P9_TA(2021)0441

Smernice o državni pomoči za podnebje, energijo in okolje (CEEAG)

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. oktobra 2021 o smernicah o državni pomoči za podnebje, energijo in okolje (CEEAG) (2021/2923(RSP))

(2022/C 184/13)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju člena 3(3) Pogodbe o Evropski uniji, ki določa, da se je treba na notranjem trgu Unije prizadevati za trajnostni razvoj Evrope, členov 9 in 11 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ter člena 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, v katerih se poziva k vključitvi varstva okolja in zdravja ljudi v opredelitev in izvajanje politik Unije,

— ob upoštevanju osnutka sporočila Komisije z dne 7. junija 2021 naslovom Smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo za leto 2022,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 13. oktobra 2021 z naslovom Spopadanje z naraščajočimi cenami energije: nabor orodij za ukrepanje in podporo (COM(2021)0660),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 17. septembra 2020 z naslovom Krepitev evropskih podnebnih ambicij do leta 2030 – Vlaganje v podnebno nevtralno prihodnost v korist naših državljanov (COM(2020)0562),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. oktobra 2020 z naslovom Val prenove za Evropo – ekologizacija stavb, ustvarjanje delovnih mest, izboljšanje življenj (COM(2020)0662),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. decembra 2019 o evropskem zelenem dogovoru (COM(2019)0640),

— ob upoštevanju Pariškega sporazuma, 21. zasedanja konference pogodbenic (COP21) Okvirne konvencije OZN o spremembi podnebja in 11. konference pogodbenic kot sestanka pogodbenic Kjotskega protokola (CMP11), ki sta od 30. novembra do 11. decembra 2015 potekala v Parizu v Franciji,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. julija 2021 z naslovom „Pripravljeni na 55“: uresničevanje podnebnega cilja EU za leto 2030 na poti do podnebne nevtralnosti (COM(2021)0550),

— ob upoštevanju Priporočila Komisije (EU) 2021/1749 z dne 28. septembra 2021 z naslovom Energijska učinkovitost na prvem mestu: od načel do prakse in priloženih smernic (1),

— ob upoštevanju ocene Komisije v zvezi s pravili EU o državni pomoči,

— ob upoštevanju javnega posvetovanja o revidiranih smernicah o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo (CEEAG),

— ob upoštevanju javnega posvetovanja o ciljno usmerjenem pregledu uredbe o splošnih skupinskih izjemah (državna pomoč): revidirana pravila o državni pomoči za spodbujanje zelenega in digitalnega prehoda,

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (2) (v nadaljnjem besedilu: direktiva o energiji iz obnovljivih virov),

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2018/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spremembi Direktive 2012/27/EU o energetski učinkovitosti (3),

— ob upoštevanju Direktive (EU) 2019/944 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o skupnih pravilih notranjega trga električne energije in spremembi Direktive 2012/27/EU (4),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2019/943 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o notranjem trgu z električno energijo (5),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov (6),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2020/852 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2020 o vzpostavitvi okvira za spodbujanje trajnostnih naložb ter spremembi Uredbe (EU) 2019/2088 (7) (uredba o taksonomiji),

— ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (8) (Aarhuška uredba),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. maja 2021 o evropski strategiji za povezovanje energetskih sistemov (9),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (10),

— ob upoštevanju poročila Komisije z dne 7. julija 2021 o politiki konkurence za leto 2020 (COM(2021)0373),

— ob upoštevanju Konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija),

— ob upoštevanju člena 132(2) in 132(4) Poslovnika,

A. ker bi morala biti pravila o državni pomoči za projekte na področju podnebja, energije in okolja pripravljena na trajnostni prehod in v skladu s cilji glede podnebja, energije, krožnosti, ničelnega onesnaževanja in biotske raznovrstnosti in ambicijami Unije;

B. ker bodo trenutne smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo za obdobje 2014–2020 (EEAG) prenehale veljati 31. decembra 2021;

C. ker je treba smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo obsežno in temeljito pregledati, da bi jih v celoti uskladili z evropskim zelenim dogovorom, Pariškim sporazumom in podnebnimi cilji EU do leta 2030 in 2050;

D. ker je potreben trden in pregleden okvir za dodeljevanje državne pomoči, da se ohranijo konkurenčni trgi in prepreči nesorazmerno in neupravičeno izkrivljanje trga;

