P7_TA(2014)0159

Skupno evropsko prodajno pravo ***I

Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 26. februarja 2014 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem evropskem prodajnem pravu (COM(2011)0635 – C7-0329/2011 – 2011/0284(COD))

(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)

(2017/C 285/64)

Evropski parlament,

ob upoštevanju obrazloženih mnenj belgijskega senata, nemškega zveznega parlamenta, avstrijskega zveznega sveta, in zgornjega doma parlamenta Združenega kraljestva v skladu s Protokolom št. 2 o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti, v katerih izjavljajo, da osnutek zakonodajnega akta ni v skladu z načelom subsidiarnosti,

ob upoštevanju poročila Odbora za pravne zadeve in mnenj Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov ter Odbora za ekonomske in monetarne zadeve (A7-0301/2013),

(1) UL C 181, 21.6.2012, str. 75.

P7_TC1-COD(2011)0284

Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 26. februarja 2014 z namenom sprejetja Uredba (EU) št. …/2014 Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem evropskem prodajnem pravu

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),

ob upoštevanju naslednjega:

(1) V čezmejni gospodarski dejavnosti je še vedno precej omejitev, ki preprečujejo koriščenje vseh možnosti notranjega trga za rast in ustvarjanje delovnih mest. Na splošno le eden od desetih trgovcev v Uniji izvaža blago znotraj Unije in večina teh izvaža le v nekaj držav članic. Glede na vrsto ovir čezmejne trgovine, vključno z davčnimi predpisi, upravnimi zahtevami, težavami z dobavo, jezikom in kulturo, trgovci štejejo težavo v zvezi z iskanjem določb tujega pogodbenega prava med najpomembnejše ovire v pravnih poslih med podjetji in potrošniki ter v pravnih poslih med podjetji. To tudi potrošnike postavlja v slabši položaj, saj imajo omejen dostop do blaga. Različni nacionalni pogodbeni predpisi zato preprečujejo izvrševanje temeljnih svoboščin, kot je prost pretok blaga in storitev, ter pomenijo oviro pri delovanju in trajni uveljavitvi notranjega trga. Njihov učinek je tudi omejevanje konkurence, zlasti na trgih manjših držav članic.

(2) Pogodbe so nujno potreben pravni instrument za vsak gospodarski pravni posel. Potrebe trgovcev po opredelitvi prava, ki se uporabi, ali po pogajanjih o njem, ugotavljanju vsebine določb veljavnega tujega prava, kar pogosto vključuje prevajanje, po pridobivanju pravnih nasvetov zaradi seznanitve s pravnimi zahtevami ter po prilagajanju pogodb različnim nacionalnim predpisom, ki lahko veljajo v čezmejnem poslovanju, povečujejo zapletenost čezmejne trgovine in zvišujejo njene stroške v primerjavi z domačo trgovino. Ovire v zvezi s pogodbenim pravom so zato dejavnik, ki precejšnje število k izvozu usmerjenih trgovcev najbolj odvrača od vstopa na področje čezmejne trgovine ali širitve njihovega poslovanja v več držav članic. Njihov odvračilni učinek je zlasti velik za mala in srednja podjetja (MSP), za katera so stroški vstopa na več tujih trgov glede na njihov promet še posebej visoki. Posledično so trgovci prikrajšani za priložnost prihranka stroškov, ki bi jo lahko izkoristili, če bi bilo blago in storitve mogoče tržiti na podlagi enotnega pogodbenega prava za vse njihove čezmejne pravne posle, v spletnem okolju pa na eni enotni spletni strani.

(3) S pogodbenim pravom povezani stroški pravnih poslov, za katere se je izkazalo, da so precej visoki, in pravne ovire, ki izhajajo iz razlik med nacionalnimi prisilnimi predpisi o varstvu potrošnikov, neposredno vplivajo na delovanje notranjega trga v zvezi s pravnimi posli med podjetji in potrošniki. V skladu s členom 6 Uredbe (ES) št. 593/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (3), se bodo vsakokrat, ko trgovec usmeri svoje dejavnosti k potrošnikom v drugi državi članici, uporabile določbe varstva potrošnikov države članice običajnega prebivališča potrošnika, ki zagotavljajo višjo raven varstva in jih v skladu z navedenim pravom z dogovorom ni mogoče izključiti, tudi če sta stranki izbrali drugo pravo, ki naj se uporabi. Zato se morajo trgovci vnaprej seznaniti s tem, ali potrošniško pravo zagotavlja višjo raven varstva, in zagotoviti, da njihova pogodba izpolnjuje njegove zahteve. Poleg tega na področju spletne trgovine prilagoditve spletne strani, ki mora ustrezati obveznim zahtevam veljavnih tujih predpisov na področju potrošniških pogodb, vključujejo dodatne stroške. Dosedanje usklajevanje potrošniškega prava na ravni Unije je sicer privedlo do določenega zbližanja na nekaterih področjih. Vendar pa so razlike v zakonodajah držav članic še naprej bistvene; obstoječa raven usklajenosti državam članicam omogoča širok nabor možnosti glede načina izpolnitve zakonodajnih zahtev Unije in ravni varstva potrošnikov.

(4) Ovire v zvezi s pogodbenim pravom, ki trgovcem preprečujejo, da bi v celoti izkoristili možnosti notranjega trga, škodujejo tudi potrošnikom. Posledica manjšega obsega čezmejne trgovine sta manjši obseg uvoza in manjša konkurenca. Manjša izbira blaga po višjih cenah lahko pomeni slabši položaj potrošnikov, ker jim manj tujih trgovcev neposredno ponuja svoje proizvode in storitve, posredno pa tudi zaradi omejene čezmejne trgovine na debelo med podjetji. Medtem ko bi čezmejno nakupovanje lahko omogočilo pomembne gospodarske prednosti večjega števila in boljših ponudb, pa veliko potrošnikov tudi okleva pri čezmejnem nakupovanju, saj niso prepričani o svojih pravicah. Nekateri od glavnih pomislekov potrošnikov so povezani s pogodbenim pravom, na primer, ali bi uživali ustrezno varstvo v primeru nakupa proizvodov z napako. Zato znatno število potrošnikov raje kupuje na domačem trgu, tudi če to pomeni manjšo izbiro ali višje cene.

(5) Poleg tega je tistim potrošnikom, ki želijo izkoristiti razlike v cenah med državami članicami s kupovanjem pri trgovcu iz druge države članice, zaradi odklonitve trgovca to pogosto onemogočeno. Spletno trgovanje je sicer zelo olajšalo iskanje ponudb ter primerjavo cen in drugih pogojev ne glede na sedež trgovca, vendar pa naročila potrošnikov iz tujine zelo pogosto odklonijo trgovci, ki ne sklepajo čezmejnih pravnih poslov.

(6) Razlike v nacionalnih pogodbenih predpisih zato pomenijo ovire, ki potrošnikom in trgovcem preprečujejo koriščenje ugodnosti notranjega trga. Navedene ovire v zvezi s pogodbenim pravom bi bile občutno manjše, če bi pogodbe temeljile na enotnem sklopu določb pogodbenega prava ne glede na sedež oziroma stalno prebivališče strank. Takšen enotni sklop določb pogodbenega prava bi moral obsegati vse pogodbene faze in zajemati področja, ki so najpomembnejša pri sklepanju pogodb. Vsebovati bi moral tudi popolnoma usklajene določbe o varstvu potrošnikov.

(7) Tudi razlike v nacionalnih pogodbenih predpisih in njihov vpliv na čezmejno trgovino omejujejo konkurenco. Majhen obseg čezmejne trgovine pomeni manjšo konkurenco in manj spodbud trgovcem k večji inovativnosti in izboljšanju kakovosti njihovih proizvodov ali znižanju cen. Zlasti v manjših državah članicah z omejenim številom domačih konkurentov lahko odločitev tujih trgovcev, da ne bodo vstopili na njihove trge zaradi stroškov in zapletenosti, omeji konkurenco, kar vidno vpliva na izbiro in raven cen razpoložljivih proizvodov. Poleg tega lahko ovire čezmejnega trgovanja ogrozijo konkurenco med MSP in večjimi podjetji. Zaradi pomembnega vpliva stroškov pravnih poslov glede na promet je precej verjetneje, da bo na tuji trg vstopil večji konkurent in ne MSP.

(8) Za Ovire v zvezi s pogodbenim pravom potrošnikom in trgovcem onemogočajo celovito izkoriščanje možnosti notranjega trga, zlasti na področju prodaje na daljavo, ki bi moralo biti eno od oprijemljivih rezultatov notranjega trga. Digitalna razsežnost notranjega trga postaja še zlasti pomembna za potrošnike in trgovce, saj potrošniki vse pogosteje kupujejo prek interneta, vse več trgovcev pa prodaja na spletu. Ker se komunikacijska in informacijska tehnologija nenehno razvija in postaja vse bolj dostopna, ima internetna prodaja zelo velike možnosti za rast. Glede na to in za premagovanje navedenih tovrstnih ovir v zvezi s pogodbenim pravom bi morali stranki imeti možnost dogovora, da pogodbe med njima , ki jih skleneta na daljavo, zlasti na spletu, ureja enotni sklop določb pogodbenega prava z enakim pomenom in razlago v vseh državah članicah, tj. skupno evropsko prodajno pravo. To skupno evropsko prodajno pravo bi moralo biti dodatna možnost, ki bi povečala za prodajo na daljavo , zlasti na internetu, saj bi povečalo razpoložljive možnosti izbire strank in bila bilo na voljo za uporabo, kadar koli bi stranki soglašali o njegovi koristnosti za lajšanje čezmejne trgovine ter v izogib stroškom pravnih poslov in oportunitetnim stroškom, pa tudi drugim oviram čezmejne trgovine v zvezi s pogodbenim pravom. Podlaga pogodbenega razmerja bi moralo postati le takrat, kadar stranki soglašata o njegovi uporabi. [Sprememba 1]

(9) Ta uredba določa skupno evropsko prodajno pravo. Usklajuje za pogodbe na daljavo, zlasti za spletne pogodbe . Približuje pogodbene predpise držav članic, in sicer ne z zahtevo po spremembah sicer veljavnega prvega nacionalnega režima pogodbenega prava, temveč z oblikovanjem drugega režima pogodbenega prava v vsaki državi članici, ki velja za pogodbe na njegovem področju uporabe. Ta drugi režim , ki se neposredno uporablja, bi moral biti sestavni del pravnega reda, ki se uporablja na ozemlju držav članic. Če to omogoča področje njegove uporabe in so stranke sklenile veljaven dogovor o njegovi uporabi, bi se moralo v okviru tega pravnega reda namesto prvega nacionalnega režima pogodbenega prava uporabljati skupno evropsko prodajno pravo. Moral bi biti enak po vsej Uniji in veljati poleg sicer veljavnih določb nacionalnega pogodbenega prava. Skupno evropsko prodajno pravo bi bilo treba za čezmejno pogodbo uporabljati prostovoljno, na podlagi izrecnega soglasja strank. [Sprememba 2]

(10) Dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava bi moral biti izbira, opravljena na področju uporabe v okviru zadevnega nacionalnega prava pravnega reda , ki je opredeljen kot pravo , ki se uporabi bodisi v skladu z Uredbo (ES) št. 593/2008 bodisi v zvezi z dolžnostmi obveščanja pred sklenitvijo pogodbe v skladu z Uredbo (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (4), oziroma na podlagi katere koli druge ustrezne kolizijske določbe. Dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava zato ne bi smel pomeniti je rezultat izbire prava, ki se uporabi, med dvema različnima režimoma v istem nacionalnem pravnem redu. Ta izbira torej ne pomeni izbire med dvema nacionalnima pravnima redoma v smislu kolizijskih določb, ne bi se smel z njimi smela z njim zamenjevati in ne bi smel smela posegati vanje. Ta uredba zato ne vpliva na veljavne kolizijske določbe , kot so tiste v Uredbi (ES) št. 593/2008 . [Sprememba 3]

(11) Skupno evropsko prodajno pravo bi moralo obsegati popoln celovit sklop popolnoma usklajenih enotnih prisilnih določb o varstvu potrošnikov. Navedene določbe bi morale v skladu s členom 114(3) Pogodbe zagotavljati visoko raven varstva potrošnikov z namenom okrepitve zaupanja potrošnikov v skupno evropsko prodajno pravo in tako potrošnikom zagotoviti spodbudo za sklepanje čezmejnih pogodb na navedeni podlagi. Določbe bi morale ohraniti ali zvišati raven varstva, ki ga potrošniki uživajo na podlagi potrošniškega prava Unije. Poleg tega sprejetje te uredbe ne bi smelo preprečiti pregleda direktive o pravicah potrošnikov, da bi se varstvo potrošnikov v državah članicah v celoti uskladilo na visoki ravni.[Sprememba 4]

(11a) Opredelitev pojma potrošnik bi morala zajeti fizične osebe, ki delujejo zunaj svoje trgovske, poslovne ali obrtne dejavnosti ali poklica. Vendar bi morala v primeru pogodb z dvojnim namenom oseba veljati za potrošnika tudi, kadar je pogodba sklenjena deloma za namene njene trgovske dejavnosti in deloma zunaj okvira te dejavnosti, pri čemer je namen trgovske dejavnosti tako omejen, da ne prevladuje v celotnem kontekstu pogodbe. Ocena, ali fizična oseba v celoti ali deloma ravna za namene v zvezi s svojo trgovsko, poslovno, obrtno ali poklicno dejavnostjo, bi morala biti odvisna od tega, kako ta oseba nastopa proti pogodbeni stranki. [Sprememba 5]

(12) Če sta se stranki veljavno dogovorili o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava, bi moralo le skupno evropsko prodajno pravo urejati zadeve z njegovega področja uporabe. Ker skupno evropsko prodajno pravo obsega popoln celovit sklop popolnoma usklajenih enotnih prisilnih določb o varstvu potrošnikov, na tem področju ne bo neskladij med predpisi držav članic, kadar se bosta stranki dogovorili o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava. Zato člen 6(2) Uredbe (ES) št. 593/2008, ki temelji na različnih ravneh varstva potrošnikov v državah članicah, nima praktičnega pomena za vprašanja, ki jih ureja skupno evropsko prodajno pravo , saj bi pomenilo primerjavo med prisilnimi določbami dveh enakih drugih režimov pogodbenega prava . [Sprememba 6]

(13) Skupno evropsko prodajno pravo bi moralo biti na voljo za čezmejne pogodbe, saj so na tem področju razlike v nacionalnih predpisih vzrok za zapletenost in dodatne stroške ter odvračajo stranke od sklepanja pogodbenih razmerij , hkrati pa trgovina na daljavo, zlasti spletna trgovina, prinaša velike možnosti . Čezmejno naravo pogodbe bi bilo treba oceniti na podlagi običajnega sedeža strank v pogodbah med podjetji. V pogodbi med podjetjem in potrošnikom bi bil čezmejni element podan, če je splošni naslov, ki ga navede potrošnik, naslov dobave blaga ali naslov za izstavitev računa, ki ga navede potrošnik, v državi članici, v kateri trgovec nima običajnega sedeža. [Sprememba 7]

(14) Uporaba skupnega evropskega prodajnega prava ne bi smela biti omejena na čezmejne primere v državah članicah, ampak bi morala biti na voljo tudi za lajšanje trgovine med državami članicami in tretjimi državami. Kadar gre za potrošnike iz tretjih držav, se za dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava, ki bi za potrošnika pomenil izbiro zanj tujega prava, uporabijo veljavne kolizijske določbe.

