Sreda, 16. november 2011

Enotno evropsko železniško območje ***I

P7_TA(2011)0503

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 16. novembra 2011 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (prenovitev) (KOM(2010)0475 – C7-0268/2010 – 2010/0253(COD))

2013/C 153 E/41

(Redni zakonodajni postopek – prenovitev)

Evropski parlament,

ker po mnenju posvetovalne skupine pravnih služb Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije predlog ne vsebuje bistvenih sprememb, razen tistih, ki so v njem opredeljene kot take, in ker je, kar zadeva kodifikacijo nespremenjenih določb prejšnjih aktov in omenjene spremembe, ta predlog zgolj kodifikacija obstoječih besedil brez vsebinskih sprememb,

sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju in kakor je bilo prilagojeno v skladu s priporočili posvetovalne skupine pravnih služb Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije;

(1) UL C 236 E, 12.8.2011, str. 125.

(2) UL C 132, 3.5.2011, str. 99.

(3) UL C 104, 2.4.2011, str. 53.

(4) UL C 77, 28.3.2002, str. 1.

Sreda, 16. november 2011

P7_TC1-COD(2010)0253

Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 16. novembra 2011 z namenom sprejetja Direktive 2011/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi enotnega evropskega železniškega območja (prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 91 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1)

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

(1) Direktiva Sveta 91/440/EGS z dne 29. julija 1991 o razvoju železnic Skupnosti (3), Direktiva Sveta 95/18/ES z dne 19. junija 1995 o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu (4) in Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES z dne 26. februarja 2001 o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture (5) so bile v letih 2004 in 2007 znatno spremenjene. Ker so potrebne dodatne spremembe in ker med temi pravnimi določbami obstaja povezava, bi bilo zaradi jasnosti treba navedene direktive prenoviti in združiti v en sam akt.

(2) Večje povezovanje prevoznega sektorja Unije je bistven element dokončne vzpostavitve notranjega trga, železnice pa so pomemben del prevoznega sektorja Unije, ki se pomika v smeri doseganja trajnostne mobilnosti.

(2a) Delež železniškega sektorja v prometu se v nasprotju s cilji železniškega paketa iz leta 2001 ("prvi železniški paket", in sicer Direktiva 2001/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2001 o spremembi Direktive Sveta 91/440/EGS o razvoju železnic Skupnosti (6) , Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/13/ES z dne 26. februarja 2001 o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu (7) in Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2001/14/ES) desetletju ne povečuje, kar kaže, da so za podporo sektorju potrebne dodatne izboljšave sedanje zakonodaje. Iz tega sledi, da je tokratna reorganizacija bistvena. [Sprememba 1]

(2b) Številni postopki za ugotavljanje kršitev proti državam članicam kažejo na to, da pri sedanji zakonodaji prihaja do razlik v tolmačenju ter da je treba za zagotovitev resničnega odprtja evropskega železniškega trga razjasniti in izboljšati prvi železniški paket. [Sprememba 2]

(2c) Naložbe v razvoj in vzdrževanje železniške infrastrukture so še vedno nezadostne, da bi zagotovile razvoj sektorja in njegovo sposobnost konkurenčno nastopiti na trgu. [Sprememba 3]

(2d) Direktive, ki sestavljajo prvi železniški paket, niso preprečile občutnih razlik glede strukture in višine uporabnin za železniško infrastrukturo ter glede oblike in trajanja postopkov dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti. [Sprememba 4]

(2e) Nepregledne razmere na trgu so očitna ovira za konkurenčne železniške storitve. [Sprememba 5]

(3) Izboljšati bi bilo treba učinkovitost železniškega sistema, da bi ga vključili v konkurenčni trg, vendar ob upoštevanju posebnih značilnosti železnic.

(3a) Zaradi soobstoja različnih sistemov socialne varnosti v železniškem sektorju v državah članicah obstaja tveganje nelojalne konkurence med novimi in obstoječimi prevozniki v železniškem prometu, zato je potrebna uskladitev, ob upoštevanju posebnosti sektorja in držav članic. [Sprememba 6]

(3b) Vzpostaviti je treba jamstva, da bodo regulatorni organi opravili svoje nadzorne obveznosti, da bi se preprečila diskriminacija med prevozniki v železniškem prometu ter zagotovila izvajanje ustreznih politik zaračunavanja in skladnost z načelom ločitve računov. [Sprememba 7]

(3c) Za dokončanje evropskega železniškega območja je potrebna popolna interoperabilnost železniškega sistema na evropski ravni. Evropska agencija za železnice bi morala dobiti ustrezna pooblastila in sredstva, da bi ta cilj dosegla hitreje, med drugim tudi na področju razvoja skupnih standardov za certifikacijo železniškega voznega parka ter varnostnih sistemov in sistemov signalizacije. [Sprememba 8]

(4) Regionalni, mestni in primestni promet ter prevozne dejavnosti v obliki izmeničnih prevozov skozi tunel pod Rokavskim prelivom bi morale biti izključene iz področja uporabe te direktive. Vlaki, ki so del kulturne dediščine, in muzejski vlaki, ki obratujejo na lastnih tirih, bi morali biti izvzeti iz področja uporabe direktive. [Sprememba 9]

(5) Države članice bi morale prevoznikom v železniškem prometu zagotoviti položaj neodvisnih upravljavcev, ki se obnašajo komercialno in se prilagajajo tržnim potrebam, da bi postal železniški prevoz učinkovit in konkurenčen z drugimi načini prevoza.

(6) Da bi bila zagotovljena prihodnji razvoj in učinkovito delovanje železniškega sistema, bi bilo treba opravljanje prevoznih storitev razlikovati od upravljanja infrastrukture. Glede na take razmere je potrebno, da se ti dve dejavnosti upravljata ločeno in vodita z ločenimi računi , kar bo zagotovilo preglednost, zaradi katere javna sredstva ne bodo usmerjena k drugim poslovnim dejavnostim . [Sprememba 10]

(6a) Treba je zagotoviti strogo ločitev računov upravljavcev železniške infrastrukture in prevoznikov v železniškem prometu. Javna sredstva, dodeljena enemu od teh področij dejavnosti, ne bi smela biti prenešena na drugo področje dejavnosti. Ta prepoved bi morala biti jasno prikazana v računovodskih pravilih za vsako področje dejavnosti. Država članica in nacionalni regulatorni organ bi morala zagotoviti učinkovito izvajanje te prepovedi. [Sprememba 11]

(6b) Ne glede na naravo svojega poslovnega modela morajo vsi prevozniki v železniškem prometu spoštovati zakonodajo na področju socialne varnosti in zdravja, da bi se preprečila socialni dumping in nelojalna konkurenca. [Sprememba 12]

(6c) Da bi lahko železniški promet konkuriral cestnemu prometu, bi bilo treba standardizirati različne nacionalne predpise, kot so predpisi o varnosti v železniškem prometu, o uporabi spremljevalnih dokumentov, o pravilih za razporejanje vlakov in dokumentacijo v zvezi s tem, o signalizacijah in označbah, namenjenih vodenju vlakov, o ukrepih in varovalih, ki se izvajajo v povezavi z nevarnim blagom, ter o enotnih postopkih za registracijo in nadzor prevoza odpadkov. [Sprememba 13]

(7) Načelo svobode zagotavljanja storitev za železniški sektor bi bilo treba uporabiti ob upoštevanju posebnih značilnosti tega sektorja.

(8) Z namenom pospešiti konkurenco pri vodenju železniških storitev v smislu izboljšanega udobja in uporabniških storitev bi morale države članice ohraniti splošno odgovornost za razvoj ustrezne železniške infrastrukture.

(9) Ob odsotnosti skupnih pravil o razporeditvi infrastrukturnih stroškov bi morale države članice po posvetovanju z upravljavcem železniške infrastrukture določiti pravila, ki zagotavljajo, da prevozniki v železniškem prometu plačajo za uporabo železniške infrastrukture. Taka pravila ne bi smela diskriminirati med prevozniki v železniškem prometu.

(10) Države članice bi morale zagotoviti, da dobijo upravljavci železniške infrastrukture in obstoječi prevozniki v železniškem prometu v javni lasti ali pod javnim nadzorom zdravo finančno strukturo, pri čemer se ustrezno upoštevajo pravila Unije o državnih pomočeh.

(10a) Unija bi morala iskati alternativne vire financiranja evropskih železniških projektov, in sicer z inovativnimi finančnimi instrumenti, kot so projektne obveznice EU, da bi spodbudila zasebna vlaganja in izboljšala dostop do tveganega kapitala. Iz istega razloga mora železniški trg postati privlačen za alternativne, zasebne vlagatelje, in sicer znotraj jasnih, preglednih pravnih okvirov. [Sprememba 14]

(10b) Države članice in upravljavci železniške infrastrukture bi morali imeti možnost, da naložbe v infrastrukturo financirajo na druge načine kot z neposrednimi državnimi sredstvi, na primer s financiranjem iz zasebnega sektorja. [Sprememba 15]

(11) Za učinkovit sektor prevoza potnikov in blaga, zlasti čezmejnega, še posebej v primerih, ko drugačna tirna širina še vedno pomeni fizično oviro za konkurenco, je treba nujno sprejeti ukrepe za odprtje trga trgov posameznih držav članic in vzpostavitev konkurence . [Sprememba 16]

(12) Za zagotovitev, da se pravice dostopa do železniške infrastrukture uporabljajo enotno in nediskriminatorno v celotni Uniji, je primerno uvesti licenco za prevoznike v železniškem prometu.

(13) V primerih potovanj z vmesnimi postanki bi bilo treba novim operaterjem na trgu dovoliti pobiranje in odlaganje potnikov tekom potovanja, s čimer se takšnim storitvam omogoči, da so ekonomsko sposobne preživeti, in hkrati izogne temu, da se morebitni konkurenti ne bi znašli v slabšem položaju glede na obstoječe operaterje.

(14) Uvedba novih odprtih mednarodnih potniških storitev z vmesnimi postanki se ne bi smela uporabljati za odpiranje trga domačih storitev potniškega prometa, temveč bi se morala osredotočiti le na pomožne postanke na mednarodni progi. Glavni namen novih takih storitev bi moral biti prevoz potnikov na mednarodnem potovanju. Pri presoji, ali je to glavni namen storitve, bi bilo treba upoštevati merila, kot so razmerje med prometom domačih in mednarodnih potnikov ter razmerje med obsegom prevoza domačih in mednarodnih potnikov ter dolžino proge. Glavni namen storitve bi moral presoditi ustrezni nacionalni regulatorni organ na zahtevo zainteresirane strani. [Sprememba 17]

(15) Uredba (ES) št 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o storitvah javnega potniškega železniškega in cestnega prometa (8) dovoljuje državam članicam in organom lokalnih oblasti, da dodeljujejo pogodbe za opravljanje javne službe, ki lahko zajemajo izključne pravice za izvajanje nekaterih storitev. Zaradi tega je torej treba zagotoviti skladnost določb te uredbe z načelom odprtja mednarodnih storitev potniškega prometa za konkurenco.

(15a) Uredba (ES) št. 1370/2007 državam članicam dopušča, da zagotovijo, da delavci v okviru ločevanja med delovanjem prevoznih storitev in upravljanja infrastrukture, ki lahko privede do prenosa podjetja, ohranijo svoje pravice iz delovnega razmerja. [Sprememba 18]

(16) Odprtje mednarodnih storitev potniškega prometa za konkurenco lahko vpliva na organiziranje in financiranje storitev potniškega železniškega prometa, ki se izvajajo na podlagi pogodbe za opravljanje javne službe. Države članice bi morale imeti možnost, da omejijo pravico dostopa na trg, kadar bi ta pravica ogrozila ekonomsko ravnotežje teh pogodb za opravljanje javne službe in kadar to odobri ustrezni regulatorni organ iz člena 55 , po potrebi pa tudi mreža regulatornih organov iz člena 57 te direktive, in sicer na podlagi objektivne ekonomske analize ter zahteve pristojnih organov, ki so dodelili pogodbo za opravljanje javne službe. [Sprememba 19]

(17) Pri presoji, ali bi bilo lahko ekonomsko ravnotežje pogodb za opravljanje javne službe ogroženo, bi bilo treba upoštevati vnaprej določena merila, na primer vpliv na dobičkonosnost katerih koli storitev, ki jih zajema pogodba za opravljanje javne službe, vključno s posledičnim vplivom na neto stroške pristojnega javnega organa, ki je dodelil pogodbo, povpraševanje potnikov, cene vozovnic, ureditev izdajanja vozovnic, lokacijo in število postaj na obeh straneh meje ter čas in pogostnost predlagane nove storitve. Države članice lahko v skladu s tako presojo in odločitvijo zadevnega regulatornega organa odobrijo, spremenijo ali zavrnejo pravico dostopa za zaprošeno mednarodno storitev potniškega prometa, vključno z uporabnino, ki se naloži prevozniku nove mednarodne storitve potniškega prometa, in sicer v skladu z ekonomsko analizo in s pravom Unije ter z načeloma enakosti in nediskriminacije.

