SL    SL  
 EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 16.7.2012  
SWD(2012) 193 final 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument k 
SKLEPU SVETA 
o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski uniji 
{COM(2012) 362 final} 
{SWD(2012) 194 final}  
 
SL 2   SL DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
POVZETEK OCENE U ČINKA 
Spremni dokument k 
SKLEPU SVETA 
o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski uniji 
1. O PREDELITEV PROBLEMA  
Četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu : PDEU) pridružuje 
čezmorske države in ozemlja (v nadaljnjem besedilu: ČDO) Evropski uniji. V členu 198 
PDEU je dolo čeno, da je namen pridružitve ČDO-EU spodbujanje gospodarskega in 
socialnega razvoja ČDO ter vzpostavitev tesnih ekono mskih odnosov med njimi in EU kot 
celoto. Poleg tega je poudarjeno tudi, da je gl avni namen pridruževanja  podpirati interese in 
blaginjo prebivalcev ČDO, da bi jim omogo čili gospodarsko, socialno in kulturno razvitost, 
za katero si prizadevajo.  
Podrobna pravila in postopke tega pridruževanja je od leta 1958 dolo ča l  S v e t  E U  z  
zaporednimi sklepi o pridružitvi ČDO. Trenutno veljavni sklep o pridružitvi ČDO1 bo 
prenehal veljati 31. decembra 2013. Ta sklep se pregleduje v okviru omejitev PDEU, na 
podlagi tega pregleda pa bi moral nastati zakonodajni predlog za nov sklep o pridružitvi ČDO, 
ki naj bi za čel veljati 1. januarja 2014. Zakonodajni predlog bo temeljil na celovitem 
pregledu, opravljenem v okviru te ocene u činka in s sodelovanjem Evropske komisije, ČDO, 
držav članic, iz katerih izhajajo, in drugih zainteresiranih stra ni. V skladu s Sklepi Sveta 
št. 17801/2009 z dne 22. decembra 2009 o odnosih EU s ČDO bi si bilo treba v 
zakonodajnem predlogu prizadevati za podaljšanje prid ružitve ter dolo čiti podro čja 
sodelovanja na podlagi prednostnih  nalog, za katere vse stranke priznavajo, da so v njihovem 
skupnem interesu.  
Zakonodajni predlog bo v skladu s členom 203 PDEU predpisal dolo čbe glede podrobnih 
pravil in postopka pridruževanja vseh ČDO EU, ne glede na njihovo bogastvo ali druge 
posebne zna čilnosti posameznih ČDO. Dolo čil bo pravni okvir in opredelil splošni okvir 
pridruževanja ČDO EU, mogo ča področja sodelovanja med EU in ČDO, trgovinski režim, ki 
bo urejal izmenjave in sodelovanje na tem podro čju med ČDO in EU, ter razli čne finančne 
instrumente, do katerih bodo upravi čene ČDO (11. ERS in horizontalni programi). Kar zadeva 
finančno pomoč EU, bo enotni okvir podrobne je opredeljen v fazi na črtovanja programov z 
vsakim upravi čenim ČDO, da bi se opredelila podro čja sodelovanja, na katerih bi pomo č EU 
kar najve č prispevala k doseganju ciljev pridružitv e. V tem pogledu bi se posebna pozornost 
namenila specifi čnim gospodarskim, socialnim in okoljskim okoliš činam in potrebam 
zadevnega ČDO.  
                                                 
1 Sklep Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski 
skupnosti (UL L 314, 30.11.2001, str. 1), kakor je bil spremenjen s Sklepom 2007/249/ES (UL L 109, 
26.4.2007, str. 33). 
 
SL 3   SL Zakonodajni predlog za sklep Sveta je del delovnega programa Evropske komisije za 
leto 2012. 
Od sprejetja veljavnega sklepa o pridružitvi ČDO leta 2001 se je regionalno in mednarodno 
okolje, v katerem delujejo ČDO, precej spremenilo. Na evropski  in mednarodni ravni so bile 
opredeljene nove politi čne prednostne naloge (kot so okol je, podnebne spremembe, trajnostno 
upravljanje naravnih virov), poleg tega pa so se spremenili tudi svetovni trgovinski tokovi. 
Evropska komisija je predlagala strategijo2, ki temelji na treh prednostnih nalogah: pametni, 
trajnostni in vklju čujoči rasti, ki so odziv na gospodarsko in finan čno krizo. 
ČDO se še naprej soo čajo z gospodarskimi in socialnimi  problemi in/ali imajo težave pri 
zagotavljanju trajnostne osnove svojim gospodarstvom. Težave imajo zaradi nestanovitnih okolij, v katerih delujejo, in zaradi potrebe po utrditvi okoljskega vidika trajnostnega razvoja.  
V javnem posvetovanju je bilo opredeljenih ve č splošnih na čel, na primer prenos poudarka z 
zmanjševanja revš čine v razvojnem sodelovanju na bolj vzajemne odnose. Ta sprememba bo 
pripomogla, da bo s pridružitvijo zagotovljen odziv na dejanske razmere v ČDO ter priznanje 
njihove posebnosti, raznolikosti in ob čutljivosti, pa tudi njihovega pomena na podro čju 
biotske raznovrstnosti. S to spremembo bo upoš tevano tudi dejstvo, da glavni problem ČDO 
ni revščina kot taka. 
Glavno vprašanje, ki ga je treba rešiti, je za gotovitev trajnostnega razvoja gospodarstev in 
družb ČDO s pove čanjem njihove konkuren čnosti, zmanjšanjem njihove ob čutljivosti ter 
sodelovanjem z njihovimi sosedi in pove zovanjem z regionalnimi in/ali svetovnimi 
gospodarstvi. 
Razloge za zgoraj opred eljene težave je mogo če povzeti tako: 
(1) ČDO imajo težave pri premagovanju slabših pogojev, v katerih delujejo in ki jih 
povzročajo njihove fizi čne značilnosti (otoška lega, majhnost, oddaljenost, razli čne 
velikosti izklju čnih ekonomskih con); 
(2) niso zmožni ublažiti svoje velike ob čutljivosti, ki je posledica geografskih zna čilnosti 
(nahajajo se na podro čjih ciklonskih in seizmi čne aktivnosti, iz postavljeni so 
vplivom podnebnih sprememb, kot sta be ljenje koralnih grebenov ali dvigovanje 
morske gladine, zelo so odvisni od uvoza fosilnih goriv po visokih prevoznih 
stroških); 
(3) zaradi svoje majhnosti imajo težave pr i zagotavljanju upravnih zmogljivosti, 
posledično pa tudi pri pripravi in izvajanju orodij politik ter ra zvoju infrastruktur; 
(4)
 niso zmožni razviti svojih mi krogospodarstev, za katera so zna čilne strukturne 
pomanjkljivosti, majhna nediferencirana pr oizvodna baza in izvoz, ki je osredoto čen 
na nekaj sektorjev3; 
(5) soočajo se z ukinjanjem trgovi nskih preferencialov za ČDO v odnosih z EU in vse 
večjo konkurenco njihovega izvoza na tretji h trgih, ker njihovi pomembni trgovinski 
partnerji (EU, Združene države in Kanada), ki so pomembni ciljni trgi za nekatere 
ČDO, sklepajo vse ve č prostotrgovinskih sporazumov; 
                                                 
