Zadevna uredba Sveta dodeljuje ribolovne možnosti državam članicam. Ob upoštevanju člena 16(6) in (7) ter člena 17 Uredbe (EU) št. 1380/2013 lahko države članice po lastni presoji dodelijo takšne možnosti regijam ali gospodarskim subjektom v skladu z merili iz navedenih členov. Zato imajo države članice na voljo obsežen manevrski prostor za odločitve v zvezi z družbenim/gospodarskim modelom za izkoriščanje dodeljenih ribolovnih možnosti, ki so ga same izbrale.

Predlagani ukrepi so oblikovani v skladu s cilji in pravili skupne ribiške politike ter so skladni s politiko Unije o trajnostnem razvoju.

Cilj tega predloga je za leto 2019 za gospodarsko najpomembnejše staleže rib v Baltskem morju določiti ribolovne možnosti za države članice. Zaradi poenostavitve in pojasnitve odločitev o letnih TAC in kvotah so ribolovne možnosti v Baltskem morju od leta 2006 določene v ločeni uredbi.

Uredba (EU) 2016/1139 z dne 6. julija 2016 o vzpostavitvi večletnega načrta upravljanja za staleže trske, sleda in papaline v Baltskem morju ter za ribištvo, ki izkorišča te staleže, določa tudi razpone vrednosti ribolovne umrljivosti, ki so v tem predlogu uporabljeni za doseganje ciljev skupne ribiške politike, zlasti za doseganje in ohranjanje največjega trajnostnega donosa.

V skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki se izkoriščanje živih morskih bioloških virov izvaja na način, ki dovoljuje obnavljanje in ohranjanje populacij izlovljenih vrst nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. Pomembno orodje za dosego tega cilja je letno določanje ribolovnih možnosti v obliki celotnih dovoljenih ulovov (v nadaljnjem besedilu: TAC) in kvot.

Odločitve, sprejete v preteklih letih glede ribolovnih možnosti v Baltskem morju, so bile že uspešne pri uskladitvi ribolovne umrljivosti z največjim trajnostnim donosom za vse staleže, razen enega, in pri obnovitvi staležev ter ponovnem uravnoteženju ribolovne zmogljivosti in ribolovnih možnosti. Vendar je še vedno potreben napredek, da se obnovijo vsi staleži, saj so nekateri še vedno pod varnimi mejami biomase, in se za vse staleže doseže ulov v skladu z največjim trajnostnim donosom.

Predlog je del dolgoročnega pristopa, s katerim se raven ribolova prilagodi dolgoročnim trajnostnim ravnem in na teh ravneh ohranja. Rezultat takega pristopa bo stabilen ribolovni pritisk, višje kvote in s tem izboljšanje prihodkov ribičev in njihovih družin. Pričakuje se, da bo povečano iztovarjanje koristilo ribiškemu sektorju, potrošnikom in predelovalni industriji ter maloprodajnemu sektorju, pa tudi pomožnim dejavnostim, vezanim na gospodarski in rekreacijski ribolov.

Posvetovanja s Svetovalnim svetom za Baltsko morje (BSAC) so potekala na osnovi sporočila Komisije o posvetovanju o ribolovnih možnostih za leto 2019 v okviru skupne ribiške politike (COM(2018) 452 final). Znanstveno osnovo predloga je pripravil Mednarodni svet za raziskovanje morja (v nadaljnjem besedilu: ICES). V predlogu so bila obravnavana in v čim večji meri upoštevana predhodna stališča o vseh zadevnih staležih rib, in sicer tako, da niso v nasprotju z obstoječimi politikami in ne povzročajo poslabšanja stanja ranljivih virov.

Ta predlog za države članice nima novih finančnih posledic. Svet sprejme to uredbo vsako leto, javna in zasebna sredstva za njeno izvajanje pa že obstajajo.

Z Uredbo Sveta (ES) št. 847/96 so bili določeni dodatni pogoji za vsakoletno upravljanje TAC, vključno z določbami glede prilagodljivosti iz členov 3 in 4 za previdnostne oziroma analitske staleže. V skladu s členom 2 navedene uredbe Svet pri določanju TAC odloči, za katere staleže se člena 3 in 4 ne uporabljata, zlasti na podlagi biološkega statusa staležev. Nedavno je bil s členom 15(9) Uredbe (EU) št. 1380/2013 uveden mehanizem prilagodljivosti za vse staleže, za katere velja obveznost iztovarjanja. Da bi se torej izognili prekomerni prilagodljivosti, ki bi razvrednotila načelo razumnega in odgovornega izkoriščanja živih morskih bioloških virov ter ovirala doseganje ciljev skupne ribiške politike, bi bilo treba pojasniti, da se člena 3 in 4 Uredbe (ES) št. 847/96 uporabljata le, kadar države članice ne uporabljajo vsakoletne prilagodljivosti iz člena 15(9) Uredbe (EU) št. 1380/2013.

