[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |

Bruselj, 15.6.2005

KOM(2005) 259 končno

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Vrh ZN 2005 – Reševanje globalnih izzivov in zagotavljanje uspešnosti reformiranih ZN

SPOROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Vrh ZN 2005 – Reševanje globalnih izzivov in zagotavljanje uspešnosti reformiranih ZN

Vrh ZN, ki bo potekal od 14. do 16. septembra 2005 v New Yorku, je priložnost za mednarodno skupnost, da se dogovori o novem kolektivnem ukrepanju in obveznostih za reševanje glavnih izzivov sodobnega sveta ter okrepi zmogljivosti ZN in jih tako naredi bolj učinkovite. EU je trdno zavezana učinkovitemu multilateralizmu, kot je izraženo v Evropski varnostni strategiji in sporočilu Komisije o „Evropski uniji in Združenih narodih: izbira multilateralizma“[1] iz septembra 2003, ter bo izpolnila pričakovanja mednarodne skupnosti, da bo bistveno prispevala k uspehu vrha ZN. EU je dejavno udeležena pri spodbujanju konkretnega izida vrha, ki ustreza njenim prizadevanjem za sprejetje vsebinskih ukrepov za podporo polni uveljavitvi Deklaracije tisočletja in boljšo opremljenost Združenih narodov za pomoč pri obvladovanju izzivov 21. stoletja.

Predlogi Komisije na področju razvoja z dne 12. aprila 2005 in ambiciozna zaveza EU na podlagi teh predlogov z dne 24. maja 2005 so pomemben dokaz zavezanosti EU, da pripomore k uspešnemu izidu vrha. EU prispeva tudi k razširjanju agende na druga področja, vključno z vzpostavitvijo miru in človekovimi pravicami. Resolucija, ki jo je Evropski parlament sprejel 9. junija 2005, je zelo konstruktiven prispevek. EU mora dokazati tudi svojo zavezanost za zagotovitev pravočasnega izvajanja izida vrha in pokazati partnerjem, kako namerava učinkovito prispevati k temu izvajanju, tudi s politikami in instrumenti Skupnosti. Komisija želi v tem sporočilu predstaviti v dejanja usmerjene predloge za stališča in ukrepe EU, ki so povezani s tem vrhom, ter svoje nadaljnje ukrepanje glede številnih ključnih vprašanj, pri čemer bo gradila na ustaljenih stališčih EU.

VELIKE AMBICIJE ZA VRH IN TRDNA ZAVEZANOST IZVAJANJU IZIDA VRHA

Komisija pričakuje, da se bo na vrhu sprejelo čim več jasnih in v dejanja usmerjenih sklepov ter da se bodo začeli izvajati čim prej po koncu vrha. Osnutek dokumenta o izidu, ki ga je predstavil predsednik Generalne skupščine ZN, njegova ekscelenca g. Jean Ping, 3. junija 2005[2], v določenih primerih kaže, da je treba po vrhu pripraviti dodatne podrobnosti, ki se nanašajo na predlagane sklepe. V tem primeru je treba za ta proces določiti jasno časovno obdobje, kadar je le mogoče, to pa ne sme ogroziti nobenih sklepov, ki se sprejmejo na samem vrhu.

Zaveza EU, da bo podpirala ukrepe za reševanje glavnih izzivov sodobnega sveta in reformo ZN, se ne bo končala z vrhom. EU mora dokazati svojo zavezanost zagotavljanju nadaljnjega ukrepanja in izvajanja izida vrha. EU mora prevzeti jasno vodilno vlogo pri tem pristopu v skladu s svojo zavezo, ki daje prednost učinkovitemu multilateralizmu.

Na tej stopnji priprav na vrh to sporočilo ne more vključevati vseh vprašanj, ki se bodo obravnavala na vrhu, temveč se posveča samo ključnim vprašanjem EU, h katerim lahko Komisija posebej veliko prispeva. Vendar pa posledična omejitev vprašanj ne sme pomeniti, da so druga vprašanja na dnevnem redu vrha, ki niso obravnavana tukaj, manj pomembna za EU. Sporočilo obravnava tudi že nekatere zamisli za izvajanje, ki jih je treba obravnavati kot primere, kako zagotoviti nadaljnje ukrepanje po vrhu.

1. RAZVOJ: ZAGOTAVLJANJE VEDNO VEčJEGA OBSEGA POMOčI IN IZBOLJšANJE UčINKOVITOSTI POMOčI TER SKLADNOSTI POLITIKE

Osnutek dokumenta o izidu za vrh, ki ga je pripravil predsednik Generalne skupščine, vsebuje več pozitivnih priporočil na področju razvoja, kar zagotavlja dobro podlago za uspešen izid v septembru. EU zlasti upa, da bodo tudi druge države sledile zgledu, ki ga je postavila s sprejetjem odločnih zavez novim in ambicioznim ciljem na področju financiranja za razvoj , zlasti za uradno razvojno pomoč (URP) na podlagi soglasja iz Monterreya in barcelonskih obveznosti, v zvezi s skladnostjo politik in posebnim poudarkom na Afriki . Nova kolektivna zaveza EU za prag BDP v višini 0,56 % do leta 2010 (kar bi pomenilo 20 milijard EUR uradne razvojne pomoči (URP) več na leto od leta 2010 v primerjavi s pričakovanim zneskom za leto 2006) in 0,7 % do leta 2015 (kar bi moralo znašati 45 milijard EUR več na leto od tedaj naprej) je pomemben korak naprej k mednarodni solidarnosti in jasen znak zaveze EU za uspešen vrh. Poleg tega je EU še naprej zavezana, da bo v sodelovanju z mednarodnimi finančnimi ustanovami našla rešitve za bremena netrajnostnih dolgov ter polno izvajala okrepljeno pobudo za močno zadolžene revne države. Pomembno bo soglasje o obsegu in načinih nadaljnjega večstranskega odpisa dolga, da se zagotovi dolgoročna trajnost dolgov z uporabo pristopa na podlagi posameznega primera.

Poleg obsega pomoči se je EU odločila posvetiti posebno pozornost kakovosti in učinkovitosti pomoči ter si bo prizadevala za okrepljeno operativno dopolnjevanje pri zagotavljanju in nadaljnjem sproščanju pomoči. Komisija bo v svojem prihodnjem predlogu za novo izjavo o razvojni politiki EU predlagala način za zagotovitev, da se izid vrha upošteva na ustreznih področjih.

Glede na dejstvo, da EU predstavlja več kot 50 % svetovne uradne razvojne pomoči, sama Evropska skupnost pa zagotavlja 10 % uradne razvojne pomoči, je najbolj pomembna naloga boljše izvajanje. EU mora priznati, da je vrh ZN dober forum za poudarjanje večje učinkovitosti pomoči. Komisija je od leta 2000 polno udeležena v procesu reforme upravljanja, ki je bistveno izboljšala hitrost in kakovost zagotavljanja zunanje pomoči Evropske skupnosti. Velika reforma politike, okrepljeno strateško načrtovanje in vrednotenje, poenostavljene strukture upravljanja, izboljšane delovne metode in prenos odgovornosti za odločanje na delegacije Evropske komisije so bile glavne značilnosti tega procesa. To je pripeljalo k vzpostavitvi programa zunanje pomoči, ki spodbuja usklajevanje in pospešuje skladnost na ravni EU.