2 Sporo čilo COM(2010) 2020 final z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020 – Strategija za 
pametno, trajnostno in vklju čujočo rast“. 
3 Podrobnejša analiza gospodarskih profilov ČDO je navedena v Prilogi 12. 
 
SL 4   SL (6) včasih jih ni mogo če vključiti v pobude/sporazume, ki jih sklepa EU in/ali države 
članice, iz katerih izhajajo, z namenom uresni čevanja politi čnih prednostnih nalog na 
evropski in mednarodni ravni, ki  so bile opredeljene v zadn jih desetih leti h, kot je boj 
proti podnebnim spremembam v sodelovanju s tretjimi partnerji, kar zmanjšuje 
zmogljivosti ČDO, da bi se pridružili mehanizmom  za odzivanje na svetovni ravni. 
2. A NALIZA SUBSIDIARNOSTI  
Pravica EU, da ukrepa na podro čju odnosov med EU in ČDO, izhaja v glavnem iz četrtega 
dela PDEU. Namena pridružitve ČDO EU, in sicer socialnega in gospodarskega razvoja ČDO 
ter tesnih ekonomskih odnosov med ČDO in EU kot celoto, ni mogo če doseči z ukrepanjem 
na ravni držav članic. Poleg tega države članice ne bi mogle spre jemati ukrepov v zvezi s 
trgovinskim režimom ČDO, ker skupna trgovinska politika spada na podro čje izključne 
pristojnosti EU (naslov II petega dela PDEU). Trgovinska politika EU bi morala v skladu s 
členom 206 prispevati k usklaj enemu razvoju svetovne trgovine , postopnemu odpravljanju 
omejitev v mednarodni trgovini in pri tujih nalo žbah ter k zmanjševanju  carinskih in drugih 
ovir. Pravila preferencialni h trgovinskih odnosov med EU in ČDO urejajo na čela iz naslova II 
petega dela PDEU o trgovinski politiki EU. 
Kakor je dolo čeno v členu 203 PDEU, Svet EU predpiše dolo čbe glede podrobnih pravil, 
ureditev in postopkov pridruževanja ČDO k Uniji. Dolo čbe vključujejo vprašanja o trgovini 
in trgovinskih zadevah, carinske postopke, vpraš anja javnega zdravja,  javne varnosti ali 
javnega reda ter prostega giba nja delavcev po celotnem obmo čju ČDO in držav članic. Te 
določbe bi morale biti skladne z na čeli iz PDEU v zvezi z opredelitvijo in izvajanjem politik 
in dejavnosti EU, med drugim na podro čju okolja in enakosti spolov (prvi del PDEU). 
Glede na to, da so izzivi vedno bolj kompl eksni, nobene od prednostnih nalog notranje 
politike EU (varnost, pametna, vklju čujoča in trajnostna rast ter us tvarjanje delovnih mest, 
podnebne spremembe, dostop do energije, u činkovita raba virov, vklju čno z ohranjanjem 
biotske raznovrstnosti, varno upravljanje vodnih virov in ravnanje z odpadki, zdravje in 
pandemije, izobraževanje) ne bo mogo če uresničiti v izolaciji od preostalega sveta. 
27 držav članic, ki delujejo v skladu s skupnimi politikami in strategijami, postavlja EU v 
edinstven položaj pri spopadanju s sv etovnimi izzivi, na primer na podro čju podnebnih 
sprememb. Ukrepi posameznih držav članic so lahko omejeni in razdrobljeni. Zaradi tega 
posebnega položaja je EU v boljšem položaju za  vodenje dialoga o politikah s partnerskimi 
vladami ČDO. 
EU je prek svojih zunanjih ukrepov zavezana spodbujanju svojih standardov in posredovanju 
svojih izkušenj. ČDO lahko postanejo strateške posto janke EU v svetovnem merilu. S 
prilagoditvijo zakonodaje in standardov ČDO ravnem zakonodaje in standardov EU bi se 
lahko pove čal vpliv ČDO, s tem pa tudi vpliv EU v zadevnih regijah.  
3. C ILJI POBUDE EU  
Na podlagi členov 198 in 199 PDEU so splošni cilji pridruževanja: 
– spodbujanje gospodarskega in  socialnega razvoja ČDO, 
– vzpostavitev tesnih gospodarskih odnosov med ČDO in EU kot celoto, 
 
