EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 25.11.2020 JOIN(2020) 17 final SKUPNO SPOROČILO EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU AKCIJSKI NAČRT EU ZA ENAKOST SPOLOV III (GAP III) – AMBICIOZNA AGENDA ZA ENAKOST SPOLOV IN OPOLNOMOČENJE ŽENSK V ZUNANJEM DELOVANJU EU {SWD(2020) 284 final}



AKCIJSKI NAČRT EU ZA ENAKOST SPOLOV III (GAP III) – AMBICIOZNA AGENDA ZA ENAKOST SPOLOV IN OPOLNOMOČENJE ŽENSK V ZUNANJEM DELOVANJU EU Enakost spolov je temeljna vrednota EU in splošno priznana človekova pravica, obenem pa je tudi nepogrešljiva za dobro počutje, gospodarsko rast, blaginjo, dobro upravljanje, mir in varnost. Vsi ljudje v vsej svoji raznolikosti bi morali imeti enake možnosti, da svobodno stopajo po življenjski poti, ki so si jo izbrali, dosegajo uspeh na družbenem in gospodarskem področju ter v družbi enako sodelujejo in jo vodijo. EU je vodilna v svetu pri spodbujanju enakosti spolov kot ključnega političnega cilja v svojem zunanjem delovanju ter skupni zunanji in varnostni politiki, ki je usmerjen v pospešitev napredka pri doseganju globalnih ciljev, vključno s cilji trajnostnega razvoja (SDG), ki so temeljni del Agende 2030. EU si prizadeva za tridelni pristop, ki združuje vključevanje vidika spola, ciljno usmerjene ukrepe in politični dialog. Izzivi za enakost spolov so tako raznoliki kot so konteksti, v katerih se pojavljajo, zato terjajo sprecifične odzive. Vendar pa nobena država na svetu še ni na poti, da bi do leta 2030 dosegla enakost spolov in opolnomočenje vseh žensk in deklet. Leta 2020 mineva 25 let od sprejetja Pekinške deklaracije in izhodišč za ukrepanje ter 20 let od sprejetja Resolucije Varnostnega sveta OZN št. 1325 o ženskah, miru in varnosti. Določen napredek je bil sicer dosežen, vendar še vedno obstajajo globoko ukoreninjene neenakosti, med drugim glede osnovnega dostopa do zdravstva, izobraževanja in delovnih mest, pa tudi v smislu razširjenega nasilja zaradi spola povsod po svetu. Vendar izzivi predstavljajo tudi priložnosti. Ženske in dekleta čedalje pogosteje sodelujejo pri ustvarjanju svetovnih sprememb, nove generacije pa se dejavno udeležujejo svetovnih in lokalnih gibanj za zeleni in pravični prehod, enake pravice za vse, demokracijo ter mirne in vključujoče družbe. To je znak, da so pozitivne spremembe možne. Okrevanje po krizi zaradi COVID-19 mora biti priložnost za odpravo strukturnih neenakosti in gradnjo bolj vključujočih družb. Opirajoč se na strategijo EU za enakost spolov za obdobje 2020–2025, ki poziva k spolno enakostni Evropi, ta novi akcijski načrt EU za enakost spolov za obdobje 2021–2025 (v nadaljnjem besedilu: GAP III) poziva k spolno enakostnem svetu in dopolnjuje strategijo za enakost LGBTIQ za obdobje 2020–2025. Z njim se bo povečal prispevek EU k doseganju cilja trajnostnega razvoja št. 5 v vseh notranjih in zunanjih politikah EU in v celotni Agendi 2030. Izhajajoč iz ocene podpore EU enakosti spolov in posvetovanja z deležniki ta akcijski načrt zagotavlja okvir politike za okrepitev angažiranosti EU s poudarkom na petih stebrih: (1)bolj učinkovita angažiranost EU na področju enakosti spolov kot horizontalna prioriteta pri delu EU na področju politik in načrtovanja programov v okviru njenega zunanjega delovanja. Evropska komisija in visoki predstavnik znova potrjujeta, da bo do leta 2025 k temu cilju prispevalo 85 % vseh novih zunanjih ukrepov. V ta namen je potrebno nadaljnje vključevanje vidika spola v vse zunanje politike in sektorje ter spolno transformativen pristop, ki bo temeljil na pravicah in upošteval presečnost; (2)spodbujanje, skupaj z državami članicami EU, strateške angažiranosti EU na večstranski, regionalni in nacionalni ravni ter skupna pospešitev izvajanja GAP III v vsaki partnerski državi in regiji v tesnem sodelovanju s partnerskimi vladami, civilno družbo, zasebnim sektorjem in drugimi ključnimi deležniki. V ta namen bodo potrebni večje usklajevanje, sodelovanje in preglednost; (3)poudarek na ključnih področjih angažiranosti: zagotavljanje odprave vseh oblik nasilja zaradi spola, spodbujanje spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, krepitev ekonomskih in socialnih pravic ter opolnomočenje deklet in žensk, spodbujanje enake udeležbe in prevzemanja vodilne vloge, izvajanje agende o ženskah, miru in varnosti ter obravnavanje izzivov in izkoriščanje priložnosti, ki jih ponujata zeleni prehod in digitalizacija; (4)dajanje zgleda tako, da na najvišjih političnih in vodstvenih ravneh EU vzpostavi vodstveno strukturo, ki je uravnotežena po spolu in se s konkretnimi ukrepi odziva na vidik spola. Za to so potrebni vključenost vodstva, vlaganje v znanje, vire in združevanje virov z državami članicami EU; (5)poročanje in obveščanje o rezultatih, vzpostavitev kvantitativnega, kvalitativnega in vključujočega sistema spremljanja za povečanje javne odgovornosti, zagotavljanje transparentnosti in dostopa do informacij ter izboljšanje vidnosti rezultatov prizadevanj EU po vsem svetu. 1.Učinkovitejša angažiranost EU za enakost spolov 1.1.Odpravljanje temeljnih vzrokov za neenakost spolov: tri temeljna načela Da bi se odpravili temeljni vzroki za neenakost spolov ter okrepilo preprečevanje najrazličnejših stereotipov in predsodkov, ki še vedno prevladujejo v mnogih kontekstih, bi moralo ukrepanje EU slediti trem načelom: ·izvajanje spolno transformativnega pristopa (tj. pristopa, ki bo spreminjal razmerja moči med spoloma). To pomeni preučevanje, preizpraševanje in spreminjanje togih spolnih norm in neravnovesij moči, ki ženske in deklice postavljajo v slabši položaj ter v družbi povzročajo diskriminacijo, ki se začne že v zgodnjem otroštvu in se pojavlja v vseh starostnih skupinah. To pomeni tudi, da EU spodbuja spremembe v družbenih odnosih, med drugim z dejavnim vključevanjem moških in dečkov ter osredotočanjem na mlade kot pobudnike sprememb. Da bi bilo mogoče delati na način, ki upošteva posamezne kontekste, je poglavitno vzpostaviti močna partnerstva in dialog z lokalnimi akterji, civilno družbo in lokalnimi skupnostmi ter podpreti organizacije žensk; ·obravnavanje presečnosti spola z drugimi oblikami diskriminacije . Osredotočiti bi se bilo treba na najbolj prikrajšane ženske, na primer pripadnice domorodnih ljudstev in rasnih/etničnih/verskih manjšin, prisilno razseljene ženske, migrantke, ekonomsko in socialno prikrajšane ženske ter ženske, ki živijo na podeželskih in obalnih območjih, saj se navedene skupine srečujejo z večplastno diskriminacijo. Upoštevati bi bilo treba posebne izzive, s katerimi se spopadajo dekleta in starejše ženske. Invalidne ženske, ki so zaščitene tudi s Konvencijo ZN o pravicah invalidov, so še posebej prikrajšane. Pravice invalidnih žensk bi morale biti v središču prihodnje strategije o pravicah invalidov, ki bo zajemala obdobje 2021–2030. V istem duhu je spodbujanje pravic LGBTIQ oseb v središču strategije EU za enakost LGBTIQ oseb, ki jo je treba upoštevati skupaj z GAP III. Vse presečne razsežnosti so enako pomembne;

