[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 28. 6. 2006

KOM(2006) 364 končno

2005/0043(COD)2005/0044(CNS)

Spremenjen predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o 7. okvirnem programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013)

Spremenjen predlog

SKLEP SVETA

o 7. okvirnem programu Evropske skupnosti za atomsko energijo (Euratom) za jedrske raziskave in usposabljanje (2007–2011)

(predložila Komisija v skladu s členom 250(2) Pogodbe ES)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Komisija je 6. aprila 2005 sprejela svoja predloga sklepov o 7. okvirnem programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) ter o 7. okvirnem programu Evropske skupnosti za atomsko energijo (Euratom) za jedrske raziskave in usposabljanje (2007–2011)[1]. Komisija je nato po sporazumu o finančnem okviru 2007–2013 z dne 17. maja 2006 prilagodila proračunske vidike teh predlogov.

Predloga sta preučila Svet in Evropski parlament, pa tudi Evropski ekonomsko-socialno odbor in Odbor regij.

Parlament je 15. junija 2006 z veliko večino sprejel svoje mnenje o obeh predlogih in predlagal številne spremembe.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je sprejel mnenje soglasno 14. decembra 2005, Odbor regij pa 16. novembra 2005.

Da bi čimprej prišlo do sporazuma o okvirnih programih, je Komisija pripravila revidirana predloga o obeh okvirnih programih, v katerih upošteva spremembe Parlamenta in stališča Sveta. Ker mnenje Parlamenta in pristop Sveta odražata glavna načela izvirnega predloga Komisije, ta revidirana predloga po ideji in vsebini ustrezata velikemu delu stališč ostalih institucij, če že besedilo ni vedno popolnoma enako.

Glavne pripombe se nanašajo na predlog za okvirni program ES. V zvezi s stališčem Komisije je treba izpostaviti naslednje točke:

- Kar zadeva področje tem in njihovo znanstveno in tehnično vsebino , se Komisija strinja z mnogimi izmed zahtevanih pojasnil in dodatkov, če se nanašajo na pomembne zahteve, so skladni z ohranjanjem splošne usmeritve vsake prednostne naloge in če njihova vključitev ni onemogočena zaradi manjšega proračuna za okvirni program.

- Pri skupnih tehnoloških pobudah se Komisija strinja s spremembami meril za določanje potencialnih skupnih tehnoloških pobud, pa tudi z njihovimi značilnostmi in izvajanjem.

- V zvezi z Evropskim raziskovalnim svetom se Komisija strinja s pomembnimi pojasnili, vključno s tistimi glede mandata, podaljšanja in vloge Znanstvenega sveta, upravljanja in kadrovske ureditve Evropskega raziskovalnega sveta, pa tudi z izvedbo neodvisnega pregleda struktur in mehanizmov Evropskega raziskovalnega sveta leta 2010.

- Kar zadeva program Človeški viri , vrsta sprememb vključuje sklicevanja na povezave tega programa z drugimi deli okvirnega programa in drugimi programi Skupnosti, dodatke, ki poudarjajo mednarodno razsežnost tega dela programa, napotke za vzpostavitev primernih delovnih pogojev za raziskovalce in navedbe o sofinanciranju.

- Kar zadeva program Zmogljivosti , sedaj vidiki glede skladnega razvoja politik predstavljajo ločen del, kar je v skladu s pomembnostjo tega področja. Poleg tega so merila za podporo novim raziskovalnim infrastrukturam postala bolj podrobna, prav tako pa se priznava pomen regionalnih vidikov pri izgradnji novih infrastruktur.

V zvezi s proračunom Komisija ohranja zneske iz prilagojenih predlogov z dne 24. maja 2006.

2005/0043 (COD)

Spremenjen predlog

SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o 7. okvirnem programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) (Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 166(1) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije[2],

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[3],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[4],

v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe[5],

ob upoštevanju naslednjega:

1. Cilj, ki si ga je Skupnost zastavila,Skupnosti je ustvarjanje družbe znanja z razvijanjem znanja in izkušenj ter krepitev znanstvene in tehnološke osnove industrije Skupnosti, vključno s storitvenimi industrijami, namen tega pa je zagotoviti visoko raven konkurenčnosti. V ta namen Skupnost pri opredelitvi širših smernic raziskav na novih področjih znanja priznava odgovornost in neodvisnost znanstvenikov ter spodbuja vse raziskovalne dejavnosti, ki veljajo za potrebne, predvsem s spodbujanjem podjetij, vključno z malimi in srednje velikimi podjetji (MSP), raziskovalnih centrov in univerz pri njihovih dejavnostih na področju raziskav in tehnološkega razvoja, pri čemer daje prednost tistim področjem in projektom, kjer imata evropsko financiranje in sodelovanje poseben pomen ter prispevata dodano vrednost. Skupnost želi s podporo raziskavam na novih področjih znanja, uporabnim raziskavam in inovacijam spodbujati sinergijo v evropskem raziskovanju in tako omogočiti stabilnejšo podlago za Evropski raziskovalni prostor. To bo pozitivno prispevalo k socialnemu in gospodarskemu napredku vseh držav članic.

2. Evropski svet v Lizboni je priznal osrednjo vlogo raziskav ter izpostavil znanje in inovacije kot bistvene ter si s tem določil nove strateške cilje za naslednje desetletje: postati najbolj konkurenčno in dinamično gospodarstvo znanja na svetu, ki bo omogočalo trajnostni gospodarski razvoj s ciljem polne zaposlenosti in zagotavljalo več delovnih mest in boljša delovna mesta ter večjo socialno kohezijo.

3. 7. okvirni program je ključnega pomena pri doseganju cilja lizbonske strategije, da Evropa postane najbolj konkurenčno in dinamično gospodarstvo znanja na svetu. Trikotnik znanja – izobraževanje, raziskave in inovacije – je glavno orodje za doseganje tega cilja.

4. Osrednjo vlogo znanja in nematerialnih dobrin pri ustvarjanju ekonomskega, socialnega in kulturnega bogastva je prepoznal lizbonski evropski svet. V družbi znanja je ustvarjanje inovacij in znanja, ki še zdaleč ne poteka od zgoraj navzdol, široko razširjeno po vsej družbi in se vedno bolj dosega s postopki od spodaj navzgor. Cilj Skupnosti je sprostiti in okrepiti vse te raziskovalne in inovacijske zmogljivosti.

5. V skladu z lizbonsko strategijo si je Evropski svet na zasedanju v Barceloni zastavil cilj, da dvigne evropska raziskovalna prizadevanja na 3 % BDP Evropske unije, od tega bi dve tretjini sredstev prišli iz zasebnih naložb.

6. V ta namen morajo mnoge države članice in evropska industrija povečati svoja raziskovalna prizadevanja, da bodo pripomogle k uspešnemu spodbujanju raziskav iz sedmega okvirnega programa.

7. Najpomembnejši cilj celotnega 7. okvirnega programa mora biti prispevanje k temu, da Evropska unija postane vodilni raziskovalni prostor na svetu. Zato je treba okvirni program osredotočiti predvsem na spodbujanje raziskav svetovnih razsežnosti in vlaganje vanje. Zato je nujno, da izvajanje posebnih programov temelji predvsem na načelih odličnosti pri raziskavah. Le z omogočanjem vrhunskih raziskav lahko EU postane vodilni raziskovalni prostor na svetu.

8. Evropski parlament je večkrat poudaril pomembnost raziskav, tehnološkega razvoja in povečane vloge znanja za gospodarsko rast ter socialno in okoljsko blaginjo, nazadnje v svojih smernicah za prihodnjo politiko EU za podporo raziskovanju iz marca 2005[6].

9. Skupnost mora ob upoštevanju raziskovalnih potreb vseh politik Skupnosti in na osnovi široko razširjene pomoči s strani evropske industrije, znanstvene skupnosti, univerz in drugih interesnih skupin določiti znanstvene in tehnološke cilje, ki jih je treba doseči v okviru njenega 7. okvirnega programa v obdobju od 2007 do 2013.

10. Za industrijske raziskave so zlasti pomembne evropske tehnološke platforme in skupne tehnološke pobude. Evropske tehnološke platforme se lahko razvijejo v osnovno orodje za spodbujanje evropske konkurenčnosti.

11. Ti cilji morajo graditi na dosežkih šestega okvirnega programa v smeri oblikovanja Evropskega raziskovalnega prostora in treba jih je voditi naprej k razvoju gospodarstva in družbe znanja v Evropi. Med temi cilji so še zlasti pomembni naslednji:

12. Podpirati je treba nadnacionalno sodelovanje na vseh ravneh v vsej EU.

13. Povečati je treba dinamičnost, ustvarjalnost in odličnost evropskega raziskovanja na novih področjih znanja. Na podlagi tega mora biti financiranje bolj teoretičnih osnovnih raziskav jasna prednostna naloga okvirnega programa.

14. Človeške potenciale na področju raziskav in tehnologije v Evropi je treba okrepiti številčno in kakovostno; boljše izobraževanje in usposabljanje na področju raziskav, lažji dostop do priložnosti za raziskovanje, pa tudi priznavanje „poklica“ raziskovalca so glavna orodja za doseganje tega cilja, pri čemer bo pomembno tudi občutno povečanje prisotnosti žensk v raziskavah, spodbujanje mobilnosti raziskovalcev in poklicnega razvoja. Zato je treba države članice pozvati, da pri zaposlovanju raziskovalcev izvajajo Evropsko listino za raziskovalce in Kodeks ravnanja, ki sta pomembna instrumenta za vzpostavitev pristnega evropskega trga dela za raziskovalce. Poleg tega je treba razvijati in spodbujati odličnost evropskih raziskovalnih ustanov in univerz.

15. Dialog med znanostjo in družbo v Evropi je treba poglobiti, da bi razvili znanstveno in raziskovalno agendo, ki bi odgovarjali na skrbi državljanov, med drugim s spodbujanjem kritičnega razmišljanja, cilj tega pa bi bil ponovno pridobiti zaupanje javnosti v znanost.

16. Posebno pozornost je treba posvetiti spodbujanju znanstvene poklicne poti raziskovalcev v najbolj produktivnem obdobju življenja. Raziskovalci na začetku poklicne poti in mladi raziskovalci morajo postati glavna gonilna sila znanosti v Evropi.

17. Pospešiti je treba raziskovalne in inovacijske zmogljivosti v vsej Evropi in zagotoviti njihovo optimalno rabo.

18. Ob upoštevanju Protokola o zaščiti in dobrem počutju živali, priloženega k Amsterdamski pogodbi, je treba na vseh področjih raziskav spodbujati in izboljšati raziskave za razvoj nadomestnih preskusnih strategij in zlasti metod, ki ne vključujejo živali, da bi se uporaba živali pri raziskavah in preskušanju zmanjšala in v končni fazi nadomestila z drugimi sredstvi.

19. Za uresničitev teh ciljev je treba spodbujati štiri vrste dejavnosti: nadnacionalno sodelovanje pri politično določenih temah („Sodelovanje“), raziskave na pobudo raziskovalcev, ki temeljijo na pobudah raziskovalne skupnosti („Zamisli“), podporo posameznim raziskovalcem („Človeški viri“) in podporo raziskovalnim zmogljivostim („Zmogljivosti“).

20. V okviru programa „Sodelovanje“ bo podpora zagotovljena nadnacionalnemu sodelovanju na ustreznih ravneh v vsej Evropski uniji in izven nje, na številnih tematskih področjih, ki so v skladu z glavnimi področji napredka znanja in tehnologije, na katerih je treba podpreti in okrepiti raziskave, da bi se soočili s socialnimi, gospodarskimi, okoljskimi in industrijskimi izzivi ter izzivi s področja javnega zdravja, s katerimi se sooča Evropa, služili javni blaginji in pomagali državam v razvoju. Kjer je to mogoče, bo ta program omogočil prilagodljivost za sheme s poslanstvom, ki vključujejo več tematskih prednostnih nalog. Program mora tudi zagotoviti, da bo EU ohranila vodilno vlogo na področju socioloških in humanitarnih raziskav medsebojnega vplivanja ljudi in nove tehnologije ter pomena tehnologije za razvoj družbe kot celote.

21. V okviru programa „Zamisli“ se bodo izvajale dejavnosti Evropskega raziskovalnega sveta („ERC“), ki jim je treba omogočiti visoko stopnjo samostojnosti. Bistvenega pomena je, da se na ravni EU razvijejo pionirske raziskave na zelo visoki ravni, ki bodo gradile na odličnosti v Evropi in izboljšale njen položaj na mednarodni ravni. Evropski raziskovalni svet mora ohraniti redne stike z evropskimi institucijami in znanstveno skupnostjo, da zagotovi podporo svojemu delu in spodbujanje svojih interesov v javni sferi.

22. V okviru programa „Človeški viri“ je treba spodbujati posameznike, da se lotijo poklica raziskovalca, evropske raziskovalce je treba spodbujati, da ostanejo v Evropi, raziskovalce s celega sveta je treba privabljati v Evropo in Evropo je treba narediti privlačnejšo za najboljše raziskovalce. Na podlagi pozitivnih izkušenj z „dejavnostmi Marie Curie“ iz prejšnjih okvirnih programov bi moral program „Človeški viri“ bolj nadarjene posameznike spodbujati, da se lotijo poklica raziskovalca; strukturirati ponudbo in možnosti usposabljanja na področju raziskav ter se pri tem osredotočiti tudi na zahteve glede spretnosti in znanj; evropske raziskovalce spodbujati, da ostanejo v Evropi ali se sem vrnejo; spodbujati medsektorsko mobilnost in v Evropo privabljati raziskovalce z vsega sveta. Zaradi tega si je treba prizadevati za izboljšanje medsebojnega priznavanja diplom in poklicnih kvalifikacij, pridobljenih v Skupnosti in v tretjih državah. Mobilnost raziskovalcev ni ključnega pomena le za njihov poklicni razvoj, pač pa tudi za izmenjavo in prenos znanja med državami in sektorji ter za to, da se inovativnim pionirskim raziskavam na področju različnih disciplin zagotovi predane in sposobne raziskovalce, pa tudi večje finančne vire.