(18) Da bi izboljšali potniške storitve na progah, ki izpolnjujejo obveznosti javnih služb, bi bilo državam članicam treba omogočiti, da pristojne organe za opravljanje teh storitev pooblastijo, da uvedejo dajatev na storitve potniškega prometa v skladu s pristojnostjo teh organov. Z dajatvijo bi se pomagalo financirati obveznosti opravljanja javnih storitev, določenih v pogodbah za opravljanje javnih služb.

(18a) Razvoj trga je pokazal, da je bistvenega pomena okrepitev vloge regulatornih organov. Če naj igrajo ključno vlogo pri zagotavljanju poštenega okolja s pogoji enakopravnega dostopa, morajo prejeti finančna sredstva, ustrezno osebje in logistično opremo za izpolnjevanje te naloge. [Sprememba 20]

(18b) Nacionalni regulatorni organ mora biti neodvisna regulatorna ustanova, pooblaščena za obravnavanje zadev na lastno pobudo in za opravljanje preiskav ter sposobna izdajati mnenja in izvršljive odločitve, z namenom zagotavljanja odprtega trga brez ovir, s prosto in neizkrivljeno konkurenco. [Sprememba 21]

(19) Nacionalni regulatorni organ bi moral delovati tako, da ne pride do konflikta interesov in kakršne koli vpletenosti v dodeljevanje pogodb za opravljanje javne službe, ki se preučuje , brez poseganja v možnost financiranja tega organa iz državnega proračuna ali iz pristojbin v železniškem sektorju ali v objavo ustreznih informacij . Pristojnost regulatornega organa bi bilo treba razširiti, da bi mu omogočili presojanje namena mednarodne storitve in, kjer je to ustrezno, morebitnega ekonomskega učinka na obstoječe pogodbe za opravljanje javne službe. [Sprememba 22]

(19a) Nacionalni regulatorni organ bi moral biti organizacijsko, finančno, pravno in pri odločanju neodvisen od katerega koli upravljavca železniške infrastrukture, organa za zaračunavanje uporabnine, organa za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti ali od prosilcev. Nacionalni regulatorni organ mora imeti potrebne upravne zmogljivosti glede osebja in sredstev, da lahko zagotavlja, da je železniški trg odprt in pregleden. Raven osebja, ki je potrebna, bi morala biti neposredno povezana s tržnimi potrebami in se temu primerno spreminjati. Nacionalni regulatorni organ bi moral sprejemati odločitve glede pritožb, ravnati na lastno pobudo, izvajati preiskave v primeru sporov in spremljati razvoj trga. Podpirati bi ga moral regulatorni organ Evropske komisije. Nacionalni regulatorni organ bi moral hraniti zbirko podatkov osnutkov svojih odločitev, ki bi bila dostopna Evropski komisiji. [Sprememba 23]

(20) Za investiranje v storitve, ki uporabljajo specializirano infrastrukturo, kot so hitre železniške povezave, potrebujejo prosilci pravno varnost zaradi obsežnosti in dolgoročnosti zadevnih naložb.

(21) Nacionalni regulatorni organi bi morali izmenjevati informacije in pod okriljem Komisije vzpostaviti mrežo za krepitev medsebojnega sodelovanja z razvojem skupnih načel ter izmenjavo najboljših praks in informacij. V posameznih primerih , kadar je to ustrezno, v posameznih primerih bi morali tudi usklajevati načela in prakso za presojo, ali je ekonomsko ravnotežje pogodbe za opravljanje javne službe ogroženo. Na podlagi izkušenj bi morali postopoma oblikovati skupne smernice na evropski ravni . Komisija bi morala na podlagi izkušenj mreže regulatornih organov podati zakonodajni predlog za ustanovitev evropskega regulatornega organa . [Spremembi 24 in 25 ]

(22) Za zagotovitev lojalne konkurence med prevozniki v železniškem prometu je bi moral regulatorni organ zagotavljanje prevoznih storitev ločevati od upravljanja in upravljanje objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev. Glede na to je nujno, da se ti dve vrsti dejavnosti upravljata neodvisno v različnih pravnih subjektih. Taka neodvisnost ne pomeni, da je treba za vsak objekt, potreben za izvajanje železniških storitev, ustanoviti ločen organ ali podjetje. , voditi pregledno in v skladu s postopki, določenimi v tej direktivi. [Sprememba 26]

(22a) Izboljšan dostop do informacij o potovanju ter prodajnih mest za nakup vozovnic na potniških postajah morajo dopolnjevati druge regulativne pobude, katerih cilj je olajšati oblikovanje in razvoj telematskih aplikacij za potnike. [Sprememba 138]

(23) Za zagotovitev zanesljivih in primernih storitev je treba poskrbeti, da prevozniki v železniškem prometu ob vsakem času izpolnjujejo nekatere zahteve v zvezi z ugledom, finančno sposobnostjo , socialnimi standardi in strokovno usposobljenostjo. [Sprememba 27]

(24) Za zaščito uporabnikov in tretjih oseb je pomembno bistveno zagotoviti, da so prevozniki v železniškem prometu dovolj zavarovani glede odgovornosti. Treba bi bilo tudi omogočiti kritje odgovornosti v primeru nezgod z jamstvi, ki bi jih zagotovile banke ali druga podjetja, vendar le, če je tako kritje ponujeno pod tržnimi pogoji, ne predstavlja državne pomoči in ne vsebuje elementov diskriminacije proti drugim prevoznikom v železniškem prometu. [Sprememba 28]

(25) Prevoznik Vsi prevozniki v železniškem prometu bi moral morali imeti tudi obveznost izpolnjevati tako nacionalne določbe in kot tudi določbe Unije o zagotavljanju železniških storitev, uporabljene brez diskriminacije, ki prevozniku prevoznikom v železniškem prometu zagotavljajo popolnoma varno in ob ustreznem popolnem upoštevanju zdravstvenih in obstoječih obveznosti glede socialnih pogojev , zdravja ter pravic delavcev in potrošnikov opravljati njegovo njihovo dejavnost na določenih vseh odsekih proge. [Spremembi 29 in 30]

(26) Postopki za dodeljevanje, vzdrževanje in spreminjanje licenc za obratovanje za prevoznike v železniškem prometu bi morali biti pregledni in skladni z načelom prepovedi diskriminacije.

(26a) Še vedno velja, da se prevoznikom v železniškem prometu odobritev licenc za vozni park prepogosto neupravičeno preprečuje, kar izkrivlja dostop na trg. Zato je primerno, da se Evropski železniški agenciji podelijo močna pooblastila. Komisija se torej poziva, naj kot del pregleda Uredbe (ES) št. 881/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o ustanovitvi Evropske železniške agencije (9) razišče, ali se za to področje lahko razširi pooblastila Evropske železniški agencije. [Sprememba 31]

(27) Za zagotovitev preglednosti in nediskriminatornega dostopa do železniške infrastrukture in z železnico povezanih storitev vsem prevoznikom v železniškem prometu se vse potrebne informacije za uresničevanje pravic dostopa objavijo v programu omrežja , vključno s formati, ki so dostopni invalidom in osebam z omejeno mobilnostjo . [Sprememba 32]

(28) Primerna ureditev dodeljevanja železniških infrastrukturnih zmogljivosti in konkurenca med prevozniki bosta privedli do večje uravnoteženosti med različnimi načini prevoza.

(29) Spodbujanje optimalne uporabe železniške infrastrukture bo vodilo k znižanju stroškov, ki jih za družbo predstavlja promet.

(30) Primerna ureditev zaračunavanja za uporabo železniške infrastrukture, skupaj s primerno ureditvijo zaračunavanja za uporabo druge prometne infrastrukture in konkurenca med prevozniki bi morala privesti do optimalne uravnoteženosti med različnimi načini prevoza na trajnostni podlagi.

(31) Ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti bi morala omogočati enak in enakopraven dostop za vse prevoznike v železniškem prometu in poskušati, kolikor je mogoče, pravično in nediskriminatorno zadovoljevati potrebe vseh uporabnikov in vseh vrst prometa. Ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti bi morala omogočati lojalno konkurenco pri zagotavljanju železniških prevoznih storitev.

(33) Ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti v takšnem okviru, kakor ga določijo države članice, bi moral spodbujati upravljavce železniške infrastrukture, da optimalno izkoristijo svojo infrastrukturo.

(34) Ureditev dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti bi morala prevoznikom v železniškem prometu dajati jasne in dosledne spodbude, ki jih vodijo k racionalnim odločitvam.

(35) Vsaka ureditev zaračunavanja uporabnin za uporabo infrastrukture bo za uporabnike pomenila ekonomsko sporočilo. Pomembno je, da so taka sporočila prevoznikom v železniškem prometu dosledna in jasna in da jih vodijo k razumnim in trajnostnim odločitvam. [Sprememba 33]

(36) Za upoštevanje potreb uporabnikov ali potencialnih uporabnikov zmogljivosti železniške infrastrukture pri njihovem načrtovanju poslovanja in potreb porabnikov železniških storitev ali tistih, ki jih financirajo, je pomembno, da upravljavec železniške infrastrukture zagotavlja, da se infrastrukturne zmogljivosti dodeljujejo na način, ki odraža potrebo po ohranjanju in izboljšanju stopnje zanesljivosti storitev.

(37) Zaželeno je, da bi se prevoznike v železniškem prometu in upravljavce železniške infrastrukture spodbujalo k zmanjševanju motenj na omrežju in večanju njegove učinkovitosti.

(38) Države članice bi morale imeti možnost, da kupcem železniških prevoznih storitev omogočijo neposredno udeležbo v postopku dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti.

(39) Pomembno je upoštevati poslovne zahteve tako prosilcev za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti kot upravljavca železniške infrastrukture.

(40) Pomembno je čim bolj povečati prilagodljivost upravljavcev železniške infrastrukture pri dodeljevanju infrastrukturnih zmogljivosti, vendar bi bo moralo biti v skladu z izpolnjevanjem razumnih zahtev prosilca.

(40a) Prosilce, ki ponujajo storitve prevoza blaga na posameznem vagonu, je treba spodbujati, da bi se razširil trg za nove stranke v železniškem prometu. Zato je pomembno, da upravljavec železniške infrastrukture pri dodeljevanju zmogljivosti te prosilce upošteva, da bi lahko imeli v polni meri koristi od tega pravnega okvira in da bi razširili delež železniškega trga za nove sektorje. [Sprememba 34]

(41) Postopek dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti mora preprečevati čezmerne omejitve želja prevoznikov, ki so imetniki pravice do uporabe infrastrukture ali želijo take pravice pridobiti za razvoj svojega poslovanja.

(42) Ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti bi morda morala upoštevati dejstvo, da so bili različni sestavni deli železniškega infrastrukturnega omrežja načrtovani za različne glavne uporabnike.

(43) Pogosto imajo različni uporabniki in različne vrste uporabnikov tudi različen vpliv na infrastrukturne zmogljivosti, zato je treba potrebe po različnih storitvah pravilno uravnotežiti.

(44) Storitve, ki se opravljajo na podlagi pogodb z javnimi oblastmi, lahko zahtevajo sprejetje posebnih pravil, da bi za uporabnike ohranile svojo privlačnost.

(45) Ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti mora upoštevati učinke naraščajoče preobremenjenosti infrastrukturne zmogljivosti in, nenazadnje, pomanjkanje zmogljivosti.

(46) Različni časovni okviri za načrtovanje vrst prometa bi morali zagotavljati, da se prošnjam za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti lahko ugodi tudi še po koncu postopka načrtovanja letnega delovnega voznega reda.

(47) Za zagotovitev optimalnih rezultatov za prevoznike v železniškem prometu je zaželeno zahtevati preskus uporabe infrastrukturnih zmogljivosti, če je za zadovoljitev potreb uporabnikov potrebna uskladitev prošenj za dodelitev zmogljivosti.

(48) Glede na monopolni položaj upravljavcev železniške infrastrukture bi bilo treba od njih zahtevati, da raziščejo razpoložljive infrastrukturne zmogljivosti in postopke za njihovo povečanje, kadar v postopku dodeljevanja zmogljivosti ni možno zadovoljiti zahtev uporabnikov.

(49) Pomanjkanje informacij o prošnjah drugih prevoznikov v železniškem prometu in omejitvah znotraj sistema lahko prevoznikom v železniškem prometu oteži optimizacijo njihovih prošenj za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti.

(50) Pomembno je zagotoviti boljše usklajevanje ureditev dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti, da bi se povečala privlačnost železnice za promet, ki uporablja omrežje več kot enega upravljavca železniške infrastrukture, zlasti za mednarodni promet. V tem kontekstu je zaželena morebitna končna ustanovitev evropskega regulatornega organa. [Sprememba 35]

(51) Pomembno je zmanjšati izkrivljanje konkurence, ki lahko nastane med železniškimi infrastrukturami ali med različnimi načini prevoza zaradi velikih razlik v načelih zaračunavanja uporabnine.

(52) Zaželeno je opredeliti tiste sestavne dele infrastrukturnih storitev, ki so za prevoznika bistvene pri zagotavljanju prevoznih storitev in ki morale biti zagotovljene v zameno za najnižje cene dostopa.