E. ker so v smernicah o državni pomoči za varstvo okolja in energijo določeni pogoji, pod katerimi državna pomoč za energijo in varstvo okolja šteje za združljivo z notranjim trgom;

F. ker so ambiciozno zastavljeni energijski in podnebni cilji EU izziv brez primere in bodo zanje potrebne ogromne javne in zasebne naložbe; ker bi bilo neukrepanje na tem področju dražje, saj bi lahko neuspele ali preložene naložbe za doseganje okoljskega prehoda EU stale do 5,6 % njenega BDP v letu 2050;

G. ker je v sporočilu o evropskem zelenem dogovori posebej določeno, da je treba prilagoditi pravila o državni pomoči, da bodo odražala cilje evropskega zelenega dogovora, podpirala stroškovno učinkovit prehod na podnebno nevtralnost do leta 2050 in olajšala postopno opuščanje fosilnih goriv, zlasti tistih, ki najbolj onesnažujejo, s čimer bi bili na notranjem trgu zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji;

H. ker je Komisija v osnutku revidiranih smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo zmanjšala število energijsko intenzivnih sektorjev, ki so upravičeni do državne pomoči;

I. ker v sedanjih smernicah o državni pomoči za podnebje, energijo in okolje ni diferenciranega pristopa, ki bi temeljil na regionalnih posebnostih in porazdelitvi, kar upočasnjuje potrebno širitev obnovljivih virov energije na podeželju v državah članicah s heterogenimi naravnimi razmerami;

J. ker je Komisija 7. junija 2021 začela ciljno usmerjeno javno posvetovanje in objavila osnutek smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo; ker se je posvetovalno obdobje končalo 2. avgusta 2021;

K. ker je Komisija izjavila, da sta dva glavna vzroka za revizijo razširitev področja uporabe smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo na nova področja in vse tehnologije, ki lahko pripomorejo k doseganjem ciljev evropskega zelenega dogovora, ter večja prožnost in združljivost pravil; ker je bistveno dosledno upoštevanje vse ustrezne okoljske in energetske zakonodaje EU ter na sploh pravnega reda Unije ter uskladitev z njima;

L. ker je EU sklenila, da je treba emisije toplogrednih plinov do leta 2030 zmanjšati za vsaj 55 %, če želi ravnati odgovorno in najpozneje do leta 2050 doseči podnebno nevtralnost, Komisija pa je predlagala uskladitev vse ustrezne podnebne in energetske zakonodaje, vključno s cilji Unije do leta 2030, ko naj bi se delež obnovljivih virov energije povečal za vsaj 40 %, energijska učinkovitost pa za vsaj 36 % v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“;

M. ker je Komisija izjavila, da bodo samo za izvajanje podnebnih in energetskih ciljev potrebne dodatne letne naložbe v višini 350 milijard EUR;

N. ker bi morala pravila o državni pomoči, zlasti na področju varstva podnebja, okolja in energije, prispevati k postopnemu opuščanju fosilnih goriv v skladu z evropskimi podnebnimi pravili in ne bi smela povzročiti ali povečati učinkov vezanosti emisij toplogrednih plinov ali ustvarjanja nasedlih naložb;

O. ker bi morala pravila o državni pomoči prispevati k izvajanju načela „energetska učinkovitost na prvem mestu“, ki ga morajo države članice upoštevati pri sprejemanju odločitev o energetskem načrtovanju, politiki in naložbah v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov;

P. ker bi morala biti posodobljena pravila o državni pomoči primerna za soočanje s prihodnjimi izzivi, zato bi jih bilo treba redno spremljati in pregledovati;

Q. ker bi morala revizija pravil o smernicah o državni pomoči za podnebje, energijo in okolje prispevati k pravičnemu prehodu ter tako pri svojih ciljih, tudi v smernicah o razpisnih mehanizmih, upoštevati socialne vidike, da bi preprečili nesorazmerne in nenačrtovane socialne posledice in neenakosti, saj 30 milijonov (6,9 %) prebivalstva EU živi v energetski revščini, med posameznimi državami članicami pa so velike razlike;

R. ker je za ohranitev konkurenčnosti trgov potreben trden okvir državne pomoči, s katerim se lahko industriji EU pomaga pri prehodu na podnebno nevtralno gospodarstvo;