23. V okviru programa „Zmogljivosti“ je treba optimalizirati izrabo in razvoj raziskovalnih infrastruktur; okrepiti je treba inovacijske zmogljivosti MSP in spodbujati njihove možnosti, da bi imeli od raziskav koristi; podpreti je treba razvoj regionalnih, v raziskave usmerjenih skupin; sprostiti je treba raziskovalni potencial v konvergenčnih in najbolj oddaljenih regijah EU; znanost in družbo je treba zbližati za harmonično integracijo znanosti in tehnologije v evropski družbi; sprejeti je treba horizontalne dejavnosti in ukrepe, ki bodo podpirali mednarodno sodelovanje.

24. Skupno raziskovalno središče ima ključno vlogo, da zagotavlja k uporabnikom usmerjeno znanstveno in tehnično podporo pri zasnovi, razvoju, izvajanju in spremljanju politik EU. Skupno raziskovalno središče potrebuje stalno podporo, da lahko deluje kot referenčno središče EU za znanost in tehnologijo, neodvisno od zasebnih in nacionalnih interesov .

25. Komisija je že velikokrat izpostavila, da imajo regije pomembno vlogo pri uresničevanju Evropskega raziskovalnega prostora [7] .

26. 7. okvirni program dopolnjuje dejavnosti, ki se izvajajo v državah članicah ter tudi druge ukrepe Skupnosti, ki so nujni za celotna strateška prizadevanja za uresničevanje lizbonskih ciljev in ki potekajo vzporedno z ukrepi na področju strukturnih skladov, kmetijstva, izobraževanja, usposabljanja, konkurenčnosti in inovacij, industrije, zaposlovanja in okolja.

27. Inovacije in z MSP povezane dejavnosti, ki jih podpira ta okvirni program, morajo dopolnjevati tiste dejavnosti, ki se izvajajo z okvirnim programom za konkurenčnost in inovacije.

28. Sodelovanje v dejavnostih tega okvirnega programa je treba olajšati z objavo vseh pomembnih informacij, ki morajo biti vsem potencialnim udeležencem dostopne pravočasno in na uporabnikom prijazen način.

29. Glede na razširjeni obseg ukrepov okvirnega programa s široko podporo, močan učinek povečanja sredstev financiranja na nacionalne in zasebne naložbe, potrebo, da se Skupnosti omogoči soočanje z novimi znanstvenimi in tehnološkimi izzivi ter da se v polni meri izkoristi potencial raziskovalcev brez kakršne koli oblike diskriminacije, bistveno vlogo posredovanja Skupnosti pri povečanju uspešnosti in učinkovitosti evropskega raziskovalnega sistema, prispevek obsežnejšega 7. okvirnega programa k prizadevanjem za iskanje rešitev v zvezi s podnebnimi spremembami in trajnostjo, zdravjem evropskega prebivalstva, pa tudi k poživitvi lizbonske strategije, je nujno potrebno podvojitipostopno povečati proračun EU, namenjen raziskavam[8].

30. Ob upoštevanju vmesnega pregleda uporabe novih instrumentov šestega okvirnega programa in petletnega ocenjevanja okvirnega programa je bil opredeljen nov pristop, ki naj bi dopuščal lažje in učinkovitejše doseganje političnih ciljev raziskovalne politike EU ter doseganje le-teh na bolj prožen način. V ta namen se bo uporabil manjši niz enostavnejših „shem financiranja“, samostojno ali v kombinaciji, z večjo prožnostjo in svobodo za podporo različnim ukrepom, udeležencem pa je treba pustiti več avtonomije pri upravljanju.

31. Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči cilja ukrepov za prispevanje k oblikovanju družbe in gospodarstva znanja v Evropi, ki jih je treba sprejeti v skladu s členom 163 Pogodbe, in se torej lažje dosežejo na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti, kakor določa člen 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena 7. okvirni program ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev.

32. Izvajanje 7. okvirnega programa lahko spodbudi uvedbo dopolnilnih programov, ki vključujejo udeležbo le nekaterih držav članic, udeležbo Skupnosti pri programih, ki jih izvaja več držav članic, ali ustanovitev skupnih podjetij ali drugih struktur v smislu členov 168, 169 in 171 Pogodbe.

33. Skupnost je sklenila vrsto mednarodnih sporazumov na področju raziskav in prizadevati si je treba za krepitev mednarodnega sodelovanja na tem področju, da bi lahko v polni meri izkoristili prednosti internacionalizacije R&R, prispevali k proizvodnji globalnih javnih dobrin in Skupnost še naprej vključevali v svetovno raziskovalno skupnost.

34. Že zdaj je na voljo znatna količina znanstvenega znanja, ki lahko drastično izboljša življenje ljudi v državah v razvoju; kjer bo mogoče, bo okvirni program prispeval k temu, da bi do leta 2010 dosegli razvojne cilje novega tisočletja.

35. 7. okvirni program mora prispevati k spodbujanju rasti, trajnostnega razvoja in varstva okolja.

36. Raziskovalne dejavnosti, ki jih podpira ta okvirni program, spoštujejo temeljna etična načela, vključno s tistimi iz Listine Evropske unije o temeljnih človekovih pravicah. Mnenja Evropske skupine za etiko na področju znanosti in novih tehnologij se upoštevajo in se bodo upoštevala. Raziskovalnih dejavnosti, katerih cilji so kloniranje človeka, dedne spremembe človeškega genoma[9] ali ustvarjanje človeških zarodkov izključno za pridobivanje izvornih celic, ta program ne podpira. V okviru tega okvirnega programa se lahko financirajo raziskave človeških izvornih celic, kar pa je odvisno od vsebine znanstvenega predloga in pravnega okvira vpletene(-ih) držav(e) članic(e) .

37. V sedmem okvirnem programu se bo ustrezna pozornost namenila vlogis primernimi ukrepi aktivno spodbujala vloga žensk na področju znanosti in raziskav, da bi spodbudili večje število žensk, da postanejo aktivne na tem področju, in še bolj povečali njihovo aktivno vlogo v raziskavah.

38. Ta akt določa finančni okvir za celotno trajanje programa, na katerega se lahko proračunski organ v osnovi sklicuje, in sicer v smislu točke 37 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju.

39. Sprejeti je treba ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij, ki so sorazmerni s finančnimi interesi Evropskih skupnosti, prav tako pa je treba storiti vse potrebno za povračilo izgubljenih, nepravilno izplačanih ali nepravilno porabljenih sredstev v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti[10], Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi[11] in Uredbo (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF)[12].

40. Pomembno je zagotoviti dobro finančno upravljanje 7. okvirnega programa in njegovo izvajanje na kar se da učinkovit in uporabnikom prijazen način, pri čemer je treba za vse udeležence zagotoviti pravno varnost in dostop do programa. Potrebno je zagotoviti skladnost z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti in z zahtevami za poenostavitev in boljšo ureditev. Poenostavitev postopkov za izvajanje 7. okvirnega programa bo pomagala zagotoviti, da se v pravila za udeležbo vključijo prožni izvedbeni ukrepi.

SKLENILA:

Člen 1

SprejetjeVzpostavitev okvirnega programa

VzpostaviSprejme se okvirni program za dejavnosti Skupnosti na področju raziskav in tehnološkega razvoja, vključno s predstavitvenimi dejavnostmi, v nadaljnjem besedilu „7. okvirni program“, za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013.

Člen 2

Cilji in dejavnosti

41. 7. okvirni program podpira dejavnosti, določene v odstavkih 2 do 5. Cilji in splošne smernice navedenih dejavnosti so določeni v Prilogi I.

42. Sodelovanje: podpora celotnemu obsegu raziskovalnih dejavnosti, ki se izvajajo v nadnacionalnem sodelovanju, na naslednjih tematskih področjih:

43. zdravje,

44. prehrana, kmetijstvo in biotehnologija,

45. informacijske in komunikacijske tehnologije,

46. nanoznanosti, nanotehnologije, materiali in nove proizvodne tehnologije,

47. energija,

48. okolje (vključno s podnebnimi spremembami),

49. promet (vključno z aeronavtiko),

50. družbeno-ekonomske in humanistične znanosti,

51. varnost in vesolje.

52. Zamisli: podpora raziskavam „na pobudo raziskovalcev“ na vseh področjih, ki jih izvajajo posamezne nacionalne ali mednarodne skupine, ki si konkurirajo na evropski ravni.

53. Človeški viri: številčna in kakovostna krepitev človeških potencialov na področju raziskav in tehnologije v Evropi ter spodbujanje mobilnosti.

54. Zmogljivosti: podpora ključnim vidikom evropskih raziskovalnih in inovacijskih zmogljivosti, kot so raziskovalne infrastrukture; regionalne, v raziskave usmerjene skupine; razvoj celotnega raziskovalnega potenciala v konvergenčnih in najbolj oddaljenih regijah Skupnosti; raziskave v korist malim in srednje velikim podjetjem (MSP); vprašanja na področju „znanosti v družbi“; podpora skladnemu razvoju politik; horizontalne dejavnosti mednarodnega sodelovanja.

55. 7. okvirni program podpira tudi neposredne znanstvene in tehnične ukrepe, ki jih na nejedrskem področju izvaja Skupno raziskovalno središče (JRC), kot je opredeljeno v Prilogi I.

Člen 3

7. okvirni program se izvaja s posebnimi programi. Ti programi določijo natančne cilje in podrobna pravila za izvajanje.

Člen 4

Najvišji skupni znesek in deleži, dodeljeni posameznim programom

1. Najvišji skupni znesek finančnega sodelovanja Skupnosti v celotnem 7. okvirnem programu znaša 50 52172 726 milijonov EUR. Ta znesek se na naslednji način razdeli med dejavnosti in ukrepe iz odstavkov 2 do 6 člena 2 (v milijonih EUR):

Sodelovanje | 32 29244 432 |

Zamisli | 7 46011 862 |

Človeški viri | 4 7277 129 |

Zmogljivosti | 4 2917 486 |

Nejedrske dejavnosti Skupnega raziskovalnega središča | 1 7511 817 |

2. Okvirna porazdelitev med tematska področja v okviru vsake dejavnosti iz odstavka 1 je določena v Prilogi II.

3. Podrobna pravila za finančno sodelovanje Skupnosti v tem okvirnem programu so določena v Prilogi III. Zgoraj navedeni zneski se lahko spremenijo, če se revidira finančna perspektiva za obdobje tega okvirnega programa.

Člen 5

Zaščita finančnih interesov Skupnosti

Za ukrepe Skupnosti, ki se financirajo v okviru tega sklepa, se v primeru kakršne koli kršitve določb zakonodaje Skupnosti, vključno s kršitvami pogodbenih obveznosti, določenih na podlagi programa, ki izhajajo iz dejanja ali opustitve dejanja s strani gospodarskega subjekta, ki z neupravičenimi postavkami odhodkov ogroža ali bi lahko ogrožal splošni proračun Evropskih skupnosti ali proračuna, s katerima upravljata Skupnosti, uporabljata Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 in Uredba (ES, Euratom) št. 2185/96.

Člen 6

56. Vse raziskovalne dejavnosti iz sedmega okvirnega programa se izvajajo v skladu s temeljnimi etičnimi načeli.

57. Naslednja področja raziskav se ne financirajo v tem okvirnem programu:

58. raziskovalna dejavnost s ciljem kloniranja človeka za reproduktivne namene;

59. raziskovalna dejavnost z namenom spreminjanja genske dediščine človeka, s katero bi takšne spremembe postale dedne[13];

60. raziskovalne dejavnosti z namenom ustvarjanja človeških zarodkov izključno za raziskovalne namene ali za namen pridobivanja izvornih celic, vključno s prenosom jedra somatske celice.

61. Lahko se financirajo raziskave človeških izvornih celic, tako odraslih kot tudi zarodnih, kar pa je odvisno od vsebine znanstvenega predloga in tudi pravnega okvira vpletene(-ih) držav(e) članic(e) . Vsakršna vloga za financiranje raziskav človeških zarodnih izvornih celic mora po potrebi vključevati podrobnosti o izdaji dovoljenj in o nadzornih ukrepih s strani pristojnih organov držav članic, pa tudi podrobnosti o pridobljenih dovoljenjih v zvezi z etičnostjo.Pri pridobivanju človeških izvornih celic morajo biti institucije, organizacije in raziskovalci podvrženi strogim pravilom glede izdaje dovoljenj in nadzora v skladu s pravnim okvirom vpletene(-ih) držav(e) članic(e).

62. Pred drugo fazo tega programa (2010–2013) je treba ob upoštevanju najnovejših znanstvenih dognanj pregledati področja raziskav iz odstavka 2 tega člena.

Člen 7

Spremljanje, vrednotenje in presoja

63. Komisija stalno in sistematično spremlja izvajanje okvirnega programa in njegovih posebnih programov ter redno poroča o rezultatih tega spremljanja in te tudi objavlja.

64. Komisija najpozneje do leta 2010 ob pomoči zunanjih strokovnjakov in na podlagi naknadnega vrednotenja šestega okvirnega programa pripravi z dokazi podprto vmesno oceno tega okvirnega programa in njegovih posebnih programov. Oceni se kakovost raziskovalnih dejavnosti, ki so v teku, kot tudi kakovost izvajanja in vodenja ter napredek v smeri zastavljenih ciljev.Komisija to oceno skupaj s svojimi pripombami in po potrebi predlogi za prilagoditev tega okvirnega programa predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij.Pred vmesno oceno je potrebno poročilo o napredku, takoj ko je na voljo dovolj podatkov, ki navaja začetne ugotovitve o učinkovitosti novih ukrepov iz 7. okvirnega programa in o prizadevanjih za poenostavitev.

