Trdni temelji za verodostojnost

I. Širitvena agenda – dosežki in izzivi

Komisija je v preteklih petih letih okrepila verodostojnost širitvene politike in povečala svojo preobrazbeno moč z zagotavljanjem večje osredotočenosti na temeljne reforme že v zgodnji fazi širitvenega procesa. Posebno pozornost je namenila trem stebrom, in sicer načelu pravne države, gospodarskemu upravljanju in reformi javne uprave.

Komisija je v svojem sporočilu o strategiji širitve[1] iz leta 2012 uvedla nov pristop na področju pravne države. V sporočilu iz leta 2013[2] je določila okvir za krepitev gospodarskega upravljanja na podlagi izkušenj, pridobljenih v okviru evropskega semestra. Letos Komisija predstavlja nove zamisli za podporo reforme javne uprave v državah v procesu širitve. Ti trije stebri so medsebojno povezani, napredek na teh področjih pa bo ključnega pomena pri odločanju o tem, kdaj bodo države v celoti pripravljene za članstvo v EU.

Širitvena politika EU prinaša vzajemne koristi v obliki miru, varnosti in blaginje v Evropi. Krepi politično in gospodarsko moč EU ter ima pomemben preobrazbeni učinek na zadevne države. Dobro pripravljen pristopni proces zagotavlja, da se širitev ne izvede na račun učinkovitosti Unije.

Deseta obletnica pristopa desetih držav članic leta 2004, ki je potekala maja letos, je bila priložnost, da se spomnimo doseženega napredka. S širitvijo EU se povečujejo tudi priložnosti za naša podjetja, finančne vlagatelje, potrošnike, turiste, študente in lastnike nepremičnin. Pristop je bil koristen tako za nove kot tudi stare države članice. Povečale so se trgovina in naložbe. Izboljšala se je kakovost življenja državljanov EU, saj se okoljski, potrošniški in drugi standardi uporabljajo širše.

Za države Zahodnega Balkana predstavlja jasna perspektiva članstva v EU, ki jo ponujajo države članice EU, ključni dejavnik za stabilizacijo razmer. Podpira napredek pri izpolnjevanju potrebnih pogojev, vključno s pogoji stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Dobri sosedski odnosi in vključujoče regionalno sodelovanje so bistvenega pomena. Na tem področju je bil v preteklem letu dosežen napredek, obenem pa je nekaj vprašanj še vedno nerešenih. Nenehna prizadevanja za reševanje dvostranskih vprašanj med državami v procesu širitve in državami članicami, po potrebi pod okriljem Združenih narodov, in preseganje vprašanj iz preteklosti so ključnega pomena glede na zgodovino te regije, ki so jo še nedavno razdejali konflikti.

Pristopni proces je strog, temelji na strogih, a pravičnih pogojih, uveljavljenih merilih in načelu lastnih zaslug. To je ključno za verodostojnost širitvene politike, za zagotavljanje spodbud državam v procesu širitve, da vztrajajo pri daljnosežnih reformah, in za zagotavljanje podpore državljanov EU. Države članice in institucije EU bi morale argumentirano razpravljati o političnem, gospodarskem in socialnem vplivu širitvene politike.

***

Sedanja širitvena agenda zajema države Zahodnega Balkana, Turčijo in Islandijo. Minulo leto je bilo pomembno za številne države Zahodnega Balkana:

Črna gora je sprejela nadaljnje ukrepe v pristopnih pogajanjih. Odprtih je bilo dvanajst poglavij. Začelo se je izvajanje reform na področju pravne države. Zdaj so potrebni oprijemljivi rezultati, ki bodo ključnega pomena pri določitvi splošne hitrosti pristopnih pogajanj.

Začetek pristopnih pogajanj je mejnik v odnosih med EU in Srbijo. Srbija mora sedaj trajno izpeljati svoje prednostne reforme, saj bo hitrost pogajanj odvisna od napredka na ključnih področjih, predvsem na področju pravne države in procesa normalizacije odnosov s Kosovom*. V okviru dialoga med Beogradom in Prištino je potreben nov zagon za rešitev ključnih nerešenih vprašanj in začetek nove faze pri normalizaciji odnosov.

Albanija je junija dobila status kandidatke kot priznanje za prizadevanja za reforme in za napredek, ki ga je dosegla pri izpolnjevanju potrebnih pogojev. Država mora nadgraditi in utrditi reformni zagon ter svoja prizadevanja osredotočiti na spopadanje z izzivi integracije v EU na trajnosten in vključujoč način. Vlada in opozicija morata zagotoviti, da politična razprava poteka predvsem v parlamentu.

Parafiranje stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma s Kosovom julija je pomemben mejnik v odnosih med EU in Kosovom. Zdaj mora Kosovo uresničiti ključne reforme, zlasti na področju pravne države.

Pridružitveni proces z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo je na mrtvi točki. Potrebni so ukrepi za spremembo smeri nedavnega nazadovanja, zlasti glede svobode izražanja in medijske svobode ter neodvisnosti sodstva. Nujno je, da se s pogajanji doseže vzajemno sprejemljiva rešitev glede vprašanja imena. Vlada in opozicija bi morali sprejeti ukrepe za ponovno vzpostavitev političnega dialoga v parlamentu.

Bosna in Hercegovina je v procesu povezovanja z EU obstala. Po volitvah bo za državo bistvenega pomena, da govori z enim glasom, izvede nujne socialne in gospodarske reforme ter napreduje v zvezi s svojo evropsko agendo.

Turčija nadaljuje z izvajanjem nekaterih reformnih zavez, kot je sveženj za demokratizacijo iz leta 2013, sprejeti pa so bili tudi ukrepi za rešitev kurdskega vprašanja. Vendar pa obstajajo tudi razlogi za resno zaskrbljenost glede neodvisnosti sodstva in varstva temeljnih svoboščin. Dejavna in verodostojna pristopna pogajanja so najprimernejši okvir za izkoriščanje celotnega potenciala odnosov med EU in Turčijo. Začetek pogajanj glede ustreznih poglavij na področju pravne države in temeljnih pravic bi zagotovil časovni načrt za reforme na teh ključnih področjih.

V skladu z odločitvijo islandske vlade so se pristopna pogajanja maja 2013 začasno prekinila.

***

Pristop Komisije, da se najprej obravnavajo temeljne prvine, daje prednost reformam v zvezi s pravno državo in temeljnimi pravicami, gospodarskim upravljanjem in izboljšanjem gospodarske konkurenčnosti ter krepitvijo demokratičnih institucij. To vključuje javno upravo, ki je v večini držav v procesu širitve še vedno šibka, in sicer zaradi omejenih upravnih zmogljivosti, visoke stopnje politizacije ter pomanjkanja preglednosti. Krepitev delovanja demokratičnih institucij zahteva tudi zanesljive volilne postopke in pravilno delovanje parlamentov, vključno s konstruktivnim in trajnim dialogom med vsemi političnimi strankami. Več je treba storiti za spodbujanje ugodnega okolja za delovanje organizacij civilne družbe. Močna civilna družba krepi politično odgovornost in spodbuja boljše razumevanje reform, povezanih s pristopom.

Oddelek II tega sporočila se osredotoča na ključne izzive in zagotavlja pregled napredka v zvezi z reformo javne uprave, gospodarskim upravljanjem in konkurenčnostjo ter načelom pravne države in temeljnimi pravicami. Oddelek III zajema pregled regionalnih in dvostranskih vprašanj, zlasti na Zahodnem Balkanu. Oddelek IV zajema sklepe in priporočila o horizontalnih vprašanjih in vprašanjih, ki zadevajo posamezne države.

Na vseh navedenih področjih si Komisija prizadeva, da bi se za napredovanje reform čim bolje izkoristili obstoječi mehanizmi in forumi, naj bo to v okviru struktur stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov (SPS), pristopnih pogajanj ali ciljno usmerjenih pobud za posamezne države pod vodstvom Komisije, kot so dialogi na visoki ravni ali strukturirani dialogi o pravni državi. Tem pobudam se je novembra 2013 pridružil še dialog na visoki ravni z Albanijo o ključnih prednostnih nalogah. Kar zadeva reformo javne uprave, Komisija uvaja bolj strukturiran dialog in z državami v procesu širitve vzpostavlja „posebne delovne skupine“.

V letu 2014 se je začel uporabljati novi instrument za predpristopno pomoč (IPA II). V okviru tega instrumenta bo EU za obdobje 2014–2020 zagotovila 11,7 milijarde EUR za podporo držav v procesu širitve pri njihovih pripravah za pristop ter za regionalno in čezmejno sodelovanje. Z instrumentom IPA II se povečuje osredotočenost na prednostne naloge, povezane s pristopom k EU, na področjih demokracije in pravne države, kakor tudi konkurenčnosti in rasti; poleg tega instrument IPA II uvaja sektorski pristop, spodbude za doseganje oprijemljivih rezultatov, povečano proračunsko podporo in prednostno razvrstitev projektov. Za večje naložbe v glavne infrastrukturne koridorje je potreben usklajen pristop. Usklajevanje z mednarodnimi finančnimi institucijami se izboljšuje. Naložbeni okvir za Zahodni Balkan bo še naprej podpiral naložbe, ki bodo spodbujale ustvarjanje delovnih mest, rast in povezanost znotraj regije.

Tri strateške prednosti širitve

(1) Širitev krepi varnost v Evropi. V okviru pristopnega procesa EU v državah kandidatkah spodbuja demokracijo in temeljne svoboščine, utrjuje pravno državo ter zmanjšuje vpliv čezmejnega kriminala. Sedanja politika širitve krepi mir in stabilnost na Zahodnem Balkanu ter spodbuja obnovo in spravo po vojnah v devetdesetih letih prejšnjega stoletja.

(2) Širitev pomaga izboljšati kakovost življenja ljudi prek vključevanja in sodelovanja na področjih, kot so energetika, promet, pravna država, migracija, varnost hrane, varstvo potrošnikov in okolja ter podnebne spremembe. Širitev nam pomaga pri zagotavljanju, da se naši visoki standardi uporabljajo tudi zunaj naših meja, kar na primer zmanjšuje tveganje za državljane EU, da bi trpeli zaradi onesnaženosti, ki izvira od drugod.

(3) Širitev povečuje blaginjo. Večja Evropa je močnejša Evropa. Leta 2012 je BDP EU znašal 13 bilijonov EUR in predstavljal 23 % svetovnega BDP. Pristop je koristil tako novim kot tudi starim državam članicam. S širitvijo EU se hkrati povečujejo priložnosti za naša podjetja, vlagatelje, potrošnike, turiste, študente in lastnike nepremičnin. Večji enotni trg je privlačnejši za vlagatelje: Neposredne tuje naložbe iz tujine v EU, izražene kot odstotek BDP, so se od širitve leta 2004 podvojile (s 15,2 % BDP v letu 2004 na 30,5 % BDP v letu 2012).

***

II. Temeljne prvine – utrjevanje reform in krepitev verodostojnosti

Ta oddelek zajema ključne izzive in pregled napredka v zvezi z reformo javne uprave, gospodarskim upravljanjem in konkurenčnostjo ter načelom pravne države in temeljnimi pravicami. Predstavlja nove zamisli za večji poudarek na reformi javne uprave in še natančneje določa pristop h gospodarskemu upravljanju. V lanskem sporočilu je bil poseben poudarek namenjen vprašanju, kako predpristopno financiranje podpira proces reform na vseh področjih. Letos je posebna pozornost namenjena nekaterim praksam na zgoraj navedenih področjih, ki se uporabljajo v državah v procesu širitve in lahko služijo kot navdih za reforme na drugih področjih.

a) Reforma javne uprave

Poleg načela pravne države in gospodarskega upravljanja je reforma javne uprave steber procesa širitve. Vsi trije „stebri“ so tesno povezana medsektorska vprašanja, ki so ključnega pomena za uspeh političnih in gospodarskih reform ter oblikujejo podlago za izvajanje predpisov in standardov EU. Dobro delujoča javna uprava je nujna za demokratično upravljanje. Poleg tega neposredno vpliva na zmožnost vlad, da zagotavljajo javne storitve ter spodbujajo konkurenčnost in rast.

Cilj reforme javne uprave je izboljšati preglednost, odgovornost in učinkovitost ter doseči močnejšo osredotočenost na potrebe državljanov in podjetij. Temeljnega pomena za delovanje države in izvedbo reform, potrebnih za vključevanje v EU, so ustrezno upravljanje človeških virov, boljše načrtovanje, usklajevanje in razvoj politik, zanesljivi upravni postopki in boljše upravljanje javnih financ, vključno z upravljanjem in pobiranjem davkov. Države morajo na podlagi nacionalnih strategij okrepiti svoja prizadevanja za izboljšanje javne uprave na vseh ravneh. Komisija je ob priznavanju izzivov, s katerimi se soočajo države v procesu širitve, okrepila svojo podporo za vzpostavitev potrebne upravne strukture in zmogljivosti v pristopnem procesu.

Komisija bo svoje delo za reformo javne uprave z državami v procesu širitve osredotočila na naslednja ključna vprašanja:

Ključna vprašanja za reformo javne uprave

1. Strateški okvir za reformo javne uprave – to vključuje politično zavezo procesu reform, vključno s političnim vodenjem, tehničnim usklajevanjem in spremljanjem izvajanja.

2. Razvoj in usklajevanje politik – to vključuje ustrezno usklajevanje na osrednji ravni vlade, medresorsko usklajevanje, razvoj politike in finančno analizo.

3. Javne storitve in upravljanje človeških virov – to vključuje organizacijo in delovanje javnih storitev, vključno z depolitizacijo, zaposlovanjem in napredovanjem na podlagi zaslug, usposabljanjem in strokovnostjo.

4. Odgovornost – to vključuje preglednost uprave, vključno z dostopom do informacij ter možnostjo upravnih in pravnih sredstev.