1. pozdravlja osnutek sporočila Komisije o smernicah o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo ter njena prizadevanja za okrepitev smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo in za višjo raven varstva okolja, kar vključuje dekarbonizacijo energetskega sektorja; pozdravlja, da je v osnutku smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo večji poudarek na boju proti podnebnim spremembam in zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, ter poudarja, da bi morale biti te smernice skladne z varstvom okolja in zdravja;

2. ugotavlja, da morajo biti zaradi tehnoloških sprememb, ki jih zahteva prehod na manj ogljično intenziven model, pravila o državni pomoči dokaj prilagodljiva;

3. opozarja na podnebni cilj Unije, v skladu s katerim naj bi do leta 2030 emisije zmanjšali za vsaj 55 %, kot je določeno v evropskih podnebnih pravilih, in na cilj, da se najpozneje do leta 2050 doseže podnebna nevtralnost; priznava, da so trenutno številni podnebni in energetski zakoni v postopku pregleda, da bi jih uskladili s temi cilji, pri čemer predlagana cilja za leto 2030 zdaj znašata vsaj 40 % za energijo iz obnovljivih virov in vsaj 36 % za energijsko učinkovitost; poudarja, da so za prehod na podnebno nevtralen gospodarski model potrebne znatne naložbe iz zasebnega in javnega sektorja; poudarja, da so stroški neukrepanja očitno višji od stroškov izpolnjevanja podnebnih in energetskih ciljev EU;

4. meni, da je okoljsko trajnostna državna pomoč ključna za doseganje podnebnih, energetskih in okoljskih ciljev EU; meni, da bi morala Komisija poslati jasno sporočilo, da mora biti vsa podpora skladna s Pariškim sporazumom, zelenim prehodom in socialnimi cilji EU;

5. poziva Komisijo, naj različne kategorije pomoči uskladi z evropskimi podnebnimi pravili in tako podpre stroškovno učinkovit in pravičen prehod na podnebno nevtralnost ter spodbuja postopno opuščanje fosilnih goriv; poudarja, da bi bilo treba hkrati s postopnim opuščanjem uvajati možnosti za podporo novim, ogljično manj intenzivnim tehnologijam v skladu z načelom, da se ne škoduje bistveno, v smislu člena 17 uredbe o taksonomiji in dosledne usmeritve za doseganje podnebne nevtralnosti do leta 2050;

6. ugotavlja, da je cilj smernic o državni pomoči spodbujati postopno opuščanje fosilnih goriv; vendar poudarja, da bi morale enkratne podpore za projekte na področju fosilnega plina prispevati k znatnemu zmanjšanju skupnih emisij in preprečiti dolgoročno vezanost na fosilna goriva, tako da bi bila njihova zasnova primerna tudi v prihodnosti, na primer plinski projekti z zavezujočim časovnim okvirom, da bodo postali vodiku namenjena sredstva v skladu z zakonodajo o energetski infrastrukturi; poudarja, da so potrebni ustrezni časovni načrti za naložbe v obnovljive vire, ki zahtevajo najstrožji nadzor in najstrožja merila;

7. poudarja, da je državna pomoč na področju podnebja, varstva okolja in energije ključno srednjeročno orodje za odpravo cenovnih konic energije, zlasti s podpiranjem ukrepov za energijsko učinkovitost in trajnostnih obnovljivih virov energije; meni, da politike in ukrepi za energijsko učinkovitost, zlasti za stavbe, pomembno vplivajo na ranljive osebe; je zaskrbljen, ker kategorija pomoči za „izboljšanje energijske in okoljske učinkovitosti stavb“ v osnutku smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo ni dovolj ambiciozno opredeljena, saj predvideva le manjše prenove; poziva Komisijo, naj poveča osnovno zahtevo glede zmanjšanja povpraševanja po primarni energiji v stavbah na vsaj 40 %, kar je minimalna raven, če želimo v stavbnem sektorju do leta 2050 doseči podnebno nevtralnost; poziva Komisijo, naj razširi možnost za sprostitev smernic o državni pomoči za okoljske ukrepe na področju socialnih stanovanj v Uniji;

8. poziva Komisijo, naj dovolj natančno z zadostno razpršenostjo kategorizira sektorje, da ne bi podjetij, ki bi bila sicer upravičena do državne pomoči, izključili zgolj zaradi neugodne razvrstitve;