65. Dve leti po zaključku tega okvirnega programa se opravi zunanja ocena utemeljitve, izvedbe in dosežkov programa, ki jo na zahtevo Komisije izvedejo neodvisni strokovnjaki.Komisija zaključke te ocene skupaj s svojimi pripombami predloži Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

[…]

PRILOGA I

ZNANSTVENI IN TEHNOLOŠKI CILJI, SPLOŠNE SMERNICE ZA TEME IN DEJAVNOSTI

Namen 7. okvirnega programa, zasnovanega na Evropskem raziskovalnem prostoru (European Research Area – ERA), in dopolnjevalnih dejavnostih na nacionalni in regionalni ravni je doseči splošne cilje iz člena 163[14] Pogodbe, torej okrepiti konkurenčnost industrije in zadovoljiti raziskovalne potrebe na področju drugih politik Skupnosti ter tako prispevati k oblikovanju družbe znanja. OkrepilSpodbujal bo odličnost v znanstvenih in tehnoloških raziskavah, tehnološkem razvoju in predstavitvenih dejavnostih s pomočjo naslednjih štirih programov: Sodelovanje, Zamisli, Človeški viri in Zmogljivosti.

I. SODELOVANJE

V tem delu 7. okvirnega programa bo zagotovljena podpora nadnacionalnemu sodelovanju v različnih oblikah na vseh ravneh – v vsej Evropski uniji in izven nje – na številnih tematskih področjih, ki ustrezajo glavnim področjem napredka znanja in tehnologije, na katerih je treba podpreti in okrepiti raziskave najvišje kakovosti, da bi se odzvali na družbene, gospodarske, okoljske in industrijske izzive, s katerimi se sooča Evropa. Večji del teh prizadevanj bo usmerjen k izboljšanju konkurenčnosti industrije, raziskovalni programi pa bodo odražali potrebe uporabnikov iz vse Evrope.

Poglavitni cilj je prispevati k trajnostnemu razvoju.

Za izvajanje ukrepov Skupnosti je določenih devet tem:

66. zdravje,

67. prehrana, kmetijstvo in biotehnologija,

68. informacijske in komunikacijske tehnologije,

69. nanoznanosti, nanotehnologije, materiali in nove proizvodne tehnologije,

70. energija,

71. okolje (vključno s podnebnimi spremembami),

72. promet (vključno z aeronavtiko),

73. družbeno-ekonomske in humanistične znanosti,

74. varnost in vesolje.

Te teme so opredeljene široko in na razmeroma visoki ravni, tako da se lahko prilagajajo razvijajočim se potrebam in priložnostim, ki se lahko pojavijo v času trajanja 7. okvirnega programa. Za vsako od njih je opredeljena vrsta dejavnosti, ki ustrezajo splošnim smernicam, predvidenim za podporo Skupnosti. Te so bile izbrane glede na njihov prispevek k ciljem EUSkupnosti, vključno s prehodom k družbi znanja, ustreznim evropskim raziskovalnim potencialom in dodano vrednostjo delovanja na ravni EUSkupnosti za ta področja.

Posebna pozornost bo namenjena zagotavljanju učinkovitega usklajevanja med tematskimi področji in prednostnim znanstvenim področjem, ki zadevajo več tem, kot so na primer pomorske znanosti in tehnologije.

MultidisciplinarnostInterdisciplinarnost in multidisciplinarnost se bosta spodbujali s skupnimi večtematskimi pristopi k raziskovalnim in tehnološkim področjem, ki vključujejo več kot eno temo, pri čemer bodo skupni razpisi pomembna oblika sodelovanja med tematskimi področji.

Zlasti na področjih, ki so pomembna za industrijo, izbor tem med drugim sloni na delu različnih „evropskih tehnoloških platform“, vzpostavljenih na področjih, kjer so konkurenčnost, gospodarska rast in blaginja Evrope srednjeročno in dolgoročno odvisni od pomembnega napredka pri raziskavah in tehnologiji. Evropske tehnološke platforme pod vodstvom industrije združujejo zainteresirane strani z namenom določitve in izvajanja „strateškega raziskovalnega programa“. Ta okvirni program bo prispeval k uresničitvi teh načrtov strateških raziskovalnih programov, kadar ti predstavljajo pravo evropsko dodano vrednost. Evropske tehnološke platforme lahko odigrajo vlogo pri omogočanju sodelovanja industrije pri raziskovalnih projektih, ki zadevajo njihova posebna področja.

Devet tem vključuje tudi raziskave, potrebne za podkrepitev oblikovanja, izvajanja in vrednotenja politik EUSkupnosti, na primer na področju zdravja, varnosti, varstva potrošnikov, energije, okolja, razvojne pomoči, ribištva, pomorskih zadev, kmetijstva, dobrega počutja živali, prometa, izobraževanja in usposabljanja, zaposlovanja, socialnih zadev, kohezije in oblikovanja območja svobode, varnosti in pravicepravosodja in notranjih zadev, ter predhodne in vzporedne normativne raziskave, pomembne za izboljšanje kakovosti standardov in njihovega izvajanja.

Poleg teh dejavnosti bo v okviru vsake teme zagotovljena možnost odprte in prožne obravnave potekala odprta in prožna obravnava dveh vrst možnosti in potreb:

- nastajajoče potrebeprihodnje in nastajajoče tehnologije: podpora raziskavam, katerih namen je na danem področju in/ali v kombinaciji z drugimi ustreznimi področji in disciplinami odkrivati ali nadalje raziskovati nove znanstvene in tehnološke možnosti, in sicer preko posebne podpore predlogom za raziskave, ki so dani na lastno pobudo, vključno s skupnimi razpisi; spodbujanje novih zamisli in radikalno novih uporab ter raziskovanje novih možnosti v raziskovalnih programih, katerih namen je na danem področju in/ali na stičišču več disciplin odkrivati ali nadalje raziskovati nove znanstvene in tehnološke možnosti, zlasti v povezavi z možnostjo pomembnih prodorov; zagotovljeno bo ustrezno usklajevanje z dejavnostmi v okviru programa Zamisli, da bi se izognili prekrivanju in zagotovili čim boljši izkoristek financiranja.

- Nepredvidene potrebe politike: prožen odgovor na nove potrebe politike, ki nastanejo v času trajanja okvirnega programa, kot so nepredviden razvoj dogodkov ali dogodki, ki zahtevajo hiter odziv, na primer nove epidemije, na novo nastali vzroki za zaskrbljenost glede varnosti hrane ali odziv na naravne nesreče.

Razširjanje in prenos znanja predstavljata najpomembnejšo dodano vrednost evropskih raziskovalnih dejavnosti, zato bodo sprejeti ukrepi za povečanje uporabe rezultatov v industriji, pri načrtovalcih politike in v družbi. Tovrstno razširjanje se bo izvajalo v okviru Da bi pospeševali razširjanje in uporabo rezultatov raziskav EU, bo podpora namenjena razširjanju znanja in prenosu rezultatov, med drugim tudi načrtovalcem politike, na vseh tematskih področij področjih, – pri čemer bodo za temo „Varnost“ veljale ustrezne omejitve zaradi zaupne narave dejavnosti – med drugim preko financiranja pobud za povezovanje v omrežja, seminarjev in prireditev, pomoči zunanjih strokovnjakov ter informacijskih in elektronskih storitev, zlasti CORDIS-a.

Zagotovljena bosta dopolnjevanje in sinergija med tem programom in drugimi programi Skupnosti. Ukrepi v podporo inovativnosti se bodo izvajali v okviru Programa za konkurenčnost in inovacije.

Posebno pozornost je treba nameniti zagotavljanju zadostne udeležbe MSP[15], zlasti nadnacionalnega sodelovanja MSP, ki so usmerjena v znanje. Za vsako temo v programu „Sodelovanje“ se bodo izvajali dejanski ukrepi, vključno s podpornimi ukrepi, ki bodo olajšali udeležbo MSP, dopolnjevala pa jo bosta tudi kvantitativno in kvalitativno spremljanje. Podpora bo zagotovljena tudi pobudam, katerih namen je spodbujanje dialoga o znanstvenih vprašanjih in rezultatih raziskav s kar najširšo javnostjo, ki presega raziskovalno skupnost, ter pobudam na področju znanstvenega komuniciranja in izobraževanja, ob vključitvi organizacij civilne družbe ali mreže takih organizacij, kjer je primerno. Upoštevala se bodo etična načela in vidik enakopravnosti med spoloma. Na vseh področjih raziskav se bodo obravnavala tudi vprašanja vključevanja in enakopravnosti obeh spolov.

Za povečanje konkurenčnosti evropskega raziskovanja mora biti potencial celotnega Evropskega raziskovalnega prostora povsem sproščen. Zato bo cilj projektov zagotavljati znanstveno odličnost. Poleg tega bodo spodbujali pravi Evropski raziskovalni prostor z oblikovanjem širokih konzorcijev in proučevanjem možnosti, kako človeške in finančne vire najbolje uporabiti.

V okviru vseh teh tem se bo podpora nadnacionalnemu sodelovanju izvajala s pomočjo:

- skupnega raziskovanja;

- skupnih tehnoloških pobud;

- usklajevanja raziskovalnih programov;

- mednarodnega sodelovanja.

Skupno raziskovanje

Skupnemu raziskovanju bo namenjen večji in osrednji del sredstev EUSkupnosti za raziskovanje. Cilj je na glavnih področjih razvijanja znanja vzpostaviti odlične raziskovalne projekte in omrežja, ki lahko privabijo raziskovalce in naložbe iz Evrope in celega sveta.

To bo doseženo s pomočjo podpore skupnemu raziskovanju preko raznih shem financiranja: sodelovalni projekti, mreže odličnosti, usklajevalni in podporni ukrepi (glej Prilogo III).

Skupne tehnološke pobude

V zelo omejenem številu primerov obseg cilja RTR in razpon vključenih virov lahko upravičujeta vzpostavitev dolgoročnih javno-zasebnih partnerstev v obliki skupnih tehnoloških pobud. Ta novi pristop, ki temelji predvsem na dejavnostih, ki so jih razvile Te pobude, ki večinoma izhajajo iz delovanja evropskihe tehnološkihe platforme, bo zajemalin zajemajo en vidik ali majhno število izbranih vidikov raziskav na njihovem področju. ,bodo združevale naložbe zasebnega sektorja in javno financiranje na nacionalni in evropski ravni, vključno s financiranjem z nepovratnimi sredstvi iz okvirnega raziskovalnega programa in financiranjem posojil s strani Evropske investicijske banke. Skupne tehnološke pobude se lahko določijo Taka skupna podjetja, ki se bodo izvajala na podlagi člena 171 Pogodbe in bodo sprejeta za vsak primer posebej, morajo združevati javna in zasebna sredstva, kar lahko vključuje financiranje posojil s strani EIB, med drugim tudi prek Sklada za financiranje na osnovi delitve tveganja, če je to primerno. (to lahko vključuje ustanovitev skupnega podjetja) bodisi na podlagi odločb v zvezi s posebnimi programi v skladu s členom 166 Pogodbe.

Morebitne skupne tehnološke pobude bodo opredeljene na odprt in transparenten način na podlagi ocenjevanja, pri katerem se bo upoštevala vrsta meril:

- dodana vrednost delovanja na evropski ravni, izračunana glede na odličnost;

- obstoj resnične družbene potrebe in koristi;

- nezmožnost doseganja cilja z obstoječimi instrumenti;

- obseg vpliva na konkurenčnost in rast industrije;

- stopnja in jasnost opredelitve cilja in končnih rezultatov, za katere si je treba prizadevati;

- trdnost zavezanosti industrije glede finančnih sredstev in virov;

- obseg vpliva na konkurenčnost in rast industrije;

- pomembnost prispevka k širšim ciljem politike;

- zmožnost privabljanja dodatne nacionalne podpore ter povečanja sedanjega inali prihodnjega financiranja s strani industrije.

- nezmožnost doseganja cilja z obstoječimi instrumenti.

Naravo skupnih tehnoloških pobud je treba jasno opredeliti, zlasti v zvezi s:

- finančnimi obveznostmi,

- trajanjem obveznosti udeležencev,

- predpisi za sklenitev in prekinitev pogodbe,

- pravicami intelektualne lastnine.

Ob upoštevanju širokega področja uporabe in posebne zapletenosti skupnih tehnoloških pobud si bo treba močno prizadevati za zagotovitev transparentnega delovanja, ki bo v skladu z načelom odličnosti. Finančna sredstva Skupnosti v okviru skupnih tehnoloških pobud bodo dodeljena v skladu z načeli odličnosti in transparentnosti iz okvirnega programa. Posebna pozornost bo namenjena splošni medsebojni odvisnosti in uskladitvi med skupnimi tehnološkimi pobudami ter nacionalnimi programi in projekti na istih področjih, pri čemer je treba upoštevati njihove obstoječe postopke izvajanja. Pri njihovem izvajanju je treba upoštevati MSP in možnosti za prenos tehnologije, pa tudi potrebo, da se predvidi potrebe po izobraževanju in usposabljanju, da bi tako izpolnili njihove cilje in zagotovili, da bo v njihovih projektih lahko sodeloval širok krog udeležencev iz vse Evrope, zlasti MSP. Poleg tega bi bile lahko izkušnje, ki so jih pridobile skupine EUREKA, pomembne za skupne tehnološke pobude na sorodnih področjih.

Usklajevanje raziskovalnih programov izven Skupnosti

V okviru ukrepov na tem področju se bosta uporabili dve glavni orodji: shema ERA-NET in sodelovanje Skupnosti pri nacionalnih raziskovalnih programih, ki se izvajajo skupno (člen 169 Pogodbe). Ukrep lahko zajema področja, ki niso neposredno povezana z devetimi temami, v kolikor imajo ta zadostno evropsko dodano vrednost EU. Poleg tega se bosta z ukrepi krepila dopolnjevanje in sinergija med okvirnim programom in dejavnostmi, ki se izvajajo v okviru medvladnih struktur, kot sta EUREKA in COST[16].

