SL Uradni list Evropske unije C 42/10

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

(2014/C 42/10)

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila (2)

„BŒUF DE CHAROLLES“

ES št.: FR-PDO-0005-0873-07.04.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime

„Bœuf de Charolles“

2. Država članica ali tretja država

Francija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1 Vrsta proizvoda

Skupina 1.1 Sveže meso (in drobovina)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Do označbe porekla „Bœuf de Charolles“ je upravičeno samo goveje meso živali pasme Charolaise:

— telic, starih najmanj 28 mesecev,

— krav, starih največ 8 let, in

— kastriranih samcev, starih najmanj 30 mesecev.

Trupi živali se razvrščajo v skladu z lestvico za razvrstitev trupov EUROP in na podlagi naslednjih meril:

— mesnatost trupa med R in E,

— minimalna teža trupa, ki se spreminja glede na kategorijo živali: — 360 kg za trupe krav in kastriranih samcev, — 320 kg za trupe telic,

— stopnja notranje in zunanje zamaščenosti med 2+ in 3+,

— barva, ki se močno nagiba k živo rdeči,

— barva podkožne maščobe, ki je lahko kremasto bela do rumena,

— zelo nežne do normalne kosti,

— „zelo nežna“ do „normalna“ tekstura,

— mejna vrednost pH trupov enaka 5,8 ali nižja.

Meso je živo rdeče barve in nežno marmorirano. Tekstura je le malo kitasta, nežna in mehka, zaradi močne sočnosti se v ustih čuti nekoliko kiselkast okus. Njegove značilnosti pridejo do izraza med kuhanjem, intenzivnost in bogastvo arom in vonjav (žival, maščoba, rastline, žitni proizvodi idr.) se začutita v nosnicah in ustih.

Meso se prodaja samo hlajeno. Meso se ne sme zamrzniti ali globoko zamrzniti.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

Teleta se dojijo naravno, sledijo materi oziroma dojilji, če je to potrebno, do odstavitve pa imajo dostop do svoje krme.

Prehrana goveda temelji na paši, v kateri se izmenjujejo obdobja paše na pašnikih in obdobja krmljenja v hlevu z najmanj dvema prehodoma na krmljenje s travo. Obdobje pitanja, ki ustreza fazi končnega pitanja, sledi fazi vzreje goveda. Zimske in poletne sezone zaznamujejo življenje in prehrano živali.

Povprečna letna gostota živali na kmetijskem gospodarstvu je enaka (ali manjša kot) 1,8 glave velike živine (GVŽ) na hektar uporabne kmetijske površine z največjo gostoto 2 GVŽ na hektar.

Živali se v fazi vzreje v poletni sezoni pasejo najmanj 200 zaporednih ali nezaporednih dni v letu. Seno, ki izhaja izključno z geografskega območja, opredeljenega v 4. točki, in dopolnilne krmne mešanice, s katerimi se živali hranijo v spodaj opisanih pogojih, se lahko živalim dajo poleg trave. Živali se pasejo najmanj dve pašni sezoni. Prehrana živali v zimski sezoni je sestavljena iz krme, ki izhaja izključno z geografskega območja, in dopolnilnih krmnih mešanic pod spodaj opisanimi pogoji. Krma je sestavljena iz svežih ali posušenih zelnatih rastlin, ki zajemajo korenovke in gomoljnice, travniške rastline (trave, metuljnice, vodolistovke) in slamo.

Pitanje živali poteka na eni ali več parcelah, imenovanih pašniki za pitanje oziroma lokalno „prés d’embouche“, ki so na geografskem območju. V poletni sezoni se morajo živali pasti izključno na pašnikih za pitanje. V zimski sezoni končno pitanje živali poteka na pašnikih za pitanje in v hlevu: živali se morajo pasti na pašnikih za pitanje najmanj 30 zaporednih dni. Krma, s katero se živali hranijo v hlevu, je sestavljena izključno iz visokokakovostnega suhega sena z geografskega območja. Seno je listnato, zeleno, okusno ter ima vonj po suhih rastlinah. V prehrani goveda je prepovedana vsakršna fermentirana krma. Največ deset dni po izhodu iz hleva, ko se govedo prilagaja na spremenjeno prehrano, se lokalnim virom lahko doda seno.

Rastline, stranski proizvodi in dopolnilne krmne mešanice izhajajo iz gensko nespremenjenih proizvodov. V fazi vzreje je količina dopolnilnih krmnih mešanic, s katerimi se živali prehranjujejo v poletni in zimski sezoni, letno omejena na povprečno dva kilograma surovine na dan na žival.

V fazi končnega pitanja je ta količina omejena na en kilogram surovine na sto kilogramov žive teže.

Ko se govedu dajo pogače, delež lanenih pogač obsega najmanj 70 % teže obroka iz pogač.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Skotitev, vzreja, pitanje in zakol živali potekajo na geografskem območju.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7 Posebna pravila za označevanje

Trup in njegovi odrezki imajo do končnega distributerja etiketo, na kateri so navedeni predvsem:

— ime označbe porekla,

— simbol ZOP Evropske unije,

— identifikacijska številka živali oziroma številka serije,

— kategorija živali,

— datum zakola,

— za meso za žar in peko, razen rebrnega in mišičnega dela trebušne prepone in fileja, navedba „čas zorenja med datumom zakola živali in datumom prodaje na drobno končnemu potrošniku je najmanj 14 polnih dni“.

Za meso, ki se prodaja na tradicionalnem oddelku, je podlaga tega označevanja potrdilo o jamstvu porekla, katerega vzorec pripravi združenje.