(15) Tudi trgovcem, ki trgujejo na domačem in tujem trgu, bi se lahko zdelo koristno uporabiti enotno pogodbo za vse njihove pravne posle. Zato bi morale imeti države članice svobodo pri tem, da uporabo skupnega evropskega prodajnega prava omogočijo tudi strankam, ki pravne posle sklepajo izključno na nacionalni ravni.

(16) Skupno evropsko prodajno pravo bi moralo biti na voljo zlasti za pogodbo o prodaji premičnin, vključno z izdelavo ali proizvodnjo takega blaga, saj je to z gospodarskega vidika najpomembnejša vrsta pogodbe, ki bi lahko pomenila posebno priložnost za povečanje obsega čezmejne trgovine, zlasti na področju spletnega trgovanja.

(17) Zaradi naraščajočega pomena digitalnega gospodarstva bi moralo področje uporabe skupnega evropskega prodajnega prava zajemati tudi pogodbe o dobavi digitalne vsebine. Število prenosov digitalne vsebine v hrambo, obdelavo, dostop do nje in večkratno uporabo, kot je prenos glasbe z interneta, se hitro povečuje in ima velike možnosti za nadaljnje povečevanje, vendar pa ga še vedno ovirata precejšnja raznolikost pravnih sistemov in pravna negotovost. Skupno evropsko prodajno pravo bi moralo zato zajemati dobavo digitalne vsebine ne glede na to, ali je digitalna vsebina dobavljena na snovnem nosilcu.

(17a) Računalništvo v oblaku se hitro razvija in ima velike možnosti za rast. Skupno evropsko prodajno pravo zagotavlja usklajen sklop pravil, prilagojenih dobavi na daljavo, zlasti spletni dobavi digitalne vsebine in povezanih storitev. Ta pravila bi moralo biti možno uporabljati tudi, kadar se digitalna vsebina ali povezane storitve zagotavljajo z uporabo oblaka, zlasti kadar je mogoče digitalno vsebino naložiti z oblaka prodajalca ali je začasno shranjena na oblaku izvajalca storitve. [Sprememba 8]

(18) Trgovci digitalno vsebino pogosto dobavljajo ne le proti plačilu, ampak tudi v kombinaciji z ločeno plačanim blagom in storitvami, vključno z nedenarnim nadomestilom, kot je omogočanje dostopa do osebnih podatkov, ali brezplačno v okviru strategije trženja na podlagi pričakovanja, da bo potrošnik pozneje kupil dodatne ali bolj prefinjene proizvode digitalne vsebine. Zaradi te posebne tržne strukture in dejstva, da lahko napake v dobavljeni digitalni vsebini škodujejo gospodarskim interesom potrošnika ne glede na pogoje, pod katerimi je bila dobavljena, možnost uporabe skupnega evropskega prodajnega prava ne bi smela biti odvisna od tega, ali se za zadevno posebno digitalno vsebino plača cena ali ne. Vendar bi morala biti v teh primerih pravna sredstva kupca omejena na odškodnino. Po drugi strani bi moral imeti kupec možnost uporabe vseh pravnih sredstev razen znižanja cene, tudi če ni dolžan plačati cene dobave digitalne vsebine, pod pogojem, da je njegova nasprotna dajatev, kot je zagotavljanje osebnih podatkov ali drugih storitev, ki imajo za dobavitelja tržno vrednost, enakovredno plačilu cene, glede na to, da v teh primerih digitalna vsebina dejansko ni dobavljena brezplačno. [Sprememba 9]

(19) Zaradi doseganja najvišje možne dodane vrednosti skupnega evropskega prodajnega prava bi moralo njegovo materialno področje uporabe vključevati tudi posebne storitve, ki jih nudi prodajalec ter so neposredno in tesno povezane s posebnim blagom ali posebno digitalno vsebino, dobavljenima na podlagi skupnega evropskega prodajnega prava, v praksi pa so pogosto hkrati del iste ali povezane pogodbe; te posebne storitve so zlasti popravilo, vzdrževanje ali montaža blaga ali popravilo, vzdrževanje ali namestitev digitalne vsebine ali začasno shranjevanje digitalne vsebine v oblaku ponudnika . [Sprememba 10]

(19a) Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi tudi za pogodbo, ki je povezana z drugo pogodbo med istima pogodbenima strankama, če ne gre za prodajno pogodbo, pogodbo o dobavi digitalne vsebine ali pogodbo o povezanih storitvah. Povezano pogodbo ureja ustrezno nacionalno pravo, ki se uporablja v skladu z ustrezno kolizijsko določbo. Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi tudi za pogodbo, ki poleg prodaje blaga, dobave digitalne vsebine in izvajanja povezanih storitev obsega še druge elemente, če je te elemente mogoče razdeliti in se lahko določi njihov delež cene. [Sprememba 11]

(20) Skupno evropsko prodajno pravo ne bi smelo zajemati povezanih pogodb, s katerimi kupec pridobi blago od tretje osebe ali ta zanj opravi storitev. To ne bi bilo primerno, ker tretja oseba ni stranka v dogovoru med pogodbenima strankama o uporabi določb skupnega evropskega prodajnega prava. Povezane pogodbe s tretjimi osebami bi moralo urejati zadevno nacionalno pravo, ki se uporabi v skladu z Uredbo (ES) št. 593/2008 in Uredbo (ES) št. 864/2007 ali v skladu s katero koli drugo ustrezno kolizijsko določbo.

(21) Zaradi osredotočenega in sorazmernega reševanja obstoječih težav notranjega trga in konkurence bi se moralo osebno področje uporabe skupnega evropskega prodajnega prava osredotočiti na stranke, ki jih različnost nacionalnih pogodbenih predpisov odvrača od poslovanja v tujini, kar občutno neugodno vpliva na čezmejno trgovino. Zato bi moralo zajemati vse pravne posle med podjetji in potrošniki ter pogodbe med trgovci, kadar je vsaj ena od strank MSP v smislu Priporočila Komisije 2003/361/ES (5). Vendar pa to ne bi smelo posegati v možnost držav članic, da sprejmejo zakonodajo, ki bi v področje uporabe skupnega evropskega prodajnega prava vključila pogodbe med trgovci, ki niso MSP. V vsakem primeru trgovci v pogodbah med podjetji uživajo popolno svobodo sklepanja pogodb, spodbuja pa se jih, da pri pripravi pogodbenih pogojev iščejo navdih v skupnem evropskem prodajnem pravu.

(22) Dogovor med pogodbenima strankama o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava je nepogrešljiv za njegovo uporabo. Za navedeni dogovor bi morale v pravnih poslih med podjetjem in potrošnikom veljati stroge zahteve. Ker bo v praksi ponavadi trgovec tisti, ki bo predlagal uporabo skupnega evropskega prodajnega prava, se morajo potrošniki popolnoma zavedati dejstva, da soglašajo z uporabo določb, ki se razlikujejo od sicer veljavnega nacionalnega prava. Zato bi moralo biti soglasje potrošnika k uporabi skupnega evropskega prodajnega prava dopustno le v obliki izrecne izjave, ločene od izjave o dogovoru o sklenitvi pogodbe. Zato ne bi smelo biti mogoče ponuditi uporabe skupnega evropskega prodajnega prava v določbi pogodbe, ki se sklepa, še zlasti ne v splošnih pogojih poslovanja trgovca. Trgovec bi moral potrošniku zagotoviti potrdilo o dogovoru o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava na trajnem nosilcu podatkov. [Sprememba 12]

(23) Soglasje potrošnika k uporabi skupnega evropskega prodajnega prava bi moralo biti ne le zavestna, ampak tudi premišljena izbira. Trgovec bi moral zato ne le poučiti potrošnika o nameravani uporabi skupnega evropskega prodajnega prava, ampak bi moral tudi zagotoviti podatke o njegovih posebnostih in njegovih bistvenih značilnostih. Zaradi lajšanja naloge trgovcev in s tem izogibanja nepotrebnim upravnim bremenom ter v zagotovitev doslednosti ravni in kakovosti podatkov, sporočenih potrošniku, bi morali trgovci potrošnikom zagotoviti standardno obvestilo iz te uredbe, ki je brez težav dostopno v vseh uradnih jezikih v Uniji. Če potrošniku ni mogoče zagotoviti obvestila, na primer v okviru telefonskega klica, ali če trgovec ni zagotovil obvestila, dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava potrošnika ne bi smel zavezovati, dokler ne bi prejel obvestila skupaj s potrdilom o dogovoru in na njegovi podlagi izrazil svojega soglasja.

(23a) Kadar dogovor med pogodbenima strankama o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava ni veljaven ali zahteva o posredovanju standardnih obvestil ni izpolnjena, potem bi moral biti odgovor na vprašanje, ali je pogodba sklenjena in pod kakšnimi pogoji je sklenjena, opredeljen z ustreznim nacionalnim pravom, ki se uporablja v skladu z ustreznimi kolizijskimi določbami. [Sprememba 13]

(24) Da bi se izognili izbirni uporabi določenih elementov skupnega evropskega prodajnega prava, ki bi lahko zamajali ravnovesje med pravicami in obveznostmi strank ter škodljivo vplivali na raven varstva potrošnikov, bi morala izbira zajemati skupno evropsko prodajno pravo kot celoto in ne le določenih njegovih delov.

(25) Če bi za zadevno pogodbo sicer veljala konvencija Združenih narodov o pogodbah o mednarodni prodaji blaga, bi morala izbira skupnega evropskega prodajnega prava pomeniti dogovor pogodbenih strank o izključitvi uporabe navedene konvencije.

(26) Določbe skupnega evropskega prodajnega prava bi morale zajemati vprašanja pogodbenega prava, ki so praktičnega pomena v vseh pogodbenih fazah vrste pogodb z materialnega in osebnega področja uporabe, zlasti pogodb, sklenjenih na spletu. Ne glede na pravice in obveznosti strank ter zahtevke zaradi neizpolnitve bi moralo zato skupno evropsko prodajno pravo urejati dolžnosti obveščanja pred sklenitvijo pogodbe, sklenitev pogodbe, vključno s formalnimi zahtevami, pravico do odstopa od pogodbe in njene posledice, izpodbojnost pogodbe zaradi zmote, prevare, grožnje ali nepoštenega izkoriščanja ter posledice takšne izpodbojnosti, razlago, vsebino in učinke pogodbe, ugotavljanje in posledice nepoštenosti pogodbenih pogojev, vračilo po razveljavitvi pogodbe, razdor pogodbe ter zastaranje in prekluzijo pravic. Določiti bi moralo sankcije, ki so na voljo v primeru kršitve vseh obveznosti in dolžnosti, ki izhajajo iz uporabe skupnega evropskega prodajnega prava.

(27) Vsa vprašanja pogodbene ali nepogodbene narave, ki jih skupno evropsko prodajno pravo ne obravnava, urejajo sicer veljavne določbe nacionalnega prava zunaj okvira skupnega evropskega prodajnega prava, ki se uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 593/2008 in Uredbo (ES) št. 864/2007 ali katero koli drugo ustrezno kolizijsko določbo. Ta vprašanja vključujejo pravno osebnost, neveljavnost pogodbe zaradi poslovne nesposobnosti, protipravnosti ali nemoralnosti, razen če evropsko skupno prodajno pravo obravnava vzroke za takšno protipravnost ali nemoralnost, določitev jezika pogodbe, vprašanja nediskriminacije, zastopanje, večje število dolžnikov in upnikov, spremembo strank, vključno z odstopom, pobotom in združitvijo, stvarno pravo, vključno s prenosom lastninske pravice, pravo intelektualne lastnine in nepogodbeno odškodninsko pravo. Skupno evropsko prodajno pravo prav tako ne obravnava vprašanja in vprašanje , ali je mogoče hkrati uveljavljati odškodninske zahtevke v zvezi s pogodbeno in nepogodbeno odgovornostjo. Za zagotovitev jasnosti in pravne varnosti bi moralo biti v skupnem evropskem prodajnem pravu jasno navedeno, katera vprašanja obravnava in katerih ne. [Sprememba 14]

(27a) Nepoštene poslovne prakse iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES (6) bi bile zajete v skupnem evropskem prodajnem pravu, vkolikor se prekrivajo z določbami pogodbenega prava, vključno zlasti s tistimi, ki se nanašajo na nepoštene poslovne prakse, ki lahko vodijo v razveljavitev pogodbe zaradi zmote, prevare, grožnje ali nepoštenega izkoriščanja ali uporabo pravnih sredstev zaradi kršitve obveznosti obveščanja. Nepoštene poslovne prakse z izjemo tistih, ki se prekrivajo z določbami pogodbenega prava, ne spadajo v področje uporabe skupnega evropskega prodajnega prava. [Sprememba 15]

(28) Skupno evropsko prodajno pravo ne bi smelo urejati zadev, ki ne spadajo na področje pogodbenega prava. Ta uredba ne bi smela posegati v pravo Unije ali nacionalno pravo v zvezi z navedenimi zadevami. Na primer, dolžnosti obveščanja, ki so naložene zaradi varstva zdravja in varnosti ali razlogov varovanja okolja, bi morale ostati zunaj področja uporabe skupnega evropskega prodajnega prava. Poleg tega ta uredba ne bi smela posegati v zahteve po obveščenosti iz Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7).