·upoštevanje pristopa, ki temelji na človekovih pravicah in ki načela nediskriminacije in boj proti neenakostim umešča v središče vseh ukrepov. To vključuje pomoč vsem ljudem, da uresničujejo svoje človekove pravice, sodelujejo pri sprejemanju odločitev, ki jih zadevajo, in zahtevajo varstvo, kadar so njihove pravice kršene. EU bi morala še naprej obsojati kršitve in zlorabe pravic žensk in deklet ter močno podpirati civilno družbo ter ženske in moške, ki si prizadevajo za enakost spolov in opolnomočenje žensk, vključno z zagovornicami človekovih pravic. Unija bi morala podpreti vključitev verskih akterjev v prizadevanja za enakost spolov v skladu z okvirom vere za pravice (Faith for Rights) . Evropska komisija bo okrepila in posodobila metodologijo, ki povezuje enakost spolov in na pravicah temelječ pristop ter zajema presečnost, v zbirki orodij za na pravicah temelječ pristop k razvojnemu sodelovanju EU, ki zajema vse človekove pravice (Tool-box: a rights-based approach, encompassing all human rights for EU development cooperation . 1.2. Spodbujanje vključevanja vidika spola v vsa področja zunanjega delovanja EU Vključevanje vidika spola ostaja glavno sredstvo za doseganje enakosti spolov. Njegov namen je zagotoviti, da vse politike in programi čim bolj povečajo svoje koristi za vse in prispevajo h končanju ohranjanja neenakosti. Evropska komisija in visoki predstavnik sta zavezana vključevanju vidika spola v vse politike in ukrepe kot odgovornosti vseh, tudi v institucijah EU. Države članice so pozvane, da se pridružijo tem prizadevanjem. Cilj trajnostnega razvoja št. 5 je eden od treh, ki se na svetovni ravni najmanj financirajo. EU se je zavezala, da bosta enakost spolov in opolnomočenje žensk in deklet do leta 2025 pomemben ali glavni cilj najmanj 85 % vseh novih zunanjih ukrepov. Kot rezultat napredka, ki je bil dosežen na podlagi akcijskega načrta EU za enakost spolov za obdobje 2015–2020, se je ta delež vztrajno povečeval s približno 58 % iz leta 2016 na 65 % leta 2019. EU je zdaj odločena doseči cilj 85 % do leta 2025. V ta namen se bodo pri zasnovi vseh zunanjih programov, ki jih financira EU, porabljali trije minimalni standardi: 1.izvajanje in uporaba posodobljenih analiz glede na spol, ki tvorijo podlago za odločanje o prihodnjem ukrepanju, ter vključevanje teh analiz v vse ustrezne dialoge, politike, strategije, programe in dejavnosti; 2.uporaba spolno občutljivih kazalnikov in statistik, ki so razčlenjeni po spolu, za spremljanje in ocenjevanje; 3.zagotavljanje prepričljivih razlogov, ki temeljijo na ugotovitvah analize enakosti spolov, za utemeljitev vseh ukrepov, za katere se šteje, da ne bodo prispevali k enakosti spolov. Evropska komisija in visoki predstavnik bosta spodbujala ukrepe, ki so osredotočeni na enakost spolov kot glavni cilj in imajo transformativni potencial. V vsaki državi se bo podprl najmanj en ukrep, katerega glavni cilj bo enakost spolov. Evropska komisija bo okrepila tudi svojo podporo pripravi proračuna, ki upošteva vidik spola, in to prek programov podpore upravljanju javnih financ. Zagotovila bo, da bodo nova poročila o ocenah javnih odhodkov in finančne odgovornosti vključevala modul o odzivanju na vidik spola. V skladu s prakso načrta EU za zunanje naložbe se bo pri izvajanju instrumenta NDICI uporabljal celostni pristop, ki podporo za zasebne naložbe v partnerskih državah združuje z ukrepi za izboljšanje naložbenega okolja. Z načrtom za zunanje naložbe se bodo obravnavale ovire za opolnomočenje žensk, pri sredstvih in jamstvih iz naslova operacij mešanega financiranja EU pa bo upoštevan vidik spola. EU bi morala še naprej spodbujati enakost spolov v okviru svoje trgovinske politike. Novi trgovinski sporazumi bi morali vključevati trdne določbe o enakosti spolov ter biti skladni z ustreznimi konvencijami MOD in ZN . Skladnost s temi konvencijami bi se morala še naprej zahtevati v okviru nove uredbe o splošni shemi preferencialov, ki bo začela veljati leta 2024. EU bo poleg tega še naprej vključevala namenske analize glede na spol v vse predhodne ocene učinka, ocene učinka na trajnostni razvoj in preglede politike, povezane s trgovino. Glede na pomembno vlogo, ki jo imajo ženske v dobavni verigi v ribiškem sektorju, vključno z akvakulturo, se za projekte na tem področju že uporablja sektorska podpora iz sporazumov o partnerstvu za trajnostno ribištvo . Ker ženske in dekleta predstavljajo približno polovico vseh mednarodnih migrantov, je treba priznati njihov prispevek h gospodarskemu in družbenemu razvoju v izvornih, tranzitnih in ciljnih državah, pa tudi njihove posebne potrebe. EU bi morala zagotoviti, da se človekove pravice migrantk v celoti uresničujejo prek migracijskih politik, programov in predpisov, ki se odzivajo na vidik spola, ter da se na svetovni, regionalni in nacionalni ravni okrepi upravljanje migracij, ki upošteva posebne potrebe, ki izhajajo iz različnosti spolov. EU bo gradila na pridobljenih izkušnjah, med drugim v okviru nujnega skrbniškega sklada Evropske unije za Afriko. V okviru humanitarne pomoči EU bi se morala še naprej upoštevati vidika spola in starosti, cilj pa bi moral biti odzivanje na potrebe z vidika spola in starosti ob upoštevanju posebnih potreb, ranljivosti in zmogljivosti vseh. K tem prizadevanjem bodo prispevali označevalec za spol in starost , ki ga Komisija uporablja pri humanitarni pomoči, ter ciljno usmerjeni ukrepi. Izvajanje GAP III bo prispevalo k povezavi treh elementov: humanitarnosti, razvoja in miru, pri tem pa se močno spodbuja sodelovanje med akterji.