Shema ERA-NET bo razvila in okrepila usklajevanje nacionalnih in regionalnih raziskovalnih dejavnosti:

- z zagotavljanjem okvira, ki bo odgovornim za izvajanje javnih raziskovalnih programov omogočil intenzivnejše usklajevanje dejavnosti. To bo vključevalo podporo novim projektom ERA-NET ter tudi razširitev in poglabljanje obsega obstoječih projektov ERA-NET, npr. z razširitvijo partnerstev in z vzajemnim odpiranjem njihovih programov. Po potrebi se lahko projekti ERA-NET uporabijo za usklajevanje programov med evropskimi regijami in malimi ali srednje velikimi državami članicami, da se jim omogoči sodelovanje pri obsežnih pobudah;

- v omejenem številu primerov z zagotavljanjem dodatne finančne podpore EU Skupnosti tistim udeležencem, ki združujejo sredstva vzpostavijo skupen sklad za namen skupnih razpisov v okviru njihovih nacionalnih in regionalnih programov („ERA-NET PLUS“).

Sodelovanje Skupnosti v nacionalnih raziskovalnih programih, ki se izvajajo skupno na podlagi člena 169, je posebej pomembno za obsežnejše evropsko sodelovanje v „spremenljivi geometriji“ med državami članicami, ki imajo enake potrebe in/ali interese. V natančno opredeljenih primerih bodo takeTake pobude v skladu s členom 169 bodo sprožene na področjih, ki jih je treba opredeliti v tesni povezavi z državami članicami, vključno z možnim sodelovanjem z medvladnimi programi, na podlagi vrste meril:

- pomembnost za cilje EUSkupnosti;

- jasna opredelitev cilja, ki mu je treba slediti, in njegova pomembnost za cilje tega okvirnega programa;

- prisotnost že obstoječe osnove (obstoječi ali predvideni nacionalni raziskovalni programi);

- evropska dodana vrednost;

- kritična masa ob upoštevanju obsega in števila vključenih programov, podobnost dejavnosti, ki jih zajemajo;

- učinkovitost člena 169 kot najprimernejšega sredstva za doseganje ciljev.

Mednarodno sodelovanje

Ta del okvirnega programa vključuje naslednje ukrepe za mednarodno sodelovanje, ki morajo izkazovati jasno opredeljeno evropsko dodano vrednost:

- Odprtje vseh dejavnosti , ki se izvajajo na tematskih področjih, za raziskovalce in raziskovalne institucije iz vseh tretjih držav, po potrebi z omejitvami za temo „Varnost“, pri čemer si je treba še posebej prizadevati, da se jih spodbudi k temu, da izkoristijo to priložnost.

- Posebne ukrepe sodelovanja na vseh tematskih področjih, namenjene tretjim državam, v primeru skupnega interesa za sodelovanje pri posebnih temah, izbranih na podlagi njihovih znanstvenih in tehnoloških ravni in potreb. Ti ukrepi bodo v tesni povezavi z dvostranskimi sporazumi o sodelovanju ali večstranskimi dialogi med EU in temi državami ali skupinami držav služili kot prednostna orodja za izvajanje sodelovanja med EU in temi državami. Med te ukrepe spadajo zlastiRazen tega, da so ti ukrepi ustrezni za področja skupnega interesa, vključujejo tudi: ukrepie, namenjene krepitvi raziskovalnih zmogljivosti držav kandidatk in tudi sosednjih držav; ter dejavnosti sodelovanja, namenjene državam v razvoju in razvijajočim se državam, s poudarkom na njihovih posebnih potrebah na področjih, kot so zdravje, kmetijstvo, ribištvo in okolje, ter izvedene v finančnih pogojih, prilagojenih njihovim zmogljivostim.

Ta del okvirnega programa zajema dejavnosti mednarodnega sodelovanja na vsakem od tematskih področij in na področjih, ki zadevajo več tem. Izvajale se bodo v povezavi s tistimi iz programov „Človeški viri“ in „Zmogljivosti“ tega okvirnega programa.

TEME

1. Zdravje

Cilj

Izboljšanje zdravja evropskih državljanov in, povečanje konkurenčnosti ter inovativne zmogljivosti evropskih industrijskih sektorjev in podjetij, povezanih z zdravjem, ob obravnavi svetovnih zdravstvenih problemov, vključno s pojavljajočimi se epidemijami. Poudarek bo na translacijskih raziskavah (prenos temeljnih odkritij v klinično prakso , vključno z znanstvenim potrjevanjem rezultatov poskusov ), na razvijanju in potrjevanju novih terapij, metod za spodbujanje zdravja in preventivo, tudi za spodbujanje zdravega staranja, diagnostičnega orodja in medicinskih tehnologij ter tudi na trajnostnih in učinkovitih sistemih zdravstvenega varstva.

Utemeljitev

Zaporedje človeškega genoma in nedavni napredek v postgenomiki sta močno spremenila raziskave na področju človekovega zdravja in bolezni. Vključevanje obsežne količine podatkov, in razumevanje osnovnih bioloških procesov in razvoj ključnih tehnologij za bioindustrijske sektorje, povezane z zdravjem, zahtevatajo povezovanje kritične mase različnih strokovnih znanj in izkušenj ter virov, ki niso na voljo na nacionalni ravni, z namenom razvijanja znanja in zmogljivosti za posredovanje.

Pomemben napredek na področju translacijskih zdravstvenih raziskav je bistven za zagotovitev praktičnih koristi biomedicinskih raziskav in pripomore k izboljšanju kakovosti življenja, zahteva pa tudi multidisciplinarne in vseevropske pristope, ki vključujejo različne zainteresirane strani. Taki pristopi omogočajo Evropi, da bolj učinkovito prispeva k mednarodnim prizadevanjem za boj proti boleznim svetovnega pomena.

Klinične raziskave številnih bolezni (npr. rak, bolezni srca in ožilja ter nalezljive bolezni, duševne in nevrološke bolezni, zlasti tiste, povezane s staranjem, kot sta Alzheimerjeva in Parkinsonova bolezen) temeljijo na mednarodnih poskusih v več središčih, da bi v kratkem časovnem okviru dobili zahtevano število pacientov. Epidemiološke raziskave zahtevajo veliko raznovrstnost populacij in mednarodnih omrežij, da bi prišli do pomembnih ugotovitev. Razvijanje novih možnosti za diagnosticiranje in zdravljenje redkih zdravstvenih motenj kot tudi izvajanje epidemioloških raziskav teh zdravstvenih motenj prav tako zahtevata večdržavne pristope, da bi povečali število pacientov za vsako študijo. Izvajanje raziskav, ki jih usmerja zdravstvena politika, omogoča na evropski ravni primerjave modelov, sistemov, podatkov in vzorcev pacientov, shranjenih v nacionalnih podatkovnih zbirkah in biobankah.

Obsežne biomedicinske raziskave na ravni EU bodo pomagale okrepiti konkurenčnost evropske biotehnologije na področju zdravstvenega varstva, medicinske tehnologije in farmacevtske industrije. Sodelovanje EU z državami v razvoju bo tem državam omogočilo razvoj raziskovalnih zmogljivosti. EU mora igrati dejavno vlogo tudi pri ustvarjanju okolja, ki spodbuja inovativnost v javnem in farmacevtskem sektorju, ki obravnavata potrebe javnega zdravja, zlasti pri doseganju čim večjega uspeha kliničnih raziskav. MSP, dejavna na področju raziskav, predstavljajo glavno gospodarsko gonilno silo za industrijo biotehnologije na področju zdravstvenega varstva in medicinske tehnologije. Čeprav ima Evropa trenutno več družb na področju biotehnologije kot ZDA, so te večinoma majhne in manj razvite od njihovih konkurentov. Javno-zasebna raziskovalna prizadevanja na ravni EU bodo olajšala njihov razvoj. Raziskave EU bodo prispevale tudi k razvoju novih norm in standardov za vzpostavitev ustreznega pravnega okvira za nove medicinske tehnologije (npr. regenerativna medicina). Evropske raziskave in inovacije na področju nadomestnih preskusnih strategij, zlasti metod, ki ne vključujejo živali, bodo zagotovile globalno vodstvo pri obravnavi zaskrbljenosti javnosti in interesnih skupin v zvezi s stalno uporabo živali pri biomedicinskih raziskavah ter lahko razen tega zagotovijo trg za nekatere industrijske sektorje.

V nadaljevanju navedene dejavnosti, ki jim bo namenjena podpora, vključujejo raziskave, bistvene za zahteve zdravstvene politike. Dve strateški vprašanjiStrateška vprašanja, zdravje otrok in zdravje starajočega se prebivalstva, bodo deležni posebne pozornosti bosta obravnavani v okviru več dejavnosti. Po potrebi bo podora namenjena tudi dolgoročnim programom raziskav, kot so tisti, ki so jih določile evropske tehnološke platforme, na primer raziskavam v zvezi z inovativnimi zdravili. Kot dopolnitev teh in kot odgovor na nove politične potrebe se bo lahko podprlo dodatne ukrepe, na primer na področju vprašanj zdravstvene politike ter varnosti in zdravja pri delu.

Znotraj vseh dejavnosti se bodo upoštevala etična, pravna in družbeno-ekonomska vprašanja.

Dejavnosti

- Biotehnologija, generična orodja in medicinske tehnologije za ohranjanje človekovega zdravja.

- Zahtevne proizvodne raziskave . Pospeševanje eksperimentalnega napredka v genomskih, postgenomskih in biomedicinskih raziskavah s pomočjo izboljšanja postopka priprave, standardizacije, pridobivanja in analiziranja.

- Odkrivanje, diagnostika in spremljanje. S poudarkom na neinvazivnih pristopih in pristopih, ki so invazivni v majhnem obsegu.

- Predvidevanje primernosti, varnosti in učinkovitosti terapij. Razvijanje in potrjevanje bioloških označevalcev, metod in modelov in vivo ter in vitro , vključno s simulacijo, farmakogenomiko, ciljno usmerjenimi pristopi in pristopi oskrbe ter alternativami za preskuse na živalih.

- Inovativni terapevtski pristopi in posegi. Raziskave, Kkrepitev in zagotavljanje nadaljnjega razvoja naprednih terapij in tehnologij z možnostjo uporabe pri številnih boleznih in zdravstvenih motnjah, kot so na primer nova terapevtska orodja za regenerativna medicina.

- Translacijske raziskave, ki služijo človekovemu zdravju

- Vključevanje bioloških podatkov in procesov: zbiranje obsežnih podatkov, sistemska biologija (vključno z modeliranjem zapletenih sistemov). Ustvarjanje in analiziranje obsežne količine podatkov, potrebnih za boljše razumevanje kompleksnih mrež, ki urejajo tisoče genov in genskih produktov, ki nadzorujejo pomembne biološke procese v vseh zadevnih organizmih in na vseh nivojih organizacije.

- Raziskave možganov in z njimi povezanih bolezni, človekovega razvoja in staranja. Raziskovanje procesa zdravega staranja in načina, kako geni in okolje medsebojno vplivajo na delovanje možganov v normalnih pogojih ter tudi v primeru možganskih bolezni vključno s starostjo povezanimi obolenji (npr. demenca).

- Translacijske raziskave pri nalezljivih boleznih. Boj proti odpornosti na protimikrobna zdravila, svetovni grožnji virusa HIV/AIDS-a, vključno s hkratno okužbo s hepatitisom C, malariji in tuberkulozi ter tudi proti morebitnim novim in ponovno pojavljajočim se epidemijam (npr. SARS in visoko patogena influenca).

- Translacijske raziskave na področju hudih bolezni: rak, bolezni srca in ožilja, diabetes/debelost; redke bolezni in druge kronične bolezni, tudi revmatična obolenja(npr. osteoartritis). Razvijanje k pacientu usmerjenih strategij, od preprečevanja do postavljanja diagnoze, s posebnim poudarkom nain zdravljenjau, vključno s kliničnimi raziskavami.

- Optimizacija zdravstvenega varstva evropskih državljanov

- Prenos rezultatov kliničnih raziskav v klinično prakso . RazumevanjeUstvarjanje osnov znanja za postopke kliničnega odločanja in načina, kako prenesti rezultate kliničnih raziskav v klinično prakso in zlasti obravnavanje varnosti pacientov in boljše uporabe zdravil (vključno z nekaterimi vidiki farmakovigilance ter znanstveno preskušenih komplementarnih in alternativnih zdravil), pa tudi specifičnosti otrok, žensk in starejšega prebivalstva.

- Kakovost, učinkovitost in solidarnost zdravstvenih sistemov zdravstvenega varstva , vključno s transnacionalnimi zdravstvenimi sistemi zdravstvenega varstva. Prenos učinkovitih posegov v odločitve na področju upravljanja, da bi ocenili stroške, učinkovitost in koristi različnih posegov, tudi kar zadeva varstvo pacientov, opredelili potrebe in pogoje zazagotovili ustrezno preskrbo s človeškimi viri, preučili dejavnike, ki vplivajo na pravico dostopa do visokokakovostnega zdravstvenega varstva (tudi za zapostavljene skupine), vključno s preučitvijo sprememb v populaciji (npr. staranje, mobilnost in migracije ter menjava delovnega mesta).

- Boljše preprečevanje bolezni in boljša uporaba zdravil. Razvoj učinkovitega javnozdravstvenega varstva, ki se ukvarja s širšimi determinantami zdravja (kot na primer stres, prehrana, način življenja ali okoljski dejavniki in njihova povezava z uporabo zdravil). Ugotavljanje uspešnih posegov na različnih področjih delovanja zdravstvenega varstva z namenom izboljšanja predpisovanja zdravil in izboljšanja njihove uporabe s strani pacientov (vključno s farmakovigilanco in medsebojnim delovanjem zdravil).

