SL    SL SL 
 
SL    SL  EVROPSKA KOMISIJA 
Bruselj, 13.7.2010 
SEC(2010) 888 
  
DELOVNI DOKUMENT SLUŽB KOMISIJE 
 
POVZETEK OCENE U ČINKA  
 
 
k 
predlogu 
 
DIREKTIVE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 
 
o pogojih za vstop in prebivanje državlja nov tretjih držav zaradi sezonskega dela 
{COM(2010) 379 kon č.} 
{SEC(2010) 887} 
 
SL 2   SL 1. O PREDELITEV PROBLEMA  
Gospodarstva EU se spopadajo s strukt urno potrebo po sezonskih delavcih. Pri čakuje se, 
da bo te vrzeli čedalje težje zapolnjevati z delavci, državljani EU, v glavnem zaradi 
neprivlačnosti sezonskega dela za te  delavce. Posledice sveto vne gospodarske krize je še 
vedno težko napovedati. Vendar se po navedbah Mednarodne organizacije za migracije 
(IOM) pri čakuje, da bo v nekaterih sekt orjih trga dela v ciljnih državah verjetno še naprej 
obstajala stalna potreba po delavcih migr antih, predvsem v zdravstvu, pri delu v 
gospodinjstvu/pomo či na domu in oskrbi (v nekaterih državah tudi v kmetijstvu), za 
katere je zna čilna strukturna potre ba po takih delavcih1.  
Obstaja precej dokazov, da se nekateri sezonski delavci iz tretjih držav sre čujejo z 
neustreznimi delovnimi pogoji in so žrtve izkoriš čanja, kot so neobstoj pogodb o 
zaposlitvi, pla čila pod zakonsko dolo čenim minimumom, neustrezna socialna varnost, 
pomanjkanje dostopa do osnov nih sanitarnih storitev, neustrezna nastanitev in 
pomanjkanje dostopa do zd ravstvenega varstva.  
Za gospodarske panoge, za katere je zna čilnih veliko sezonskih delavcev – zlasti 
kmetijstvo, vrtnarstvo in turizem –, se ve dno znova ugotavlja, da prav v njih najve čkrat 
delajo državljani tretjih držav, ki v državi članici prebivajo nezakonito. 
S stališča matičnih držav za potencialne migrante v razli čnih državah članicah EU veljajo 
različni predpisi, informacije o njih pa ni so vedno lahko dostopne . To je še zlasti 
pomembno v sektorju sezonskega dela, zato bi bila izboljšanje pogojev in oblikovanje 
skupnega pravnega okvira v tem sektorju zan imiva za države z veliko brezposelnostjo in 
velikim migracijskim pritiskom, zlasti v severn i in podsaharski Afriki, nekoliko manj pa 
tudi v vzhodni Evropi. S tem bi se pove čal prispevek politik zakoni tega priseljevanja EU 
k razvoju tretjih držav.  
1.1. Obseg in sektorji sezonskega dela 
Obseg in sektorji sezonskega dela se znotraj Evropske un ije razlikujejo. Na primer, 
Španija je samo v letu 2008 sprejela 24 838 sezonskih delavcev iz držav zunaj EU2. 
Italija je za koledarsko leto 2008 samo do 7. februarja 2008 prejela 11 273 vlog3 
(italijansko notranje ministrstvo je za leta 2008, 2009 in 2010 dolo čilo kvoto 80 000 
sezonskih delavcev, ki niso državljani EU)4. Nemčija je leta 2009 sprejela 4  248 
sezonskih delavcev iz držav  zunaj EU, Francija 2 215 (l eta 2008 pa 3 860), Švedska pa 
7 2525. 
                                                 
1 Poro čilo IOM o politikah: The impact of the global economic crisis on migrants and migration 
(Učinek svetovne gospodarske krize na migrante  in priseljevanje), marec 2009, str. 5–6. 
2 Priložnostna raziskava o sezonskih delavcih in premeš čenih delavcih znotraj podjetij, za katero je 
Komisija 17. marca 2010 zaprosila nacionalno kontaktno to čko EMM. 
3
 http://www.interno.it/mininte rno/export/sites/default/it/sezioni/sala_stampa/notizie/immi
grazione/0848_APP_domande_pervenute_STAGIONALI.html. 
4 Kot v opombi 2.  
5 Prav tam. 
 