(53) Povečane naložbe v železniško infrastrukturo , zlasti obstoječo, so potrebne, ureditev zaračunavanja uporabnin za uporabo infrastrukture pa bi morala spodbujati upravljavce železniške infrastrukture, da ustrezne naložbe naredijo ekonomsko privlačne in trajnostne z okoljskega vidika . [Sprememba 36]

(54) Za vzpostavitev primerne in pravične višine uporabnin za uporabo infrastrukture morajo upravljavci železniške infrastrukture evidentirati in ovrednotiti svoja osnovna sredstva ter razviti jasno razumevanje stroškovnih faktorjev pri obratovanju infrastrukture.

(55) Pri odločitvah na področju prevozov je zaželeno zagotoviti, da se upoštevajo zunanji stroški in da zaračunavanje uporabnin za uporabo infrastrukture lahko prispeva k ponotranjenju zunanjih stroškov na usklajen in uravnotežen način pri vseh načinih prevoza.

(56) Pomembno je zagotoviti, da so uporabnine za domači in mednarodni promet takšne, da železniškemu prometu omogočijo zadovoljiti potrebe trga; zato se uporabnina za uporabo infrastrukture določi glede na stroške, ki nastanejo neposredno zaradi izvajanja železniških prevoznih storitev.

(57) Skupna višina pokrivanja stroškov s pomočjo uporabnin za uporabo infrastrukture vpliva na višino državnih prispevkov; države članice lahko določijo različno višino skupnega pokrivanja stroškov. Vendar bi morala vsaka ureditev zaračunavanja uporabnin za uporabo infrastrukture omogočati promet, ki lahko pokriva vsaj dodatne stroške, ki jih povzroča z uporabo železniškega omrežja.

(58) Železniška infrastruktura je naravni monopol. Zato je upravljavcem železniške infrastrukture treba zagotoviti spodbude za zmanjševanje stroškov in učinkovito upravljanje svoje infrastrukture.

(58a) Da bi se povečal delež prevoza potnikov in blaga v železniškem prometu v primerjavi z drugimi načini prevoza, je zaželeno, da države članice pri internalizaciji zunanjih stroškov zagotovijo, da diferencirane dajatve nimajo negativnih vplivov na finančno ravnovesje upravljavca železniške infrastrukture. Če bi upravljavec železniške infrastrukture vseeno utrpel škodo zaradi te diferenciacije, je priporočljivo, da države članice razliko uravnajo ob upoštevanju pravil o državni pomoči. [Sprememba 37]

(59) Razvoj železniškega prevoza bi bilo treba doseči med drugim s pomočjo razpoložljivih instrumentov Unije in brez poseganja v že postavljene prednostne naloge. [Sprememba 38]

(60) Popusti, ki se priznajo prevoznikom v železniškem prometu, morajo biti povezani z dejanskimi prihranki pri upravnih stroških, zlasti prihranki pri transakcijskih stroških. Popusti se lahko uporabljajo tudi za spodbujanje učinkovite uporabe infrastrukture.

(61) Zaželeno je, da se prevoznikom v železniškem prometu in upravljavcem železniške infrastrukture zagotovijo spodbude za čim večje zmanjševanje motenj omrežja. [Sprememba 39]

(62) Dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti je za upravljavca infrastrukture strošek, za katerega se zahteva plačilo. [Sprememba 40]

(63) Učinkovito upravljanje ter pravična in nediskriminatorna uporaba železniške infrastrukture zahtevata ustanovitev regulatornega organa nacionalnih regulatornih organov , ki nadzoruje nadzorujejo uporabo pravil, določenih v tej direktivi, in deluje delujejo kot pritožbeni organ, ne glede na možnost sodne revizije. [Sprememba 41]

(64) Ob zagotavljanju celovitosti notranjega trga so potrebni posebni ukrepi, ki omogočajo upoštevanje določenega geopolitičnega in zemljepisnega položaja nekaterih držav članic ter posebne organiziranosti železniškega sektorja v različnih državah članicah.

(65) Komisijo bi bilo treba pooblastiti za sprejetje prilog k tej direktivi. Ker so navedeni ukrepi splošne narave in so namenjeni spreminjanju nebistvenih elementov te direktive, jih je treba sprejeti kot delegirane akte v skladu s členom 290 Pogodbe. Da bi zagotovili ustrezno delovanje železniškega trga in dobro regulacijo glede zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja zmogljivosti železniškega infrastrukture, bi bilo treba v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) na Komisijo prenesti pooblastila, da sprejme akte v zvezi s predpisanimi merili in postopki v okviru spremljanja trga, nekaterimi elementi programa omrežja, nekaterimi načeli zaračunavanja uporabnin, začasnimi znižanji za Evropski sistem vodenja vlakov (v nadaljnjem besedilu: ETCS), nekaterimi elementi načrta izvedbe, merili za določanje zahtev v zvezi s prosilci za uporabo železniške infrastrukture, časovnim načrtom postopka dodeljevanja, finančnimi izkazi ter skupnimi načeli in prakso regulatornih organov pri sprejemanju odločitev. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so zadevni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način. [Sprememba 42]

(66) Ukrepi, ki so potrebni za izvajanje te direktive bi morali biti sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (10) . Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi pravil in splošnih načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo uresničevanje izvedbenih pooblastil Komisije (11). [Sprememba 43]

(67) V skladu z načeli subsidiarnosti in sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ciljev te direktive, in sicer spodbujanje razvoja železnic Unije, določitev splošnih načel za odobritev licence prevoznikom v železniškem prometu in usklajevanje ureditev v državah članicah glede dodeljevanja železniških infrastrukturnih zmogljivosti ter uporabnin za uporabo slednjih, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, upoštevajoč očitno mednarodno razsežnost izdajanja takšnih licenc in delovanja pomembnih elementov železniških omrežij, in glede na potrebo zagotoviti poštene enakopravne pogoje dostopa do infrastrukture, in lahko zato cilje zaradi njihovih čeznacionalnih vidikov bolje doseže Unija. Ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje teh ciljev.

(68) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo bistveno spremembo v primerjavi s predhodnimi direktivami. Obveznost prenosa določb, ki niso vsebinsko spremenjene, izhaja iz predhodnih direktiv.

(69) Za države članice, ki železniškega sistema nimajo in tudi ne predvidevajo njegove vzpostavitve v bližnji prihodnosti, bi bila obveznost prenosa in izvajanja te direktive nesorazmerna in nesmiselna. Zaradi tega bi bilo treba takšne države članice izvzeti iz te obveznosti.

(70) V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (12) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.

(71) Ta direktiva ne bi smela posegati v časovne roke, določene v delu B Priloge XI, znotraj katerih se morajo države članice uskladiti s predhodnimi direktivami.

(71a) Komisija bi morala glede na resolucije Evropskega parlamenta z dne 12. julija 2007 (13) in 17. junija 2010 (14) o izvajanju direktiv prvega železniškega paketa ter glede na izvajanje Direktive 2001/12/ES do konca leta 2012 predstaviti zakonodajni predlog o ločitvi upravljavca železniške infrastrukture in prevoznika v železniškem prometu. Glede na to, da železniški sektor zaenkrat še ni v celoti odprt, bi morala Komisija do istega datuma predstaviti zakonodajni predlog o odprtju trga – [Sprememba 44]

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet in področje uporabe

1. Ta direktiva določa:

(a) pravila, ki se uporabljajo za upravljanje železniške infrastrukture in dejavnosti železniškega prevoza, ki jih opravljajo prevozniki v železniškem prometu, ki imajo ali bodo imeli sedež v državi članici, kot je določeno v poglavju II;

(b) pogoje, ki jih države članice uporabljajo za izdajanje, podaljšanje ali spremembo licenc za prevoznike v železniškem prometu, ki imajo ali bodo imeli svoj sedež v Uniji, kot je določeno v poglavju III;

(c) načela in postopke, ki se uporabljajo za določanje in pobiranje uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti, kot je določeno v poglavju IV.

2. Ta direktiva velja za uporabo železniške infrastrukture v domačem in mednarodnem železniškem prometu.

Člen 2

Izvzetja iz področja uporabe

1. Poglavje II se ne uporablja za prevoznike v železniškem prometu, katerih dejavnost je omejena samo na mestni, primestni ali regionalni promet.

2. Države članice lahko iz uporabe poglavja III izvzamejo:

(a) prevoznike v železniškem prometu, ki izvajajo izključno potniški prevoz v neodvisni lokalni in regionalni železniški infrastrukturi;

(b) prevoznike v železniškem prometu, ki izvajajo izključno mestni ali primestni potniški promet;

(c) prevoznike v železniškem prometu, ki izvajajo izključno regionalni železniški prevoz blaga;

(d) prevoznike v železniškem prometu, ki izvajajo izključno prevoz blaga v zasebni železniški infrastrukturi, ki obstaja zgolj za potrebe izvajanja lastnikovega lastnega prevoza blaga.

(2a) Države članice lahko iz uporabe členov 6, 7, 8 in 13 ter poglavja IV izvzamejo:

— prevoznike v železniškem prometu, ki za železniški promet blaga uporabljajo samo tisto železniško infrastrukturo, ki so jo sami upravljali pred začetkom … (15) in katere tirna širina se razlikuje od glavne tirne širine na omrežju zadevne države članice, ter ki je povezana z železniško infrastrukturo tretje države – če upravljana infrastruktura ni opredeljena v Odločbi št. 661/2010/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o smernicah EU za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (16). [Spremembi 134 in 135]

3. Države članice lahko iz uporabe poglavja IV izvzamejo:

(a) lokalna in regionalna neodvisna omrežja, ki za potniški promet uporabljajo železniško infrastrukturo;

(b) omrežja, ki so namenjena samo obratovanju mestnega in primestnega železniškega potniškega prometa;

(c) regionalna omrežja, ki jih za regionalni promet blaga uporablja izključno železniški prevoznik, katerega odstavek 1 ne ureja, dokler drug prevoznik ne zaprosi za infrastrukturne zmogljivosti na tem omrežju;

(d) zasebno železniško infrastrukturo, ki jo uporablja izključno njen lastnik za lastne prevoze blaga;

(e) prevozne dejavnosti v obliki železniških storitev, ki se izvajajo kot tranzit preko Unije.

Države članice lahko določijo časovna obdobja in roke za časovni razpored postopka dodeljevanja, ki se razlikujejo od tistih v členu 43(2), točki 4(b) Priloge VIII in točkah 3, 4 in 5 Priloge IX, za mednarodne vlakovne poti, ki se določijo v sodelovanju z upravljavci železniške infrastrukture iz tretjih držav na omrežju s tirno širino, ki se razlikuje od glavnega železniškega omrežja v Uniji. [Sprememba 45]

3a. Države članice lahko iz uporabe člena 31(5) izvzamejo vozila, s katerimi se opravlja prevoz ali so namenjena prevozu iz tretjih držav ali v tretje države, delujočimi v omrežju, katerega tirna širina se razlikuje od tirne širine glavnega železniškega omrežja v Uniji. [Sprememba 46]

4. Ta direktiva se ne uporablja za prevoznike v železniškem prometu, ki zagotavljajo izključno izmenične prevoze za prevoz cestnih vozil skozi predor pod Rokavskim prelivom in prevoze v obliki izmeničnih prevozov za prevoz cestnih vozil skozi predor pod Rokavskim prelivom, razen iz členov 6(1), 10, 11, 12 in 28.

5. Države članice lahko iz uporabe členov 10, 11, 12 in 28 izključijo katero koli storitev železniškega prometa, ki se opravlja kot tranzit preko Unije, pri kateri sta izhodiščni in namembni kraj zunaj ozemlja Unije.