TAC za morsko ploščo ustreza kombinaciji mnenja na podlagi največjega trajnostnega donosa za stalež v podrazdelkih od 21 do 23 in pristopa ICES pri staležih z omejenimi podatki za stalež v podrazdelkih od 24 do 32. TAC za lososa v Finskem zalivu in trsko iz vzhodnega Baltskega morja ustrezata pristopu, ki ga je oblikoval ICES in se uporablja za staleže z omejenimi podatki.

V skladu s členom 5(2) Uredbe 2016/1139 se sprejmejo vsi ustrezni popravni ukrepi, da se zagotovi hitra vrnitev zadevnega staleža na raven, ki omogoča največji trajnostni donos, če znanstveno mnenje kaže, da je stalež pod najnižjo referenčno točko za drstitveno biomaso iz stolpca A Priloge II. Da bi dosegli tako raven, se ribolovne možnosti za zadevni stalež določijo na ravni, ki je skladna z ribolovno umrljivostjo, nižjo od razpona, določenega v stolpcu B Priloge I k Uredbi 2016/1139. Komisija ob upoštevanju zmanjšanja biomase sleda iz zahodnega Baltskega morja predlaga, da se uporabi člen 4(3) Uredbe 2016/1139 in TAC določi na nižji ravni od ravni iz stolpca A Priloge I. To ustreza TAC v višini 6 404 tone (–63 %), da se omogoči hitrejša obnova staleža, saj takšna raven TAC po mnenju ICES omogoča povečanje biomase za 9,3 % do leta 2019.

Predlagana TAC za staleža sleda iz Riškega zaliva in Botnijskega zaliva ter predlagani TAC za papalino, trsko iz zahodnega Baltskega morja in lososa iz osrednjega morskega bazena ustrezajo razponu ribolovne umrljivosti zaradi največjega trajnostnega donosa iz člena 4(2) in stolpca A Priloge I k Uredbi (EU) 2016/1139. TAC za sleda iz osrednjega Baltskega morja določa raven, ki ustreza razponu ribolovne umrljivosti iz člena 4(4) in stolpca B Priloge I k navedeni uredbi, da se omejijo razlike v ribolovnih možnostih med zaporednimi leti. Za sleda iz zahodnega Baltskega morja je velikost staleža, ki jo je ocenil ICES, pod najnižjo referenčno točko za biomaso drstitvenega staleža (MSY Btrigger), kot je opredeljena v stolpcu A Priloge II k Uredbi (EU) 2016/1139. Poleg tega je po ponovni oceni ustreznih referenčnih točk, ki jo je opravil ICES, v skladu z najnovejšim mnenjem ICES velikost staleža pod mejno referenčno točko za biomaso (Blim).

Kadar je ustrezno, so se za določitev kvot EU za staleže, ki si jih Unija deli z Rusko federacijo, zadevne količine teh staležev odštele od TAC, ki jih je predlagal ICES. TAC in kvote, dodeljeni državam članicam, so navedeni v Prilogi k Uredbi.

Ribolovne možnosti so predlagane v skladu s členom 16(1) (v zvezi z načelom relativne stabilnosti) in členom 16(4) (v zvezi s cilji skupne ribiške politike in pravili iz večletnih načrtov) Uredbe (EU) št. 1380/2013 z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki.

Novi večletni načrt za ribištvo v Baltskem morju je začel veljati 20. julija 2016. Na podlagi določb tega načrta se ribolovne možnosti določijo v skladu s cilji načrta in so v skladu s ciljnimi ravnmi ribolovne umrljivosti, določenimi v njem. V primerih, ko je biomasa staleža nižja od referenčnih točk, določenih v načrtu, se ribolovne možnosti določijo na ravni, ki ustreza ribolovni umrljivosti, ki se sorazmerno zmanjša ob upoštevanju zmanjšanja biomase staleža.

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43(3) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju naslednjega:

(1)Člen 6 Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta določa, da je treba sprejeti ohranitvene ukrepe ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih, tehničnih in gospodarskih mnenj, po potrebi vključno s poročili, ki jih pripravijo Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (v nadaljnjem besedilu: STECF) ter drugi posvetovalni organi, kot tudi glede na prejeta mnenja svetovalnih svetov za zadevna geografska območja ali področja pristojnosti in skupna priporočila držav članic.

(2)Svet je zadolžen za sprejetje ukrepov o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti, po potrebi vključno z nekaterimi pogoji, ki so funkcionalno povezani s tem. Ribolovne možnosti bi bilo državam članicam treba dodeliti tako, da se zagotovi relativna stabilnost ribolovnih dejavnosti za vsako državo članico za vsak stalež rib ali ribištvo in da se upoštevajo cilji skupne ribiške politike iz Uredbe (EU) št. 1380/2013.

(3)Člen 2 Uredbe (EU) št. 1380/2013 določa, da je cilj skupne ribiške politike doseči raven izkoriščanja največjega trajnostnega donosa do leta 2015, kjer je to mogoče, vendar pa postopoma najpozneje do leta 2020.

(4)Celotne dovoljene ulove (v nadaljnjem besedilu: TAC) bi bilo zato v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 treba določiti na podlagi razpoložljivega znanstvenega mnenja, in sicer ob upoštevanju bioloških in družbeno-gospodarskih vidikov, pri čemer se zagotovi poštena obravnava med ribiškimi sektorji, ter ob upoštevanju mnenj, izraženih med posvetovanjem z zainteresiranimi stranmi.