SL 3   SL Sezonski delavci iz držav zunaj EU delajo tudi v novih državah članicah. Madžarska je 
na primer v letih 2008 in 2009 sprejela 919 oziroma 892 državljanov tretjih držav. 
Podatki, ki so na voljo za Poljsko, se nanašajo na za časno delo državljanov tretjih držav, 
zato je številka za leto 2009 precej višja – 181 030. Vendar je  glavni zaposlitveni sektor 
kmetijstvo. Slovenija je v letih 2008 in 2009 sprejela ve č kot 10 000 sezonskih delavcev, 
ki niso bili državljani EU. 
Čeprav so smernice kratkoro čne in zaradi pomanjkljivih poda tkov neprimerljive, je bilo v 
zadnjih letih ugotovljeno splošno pove čanje števila tujih sezonskih delavcev v državah 
članicah, kot so Francija, Zdru ženo kraljestvo in Slovenija.  
Zaradi pomanjkanja najnovejših podatkov ni mogo če ustrezno oceniti vpliva sedanje 
gospodarske krize na povpraševan je po sezonskih delavcih iz  držav zunaj EU. Vendar pa 
primerjava podatkov za leti 2008 in 2009 ne kaže zmanjšanja povpraševanja. Čeprav so 
nekatere države članice leta 2009 sprejele manj dr žavljanov tretjih dr žav (Avstrija, 
Slovenija, Madžarska) ali celo precej manj (Francija), je bilo v nekaterih državah 
članicah opaziti tudi pove čanje njihovega števila (Nem čija in Švedska)6.  
Treba je še poudariti, da prav v sektorjih sezonskega dela dela najve č delavcev, ki v EU 
prebivajo nezakonito ali so kako druga če neprijavljeni, tako da je mogo če domnevati, da 
je vseh sezonskih delavcev precej ve č (precej ve č kot 100  000 na leto). 
Zaposlovanje sezonskih delavcev iz tretjih držav je lahko za dolo čena obmo čja nekaterih 
držav članic klju čnega pomena. Tako je bilo v kmetijstvu v Andaluziji, zlasti v pokrajini 
Huelva, v letu 2008 zaposlenih 35  000 državljanov tretjih držav, ki so prihajali iz držav 
zunaj EU. Po približnih ocenah je v južni It aliji, zlasti v Apuliji, v kmetijstvu zaposlenih 
12 000 sezonskih delavcev iz tretjih držav, približno 5  000 maroških sezonskih delavcev 
pa v francoskem departmaju Bouches-du-Rhône. Ti delavci iz tretjih držav naj bi predstavljali približno 80–90 % vseh sezons kih delavcev. V turizmu so nekatere 
avstrijske dežele, zlasti Tirolska in Salzburg, ob vrhuncih sezon mo čno odvisne od 
sezonskih delavcev iz tretjih držav: kvota za zimsko sezono 2008/09 je znašala 8 000 oseb. 
Sezonski delavci iz tretjih držav v številnih državah članicah zapolnjujejo nizko 
kvalificirana delovna mesta v dolo čenih sektorjih, na primer v kmetijstvu (npr. 60
 % vseh 
sezonskih delavcev v Italiji, 20 % vseh sezonskih delavcev v kmetijstvu v Gr čiji) in 
turizmu (npr. v Španiji je bilo za delo v hotelih in strežbi izdanih 13 % vseh delovnih dovoljenj v letu 2003), v katerih se obi čajno zahtevajo nizko kvalificirani ali fizi čni 
delavci in za katere je zna čilno precejšnje pomanjkanje delovne sile. 
1.2. Na čelo subsidiarnosti 
Pri vsakem predlaganem ukrepu se bo upoštevala pristojnost držav članic, da dolo čijo 
število sprejetih ekonomskih migrant ov, ki zaprosijo za vstop v EU, vklju čno z 
nacionalnimi kvotami. Država članica torej lahko še vedno sama presodi, ali ima 
gospodarsko potrebo po sprejemu sezons kih delavcev iz tretjih držav. 
                                                