5. Zagotavljanje storitev – to vključuje izboljšanje storitev za državljane in podjetja, vključno z izboljšanjem upravnih postopkov in storitev e-uprave.

6. Upravljanje javnih financ – to vključuje zavezanost za celovitejši pristop k izboljšanju upravljanja javnih financ in celotnega proračunskega postopka s pripravo in izvajanjem večletnih programov upravljanja javnih financ ter političnim dialogom o upravljanju javnih financ s Komisijo in mednarodnimi finančnimi institucijami. Verodostojen in ustrezen program upravljanja javnih financ je prav tako ključnega pomena za sektorsko proračunsko podporo iz IPA.

Komisija si prizadeva za boljšo vključitev reforme javne uprave v širitveni proces. Na osnovi modela pododborov stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma so bile z državami Zahodnega Balkana ustanovljene oziroma so v procesu ustanavljanja „posebne skupine za reformo javne uprave“. Te skupine so že sestale v primeru Albanije, Kosova, Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in Črne gore. Prva posebna skupina za reformo javne uprave v Srbiji se bo sestala oktobra. Posebne skupine bodo postale ključni forum za nadaljevanje dela na področju reforme javne uprave, ki bo temeljilo na navedenih ključnih vprašanjih. Rezultati dela posebnih skupin za reformo javne uprave bi morali biti vključeni v delo sveta/odbora stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma ter ga tako obogatiti z bolj strukturirano, politično razpravo o ključnih vprašanjih reforme javne uprave.

Čeprav nobeno poglavje pravnega reda ne zajema posebej javne uprave, bi se morala pristopna pogajanja uporabiti tudi za spodbujanje potrebnih reform. Ključna vprašanja bi se morala reševati v okviru ustreznih poglavij (zlasti javna naročila, finančni nadzor, sodstvo in temeljne pravice, obdavčitev ter ekonomska in monetarna politika) in v okviru medvladnih konferenc, kadar je to pomembno za izvajanje pravnega reda EU. Pri tem bo odločilnega pomena usklajevanje z mednarodnimi finančnimi institucijami, zlasti na področju upravljanja javnih financ. Komisija še naprej podpira Regionalno šolo za javno upravo, ki ima pomembno vlogo pri izmenjavi izkušenj v regiji na področju reforme javne uprave, tudi v zvezi s procesom vključevanja v EU.

Povečanje zmogljivosti javne uprave na Kosovu:

Za krepitev strokovnih in institucionalnih zmogljivosti javne uprave je Kosovo uvedlo program za mlade strokovnjake. Ta program z močnim poudarkom na potrebah evropskega povezovanja zagotavlja najbolj nadarjenim študentom štipendije za poseben magistrski študij na Kosovu ter priložnost za študij v EU. Približno 80 % magistrantov se je zaposlilo v kosovski upravi. To ne koristi le ministrstvu za evropsko integracijo, temveč tudi sektorskim ministrstvom in institucijam, ki bodo odgovorni za izvajanje obveznosti v okviru prihodnjega stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma.

b) Gospodarsko upravljanje in konkurenčnost

Komisija bo okrepila svojo podporo za izboljšanje gospodarskega upravljanja in konkurenčnosti v državah v procesu širitve. To je ključno za reševanje težav, s katerimi se srečujejo državljani v izredno težkih gospodarskih razmerah, ki jih zaznamujeta visoka stopnja brezposelnosti in nizke naložbe. Ta novi pristop je zlasti pomemben za države Zahodnega Balkana, saj se nobena od njih še ne šteje za delujoče tržno gospodarstvo. Gradil bo na izkušnjah držav članic EU v okviru evropskega semestra. Večji poudarek bo na strukturnih reformah, ki so sektorske narave. Države v procesu širitve bodo morale predložiti nacionalne programe gospodarskih reform, EU pa bo zagotovila več napotkov za reformne prioritete in bolj usmerjeno financiranje iz IPA. Izboljšanje gospodarskega upravljanja v zadevnih državah je pomembno tudi za ohranjanje podpore za širitev v sami Evropski uniji.

Vse države Zahodnega Balkana se soočajo z velikimi strukturnimi gospodarskimi izzivi, ki jih spremljata visoka stopnja brezposelnosti in nizka raven tujih naložb. Vse države v procesu širitve morajo še veliko storiti na področju gospodarskih reform, konkurenčnosti, ustvarjanja delovnih mest in fiskalne konsolidacije. Pomanjkljivosti na področju pravne države in upravljanja javnih financ povečujejo tveganje za korupcijo, kar negativno vpliva na naložbeno ozračje. Do sedaj še nobena od držav ni pripravila izčrpnega in prepričljivega nacionalnega programa reform.

Makroekonomske razmere v državah v procesu širitve

ÞRezultati na področju socialnih in gospodarskih reform so v državah v procesu širitve različni. Vse države v procesu širitve so večinoma ohranile splošno makroekonomsko stabilnost, hkrati pa so se v več državah močno povečala fiskalna tveganja. Nadaljuje se skromno okrevanje. Po najnovejši napovedi Komisije bo rast v državah kandidatkah na Zahodnem Balkanu v letu 2014 v povprečju dosegla 1,6 %. Okrevanje ni prineslo več delovnih mest. Brezposelnost je še vedno visoka, zlasti med mladimi, in zdaj v državah Zahodnega Balkana v povprečju znaša 21 %, še precej višja od povprečja pa je v Bosni in Hercegovini, Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji in na Kosovu. Stopnja revščine ostaja vztrajno visoka.

ÞEU je glavni trgovinski partner za države Zahodnega Balkana, saj prejme približno 60 % izvoza iz te regije. Hkrati EU zagotavlja daleč največ neposrednih tujih naložb.

ÞV Turčiji se je v letu 2013 rast povečala za 4 %, ocena rasti za leto 2014 pa znaša 2,6 %. Turška lira je izgubila na vrednosti, primanjkljaj na tekočem računu pa se je leta 2013 povečal na skoraj 8 % BDP. Nedavna uspešnost turškega gospodarstva kaže na velik potencial in hkrati na nenehna gospodarska neravnotežja. EU je še vedno najpomembnejša trgovinska partnerica Turčije, saj gre več kot 40 % turškega izvoza v EU. Turčija je postala tudi naložbena baza za evropska podjetja ter se vse močneje vključuje v proizvodno in dobavno verigo EU. Približno 70 % vseh neposrednih tujih naložb v Turčiji izvira iz EU.

Ključni gospodarski kazalniki

|| BDP na prebivalca v SKM (v % EU) || Rast BDP (v %) || Inflacija (v %) || Stopnja brezposelnosti (v %) || Stopnja zaposlenosti, starost 20–64 (v %) || Stopnja aktivnosti, starost 20–64 (v %) || Izvoz (blago in storitve, v % BDP) || Javnofinančni dolg (v % BDP) || Javnofinančni primanjkljaj (v % BDP)

Albanija || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || –3,4*

Bosna in Hercegovina || 29 || 2,5 || –0,2 || 27,5 || ni pod. || ni pod. || 30,0 || n/a || –2,2

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || –4,1

Kosovo || ni pod. || 3,4 || 1,8 || 30,0 || ni pod. || ni pod. || 17,4 || ni pod. || ni pod.

Črna gora || 42 || –2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || –2,3

Srbija || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || –5,0

Turčija || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || –0,3*

Vir: Eurostat. Referenčno leto 2013, razen (*) = 2012.

Ø Izboljšanje gospodarskega upravljanja

Strategija širitve za obdobje 2013–14 je predlagala nov pristop, ki naj bi državam v procesu širitve pomagal vzpostaviti gospodarske temelje in izpolniti gospodarska merila. Novi pristop pomeni spremembo v dialogu in boljše poročanje, da se zagotovijo jasnejše smernice o reformah, ki so potrebne za podporo dolgoročne rasti in konkurenčnosti.

Glavni gospodarski izzivi v državah Zahodnega Balkana

ÞKrepitev fiskalne konsolidacije z zmanjšanjem proračunskih primanjkljajev in izvajanjem verodostojnih reform javnega sektorja, vključno z reformo javne uprave in pokojninskega sistema.

ÞKrepitev upravljanja javnih financ, vključno z upravljanjem in pobiranjem davkov, pripravo in izvrševanjem proračuna, računovodstvom in poročanjem ter zunanjim nadzorom.

ÞObravnava velikega bremena slabih posojil.

ÞPrestrukturiranje in izboljšanje upravljanja podjetij v državni lasti.

ÞIzboljšanje poslovnega okolja, vključno z digitalnim gospodarstvom, ter podpiranje razvoja zasebnega sektorja, zmanjšanje davku podobnih dajatev, poenostavitev pravil in povečanje vlaganj v raziskave.

ÞIzboljšanje energetskih in prometnih omrežij ter povečanje povezljivosti.

ÞVzpostavitev delujočih trgov dela, vključno z zadostno mero prožnosti, obravnavanje problematike neformalnega sektorja, izboljšanje zaposljivosti delavcev ter boljše usklajevanje znanj in spretnosti s potrebami trga dela.

Države Zahodnega Balkana so pozvane, da okrepijo gospodarsko politiko in upravljanje s pripravo letnih nacionalnih programov gospodarskih reform. Ti programi bodo sestavljeni iz dveh delov. Prvi del bo razširjena različica obstoječih predpristopnih ekonomskih programov (PEP) za države kandidatke ter ekonomskih in fiskalnih programov za potencialne kandidatke (EFP), pri čemer bo vključeno tudi Kosovo. Prvi del nacionalnih programov gospodarskih reform bo določal srednjeročni okvir za makroekonomske in fiskalne politike, pri čemer bo večji poudarek na ocenjevanju zunanje vzdržnosti in strukturnih ovir za rast, ter konkretne ukrepe reform za podporo okvira teh politik. Drugi del nacionalnih programov gospodarskih reform bo zajemal strukturne reforme, ki so sektorske narave (na področjih, kot so promet, energetika, izobraževanje, okolje, raziskave, industrija, konkurenca in notranji trg) ter so zlasti pomembne za boljšo konkurenčnost in rast v posameznih državah; sem spadajo tudi potrebe po naložbah v infrastrukturo. Komisija bo državam ponudila jasne in trdne smernice za zagotovitev, da so ti programi usmerjeni na ključna vprašanja.

V zvezi s povečano osredotočenostjo na strukturne reforme je treba leto 2015 obravnavati kot prvo leto pilotne faze. Reforme, ki bodo obravnavane v zadevnih dokumentih, bodo podprte s pomočjo iz IPA. Da bi se okrepil nadzor, bo proces vrednotenja vodil v bolj ciljno naravnane smernice za politike za posamezne države. Skupni Svet ECOFIN je že maja 2014 izdal bolj ciljno naravnane smernice za vse posamezne države kandidatke.

Turčija in EU imata skupni interes za spodbujanje programa gospodarskih reform, izmenjavo izkušenj, usklajevanje stališč v okviru skupine G20 in poglobitev gospodarskega povezovanja. Poleg tega prinaša nedavna ocena carinske unije med EU in Turčijo pomembne elemente za nadgradnjo tega trgovinskega sporazuma. V interesu obeh strani je, da se njuni trgovinski odnosi okrepijo do ravni, ki ustreza sodobnim trgovinskim sporazumom in strateškemu pomenu odnosov med EU in Turčijo. Gospodarski program bi se lahko obravnaval v okviru rednega gospodarskega dialoga na visoki ravni med EU in Turčijo. Ti okrepljeni politični stiki bi se lahko dopolnili z letnim poslovnim forumom med EU in Turčijo.

Letni cikel za pregled gospodarske politike in smernice za države Zahodnega Balkana

31. januar – države Komisiji predložijo nacionalne programe gospodarskih reform (del 1 o makroekonomskem in fiskalnem okviru ter o reformah, ki ga podpirajo, del 2 o strukturnih reformah, ki so sektorske narave, in konkurenčnosti). Glede na dolgoročni značaj reform v okviru drugega dela bi nadaljnji nacionalni programi gospodarskih reform vsebovali preproste letne posodobitve tega dela.

Februar – ocenjevalne misije Komisije v državah Zahodnega Balkana.

April – srečanja Komisije s posameznimi državami, namenjena razpravi o ciljno naravnanih smernicah za politike.

Maj – sklepi Sveta ECOFIN.

Junij/julij – srečanja na ministrski ravni o posameznih državah.

Jesen – širitveni paket Komisije, v katerem je ocenjen napredek, dosežen po zasedanju Sveta ECOFIN, in predstavljene dodatne, podrobnejše smernice za prihodnost, te pa se odražajo v programih, ki se predložijo prihodnjega januarja.

Za izvajanje tega pristopa je potrebna posebna tehnična pomoč. Izvajanje smernic za politike posameznih držav bo treba hitro podpreti s ciljno usmerjenimi in konkretnimi projekti IPA za izboljšanje gospodarskega upravljanja. Državni in večdržavni strateški dokumenti IPA za obdobje 2014–2020 odražajo pomen gospodarskega upravljanja in določajo okvirna sredstva v ta namen. Dejanski projekti instrumenta IPA so v pripravi in se bodo izvajali od leta 2015.

Povečanje konkurenčnosti in uvedba ukrepov, ki spodbujajo ustvarjanje delovnih mest v regiji, bodo ublažili migracijski pritisk držav v procesu širitve na EU. V zadnjih širitvah so veljale prehodne ureditve za postopno uvajanje prostega pretoka delavcev iz novih držav članic. Potrebnost in narava prehodnih ukrepov in/ali zaščitnih mehanizmov v zvezi s prostim gibanjem delavcev bosta obravnavani v pristopnih pogajanjih v procesu prihodnje širitve, in sicer na podlagi ocene učinka, ki bo takrat izvedena.