9. poudarja, da bo, upoštevajoč ambicioznost svežnja „Pripravljeni na 55“, več in ne manj sektorjev morda potrebovalo javno podporo v obliki državne pomoči; poziva Komisijo, naj v smernicah o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo za leto 2022 poveča število sektorjev, ki so upravičeni do državne pomoči; zlasti za pomoč v obliki nižjih dajatev za električno energijo za energijsko intenzivne uporabnike;

10. poudarja, da je treba zakonodajo in politike EU na področju podnebja, okolja, ničelnega onesnaževanja, biotske raznovrstnosti in energije vključiti v novi okvir za državno pomoč, hkrati pa zagotoviti, da bo aktualna in usklajena s posodobljenim okvirom podnebne in energetske politike, ki je trenutno v postopku revizije;

11. poudarja, da bi lahko neuvedba trdnih pravil o državni pomoči v skladu s svežnjem „Pripravljeni na 55“ in evropskim zelenim dogovorom negativno vplivala na konkurenčnost in trajnostnost evropske industrije, ogrozila ustvarjanje delovnih mest in oživitev evropskega gospodarstva ter s tem ogrozila učinkovitost podnebne agende Unije;

12. poudarja, da bodo zaradi ambiciozno zastavljenih ciljev svežnja „Pripravljeni na 55“ nekateri energetsko intenzivni sektorji potrebovali določeno stopnjo javne podpore, da bi se lahko uspešno spopadli s prehodom; poziva Komisijo, naj razmisli o pregledu seznama sektorjev, upravičenih do nadomestila za cene energije;

13. poziva Komisijo, naj izvede dovolj natančno kategorizacijo sektorjev, da ne bi podjetij, ki bi bila sicer upravičena do državne pomoči, izključili zgolj zaradi neugodne razvrstitve;

14. pozdravlja splošne cilje razširitve področja uporabe smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, ki naj bi zajemala nova področja, kot so čista mobilnost, večja prožnost in racionalizacija veljavnih pravil; vendar ugotavlja, da si je treba zastaviti ambicioznejše cilje glede državne pomoči za podnebje, varstvo okolja, obnovljive vire energije in projekte energijske učinkovitosti ter da so potrebne jasne opredelitve in metodologije ocenjevanja novih konceptov, ki so jih uvedle smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo;

15. poudarja, da bi morale smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo ustrezno podpreti tehnološko preobrazbo podjetij EU pri prehodu na ogljično nevtralno gospodarstvo, hkrati pa varovati okrevanje po pandemiji covida-19, ustvarjanje delovnih mest v EU in konkurenčnost;

16. poudarja, da je namen smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo pojasniti, kako lahko države članice spodbudijo zgodnje opuščanje izkoriščanja premoga, šote in naftnega skrilavca; vendar meni, da bi bilo treba to kategorijo pomoči znatno izboljšati, na primer z: (i) uvedbo jasnih zaščitnih ukrepov pri postopnem opuščanju fosilnih goriv in z njimi povezanih dejavnosti, ob upoštevanju preteklih neposrednih in posrednih subvencij, odgovornosti podjetij, da lokacije po zaprtju preoblikujejo, in na splošno vseh obveznosti v skladu z načelom „onesnaževalec plača“, ki se ne smejo plačati z državno pomočjo; doseganjem teh zaščitnih ukrepov z določitvijo obveznih datumov zaprtja; določitvijo končnega datuma za ukinitev pomoči in/ali postopno ukinitev pomoči; (ii) zahtevo, da se predložijo celovita ocena učinka in primerjave z energijsko učinkovitimi alternativnimi rešitvami ter, če niso na voljo, z bolj trajnostnimi alternativnimi obnovljivimi viri energije za zadovoljevanje večjih energetskih potreb, da se pokaže, da je bila državna pomoč dodeljena najbolj stroškovno učinkoviti, energijsko učinkoviti in trajnostni dolgoročni rešitvi, ki temelji na energiji iz obnovljivih virov, v skladu z najnovejšimi znanstvenimi spoznanji in cilji evropskega zelenega dogovora, zlasti s cilji glede energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov; (iii) opredelitvijo „dodatnih stroškov“, upravičenih do državne pomoči za lažje zaprtje dobičkonosnih dejavnosti, kot je bilo storjeno za državno pomoč za lažje zaprtje nekonkurenčnih dejavnosti; (iv) zahtevo za preglednost načrtov za zaprtje dejavnosti na področju fosilnih goriv in pomoči, dodeljene v zvezi s tem;

