MNENJE 4. Sodišče je revidiralo: (a) zaključni račun Inštituta, ki ga sestavljajo računovodski izkazi (5) in poročila o izvrševanju proračuna (6) za proračunsko leto, ki se je končalo 31. decembra 2016, ter (b) zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih s tem zaključnim računom, kot zahteva člen 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Zanesljivost zaključnega računa Mnenje o zanesljivosti zaključnega računa 5. Po mnenju Sodišča zaključni račun Inštituta za leto, ki se je končalo 31. decembra 2016, v vseh pomembnih pogledih pošteno predstavlja njegov finančni položaj na dan 31. decembra 2016 ter njegov poslovni izid, denarne tokove in gibanje kapitala za tedaj končano leto v skladu z njegovo finančno uredbo in računovodskimi pravili, ki jih je sprejel računovodja Komisije. Ta pravila temeljijo na mednarodno sprejetih računovodskih standardih za javni sektor. Zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z zaključnim računom Prihodki Mnenje o zakonitosti in pravilnosti prihodkov, povezanih z zaključnim računom 6. Sodišče meni, da so prihodki, povezani z zaključnim računom za leto, ki se je končalo 31. decembra 2016, v vseh pomembnih pogledih zakoniti in pravilni. Plačila Mnenje o zakonitosti in pravilnosti plačil, povezanih z zaključnim računom 7. Sodišče meni, da so plačila, povezana z zaključnim računom za leto, ki se je končalo 31. decembra 2016, v vseh pomembnih pogledih zakonita in pravilna. Odgovornosti poslovodstva in odgovornih za upravljanje 8. V skladu s členi 310 do 325 PDEU in finančno uredbo Inštituta je poslovodstvo odgovorno za pripravo in predstavitev zaključnega računa na podlagi mednarodno sprejetih računovodskih standardov za javni sektor ter za zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij. Ta odgovornost vključuje zasnovo, izvajanje in vzdrževanje notranjih kontrol, ki se uporabljajo za pripravo in predstavitev računovodskih izkazov brez pomembno napačne navedbe zaradi goljufije ali napake. Poslovodstvo je odgovorno tudi za zagotavljanje skladnosti dejavnosti, finančnih transakcij in informacij v računovodskih izkazih s pravili, ki veljajo zanje. Končno odgovornost za zakonitost in pravilnost transakcij, povezanih z zaključnim računom, ima poslovodstvo Inštituta. 9. Pri pripravi zaključnega računa je poslovodstvo odgovorno za oceno zmožnosti Inštituta, da nadaljuje s poslovanjem, razkritje zadev, povezanih z nadaljevanjem poslovanja, kadar je to ustrezno, ter uporabo računovodstva na osnovi predpostavke o zmožnosti nadaljnjega poslovanja. 10. Naloga odgovornih za upravljanje je nadzor nad procesom računovodskega poročanja subjekta. Revizorjeva odgovornost za revizijo zaključnega računa in z njim povezanih transakcij 11. Cilj Sodišča je pridobiti sprejemljivo zagotovilo o tem, ali je zaključni račun Inštituta brez pomembno napačne navedbe in ali so transakcije, povezane z zaključnim računom, zakonite in pravilne, ter na podlagi svoje revizije Evropskemu parlamentu in Svetu ali drugim organom za razrešnico zagotoviti izjavo o zanesljivosti zaključnega računa ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij. Sprejemljivo zagotovilo je visoka raven zagotovila, vendar ni nujno, da se z revizijo vedno odkrije obstoječa pomembno napačna navedba ali neskladnost. Do napačne navedbe ali neskladnosti lahko pride zaradi goljufije ali napake, za pomembne pa štejejo, če se lahko utemeljeno pričakuje, da bodo ločeno ali skupaj vplivale na ekonomske odločitve, ki bi jih uporabniki sprejeli na podlagi tega zaključnega računa. 