Večja finančna sredstva in izboljšano zagotavljanje pomoči sta pomembna instrumenta, ki dopolnjujeta notranja prizadevanja držav v razvoju, katerih primarna odgovornost je bila priznana s soglasjem iz Monterreya. Poleg teh prizadevanj, ki veliko pozornost posvečajo tudi sproščanju domačih finančnih sredstev za razvoj, je EU poudarila prispevek politik, ki se ne nanašajo na pomoč , k doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja (RCNT). EU je sprejela vrsto konkretnih zavez za povečanje skladnosti politik in ponovno potrditev prorazvojnih zavez pri politikah, ki se ne nanašajo na pomoč.

EU priznava osrednji pomen osmih razvojnih ciljev novega tisočletja za zmanjšanje revščine in rast v vseh državah v razvoju ter ponovno potrjuje svojo zavezanost doseganju vseh ciljev. EU mora v celoti priznati povezavo med doseganjem razvojnih ciljev novega tisočletja in izpolnitvijo drugih obstoječih obveznosti iz večjih mednarodnih konferenc . Na primer, številna vprašanja, ki se nanašajo na trajnostni razvoj, spolno in reproduktivno zdravje ter zaposlovanje in dostojno delo, je treba ustrezno izraziti v izidu vrha.

Komisija predlaga, naj EU v okviru izvajanja vrha izrazi pripravljenost bolje prilagoditi svojo razvojno politiko prednostnim nalogam, ki so si jih zadale države v razvoju v svojih strategijah za zmanjšanje revščine v skladu z razvojnimi cilji novega tisočletja. To bi olajšalo predvidljivo dodatno financiranje ter okrepilo usklajevanje in povezanost svojega razvojnega sodelovanja. EU mora prav tako spodbujati mednarodno donatorsko skupnost, da izvede ustrezno prilagoditev.

Posebno slabe razmere v Afriki in slabi obeti za dosego razvojnih ciljev novega tisočletja na tej celini si zaslužijo posebno pozornost. Svet je maja sprejel – na podlagi predlogov Komisije – vrsto zavez za dodelitev politične prednosti Afriki in pospeševanje ukrepov EU na omejenem številu področij. EU je potrdila, da bo povečala svojo finančno pomoč podsaharski Afriki in skupaj zagotovila vsaj 50 % dogovorjenega povečanja sredstev uradne razvojne pomoči za celino. To bi pomenilo 10 milijard EUR več letno od leta 2010 in 22 milijard EUR več letno od leta 2015. Povečanje podpore Afriki pomeni dodatna vlaganja donatorjev in partnerskih držav v dobro upravljanje, medsebojno povezljivost, varnost preskrbe s hrano, človeški, družbeni in gospodarski razvoj, zagotavljanje osnovnih storitev ter okoljsko trajnost. Komisija potrjuje svojo namero, da do jeseni poda predloge za celovito in dolgoročno strategijo EU za Afriko, ki jo bo Evropski svet sprejel decembra 2005.

Kar zadeva boj proti nalezljivim boleznim, je EU obnovila in okrepila svojo zavezanost boju proti HIV/aidsu, malariji in tuberkulozi (TB) z zunanjimi ukrepi v novem evropskem akcijskem programu (AP), ki ga je Komisija sprejela aprila 2005[3]. Ta akcijski program bo olajšal usklajevanje in skupne ukrepe EU (ES in držav članic EU). Kot je zahteval Svet v svojih sklepih o akcijskem programu, bodo Komisija in države članice pripravile načrt za povečanje povezanosti in usklajevanja prizadevanj EU za boj proti HIV/aidsu, malariji in tuberkulozi z zunanjimi ukrepi. Akcijski program in načrt bosta morda pomagala vzpostaviti povezavo z medagencijsko strategijo ZN pri boju proti tem trem boleznim. V tem okviru mora EU poudariti potrebo po posvečanju posebne pozornosti otrokom HIV/aids pozitivnih staršev.

EU mora večjo pozornost posvetiti tudi uspešnemu izidu druge faze svetovnega vrha o informacijski družbi, ki bo potekal novembra 2005 v Tunisu, saj ima informacijska in komunikacijska tehnologija ključno vlogo pri doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja.

2. TRGOVINA IN RAZVOJ: SPROSTITEV TRGOVINE KOT GONILNE SILE RAZVOJA

EU mora odločno poudariti sprostitev mednarodne trgovine kot gonilne sile razvoja , s trgovinsko politiko, ki podpira druge politične prednostne naloge, kot so razvoj, zmanjšanje revščine, varstvo okolja in spodbujanje dostojnega dela za vse. Poziv vrha za hitro uresničitev Razvojne agende iz Dohe najpozneje leta 2006 na način, ki izpolnjuje to razvojno obljubo, je treba sprejeti pozitivno. EU je maja 2005[4] potrdila svojo odločno zavezanost zagotavljanju razvoju prijaznega, trajnostnega in ambicioznega izida Razvojne agende iz Dohe, ki maksimira razvojne dosežke in tako prispeva k doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja. EU si bo še naprej prizadevala na tem področju, tudi v okviru ministrskega srečanja STO v Hongkongu decembra 2005. Ambiciozen izid bo zagotovil nove možnosti za dostop na trg za blago in storitve iz držav v razvoju ter trdna in razvoju naklonjena pravila trgovanja.

Komisija ponovno potrjuje zavezanost[5] prizadevati si za cilj dostopa na trg brez carin in kvot za vse proizvode najmanj razvitih držav in meni, da morajo razvite države prispevati k tej zavezi na vrhu ZN.

Vrh mora prav tako priznati pomen dodatnega financiranja za podporo lastnih strategij za prilagajanja trgovine in vključitve držav v razvoju v večstranski sistem. EU bo še naprej pomagala državam v razvoju pri vključevanju trgovine v njihove nacionalne razvojne strategije in izvajanju potrebnih domačih reform. EU bo še izboljšala svoj splošni sistem preferencialov in pravila o poreklu v korist držav v razvoju.

Vrh mora tudi priznati in podpirati vlogo regionalnih organizacij in regionalno vključevanje na številnih področjih, vključno s trgovino, seveda pod pogojem, da so skladni z zakoni STO. EU bo še okrepila spodbujanje regionalnega vključevanja kot pomembne strategije za nemoteno in postopno vključevanje držav v razvoju v svetovno gospodarstvo, predvsem v okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu z državami AKP.

3. ZAPOSLOVANJE IN SOCIALNA VPRAšANJA: REšEVANJE SOCIALNEGA VIDIKA GLOBALIZACIJE

Vrh mora ponovno potrditi zavezanost nadaljnjemu ukrepanju po vrhu v Københavnu, predvsem spodbujanje dostojnega dela za vse (vključno z bojem proti delu otrok) pa je treba upoštevati v globalnem partnerstvu za razvoj ter ga vključiti v nacionalne razvojne strategije. Dostojno delo ne vključuje samo spodbujanja polnega, produktivnega zaposlovanja, temveč tudi vrsto drugih ključnih elementov, kot so poglavitni delovni standardi, pogoji dela, enakost med spoloma, vlaganja v človeški kapital, socialna varnost, varnost pri delu in socialni dialog. Priznati je treba pomen integriranega pristopa politik in skladnost politik za razvoj ter v tem okviru spodbujati medsebojno dopolnjujoče se gospodarske, zaposlitvene, socialne in okoljske politike na svetovni, regionalni in nacionalni ravni.