17. poudarja, da je treba nemudoma in v množičnem obsegu uvesti ukrepe za energijsko učinkovitost in tehnologije za trajnostno energijo iz obnovljivih virov, če želimo do leta 2050 doseči podnebno nevtralnost; poudarja, da bodo javne naložbe v energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov dolgoročno ne samo zmanjšale emisije, temveč tudi znižale in stabilizirale cene energije, s tem pa razbremenile proračune in povečale blaginjo in energetsko varnost EU; z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je v osnutku smernic o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo črtana kategorija pomoči, namenjena podpori energije iz obnovljivih virov, in je postavljena v konkurenčni položaj za državno pomoč z drugimi nizkoogljičnimi, torej fosilnimi gorivi; zato poziva, naj se v končne smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo vključi posebno poglavje o podpori obnovljivim virom energije in poudari, da bi morali biti tehnološko specifične sheme podpore pravilo in ne izjema, ter predvidi možnost regionalno različnih ravni podpore, da bi omogočili diverzifikacijo in stroškovno učinkovito vključevanje obnovljivih virov energije na regionalni ravni; poziva, naj se v skladu z direktivo o energiji iz obnovljivih virov uvede posebno poglavje s posebnimi določbami za podporo skupnostim na področju energije iz obnovljivih virov vseh velikosti in manjšim akterjem, vključno z izvzetjem iz obvezne dražbe in/ali znatnim zvišanjem pragov za njihovo izvzetje iz dražbe ali, če to ni mogoče, da se vsaj ohranijo na ravneh smernic o državni pomoči za varstvo okolja in energijo;

18. poudarja, da so doseganje cilja 15-odstotne čezmejne elektroenergetske povezanosti, odprava nacionalnih ozkih grl, povečanje zmogljivosti za shranjevanje energije iz obnovljivih virov ter pametnejša prenosna in distribucijska omrežja še en pomemben način za razširitev čezmejnih energetskih povezav, ki so potrebne za večjo zanesljivost oskrbe z energijo, zmanjšanje nestanovitnosti in spodbujanje energetske neodvisnosti EU;

19. vztraja, da bi morala biti pravila o državni pomoči dovolj prilagodljiva, da bi spodbudila vključevanje novih brezemisijskih, krožnih in trajnostnih rešitev v vse sektorje, zlasti v tiste, ki so težko dostopni;

20. zahteva, naj se v smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo vključijo načela energetske hierarhije, v skladu s katerimi se prednostno obravnavajo prihranki energije in energijska učinkovitost, zatem neposredna elektrifikacija iz obnovljivih virov in večja uporaba toplote iz obnovljivih virov ter na koncu uporaba drugih trajnostnih obnovljivih virih energije samo za primere, kjer za prehod ni drugih možnosti; poziva Komisijo, naj tudi ustrezno spremeni pomoč v obliki nižjih dajatev za električno energijo za energetsko intenzivne uporabnike, tako da poskrbi, da bo tovrstna podpora vezana na dejanske naložbe v energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov za njihove procese;

21. poziva Komisijo, naj načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“ izrecno vključi v smernice o državni pomoči za varstvo okolja in energijo, zlasti z: (i) uporabo načela kot prednostnega izhodišča za oceno, ali je ukrep v energetskem sektorju potreben, zlasti za ukrepe pomoči za proizvodnjo energije (oddelek 4.1), pomoč za zanesljivost oskrbe, zlasti v okviru mehanizmov za plačilo zmogljivosti (oddelek 4.8), in pomoč za energetsko infrastrukturo (oddelek 4.9); (ii) vključitvijo načela v utemeljitev ukrepov v zvezi s shemami za energijsko učinkovitost (npr. razpisni postopki za specifične tehnologije v okviru prve kategorije pomoči – oddelek 4.1) ter izboljšanje energijske in okoljske učinkovitosti stavb (oddelek 4.2) ali daljinsko ogrevanje in hlajenje (oddelek 4.10);

22. poudarja, da bi morala pravila EU o državni pomoči zagotoviti enake konkurenčne pogoje med državami članicami, saj vse države članice ne bodo mogle zagotoviti enake ravni podpore svojim podjetjem, kar bi lahko povzročilo izkrivljanje trga, razdrobljenost in več razlik med državami, to pa bi povzročilo nadaljnje socialne razlike na enotnem trgu;

