SL Uradni list Evropske unije C 144/2

Priporočilo za Uredbo Sveta o spremembah Uredbe (ES) št. 2532/98 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij

(ECB/2014/19)

(predlaga Evropska centralna banka)

(2014/C 144/02)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

I. UVOD

Svet Evropske unije je 23. novembra 1998 sprejel Uredbo Sveta (ES) št. 2532/98 (1). Ob upoštevanju izkušenj, pridobljenih skozi več let uporabe Uredbe (ES) št. 2532/98 na raznih področjih v pristojnosti Evropske centralne banke (ECB), in dejstva, da je bilo področje pooblastil ECB za nalaganje sankcij razširjeno z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013 (2), je zdaj treba razmisliti o nekaterih spremembah Uredbe (ES) št. 2532/98. V ta namen je treba slediti postopku, določenemu v členu 129(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

II. SPLOŠNE PRIPOMBE

ECB lahko za izvajanje nalog, ki so bile nanjo prenesene z Uredbo (EU) št. 1024/2013, v skladu s členom 18 navedene uredbe naloži upravne denarne kazni, če „kreditne institucije, finančni holdingi ali mešani finančni holdingi namerno ali iz malomarnosti kršijo zahtevo iz upoštevnih pravnih aktov Unije, ki se neposredno uporabljajo, in je v zvezi s tem pristojnim organom v skladu z upoštevnim pravom Unije dana možnost, da izrečejo upravne denarne kazni“ (3), in sankcije „v primeru kršitve njenih uredb ali sklepov“ (4) (v nadaljnjem besedilu skupaj poimenovane: upravne kazni). Kar zadeva kršitve nacionalnega prava v kontekstu enotnega mehanizma nadzora (EMN), so pristojni nacionalni organi še naprej pristojni za nalaganje upravnih kazni, vendar lahko takšne kazni naložijo kreditnim institucijam, ki so pod neposrednim nadzorom ECB, samo, če ECB od njih zahteva, da uvedejo postopek v ta namen.

Načela in postopki, ki se uporabljajo za naložitev upravnih denarnih kazni za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, po členu 18(1) Uredbe (EU) št. 1024/2013, so določeni v Uredbi (EU) št. 1024/2013 in v Uredbi ECB (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke (ECB/2014/17) (5). Po členu 18(7) Uredbe (EU) št. 1024/2013 lahko ECB naloži sankcije za kršitve uredb in sklepov ECB v skladu z Uredbo (ES) št. 2532/98. Člen 18(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da ECB uporablja člen 18 v skladu z akti, navedenimi v prvem pododstavku člena 4(3) Uredbe (EU) št. 1024/2013, po potrebi vključno s postopki iz Uredbe (ES) št. 2532/98.

Glede na navedeno je še posebej pomembno, da se vzpostavi koherentna ureditev, po kateri ECB nalaga vse upravne kazni v zvezi z opravljanjem svojih nadzorniških nalog po Uredbi (EU) št. 1024/2013.

Poleg tega so nekatera pravila, ki jih vsebuje Uredba (ES) št. 2532/98, različna od tistih, ki jih določa Uredba (EU) št. 1024/2013. Ta pravila se nanašajo predvsem na zgornje meje glob in periodičnih denarnih kazni, postopkovna pravila in zastaralne roke, določene v Uredbi (ES) št. 2532/98.

Zato se priporoča, da se Uredba (ES) št. 2532/98 spremeni:

(a) Vstaviti je treba nov člen 1a, v katerem se opredeli nekatera splošna načela, ki veljajo za upravne kazni, ki jih naloži ECB v zvezi s svojimi nadzorniškimi nalogami, in sankcije, ki jih naloži v zvezi s svojimi nalogami, ki niso povezane z nadzorom, ter določi področje uporabe različnih določb, ki veljajo zanje.