EU je odločno zavezana aktiviranju vseh svojih politik, vključno s politikami in instrumenti s področja trgovine, razvoja in zunanjih odnosov, za spodbujanje dostojnega dela in učinkovitejše reševanje možnosti in izzivov globalizacije. Evropski svet je decembra 2004 poudaril pomen okrepitve socialne razsežnosti globalizacije, da bo prinesla največje možne koristi za vse, tako za moške kot ženske, na podlagi poročila Svetovne komisije o socialni razsežnosti globalizacije in predlogov Komisije[6]. EU bo v ta namen sodelovala z nacionalnimi organi, socialnimi partnerji in civilno družbo. Spodbujala bo prizadevanja za zagotavljanje skladnosti politik med mednarodnimi ustanovami in spodbujanje dialoga ter sodelovanja med STO, ustanovami Bretton Woods in MOD (ILO).

EU namerava krepiti tudi svojo podporo pošteni trgovini kot orodju za trajnostni razvoj in izkoreninjenje revščine ter še naprej spodbuja zavezanost evropskih podjetij evropski strategiji za družbeno odgovornost podjetij (DOP) kot ustreznemu poslovnemu prispevku k trajnostnemu razvoju in zmanjševanju revščine.

4. ENAKOST MED SPOLOMA Z INTEGRACIJO IN POSEBNIMI UKREPI

Enakost med spoloma je osrednjega pomena za razvoj in izkoreninjenje revščine, mir, varnost in človekove pravice, zato jo je treba ponovno potrditi in spodbujati prek kombinacije integracije načela enakosti spolov in posebnih ukrepov v politikah ter programih na vseh področjih življenja. To je treba upoštevati v vseh partnerstvih in nacionalnih razvojnih strategijah, vključno s strategijami za zmanjševanje revščine. Treba je spodbujati uravnoteženo udeležbo žensk in moških pri odločanju, tudi v organih in agencijah ZN. Perspektiva enakosti med spoloma mora biti v celoti izražena v izidu vrha ZN in vključena v spremljanje izvajanja vseh pomembnih konferenc ZN na gospodarskem, socialnem in okoljskem področju. To je obveznost, ki jo je EU sprejela ob 10. obletnici pekinških izhodišč za ukrepanje. EU si mora prizadevati, da vrh ponovno potrdi zavezanost, da bodo ženske lahko v celoti uživale vse človekove pravice, ter pripravljenost za učinkovit boj proti trgovini z ženskami v okviru trgovine z ljudmi. Posebno pozornost je treba posvetiti potrebi po boljšem reševanju vprašanja nasilja nad ženskami.

Komisija bo še naprej podpirala pobude za integracijo načela enakosti spolov in posebnih ukrepov na vseh področjih razvojnega sodelovanja. V zvezi s tem je Komisija sprejela bistvene ukrepe za izgradnjo zmogljivosti in usposabljanje. Za obdobje 2007–2009 se načrtuje razširjen program za izgradnjo zmogljivosti, ki bo posvetil glavno pozornost krepitvi zmogljivosti ključnih zainteresiranih strani v partnerskih državah. Komisija podpira tudi posebne pobude za enakost med spoloma, katerih cilj je spremljanje trendov, krepitev državnega dialoga in razvoj nacionalnih strateških načrtov z vidika spolov.

5. OHRANJANJE NAšEGA OKOLJA IN ZAščITA OSNOVNIH NARAVNIH VREDNOT ZA RAZVOJ

Če hoče vrh uresničiti svoje ambiciozne cilje, morata biti priznanje pomena trajnostnega razvoja in zaščita osnovnih naravnih vrednot za razvoj in izkoreninjenje revščine ključna elementa izida. Izpolnitev razvojnega cilja novega tisočletja št. 7, tj. „okoljska trajnost“, je dejansko bistvena, če se želijo doseči drugi razvojni cilji novega tisočletja glede revščine, zdravja in enakosti med spoloma.

EU na svoji strani igra vodilno vlogo pri spodbujanju trajnostnega razvoja in je vključila povezave med trajnostnim razvojem in izkoreninjenjem revščine v več svojih politik. Ostaja odločno zavezana izpolnjevanju in včasih preseganju svetovnih ciljev za trajnostni razvoj, tako doma kot na mednarodni ravni. Prizadeva si rešiti vprašanje netrajnostne porabe in proizvodnje ter se zavzema za prekinitev povezave med gospodarsko rastjo in poslabšanjem okolja[7]. Razvila je tudi lastno strategijo za trajnostni razvoj, ki je sedaj v postopku revizije, s ciljem okrepitve svojih mednarodnih vidikov.

EU vedno bolj vključuje okolje v svojo razvojno politiko in zagotavlja podporo za pomoč državam v razvoju pri sprejemanju obveznosti v okviru večstranskih okoljskih sporazumov. EU bo v okviru glavne pozornosti, ki jo posveča Afriki, okrepila svojo podporo za boj proti poslabšanju okolja. Spodbuja mehanizme za zaščito držav v razvoju pred nevarnimi snovmi in odpadki ter tako rešuje svet pred najbolj škodljivimi umetnimi snovmi.

Poleg tega bo EU še naprej spodbujala številne okoljske pobude in politike, ki so naklonjene revnim. EU je, na primer, največja svetovna donatorka razvojne pomoči za preskrbo z vodo in javno higieno . Zlasti pobuda za vodo EU in sklad za preskrbo z vodo AKP - EU sta orodji, zgrajeni na partnerstvu, za prispevek k mednarodnim ciljem za pitno vodo in javno higieno. Na področju energije je EU podala pobudo za energijo EU za izkoreninjenje revščine in trajnostni razvoj (EUEI) ter odobrila sklad za energijo AKP-EU s ciljem povečati dostop do sodobnih energetskih storitev, vključno s trajnostno uporabo biomase za oskrbo gospodinjstev z energijo. EU ostaja zavezana povečanju deleža obnovljive energije v mešanici energetskih virov in si bo skupaj s svojimi partnerji v „Johannesburški koaliciji za obnovljivo energijo“ prizadevala za ta cilj.

Med vprašanji, ki se bodo obravnavala na vrhu, si po mnenju Komisije naslednja zaslužijo posebno pozornost:

- Svetovni izzivi spremembe podnebja zahtevajo najširše možno sodelovanje vseh držav in njihovo udeležbo v uspešnem, stroškovno učinkovitem in ustreznem mednarodnem odzivu v skladu z njihovimi skupnimi, vendar različnimi odgovornostmi ob upoštevanju njihovih zmožnosti. Na vrhu mora biti sprejeta odločitev, da sprejmejo usklajene globalne ukrepe za ublažitev spremembe podnebja in omejitev njenih negativnih posledic ter začnejo uradne razprave o bolj vključevalnem mednarodnem okviru za boj proti spremembi podnebja po letu 2012 na konferenci o spremembi podnebja v Montrealu novembra/decembra 2005.EU je ponovno potrdila svojo zavezanost Kjotskemu protokolu in krepi vključevanje spremembe podnebja v svoje razvojno sodelovanje[8]. EU priznava tudi potrebo po podpori prilagoditvenih prizadevanj držav v razvoju, zlasti najrevnejših in najbolj prizadetih. EU je začela razvijati svoje srednjeročne in dolgoročne strategije za zmago v boju proti spremembi podnebja v EU in v sodelovanju z mednarodno skupnostjo[9]. V podporo tega se je EU vključila v odprt dialog s svojimi mednarodnimi partnerji o prihodnjem razvoju mednarodnega režima spremembe podnebja po letu 2012 in načinu, na katerega lahko podpira trajnostni razvoj držav v razvoju.