Člen 3

Opredelitve pojmov

V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve:

(1) "prevoznik v železniškem prometu" pomeni vsako javno ali zasebno podjetje, ki je imetnik licence v skladu s to direktivo, katerega glavna poslovna dejavnost je zagotavljanje prevoznih storitev za prevoz potnikov in blaga v železniškem prometu, pri čemer mora prevoznik zagotoviti vleko; ta izraz vključuje tudi prevoznike, ki zagotavljajo samo vleko;

(2) "upravljavec železniške infrastrukture" pomeni vsak organ ali podjetje, ki je pristojen(-no) zlasti za vzpostavitev, upravljanje in vzdrževanje železniške infrastrukture, vključno z upravljanjem prometa, krmiljenjem in usmerjanjem ter signalizacijo , v skladu z veljavnimi varnostnimi predpisi ; glavne naloge upravljavca železniške infrastrukture na železniškem omrežju ali na delu omrežja so lahko dodeljene različnim organom ali podjetjem so: odločanje o dodeljevanju vlakovnih poti, vključno z opredelitvijo in oceno razpoložljivosti in dodeljevanjem posameznih vlakovnih poti, odločanje o zaračunavanju uporabnin za uporabo infrastrukture, vključno z določanjem in pobiranjem uporabnin, ter odločanje o naložbah v infrastrukturo ; [Sprememba 47]

(2a) "regulatorni organ" pomeni organ, ki v državi članici nadzoruje pravilno uporabo zadevnih uredb, ki ni udeležen pri oblikovanju politik in ki je popolnoma ločen od podjetij, zlasti tistih iz točk 1 in 2; [Sprememba 48]

(3) "železniška infrastruktura" pomeni vse postavke, navedene v Prilogi I.A k Uredbi Komisije (EGS) št. 2598/70 z dne 18. decembra 1970 o določitvi vsebine postavk v računovodskih obrazcih iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 1108/70 z dne 4. junija 1970 (17) , ki so zaradi jasnosti vključene v Prilogo I k tej direktivi; [Sprememba 49]

(4) "mednarodni prevoz blaga“ pomeni prevozno storitev v železniškem prometu, kadar vlak prečka najmanj eno mejo države članice; vlak je lahko sklenjen in/ali razdeljen in različni deli lahko imajo različen odhodni ali namembni kraj, če vsi vagoni prečkajo najmanj eno mejo;

(5) "mednarodna storitev potniškega prometa" pomeni storitev potniškega prometa, v okviru katere vlak prečka najmanj eno mejo države članice, pri čemer je glavni namen storitve prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah; vlak je lahko sklenjen in/ali razdeljen in različni deli imajo lahko različen odhodni ali namembni kraj, pod pogojem, da vsi vagoni prečkajo najmanj eno mejo;

(6) "mestni in primestni promet" pomeni prevozne storitve za zadovoljevanje prevoznih potreb mestnega središča ali urbane aglomeracije, vključno prevoznih potreb med takim središčem ali urbano aglomeracijo in okoliškimi območji;

(7) "regionalni promet" pomeni prevozne storitve za zadovoljevanje prevoznih potreb posamezne regije ali mejnih regij . [Sprememba 50]

(8) "tranzit" pomeni prečkanje ozemlja Unije brez natovarjanja ali raztovarjanja blaga in/ali brez pobiranja ali odlaganja potnikov na ozemlju Unije;

(9) "licenca" pomeni dovoljenje, ki ga država članica izda prevozniku in s katerim se prizna njegova sposobnost, da zagotavlja železniške prevozne storitve; ta sposobnost je lahko omejena na zagotavljanje posebnih vrst storitev;

(10) "licenčni organ" pomeni organ, odgovoren za dodeljevanje licenc v državi članici;

(11) "dodeljevanje" pomeni dodeljevanje železniških infrastrukturnih zmogljivosti od upravljavca železniške infrastrukture;

(12) "prosilec" pomeni prevoznika v železniškem prometu in druge fizične ali pravne osebe, kot so pristojni organi v skladu z Uredbo (ES) št. 1370/2007 in prevozniki blaga, špediterji in prevozniki v kombiniranem prometu, ki imajo interes na podlagi javne službe ali komercialni interes za pridobitev infrastrukturnih zmogljivosti;

(13) "preobremenjena infrastruktura" pomeni element infrastrukture, za katerega celo po uskladitvi različnih prošenj za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti v določenih obdobjih ni mogoče povsem zadostiti povpraševanju po njih;

(14) "načrt razširitve zmogljivosti" pomeni ukrep ali vrsto ukrepov, skupaj s časovnim načrtom njihove izvedbe, ki je namenjen za odpravo omejitev zmogljivosti, zaradi katerih je bil določen element razglašen za "preobremenjeno infrastrukturo";

(15) "usklajevanje" pomeni postopek, po katerem upravljavec železniške infrastrukture in prosilci poskušajo najti rešitev, kadar obstajajo konkurirajoče si prošnje za dodelitev infrastrukturnih zmogljivostih;

(16) "okvirna pogodba" pomeni pravno zavezujoč splošni sporazum na podlagi javnega ali zasebnega prava, ki določa pravice in obveznosti prosilca ter upravljavca železniške infrastrukture v zvezi z infrastrukturnimi zmogljivostmi, ki se bodo dodeljevale, in uporabnine, ki se bodo zaračunavale v obdobju, ki je daljše od ene sezone operativnega voznega reda;

(17) "infrastrukturne zmogljivosti" pomenijo možnost načrtovanja zahtevanih vlakovnih poti za en del infrastrukture za določeno obdobje;

(18) "omrežje" pomeni celotno železniško infrastrukturo, ki jo upravljavec železniške infrastrukture upravlja;

(19) "program omrežja" pomeni podrobno obrazložitev splošnih pravil, rokov, postopkov in meril za ureditve zaračunavanja in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti, vključno z dodatnimi informacijami, potrebnimi za prošnje za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti;

(20) "vlakovna pot" pomeni infrastrukturne zmogljivosti, ki so potrebne za vožnjo vlaka med dvema krajema v določenem obdobju;

(21) "operativni vozni red" pomeni podatke, ki določajo vse načrtovane vožnje vlaka in železniškega voznega parka na zadevni infrastrukturi v obdobju, za katerega velja.

POGLAVJE II

RAZVOJ ŽELEZNIC UNIJE

ODDELEK 1

Neodvisnost upravljanja

Člen 4

Neodvisnost prevoznikov v železniškem prometu in upravljavcev železniške infrastrukture

1. Države članice glede upravljanja, vodenja in notranjega nadzora nad upravnimi, ekonomskimi in računovodskimi zadevami prevoznikom v železniškem prometu, ki so neposredno ali posredno v lasti ali pod nadzorom držav članic, zagotovijo neodvisnost, v skladu s katero bodo razpolagali zlasti s svojim premoženjem, proračunom in računovodstvom, ki so ločeni od premoženja, proračuna in računovodstva države.

2. Ob upoštevanju okvira in posebnih, s strani držav članic določenih predpisov zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja zmogljivosti, je upravljavec železniške infrastrukture odgovoren za svoje lastno upravljanje, vodenje in notranji nadzor.

2a. Upravljavec železniške infrastrukture sam upravlja svoje storitve informacijske tehnologije, da zagotovi ustrezno zaščito poslovno občutljivih informacij. [Sprememba 51]

2b. Države članice zagotovijo tudi, da so prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture, ki medsebojno niso popolnoma neodvisni, odgovorni vsak za svojo kadrovsko politiko. [Sprememba 52]

Člen 5

Upravljanje prevoznikov v železniškem prometu v skladu s poslovnimi načeli

1. Države članice prevoznikom v železniškem prometu omogočijo prilagoditev njihove dejavnosti trgu in opravljanje te dejavnosti, za katero so odgovorni njihovi organi upravljanja, v interesu zagotavljanja učinkovitih in ustreznih storitev z najnižjimi možnimi stroški za zahtevano kakovost storitve.

Prevozniki v železniškem prometu se upravljajo v skladu z načeli, ki veljajo za gospodarske družbe, ne glede na njihovo lastništvo. To velja tudi za obveznosti izvajanja javne službe, ki jim jih nalagajo države članice, in za pogodbe o izvajanju javne službe, ki jih sklenejo s pristojnimi organi države.

2. Prevozniki v železniškem prometu sprejmejo svoje poslovne načrte, skupaj z investicijskimi in finančnimi načrti. Taki načrti se pripravijo za doseganje finančnega ravnotežja prevoznika in drugih ciljev tehničnega, komercialnega in finančnega upravljanja; navajati morajo tudi sredstva za doseganje teh ciljev.

3. Ob upoštevanju splošnih političnih smernic, ki jih izda vsaka država članica, ter nacionalnih načrtov in pogodb (ki so lahko večletni), skupaj z investicijskimi in finančnimi načrti, prevozniki v železniškem prometu zlasti svobodno:

(a) ustanavljajo svoje notranje organizacije, brez poseganja v določbe členov 7, 29 in 39;

(b) nadzorujejo dobavo in trženje storitev ter določajo njihovo ceno, brez poseganja v Uredbo (ES) št. 1370/2007;

(c) sprejemajo odločitve v zvezi z osebjem, premoženjem in nabavo;

(d) širijo svoj tržni delež, razvijajo nove tehnologije in nove storitve ter sprejemajo kakršne koli inovativne tehnike upravljanja;

(e) vzpostavijo nove dejavnosti na področjih, povezanih s poslovanjem v železniškem prometu.

4. Če ima država članica prevoznika v železniškem prometu neposredno ali posredno v lasti ali pod nadzorom, njene pravice nadzora upravljanja ne presegajo pravic glede upravljanja, ki jih nacionalna zakonodaja o gospodarskih družbah daje delničarjem zasebnih delniških družb. Politične smernice, navedene v odstavku 3, ki jih država lahko določi za gospodarske družbe v okviru izvajanja delničarskega nadzora, so lahko le splošne narave in ne posegajo v konkretne poslovne odločitve vodstva.

ODDELEK 2

Ločitev upravljanja infrastrukture in prevoznih storitev ter različnih vrst prevoznih storitev med seboj

Člen 6

Pregledno ločevanje poslovnih računov

1. Države članice zagotovijo izdelavo in objavljanje ločenih izkazov uspeha in bilanc stanja, na eni strani za poslovanje prevoznikov v železniškem prometu, ki je povezano z njihovim zagotavljanjem prevoznih storitvev, in na drugi strani za poslovanje, povezano z upravljanjem železniške infrastrukture. Javna finančna sredstva, ki so dodeljena za eno od teh dveh področij dejavnosti, se ne prenesejo na drugo področje dejavnosti.

2. Države članice lahko tudi predvidijo, da je za takšno ločitev potrebna organizacijska delitev na področja znotraj enega podjetja, ali da infrastrukturo in prevozne storitve upravljajo ločeni subjekti , da bi zagotovili razvoj konkurence, stalne naložbe in stroškovno učinkovite storitve v železniškem sektorju .

3. Države članice zagotovijo, da se izdelajo in objavijo ločeni izkazi uspeha in bilance stanja na eni strani za poslovanje v zvezi z zagotavljanjem prevoza blaga v železniškem prometu in na drugi strani za dejavnosti, povezane z zagotavljanjem potniških prevoznih storitev. Javna sredstva za dejavnosti v zvezi z zagotavljanjem prevoza v železniškem prometu kot javne službe morajo biti prikazana ločeno za vsako pogodbo o javni službi v ustreznih poslovnih računih in se ne prenesejo na dejavnosti v zvezi z zagotavljanjem drugih prevoznih storitev ali na kakršno koli drugo poslovanje.

4. Za zagotovitev popolne preglednosti stroškov infrastrukture računovodstvo za različna področja dejavnosti iz odstavkov 1 in 3 omogoča spremljanje upoštevanja prepovedi prenosa skladnosti z navedenimi odstavki in spremljanje porabe prihodkov iz uporabnin za infrastrukturo, presežkov iz drugih komercialnih dejavnosti ter javnih in zasebnih finančnih sredstev, izplačanih za eno področje dejavnosti, v korist drugega področja dejavnosti upravljavcu železniške infrastrukture . Noben prevoznik v železniškem prometu oziroma organ ali podjetje, ki nadzoruje prevoznika, na noben način ne uporablja prihodkov upravljavca železniške infrastrukture, saj bi to lahko okrepilo njegov tržni položaj ali mu prineslo ekonomske prednosti pred drugimi prevozniki v železniškem prometu. Ta odstavek ne preprečuje povračila za naložbeni kapital, ki ga organ ali podjetje, ki nadzoruje prevoznika v železniškem prometu, da na voljo upravljavcu železniške infrastrukture, vključno z obrestmi pod tržnimi pogoji in pod nadzorom regulatornega organa iz člena 55. [Sprememba 53]

Člen 7

Neodvisnost bistvenih funkcij od upravljavca železniške infrastrukture

1. Države članice zagotovijo, da se za pravičen in nediskriminatoren dostop do železniške infrastrukture odločilne funkcije, navedene v Prilogi II kakor so opredeljene v členu 3(3) , prenesejo na organe ali podjetja, ki sami(-a) ne zagotavljajo nobenih prevoznih storitev v železniškem prometu. Ne glede na organizacijsko strukturo je treba dokazati, da je bil ta cilj dosežen. Vendar pa je pri upravljanju prometa na omrežju bistvenega pomena uspešno sodelovanje med prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture.

Priloga II se lahko glede na izkušnje spremeni v skladu s postopkom iz člena 60.

Vendar lahko države članice odgovornost za prispevanje k razvoju železniške infrastrukture, na primer prek naložb, vzdrževanja in financiranja, prenesejo na prevoznike v železniškem prometu ali kakšen drug organ.

2. Kadar je upravljavec železniške infrastrukture pravno, organizacijsko ali pri odločanju odvisen od prevoznikov v železniškem prometu, naloge iz oddelkov 3 in 4 poglavja IV prevzame organ za zaračunavanje uporabnin oziroma organ za dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti, ki sta pravno, organizacijsko ali pri odločanju neodvisna od vseh prevoznikov v železniškem prometu.

3. Kadar se določbe oddelkov 2 in 3 poglavja IV te direktive nanašajo na bistvene naloge upravljavca železniške infrastrukture, se razumejo, kot da se glede zadevnih pristojnosti uporabljajo za organ za zaračunavanje uporabnin oziroma organ za dodeljevanje svojih zmogljivosti.

3a. Komisija najpozneje 31. decembra 2012 predstavi predlog direktive, ki bo vsebovala določbe v zvezi z ločitvijo upravljanja železniške infrastrukture in prevoznih dejavnosti, ter predlog za odprtje notranjega trga potniškega železniškega prometa, ki ne bo spodbujal k znižanju kakovosti železniških prometnih storitev in ki bo ohranil obveznosti izvajanja javne službe. [Spremembi 54 in 137]

ODDELEK 3

Izboljšanje finančnega položaja

Člen 8

Preudarno financiranje upravljavca železniške infrastrukture

1. Države članice svoje nacionalne železniške infrastrukture razvijajo tako, da po potrebi upoštevajo splošne potrebe Unije. V ta namen objavijo najpozneje do … (18) in po posvetovanju z zainteresiranimi stranmi in interesnimi skupinami, vključno z zadevnimi lokalnimi in regionalnimi organi, sindikati, sektorskimi združenji in predstavniki uporabnikov, strategijo razvoja železniške infrastrukture z namenom izpolniti prihodnje potrebe po mobilnosti na podlagi preudarnega in trajnostnega financiranja železniškega sistema. Strategija se nanaša na obdobje najmanj petih sedmih let in je obnovljiva.