SL 5   SL – podpiranje interesov in blaginje prebivalcev ČDO, da bi jim omogo čili gospodarsko, 
družbeno in kulturno razvitost , za katero si prizadevajo, 
– zagotovitev enakega trgovinskega režima med ČDO in državami članicami, kot ga 
imajo države članice med sabo,  
– spodbujanje opredelitve in iz vajanja okoljskih politik v ČDO kot enega od treh 
stebrov trajnostnega razv oja (poleg gospodarskega in družbenega razvoja). 
Med zainteresiranimi strani, zunanjimi ocenjevalci in politi čnimi akterji se je v ve č 
posvetovanjih in zunanjih študijah izoblikovalo ja sno soglasje, da bi bilo treba namen in cilje 
pridruževanja, kakor so dolo čeni v členih 198 in 199 PDEU, pret voriti v cilje, ki jih je 
Komisija postavila na osrednje mesto tega okvira in jih je odobril Svet EU4. Specifični cilji 
naslednjega okvira pridružev anja naj bi zato bili: 
– pomoč pri spodbujanju vrednot in sta ndardov EU v preostalem svetu, 
– vzpostavitev bolj vzajemnega odnosa med EU in ČDO na podlagi skupnih interesov, 
– povečanje konkuren čnosti ČDO, 
– okrepitev odpornosti ČDO ter zmanjšanje njihove gospodarske in okoljske 
ranljivosti, 
– spodbujanje sodelovanja ČDO s tretjimi partnerji, 
– vključitev najnovejših prednostnih nalog programa politik EU, 
– upoštevanje sprememb v vzorcih svetovne trgovine in trgovinskih sporazumov med 
EU in tretjimi partnerji. 
4. M OŽNOSTI POLITIK  
4.1. Izlo čene možnosti 
4.1.1. Neukrepanje EU Možnost „neukrepanja  EU“ se v tem poro čilu o oceni u činka ne ocenjuje, saj četrti del PDEU 
sam po sebi nalaga EU obveznost, da ukrepa.  
4.1.2. Dva lo čena sklepa Sveta: eden za trgovinski režim in drugi za sodelovanje za 
trajnostni razvoj  
Ta možnost je bila izlo čena, saj bi oslabila možnost opr edelitve celovitega okvira za vse 
ČDO. Poleg tega bi pove čala zakonodajno breme za institucije EU in omejila prepoznavnost 
partnerstva med EU in ČDO.  
                                                
 
4 COM(2009) 623 in Sklepi Sveta 17801/09. 
 
SL 6   SL 4.2. Možnost 1: Podaljšanje sedanjega sklepa o pridružitvi ČDO brez vnašanja 
kakršnih koli sprememb 
V okviru te možnosti bi se str uktura in vsebina trenutno velj avnega sklepa o pridružitvi ČDO 
ohranili v obdobju 2014–2020.  
4.3. Možnost 2: Posodobitev sklepa o pridružitvi ČDO ter uskladitev z okvirom 
politike EU 
Na podlagi te možnosti bi se sklep o pridružitvi ČDO posodobil in uskladil z okvirom politike 
EU. Cilji in na čela sklepa bi se pregle dali ob upoštevanju politi čnih usmeritev Sveta EU, 
zahtev ČDO in držav članic, iz katerih izha jajo, izraženih ob razli čnih priložnostih, ter 
rezultatov zunanjih študij. 
Na podlagi te možnosti bi se sodelovanje med EU in ČDO osredoto čilo zlasti na podro čja 
skupnega interesa (k temu so poz vale zainteresirane strani, poleg tega pa je bilo izpostavljeno 
kot priporo čilo v zunanjih študijah, npr. podnebne  spremembe, ohranjanje biotske 
raznovrstnosti, raziskave in  inovacije), kar bi omogo čilo, da bi se upoštevale mednarodne 
politične prednostne naloge, ki so bile opredeljene  v zadnjih desetih letih in so v skladu s 
strategijo Evropa 2020. Poleg tega bi  v okviru te možnosti pridružitev ČDO EU prispevala k 
spodbujanju interesov in vrednot EU, ČDO pa bi postale postojanke EU v svojih regijah. 
Na podlagi te možnosti bi trgovinski režim ČDO še naprej zagotavljal  dostop do trga EU brez 
dajatev in kvot. Hkrati bi bili v novih dolo čbah s spremembo preferen cialnih pravil o poreklu 
opredeljeni izboljš ani pogoji dostopa ČDO do trga EU.5 Poleg tega je na podlagi možnosti 2 
predlagano, da se pregledajo ureditve za trgovino s storitvami in ustanavljanje podjetij ter se 
ČDO omogo či obravnava po na čelu največjih ugodnosti na podro čjih, na katerih so trenutno 
deležni le osnovne obravnave, kakor je zagot ovljena vsem drugim tretjim državam (npr. 
Splošni sporazum o trgovini s storitvami – GATS).  
Ne nazadnje se v okviru možnos ti 2 predlaga uvedba novih dolo čb, ki bi zagotovile pravilno 
upravljanje trgovinskih preferen cialov in razjasnitev odgovornosti ČDO, držav članic oziroma 
EU v zvezi z upravnimi napakami in goljufijami. 
4.4. Možnost 3: Sklene se ve č partnerskih sporazumov 
Možnost 3 bi pomenila diverzifikacijo odnosov med EU in ČDO. Na podro čju trgovinskega 
in gospodarskega sodelovanja bi se sprejela dva pristopa. Nekateri ČDO bi se lahko vklju čili 
v druge dvostranske trgovinske sporazume  EU, in sicer sporazume o gospodarskem 
partnerstvu ali prostotrgovinske sporazu me, kadar bi bilo to ustrezno in mogo če. Za preostale 
ČDO bi se v okviru pridruževanja opredelil trgovinski režim, kakor je opredeljen v možnosti 
1 ali 2. Čeprav ta možnost ne bi zajela trgovinske ga in gospodarskega sodelovanja s tistimi 
ČDO, ki bi bili vklju čeni v druge trgovinske sporazume, bi lahko zajela sodelovanje z vsemi 
ČDO na vseh drugih podro čjih. Alternativna možnost bi bi la, da bi vse sodelovanje s ČDO, 
zajeto s sporazumi o gospodarskem partnerstvu a li prostotrgovinskimi sporazumi, potekalo v 
                                                 
5 (npr. odprava zahteve glede državljanstva posadke na plovilih, ki lovijo ribe zunaj teritorialnega morja, 
in vključitev novih ali jasnejših opredelitev blaga, v celoti pridobljenega v dolo čeni državi, in 
minimalne obdelave, manjše upravne zahteve glede dokazil neposrednega prevoza blaga iz ČDO med 
ozemljem ČDO in EU, nove možnosti kumulacije, prožnejši upravni postopki za odobritev odstopanj od 
pravil o poreklu z obdobjem veljavnosti, ki se dolo či po posameznih primerih itd.) 
 