(b) Vstaviti je treba nove člene 4a do 4c, ki se nanašajo na ureditev upravnih kazni, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog. Namen teh novih členov je, da se razlikuje med ureditvijo za upravne kazni, ki jih ECB nalaga v zvezi s svojimi nadzorniškimi nalogami, in določbami za sankcije, ki jih ECB lahko naloži v zvezi s svojimi nalogami, ki niso povezane z nadzorom. S tem bi se zagotovilo, da za vse upravne kazni, ki jih ECB naloži na področju nadzora, velja enotna ureditev, pri čemer pa se upoštevajo tudi pravila, določena v Uredbi (EU) št. 1024/2013.

(c) Potrebne so tudi dodatne spremembe, s katerimi bi se zagotovilo, da so načela in postopki, ki urejajo nalaganje sankcij, določeni v členih 2 do 4 Uredbe (ES) št. 2532/98, združljivi s tistimi, ki urejajo upravne kazni, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog po Uredbi (EU) št. 1024/2013.

III. PRIPOMBE K ČLENOM

Člen 1 – Opredelitve pojmov

Opredelitev periodičnih denarnih kazni

Opredelitev periodičnih denarnih kazni je treba spremeniti iz dveh razlogov. Prvič, v skladu z drugimi določbami prava Unije o tem vprašanju (6) je treba jasno izraziti, da lahko ECB uporablja periodične denarne kazni ne le za kaznovanje trajajoče kršitve, ampak tudi, da prisili podjetja k upoštevanju uredbe ali sklepa ECB. Drugič, opredelitev se trenutno sklicuje na drugi pododstavek člena 3(1) Uredbe (ES) št. 2532/98 glede obvestitve o odločbi, s katero se zahteva prenehanje kršitve. Ker bi se moral za sankcije, ki se nalagajo v zvezi z nadzorniškimi nalogami ECB, uporabljati drugačen postopek odločanja, bi bilo treba v opredelitvi dodati tudi sklicevanje na tak postopek.

Posledično bi bilo treba spremeniti tudi opredelitev „sankcije“, tako da se črta navedba, da se periodične denarne kazni naložijo „kot posledica kršitve“.

Člen 1a – Splošna načela in področje uporabe

Čeprav Uredba (ES) št. 2532/98 v skladu s členom 34.3 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke določa pogoje, v skladu s katerimi ima ECB pravico nalagati sankcije podjetjem, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti iz uredb in sklepov ECB, je treba primerno upoštevati tudi Uredbo (EU) št. 1024/2013, ki vsebuje širok nabor določb, ki so neposrednega pomena za pooblastila ECB, da nalaga upravne kazni v zvezi izvajanjem svojih nadzorniških nalog. Čeprav veljajo določbe Uredbe (ES) št. 2532/98 načeloma za katero koli sankcijo, ki jo ima ECB pravico naložiti zaradi kršitev uredb ali sklepov ECB, je glede na navedeno potrebno, da nekatere določbe Uredbe (ES) št. 2532/98, ki so v nasprotju z Uredbo (EU) št. 1024/2013, kar zadeva nalaganje upravnih kazni v zvezi z nadzorniškimi nalogami ECB, bodisi prenehajo veljati bodisi se spremenijo.

ECB ima pravico, da objavi vsako odločitev o naložitvi upravne kazni v zvezi s svojimi nadzorniškimi nalogami oziroma o naložitvi sankcije v zvezi s svojimi nalogami, ki niso povezane z nadzorom, ne glede na to, ali je zoper tako odločitev vložena pritožba ali ne, tako da za vse odločitve, ki jih sprejme ECB, velja ista ureditev objave. V zvezi s temi objavami ECB uporablja upoštevno pravo Unije, ne glede na nacionalne zakone ali druge predpise, in mora pri tem primerno upoštevati sorazmernost objave odločitve glede na stopnjo resnosti naložene sankcije oziroma upravne kazni in vpliv objave na stabilnost finančnega sistema.

