Objava spremenjenega enotnega dokumenta po odobritvi manjše spremembe v skladu z drugim pododstavkom člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012

(2023/C 30/12)

Evropska komisija je odobrila to manjšo spremembo v skladu s tretjim pododstavkom člena 6(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 664/2014 (1).

Zahtevek za odobritev te manjše spremembe je na voljo za vpogled v zbirki podatkov Komisije eAmbrosia.

ENOTNI DOKUMENT

„AZAFRÁN DE LA MANCHA“

EU št.: PDO-ES-0112-AM02 – 22.4.2022

ZOP (x) ZGO ( )

1. Ime

„Azafrán de la Mancha“

2. Država članica ali tretja država

Španija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1. Vrsta proizvoda

Skupina 1.8 Ostali proizvodi iz Priloge I k Pogodbi (začimbe itn.)

3.2. Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz točke 1

Žafran (Crocus sativus L.) je gomoljasta rastlina, ki spada v družino perunikovk (Iridaceae). Kroglasti stebelni gomolj je mesnat in v premer meri 2 cm do 3 cm, pokrivajo pa ga kostanjevo rjavo-sivkaste mrežaste membrane. Med oktobrom in novembrom iz vsakega gomolja zrastejo eden do trije cvetovi, ki imajo cevasto obliko, potem pa se odprejo v bledovijoličasto-škrlatni stožec. To je žafranov cvet, ki ima dolge, ozke cvetne liste, ki se sčasoma odprejo in razkrijejo njegovo notranjost.

V notranjosti je plodnica, iz katere rastejo trije rumeni prašniki in bel filament, ter vrat, ki se razdeli v tri rdeča vlakna ali stigme: žafranove nitke.

Žafran „Azafrán de la Mancha“ je zlahka prepoznaven, ker njegove rdeče stigme vidno segajo iz cveta, vrat pa je krajši kot pri cvetovih drugih sort.

Razmerje med dolžino stigme in dolžino vratu mora biti večje od ena, pri čemer je vrednost odstopanja 1 %.

Stigma ne sme biti krajša od 22 mm, pri čemer je vrednost odstopanja 1 %.

Vsebnost cvetličnih ostankov (vratovi, ki so se ločili od svojih stigem, prašniki, cvetni prah in deli cvetov ali plodnice) ne sme presegati 0,5 % skupne teže. Dovoljena vsebnost tujih snovi je največ 0,1 %. Tuja snov je kateri koli rastlinski ostanek, ki ne izvira iz žafranovega cveta: minerali (pesek, prst in/ali prah), mrtve žuželke ali njihovi deli itd.

Proizvod ne sme vsebovati plesni ali živih žuželk.

Organoleptične lastnosti

Aroma: zaznavna izključno pri postopku sušenja, intenzivna in prodorna, z rahlim vonjem zrele koruze ali posušene šopulje s cvetličnim pridihom.

Vohalno-okušalna zaznava (v obliki poparka): dolgo trajajoč in blag okus, ki je sprva grenek, z obstojnim pookusom, ki spominja na zrelo koruzo in postopek sušenja.

Kemijske lastnosti

Analitski parameter: vlažnost in hlapne snovi

Nepakirani žafran: 7–9 %

Pakirani žafran: < 11 % (m/m)

Analitski parameter: skupaj pepel

Nepakirani žafran: —

Pakirani žafran: < 8 % (m/m)

Analitski parameter: v kislini netopen pepel

Nepakirani žafran: —

Pakirani žafran: < 1 % (m/m)

Analitski parameter: etrski ekstrakt

Nepakirani žafran: —

Pakirani žafran: 3,5–14,5 % (m/m)

Analitski parameter: v mrzli vodi topen ekstrakt

Nepakirani žafran: —

Pakirani žafran: < 65 % (m/m)

Analitski parameter: barvna moč1

Nepakirani žafran: > 200

Pakirani žafran: > 200

Analitski parameter: aromatična moč2

Nepakirani žafran: > 20

Pakirani žafran: > 20

Analitski parameter: grenkoba (pikrokrokin)3

Nepakirani žafran: > 70

Pakirani žafran: > 70

Analitski parameter: vsebnost safranala4

Nepakirani žafran: > 65 %

Pakirani žafran: > 65 %

1 Izražena kot neposredno merjena absorpcija pri 440 nm suhe teže.

2 Izražena kot neposredno merjena absorpcija pri 330 nm suhe teže.

3 Izražena kot neposredno merjena absorpcija pri 257 nm suhe teže.

4 Izražena kot delež skupne vsebnosti hlapnih snovi.

3.3. Krma (samo za proizvode živalskega izvora) in surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4. Posebne faze proizvodnje, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

—

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn. proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

—

3.6. Posebna pravila za označevanje proizvoda, za katerega se uporablja registrirano ime

Na etiketi mora biti naslednja slika v opredeljenih barvah. Številka XXYYYYYYYY je alfanumerična oznaka, v kateri XX predstavljata dve črki abecede, ki pomenita leto proizvodnje žafrana, YYYYYYYY pa je številka, ki opredeljuje embalažo.

