[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 23.3.2011

COM(2011) 146 konč.

SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ

Preoblikovanje pravil EU o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena

1. Uvod

To sporočilo naj bi spodbudilo začetek politične razprave z zainteresiranimi stranmi in drugimi institucijami o prihodnjem pregledu paketa pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena (znanega tudi kot paket pravil, sprejet po sodbi v zadevi Altmark).

V paket je vključena vrsta ukrepov, sprejetih leta 2005, zlasti odločba o storitvah splošnega gospodarskega pomena (v nadaljnjem besedilu: odločba SSGP)[1] in okvir Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (v nadaljnjem besedilu: okvir SGEI)[2], v katerih je Komisija pojasnila uporabo členov Pogodbe v zvezi z državno pomočjo, tj. členov 106 in 107, za nadomestila za storitve splošnega gospodarskega pomena.

Okvir SGEI preneha veljati novembra 2011, v okviru ter v odločbi pa je določeno, da je treba na podlagi obsežnega posvetovanja oceniti pravila. Komisija je ta postopek pregleda začela že leta 2008. Službe Komisije hkrati s tem sporočilom objavljajo poročilo, v katerem je opisana praksa Komisije po sedanjih pravilih, navedena so tudi glavna vprašanja, ki so bila poudarjena med posvetovanjem.

Pregled tega paketa je treba razumeti v kontekstu širših ciljev politike Komisije na področju javnih storitev. Komisija se je v svojem sporočilu z naslovom „K aktu za enotni trg“[3] zavezala (predlog št. 25), da bo do leta 2011 sprejela sporočilo in niz ukrepov o storitvah splošnega pomena, pri čemer je poudarila, da morajo EU in države članice zagotoviti, da bo vzpostavljanje javnih storitev na ustrezni ravni lažje, da bodo zanje veljala jasna pravila glede financiranja ter bo njihova kakovost čim boljša in bodo take storitve dejansko dostopne vsem.

2. Javne storitve v strukturi EU

Javne storitve (na splošno opredeljene v Pogodbah kot storitve splošnega gospodarskega pomena) so bistvenega pomena za skupne vrednote Unije[4]. Z javnimi storitvami se spodbujata socialna in teritorialna kohezija, vzdržuje blaginja državljanov po vsej EU, znatno pa prispevajo tudi h gospodarskemu razvoju Evrope. Zajemajo vse od obsežnih tržnih storitev (mrežne gospodarske panoge, kot so poštne storitve, oskrba z energijo, elektronske komunikacijske storitve ali storitve javnega prevoza) do širokega izbora zdravstvenih storitev in storitev na področju socialne varnosti[5], kot je nega starejših in invalidnih oseb.

Lizbonska pogodba priznava bistveno vlogo javnih storitev in hkrati njihovo raznovrstnost v evropskem družbenem modelu. Ta dvojni pristop se kaže v novem protokolu 26 k Pogodbama, v skladu s katerim skupne vrednote Unije zajemajo zlasti:

visoko raven kakovosti, varnosti in cenovne dostopnosti, enako obravnavo ter spodbujanje splošnega dostopa in pravic uporabnikov

ter tudi

široko polje proste presoje nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov pri zagotavljanju, naročanju in organiziranju [storitev splošnega gospodarskega pomena] .

Člen 14 PDEU Uniji ter državam članicam dejansko nalaga, da v mejah svojih pristojnosti

skrbijo, da takšne službe delujejo na podlagi načel in pogojev, zlasti ekonomskih in finančnih, ki jim omogočajo izpolnjevanje njihovih nalog ,

zagotavlja pa tudi novo pravno podlago za Evropski parlament in Svet, ki morata na predlog Komisije sprejeti uredbe o navedenih načelih in pogojih.

Pri tem se je treba zavedati, da določbe člena 14 PDEU ne vplivajo na uporabo pravil konkurence za storitve splošnega gospodarskega pomena[6]. V skladu s členoma 106 in 107 PDEU se nad nadomestili, ki jih javni organi prejemajo za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, izvaja nadzor z vidika državne pomoči, razen če so izpolnjeni štirje kumulativni pogoji iz sodbe Sodišča v zadevi Altmark[7]. To sporočilo je namenjeno zgolj obravnavi preoblikovanja pravil o državni pomoči v zvezi s storitvami splošnega gospodarskega pomena, ki jih je Komisija sprejela na podlagi členov 106 in 107.