Člen 2 – Sankcije

Člen 2(4) se sklicuje na postopek, določen v členu 3(4) Uredbe (ES) št. 2532/98, ki se ne bi smel uporabljati za nalaganje upravnih kaznih v zvezi z nadzorniškimi nalogami ECB. Zato je treba dodati sklicevanje na postopek odločanja, določen v členu 4b.

Člen 3 – Postopkovna pravila

Sklicevanje v prvem stavku člena 3(1) na to, da je Izvršilni odbor pristojni organ za uvedbo postopka za ugotavljanje kršitev, bi bilo treba črtati, s čimer bi se ECB omogočilo, da z uredbo, sprejeto na podlagi člena 6(2), določi, kateri interni organ bi moral opravljati preiskave domnevnih kršitev. Pristojnost za sprejemanje odločitev o nalaganju sankcij ostane pri Izvršilnem odboru, ob upoštevanju novega člena 4b.

Člen 3(10) bi bilo treba spremeniti tako, da se ne bi nanašal samo na naloge, poverjene Evropskemu sistemu centralnih bank, ampak tudi na naloge, ki so ECB zaupane na podlagi člena 127(6) Pogodbe. Zadnji stavek člena 3(10) bi bilo treba spremeniti tudi, da bi se odrazila nova nadzorniška pristojnost ECB.

Člen 4a – Posebna pravila o zgornjih mejah sankcij, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog

Zgornja meja upravnih denarnih kazni, ki jih ECB lahko naloži po členu 18(1) Uredbe (EU) št. 1024/2013 za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, krepko presega tisto, ki je dopustna po Uredbi (ES) št. 2532/98. Ta razlika se ne zdi utemeljena, saj kršitev uredbe ali sklepa ECB ni nujno manj resna kot kršitev prava Unije, ki se neposredno uporablja. Zato bi morale za vse upravne kazni, ki jih ECB naloži kreditnim institucijam, ki jih nadzira v okviru EMN, veljati iste zgornje meje. Tudi zgornja meja za periodične denarne kazni, ki jih ECB naloži na področju nadzora, bi se morala spremeniti v skladu z zgoraj navedenim.

Posledično člen 2(1) ne bi smel veljati za upravne kazni, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog.

Člen 4b - Posebna postopkovna pravila za sankcije, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog

Člen 25(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa načelo ločenosti, po katerem je treba naloge, prenesene na ECB z Uredbo (EU) št. 1024/2013, izvajati ločeno od nalog denarne politike in drugih nalog ECB. Na podlagi tega člena bi bilo treba Uredbo (ES) št. 2532/98 spremeniti tako, da bi se določil postopek odločanja, ki bi vključeval Nadzorni odbor in Svet ECB, v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 1024/2013, kar zadeva nalaganje upravnih kazni na področju nadzora. To bi bilo tudi v skladu s Temeljnimi načeli za učinkovit bančni nadzor Baselskega odbora za bančni nadzor (7) in potrebo po zagotovitvi tega, da so organi, ki subjektom nalagajo sankcije, tudi tisti, ki te subjekte nadzorujejo.

Odločitev o naložitvi upravne kazni, ki jo sprejme Svet ECB na področju nadzora, bo pregledal Upravni odbor za pregled, kot je določeno po členu 24 Uredbe (EU) št. 1024/2013, če bo fizična ali pravna oseba zahtevala pregled take odločitve, pod pogojem, da je odločitev naslovljena na to osebo ali da se nanjo neposredno in posamično nanaša. Posledično bi bilo treba Uredbo (ES) št. 2532/98 spremeniti tako, da bi se določil postopek pregleda, ki bi vključeval Upravni odbor za pregled v ECB, v skladu s členom 24 Uredbe (EU) št. 1024/2013, kar zadeva nalaganje upravnih kazni na področju nadzora.