2. Kadar prihodki ne zadostujejo za kritje finančnih potreb upravljavca železniške infrastrukture, države članice lahko brez poseganja v okvir zaračunavanja uporabnin iz členov 31 in 32 te direktive ter ob obveznem upoštevanju členov 93, 107 in 108 PDEU upravljavcu železniške infrastrukture zagotovijo finančna sredstva, sorazmerna njegovim nalogam, velikosti infrastrukture in finančnim potrebam, zlasti za kritje novih naložb.

3. V okviru splošne politike, ki jo določi država, in ob upoštevanju strategije razvoja železniške infrastrukture iz odstavka 1 upravljavec železniške infrastrukture sprejme poslovni načrt, ki vključuje naložbeni in finančni načrt. S tem načrtom se zagotovi optimalna in učinkovita uporaba, zagotavljanje ter razvoj železniške infrastrukture ob zagotavljanju finančnega ravnotežja in sredstev, ki so potrebna za doseganje teh ciljev. Preden se naložbeni načrt odobri, upravljavec železniške infrastrukture zagotovi, da se s prosilci na nediskriminatoren način opravijo posvetovanja, preden se poslovni načrt odobri kar zadeva pogoje dostopa in uporabe ter naravo, zagotavljanje in razvoj infrastrukture . Regulatorni organ iz člena 55 izda nezavezujoče mnenje o tem, ali je poslovni načrt ustrezen za dosego teh ciljev diskriminira prosilce .

4. Države članice zagotovijo, da računovodska evidenca upravljavca železniške infrastrukture, pod normalnimi pogoji poslovanjain , v obdobju največ treh dveh let, najmanj uravnoteži prihodke upravljavca železniške infrastrukture iz uporabnin, presežkov iz drugih komercialnih dejavnosti , nepovratnih sredstev iz zasebnih virov in državnega financiranja , vključno s predplačili države, kjer je to primerno, na eni strani ter infrastrukturne odhodke na drugi, vključno s predplačili države, trajnostnim financiranjem dolgoročne obnove objektov , kjer je to primerno. [Sprememba 55]

Brez poseganja v morebitni dolgoročni cilj, da bi uporabnik pokril stroške infrastrukture za vse načine prevoza na podlagi lojalne in nediskriminatorne konkurence med različnimi načini prevoza, lahko država članica v primeru, ko je železniški prevoz konkurenčen drugim načinom prevoza, v okviru za zaračunavanje uporabnin iz členov 31 in 32, od upravljavca železniške infrastrukture zahteva, da svojo računovodsko evidenco uravnoteži brez državnega financiranja.

Člen 9

Pregledno razdolževanje

1. Brez poseganja v pravila Unije o državnih pomočeh in v skladu s členi 93, 107 in 108 PDEU vzpostavijo države članice ustrezne mehanizme, da bi pomagale zmanjšati zadolženost prevoznikov v železniškem prometu v javni lasti ali pod javnim nadzorom do ravni, ki ne ovira zdravega finančnega vodenja, in izboljšale njihov finančni položaj.

2. Za namene iz odstavka 1 države članice zahtevajo vzpostavitev ločene enote za amortizacijo dolga v računovodskih oddelkih takih prevoznikov.

Bilanca stanja enote se lahko do popolnega plačila dolgov bremeni z vsemi posojili, ki jih ta prevoznik najame za financiranje naložb in pokritje presežnih stroškov obratovanja, ki izhajajo iz poslovanja železniškega prevoza ali upravljanja železniške infrastrukture. Dolgovi iz dejavnosti hčerinskih družb se ne upoštevajo.

3. Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za dolgove ali obresti na dolgove, ki so jih prevozniki v železniškem prometu prevzeli po … (19).15. marcu 2001 oziroma po datumu pristopa k Uniji za države članice, ki so pristopile k Uniji po 15. marcu 2001. [Sprememba 56]

ODDELEK 4

Dostop do železniške infrastrukture in železniških prevoznih storitev

Člen 10

Pogoji dostopa do železniške infrastrukture

1. Prevozniki v železniškem prometu iz področja uporabe te direktive dobijo pod pravičnimi, nediskriminatornimi in preglednimi pogoji dostop do infrastrukture držav članic za namen opravljanja vseh vrst storitev pri železniškem prevozu blaga. To vključuje tirni dostop do pristanišč.

2. Prevoznikom v železniškem prometu iz področja uporabe te direktive se odobri pravica dostopa do infrastrukture v vseh državah članicah za namene izvajanja mednarodnih storitev potniškega prometa. Pri izvajanju mednarodnih storitev potniškega prometa imajo prevozniki v železniškem prometu pravico, da potnike pobirajo in odlagajo na kateri koli postaji na mednarodni progi, vključno s postajami v isti državi članici.

Pravica dostopa do infrastrukture držav članic, za katere delež mednarodnega prevoza potnikov z vlakom predstavlja več kot polovico realizacije potniškega prometa prevoznikov v železniškem prometu v tej državi članici, se dodeli do 31. decembra 2011.

O tem, ali je glavni namen storitve prevoz potnikov med postajami, ki se nahajajo v različnih državah članicah, odloči ustrezni regulatorni organ ali organi iz člena 55, in sicer na zahtevo ustreznih pristojnih organov ali zainteresiranih prevoznikov v železniškem prometu.

Pogoji dostopa do železniške infrastrukture v nobenem primeru ne smejo onemogočiti potnikom pridobivanja informacij o potovanju iz enega kraja v drugega ali nakupa vozovnic za tako potovanje, ne glede na število prevoznikov v železniškem prometu, ki v celoti ali deloma nudijo potniške prevozne storitve med tema dvema krajema. [Sprememba 57]

Komisija lahko na podlagi izkušenj regulatornih organov najpozneje do … (20) sprejme izvedbene ukrepe, v katerih so podrobno določeni postopek in merila, ki jih je treba upoštevati pri uporabi tega odstavka. Navedeni ukrepi, namenjeni zagotovitvi izvajanja te direktive pod enotnimi pogoji, se sprejmejo kot izvedbeni akti v skladu s postopkom pregleda iz člena členom 64(3). [Sprememba 58]

Člen 11

Omejevanje pravice dostopa in pravice do pobiranja in odlaganja potnikov

1. Države članice lahko omejijo pravico dostopa, določeno v členu 10, na storitve med odhodnim krajem in namembnim krajem, ki jih zajema ena ali več pogodb za opravljanje javne službe v skladu z veljavnim pravom Unije. Takšna omejitev ne povzroča omejevanja pravice, da se potnike pobira in odlaga na kateri koli postaji na mednarodni progi, vključno s postajami v isti državi članici, z izjemo primerov, v katerih bi izvajanje te pravice ogrozilo ekonomsko ravnotežje pogodbe za opravljanje javne službe.

2. O tem, ali bi bilo gospodarsko ravnotežje pogodbe za opravljanje javne službe ogroženo, odloči zadevni regulatorni organ oziroma organi iz člena 55 na podlagi objektivne ekonomske analize in na podlagi vnaprej določenih meril ter na zahtevo katerega koli od naslednjih:

(a) pristojnega organa oziroma pristojnih organov, ki so dodelili pogodbo za opravljanje javne službe;

(b) katerega koli drugega zainteresiranega pristojnega organa, ki ima po tem členu pravico omejiti dostop;

(c) upravljavca železniške infrastrukture;

(d) prevoznika v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne storitve.

Pristojni organi in prevozniki v železniškem prometu, ki opravljajo javno službo, priskrbijo ustreznemu regulatornemu organu ali organom informacije, za katere se razumno šteje, da so potrebne za sprejetje odločitve. Regulatorni organ preuči prejete informacije in se po potrebi o njih posvetuje z vsemi ustreznimi stranmi ter jih o svoji utemeljeni odločitvi obvesti v vnaprej določenem razumnem roku, ki ne sme presegati dveh mesecev enem mesecu od prejema vseh potrebnih informacij zahteve iz odstavka 2 . [Sprememba 59]

3. Regulatorni organ poda obrazložitev svoje odločitve, določi rok in pogoje, v skladu s katerimi lahko kateri koli od spodaj navedenih subjektov zahteva ponovno proučitev odločitve:

(a) ustrezni pristojni organ oziroma pristojni organi;

(b) upravljavec železniške infrastrukture;

(c) prevoznik v železniškem prometu, ki izvaja pogodbo za opravljanje javne službe;

(d) prevoznik v železniškem prometu, ki je zaprosil za dostop.

4. Komisija lahko na podlagi izkušenj regulatornih organov najpozneje do … (21) sprejme izvedbene ukrepe, v katerih so podrobno določeni postopek in merila, ki jih je treba upoštevati pri uporabi odstavkov 1, 2 in 3 tega člena. Navedeni ukrepi, namenjeni zagotovitvi izvajanja te direktive pod enotnimi pogoji, se sprejmejo kot izvedbeni akti v skladu s postopkom pregleda iz člena členom 64(3). [Sprememba 60]

5. Države članice lahko prav tako omejijo pravico, da se potnike pobira in odlaga na kateri koli postaji znotraj iste države članice na mednarodni potniški progi, kadar je bila izključna pravica za prevoz potnikov med omenjenimi postajami dodeljena na podlagi koncesijske pogodbe pred 4. decembrom 2007 na podlagi poštenega in konkurenčnega razpisnega postopka ter v skladu z ustreznimi načeli prava Unije. Takšna omejitev lahko velja do izteka prvotne veljavnosti koncesijske pogodbe oziroma 15 let, kar od obojega nastopi prej.

6. Države članice zagotovijo, da je glede odločitev iz odstavkov 1, 2, 3 in 5 možen sodni nadzor.

Člen 12

Dajatev za prevoznike v železniškem prometu, ki zagotavljajo potniške prevozne storitve

1. Brez poseganja v člen 11(2) lahko države članice pod pogoji iz tega člena pooblastijo zadevni organ, pristojen za železniški promet, da prevoznikom v železniškem prometu, ki nudijo potniške storitve, naloži dajatev za obratovanje tistih prog, ki sodijo pod pristojnost organa in povezujejo dve postaji v tej državi članici.

V takšnem primeru se prevoznikom v železniškem prometu, ki opravljajo nacionalne ali mednarodne prometne storitve prevoza potnikov v železniškem prometu, za obratovanje teh prog, ki spadajo pod pristojnost tega organa, naloži ista dajatev.

2. Dajatev je namenjena kot nadomestilo organu za obveznosti javne službe, določene v pogodbah za opravljanje javne službe, podeljenih v skladu s pravom Unije. Prihodek na podlagi take dajatve, plačan kot nadomestilo, ne presega celote ali dela stroškov, ki so nastali pri izvajanju zadevnih obveznosti javne službe, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in razumnega dobička za izvajanje teh obveznosti.

3. Dajatev se uvede v skladu s pravom Unije, zlasti ob upoštevanju načel pravičnosti, preglednosti, nediskriminacije in sorazmernosti, predvsem med povprečno ceno storitve potniku in stoppnjo dajatve. Celoten znesek vseh dajatev v skladu s tem odstavkom ne sme ogroziti ekonomske izvedljivosti preživetja storitev železniškega potniškega prometa, za katere se uvedejo dajatve.

4. Ustrezni organi hranijo potrebne podatke, ki omogočajo sledljivost izvora dajatev in njihove uporabe. Države članice te informacije posredujejo Komisiji.

Komisija pripravi primerjalno analizo metod, po katerih države članice določajo zneske uporabnin, da bi se vzpostavila enotna metoda izračuna zneska uporabnin. [Sprememba 61]

Člen 13

Pogoji dostopa do storitev

1. Prevozniki Upravljavci železniške infrastrukture prevoznikom v železniškem prometu so nediskriminatorno upravičeni do minimalnega paketa omogočijo minimalni paket dostopa do infrastrukture, določenega določen v točki 1 Priloge III.

2. Storitve, navedene v točki 2 Priloge III, zagotavljajo vsi Upravljavci objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev , vsem prevoznikom v železniškem prometu nediskriminatorno in pod nadzorom regulatornega organa iz člena 56 omogočijo dostop do objektov, navedenih v točki 2 Priloge III, vključno z dostopom do železniških tirov, ter do storitev, ki se izvajajo v teh objektih .

Kadar upravljavec objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev iz točke 2 Priloge III , pripada organu ali podjetju, ki je prav tako aktiven in zavzema prevladujoč položaj na vsaj enem od trgov storitev železniškega prevoza, za katere se objekt uporablja, se upravljavec organizira tako, da je pravno, organizacijsko in glede organizacije in sprejemanja odločitev neodvisen od tega organa oziroma podjetja. Upravljavec objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev, ter ta organ ali podjetje imata ločene poslovne račune, vključno z ločenimi bilancami stanja in izkazi uspeha.

