OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Eden od ciljev Evropske unije (EU) je krepitev blaginje in trajnostnega razvoja, ki temelji na visoko konkurenčnem socialnem tržnem gospodarstvu, usmerjenem v polno zaposlenost in socialni napredek. Pravica vsakega delavca do zdravih in varnih delovnih pogojev ter delovnih pogojev, ki spoštujejo njegovo dostojanstvo, je zapisana v členu 31 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Načelo 10 evropskega stebra socialnih pravic določa, da imajo delavci pravico do visoke ravni varovanja zdravja in zagotavljanja varnosti pri delu.

Predsednica Ursula von der Leyen se je v političnih usmeritvah zavezala, da bo predstavila evropski načrt za boj proti raku ki bo podprl države članice pri nadzoru in zdravljenju raka. Ta predlog izpolnjuje zavezo iz evropskega načrta za boj proti raku, akcijskega načrta za evropski steber socialnih pravic in Strateškega okvira EU za varnost in zdravje pri delu za obdobje 2021–2027, da bi dodatno zmanjšali izpostavljenost delavcev azbestu, ki je zelo nevarna rakotvorna snov. Ta predlog, ki je bil poudarjen kot ena prednostnih nalog v okviru teme 3 – močnejše gospodarstvo, socialna pravičnost in delovna mesta – Konference o prihodnosti Evrope , je ključni dosežek delovnega programa Komisije za leto 2022.

Varstvo delavcev pred izpostavljenostjo azbestu je prav tako ključna prednostna naloga Evropskega parlamenta. Ta je v svoji resoluciji iz oktobra 2021 določil celovit pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z azbestom v preteklosti. Komisija je zato sprejela sporočilo o prizadevanjih za prihodnost brez azbesta: evropski pristop k obravnavanju tveganj za zdravje zaradi azbesta. Celovito obravnava tveganje za javno zdravje, ki ga povzroča azbest, in predstavlja ukrepe na ravni EU za boj proti azbestu v njegovem celotnem življenjskem ciklu.

Poklicni rak je v EU glavni vzrok smrti, povezanih z delom. Povzroča ga predvsem izpostavljenost rakotvornim snovem, kot je azbest. Kar 78 % primerov rakavih obolenj, ki so bila v državah članicah priznana kot poklicna bolezen, je povezanih z azbestom. Pri vdihavanju lahko azbestna vlakna, ki se prenašajo po zraku, na primer povzročijo mezoteliom in pljučnega raka, pri čemer povprečni zamik med izpostavljenostjo in prvimi znaki bolezni znaša 30 let. Rak se lahko torej pojavi več desetletij po poklicni izpostavljenosti, tudi ko se delavci že upokojijo. Zato je težko slediti pretekli izpostavljenosti in opredeliti vzročno povezavo med izpostavljenostjo pri delu in rakavimi obolenji. Posledično je morda število ljudi, ki so zboleli za poklicnimi boleznimi, povezanimi z azbestom, podcenjeno.

Postopna prepoved uporabe azbesta v EU se je začela leta 1988 s prepovedjo krokidolita (imenovanega tudi modri azbest), in je bila nato razširjena na druge materiale, ki vsebujejo azbest. Od leta 2005 so v EU prepovedane vse oblike azbesta.

Prvi ukrep EU za varstvo delavcev pred posebnimi tveganji zaradi izpostavljenosti azbestu na delovnem mestu sega v leto 1983, ko je bila sprejeta Direktiva Sveta 83/477/EGS. Ta direktiva je bila večkrat bistveno spremenjena do zadnje kodificirane različice Direktive 2009/148/ES (v nadaljnjem besedilu: direktiva o izpostavljenosti azbestu pri delu). Ker je azbest rakotvorna snov, se določbe Direktive 2004/37/ES o varovanju delavcev pred nevarnostmi zaradi izpostavljenosti rakotvornim, mutagenim ali reprotoksičnim snovem pri delu (v nadaljnjem besedilu: direktiva o rakotvornih, mutagenih in reprotoksičnih snoveh) uporabljajo, kadar so ugodnejše za zdravje in varnost delavcev. To zajema zahtevo za zmanjšanje izpostavljenosti, saj še ni bilo mogoče opredeliti praga izpostavljenosti, pod katerim izpostavljenost azbestu ne pomeni tveganja za nastanek raka. Zato bi morali delodajalci v skladu z direktivo o rakotvornih, mutagenih in reprotoksičnih snoveh zagotoviti, da se tveganje, povezano z izpostavljenostjo delavcev azbestu na delovnem mestu, zmanjša v čim večjem obsegu in v vsakem primeru zmanjša na raven, ki je tehnično izvedljiva.