Ø Dialog o zaposlovanju in socialnih reformah

Podpora, ki jo Komisija namenja za trajnosten gospodarski razvoj Zahodnega Balkana, meri dlje od makroekonomske stabilizacije in doseganja standarda delujočega tržnega gospodarstva. Komisija že od samega začetka krize vztraja, da je treba glede težkih socialno-ekonomskih razmer, še posebej visoke stopnje brezposelnosti, storiti več.

Komisija je s Turčijo in Srbijo že začela nov dialog o programih zaposlovanja in socialnih reform. Trenutno potekajo priprave na dialog z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in s Črno goro. Ostale države so v težji socialno-ekonomski situaciji in bodo potrebovale dodatno podporo, da bi razvile upravne zmogljivosti, ki bi jim omogočile vključitev v novi proces. Te države bodo postopoma povabljene k novemu dialogu. V okviru instrumenta za predpristopno pomoč se, poleg širše podpore na področju zaposlovanja in socialnih zadev, zagotavlja celovita tehnična pomoč. Komisija bo kot dodatno orodje za pomoč tem državam pri izmenjavi izkušenj in pripravi na dialog o programih zaposlovanja in socialnih reform vzpostavila platformo za zaposlovanje in socialo.

Komisija bo vzporedno še naprej razvijala platformo za izobraževanje in usposabljanje na Zahodnem Balkanu, da bi se ublažilo pomanjkanje kvalificirane delovne sile in izboljšali sistemi izobraževanja.

Ø Spodbujanje naložb za rast in delovna mesta; omrežja in regionalno sodelovanje

Čezmejna omrežja za promet, energijo in komunikacije so na Zahodnem Balkanu slabo razvita. Naložbe v infrastrukturo so nujno potrebne za spodbudo gospodarskega razvoja v regiji. Glede na velikost gospodarstev Zahodnega Balkana je tesnejše povezovanje bistvenega pomena. Regionalno gospodarsko sodelovanje ne omogoča le trajnostne rasti, temveč tvori tudi izhodišče za politično sodelovanje in dobrososedske odnose. Pod okriljem Sveta za regionalno sodelovanje poteka delo za izpolnitev ciljev in prednostnih nalog v okviru strategije SEE 2020. Načrtovana liberalizacija storitev na srednjeevropskem območju proste trgovine (CEFTA) bi ta prizadevanja še močneje podprla.

Energetska in prometna omrežja

Izboljšanje energetskih in prometnih povezav med EU in državami v procesu širitve je prednostna naloga, namenjena spodbujanju trajnostne gospodarske rasti, ustvarjanju delovnih mest ter trgovinski in kulturni izmenjavi.

Komisija je maja sprejela Evropsko strategijo za energetsko varnost[3], katere cilj je krepitev energetske varnosti EU. V strategiji se predlaga, da Komisija kratkoročno izvede stresne teste energetske varnosti, s katerimi se simulirajo motnje v oskrbi s plinom za prihajajočo zimo in preveri, kako se energetski sistem odziva na tveganja za zanesljivost oskrbe. Komisija je ob upoštevanju vseevropske razsežnosti energetske varnosti pozvala vse države Zahodnega Balkana in Turčijo, naj prispevajo k izvajanju stresnega testa. V ukrepu so sodelovale Albanija, Bosna in Hercegovina, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, Kosovo, Srbija in Turčija. Nadaljnji razvoj vseevropske energetske infrastrukture in sodelovanje v Energetski skupnosti sta bistvenega pomena. Energetska skupnost, katere namen je razširiti energetski pravni red EU na države v procesu širitve in države evropskega sosedstva, bi se morala zaradi vprašanja varnosti oskrbe EU še bolj okrepiti. V ta namen bi bilo treba še naprej spodbujati reforme energetskega sektorja v sodelujočih državah, hkrati pa podpirati posodobitev in trajnost njihovih energetskih sistemov ter njihovo popolno vključitev v evropski regulativni okvir za energetiko.

Prihodnje delo Energetske skupnosti bi se moralo osredotočiti na boljše izvajanje in uresničevanje reform, da se vzpostavi pravi notranji trg na veleprodajni in maloprodajni ravni, zlasti kar zadeva zagotovitev neodvisnosti upravljavcev distribucijskega omrežja, preglednost cen ali zagotavljanje dostopa tretjih strani do omrežja. Potreba po zajamčenem dostopu tretjih strani je eden od razlogov, zakaj je Komisija izjavila, da se je treba o medvladnih sporazumih, podpisanih med Rusijo in več državami, ki sodelujejo pri projektu Južni tok, ponovno pogajati, gradbena dela na projektu pa treba prekiniti.

Zaradi strateške umeščenosti Turčije in njenega potenciala v vlogi energetskega vozlišča bi bilo treba sodelovanje s to državo nadalje razviti. Krepitev sodelovanja med EU in Turčijo na področju energetike, pa tudi ustrezen napredek v pristopnih pogajanjih bi pospešila nadaljnji razvoj v smeri medsebojne prepletenosti in povezanosti trgov z energijo.

Komisija je sprejela seznam projektov skupnega interesa za razvoj vseevropske energetske infrastrukture. Ministrski svet Energetske skupnosti je sprejel seznam projektov, ki so v interesu Energetske skupnosti. Za vzpostavitev teh omrežij bodo morale vpletene strani (ob pomoči EU) premagati težave pri financiranju medsebojnih povezav med državami.

Pogodba o prometni skupnosti, ki je v pripravi, bo spodbujala povezovanje trgov kopenskega prometa in njihovih infrastruktur in hkrati podprla države Zahodnega Balkana pri izvajanju evropskih standardov za kopenski promet. Da bi se izboljšale povezave z državami, ki so zajete v širitveno in sosedsko politiko, je Komisija pregledala tudi vseevropsko prometno in energetsko omrežje EU (TEN-T in TEN-E).

Naložbeni okvir za Zahodni Balkan je vse pomembnejši dejavnik v pripravi in podpori naložb, ki so najbolj potrebne za spodbujanje rasti in ustvarjanja delovnih mest. Komisija, dvostranski donatorji in mednarodne finančne institucije prek navedenega okvira podpirajo naložbe v vrednosti 4 milijard EUR na leto na področju prometa, energije, okolja, podnebnih sprememb, razvoja z viri gospodarnega gospodarstva ter razvoja socialnega in zasebnega sektorja oziroma MSP, pri čemer Komisija sofinancira platformo za MSP Zahodnega Balkana, namenjeno izboljšanju dostopnosti financiranja za MSP preko jamstev in tveganega kapitala. Komisija spodbuja države članice, da vzpostavijo nacionalne odbore za naložbe ali podobne mehanizme usklajevanja, ki bi privedli do enotnih sektorskih projektnih struktur.

Oblikovanje enotne projektne strukture v Srbiji:

Srbija pripravlja seznam prednostnih infrastrukturnih projektov strateškega pomena za državo in EU v sektorjih, kot so energija, promet, okolje in gospodarska infrastruktura. To bodo politično podprti projekti, ki naj bi se izvajali do pristopa in po njem. Seznam se oblikuje z uporabo dosledne in objektivne izbirne metodologije v okviru projekta, ki ga financira IPA. Projekti se skrbno ocenjujejo glede na preostale pripravljalne/administrativne ukrepe, za vse ukrepe pa se podrobno določijo institucionalne odgovornosti. Ko jih vlade politično odobrijo, lahko vsi zgoraj navedeni elementi, ki so manjkali v preteklosti, pripomorejo k boljšemu določanju prioritet pri financiranju projektov in boljšemu usklajevanju med mednarodnimi finančnimi institucijami ter mednarodnimi organizacijami, ki so zainteresirane za zagotavljanje sredstev. Cilj je, da bodo v okviru instrumenta IPA in mednarodnih finančnih institucij financirani le projekti iz enotne projektne strukture.

Ø Zagotavljanje trajnosti naložb in uspešno obvladovanje tveganja nesreč

Države Zahodnega Balkana so izpostavljene številnim nesrečam. Hude poplave, ki so maja prizadele Bosno in Hercegovino ter Srbijo, so poleg več deset smrtnih žrtev imele tudi velike socialno-ekonomske posledice. Skupna škoda je ocenjena na približno 2,04 milijarde EUR v Bosni in Hercegovini (kar predstavlja skoraj 15 % BDP) in 1,52 milijarde EUR v Srbiji. Poplave so tudi znatno vplivale na možnosti za rast v obeh državah, kar negativno vpliva na dolgoročni trajnostni razvoj. Poudarile so pomen trajnostnih naložb v obvladovanje tveganja nesreč in učinkovitega vključevanja politike obvladovanja tveganja nesreč v splošne gospodarske politike teh držav.

c) Pravna država in temeljne pravice

i) Pravna država

Načelo pravne države je temeljna vrednota EU in je postavljeno v samo jedro pristopnega procesa. Države, ki si prizadevajo za pristop k Uniji, morajo že na samem začetku pristopnega procesa vzpostaviti in nadalje spodbujati pravilno delovanje temeljnih institucij, potrebnih za pravno državo. Pravna država je ključna za stabilno poslovno okolje, saj gospodarskim subjektom zagotavlja pravno varnost, podpira potrošnike ter spodbuja naložbe, ohranjanje oziroma odpiranje delovnih mest in rast. Na tem področju je v državah v procesu širitve v zadnjih letih mogoče opaziti določen pozitiven razvoj. Odprtje poglavij 23 in 24 zagotavlja pomemben okvir za Črno goro, da izvede svoje obsežne akcijske načrte, ki zajemajo širok spekter vprašanj v zvezi s pravno državo. Srbija je v sklopu priprav na pristopna pogajanja o teh poglavjih dobro napredovala pri oblikovanju podobnih akcijskih načrtov. V Albaniji so bili sprejeti pomembni ukrepi za boj proti organiziranemu kriminalu.

Krepitev pravne države je ključni izziv za večino držav, vključenih v širitveni proces, zlasti z vidika izboljšanja delovanja in neodvisnosti sodstva ter boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu. To bo zahtevalo močno politično voljo in prehod od besed k dejanjem. Države morajo v primerih organiziranega kriminala in korupcije doseči verodostojne rezultate pri preiskavah, pregonu in pravnomočnih obsodbah, vključno z ustreznimi kaznimi in zaplembo premoženja.

V večini primerov se morajo sprejeti daljnosežne reforme pravosodja z namenom krepitve neodvisnega in učinkovitega pravosodnega sistema, ki zagotavlja poštena sojenja ter v katerem so sodniki imenovani in napredujejo na podlagi zaslug ter so nepristranski in odgovorni. Večina držav je sprejela strategije za reforme pravosodnega sistema, vendar pa je izvajanje v zgodnji fazi in številni izzivi so še nerešeni. Zagotoviti je treba neodvisnost državnih sodnih svetov, razviti bolj poštene postopke za imenovanje sodnikov in tožilcev ter zaščititi neodvisnost pravosodja ob hkratnem zagotavljanju odgovornosti. Kakovost in učinkovitost sodstva sta pogosto pomanjkljiva, večina držav pa se spoprijema z velikimi sodnimi zaostanki in težavami pri izvrševanju sodnih odločb. Potrebna je sprememba pravosodne kulture, ki se mora bolj usmeriti k zagotavljanju storitev za državljane.

Usposabljanje uslužbencev sodstva v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji:

Akademija za usposabljanje sodnikov in tožilcev je bila ustanovljena leta 2006, delovati pa je začela leta 2007. Zagotavlja usposabljanje za bodoče sodnike in tožilce pred nastopom službe v okviru 2-letnega rednega teoretičnega in praktičnega programa usposabljanja ter stalno strokovno usposabljanje za sodnike, tožilce, osebje sodišč in javne uslužbence skozi celotno poklicno pot. Usposabljanje vodijo predvsem strokovnjaki, kot so višji sodniki. 80 kandidatov za mesta sodnikov in tožilcev je že zaključilo program usposabljanja pred nastopom službe, v dejavnostih akademije pa je lani sodelovalo prek 7 300 udeležencev v okviru več kot 270 usposabljanj na delovnem mestu. Decentralizirani sistem ponuja izobraževanja tudi za udeležence zunaj glavnega mesta, poleg tega akademija ponuja module e-učenja, ki so na voljo prek njenega spletnega portala. Poleg tega se spodbujajo stiki z mednarodnimi pravosodnimi organizacijami, vključno s pripravništvi v tujini.

Korupcija ostaja resen problem v večini držav v procesu širitve. Na področjih kot so javna naročila in privatizacija prihaja zaradi korupcije do odtujitve že tako skromnih sredstev državnih proračunov, kar negativno vpliva na poslovno in naložbeno ozračje, ki za uspešen razvoj potrebuje pravno varnost. Korupcija neposredno vpliva tudi na državljane pri dostopanju do nekaterih javnih storitev, kot so storitve na področju izobraževanja in zdravstva. Orodja za učinkovito preprečevanje korupcije se premalo uporabljajo. Organi kazenskega pregona morajo delovati bolj proaktivno, usklajeno in učinkovito ter tako zagotavljati, da se korupcijski primeri, vključno s tistimi na visoki ravni, ustrezno preiskujejo, preganjajo in kaznujejo. Na tem področju je potrebno stalno doseganje konkretnih rezultatov.

Države morajo zagotoviti trden okvir za preprečevanje korupcije, pri čemer so potrebna nadaljnja prizadevanja na področjih financiranja političnih strank in volilnih kampanj, upravljanja navzkrižij interesov, preglednosti pri porabi javnih sredstev, dostopa do informacij ter zasega in zaplembe premoženjske koristi, pridobljene s korupcijo. Reforma javne uprave in upravljanje javnih financ bosta v tem pogledu ključnega pomena. Potrebne so izboljšave pri zbiranju podatkov in dostopu do njih, da se izboljša preglednost in pripomore k spremljanju izvajanja protikorupcijskih politik.