- Cilji svetovnega vrha o trajnostnem razvoju glede biotske raznovrstnosti še zdaleč niso izpolnjeni. V skladu s presojo ekosistemov tisočletja ZN ( UN Millennium Ecosystem Assessment ) so „ za dosego bistvenega znižanja stopnje izgube biotske raznovrstnosti do leta 2010 potrebna prizadevanja brez primere “. Ohranjanje naše biotske raznovrstnosti je ključno za doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja, zlasti ciljev v zvezi z revščino, vodo, zdravjem in okoljem. Zato mora vrh pozvati vse vlade, naj posamično in kolektivno bistveno okrepijo prizadevanja za izvajanje Konvencije o biotski raznovrstnosti in izpolnitev obveznosti iz Johannesburga za bistveno znižanje njenih izgub do leta 2010.EU se je na svoji strani zavezala, da bo ustavila propadanje biotske raznovrstnosti do leta 2010, Komisija pa za dosego tega cilja predlaga revizijo Strategije o biotski raznovrstnosti. Povečala bo tudi namenska sredstva za biotsko raznovrstnost in okrepila ukrepe za vključevanje vprašanj o biotski raznovrstnosti v razvojno pomoč.

- Dezertifikacija pogosto prizadene najbolj marginalizirane ljudi v nekaterih najrevnejših državah na svetu. Konvencija ZN o boju proti dezertifikaciji pa do sedaj ni prinesla zaželenih rezultatov. Vrh mora zahtevati posvečanje večje pozornosti dezertifikaciji v sektorskih politikah in strategijah za pospeševanje izvajanja ter od pogodbenic konvencije zahtevati zastavitev izmerljivih ciljev na nacionalni in regionalni ravni, ki jih je treba doseči do leta 2015, skupaj s svetovnim postopkom za opredelitev napredka.

- Trajno izkoriščanje virov in upravljanje oceanov , vira, ki je skupen človeštvu, sta bistvena za trajnostni razvoj. EU podpira ključni prispevek, ki ga ima ZN pri upravljanju oceanov v okviru UNCLOS ter Johannesburškega načrta za izvajanje sklepov Svetovnega vrha o trajnostnem razvoju leta 2002. Komisija je začela postopek priprave zelene knjige, ki jo bo sprejela v prvi polovici leta 2006 in ki bo prvi korak k vseobsegajoči pomorski politiki ter reševanju vprašanj, kot so mednarodno upravljanje oceanov in morsko pravo, izmenjava podatkov, raziskave, pomorska varnost, zaščita okolja ter gospodarna in trajnostna raba oceanov ter njihovih virov.

6. POVEčANJE PRIPRAVLJENOSTI NA NESREčE IN PREPREčEVANJE

Dovzetnost za naravne nesreče je ključno vprašanje in EU mora podpreti zavezanost, da se na vrhu vzpostavijo po vsem svetu razširjeni sistemi zgodnjega opozarjanja za vse naravne nesreče in v celoti uresničijo izid Svetovne konference za zmanjševanje nesreč, ki je potekala v Kobeju januarja 2005. Pomembno je, da se pripravljenost na nesreče in preprečevanje upoštevata v strategijah, usmerjenih na razvojne cilje novega tisočletja, strateških dokumentih za zmanjšanje revščine in nacionalnih strategijah trajnostnega razvoja.

EU je zavezana pomagati žrtvam takih nesreč, tudi tistih, ki jih povzroči poslabšanje okolja ne glede na to, ali se žrtve nahajajo v prizadeti državi ali pa so morale prečkati mejo, da so si poiskale zatočišče, ob upoštevanju dejstva, da lahko zgolj globalno segrevanje do leta 2050 ogrozi 200 milijonov ljudi.

Poleg tega je Komisija opredelila[10] ukrepe za okrepitev zmogljivosti EU za odziv na nesreče in poudarila, da morata biti Deklaracija iz Hyoga in okvir za delovanje, sprejet na Svetovni konferenci za zmanjševanje nesreč, izhodiščni točki strategije EU za okrepitev preventivnih ukrepov, zgodnjega opozarjanja in pripravljenosti na nesreče. EU mora med drugim dati poseben poudarek vključevanju zmanjšanja nevarnosti nesreč v politike trajnostnega razvoja in programe v državah, ki so jih prizadele nesreče, in krepitvi institucij, mehanizmov in zmogljivosti na vseh ravneh za izgradnjo odpornosti pred nesrečami in pripravljenosti na nesreče (tako v EU kot zunaj nje).

7. MIR IN SKUPNA VARNOST: POVEčEVANJE UčINKOVITOSTI SISTEMA

Komisija meni, da mora izid vrha priznati povezave med grožnjami za varnost, ki ne poznajo meja (vključno z revščino, oboroženimi spopadi, nasiljem nad civilnim prebivalstvom – zlasti ženskami in otroki, orožjem za množično uničevanje, terorizmom, organiziranim kriminalom, poslabšanjem okolja in nalezljivimi boleznimi), ter potrebo po preventivnem in integriranem obravnavanju teh nevarnosti (tudi prek razvojne pomoči za obravnavo temeljnih vzrokov). Nastanek novega soglasja o varnosti mora temeljiti na tem priznanju.

7.1.1. Ohranjanje miru

Evropska unija je nedavno podvojila svoja prizadevanja za okrepitev mednarodnih zmogljivosti kriznega upravljanja, tudi na področju ohranjanja miru. Ta prispevek je v celoti priznan v osnutku dokumenta o izidih. S priznavanjem pomena vključevanja regionalnega pristopa pri ohranjanju miru je EU ustanovila sklad za mir v Afriki, ki lahko ponudi pomoč afriškim zmogljivostim za ohranjanje miru. Komisija bo še naprej prispevala k nadaljnjemu razvoju zmogljivosti kriznega upravljanja EU.

7.1.2. Komisija za izgradnjo miru

Soglasje o ustanovitvi Komisije za izgradnjo miru (KVM) je bistveno. Tako telo bi zapolnilo očitno vrzel v sistemu ZN. EU mora podpirati širša pooblastila, ki omogočajo zavzetje holističnega pristopa k izgradnji miru, tj. zajeti cel niz od ohranjanja miru do dolgoročnejših razvojnih vprašanj. V fazi stabilizacije in razvoja je treba veliko pozornost posvetiti utrjevanju trajnostnega miru in preprečevanju ponovnega izbruha konfliktov. Na vrhu je treba sprejeti odločitve o ustanovitvi Komisije za izgradnjo miru, osnovnih značilnostih njenega mandata, poročevalskih povezavah z Varnostnim svetom ZN in ECOSOC, modalitetah v zvezi z njeno sestavo in časovnim okvirom, v katerem bo začela delovati. Na vrhu je treba sprejeti tudi odločitev o ustanovitvi podpornega urada za izgradnjo miru, lahko pa bi se sprejela tudi odločitev o oblikovanju večletnega stalnega sklada za izgradnjo miru (njegove modalitete se lahko opredelijo po vrhu). Komisija predlaga, naj EU podpre rok 31. december 2005 za ustanovitev Komisije za izgradnjo miru, kot je predlagal predsednik Generalne skupščine.