Glede na zgoraj navedeno člen 3(1) do (8) ne bi smel veljati za upravne kazni, povezane z izvajanjem nadzorniških nalog ECB.

Člen 4c – Posebni roki za upravne kazni, naložene na področju nadzora

Za roke, ki veljajo za naložitev in izvršitev sankcij v zvezi z nalogami ECB, ki niso povezane z nadzorom, se je izkazalo, da delujejo dobro, zlasti zaradi relativne enostavnosti preiskave, potrebne za ugotovitev, ali je bila storjena kršitev, npr. kršitev zahtev glede izpolnjevanja obveznih rezerv, pravil o primernosti zavarovanja, zahtev za statistično poročanje. Glede na dejstvo, da so preiskave domnevnih kršitev na področju nadzora bolj kompleksne, bi morali za pooblastila za naložitev in izvršitev upravnih kazni na tem področju veljati roki, ki bi bili daljši od tistih, ki so določeni za sankcije v zvezi z nalogami, ki niso povezane z nadzorom. To je tudi v skladu z roki, določenimi v Uredbi Sveta (ES) št. 1/2003 za kršitev pravil o konkurenci. Ker bi morali za vse upravne kazni, ki jih ECB lahko nalaga podjetje na področju nadzora, veljati isti roki, ne glede na to, ali se te upravne kazni nanašajo na kršitev sklepa ali uredbe ECB ali na kršitev prava Unije, ki se neposredno uporablja, bi morali roki, določeni v členu 4c, veljati za vse upravne kazni, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog.

Zadržanje in prekinitev teh rokov bi bilo treba ustrezno urediti, tudi ob upoštevanju, da bi se lahko postopki za ugotavljanje kršitev na področju nadzora prekrivali s kazenskimi preiskavami in kazenskimi postopki, ki temeljijo na istih dejstvih.

Glede na zgoraj navedeno člen 4 ne bi smel veljati za upravne kazni, povezane z izvajanjem nadzorniških nalog ECB.

Priporočilo za:

„UREDBO SVETA o spremembah Uredbe (ES) št. 2532/98 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 132(3) Pogodbe, ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34.3 Statuta, ob upoštevanju priporočila Evropske centralne banke, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, ob upoštevanju mnenja Evropske komisije, v skladu s postopkom, določenim v členu 129(4) Pogodbe in členu 41 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ob upoštevanju naslednjega: (1) Uredba (ES) št. 2532/98 (8) določa, v skladu s členom 34.3 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: Statut ESCB), meje in pogoje, v skladu s katerimi ima Evropska centralna banka (ECB) pravico naložiti globe ali periodične denarne kazni podjetjem, ki ne izpolnjujejo obveznosti iz njenih uredb in sklepov. (2) ECB uporablja Uredbo (ES) št. 2532/98 pri nalaganju sankcij na raznih področjih v njeni pristojnosti, vključno zlasti z izvajanjem denarne politike Unije, upravljanjem plačilnih sistemov in zbiranjem statističnih informacij. (3) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 (9) daje ECB pravico, da kreditnim institucijam pod njenim nadzorom nalaga: (a) upravne denarne kazni, kadar te institucije kršijo zahteve po pravu Unije, ki se neposredno uporablja; in (b) sankcije v primeru kršitve uredb ali sklepov ECB (v nadaljnjem besedilu skupaj poimenovane: upravne kazni). (4) Člen 18(7) Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da lahko ECB za namene opravljanja nalog, prenesenih nanjo z navedeno uredbo, v primeru kršitev uredb in sklepov ECB nalaga sankcije v skladu z Uredbo (ES) št. 2532/98. (5) Uredba (EU) št. 1024/2013 vsebuje širok nabor določb, ki so neposrednega pomena za pooblastila ECB za nalaganje upravnih kazni v zvezi z njenimi nadzorniškimi nalogami. V tem smislu so nekatere določbe Uredbe (ES) št. 2532/98 v nasprotju z Uredbo (EU) št. 1024/2013. Zato je treba ugotoviti, katera pravila v Uredbi (ES) št. 2532/98 bi bilo treba spremeniti, da bi se vzpostavila koherentna ureditev, po kateri bo ECB nalagala sankcije pri izvajanju nadzorniških nalog, prenesenih nanjo z Uredbo (EU) št. 1024/2013. (6) ECB bi morala objavljati odločitve o naložitvi upravnih denarnih kazni za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, in sankcij za kršitve uredb ali sklepov ECB, tako na področju nadzora kot zunaj njega, razen če bi bila taka objava nesorazmerna, ob upoštevanju resnosti upravne denarne kazni ali sankcije, naložene podjetju, ali bi ogrozila stabilnost finančnih trgov. (7) Zgornja meja za globe, ki jih ECB lahko naloži podjetju zaradi neupoštevanja uredbe ali sklepa ECB na področju nadzora, se ne bi smela razlikovati od zgornje meje za globe, ki jih ECB lahko naloži podjetju za kršitev prava Unije, ki se neposredno uporablja, da bi se zagotovila usklajenost pri obravnavanju enako resnih kršitev. Za vse globe, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, bi zato morale veljati iste zgornje meje. (8) ECB bi moralo biti omogočeno, da naloži podjetjem periodične denarne kazni, da jih prisili k upoštevanju uredb ali sklepov ECB na področju nadzora ali k prenehanju trajajoče kršitve le-teh. Zgornja meja periodičnih denarnih kazni bi morala biti sorazmerna z zgornjo mejo za globe na področju nadzora. (9) Člen 25 Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa načelo ločenosti, po katerem ECB opravlja naloge, prenesene nanjo z Uredbo (EU) št. 1024/2013, brez poseganja v naloge, povezane z denarno politiko, in druge njene naloge ter ločeno od njih. Za okrepitev načela ločenosti je bil na podlagi člena 26 ustanovljen Nadzorni odbor, ki je med drugim odgovoren za pripravo osnutkov odločitev za Svet ECB na področju nadzora. Poleg tega so odločitve Sveta ECB pod pogoji, določenimi v členu 24 navedene uredbe, predmet pregleda Upravnega odbora za pregled. Ob upoštevanju načela ločenosti ter ustanovitve Nadzornega odbora in Upravnega odbora za pregled je treba uporabljati dva različna postopka: (a) kadar ECB preučuje možnost naložitve upravnih kazni pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, sprejme ustrezne odločitve Svet ECB na podlagi dokončnega osnutka odločitve, ki ga predloži Nadzorni odbor, pregleda pa jih Upravni odbor