Boj proti organiziranemu kriminalu ostaja velik problem v večini držav v procesu širitve. Napredek je bil dosežen, vendar je treba narediti še veliko več, da se organom kazenskega pregona zagotovijo učinkovita pravna in preiskovalna sredstva, da se bodo lahko ustrezno borili proti organiziranemu kriminalu in storilce ustrezno kaznovali ter zagotavljali proaktivne preiskave. Boj proti organiziranemu kriminalu in korupciji je temeljnega pomena za preprečevanje vdiranja kriminala v politične, pravne in gospodarske sisteme. Organi kazenskega pregona in sodstvo morajo postati bolj odporni proti korupciji, hkrati pa je treba vzpostaviti pogostejše kontrole za odkrivanje navidezno zakonitih podjetij, ki prikrivajo kriminalne dejavnosti. Znatno se morajo izboljšati zmogljivosti za izvajanje kompleksnih finančnih preiskav in boj proti pranju denarja, obravnavati pa je treba tudi nove grožnje, kot je kibernetska kriminaliteta. Premoženje, pridobljeno s kaznivim dejanjem, je treba učinkovito zapleniti, uvesti sistem za razširjeno zaplembo sredstev in razmisliti o kriminalizaciji nezakonite obogatitve.

Za obravnavo čezmejne narave številnih kriminalnih dejavnosti in organiziranih kriminalnih združb je potrebno okrepljeno regionalno in mednarodno sodelovanje, izboljšati pa je treba tudi odziv na zahteve držav članic na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja. Nadaljuje se tudi operativno sodelovanje z ustreznimi evropskimi agencijami, zlasti Europolom, Eurojustom in Frontexom. Operativni sporazumi z Europolom so začeli veljati s Srbijo in Albanijo, sporazum s Črno goro pa je v zaključni fazi priprave. Komisija še naprej podpira regionalno mrežo tožilcev in usklajene sisteme za zaščito prič v regiji.

Razvoj strateške analize o stanju na področju organiziranega kriminala v Črni gori:

Vsaka država, ki se želi uspešno boriti proti organiziranemu kriminalu, mora imeti izdelano dosledno in obsežno strateško analizo o organiziranem kriminalu na svojem ozemlju. To je potrebno, da bi vse zainteresirane strani, tudi tiste zunaj kazenskega pregona, razumele grožnje, s katerimi se sooča država, in se odzivale na dogajanje. Črna gora je spomladi 2014 objavila oceno ogroženosti zaradi hudih oblik organiziranega kriminala, ki zagotavlja pregled groženj v regiji in državi, ki vplivajo na varnostne razmere v Črni gori. Analiza služi opredelitvi skupnih prednostnih nalog za organe kazenskega pregona, kar jim omogoča pripravo ustreznih odzivov in izvajanje koncepta „obveščevalno vodena policijska dejavnost“.

Komisija vsem vidikom pravne države v državah v procesu širitve še naprej pripisuje velik pomen. V pristopnih pogajanjih se uveljavlja novi pristop v poglavjih o sodstvu in temeljnih pravicah ter pravici, svobodi in varnosti. To zahteva trdne rezultate izvajanja reform, ki jih je treba razviti v postopku priprave na pristop. EU je prvič v pristopnih pogajanjih določila vmesna merila, in sicer decembra 2013 s Črno goro. Srbija je dobila obsežne smernice za pripravo celovitih akcijskih načrtov, ki bodo služili kot osnova za odprtje pogajanj glede vprašanj, povezanih s pravno državo. Te smernice in merila bodo zgled za prihodnja pogajanja in sodelovanje z drugimi državami v procesu širitve. Vprašanja v zvezi s pravno državo se zdaj z vsemi državami v procesu širitve obravnavajo že v zgodnji fazi pristopnega procesa, napredek na tem področju pa je pomemben dejavnik pri odločanju o vsaki fazi pristopnega procesa.

Strnjen pregled novega pristopa k poglavjem 23 in 24

Novi pristop, ki zadeva pogajalski poglavji 23 sodstvo in temeljne pravice ter 24 pravica, svoboda in varnost, zagotavlja bolj strukturiran okvir za pogajanja, saj upošteva čas, potreben za pravilno izvedbo reform:

► Poglavji 23 in 24 je treba odpreti zgodaj v pristopnem procesu in jih ob koncu zapreti, da je na voljo čim več časa za doseganje dobrih rezultatov, s katerimi bi se zagotovila nepovratnost reform.

► EU mora zagotoviti obsežne smernice kot osnovo za pripravo celovitih akcijskih načrtov, ki služijo kot merila za odprtje poglavij in kot katalizator za reforme.

► Uvedba „vmesnih meril“ za nadaljnje vodenje procesa reform in zagotavljanje izvajanja reform.

► Merila za zaprtje poglavij se določijo šele, ko je dosežen znaten napredek na vseh področjih, vključno z rezultati, doseženimi pri izvajanju na terenu.

► Zaščitni in korektivni ukrepi, na primer posodobitev meril in – za zagotavljanje splošne uravnoteženosti napredka pri pogajanjih o vseh poglavjih – mehanizem za zaustavitev pogajanj o drugih poglavjih, če napredek pri poglavjih 23 in 24 zaostaja.

► Večja preglednost in odprtost procesa, s širokim posvetovanjem z zainteresiranimi stranmi glede reform, da se zagotovi največja podpora njihovemu izvajanju.

Komisija na splošno uporablja vse razpoložljive instrumente za krepitev pravne države, vključno z rednim spremljanjem, zlasti prek skupnih organov v okviru stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov, ocenjevalnih misij in strukturiranih dialogov; prek svojega poročanja, zlasti poročil o napredku; prek finančne pomoči, z glavnim poudarkom na področju pravne države v okviru instrumenta IPA II; prek vzpostavljanja institucij, instrumenta TAIEX, twinning projektov in medsebojnih strokovnih pregledov, ki sodnikom, tožilcem in drugim strokovnjakom iz držav članic na področju kazenskega pregona, upravljanja meja in migracij omogočajo neposredne stike s svojimi kolegi. V okviru pozitivne agende za Turčijo je bila ustanovljena delovna skupina o poglavju 23. Komisija za učinkovitejši boj proti mednarodnemu kriminalu spodbuja okrepljeno pravosodno in policijsko sodelovanje v regiji, z državami članicami EU, pa tudi z Europolom, Eurojustom in Frontexom, vse bolj pa tudi z Evropskim azilnim podpornim uradom. Za razvoj ustreznih ukrepov za obravnavanje pojava tujih borcev bodo države v procesu širitve morale okrepiti svoje zmogljivosti za preprečevanje radikalizacije, vključno z izmenjavo dobrih praks in tesnejšim sodelovanjem z državami članicami. Proces liberalizacije vizumskega režima, ki je povezan s posebnimi pogoji za reformo, pomaga državam, da bolje osredotočijo svoja prizadevanja. Zdaj bodo morale države okrepiti prizadevanja za utrditev navedenih reform. Države, katerih državljani ne potrebujejo vizuma, morajo sprejeti takojšnje ukrepe za odpravo morebitnih zlorab liberaliziranega vizumskega režima. Okrepljena prizadevanja so potrebna na področjih migracije in upravljanja meja. O nerešenih vprašanjih na teh področjih se bo še naprej razpravljalo na ustreznih forumih, na primer v okviru stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov in poglavja 24 o pravici, svobodi in varnosti.

ii) Temeljne pravice

Komisija skrbno spremlja stanje glede državljanskih, političnih, socialnih in ekonomskih pravic, prav tako pa tudi pravice pripadnikov manjšin v državah v procesu širitve. Temeljne pravice so v veliki meri vključene v zakonodajo, vendar je treba storiti več, da se zagotovi, da so v celoti spoštovane tudi v praksi. Svoboda izražanja in medijska svoboda sta še vedno zelo zaskrbljujoči. Potrebna sta boljše varstvo pravic pripadnikov manjšin ter odpravljanje diskriminacije in sovražnosti do ranljivih skupin, vključno z diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Nadaljnje delo je potrebno tudi za spodbujanje pravic žensk, vključno z bojem proti nasilju v družini. Potrebne so izboljšave v zvezi z otrokovimi pravicami, pa tudi nadaljnja prizadevanja za podporo invalidom. Izzivi ostajajo tudi glede drugih temeljnih pravic, kot je pravica do lastnine. Pogosto so potrebni učinkovitejši ukrepi za lažji dostop do sodnega varstva.

Države morajo oblikovati stabilnejše institucionalne okvire za varstvo temeljnih pravic. Institucije za človekove pravice, vključno z varuhi človekovih pravic, so vzpostavljene, vendar jim je treba dodeliti močnejšo vlogo, sorazmerno z resnostjo zadevnih vprašanj. Prepogosto se priporočil teh institucij ne upošteva, državni organi pa tega ne spremljajo ustrezno. Okrepiti je treba tudi kulturo sprejemanja dela nevladnih organizacij in zagovornikov človekovih pravic. Da bi bile države v procesu širitve bolje vključene v okvire EU in da bi se podprlo razširjanje dobrih praks, Komisija močno spodbuja države kandidatke, naj nadaljujejo priprave, ki jim bodo omogočile, da kot opazovalke sodelujejo pri delu Agencije EU za temeljne pravice.

Temeljne pravice, ki jih zagotavlja ustavno sodišče v Turčiji:

Od leta 2011 se lahko vsak posameznik, ki meni, da so javni organi kršili njegove temeljne pravice in svoboščine, zagotovljene z ustavo, obrne na ustavno sodišče, načeloma po izčrpanju rednih pravnih sredstev. Na podlagi tega postopka je turško ustavno sodišče leta 2014 sprejelo odločitve, ki

• varujejo svobodo izražanja in svobodo na internetu,

• varujejo pravico do svobode in varnosti ter pravico do poštenega sojenja in odpirajo možnosti za obnovo postopka v številnih pomembnih primerih, o katerih je bilo javno mnenje v Turčiji močno deljeno,

• sovražni govor na podlagi spolne usmerjenosti opredeljujejo kot kaznivo dejanje.

Ø Svoboda izražanja in medijska svoboda

Pravni okvir za svobodo izražanja in medijsko svobodo je v državah v procesu širitve večinoma prisoten in vzpostavil se je pretežno pluralističen medijski prostor. Vendar se je v nekaterih državah stanje v zvezi s svobodo izražanja in medijsko svobodo v praksi v preteklem letu poslabšalo. Čim prej je treba obravnavati številne pomembne izzive, pri čemer je vmešavanje vlade v medijsko svobodo še vedno resen problem. Več truda je treba vložiti v zagotavljanje politične in finančne neodvisnosti javne radiotelevizije, okrepitev regulativnih agencij in spodbujanje funkcionalne samoregulacije medijev. Prav tako se je treba posvetiti odpravljanju neformalnega ekonomskega pritiska na medije, med drugim preko preglednosti lastništva medijev in preprečevanjem prekomerne koncentracije ter preglednimi pravili za naročanje vladnega oglaševanja. V nekaterih državah se z nadaljevanjem nasilja nad novinarji in njihovega ustrahovanja širita strah in samocenzura, pri čemer oblasti pri odkrivanju in ustreznem kaznovanju storilcev niso ravno uspešne. Včasih vlade same prispevajo k ozračju, v katerem se novinarje, ki kritizirajo vladno politiko, označi za kot izdajalce, kar vodi k samocenzuri. Čeprav je bilo obrekovanje dekriminalizirano, se novinarji še vedno kazensko preganjajo. Sodstvo je treba razviti in usposobiti za preprečevanje zlorabe državnih pooblastil.

Komisija v okviru pristopnega procesa še naprej daje prednost delu na področju svobode izražanja in medijske svobode. Preučila bo možnost, da bi leta 2015 skupaj z Evropskim parlamentom organizirala tretjo konferenco Speak-Up!, ki združuje ključne deležnike iz medijev, civilne družbe in nacionalnih organov. Komisija bo v teku letošnjega leta prvič podelila nagrado za raziskovalno novinarstvo.

Ø Varstvo manjšin, vključno z Romi

V glavnem so vzpostavljeni trdni in izpopolnjeni pravni okviri za zagotavljanje varstva manjšin. Vendar je izvajanje v praksi pogosto zapleteno, zlasti, če je bila manjšina vpletena v nedaven konflikt. Več je treba storiti, da se zagotovi pravilno izvajanje pravnih obveznosti in boljše reševanje težav, s katerimi se soočajo etnične manjšine. Vprašanja, kot so uporaba jezikov manjšin, dostop do izobraževanja in politična zastopanost, pogosto zahtevajo več pozornosti. Spodbujati je treba splošno kulturo sprejemanja manjšin ter se prek izobraževanja, široke javne razprave in ozaveščanja boriti proti sovražnemu odnosu družbe do pripadnikov manjšin. Do primerov etnične diskriminacije, sovražnega govora, nasilja in ustrahovanja je potreben proaktiven pristop nične tolerance. Pomembno je utrditi skladen okvir za boj proti določenim oblikam in izrazom rasizma in ksenofobije na področjih, kakršna so avdiovizualni mediji, šport, politika, izobraževanje in internet.

V državah Zahodnega Balkana in v Turčiji so razmere, v katerih živi večina romskih skupnosti, še naprej zelo zaskrbljujoče. Romi so zelo pogosto žrtve rasizma, diskriminacije in socialne izključenosti, živijo pa v hudi revščini, brez primernega dostopa do zdravstvenega varstva, izobraževanja in usposabljanja, stanovanj ter zaposlovanja. Pomanjkanje listin o osebnem stanju je prav tako razlog za skrb. Komisija je na vrhu EU o Romih aprila 2014 opozorila na izzive, s katerimi se soočajo Romi po vsej Evropi, tudi v državah v procesu širitve. To je poudarilo posebno vlogo lokalnih in regionalnih oblasti pri zagotavljanju socialne vključenosti Romov. Leta 2014 je Komisija ustanovila nagrado za vključevanje Romov, ki pomeni priznanje neprecenljivega prispevka nevladnih organizacij na tem področju.