(29) Če sta se stranki veljavno dogovorili o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava, bi moralo le skupno evropsko prodajno pravo urejati zadeve z njegovega področja uporabe. Določbe skupnega evropskega prodajnega prava bi bilo treba razlagati samostojno ter v skladu z uveljavljenimi načeli razlage zakonodaje Unije. Vprašanja v zvezi z zadevami s področja uporabe skupnega evropskega prodajnega prava, ki jih to pravo izrecno ne ureja, bi bilo treba reševati samo z razlago njegovih določb brez uporabe katerega koli drugega prava. Določbe skupnega evropskega prodajnega prava bi bilo treba razlagati na podlagi načel, na katerih temelji, ciljev in vseh njegovih določb. [Sprememba 16]

(30) Svoboda sklepanja pogodb bi morala biti vodilno načelo, na katerem temelji skupno evropsko prodajno pravo. Avtonomijo strank bi bilo treba omejiti le takrat in v takšnem obsegu, kot je neizogibno potrebno, zlasti iz razlogov varstva potrošnikov. V primeru takšne potrebe bi bilo treba prisilno naravo zadevnih določb jasno navesti.

(31) Splošno načelo vestnosti in poštenja bi moralo zagotoviti usmeritve v zvezi z obveznim načinom sodelovanja strank. Ker so nekatere določbe konkreten odraz splošnega načela vestnosti in poštenja, bi morale te prevladati nad splošnim načelom. Splošno načelo se zato ne bi smelo uporabiti kot orodje za spreminjanje posebnih pravic in obveznosti strank, določenih s specialnimi določbami. Konkretne zahteve, ki izhajajo iz splošnega načela vestnosti in poštenja, bi morale biti med drugim odvisne tudi od relativne ravni strokovnega znanja strank in bi morale biti v pravnih poslih med podjetji in potrošniki drugačne kot v pravnih poslih med podjetji samimi. V pravnih poslih med trgovci bi morala imeti dobra gospodarska praksa v zadevnem posebnem primeru ustrezen pomen v tem okviru. Splošno načelo vestnosti in poštenja bi moralo vzpostaviti standard ravnanja, ki zagotavlja odkrit, pregleden in pošten odnos. Medtem ko stranki onemogoči uveljavljanje pravice, pravnega sredstva ali obrambe ali sklicevanje nanje, ki bi jih ta stranka sicer uveljavljala ali se nanje sklicevala, načelo samo po sebi ne bi smelo omogočiti splošne pravice do odškodnine. Določbe splošnega evropskega prodajnega prava so konkreten odraz splošnega načela vestnosti in poštenja, kot je razveljavitev zaradi prevare ali neizpolnitve obveznosti, ustvarjene z molče dogovorjenim pogojem, kar lahko privede do pravice do odškodnine, vendar samo v zelo posebnih primerih. [Sprememba 17]

(32) Namen skupnega evropskega prodajnega prava bi moral biti ohranitev veljavnih pogodb, kadar je to mogoče in primerno glede na upravičene interese strank.

(33) Skupno evropsko prodajno pravo bi moralo opredeliti dobro uravnotežene rešitve, ki bi pri določanju vsebine razpoložljivih zahtevkov in njihovem uveljavljanju v primeru neizpolnitve pogodbenih obveznosti upoštevale upravičene interese strank. V pogodbah med podjetji in potrošniki bi moral sistem zahtevkov odražati dejstvo, da za napake blaga, digitalne vsebine ali storitev nosi odgovornost trgovec.

(34) Komisija bi morala za okrepitev pravne varnosti z omogočanjem dostopa javnosti do sodne prakse Sodišča Evropske unije in nacionalnih sodišč o razlagi skupnega evropskega prodajnega prava ali katere koli druge določbe te uredbe vzpostaviti podatkovno zbirko, ki bi zajemala zadevne pravnomočne sodne odločbe. Države članice bi morale za omogočanje navedene naloge zagotoviti, da o takšnih sodbah nacionalnih sodišč hitro obvestijo Komisijo. Ustvariti bi bilo treba podatkovno bazo, ki bo lahko dostopna, popolnoma sistematizirana in bo po njej enostavni iskati. Da se premagajo težave, povezane z različnimi pristopi v Uniji, in omogoči učinkovito in gospodarno upravljanje podatkovnih baz, bi bilo treba sodbe sporočati na podlagi standardnega povzetka sodbe, ki naj bo priložen sodbi. Biti bi moral jedrnat, da bo lahko dostopen. Razdeljen bi moral biti na pet razdelkov, ki bi morali vsebovati glavne elemente posredovane sodbe, tj. zadevo in ustrezen člen skupnega evropskega prodajnega prava, kratek povzetek dejstev, kratek povzetek glavnih utemeljitev, odločitev in razloge za odločitev z jasno navedbo načela, po katerem se je odločalo. [Sprememba 18]

(34a) Komentar o skupnem evropskem prodajnem pravu bi lahko bil dragoceno orodje, saj bi zagotovil jasnost in smernice za to pravo. Tak komentar bi ponudil jasno in obsežno razlago členov skupnega evropskega prodajnega prava in po potrebi obrazložitev političnih odločitev, ki so podlaga določenim členom. Jasna obrazložitev tovrstnih odločitev bi sodiščem v vseh državah članicah omogočila pravilno razlago in uporabo skupnega evropskega prodajnega prava, pa tudi omogočila, da zapolnijo vrzeli. Kot taka bi olajšala razvoj dosledne in enotne uporabe skupnega evropskega prodajnega prava. Komisija bi morala preučiti možnosti za pripravo takega komentarja. [Sprememba 19]

(34b) Dodatna ovira v čezmejni trgovini je pomanjkanje učinkovitih in poceni pravnih sredstev. Zato bi morala potrošnik in prodajalec, ki skleneta pogodbo na podlagi skupnega evropskega prodajnega prava, razmisliti o tem, da spore, ki izvirajo iz te pogodbe, predložita obstoječemu organu za alternativno reševanje sporov v smislu točke (h) člena 4(1) Direktive 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta (8) . To bi moralo potekati brez poseganja v možnost, da stranke začnejo postopek pred pristojnim sodiščem, ne da bi se morale najprej obrniti na alternativno reševanje sporov. [Sprememba 20]

(34c) Kot spodbudo za uporabo skupnega evropskega prodajnega prava bi morala Komisija s pomočjo delovne skupine, ki bi jo sestavljale predvsem skupine, ki zastopajo potrošnike in podjetja, ob podpori akademikov in strokovnjakov iz prakse pripraviti vzorec evropskih pogodbenih pogojev. Tak vzorec pogodbenih pogojev bi lahko uporabno dopolnjeval določbe skupnega prodajnega prava pri opisu posebnih značilnosti in upošteval posebnosti ustreznega poslovnega sektorja. Ustrezati bi moral potrebam zainteresiranih strani in črpati iz izkušenj, pridobljenih pri začetni praktični uporabi skupnega evropskega prodajnega prava. Vzorec pogodbenih pogojev bi moral biti javnosti dostopen, saj bi prinesel dodano vrednost za trgovce, ki bi se odločili, da sklenejo čezmejne pogodbe z uporabo skupnega evropskega prodajnega prava. Da bodo ti vzorci pogodbenih pogojev učinkovito spremljali skupno evropsko pravo, mora Komisija čim prej začeti delo. [Sprememba 21]

(35) Po petih letih veljavnosti je primerno oceniti ustreznost skupnega evropskega prodajnega prava ali katere koli druge določbe te uredbe. Pregled bi moral upoštevati, med drugim, potrebo po nadaljnji širitvi področja uporabe vključitvi dodatnih določb v zvezi s pogodbami med podjetji pridržkom lastninske pravice , tržnim in tehnološkim razvojem glede digitalne vsebine in prihodnjim razvojem pravnega reda Unije. Poleg tega bi bilo treba posebno pozornost nameniti temu, ali so omejitve za pogodbe na daljavo in zlasti spletne pogodbe še naprej ustrezne, in ali je mogoče razširiti področje uporabe, med drugim na pogodbe, sklenjene v poslovnih prostorih. [Sprememba 22]

(36) Ker cilja te uredbe, in sicer prispevati k pravilnemu delovanju notranjega trga z omogočanjem razpoložljivosti enotnega sklopa določb pogodbenega prava, ki ga je mogoče uporabiti za čezmejne pravne posle po vsej Uniji, ne morejo zadovoljivo doseči države članice in se zato lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti, določenim v navedenem členu, ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev.

(37) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in načela, ki jih vsebuje predvsem Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti členi 16, 38 in 47 Listine –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

Vsebina (*1)

[…] [Sprememba 23]

Naslov I

Splošne določbe [Sprememba 24]

Del - 1: Uporaba instrumenta [Sprememba 25]

Člen 1

Cilj in predmet

1. Namen te uredbe je izboljšati pogoje za ureditev in delovanje notranjega trga, tako da bo v pravnem redu vsake države članice na voljo enoten sklop določb pogodbenega prava iz Naslova II (v nadaljnjem besedilu: skupno evropsko prodajno pravo). Te določbe se lahko uporabijo v čezmejnih pravnih poslih za prodajo blaga, dobavo digitalne vsebine in povezane storitve, ki se izvajajo na daljavo, zlasti prek spleta, če se pogodbeni stranki tako dogovorita. [Sprememba 26]

2. Ta uredba omogoča trgovcem, zlasti malim in srednjim podjetjem, da uporabijo skupni sklop določb in enake pogodbene pogoje za vse svoje čezmejne pravne posle, kar zmanjšuje nepotrebne stroške ter zagotavlja visoko raven pravne varnosti. [Sprememba 27]

3. V zvezi s pogodbami med trgovci in potrošniki ta uredba obsega celoten sklop določb o varstvu potrošnikov, da se zagotovi visoka raven varstva potrošnikov, poveča njihovo zaupanje v notranji trg in se jih spodbudi k čezmejnemu nakupovanju.

Člen 2

Opredelitve pojmov

Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

(a) „pogodba“ pomeni dogovor dveh ali več strank, iz katerega izhajajo obveznosti ali drugi pravni učinki;

(b) „vestnost in poštenje“ pomeni standard ravnanja, za katerega so značilni poštenost, odkritost in upoštevanje interesov druge stranke v zadevnem pravnem poslu ali razmerju; [Sprememba 28]

(c) „izguba“ pomeni premoženjsko in nepremoženjsko izgubo v obliki bolečine in trpljenja, izključuje pa druge oblike nepremoženjske izgube, kot sta poslabšanje kakovosti življenja in izguba zadovoljstva; [Sprememba 29]

(d) izraz „splošni pogodbeni pogoji“ pomeni pogodbene pogoje, ki so bili vnaprej osnovani za več pravnih poslov z različnimi strankami in o katerih se stranki nista soglasno posamično dogovorili v smislu člena 7 skupnega evropskega prodajnega prava; [Sprememba 30]

(e) „trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ne glede na to, ali je v zasebni ali javni lasti, ki ravna za namene v zvezi s svojo trgovsko, poslovno, obrtno ali poklicno dejavnostjo v povezavi s pogodbami ; [Sprememba 31]

(f) „potrošnik“ pomeni vsako fizično osebo, ki deluje zunaj okvira svoje trgovske, poslovne, obrtne ali poklicne dejavnosti; oseba velja za potrošnika tudi, kadar je pogodba sklenjena deloma za namene njene trgovske dejavnosti in deloma zunaj okvira te dejavnosti, namen trgovske dejavnosti pa je tako omejen, da ne prevladuje v celotnem kontekstu pogodbe; [Sprememba 32]

(fa) „izvajalec storitev“ pomeni prodajalca blaga ali dobavitelja digitalne vsebine, ki se zaveže, da bo za naročnika opravil storitev, povezano z navedenim blagom ali navedeno digitalno vsebino; [Sprememba 33]

(fb) „naročnik“ pomeni vsako osebo, ki kupi povezano storitev; [Sprememba 34]

(fc) „upnik“ pomeni osebo, ki ima pravico, da ji druga oseba, dolžnik, izpolni denarno ali nedenarno obveznost; [Sprememba 35]

(fd) „dolžnik“ pomeni osebo, ki ima obveznost, da drugi osebi, upniku, izpolni denarno ali nedenarno obveznost; [Sprememba 36]

(fe) „vestnost in poštenje“ pomeni standard ravnanja, za katerega so značilni poštenost, odkritost in, kolikor je primerno, razumno upoštevanje interesov druge stranke v zadevnem pravnem poslu ali razmerju; [Sprememba 37]

(ff) „splošni pogodbeni pogoji“ pomeni pogodbene pogoje, ki so bili vnaprej osnovani za več pravnih poslov z različnimi strankami in o katerih se stranki nista soglasno posamično dogovorili v smislu člena 7 skupnega evropskega prodajnega prava; [Sprememba 38]

(fg) „izguba“ pomeni premoženjsko in nepremoženjsko izgubo v obliki bolečine in trpljenja, izključuje pa druge oblike nepremoženjske izgube, kot sta poslabšanje kakovosti življenja in izguba zadovoljstva; [Sprememba 39]

(g) „odškodnina“ pomeni denarni znesek, do katerega je lahko upravičena oseba kot do nadomestila za izgubo, poškodbo ali škodo;

(ga) „prisilna določba“ pomeni vsako določbo, katere uporabe stranki ne moreta izključiti, od nje odstopati ali spreminjati njenega učinka; [Sprememba 40]

(gb) „obveznost“ pomeni dolžnost, ki jo mora ena stranka v pravnem razmerju izpolniti drugi stranki, ki jo je kot tako upravičena uveljavljati; [Sprememba 41]

(gc) „izraziti“ se uporablja v zvezi z izjavo ali dogovorom, ki je sklenjen ločeno od drugih izjav ali dogovorov, s pomočjo dejavnega in jasnega ravnanja, vključno z označevanjem okenca s kljukico ali s pritiskom na gumb ali podobnim dejanjem; [Sprememba 42]

(h) „blago“ pomeni katere koli snovne stvari; izključuje pa: (i) električno energijo in zemeljski plin in (ii) vodo in druge vrste plinov, razen če so ponujeni v prodajo v omejenem obsegu ali določeni količini;

(i) „cena“ pomeni denarni znesek, ki ga je treba plačati v zameno za kupljeno blago, dobavljeno digitalno vsebino ali za opravljeno povezano storitev;