Ključno vlogo pri spodbujanju enakosti spolov in opolnomočenju žensk imajo raziskave in inovacije. Program Obzorje Evropa bo prek mednarodnega sodelovanja prispeval k skupnim rešitvam za svetovne izzive, in sicer s podpiranjem študij spolov in presečnih raziskav, dostopa žensk do finančnih sredstev za raziskave in vključevanja žensk v raziskovalne poklicne poti ter vključevanja vidika spola v raziskovalne vsebine. 2.Spodbujanje strateške angažiranosti EU na nacionalni, regionalni in večstranski ravni Pri izvajanju GAP III si je treba prizadevati za usklajeno, strateško in dosledno sodelovanje EU na večstranski, regionalni in nacionalni ravni. 2.1.Sodelovanje na nacionalni ravni Delegacije EU ter operacije in misije skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) bi na podlagi trdnega profila države glede na enakost spolov v sodelovanju z veleposlaništvi držav članic EU morale pripraviti načrt za izvajanje na nacionalni ravni, v katerem bi bile določene prioritete politike ter opredeljeni ukrepi in ključni cilji, izbrani s tematskih področij politike, določenih v poglavju 3 k temu skupnemu sporočilu. EU bi morala sodelovati v partnerstvu z nacionalnimi mrežami in ministrstvi s področja enakosti spolov. Kjer je mogoče, bo podprla ustrezne nacionalne in sektorske strategije za enakost spolov, saj je to ključno za dolgoročno trajnost delovanja EU. EU bi morala ohranjati reden dialog o izvajanju GAP III in pri delu sodelovati z različnimi akterji, kot so lokalni organi in organizacije civilne družbe, aktivistke za pravice žensk, zagovorniki človekovih pravic, mladi in verske organizacije. Načrti držav za sodelovanje EU s civilno družbo bodo vključevali vidik spola in zagotovili smiselno udeležbo organizacij žensk in deklet ter lokalnih organizacij. EU bi si morala prizadevati za tesno usklajevanje z nacionalnimi predstavništvi mednarodnih organizacij, zlasti s sistemom ZN. Pri spodbujanju enakosti spolov ter poslovnih standardov in standardov na področju človekovih pravic bi morala sodelovati tudi z zasebnim sektorjem. 2.2.Krepitev angažiranosti EU na večnacionalni in regionalni ravni EU bi morala okrepiti svoje sodelovanje, dialog in partnerstvo z regionalnimi deležniki, tako da bi podpirala strategije za enakost spolov, ki jih izvajajo mednarodne in regionalne organizacije, ter zagotovila vključitev vidika spola v vse regionalne programe. Spodbujanje sinergij med regionalno in nacionalno ravnjo je ustvarilo pozitivne rezultate pri regionalnem sodelovanju EU v južnem sosedstvu. Taka primera sta okrepitev partnerstva med EU in Svetom Evrope na področju preprečevanja nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter boju proti njima v skladu s standardi in cilji Konvencije Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulska konvencija) in podpiranje Unije za Sredozemlje pri zagovarjanju človekovih pravic žensk, in to bi se moralo tudi nadaljevati. Pristopni proces EU je spodbudil zakonodajne reforme, ki spodbujajo enakost spolov v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah, saj se od njih pričakuje, da se postopno uskladijo s pravnim redom EU o enakosti spolov in vzpostavijo institucionalni okvir za njegovo izvrševanje. EU bi podobno morala podpreti pobude, kot so Komisija Združenja držav jugovzhodne Azije (ASEAN) za spodbujanje spoštovanja in varstvo pravic žensk in otrok, deklaracija pacifiških voditeljev o enakosti spolov in strategija iz Montevidea v Južni Ameriki. V okviru partnerstva med Afriko in EU bi morala podpreti ciljno usmerjene pobude Afriške unije, kot sta strategija za enakost spolov in opolnomočenje žensk (2018–2028) ter novo desetletje vključevanja afriških žensk na finančno in gospodarsko področje (2020–2030). Zagovarjati bi morala tudi polno ratifikacijo in izvajanje Protokola iz Maputa in Protokola k Afriški listini o človekovih pravicah in pravicah ljudstev o pravicah žensk v Afriki. Z vključevanjem enakosti spolov na vsa delovna področja partnerstva med Afriko in EU bi EU morala okrepiti tudi vlogo žensk kot imetnic pravic, mirovnic in nosilk odločanja pri spodbujanju miru in varnosti, demokracije ter vladavine prava in podpreti njihov dostop do pravnega varstva in osnovnih storitev. Poleg tega mi morala podpora afriškemu celinskemu območju proste trgovine ustvarjati koristi za ženske. V širšem okviru razvoja mest se bodo poslovne priložnosti za ženske in njihova udeležba podpirale v okviru sodelovanja med mesti EU in afriškimi mesti na podlagi pobude z naslovom Izziv za 100 pametnih mest. V okviru regionalnega delovanja bi morala EU obravnavati izzive, povezane s spolom, ki imajo čezmejno razsežnost, kot so podnebne spremembe, migracije in prisilna razselitev, vključno s trgovino z ljudmi in varnostjo. V afriških državah se bo začel izvajati nov program za krepitev zmogljivosti vojaškega osebja za podporo varnosti in razvoja, ki bo vključeval agendo o ženskah, miru in varnosti. Evropska komisija in visoki predstavnik bosta v vsaki regiji, kadar koli bo primerno, podprla transformativne ukrepe za enakost spolov, ki bodo temeljili na analizi regije glede na enakost spolov. Na primer, v Podsaharski Afriki bi morala biti podpora namenjena partnerstvom med več državami, ustvarjanju sinergij na področju prizadevanj za obravnavo spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, izobraževanju, prehrani ter dostopu žensk do finančnih sredstev in poslovnih priložnosti. 2.3.Okrepitev vodilne vloge EU na večstranski ravni EU bi morala okrepiti svojo vodilno vlogo na področju enakosti spolov ter pravic in opolnomočenja žensk in deklet na večstranski ravni, kar bi prispevalo k spodbujanju te agende na mednarodnih forumih. Na podlagi svojih pristojnosti in mobilizacijske moči bi morala biti pripravljena nastopati kot pobudnica, predlagateljica in sopredlagateljica resolucij in deklaracij o enakosti spolov ter dosledno spodbujati spolno občutljivo rabo jezika v vseh resolucijah in deklaracijah. Krepitev in vzpostavljanje partnerstev in zavezništev je ključnega pomena za obnovitev obstoječih mednarodnih zavez za enakost spolov ter pravice in opolnomočenje žensk. To se je zlasti pokazalo pri spopadanju s svetovnimi izzivi, kot je COVID-19. Večstranske delegacije EU imajo posebno odgovornost za spodbujanje političnih pobud ob usklajevanju z diplomatskimi organi držav članic EU na terenu in partnerskimi državami. EU v okviru angažiranosti na mednarodni ravni dejavno sodeluje s sistemom ZN ter vsemi organi in specializiranimi agencijami ZN na področju enakosti spolov. Še naprej bi morala glasno zagovarjati pravice žensk v Svetu za človekove pravice in pri tem zagotavljati polno sodelovanje na različnih zasedanjih. Evropska komisija je skupaj z nekaterimi državami članicami EU vključena v Forum za generacijsko enakost, svetovno srečanje za enakost spolov, ki ga skliče Agencija ZN za ženske ter gostita mehiška in francoska vlada v partnerstvu s civilno družbo, zasebnim sektorjem in mednarodnimi organizacijami. Evropska komisija je sovoditeljica koalicije za ukrepanje za generacijsko enakost, ki je dejavna na področju boja proti nasilju zaradi spola.