Komisija tesno sodeluje z vsemi državami v procesu širitve, da se zagotovi ustrezno izvajanje, nadaljnje ukrepanje in spremljanje nacionalnih strategij vključevanja Romov. Finančna pomoč v okviru IPA se je prav tako povečala in je sedaj bolje usmerjena v podpiranje trajnostnega napredka na petih prednostnih področjih, in sicer izobraževanju, zaposlovanju, zdravju, bivalnih razmerah in listinah o osebnem stanju. Komisija namerava okrepiti strateško sodelovanje z mednarodnimi organizacijami in drugimi donatorji. Vključevanje Romov mora postati prednostna naloga držav, ki sloni na močni politični volji na vseh ravneh, pri čemer vse zainteresirane strani sprejmejo odgovornost.

Podpiranje predšolske vzgoje – pomočniki učiteljev iz romske skupnosti v Srbiji:

Za povečanje vpisa romskih otrok v izobraževalni sistem in spodbujanje zaključevanja osnovnošolskega cikla od leta 2008 deluje mreža več kot 170 pedagoških pomočnikov. Pomočniki nudijo pomoč učencem iz ranljivih skupin, med katerimi je tudi veliko Romov, pripravljajo pouk in vzdržujejo stike s starši. Ta pobuda, ki je zdaj trdno vključena v srbski izobraževalni sistem, je znatno povečala vpis v nižje razrede osnovne šole ter v predšolski program.

Ø Spolna usmerjenost in spolna identiteta

Homofobija, diskriminacija in kazniva dejanja iz sovraštva na podlagi spolne usmerjenosti in spolne identitete, vključno z nasiljem in ustrahovanjem, so na Zahodnem Balkanu in v Turčiji še vedno zelo razširjeni pojavi. Nujno je, da Turčija in Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija v svojo protidiskriminacijsko zakonodajo vključita vprašanja spolne usmerjenosti in spolne identitete. V teh dveh državah je treba zakonodajo o kaznivih dejanjih iz sovraštva še sprejeti, enako velja za Bosno in Hercegovino ter Kosovo. Organe pregona, institucije varuha človekovih pravic, sodnike in medijske delavce je treba z usposabljanji osveščati o novi zakonodaji, da bi se zagotovilo njeno pravilno izvajanje in omogočilo boljše razumevanje teh vprašanj.

Spremembe v pogosto sovražnem odnosu družbe do lezbijk, gejev ter biseksualnih, transspolnih in interseksualnih oseb (LGBTI) bodo mogoče le z izvajanjem ničelne tolerance do sovražnega govora, nasilja in ustrahovanja ter močno vodilno vlogo oblasti. Države morajo sprejeti ukrepe, s katerimi bodo kljubovale stereotipom in dezinformacijam, tudi v izobraževalnem sistemu. Verske ali kulturne vrednote ne opravičujejo nobene oblike diskriminacije. Svobodo zbiranja in izražanja bi bilo treba zaščititi, tudi s primernim odzivom na parade ponosa.

Komisija bo pozno jeseni skupaj z Evropskim parlamentom in v okviru italijanskega predsedovanja Svetu organizirala konferenco na visoki ravni, da se pregleda trenutno stanje in dosežen napredek v zvezi z vprašanji LGBTI ter izmenjajo dobre prakse.

Izboljšanje odziva policije na nasilje proti osebam LGBTI v Bosni in Hercegovini:

Primeri groženj in nasilja proti osebam na podlagi njihove spolne usmerjenosti se v regiji zelo redko prijavijo. To je deloma posledica ravnodušnega ali celo sovražnega odnosa policije in družbe na splošno ter pomanjkanja zaupanja v protiukrepe organov. Policija v Sarajevu je imenovala posebej usposobljene uradnike za zvezo, ki obravnavajo primere homofobnih groženj in napadov. Ta pobuda je rezultat dobrega sodelovanja med policijo in nevladnimi organizacijami. Prispevala je k večji ozaveščenosti policije, da se je s tem pojavom treba spopasti resneje in ustrezno odzvati na vse primere kaznivih dejanj iz sovraštva.

Ø Pravice žensk

Več je treba storiti za podporo pravic žensk in zagotovitev enakosti spolov. Obravnavati je treba diskriminacijo na področju zaposlovanja ter nizko stopnjo aktivnosti žensk na trgu dela. Stereotipi in tradicionalne vloge spolov so še vedno prisotni, v nekaterih primerih do te mere, da resno omejujejo zmožnost žensk, da uveljavljajo svoje pravice, zlasti v Turčiji. Na Kosovu resne ovire preprečujejo ženskam uveljavljanje pravice do dedovanja zemljišč. Večina držav v regiji je ratificirala Konvencijo Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima, ki je začela veljati v letošnjem letu. Ključno je izvajanje, saj nasilje nad ženskami in zagotavljanje podpore žrtvam ostaja izziv za vse države. V Turčiji so nasilje v družini, nasilje in zatiranje iz „časti“ ter zgodnje in prisilne poroke še naprej močno zaskrbljujoči. Konvencija določa vrsto kaznivih dejanj, ki štejejo kot nasilje nad ženskami in jih je treba kriminalizirati. Ta vključujejo psihološko, fizično in spolno nasilje, vključno s posilstvom, prisilno poroko in zalezovanjem.

Celovit program za enakost spolov v Črni gori:

Razvoj dogodkov na političnem in zakonodajnem področju v zadnjih nekaj letih je ustvaril nove možnosti za obravnavanje dostopa žensk do človekovih pravic in njihove možnosti, da prispevajo k političnemu, gospodarskemu in družbenemu razvoju. Da se zagotovi izvajanje zakonov in politik, je Črna gora začela izvajati celovit program za izboljšanje osebne integritete žensk, njihovega ekonomskega razvoja in njihove politične zastopanosti. To je privedlo do ustanovitve multidisciplinarnih skupin za boj proti nasilju nad ženskami in prispevalo k povečanju zastopanosti žensk v parlamentu.

Ø Otrokove pravice

Več je treba storiti za varstvo otrokovih pravic, zlasti za zagotovitev zaščite pred vsemi oblikami nasilja ter za boljši dostop do sodnega varstva in sodnih sistemov za mladoletnike. Glede institucionalizacije otrok brez starševske oskrbe je treba spodbujati iskanje alternativ, ki temeljijo na skupnosti ali družini („deinstitucionalizacija“). Večina držav v regiji je medtem vzpostavila pravne okvire in akcijske načrte, vendar pa zaostajajo pri njihovem izvajanju.

III. Regionalna in dvostranska vprašanja ter preseganje vprašanj iz preteklosti

Dobri sosedski odnosi in regionalno sodelovanje so bistvene prvine stabilizacijsko-pridružitvenega procesa.

Dobri sosedski odnosi so se izboljšali z okrepljenim sodelovanjem in stiki na dvostranski ravni, tudi glede občutljivih vprašanj, kot so vojni zločini in vračanje beguncev (vključno z izvajanjem regionalnega stanovanjskega programa iz sarajevskega procesa[4], v okviru katerega že poteka gradnja stanovanj), pa tudi s sodelovanjem na področju organiziranega kriminala ter policijskim sodelovanjem. Doseženi napredek je treba utrditi. Poplave, ki so maja močno prizadele Bosno in Hercegovino ter Srbijo, niso povzročile le močnega odziva EU, s katerim so prišle do izraza solidarnost EU in koristi tesnejšega povezovanja, temveč se je ob tem dogodku razvilo tudi dobro sodelovanje med zadevnima državama in znotraj celotne regije. Močna solidarnost je preko nacionalnih in etničnih meja prišla do izraza zlasti (vendar ne izključno) na lokalni ravni. Politični voditelji bi morali izkoristiti priložnost in se na osnovi te humanitarne geste osredotočiti na nadaljnje sodelovanje v zvezi s skupnimi izzivi na poti v EU.

Potreben je dodaten napor, da se presežejo dvostranski spori tako med samimi državami v procesu širitve kot v njihovih odnosih z državami članicami. Dvostranske odnose v regiji še vedno bremenijo mnoga nerešena vprašanja, zlasti tista, ki izhajajo iz razpada nekdanje Jugoslavije, na primer medetnični spori in spori glede statusa, položaj manjšin, odgovornost za vojne zločine, pogrešane osebe in določitev meje. Prav tako odnose bremenijo diametralno nasprotna stališča glede nedavne zgodovine. Začetnim ukrepom v podporo pobudi za resnico in spravo (RECOM) bi morali slediti nadaljnji ukrepi. Sprava je ključnega pomena za spodbujanje stabilnosti in za to, da bi se v jugovzhodni Evropi ustvarilo vzdušje, ki bi omogočilo preseganje zapuščine preteklosti. S tem bi se kar najbolj omejilo tveganje, da se odprta dvostranska vprašanja spolitizirajo.

Udeležene strani se morajo reševanja dvostranskih vprašanj lotiti čim prej, saj ta vprašanja ne bi smela zadrževati pristopnega procesa, ki bi moral temeljiti na predpisanih pogojih. Komisija poziva vpletene strani, naj si po najboljših močeh prizadevajo za rešitev sporov v skladu z uveljavljenimi načeli in sredstvi, vključno z možnostjo, da zadeve po potrebi predajo v obravnavo Meddržavnemu sodišču oziroma drugim obstoječim ali posebej ustanovljenim organom za reševanje sporov. Okvir, ki ga zagotavljajo pristopna pogajanja, lahko ustvari politični zagon za reševanje sporov. Postopek za normalizacijo odnosov med Srbijo in Kosovom se mora nadaljevati, Bruseljski sporazum[5] pa se mora izvajati. EU je zahtevo po normalizaciji odnosov vključila v pogajalski okvir za Srbijo in v stabilizacijsko-pridružitveni sporazuma s Kosovom. Kar zadeva Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, ostajajo dobrososedski odnosi ključnega pomena, brez nadaljnjega odlašanja pa se je treba v pogajanjih pod okriljem ZN dogovoriti o rešitvi za vprašanje imena, ki bo sprejemljiva za obe strani. Komisija bo še naprej vsem zadevnim državam nudila politično pomoč in podporo, da bi čim prej našle rešitve za dvostranska vprašanja, ter bo dejavno podpirala prizadevanja za rešitve v drugih forumih.

Dobri sosedski odnosi se še naprej krepijo v različnih pobudah za regionalno sodelovanje. Komisija popolnoma podpira delo Procesa sodelovanja v jugovzhodni Evropi (SEECP) in Sveta za regionalno sodelovanje, vključno z regionalno strategijo 2020. Pozdravlja majsko ustanovitev regionalne parlamentarne skupščine SEECP ter nedavno začeto okrepljeno sodelovanje Zahodnobalkanske skupine v okviru procesa stabilizacije in pridruževanja. V okviru te pobude je nedavno prišlo do pomembnih stikov med ministri za zunanje zadeve in za finance iz regije, da bi razpravljali o skupnih izzivih, zlasti na področju gospodarskega upravljanja. Sodelovanje se je nadaljevalo tudi v drugih regionalnih forumih, kot so srednjeevropsko območje proste trgovine (CEFTA), Energetska skupnost in Regionalna šola za javno upravo. Pomembno je, da se te pobude dopolnjujejo in so vključevalne, regija pa mora prevzeti pristojnost za njih in jih voditi. Komisija pozdravlja dejstvo, da je bila avgusta na vrhu v Berlinu izražena močna politična podpora evropski perspektivi Zahodnega Balkana. Naslednje v nizu načrtovanih letnih srečanj na vrhu bo gostila Avstrija. „Berlinski proces“ je lahko ključnega pomena za spodbujanje reform in določitev realističnih prioritet za osnovne naložbe v povezljivost. Prav tako lahko deluje kot spodbuda za reševanje odprtih dvostranskih vprašanj. Komisija je pripravljena podpreti dejavnosti, ki bodo izšle iz te pobude.

***

IV. Sklepne ugotovitve in priporočila

Na podlagi zgornje analize in ocen iz povzetkov po državah, vsebovanih v prilogi, Komisija predlaga sledeče sklepne ugotovitve in priporočila:

I

1. Komisija je v preteklih petih letih okrepila verodostojnost širitvene politike in povečala svojo preobrazbeno moč z zagotavljanjem večje osredotočenosti na temeljne reforme že v zgodnji fazi širitvenega procesa. Posebno pozornost je namenila trem stebrom, in sicer i) načelu pravne države, ii) gospodarskemu upravljanju in iii) reformi javne uprave.

2. Komisija je leta 2012 uvedla nov pristop na področju pravne države. Leta 2013 je določila okvir za krepitev gospodarskega upravljanja na podlagi izkušenj, pridobljenih v okviru evropskega semestra. Letos Komisija predstavlja nove zamisli za podporo reforme javne uprave v državah v procesu širitve. Trije stebri okrepljenega širitvenega procesa so medsebojno povezani, napredek na teh področjih pa bo ključnega pomena pri odločanju o tem, kdaj bodo države v celoti pripravljene za članstvo v EU.

3. Širitvena politika EU še naprej prinaša vzajemne koristi v obliki miru, varnosti in blaginje v Evropi. Krepi politično in gospodarsko moč EU ter ima pomemben preobrazbeni učinek na zadevne države. Dobro pripravljen pristopni proces zagotavlja, da se širitev ne izvede na račun učinkovitosti Unije.

4. Deseta obletnica zgodovinskega pristopa desetih držav članic leta 2004, ki je potekala maja letos, je bila priložnost, da se spomnimo doseženega napredka. S širitvijo EU se povečujejo tudi priložnosti za naša podjetja, vlagatelje, potrošnike, turiste, študente in lastnike nepremičnin. Pristop je bil koristen tako za nove kot tudi stare države članice. Povečale so se trgovina in naložbe. Izboljšala se je kakovost življenja državljanov EU, saj se okoljski, potrošniški in drugi standardi uporabljajo širše.