za pregled; in (b) kadar ECB preučuje možnost naložitve sankcij pri izvajanju svojih nalog, ki niso povezane z nadzorom, sprejme ustrezne odločitve Izvršilni odbor ECB, pregleda pa jih Svet ECB. (10) Zaradi kompleksnosti preiskave kršitev na področju nadzora bi morali za pooblastila za nalaganje in izvrševanje upravnih kazni, povezanih z nadzorniškimi nalogami ECB, veljati roki, ki bi bili daljši od tistih, ki so določeni za sankcije v zvezi z nalogami ECB, ki niso povezane z nadzorom. Zadržanje in prekinitev teh rokov bi bilo treba ustrezno urediti, tudi ob upoštevanju, da se lahko postopki za ugotavljanje kršitev na področju nadzora prekrivajo s kazenskimi preiskavami in kazenskimi postopki, ki temeljijo na istih dejstvih. (11) Uredbo (ES) št. 2532/98 je zato treba ustrezno spremeniti – SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 Spremembe Uredba (ES) št. 2532/98 se spremeni: 1. Člen 1 se spremeni: (a) točka 6 se nadomesti z naslednjim: ‚„periodične denarne kazni“ pomenijo denarne zneske, ki jih mora podjetje v primeru trajajoče kršitve plačati kot kazen ali za to, da bi zadevne osebe prisilili k upoštevanju uredb in sklepov ECB na področju nadzora. Periodične denarne kazni se izračunajo za vsak dan trajajoče kršitve (a) po tem, ko je bilo podjetje uradno obveščeno o odločbi, s katero se zahteva prenehanje kršitve, v skladu s postopkom, določenim v drugem pododstavku člena 3(1); ali (b) kadar trajajoča kršitev spada v okvir člena 18(7) Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (10), v skladu s postopkom, določenem v členu 4b te uredbe; (10) UL L 287, 29.10.2013, str. 63.‘;" (b) točka 7 se nadomesti z naslednjim: ‚„sankcije“ pomenijo globe in periodične denarne kazni.‘; 2. vstavi se naslednji člen 1a: ‚Člen 1a Splošna načela in področje uporabe 1. Ta uredba se uporablja, kadar ECB nalaga sankcije podjetjem zaradi neizpolnjevanja njihovih obveznosti, ki izhajajo iz sklepov ali uredb ECB, razen če je izrecno določeno drugače. 2. Pravila, ki jih ECB uporablja, kadar pri izvajanju svojih nadzorniških nalog nalaga upravne denarne kazni za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, in sankcije za kršitve uredb in sklepov ECB (v nadaljnjem besedilu skupaj poimenovane: upravne kazni), odstopajo od pravil, določenih v členih 2 do 4, kolikor je določeno v členih 4a do 4c. 3. ECB lahko objavi katero koli odločitev, s katero naloži podjetju upravno denarno kazen za kršitve prava Unije, ki se neposredno uporablja, in sankcije za kršitve uredb ali sklepov ECB, tako na področju nadzora kot zunaj njega, ne glede na to, ali je bila zoper tako odločitev vložena pritožba ali ne. ECB opravi tako objavo v skladu z upoštevnim pravom Unije, ne glede na nacionalne zakone ali druge predpise in, kadar upoštevno pravo Unije predstavljajo direktive, nacionalno zakonodajo, ki prenaša te direktive.‘; 3. v členu 2 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim: ‚4. Kadar kršitev pomeni neizpolnjevanje dolžnosti, uporaba sankcije podjetja ne osvobodi izpolnitve, razen če odločitev, sprejeta v skladu s členom 3(4) ali členom 4b, izrecno ne navaja nasprotno.‘; 4. člen 3 se spremeni: (a) prvi stavek odstavka 1 se nadomesti z naslednjim: ‚Odločitev o tem, ali uvesti postopek za ugotavljanje kršitev ali ne, sprejme ECB bodisi na lastno pobudo bodisi na podlagi ustreznega predloga, ki ga nanj naslovi nacionalna centralna banka države članice, pod jurisdikcijo katere je prišlo do domnevne kršitve.‘; (b) odstavek 10 se nadomesti z naslednjim: ‚Če se kršitev nanaša izključno na nalogo, ki je ESCB ali ECB poverjena v skladu s Pogodbo in Statutom ESCB, je možno uvesti postopek za ugotavljanje kršitev le na podlagi te uredbe, ne glede na kakršen koli nacionalni zakon ali drug predpis, ki bi predvideval ločen postopek. Če se kršitev nanaša tudi na eno ali več področij zunaj pristojnosti ESCB ali ECB, je pravica do uvedbe postopka za ugotavljanje kršitev na podlagi te uredbe neodvisna od katere koli pravice pristojnega nacionalnega organa do uvedbe ločenih postopkov v zvezi s takimi področji zunaj pristojnosti ESCB ali ECB. Ta določba ne posega v uporabo kazenskega prava in nacionalnega prava v zvezi s pristojnostmi bonitetnega nadzora v sodelujoči državi članici v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 1024/2013.