Na zahteve prevoznikov v železniškem prometu po dostopu do objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev, se odgovori v ustaljenem roku, ki ga določi nacionalni regulatorni organ, zavrne pa se jih lahko zavrnejo le, če obstajajo druge gospodarsko smiselne možnosti, ki jim omogočajo, da zadevno storitev potniškega ali tovornega prevoza izvajajo na isti progi pod gospodarsko sprejemljivimi pogoji. Obstoj gospodarsko smiselne možnosti mora dokazati Kadar upravljavec objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev , zavrne dostop do svojega objekta, predlaga ekonomsko in tehnično smiselno nadomestno možnost ter zavrnitev pisno obrazloži . Upravljavcu objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev, zaradi zavrnitve ni treba vlagati v vire ali zmogljivosti, da bi izpolnil vse zahteve prevoznikov v železniškem prometu.

Ko upravljavec objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev, naleti na nasprotja med različnimi zahtevami, poskuša doseči najboljšo možno izpolnitev vseh zahtev. Če ni na voljo nobena gospodarsko smiselna možnost in ni mogoče izpolniti vseh zahtev po zmogljivosti za zadevni objekt na podlagi dokazanih potreb, regulatorni organ, naveden v členu 55, na lastno pobudo ali na podlagi pritožbe prosilca ter ob upoštevanju potreb vseh zadevnih strani ustrezno ukrepa, da zagotovi, da se primeren del zmogljivosti nameni tistim prevoznikom v železniškem prometu, ki niso del organa ali podjetja, ki mu pripada tudi upravljavec objekta, potrebnega za izvajanje železniških storitev. Vendar se na novo zgrajene naprave za vzdrževanje in druge tehnične naprave, ki so bile razvite za poseben nov hitri železniški vozni park iz Odločbe Komisije 2008/232/ES z dne 21. februarja 2008 o tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi s podsistemom železniški vozni park vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (22) , lahko rezervirajo za uporabo s strani enega železniškega prevoznika za obdobje petih desetih let od začetka njihovega obratovanja.

Če se objekt, potreben za izvajanje železniških storitev, ni uporabljal najmanj dve leti zapored eno leto in so prevozniki v železniškem prometu njegovemu upravljavcu izkazali interes za dostop do tega objekta na podlagi izkazanih potreb , njegov lastnik objavi, da je njegovo obratovanje na voljo za zakup ali najem za namene dejavnosti, povezane z železniškim sektorjem, razen če upravljavec takega objekta izkaže, da je objekt v postopku spremembe namembnosti, ki prevoznikom v železniškem prometu preprečuje njegovo uporabo .

3. Kadar upravljavec železniške infrastrukture izvajalec storitve ponudi katero koli storitev iz točke 3 Priloge III kot dodatno storitev, jo zagotovi na nediskriminatoren način prevoznikom v železniškem prometu, ki zanjo zaprosijo.

4. Prevozniki v železniškem prometu lahko upravljavca železniške infrastrukture ali druge ponudnike upravljavce objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev , zaprosijo za nadaljnje pomožne storitve, ki jih navaja točka 4 Priloge III. Upravljavec železniške infrastrukture ni zavezan zagotoviti teh storitev.

5 Priloga III se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60. [Spremembi 62 in 162]

ODDELEK 5

Čezmejni sporazumi

Člen 14

Splošna načela za čezmejne sporazume

1. Vse določbe, vsebovane v čezmejnih sporazumih med državami članicami, ki Države članice zagotovijo, da sklenjeni čezmejni sporazumi ne diskriminirajo med prevozniki nekaterih prevoznikov v železniškem prometu ali omejujejo svobodo predstavljajo omejitve svobodi prevoznikov v železniškem prometu, da opravljajo čezmejne storitve, se nadomestijo s tem aktom. [Sprememba 63]

O teh sporazumih se uradno obvesti Komisijo. Komisija prouči skladnost takih sporazumov s to direktivo in odloči v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 64(2), ali se zadevni sporazumi lahko naprej uporabljajo. Komisija svojo odločitev sporoči Evropskemu parlamentu, Svetu in državam članicam.

2. Brez poseganja v delitev pristojnosti med Unijo in države članice v skladu z zakonodajo Unije so pogajanja o čezmejnih sporazumih med državami članicami in tretjimi državami ter izvajanje teh sporazumov predmet postopka sodelovanja med državami članicami in Komisijo.

Komisija lahko sprejme izvedbene ukrepe, v katerih je podrobno določen postopek, ki ga je treba upoštevati pri uporabi tega odstavka so opredeljene oblike postopkov sodelovanja iz prvega pododstavka . Navedeni ukrepi Ti izvedbeni ukrepi , namenjeni zagotovitvi izvajanja te direktive pod enotnimi pogoji, se sprejmejo kot izvedbeni akti v skladu s členom 63(3) svetovalnim postopkom iz člena 64(2) . [Sprememba 64]

ODDELEK 6

Nadzorne naloge Komisije

Člen 15

Obseg spremljanja trga

1. Komisija sprejme potrebne ukrepe za spremljanje tehničnih , socialnih in ekonomskih pogojev ter razvoja dogodkov na trgu prevoznih storitev , vključno z razvojem zaposlovanja, pa tudi skladnosti z zadevnim pravom Unije v evropskem železniškem prometu.

2. V tem okviru Komisija v svoje delo tesno vključi predstavnike držav članic , vključno s predstavniki regulatornih organov iz člena 55, in predstavnike zadevnih sektorjev, vključno z zadevnimi lokalnimi in regionalnimi organi, socialnimi partnerji in uporabniki v železniškem sektorju , da bi bilo tako mogoče bolje spremljati razvoj železniškega sektorja in trga, ocenjevati učinek sprejetih ukrepov in analizirati vpliv načrtovanih ukrepov Komisije. Komisija po potrebi prav tako vključi Evropsko železniško agencijo.

3. Komisija spremlja uporabo omrežij in razvoj okvirnih pogojev v sektorju železniškega prometa, zlasti zaračunavanje uporabnin, dodeljevanje infrastrukturnih zmogljivosti, vlaganja v železniško infrastrukturo, spreminjanje cen in kakovosti železniških prevoznih storitev, železniške prevozne storitve na podlagi pogodb o javni službi, izdajo licencin , stopnjo odprtosti trga, zaposlovanje in socialne razmere ter stopnjo usklajenosti med državami članicami in v njih, še posebej glede socialnih pravic . Zagotavlja aktivno sodelovanje med ustreznimi regulatornimi organi v državah članicah.

4. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu redno vsaki dve leti poroča o:

(a) razvoju notranjega trga storitev v železniškem prometu in z njim povezanih storitev, vključno s stopnjo odprtosti trga ;

(b) okvirnih pogojih, tudi za storitve javnega železniškega potniškega prevoza;

(ba) razvoju zaposlovanja ter delovnih in socialnih razmerah v sektorju;

(c) razmerah v evropskem železniškem omrežju;

(d) uporabi pravic dostopa do železniške infrastrukture;

(e) ovirah, ki preprečujejo večjo učinkovitost prevoznih storitev v železniškem prometu;

(f) omejitvah infrastrukture;

(g) potrebi po zakonodaji.

5. Za potrebe spremljanja trga s strani Komisije države članice vsako leto dostavijo naslednje informacije in informacije, navedene v Prilogi IV, in ter vse ostale potrebne podatke, ki jih zahteva Komisija:

(a) razvoj učinkovitosti železniškega prometa in nadomestila za opravljanje javne službe;

(b) stopnjo odprtosti trga in poštene konkurence v vsaki državi članici ter modalni delež prevoznikov v železniškem prometu v skupni učinkovitosti prevoznih sredstev;

(c) vire in dejavnosti regulatornih organov, namenjene njihovi funkciji organa za pritožbe;

(d) pomembne dogodke glede prestrukturiranja obstoječih prevoznikov v železniškem prometu in sprejemanja/izvajanja nacionalnih prometnih strategij v predhodnem letu;

(e) pomembne izobraževalne ukrepe in pobude na področju železniškega prometa, ki so jih države članice sprejele v predhodnem letu;

(f) zaposlovanje in socialne razmere prevoznikov v železniškem prometu, upravljavcev železniške infrastrukture in drugih podjetij, ki opravljajo dejavnosti v železniškem sektorju, ob koncu predhodnega leta;

(g) naložbe v železniško omrežje za visoke hitrosti v predhodnem letu;

(h) dolžina železniške mreže ob koncu predhodnega leta;

(i) uporabnine za dostop v predhodnem letu;

(j) obstoj načrta izvedbe, pripravljenega v skladu s členom 35 te direktive;

(k) število aktivnih licenc, ki jih je izdal pristojni nacionalni organ;

(l) stanje glede uvajanja Evropskega sistema za vodenje železniškega prometa (v nadaljnjem besedilu: ERTMS);

(m) število dogodkov, nesreč in hudih nesreč, kot so opredeljene v Direktivi 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti (23) , do katerih je prišlo v mreži v predhodnem letu;

(n) druge pomembne dogodke;

(o) razvoj trgov vzdrževanja in stopnjo odprtosti trga za vzdrževalne storitve.

Priloga IV se lahko spremeni glede na izkušnje , da bi se posodobile informacije, potrebne za spremljanje železniškega trga, v skladu s postopkom iz člena 60 člena 60a . [Sprememba 65]

POGLAVJE III

IZDAJA LICENC PREVOZNIKOM V ŽELEZNIŠKEM PROMETU

ODDELEK 1

Organ, odgovoren za izdajo licenc

Člen 16

Organ, odgovoren za izdajo železniških licenc

Vsaka država članica določi organ, pristojen za izdajanje licenc in izvajanje obveznosti, ki jih nalaga to poglavje.

Tako določeni organ sam ne opravlja prevoznih storitev v železniškem prometu in je neodvisen od družb ali subjektov, ki takšne storitve opravljajo.

ODDELEK 2

Pogoji za pridobitev licence

Člen 17

Splošne zahteve

1. Prevoznik v železniškem prometu je upravičen, da zaprosi za licenco v državi članici, kjer ima sedež, če imajo države članice ali državljani držav članic v lasti skupno več kot 50 % tega prevoznika v železniškem prometu in ga učinkovito nadzorujejo, bodisi neposredno ali posredno prek enega ali več vmesnih podjetij, razen kadar določa drugače sporazum s tretjo državo, katerega podpisnica je Unija.

2. Države članice ne izdajajo licenc ali podaljšujejo njihove veljavnosti, če zahteve iz tega poglavja niso izpolnjene.

3. Prevoznik v železniškem prometu, ki izpolnjuje zahteve iz tega poglavja, je upravičen do dodelitve licence.

4. Noben prevoznik v železniškem prometu ne sme izvajati prevoznih storitev v železniškem prometu, ki jih ureja to poglavje, če ni dobil ustrezne licence za te storitve.

Vendar taka licenca sama po sebi imetniku ne daje pravice dostopa do železniške infrastrukture.

5. Komisija lahko sprejme izvedbene ukrepe, v katerih je podrobno določen postopek opredeli podrobnosti postopka , ki ga je treba upoštevati pri uporabi tega člena, vključno z uporabo izdajanju licenc in zasnovi skupnega obrazca za licenco v skladu z zahtevami iz Oddelka 2 . Navedeni ukrepi Ti izvedbeni ukrepi , namenjeni zagotovitvi izvajanja te direktive pod enotnimi pogoji, se sprejmejo kot izvedbeni akti v skladu s členom 63(3) svetovalnim postopkom iz člena 64(2) . [Sprememba 66]

Člen 18

Pogoji za pridobitev licence

Prevoznik v železniškem prometu mora pred začetkom opravljanja svojih dejavnosti biti zmožen pred licenčnim organom zadevne države članice izkazati, da bo lahko kadarkoli izpolnjeval zahteve v zvezi z ugledom, finančno sposobnostjo, strokovno usposobljenostjo in kritjem za svojo civilnopravno odgovornost, navedeno v členih 19 do 22.

Za te namene vsak prosilec zagotovi vse ustrezne informacije.