(j) „digitalna vsebina“ pomeni podatke, ki so proizvedeni in dobavljeni v digitalni obliki, in sicer v skladu z navodili kupca ali v nasprotju z njimi, in vključuje video, avdio, slikovno ali pisno digitalno vsebino, digitalne igre, programsko opremo in digitalno vsebino, ki omogoča personalizacijo obstoječe strojne ali programske opreme; izključuje pa: (i) finančne storitve, vključno s spletnimi bančnimi storitvami; (ii) pravno ali finančno svetovanje, opravljeno v elektronski obliki; (iii) elektronske zdravstvene storitve; (iv) elektronske komunikacijske storitve in omrežja ter z njimi povezane naprave in storitve; (v) igre na srečo; (vi) potrošnikovo ustvarjanje nove digitalne vsebine in spreminjanje obstoječe digitalne vsebine ali katero koli drugo sodelovanje pri stvaritvah drugih uporabnikov;

(k) „prodajna pogodba“ pomeni vsako pogodbo, na podlagi katere trgovec (prodajalec) prenese ali se zaveže, da bo prenesel lastninsko pravico na blagu na drugo osebo (kupca), kupec pa plača ali se zaveže, da bo plačal ceno tega blaga; vključuje pogodbo o dobavi blaga, ki ga je treba izdelati ali proizvesti, izključuje pa prodajne pogodbe na podlagi izvršbe ali pogodbe, ki kako drugače vključujejo izvrševanje javne oblasti;

(l) „potrošniška prodajna pogodba“ pomeni prodajno pogodbo, na podlagi katere je prodajalec trgovec in kupec potrošnik;

(m) „povezana storitev“ pomeni vsako storitev, ki je povezana z blagom ali digitalno vsebino, kot je montaža shranjevanje ali namestitev, vzdrževanje, popravilo ali kakršna koli drugačna obdelava, skupaj z montažo ali namestitvijo, vzdrževanjem ali popravilom, ki jo nudi prodajalec blaga ali dobavitelj digitalne vsebine na podlagi prodajne pogodbe, pogodbe o dobavi digitalne vsebine ali na podlagi ločene pogodbe o povezanih storitvah, ki je bila sklenjena sočasno s prodajno pogodbo ali pogodbo o dobavi digitalne vsebine ali če je, čeprav le kot možnost, določena v prodajni pogodbi ali v pogodbi o dobavi digitalne vsebine ; izključuje pa: [Sprememba 44] (i) prevozne storitve; (ii) storitve usposabljanja; [Sprememba 45] (iii) storitve telekomunikacijske podpore in (iv) finančne storitve , vključno s plačilnimi storitvami in izdajanjem elektronskega denarja ter kakršnim koli zavarovanjem za blago in digitalno ali drugačno vsebino ; [Sprememba 46]

(n) „izvajalec storitev“ pomeni prodajalca blaga ali dobavitelja digitalne vsebine, ki se zaveže, da bo za naročnika opravil storitev, povezano z navedenim blagom ali navedeno digitalno vsebino; [Sprememba 47]

(o) „naročnik“ pomeni vsako osebo, ki kupi povezano storitev; [Sprememba 48]

(p) „pogodba, sklenjena na daljavo“ pomeni vsako pogodbo med trgovcem in potrošnikom ali drugim trgovcem v okviru organizirane sheme prodaje na daljavo, sklenjeno brez sočasne dejanske navzočnosti trgovca (ali, če je trgovec pravna oseba, fizične osebe, ki zastopa trgovca) in potrošnika ali drugega trgovca z izključno uporabo enega ali več sredstev za sporazumevanje na daljavo do trenutka sklenitve pogodbe in vključno z njim; [Sprememba 49]

(q) „pogodba, sklenjena zunaj poslovnih prostorov,“ pomeni vsako pogodbo med trgovcem in potrošnikom: (i) sklenjeno v sočasni dejanski navzočnosti trgovca (ali, če je trgovec pravna oseba, fizične osebe, ki zastopa trgovca) in potrošnika na kraju, kjer ni poslovnih prostorov trgovca, ali sklenjeno na podlagi ponudbe potrošnika v enakih okoliščinah; ali (ii) sklenjeno v poslovnih prostorih trgovca ali s pomočjo katerih koli sredstev sporazumevanja na daljavo neposredno po tem, ko je bila potrošniku osebno in posamično dana ponudba na kraju, ki ni poslovni prostor trgovca, v sočasni dejanski navzočnosti trgovca (ali, če je trgovec pravna oseba, fizične osebe, ki zastopa trgovca) in potrošnika; ali (iii) sklenjeno v času izleta, ki ga je organiziral trgovec (ali, če je trgovec pravna oseba, fizična oseba, ki zastopa trgovca) z namenom ali učinkom oglaševanja in prodaje blaga ali dobave digitalne vsebine ali opravljanja povezanih storitev potrošniku; [Sprememba 50]

(r) izraz „poslovni prostori“ pomeni: (i) vsako nepremičnino za opravljanje trgovine na drobno, kjer trgovec trajno opravlja dejavnost, ali (ii) vsako premičnino za opravljanje trgovine na drobno, kjer trgovec običajno opravlja dejavnost; [Sprememba 51]

(s) „tržna garancija“ je katera koli zaveza trgovca ali proizvajalca („garanta“) potrošniku poleg njegovih pravnih obveznosti iz člena 106, če ne v zvezi z zagotavljanjem skladnosti, da povrne plačane cene plačano ceno , zamenja, popravi ali servisira blaga ali digitalne vsebine blago ali digitalno vsebino na kateri koli način, če ne izpolnjuje specifikacij ali katerih koli drugih zahtev, ki niso povezane z izpolnjevanjem obveznosti, iz garancijske izjave ali ustreznega oglasa, ki je na voljo ob sklenitvi pogodbe ali pred tem; [Sprememba 52]

(sa) „popravilo“ pomeni dejanje, ko se v primeru neskladnosti blago ali digitalna vsebina, ki niso skladne, obdelajo in se ponovno vzpostavi skladnost s pogodbo; [Sprememba 53]

(t) „trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak nosilec podatkov, ki stranki omogoča shranjevanje nanjo osebno naslovljenih podatkov tako, da so ji dostopni za poznejšo uporabo za obdobje, skladno z nameni teh podatkov, in ki ji omogoča nespremenjeno ponovno predvajanje shranjenih podatkov;

(u) „javna dražba“ pomeni način prodaje, pri katerem trgovec ponudi blago ali digitalno vsebino potrošniku, ki se dražbe osebno udeleži ali mu je dana možnost udeležbe na njej, in sicer po preglednem postopku konkurenčnih ponudb, ki ga vodi dražitelj in pri katerem je najvišji ponudnik zavezan kupiti blago ali digitalno vsebino;

(v) „prisilna določba“ pomeni vsako določbo, katere uporabe stranki ne moreta izključiti, od nje odstopati ali spreminjati njenega učinka; [Sprememba 54]

(w) „upnik“ pomeni osebo, ki ima pravico, da ji druga oseba, dolžnik, izpolni denarno ali nedenarno obveznost; [Sprememba 55]

(x) „dolžnik“ pomeni osebo, ki ima obveznost, da drugi osebi, upniku, izpolni denarno ali nedenarno obveznost; [Sprememba 56]

(y) „obveznost“ pomeni dolžnost, ki jo mora ena stranka v pravnem razmerju izpolniti drugi stranki. [Sprememba 57]

(ya) „brezplačno“ pomeni brez plačila stroškov, ki neizogibno nastanejo pri vzpostavitvi skladnosti blaga s pogodbo, zlasti stroškov pošiljanja, dela in materiala; [Sprememba 58]

Člen 3

Izbirna narava skupnega evropskega prodajnega prava

Stranki se lahko v skladu z zahtevami iz členov 8 in 9 dogovorita, da skupno evropsko prodajno pravo ureja njune čezmejne pogodbe o prodaji blaga, dobavi digitalne vsebine in opravljanju povezanih storitev na teritorialnem, materialnem in osebnem področju uporabe, kot je določeno v členih od 4 do 7. [Sprememba 59]

Člen 4

Čezmejne pogodbe

1. Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi za pogodbe na daljavo, ki so čezmejne pogodbe. [Sprememba 60]

2. Za namene te uredbe je pogodba med trgovcema čezmejna pogodba, če imata stranki običajno prebivališče oziroma sedež v različnih državah, od katerih je vsaj ena država članica.

3. Za namene te uredbe je pogodba med trgovcem in potrošnikom čezmejna, če:

(a) je naslov, ki ga navede potrošnik, naslov dobave blaga ali naslov za izstavitev računa v državi, ki ni država običajnega prebivališča oziroma sedeža trgovca, in

(b) je vsaj ena od teh držav država članica.

4. Za namene te uredbe je običajni sedež družb in drugih subjektov, s pravno osebnostjo ali brez nje, kraj njihove glavne uprave. Za sedež trgovca, ki je fizična oseba, šteje glavni kraj, kjer ta oseba opravlja dejavnost.

5. Če je pogodba sklenjena v sklopu poslovanja podružnice, agencije ali katere koli druge poslovne enote trgovca, se sedež te podružnice, agencije ali katere koli druge poslovne enote šteje za sedež trgovca.

6. Za namen ugotavljanja, ali je pogodba čezmejna pogodba, je odločilen trenutek sklenitve dogovora o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava.

Člen 5

Pogodbe, za katere se lahko uporabi skupno evropsko prodajno pravo

Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi za pogodbe na daljavo, vključno za spletne pogodbe, ki so : [Sprememba 61]

(a) prodajne pogodbe ;

(b) pogodbe o dobavi digitalne vsebine, ne glede na to, ali je dobavljena na snovnem nosilcu podatkov ali ne na druge načine , ki jo lahko uporabnik shrani, obdeluje, do katere lahko dostopa ali jo ponovno uporabi, in sicer ne glede na to, ali je dobavljena v zameno za plačilo; ali v zameno za nasprotno dajatev in ne plačilo cene, ali se ne dobavi v zameno za katero koli drugo nasprotno dajatev; [Sprememba 62]

(c) pogodbe o povezanih storitvah, ne glede na to, ali je bila za povezano storitev dogovorjena posebna cena.

Člen 6

Izključitev mešanih pogodb in pogodb, povezanih s potrošniškim posojilom Povezane in mešane pogodbe [Sprememba 63]

1. Skupnega evropskega prodajnega prava ni mogoče uporabiti za mešano pogodbo, ki Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi tudi za:

(a) primere, ko je pogodba, ki jo ureja skupno evropsko prodajno pravo, povezana s pogodbo, ki ni prodajna pogodba, s pogodbo za dobavo digitalne vsebine ali pogodbo o povezanih storitvah ali

(b) primere, kadar pogodba vključuje kateri koli drugi element poleg prodaje blaga, dobave digitalne vsebine in ali opravljanja povezanih storitev v smislu člena 5 obsega še druge elemente , pod pogojem, da so ti elementi deljivi in se lahko določi njihov delež cene . [Sprememba 64]

1a. V primerih iz točke (a) odstavka 1 povezane pogodbe ureja pravo, ki se sicer uporablja. [Sprememba 65]

1b. V primerih iz točke (a) odstavka 1 in:

(a) kadar v okviru pogodbe, ki jo ureja skupno evropsko prodajno pravo, katera koli stranka uveljavlja pravico, pravno sredstvo ali obrambo ali ta pogodba ni veljavna ali zavezujoča, se učinki na povezano pogodbo določijo z nacionalnim pravom, ki se uporablja za povezano pogodbo; [Sprememba 66]

(b) kadar v okviru povezanih pogodb katera koli stranka uveljavlja pravico, pravno sredstvo ali obrambo ali ta pogodba ni veljavna ali zavezujoča po nacionalnem pravu, ki se uporablja za to pogodbo, to ne vpliva na obveznosti strank po pogodbi, ki jo ureja skupno evropsko prodajno pravo, razen če stranka ne bi sklenila pogodbe, ki jo ureja skupno evropsko pogodbeno pravo, temveč povezano pogodbo, ali pa bi to storila samo pod bistveno drugačnimi pogodbenimi pogoji in bi bila v tem primeru upravičena razdreti pogodbo, ki jo ureja skupno evropsko pogodbeno pravo. [Sprememba 67]

1c. V primerih iz točke (b) odstavka 1 se šteje, da so drugi elementi, vključeni v pogodbo, dogovorjeni s povezano pogodbo. [Sprememba 68]

2. Skupnega evropskega prodajnega prava ni mogoče uporabiti za pogodbo med trgovcem in potrošnikom, s katero trgovec potrošniku da ali mu obljubi, da mu bo dal kredit v obliki odloženega plačila, posojila ali drugega podobnega finančnega dogovora. Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi za pogodbo med trgovcem in potrošnikom, na podlagi katere se blago, digitalna vsebina ali povezane storitve enake vrste stalno dobavljajo in potrošnik za tako blago, digitalno vsebino ali povezane storitve plačuje po obrokih v času trajanja dobave. [Sprememba 69]

Člen 7

Pogodbeni stranki

1. Skupno evropsko prodajno pravo se lahko uporabi le, če je prodajalec blaga ali dobavitelj digitalne vsebine trgovec. Če sta obe pogodbeni stranki trgovca, se lahko skupno evropsko prodajno pravo uporabi, če je vsaj ena pogodbena stranka malo ali srednje podjetje (v nadaljnjem besedilu: MSP).

2. Za namene te uredbe je MSP trgovec:

(a) ki zaposluje manj kot 250 oseb in

(b) katerega letni promet ne presega 50 milijonov EUR ali katerega celotna letna bilanca stanja ne presega 43 milijonov EUR, ali za MSP, ki ima običajni sedež v državi članici, katere valuta ni euro, ali v tretji državi, pa ustrezna zneska v valuti navedene države članice ali tretje države. [Sprememba 70]

Člen 8

Dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava

1. Za uporabo skupnega evropskega prodajnega prava je potreben dogovor strank v ta namen. Obstoj takšnega dogovora in njegova veljavnost se ugotavljata na podlagi odstavkov 2 in 3 tega člena ter člena 9 in zadevnih določb skupnega evropskega prodajnega prava.