EU bo nedvomno dejavno prispevala k prihodnjemu delu Komisije za izgradnjo miru z uporabo instrumentov Evropske skupnosti in SZVP v skladu z evropsko varnostno strategijo. EU že dolga leta bistveno prispeva k prizadevanjem za izgradnjo miru po vsem svetu, tudi z instrumenti Evropske skupnosti v okviru svojih zunanjih in razvojnih politik. V nadaljevanju so poudarjeni predvsem elementi, povezani s prvim stebrom.

ES ima dober položaj za obravnavo izzivov po koncu konfliktov glede na finančna sredstva, ki jih ima na razpolago, in njeno vseobsegajoče geografsko pokrivanje. To dosega prek široke vrste okvirov politike zunanje pomoči, ciljno usmerjenih gospodarskih ukrepov (pomoč, rehabilitacija, obnova in razvoj) in posebnih programov za človekove pravice, enakosti med spoloma, institucionalne izgradnje, demokratizacije in pravne države. Poleg tega lahko z vodenjem trgovinske politike največjega trgovinskega partnerja na svetu zagotovi tržne instrumente, ki že imajo in bi lahko imeli bistveno vlogo pri reševanju izzivov po koncu konfliktov.

Obstajajo številni primeri iz zadnjih let, v katerih je Evropska skupnost zagotovila občutno pomoč za dejavnosti izgradnje miru po vsem svetu, na primer v Afganistanu, Iraku, na Kosovu, v Demokratični republiki Kongo, Sudanu, Slonokoščeni obali, Liberiji, pa tudi v Afriški uniji in treh regionalnih afriških organizacijah, v Srednji in Latinski Ameriki itd. Komisija bo preučila pridobljena spoznanja iz te in drugih izkušenj ter najboljše prakse, da bo v tesnem sodelovanju z visokim predstavnikom/generalnim sekretarjem prispevala k vložku EU v posvetovanja na ravni ZN o oblikovanju in delovanju Komisije za izgradnjo miru.

Glede na te izkušnje in svoj prispevek k izgradnji miru po vsem svetu mora Evropska skupnost v celoti sodelovati na vseh srečanjih Komisije za izgradnjo miru.

7.1.3. Sankcije

EU dosledno poudarja svojo zavezanost hitremu izvajanju vseh sankcij Varnostnega sveta ZN. Izraziti mora svojo podporo vsem prizadevanjem za okrepitev njihovega učinkovitega izvajanja s strani vseh držav članic ZN. Potreba po nadaljnji krepitvi učinkovitosti ciljno usmerjenih posameznih sankcij mora biti izražena v izidu vrha, pri čemer se je treba resno obravnavati nadaljnje izboljšanje postopkov vključitve na seznam in izključitve iz seznama, da se zagotovi upoštevanje temeljnih pravic. EU mora poudariti, da je trajnost posameznih usmerjenih sankcij – ki so bile izbrane v številnih ureditvah sankcij VSZN, tudi v boju proti terorizmu – odvisna tudi od spoštovanja človekovih pravic in ustreznih sredstev za zagotavljanje takega spoštovanja na ravni ZN.

7.1.4. Orožje malega kalibra in lahko strelno orožje

Kopičenje in širjenje orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja še vedno ogroža mednarodno varnost, človekovo varnost in družbeno-gospodarski razvoj. Komisija se strinja z analizo Generalnega sekretarja ZN[11]. To vprašanje ima posebej negativen vpliv na mir in trajnostni razvoj, zlasti v Afriki. Zato je pomembno, da se na vrhu doseže dogovor o razvoju pravno zavezujočega mednarodnega instrumenta za urejanje označevanja, odkrivanja in nezakonitega posredovanja orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja. Soglasje o taki konvenciji je treba doseči do revizijske konference o akcijskem programu, ki bo potekala naslednje leto. Voditelji bi si morali prizadevati tudi za pospeševanje pogajanj o instrumentu za nezakonito posredovanje pri dobavi orožja. Vrh mora spodbuditi tudi pogajanja o pogodbi o mednarodni trgovini z orožjem. Vrh si mora prizadevati za boljšo vključitev ukrepov, ki so namenjeni uničevanju presežkov orožja malega kalibra in lahkega strelnega orožja, v procese demobilizacije, razorožitve in reintegracije (DRR) ter razvoja. Komisija poudarja svojo odločno podporo Protokolu o strelnem orožju ZN. Trenutno poteka več pobud držav članic EU in Europola na področju boja proti nedovoljenemu prometu s strelnim orožjem, ki bodo verjetno vplivale na preprečevanje konfliktov in boj proti terorizmu.

Kopenske mine so še naprej ena izmed največjih groženj za varnost ljudi v številnih državah, zlasti v regijah, kjer so se končali konflikti. Zagotoviti je treba neprekinjeno pomoč za odstranjevanje min in uničenje njihovih zalog ter spodbujanje univerzalnega spoštovanja Ottawske konvencije.

7.1 5. Terorizem in organizirani kriminal

Izid vrha mora potrditi in se zavzeti za izvajanje predloga Generalnega sekretarja ZN za celovito strategijo ZN za boj proti terorizmu . Vrh mora podpreti dokončanje celovite konvencije o terorizmu že med 60. zasedanjem Generalne skupščine, najkasneje pa do junija 2006 (kot je predlagal predsednik Generalne skupščine). Prav tako je bistveno, da se v izidu vrha ohrani potreba po priznanju glavnih vzrokov za terorizem ter pomena popolnega spoštovanja človekovih pravic v boju proti terorizmu.

Učinkovito preprečevanje in boj proti terorizmu zahtevata naše delovanje v lastnih državah in sodelovanje s partnerji po svetu. Poleg dialogov na politični ravni si EU dejavno prizadeva za mednarodno sodelovanje na področju tehnične pomoči za pomoč državam pri izvajanju Resolucije Varnostnega sveta 1373 in pomaga pri izgradnji zmogljivosti ter spodbujanju vrednot svobode, varnosti in pravičnosti, pravne države in dobrega upravljanja.

Komisija podpira tudi razvoj večstranskih pristopov za boj proti organiziranemu kriminalu , dejavnosti za zagotavljanje celovite ratifikacije in izvajanja mednarodnih instrumentov, kot so ustrezne konvencije ZN, in razvoj mednarodnih standardov in določb, ki so jih razvili drugi forumi, kot so Svet Evrope, G8, OVSE in OECD. Komisija in UNODC sta okrepila sodelovanje v boju proti organiziranemu kriminalu in prepovedanim drogam s podpisom sporazuma o sodelovanju[12].

