Bruselj, 16.12.2004

KOM(2004) 810 končno

Predlog

ODLOČBA SVETA

o določitvi učinkov pristopa Češke in Poljske na udeležbo Evropske skupnosti v Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Odre pred onesnaženjem in Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Labe

(predložena s strani Komisije)

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Pristop novih držav članic 1. maja 2004 je z dveh vidikov spremenil položaj čezmejnih porečij, ki so skupna državam članicam EU in tretjim državam.

Zaradi prestavitve meja EU proti vzhodu je prva posledica potreba po vzpostavitvi odnosov z našimi novimi sosedi na temo čezmejnih rek. Zato bo treba proučiti izvedljivost in načine morebitne udeležbe Evropske skupnosti v obstoječih ali novih mednarodnih sporazumih o čezmejnih porečjih in vodotokih na vzhodu Evrope.

Druga takojšnja posledica je bistvena sprememba položaja tistih mednarodnih rek, ki od širitve tečejo v celoti znotraj ozemlja EU. V tem položaju sta porečji Odre in Labe.

Evropska skupnost je pogodbenica Konvencije o Mednarodni komisiji za varstvo Odre pred onesnaženjem[1] in Konvencije o Mednarodni komisiji za varstvo Labe[2] (v nadaljnjem besedilu „Konvenciji o Odri in Labi“).

V obeh primerih je bila udeležba Skupnosti potrebna, ker sta bili Konvenciji sklenjeni s tretjimi državami in sta obravnavali vprašanja s področja okoljske politike ES. Povezanost z zakonodajo Skupnosti je namreč izredno tesna in Konvenciji sta se izkazali kot pomembno orodje za spodbujanje ciljev okvirne direktive o vodah na Poljskem in Češkem pred začetkom procesa pristopa teh držav k EU.

Z datumom pristopa Poljske in Češke so vse države pogodbenice Konvencij o Odri in Labi postale države članice EU. Zaradi te bistvene spremembe okoliščin ta odločba proučuje konec pravnega razmerja med Evropsko skupnostjo in tema dvema konvencijama.

Širitev Evropske unije je korenito spremenila pravna razmerja med pogodbenicami. Pristop je omogočil doseganje ciljev politike na podlagi ukrepov, določenih v notranji zakonodaji Skupnosti. Razmerja s Poljsko in Češko republiko na področju integriranega upravljanja z vodami v porečjih Odre in Labe so postala predmet usklajevanja z obstoječim pravnim redom ES in zlasti z okvirno direktivo o vodah.

V zvezi s tem je treba opozoriti, da okvirna direktiva o vodah že vsebuje določbo, na podlagi katere zadevne države članice za mednarodna vodna območja skupno zagotavljajo to usklajevanje in lahko v ta namen uporabljajo obstoječe strukture, ki izvirajo iz mednarodnih sporazumov (člen 3(3)).

To že velja za različne sporazume med državami članicami o čezmejnih rekah (npr. sporazum o reki Šeldi ali reki Meuse). Sedanji status opazovalca omogoča ustrezno sodelovanje in olajšuje skladnost politik. Vendar Skupnost ni pogodbenica teh sporazumov med državami članicami, ker tretje države niso udeležene in se ne pojavlja vprašanje zunanje pristojnosti Skupnosti v smislu člena 300 Pogodbe ES. Enako mora veljati za Odro in Labo po pristopu Poljske in Češke.

Po bistveni spremembi pravnih razmerij med pogodbenicami Konvencij, ki je nastopila kot posledica pristopa, Skupnost ne more biti več pogodbenica omenjenih konvencij.

Predlog

ODLOČBA SVETA

o določitvi učinkov pristopa Češke in Poljske na udeležbo Evropske skupnosti v Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Odre pred onesnaženjem in Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Labe

SVET EVROPSKE UNIJE JE –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,

ob upoštevanju Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah Pogodb, na katerih temelji Evropska unija (v nadaljnjem besedilu „Akt o pristopu“)[3] in zlasti člena 57 Akta,

ob upoštevanju predloga Komisije[4],

ob upoštevanju naslednjega :

Udeležba Evropske skupnosti v Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Odre pred onesnaženjem[5] in Konvenciji o Mednarodni komisiji za varstvo Labe[6] (v nadaljnjem besedilu „Konvenciji o Odri in Labi“) je bila potrebna, ker sta bili Konvenciji sklenjeni s tretjimi državami in sta obravnavali vprašanja s področja okoljske politike ES.

Od 1. maja 2004, po pristopu Poljske in Češke k Evropski uniji, so vse države pogodbenice omenjenih Konvencij postale države članice Evropske unije. Zato Skupnost nima več podlage za privolitev v udeležbo v zavezujočih Konvencijah. Od tega datuma udeležba Skupnosti ni več potrebna oziroma upravičena.

Širitev Evropske unije je poleg tega korenito spremenila pravna razmerja med pogodbenicami. Pristop je omogočil doseganje osnovnih ciljev politike na podlagi ukrepov, določenih v zakonodaji Skupnosti.

Akt o pristopu ne vsebuje posebne določbe za tak položaj in je zato treba sprejeti zahtevane ukrepe v skladu s členom 57 Akta o pristopu, ki omogoča popravek takih opustitev.

Zato je treba jasno navesti, da od datuma pristopa Skupnost ni več pogodbenica Konvencij in da bodo morda potrebni prehodni ukrepi –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

1. Od 1. maja 2004 Evropska skupnost ni več pogodbenica Konvencije o Mednarodni komisiji za varstvo Odre pred onesnaženjem in Konvencije o Mednarodni komisiji za varstvo Labe.

2. Če je primerno, se Komisija s tremi udeleženimi državami članicami dogovori glede reševanja morebitnih prehodnih problemov, ki bi lahko nastopili po prenehanju udeležbe Skupnosti v Konvencijah.

Člen 2

Ta odločba je naslovljena na Češko republiko, Zvezno republiko Nemčijo in Poljsko.

V Bruslju,

Za Svet

Predsednik

[1] Sklep Sveta 1999/257 z dne 29. marca 1999, UL L100/20, 15.4.1999.

[2] Sklep Sveta 91/598/EGS z dne 18. novembra 1991, UL L321/24, 23.11.1991.

[3] UL L 236, 23.9.2003.

[4] UL C […], […], str. […].

[5] Sklep Sveta 1999/257 z dne 29. marca 1999, UL L100/20, 15.4.1999.

[6] Sklep Sveta 91/598/EGS z dne 18. novembra 1991, UL L321/24, 23.11.1991.