2. V razmerju med trgovcem in potrošnikom je dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava veljaven le, če je potrošnik izrazil soglasje v obliki izrecne izjave, ločene od izjave o soglasju za sklenitev pogodbe , in če so izpolnjene zahteve iz člena 9 . Trgovec potrošniku izda potrdilo o tem dogovoru na trajnem nosilcu podatkov. [Sprememba 71]

3. V razmerju med trgovcem in potrošnikom ni mogoče izbrati le nekaterih določb skupnega evropskega prodajnega prava, temveč le skupno evropsko prodajno pravo v celoti. V razmerju med trgovcema je mogoče izbrati le nekatere določbe skupnega evropskega prodajnega prava, pod pogojem, da izključitev zadevnih določb ni prepovedana. [Sprememba 72]

Člen 9

Standardno obvestilo v pogodbah med trgovcem in potrošnikom

1. Poleg dolžnosti obveščanja pred sklenitvijo pogodbe iz skupnega evropskega prodajnega prava trgovec v razmerju med trgovcem in potrošnikom potrošnika opozori na nameravano uporabo skupnega evropskega prodajnega prava, in sicer pred sklenitvijo dogovora, tako da potrošniku na viden način zagotovi obvestilo iz Priloge. Če je dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava sklenjen po telefonu ali na kak drug način, na podlagi katerega potrošniku ni mogoče predložiti obvestila, ali če trgovec ni zagotovil obvestila, potrošnika dogovor ne zavezuje, dokler ne prejme potrdila iz člena 8(2) skupaj z obvestilom in dokler naknadno izrecno ne soglaša z uporabo skupnega evropskega prodajnega prava.

2. Obvestilo iz odstavka 1, dano v elektronski obliki, vsebuje hiperpovezavo ali, v vseh drugih primerih, navedbo spletne strani, prek katere je mogoče brezplačno dobiti besedilo skupnega evropskega prodajnega prava.

Člen 10

Kazni za kršitev posebnih zahtev

Države članice določijo kazni za kršitve trgovcev v zvezi s potrošniki glede posebnih zahtev iz členov 8 in 9 ter sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotavljanje izvrševanja navedenih kazni. Tako določene kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice uradno sporočijo zadevne določbe Komisiji najpozneje v … (*2) in ji uradno sporočijo vse naknadne spremembe, takoj ko je to mogoče.

Člen 11

Posledice uporabe skupnega evropskega prodajnega prava

1. Če sta stranki sklenili veljaven dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava za pogodbo, vprašanja v zvezi z njo urejajo le zadevne določbe skupnega evropskega prodajnega prava. Če je bila pogodba dejansko sklenjena, skupno evropsko prodajno pravo velja tudi za dolžnost obveščanja pred sklenitvijo pogodbe in zahtevke zaradi kršitve te dolžnosti in ne režim pogodbenega prava, ki bi, če tega dogovora ne bi bilo, urejal pogodbo v okviru pravnega reda, določenega kot pravo, ki se uporabi . [Sprememba 73]

1a. Kadar stranki začneta pogajanja ali se začneta kako drugače pripravljati na sklenitev pogodbe na podlagi skupnega evropskega prodajnega prava, skupno evropsko prodajno pravo velja tudi za dolžnost obveščanja pred sklenitvijo pogodbe in zahtevke zaradi kršitve te dolžnosti ter za druge zadeve, ki so pomembne pred sklenitvijo pogodbe.

Skupno evropsko prodajno pravo iz prvega pododstavka se uporablja brez poseganja v zakonodajo, ki se uporablja na podlagi ustreznih kolizijskih določb, če se je trgovec skliceval tudi na druge pravne režime. [Sprememba 74]

Člen 11a

Zadeve, ki jih zajema skupno evropsko prodajno pravo

1. Določbe skupnega evropskega prodajnega prava obravnavajo:

(a) dolžnosti obveščanja pred sklenitvijo pogodbe;

(b) sklenitev pogodbe, vključno s formalnimi zahtevami;

(c) pravico do odstopa od pogodbe in njene posledice;

(d) izpodbojnost pogodbe zaradi zmote, prevare, grožnje ali nepoštenega izkoriščanja ter posledice takšne izpodbojnosti;

(e) razlago;

(f) vsebino in učinke, vključno s tistimi iz zadevne pogodbe;

(g) ugotavljanje in posledice nepoštenosti pogodbenih pogojev;

(h) pravice in obveznosti strank;

(i) zahtevke zaradi neizpolnitve;

(j) vračilo po razveljavitvi ali razdoru pogodbe ali v primeru nezavezujoče pogodbe;

(k) zastaranje in prekluzijo pravic;

(l) sankcije, ki so na voljo v primeru kršitve obveznosti in dolžnosti, ki izhajajo iz uporabe skupnega prodajnega prava. [Sprememba 75]

2. Zadeve, ki jih skupno evropsko prodajno pravo ne obravnava, urejajo ustrezne določbe nacionalnega prava, ki se uporabljajo v skladu z uredbama (ES) št. 593/2008 in (ES) št. 864/2007 ali katero koli drugo ustrezno kolizijsko določbo. Te zadeve vključujejo:

(a) pravno osebnost;

(b) neveljavnost pogodbe zaradi poslovne nesposobnosti, protipravnosti ali nemoralnosti, razen kjer so razlogi za protipravnost ali nemoralnost obravnavani v skupnem evropskem prodajnem pravu;

(c) določitev jezika pogodbe;

(d) vprašanja nediskriminacije;

(e) zastopanje;

(f) večje število dolžnikov in upnikov ter spremembo strank, vključno z odstopom;

(g) pobot in združitev;

(h) izgradnjo, pridobitev ali prenos nepremičnine ali pravic na nepremičnini;

(i) pravo intelektualne lastnine in

(j) nepogodbeno odškodninsko pravo, vključno z vprašanjem, ali je mogoče hkrati uveljavljati odškodninske zahtevke v zvezi s pogodbeno in nepogodbeno odgovornostjo. [Sprememba 76]

3. Ta člen ne posega v prisilne določbe držav nečlanic, ki se lahko uporabljajo v skladu z zadevnimi kolizijskimi določbami. [Sprememba 77]

Člen 12

Zahteve po podatkih, ki izhajajo iz direktive o storitvah

Uredba ne posega v zahteve po podatkih, ki jih določajo nacionalni predpisi za prenos določb Direktive 2006/123/ES in dopolnitev zahtev po podatkih iz skupnega evropskega prodajnega prava.

Člen 13

Možnosti držav članic

Država članica se lahko odloči, da je skupno evropsko prodajno pravo na voljo za:

(a) pogodbe, v katerih so običajni sedež trgovcev ali, v primeru pogodbe med trgovcem in potrošnikom, običajni sedež trgovca, naslov, ki ga je navedel potrošnik, naslov dobave blaga in naslov za izstavitev računa v tej državi članici, in/ali

(b) pogodbe, katerih pogodbeni stranki sta trgovca, ki nista MSP v smislu člena 7(2).

Člen 14

Posredovanje sodb, ki izvršujejo to uredbo

1. Države članice zagotovijo, da se pravnomočne sodbe njihovih sodišč, ki uporabljajo določbe te uredbe, nemudoma sporočijo Komisiji.

2. Komisija vzpostavi sistem, ki omogoča seznanitev s podatki v zvezi s sodbami iz odstavka 1 ter zadevnimi sodbami Sodišča Evropske unije. Ta sistem je javno dostopen. [Sprememba 78]

Člen 15

Pregled uporabe

1. Države članice … [štiri leta od začetka uporabe te uredbe] Komisiji predložijo podatke o uporabi te uredbe, zlasti glede stopnje sprejetosti skupnega evropskega prodajnega prava, obsega, v katerem so njegove določbe sporne, ter stanja glede razlik v ravni varstva potrošnikov med skupnim evropskim prodajnim pravom in nacionalnim pravom. Ti podatki vsebujejo obsežen pregled sodne prakse nacionalnih sodišč, ki razlagajo določbe skupnega evropskega prodajnega prava.

2. Komisija …[pet let od začetka uporabe te uredbe] Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži podrobno poročilo o pregledu izvajanja te uredbe ob upoštevanju, med drugim, potrebe po širitvi področja uporabe v zvezi s pogodbami med podjetji, tržnim in tehnološkim razvojem glede digitalne vsebine in prihodnjim razvojem pravnega reda Unije. [Sprememba 79]

Člen 16

Začetek veljavnosti in uporabe

1. Ta uredba začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

2. Uporabljati se začne [ šest mesecev po začetku veljavnosti ].

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah. [Sprememba 80]

PRILOGA I

SKUPNO EVROPSKO PRODAJNO PRAVO

KAZALO

Del I: Uvodne določbe 36

Poglavje 1: Splošna načela in uporaba 36

Oddelek 1: Splošna načela 36

Oddelek 2: Uporaba 36

Del II: Sklenitev veljavne pogodbe 42

Poglavje 2: Podatki pred sklenitvijo pogodbe 42

Oddelek 1: Podatki, s katerimi mora trgovec seznaniti potrošnika pred sklenitvijo pogodbe 42

Oddelek 2: Podatki, s katerimi mora trgovec pred sklenitvijo pogodbe seznaniti drugega trgovca 48

Oddelek 3: Pogodbe, ki se sklepajo elektronsko 48

Oddelek 4: Dolžnost zagotoviti pravilnost predloženih podatkov 50

Oddelek 5: Zahtevki v primeru kršitve dolžnosti obveščanja 50

Poglavje 3: Sklenitev pogodbe 52

Poglavje 4: Pravica do odstopa od pogodbe, sklenjene med trgovcem in potrošnikom na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov 56

Poglavje 5: Napake volje 62

Del III: Ugotavljanje vsebine pogodbe 65

Poglavje 6: Razlaga pogodb 65

Poglavje 7: Vsebina in pravni učinki 67

Poglavje 8: Nepošteni pogodbeni pogoji 72

Oddelek 1: Splošne določbe 72

Oddelek 2: Nepošteni pogodbeni pogoji v pogodbi med trgovcem in potrošnikom 72

Oddelek 3: Nepošteni pogodbeni pogoji v pogodbi med trgovcema 76

Del IV: Obveznosti in zahtevki strank prodajne pogodbe ali pogodbe o dobavi digitalne vsebine 78

Poglavje 9: Splošne določbe 78

Poglavje 10: Obveznosti prodajalca 81

Oddelek 1: Splošne določbe 81

Oddelek 2: Dobava 81

Oddelek 3: Ustreznost blaga in digitalne vsebine 84

Poglavje 11: Zahtevki kupca 87

Oddelek 1: Splošne določbe 87

Oddelek 2: Odprava napak s strani prodajalca 88

Oddelek 3: Izpolnitveni zahtevek 89

Oddelek 4: Zadržanje izpolnitve obveznosti kupca 90

Oddelek 5: Razdor pogodbe 90

Oddelek 6: Znižanje cene 92

Oddelek 7: Zahteve za pregled in obvestitev v pogodbi med trgovcema 92

Poglavje 12: Obveznosti kupca 94

Oddelek 1: Splošne določbe 94

Oddelek 2: Plačilo cene 94

Oddelek 3: Prevzem dobave 96

Poglavje 13: Zahtevki prodajalca 98

Oddelek 1: Splošne določbe 98

Oddelek 2: Izpolnitveni zahtevek 98

Oddelek 3: Zadržanje izpolnitve obveznosti prodajalca 99

Oddelek 4: Razdor pogodbe 99

Poglavje 14: Prehod nevarnosti 101

Oddelek 1: Splošne določbe 101

Oddelek 2: Prehod nevarnosti v potrošniški prodajni pogodbi 101

Oddelek 3: Prehod nevarnosti v pogodbah med trgovcema 102

Del V: Obveznosti in zahtevki strank v zvezi s pogodbami o povezanih storitvah 104

Poglavje 15: Obveznosti in zahtevki strank 104

Oddelek 1: Uporaba nekaterih splošnih določb za prodajne pogodbe

Oddelek 2: Obveznosti izvajalca storitev 104

Oddelek 3: Obveznosti naročnika 106

Oddelek 4: Zahtevki 106

Del VI: Odškodnina in obresti 109

Poglavje 16: Odškodnina in obresti 109

Oddelek 1: Odškodnina 109

Oddelek 2: Zamudne obresti: splošne določbe 110

Oddelek 3: Plačilne zamude v pravnih poslih med trgovci 111

Del VII: Vračilo 114

Poglavje: 17 Vračilo 114

Del VIII: Zastaranje 117

Poglavje 18: Zastaranje 117

Oddelek 1: Splošne določbe 117

Oddelek 2: Zastaralni roki in njihov začetek teka 117

Oddelek 3: Podaljšanje zastaralnih rokov 118

Oddelek 4: Ponovni začetek teka zastaralnih rokov 119

Oddelek 5: Učinki zastaranja 119

Oddelek 6: Sporazumna sprememba 119

Dodatek 1 119

Dodatek 2 121

[Sprememba 81]

Naslov II

Določbe skupnega evropskega prodajnega prava [Sprememba 82]

Del I

Uvodne določbe

Poglavje 1

Splošna načela in uporaba

Oddelek 1

Splošna načela

Člen 1

Svoboda sklepanja pogodb

1. Stranki svobodno skleneta pogodbo in določita njeno vsebino ob upoštevanju vseh veljavnih prisilnih določb.

2. Stranki lahko izključita uporabo katere koli določbe skupnega evropskega prodajnega prava ali od nje odstopata ali spreminjata njene učinke, razen če navedene določbe ne določajo drugače.

Člen 2

Vestnost in poštenje

1. Vsaka stranka je dolžna ravnati v skladu z načelom vestnosti in poštenja

2. Kršitev te dolžnosti lahko stranki kršiteljici onemogoči uveljavljanje pravice, zahtevka ali obrambe ali zaupanje vanje, do katerih bi bila sicer ta stranka upravičena, ali pa je lahko zato stranka odgovorna za kakršno koli izgubo, tako povzročeno drugi stranki vendar pa zahtevki zaradi neizpolnitve obveznosti ne izhajajo neposredno iz nje . [Sprememba 83]

3. Stranki ne smeta izključiti uporabe tega člena, odstopati od njega ali spreminjati njegovih učinkov.

Člen 3

Sodelovanje

Stranki sta pri izpolnjevanju svojih pogodbenih obveznosti dolžni med seboj sodelovati v obsegu, v katerem je to mogoče pričakovati.

Oddelek 2

Uporaba

Člen 4

Razlaga pogodb

1. Skupno evropsko prodajno pravo se razlaga samostojno ter v skladu z njegovimi cilji in načeli, na katerih temelji.

2. Vprašanja s področja uporabe skupnega evropskega prodajnega prava, ki jih to pravo izrecno ne ureja, se rešujejo v skladu s cilji in načeli, na katerih temelji, ter z vsemi njegovimi določbami in brez uporabe nacionalnega prava, ki bi se uporabilo, če dogovor o uporabi skupnega evropskega prodajnega prava ne bi bil sklenjen, ali katerega koli drugega prava.

3. Če določen primer s področja uporabe splošne določbe ureja tudi posebna določba, se v primeru kolizije uporabi posebna določba.