 
6 Kot v opombi 2.  
 
SL 4   SL Čeprav delavci iz tretjih držav vstopijo v to čno določeno državo članico v EU, bi lahko 
odločitev ene države članice glede pravic državljanov tretjih držav prizadela druge 
države članice. Razli čno obravnavanje državlja nov tretjih držav v razli čnih državah 
članicah ima zato nadnacionalno razsežnost, ki ne spada v okvir nacionalne zakonodaje. 
Schengensko obmo čje brez notranjih meja zahte va skupne norme, torej skupna 
minimalna pravila, da bi se zmanjšala nevarnost prekora čitve dovoljenega trajanja 
prebivanja in morebitnih nezakon itih vstopov zaradi ohlapnih in razli čnih pravil o 
sprejemu sezonskih delavcev.  
Treba je odpraviti izkoriš čanje in neustrezne delovne  pogoje sezonskih delavcev, 
državljanov tretjih držav, in sicer s priznanjem dolo čenih socialno-ekonomskih pravic v 
zavezujočem, torej izvršljivem instrumentu na ravni EU, kar je v skladu s pozivom 
Evropskega sveta na zasedanju v Tampereju leta 1999, naj se državljanom tretjih držav 
zagotovita pravi čno obravnavanje in varen pravni status, pa tudi s splošnima zavezama 
EU za spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboš čin. 
Instrument EU o sezonskih delavc ih je pomemben za izboljšanje u činkovitega 
sodelovanja s tretjimi državami, saj EU omogo ča spodbujanje zakonitega preseljevanja 
nizko/nekvalificiranih delavcev, hkrati pa  utrjuje zavezo tretjih držav za boj proti 
nezakonitemu priseljevanju. 
1.3. Dodana vrednost EU 
Države članice in delodajalci, ki zaposlujejo sezonske delavce, bi prožnost sistema 
sprejema izkoristili za spopadanje s pomanjkanjem sezonskih delavcev.  
Sezonski delavci iz tretjih držav bi ime li korist od skupnega, preg lednega in dostopnega 
evropskega okvira, na podlagi katerega bi se lahko zakonito  preselili v države članice, ki 
potrebujejo delovno silo. S ta kimi priložnostmi za zakonito preseljevanje bi se lahko 
zmanjšala tudi nezakonito priselje vanje in nezakonito zaposlovanje. 
Z ukrepi EU bi tretjim državam pokazali pripravljenost za sodelovanje pri upravljanju 
preseljevanja delavcev. Zaveza v imenu EU kot celote na podro čju ekonomskega 
preseljevanja nekvalificiranih in nizko kva lificiranih delavcev  bo verjetno spodbudila 
sodelovanje s tretjimi državami, med drugi m pri boju proti nezakoni temu preseljevanju 
in spodbujanju vzajemno koristne krožne migr acije (v skladu s kate ro bi lahko delavci 
migranti prišli v državo članico na za časno delo, se vrnili v svoj o državo in spet prišli v 
EU itd.). 
2. C ILJI 
2.1. Splošni cilji: 
1. odzvati se na sezonska gibanja v gospodarstvu in odpraviti pomanjkanje delavcev v 
določenih panogah/gospodarskih sektorjih in regijah; 
2. prispevati k prepre čevanju izkoriš čanja sezonskih delavcev iz tretjih držav in slabih 
delovnih pogojev zanje ter nezakonitega priseljevanja; 
 