Pravila EU za konkurenco se ne uporabljajo za vse storitve splošnega pomena, temveč le za storitve „gospodarske“ narave, tj. storitve splošnega gospodarskega pomena. Prav tako se pri storitvah splošnega pomena na področju socialne varnosti, ki so lahko gospodarske ali negospodarske, pravila EU za konkurenco uporabljajo samo, kadar so te storitve gospodarske[8]. Poleg tega v skladu s členom 2 Protokola 26:

[D]oločbe Pogodb nikakor ne vplivajo na pristojnost držav članic, da zagotavljajo, naročajo in organizirajo negospodarske storitve splošnega pomena .

Storitve, kot so na primer storitve za varnost zračne plovbe[9] ali nadzor zračnega onesnaženja[10], se za namene pravil konkurence ne obravnavajo kot gospodarske, saj so vezane na izvajanje državnih pristojnosti in izpolnjevanje državne odgovornosti do prebivalstva[11]. V tem smislu se upravljanje sistemov obveznega osnovnega socialnega zavarovanja z izključno socialnim ciljem ne obravnava kot gospodarska dejavnost za namene pravil konkurence[12].

[pic]

Za ponudnike storitev splošnega gospodarskega pomena se prav tako uporabljajo le pravila konkurence na splošno in še zlasti pravila o državni pomoči, kolikor uporaba teh pravil ne ovira izpolnjevanja njihovih nalog. Dejansko je v členu 106(2) PDEU določeno, da:

podjetja, pooblaščena za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, oziroma podjetja, ki imajo značaj dohodkovnega monopola, ravnajo po pravilih iz Pogodb, zlasti po pravilih o konkurenci, kolikor uporaba takšnih pravil pravno ali dejansko ne ovira izvajanja posebnih nalog, ki so jim dodeljene .

3. FINANCIRANJE JAVNIH STORITEV IN NADZOR NAD DRžAVNIMI POMOčMI

Pomemben vidik zagotavljanja javnih storitev so nadomestila, ki jih javni organi morda dodelijo ponudnikom teh storitev za izvedbo njihovih nalog. To je prišlo posebej do izraza v gospodarski in finančni krizi. Kriza ni imela posledic le za številne ljudi po vsej EU, ki so postali bolj odvisni od kakovostnih javnih storitev, temveč je zaradi prizadevanj mnogih držav članic EU za zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja tudi okrepila osredotočanje na gospodarsko učinkovitost javne porabe ter potrebo po spodbuditvi produktivnosti na vseh področjih.

V skladu s členom 106 PDEU mora nalogo nadzorovanja skladnosti takih nadomestil s pravili konkurence izvajati Komisija.

Vendar za državno pomoč ne šteje vsako državno financiranje javnih gospodarskih storitev. V skladu s Sodbo Sodišča v zadevi Altmark [13] državna pomoč ne obstaja, če (1) so obveznosti javne službe jasno določene, (2) so merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, določena objektivno in pregledno, (3) nadomestilo za izvajanje javnih storitev pokriva zgolj stroške in primeren dobiček ter (4) se raven potrebnega nadomestila, kadar podjetje ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, ki omogoča, da se izbere tisti ponudnik, ki lahko te storitve opravlja z najnižjimi stroški za skupnost, določi na podlagi analize stroškov dobro vodenega podjetja v zadevnem sektorju. Če kateri koli od teh pogojev ni izpolnjen, se lahko državni poseg šteje za državno pomoč in ga je treba načeloma priglasiti Evropski komisiji, ki opravi presojo.

Kot je bilo navedeno, sta pravna podlaga za nadzor nad državnimi pomočmi glede nadomestil za storitve splošnega gospodarskega pomena člena 106 in 107 PDEU[14]. V paketu, zlasti v odločbi SSGP in okviru SSGP, je pojasnjena uporaba pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena. V odločbi SSGP so podrobno določeni pogoji, pod katerimi se nadomestila podjetjem za izpolnjevanje obveznosti javnih storitev štejejo za združljiva s pravili o državni pomoči in zato zanje priglasitev Komisiji ni obvezna, v okviru pa so določeni pogoji, pod katerimi lahko Komisija odobri nadomestila, ki niso zajeta v odločbi.