EU bi morala še naprej tesno sodelovati v svetovni humanitarni pobudi Poziv k ukrepanju za zaščito pred nasiljem zaradi spola v izrednih razmerah ter njenem novem časovnem načrtu in jo spodbujati. EU bi morala še naprej sodelovati v skupinah G7 in G20, da bi spodbujala agendo o ženskah, miru in varnosti, opolnomočenje žensk in enakost spolov, med drugim tudi na trgu dela. V okviru skupine G20 si EU in druge članice dejavno prizadevajo za uresničitev cilja iz Brisbana (ki ga je skupina G20 sprejela leta 2014), tj. za 25-odstotno zmanjšanje razlike v stopnji delovne aktivnosti med moškimi in ženskami do leta 2025. V okviru OECD bo Evropska komisija še naprej dejavna članica mreže DAC za enakost spolov, katere cilj je izboljšati politike in prakse za okrepitev enakosti spolov v razvojnih programih ter varovati pravice deklet in žensk, s tem pa prispevati k Agendi za trajnostni razvoj do leta 2030. 3.Za svet enakosti spolov: poudarek na ključnih tematskih področjih angažiranosti Cilj GAP III je pospešiti napredek na področju enakosti spolov ter opolnomočenja žensk in deklet z določitvijo ciljev in ukrepov na šestih ključnih tematskih področjih politike. GAP III izhaja iz prejšnjih akcijskih načrtov za enakost spolov ter obravnava nove izzive in priložnosti, pri čemer zagotavlja skladnost med notranjimi in zunanjimi politikami. Posebni cilji in kazalniki za vsako od področij angažiranosti so navedeni v delovnem dokumentu služb Komisije z naslovom „Cilji in kazalniki kot okvir za izvajanje GAP III“. 3.1.Zagotavljanje odprave vseh oblik nasilja zaradi spola Vsak človek ima pravico do življenja brez vsakršnega nasilja. Vendar je to daleč od resničnosti, saj se povsod po svetu še vedno nadaljujejo številne oblike nasilja nad ženskami in dekleti zaradi spola, tj. nasilje, ki je usmerjeno proti ženskam zato, ker so ženske, ali ki jih prizadene bolj nesorazmerno, zaradi česar je to ena od najbolj razširjenih oblik kršitve človekovih pravic, o kateri se tudi najmanj poroča. Med najbolj ogroženimi skupinami so invalidke, pripadnice manjšin, migrantke ter LGBTIQ osebe. 35 % žensk je doživelo nasilje zaradi spola. V nekaterih državah ta delež dosega 70 %. Vsako leto več kot 4 milijonom deklic grozi pohabljanje ženskih spolovil. V nekaterih državah 40 % deklet sklene zakonsko zvezo pred 18. letom starosti, 12 % pa pred 15. letom starosti. Nasilje zaradi spola, ki izvira iz škodljivih družbenih norm in stereotipov v različnih kulturah in družbenih razredih, vpliva na vse skupnosti in ima ogromne posledice za žrtve, njihove družine, družbo in gospodarstvo . V kontekstu pandemije COVID-19 smo v mnogih delih sveta priče porastu feminicida in nasilja zaradi spola, vključno z nasiljem v družini. Krize zaradi pandemije COVID-19 naj bi bile med letoma 2020 in 2030 povod za dodatnih 13 milijonov otroških porok, ki se drugače ne bi zgodile. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·povečanju varstva – s podpiranjem zakonodaje, v kateri so kot kaznivo dejanje opredeljene vse oblike nasilja zaradi spola, in krepitvijo zmogljivosti institucij kazenskega pregona v skladu z mednarodnimi pravnimi okviri in okviri politike; ·spodbujanju preprečevanja – s preizpraševanjem škodljivih spolnih norm, sodelovanjem z vsemi ustreznimi deležniki za zagotovitev pristopa, osredotočenega na žrtev, in ukrepov za odpravljanje povratništva, med drugim tudi z vključevanjem moških in fantov ter tradicionalnih in verskih voditeljev; ·krepitvi pregona storilcev kaznivih dejanj, vključno s tistimi storilci, ki so vključeni v trgovino z ljudmi, tako da organi kazenskega pregona okrepijo pristop, ki je osredotočen na žrtev; ·povečanju zaščite preživelih žrtev s pristopom, ki je osredotočen na preživelo žrtev, med drugim s podpiranjem dostopa do življenjsko pomembnih socialnih in pravnih storitev, zlasti v nestabilnih in konfliktnih razmerah ter razmerah po konfliktih ali kadar se preživele žrtve srečujejo s presečnimi oblikami diskriminacije; ·podpiranju dostopa žrtev nasilja zaradi spola in žrtev trgovine z ljudmi do storitev psihosocialne podpore ter podpiranju njihove udeležbe v ekonomskem in družbenem življenju; ·varnim in kakovostnim humanitarnim ukrepom, ki podpirajo pripravljenost, preventivo in odziv na področju spolnega nasilja ter nasilja zaradi spola in delo v okviru pobude Poziv k ukrepanju za zaščito pred nasiljem na podlagi spola v izrednih razmerah; ·krepitvi organizacij za pravice žensk in družbenih gibanj ter organizacij civilne družbe, ki se ukvarjajo s presečno razsežnostjo nasilja zaradi spola in spolnega nasilja, povezanega s konflikti. 3.2.Spodbujanje spolnega in reproduktivnega zdravja ter pravic Spolno in reproduktivno zdravje ter pravice so ključni za pravico žensk in deklet do samoodločanja. EU ostaja zavezana spodbujanju, varstvu in spoštovanju vseh človekovih pravic ter popolnemu in učinkovitemu izvajanju Pekinških izhodišč za ukrepanje, akcijskega programa Mednarodne konference o prebivalstvu in razvoju ter rezultatov sklepnih konferenc o njunem pregledu. V tem kontekstu je še naprej zavezana tudi spolnemu in reproduktivnemu zdravju in pravicam. Vsak posameznik ima pravico do polnega nadzora ter svobodnega in odgovornega odločanja v zvezi z zadevami, ki vplivajo na njegovo spolnost ter spolno in reproduktivno zdravje, brez diskriminacije, prisile in nasilja, pa tudi do zdravega življenja in sodelovanja v gospodarstvu ter v socialnem in političnem življenju. Zagotoviti je treba dostop do kakovostnih in cenovno dostopnih celovitih informacij in izobraževanja o spolnem in reproduktivnem zdravju, vključno s celovitim izobraževanjem o spolnosti, ter zdravstvenih storitev.

Leta 2017 je med nosečnostjo in porodom ter po njima umrlo 295 000 mater. 94 % smrti mater se zgodi v razmerah, za katere so značilni nizki prihodki. Zapleti med nosečnostjo in porodom so vodilni vzrok smrti na svetu med najstnicami, starimi od 15 do 19 let. Škodljive spolne norme in stereotipi preprečujejo dostop do storitev načrtovanja družine, bodisi zaradi pravnih ovir bodisi zaradi pritiska skupnosti, nadlegovanja ali zlorab, obenem pa nazadovanje na področju enakosti spolov ogroža težko dosežen napredek in obstoječe predpise. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·omogočanju pravnega, političnega in družbenega okolja, ki varuje spolno in reproduktivno zdravje in pravice žensk in deklet ter izboljšuje dostop do kakovostnih storitev in informacij na tem področju, tudi v zvezi s preprečevanjem in zdravljenjem HIV/aidsa; ·odpravljanju škodljivih praks, kot so pohabljanje ženskih spolovil, otroška, zgodnja in prisilna poroka ter spolno selektivni splav, s podpiranjem nacionalnih, regionalnih in svetovnih pobud; ·povečanju storitev v humanitarnem okolju, vključno s porodniško oskrbo, zagotavljanjem minimalnega svežnja osnovnih storitev na področju spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, preprečevanjem širjenja HIV/aidsa, storitvami za reproduktivno zdravje ter zdravje mater in dojenčkov, storitvami na področju načrtovanja družine ter obravnavo posebnih prehranskih potreb in ranljivosti. 