SL 7   SL okviru teh sporazumov. To bi pomenilo, da bi se tudi finan čna pomoč dodeljevala zunaj 
okvira pridruževanja. 
5. O CENA U ČINKOV  
5.1. Ocena možnosti 1 
5.1.1. Socialni in ekonomski u činki 
Poslabšanje dostopa do trga EU za ČDO: vsi u činki, povezani s trgovino, bi izhajali iz 
povečane konkurence, s katero bi se lahko spopadali ČDO na trgu EU, ker bi imeli tretji 
partnerji EU boljši dostop do trga  za svoje blago in storitve ( npr. prek prostotrgovinskega 
sporazuma ali ve čstranskega sporazuma). Poslabšanje konkuren čnosti ČDO bi lahko 
pomenilo slabše gospodarske vezi med EU in ČDO. Verjetno je tudi, da možnost 1 na podlagi 
trgovinskih pravil ne bi za gotavljala dovolj spodbud tistim ČDO, ki trenutno nimajo mo čnih 
gospodarskih odnosov z EU, da bi takšne odnose za čele vzpostavljati. Zato ni verjetno, da bi 
trgovinska pravila v okviru možnosti 1 s podbujala gospodarsko diverzifikacijo v ČDO. 
Regionalno povezovanje ČDO bi bilo omajano, saj sklop prav il o poreklu ne bi zagotavljal 
dodatnih priložnosti, da bi ČDO dobavljali vire od svojih sosed in tako z njimi tudi ve č 
trgovali. 
5.1.2. Vpliv na okolje 
Ohranjanje stanja, kakršno je b ilo dozdaj, ne bi prineslo ve čjega pozitivnega vpliva 
pridružitve ČDO EU na okolje ČDO. Ker vprašanji okoljskih in podnebnih sprememb ne bi 
bili priznani kot podro čje skupnega interesa EU in ČDO, bi to omajalo napredek na teh 
področjih, na katerih se le malo ČDO odloča sodelovati z EU.  
Poleg tega možnost 1 EU ne bi omogo čila spodbujati svojega politi čnega programa in 
mednarodnih obveznosti6 v zvezi z biotsko raznovrstnos tjo, zeleno energijo, podnebnimi 
spremembami in zmanjševanjem tveganja nesre č v ČDO, ČDO pa ne bi prispevali k 
spodbujanju vrednot in standardov EU na teh podro čjih v preostalem svetu. 
5.1.3. Upravni u činek 
Ta možnost ne bi vplivala na upravno breme EU ali ČDO. Ciklus na črtovanja programov in 
pravni okvir bi ostala nespremenjena. V okviru  te možnosti ne bi bilo veliko možnosti za 
pozitiven odgovor na zahteve/priporo čila zunanjih ocenjevalcev v zvezi s spodbujanjem 
sodelovanja med ČDO in njihovimi sosednjimi državami, med drugim prek boljšega 
usklajevanja ustreznih finan čnih instrumentov, ki so na voljo ČDO, afriškim, karibskim in 
pacifiškim državam ter najbolj oddaljenim regijam EU (Evropski sklad za regionalni razvoj – 
ESRR). Poleg tega v okviru možnosti 1 ne bi bilo mogo če prilagoditi pravil in postopkov 
načrtovanja finan čne pomoči EU. 
                                                 
6 Sporo čilo COM(2010) 2020 final z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020 – Strategija za 
pametno, trajnostno in vklju čujočo rast“ in sporo čilo COM(2011) 500 final z dne 29. junija 2011 z 
naslovom „Prora čun za strategijo Evropa 2020“. 
 
SL 8   SL 5.2. Ocena možnosti 2 
5.2.1. Socialni in ekonomski u činki 
Verjetno je, da bo imela možnost 2 pozitivne socialne in ekonomske u činke na ČDO zaradi 
izboljšanja pogojev dost opa do trga za blago ČDO, večje odprtosti EU za ponudnike storitev 
in vlagatelje iz ČDO ter možnosti bolj usmerjenih ukrepov krepitve zmogljivosti. Na podlagi 
možnosti 2 se tako lahko razvije ve čja gospodarska diverzifikacija ter ustvarijo delovna mesta 
v sektorjih, kot so obnovljiva energija, upravljanje  ekosistemov, inovacije itd. Verjetno je, da 
bodo predlagane spremembe pr avil o poreklu spodbudile ČDO, da bodo u činkovitejše izrabili 
izvozne priložnosti, ki jih  ponuja trgovinski režim ČDO.  
Mogoče je, da bodo poenostavitev in omilitev pogojev ter okrepitev preglednosti in skladnosti 
s pravili o poreklu drugih trgovinskih partnerjev povzro čile izboljšanje u činkovitosti, ve čjo 
privlačnost in pravno varnost za naložbe v gos podarskih sektorjih, ki so odvisni od 
preferencialnega dostopa do trga, ter zmanjšan je upravnega bremena za podjetja in organe 
ČDO. Diverzifikacija možnosti kumulacije bi po menila boljše priložnosti dobave za podjetja 
ČDO, kar bi lahko pozitivno vplivalo na njihov konkuren čni položaj in spodbudilo razvoj 
gospodarskih odnosov med ČDO in drugimi tretjimi državami.  
S tehnično pomočjo in krepitvijo zmogljivosti ČDO bi ČDO lahko pomagali pri izpolnjevanju 
tehničnih, sanitarnih in fitosanitarnih pravil, ki so najve čja ovira, s katero se spopada izvoz 
ČDO pri dostopanju do trga EU. ČDO bi imeli precejšnje koristi v storitvenem sektorju.  
Prvi ukrep bi bil, da bi EU odprto st svojega trga za ponudnike storitev ČDO uskladila s svojo 
najugodnejšo obravnavo. Ta odprtost bi se tako pozneje samodejno pove čevala vsaki č, ko bi 
EU drugim tretjim partnerjem odobrila ugodnejšo obravnavo.7 Storitveni sektorji, ki bi z 
odstranitvijo omejitev pridobili najve č, so gradbeništvo, okoljska  industrija in rekreacijske 
storitve. Vsi ti sekt orji so v interesu ČDO. Z dodatnim odpiranjem storitvenih sektorjev 
ponudnikom storitev ČDO bi EU spodbudila nadaljn ji razvoj novih ali obstoje čih sektorjev, 
saj bi ponudila dodatne priložnosti za izvoz, vklju čno s čezmejno trgovino prek sodobnih 
komunikacijskih tehnologij. Poleg tega bi možnost 2 ČDO omogo čila naložbe v nestoritvene 
sektorje (ustanavljanje podj etij), ki trenutno niso mogo če. Prav tako bi prispevala k temu, da 
bi ČDO postali privla čnejši za neposredne tuje naložbe. Ker bi ČDO EU samodejno 
obravnavali enako kot najpomembnejša gospodars tva, na primer ZDA in Kitajsko, bi to 
ustrezalo duhu posebnega odnosa med EU in ČDO ter bi pomenilo udejanjenje na čela 
vzajemnosti.  
EU bi lahko v dvostranskem dialogu ČDO spodbudila k promoviranju na čel družbene 
odgovornosti gospodarskih družb med podjetji, ki vl agajo in delujejo na njihovem ozemlju. 
To bi imelo pozitiven u činek na socialne in  okoljske standarde v ČDO. 
Verjetno je, da bi neprekinjena, usmerjena in usklajena podpora strategijam, zmogljivostim 
ter pravnim in institucionalnim okvirom ČDO, predlagana v okviru možnosti 2, pove čala 
vpliv EU na politike, re gulativne modele ipd. v ČDO. To omogo čajo nove dolo čbe o 
trgovinskem sodelova nju med EU in ČDO, ki so predvidene v okviru možnosti 2. 
                                                 