Od leta 2005 se je Komisija pri ocenjevanju velikega števila zadev v zvezi z državnimi pomočmi za storitve splošnega gospodarskega pomena največ opirala ravno na odločbo SSGP in okvir SSGP, ki sta tedaj začela veljati. Poleg odločbe SSGP in okvira SSGP so bila uveljavljena še številna druga panožna pravila o državni pomoči[15].

Pregled paketa spada v delovni program Komisije za leto 2011[16]. Ta pregled je bil omenjen tudi v pismu predsednika Barrosa, priloženem poročilu o stanju v Uniji, ki je bilo naslovljeno na Evropski parlament[17].

4. PREGLED PRAVIL O DRžAVNI POMOčI ZA STORITVE SPLOšNEGA GOSPODARSKEGA POMENA

Splošni cilj preoblikovanja pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena je spodbuditi prispevek slednjih k širšemu gospodarskemu okrevanju EU. Države članice morajo celotnemu prebivalstvu dejansko pod dostopnimi pogoji zagotoviti nekatere storitve (kot so bolnišnična oskrba, izobraževanje, storitve na področju socialne varnosti, pa tudi komunikacije, energetika ali prevoz). Nacionalni, regionalni in lokalni organi so odgovorni ter imajo veliko diskrecijsko pravico pri zagotavljanju, naročanju in organiziranju storitev splošnega gospodarskega pomena. Toda hkrati je učinkovita razporeditev državnih virov za storitve splošnega gospodarskega pomena ključnega pomena za zagotavljanje konkurenčnosti EU in gospodarske kohezije med njenimi državami članicami. Učinkovite in kakovostne javne storitve namreč podpirajo in krepijo rast ter ustvarjanje novih delovnih mest po vsej EU. Storitve na področju socialne varnosti pa zlasti prispevajo k ublažitvi socialnih posledic krize.

4.1. Izid posvetovanja

Skladno z zahtevami iz člena 9 odločbe SSGP in točke 25 okvira SSGP je Komisija opravila obsežno javno posvetovanje. Prejela je predloge držav članic in drugih zainteresiranih strani glede uporabe pravil o državni pomoči na tem področju:

- Komisija je v letih 2008 in 2009 države članice prosila, naj ji poročajo o uporabi sedanjega paketa. Iz poročil je razvidno, da države članice na splošno z zadovoljstvom sprejemajo paket in pravno varnost, ki jo zagotavlja. Namesto popolne prenovitve paketa je večina držav članic menila, da bi bilo treba pregledati le nekatere določbe paketa, da bi se olajšalo ustrezno izvajanje pravil o državni pomoči na različnih ravneh državne uprave.

- Komisija je leta 2010 začela javno posvetovanje o uporabi trenutnega paketa. To posvetovanje je pritegnilo širok izbor organizacij. Komisija je skupno prejela več kot 100 odgovorov. Izražena mnenja se sicer znatno razlikujejo glede na naravo in dejavnost zadevne organizacije, vendar se poslani odgovori vsebinsko na splošno skladajo s poročili, ki so jih predložile države članice.

Službe Komisije hkrati s tem sporočilom objavljajo poročilo, v katerem je opisana praksa Komisije po sedanjih pravilih, navedena so tudi glavna vprašanja, ki so bila poudarjena med posvetovanjem.

Na splošno je postopek posvetovanja potrdil, da so bili obstoječi pravni akti potreben in ustrezen odziv glede na sodbo v zadevi Altmark . Od njunega sprejetja dalje sta se uporabljala v številnih zadevah v zvezi z državno pomočjo. Posvetovanje je tudi pokazalo, da se na nekaterih področjih, npr. v sektorju socialne varnosti, paket ni vedno izvajal, kot je bilo predvideno. Morda se je to dogajalo zaradi nezadostne ozaveščenosti zadevnih organov ter kompleksnosti veljavnega paketa.

Mnoge zainteresirane strani menijo, da je bil s pomočjo obstoječih pravnih aktov dosežen pozitiven napredek k splošnemu cilju povečanja pravne varnosti. Vendar pa izid posvetovanja nakazuje, da so izboljšave še vedno možne. Zlasti je treba oblikovati jasnejše, preprostejše, bolj sorazmerne in učinkovitejše akte, tako da bo uporaba v njih določenih predpisov lažja, kar bo spodbudilo učinkovitejše zagotavljanje kakovostnih storitev splošnega gospodarskega pomena v korist ljudi, ki živijo v EU.