SL 5   SL 3. prispevati k razvoju tretjih držav. 
2.2. Posebni cilji: 
1. določiti prožna pravila za lajšanje za časnega zakonitega preseljevanja sezonskih 
delavcev in njihove krožne migracije;  
2. določiti enake pogoje za delodajalce, ki zaposluje jo sezonske delavce iz tretjih držav, 
ki zakonito vstopajo na trg dela EU; 
3. zagotoviti varen pravni stat us in varstvo pred izkoriš čanjem sezonskih delavcev iz 
tretjih držav; 
4. okrepiti sodelovanje s tretjimi državami pri upravljanju sezonskega preseljevanja. 
3. M OŽNOSTI POLITIK  
Pri vseh preu čenih možnostih bi imele države članice še naprej pravico dolo čiti skupno 
število sezonskih delavcev, ki  jih bodo sprejele , v skladu s členom 79(5) Pogodbe o 
delovanju Evropske unije. 
3.1. Možnost 1: brez sprememb 
Sedanji razvoj dogodkov v državah članicah ter na ravni EU in na mednarodni ravni bi se 
nadaljeval v obstoje čem pravnem okviru. Delodajalcem  bi bile naložene nekatere 
obveznosti na podlagi direktive o sankcijah zoper delodajalce, zlasti kar zadeva 
obveščanje organov in kazni zaradi nezakonitega zaposlovanja. U činki te možnosti bi bili 
majhni. 
3.2. Možnost 2: direktiva o pogojih za vsto p in prebivanje sezonskih delavcev 
ter njihovih pravicah 
Določena bi bila skupna pravila, vklju čno z opredelitvijo sezonske ga dela, merili za 
sprejem, najdaljšim dovoljenim trajanjem prebivanja sezonskega delavca in dolo čbami o 
enakem obravnavanju, kot so ga deležni s ezonski delavci, državljani EU, ob upoštevanju 
nekaterih socialno-ekono mskih pravic, v razli čnem obsegu (podmožnost 2A: jasna 
določitev delovnih pogojev; podmožnost 2B: jasna dolo čitev delovnih pogojev in enako 
obravnavanje, kot so ga deležni državlj ani EU, v zvezi z nekaterimi socialno-
ekonomskimi pravicami, na primer svobodo zd ruževanja, pravico do socialne varnosti 
itd.). Ta možnost bi pripomogla k vzpostavitv i enakih pogojev za delodajalce v EU in 
preprečevanju izkoriš čanja. Vendar bi za sezonske delavce še vedno veljali razli čni in 
zapleteni postopki za sprejem.  
3.3. Možnost 3: direktiva o skupni h postopkih za sprejem  
Poleg novosti, ki jih prinaša možnost 2, bi bilo uvedeno enotno dovoljenje za delo in 
prebivanje za sezonske delavce iz tretjih držav, ki bi se izdalo v enotnem postopku. 
Sprejete bi bile dolo čbe za lažji ponovni vstop sezonskega  delavca v poznejših sezonah 
(podmožnost 3A: uvedba dovoljenja za ve č sezon; podmožnost 3B: uvedba skrajšanega 
postopka za ponovni vstop). Postopk i zaposlovanja bi bili u činkovitejši, delodajalci v EU 
 
SL 6   SL pa bi imeli na voljo predvidljivejšo del ovno silo. Vendar pogoji za delodajalce v EU ne 
bi bili poenoteni in sezonski delavci bi se še naprej sre čevali z nevarnostjo izkoriš čanja.  
3.4. Možnost 4: direktiva o ukrepih za zagotovitev u činkovitega vra čanja  
Med ukrepi bi bili omejitev trajanja prebivanja in izrecna obveznost vrnitve po koncu 
obdobja. Preu čena je tudi izrecna obveznost zglasitve pri konzularnih organih po vrnitvi. 
Deloma bi se prepre čila prekora čitev dovoljenega traj anja prebivanja. U činki na 
delovanje notranjega trga EU bi bili neznat ni. Za sezonske delavce bi še vedno veljali 
različni in zapleteni postopki za sprejem. 
3.5. Možnost 5: obveš čanje, usklajevanje in sodelovanje med državami 
članicami  
Nova zakonodaja ne bi  bila sprejeta, dolo čene pa bi bile dodatne in podporne dejavnosti 
za približevanje praks držav članic. Učinki bi bili omejeni, saj ukrepi ne bi bili 
zavezujoči; za potencialne sezons ke delavce bi še napr ej veljale vrsta razli čnih pravil za 
sprejem in razli čne pravice med njihovim prebivanjem. 
 