‘; 5. vstavijo se naslednji členi 4a do 4c: ‚Člen 4a Posebna pravila o zgornjih mejah sankcij, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog 1. Z odstopanjem od člena 2(1), v primeru kršitev, povezanih s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, so meje, v katerih lahko ECB nalaga globe in periodične denarne kazni, naslednje. (a) Globe: zgornja meja je dvakratnik pridobljenega dobička ali nenastale izgube zaradi kršitve, kadar se ta dobiček oziroma izguba lahko določita, ali 10 % skupnega letnega prometa podjetja. (b) Periodične denarne kazni: zgornja meja je 5 % povprečnega dnevnega prometa na dan kršitve. Periodične denarni kazni se lahko naložijo največ za obdobje šestih mesecev od datuma, določenega v odločitvi o naložitvi periodične denarne kazni. 2. Za namene odstavka 1: (a) „letni promet“ pomeni letni promet pravne osebe, kot je opredeljen v upoštevnem pravu Unije, v skladu z najnovejšimi razpoložljivimi letnimi finančnimi računi take osebe. Kadar je podjetje podrejena družba nadrejene osebe, se upošteva skupni letni promet, ki izhaja iz najnovejših razpoložljivih konsolidiranih letnih finančnih računov končne nadrejene osebe v skupini, ki jo nadzoruje ECB; (b) „povprečni dnevni promet“ pomeni letni promet, kot je opredeljen pod (a), deljeno s 365. Člen 4b Posebna postopkovna pravila za sankcije, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog 1. Z odstopanjem od člena 3(1) do (8) veljajo pravila, določena v tem členu, za kršitve v zvezi s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog. 2. Potem ko je bil opravljen postopek za ugotavljanje kršitev po pravilih, ki jih določi ECB v skladu s členom 6(2), Nadzorni odbor predlaga Svetu ECB dokončen osnutek odločitve o naložitvi sankcije zadevnemu podjetju v skladu s postopkom, določenim v členu 26(8) Uredbe (ES) št. 1024/2013. Preden Nadzorni odbor predloži Svetu ECB dokončen osnutek odločitve, se opravi obravnava glede domnevne kršitve zadevnega podjetja. 3. Zadevno podjetje ima pravico zahtevati, da odločitev, ki jo sprejme Svet ECB po odstavku 2, pregleda Upravni odbor za pregled v skladu s postopkom, določenim v členu 24 Uredbe (EU) št. 1024/2013. Člen 4c Posebni roki za upravne kazni, ki jih ECB nalaga pri izvajanju svojih nadzorniških nalog 1. Z odstopanjem od člena 4 pravica do sprejetja odločitve o naložitvi upravne kazni glede kršitev v zvezi z upoštevnimi akti prava Unije, ki se neposredno uporabljajo, ter s sklepi in uredbami, ki jih sprejme ECB pri izvajanju svojih nadzorniških nalog, preneha pet let po tem, ko je prišlo do kršitve, ali v primeru trajajoče kršitve pet let po prenehanju kršitve. 2. Kakršno koli dejanje, ki ga opravi ECB zaradi preiskave ali postopkov glede kršitve, pretrga rok, določen v odstavku 1. Pretrganje zastaralnega roka učinkuje od datuma, na katerega se dejanje uradno sporoči zadevnemu nadzorovanemu subjektu. Po vsakem pretrganju začne rok teči znova. Vendar pa rok ne sme biti daljši kot deset let po tem, ko je prišlo do kršitve, ali v primeru trajajoče kršitve deset let po prenehanju kršitve. 3. Roki, navedeni v predhodnih odstavkih, se lahko podaljšajo v naslednjih primerih: (a) odločitev Sveta ECB je predmet pregleda pred Upravnim odborom za pregled ali postopka pritožbe pred Sodiščem Evropske unije; ali (b) zoper zadevno podjetje tečejo kazenski postopki v zvezi z istimi dejstvi. V takem primeru se roki, navedeni v predhodnih odstavkih, podaljšajo za čas, ki ga Upravni odbor za pregled oziroma Sodišče potrebujeta za pregled odločitve, oziroma dokler se kazenski postopki zoper zadevno podjetje ne zaključijo. 4. Kakršno koli dejanje ECB, namenjeno uveljavitvi plačila ali plačilnih pogojev na podlagi naložene upravne kazni, pretrga zastaralni rok za izvršitev kazni. Pravica ECB do izvršitve odločitve o naložitvi upravne kazni preneha pet let po sprejetju take odločitve. Zastaralni rok za izvršitev upravnih kazni se zadrži: (a) dokler ne poteče rok za plačilo naložene upravne kazni; (b) če se uveljavitev plačila naložene upravne kazni zadrži po odločitvi Sveta ECB ali Sodišča.‘ Člen 2 Ta uredba začne veljati [datum]. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbo.“