5. Za države Zahodnega Balkana predstavlja jasna perspektiva članstva v EU, ki jo ponujajo države članice EU, ključni dejavnik za stabilizacijo razmer. Podpira napredek pri izpolnjevanju potrebnih pogojev, vključno s pogoji stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Dobri sosedski odnosi in vključujoče regionalno sodelovanje so bistvenega pomena. Nenehna prizadevanja za reševanje dvostranskih vprašanj in preseganje vprašanj iz preteklosti so ključnega pomena glede na zgodovino te regije, ki so jo še nedavno razdejali konflikti.

6. Širitev je postala pomemben instrument zunanje politike Unije. Razvoj dogodkov v sosedstvu EU poudarja pomen širitvene politike kot orodja za nadaljnjo poglobitev sodelovanja pri ključnih vprašanjih zunanje politike. Dvostranski zunanjepolitični dialog bi bilo treba okrepiti z vsemi državami v procesu širitve. Poglavje 31 zunanja, varnostna in obrambna politika bi bilo treba obravnavati že zgodaj v pristopnem procesu. Komisija poudarja, kako pomembno je, da države v procesu širitve svoja stališča postopoma uskladijo s stališči EU na področju zunanje politike. Prav tako poudarja pomen skupne varnostne in obrambne politike ter zlasti sodelovanja v programih Evropske obrambne agencije.

7. Pristopni proces je strog, temelji na strogih, a pravičnih pogojih, uveljavljenih merilih in načelu lastnih zaslug. To je ključno za verodostojnost širitvene politike, za zagotavljanje spodbud državam v procesu širitve, da vztrajajo pri daljnosežnih reformah, in za zagotavljanje podpore državljanov EU. Države članice in institucije EU bi morale argumentirano razpravljati o političnem, gospodarskem in socialnem vplivu širitvene politike.

8. Kar zadeva prvi steber, je krepitev pravne države v središču okrepljenega pristopnega procesa. Z odločnostjo je treba nadaljevati reformo pravosodja, da se zagotovi učinkovito, neodvisno in nepristransko sodstvo. Države morajo v primerih organiziranega kriminala in korupcije doseči verodostojne rezultate pri preiskavah, pregonu in obsodbah. Kazni morajo biti odvračilne, nezakonito pridobljena sredstva pa je treba zapleniti. Pravna država podpira poslovno in naložbeno okolje, zagotavlja pravno varnost ter prispeva h konkurenčnosti, ustvarjanju delovnih mest in rasti.

9. Komisija še naprej izvaja novi pristop na področju pravne države, ki ga je Svet podprl decembra 2011. Obravnavanje vprašanja pravne države v zgodnji fazi pristopnega procesa državam omogoča več časa za doseganje zanesljivih rezultatov pri izvajanju reform. S tem se zagotovi, da so reforme trdno ukoreninjene in nepovratne. Komisija je v skladu z novim pristopom odločena zagotavljati splošno ravnovesje v pogajanjih. Napredek v okviru poglavij 23 (sodstvo in temeljne pravice) in 24 (pravica, svoboda in varnost) bo treba dosegati vzporedno s splošnim napredkom v pogajanjih. Komisija opozarja na obstoj klavzule o „splošnemu ravnovesju“ v pogajalskih okvirih in na možnost ustavitve pogajanj o drugih poglavjih, če napredek glede vprašanj, povezanih s pravno državo, zaostaja.

10. Temeljne pravice so v veliki meri vključene v pravni okvir držav v procesu širitve, vendar je treba poskrbeti, da so v celoti spoštovane tudi v praksi. Stanje na področju svobode izražanja in medijske svobode je še vedno zelo zaskrbljujoče. Pravice pripadnikov manjšin je treba bolje varovati. Diskriminacija in sovražnost do ranljivih skupin, vključno z diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti, še vedno povzročata veliko zaskrbljenost. Potrebno je dodatno delo za uveljavljanje pravic žensk (vključno z bojem proti nasilju v družini), otrok in invalidov. Države v procesu širitve je treba bolje vključiti v okvire EU in podpreti širjenje dobrih praks. V ta namen Komisija močno spodbuja države kandidatke, naj nadaljujejo priprave na sodelovanje kot opazovalke pri delu Agencije EU za temeljne pravice.

11. Kar zadeva drugi steber, je krepitev gospodarskega upravljanja in konkurenčnosti v državah v procesu širitve bistvenega pomena za izpolnjevanje gospodarskih meril za članstvo v EU. Reforme bi bilo treba okrepiti, da se doseže trajnostna rast, izboljša poslovno okolje in spodbudijo naložbe. Odpraviti je treba visoko brezposelnost, zlasti med mladimi. S podpiranjem gospodarskega razvoja bi se ublažil tudi migracijski pritisk na EU. Potrebnost in narava prehodnih ukrepov in/ali zaščitnih mehanizmov v zvezi s prostim gibanjem delavcev bosta obravnavani v pristopnih pogajanjih v procesu prihodnje širitve, in sicer na podlagi ocene učinka, ki bo takrat izvedena.

12. Komisija je na podlagi izkušenj, pridobljenih v okviru evropskega semestra in okrepljenega gospodarskega upravljanja v EU, uvedla izboljšane postopke sodelovanja z državami v procesu širitve. Za države Zahodnega Balkana je predvidela pripravo nacionalnih programov gospodarskih reform, sestavljenih iz dveh delov. Prvi del bo razširjena različica obstoječih predpristopnih ekonomskih programov za države kandidatke ter ekonomskih in fiskalnih programov za potencialne kandidatke, pri čemer bo vključeno tudi Kosovo. Določal bo srednjeročni okvir za makroekonomske in fiskalne politike, pri čemer bo večji poudarek na ocenjevanju zunanje vzdržnosti in strukturnih ovir za rast. Drugi del bo zajemal strukturne reforme, ki so sektorske narave ter so zlasti pomembne za boljšo konkurenčnost in rast v posameznih državah; sem spadajo tudi potrebe po naložbah v infrastrukturo. Da bi se okrepil nadzor, bo proces vrednotenja še naprej vodil v bolj ciljno naravnane smernice za politike za posamezne države. Za Turčijo bo vzpostavljen gospodarski dialog na visoki ravni.

13. Kar se tiče tretjega stebra, je reforma javne uprave prednostna naloga v vseh državah. Javne službe ostajajo zelo spolitizirane. Okrepiti je treba preglednost, odgovornost, strokovnost in učinkovitost javne uprave. Bolj se je treba osredotočiti na potrebe državljanov in podjetij. Tudi upravljanju javnih financ je treba nameniti več pozornosti. Komisija bo reformo javne uprave bolje vključila v širitveni proces. Z državami v procesu širitve so bile ustanovljene oziroma so v procesu ustanavljanja „posebne skupine za reformo javne uprave“. Te skupine bodo postale ključni forum za nadaljevanje dela na področju reforme javne uprave. V pridružitvenem svetu/odboru bi bilo treba razviti bolj strukturirano, politično razpravo o ključnih vprašanjih. Pristopna pogajanja bi bilo treba uporabiti tudi za spodbujanje potrebnih reform. Ključna vprašanja bi se morala reševati v okviru ustreznih poglavij (zlasti javna naročila, finančni nadzor, sodstvo in temeljne pravice, obdavčitev ter ekonomska in monetarna politika) in v okviru medvladnih konferenc. Posebne skupine bodo delovale tudi kot forum za obravnavanje horizontalnih vprašanj v zvezi s reformo javne uprave, ki bodo izhajala iz ustreznih pogajalskih poglavij, hkrati pa bodo spremljale napredek in zagotavljale skladnost. Rezultati bodo vključeni v pogajanja o posameznih poglavjih.

14. Za podporo procesa reform je bistvenega pomena krepitev delovanja in neodvisnosti ključnih demokratičnih institucij v državah v procesu širitve. To vključuje zagotavljanje konstruktivnega in trajnega dialoga med vsemi političnimi strankami, zlasti v parlamentu. Več je treba storiti tudi za spodbujanje ugodnega okolja za delovanje organizacij civilne družbe. Močna civilna družba krepi politično odgovornost in spodbuja boljše razumevanje reform, povezanih s pristopom.

15. Dobri sosedski odnosi so bistvena prvina stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Za preseganje vprašanj iz preteklosti so potrebna stalna prizadevanja, spodbujanje sprave ter reševanje dvostranskih sporov med državami v procesu širitve in državami članicami. Udeležene strani se morajo reševanja dvostranskih vprašanj lotiti čim prej, saj ta vprašanja ne bi smela zadrževati pristopnega procesa, ki bi moral temeljiti na predpisanih pogojih.

16. Regionalno sodelovanje se je v preteklem letu še okrepilo. Komisija popolnoma podpira delo Procesa sodelovanja v jugovzhodni Evropi (SEECP) in Sveta za regionalno sodelovanje, vključno z regionalno strategijo 2020. Pozitiven razvoj predstavlja vedno večje vključevanje Kosova v regionalne pobude. Komisija pozdravlja začetek okrepljenega sodelovanja Zahodnobalkanske skupine v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Navedeni razvoj krepi večstranske razsežnosti širitvene politike, podpira vključujoče sodelovanje in izmenjavo dobrih praks o gospodarskem upravljanju ter spodbuja povezovanje znotraj regije in z EU. Komisija prav tako pozdravlja dejstvo, da je bila avgusta na vrhu v Berlinu izražena močna politična podpora evropski perspektivi Zahodnega Balkana. Naslednje v nizu načrtovanih letnih srečanj na vrhu bo gostila Avstrija. „Berlinski proces“ je lahko ključnega pomena za spodbujanje reform in določitev realističnih prioritet za osnovne naložbe v povezljivost. Prav tako lahko deluje kot spodbuda za reševanje odprtih dvostranskih vprašanj. Komisija je pripravljena podpreti dejavnosti, ki bodo izšle iz te pobude.

17. V letu 2014 se je začel uporabljati novi instrument za predpristopno pomoč. V okviru instrumenta IPA II bo EU za obdobje 2014–2020 zagotovila 11,7 milijarde EUR za podporo držav v procesu širitve pri njihovih pripravah za pristop ter za regionalno in čezmejno sodelovanje. Z instrumentom IPA II se povečuje osredotočenost na prednostne naloge za pristop k EU na področjih demokracije in pravne države, kakor tudi konkurenčnosti in rasti. Poleg tega ta novi instrument uvaja sektorski pristop, spodbude za doseganje oprijemljivih rezultatov, povečano proračunsko podporo in prednostno razvrstitev projektov. Za večje naložbe v glavne infrastrukturne koridorje je potreben usklajen pristop. Usklajevanje z mednarodnimi finančnimi institucijami se izboljšuje. Naložbeni okvir za Zahodni Balkan bo še naprej podpiral naložbe, ki bodo spodbujale ustvarjanje delovnih mest, rast in povezanost znotraj regije.

II

18. Črna gora: Pristopna pogajanja so napredovala. Analitični pregled usklajenosti s pravnim redom EU je bil zaključen maja 2014. Decembra so se začela pogajanja o poglavjih 23 (sodstvo in temeljne pravice) ter 24 (pravica, svoboda in varnost). Na podlagi akcijskih načrtov, ki jih je sprejela Črna gora, je EU določila celovit sklop 84 vmesnih meril za poglavji 23 in 24. Ta merila zagotavljajo jasne smernice za prihodnje reforme. Pogajanja so se začela o skupaj dvanajstih poglavjih, od tega sta bili začasno zaprti dve poglavji.

19. Akcijski načrti so se začeli izvajati. Po uskladitvi ustrezne zakonodaje z ustavnimi reformami iz julija 2013 je bilo izvoljenih ter imenovanih več uslužbencev sodstva in tožilstva. Oktobra 2014 je parlament po več neuspelih poskusih imenoval novega vrhovnega državnega tožilca. Sodstvo je postalo učinkovitejše. Okrepil se je zakonodajni okvir za varstvo temeljnih pravic, vključno z zakonom o varuhu človekovih pravic.

20. Vendar je pri številnih ukrepih prišlo do zamud, zlasti pri zakonodajnih reformah in še posebej na področju preprečevanja korupcije. Sprejeti zakonodajni ukrepi niso dali rezultatov v praksi. Črna gora bi morala hitro zagotoviti sprejetje ustrezne zakonodaje o financiranju političnih strank. Potrebni so verodostojni rezultati pri preiskavah, pregonu in pravnomočnih obsodbah v primerih korupcije, vključno s korupcijo na visoki ravni. Zagotoviti bi bilo treba sistematično uporabo instrumenta zasega in zaplembe premoženjske koristi, pridobljene s korupcijo. Stanje na področju svobode izražanja in medijske svobode je še vedno zaskrbljujoče. Pospešiti bi bilo treba preiskovanje primerov nasilja nad novinarji. Vzpostaviti bi bilo treba konstruktiven politični dialog ter obnoviti zaupanje v volilni postopek in državne institucije. Krepitev upravnih zmogljivosti na področju vključevanja v EU bo bistvenega pomena za ohranitev zagona na poti v EU. Poleg tega je treba depolitizirati javno upravo in povečati njeno strokovnost. Nadaljevati je treba z gospodarsko reformo, tudi zato, da bi se odpravila visoka stopnja brezposelnosti, in izboljšati poslovno okolje. Za proizvajalca aluminija KAP je nujno potrebno najti trajno rešitev, ki bo skladna s stabilizacijsko-pridružitvenim sporazumom.