Direktiva o izpostavljenosti azbestu pri delu varuje delavce pred tveganji za njihovo zdravje, ki izhajajo ali bi lahko izhajala iz izpostavljenosti azbestu pri delu, vključno s preprečevanjem takih tveganj. V skladu z direktivo o izpostavljenosti azbestu pri delu je treba izpostavljenost pri vseh dejavnostih, pri katerih so delavci izpostavljeni ali bi lahko bili izpostavljeni azbestnemu prahu ali prahu materiala, ki vsebuje azbest, zmanjšati na najmanjši možni obseg in v vsakem primeru pod določeno zavezujočo mejno vrednost za poklicno izpostavljenost (OEL) v višini 0,1 vlaken/cm3 v osemurnem s časovno obremenitvijo izračunanem povprečju. To zajema primere, ko delavci ponovno pridejo na delovno mesto po izvedbi dejavnosti, kot so rušenje, odstranjevanje azbesta, popravila in vzdrževanje, za katere je mogoče predvideti, da bo določena mejna vrednost prekoračena kljub uporabi tehničnih preventivnih ukrepov za omejitev koncentracij azbesta v zraku. Če je mejna vrednost prekoračena, je treba ugotoviti razloge, delodajalec pa mora sprejeti ustrezne ukrepe za obvladovanje tveganja za izboljšanje razmer pred ponovnim pričetkom dela. Določeno je tudi, da se morajo delodajalci, če mejne vrednosti za poklicno izpostavljenosti ni mogoče upoštevati z drugimi sredstvi, delavcem zagotoviti ustrezno osebno varovalno opremo za zaščito dihal in drugo osebno varovalno opremo. Poleg tega za delodajalce veljajo stroge obveznosti glede varstva, načrtovanja in usposabljanja.

Pridobivanje, proizvodnja in predelava azbesta so sicer prepovedani, vendar je v celotni EU prisotna težava iz preteklosti, ki predstavlja izziv za javno zdravje in zdravje pri delu, saj je azbest še vedno prisoten v številnih starejših stavbah, ki bodo v prihodnjih letih verjetno prenovljene, prilagojene ali porušene. Cilj vala prenove za Evropo v okviru evropskega zelenega dogovora je zlasti pospešiti prenovo stavb po vsej EU. Ker se tveganje izpostavljenosti azbestu pojavlja predvsem med prenovo, vzdrževanjem in rušenjem, je pomembno okrepiti preventivne ukrepe za nadaljnjo omejitev izpostavljenosti delavcev azbestu.

Po ocenah je azbestu trenutno izpostavljenih 4,1 do 7,3 milijona delavcev. Tveganje te izpostavljenosti je večinoma povezano z ravnanjem z materiali, ki vsebujejo azbest, in širjenjem azbestnih vlaken med gradbenimi deli, kot so prenova, vzdrževanje, popravila in rušenje. Od vseh delavcev, izpostavljenih azbestu, jih 97 % dela v gradbenem sektorju, vključno s povezanimi poklici, kot so krovci, vodovodarji, tesarji in polagalci podov. Izpostavljenost azbestu je prisotna tudi v drugih gospodarskih sektorjih, npr. pri ravnanju z odpadki (2 % vseh izpostavljenih delavcev), v rudnikih in kamnolomih, pri gašenju požarov, izkopavanju in vzdrževanju predorov ter vzorčenju in analizi azbesta. Obstaja tudi tveganje izpostavljenosti pri popravilu ali razgradnji ladij, vrtalnih ploščadi in prevoznih sredstev, kot so vlaki in zrakoplovi z azbestno izolacijo.

Za zagotovitev, da bodo ukrepi za varstvo delavcev pred izpostavljenostjo azbestu kar najbolj učinkoviti, je treba direktivo o izpostavljenosti azbestu pri delu posodabljati z novimi znanstvenimi spoznanji, pridobljenimi od zadnje obsežne revizije.