- Ustrezna uporaba novih terapij in tehnologij zdravljenja. Dolgoročno ocenjevanje varnosti in učinkovitosti terDolgoročni varnostni vidiki in spremljanje obsežne uporabe novih medicinskih tehnologij (vključno z napravami) in naprednih terapij, ki zagotavljajo visoko raven varnosti in koristi v javnem zdravstvu.

2. Prehrana, kmetijstvo in biotehnologija

Cilj

Izgradnja na znanju temelječega evropskega bio-gospodarstva[17] preko povezovanja znanosti, industrije in drugih zainteresiranih strani, da bi izkoristili nove in nastajajoče raziskovalne možnosti, ki odgovarjajo na družbene , okoljske in gospodarske izzive: naraščajoče povpraševanje po varnejši, bolj zdravi in bolj kakovostni hrani ter po trajnostni rabi in proizvodnji obnovljivih bioloških virov; naraščajoča nevarnost epizootskih in zoonotskih bolezni ter motenj, povezanih s prehrano; grožnje trajnosti in varnosti kmetijske , ribogojske in ribiške proizvodnje, vključno s tistimi, ki so zlasti posledica podnebnih sprememb, ter naraščajoče povpraševanje po visokokakovostni hrani ob upoštevanju dobrega počutja živali ,in podeželskega in obalnega okolja ter načinov zadovoljevanja posebnih potreb potrošnikov .

Utemeljitev

Inovacije in razvijanje znanja na področju trajnostnega gospodarjenja, proizvodnje in uporabe bioloških virov (mikroorganizmi, rastline, živali) bodo zagotovili osnovo za nove, trajnostne, varne, ekološko učinkovite in konkurenčne proizvode za industrije, ki slonijo na kmetijstvu, ribištvu, prehrani, zdravstvu, gozdarstvu, in sorodnih industrijah. To bo v skladu z evropsko strategijo o znanostih o življenju in biotehnologiji[18] pomagalo povečati konkurenčnost evropskih družb na področju kmetijstva in biotehnologije, semen in prehrane, zlasti visokotehnoloških MSP, ter ob tem izboljšati socialno varstvo in blaginjo. Raziskovanje varnosti prehranske verige živil in krmil, s prehrano povezanih bolezni, izbire živil ter vpliva živil in prehranjevanja na zdravje bo pomagalo pri boju proti motnjam, povezanih s prehrano (npr. debelost, alergije), in nalezljivim boleznim (npr. transmisivna spongiformna encefalopatija, ptičja gripa) ter hkrati pomembno prispevalo k izvajanju obstoječih in oblikovanju prihodnjih politik in predpisov na področju javnega zdravja, zdravja živali in rastlin ter varstva potrošnikov.

Raznolikost in povečini majhnost evropskih industrij, dejavnih na teh področjih, sicer predstavljata eno od prednosti in priložnost za Evropo, vendar istočasno vodita do razdrobljenih pristopov k reševanju podobnih problemov. Te je mogoče bolje reševati z okrepljenim sodelovanjem in izmenjavo strokovnega znanja in izkušenj, na primer o novih metodologijah, tehnologijah, postopkih in standardih, ki so posledica spreminjanja zakonodaje EUSkupnosti.

Številne evropske tehnološke platforme si prizadevajo za določitev skupnih raziskovalnih prednostnih nalog na področjih, kot so rastlinska genomika in biotehnologija, gozdarstvo in lesna industrija, zdravje živali na globalni ravni, reja domačih živali, prehrana in industrijska biotehnologija. Raziskave bodo zagotovile tudi osnove znanja, potrebno za podporo[19] skupni kmetijski politiki; vprašanjem v zvezi s kmetijstvom in trgovino; predpisom na področju varne hrane; evropski gozdarski strategiji; zdravju živali v Skupnosti, nadzoru bolezni in standardom dobrega počutja ter reformi skupne ribiške politike, katere namen je zagotoviti trajnostni razvoj ribolova in ribogojstva ter varnost morske hrane. Predviden je tudi prožen odziv na nove politične potrebe, zlasti ob upoštevanju novih družbenih ali gospodarskih gibanj.

Dejavnosti

- Trajnostna proizvodnja in gospodarjenje z biološkimi viri iz tal, gozdov in vodnih okolij: omogočanje raziskav, vključno s tehnologijami, katerih poimenovanja se končajo na „-omika“, kot so genomika, proteomika, metabolomika, sistemska biologija, bioinformatika in konvergenčne tehnologije za mikroorganizme, rastline in živali, vključno z izkoriščanjem in trajnostno rabo njihove biološke raznovrstnosti. Pri zemeljskih bioloških virih bodo raziskave osredotočene na: rodovitnost zemlje; izboljšanje pridelkov in proizvodnih sistemov v vsej njihovi raznovrstnosti, vključno z ekološkim kmetijstvom, načrti kakovostne pridelave ter spremljanjem in ocenjevanjem učinkovučinki GSO na okolje in ljudi; zdravje rastlin; trajnostno, konkurenčno in večnamensko kmetijstvo in gozdarstvo; celosten razvoj podeželja;. Zdravje in Ddobro počutje živali[20], reja in proizvodnja, vključno z raziskavami cepil in diagnostike; zdravje rastlin; trajnostno in konkurenčno ribištvo in ribogojstvo; nalezljive bolezni pri živalih, vključno z epidemiološkimi raziskavami, zoonozami in njihovimi patogenimi mehanizmi ter boleznimi, povezanimi z živalsko krmo; druge grožnje za trajnost in varnost proizvodnje hrane, vključno s podnebnimi spremembami; varno odlaganje živalskih odpadkov;. Pri bioloških virih iz vodnih okolij bodo raziskave podpirale trajnost in konkurenčnost ribištva, zagotavljale znanstveno in tehnično osnovo za upravljanje ribištva ter podpirale trajnostni razvoj ribogojstva, vključno z rejo in dobrim počutjem. ohranjanje, upravljanje in izkoriščanje živih vodnih virov, rRazvoj orodij, ki jih potrebujejo načrtovalci politike in drugi akterji na področjuih, kot so kmetijstvao, ribištvo, ribogojstvo in razvoja podeželja (krajina, prakse ravnanja z zemljišči itd.); družbeno-ekonomski in etični vidiki proizvodnje.

- „Od vil do vilic“: prehrana, zdravje in dobro počutje: vidiki potrošnikov, družbe, kulture, industrije in zdravja glede hrane in krme, vključno z vedenjskimi in kognitivnimi znanostmi; prehranjevanje, s prehrano povezane bolezni in motnje, vključno z debelostjo in alergijami; koristi nekaterih živil in prehrane za zdravje; inovativne tehnologije za predelavo hrane in krme (vključno s pakiranjem); izboljšana kakovost in varnost, tako kemijska kot mikrobiološka, hrane, pijače in krme; celovitost (in nadzor) prehranske verige; vplivi okolja na prehransko verigo živil/krmil in vplivi prehranske verige živil/krmil na okolje; vpliv globalnih sprememb na prehransko verigo in odpornost prehranske verige na globalne spremembe; koncept celotne prehranske verige (vključno z morskimi sadeži); sledljivost.

- Znanosti o življenju in biotehnologija za trajnostne neživilske proizvode in postopke: Izboljšani pridelki in lesni viri, surovine, morski proizvodi in biomasa (vključno z morskimi viri), ki se uporabljajo za proizvodnjo energije, varovanje okolja in pridobivanje izdelkov z visoko dodano vrednostjo, kot so surovine in kemikalije, vključno s sodobnimi sistemi kmetovanja, bioprocesi in koncepti biorafinerije; biokataliza, novi in izboljšani mikroorganizmi in encimi; gozdarstvo ter gozdarski proizvodi in postopki; biološka sanacija okolja in čistejša biološka predelava, izkoriščanje živilsko-predelovalnih odpadkov in stranskih proizvodov.

3. Informacijske in komunikacijske tehnologije

Cilj

Povečati konkurenčnost evropske industrije ter Evropi omogočiti obvladovanje in oblikovanje prihodnjega razvoja informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), tako da bodo izpolnjene evropske družbene in gospodarske zahteve. Dejavnosti bodo okrepile znanstveno in tehnološko osnovo Evrope ter zagotovile njen svetovni vodilni položaj na področju IKT, pomagale pospeševati in spodbujati inovativnost na področju proizvodov, storitev in postopkov ter ustvarjalnost s pomočjo uporabe IKT in zagotovile hitro pretvorbo napredka IKT v korist evropskih državljanov, podjetij, industrije in vlad.

Utemeljitev

Informacijske in komunikacijske tehnologije so odločilnega pomena za prihodnost Evrope, na njih temelji uresničevanje lizbonske agende. Spodbujevalno vplivajo na tri ključna področja: produktivnost in inovacije, posodobitev javnih storitev ter napredek v znanosti in tehnologiji. Polovico povečanja produktivnosti v naših gospodarstvih je mogoče razložiti z vplivom IKT na proizvode, storitve in poslovne postopke. IKT so vodilni dejavnik pri pospeševanju inovativnosti in ustvarjalnosti ter pri obvladovanju sprememb v vrednostni verigi v vseh industrijskih in storitvenih sektorjih. IKT so bistvene za izpolnjevanje naraščajočih zahtev na področju zdravstva in socialnega varstva, zlasti v zvezi ljudmi s posebnimi potrebami, vključno s starajočim se prebivalstvom, ter za posodobitev storitev na področjih, ki so v javnem interesu, kot na primer izobraževanje, kulturna dediščina, učenje, socialna vključenost, kohezija, varnost, energija, promet in okolje, ter za spodbujanje dostopnosti in transparentnosti postopkov vodenja in razvoja politike. Poleg tega imajo IKT pomembno vlogo pri upravljanju raziskav in tehnološkega razvoja ter obveščanju o tem in spodbujevalen učinek na napredek drugih področij znanosti in tehnologije, saj preoblikujejo način, na katerega raziskovalci izvajajo svoje raziskave, sodelujejo in uvajajo inovacije.

Naraščajoče gospodarske in socialne zahteve, skupaj s stalno integracijo IKT v vsakdanje življenje in potrebo po nadaljnjem premiku tehnoloških mej ter po razvoju inovativnih proizvodov in storitev visoke vrednosti, ki temeljijo na IKT, so določile naraščajoč program raziskav. Približati tehnologijo ljudem in organizacijskim potrebam pomeni: prikriti tehnološko kompleksnost in na zahtevo razkriti funkcionalnost; narediti tehnologijo funkcionalno, zelo enostavno za uporabo, razpoložljivo in dostopno; zagotavljati nove aplikacije, rešitve in storitve, ki temeljijo na IKT in so vredne zaupanja, zanesljive in se prilagajajo kontekstu in izbiri uporabnikov. Zahteva „več za manj“ raziskovalce IKT trenutno sili v svetovno tekmovanje, ki se osredotoča nada bi dosegli nadaljnjo miniaturizacijo, obvladovanje zbliževanjaobvladovali zbliževanje računalniških, komunikacijskih in medijskih tehnologij, vključno z nadaljnjo interoperabilnostjo med sistemi ter zbliževanjem z drugimi ustreznimi znanostmi in disciplinami, ter graditev sistemovzgradili sisteme, ki so se sposobni učiti in razvijati. Iz teh različnih prizadevanj nastaja nov val tehnologij. Raziskovalne dejavnosti na področju IKT bodo črpale tudi iz širše palete znanstvenih in tehnoloških disciplin ter prispevale k njim, vključno z biologijo, kemijoznanostjo in znanostjo o življenju, psihologijo, pedagogiko, kognitivnimi in družbenimi znanostmi ter humanističnimi vedami.

IKT so eden od najbolj raziskovalno intenzivnih sektorjev. Javna in zasebna raziskovalna prizadevanja na področju IKT predstavljajo tretjino skupnih raziskovalnih prizadevanj v vseh večjih gospodarstvih. Čeprav je Evropa industrijsko in tehnološko na ključnih področjih IKT že vodilna, pri vlaganju v raziskave na področju IKT zaostaja za glavnimi konkurenti. Le s ponovno in intenzivnejšo združitvijo prizadevanj na evropski ravni bo lahko kar najbolje izkoristila možnosti, ki jih lahko nudi napredek na področju IKT.

Raziskovalne dejavnosti na področju IKT bodo tesno prepletene s političnimi ukrepi za razširjanje IKT in z ureditvenimi ukrepi v okviru izčrpne in celovite strategije. Po obsežnih posvetovanjih so bile določene prednostne naloge, k čemur je prispevalo več evropskih tehnoloških platform in pobud industrije na področjih, kot so nanoelektronika, vgrajeni sistemi, mobilne in brezžične komunikacije, elektronski mediji, fotonika, robotika in programska oprema, storitve in tehnologije GRID.

Dejavnosti

V okviru te teme je vloga raziskav na področju prihodnjih in nastajajočih tehnologij pomembna predvsem zaradi podpore raziskavam na novih področjih znanja v jedru IKT in v njihovi kombinaciji z drugimi ustreznimi področji in disciplinami, za spodbujanje zamisli in radikalnih novih uporab ter raziskovanje novih možnosti v raziskovalnih programih na področju IKT, vključno z izkoriščanjem kvantnih učinkov, povezovanja sistemov in inteligentnih sistemov.

- Stebri tehnologije IKT:

- Nanoelektronika, fotonika in integrirani mikro/nanosistemi: premikanje meja miniaturizacije, vključevanja, raznolikosti, shranjevanja in gostote; povečanje zmogljivosti in zmožnosti izdelave ob nižjih stroških; lajšanje vključevanja IKT v številne aplikacije; vmesniki; predhodne raziskave, ki zahtevajo iskanje novih konceptov.