21. Močna politična zavzetost je odločilnega pomena za korenite in trajne politične reforme, ki so potrebne za krepitev pravne države. Črna gora je prva država, ki je v okviru pristopnih pogajanjih odprla poglavji 23 in 24 v skladu z novim pristopom. Komisija opozarja, da v pogajalskem okviru obstaja klavzula o „splošnemu ravnovesju“. Napredek pri izpolnjevanju vmesnih meril v zvezi s poglavji o pravni državi in odpravljanju navedenih pomanjkljivosti, vključno z oprijemljivimi rezultati, bo vplival na hitrost pristopnih pogajanj ter dnevne rede prihodnjih medvladnih konferenc.

22. Srbija: S Srbijo sedaj potekajo pogajanja o pristopu k EU. Odločitev Evropskega sveta o začetku pogajanj je temeljila na napredku, ki ga je Srbija dosegla pri izvajanju reform, in na njeni trajni zavezanosti k normalizaciji odnosov s Kosovom. Prva medvladna konferenca o pogajanjih je potekala januarja 2014. Analitični pregled usklajenosti s pravnim redom EU poteka v skladu z načrtom. Hude poplave, ki so maja prizadele državo, so imele velike socialno-ekonomske posledice. EU je sprejela takojšnje ter znatne ukrepe za reševanje in pomoč ter julija organizirala donatorsko konferenco. Mednarodna skupnost je sprejela pomembne zaveze glede faze okrevanja in obnove.

23. Srbija je na področju reforme javne uprave dosegla določen napredek. Sprejela je celovito strategijo ter okrepila usklajevanje in načrtovanje. Na področju sodstva so bili sprejeti pomembna zakonodaja ter predpisi o ocenjevanju sodnikov in tožilcev. Večje število predsednikov sodišč je bilo imenovanih za nedoločen čas. Obstaja močen politični zagon za boj proti korupciji. Opravljenih je bilo več preiskav v zvezi s korupcijo na visoki ravni, sprejeti pa so bili tudi ukrepi za izboljšanje usklajevanja. Srbija je bila aktivno udeležena v regionalnem sodelovanju na področju kazenskega pregona.

24. Vendar so potrebna trajna prizadevanja za zagotavljanje učinkovitega in neodvisnega sodstva. Ključni deli zakonodaje, kot so zakon o brezplačni pravni pomoči, zakon o prijaviteljih nepravilnosti in zakon o navzkrižju interesov, še niso bili sprejeti. Korupcija je še vedno razširjena na številnih področjih. Srbija mora doseči konkretne rezultate v boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Temeljne pravice morajo biti v praksi v celoti spoštovane, vključno z zaščito najbolj ranljivih skupin. Poslabševanje pogojev za neomejeno uveljavljanje svobode izražanja povzroča zaskrbljenost. Odpraviti je treba pomanjkljivosti v javni upravi. Ugotovitvam neodvisnih regulativnih organov morajo slediti konkretnejši ukrepi. Gospodarske reforme so ključne za ustvarjanje rasti in spopadanje z visoko brezposelnostjo.

25. Nova vlada lahko v parlamentu računa na močno podporo in to priložnost bi morala izkoristiti za odločno izvajanje reform. Srbija se sooča s številnimi izzivi. Dejavno mora spodbujati vključevalno naravo pristopnega procesa in njegovo preglednost. Za podporo procesu reform bi morala država izboljšati načrtovanje, usklajevanje in spremljanje izvajanja nove zakonodaje ter politik. V skladu z novim pristopom na področju pravne države so bila določena merila za začetek pogajanj o poglavjih 23 in 24. Ta merila od Srbije zahtevajo, da predstavi celovite akcijske načrte. Za zagotovitev splošnega ravnovesja pri napredku pogajanj bi bilo treba napredek v okviru teh poglavij doseči vzporedno z napredkom v pogajanjih na splošno.

26. Srbija mora ohraniti svojo zavezanost k regionalnemu sodelovanju ter dejavnemu in konstruktivnemu sodelovanju v procesu normalizacije odnosov s Kosovom, kjer je bil dosežen znaten napredek. Še naprej bi morala zagotavljati izvajanje sporazumov, doseženih v okviru navedenega dialoga. Komisija opozarja, da – kot velja za poglavja s področja pravne države – pogajalski okvir zahteva, da se napredek pri normalizaciji odnosov s Kosovom v okviru poglavja 35 doseže vzporedno z napredkom v pogajanjih na splošno. Poglavje 35 bi bilo treba odpreti v zgodnji fazi pogajanj. S tem se bo zagotovil trden okvir za spremljanje izvajanja sporazumov.

27. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija: Pristopni proces Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije je na mrtvi točki. Svet še ni ukrepal na priporočilo Komisije, zato se pristopna pogajanja še niso začela. Hkrati je bila spodkopana trajnost reform, saj vlada v zvezi s številnimi ključnimi vprašanji ni sprejela zadovoljivih ukrepov, zaradi česar je na nekaterih področjih prišlo do nazadovanja.

28. Določen napredek je bil dosežen na področju reforme javne uprave ter na področju dejavnega regionalnega in mednarodnega policijskega sodelovanja. Država glede na fazo pristopnega procesa ohranja visoko raven usklajenosti s pravnim redom EU. Agenda za članstvo v EU ostaja strateška prioriteta te države.

29. Vendar pa je bila v zadnjem letu izražena resna zaskrbljenost glede vse večje politizacije državnih institucij in vladnega nadzora nad mediji; po poročanju OVSE/ODIHR velja to tudi za dogajanja v okviru volitev. Zaupanje v državne institucije se vse bolj zmanjšuje. Narašča zaskrbljenost zaradi selektivnega sodstva. Razmere na področju svobode medijev so se še naprej poslabševale. Nedavne politične krize med vlado in opozicijskimi strankami so pokazale, da strankarski interesi vse bolj prevladujejo nad nacionalnimi interesi. Vlada in opozicija morata zagotoviti, da politična razprava poteka predvsem v parlamentu, in prispevati k ustvarjanju ugodnih pogojev za njegovo pravilno delovanje. Vlada mora zagotoviti, da bo imela opozicija možnost neomejeno izvajati svojo funkcijo demokratičnega nadzora. Hkrati pa mora tudi opozicija konstruktivno sodelovati v demokratičnih procesih. V preteklem letu ni bilo nobenega srečanja v okviru pristopnega dialoga na visoki ravni. Kar zadeva medetnične razmere, je treba med skupnostmi okrepiti zaupanje. Dokončati je treba pregled Ohridskega okvirnega sporazuma, nato pa izvesti ustrezna priporočila.

30. Še vedno je bistvenega pomena, da se sprejmejo odločni ukrepi za rešitev „vprašanja imena“ z Grčijo. Dejstvo, da strani v sporu po 19 letih pogovorov ob posredovanju ZN nista dosegli kompromisa, neposredno negativno vpliva na evropske načrte te države. Odločno je treba ukrepati, potrebna pa je tudi proaktivna podpora voditeljev EU. Komisija ponavlja svoje mnenje, da bi se s pregledom usklajenosti s pravnim redom EU in razpravami Sveta o pogajalskem okviru ustvarila potrebna spodbuda za obe strani, da izpogajata sprejemljivo rešitev vprašanja imena, še preden se odprejo pogajalska poglavja.

31. Komisija glede na skupni napredek, ki ga je država dosegla, na splošno meni, da država še naprej zadostno izpolnjuje politična merila, in ohranja svoje priporočilo, naj se pristopna pogajanja začnejo, vendar obžaluje nazadovanje v preteklem letu. Komisija poziva organe, naj sprejmejo odločne ukrepe za odpravo zaskrbljenosti zaradi vse večje politizacije in pomanjkljivosti v zvezi z neodvisnostjo sodstva ter svobodo izražanja, tako da bo lahko svoje priporočilo ohranila tudi v naslednjih letih. Še naprej bo zavezana podpori prizadevanjem države pri obravnavanju reform, povezanih z EU, vključno prek vključujočega pristopnega dialoga na visoki ravni, tako da bo mogoče razviti celotni potencial odnosov.

32. Albanija: Sklep, ki ga je Evropski svet sprejel junija 2014, da se Albaniji podeli status kandidatke, je priznanje za sprejete reformne ukrepe. Prav tako je spodbuda za pospešitev reform. Komisija je novembra 2013 z Albanijo začela dialog na visoki ravni, da bi državi pomagala ohranjati osredotočenost na proces povezovanja z EU in da bi spremljala napredek reform v zvezi s ključnimi prioritetami, ki so bile določene za začetek pristopnih pogajanj. Albanija je maja 2014 sprejela časovni načrt, v katerem je opredelila načrtovane reforme in jih strukturirala okoli ključnih prioritet.

33. Albanija je v preteklem letu napredovala. Sprejela je nadaljnje ukrepe za reformo sodstva. Vlada je pokazala politično voljo za odločno ukrepanje na področju preprečevanja korupcije in boja proti njej. Zakonodajni okvir je bil okrepljen, izboljšalo pa se je tudi usklajevanje in spremljanje politik na centralni ravni. Rezultati boja proti organiziranemu kriminalu so vidni na vrsti področij in se jih lahko pripiše okrepljenim dejavnostim kazenskega pregona kaznivih dejanj trgovine z nedovoljenimi drogami (vključno z zasegi), gospodarskega kriminala in trgovine z ljudmi. Sprejeti so bili nekateri ukrepi za izboljšanje pravnega priznavanja pravic lezbijk, gejev ter biseksualnih, transspolnih in interseksualnih oseb.

34. Vendar pa številne pomanjkljivosti ostajajo, zlasti na področju pravne države. Potrebnega bo še veliko dela. Boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu predstavlja velik izziv. Albanija si bo morala znatno in trajno prizadevati za uresničitev ključnih prioritet, ki so bile določene za začetek pristopnih pogajanj. Odločno bo morala ukrepati za: nadaljevanje reforme javne uprave, da bi okrepila njeno strokovnost in dosegla depolitizacijo; izvedbo celovite reforme sodstva, da se okrepi njegova neodvisnost, učinkovitost in odgovornost, v okviru vključujočega procesa ter v tesnem sodelovanju z Beneško komisijo; okrepitev svojih prizadevanj v boju proti korupciji in sprejetje nadaljnjih odločnih ukrepov v boju proti organiziranemu kriminalu, da bo na podlagi proaktivnih preiskav, pregona in obsodb na obeh področjih dosegla konkretne rezultate; učinkovito okrepitev varstva človekovih pravic, vključno s pravicami Romov, ter protidiskriminacijske politike in varstva stvarnih pravic. Kar zadeva svobodo izražanja in medijsko svobodo, vlada ni ukrepala v skladu z opredeljenimi prioritetami. Uradu za avdiovizualne medije je treba povrniti vse z zakonom predpisane naloge in njegova neodvisnost mora biti zagotovljena tudi v praksi. Albanija bi morala nadaljevati z gospodarskimi reformami, katerih cilj je povečanje konkurenčnosti in odpravljanje visoke brezposelnosti, visoke ravni sive ekonomije in izboljšanje poslovnega okolja.

35. Bistvenega pomena je, da proces reforme spremlja konstruktiven in trajen politični dialog med vlado in opozicijo. Vlada in opozicija morata zagotoviti, da politična razprava poteka predvsem v parlamentu, in prispevati k ustvarjanju ugodnih pogojev za njegovo pravilno delovanje. Vlada mora zagotoviti, da bo imela opozicija možnost neomejeno izvajati svojo funkcijo demokratičnega nadzora. Hkrati pa mora tudi opozicija konstruktivno sodelovati v demokratičnih procesih. Konstruktivno delo v parlamentu, ki temelji na pripravljenosti do kompromisov, je ključnega pomena za trajnost reform. Z ustanovitvijo nacionalnega sveta za evropsko povezovanje, ki bi združeval vse zainteresirane strani, se bo okrepila vključujoča narava reformnega procesa. Poleg tega je ustanovitev sveta pomembna za doseganje soglasja o zadevnih reformah v albanski družbi.

36. Bosna in Hercegovina: Bosna in Hercegovina je v procesu povezovanja z EU obstala. Še vedno ni zadostne kolektivne politične volje političnih voditeljev za sprejetje reform, potrebnih za napredek pri približevanju EU. Dosežen je bil zelo omejen napredek pri političnih in gospodarskih vprašanjih ter pri približevanju evropskim standardom. Hude poplave, ki so maja prizadele državo, so imele velike socialno-ekonomske posledice. EU je sprejela takojšnje ter znatne ukrepe za reševanje in pomoč ter julija organizirala donatorsko konferenco. Mednarodna skupnost je sprejela pomembne zaveze glede faze okrevanja in obnove.

37. Množični protesti prebivalcev v začetku leta 2014 so izpostavili ranljivost družbeno-gospodarskega položaja. Komisija je začela tri pobude, da bi se povečala osredotočenost na reforme in vprašanja, ki neposredno zadevajo državljane. Strukturirani dialog o sodstvu med EU ter Bosno in Hercegovino je razširila na področje pravne države, zlasti boja proti korupciji. Ustanovila je skupno delovno skupino EU ter Bosne in Hercegovine, da pospeši izvajanje projektov, ki jih financira EU. Razprave so bile usmerjene na krepitev ekonomskega upravljanja. To je vključevalo razvoj „Pakta za rast in delovna mesta“ skupaj s ključnimi akterji, vključno z mednarodnimi finančnimi institucijami. Pakt bo merilo za potrebne gospodarske reforme v prihodnjih mesecih. Poleg tega bo služil tudi kot osnova za nacionalni program gospodarskih reform, ki naj bi ga država predložila Komisiji do konca januarja 2015.