(5)Uredba (EU) 2016/1139 Evropskega parlamenta in Sveta vzpostavlja večletni načrt za staleže trske, sleda in papaline v Baltskem morju ter za ribištvo, ki izkorišča te staleže (v nadaljnjem besedilu: načrt). Cilj tega načrta je zagotoviti, da se z izkoriščanjem živih morskih bioloških virov populacije izlovljenih vrst obnavljajo in ohranjajo nad ravnmi, ki omogočajo največji trajnostni donos. V ta namen je treba za zadevne staleže čim prej doseči razpone ciljne ribolovne umrljivosti, in sicer postopoma do leta 2020. Primerno je, da se omejitve ulova za leto 2019 za staleže trske, sleda in papaline v Baltskem morju določijo v skladu s cilji načrta.

(6)Mednarodni svet za raziskovanje morja (v nadaljnjem besedilu: ICES) je navedel, da je biomasa sleda iz zahodnega Baltskega morja v podrazdelkih od 20 do 24 pod referenčnimi točkami ohranjanja za biomaso drstitvenega staleža, kot so določene v stolpcu A Priloge II k Uredbi 2016/1139. V skladu s členom 5(2) navedene uredbe se sprejmejo vsi ustrezni popravni ukrepi, da se zagotovi hitra vrnitev zadevnega staleža na raven, ki omogoča največji trajnostni donos. V ta namen je treba glede na pričakovani učinek popravnih ukrepov upoštevati časovni načrt za uresničitev ciljev skupne ribiške politike na splošno, zlasti pa načrta, pri čemer je treba upoštevati cilje doseganja gospodarskih in socialnih koristi ter koristi zaposlovanja, kot je določeno v členu 2 Uredbe (EU) št. 1380/2013. Glede na to in v skladu s členom 4(3) Uredbe (EU) 2016/1139 je primerno, da se ribolovne možnosti za sleda iz zahodnega Baltskega morja določijo pod razponom ribolovne umrljivosti iz stolpca A Priloge I k navedeni uredbi, saj je pri taki ravni upoštevano zmanjšanje biomase.

(7)Glede staleža trske iz zahodnega Baltskega morja znanstveno mnenje kaže, da rekreacijski ribolov znatno prispeva k skupni ribolovni umrljivosti navedenega staleža. Ob upoštevanju trenutnega stanja navedenega staleža je primerno ohraniti dnevno omejitev ulova na ribiča. To ne posega v načelo relativne stabilnosti, ki velja za dejavnosti gospodarskega ribolova.

(8)Kar zadeva stalež trske iz vzhodnega Baltskega morja, ICES še ni mogel določiti bioloških referenčnih točk, potem ko je prišlo do sprememb v biologiji staleža. Zato je primerno, da se kot prispevek k doseganju ciljev načrta TAC za trsko iz vzhodnega Baltskega morja določi v skladu s previdnostnim pristopom, kot je določeno v členu 9(2) Uredbe (EU) št. 1380/2013.

(9)Za uporabo ribolovnih možnosti, določenih v tej uredbi, veljajo določbe Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009, zlasti členov 33 in 34 Uredbe o evidentiranju ulova in ribolovnega napora ter prenosu podatkov o izčrpanju ribolovnih možnosti Komisiji. Zato bi bilo v tej uredbi treba določiti oznake za pošiljanje podatkov o iztovarjanju staležev v skladu s to uredbo, ki jih morajo države članice uporabiti pri pošiljanju podatkov Komisiji.

(10)Z Uredbo Sveta (ES) št. 847/96 so bili določeni dodatni pogoji za vsakoletno upravljanje TAC, vključno z določbami glede prilagodljivosti iz členov 3 in 4 za previdnostne in analitske TAC. V skladu s členom 2 navedene uredbe Svet pri določanju TAC odloči, za katere staleže se člena 3 ali 4 ne uporabljata, zlasti na podlagi biološkega statusa staležev. Pred kratkim je bil s členom 15(9) Uredbe (EU) št. 1380/2013 uveden mehanizem vsakoletne prilagodljivosti za vse staleže, za katere velja obveznost iztovarjanja. Da bi se torej izognili prekomerni prilagodljivosti, ki bi razvrednotila načelo razumnega in odgovornega izkoriščanja živih morskih bioloških virov, ovirala doseganje ciljev skupne ribiške politike in poslabšala biološki status staležev, bi bilo treba določiti, da se člena 3 in 4 Uredbe (ES) št. 847/96 za analitske TAC uporabljata le, kadar se ne uporablja vsakoletna prilagodljivost iz člena 15(9) Uredbe (EU) št. 1380/2013.

(11)Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti in ribičem Unije zagotovili preživetje, bi bilo treba to uredbo uporabljati od 1. januarja 2019. Ta uredba bi morala zaradi nujnosti začeti veljati nemudoma po objavi –

SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

Ta uredba določa ribolovne možnosti za nekatere staleže rib in skupine staležev rib v Baltskem morju za leto 2019.