7 Tehtano povpre čje odprtosti EU ustreza faktorju 34 za reži me 1, 2 in 3 v okviru sporazuma GATS, v 
okviru preferencialnega sporazuma, kot je Sporazum o gospodarskem partnerstvu Cariforum-EU, pa 
ustreza faktorju 57 (in 74 za ustanavljanje podje tij). Glej Dodatek 2 o trg ovinskih ter s trgovino 
povezanih vidikih sklepa o pridružitvi ČDO. 
 
SL 9   SL Podpora EU krepitvi zmogljivosti ČDO bi lahko bila namenjena tudi  pripravi in/ali izvajanju 
socialnih politik (npr. v zvezi z brezpos elnostjo ali strokovnim usposabljanjem), s čimer bi se 
podprle njihove strategije na podro čju gospodarske rasti. 
5.2.2. Vplivi na okolje 
Z dajanjem poudarka regionalni/tematski dodeli tvi sredstev, da bi se bolje odzvali na 
vprašanja, ki so se pojavila v zadnjem de setletju in so v skupnem interesu vseh ČDO in EU, 
bi bilo zagotovljeno, da se ustrezneje obravnavajo posebne zna čilnosti ČDO v zvezi z 
vprašanji okolja, podnebnih sprememb in biotsk e raznovrstnosti. Dodelitev posebnega zneska 
področju okolja in podnebnih sprememb bi bila  v skladu s prednostnimi nalogami programa 
politik EU in bi utrdila vrednote EU. Poleg te ga bi naložbe v izboljšana naravna okolja in 
izboljšave kakovosti okolja prav tako precej vplivale na gospodarstvo in javno zdravje. 
5.2.3. Upravni u činek 
Ker bi EU ČDO samodejno zagotovila najugodnejšo obravnavo na podro čju storitev, bi to 
pomenilo, da izvedba te možnosti ne bi dodat no obremenila omejenih  upravnih zmogljivosti 
ČDO, saj ne bi bila potrebna dolga in  zapletena pogajanja. Predlagana dolo čitev tehni čne 
pomoči za celotno programsko obdobje bi zagotovi la skladnejšo izbiro in posledi čno 
učinkovitejše upravljanje strategij in program ov, izbranih za sodelovanje. Tako bi bili 
zagotovljeni skladnost in izmenj ava strokovnega znanja med loka lnimi upravami in zunanjimi 
strokovnjaki.  
Krajše obdobje priprave finan čne pomoči EU in njena hitrejša izvedba bi pripomogla k 
nadaljnjemu razvoju zmogljivosti ČDO na podro čju oblikovanja politik in zakonodaje. 
Pričakuje se, da naj bi možnost 2 poz itivno vplivala tudi na pravo časno načrtovanje 
programov zaradi možnosti, ki se predlaga v zvezi s „celovitimi na črti teritorialnega razvoja“ 
ali „celovitimi razvojnimi na črti“, o katerih so se dogovorile ČDO in države članice, iz katerih 
izhajajo. Ti na črti bi se upoštevali pri opredelitv i strategije sodelovanja med ČDO in EU. 
5.3. Ocena možnosti 3 
5.3.1. Socialni in ekonomski u činki 
Učinek možnosti 3 bi bil odvisen od rezultatov pogajanj med ČDO, EU in zadevnimi tretjimi 
partnerji. Zato bi se u činek spreminjal glede na vsakokrat na pogajanja. Na splošno bi se 
trgovinski tokovi ČDO s tretjimi partnerji v okviru te mo žnosti lahko okrepili. Po drugi strani 
bi se lahko na doma čih trgih ČDO okrepila konkurenca, s katero  bi se morala spopadati 
domača industrija, saj bi bilo mogo če uvažati cenejše proizvode. Potrošniki bi v tem primeru 
pridobili. Če bi bili cenejši proizvodi uporabljeni kot  viri v predeloval nih panogah, bi lahko 
slednje zaradi tega postale konkuren čnejše, saj bi se znižali stroški. Najob čutljivejše 
proizvode bi lahko izlo čili iz liberalizacije trgovine. Priho dki iz naslova carin bi se lahko 
zmanjšali in ČDO bi morale nato poiskati druge vire  prihodkov, ki niso toliko odvisni od 
trgovine z blagom. Ta možnost bi zat o lahko zelo vplivala na javno porabo v ČDO. 
Socialni in ekonomski u činki morebitne vklju čitve pacifiških ČDO v sporazume o 
gospodarskem partnerstvu bi lahko spodbudili r azvoj predelovalne industrije (na primer 
ribiške/povezane s tunom), kar bi lahko privabilo ve č tujih naložb na ra čun drugih partnerjev. 
Prav tako bi lahko povzro čili vertikalno pov ezovanje razli čnih panog. Zadevni predelovalni 
industriji EU bi lahko to koristilo, če bi bila dobava teh proi zvodov EU stabilna. Vendar bi 
 