Člen 5

Primernost oziroma razumnost

1. Primernost oziroma razumnost se objektivno ugotavlja ob upoštevanju narave in namena pogodbe, okoliščin primera ter poslovnih običajev in praks zadevnih trgovskih ali poklicnih dejavnosti.

2. Vsako sklicevanje na to, kar se od osebe lahko pričakuje, kar oseba lahko pričakuje ali kar se lahko pričakuje v določenem primeru, je sklicevanje na to, kar se lahko razumno pričakuje.

Člen 6

Neobličnost

Če v skupnem evropskem prodajnem pravu ni drugače določeno, pogodbe, izjave ali kakršnega koli drugega dejanja, ki ga ureja to pravo, ni treba pripraviti ali njihovega obstoja izkazati v določeni obliki.

Člen 7

Pogodbeni pogoji, ki niso soglasno posamično dogovorjeni

1. Pogodbeni pogoj ni soglasno posamično dogovorjen, če ga postavi ena stranka, druga stranka pa ne more vplivati na njegovo vsebino.

2. Če ena stranka drugi stranki predloži izbor pogodbenih pogojev, se pogoj ne šteje za soglasno posamično dogovorjenega samo zato, ker druga stranka izbere ta pogoj iz navedenega izbora.

3. Stranka, ki trdi, da je bil pogodbeni pogoj, ki je bil postavljen kot del splošnih pogodbenih pogojev, pozneje soglasno posamično dogovorjen, nosi dokazno breme za to.

4. V pogodbi med trgovcem in potrošnikom nosi trgovec dokazno breme za to, da je bil pogodbeni pogoj, ki ga je postavil trgovec, soglasno posamično dogovorjen.

5. V pogodbi med trgovcem in potrošnikom se za pogodbene pogoje, ki jih je oblikovala tretja oseba, šteje, da jih je postavil trgovec, razen če jih je v pogodbo vnesel potrošnik.

Člen 8

Razdor pogodbe

1. „Razdreti pogodbo“ pomeni odpovedati pravice in obveznosti pogodbenih strank razen tistih, ki izhajajo iz katerega koli pogodbenega pogoja v zvezi z reševanjem sporov ali katerega koli drugega pogodbenega pogoja, ki velja tudi po razdoru pogodbe.

2. Zapadla plačila in odškodnino za kakršno koli neizpolnitev pred razdorom pogodbe je treba plačati. Če stranka razdre pogodbo zaradi neizpolnitve ali pričakovane neizpolnitve, je upravičena tudi do odškodnine kot nadomestila za prihodnjo izpolnitev druge stranke.

3. Učinke razdora pogodbe na vračilo zneska cene in vračilo blaga ali digitalne vsebine ter druge restitucijske učinke urejajo določbe o vračilu v poglavju 17.

Člen 9

Mešane pogodbe Pogodbe, ki vključujejo izvajanje povezanih storitev [Sprememba 84]

1. Če pogodba določa prodajo blaga ali dobavo digitalne vsebine in izvedbo povezane storitve, za obveznosti in zahtevke strank kot prodajalca in kupca blaga ali digitalne vsebine veljajo določbe dela IV, za obveznosti in zahtevke strank kot izvajalca storitev in naročnika pa veljajo določbe dela V.

2. Če gre za pogodbo iz odstavka 1 ter je treba obveznosti prodajalca in izvajalca storitev iz pogodbe izpolniti v ločenih delih ali so kako drugače deljive ter če obstaja podlaga za razdor dela pogodbe zaradi delne neizpolnitve, za katero je mogoče določiti del cene, lahko kupec in naročnik razdreta pogodbo le v zvezi s tem delom.

3. Odstavek 2 se ne uporablja, če od kupca in naročnika ni mogoče pričakovati, da bosta sprejela izpolnitev drugih delov pogodbe, ali že sama neizpolnitev utemeljuje razdor celotne pogodbe.

4. Če obveznosti prodajalca in izvajalca storitev po pogodbi niso deljive ali dela cene ni mogoče določiti, lahko kupec in naročnik razdreta pogodbo le, če neizpolnitev utemeljuje razdor celotne pogodbe.

Člen 10

Obvestilo

1. Ta člen se uporablja v zvezi z obveščanjem v kakršen koli namen, in sicer v skladu z določbami skupnega evropskega prodajnega prava in pogodbe.„Obvestilo“ zajema sporočanje vsake izjave, ki naj bi imela pravni učinek ali prenesla podatke v pravni namen. [Sprememba 85]

2. Obvestilo se lahko poda s kakršnim koli sredstvom, primernim glede na okoliščine.

3. Obvestilo začne učinkovati, ko doseže naslovnika, razen če ima odložni učinek.

4. Obvestilo doseže naslovnika:

(a) ko je naslovniku dobavljeno;

(b) ko je dobavljeno na sedež naslovnika ali, če takšnega sedeža ni ali če je obvestilo naslovljeno na potrošnika, na naslovnikovo običajno prebivališče;

(c) v primeru obvestila, posredovanega po elektronski pošti ali z drugimi sredstvi osebnega sporazumevanja, takrat, ko lahko naslovnik dostopi do njega; ali

(d) ko je kako drugače dano na voljo naslovniku na takem kraju in na tak način, da se lahko od naslovnika pričakuje, da bo pridobil dostop do njega nemudoma.

Naslovnik prejme obvestilo, ko je izpolnjena ena od zahtev iz točk (a), (b), (c) ali (d), ki je izpolnjena prva.

5. Obvestilo nima učinka, če njegov preklic doseže naslovnika pred obvestilom ali hkrati z njim.

6. V razmerjih med trgovcem in potrošnikom stranki v škodo potrošnika ne smeta izključiti uporabe odstavkov 3 in 4, od njiju odstopati ali spreminjati njunih učinkov.

Člen 11

Štetje rokov

1. Določbe tega člena veljajo v zvezi s štetjem rokov za vse namene na podlagi skupnega evropskega prodajnega prava. [Sprememba 86]

1a. Kadar se rok, izražen v dnevih, tednih, mesecih ali letih, šteje od določenega dogodka, dejanja ali časa dneva, se dan dogodka, dejanja ali določenega časa dneva ne šteje v zadevno obdobje. [Sprememba 87]

2. Ob upoštevanju odstavkov4, 5 in 7, se rok:

(a) določen po dnevih, šteje od začetka prve ure prvega dne in konča z iztekom zadnje ure zadnjega dne roka;

(b) določen po tednih, mesecih ali letih, šteje od začetka prve ure prvega dne roka in konča z iztekom zadnje ure tistega dne v zadnjem tednu, mesecu ali letu, ki se ujema z dnem tedna ali datumom dneva začetka roka; če bi se moral rok, določen po mesecih ali letih, končati na dan, ki ga v zadnjem mesecu ni, se konča z iztekom zadnje ure zadnjega dne v tem mesecu.

3. Če se rok, določen po dnevih, tednih, mesecih ali letih, šteje od določenega dogodka, dejanja ali časa dneva, se dan dogodka, dejanja ali določenega časa dneva ne všteje v zadevni rok. [Sprememba 88]

4. Zadevni roki tečejo tudi na sobote, nedelje in dela proste dni, razen če so ti izrecno izključeni ali če je rok izražen v delovnih dneh.

5. Če je zadnji dan roka sobota, nedelja ali dela prost dan, se na kraju, kjer je treba opraviti predpisano dejanje, rok konča z iztekom zadnje ure naslednjega delovnega dne. Ta določba se ne uporablja za roke, ki se od določenega datuma ali določenega dogodka računajo za nazaj.

6. Če oseba pošlje drugi osebi dokument, ki določa rok, v katerem mora naslovnik odgovoriti ali drugače ravnati, pa ne določi začetka roka, se rok šteje od trenutka, ko naslovnik prejme dokument, če ni navedeno drugače. [Sprememba 89]

7. Za namene tega člena:

(a) „dela prost dan“ v državi članici ali delu države članice Evropske unije pomeni vsak dan, ki je določen kot dela prost dan za državo članico ali njen del, in sicer na seznamu, objavljenem v Uradnem listu Evropske unije, in

(b) izraz „delovni dnevi“ pomeni vse dneve, razen sobot, nedelj in dela prostih dni.

7a. Kadar oseba pošlje drugi osebi dokument, ki določa rok, v katerem mora naslovnik odgovoriti ali drugače ravnati, pa ne določi začetka roka, se rok šteje od trenutka, ko naslovnik prejme dokument, če ni navedeno drugače. [Sprememba 90]

Člen 12

Enostranske izjave ali enostransko ravnanje

1. Enostranska izjava volje stranke se razlaga tako, kot bi se lahko pričakovalo, da bi jo razumela oseba, na katero je naslovljena.

2. Če je bil namen osebe, ki je podala izjavo, da ima izraz v njej poseben pomen, in se je druga stranka tega namena zavedala ali bi se ga lahko zavedala, se izraz razlaga na način, ki ga je predvidela oseba, ki je podala izjavo.

3. Členi 59 do 65 se z ustreznimi prilagoditvami uporabljajo za razlago enostranskih izjav volje. [Sprememba 91]

4. Določbe o napakah volje v poglavju 5 se z ustreznimi prilagoditvami uporabljajo za enostranske izjave volje. [Sprememba 92]

5. Vsako sklicevanje na izjavo iz tega člena vključuje sklicevanje na ravnanje, ki se lahko šteje za enakovredno izjavi.

Del II

Sklenitev veljavne pogodbe

Poglavje 2

Podatki pred sklenitvijo pogodbe

Oddelek 1

Podatki, s katerimi mora trgovec seznaniti potrošnika pred sklenitvijo pogodbe

Člen 13

Dolžnost zagotoviti podatke pri sklepanju pogodb na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov [Sprememba 93]

1. Trgovec, ki s potrošnikom sklepa pogodbo na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, je dolžan potrošniku pred sklenitvijo pogodbe ali preden potrošnika zavezuje ponudba, na jasen in razumljiv način zagotoviti podatke o: [Sprememba 94]

(a) glavnih značilnostih blaga, digitalne vsebine ali povezanih storitev, ki jih dobavlja ali opravlja, in sicer v obsegu, primernem za nosilec sporočila in za blago, digitalno vsebino ali povezane storitve;

(b) končni ceni ter dodatnih taksah in stroških v skladu s členom 14;

(c) istovetnosti in naslovu trgovca v skladu s členom 15;

(d) pogodbenih pogojih v skladu s členom 16;

(e) pravici do odstopa od pogodbe v skladu s členom 17;

(f) po potrebi o obstoju in pogojih trgovčeve poprodajne pomoči potrošniku, poprodajnih storitev, tržnih jamstev in načina obravnave pritožb;

(g) po potrebi o možnosti uporabe mehanizma alternativnega reševanja sporov zoper trgovca ter metod zagotavljanja dostopa do njega;

(h) po potrebi o delovanju digitalne vsebine, vključno z veljavnimi ukrepi tehnične zaščite, in

(i) po potrebi o kakršni koli ustrezni povezljivosti digitalne vsebine s strojno in programsko opremo, s katero je trgovec seznanjen ali se lahko pričakuje, da je bil z njo seznanjen.

2. Zagotovljeni podatki, razen naslovov iz točke (c) odstavka 1, so sestavni del pogodbe in jih ni dovoljeno spreminjati, razen če stranki s tem izrecno soglašata.

3. Za pogodbe, sklenjene na daljavo, morajo biti p Podatki, določeni v tem členu , morajo biti : [Sprememba 95]

(a) dani ali dani na voljo potrošniku na način, ki je primeren za uporabljena sredstva sporazumevanja na daljavo;

(b) v preprostem in razumljivem jeziku in

(c) čitljivi, če so zagotovljeni na trajnem nosilcu podatkov.

4. Za pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov, morajo biti podatki, določeni v tem členu:

(a) dani na papirju ali v soglasju s potrošnikom na drugem trajnem nosilcu podatkov in

(b) čitljivi ter v preprostem in razumljivem jeziku. [Sprememba 96]

5. Ta člen se ne uporablja za pogodbe:

(a) o dobavi živil, pijač ali drugega blaga, ki je namenjeno tekoči potrošnji v gospodinjstvu ter ga trgovec dejansko pogosto in redno dobavlja potrošniku na dom, stalno prebivališče ali delovno mesto;

(b) sklenjene z uporabo prodajnih avtomatov ali v trgovskih lokalih, opremljenih z avtomati; [Sprememba 97]

(c) sklenjene zunaj poslovnih prostorov, katerih cena, ali za sočasno sklenjeno večje število pogodb, katerih skupna cena ne presega 50 EUR ali ustreznega zneska v valuti, dogovorjeni za pogodbeno ceno. [Sprememba 98]

(ca) ki so v skladu s pravom držav članic sklenjene v sodelovanju z javnim uslužbencem, ki ga pravo zavezuje k neodvisnosti in nepristranskosti ter ki z izčrpnimi pravnimi informacijami zagotovi, da potrošnik pogodbo sklene le na podlagi temeljitega premisleka o pravnih posledicah in ob seznanjenosti z njenim pravnim obsegom. [Sprememba 99]

Člen 14

Podatki o ceni, dodatnih taksah in stroških

1. Podatki, ki se zagotovijo v skladu s točko (b) člena 13(1), morajo vključevati:

(a) končno ceno blaga, digitalne vsebine ali povezanih storitev skupaj z davki ali način izračuna cene, kadar zaradi narave blaga, digitalne vsebine ali povezanih storitev cene ni mogoče razumno vnaprej izračunati, in

(b) po potrebi kakršne koli dodatne tovornine ali takse za dobavo ali poštne storitve in katere koli druge stroške ali, kadar teh ni mogoče razumno vnaprej izračunati, dejstvo, da bo morebiti treba plačati takšne dodatne takse in stroške.

2. V primeru pogodbe za nedoločen čas ali naročniške pogodbe mora končna cena zajemati končno ceno za obračunsko obdobje. Kadar se takšne pogodbe obračunajo po fiksni stopnji, mora končna cena vključevati končno mesečno ceno. Kadar končne cene ni mogoče razumno vnaprej izračunati, je treba zagotoviti podatke o načinu izračuna cene.

3. Trgovec mora po potrebi obvestiti potrošnika o stroških uporabe sporazumevanja na daljavo za sklenitev pogodbe, če se ti stroški izračunajo drugače kot po osnovni stopnji.