Člen 19

Zahteve v zvezi z ugledom

Države članice opredelijo pogoje za izpolnjevanje zahteve po ugledu, in tako zagotovijo, da prevoznik prosilec v železniškem prometu ali osebe, ki so odgovorne za njegovo vodenje:

(a) niso bili obsojeni zaradi storitve hudega kaznivega dejanja, vključno z gospodarskimi kaznivimi dejanji;

(b) v njih ni bil uveden stečajni postopek;

(c) niso bili obsojeni zaradi storitve hudega kaznivega dejanja po posebni prevozni zakonodaji;

(d) ni/niso bili obsojeni resnega ali ponavljajočega se kakršnega koli neizpolnjevanja obveznosti, ki jih določa socialno ali delovno pravo, vključno z obveznostmi glede varnosti , zakonodaja o varnosti pri delu in zdravstvena zakonodaja ter carinsko pravo, kadar želi podjetje izvajati čezmejni prevoz blaga, za katerega se bodo uporabili carinski postopki. [Sprememba 67]

Člen 20

Zahteve v zvezi s finančno sposobnostjo

1. Zahteve v zvezi s finančno sposobnostjo so izpolnjene, ko lahko prevoznik prosilec v železniškem prometu izkaže, da bo v dvanajstih mesecih lahko izpolnjeval svoje dejanske in potencialne obveznosti, ugotovljene na podlagi realističnih predvidevanj. Licenčni organ preverja finančno sposobnost z letnimi izkazi prevoznika v železniškem prometu ali, kadar prevoznik prosilec ne more predložiti letnih izkazov, z bilanco stanja. [Sprememba 68]

2. Za te namene mora vsak prosilec dati vsaj posreduje natančne podatke, navedene v Prilogi V o naslednjem:

(a) razpoložljivih sredstvih, zlasti dobroimetju v banki, odobrenih prekoračitvah sredstev in posojilih;

(b) sredstvih in premoženju, ki je na voljo kot jamstvo;

(c) obratnih sredstvih;

(d) ustreznih stroških, vključno z nabavnimi stroški plačil za vozila, zemljišča, stavbe, inštalacije in vozni park;

(e) obremenitvah premoženja prevoznika;

(f) davkih in socialnih prispevkih. [Sprememba 69]

3. Licenčni organ prosilca ne obravnava kot finančno sposobnega, če iz svoje dejavnosti prevoznika dolguje znatna plačila davščin ali plačila glede socialne varnosti. [Sprememba 70]

4. Licenčni organ lahko zahteva predvsem predložitev revizijskega poročila in primernih dokumentov banke, javne hranilnice, računovodje ali revizorja. Ti dokumenti morajo vključevati informacije v zvezi z zadevami iz točk (a) do (f) odstavka 2 tega člena. [Sprememba 71]

Priloga V se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60. [Sprememba 72]

Člen 21

Zahteve v zvezi s strokovno usposobljenostjo

Zahteve, ki se nanašajo na strokovno usposobljenost, so izpolnjene, ko prevoznik prosilec v železniškem prometu lahko izkaže, da ima poslovodno organizacijo z znanjem ali izkušnjami, potrebnimi za varen in zanesljiv nadzor obratovanja in nadzor nad postopki, katerih vrsta je opredeljena v licenci. Prevoznik ob vložitvi prošnje prav tako izkaže, da ima varnostni certifikat, kakor je opredeljen v členu 10 Direktive 2004/49/ES. [Sprememba 73]

Člen 22

Zahteve v zvezi s civilnopravno odgovornostjo

Brez poseganja v poglavje III Uredbe (ES) št. 1371/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu (24), se prevoznik v železniškem prometu ustrezno zavaruje ali ima jamstva pod tržnimi pogoji glede odgovornosti v primeru nesreče v skladu z nacionalnim in mednarodnim pravom, še posebno v zvezi s tovorom, pošto in tretjimi osebami. Stopnjo kritja, ki šteje za ustrezno, je mogoče razdeliti tako, da se upoštevajo posebnosti posameznih storitev, zlasti prometa kulturnih in muzejskih vlakov, ki poteka na splošnem železniškem omrežju. [Sprememba 140]

ODDELEK 3

Veljavnost licence

Člen 23

Prostorska in časovna veljavnosti

1. Licenca velja na celotnem ozemlju Unije.

2. Licenca velja toliko časa, dokler prevoznik v železniškem prometu izpolnjuje svoje obveznosti, določene v tem poglavju. Vendar lahko licenčni organ predvidi redni pregled. Če je tako, se pregled opravi vsaj vsakih pet let.

3. V sami licenci so lahko navedena posebna določila, ki urejajo začasni odvzem ali preklic licence.

Člen 24

Začasna licenca, začasen odvzem in odobritev

1. Če obstaja resen dvom, ali prevoznik v železniškem prometu, ki mu je bila podeljena licenca, izpolnjuje zahteve iz oddelkov 2 in 3 tega poglavja in zlasti zahteve iz člena 18, lahko licenčni organ kadarkoli preveri, ali jih prevoznik v železniškem prometu dejansko izpolnjuje.

Kadar se licenčni organ prepriča, da prevoznik v železniškem prometu ne more več izpolnjevati zahtev, začasno odvzame ali prekliče licenco.

2. Kadar je licenčni organ države članice prepričan, da gre pri prevozniku v železniškem prometu, ki mu je licenco izdal licenčni organ druge države članice, za resen dvom o izpolnjevanju zahtev iz tega poglavja, nemudoma obvesti ta organ.

3. Če je bila licenca začasno odvzeta ali preklicana zaradi neizpolnjevanja zahteve po finančni sposobnosti, licenčni organ ne glede na odstavek 1 lahko dodeli začasno licenco do reorganizacije prevoznika v železniškem prometu pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Vendar začasna licenca ne velja več kakor šest mesecev od dneva izdaje.

4. Če prevoznik v železniškem prometu za šest mesecev preneha delovati ali v šestih mesecih od dodelitve licence ne začne delovati, lahko licenčni organ odloči, da se licenca ponovno predloži v odobritev ali začasno odvzame.

V zvezi z začetkom dejavnosti lahko prevoznik v železniškem prometu zaprosi za določitev daljšega roka ob upoštevanju posebne narave storitev, ki jih opravlja.

5. Pri spremembi, ki vpliva na pravni položaj prevoznika, in še posebno pri združitvi ali prevzemu, lahko licenčni organ odloči, da je treba licenco ponovno predložiti v odobritev. Prevoznik v železniškem prometu lahko nadaljuje z delovanjem, razen če licenčni organ odloči, da je ogrožena varnost. V tem primeru se tako odločitev obrazloži.

6. Ko prevoznik v železniškem prometu namerava pomembneje spremeniti ali razširiti svoje dejavnosti, je treba licenčnemu organu licenco ponovno predložiti v pregled.

7. Licenčni organ ne dovoli, da prevoznik v železniškem prometu, v katerem je bil uveden stečajni ali podoben postopek, ohrani svojo licenco, če je prepričan, da v razumnem časovnem obdobju ni realističnih možnosti za zadovoljivo finančno prestrukturiranje.

8. Ko licenčni organ izda, začasno odvzame, prekliče ali spremeni licenco, zadevna država članica o tem takoj obvesti Komisijo. Komisija o tem takoj obvesti druge države članice.

Člen 25

Postopek za odobritev licenc

1. Zadevni licenčni organ objavi postopke za odobritev licenc in o tem obvesti Evropsko agencijo za železnice.

2. Licenčni organ čim prej sprejme odločitev v zvezi s prošnjo, vendar ne pozneje kakor tri mesece potem, ko so mu predložene vse ustrezne informacije, še posebno podatke iz Priloge V. Licenčni organ upošteva vse razpoložljive informacije. Odločitev se takoj sporoči prevozniku prosilcu v železniškem prometu. Zavrnitev je obrazložena.

3. Države članice zagotovijo, da je v zvezi z odločitvami licenčnega organa možen sodni nadzor.

POGLAVJE IV

NALOŽITEV UPORABNIN ZA UPORABO ŽELEZNIŠKE INFRASTRUKTURE IN DODELJEVANJE ŽELEZNIŠKIH INFRASTRUKTURNIH ZMOGLJIVOSTI

ODDELEK 1

Splošna načela

Člen 26

Učinkovita uporaba infrastrukturne zmogljivosti

Države članice zagotovijo, da ureditev zaračunavanja uporabnin in dodeljevanja infrastrukturnih zmogljivosti upošteva načela, ki jih določa ta direktiva, in s tem omogoča upravljavcu železniške infrastrukture, da razpoložljive infrastrukturne zmogljivosti trži in jih optimalno učinkovito uporablja.

Člen 27

Program omrežja

1. Upravljavec železniške infrastrukture po posvetovanju z zainteresiranimi strankami, vključno z regulatornim organom iz člena 55, izdela in objavi program omrežja, ki ga je mogoče pridobiti ob plačilu uporabnine, ki ne presega stroškov objave tega programa. Program omrežja se objavi v vsaj dveh uradnih jezikih Unije , od katerih je eden angleščina . Vsebina programa omrežja se da na voljo brezplačno v elektronski obliki na spletnem portalu Evropske agencije za železnice. [Sprememba 75]

2. Program omrežja vsebuje vrsto infrastrukture, ki je na razpolago prevoznikom v železniškem prometu. Vsebuje naslednje informacije o pogojih dostopa do zadevne železniške infrastrukture in do objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev. Vsebino programa omrežja določa Priloga VI. :

(a) poglavje, v katerem je določena vrsta infrastrukture, ki je na voljo prevoznikom v železniškem prometu, in pogoji za dostop do zadevne infrastrukture;

(b) poglavje o načelih določanja uporabnin in o tarifah;

(c) poglavje o načelih in merilih za dodeljevanje zmogljivosti. Upravljavci objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, ki jih ne nadzira upravljavec železniške infrastrukture, zagotovijo informacije o uporabnini za dostop do objektov in za zagotavljanje storitev ter informacije o tehničnih pogojih dostopa za vključitev v program omrežja;

(d) poglavje z informacijami v zvezi s prošnjo za izdajo licence iz člena 25 in varnostnih spričeval, ki se izdajajo v skladu z Direktivo 2004/49/ES;

(e) poglavje z informacijami o postopkih za reševanje sporov in pritožbenih postopkih v zadevah glede dostopa do železniške infrastrukture in storitev ter glede načrta izvedbe iz člena 35;

(f) poglavje z informacijami o dostopu do objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, iz Priloge III ter zaračunavanju uporabnine za njih;

(g) vzorčno pogodbo za sklenitev okvirnih pogodb med upravljavcem železniške infrastrukture in prosilcem v skladu s členom 42.

Informacije v programu omrežja se letno posodabljajo in so skladne z registri železniške infrastrukture, ki se objavijo v skladu s členom 35 Direktive 2008/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti (25) , ali se na te registre sklicevati. Uporabniki so pravočasno obveščeni o infrastrukturi, ki se ne vzdržuje ustrezno in katere kakovost upada.

Komisija lahko informacije iz točk (a) do (g) spremeni in natančneje opredeli v skladu s Prilogo VI ob upoštevanju izkušenj, pridobljenih v postopku iz člena 60a. [Sprememba 76]

Priloga VI se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60a.

3. Program omrežja se posodablja in po potrebi spreminja.

4. Program omrežja se objavi najpozneje štiri mesece pred potekom roka za vložitev prošenj za dodelitev infrastrukturnih zmogljivosti.

Člen 28

Sporazumi med prevozniki v železniškem prometu in upravljavci železniške infrastrukture

Vsak prevoznik, ki opravlja storitve pri železniškem prevozu, na podlagi javnega ali zasebnega prava sklene potrebne sporazume z upravljavcem zadevne železniške infrastrukture. Pogoji, ki urejajo te sporazume, so nediskriminatorni in pregledni, v skladu z določbami te direktive.

ODDELEK 2

Uporabnine za železniško infrastrukturo in storitve

Člen 29

Določitev, obračunavanje in pobiranje uporabnin

1. Države članice izdelajo okvir za zaračunavanje uporabnin, pri čemer upoštevajo neodvisnost upravljanja, ki ga določa člen 4.

Države članice določijo posebna pravila za zaračunavanje uporabnin ob upoštevanju pogoja neodvisnega upravljanja ali takšna pooblastila prenesejo na upravljavca železniške infrastrukture.

Države članice zagotovijo, da se okvir in pravila za zaračunavanje uporabnin objavijo v programu omrežja.

Brez poseganja v neodvisnost upravljanja iz člena 4 in pod pogojem, da mu je bila ta pravica dodeljena neposredno na podlagi ustavnega prava najmanj dve leti pred začetkom veljavnosti te direktive, lahko nacionalni parlament preuči in po potrebi spremeni raven uporabnin, ki jo določi upravljavec železniške infrastrukture. S tako morebitno spremembo se zagotovi skladnost uporabnin s to direktivo ter veljavnim okvirom in pravili za obračunavanje uporabnin. [Sprememba 141/rev]

Upravljavec železniške infrastrukture določi in pobira uporabnino.

2. Države članice zagotovijo, da upravljavci železniške infrastrukture sodelujejo v interesu omogočanja uporabe učinkovite ureditve zaračunavanja za izvajanje železniških prevoznih storitev, ki potekajo preko več kot enega infrastrukturnega omrežja. Upravljavci železniške infrastrukture si zlasti prizadevajo zagotoviti optimalno konkurenčnost storitev mednarodnega železniškega prevoza in učinkovito uporabo železniških omrežij.

Države članice zagotovijo, da se predstavniki upravljavcev železniške infrastrukture, katerih odločitve o zaračunavanju uporabnin vplivajo na druge infrastrukture, skupaj udeležijo usklajevanja zaračunavanja ali zaračunavanja uporabe zadevne infrastrukture na mednarodni ravni. [Sprememba 77]

3. Upravljavci železniške infrastrukture zagotovijo, da ureditev zaračunavanja uporabnin, ki se uporablja, temelji na enakih načelih za njihovo celotno omrežje, razen v primeru posebnih dogovorov iz člena 32(2).

4. Upravljavci železniške infrastrukture zagotovijo, da ima uporaba ureditve zaračunavanja za posledico enakovredne in nediskriminatorne uporabnine za različne prevoznike v železniškem prometu, ki opravljajo enakovredne prevozne storitve na podobnem delu trga, in da so dejansko zaračunane uporabnine v skladu s pravili, ki jih določa program omrežja.