38. Neobstoj učinkovitega mehanizma za usklajevanje vprašanj, povezanih z EU, še naprej negativno vpliva na sodelovanje države z EU. Nadaljujejo se politične napetosti v svetu ministrov, ki se nanašajo na delitev pristojnosti na različnih ravneh vlade. To dodatno otežuje zapletenost institucionalne ureditve države. Zaradi teh okoliščin ni bilo treh od zadnjih šestih načrtovanih srečanj pododborov v okviru začasnega sporazuma. Poleg tega Bosna in Hercegovina še vedno zavrača prilagoditev tega sporazuma, da bi upošteval tradicionalne trgovinske odnose te države s Hrvaško pred vstopom v EU. Komisija je sprejela ukrepe za začasno ustavitev nekaterih trgovinskih ugodnosti za Bosno in Hercegovino, če postopki prilagajanja ne bodo zaključeni do konca leta 2015. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum, ki je bil podpisan leta 2008 in ratificiran leta 2011, še vedno ni začel veljati, saj Bosna in Hercegovina še ni izpolnila potrebnih pogojev.

39. Politični akterji se niso mogli dogovoriti o strategiji na ravni države, ki se za instrument za predpristopno pomoč zahteva na področjih, kot so energetika, promet in okolje. To je vodilo k znatnemu zmanjšanju sredstev na teh področjih in preusmeritvi na pomoč, ki je v neposredno korist državljanov. Doseganje potrebnega sporazuma bo Bosni in Hercegovini omogočilo, da v celoti izkoristi razpoložljiva finančna sredstva.

40. Kljub intenzivnim prizadevanjem Komisije, da bi se odpravile preostale ovire, pa se sodba Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi Sejdić-Finci še ne izvaja. Sodba se še naprej izrablja za ozke politične in etnične interese, rešitev pa se pogojuje z drugimi vprašanji.

41. Za napredek Bosne in Hercegovine pri približevanju EU je pomembno, da se po volitvah hitro oblikujejo vse ravni upravljanja in da se hitro sprejmejo konkretni reformni ukrepi. Politično vodstvo je državljanom Bosne in Hercegovine dolžno zagotoviti jasno usmeritev za državo. Izboljšati se mora učinkovitost in delovanje političnih institucij na vseh ravneh upravljanja, še zlasti pa sodelovanje med različnimi ravnmi upravljanja. Za to je potrebna vzpostavitev delujočega mehanizma za usklajevanje o vprašanjih, povezanih z EU. Prav tako je treba na vseh ravneh okrepiti javno upravo.

42. Kosovo: Zaključek pogajanj o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu in njegovo parafiranje julija predstavljata pomemben mejnik v evropski integraciji Kosova. Ta prvi celoviti sporazum med EU in Kosovom bo utrl pot okrepljenemu političnemu dialogu, tesnejšemu trgovinskemu povezovanju, vključno z odpiranjem trgov EU za industrijske in kmetijske proizvode s Kosova, ter novim oblikam sodelovanja. Komisija zdaj pričakuje njegov podpis in sklenitev. Od junijskih volitev je politično ozračje na Kosovu vse bolj polarizirano, zaradi političnega zastoja pa je bilo odloženo izvajanje nekaterih ključnih reform.

43. Kosovo je napredovalo v dialogu o liberalizaciji vizumskega režima. Še naprej je dobro sodelovalo z misijo EU za krepitev pravne države (EULEX). Kosovski organi so se pomembno politično zavezali k obnovitvi mandata misije ob hkratnem prevzemanju vse večje odgovornosti ter soglašali, da se ustanovi specializirano sodišče za obravnavo zadev, ki izhajajo iz ugotovitev posebne preiskovalne skupine. Zdaj morajo v ta namen sprejeti potrebne zakonodajne spremembe, ki med drugim zadevajo tudi kosovsko ustavo. Kosovo bi moralo sodelovati z načrtovanim sodiščem in rešiti vprašanja iz preteklosti.

44. Kosovo se sooča s številnimi izzivi. Pravna država, vključno z neodvisnostjo sodstva, ter omejeni rezultati v boju proti organiziranemu kriminalu in korupciji so še naprej področja, ki zbujajo resno zaskrbljenost. Potrebna so močnejša prizadevanja za odpravo pomanjkljivosti, ki so se pokazale v okviru dialoga o vizumih, pri čemer je med drugim treba omejiti varnostna in migracijska tveganja, ki bi jih prinesla morebitna liberalizacija vizumskega režima. Kosovo ne more več odlašati z nujnimi strukturnimi gospodarskimi reformami, če naj se uspešno spoprime z visoko stopnjo brezposelnosti. Prioritetno se mora lotiti izvajanja pomembnih reform, med katerimi sta reforma volilnega sistema in reforma javne uprave, ter obravnavati vprašanje varstva manjšin.

45. Kosovo mora aktivno uresničevati program reform, povezanih z EU, in prednostnih nalog, ki so bile opredeljene v študiji izvedljivosti iz leta 2012 in najnovejših poročilih o napredku. V okviru SPS se je zavezalo k obsežnim reformam in zakonodajnemu usklajevanju s pravnim redom EU, tudi na področjih, kot so pravna država, javna uprava, gospodarstvo, konkurenca in trgovina. Osredotočiti bi se moralo na pripravo nemotenega izvajanja SPS, kar vključuje tudi potrebne strukture. Komisija je pripravljena podpreti prizadevanja Kosova na prehodu v to pomembno novo fazo v odnosih z EU in bo okrepila dialog s kosovskim nacionalnim svetom za evropsko povezovanje.

46. Splošni napredek Kosova pri uresničevanju evropske perspektive je bil mogoč zaradi dobrih rezultatov pri izvajanju reform in napredka pri normalizaciji odnosov s Srbijo, ki je plod trajnih prizadevanj. V tem pogledu bo morala nova kosovska vlada ohraniti zavezanost k regionalnemu sodelovanju ter si še naprej aktivno in konstruktivno prizadevati za normalizacijo odnosov s Srbijo. Kosovo bi moralo tudi v prihodnje zagotavljati izvajanje dogovorov, doseženih v okviru navedenega dialoga.

47. Razmere na severu Kosova še vedno zaznamujejo napetosti. Vse strani bi morale sodelovati z misijo EULEX in se vzdržati enostranskih ukrepov ter misijo v celoti podpirati pri izvajanju njenega mandata na severu Kosova. Še bolj si je treba prizadevati, da bi štiri severne občine lahko normalno delovale v kosovskem pravnem okviru.

48. Turčija: Turčija je država kandidatka in strateška partnerica Evropske unije. S svojim dinamičnim gospodarstvom pomembno prispeva k blaginji evropske celine. Zaradi zaskrbljujočih dogodkov v regiji, zlasti v Siriji in Iraku, je sodelovanje pri zunanjepolitičnih vprašanjih še pomembnejše. Hkrati je zaradi strateškega položaja Turčije pomembno nadaljnje sodelovanje na področju migracijske politike in energetske varnosti. Veliki izzivi zaradi nedavnega razvoja dogodkov v našem skupnem sosedstvu, vključno s krizo v Ukrajini, še jasneje kažejo, kako dragoceno je tovrstno sodelovanje.

49. Aktivna in verodostojna pristopna pogajanja so najprimernejši okvir za izkoriščanje celotnega potenciala odnosov med EU in Turčijo. Pristopni proces, ki ga zaznamujeta edinstven obseg in globina ter za katerega ni druge alternative, spodbuja reforme, povezane z EU, in obenem zagotavlja pomembno podlago za krepitev dialoga o vprašanjih zunanje politike in varnosti ter za povečanje gospodarske konkurenčnosti in odpiranje trgovinskih priložnosti. Prav tako prispeva h krepitvi sodelovanja na področju energije ter pravosodja in notranjih zadev, vključno z vizumsko in migracijsko politiko ter politiko ponovnega sprejema. Potreben je nov zagon v pristopnih pogajanjih, pri čemer mora EU spoštovati svoje zaveze, Turčija pa izpolnjevati predpisane pogoje. EU bi morala biti še naprej pomemben oporni kamen gospodarskih in političnih reform Turčije. Pri tem je v interesu tako Turčije kot tudi EU, da se čim prej opredelijo merila za odprtje poglavij 23 (sodstvo in temeljne pravice) in 24 (pravica, svoboda in varnost) ter s tem omogoči začetek pogajanj o teh poglavjih. Turčija lahko tempo pogajanj pospeši tako, da napreduje pri doseganju meril, izpolnjuje zahteve pogajalskega okvira ter spoštuje pogodbene obveznosti do EU. S tem bi lahko dala pomemben zagon pogajalskemu procesu. Še naprej bi bilo treba sodelovanje med EU in Turčijo razvijati na vseh ključnih področjih, zlasti tistih, ki so že bila opredeljena v pozitivni agendi.

50. Turčija ima pomembno vlogo v regiji in aktivno sodeluje v svojem širšem sosedstvu. Zato bi bilo treba nadalje razvijati dialog in sodelovanje v zvezi z zunanjepolitičnimi vprašanji, ki so v skupnem interesu. Nadaljnje sodelovanje Turčije v misijah in operacijah SVOP ter pred kratkim izražena pripravljenost države, da sodeluje v misijah EUFOR RCA in EUBAM Libya, sta razveseljiva. V kontekstu dogodkov v Siriji ima Turčija ključno vlogo, zlasti pri zagotavljanju izredno pomembne humanitarne pomoči Sircem, ki zaradi nasilja bežijo čez mejo. EU bo tudi v prihodnje podpirala vlade in skupnosti gostiteljice v sosednjih državah Sirije, da bi se lahko učinkovito odzivale na vse večji dotok beguncev in bile pripravljene nanj. Turčija je jasno izrazila pripravljenost, da odigra aktivno vlogo v koaliciji proti Islamski državi Iraka in Levante (Isil). V okviru političnega dialoga bi bilo treba razvijati tesnejše sodelovanje v boju proti Isilu in razbijanju njegovih mrež financiranja. Aktivni dialog med EU in Turčijo o boju proti terorizmu je dobrodošel in bi ga bilo treba še poglobiti, zlasti na področju „tujih borcev“. To sodelovanje se bo dodatno okrepilo, ko bo Turčija sprejela nadaljnje protiteroristične zakone. EU še naprej spodbuja Turčijo, naj svojo zunanjo politiko razvija ob dopolnjevanju in usklajevanju z zunanjo politiko EU ter jo postopoma uskladi s politikami in stališči EU.

51. Nadaljevalo se je izvajanje reform, začetih v prejšnjih letih, zlasti ukrepov, napovedanih septembra 2013 v svežnju za demokratizacijo. Ustavno sodišče je sprejelo vrsto pomembnih odločitev in s tem dokazalo odpornost ustavnega sistema države. Sočasno z začetkom dialoga o liberalizaciji vizumskega režima je bil decembra 2013 podpisan sporazum o ponovnem sprejemu med EU in Turčijo, z njegovim začetkom veljavnosti 1. oktobra 2014 pa so odnosi med Evropsko unijo in Turčijo dobili nov zagon. Obnovljena so bila prizadevanja za miroljubno rešitev kurdskega vprašanja, zlasti s sprejetjem zakonodaje, ki naj bi v ta namen zagotovila „močnejšo pravno podlago“. Ta proces je zgodovinskega pomena za Turčijo in vse strani bi ga morale izvajati v dobri veri.

52. Odziv vlade na obtožbe o korupciji decembra 2013 je povzročil resne pomisleke glede neodvisnosti sodstva in delitve oblasti. Množično premeščanje in odpuščanje v policiji, sodstvu in tožilstvu, ki po trditvah vlade ni bilo povezano s korupcijsko afero, je okrnilo učinkovito delovanje zadevnih institucij in sprožilo vprašanja glede načina uporabe postopkov za njegovo formalizacijo. Ključno je, da se preiskave domnevnih primerov korupcije izvajajo ustrezno in popolnoma pregledno ter da se zagotovijo operativne zmogljivosti sodstva in policije. Poskus blokade družbenih medijev, ki ga je pozneje zavrnilo ustavno sodišče, in pritiski na medije, ki so povzročili splošno samocenzuro, kažejo, da se v zvezi s svobodo izražanja uporablja omejevalen pristop. Tudi v zvezi s svobodo zbiranja se še vedno uporablja omejevalen pristop. Turško zakonodajo v zvezi s svobodo zbiranja in posredovanjem uslužbencev organov pregona ter njeno izvajanje bo treba uskladiti z evropskimi standardi.

53. Pri tem bo morala Turčija zlasti spodbujati dialog preko celotnega političnega spektra in družbe nasploh, pospešiti reformna prizadevanja za krepitev pravne države ter nameniti posebno pozornost spoštovanju temeljnih pravic v zakonodaji in praksi. Z odprtjem pogajanj o poglavjih 23 in 24 bi država pridobila celovit časovni načrt za reforme na tem ključnem področju. Turčija je pozvana k bolj sistematičnemu sodelovanju s Komisijo in drugimi ustreznimi organizacijami, kot je Svet Evrope (vključno z Beneško komisijo). Na splošno bi bilo treba več pozornosti nameniti učinkovitemu izvajanju obstoječe zakonodaje. Ministrstvo za evropske zadeve ima ključno vlogo pri zagotavljanju usklajevanja in združljivosti nove turške zakonodaje z zakonodajo EU. Komisija z zanimanjem pričakuje konkreten razvoj ukrepov na podlagi pred kratkim sprejete nacionalne strategije za približevanje EU, s katero naj bi pristopni proces Turčije pridobil ponovni zagon.

54. Pozitivna agenda, ki se je začela izvajati leta 2012, še naprej podpira in dopolnjuje pristopna pogajanja s Turčijo v okviru okrepljenega sodelovanja na številnih področjih skupnega interesa. Pogostejši stiki na visoki ravni med Turčijo ter EU in njenimi državami članicami bi še bolj okrepili sodelovanje. Izzive na področju pravosodja in notranjih zadev, vključno z migracijami, je treba obravnavati z okrepljenimi skupnimi prizadevanji. EU pričakuje, da bo Turčija svoje obveznosti iz sporazuma o ponovnem sprejemu celovito in učinkovito izvajala v odnosih z vsemi državami članicami.

55. Kot