Transparentnost in dobro vodenje na finančnem, davčnem in pravosodnem področju sta ključna za reševanje vprašanj, povezanih z bojem proti financiranju terorizma in organiziranega kriminala, pranju denarja, goljufijam podjetij in finančnim goljufijam, davčni utaji in izogibanju plačilu davka, korupciji in drugim zlorabam. EU mora tako spodbujati svoje partnerje, da sprejmejo najvišje standarde transparentnosti, izmenjave informacij in sodelovanja med pristojnimi organi.

7.1.6. Okolje in varnost

Komisija se strinja, da je treba zaradi medsebojne povezanosti varnosti, razvoja in človekovih pravic reševati varnostna vprašanja vseh držav in integrirano obravnavati njihove gospodarske, okoljske in družbene razsežnosti. Povezava med izkoriščanjem naravnih virov (kot so diamanti ali les) in konfliktom je bila stalnica v nekaterih izmed najbolj brutalnih konfliktov v zadnjem času. Vrh mora priznati pomen, ki ga ima okolje za globalno varnost, in grožnjo, ki jo poslabšanje okolja predstavlja za varnost. ZN morajo v celoti vključiti okoljska vprašanja v fazi načrtovanja in oblikovanja politik pri dejavnostih preprečevanja konfliktov, človekoljubne pomoči, izgradnje miru in obnove. Komisija je poleg tega prepričana, da je treba dodatno obravnavati naslednje:

- okrepitev spremljanja redkih, degradiranih, dragocenih in/ali čezmejnih okoljskih virov, zlasti na področjih, kjer bi lahko pripeljali do konfliktov ali če bi lahko njihovo skupno upravljanje pripeljalo do boljših sosedskih odnosov;

- kot del prizadevanj za bolj sistematično reševanje temeljnih vzrokov konfliktov vzpostavitev strukture v ZN za preučevanje povezave med izkoriščanjem naravnih virov in konfliktom;

- spodbujanje donatorskih vlad k tesnemu sodelovanju z državami proizvajalkami blaga, ki se srečujejo s tveganjem konfliktov, za okrepitev upravljanja, transparentnosti in sledljivosti v ključnih blagovnih sektorjih.

EU lahko prispeva k okrepljenemu spremljanju naravnih virov, zlasti prek skupne pobude Evropske komisije in Evropske vesoljske agencije, katere cilj je vzpostaviti evropske zmogljivosti za globalno spremljanje okolja in varnosti (GMES) do leta 2008.

8. ČLOVEKOVE PRAVICE, DEMOKRACIJA IN PRAVNA DRžAVA: Z IZBOLJšANJEM SISTEMA SPODBUJATI NJIHOVO URESNIčITEV

8.1.1. Človekove pravice

EU mora v celoti podpirati zamenjavo Komisije ZN za človekove pravice (UNCHR) s Svetom za človekove pravice (UNHRC) s stalnim mandatom, ki ga neposredno izvoli Generalna skupščina. Ker bi članstvo UNHRC pomenilo posebno pripravljenost za spodbujanje in varovanje človekovih pravic, se od prihodnjih članic pričakuje, da dokažejo pripravljenost preučiti in izboljšati svoje evidence v zvezi s človekovimi pravicami. To lahko vključuje pripravo predstavitve, v kateri bi bile natančno opredeljene npr. obveznosti ratifikacije in izvajanja pogodb o človekovih pravicah, izpolnitev poročevalskih zahtev pogodbenih organov za človekove pravice, dejavno sodelovanje s posebnimi mehanizmi ZN ter druge domače in mednarodne dejavnosti za spodbujanje in varstvo človekovih pravic.

UNHRC mora ohraniti vse pozitivne značilnosti sedanjega sistema, vključno s posebnimi državnimi in tematskimi postopki. Predlagani sistem medsebojnih pregledov pa bi vzpostavil jasno in novo vlogo za novi organ. Vse države članice ZN morajo biti podvržene temu procesu, ki mora vključevati vse človekove pravice. Stopnje ratifikacije ključnih instrumentov človekovih pravic se zelo razlikujejo, zato sistem ne sme temeljiti zgolj na izpolnitvi obveznosti v zvezi s človekovimi pravicami, kot so jih pod nadzorom ratificirale določene države, temveč mora meriti tudi napredek v primerjavi s širšo vrsto standardov človekovih pravic.

Vendar pa bi moralo biti jasno, kam bi lahko tak pregled pripeljal. To bi lahko bila priporočila za izboljšanje, ki bi jih po možnosti spremljala tehnična pomoč, pa tudi kritična cenzura. UNHRC mora vsekakor biti sposoben, da kadar koli opozori na nenadno in večje poslabšanje položaja človekovih pravic v določeni državi. Ta „alarmna funkcija“ bi bila pomembna naloga za UNHRC; druga bi bila podpora in spremljanje vključevanja človekovih pravic v vse dejavnosti drugih organov ZN, vključno z Varnostnim svetom in Komisijo za izgradnjo miru.

Zaželeno je, da se novi UNHRC vzpostavi čim prej po vrhu ZN in pričakovanem sprejetju dodatnih podrobnosti v zvezi z njegovo sestavo in funkcijami na 60. zasedanju Generalne skupščine. EU mora takoj upoštevati posledice za proces dokončnega oblikovanja ureditve za novi UNHRC na Tretjem odboru 60. zasedanja Generalne skupščine in 62. zasedanju UNCHR. Da se zagotovi učinkovito sodelovanje držav pri medsebojnih pregledih, je treba veliko prej pripraviti jasen časovni razpored sodelovanja držav pri pregledu. EU lahko vnaprej predvidi logiko medsebojnih pregledov – vključitev sodelovanja na področju človekovih pravic v preudarno oceno potreb določene države z dejavno vključitvijo zadevne države – v svojih obravnavah možnega ukrepanja glede na specifične razmere v državah.

Okrepljen Urad visokega komisarja za človekove pravice je nenadomestljiv dodatek za ustanovitev UNHRC, vključno z večjim poudarkom, ki bi bil dan sodelovanju z državami za izpolnitev njihovih obveznosti v zvezi s človekovimi pravicami. Podporo EU Uradu visokega komisarja za človekove pravice je treba preoblikovati v trajnostna prizadevanja za zagotovitev, da ima Urad visokega komisarja za človekove pravice dobra izhodišča za uresničitev preoblikovanja, predvidenega v akcijskem načrtu, ki se je Generalnemu sekretarju ZN predložil maja 2005. EU mora zagotoviti, da njen odziv upošteva poudarek, posvečen večji vključitvi v načrt na državni ravni, ki se dobro sklada s procesom EU za podelitev večjih obveznosti operacijam na državni ravni. Poleg stalnih prizadevanj za izboljšanje donatorskega usklajevanja mora to vključevati tudi izboljšano sodelovanje med politikami. Organizirale bi se lahko redne okrogle mize, ki bi združile ambasade držav članic EU, delegacije Evropske komisije, ZN in druge ključne akterje, ki bi lahko pomagali opredeliti skupne lokalne prednostne naloge v zvezi s človekovimi pravicami za bolj usklajeno delovanje. Komisija bo dopolnila prizadevanja Urada visokega komisarja za človekove pravice z zagotovitvijo tehnične pomoči, katere cilj je spodbujanje izvajanja standardov o človekovih pravicah po svetu.