Sedanja mejna vrednost za poklicno izpostavljenost 0,1 vlaken/cm3 v direktivi o izpostavljenosti azbestu pri delu je bila določena leta 2003 na podlagi znanstvenega in tehnološkega znanja, ki je bilo razpoložljivo v tistem času. V direktivi o izpostavljenosti azbestu pri delu so vključene minimalne zahteve, ki bi morale biti revidirane na osnovi pridobljenih izkušenj in razvoja tehnologije na tem področju. Glede na najnovejši znanstveni in tehnični razvoj je mogoče izboljšati varstvo delavcev, izpostavljenih azbestu, in tako dodatno zmanjšati verjetnost, da bi delavci zboleli za boleznimi, povezanimi z azbestom. Poleg tega so štiri države članice v svoji nacionalni zakonodaji že uvedle strožje mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost.

Predlagana sprememba direktive o izpostavljenosti azbestu pri delu bo povečala učinkovitost mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost v skladu z Direktivo, saj bo posodobljena na podlagi najnovejših razpoložljivih znanstvenih dokazov. Predlagano spremembo podpirata najnovejša poglobljena ocena direktive o izpostavljenosti azbestu pri delu (naknadna ocena direktiv EU o varnosti in zdravju pri delu iz leta 2017) in najnovejša ocena izvajanja direktiv EU o varnosti in zdravju pri delu, ki zajema obdobje 2013–2017. V zadnji poglobljeni oceni direktive o izpostavljenosti azbestu pri delu je bilo ugotovljeno, da je ta še vedno zelo pomembna in da bi bilo treba za povečanje njene učinkovitosti glede na znanstveni napredek razmisliti o znižanju mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost, ki je določena v navedeni direktivi.

Komisija je Odbor za oceno tveganja (RAC) Evropske agencije za kemikalije (ECHA) zaprosila, naj oceni znanstveno ustreznost sedanje mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost azbestu, s čimer bi utemeljili pripravo predloga za spremembo direktive o izpostavljenosti azbestu pri delu. Znanstveno mnenje Odbora za oceno tveganja je bilo sprejeto junija 2021. Odbor je v mnenju potrdil, da za azbest ni varne mejne vrednosti izpostavljenosti, kar pomeni, da lahko vsaka izpostavljenost azbestu sčasoma povzroči bolezen. Tako je bilo izpeljano razmerje med vrednostjo izpostavljenosti in povezanim tveganjem, pri čemer je bilo presežno tveganje smrtnosti zaradi pljučnega raka in mezotelioma (združeno) izraženo kot funkcija koncentracije vlaken v zraku. Poleg tega se je tristranski Svetovalni odbor za zdravje in varnost pri delu soglasno strinjal, da je treba znižati sedanjo mejno vrednost za poklicno izpostavljenost.

Zmanjšanje izpostavljenosti azbestu na delovnem mestu z znižanjem mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost po vsej EU učinkovito prispeva k preprečevanju rakavih obolenj in smrti. Posledično izboljšuje varovanje delavcev, tako da podaljšuje trajanje, kakovost in produktivnost delovnega življenja delavcev v Uniji, poleg tega pa zagotavlja podobno minimalno raven varovanja po vsej EU. Ustvarja tudi enake konkurenčne pogoje za podjetja, saj podjetjem, ki ne sprejmejo ustreznih ukrepov, preprečuje, da bi pridobila konkurenčno prednost pred tistimi, ki to storijo.

Če se ne sprejmejo nobeni ukrepi, in zaradi zakasnitve posledic neučinkovitega preprečevanja (tj. učinkov na zdravje), se pričakuje, da bodo podjetja v prihodnosti nosila višje stroške in utrpela manjšo produktivnost zaradi odsotnosti z dela in izgube strokovnega znanja. Za države članice bi to pomenilo višje stroške za socialno varnost (npr. zaradi višjih stroškov zdravljenja in nadomestil za nezmožnost za delo) ter manjše davčne prihodke.

Revizija mejne vrednosti za poklicno izpostavljenost v okviru direktive o izpostavljenosti azbestu pri delu bo privedla do večje harmonizacije mejnih vrednosti po vsej EU, kar naj bi zagotovilo enake konkurenčne pogoje za vsa podjetja. Podjetja, ki želijo poslovati v več državah članicah, bodo imela dodatne koristi od racionaliziranih veljavnih mejnih vrednosti. S tem se lahko ustvarijo prihranki, saj se lahko v različnih obratih sprejmejo skupne rešitve, namesto da bi bilo treba snovati rešitve za posamezno lokacijo, da bi izpolnjevala različne zahteve glede mejnih vrednosti za poklicno izpostavljenost.