SL 10   SL zaradi tega za industrijo EU la hko nastali tudi negativni u činki, saj bi se morala spopasti z 
močnejšo konkurenco. Po najslabš em scenariju bi to povzro čilo izgubo delovnih mest in 
prenehanje dejavnosti v nekaterih državah članicah EU.  
Če bi ČDO odprli svoje trge storitev in ustanavlja nja podjetij svojim sosedam, bi to lahko 
spodbudilo ve č neposrednih tujih naložb ali privabilo ve č začasnih ponudnikov storitev ter 
odprlo trge za ponudnike storitev in vlagatelje iz ČDO. Vendar je to odvisno od izida pogajanj 
s tretjimi državami in od sektorjev, ki bi jih ČDO liberalizirali. Zaradi omejene upravne 
zmogljivosti za pogajanja na strani ČDO bi bila med pogajanji potrebna tesno sodelovanje in 
podpora, da ne bi prišlo do prezgodn je liberalizacije sektorjev, v katerih nacionalni predpisi še 
niso dovolj razviti za ustrezno zaš čito potrošnikov. Če partnerske države za trge ČDO ne bi 
imele velikega interesa, bi lahko pridruževanje ČDO k prostotrgovinskim sporazumom (po 
možnosti z vklju čitvijo večstranskih pogajanj na podro čju storitev in us tanavljanja podjetij) 
pomenilo, da bi prostotrgovinski partnerj i od EU lahko zahtevali nadomestilo v obliki 
nadaljnjih zavez. To bi lahko ogrozilo uravnoteženost dogovora med EU in partnerskimi državami.  
Tisti ČDO, ki bi se pridružili sporazumom o gos podarskem partnerstvu, bi si lahko zagotovili 
dostop do teoreti čno večjih zneskov finan čne pomo či, povezane s trgovino, v okviru 
11. Evropskega razvojnega sklada, ve ndar ni nujno, da bi se dovolj finan čnih sredstev 
namenilo njihovim potrebam, ker bi lahko prevladali interesi ve čjih partnerjev in držav v 
razvoju. Ta u činek bi se lahko izni čil, če bi se ČDO znotraj svoje regije povezali z državami 
AKP, kot so Antigva in Barbuda, Fidži, Gvajan a in Palau, ki so majhne otoške države v 
razvoju in se soo čajo s podobnimi izzivi kot ČDO.
8 Čeprav bi ČDO pridobili dostop do teh 
sredstev, bi bili odrezani od drugih potencialnih vi rov financiranja, ki so jim bili na voljo v 
okviru sklepov o pridružitvi ČDO, kot so notranji horizont alni programi in prora čunske 
vrstice EU. To bi prav tako veljalo za ČDO, ki bi se vklju čili v druge prostotrgovinske 
sporazume ali bi se jim pridružili. Vendar ČDO te izgube ne bi mogli nadomestiti z dostopom 
do dodatnih sredstev iz zunanjih pr ogramov, ki pokrivajo njihovo regijo. 
5.3.2. Vpliv na okolje 
Če bi se nekateri ČDO vklju čili v druge trgovinske sporazume, bi bil verjetno vpliv na okolje 
glede na njihovo velikost majhen in obstoje čega vpliva na okolje, ki se ocenjuje za te 
sporazume, ne bi pove čeval. Vpliv odprtja trga za sosednj o državo na okolje bi bil lahko ve čji 
kot v primeru odprtja trga samo za EU, ker lahko pri čakujemo, da bi to povzro čilo povečanje 
vplivov, povezanih s prevozom, čeprav bi bile geografsko te sosednje države bližje ČDO kot 
EU. Neto vpliv (v primerjavi z nespremenjenim stanjem in izboljšavo ureditev v okviru možnosti 2) bi se razlikoval po posameznih ČDO, bil bi odvisen od sporazuma, h kateremu bi 
bil ČDO priklju čen, in od stanja v ČDO v posameznih sektorjih pr ed pogajanji. Vpliv na 
okolje pri tistih ČDO, za katere bi bil še vedno ohranje n trgovinski režim v skladu s sklepom 
o pridružitvi ČDO, bi bil enak vplivu, kakor je bil ocenjen za možnost 1 ali 2. Negativne 
vplive na okolje bi bilo mogo če ublažiti s sodelovanjem z EU na podro čju okoljskih vprašanj. 
5.3.3. Upravni u činek 
Pogajanja v okviru možnosti 3 in njeno izvajanje bi bili za ČDO, države članice, iz katerih 
izhajajo, trgovinske partnerje EU  in EU samo težavni in zapleteni. Ta postopek bi bilo treba 
                                                