Bolj splošno, EU mora poudariti, da sta podpiranje in zaščita človekovih pravic, ki zajemajo vse civilne, politične, ekonomske, družbene in kulturne pravice, ključni za izboljšanje položaja in življenjskih razmer ljudi.

8.1.2. Sklad za demokracijo

Predlagana vzpostavitev sklada za demokracijo je dobrodošla pobuda. Komisija priporoča, naj se EU zavzema za delovanje sklada na podlagi zahtevkov držav. Pomembno pa je tudi, da se prek sklada podpira tudi civilno družbo. Sklad mora biti na voljo tudi za spodbujanje vseh vidikov demokratizacije, ne pa zgolj področja volitev. Posebno pozornost je treba posvetiti načinu, na katerega bi bilo mogoče sklad za demokracijo uporabljati za spodbujanje dialoga o demokratičnih vrednotah med ljudmi prek kulturnih, religioznih in političnih ločnic.

Potrebne ukrepe za opredelitev ureditev glede delovanja sklada je treba sprejeti takoj po koncu vrha, če naj sklad začne delovati v začetku leta 2006. Komisija bo zagotovila svoj vložek k prispevku EU za razpravo ZN o predlaganem skladu za demokracijo in storila vse potrebno, da bodo njeni programi in vse nove dejavnosti pod vodstvom ZN za spodbujanje demokracije skladni.

Komisija je vrsto let tesno sodelovala z Oddelkom Združenih narodov za pomoč pri volitvah (UNEAD) in Razvojnim programom ZN (UNDP) na področju volitev. Med pripravami na predsedniške, parlamentarne in kurdske volitve v Iraku januarja 2005 je Komisija na primer zagotovila strokovnjake, ki so delovali v okviru skupine za tehnično pomoč Združenih narodov za podporo neodvisni iraški volilni komisiji, pri čemer je prispevala tudi več kot 30 milijonov EUR v skrbniški sklad, ki ga upravljajo Združeni narodi za podporo izvajanja samih volitev. Komisija je tesno sodelovala tudi z Združenimi narodi pri zadevah v zvezi z volitvami v številnih delih sveta, vključno z Afganistanom, Gvinejo Bissau, Libanonom, Nigerijo in Indonezijo. Komisija je pripravljena tesno sodelovati s skladom v okviru širšega sodelovanja EU za podporo demokratizaciji.

8.1.3. Odgovornost zaščititi

EU mora podpirati koncept odgovornosti zaščititi ( responsibility to protect ) in se prepričati, da se ta koncept preoblikuje v pomembne obveznosti in ukrepanje na strani držav, vključno s polno uporabo Mednarodnega kazenskega sodišča. Vrh mora potrditi koncept odgovornosti zaščititi. Če se na vrhu sprejme odločitev, naj se Generalno skupščino pozove k nadaljevanju razprave o tem vprašanju, mora tak poziv vključevati tudi jasen cilj in časovni razpored (brez preseganja okvira 60. zasedanja Generalne skupščine).

8.1.4. Varnost ljudi

Komisija ponovno poudarja svojo zavezanost spodbujanju varnosti ljudi kot načina za pooblaščanje ljudi in učinkovito odpravo negotovosti. V zvezi s tem bo zlasti podpirala ukrepe za zaščito otrok, prizadetih zaradi oboroženih spopadov, predvsem s ciljem prepovedi njihove zlorabe kot vojakov.

9. ČLOVEKOLJUBNA POMOč: POVEčEVANJE MEDNARODNIH ZMOGLJIVOSTI

Na področju humanitarnih zadev mora EU podpreti prizadevanja za okrepitev zmogljivosti sistema človekoljubne pomoči za učinkovit in nepristranski odziv na humanitarne krize. EU mora pazljivo preučiti priporočila, ki izhajajo iz „Pregleda humanitarnega odziva“ usklajevalca za humanitarne zadeve ( Emergency Relief Coordinator/USG for Humanitarian Affairs ) in sodelovati v sistemu ZN za zagotovitev izvajanja dejanskega spremljanja. EU mora tako prek svojega političnega dela kot ukrepanja na terenu prispevati k podpori ZN pri ohranjanju in varovanju humanitarnega prostora in načel za zagotovitev varnega dostopa do ogroženega prebivalstva, vodenju bolj skladnega financiranja, izboljšanju lokalnih zmogljivosti na ogroženih območjih in krepitvi notranje usklajevalne vloge ZN ter vodilne vloge humanitarnega usklajevalca. Poleg tega mora EU sodelovati z ZN pri izboljšanju sprejemanja usmeritvenih načel za notranje razseljene osebe kot mednarodnih standardov za zaščito notranje razseljenih oseb in za sprejetje teh načel v nacionalni zakonodaji.

10. KREPITEV ZDRUžENIH NARODOV: REFORMIRANJE INSTITUCIONALNE UREDITVE

10.1.1. Generalna skupščina

EU mora poudariti svojo podporo revitalizaciji Generalne skupščine . Obstaja potreba po ponovni vzpostavitvi političnega pomena Generalne skupščine za uveljavitev njene vloge glavnega univerzalnega posvetovalnega organa in podpori sklepov vrha v tej smeri. Agenda Generalne skupščine se mora bolj osredotočati na dogovorjene globalne prednostne naloge ZN in glavna sodobna vsebinska vprašanja. EU mora tudi podpreti večjo udeležbo civilne družbe pri delu ZN in priporočila iz Cardosovega poročila.

10.1.2. ECOSOC

EU mora izraziti svojo podporo reformi ECOSOC , da bi tako povečali njeno pripravljenost za izvajanje. Izid vrha mora poudariti njegovo vlogo v vseh stebrih trajnostnega razvoja, pri čemer se je treba prepričati, da so vse reforme ECOSOC in njegovih dejavnosti skladne z reformami Generalne skupščine in njenih odborov. Vlogo ECOSOC kot mosta z drugimi institucijami in pri zagotavljanju soodvisnosti, skladnega izvajanja in spremljanja vseh pomembnih konferenc in vrhov ZN je treba okrepiti na področjih razvoja in gospodarskega vodenja ter v zvezi z drugimi ekonomskimi, okoljskimi in družbenimi vidiki.

10.1.3. Varnostni svet

Med državami članicami ZN se morajo nadaljevati razprave o celoviti reformi Varnostnega sveta in načinu, kako ga narediti za široko reprezentativnega in bolj preglednega. V tem okviru pa je bistveno zagotoviti, da razprave o reformi Varnostnega sveta ZN ne ovirajo napredka na drugih področjih agende vrha.

10.1.4. Svet za človekove pravice (UNHRC)

V določenem času se lahko ustanovi Svet za človekove pravice (UNHRC) kot glavni ustanovni organ, ker pa je za to potrebna revizija Listine ZN, se lahko sprejme začasna rešitev, pri kateri se UNHRC ustanovi kot pomožni organ Generalne skupščine. EU mora tudi zagotoviti, da so vzpostavljeni mehanizmi za polno vključitev nevladnih organizacij v delo UNHRC. Medtem ko se pripravlja sistem revizije UNHRC, lahko pričakujemo, da bo uspešno razmerje z njim in drugimi posebnimi mehanizmi povečalo obete držav za izvolitev v HRC. EU mora nadalje razmisliti o tej povezavi z drugimi člani Zahodne skupine in drugimi regionalnimi skupinami ZN ter poskušati tudi „voditi z dajanjem zgleda“.