- Splošno razširjena komunikacijska omrežja z neomejeno zmogljivostjo: splošno razširjen dostop preko heterogenih omrežij – fiksna, mobilna, brezžična in radiodifuzijska omrežja, ki segajo od zasebnega okolja do regionalnega in svetovnega okolja – ki kadar koli in kjer koli omogočajo celovito dostavo vedno večje količine podatkov in storitev.

- Vgrajeni sistemi, računalništvo in nadzor: zmogljivi, varni in porazdeljeni, zanesljivi in učinkoviti računalniški, pomnilniški in komunikacijski sistemi in proizvodi, vgrajeni v objekte in fizične infrastrukture, ki zaznavajo in nadzorujejo svoje okolje ter se mu prilagajajo; interoperabilnost diskretnih in kontinuiranih sistemov.

- Programska oprema, tehnologije GRID, varnost in zanesljivost: dinamična, prilagodljiva, zanesljiva in zaupanja vredna programska oprema in storitve, platforme za programsko opremo in storitve, kompleksni sistemi ter nove procesne arhitekture, vključno s tem, da se jih daje na razpolago kot uporaben vir.

- Znanje, kognitivni sistemi in sistemi učenja: semantični sistemi; zajemanje in izkoriščanje znanja, ki je dostopno na spletu in v multimedijskih vsebinah; umetni sistemi, ki so nastali po vzoru bioloških in ki zaznavajo, razumejo, se učijo in razvijajo ter delujejo samostojno; učenje s pomočjo uporabniku prijaznih strojev in ljudi, temelječe na boljšem razumevanju človeškega spoznavanja.

- Simulacija, vizualizacija, interaktivnost in mešana resničnost : orodja za inovativno in ustvarjalno oblikovanje izdelkov, storitev in digitalnih medijev ter za interakcijo in komunikacijo z bogatim kontekstom in ki vključuje funkcije naravne govorice.

Prihodnost IKT je v črpanju iz drugih znanstvenih in tehnoloških disciplin , vključno s spoznanji fizike, biotehnologij, znanosti o materialih in življenju ter matematike; to bo omogočilo miniaturizacijo IKT naprav do velikosti, ki je združljiva z živimi organizmi in lahko deluje vzajemno z njimi, povečano zmogljivost in prijaznost do uporabnika sistemskega inženiringa in obdelave informacij ter oblikovanje in simulacijo živega sveta.

- Integracija tehnologij:

- Osebna okolja: osebne komunikacijske in računalniške naprave, pripomočki, nosljive elektronske naprave („wearables“), vsadki; njihovi vmesniki ter medsebojno povezovanje s storitvami in viri.

- Domača okolja: komunikacije, spremljanje, nadzor, pomoč; celovita interoperabilnost in uporaba vseh naprav; interaktivna digitalna vsebina in storitve.

- Robotski sistemi: sodobni avtonomni sistemi; zaznavanje, nadzor, zmožnost ukrepanja, naravna interakcija in sodelovanje; miniaturizacija, humanoidne tehnologije.

- Inteligentne infrastrukture: orodja, zaradi katerih so infrastrukture, ki so ključne za vsakodnevno življenje, učinkovitejše in uporabniku prijaznejše, lažje prilagodljive, enostavnejše za vzdrževanje, bolj vzdržljive pri uporabi in odporne na napake.

- Raziskovanje uporabe:

- IKT za soočanje z družbenimi izzivi: novi sistemi, sodobni materiali, strukture, tehnologije in storitve na področjih javnega interesa za izboljšanje kakovosti, učinkovitosti, dostopa in vključenosti; uporabnikom prijazne aplikacije, vključevanje novih tehnologij in pobud, kot je podpora iz okolja pri samostojnem življenju:

- na področju zdravja : izboljšanje preprečevanja bolezni in zagotavljanja zdravstvenega varstva, zgodnje postavitve diagnoz, zdravljenje in personalizacija; samostojnost, varnost, spremljanje in mobilnost pacientov; prostor za informacije o zdravju za odkrivanje znanja;

- izboljšanje vključevanja in enake udeležbe ter preprečevanje digitalnih vrzeli; podporna tehnologija za starejše in invalidne osebe; načrtovanje za vse;

- za mobilnost: inteligentni transportni sistemi, ki temeljijo na IKT, vozila in inteligentne storitvene rešitve v turizmu, ki omogočajo, da ljudje in blago potujejo varno, okolju prijazno, udobno in učinkovito;

- v podporo okolju , upravljanju s tveganji in trajnostnemu razvoju, da bi preprečili ali zmanjšali ranljivost in ublažili posledice naravnih in industrijskih nesreč ter človeških dejavnosti, povezanih z gospodarskim razvojem;

- za vlade: učinkovitost, odprtost in odgovornost za javno upravo svetovnega razreda in povezave z državljani in podjetji v podporo demokraciji, pri čemer so informacije dostopne vsem.

- IKT za vsebino, ustvarjalnost in osebnostni razvoj:

- nove medijske paradigme in nove oblike vsebine, vključno z razvedrilom; ustvarjanje interaktivnih digitalnih vsebin; obogatene izkušnje uporabnikov; stroškovno učinkovita dostava vsebine; upravljanje z digitalnimi pravicami; hibridni mediji.

- s tehnologijo okrepljeno učenje ; prilagodljivi in vsebinsko prilagojeni načini učenja; aktivno učenje.

- sistemi, ki temeljijo na IKT, za podporo dostopnosti in dolgoročni uporabi digitalnih kulturnih in znanstvenih virov ter sredstev v večjezičnem in večkulturnem okolju.

- IKT za podporo podjetjem in industriji:

- nove oblike sodelujočih mrežno povezanih dinamičnih poslovnih procesov, digitalni ekosistemi, zlasti za male in srednje velike organizacije; optimizirana, porazdeljena organizacija dela in delovna okolja, ki spodbujajo sodelovanje, na primer izmenjava znanja in interaktivne storitve (npr. v turizmu);

- proizvodnja , vključno s tradicionalnimi industrijami : hitro in prilagodljivo načrtovanje, proizvodnja in dostava blaga, ki je močno prilagojeno strankam; digitalna in virtualna proizvodnja; orodja za modeliranje, simulacijo, optimalizacijo in predstavitev; miniaturni in integrirani proizvodi IKT.

- IKT za krepitev zaupanja: upravljanje identitete; preverjanje verodostojnosti in odobritev; tehnologije za boljše varovanje zasebnosti; upravljanje s pravicami in sredstvi; zaščita pred kibernetskimi grožnjami.

- prihodnje in nastajajoče tehnologije: podpora raziskavam na novih področjih znanja v jedru IKT in v njihovi kombinaciji z drugimi ustreznimi področji in disciplinami; spodbujanje novih zamisli in radikalno novih uporab ter raziskovanje novih možnosti v raziskovalnih programih na področju IKT.

4. Nanoznanosti, nanotehnologije, materiali in nove proizvodne tehnologije

Cilj

Izboljšanje konkurenčnosti evropske industrije in pridobivanje znanja za zagotovitev njene pretvorbe iz industrije s poudarkom na virih v industrijo s poudarkom na znanju, z ustvarjanjem revolucionarnega znanjapostopnih sprememb v znanju in izvajanjem ključnega znanja za nove uporabe na stičišču različnih tehnologij in disciplin. To bo koristilo novim visoko tehnološkim industrijam in tudi visoko kakovostnim, na znanju temelječim tradicionalnim industrijam, pri čemer bo poseben poudarek na ustreznem razširjanju rezultatov RTR med MSP. Namen teh dejavnosti je predvsem omogočiti razvoj tehnologij, ki vplivajo na vse industrijske sektorje in mnoge druge teme iz tega okvirnega programa.

Utemeljitev

Nazadovanje industrijskih dejavnosti se ne zdi več omejenoVse kaže, da naraščajoče težave, ki prizadevajo mnogo industrijskih dejavnosti, niso več omejene na tradicionalne sektorje z visoko intenzivnostjo delovne sile, ampak postajajo opaznoopazne tudi v vmesnih sektorjih – ki predstavljajo uveljavljeno moč evropske industrije – in celo v nekaterih visokotehnoloških sektorjih. V Evropi je treba vzdrževati močno industrijsko bazo, in sicer z izboljšanjem vsebine znanj v obstoječi industriji ter z izgradnjo močne, na znanju temelječe in z znanjem podprte industrijeTa trend je mogoče obrniti tako, da se v Evropi izgradi industrijo s poudarkom na znanju, ki močno temelji na znanju, pri čemer je poudarek na izkoriščanju osnovnih raziskav za uporabo v industriji. To bo vključevalo posodobitev obstoječih MSP in ustanavljanje novih, na znanju temelječih MSP, na podlagi razširjanja znanja, strokovnega znanja in izkušenj preko programov sodelovanja.

Konkurenčnost industrije prihodnosti bo v veliki meri odvisna od nanotehnologij in njihovih aplikacij. RTR na področju nanoznanosti in nanotehnologije, ki so se uveljavile na številnih področjih, lahko pospešijo pretvorbo evropske industrije. EU ima priznano vodilno vlogo na področjih, kot so nanoznanosti, nanotehnologije, materiali in proizvodne tehnologije, ki se mora okrepiti, da bi zagotovili in okrepili položaj EU na visoko konkurenčnem svetovnem prizorišču.

Za industrijo pomembne prednostne naloge in njihovo vključevanje v uporabe v posameznih sektorjih se lahko vzpostavijo s pomočjo dejavnosti, kot so evropskeEvropske tehnološke platforme na področjih, kot so nanoelektronika, proizvodnja, jeklarstvo, kemija, industrija prometa, gradbeništvo, varstvo pri delu, tekstil, celuloza in papirlesna industrija in nanomedicina. pomagajoNa ta način bo mogoče določiti skupne raziskovalne prednostne naloge in cilje. Poleg teh, za industrijo pomembnih prednostnih nalog in njihovega vključevanja v uporabe v posameznih sektorjih, bodo obravnavani ustrezna politika,tega se bodo s prožnim odzivom na novo nastajajoče potrebe politike med trajanjem 7. okvirnega programa obravnavala vprašanja ustrezne politike, ureditve, standardizacije in vpliva, med drugim s prožnim odzivom na novo nastajajoče politične potrebe.

Dejavnosti

- Nanoznanosti, nanotehnologije

- Ustvarjanje novega znanja o mejnih površinah in pojavih, odvisnih od velikosti; nadzor nad lastnostmi materialov za nove uporabe v nanometrskem merilu; vključevanje tehnologij v nanometrskem merilu; samourejevalne lastnosti; nanomotorji; nanostroji in nanosistemi; metode in orodja za karakterizacijo in upravljanje v nanometrskem merilu; nanotehnologije in visoko precizne tehnologije z nano natančnostjo v kemiji za proizvodnjo osnovnih materialov in sestavnih delov; vpliv na človekovo varnost, zdravje in okolje; meroslovje, spremljanje in zaznavanje, nomenklatura in standardi; raziskovanje novih konceptov in pristopov za uporabe znotraj posameznih sektorjev, vključno z vključevanjem in zbliževanjem nastajajočih tehnologij. Dejavnosti bodo namenjene tudi preučevanju vpliva nanotehnologij na družbo in pomen nanoznanosti in tehnologije pri reševanju družbenih problemov.

- Materiali

- Ustvarjanje novega znanja o visoko zmogljivih površinah in materialih za nove izdelke in postopke; na znanju temelječi materiali s po meri narejenimi lastnostmi in predvidljivo zmogljivostjo; zanesljivejše oblikovanje in simulacija; računalniško modeliranje; večja kompleksnost; skladnost z okoljem; vključevanje vseh stopenj, od nano preko molekularne do makro, nano-, mikro- in makro-funkcionalnosti v kemijsko tehnologijo in v industrijo za predelavo materialov; novi nanomateriali, vključno z nanokompoziti, biomateriali, umetnimi materiali z elektromagnetnimi lastnostmi, ki jih ni v naravi, in hibridnimi materiali, vključno z načrtovanjem in kontrolo njihove izdelave, lastnosti in zmogljivosti. Materiali z novimi lastnostmi so ključni za prihodnjo konkurenčnost evropske industrije in osnova za tehnični napredek na mnogih področjih, kot so zdravje, elektronika, energija, prevoz in varnost.

- Nova proizvodnja

- Ustvarjanje pogojev in sredstev za trajnostno proizvodnjo s poudarkom na znanju, vključno z izgradnjo, razvijanjem in potrjevanjem novih paradigem skladno z nastajajočimi potrebami industrije in ob spodbujanju modernizacije evropske industrijske baze; razvijanje generičnih proizvodnih sredstev za proizvodnjo, ki je prilagojena, ima mrežasto strukturo in temelji na znanju; razvijanje novih tehnoloških konceptov, ki izkoriščajo konvergenco tehnologij (npr. nano, bio, informacijskih, kognitivnih in njihovih tehničnih zahtev) za naslednjo generacijo izdelkov in storitev z visoko dodano vrednostjo ter prilagajanje spreminjajočim se potrebam; vzpostavitev visoko zahtevnih proizvodnih tehnologij.

- Vključevanje tehnologij za uporabo v industriji

- Vključevanje novega znanja, nano- in mikrotehnologij na področju nanotehnologije, materialov in proizvodnje v uporabe znotraj posameznih sektorjev ter med sektorji, zlasti za obravnavanje potreb, ki so jih ugotovile ustrezne tehnološke platformekot so: zdravje, gradbeništvo, promet, energetika, kemija, okolje, tekstilni izdelki in oblačila, celuloza in papir, strojništvo.