Na embalaži, v katero se pakira zaščiteni žafran za prehrano, je žig jamstva, etiketa ali oštevilčena sekundarna etiketa, ki jo izda nadzorni organ tako, da se ne more ponovno uporabiti.

4. Jedrnata opredelitev geografskega območja

Območje, ki ga zajema označba, se razteza od osrednje regije Kastilja - Manča proti jugovzhodu.

Središče območja označbe vključuje okrožja Manče v provincah Toledo, Ciudad Real, Cuenca in Albacete.

5. Povezava z geografskim območjem

Žafran so v Španijo zanesli med arabsko vladavino. V 8. in 9. stoletju ga je uporabljal izključno višji srednji sloj iz Andaluzije. Arabske jedi so se začinile s številnimi zelišči, zato so se ta gojila v vsakem sadovnjaku, med katerimi so bile glavne sorte orientalska kumina, navadna kumina, črna kumina, kreša, sladki janež, komarček, zvezdasti janež, koriander, gorčica, meta, poprova meta in peteršilj. Najpomembnejša začimba za arabsko gospodarstvo pa je bila žafran, ki se je v večini jedi uporabljal kot bistveno barvilo in začimba.

Delo iz poznejšega obdobja z naslovom Cultivo del azafrán en la Solana (Gojenje žafrana v občini La Solana) avtorja J. A. López de la Osa (iz leta 1897) zagotavlja pisne dokaze o gojenju žafrana v pokrajini Manča. Delo vključuje informacije o tej kulturi iz obdobja pred 100 leti in se sklicuje na sodni popis iz leta 1720, v katerem je omenjen tudi žafran. V prvi tretjini 19. stoletja se je v pokrajini Manča prideloval najkakovostnejši žafran v Španiji, pri čemer so bili zabeleženi največji donosi na hektar suhe površine. Starodavna tradicija gojenja žafrana je zelo dobro dokumentirana v mestih Pedro Muñoz, Campo de Criptana in Manzanares (Ciudad Real), v mestih Lillo, Madridejos, Villacañas, Villanueva de Alcardete in Cabezamesada (Toledo) ter v mestu Montilla del Palancar (Cuenca).

Najboljši dokazi o močni zgodovinski povezavi med pokrajino Manča in žafranom pa so številne kulturne tradicije na območju.

Podobno kot vse dejavnosti, ki so globoko zakoreninjene v posamezno družbo, se je z gojenjem žafrana razvilo njemu lastno bogato besedišče. Delo El léxico del azafrán en el habla manchega (Leksikon o žafranu v manški govorici) avtorjev M. Núñez in J. C. Conde (Al-Basit: Revista de Estudios Albacetenses, 28, Albacete, 1991) vključuje širok nabor z žafranom povezanih izrazov, ki so bili zbrani v raziskavah, izvedenih v provinci Albacete. Tradicija gojenja žafrana v pokrajini Manča se odraža v folklori, značilni za pokrajino, tradicionalnem regionalnemu plesu, posvečenem proizvodu, ter pesmih in pregovorih. Je tudi podlaga za opereto z naslovom La rosa del azafrán (Žafranov cvet) (libreto sta napisala F. Romero in G. Fernández Shaw, glasbo Jacinto Guerrero, opereta pa je bila prvič uprizorjena v Madridu leta 1930).

Omeniti je treba tudi, da obstajajo priročniki z navodili, ki opisujejo tehnike gojenja in proizvodnje, kot sta navedeno delo avtorja J. A. López de la Osa in El azafranero práctico (Praktične tehnike gojenja žafrana) avtorja L. Jiménez Martín (Albacete: Imprenta Eduardo Miranda, 1900).

Pomen te rastline v tradicionalni kulturi kažejo tudi Fiesta de la Rosa del Azafrán (Festival žafranovega cveta), ki poteka v občini Consuegra (Toledo), tekmovanje v lupljenju žafrana ob prazniku svetega zavetnika v občini La Solana (Ciudad Real) in Festival de la Rosa del Azafrán (Festival žafranovega cveta) v občini Santa Ana (Albacete).

Nazadnje, jasen znak tradicionalne narave in gospodarskega pomena tega pridelka je običaj, ki je še vedno prisoten v nekaterih vaseh v pokrajini Manča, in sicer novo poročenim parom poklonijo nekaj žafranovih niti, ki so simbol želje po blaginji.

Sklic na objavo specifikacije proizvoda

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/AM01_PC_Azafran_de_La_Mancha.pdf

(1) UL L 179, 19.6.2014, str. 17.