SL 7   SL 4. P RIMERJAVA MOŽNOSTI  
Preglednica 1: U činki 
MO 2 MO 3 Ocenjevalna 
merila MO 1: brez 
sprememb 
MO 2A MO 2B MO 3A MO 3B MO 4 MO 5 
 
Pomembnost  
• Splošni cilj 1  0 √ √√ √√√ √√ 0 √ 0/ √ 
• Splošni cilj 2  0 √√ √√ √√√ √√(√) √√ 0/ √ 
• Splošni cilj 3  0 √ √√ √√√√  √√√ √ 0 
 
Izvedljivost 
Težava/tveganja za 
prenos n. r. - √ - √√ - √√√√  - √√√ - √√√ 0 
Zmanjšanje 
upravnega bremena n. r. - √ - √√ - √ 0 - √√√ -√√√ 
Finančni in upravni 
stroški n. r. - √√ - √√√ - √ - √ - √√√√  -√√√ 
 
Predvideni u činki 
 
SL 8   SL MO 2 MO 3 Ocenjevalna 
merila MO 1: brez 
sprememb 
MO 2A MO 2B MO 3A MO 3B MO 4 MO 5 
Gospodarski u činki 
na ravni EU 0 √√ √√√ √√√√  √√√ √ 0 
Učinki za MSP 
 0 - √√ - √√√ √√√√  √√√ √ 0 
Socialni u činki na 
ravni EU 0 √√ √√√ √√√√  √√√ √√ 0/ √ 
Učinki za tretje 
države 
 0 √ √√ √√√√  √√ √√ 0/ √ 
Učinki za sezonske 
delavce iz tretjih držav 0 √√ √√√ √√ √√ - √√√ 0/ √ 
Učinki za sezonske 
delavce, državljane 
EU 0 √ √√ √ √ √ 0 
 
 
SL 9   SL Preglednica 2: Najprimernejša možnost 
Najprimernejša možnost je kombinacija razli čnih vidikov možnosti politik 2B, 3A/B in 
4. 
Glavna 
področja 
ukrepov EU Določbe najprimernejših možnosti politik Upoštevane možnosti in 
podmožnosti politik 
Pogoji za 
sprejem • Skupna opredelitev sezonskih delavcev ; 
• skupna merila za sprejem , kot so nujnost preverjanja trga dela, 
zahtevana pogodba o zaposlitvi ali zavezujo ča ponudba za zaposlitev; 
• opredelitev najdaljše dovoljene veljavnosti dovoljenja ; 
• enotno dovoljenje za delo in prebivanje  na ozemlju države članice; 
• za kratka obdobja prebivanja (do 3 mesecev) dovoljen vstop na podlagi 
vizuma , na katerem je zaznamek „sezonski delavec“;  
opredelitev najdaljšega trajanja ob ravnave vlog za enotno dovoljenje . Možnost politike 2B 
 