5. Energija

Cilj

PreoblikovanjePrilagajanje sedanjega, na fosilnih gorivih temelječega energetskega sistema, da bi postal bolj trajnosten in manj odvisen od uvoženih goriv in bi temeljil na mešanihrazličnih energetskih virih in nosilcih, ob posebnem poudarku na tehnologijah, ki proizvajajo manj CO2 ali ga sploh na proizvajajo, v povezavi z boljšo energetsko učinkovitostjo in ohranjanjem naravnih virov , da bi se soočili s perečimi izzivi varnosti oskrbe in podnebnih sprememb in istočasno povečali konkurenčnost evropske energetske industrije.

Utemeljitev

Energetski sistemi se soočajo z velikimi izzivi. Nujnost določitve in razvijanja ustreznih in pravočasnih rešitev upravičujejo vznemirljiva gibanja svetovnega povpraševanja po energiji, omejena zaloga navadne nafte in zemeljskega plina (predvidoma se bo v naslednjih 30 letih povečalo za 60 %), potreba po drastični zajezitvi emisij toplogrednih plinov, da bi ublažili pogubne posledice podnebnih sprememb, škodljiva nestanovitnost cen nafte (zlasti za prometni sektor, ki je močno odvisen od nafte) in geopolitična nestabilnost v regijah dobaviteljicah. Energetske raziskave prispevajo k zagotavljanju cenovno dostopnih stroškov energije za državljane in industrije. Raziskave in predstavitvene dejavnosti so potrebne za zagotavljanje čim bolj okoljsko in stroškovno učinkovitih tehnologij in ukrepov, ki EU omogočajo doseganje ciljev v okviru Kjotskega protokola in tistih, ki ta okvir presegajo, ter izpolnjevanje obveznosti energetske politike, kot je opisano v zeleni knjigi o varnosti oskrbe z energijo iz leta 2000[21], zeleni knjigi o energetski učinkovitosti iz leta 2005 in zeleni knjigi o evropski strategiji za trajnostno, konkurenčno in varno energijo .

Evropa je na področju številnih energetskih tehnologij za pridobivanje energije in energetsko učinkovitih tehnologij vodilna na svetu. Je začetnica modernih tehnologij obnovljive energije, kot so sončna energija, energija biomase in energija vetra. Poleg tega je EU svetovno konkurenčna na področju tehnologij za pridobivanje in distribucijo energije in razpolaga z močnimi raziskovalnimi zmogljivostmi na področju zajemanja in sekvestracije ogljika. Vendar pa se ta položaj sedaj resno ogrožajo konkurentisooča z resno konkurenco (zlasti zaradi ZDA in Japonske). Zato mora Evropa ohraniti in razvijati svoj vodilni položaj, kar zahteva velik napor in mednarodno sodelovanje.

Temeljito preoblikovanje energetskega sistema v zanesljiv, konkurenčen in trajnosten energetski sistem z nizkimi emisijami CO2 ali brez emisij, zahteva nove tehnologije, ki za zasebna podjetja predstavljajo preveliko tveganje in preveč negotove dobičkekoristi, da bi zagotovila vse naložbe, potrebne za raziskave, razvoj, predstavitvene dejavnosti in razširjanje. Javna podpora bi torej morala igrati ključno vlogo pri zbiranju zasebnih naložb, evropska prizadevanja in viri pa bi se morali povezovati na skladen in učinkovitejši način, da bi bili konkurenčni gospodarstvom, ki veliko in dosledno vlagajo v podobne tehnologije. V tem pogledu igrajo evropske tehnološke platforme pomembnobistveno vlogo, saj na usklajen način zbirajo potrebna raziskovalna prizadevanja. Dejavnosti za dosego cilja so navedene spodaj. Vključena je posebna dejavnost v zvezi z znanjem za oblikovanje energetske politike, ki lahko prav tako zagotovi podporo novim potrebam politike, ki se pojavljajo, na primer v zvezi z vlogo evropske energetske politike pri oblikovanju mednarodnih ukrepov na področju podnebnih sprememb ter z nestabilnostjo ali motnjami v dobavi in ceni energije.

Dejavnosti

- Vodik in gorivne celice

Celostni ukrepi za zagotavljanje močnih tehnoloških temeljev za konkurenčno industrijo na področju gorivnih celic in vodika v EU za stacionarno in prenosno uporabo ter uporabo v prometu. Ta ukrep je podprt s strategijo celostnega raziskovanja in uporabe, ki jo predlaga evropska tehnološka platforma za vodik in gorivne celice.

- Pridobivanje električne energije iz obnovljivih virov

Tehnologije za povečanje skupne učinkovitosti konverzije, stroškovne učinkovitosti in zanesljivosti, znižanje stroškov proizvodnje električne energije iz domačih virov obnovljive energije, vključno z razgradljivimi odpadki, ter razvoj in predstavitev tehnologij, ki ustrezajo različnim regionalnim razmeram.

- Proizvodnja goriv iz obnovljivih virov

Celostne tehnologije za konverzijo in sistemi za proizvodnjo goriv: razvoj in znižanje cene na enoto za trdna, tekoča in plinasta (vključno z vodikom) goriva, ki se proizvajajo iz obnovljivih virov energije, vključno z biomaso in razgradljivimi odpadki, z namenom stroškovno učinkovite proizvodnje, skladiščenja, distribucije in uporabe goriv brez ogljika, zlasti tekočih biogoriv za promet.

- Obnovljivi viri energije za ogrevanje in hlajenje

Raziskave, razvoj in predstavitev tehnologijTehnologije in naprav, vključno s tehnologijami za skladiščenje, za povečanje učinkovitosti in znižanje stroškov aktivnega in pasivnega ogrevanja in hlajenja s pomočjo obnovljivih virov energije, zagotavljanje njihove uporabe v različnih regionalnih razmerah.

- Tehnologije za zajetje in skladiščenje CO 2 za pridobivanje električne energije brez emisij

Raziskave, razvoj in predstavitev tehnologij za dDrastično zmanjšanje škodljivega vpliva, ki ga ima na okolje uporaba fosilnih goriv, z namenom vzpostavitve visoko zmogljivih in stroškovno učinkovitih elektrarn in/ali obratov za proizvodnjo pare skoraj brez emisij, ki temeljijo na tehnologijah za zajemanje in skladiščenje CO2, zlasti podzemno skladiščenje.

- Tehnologije čistega premoga

Znatno izboljšanje učinkovitosti, zanesljivosti in stroškov elektrarn s pomočjo raziskav, razvoja in predstavitve tehnologij za konverzijo čistega premoga in drugih trdnih goriv, pri čemer nastanejo tudi sekundarni energetski nosilci (vključno z vodikom) ter tekoča ali plinasta goriva.

- Inteligentna energetska omrežja

Raziskave, razvoj in predstavitev načina povečanjaPovečanje učinkovitosti, varnostiin, zanesljivosti in kakovosti evropskih elektroenergetskih in plinskih sistemov in omrežij, zlasti v okviru bolj integriranega evropskega energetskega trga, npr. s preoblikovanjem sedanjih elektroenergetskih omrežij v interaktivno (odjemalci/dobavitelji) storitveno mrežo, razvijanjem možnosti za shranjevanje in odpravljanje in odpravo ovir za obsežno dobavo in učinkovito vključevanje porazdeljenih in obnovljivih virov energije.

- Energetska učinkovitost in varčevanje z energijo

Novi konceptiRaziskave, razvoj in predstavitev novih konceptov, optimizacija preizkušenih konceptov in tehnologije za izboljšanje energetske učinkovitosti in nadaljnje zmanjšanje končne in osnovne porabe energijevarčevanja z energijo za zgradbe, ob upoštevanju življenjskega cikla, promet, storitve in industrijo. To zajema vključevanje strategij in tehnologij za energetsko učinkovitost (vključno s so- in poli-proizvodnjo), uporabo tehnologij s področja novih in obnovljivih virov energije , ukrepe in naprave za upravljanje povpraševanja po energiji ter predstavitev zgradb, ki na okolje vplivajo v najmanjši možni meri .

- Znanje za oblikovanje energetske politike

Razvoj orodij, metod in modelov za oceno glavnih gospodarskih in družbenih vprašanj, povezanih z energetskimi tehnologijami, in za zagotavljanje merljivih srednjeročnih in dolgoročnih ciljev in scenarijev (vključno z zagotavljanjem znanstvene podpore za razvoj politike).

6. Okolje (vključno s podnebnimi spremembami)

Cilj

Trajnostno gospodarjenje z okoljem in njegovimi viri s pomočjo pospeševanja našega znanja o medsebojnih vplivih med podnebjem, biosfero, ekosistemi in človekovimi dejavnostmi ter razvoj novih tehnologij, orodij in storitev, da bi na celosten način reševali svetovne okoljske probleme. Poudarek bo na napovedovanju sprememb podnebnih, ekoloških, zemeljskih in oceanskih sistemov; na orodjih in tehnologijah za spremljanje, preprečevanje , in zmanjševanje in prilagajanje okoljskih pritiskov in tveganj, tudi za zdravje, ter ohranjanje in obnovo naravnega in kulturnega okolja.

Utemeljitev

Okoljski problemi segajo preko državnih meja in zahtevajo usklajen pristop na vseevropski in pogosto svetovni ravni. Zemeljski naravni viri in kulturno okolje so pod močnimi pritiski, ki so posledica rasti prebivalstva, urbanizacije, stalnega povečevanja sektorjev kmetijstva, ribogojstva, ribištva, prometa, gradenj, in energije ter tudi spremenljivosti podnebja in segrevanja na lokalni, regionalni in svetovni ravni. Evropa mora vzpostaviti nov trajnostni odnos do okolja, hkrati pa izboljšati okolju prijazno konkurenčnost in okrepiti evropsko industrijo. Za doseganje kritične mase ob upoštevanju obsega, področja delovanja in visoke ravni zahtevnosti okoljskih raziskav je potrebno sodelovanje na celotnem območju EU. Omogoča namreč lažje skupno načrtovanje, uporabo povezanih in interoperabilnih podatkovnih zbirk ter razvoj skladnih in obsežnih sistemov za opazovanje in napovedovanje. Raziskave morajo upoštevati potrebo po upravljanju s podatki in informacijske storitve ter težave, povezane s prenosom, vključevanjem in kartiranjem podatkov.

Raziskave na ravni EU so potrebne za izpolnjevanje mednarodnih obveznosti, na primer Okvirne konvencije ZN o spremembi podnebja (UNFCCC) in njenega Kjotskega protokola, Konvencije ZN o biološki raznovrstnosti, Konvencije ZN o boju proti dezertifikaciji, Stockholmske konvencije o obstojnih organskih onesnaževalih, ciljev Svetovnega vrha o trajnostnem razvoju iz leta 2002, vključno s pobudo EU v zvezi z vodo, prispevki k medvladnemu forumu za spremembo podnebja ter pobudi za opazovanje Zemlje. Poleg tega pomembne raziskovalne potrebe izhajajo tudi iz obstoječih in nastajajočih politik na ravni EU, iz izvajanja 6. okoljskega akcijskega načrta in povezanih tematskih strategij (npr. strategija EU o morju), akcijskih načrtov, programov in direktiv za okoljske tehnologije, okolje in zdravje, direktiv, kot je Okvirni program o vodah, ter programa Natura 2000.

EU mora okrepiti svoj položaj na svetovnih trgih za okoljske tehnologije. Te tehnologije prispevajo k trajnostni porabi in proizvodnji ter pripomorejo k ustvarjanju trajnostne rasti, saj zagotavljajo ekološko učinkovite rešitve okoljskih problemov v različnih obsegih in varujejo našo kulturno in naravno dediščino. Okoljske zahteve pospešujejo inovativnost in lahko zagotovijo poslovne priložnosti ter večjo konkurenčnost, hkrati pa zagotavljajo bolj trajnostno prihodnost za naslednje generacije. Evropske tehnološke platforme za oskrbo z vodo in sanitarne storitve ter za trajnostno kemijo potrjujejo potrebo po ukrepanju na ravni EU, programi njihovih raziskav pa se upoštevajo pri spodaj navedenih dejavnostih. Prav tako je treba upoštevati druge platforme (npr. za gradbeništvo in za gozdarstvo), ki vprašanja v zvezi z okoljsko tehnologijo obravnavajo samo delno. Družbeno-ekonomski vidiki še zlasti močno vplivajo na razvoj in uvajanje okoljskih tehnologij na trg ter na njihovo posledično uporabo, kot na primer na področju upravljanja vodnih virov. Pri izvajanju dejavnosti se bodo upoštevali družbeno-ekonomski vidiki politik in tehnološkega razvoja, če se bodo ti nanašali na obravnavano temo.

V nadaljevanju je našteta vrsta dejavnosti[22], od katerih so mnoge neposredno povezane z zahtevami politike. Vendar pa se lahko predvidi dodatna podpora za nove zahteve politike, ki se pojavljajo, na primer v zvezi s trajnostno presojo vpliva politik EU; spremljanjem ukrepov na področju podnebnih sprememb, ki sledijo Kjotu; in novimi okoljskimi politikami, kot so tiste v okviru Strategije za področje tal in pomorske politike, ter v zvezi s standardi in predpisi.

Dejavnosti

- Podnebne spremembe, onesnaževanje in tveganja

- Obremenitve okolja in podnebja: delovanje podnebnega in zemeljskega sistema, vključno s polarnimi območji; ukrepi za prilagoditev in ublažitev; onesnaževanje zraka, tal in vode; spremembe v sestavi zraka in v vodnem ciklusu; globalni in regionalni medsebojni vplivi med podnebjem in ozračjem, zemeljskim površjem, ledom in oceanom ter vplivi na biološko raznovrstnost in ekosisteme, vključno s posledicami dvigovanja morske gladine za obalna območja ter vplivi na posebno občutljiva območja, kot so gorate regije.