23. poziva Komisijo, naj zalo previdno preuči, ali bodo predlagane spremembe pozitivno vplivale na konkurenčnost in inovacije oziroma ali je bolj verjetno, da bodo ustvarile nove ovire za konkurenco, zlasti za mala in srednja podjetja; jo poziva, naj upošteva dolgoročne posledice za morebitno zožitev poti za preobrazbo;

24. ugotavlja, da je za naložbe v energijsko učinkovite in obnovljive tehnologije potrebna ekonomska predvidljivost, da bi kar najbolj zmanjšali naložbena tveganja; poziva Komisijo, naj sheme pomoči odobri za dovolj dolgo obdobje, pri čemer bodo upoštevani časovni okviri za načrtovanje in razvoj zadevnih projektov v skladu z določbami iz ustrezne zakonodaje;

25. poziva Komisijo, naj zagotovi pravno varnost za programe podpore, ki so že bili odobreni v okviru starega sistema državne pomoči; poziva Komisijo, naj v smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo vključi mehanizem pregleda, da bi zagotovila doslednost in skladnost s končnimi zakonodajnimi akti in izvedbenimi akti svežnja „Pripravljeni na 55“;

26. poziva Komisijo, naj se v novih smernicah izogiba prekomernemu dokaznemu bremenu in utemeljitvam, da bi se izognili birokraciji in negotovosti, ki bi ovirali cilje evropskega zelenega dogovora in doseganje ciljev zmanjšanja emisij do leta 2030;

27. poudarja, da je ključnega pomena ohraniti in ustvariti trajnostna in kakovostna delovna mesta v okviru trajnostnega prehoda;

28. poziva Komisijo, naj predvidi možnost izredne državne pomoči, kadar nekateri deli smernic ne bi omogočali takšne podpore, podprte inovacije pa bi pozitivno vplivale na družbo ali gospodarstvo EU v skladu s cilji politike Unije;

29. izraža zaskrbljenost nad pomanjkanjem preglednosti pri izmenjavi informacij med Komisijo in državami članicami glede priglasitve in odobritve nacionalnih ukrepov državne pomoči, pa tudi zaradi meril, ki se uporabljajo za ocenjevanje skladnosti nacionalnih ukrepov državne pomoči s cilji in zakoni EU na področju okolja, biotske raznovrstnosti in varstva podnebja; poziva Komisijo, naj to vprašanje obravnava tako, da med drugim razkrije časovni razpored postopkovnih korakov v registru državnih pomoči, objavi sklep pred priglasitvijo in pisma državam članicam, kadar njihovi predlagani ukrepi ne štejejo za državno pomoč, izboljša predloge, ki jih države članice uporabljajo za priglasitve državne pomoči, in izboljša ocene skladnosti, ki jih izvaja Komisija;

30. opozarja, da je Odbor za skladnost z Aarhuško konvencijo v zadevi ACCC/C/2015/128 dne 17. marca 2021 sprejel ugotovitve, v katerih navaja, da EU ne ravna v skladu s členom 9(3) in (4) Aarhuške konvencije, saj trenutno civilna družba ne more izpodbijati odločitev Komisije o državni pomoči na podlagi člena 108(2) PDEU, ki bi lahko bile v nasprotju z zakonodajo EU v zvezi z okoljem; poziva Komisijo in Svet, naj pokažeta popolno zavezanost mednarodnim obveznostim EU glede okoljske pravičnosti; spodbuja Komisijo, naj izpolni zavezo, ki jo je dala z izjavo, priloženo revidirani uredbi o Aarhuški konvenciji, da bo do konca leta 2022 ocenila razpoložljive možnosti za obravnavo ugotovitev Odbora za skladnost z Aarhuško konvencijo in po potrebi do konca leta 2023 predlagala ukrepe;

31. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Komisiji in Svetu.

(1) UL L 350, 4.10.2021, str. 9.

(2) UL L 328, 21.12.2018, str. 82.

(3) UL L 328, 21.12.2018, str. 210.

(4) UL L 158, 14.6.2019, str. 125.

(5) UL L 158, 14.6.2019, str. 54.

(6) UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

(7) UL L 198, 22.6.2020, str. 13.

(8) UL L 264, 25.9.2006, str. 13.

(9) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0240.

(10) UL L 243, 9.7.2021, str. 1.