Člen 15

Podatki o istovetnosti in naslovu trgovca

Podatki, ki se zagotovijo v skladu s točko (c) člena 13(1), morajo vključevati:

(a) istovetnost trgovca, kot je ime, s katerim posluje;

(b) krajevni naslov sedeža trgovca;

(c) telefonsko številko, številko telefaksa in elektronski naslov trgovca, če so na voljo, da se potrošniku omogoči hitra navezava stikov s trgovcem in učinkovito sporazumevanje z njim;

(d) po potrebi istovetnost in krajevni naslov katerega koli drugega trgovca, za račun katerega trgovec deluje, in

(e) krajevni naslov trgovca, če se razlikuje od naslova iz točk (b) in (d) tega člena, in po potrebi krajevni naslov trgovca, za račun katerega trgovec deluje, na katerega lahko potrošnik naslovi svoje pritožbe.

Člen 16

Podatki o pogodbenih pogojih

Podatki, ki se zagotovijo v skladu s točko (d) člena 13(1), morajo vključevati:

(a) ureditev plačila, dobave blaga, dobave digitalne vsebine ali izvedbe povezanih storitev in rok, v katerem naj bi trgovec dobavil blago, dobavil digitalno vsebino ali opravil povezano storitev;

(b) po potrebi čas veljavnosti pogodbe, najkrajši čas trajanja potrošnikovih obveznosti ali, če je pogodba sklenjena za nedoločen čas ali če se njena veljavnost samodejno podaljša, pogoje za razdor pogodbe, in

(c) po potrebi dejstvo o obstoju depozitov ali drugih finančnih jamstev, ki jih plača ali zagotovi potrošnik na zahtevo trgovca, in pogoje zanje;

(d) po potrebi obstoj zadevnih kodeksov ravnanja in kako je mogoče dobiti izvod teh kodeksov.

Člen 17

Podatki o pravici do odstopa od pogodbe pri sklepanju pogodbe na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov [Sprememba 100]

1. Če je potrošnik upravičen do odstopa od pogodbe v skladu s poglavjem 4, morajo podatki, ki jih je treba zagotoviti na podlagi točke (e) člena 13(1), vključevati pogoje, rok in postopke za izvrševanje takšne pravice v skladu z Dodatkom 1 ter vzorec obrazca za odstop od pogodbe iz Dodatka 2.

2. Po potrebi morajo podatki, ki jih je treba zagotoviti na podlagi točke (e) člena 13(1), vključevati dejstvo, da bo moral potrošnik v primeru odstopa od pogodbe nositi stroške vračila blaga, v primeru pogodbe, sklenjene na daljavo, pa stroške vračila blaga, če ga zaradi njegove narave ni mogoče vrniti z običajno pošto.

3. Če lahko potrošnik izvrši pravico do odstopa od pogodbe po naročilu povezanih storitev, ki se začnejo opravljati v roku za odstop od pogodbe, morajo podatki, ki jih je treba zagotoviti v skladu s točko (e) člena 13(1), vključevati tudi dejstvo, da bi bil potrošnik zavezan plačati trgovcu znesek iz člena 45(5).

4. Dolžnost zagotoviti podatke, določene v odstavkih 1, 2 in 3, se lahko izpolni tako, da se potrošniku pošlje vzorec navodil v zvezi z odstopom od pogodbe iz Dodatka 1. Štelo se bo, da je trgovec izpolnil te zahteve po podatkih, če je potrošniku poslal ta navodila pravilno izpolnjena.

5. Če pravica do odstopa od pogodbe ni zagotovljena v skladu s točkami (c) do (i) člena 40(2) in (3) navedenega člena, morajo podatki, ki jih je treba zagotoviti na podlagi točke (e) člena 13(1), vključevati izjavo, da potrošnik ne bo imel koristi od pravice do odstopa od pogodbe, ali po potrebi okoliščine, v katerih potrošnik izgubi pravico do odstopa od pogodbe.

Člen 18

Pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov: zahteve po dodatnih podatkih in potrdilo

1. Trgovec mora potrošniku zagotoviti izvod podpisane pogodbe ali potrdilo o obstoju pogodbe, vključno po potrebi s potrdilom o potrošnikovem soglasju in njegovo potrditvijo izgube pravice v skladu s točko (d) člena 40(3), na papirju ali, če se potrošnik strinja, na drugem trajnem nosilcu podatkov.

2. Če potrošnik želi, da se povezane storitve začnejo opravljati v roku za odstop od pogodbe iz člena 42(2), mora trgovec od potrošnika zahtevati takšno izrecno naročilo na trajnem nosilcu podatkov. [Sprememba 101]

Člen 19

Pogodbe, sklenjene na daljavo: d Dodatni podatki in druge zahteve [Sprememba 102]

1. Kadar trgovec po telefonu pokliče potrošnika zaradi sklenitve pogodbe na daljavo, mora na začetku pogovora s potrošnikom razkriti svojo istovetnost in po potrebi istovetnost osebe, za račun katere kliče, ter poslovni namen klica.

2. Če je pogodba na daljavo sklenjena s pomočjo sredstva sporazumevanja na daljavo, ki omogoča omejen prostor ali čas prikazovanja podatkov, mora trgovec s točno tem sredstvom pred sklenitvijo takšne pogodbe zagotoviti vsaj podatke iz odstavka 3 tega člena. Trgovec na primeren način zagotovi potrošniku druge podatke iz člena 13 v skladu s členom 13(3).

3. Podatki, ki se zahtevajo v skladu z odstavkom 2, so:

(a) glavne značilnosti blaga, digitalne vsebine ali povezanih storitev, kot jih določa točka (a) člena 13(1);

(b) istovetnost trgovca, kot določa točka (a) člena 15;

(c) končna cena, vključno z vsemi sestavinami iz točke (b) člena 13(1) ter člena 14(1) in (2);

(d) pravica do odstopa od pogodbe, in

(e) po potrebi čas veljavnosti pogodbe, če je pogodba sklenjena za nedoločen čas, pa zahteve za razdor pogodbe iz točke (b) člena 16.

4. Pogodba na daljavo, sklenjena po telefonu, je veljavna samo, če potrošnik podpiše ponudbo ali pošlje pisno soglasje z navedbo dogovora o sklenitvi pogodbe. Trgovec mora potrošniku zagotoviti potrdilo o tem dogovoru na trajnem nosilcu podatkov.

5. Trgovec mora potrošniku na trajnem nosilcu podatkov dati potrdilo o sklenjeni pogodbi, vključno po potrebi s potrdilom o soglasju potrošnika in njegovo potrditvijo izgube pravice v zvezi s točko (d) člena 40(3), ter vse podatke iz člena 13. Trgovec mora potrošniku navedene podatke dati v razumnem času po sklenitvi pogodbe na daljavo in najpozneje ob dobavi blaga ali pred dobavo digitalne vsebine ali začetkom opravljanja povezane storitve, razen če so bili podatki potrošniku na trajnem nosilcu podatkov dani pred sklenitvijo pogodbe na daljavo.

6. Če potrošnik želi, da se povezane storitve začnejo opravljati v roku za odstop od pogodbe iz člena 42(2), mora trgovec od potrošnika zahtevati izrecno naročilo v ta namen na trajnem nosilcu podatkov.

Člen 20

Dolžnost zagotoviti podatke pri sklepanju pogodb, ki se ne sklepajo na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov

1. V pogodbah, ki se ne sklepajo na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, je trgovec dolžan potrošniku pred sklenitvijo pogodbe ali preden potrošnika zavezuje ponudba, če ti podatki še niso očitno navedeni v besedilu, na jasen in razumljiv način zagotoviti naslednje podatke o:

(a) glavnih značilnostih blaga, digitalne vsebine ali povezanih storitev, ki jih dobavlja ali opravlja, in sicer v obsegu, primernem za nosilec sporočila in za blago, digitalno vsebino ali povezane storitve;

(b) končni ceni ter dodatnih taksah in stroških v skladu s členom 14(1);

(c) istovetnosti trgovca, kot so ime, s katerim posluje, krajevni naslov njegovega sedeža in njegova telefonska številka;

(d) pogodbenih pogojih v skladu s točkama (a) in (b) člena 16;

(e) po potrebi o obstoju in pogojih trgovčevih poprodajnih storitev, tržnih jamstev in načina obravnave pritožb;

(f) po potrebi o delovanju digitalne vsebine, vključno z veljavnimi ukrepi tehnične zaščite, in

(g) po potrebi o kakršni koli ustrezni povezljivosti digitalne vsebine s strojno in programsko opremo, s katero je trgovec seznanjen ali se lahko pričakuje, da je bil z njo seznanjen.

2. Ta člen se ne uporablja, če pogodba vključuje vsakodnevni pravni posel in se pogodbene obveznosti izpolnijo takoj ob sklenitvi pogodbe. [Sprememba 103]

Člen 21

Dokazno breme

Trgovec nosi dokazno breme, da je zagotovil podatke iz tega oddelka.

Člen 22

Prisilna narava

Stranki v škodo potrošnika ne smeta izključiti uporabe določb tega oddelka, od njih odstopati ali spreminjati njihovih učinkov.

Oddelek 2

Podatki, s katerimi mora trgovec pred sklenitvijo pogodbe seznaniti drugega trgovca

Člen 23

Dolžnost razkritja podatkov o blagu in povezanih storitvah

1. Pred sklenitvijo pogodbe o prodaji blaga, dobavi digitalne vsebine ali izvedbi povezanih storitev enega trgovca drugemu trgovcu je dobavitelj drugemu trgovcu dolžan na primeren način razkriti vse podatke v zvezi z glavnimi značilnostmi blaga ali digitalne vsebine, ki ju dobavi, ali povezanih storitev, ki jih opravi, ter so na voljo dobavitelju ali se lahko pričakuje, da so mu na voljo, in za katere bi bilo v nasprotju z načelom vestnosti in poštenja, če jih ne bi razkril drugi stranki.

2. Pri ugotavljanju, ali bi moral dobavitelj v skladu z odstavkom 1 razkriti kakršne koli podatke, je treba upoštevati vse okoliščine, tudi:

(a) ali je imel dobavitelj posebno strokovno znanje;

(b) stroške dobavitelja v zvezi s pridobitvijo pomembnih podatkov;

(c) stopnjo zahtevnosti, v skladu s katero bi lahko drugi trgovec pridobil podatke na drug način;

(d) vrsto podatkov;

(e) verjetni pomen podatkov za drugega trgovca in

(f) dobro poslovno prakso v zadevnem primeru.

Oddelek 3

Pogodbe, ki se sklepajo elektronsko

Člen 24

Dodatne obveznosti zagotovitve podatkov v pogodbah, ki se na daljavo sklepajo elektronsko

1. Ta člen se uporablja, kadar trgovec zagotovi sredstva za sklenitev pogodbe, ki so elektronska in ne zajemajo izključne izmenjave elektronske pošte ali drugih sredstev osebnega sporazumevanja.

2. Trgovec mora dati drugi stranki na voljo ustrezna, učinkovita in dostopna tehnična sredstva za odkrivanje in popravljanje vnesenih napak, preden druga stranka da ali sprejme ponudbo.

3. Preden druga stranka da ali sprejme ponudbo, mora trgovec zagotoviti podatke o naslednjih zadevah:

(a) tehničnih ukrepih, ki jih je treba izvesti za sklenitev pogodbe;

(b) ali bo pogodbeno listino izpolnil trgovec ali ne in ali bo dostopna;

(c) tehničnih ukrepih za odkrivanje in popravljanje vnesenih napak, preden druga stranka da ali sprejme ponudbo;

(d) jezikih, ki so na voljo za sklenitev pogodbe;

(e) pogodbenih pogojih , na podlagi katerih je trgovec pripravljen skleniti pogodbo . [Sprememba 104]

4. Brez poseganja v kakršne koli strožje zahteve za trgovca, ki posluje s potrošnikom, iz oddelka 1, mora trgovec mora zagotoviti, da so pogodbeni pogoji iz točke (e) odstavka (3) dani na voljo v črkah ali drugih razumljivih znakih in na trajnem nosilcu podatkov s sredstvi kakršne koli podpore, ki omogoča branje, snemanje podatkov iz besedila in njihovo obnavljanje v snovni obliki. [Sprememba 105]

5. Trgovec mora elektronsko in nemudoma potrditi prejem ponudbe ali sprejem ponudbe, ki ga je poslala druga stranka. V takšni potrditvi se navede vsebina ponudbe ali vsebina sprejema. [Sprememba 106]

Člen 25

Dodatne zahteve v pogodbah, ki se na daljavo sklepajo elektronsko

1. Če bi pogodba na daljavo, sklenjena elektronsko, potrošnika obvezala k plačilu, mora trgovec potrošnika neposredno in preden ta odda naročilo, na jasen in očiten način seznaniti s podatki, določenimi v točki (a) člena 13(1), členu 14(1) in (2) ter točki (b) člena 16.

2. Trgovec mora zagotoviti, da potrošnik pri oddaji naročila izrecno potrdi, da iz naročila izhaja obveznost plačila. Če je za oddajo naročila treba vključiti gumb ali podobno funkcijo, morata biti gumb ali podobna funkcija označena na lahko čitljiv način samo z besedami „naročilo, ki ga je treba plačati“ ali s podobnim nedvoumnim besedilom, ki kaže na to, da oddaja naročila zajema obveznost plačila trgovcu. Če trgovec ne ravna v skladu s tem odstavkom, potrošnika pogodba ali naročilo ne zavezuje.

3. Trgovec mora na strani svoje spletne trgovine najpozneje na začetku postopka naročila jasno in čitljivo navesti, ali veljajo kakršne koli omejitve dobave in katere vrste plačila so sprejemljive.

Člen 26

Dokazno breme

V razmerju med trgovcem in potrošnikom trgovec nosi dokazno breme, da je zagotovil podatke iz tega oddelka.

Člen 27

Prisilna narava

V razmerju med trgovcem in potrošnikom stranki v škodo potrošnika ne smeta izključiti uporabe tega oddelka, od njega odstopati ali spreminjati njegovih učinkov.

Oddelek 4

Dolžnost zagotoviti pravilnost predloženih podatkov

Člen 28

Dolžnost zagotoviti pravilnost predloženih podatkov

1. Stranka, ki pred sklenitvijo pogodbe ali ob njeni sklenitvi predloži podatke, da bi izpolnila obveznosti iz tega poglavja ali kako drugače, je dolžna s primerno skrbjo zagotoviti, da so predloženi podatki pravilni in niso zavajajoči.

2. Stranka, ki so ji bili predloženi nepravilni ali zavajajoči podatki kot kršitev dolžnosti iz odstavka 1 in ki se razumno zanese na navedene podatke pri sklenitvi pogodbe s stranko, ki jih je predložila, lahko uveljavlja zahtevke iz člena 29.