V Frankfurtu na Majni, 16. aprila 2014 Predsednik ECB Mario DRAGHI

(1) Uredba Sveta (ES) št. 2532/98 z dne 23. novembra 1998 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (UL L 318, 27.11.1998, str. 4). Evropska centralna banka je pred tem že predložila Svetu svoje Priporočilo ECB/1998/9 za Uredbo Sveta (ES) o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (UL C 246, 6.8.1998, str. 9).

(2) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).

(3) Člen 18(1) Uredbe (EU) št. 1024/2013.

(4) Člen 18(7) Uredbe (EU) št. 1024/2013.

(5) Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL L 141, 14.5.2014, str. 1).

(6) Glej npr. drugi pododstavek člena 4 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 946/2012 z dne 12. julija 2012 o dopolnitvi Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s postopkovnimi pravili glede glob, ki jih bonitetnim agencijam naloži Evropski organ za vrednostne papirje in trge, vključno s pravili glede pravice do obrambe in začasnimi določbami (UL L 282, 16.10.2012, str. 23); člen 66(1) Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o izvedenih finančnih instrumentih OTC, centralnih nasprotnih strankah in repozitorijih sklenjenih poslov (UL L 201, 27.7.2012, str. 1); člen 16(1) Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 646/2012 z dne 16. julija 2012 o določitvi podrobnejših pravil o globah in periodičnih denarnih kaznih na podlagi Uredbe (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 187, 17.7.2012, str. 29); člen 36(b)(1) Uredbe (EU) št. 513/2011 z dne 11. maja 2011 Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1060/2009 o bonitetnih agencijah (UL L 145, 31.5.2011, str. 30); člen 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o skupnih predpisih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Evropske agencije za varnost v letalstvu in razveljavitvi Direktive Sveta 91/670/EGS, Uredbe (ES) št. 1592/2002 in Direktive 2004/36/ES (UL L 79, 19.3.2008, str. 1); člen 15 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL L 24, 29.1.2004, str. 1); člen 24 Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, 4.1.2003, str. 1).

(7) Glej načelo 1, in zlasti osnovno merilo 6(b), ter načelo 11, in zlasti osnovno merilo 7, Temeljnih načel za učinkovit bančni nadzor (Core Principles for an Effective Banking Supervision) Baselskega odbora za bančni nadzor, september 2012, po katerih so za učinkovit sistem bančnega nadzora potrebni jasne odgovornosti in cilji za vsak organ, vključen v nadzor bank in bančnih skupin, vključno s pooblastili nadzornika, da naloži nabor sankcij, nadzornik pa mora tudi imeti na razpolago ustrezen nabor nadzorniških orodij, s katerimi lahko pravočasno uveljavi popravne ukrepe, vključno z naložitvijo sankcij bankam. Dostopno na spletni strani Banke za mednarodne poravnave na naslovu www.bis.org.

(8) Uredba Sveta (ES) št. 2532/98 z dne 23. novembra 1998 o pooblastilih Evropske centralne banke za nalaganje sankcij (UL L 318, 27.11.1998, str. 4).

(9) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).