3.3.Krepitev ekonomskih in socialnih pravic ter opolnomočenje deklet in žensk Ženske in moški bi morali v vsej svoji raznolikosti imeti enake možnosti, enak dostop do zaposlovanja, dostojnega dela in enakega plačila za enako delo, da bi bili ekonomsko neodvisni. Poleg tega bi si morali enakovredno deliti obveznosti nege in oskrbe ter imeti enak dostop do ustrezne socialne zaščite, javnih storitev ter priložnosti za financiranje in poslovnih priložnosti. Poleg tega morajo imeti ženske in dekleta dostop do varnega ter cenovno in fizično dostopnega javnega prevoza na podeželju in v mestih. Ekonomsko opolnomočenje žensk je ključno za zmanjšanje revščine ter doseganje vključujoče in trajnostne rasti v skladu z Agendo 2030. Spodbujanje enakosti spolov bi po ocenah lahko do leta 2025 k svetovnemu BDP prispevalo približno 11 do 21 bilijonov EUR. Ekonomsko opolnomočenje Napredek pri odpravi vrzeli med spoloma v stopnjah delovne aktivnosti na svetovni ravni je zastal . Ženske so zaradi plačilne vrzeli še bolj prikrajšane . Predpisi in prakse s področja premoženjskih razmerij, dostopa do bančnega posojila, dednih pravic ter dostopa do osebnih dokumentov in aplikacij za identifikacijo so pogosto diskriminatorni do žensk ter omejujejo njihov dostop do sredstev in financiranja. V tem kontekstu je pomembno tudi podpiranje ekonomskega opolnomočenja migrantk v EU. Akcijski načrt EU o integraciji in vključevanju zajema ukrepe v podporo ekonomskemu opolnomočenju žensk. Leta 2020 je na trgu dela manj kot 50 % žensk v primerjavi s 76 % moških, kar pomeni 27-odstotno vrzel med spoloma na svetovni ravni. Ženske opravijo 76,2 % vseh ur neplačane nege in oskrbe ter gospodinjskega dela na svetovni ravni, kar zmanjšuje njihove možnosti v izobraževanju in na trgu dela. Pandemija COVID-19 vpliva neposredno na ženske, saj so nesorazmerno bolj zastopane v sektorjih, ki jih je prizadela kriza, ter v negotovih in neformalnih oblikah zaposlitve, pa tudi v delovni sili v skrbstvenem sektorju (med drugim na področju izobraževanja, socialnega dela in zdravja ter kot delavke v gospodinjstvu). Poleg tega ženske nosijo čedalje večje breme neplačanega dela na področju nege in oskrbe. To izpostavlja nujno potrebo po sprejetju nediskriminatornih in vključujočih sistemov socialne zaščite in uvedbi formalnih oblik zaposlitve ter po razširitvi pravic delavcev na neformalne in prekarne delavce in delavke. Poleg tega se je treba osredotočati zlasti na izboljšanje delovnih pogojev in plačil zaposlenih v negi in oskrbi. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·spodbujanju dostojnega dela, enakemu plačilu in pravicam delavcev ter prehodu žensk na uradno gospodarstvo, med drugim z zmanjševanjem segregacije na trgu dela, spodbujanjem žensk pri zavzemanju vodilnih položajev in povečanjem njihove pogajalske moči pri ekonomskem in gospodinjskem odločanju ter v socialnem dialogu v sektorjih, kjer je večina zaposlenih žensk, vključno z gospodinjskim delom, ter netradicionalnih sektorjih; ·ustvarjanju spodbudnega okolja za ekonomske dejavnosti žensk in dostopa do produktivnih virov ter ekosistemskih storitev, vključno z dostopom žensk do zemljišč, dejavnosti na morjih in oceanih, nakazil, tehnologije, finančnih sredstev, sredstev in načinov za identifikacijo ter nadzora nad mobilnostjo, vključno z dostopom do varnih in cenovno ugodnih možnosti prevoza; ·podpiranju splošnih sistemov socialne zaščite ter priznavanju, zmanjševanju in porazdelitvi neplačane nege in oskrbe ter gospodinjskega dela z zagotavljanjem večje podpore za pripravo proračuna, ki upošteva vidik spola; ·preizpraševanju spolnih norm v gospodinjstvih in na trgu dela, priznavanju odgovornosti moških in fantov ter spodbujanju zakonodajnega razvoja, na primer z uvedbo plačanega očetovskega dopusta; ·podpiranju ženskega podjetništva in podjetij, ki jih vodijo ženske, vključno s socialnim podjetništvom, in dostopa žensk do finančnih sredstev z zagotavljanjem inovativnih naložbenih načrtov prek evropskega partnerstva za inovacije, da bi se odpravil neuspeh trga pri doseganju žensk ter spodbujalo ustanavljanje MSP. Dodatni ciljno usmerjeni ukrepi bodo vključevali storitve za razvoj podjetništva in podporo zaposlovanju, med drugim za ženske v kontekstih obnove in okrevanja ter prisilno razseljene ženske; ·podpiranju in opolnomočenju migrantk, kar bo prispevalo k trajnostnemu razvoju izvornih, tranzitnih in ciljnih držav na podlagi nakazil, spretnosti in veščin ter znanj; ·spodbujanju enakosti spolov prek trgovinske politike, med drugim z angažiranostjo EU v Svetovni trgovinski organizaciji in njenimi prizadevanji na področju pomoči trgovini, ter zagotavljanju neposredne uporabe ocen učinka trgovinskih pobud na trajnostni razvoj in pregledov politike. Spodbujanje enakosti spolov v izobraževanju Svetovni napredek na področju enake zastopanosti spolov pri vpisu v osnovne in srednje šole še ni prispeval k odpravi vrzeli med spoloma pri šolanju in učenju. Od 740 milijonov nepismenih odraslih na svetu sta dve tretjini žensk. Leta 2016 335 milijonov učenk in dijakinj v šoli ni imelo dostopa do vode in mila. Samo približno 30 % študentk v visokošolskem izobraževanju se odloča za študij naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike.

Dostop deklet do izobraževanja omejujejo nezadosten napredek pri zagotavljanju njihovega spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, nevarna učna okolja in pomanjkanje ustrezne sanitarne infrastrukture. Ocena ZN iz leta 2016 je pokazala, da je 246 milijonov otrok po vsem svetu doživelo nasilje zaradi spola v šoli, ki še posebej prizadene prikrajšana dekleta in otroke. Otroške, zgodnje in prisilne poroke in zgodnja nosečnost vplivajo na stopnje končanega srednješolskega izobraževanja deklet (ki so za 36,9 % nižje od stopnje, ki jo dosežejo fantje), kar ogroža njihovo možnost za zaslužek in moč pri odločanju. Z vsakim dodatnim letom osnovnega izobraževanja se možna plača deklet poveča za 10–20 %. Zaradi nezadostne dostopnosti šol so med invalidkami te razlike še večje. Spolni stereotipi omejujejo dekleta v prizadevanjih, da bi stopila na poklicno pot kot znanstvenice in inženirke, fante pa odvračajo od iskanja zaposlitve v sektorju nege in oskrbe. Poleg tega ženskam preprečujejo napredovanje na vodilne položaje, tudi v izobraževanju, čeprav večino zaposlenih na tem področju predstavljajo prav učiteljice. V okoljih, ki so jih prizadele krize, vključno s pandemijo COVID-19, se je z zaprtjem šol povečalo tveganje dela otrok, nasilja v družini, spolnega izkoriščanja, zgodnje nosečnosti ter otroških, zgodnjih in prisilnih porok. Dekleta imajo manjši dostop do izobraževanja na daljavo, saj nimajo enakega dostopa do interneta in tehnologije mobilne telefonije kot fantje (za 17 % oziroma 26 % manjši dostop na svetovni ravni). Polovica vseh begunskih deklet, vpisanih v srednje šole, se po pandemiji COVID-19 ne bo več vrnila v šolo. V okoljih, kjer je potrebna humanitarna pomoč, se je proračun EU za izobraževanje v izrednih razmerah znatno povečal z 1 % leta 2015 nad 10 % leta 2019, kar pomeni, da je več kot 8,5 milijona deklic in dečkov iz 59 držav po svetu imelo koristi od več kot 450 milijonov EUR. EU tako daje zgled in se zavzema za izobraževanje kot način za spodbujanje miru in zaščite. Potreben je nov pristop, ki gre dlje od enake zastopanosti spolov, izražene v številkah, in se osredotoča na to, kako lahko sistem izobraževanja spodbudi enakost spolov. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·spodbujanju enakosti poslov v kakovostnem, cenovno ugodnem in vključujočem izobraževanju na vseh ravneh ter prek njega, pri čemer je treba ohraniti 10 % sredstev za humanitarno pomoč za financiranje izobraževanja v nujnih primerih ter povečati skupno financiranje izobraževanja; ·vzpostavitvi močnejših sistemov izobraževanja, ki se odzivajo na vidik spola, da bi se spodbujala enakost spolov in dosegali pravičnejši rezultati izobraževanja za dekleta in fante, in sicer z ustvarjanjem varnih in zdravih učnih okolij, zaposlovanjem učiteljev, usposabljanjem in poklicnim razvojem, učnimi načrti in gradivi ter sodelovanjem s starši in skupnostmi; ·povečanju naložb v izobraževanje deklet, da se zagotovijo enak dostop do vseh oblik izobraževanja in usposabljanja, med drugim do znanosti, tehnologije, inženiringa in matematike, digitalne pismenosti in usposobljenosti ter strokovnega in poklicnega izobraževanja in usposabljanja; ·izboljšanju dostopa do celovitega izobraževanja o spolnosti za najstnike, ki se šolajo, in tiste, ki šole ne obiskujejo; ·sprejemanju odločnih ukrepov v izobraževanju in prek njega za odpravo spolnih stereotipov, diskriminatornih družbenih norm in nasilja zaradi spola v šoli. Spodbujanje splošnega dostopa do zdravstva Javni zdravstveni sistemi ne prejemajo dovolj finančnih sredstev, kar močno vpliva na storitve za dekleta in ženske. Najmanj 50 % svetovnega prebivalstva nima dostopa do zdravstvenih storitev, ki jih potrebuje, približno ena tretjina poročenih žensk v državah v razvoju pa meni, da ima majhen vpliv na svoje zdravstveno varstvo ali da ga sploh nima. Kriza zaradi COVID-19 je dodatno ogrozila izvajanje osnovnih zdravstvenih storitev in dostop do varnih zdravil in cepiv, zaradi česar se je povečalo število smrti mater in nenačrtovanih nosečnosti. V času pandemije se ženske negovalke in vzgojiteljice pogosto srečujejo z večjim tveganjem za zdravje. Zaradi preusmeritve virov v zdravstvih sistemih na spoprijemanje s COVID-19 so okrnjene storitve zdravljenja in preprečevanja HIV, prav tako pa se je povečala stigma in diskriminacija ljudi, ki imajo HIV, še zlasti žensk. Invalidke se spopadajo z večjim tveganjem zaradi nedostopnih informacij o preprečevanju in pomoči ter velikimi ovirami pri dostopu do zdravja ali osnovnih storitev na področju oskrbe z vodo, sanitarnih storitev in storitev na področju higiene. Trajnostno financiranje splošnega zdravstvenega varstva, vključno s storitvami na področju spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, je pomembnejše kot kdaj koli prej. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·spodbujanju splošnega zdravstvenega varstva v trajnostnih in odpornih zdravstvenih sistemih ter pravičnega dostopa do osnovnih storitev in informacij, med drugim na področju spolnega in reproduktivnega zdravja in pravic, varstva mater ter zmogljivosti za obravnavanje nalezljivih nenalezljivih bolezni, s posebnim poudarkom na invalidnih ženskah in dekletih, ob upoštevanju motenj v dostopu do varstva in nege, ki jih je povzročila pandemija COVID-19; ·zagotavljanju dostopnosti in enakega dostopa za ženske do diagnosticiranja, cepiv in zdravljenja COVID-19. ·povečanju dostopa do vode in ustrezne sanitarne infrastrukture ter odzivanju na neustrezno menstrualno higieno z ozaveščanjem, podpiranjem šolskih programov na področju sanitacije in zagotavljanjem sanitarne infrastrukture v šolah; ·programom o prehranjevanju, med drugim v okviru humanitarne pomoči, zlasti za noseče in doječe ženske ter otroke, mlajše od pet let. 3.4.Spodbujanje enakopravne udeležbe in prevzemanja vodilnih položajev Ženske in dekleta bi morale biti enakopravno vključene v javno in zasebno sfero, da bi se dosegla delujoča demokracija in gospodarstvo ter uresničile človekove pravice za vse. To ima pomembne koristi za celotno družbo, ki segajo od okrepljene verodostojnosti demokratičnih institucij do zmanjšanja razširjenosti državnega nasilja. Kljub temu so ženske še naprej premalo zastopane kot volivke, politične voditeljice in izvoljene uradnice, uradne mirovne pogajalke in mediatorke. Spremembe se dogajajo počasi na izvoljenih položajih in v organih odločanja na vseh ravneh. Čeprav je približno 39 % držav uvedlo kvote za zastopanost žensk v parlamentih ali političnih strankah, izvajanje ovirajo dejavniki, kot so spolni stereotipi, strukture političnih strank in nezadostno politično financiranje. V nacionalnih parlamentih po vsem svetu je le 25 % poslank, kar kaže na počasno povečanje z 11,3 %. Med letoma 1992 in 2018 je bilo samo 13 % pogajalk, 6 % mediatork in 6 % podpisnic v večjih mirovnih procesih. Ženske v javnem življenju, vključno s političarkami, novinarkami in aktivistkami, so pogosto podvržene nasilju zaradi spola, vključno z raznimi oblikami spletnega nasilja in tudi feminicida sredi državljanskega prostora, ki se vse bolj krči. Politično motivirani napadi na ženske se povečujejo v skoraj vsaki regiji, v letu 2019 pa jih je bilo rekordno veliko . Raziskava iz leta 2016 o političarkah iz 39 držav je pokazala, da je bilo 82 % žensk žrtev psihičnega nasilja, 44 % žensk pa je prejelo grožnje o nasilju. Obenem se je nova glasna generacija mladih žensk in deklet aktivistk začela boriti za številne cilje, med drugim za opolnomočenje deklet in žensk. Tem je treba dati priložnost, da spregovorijo in se vključijo. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·povečanju udeležbe in zastopanosti žensk ter žensk na vodilnih položajih v politiki, upravljanju in volilnih procesih na vseh ravneh v okviru podpore za demokracijo in programe upravljanja ter reform javne uprave; ·krepitvi zmogljivosti žensk kot političnih voditeljic v vladah in parlamentih prek usposabljanj in ženskih skupin ter spodbujanju zakonodajnih procesov in priprave proračuna, ki upoštevajo vidik spola, ter podpiranju programov mladih voditeljev; ·spodbujanju državljanske udeležbe mladih žensk in najstnic, tudi v partnerstvu z mladinskimi organizacijami, povečanju podpore organizacijam za parlamentarni nadzor, ki jih vodijo in v katerih so udeleženi mladi, ter povezovanju predstavnikov EU in držav članic; ·zmanjševanju spolnih stereotipov v medijskih vsebinah v sodelovanju z avdio-vizualnim sektorjem in mediji ter krepitvi in podpiranju pravic žensk kot uporabnic in pripravljavk informacij ter kot podjetnic in nosilk odločanja v sektorju ; ·krepitvi enake pravne sposobnosti in povečanju dostopa žensk do pravne varnosti prek podpore lokalnim prizadevanjem ter reform pravnega in pravosodnega sistema; ·spodbujanju ugodnega in varnega okolja, tudi spletnega, za civilno družbo, organizacije za pravice deklet in žensk, zagovornice človekovih pravic žensk, mirovnice, novinarke in predstavnice domorodnih ljudstev. Prizadevanja za okrepitev mehanizmov za zaščito in podpiranje vodilne vloge žensk bodo vključevala svetovna in regionalna vozlišča ter zagovorništvo in ukrepe, ki dokumentirajo nasilje nad zagovornicami človekovih pravic žensk. 3.5.Vključevanje agende o ženskah, miru in varnosti V 21. stoletju nesreče in krize, ki jih povzroča človek, vključno s konflikti, postajajo bolj kompleksne, dolgotrajne in vse bolj povezane s svetovnimi izzivi, kot so podnebne spremembe in degradacija okolja ter v zadnjem času pandemija. Učinki pandemije COVID-19 kažejo na osrednjo vlogo agende o ženskah, miru in varnosti, ki obravnava naraščajoče grožnje z nasiljem in vključevanje žensk prek povezave varnosti in enakosti spolov.