5. Upravljavec železniške infrastrukture spoštuje poslovno zaupnost informacij, ki mu jih posredujejo prosilci.

Člen 30

Stroški infrastrukture in računovodska evidenca

1. Upravljavcem železniške infrastrukture se ob upoštevanju varnosti, vzdrževanja in izboljšanja kakovosti infrastrukturnih storitev omogočijo spodbude za zniževanje stroškov zagotavljanja infrastrukture in višine uporabnin za dostop.

2. Države članice zagotovijo, da se odstavek 1 izvede s pogodbo med pristojnim organom in upravljavcem železniške infrastrukture, ki velja najmanj pet sedem let in ki predvideva državno financiranje.

3. Pogoji pogodbe in struktura plačil, ki so namenjena za financiranje upravljavca železniške infrastrukture, se dogovorijo vnaprej za za celotno pogodbeno obdobje.

Osnovna načela in parametri takih sporazumov so določeni v Prilogi VII, ki se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60.

Države članice se z zainteresiranimi strankami posvetujejo vsaj en mesec pred podpisom sporazuma, ki ga objavijo v enem mesecu po njegovi sklenitvi.

Upravljavec železniške infrastrukture zagotovi, da je njegov poslovni načrt v skladu z določbami pogodbe.

Regulatorni organ iz člena 55 oceni ustreznost predvidenega srednje- do dolgoročnega prihodka upravljavca železniške infrastrukture za uresničitev dogovorjenih ciljnih rezultatov in pripravi ustrezna priporočila vsaj mesec pred podpisom sporazuma.

Pristojni organ regulatornemu organu utemelji vsa nameravana odstopanja od teh priporočil. [Sprememba 78]

4. Upravljavci železniške infrastrukture pripravijo in vzdržujejo popis premoženja, s katerim upravljajo, ki vsebuje njihovo trenutno vrednotenje ter podrobnosti glede odhodkov za obnovo in nadgradnjo infrastrukture.

5. Upravljavec železniške infrastrukture in operater objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, določita postopke za porazdelitev stroškov med različne ponujene storitve v skladu s Prilogo III in različne vrste železniških vagonov na podlagi najboljšega razpoložljivega razumevanja stroškov in načel zaračunavanja iz člena 31. Države članice lahko zahtevajo predhodno odobritev. Ta postopek se občasno posodablja, da bi bil v skladu z mednarodno najboljšo prakso.

Člen 31

Načela zaračunavanja uporabnin

1. Uporabnine za uporabo železniške infrastrukture in objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, se plačajo upravljavcu železniške infrastrukture oziroma operaterju objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, ki jih uporabita za financiranje svojih dejavnosti.

2. Države članice od upravljavca železniške infrastrukture in operaterja objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, zahtevajo, da regulatornemu organu predložita vse potrebne informacije o zaračunanih uporabninah. V zvezi s tem morata biti upravljavec železniške infrastrukture in operater objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, sposobna izkazati vsakemu prevozniku v železniškem prometu, da so uporabnine za infrastrukturo in storitev, ki jih dejansko zaračunata vsakemu prevozniku v železniškem prometu na podlagi členov 30 do 37, v skladu s predvidenimi postopki, pravili in po potrebi z lestvicami, določenimi v programu omrežja.

3. Brez poseganja v odstavek 4 ali 5 tega člena ali v člen 32 so uporabnine za minimalni paket storitev dostopa do infrastrukture enake stroškom, ki nastanejo neposredno pri izvajanju storitve, v skladu s Prilogo VIII, točko 1.

Točka 1 Priloge VIII se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60 člena 60a .

4. Uporabnine za infrastrukturo lahko vsebujejo dajatev, ki odraža nezadostnost infrastrukturnih zmogljivosti na določljivem odseku v obdobjih preobremenjenosti infrastrukture.

5. Kadar zakonodaja Unije dovoljuje zaračunavanje uporabnin za stroške učinkov hrupa za cestni prevoz blaga, se Uporabnine za uporabo infrastrukture se spremenijo, da bi se upoštevali stroški učinkov hrupa, ki jih povzroči železniški promet v skladu s točko 2 Priloge VIII. Takšna sprememba uporabnin za infrastrukturo omogoča nadomestilo za naložbe v naknadno opremljanje obstoječih železniških vagonov z ekonomsko najbolj vzdržno zavorno tehnologijo z nizkimi emisijami hrupa, ki je na voljo. Države članice zagotovijo, da uvajanje teh diferenciranih uporabnin nima negativnega učinka na finančno ravnovesje upravljavca železniške infrastrukture. Pravila za evropsko sofinanciranje se spremenijo, tako da dopuščajo sofinanciranje za naknadno opremljanje voznega parka, z namenom zmanjšati emisije hrupa, kakor že velja v primeru ERTMS.

Točka 2 Priloge VIII se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60 člena 60a , zlasti da bi se navedli elementi diferenciranih uporabnin za uporabo infrastrukture , pod pogojem, da to ne povzroči izkrivljanja konkurence v sektorju železniškega prometa ali da ne škodi konkurenčnosti železniškega prometa v primerjavi s cestnim .

Uporabnine za infrastrukturo se lahko spremenijo, da se upoštevajo stroški drugih vplivov na okolje, ki jih povzroča železniški promet in niso navedeni v točki 2 Priloge VIII. Vsaka taka sprememba, ki lahko pripelje do ponotranjenja zunanjih stroškov emisij onesnaževalcev zraka, ki nastanejo neposredno pri izvajanju storitve, se spreminja glede na obseg povzročenih vplivov na okolje.

Zaračunavanje drugih okoljskih stroškov, zaradi česar se povečajo skupni prihodki upravljavca železniške infrastrukture, je dovoljeno le, če so ti stroški dovoljeni predpisani s pravom Unije o cestnem prevozu blaga. Če pravo Unije ne dovoljuje zaračunavanja teh okoljskih stroškov za cestni prevoz blaga, takšna sprememba uporabnine ne sme povzročiti nobene spremembe v skupnih prihodkih upravljavca železniške infrastrukture.

Če zaračunavanje za okoljske stroške prinaša dodatne prihodke, se države članice same odločijo o njihovi uporabi v korist prometnih sistemov . Ustrezni organi hranijo potrebne podatke, ki omogočajo sledljivost izvora zaračunavanja okoljskih stroškov in njihove uporabe. Države članice te informacije redno predložijo Komisiji. [Sprememba 79]

6. V izogib neželenim nesorazmernim nihanjem se za uporabnine iz odstavkov 3, 4 in 5 lahko določi srednja vrednost za primeren obseg železniških storitev in obdobij. Vendar pa je relativna višina uporabnin za železniško infrastrukturo vezana na stroške, ki nastanejo pri storitvah.

7. Ta člen ne ureja opravljanja storitev iz točke 2 Priloge III. V vsakem primeru uporabnina, ki se zaračuna za take storitve, ne presega stroškov njihovega zagotavljanja, skupaj z razumnim dobičkom.

8. Kadar storitve iz točk 3 in 4 Priloge III kot dodatne in pomožne zagotavlja en sam ponudnik, uporabnina ne presega stroškov njihovega zagotavljanja, skupaj z razumnim dobičkom.

9. Stroški se lahko odmerijo zaradi zmogljivosti, uporabljenih za vzdrževanje infrastrukture. Ti stroški ne presegajo čiste izgube prihodka, ki jo ima upravljavec železniške infrastrukture zaradi vzdrževanja.

10. Operater objektov, potrebnih za izvajanje železniških storitev, iz točk 2, 3 in 4 Priloge III upravljavcu železniške infrastrukture zagotovi informacije o uporabninah, ki jih je treba vključiti v program omrežja v skladu s členom 27.

Člen 32

Izjeme od načel zaračunavanja uporabnin

1. Če trg to prenese, lahko država članica pooblasti upravljavca železniške infrastrukture, da za pokritje celotnih stroškov upravljavca železniške infrastrukture naloži pribitke na podlagi učinkovitih, preglednih in nediskriminatornih načel, pri čemer zagotavlja optimalno konkurenčnost zlasti mednarodnega železniškega prevoza blaga sektorja . Ureditev zaračunavanja uporabnin upošteva povečanje produktivnosti, ki jo dosežejo prevozniki v železniškem prometu.

Višina uporabnin pa ne sme izključiti uporabe infrastrukture s strani tistih tržnih delov, ki lahko plačajo vsaj stroške, nastale neposredno zaradi izvajanja železniških prevoznih storitev, in donosnosti naložbe, ki jo trg lahko prenese.

Preden država članica odobri zaračunavanje takšnih pribitkov, zagotovi, da upravljavec železniške infrastrukture ovrednoti njihov pomen za posamezne tržne dele. Seznam tržnih delov, ki ga določijo upravljavci železniške infrastrukture, vsebuje vsaj naslednje tri: prevoz blaga, potniške storitve v okviru pogodbe o javnih storitvah in druge potniške storitve. Upravljavci železniške infrastrukture lahko še dodatno razlikujejo tržne dele.

Opredeli se tudi tržne dele, v katerih železniški prevoz trenutno ne deluje, vendar bi lahko zagotavljal storitve v obdobju veljavnosti ureditve zaračunavanja. Upravljavci železniške strukture ne vključijo pribitkov v ureditev zaračunavanja za te tržne dele.

Seznam tržnih delov se objavi v programu omrežja in se ga pregleda najmanj vsakih pet let.

Ti Dodatni tržni deli se vzpostavijo v skladu z merili, določenimi s točko 3 Priloge VIII, ob upoštevanju predhodne odobritve regulatornega organa. Za tržne dele, v katerih ni prometa, pribitki niso vključeni v ureditev zaračunavanja.

Priloga VIII, točka 3, se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60.

1a. Za prevoz blaga iz tretjih držav ali vanje, ki poteka v omrežju, v katerem je tirna širina drugačna od glavnega železniškega omrežja v Uniji, lahko upravljavci železniške infrastrukture zaradi pokritja celotnih nastalih stroškov določijo višje uporabnine.

2. Za posebne prihodnje investicijske projekte ali za posebne investicijske projekte, ki so bili dokončani po letu 1988, lahko upravljavec železniške infrastrukture določi ali obdrži višje uporabnine na podlagi dolgoročnih stroškov takšnih projektov, če ti povečujejo učinkovitost ali stroškovno učinkovitost, ali oboje, in jih drugače ni mogoče ali jih ni bilo mogoče izvesti. Takšen dogovor o zaračunavanju uporabnin lahko vključuje tudi dogovore o delitvi tveganja, ki je povezano z novimi naložbami.

3. Vlaki, ki so opremljeni z ETCS in vozijo na progah, opremljenih z nacionalnimi sistemi upravljanja in signalizacije, so upravičeni do začasnega znižanja uporabnine za infrastrukturo v skladu s točko 5 Priloge VIII. Upravljavec železniške infrastrukture je sposoben zagotoviti, da takšno znižanje ne pomeni znižanja prihodka. Na tak način izgubljena sredstva se nadomestijo z zvišanjem uporabnin na isti železniški progi za tiste vlake, ki niso opremljeni z ETCS.

Točka 5 Priloge VIII se lahko spremeni glede na izkušnje v skladu s postopkom iz člena 60 člena 60a, da bi se nadalje spodbujal ERTMS .

4. Za preprečevanje diskriminacije se zagotovi, da so povprečne in mejne uporabnine določenega upravljavca železniške infrastrukture za enako uporabo njegove infrastrukture primerljive in da so uporabnine enake za primerljive storitve na enakih tržnih delih. Upravljavec železniške infrastrukture v programu omrežja izkaže, da ureditev zaračunavanja uporabnin izpolnjuje te zahteve, v kolikor s tem ne razkrije zaupnih poslovnih podatkov.

5. Če upravljavec železniške infrastrukture namerava spremeniti bistvene elemente sistema zaračunavanja iz odstavka 1, te spremembe objavi vsaj tri mesece pred rokom za objavo programa omrežja v skladu s členom 27(4).

Države članice se lahko odločijo, da objavijo okvir in pravila za obračunavanje uporabnin, ki se uporabljajo posebej za mednarodni prevoz blaga iz tretjih držav ali vanje, ki poteka v omrežju, v katerem je tirna širina drugačna od glavnega železniškega omrežja v Uniji, z drugačnimi instrumenti in roki, kot so določeni v členu 29(1), če je to potrebno za zagotovitev poštene konkurence. [Sprememba 80]

Člen 33

Popusti pri uporabnini

1. Brez poseganja v člene 101, 102, 106 in 107 PDEU in ne glede na načelo neposrednih stroškov iz člena 31(3) te direktive je vsak popust pri uporabnini, ki jih upravljavec železniške infrastrukture zaračuna prevozniku v železniškem prometu, v skladu z merili iz tega člena.

2. Z izjemo odstavka 3 se popusti omejijo na dejanski prihranek upravnih stroškov upravljavca železniške infrastrukture. Pri določanju višine popusta se ne upoštevajo prihranki stroškov, ki so že zajeti v uporabnini.

3. Upravljavci železniške infrastrukture lahko za določene prometne tokove uvedejo ureditve zaračunavanja, ki so dostopni vsem uporabnikom infrastrukt