 
8 Seznam ZN majhnih otoških držav v razvoju je na voljo na naslovu: http://www.un.org/special-
rep/ohrlls/sid/list.htm . 
 
SL 11   SL ponoviti za vsak posamezen trgovinski sporazum, ki bi ga bilo treba spremeniti, da bi se 
vključili posamezni ČDO. 
6. P RIMERJAVA MOŽNOSTI  
6.1. Možnost 1 
Ohranitev sedanjega stanja bi lahko bila upravi čeno obravnavana kot možnost za prihodnjo 
pridružitev ČDO EU, ker je bila trenutna ureditev kor istna za družbeni in  gospodarski razvoj 
ČDO, saj je med drugim zagotavljala prost dost op do velikega trga EU in možnost podpore, 
da bi lahko ČDO izkoristili izvozne možnosti, ki jih ta dostop prinaša. Zunanje študije so 
sodelovanje med EU in ČDO v obdobju 1999–2009 ocenile kot skla dno s cilji prid ružitve in 
političnimi prednostnimi nalogami ČDO. Ugotovile so, da med sodelovanjem med EU in 
ČDO ter ostalimi politikami EU ni bilo nobenih ob čutnih nasprotovanj ali nedoslednosti. 
Čeprav je možnost 1 skladna s četrtim delom PDEU in njeno preambulo, se na njeni podlagi 
ne bi mogle uresni čiti skupne ambicije ČDO, držav članic, iz katerih izhajajo, in Evropske 
komisije, da bi se odnosi med EU in ČDO vzajemno preoblikovali in posodobili. Namesto 
posodobitve odnosov in uvedbe vzajemnejšega partnerstva, na podlagi česar bi se lahko bolje 
upoštevali skupni interesi, bi se ohranila  logika odnosa med donatorjem in upravi čencem, na 
kateri so tradicionalno temeljili odnosi med EU in ČDO. 
Dostop EU do blaga in storitev ČDO bi še naprej urejala ve ljavna pravila, zaradi česar bi 
ČDO izgubili dostop do trga (zaradi erozije preferencialov). To bi negativno vplivalo na 
družbeni in gospodarski položaj ČDO. 
6.2. Možnost 2 
Z možnostjo 2 bi se okrepilo sodelovanje med EU in ČDO na podlagi skupnih interesov, ki so 
jih opredelile zainteresirane strani med postopko m posvetovanja. Sodelovanje bi bilo zaradi 
bolj osredoto čenega in usklajenega delovanja EU, ČDO in držav članic, iz katerih izhajajo, 
učinkovitejše. Podro čjem sodelovanja, ki jih ČDO opredeljujejo kot prednostne naloge, bi bila 
namenjena okrepljena podpora EU (npr. ohranjanj e biotske raznovrstnosti in ekosistemskih 
storitev, raziskave in inovacije). 
Z možnostjo 2 bi EU podprla ČDO pri reševanju ob čutljivih vprašanj, ki ogrožajo njihov 
trajnostni razvoj, kot so podnebne spremembe, in jih ČDO sami ne morejo rešiti. Otoška 
ozemlja sama ne morejo razviti uspešnih ukrepov za boj proti takšnim izzivom. Najti morajo 
partnerje in biti del odziva na svetovni ravni. 
Z možnostjo 2 bi bil ČDO zagotovljen posodobljen trgovinski režim z EU, ki bi 1) vklju čeval 
izboljšana pravila o poreklu in 2) omogo čal obravnavo trgovine s storitvami in ustanavljanja 
podjetij, ki ne bi bila manj  ugodna od tiste, ki jo EU omogo ča tretjim partnerjem, česar 
sedanji okvir ne omogo ča. 
Možnost 2 bi bila skladna s četrtim delom PDEU in njeno preambulo. Prav tako bi udejanjila 
politične usmeritve Sveta EU v zvezi s tremi cilji, ki so konkuren čnost, odpornost in 
sodelovanje. Možnost 2 bi omogo čila, da bi okvir pridruževanja upošteval nedavni razvoj 
politik in izid razprav zadnjega desetletja. Ta možnost bi še okrepila usklajenost politik. V 
primerjavi z možnostjo 1 bi bili zagotovlje ni pozitivnejši socialni ter ekonomski u činki in 
okoljski vplivi. 
 
SL 12   SL V primerjavi s sedanjim režimom bi možnost 2 bolje udejanjala pojem skupnih interesov. S to 
možnostjo bi se lahko v odnose med EU in ČDO vklju čile prednostne naloge programa politik 
EU, prav tako pa bi se pove čala dodana vrednost EU kot sv etovne partnerice pri reševanju 
novih svetovnih vprašanj. Tako bi ČDO bolje spodbujali vrednote  in standarde EU v 
preostalem svetu. 
6.3. Možnost 3 
Z vključitvijo ČDO v druge trgovinske sporazume a li z njihovo pridružitvijo tem 
sporazumom bi se lahko izpolnili  nekateri cilji pridružitve ČDO EU, vendar zunaj okvira 
pridružitve. Poleg tega možnos t 3 morda ne bi bila v celoti prilagojena potrebam in položaju 
večine ali celo vseh ČDO. Ta možnost bi lahko negati vno vplivala tudi na samo EU, če bi se 
za vključitev ČDO v obstoje če sporazume zahtevala obsežna nadomestila. Z vklju čitvijo ČDO 
v druge trgovinske sporazume pridružene države in ozemlja, ki so ustavno povezani z državami članicami, zakonito in dejansko ne bi bili ve č ČDO. Če bi se Unija odlo čila za 
možnost 3, bi lahko bila prisiljena pripra viti rešitve za vzpostavitev razli čnih vrst odnosov z 
vsakim ČDO, pravni postopek bi bil zelo zapleten in bi ga bilo  treba ponoviti za vsak ČDO. 
To bi utegnilo pove čati zmedo glede njihovega statusa in statusa njihovih prebivalcev. 
Mogoče je, da nekatera pravila, ki  jih trenutno vsebujejo razli čni sporazumi ali za katera se 
predvideva, da se bodo v te sporazume vklju čila, za prebivalce ČDO ne veljajo ali ne bodo 
veljala, če so državljani EU. 
6.4. Skladnost 
Vse tri možnosti so skladne s četrtim delom PDEU.  
Z možnostma 2 in 3 bi bila omogo čena skladnost s programi politik in politi čnimi 
prednostnimi nalogami, opredeljenimi v zadnjih  desetih letih. Možnost 1 ne bi zagotovila 
skladnosti pridružitve ČDO s temi najnovejšimi premiki ter ne bi v celoti vklju čevala treh 
osrednjih ciljev konkuren čnosti, odpornosti in sodelovanja, ki jih  je predlagala Komisija in jih 
je politično podprl Svet EU (glej oddelek 1.3 zgoraj).  
6.5. Uspešnost 
V okviru možnosti 1 ni mogo če opredeliti ciljev in namena v skladu s politi čnimi 
prednostnimi nalogami, ki jih je Komisija dolo čila v sporo čilu9 o prvinah novega partnerstva 
med EU ter ČDO in ga je odobril Svet10. Možnost 1 ne predvideva spremembe sklepa o 
pridružitvi, da bi se vklju čili novi izzivi, s katerimi se spopadajo EU in ČDO. Poleg tega bi 
imela EU v okviru možnosti 1 ve č težav pri doseganju cilja posodobitve okvira za odnose 
med EU in ČDO, ker v sklepu o pridružitvi ČDO ni mogo če upoštevati sprememb na 
področju trgovinskih sporazumov, ki jih je EU sklenila s tretjimi partnerji. 
Nasprotno se v okviru možnosti 2 predlaga, da se okvir pridruževanja spremeni in se tako v 
celoti upoštevajo namen in cilji pridruževanja, kakor so opredeljeni v četrtem delu PDEU, 
politične prednostne naloge, ki so bile oprede ljene od leta 2001, ter trije osrednji cilji 
konkuren čnosti, odpornosti in sode lovanja. To bi omogo čilo tesnejše sodelovanje na podro čju 
okoljskih in podnebnih vprašanj, ustvarilo sine rgije in tako izboljšalo okoljsko odpornost 
ČDO, poleg tega pa bi pozitivno vplivalo na n jihov družbeni in go spodarski razvoj ter 
povečalo konkuren čnost. 
                                                 
