14.

poudarja, da bi moral Svet oblikovati jasen časovni načrt in v pogajalske smernice Komisije vključiti naslednje vidike, če naj bi bil sporazum o prosti trgovini resnično koristen za gospodarstvo EU: — konkretne in merljive rezultate s strani japonske vlade o netarifnih ovirah, da bi odpravili veliko večino ovir v trgovinskih odnosih med EU in Japonsko; poudarja, da bi morale te zaveze zagotoviti precej več, kot že zagotavljajo dogovorjeni načrti v okviru predhodne študije; Komisija Svetu in Parlamentu redno poroča o napredku na tem področju; — odprava obstoječih netarifnih ovir v avtomobilskem sektorju, kot so predspisi o delitvi območja ter obravnava električnih in hibridnih vozil; odpraviti bi bilo treba tudi preferencialno obravnavo za "avtomobile kei", da bi zagotovili pravično konkurenco v tem pomembnem sektorju; — bistvene ugodnosti na področju javnih naročil, ki bodo evropskim podjetjem zagotavljale tržni dostop v strateških japonskih sektorjih, tudi v železniškem in mestnem prometu, in enako stopnjo odprtosti, kakršna velja na trgih javnih naročil v EU; — strog in učinkovit mehanizem za reševanje sporov, ki bo zahteval zgodnje posvetovanje med stranmi, da bi preprečili nastajanje novih netarifnih ovir in drugih preprek, ki bi onemogočale dostop do trga javnih naročil na Japonskem po začetku veljavnosti tega sporazuma; — časovni okvir za postopno odpravljanje občutljivih netarifnih ovir v EU, da bi imela industrija EU dovolj časa za prilagoditev povečani konkurenci; meni, da bi morala biti odprava teh tarif na podlagi varnostne klavzule neločljivo povezana z napredovanjem odpravljanja ovir za dostop na trg javnih naročil in netarifnih ovir na Japonskem, zato da občutljive tarife EU ni bi bile zmanjšane brez ustrezne odprave japonskih netarifnih ovir in preprek, ki onemogočajo dostop do javnih naročil; — učinkoviti dvostranski varnostni ukrepi za preprečevanje strmega povečanja uvoza, kar bi resno oškodovalo (ali grozilo, da bo oškodovalo) evropsko in japonsko industrijo, zlasti v občutljivih sektorjih, kot sta avtomobilska in elektronska industrija; — odprava bistvenega števila najbolj problematičnih ovir, ki evropskim malim in srednjim podjetjem onemogočajo dostop na trg; — sklicevanje na mednarodne zdravstvene in fitosanitarne standarde in discipline, zlasti tiste, ki jih določa Codex alimentarius, Svetovna organizacija za zdravje živali in direktiva o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja; — izvršilni ukrepi za zaščito geografskih oznak za kmetijske in živilske proizvode, tudi vina in žgane pijače; — ob upoštevanju katastrofe, ki se je pripetila marca 2011, je treba močno poudariti pomen energetskega sodelovanja in večjega dostopa do trga okoljskega blaga in storitev; — učinkovito poglavje o trajnostnem razvoju s temeljnimi delovnimi standardi, vključno s štirimi prednostnimi konvencijami Mednarodne organizacije dela za industrijske države; to poglavje bi moralo zajemati tudi ustanovitev foruma civilne družbe, ki bo spremljal in podajal pripombe o njegovem izvajanju in učinkovitem izvajanju večstranskih sporazumov na področju okolja, dobrega počutja živali in ohranjanja biološke raznovrstnosti; — resnične možnosti obeh strani za vzajemni dostop do trga storitev z odpravo regulativnih ovir, zlasti na področju naložb, dostopom do vseh ravni javnih naročil in bistvenimi zavezami na področju pravil o konkurenčnosti, vključno z odpravo nepravičnih prednosti v poštnem storitvenem sektorju; — krepitev in širitev dialogov o regulativnem sodelovanju z zavezujočimi ureditvami, da bi izboljšali spoštovanje mednarodnih standardov in regulativno usklajevanje, zlasti s sprejetjem in izvajanjem standardov Gospodarske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE); — celovito poglavje o naložbah, ki bo vsebovalo tako vprašanje zaščite naložb kot dostop do trga;