih naprav velja že skoraj tri desetletja in njeno izvajanje še vedno poteka brez težav. Od zadnjega poročevalskega obdobja ni bilo veliko sprememb.

V poročevalskem obdobju niso vse države članice uporabljale blata iz čistilnih naprav za kmetijske namene. Nekatere ga v kmetijstvu sploh ne uporabljajo ali pa ga uporabljajo v zelo majhnem obsegu. Ena država članica je poročala, da ga je začela uporabljati za kmetijske namene.

Vse države članice imajo vzpostavljeno infrastrukturo za obdelavo blata iz čistilnih naprav in so poročale o metodah obdelave blata iz čistilnih naprav pred njegovo uporabo na tleh.

Uspešnost držav članic glede zahteve za določitev pogostnosti preizkušanja tal, na katerih se uporabi blato, se močno razlikuje. Nekatere države članice so določile čase, ob katerih bi bilo treba analizirati tla po začetnih uporabah blata. Druge države članice so preizkušanje tal določile na 10 ali celo 20 let. Ostale niso določile pogostnosti, temveč zahtevajo preizkušanje tal le, kadar se pričakuje prekoračitev mejnih vrednosti.

Podatki, ki so jih države članice zagotovile o blatu, ki se proizvaja in uporablja v kmetijstvu, potrjujejo, da to ostaja eden od prevladujočih načinov uporabe. Čeprav se je med letoma 2010 in 2012 nastajanje blata zmanjšalo za 2 % v primerjavi z obdobjem 2007–2009, so države članice poročale, da se je v kmetijstvu uporabila skoraj enaka količina blata kot v prejšnjem obdobju.

To ustreza približno 45 % proizvedene količine blata.

5.Direktiva 1999/31/ES o odlaganju odpadkov na odlagališčih

Direktiva o odlagališčih velja že dolgo in od prejšnjega poročevalskega obdobja se ni veliko spremenilo.

Države članice so uvedle ukrepe za zmanjšanje ali odpravo odlaganja odpadkov na odlagališčih. Odlaganje komunalnih odpadkov na odlagališčih v EU-27 se je s skupaj 96 055 milijonov ton oziroma 193 kg na prebivalca v letu 2009 zmanjšalo na 78 036 milijonov ton oziroma 152 kg na prebivalca v letu 2012. Povprečna stopnja na odlagališčih odloženih odpadkov glede na vse nastale odpadke se je v letu 2012 znižala na 32 %. Nekatere države članice so poročale o manj kot 5-odstotni stopnji na odlagališčih odloženih komunalnih odpadkov v letu 2012. V številnih državah članicah pa je odlaganje na odlagališčih še vedno prevladujoč način obdelave komunalnih odpadkov, stopnja na odlagališčih odloženih odpadkov glede na vse nastale odpadke pa znaša več kot 80 %. Te države članice morajo storiti še veliko, da bodo zmanjšale odlaganje na odlagališčih.

Večina držav članic je poročala, da se odlaganje biološko razgradljivih komunalnih in drugih biološko razgradljivih odpadkov na odlagališčih iz leta v leto zmanjšuje. Vendar se popolnost predloženih podatkov razlikuje.

Države članice so sprejele ukrepe za ureditev zbiranja, obdelave in uporabe odlagališčnega plina ter za kar največje zmanjšanje motenj in nevarnosti.

Hkrati so v nacionalno zakonodajo prenesle zahtevo po merilih za prevzem odpadkov, vključno s tehničnimi zahtevami, kot so spremljanje izcednih voda, površinske vode, podzemne vode in emisij plinov. Vendar podatki o tem, kako upravljavci odlagališč praktično izvajajo te zahteve, niso bili povsod zagotovljeni.

Petnajst držav članic je poročalo, da vsa njihova odlagališča za nevarne odpadke izpolnjujejo zahteve iz Direktive, sedem pa jih je navedlo, da imajo še vedno neskladna odlagališča. Enajst držav članic je poročalo, da so vsa odlagališča za nenevarne odpadke skladna z Direktivo, deset pa jih je navedlo, da imajo še vedno neskladna odlagališča. Deset držav članic je poročalo, da so vsa odlagališča za inertne odpadke skladna z Direktivo, osem pa jih je navedlo, da imajo še vedno taka neskladna odlagališča.

Število delujočih neskladnih odlagališč za vse tokove odpadkov (nevarne, nenevarne in inertne) v nekaterih državah članicah še vedno vzbuja zaskrbljenost. Tako je bilo tudi v prejšnjem poročevalskem obdobju. Za rešitev tega problema bo treba storiti še veliko.