3. V razmerju med trgovcem in potrošnikom stranki v škodo potrošnika ne smeta izključiti uporabe tega člena, od njega odstopati ali spreminjati njegovih učinkov.

Oddelek 5

Zahtevki v primeru kršitve dolžnosti obveščanja

Člen 29

Zahtevki v primeru kršitve dolžnosti obveščanja

1. Stranka, ki ni izpolnila dolžnosti iz tega poglavja, je v skladu s poglavjem 16 odgovorna za kakršno koli izgubo, povzročeno drugi stranki zaradi take neizpolnitve dolžnosti. [Sprememba 107]

2. Če trgovec ni upošteval zahtev po podatkih v zvezi z dodatnimi taksami ali drugimi stroški iz člena 14 ali v zvezi s stroški vračila blaga iz člena 17(2), potrošnik ni dolžan plačati dodatnih taks in drugih stroškov.

3. Zahtevki iz tega člena ne posegajo v zahtevke, ki jih lahko zagotavljajo člen 42(2) ali člena 48 ali 49.

4. V razmerju med trgovcem in potrošnikom stranki v škodo potrošnika ne smeta izključiti uporabe tega člena, od njega odstopati ali spreminjati njegovih učinkov.

Poglavje 3

Sklenitev pogodbe

Člen 30

Pogoji za sklenitev pogodbe

1. Pogodba je sklenjena, če:

(a) stranki dosežeta dogovor;

(b) je namen strank, da ima dogovor pravni učinek, in

(c) ima dogovor, po potrebi dopolnjen z določbami skupnega evropskega prodajnega prava, ustrezno vsebino in je dovolj nedvoumen, da bo imel pravni učinek.

2. Dogovor je sklenjen s sprejemom ponudbe. Sprejem je lahko izrecen ali z drugačno izjavo volje ali ravnanjem. [Sprememba 108]

3. Na obstoj volje strank, da bo imel dogovor pravni učinek, se sklepa iz njunih izjav in ravnanja.

4. Če ena od strank sklenitev pogodbe pogojuje z dogovorom o določeni sestavini pogodbe, pogodba ni sklenjena, razen če stranki dosežeta dogovor o navedeni sestavini pogodbe.

Člen 31

Ponudba

1. Predlog je ponudba, če:

(a) je njegov namen sklenitev pogodbe, pod pogojem, da ga druga stranka sprejme, in

(b) ima ustrezno vsebino in je dovolj nedvoumen, da bo pogodba sklenjena. V razmerjih med trgovcem in potrošnikom se šteje, da ima ponudba ustrezno vsebino in je dovolj nedvoumna le, če vsebuje predmet, količino ali trajanje ter ceno. [Sprememba 109]

2. Ponudba se lahko da določeni osebi ali več določenim osebam.

3. Predlog, dan javnosti, ni ponudba, če iz okoliščin ne izhaja drugače.

Člen 32

Umik ponudbe

1. Ponudba se lahko umakne, če naslovnik prejme izjavo o umiku, preden je sporočil, da ponudbo sprejema, v primeru sprejema ponudbe z določenim ravnanjem pa, preden je bila pogodba sklenjena.

2. Če je predlog, dan javnosti, ponudba, se lahko umakne na enak način, kot je bil uporabljen za njegovo objavo.

3. Umik ponudbe je neučinkovit, če:

(a) je v ponudbi navedeno, da je nepreklicna;

(b) je v ponudbi določen rok, do katerega mora biti sprejeta; ali

(c) je bilo sicer za naslovnika razumno, da se zanese na ponudbo kot nepreklicno, in je zaupal v ponudbo.

Člen 33

Zavrnitev ponudbe

Ko ponudnik prejme izjavo o zavrnitvi ponudbe, ponudba preneha veljati.

Člen 34

Sprejem ponudbe

1. Kakršna koli izjava ali ravnanje naslovnika pomenita sprejem ponudbe, če izražata njegovo soglasje s pogoji ponudbe.

2. Molk ali druga opustitev naslovnika ne pomeni, da sprejema ponudbo. Odsotnost odgovora potrošnika ne pomeni, da sprejema ponudbo zlasti v primerih nezaželene dobave blaga, digitalne vsebine ali opravljanja povezanih storitev. [Sprememba 110]

Člen 35

Čas sklenitve pogodbe

1. Če naslovnik pošlje izjavo o sprejemu ponudbe, je pogodba sklenjena, ko ponudnik prejme izjavo o sprejemu ponudbe.

2. Če naslovnik sprejme ponudbo z določenim ravnanjem, je pogodba sklenjena, ko ponudnik prejme obvestilo o ravnanju naslovnika.

3. Ne glede na odstavek 2 je pogodba sklenjena z začetkom ravnanja naslovnika, če lahko v skladu s ponudbo, obstoječo poslovno prakso strank ali poslovnimi običaji naslovnik sprejme ponudbo z določenim ravnanjem tudi brez obvestila ponudniku.

Člen 36

Rok za sprejem ponudbe

1. Sprejem ponudbe učinkuje le, če ga ponudnik prejme v roku, ki ga je v ponudbi določil za sprejem ponudbe.

2. Če ponudnik ni določil roka za sprejem ponudbe, sprejem ponudbe učinkuje le, če ga ponudnik prejme v razumnem času po dani ponudbi.

3. Če se lahko ponudba sprejme z ravnanjem brez obvestila ponudniku, sprejem ponudbe učinkuje le, če naslovnik ravna v roku za sprejem ponudbe, ki ga je določil ponudnik, če rok ni določen, pa v razumnem času.

Člen 37

Zapozneli sprejem ponudbe

1. Zapozneli sprejem ponudbe učinkuje kot sprejem ponudbe, če ponudnik nemudoma obvesti naslovnika, da sprejem ponudbe šteje za učinkovit.

2. Če iz dopisa ali drugega sporočila o zapoznelem sprejemu ponudbe izhaja, da sta bila poslana v okoliščinah, v katerih bi ju, če bi bile običajne, ponudnik prejel pravočasno, zapozneli sprejem ponudbe učinkuje kot sprejem ponudbe, razen če ponudnik naslovnika nemudoma obvesti, da je ponudba prenehala veljati.

Člen 38

Sprejem ponudbe s predlogom, naj se spremeni

1. Odgovor naslovnika, v katerem so navedeni ali iz katerega izhajajo dodatni ali drugačni pogodbeni pogoji, ki bistveno spreminjajo pogoje ponudbe, pomeni zavrnitev ponudbe in novo ponudbo.

2. Šteje se, da dodatni ali drugačni pogodbeni pogoji v zvezi, med drugim, s ceno, plačilom, kakovostjo in količino blaga, krajem in časom dobave, obsegom odgovornosti ene stranke do druge stranke ali reševanjem sporov bistveno spreminjajo pogoje ponudbe.

3. Odgovor naslovnika, s katerim ta nedvoumno soglaša s ponudbo, pomeni sprejem ponudbe, tudi če vsebuje dodatne ali drugačne pogodbene pogoje ali če iz njega izhajajo dodatni ali drugačni pogodbeni pogoji, in sicer če ti pogoji bistveno ne spreminjajo pogojev ponudbe. Dodatni ali drugačni pogoji s tem postanejo del pogodbe.

4. Odgovor naslovnika, ki vsebuje dodatne ali drugačne pogodbene pogoje ali ti iz njega izhajajo, vedno pomeni zavrnitev ponudbe, če:

(a) je v ponudbi sprejem ponudbe izrecno omejen na pogoje ponudbe;

(b) ponudnik nemudoma nasprotuje dodatnim ali drugačnim pogojem; ali

(c) naslovnik pogojuje sprejem ponudbe s ponudnikovim soglasjem v zvezi z dodatnimi ali drugačnimi pogoji in če naslovnik takšnega soglasja ponudnika ne prejme v razumnem času.

4a. V odnosih med trgovcem in potrošnikom odgovor naslovnika, ki vsebuje dodatne ali drugačne pogodbene pogoje ali ti iz njega izhajajo, vedno pomeni zavrnitev ponudbe in novo ponudbo. [Sprememba 111]

Člen 39

Nasprotujoči si splošni pogodbeni pogoji

1. Če sta se stranki dogovorili o vsem, vendar za ponudbo in njen sprejem veljajo nasprotujoči si splošni pogodbeni pogoji, je pogodba kljub temu sklenjena. Splošni pogodbeni pogoji so del pogodbe, če imajo enako vsebino.

2. Ne glede na odstavek 1 pogodba ni sklenjena, če stranka:

(a) vnaprej, izrecno in brez uporabe splošnih pogodbenih pogojev izrazi voljo, da je pogodba iz odstavka 1 ne zavezuje; ali

(b) drugo stranko nemudoma obvesti, da je pogodba iz odstavka 1 ne zavezuje.

Poglavje 4

Pravica do odstopa od pogodbe, sklenjene med trgovcem in potrošnikom na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov [Sprememba 112]

Člen 40

Pravica do odstopa

1. Potrošnik ima pravico do odstopa od pogodbe v roku iz člena 42 brez navedbe razloga in brez stroškov zanj, razen kot je določeno v členu 45, in sicer do odstopa:

(a) od pogodbe, sklenjene na daljavo;

(b) od pogodbe, sklenjene zunaj poslovnih prostorov, katere cena, ali od sočasno sklenjenega večjega števila pogodb, katerih skupna cena presega 50 EUR ali ustrezni znesek v valuti, dogovorjeni za pogodbeno ceno ob sklenitvi pogodbe.

2. Odstavek 1 se ne uporablja za:

(a) pogodbo, sklenjeno z uporabo prodajnih avtomatov ali v trgovskih lokalih, opremljenih z avtomati;

(b) pogodbo o dobavi živil, pijač ali drugega blaga, ki je namenjeno tekoči potrošnji v gospodinjstvu ter ki ga trgovec dejansko pogosto in redno dobavlja potrošniku na dom, stalno prebivališče ali delovno mesto;

(c) pogodbo o dobavi blaga ali izvedbi povezanih storitev, katerih cena je odvisna od nihanj na finančnem trgu, nad katerimi trgovec nima nobenega nadzora in ki se lahko pojavijo v roku za odstop od pogodbe;

(d) pogodbo o dobavi blaga ali digitalne vsebine, ki sta izdelana po potrošnikovih navodilih ali sta očitno izdelana za določeno osebo;

(e) pogodbo o dobavi blaga, ki se hitro pokvari ali mu hitro poteče rok uporabe;

(f) pogodbo o dobavi alkoholnih pijač, za katere je bila cena dogovorjena ob sklenitvi prodajne pogodbe, ki se lahko dobavijo šele po 30 dneh od sklenitve pogodbe in katerih dejanska vrednost je odvisna od tržnih nihanj, nad katerimi trgovec nima nadzora;

(g) pogodbo o prodaji časopisov, periodičnega tiska ali revij, razen naročniških pogodb za dobavo takšnih tiskovin;

(h) pogodbo, sklenjeno na javni dražbi, in

(i) pogodbo o pripravi in dobavi hrane ali opravljanju storitev v zvezi z dejavnostmi za prosti čas, če je v pogodbi predviden točno določen datum ali čas izvedbe.

(ia) pogodbo, ki se v skladu s pravom države članice sklene v sodelovanju z javnim uslužbencem, ki ga pravo zavezuje k neodvisnosti in nepristranskosti ter ki z izčrpnimi pravnimi informacijami zagotovi, da potrošnik pogodbo sklene le na podlagi temeljitega premisleka o pravnih posledicah in ob seznanjenosti z njenim pravnim obsegom. [Sprememba 113]

3. Odstavek 1 se ne uporablja v naslednjih primerih:

(a) če je bilo dobavljeno blago zapečateno in je potrošnik pečat odstranil ter nato blago ni primerno za vračilo zaradi varovanja zdravja ali iz higienskih razlogov;

(b) če je bilo dobavljeno blago v skladu s svojo naravo po dobavi nerazdružljivo pomešano z drugimi stvarmi;

(c) če so bili dobavljeno blago zapečateni avdio ali video posnetki ali računalniška programska oprema in je bil po dobavi pečat odstranjen;

(d) če se je dobava digitalne vsebine, ki ni dobavljena na snovnem nosilcu, začela z vnaprejšnjim izrecnim soglasjem potrošnika in z njegovo potrditvijo, da s tem izgubi pravico do odstopa od pogodbe;

(e) če je potrošnik posebej naročil trgovcu, naj ga obišče na domu zaradi izvedbe nujnih popravil ali vzdrževanja. Če trgovec ob takšnem obisku opravi povezane storitve poleg tistih, ki jih je potrošnik posebej naročil, ali dobavi blago, ki ni nadomestni del, nujno uporabljen pri vzdrževanju ali popravilih, ima potrošnik pravico do odstopa od pogodbe v zvezi z navedenimi dodatnimi povezanimi storitvami ali blagom.

4. Če je potrošnik dal ponudbo, na podlagi katere bi bila, če bi jo trgovec sprejel, sklenjena pogodba, od katere bi imel potrošnik pravico odstopiti v skladu s tem poglavjem, lahko potrošnik umakne ponudbo, tudi če bi bila sicer nepreklicna.

Člen 41

Uveljavljanje pravice do odstopa od pogodbe

1. Potrošnik lahko uveljavlja pravico do odstopa od pogodbe kadar koli pred iztekom roka za odstop od pogodbe, določenega v členu 42.

2. Potrošnik uveljavi pravico do odstopa od pogodbe z obvestilom trgovcu. Potrošnik lahko v ta namen uporabi vzorec obrazca za odstop od pogodbe iz Dodatka 2 ali poda kakršno koli drugo nedvoumno izjavo, ki vsebuje odločitev o odstopu od pogodbe.

3. Če da trgovec potrošniku možnost, da od pogodbe odstopi elektronsko na spletni strani trgovca, in potrošnik to stori, je trgovec dolžan potrošniku na trajnem nosilcu podatkov nemudoma poslati potrdilo o prejemu takšne izjave o odstopu od pogodbe. Trgovec je odgovoren za izgubo, ki jo drugi stranki povzroči zaradi kršitve te dolžnosti.

4. Sporočilo o odstopu od pogodbe je pravočasno, če je poslano pred iztekom roka za odstop od pogodbe.

5. Potrošnik nosi dokazno breme, da je pravico do odstopa od pogodbe uveljavljal v skladu s tem členom.

Člen 42

Rok za odstop od pogodbe

1. Rok za odstop od pogodbe se izteče v 14 dneh od:

(a) dneva, na katerega je potrošnik