Ponovni vstop 
v naslednjih letih • Dovoljenje za ve č sezon  z določitvijo najdaljše dovoljene veljavnosti (na 
primer do treh let) ali skrajšani postopek za ponovni vstop (države 
članice imajo možnost izbire) ; 
• predhodno upoštevanje  vseh pravil, ki veljajo za sezonske delavce iz 
tretjih držav, kot pogoj za ponovni vstop. Podmožnost 3 A/B 
Pravice in 
ugodnosti, 
priznane 
sezonskim delavcem, državljanom 
tretjih držav • Izčrpen skupek pravic v zvezi z delovnimi pogoji ; 
• enako obravnavanje, kot so ga deležni državljani EU, v zvezi s 
pravicami socialne varnosti,  kot so poklicne bolezni, nezgode pri delu, 
nadomestila za čas bolezni, dajatve za invalidnost, družinski prejemki, 
posmrtnine;   
• pravica do zamenjave delodajalca (npr. zaradi izkoriš čanja/slabih 
delovnih pogojev, ob zaporednih kratkih obdobjih pobiranja pridelka) med 
veljavnostjo dovoljenja za prebivanje.  Podmožnost 2 B 
Določbe za 
zagotovitev 
vrnitve sezonskih 
delavcev, 
državljanov tretjih držav  • Izrecna obveznost vrnitve  po koncu vsake sezone; 
• najdaljša dovoljena veljavnost  dovoljenja za prebivanje v posamezni 
sezoni; 
• možnosti za olajšani ponovni vstop  v naslednjih letih, ki jih imajo samo 
sezonski delavci, državljani tretjih držav, ki so izpolnili  vse pogoje med 
predhodnim prebivanjem na podlagi statusa sezonskega delavca. Možnosti 4, 3 A/B 
4.1. Glavne prednosti  
Z najprimernejšo možnostjo bi bili doseženi boljši rezultati kot s katero koli drugo 
posamezno možnostjo ali katero koli drugo kom binacijo možnosti. S skupnimi standardi 
za sprejem in poenostavljenimi vstopnimi postopki bi se državam članicam zagotovil 
prožen instrument za sprejem potrebne sezons ke delovne sile. V okviru najprimernejše 
možnosti morajo države članice uvesti dovoljenja za ve č sezon ali dolo čiti skrajšani 
postopek. To bi pozitivno vplivalo na potrebe na trgu dela, saj bi se olajšalo zagotavljanje sezonskih delavcev, sezonski delavci iz tretjih držav pa bi imeli ve č možnosti za zakonito 
krožno migracijo.  
Z enakim obravnavanjem na ve č področjih bi se zmanjšale nevarnosti izkoriš čevalskih 
delovnih pogojev in pove čala nakazila. Z ve č določbami bi se zagotovila vrnitev 
sezonskih delavcev iz tretjih držav, s čimer bi se zmanjšala nevarnost prekora čitve 
dovoljenega trajanja prebivanja in nezakonitega dela.  
Uvedeni so zaš čitni ukrepi za rešitev vprašanja nedos lednega izvajanja. Organi bodo tako 
morali pred vstopom sezonskega delavca iz vesti nekatera prever janja (npr. obstoj 
pogodbe o zaposlitvi z navedbo pla čila, enakega kot za doma če sezonske delavce). Na 
podlagi direktive o sankcijah zoper delodaja lce se bodo v nekaterih sektorjih, v katerih 
 
SL 10   SL obstaja tveganje nezakonitega zaposlovanja, izvajale delovne inšpekcije, kar naj bi imelo 
pozitivne posredne u činke na sektorje sezonskega dela.  
4.2. Upravni stroški 
Po ocenah naj bi se za izpolnitev prihodnj ih potreb po delovni sili v EU vsako leto 
sprejelo 230 000 sezonskih delavcev, državljan ov tretjih držav. Vsaj polovica od njih, to 
je 115 000, naj bi bila upravi čena do dovoljenja za ve č sezon/olajšanega ponovnega 
vstopa. Urne postavke delavcev iz držav članic naj bi po ocenah znašale 23 EUR. Za 
obravnavo vloge naj bi bilo po izra čunih potrebnih 6 ur; za obveš čanje o dovoljenjih za 
več sezon 0,5 ure, za letno poro čanje pa 10 ur. 
Z izbiro najprimernejše možnosti bi imeli organi držav članic naslednje dodatne upravne 
stroške (na leto): prenos podatkov z obmo čnih/krajevnih uradov za tujce organom držav 
članic, ki upravljajo bazo podatkov o dovoljenjih za ve č sezon/skrajšanih  postopkih za 
ponovni vstop (57  500 EUR), in obveznost, da se  Komisiji in drugim državam članicam 
predložijo letni statisti čni podatki o številu dovoljenj za prebivanje ali vizumov, izdanih 
sezonskim delavcem iz tretjih držav (5  980 EUR), kar skupaj znaša 63  480 EUR. Prvotni 
stroški naj bi se znižal i, ko se bodo uprave držav članic privadile na shemo. 
4.3. Sorazmernost in dodana vrednost EU  
Predlagana zavezujo ča pravila o pogojih za sprejem in  prebivanje sezonskih delavcev, 
državljanov tretjih držav, so sorazmerna z vpraš anjem, ki ga je treba rešiti. S predlagano 
direktivo se uvaja postopek, ki je skupen za vs o EU, hkrati pa se upoš tevajo pristojnosti 
držav članic v zvezi s priseljevanjem. Poleg tega je le tako mogo če zagotoviti jasen 
pravni okvir za delavce migrante, sk upino, ki je žal pogosto žrtev izkoriš čanja. Ko se kot 
pravni instrument izbere direktiva, se državam članicam omogo či prožnost, hkrati pa je 
zagotovljen enoten kon čni rezultat. Komisija že od le ta 2001 poudarja, da so potrebni 
zavezujoči skupni standardi. Njihovo iz vajanje in uporabo je mogo če učinkovito 
nadzorovati, zlasti kar zadeva približevanje pr avic, ki jih v primerja vi z državljani EU 
uživajo zakoniti priseljenci, kar je v skladu s pozivom Evropskega sveta na zasedanju v Tampereju leta 1999 k sprejetju  ukrepov, katerih namen je „ državljanom tretjih držav, ki 
zakonito prebivajo, priznati pravice in obvez nosti, primerljive s tistimi, ki jih imajo 
državljani EU “.  
Direktiva daje državam članicam precej prožnosti pri izvajanju. Najprimernejša možnost 
bi pomenila razmeroma majhno spremembo gl ede na sedanje stanje tako v smislu 
zakonodajnega bremena kot tudi obremenitve za zakonite delodajalce. Nekatere države 
članice so morda pove čale obremenitve zaradi potrebe po dolo čitvi (bolj) natan čnih 
pravil, vendar so te upravi čene glede na cilje in z vidika pri čakovanih prihodnjih potreb 
po tej kategoriji delavcev iz tretjih držav.
 Države članice bodo še naprej same dolo čale, 
koliko sezonskih delavcev iz tretjih držav bodo sprejele. 
S to kombinacijo možnosti politik bi se lahko ustvarila naslednja dodana vrednost EU: 
– s poenostavljenimi postopki za sprejem in pogoji za prebivanje sezonskih delavcev, 
državljanov tretjih držav, bi lahko nadom estili pomanjkanje delovne sile, zna čilno za 
nekatere panoge/gospodarske sektorje in regije, v katerih naj bi se sedanje 
pomanjkanje še pove čalo;  
 