10.1.5. Sekretariat ZN

Reforma Sekretariata ZN je ključni element za izvedbo reforme ZN. EU mora poudariti svojo podporo prizadevanjem generalnega sekretarja za reformo ZN in svojo zavezanost reviziji delovanja mehanizmov ZN za operativne dejavnosti ZN v skladu z izidom vrha.

10.1.6. Skladnost sistema ZN

Sistem agencij, skladov in programov ZN se je sčasoma razširil tako v smislu obsega kot dosega dejavnosti, kar je pripeljalo do znatnega podvajanja mandatov in ukrepov med različnimi organi v sistemu. EU mora dejavno sodelovati v prizadevanjih za izboljšanje skladnosti in učinkovitosti sistema ZN, zlasti pri dejavnostih na državni ravni. Izboljšanje skladnosti in usklajevanja mora pripeljati do boljšega in bolj sistematičnega sodelovanja z drugimi partnerji, vključno s Svetovno banko. Skladno s tem morajo agencije, skladi in programi ZN organizirati svoje tehnične dejavnosti na državni ravni za učinkovito pomoč državam, da razvijejo in izvajajo nacionalne strategije za zmanjševanje revščine za doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja. Ključno vlogo pri vodenju tega procesa imata Razvojni program ZN (UNDP) in Skupina ZN za razvoj (UNDG), ki usmerjata rezidenčne ekipe ZN po državah, njuno vlogo pa je treba okrepiti skupaj z usklajevalno vlogo koordinatorja-rezidenta ZN. Upravni in izvršni odbori agencij, skladov in programov morajo v celoti podpreti ta proces, EU pa mora igrati osrednjo vlogo v tem pomembnem delu reforme ZN.

Krepitev skladnosti je prav tako bistvena pri ustanavljanju novih struktur in organov ZN. V sistem ZN bosta morala biti zlasti dobro vključena Komisija za izgradnjo miru in Svet za človekove pravice, vključno z vzpostavljanjem učinkovitih medsebojnih povezav.

10.1.7. Upravljanje okolja

Izboljšano upravljanje okolja na vseh ravneh je pomemben del zmanjševanja revščine in globalne agende o varnosti. Potrebno je takojšnje ukrepanje za preučitev mandata agencij, skladov in programov ZN za nadaljnjo vključitev okolja v celoten sistem ZN. Partnerstva med organi ZN je treba spodbujati, kadar koli je treba.

Vrh mora sprejeti jasen sklep o začetku procesa razvoja Organizacije za okolje ZN skupaj s časovnim razporedom za nadaljnje ukrepanje. Organizacija mora temeljiti na Programu ZN za okolje (UNEP) z integriranim in posodobljenim mandatom na podlagi stabilnih, prilagodljivih in predvidljivih finančnih prispevkov ter enakopravno z drugimi specializiranimi agencijami ZN. Organizacija ZN za okolje s sedežem v Nairobiju bo integrirano in skladno spodbujala okoljsko razsežnost trajnostnega razvoja ter v ta namen tesno sodelovala z večstranskimi agencijami, pri čemer bo vsaka optimalno izkoriščala svoje primerjalne prednosti.

10.1.8. Odnos med ZN in regionalnimi organizacijami

Komisija predlaga, naj EU pozdravi namero generalnega sekretarja ZN skleniti sporazume (ali memorandume o soglasju) med ZN in regionalnimi organizacijami in ustrezno preuči sklenitev takega sporazuma ali memoranduma o soglasju z ZN za zagotovitev splošnega institucionalnega okvira za sodelovanje na podlagi obstoječih načinov sodelovanja. Kar zadeva krepitev zmogljivosti regionalnih organizacij , bo EU povečala podporo izgradnji zmogljivosti Afriške unije. EU bo podpirala izvajanje reform, ki jih bo sprožil Mehanizem skupne kontrole v Afriki ( Africa Peer Review Mechanism ), in je Komisijo pozvala k pripravi dejanskih predlogov. EU bo povečala podporo Afriški uniji in drugim podregionalnim organizacijam na področju miru in varnosti v okviru evropskega akcijskega načrta za mir in varnost v Afriki in prek sklada za mir.

SKLEP

Medtem ko priprave na vrh pospešeno potekajo in so dosegle vrhunec s predstavitvijo osnutka dokumenta o izidih, nedvomno obstaja možnost, celo velika pričakovanja mnogih mednarodnih partnerjev, da bo imela EU v naslednjih mesecih vodilno vlogo pri zagotavljanju uspešnosti vrha in udejanjanju njegovih dosežkov. Na podlagi svojih zavez na področju razvoja in rednega prispevka k mnogim pomembnim vidikom razprave bi morala EU že na tej stopnji preseči vrh in predstaviti stališče, kako učinkovito izvajati njegove izide ter hitro rešiti preostala pomembna vprašanja. Po mnenju Komisije mora EU zlasti ohraniti visoke ambicije za vrh ter v razpravi o reformi navezati stike z drugimi zainteresiranimi stranmi, zlasti drugimi državami članicami EU in predstavniki civilne družbe, ter na najboljši možen način podpreti generalnega sekretarja ZN in njegovo skupino ter predsednika Generalne skupščine pri pripravi uspešnega vrha. EU je do sedaj pokazala jasno željo, da bi imela vpliv na uspešnost vrha. Vztrajati bo morala do konca, če bo želela, da ji bodo drugi sledili na tej poti.

[1] COM(2003) 526, 10.9.2003; Svet ga je potrdil 8. decembra 2003 in Evropski svet 12. decembra 2003.

[2] http://www.un.org/ga/president/59/draft_outcome.htm

[3] COM(2005) 179.

[4] Svet za splošne zadeve in zunanje odnose, 23.–24. maja 2005.

[5] LDC III, Bruselj, maj 2001.

[6] COM(2004) 383, 18. 5. 2004.

7 Razvila sta se integrirana politika do proizvodov, ki temelji na pristopu življenjskega cikla k proizvodom, in akcijski načrt za okoljsko tehnologijo, prihodnje pobude pa vključujejo tematske strategije o trajnostni rabi naravnih virov in preprečevanju ter recikliranju odpadkov.

[7] „Sprememba podnebja v okviru razvojnega sodelovanja“ - COM(2003) 85 - in „Akcijski načrt za spremljanje strategije EU o spremembi podnebja v okviru razvojnega sodelovanja – 2004–2008“, Svet za splošne zadeve in zunanje odnose, 22. november 2004.

[8] „Zmagati v boju proti globalni spremembi podnebja“ - COM(2005) 35 - in Evropski svet, 25.–26. marec 2005.

[9] O okrepitvi odziva EU na nesreče in krize v tretjih državah: COM(2005) 153 in o izboljšanju mehanizma Skupnosti za civilno zaščito: COM(2005) 137.

[10] Poročilo generalnega sekretarja ZN „V večji svobodi“, marec 2005.

[11] Izmenjava pisem, podpisana januarja 2005.