- Okolje in zdravje: medsebojni vplivi okoljskih dejavnikov stresa na človekovo zdravje, vključno s prepoznavanjem virov, raziskavami na področju biomonitoringa zdravja v povezavi z okoljem, kakovostjo zraka v zaprtih prostorih in povezavami z okoljem v zaprtih prostorih, mestnim okoljem, emisijami in vplivi avtomobilov in na novo nastalimi dejavniki tveganja; integrirane metode ocenjevanja tveganja za strupenenevarne snovi, vključno z alternativami za preskuse na živalih; količinska opredelitev ter analiza stroškov in koristi tveganj za zdravje na področju okolja in indikatorjev za preventivne strategije.

- Nevarnost naravnih nesreč: izboljšanje napovedovanja in celostne presoje nevarnosti, ranljivosti in tveganja pri nesrečah, povezanih z geološkimi tveganji (kot so potresi, izbruhi vulkanov, cunamiji) in podnebjem (kot so nevihte, suše, in poplave, gozdni požari, zemeljski in snežni plazovi ter drugi izjemni pojavi) in njihovih posledic; razvoj sistemov zgodnjega obveščanja in izboljšanje strategij za preprečevanje, in ublažitev in upravljanje, tudi v okviru pristopa za obvladovanje različnih tveganj.

- Trajnostno upravljanje virov

- Ohranjanje in trajnostno upravljanje naravnih virov in virov, ki jih je ustvaril človek , ter biološke raznovrstnosti: ekosistemi; upravljanje vodnih virov; ravnanje z odpadki in preprečevanje njihovega nastajanja; zaščita in upravljanje biološke raznovrstnosti, vključno z nadzorom invazivnih tujih vrst, zaščita tal, morskega dna, lagun in obalnih območij, pristopi proti dezertifikaciji in degradaciji tal, ohranjanje pokrajine; trajnostna raba in upravljanje gozdov; trajnostno upravljanje in načrtovanje mestnega okolja, vključno s post-industrializiranimi območji; upravljanje s podatki in informacijske storitve; presoja in predvidevanje v zvezi z naravnimi procesi.

- RazvojUpravljanje morskih okolij: vplivi človekovih dejavnosti na morsko okolje in njegove vire; onesnaževanje in evtrofikacija regionalnih morij in obalnih območij; globokomorski ekosistemi; presoja trendov na področju biološke raznovrstnosti morja, procesov v ekosistemih in cirkulacije v oceanih; geologija morskega dna. Razvoj strategij, konceptov in orodij za trajnostno rabo oceanov in njihovih virov.

- Okoljske tehnologije

- Okoljske tehnologije za opazovanje , simulacijo , preprečevanje, ublažitev, prilagoditev, sanacijo in obnovo naravnega in kulturnega okolja: v zvezi z vodo, podnebjem, zrakom, morskim, mestnim in podeželskim okoljem, tlemi, ravnanjem z odpadki, recikliranjem, čistimi proizvodnimi postopki in trajnostnimi proizvodi, varnostjo kemikalij, varovanjem kulturne dediščine in grajenega okoljain grajenim okoljem.

- Varovanje, ohranjanje in poudarjanje kulturne dediščine, vključno s človeškim življenjskim prostorom, spodbujanje vključevanja kulturne dediščine v mestno okolje.

- Ocena tehnologije, preverjanje in preskušanje: metode in orodja za oceno tveganja za okolje in življenjski cikel postopkov, tehnologij in proizvodov, skupaj z nadomestnimi preskusnimi strategijami in zlasti s preskusnimi metodami, ki ne vključujejo živali; podpora platformam za trajnostno kemijo, tehnologijo gozdarskega sektorja, oskrbo z vodo in sanitarne storitve[23]; znanstveni in tehnološki vidiki prihodnjega evropskega programa za preverjanje in preskušanje okoljskih tehnologij, dopolnjevanje instrumentov za ocenjevanje s tretje strani.

- Opazovanje Zemlje in ocenjevalna orodja

- Sistemi za opazovanjeOpazovanje Zemlje in oceanov ter metode spremljanja za okolje in trajnostni razvoj: prispevati k razvoju in vključevanju sistemov za opazovanje za obravnavo vprašanj v zvezi z okoljem in trajnostjo v okviru sistema GEOSS (ki ga dopolnjuje GMES); interoperabilnost med sistemi in optimalizacija informacij za razumevanje, modeliranje in napovedovanje okoljskih pojavov za ocenjevanje in iskanje naravnih virov ter upravljanje z njimi.

- Metode napovedovanja in ocenjevalna orodja za trajnostni razvoj ob upoštevanju različnih stopenj opazovanja: modeliranje povezav med gospodarstvom/okoljem/družbo, vključno s tržno usmerjenimi instrumenti, zunanjimi učinki, mejnimi vrednostmi in razvijanjem osnov znanja in metodologij za presojo vpliva trajnosti na ključna področja, kot so vprašanja v zvezi z rabo zemljišč in morskimi zadevami; razvoj mest, družbene in gospodarske napetosti, povezane s klimatskimi spremembami.

7. Promet (vključno z aeronavtiko)

Cilj

Ob upoštevanju okolja in naravnih virov razviti integrirane , varnejše , „bolj zelene“ in „pametnejše“ vseevropske prometne sisteme, zasnovane na tehnološkem in operativnem napredku ter na evropski prometni politiki , ki bodo v korist vsem državljanom in družbi ter zaščititi in nadalje razvijati konkurenčnostvodilni položaj , ki so joga evropske industrije pridobile na svetovnem trgu.

Utemeljitev

Promet je eno od močnih področij Evrope – sektor za zračni promet prispeva 2,6 % k BDP Evropske unije (s 3,1 milijona delovnih mest), kopenski promet pa ustvari 11 % BDP Evropske unije (zaposluje okoli 16 milijonov oseb). Vendar pa zaradi prometa nastane 25 % vseh emisij CO2 v EU, kar pomeni, da je skrajni čas za „pozelenitev“ sistema, da se zagotovi trajnejši model prometa in skladnost s stopnjami rasti, kakor to določa Bela knjiga „Evropska prometna politika za leto 2010: čas odločitve“[24].

Širitev (povečanje ozemlja za 25 % in prebivalstva za 20 %) in gospodarski razvoj EU predstavljata nove izzive za učinkovit, stroškovno ugoden in trajnosten prevoz oseb in tovora. Promet ima prav tako neposreden pomen za druge glavne politike, kot so trgovina, konkurenca, okolje, zaposlovanje, kohezija, energija, varnost in notranji trg. Naložbe v RTR v prometno industrijo EU so predhodno potrebne za zagotavljanje konkurenčne prednosti na tehnološkem področju na globalnih trgih[25]. Dejavnosti na evropski ravni bodo prav tako spodbujale prestrukturiranje industrije, vključno z vključevanjem dobavne verige in zlasti MSP.

Programi raziskav, ki so jih razvile evropske tehnološke platforme[26], podpirajo potrebo po drugačnem obravnavanju „prometnih sistemov“, pri katerem se upošteva medsebojni vpliv vozil ali plovil, prometnih omrežij ali infrastruktur in uporabe prometnih storitev, ki jih je mogoče razviti samo na evropski ravni. Stroški RTR na vseh omenjenih področjih sunkovito rastejo in sodelovanje na ravni EU je bistveno za zagotavljanje „kritične mase“ raznih ponudnikov RTR, da bi se lahko spoprijeli z obsegom in multidisciplinarnimi izzivi na gospodaren način, prav tako pa je bistveno spoprijeti se s političnimi, tehnološkimi in družbeno-ekonomskimi izzivi na področjih „čistih in varnih vozil“ prihodnosti, interoperabilnosti in intermodalnosti, zlasti vodnega in železniškega prometa, cenovne dostopnosti, varnosti, zmogljivosti, zaščite in okoljskih vplivov v razširjeni Uniji. Tehnologije, ki se razvijajo, bodo tudi v podporo sistemu Galileo, njegove aplikacije pa bodo bistvene za izvajanje evropskih politik.

Velik industrijski pomen spodaj naštetih tem in dejavnosti ter potrebe načrtovalcev politike se bodo obravnavali na integriran način in bodo pokrivali ekonomske, socialne in okoljske vidike prometne politike. Poleg tega bo zagotovljena podpora za odziv na že obstoječe in tudi nove potrebe politike, na primer potrebe, povezane z razvojem v pomorski politiki ali uresničevanjem enotnega evropskega neba.

Dejavnosti

- Aeronavtika in zračni promet

- Okolju prijaznejši zračni promet: zmanjšanje emisij, tudi toplogrednih plinov in hrupa, vključno z raziskavami na področju motorjev in alternativnih goriv, struktur in novih oblik zrakoplovov, obratovanja letališč in vodenja prometa.

- Povečanje časovne učinkovitost: izboljšanje učinkovitosti časovnih razporedov s poudarkom na inovativnih sistemih vodenja zračnega prometa skladno z učinkovitim izvajanjem politike enotnega evropskega neba, ki vključuje zrak, zemljo in vesoljske komponente, vključno s pretokom prometa in večjo avtonomnostjo zrakoplovov.

- Zadovoljstvo in varnost potnikov: izboljšanje ugodja potnikov, inovativne storitve med letom in učinkovitejša odprema potnikov; izboljšanje vseh varnostnih vidikov zračnega prometa; večja izbira zrakoplovov, od večjih do manjših , ki so primerni za različne uporabe .

- Povečanje stroškovne učinkovitosti: zmanjšanje stroškov, nastalih zaradi razvoja proizvoda, stroškov proizvodnje in obratovalnih stroškov zrakoplovov z osredotočenjem na inovativno vzdrževanje in na zrakoplove, ki ne potrebujejo vzdrževanja, na popravila in obnovo, povečana uporaba avtomatizacije in simulacije.

- Zaščita zrakoplovov in potnikov: povečanje varstvenih ukrepov za potnike, osebje, letala in sistem zračnega prometa, kot so na primer izboljšane metode za ugotavljanje podatkov in identifikacije, zaščita zrakoplovov pred napadom, samopomoč in izboljšan varnostni načrt letala.

- Začetki zračnega prometa prihodnosti: spoprijemanje z dolgoročnimi izzivi aviacije s pomočjo korenitejših, okoljsko učinkovitih, dostopnih in inovativnih kombinacij tehnologij, ki bi vodile k večjemu razvoju v zračnem prometu.

- Trajnostni kopenski promet (železniški, cestni in vodni)

- Okolju prijaznejši kopenski promet: zmanjšanje onesnaževanja okolja in hrupa , vključno s toplogrednimi plini, s pomočjo tehnoloških in družbeno-ekonomskih sredstev ; razvoj čistih in učinkovitih motorjev in pogonskih sistemov, vključno s hibridno tehnologijo in uporabo alternativnih goriv za prometne aplikacije, zlasti vodika in gorivnih celic, ob upoštevanju stroškovne in energetske učinkovitosti; strategija za izrabljena vozila in plovila.

- Spodbujanje in povečanje prerazporejanja prometa in razbremenitev prometnih koridorjev: razvoj trajnostnih, inovativnih, intermodalnih in interoperabilnih regionalnih in nacionalnih prometnih in logističnih omrežij, infrastruktur in sistemov v Evropi; internalizacija stroškov; izmenjava informacij med vozilom/plovilom in prometno infrastrukturo; optimizacija infrastrukturne zmožnosti; strategije prerazporejanja prometa za spodbujanje energetsko učinkovitih načinov prevoza.

- Zagotavljanje trajnostne in dostopne mobilnosti v mestih za vse prebivalce, tudi za prikrajšane skupine : inovativne organizacijske sheme, vključno s čistimi in varnimi vozili in ekološkimi načini prevoza z nižjimi ravnmi onesnaževanja, novimi visokokakovostnimi javnimi načini prevoza in racionalizacijo zasebnega prevoza, komunikacijsko infrastrukturo, integriranim načrtovanjem mest in prometa, vključno s povezavo z rastjo in zaposlovanjem.

- Izboljšanje varnosti in zaščite: izboljšave kot sestavni del prometnega sistema, izboljšanje varnosti v prometu za voznike, potnike, osebje, kolesarje in pešce ter tovor, pri načrtovanju in upravljanju vozil, plovil, infrastruktur in v celotnem prometnem sistemu.

- Krepitev konkurenčnosti: izboljšanje načrtovalnih procesov; razvoj naprednih tehnologij za pogonske sisteme in vozila ter za plovila; inovativni in stroškovno učinkoviti proizvodni sistemi ter infrastrukturna konstrukcija; dopolnilne arhitekture.

- Podpora evropskemu sistemu za globalno satelitsko navigacijo (Galileo) in EGNOS : natančna navigacija in natančno določanje časa za uporabo v več sektorjih; učinkovita uporaba satelitske navigacije in podpora opredelitvi tehnologij in aplikacij druge generacije.

8. Družbeno-ekonomske in humanistične znanosti

Cilj

Poglobljeno splošno razumevanje zahtevnih in medsebojno povezanih družbeno-ekonomskih izzivov, s katerimi se sooča Evropa, na primer rasti, zaposlovanja in konkurence, družbene kohezije , medkulturnega razumevanja, socialnih, kulturnih in izobraževalnih izzivov v razširjeni EU,ter trajnosti, kakovosti življenja, demografskih sprememb, migracij in integracije ter globalne soodvisnosti, zlasti z namenom zagotavljanja boljše osnove znanja politikam na zadevnih področjih in s posebnim ciljem razviti glavne pogoje za sodobno trajnostno družbo .

Utemeljitev

Evropa ima močno in visoko kakovostno raziskovalno osnovo na področju družbeno-ekonomskih in socialno-kulturnih znanosti ter humanističnih ved. Raznolikost pristopov v EU na področju gospodarstva, sociale, politike in kulture zagotavlja zelo plodna tla za raziskave na teh področjih na ravni EU. V skupnih raziskavah glede evropskih družbeno-ekonomskih vprašanj je na navedenih področjih prisotna visoka stopnja evropske dodane vrednosti. Zadevna vprašanja in izzivi imajo na evropski rav