4.2. Ključna načela preoblikovanja

Za izpolnitev teh ciljev namerava Komisija prihodnjo prenovitev pravil na tem področju zasnovati na dveh ključnih načelih:

- povečanje jasnosti : če je mogoče, Komisija ocenjuje možnost dodatne pojasnitve številnih osnovnih konceptov, ki so pomembni pri uporabi pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena, vključno z opredelitvijo področja uporabe teh pravil in pogojev, pod katerimi Komisija odobri pomoč za storitve splošnega gospodarskega pomena[18];

- povečanje raznolikosti in sorazmernosti : Komisija tudi išče načine za bolj raznolik in sorazmeren pristop k različnim vrstam storitev splošnega gospodarskega pomena. Njen cilj je stopnjo nadzora nad državno pomočjo prilagoditi vrsti in obsegu ponujenih storitev. Del te strategije bi lahko bila poenostavitev uporabe pravil za nekatere vrste lokalnih javnih storitev manjšega obsega z omejenim vplivom na trgovino med državami članicami in določene vrste storitev na področju socialne varnosti. Komisija bi lahko istočasno pri obravnavi obsežnih tržnih storitev, ki imajo jasno vseevropsko razsežnost, bolj upoštevala učinkovitost in konkurenčnost[19].

Zato bo cilj preoblikovanja pravil zagotoviti jasen, preprost in učinkovit pravni okvir, da bodo nacionalni, regionalni in lokalni organi lažje zagotovili usklajenost pravil, poleg tega pa bo spodbujal učinkovito opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, na katerih bo temeljilo pametno, trajnostno in vključujoče gospodarstvo.

Preoblikovanje bo v celoti skladno s splošnim ciljem nadzora EU nad državnimi pomočmi, tj. zagotoviti, da države članice izvajajo le take državne pomoči, ki pripomorejo k jasnim ciljem skupnega interesa, da so dobro zasnovane, sorazmerne ter ne izkrivljajo konkurence in trgovine med državami članicami.

4.2.1. Povečanje jasnosti

Službe Komisije so poskušale na različne načine pojasniti pravila o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena. Službe Komisije so, kot je navedeno zgoraj, leta 2007 objavile dokument, v katerem so odgovorile na številna pogosto zastavljena vprašanja. Komisija je poleg tega leta 2008 vzpostavila interaktivno informativno službo, prek katere lahko zainteresirane strani na spletu zastavljajo vprašanja v zvezi s pravili za storitve splošnega gospodarskega pomena in prejmejo odgovore pristojnih služb znotraj Komisije.

Znanje in izkušnje, pridobljeni v teh letih prek interaktivne informativne službe in iz prakse Komisije pri obravnavi zadev, so bili konec leta 2010 objavljeni v posodobljenem dokumentu s pogosto zastavljenimi vprašanji iz leta 2007[20], v katerem je zbranih več kot sto vprašanj glede različnih tem v zvezi s storitvami splošnega gospodarskega pomena. V njem so pojasnjeni številni osnovni koncepti, ki so pomembni pri uporabi pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena, vključno z opredelitvijo področja uporabe teh pravil, pogojev, pod katerimi Komisija odobri pomoč za storitve splošnega gospodarskega pomena, ter povezavo med državno pomočjo in pravili javnega naročanja. Mnoga vprašanja se nanašajo na sektor storitev na področju socialne varnosti, saj so javni organi in ponudniki storitev v tem sektorju pogosto poročali o težavah pri uporabi zadevnih pravil EU. Zainteresirane strani pa še niso imele možnosti, da bi predložile pripombe v zvezi s tem vodnikom kot del postopka posvetovanja o preoblikovanju tega paketa.

Ne glede na to je bilo v tem postopku posvetovanja razkrito, da so razlogi za občasno nepravilno uporabo teh pravil negotovost in nepravilno razumevanje pravil, zlasti osnovnih konceptov glede pravil za storitve splošnega gospodarskega pomena. Želja po večji jasnosti pa ni omejena zgolj na določbe iz paketa, ampak se nanaša tudi na naravo dejavnosti in vprašanje, ali ukrep sploh spada v okvir člena 107 PDEU. Zainteresirane strani so prosile za pojasnitev naslednjih vprašanj, Komisija pa namerava v zvezi z njimi zagotoviti nadaljnja navodila:

- razlika med gospodarskimi in negospodarskimi dejavnostmi po pravilih o državni pomoči ter uvrstitev nekaterih subjektov med podjetja;