9 COM(2009) 623 final z dne 6. novembra 2009. 
10 Sklepi Sveta št. 17801/09 z dne 22. decembra 2009 o odnosih EU s ČDO. 
 
SL 13   SL Na podlagi možnosti 3 bi bilo teoreti čno mogoče na podro čju trgovine zagotoviti posebej 
prilagojene odzive za vsak posamezni ČDO, ne bi pa bilo mogo če vzpostaviti celovitega 
okvira za partnerstvo med EU in vsemi ČDO. 
6.6. U činkovitost 
Kakor je navedeno zgoraj, je Komisija izrazi la svojo namero, da bo predlagala posodobitev 
pridružitve ČDO EU. Tako možnost 1 ne pomeni naju činkovitejše rešitve, s katero bi se 
dosegla obnova partnerstva med ČDO in EU, ker v njenem okviru ne bi bilo mogo če 
upoštevati trenutne liberalizacije  mednarodne trgovine, potenciala ČDO kot zagovornikov 
vrednot EU ali zmožnosti izbire podro čij skupnega interesa ter ne bi bilo mogo če nameniti 
posebne pozornosti podro čjem, kot sta okolje in regionalno povezovanje 
Z možnostjo 2 bi bila najprimerneje iz polnjena zaveza Komisije glede predloga 
posodobljenega okvira pridruževanja med EU in ČDO. Poleg tega bi se z možnostjo 2 
vzpostavile prožnejše in enostavnejše upravne zahteve in postopki na podro čju trgovinskih 
odnosov. 
Na učinkovitost možnosti 3 bi lahko vplival soob stoj dveh vzporedni h okvirov sodelovanja 
(sporazumi o gospodarskem partnerstvu ali pros totrgovinski sporazumi bi se uporabljali za 
področje trgovinskih odnosov, sklepi o pridružitvi ČDO pa za druga podro čja), ker bi to 
pomenilo dodatno upravno breme. Izvedba te možnosti bi bila za ČDO, države članice, iz 
katerih izhajajo, trgovinske part nerje EU in EU samo težavno in  zapleteno. Verjetno je, da bi 
se zaradi teh pomanjkljivosti pove čali upravni odhodki EU in ČDO. 
7. N AJPRIMERNEJŠA MOŽNOST  
Na podlagi analize in primerjave razli čnih možnosti bi bila najprimernejša možnost 2 , saj bi 
najbolje odražala: 
(a) skupno ambicijo Evropske komisije, ČDO, držav članic, iz katerih izhajajo, in EU, 
da se pridružitev ČDO EU pregleda in spremeni te r da se vzpostavi vzajemnejše 
partnerstvo, ki bo temeljilo na skupn ih interesih in bo upoštevalo razli čne izzive, s 
katerimi se spopadajo ČDO; 
(b) namen in splošne cilje pridružitve ČDO EU, kakor so opredeljeni v četrtem delu 
PDEU o odnosih EU s ČDO; 
(c) specifične cilje zgoraj opredeljenega naslednjega okvira pridruževanja. 
Z možnostjo 2 bi se sklepi o pridružitvi ČDO posodobili in uskladili s sedanjim okvirom 
politik EU. Na podlagi možnosti 2 bi se bilo mogo če bolje osredoto čiti na tri stebre 
trajnostnega razvoja (gospodarski , socialni in okoljski) ter ve č pozornosti nameniti 
mednarodnim politi čnim prednostnim nalogam, kot so podnebne spremembe, okolje in 
energija, ki so bile oprede ljene v zadnjih desetih letih. 
Kar zadeva trgovinska pravila, bi bil v okviru možnosti 2 še naprej omogo čen dostop ČDO do 
trga EU brez dajatev in kvot, hkrati pa bi se (v nasprotju z možnostjo 1) uvedli izboljšani 
pogoji, v skladu s katerimi bi ČDO dostopali do trga. Poleg tega je na podlagi možnosti 2 
predlagano, da se pregledajo ureditve za trgovino s storitvami in ustanavljanje podjetij ter se 
ČDO omogo či obravnava po na čelu največjih ugodnosti na podro čjih, na katerih so trenutno 
 
SL 14   SL deležni le osnovne obravnave, kakršna je zagot ovljena vsem drugim tretjim državam (npr. 
GATS). 
Kar zadeva finan čno pomoč, je na podlagi možnosti 2 predlagan pove čan delež regionalnih 
dodelitev v okviru skupne dodelitve finan čnih sredstev, namenjene ČDO v obdobju 2014–
2020. Tako bi se omogo čilo, da bi se finan čno podprla prizadevanja ČDO pri reševanju 
vprašanj, ki so se pojavila v zadnjem de setletju in so v skupnem interesu vseh ČDO in EU. 
Poleg tega bi se z možnostjo 2 izpolnil cilj okrepljenega sodelovanja med ČDO in njihovimi 
sosedskimi partnerji te r cilj razširitve obmo čja vpliva EU prek ČDO in spodbujanja programa 
politike EU v njeni vlogi globalnega akterja. 
8. S PREMLJANJE IN VREDNOTENJE  
Sklep o pridružitvi ČDO je zakonodajni akt, s katerim Svet dolo ča pravni okvir za 
pridruževanje ČDO EU. Gre za besedilo, ki  opredeljuje zunanje odnos e EU s temi državami 
in ozemlji, zato njegovega izvajanja ni mogo če ocenjevati na podlagi klju čnih kazalnikov.  
Kar zadeva sodelovanje, ki ga financira EU, se bo u činkovitost pridružitve spremljala z 
revizijami in vrednotenji. Podrobne dolo čbe tega spremljanja bodo dolo čene v uredbi 
Komisije o izvajanju sklepa Sveta. Kazalniki  glede virov in rezultatov bodo opredeljeni v 
okviru vsakega programa, ki se nanaša na sodel ovanje, ki ga financira EU, in se sklene med 
Komisijo in vsakim ČDO. Ta vrednotenja bodo v skladu z dolo čbami, ki se bodo nanašale na 
izvajanje 11. ERS.