12. Revizija zajema izvajanje postopkov za pridobitev revizijskih dokazov o zneskih in razkritjih v zaključnem računu ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij. Postopki so odvisni od revizorjeve presoje, vključno z oceno tveganja pomembno napačne navedbe v zaključnem računu in pomembne neskladnosti med transakcijami, povezanimi z zaključnim računom, in zahtevami pravnega okvira Evropske unije, ne glede na to, ali gre za goljufijo ali napako. Pri oceni tega tveganja se upoštevajo notranje kontrole, ki se izvajajo za pripravo in pošteno predstavitev zaključnega računa ter zakonitost in pravilnost z njim povezanih transakcij, da se pripravijo okoliščinam primerni revizijski postopki, vendar ne za izrekanje mnenja o uspešnosti notranjih kontrol. Revizija vključuje tudi ovrednotenje ustreznosti uporabljenih računovodskih usmeritev in utemeljenosti računovodskih ocen poslovodstva ter ovrednotenje celotne predstavitve zaključnega računa. 13. Sodišče v zvezi s prihodki preverja subvencijo, prejeto od Komisije, ter oceni postopke Inštituta za pobiranje morebitnih pristojbin in drugih prihodkov. 14. Pri odhodkih Sodišče preuči plačilne transakcije ob nastanku, evidentiranju in sprejetju odhodkov. Predplačila so preučena, ko prejemnik sredstev utemelji njihovo pravilno porabo in Inštitut sprejme utemeljitev z obračunom predplačila v istem letu ali pozneje. 15. Sodišče je pri pripravi tega poročila in izjave o zanesljivosti upoštevalo revizijsko delo v zvezi z zaključnim računom Inštituta, ki ga je opravil neodvisni zunanji revizor, kot je določeno v členu 208(4) finančne uredbe EU (7). Druga zadeva Bistvene pomanjkljivosti v postopkih javnega naročanja pravnih subjektov SZI 16. Usklajevanje in zastopanje SZI izvajajo pravni subjekti SZI, ki jih skoraj v celoti financira Inštitut. Sodišče je pri reviziji namenilo posebno pozornost postopkom javnega naročanja, ki jih izvajajo ti subjekti, saj meni, da je na tem področju tveganje veliko. 17. V skladu s sporazumi o dodelitvi nepovratnih sredstev za leto 2015 morajo pravni subjekti SZI in/ali partnerji SZI zagotoviti, da se pri javnem naročanju doseže stroškovna učinkovitost ali da se naročila po možnosti izvedejo za najnižjo možno ceno. Sporazumi o nepovratnih sredstvih določajo tudi, da morajo pravni subjekti SZI in/ali partnerji SZI za vsa naročila, ki presegajo 60 000 EUR, k oddaji ponudb povabiti vsaj tri gospodarske subjekte, postopek javnega naročanja pa dokumentirati, da dokažejo njegovo preglednost. Sodišče je revidiralo vzorec postopkov javnega naročanja v vrednosti približno 7 milijonov EUR, ki so jih izvajali pravni subjekti SZI, ki jih je v celoti financiral Inštitut. Pri reviziji so se pokazale pomembne slabosti, kot so neposredna oddaja naročil, neobstoj bistvenih elementov v razpisu, znatno podaljšanje trajanja in obsega prvotnih naročil, naročila, katerih trajanje ali obseg nista bila omejena, ali ponderji za kakovost/ceno, ki so onemogočali cenovno konkurenco. Plačila v letu 2016, ki so bila povezana z nepravilnimi postopki javnega naročanja, so skupaj znašala 2,2 milijona EUR. Slabosti pri javnem naročanju je pri enem od pravnih subjektov SZI odkril tudi Inštitut in pripravil akcijski načrt za izboljšanje bodočih postopkov javnega naročanja za vse pravne subjekte SZI. 18. Za zdaj še ni pravne gotovosti o tem, ali pravni subjekti SZI predstavljajo javne naročnike (8). Če bi jih, bi morali uporabljati pravila javnega naročanja, določena v Direktivi 2004/18/ES (9) o javnem naročanju, ki so strožja od tistih, ki se zahtevajo v okviru sporazumov o dodelitvi nepovratnih sredstev. Inštitut s službami Komisije razpravlja o tej zadevi, da bi dosegel pravno gotovost za pravne subjekte SZI v prihodnosti. Zmogljivost za reševanje povečane delovne obremenitve 19. Kljub znatnemu povečanju proračuna s 309 milijonov EUR (2008–2013) na 2,4 milijarde EUR (2014–2020) ter povečanju števila SZI s tri na šest ob koncu leta 2016 se število odobrenih delovnih mest Inštituta ni znatno spremenilo (glej tabelo 2). Sodišče je v svojem Posebnem poročilu št. 4/2016 (10) opozorilo na tveganje, da Inštitut ne bo imel dovolj zmogljivosti za povečano delovno obremenitev. Začasni direktor Inštituta je to tveganje omenil v letnem poročilu o dejavnostih Inštituta za leto 2015.