- omejitve, ki jih morajo države članice po pravilih o državni pomoči upoštevati pri opredelitvi gospodarskih dejavnosti kot storitev splošnega gospodarskega pomena;

- pogoji, pod katerimi nadomestila za nekatere lokalne storitve splošnega gospodarskega pomena vplivajo na trgovino med državami članicami, zaradi česar spadajo na področje uporabe pravil o državni pomoči;

- zahteve, ki jih morajo javni organi po pravilih o državni pomoči upoštevati pri oddaji izvajanja storitev splošnega gospodarskega pomena podjetju;

- pogoji, pod katerimi nadomestilo za storitve splošnega gospodarskega pomena ne pomeni državne pomoči, ker je z razpisom izbran ponudnik, ki storitev ponudi „po najnižjih stroških za skupnost“, ali ker je zaračunana cena skladna s ceno, ki bi jo zaračunalo učinkovito in dobro vodeno podjetje;

- načini za večje poenotenje uporabe pravil o državni pomoči in pravil javnega naročanja ter

- medsebojni vpliv med pravili iz paketa in drugimi panožnimi pravili za storitve splošnega gospodarskega pomena.

Nekatera od zgoraj navedenih vprašanj izhajajo neposredno iz primarnega prava EU, kakor ga razlaga Sodišče (glej na primer razliko med gospodarskimi in negospodarskimi dejavnostmi). Vloga Komisije je v zvezi s tem omejena na zagotavljanje pojasnil o tem, kako razume in uporablja določbe iz Pogodb. Komisija bo v tem okviru ocenila potrebo po nadaljnjem pojasnjevanju osnovnih konceptov glede pravil o državni pomoči za storitve splošnega gospodarskega pomena, da bi olajšala pravilno uporabo teh pravil.

Poleg tega bo z državami članicami razpravljala o načinih zagotavljanja nadaljnjih praktičnih pojasnitev na terenu, da bodo imeli lokalni akterji in zainteresirane strani od tega čim večjo korist.

4.2.2. Povečanje raznolikosti in sorazmernosti

Sedanji paket pravil se bolj ali manj enotno uporablja za zelo širok izbor gospodarskih panog in akterjev. Komisija namerava v okviru prihodnjega preoblikovanja pravil bolj jasno razločevati med različnimi vrstami storitev, in sicer glede na obseg, v katerem državna pomoč v teh gospodarskih sektorjih povzroča resne nevarnosti za izkrivljanje konkurence na notranjem trgu.

4.2.2.1. Poenostavitev

Lokalne skupnosti organizirajo številne javne storitve v relativno omejenem obsegu, zato imajo le manjši vpliv na trgovino med državami članicami. Nekatere storitve na področju socialne varnosti imajo tudi niz posebnih značilnosti glede strukture financiranja in ciljev, ki se z njimi dosegajo. Eden od načinov za sprejetje bolj raznovrstnega pristopa bi lahko bila poenostavitev uporabe pravil o državni pomoči za te vrste storitev. Komisija si bo na splošno prizadevala, da bodo administrativna bremena, ki jih nosijo zadevni javni organi, sorazmerna z učinkom ukrepa na konkurenco na notranjem trgu. Pri tem bo Komisija presodila, pod katerimi pogoji in v katerih okoliščinah je mogoče nekatere pomoči šteti za ukrepe de minimis [21], za katere vrste storitev in pod katerimi pogoji se ne zahteva posamezna priglasitev državne pomoči ter ali bi bilo treba spremeniti pragove, nad katerimi je treba uporabljati sedanjo odločbo SSGP.

4.2.2.2. Učinkovitost obsežnih tržnih storitev, ki so jim poverjene obveznosti javne službe

Čeprav je Komisija trdno odločena poenostaviti uporabo paketa, kadar je to upravičeno, pa bo skušala tudi zagotoviti kakovostne javne storitve in učinkovito razporeditev državnih virov, s čimer bo čim učinkoviteje preprečila izkrivljanje konkurence na notranjem trgu, kar je eden od bistvenih ciljev preoblikovanja paketa.