SL 11   SL – boljše varstvo pred izkoriš čanjem sezonskih delavcev iz tretjih držav; 
– manjše tveganje prekora čitve dovoljenega trajanja prebivanja in nezakonitega 
zaposlovanja zaradi skupnih norm za sprejem in prebivanje sez onskih delavcev; ter 
– pobuda za nadaljnji razvoj tretjih držav in z unanjih vidikov politike preseljevanja EU. 
Sezonski delavci, državljani tretjih držav, ne bi bili obravnavani prednostno v primerjavi 
z državljani EU, za katere veljajo pre hodna obdobja za prosto gibanje delavcev. 
Natančneje, enako obravnavanje na neka terih socialno-ekonomskih podro čjih bi bilo 
zagotovljeno šele po sprejemu sezonskega de lavca, državljana tretje države, v državo 
članico zaradi zaposlitve.  
5. S PREMLJANJE IN OCENJEVANJE  
Komisija v skladu s svojim sporo čilom z naslovom „Evropa rezultatov – uporaba prava 
skupnosti“7 predlaga ustanovitev skupine st rokovnjakov, predstavnikov držav članic in 
Komisije („odbor za stike“), ki bi na svojih sre čanjih obravnavali vprašanja v zvezi s 
prenosom predlagane direktive,  in sicer po zgledu rednih sre čanj odborov za stike glede 
izvajanja na primer direktiv 2009/50/ ES in 2009/52/ES. Predlagana skupina 
strokovnjakov bi zagotovila bo ljši pretok informacij med organi EU in nacionalnimi 
organi o izvajanju Direktive ter prispevala k u činkovitejšemu predvidevanju in reševanju 
problemov. 
Države članice bodo morale Komisiji in drugim državam članicam sporo čiti statisti čne 
podatke o številu sezonskih de lavcev, državljanov tretjih držav, ki jim je bilo v 
predhodnem koledarskem letu izdano, poda ljšano ali odvzeto dovoljenje za sezonsko 
delo, pri tem pa navesti njihovo državljan stvo, starost, spol, tr ajanje veljavnosti 
dovoljenja in gospodarsko panogo. 
Spremljanje in ocenjevanje bo potekalo tudi v obliki poro čila o oceni, ki ga bo Komisija 
na podlagi poro čanja držav članic pripravila tri leta po roku za prenos Direktive. 
                                                 
7 COM(2007) 502.