Konflikti, krize in nestabilnost ovirajo napredek proti trajnostnemu miru in varnosti ter doseganju ciljev trajnostnega razvoja. Agenda o ženskah, miru in varnosti je osredotočena na povezave med neenakostjo spolov in konfliktom ter načine njune medsebojne krepitve in poudarja, da je treba neenakost spolov razumeti kot temeljni vzrok in dejavnik konflikta in nestabilnosti. Neenakosti skupaj z izključevanjem žensk pri odločanju, priložnostih, storitvah in varnosti, ustvarjajo nestabilno podlago za konflikt in nasilje zaradi spola, zlasti kadar so povezani s šibko državno zmogljivostjo ali legitimnostjo odločanja. Preventivni ukrepi bi morali prilagoditi pristop, ki temelji na tveganjih, potrebah in pravicah. Ženske so pogosto žrtve v teh razmerah, vendar ne vedno: imajo številne vloge kot bojevnice, mirovnice, mediatorke, političarke, podjetnice in aktivistke. Število žensk, vključenih v mirovne procese, ostaja nizko kljub svetovnim, regionalnim in nacionalnim zavezam, številni mirovni sporazumi pa niti ne vključujejo določb o spolu, ki bi ustrezno obravnavale potrebe žensk. Prednostna naloga EU je povečati vključenost žensk v vseh zadevah, povezanih z mirom in varnostjo. EU bo na podlagi strateškega pristopa EU k vprašanju žensk, miru in varnosti izvajala svoj akcijski načrt za ženske, mir in varnost, ki določa jasne cilje in merila za izpolnjevanje v okviru ključnih prednostnih področij, ta so: (i) preprečevanje, (ii) zaščita, (iii) pomoč in obnova ter tri splošna in medsektorska načela (iv) udeležbe, (v) vključevanje vidika spola in (vi) dajanje zgleda. Doseči bi bilo treba cilje EU v zvezi z vprašanjem žensk, miru in varnosti, med drugim s političnimi in diplomatskimi prizadevanji voditeljev EU ter vključevanjem vidika spola in zagotavljanjem vključenosti ter vodilne vloge žensk v vse okvire, povezane z mirom in varnostjo. Sprejeti je treba tudi posebne ukrepe, vključno s ciljnim usposabljanjem vojaških sil, pravosodnih organov in varnostnih sil. Izkoristile se bodo sinergije med agendo za ženske, mir in varnost ter drugimi tematskimi prednostnimi področji. Spremljanje vprašanja žensk, miru in varnosti ter poročanje o njem se bosta uskladila z GAP III, med drugim tudi zaradi celovitega vključevanja okvira politike EU o vprašanju žensk, miru in varnosti v splošen okvir politike EU o enakosti spolov. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·podpiranju in izvajanju gradnje zmogljivosti ter usmerjanju za ženske na vodilnih položajih, pogajalke in mediatorke, da bi se izboljšali njihovi učinkovitost in kakovost njihove udeležbe v mirovnih procesih; ·prizadevanjem za doseganje najmanj 33-odstotne udeležbe žensk v vseh dejavnostih in projektih EU, ki so povezani z mirovnimi procesi; ·vzpostavitvi in institucionalizaciji posvetovalnih mehanizmov v zvezi z vsemi vprašanji, povezanimi s konflikti, v povezavi z lokalnimi aktivistkami in organizacijami civilne družbe v državah članicah in na konfliktnih območjih, kjer potekajo operacije in misije SVOP; ·vzpostavljanju obveznega usposabljanja o vključevanju vidika spola za vse osebje v poveljstvih, delegacijah EU, misijah in operacijah SVOP itd.; ·spodbujanju in podpiranju vključujočih politik ali dejavnosti v okviru celotne agende za ženske, mir in varnost s polno in enakopravno udeležbo, med drugim tudi moških in fantov; ·spodbujanju in podpiranju vladavine prava, sistema kazenskega pravosodja prek tranzicijske in restorativne pravičnosti in reforme varnostnega sektorja, da se odpravi nekaznovanost storilcev kaznivih dejanj spolnega nasilja in nasilja na podlagi spola; ·spodbujanju zagotavljanja medicinske, psihosocialne, pravne in varnostne podpore vsem žrtvama ali preživelim žrtvam spolnega nasilja in/ali nasilja zaradi spola, povezanega s konflikti. 3.6.Obravnavanje izzivov in izkoriščanje priložnosti, ki jih zagotavljata zeleni prehod in digitalizacija Spodbujanje pravičnega in vključujočega zelenega prehoda Ženske in dekleta v državah v razvoju še posebej čutijo vpliv podnebnih sprememb in degradacije okolja, kot so izguba ekosistemov, izguba dostopa do ključnih naravnih virov, podhranjenost ter bolezni dihal, bolezni, povezane z vodo in vektorske nalezljive bolezni. Ženske zajemajo 80 % ljudi, razseljenih zaradi vplivov podnebnih sprememb. Verjetnost, da bodo revne ženske ali otroci umrli v nesrečah zaradi podnebja, kot so orkani ali poplave, je 14-krat večja kot za moške. Ženske v povprečju predstavljajo 43 % kmetijske delovne sile v državah v razvoju, vendar manj kot 15 % vseh lastnikov kmetijskih zemljišč. Ženske kot glavne uporabnice naravnih virov in tiste, ki jih upravljajo, imajo poglavitno vlogo pri blažitvi podnebnih sprememb, prilagajanju nanje in varstvu okolja. Kljub temu se ne morejo enakopravno vključevati v povezane postopke upravljanja zaradi številnih razlogov, med katerimi so škodljive spolne norme, neustrezni pravni okviri, omejen dostop do izobraževanja in lastništvo zemljišč. Vendar se aktivistke z vsega sveta zavzemajo za okoljske pravice, mlade ženske pa prevzemajo vodilno vlogo pri zavzemanju za spremembe. EU je odločena, da bo ukrepala na področju razsežnosti spola v okviru degradacije okolja in podnebnih sprememb, med drugim ob upoštevanju nestabilnih razmer ter posebnih potreb in vlog prvotnih prebivalk na zadevnem ozemlju, ki so neposredno odvisne od naravnih virov. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·spodbujanju udeležbe deklet in žensk ter njihove vodilne vloge, da se zagotovijo strategije za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, zmanjšanje tveganja nesreč ter vključujoče in trajnostno upravljanje naravnih virov, ki se odzivajo na vidik spola; ·podpiranju mrež žensk v sektorjih zelenega prehoda, kot so trajnostno gospodarjenje z gozdovi, kmetijstvo in energetika; ·gradnji zmogljivosti, financiranju in podpori v zvezi z naložbami v nacionalne strategije in akcijske načrte za podnebje, okolje in zmanjšanje tveganja nesreč, ki se odzivajo na vidik spola; ·podpiranju ženskega podjetništva in zaposlovanja žensk v zelenem, modrem in krožnem gospodarstvu, vključno z gorivi in tehnologijami za čisto kuhanje, trajnostno energijo ter trajnostnimi ribolovnimi dejavnostmi, s spodbujanjem spolno transformativnega pristopa v kmetijstvu, ribištvu in akvakulturi ter v prehranskih sistemih na podlagi (i) gradnje zmogljivosti za ženske s podeželja, (ii) reform politike za pravičnejšo ureditev zemljiške posesti in upravljanje naravnih virov ter (iii) ekonomskega opolnomočenja in dostopa do finančnih sredstev; ·izboljšanju zbiranja podatkov o različnih vplivih podnebnih sprememb in degradacije okolja glede na spol za uporabo v politikah in ukrepih, ki se odzivajo na vidik spola. Izkoriščanje priložnosti za opolnomočenje žensk z digitalizacijo Spodbujanje enakega dostopa žensk do neizkoriščenih možnosti digitalnih tehnologij je osrednjega pomena na področju digitalne strategije in trajnostne rasti EU. Z vključitvijo dodatnih 600 milijonov žensk na svetovni splet po vsem svetu bi se BDP povečal za približno 13 milijard EUR, kar bi ustvarilo koristi za javno zdravje, izobraževanje, zaposlovanje žensk, podjetništvo, blaginjo skupnosti in družbeno življenje. Digitalne tehnologije in rešitve lahko pospešijo napredek pri enakosti spolov in opolnomočenju žensk na področjih, kot so izobraževanje, zaposlovanje in podjetništvo, ter preprečijo nasilje zaradi spola in se borijo proti njemu. Ženskam lahko pomagajo pri spopadanju z izrednimi razmerami, kot se je pokazalo na primeru pandemije COVID-19, blažitvi socialnih in ekonomskih posledic ter gradnji odpornosti. Elektronske storitve, kot je digitalno financiranje, lahko ustvarijo priložnosti za ekonomsko opolnomočenje žensk z izboljšanjem dostopa do finančnih storitev in njihove uporabe.