Po mnenju Komisije je nevarnost za izkrivljanje konkurence na notranjem trgu še posebej visoka v tistih sektorjih, za katere so značilne obsežne tržne storitve z jasno razsežnostjo po celotni EU, kadar so lahko subjektom poverjene obveznosti javne službe. V nekaterih zadevnih panogah, kot so promet, telekomunikacije, oskrba z energijo in poštne storitve, se to tveganje delno obravnava tudi s panožnimi pravili[22]. Ta panožna pravila se uporabljajo bodisi namesto splošne odločbe SSGP in okvira SSGP (npr. za promet) bodisi skupaj z njima (npr. za poštne storitve).

Po pravilih sedanjega paketa lahko nadomestilo, ki se odobri za zagotavljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, krije stroške, ki jih ima ponudnik, in zmerno stopnjo dobička[23]. Sedanji paket pa ne upošteva, kako so stroški ponudnika storitev splošnega gospodarskega pomena primerljivi s stroški dobro vodenega podjetja. Nekateri stroški, ki jih ponudnikom zagotavljajo države članice, lahko torej nastanejo zaradi nizke stopnje učinkovitosti. To povzroča izkrivljanje delovanja trgov ter lahko ne nazadnje škodi tudi kakovosti storitev in ovira učinkovito zagotavljanje storitev. Poleg tega to ni v skladu s splošnim ciljem javne politike učinkovite porabe javnih sredstev in primerne dodelitve virov.

Komisija torej v okviru sedanjega pregleda proučuje, v kolikšnem obsegu bi bilo treba bolj upoštevati učinkovitost in kakovost pri odločanju o odobritvi ukrepov državne pomoči v zvezi s storitvami splošnega gospodarskega pomena. V to bi lahko bili zajeti tudi ukrepi za doseganje ustrezne preglednosti v zvezi s porabo javnih sredstev za storitve splošnega gospodarskega pomena ali opredelitev in definicija obveznosti storitev splošnega gospodarskega pomena (ob upoštevanju širokega polja diskrecije držav članic v zvezi s tem) ter ukrepi za upoštevanje učinkovitosti v celotnem trajanju pooblastitve za izvajanje storitev splošnega gospodarskega pomena.

5. Naslednji ukrepi

Posvetovanje z Evropskim parlamentom, Svetom, Evropskim ekonomsko-socialnim odborom in Odborom regij ter državami članicami in zainteresiranimi stranmi o osnutkih nove odločbe SSGP in novega okvira SSGP je trenutno načrtovano za julij 2011.

PRILOGA – Pravni akti, ki se uporabljajo za storitve splošnega gospodarskega pomena, po panogah

Okvir iz leta 2005 | Odločba iz leta 2005 | Sporočila o panožni državni pomoči, ki vsebujejo določbe glede SSGP | Zadevna panožna zakonodaja, ki vsebuje določbe glede SSGP |

Kopenski promet | ni relevantno, za to področje se uporablja člen 93 PDEU | ni relevantno, za to področje se uporablja člen 93 PDEU | Smernice za prevoznike v železniškem prometu[24] | Uredba o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza[25] |

Zračni promet | ni relevantno | se uporablja[26] | Smernice za zračni promet[27] Državne pomoči v letalskem sektorju[28] | Uredba o opravljanju zračnih prevozov[29] Direktiva o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe[30] |

Pomorski promet | ni relevantno | se uporablja[31] | Sporočilo o družbah za upravljanje ladij[32] Sporočilo o pomorskih avtocestah[33] Sporočilo o pomorskem prometu[34] | Uredba o kabotaži[35] |

Radiodifuzija | ni relevantno, toda načela sektorskega Sporočila[36] so podobna | se uporablja, kolikor so izpolnjeni pogoji iz člena 2(1)(a) Odločbe[37] | Sporočilo o storitvah javne radiodifuzije[38] |

Telekomunikacije, vključno s širokopasovnimi storitvami | se uporablja, skupaj s smernicami | se uporablja | Smernice za hitro postavitev širokopasovnih omrežij[39] | Okvirna direktiva[40] Direktiva o univerzalni storitvi[41] |

Poštne storitve | se uporablja[42] | se uporablja, vendar na splošno ni relevantno zaradi pragov | Tretja poštna direktiva (od leta 2011 naprej)[43] |

Energija | se uporablja | se uporablja | tretji energetski paket zajema: Direktiva o trgu z električno energijo[44] Direktiva o trgu z naravnim plinom[45] |

Zdravstvo | se uporablja | uporablja se za bolnišnice ne glede na pragove[46] |

Socialna stanovanja | se uporablja | uporablja se ne glede na pragove[47] |

Socialno varstvo | se uporablja | se uporablja |

[1] Odločba Komisije 2005/842/ES z dne 28. novembra 2005 o uporabi člena 86(2) Pogodbe ES za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, dodeljene nekaterim podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitev splošnega gospodarskega pomena, UL L 312, 29.11.2005, str. 67.

[2] Okvir Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, UL C 297, 29.11.2005, str. 4.

[3] Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom „K aktu za enotni trg: Za visokokonkurenčno socialno tržno gospodarstvo 50 predlogov za izboljšanje skupnega dela, poslovanja in izmenjav“, COM(2010) 608 konč./2 z dne 11. novembra 2010.

[4] Člen 1 Protokola št. 26 k Pogodbi.

[5] Za opis storitev splošnega pomena na področju socialne varnosti glej Sporočilo Komisije – Izvajanje programa Skupnosti iz Lizbone: Socialne storitve splošnega pomena v Evropski uniji (COM(2006) 177 konč. z dne 26. aprila 2006).

[6] Natančneje je v členu 14 PDEU določeno: „Brez poseganja v … in člene 93, 106, in 107 …“. Zato je potrjeno, da se pri storitvah splošnega gospodarskega pomena uporabljajo te določbe in ukrepi, ki so bili sprejeti na tej podlagi.

[7] Glej poglavje 2 spodaj.

[8] V Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru Regij – Spremni dokument k Sporočilu: „Enotni trg za Evropo 21. stoletja“, Storitve splošnega interesa, vključno s socialnimi storitvami splošnega interesa: nova evropska zaveza (COM(2007) 725 konč.) Komisija navaja: „Negospodarske storitve: te storitve, ki tradicionalno spadajo pod pristojnost države, kot so policija, sodstvo in zakonsko določeni sistemi socialne varnosti, niso predmet posebne zakonodaje EU in niso zajete s pravili o notranjem trgu in konkurenci iz Pogodbe. Nekateri vidiki organizacije teh storitev bi lahko bili urejeni z drugimi pravili Pogodbe, kot je načelo nediskriminacije.“

[9] Sodba z dne 19. januarja 1994 v zadevi SAT Fluggesellschaft, C-364/92, Recueil, str. I-43.

[10] Sodba z dne 18. marca 1997 v zadevi Diego Calě & Figli, C-343/95, Recueil, str. I-1547.

[11] V spodnji shemi so zgolj ponazorjeni različni koncepti, ne skuša pa prikazati obsega gospodarskega oziroma negospodarskega sektorja.

[12] Sodba z dne 17. februarja 1993 v zadevi Poucet in Pistre, C-159/91, Recueil, str. I-637; sodba z dne 22. januarja 2002 v zadevi Cisal in INAIL, C-218/00, Recueil, str. I-691, točke 43-48; sodba z dne 16. marca 2004 v združenih zadevah AOK Bundesverband, C-264/01, C-306/01, C-354/01 in C-355/01, Recueil, str. I-2493, točke 51-55. Shema mora delovati skladno z načelom solidarnosti in zagotavljati zdravstveno zavarovanje neodvisno od prispevkov. Vendar je Sodišče menilo, da se lahko uporabljajo druge določbe iz Pogodbe (npr. pravila o notranjem trgu), glej sodbo z dne 5. marca 2009 v zadevi Kattner, C-350/07, ZOdl., str. I-1513.

[13] Sodba z dne 24. julija 2003 v zadevi Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, C-280/00, Recueil, str. I-7747.

[14] Člen 14 PDEU se uporablja brez poseganja v te določbe.

[15] Glej Prilogo k temu sporočilu.

[16] Priloga 1 k sporočilu Komisije COM(2010) 623, Delovni program Komisije za leto 2011, 27.10.2010, str. 4.

[17] Sporočilo za javnost Memo/10/393, Pismo predsednika Barrosa evropskim poslancem, 7.9.2010.

[18] Glej oddelek 4.2 v nadaljevanju.

[19] Glej oddelek 4.3 v nadaljevanju.

[20] SEC(2010) 1545 konč. z dne 7. decembra 2010.

[21] Uredba Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis, UL L 379, 28.12.2006.

[22] Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza ter o razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 1191/69 in št. 1107/70, UL L 315, 3.12.2007, str. 1; Uredba (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti, UL L 293, 31.10.2008, str. 3; Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, UL L 52, 27.2.2008, str. 3; Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami.