Digitalna vrzel, tj. razlika med tistimi, ki imajo dostop do digitalnih tehnologij in povezljivosti, ter tistimi, ki tega dostopa nimajo, vpliva na možnosti ljudi, da se vključijo in izkoristijo priložnosti digitalne dobe. Ta vrzel se močno razlikuje glede na geografske regije, velike razlike pa so tudi med moškimi in ženskami. Ženske na podeželju ali oddaljenih območjih so žrtve trojne diskriminacije (na podlagi dostopa do digitalnih storitev, spola in življenja na podeželju), zato se spopadajo z ogromnimi ovirami pri dostopu do uporabe digitalnih tehnologij, ki so posledica cenovne nedostopnosti, nizke digitalne pismenosti in družbenih norm. Digitalizacija prinaša tudi nova tveganja in izzive na področju enakosti spolov, ki so na primer povezani z možnimi spolnimi predsodki prek umetne inteligence ali s povečanjem nasilja zaradi spola. V državah z nizkimi in srednjimi dohodki ima mobilni telefon 165 milijonov manj žensk kakor moških. Internet uporablja 48 % žensk v primerjavi z 58 % moških. Ženske so premalo zastopane v poklicih na področju IKT: moški 4-krat verjetneje postanejo strokovnjaki za IKT. 52 % mladih žensk in deklet je bilo žrtev spletne zlorabe, ki med drugim vključuje pošiljanje grozilnih sporočil, spolno nadlegovanje in deljenje zasebnih posnetkov z drugimi brez soglasja. EU bi morala še naprej obravnavati strukturne ovire, ki so vzrok za digitalno vrzel po spolu, ter podpreti vključujočo in pravično digitalizacijo. To vključuje spodbujanje participativnega pristopa, ki se odziva na vidik spola, v razvojnih politikah, projektih in programih, ki podpirajo digitalizacijo partnerskih držav. Delovanje EU bi moralo prispevati k: ·spodbujanju reform politike in regulativnih reform v partnerskih državah, zagotavljanju uskladitve digitalizacije s pristopom EU, osredotočenim na ljudi, ustvarjanjem koristi za vse ob varovanju človekovih pravic na spletu in zunaj njega, in zagotavljanju varnega in zanesljivega kibernetskega prostora, kjer so podatki zaščiteni v skladu s standardi EU (npr. splošno uredbo o varstvu podatkov); ·izboljšanju dostopa deklet in žensk do cenovno ugodne, dostopne, varne in zanesljive digitalne povezljivosti, da se vključijo tudi ženske na podeželju in oddaljenih območjih; ·spodbujanju digitalne pismenosti med šolajočimi se dekleti in digitalnih spretnosti na področju zaposlovanja in podjetništva ob prizadevanjih za odpravo spolnih norm in stereotipov, ki ženske in dekleta odvračajo od tehnologije; ·podpiranju digitalnih inovatork in podjetnic v številnih industrijskih okoljih za vzpostavitev vključujočega digitalnega gospodarstva, na primer prek javno-zasebnih partnerstev, kot je mednarodna finančna korporacija, da bi se odpravile digitalne vrzeli po spolu v velikih tehnoloških družbah; ·podpiranju zagotavljanja javnih in zasebnih storitev prek digitalnih kanalov, tehnologij in storitev, ki se odzivajo na vidik spola (npr. e-uprava, digitalne finančne storitve) in ki bodo povečale vključevanje in udeležbo žensk in deklet v družbi. 4.EU daje zgled S premikom institucionalne kulture, ki se je začel z GAP II, se je dosegel precejšen, vendar neenakomeren napredek. EU je odločena, da bo z GAP III naredila velik korak naprej in okrepila svoje zmogljivosti pri reševanju vprašanj enakosti spolov in opolnomočenju žensk, kar je skupna odgovornost vseh njenih služb. Za to preoblikovanje sta potrebna vodstvo, ki se odziva na vidik spola , in zadostna institucionalna zmogljivost. Voditelji EU, vključno z vodji delegacij EU, morajo spodbujati enakost spolov in opolnomočenje žensk kot sestavni del njihovega imenovanja in ocenjevanja uspešnosti in še naprej krepiti institucionalno kulturo enakosti spolov. Izboljšati je treba institucionalno zmogljivost in povečati odgovornost v vseh generalnih direktoratov Komisije z dejavnostmi na področju zunanjega delovanja, v Evropski službi za zunanje delovanjem na delegacijah EU ter na misijah in operacijah skupne varnostne in obrambne politike. Na voljo mora biti osebje s strokovnim znanjem na področju spola, ki je razporejeno tako, da poroča najvišjim organom odločanja. V okviru GAP II so imele kontaktne osebe/točke za vprašanja spola osrednjo vlogo pri začetku sprememb v institucionalni kulturi, kar je prispevalo k resničnemu napredku. Njihova zmogljivost in vloga se bosta okrepili, med drugim z zagotavljanjem priložnosti za pridobivanje znanja in orodij, poleg tega se bo razširila njihova mreža. Spodbuja se tudi imenovanje višjih svetovalcev za vprašanja spola, ki pomagajo vodstvu in osebju pri zagotavljanju, da je enakost spolov med prednostnimi nalogami, in spodbujanju ključnih pobud. Vse relevantne službe letno poročajo o ozaveščanju o enakosti spolov v okviru letnih poročil o dejavnostih in svojih delovnih načrtov za enakost. EU se je v skladu s svojo strategijo za enakost spolov zavezala tudi, da bo prispevala k znatnemu napredku na področju enake zastopanosti spolov na vodstvenih položajih. Kot je v političnih usmeritvah napovedala predsednica Ursula von der Leyen, bo do konca mandata Komisije uravnotežena zastopanost spolov na vodstvenih položajih dosegla razmerje 50 : 50. Tudi ESZD si dejavno prizadeva za krepitev uravnotežene zastopanosti spolov na vodstveni ravni. Ključna prednostna naloga je države članice spodbuditi, da imenujejo kandidatke za vse položaje v ESZD, vključno z višjimi vodstvenimi položaji, ter za vodje misij in operacij SVOP. Poleg tega se interno izvajajo raznovrstni ukrepi za izboljšanje uravnotežene zastopanosti spolov na vseh ravneh. Vodstvu bo zagotovljeno obvezno usposabljanje o enakosti spolov in izvajanju GAP III. Spodbujanje enakosti spolov bi bilo treba vključiti na seznam osrednjih pristojnosti in odgovornosti vseh vodilnih in vodstvenih položajev. Ključno je izboljšanje splošnega in strokovnega znanja o vprašanjih spola v vseh sektorjih in na vseh ravneh, predvsem v delegacijah EU in veleposlaništvih držav članic na nacionalni ravni. To vključuje: (a)celovit program usposabljanja, ki temelji na analizi potreb po usposabljanju, in druge ukrepe za gradnjo zmogljivosti; (b)sredstva za raziskave, analizo in strokovno znanje. vključno s tehnično pomočjo v programih za vključevanje vidika spola in izvajanje GAP III; (c)združevanje virov in izmenjavo znanja z državami članicami EU in mednarodnimi organizacijami. 5.Poročanje in obveščanje o rezultatih