[23] Glej člen 5 odločbe SSGP in oddelek 2.4 okvira SSGP.

[24] Sporočilo Komisije C(2008) 184, Smernice Skupnosti o državnih pomočeh za prevoznike v železniškem prometu, UL C 184, 22.7.2008, str. 13–31.

[25] Uredba (ES) št. 1370/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o javnih storitvah železniškega in cestnega potniškega prevoza, UL L 315, 3.12.2007, str. 1–13. V tej uredbi so opredeljeni pogoji, pod katerimi je dovoljeno dodeliti nadomestilo v skladu s številnimi zahtevami, med katerimi je navadno obveznost razpisnega postopka, in pod katerimi se takšne dodelitve lahko izvzamejo iz obveznosti priglasitve.

[26] Ponudniki storitev splošnega gospodarskega pomena v tej panogi so lahko izvzeti, če dosežejo splošne pragove (100 milijonov EUR prometa, 30 milijonov EUR nadomestila) ali specifične pragove na podlagi števila potnikov.

[27] Sporočilo Komisije z dne 9. decembra 2005, Smernice Skupnosti o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč, UL C 312, 9.12.2005, str. 1.

[28] Uporaba členov 92 in 93 Pogodbe ES in člena 61 Sporazuma EGP za državne pomoči v letalskem sektorju, UL C 350, 10.12.1994, str. 5–20.

[29] Uredba (ES) št. 1008/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. septembra 2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti, UL L 293, 31.10.2008, str. 3–18.

[30] Direktiva Sveta 96/67/ES z dne 15. oktobra 1996 o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti, UL L 272, 25.10.1996, str. 36.

[31] Ponudniki storitev splošnega gospodarskega pomena v tej panogi so lahko izvzeti, če dosežejo splošne pragove (100 milijonov EUR prometa in 30 milijonov EUR nadomestila) ali specifične pragove na podlagi števila potnikov.

[32] Sporočilo Komisije o usmerjanju državnih pomoči za družbe za upravljanje ladij, UL C 132, 11.6.2009, str. 6.

[33] Sporočilo Komisije o smernicah za državno pomoč, ki dopolnjuje finančna sredstva Skupnosti za vzpostavitev pomorskih avtocest, UL C 317, 12.12.2008, str. 10.

[34] Sporočilo Komisije C(2004) 43, Smernice Skupnosti o državnih pomočeh za prevoze po morju, UL C 13, 17.1.2004, str. 3.

[35] Uredba Sveta (EGS) št. 3577/92 z dne 7. decembra 1992 o uporabi načela prostega pretoka storitev v pomorskem prometu med državami članicami (pomorska kabotaža), UL L 364, 12.12.1992, str. 7–10.

[36] Sporočilo Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiotelevizije, UL C 257, 27.10.2009, str. 1–14. V tem sporočilu je pojasnjeno, kako Komisija uporablja osnovna načela iz Protokola št. 29 o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah, priloženem PEU in PDEU.

[37] Kakor je določeno v odstavku 19 Sporočila o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiotelevizije, UL C 257, 27.10.2009, str. 4.

[38] Sporočilo Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiodifuzije, UL C 257, 27.10.2009, str. 1–1; Sporočilo Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiodifuzije, UL C 320, 15.11.2001, str. 5.

[39] Sporočilo Komisije, Smernice Skupnosti o uporabi pravil o državni pomoči v zvezi s hitro postavitvijo širokopasovnih omrežij, UL C 235, 30.9.2009, str. 7.

[40] Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, UL L 108, 24.4.2002, str. 33–50.

[41] Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, UL L 108, 24.4.2002, str. 51–77.

[42] Opozarjamo, da je treba v skladu s točko 4 okvira SSGP upoštevati strožja pravila iz panožnih direktiv (ki bodo začele veljati leta 2011).

[43] Direktiva 2008/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o spremembi Direktive 97/67/ES glede popolnega oblikovanja notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti, UL L 52, 27.2.2008, str. 3;

[44] Direktiva 2009/72/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 2003/54/ES, UL L 211, 14.8.2009, str. 55.

[45] Direktiva 2009/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o skupnih pravilih notranjega trga z zemeljskim plinom in o razveljavitvi Direktive 2003/55/ES, UL L 211, 14.8.2009, str. 94.

[46] Člen 2(b) odločbe SSGP.

[47] Člen 2(b) odločbe SSGP.