4. Kratka opredelitev geografskega območja

Geografsko območje označbe porekla „Bœuf de Charolles“ obsega ozemlja naslednjih kantonov in občin:

Departma Loire: kantona Charlieu in Perreux ter občine Ambierle, Briennon, Changy, Cuinzier, La Bénisson-Dieu, La Gresle, La Pacaudière, Le Crozet, Lentigny, Mably, Noailly, Ouches, Pouilly-les-Nonains, Pradines, Régny, Renaison, Riorges, Roanne, Sail-les-Bains, Saint-Alban-les-Eaux, Saint-André-d'Apchon, Saint-Forgeux-Lespinasse, Saint-Germain-Lespinasse, Saint-Haon-le-Châtel, Saint-Haon-le-Vieux, Saint-Léger-sur-Roanne, Saint-Martin-d'Estréaux, Saint-Romain-la-Motte; Saint-Victor-sur-Rhins, Urbise, Villerest, Vivans.

Departma Nièvre: kanton Luzy ter občine La Nocle-Maulaix, Saint-Seine, Ternant.

Departma Rhône: občina Bourg-de-Thizy.

Departma Saône et Loire: kantoni Autun-Nord, Autun-Sud, Bourbon-Lancy, Charolles, Chauffailles, La Clayette, Le Creusot-Est, Digoin, Gueugnon, La Guiche, Issy l'Evêque, Marcigny, Matour, Mesvres, Montceau-les-Mines-Nord, Montceau-les-Mines-Sud, Montcenis, Montchanin, Mont-Saint-Vincent, Palinges, Paray-le-Monial, Semur-en-Brionnais in Toulon-sur-Arroux ter občine Ameugny, Barnay, Beaubery, Bergesserin, Bissy-sur-Fley, Bonnay, Bourgvilain, Bray, Buffières, Burzy, Cersot, Chapaize, Château, Châtel-Moron, Chérizet, Chiddes, Chissey-lès-Mâcon, Clermain, Cluny, Collonge-la-Madeleine, Cordesse, Cormatin, Cortambert, Cortevaix, Couches, Curtil-sous-Buffières, Donzy-le-National, Dracy-lès-Couches, Epertully, Epinac, Essertenne, Etang-sur-Arroux, Flagy, Fley, Germagny, Germolles-sur-Grosne, Igornay, Jalogny, La Comelle, La Vineuse, Lournand, Malay, Marcilly-lès-Buxy, Massilly, Massy, Mazille, Morey, Morlet, Mornay, Passy, Perreuil, Pressy-sous-Dondin, Reclesne, Sailly, Saint-André-le-Désert, Saint-Bérain-sur-Dheune, Saint-Bonnet-de-Joux, Saint-Didier-sur-Arroux, Sainte-Cécile, Sainte-Hélène, Saint-Emiland, Saint-Gervais-sur-Couches, Saint-Huruge, Saint-Jean-de-Trézy, Saint-Léger-du-Bois, Saint-Léger-sous-la-Bussière, Saint-Léger-sur-Dheune, Saint-Martin-d'Auxy, Saint-Martin-de-Commune, Saint-Martin-du-Tartre, Saint-Pierre-de-Varennes, Saint-Pierre-le-Vieux, Saint-Point, Saint-Privé, Saint-Vincent-des-Prés, Saint-Ythaire, Saisy, Salornay-sur-Guye, Sassangy, Savianges, Savigny-sur-Grosne, Sigy-le-Châtel, Sivignon, Suin, Sully, Taizé, Thil-sur-Arroux, Tintry, Tramayes, Verosvres, Villeneuve-en-Montagne in Vitry-lès-Cluny.

5. Povezanost z geografskim območjem

5.1 Posebnosti geografskega območja

Geografsko območje mesa „Bœuf de Charolles“ ustreza vzhodnemu obrobju Centralnega masiva s prelomi in terasami, delno zasutemu z usedlinami iz mezozoika, terciarja in kvartarja. Območje je pokrito z izvornimi kristalinskimi kamninami in metamorfnimi kamninami. Pokrajina je valovita, nadmorska višina ne presega 500 metrov, burgundski klimatologi (Pierre Pagney in Jean-Pierre Chabin, Atlas de Bourgogne, 1976) pa podnebje označujejo kot „charollsko podnebje“ s povprečnimi temperaturami in celoletnimi rednimi padavinami, ugodnimi za rast trave in ohranjanje pašnih površin. Ta geomorfologija ponuja zelo raznolika tla, ki omogočajo razvoj mozaika dodatnih travinj. Te so razmejene z mrežo živih mej, rejci pa jih uporabljajo glede na njihove zmogljivosti za pašo (vzreja, krma, pitanje).

Tako razmejeni pašniki, na katerih rastejo zelnate rastline, grmovje in drevesa, zagotavljajo raznoliko prehrano za živali, zatočišče in mir, poleg tega pa bogatijo biotsko raznovrstnost na trajnih pašnikih. Ravnotežje tega ekosistema je zagotovljeno z ohranjanjem in vzdrževanjem živih mej. Poleg tega vidna prisotnost živali v tem sistemu pašnikov in živih mej oblikuje in ohranja pokrajino.

Ta geografski prostor ima tudi gosto vodno omrežje, ugodno za rast trave in naravno napajanje živali.

Za sistem proizvodnje na geografskem območju je značilen način, kako rejci ohranjajo prilagojenost pasme Charolaise, ki izvira s tega območja, na vire v okolju.

Rejci izberejo plemenske bike na poseben način, in sicer glede na čredo krav, ki prehaja iz generacije v generacijo, in parcele na kmetijskem gospodarstvu. Cilj rejcev je doseči posebno morfologijo živali, za katero so značilne močno razvite mišice, majhen skelet, sorazmerna zgradba sprednjega in zadnjega dela telesa ter s tem skladna zmogljivost pitanja.

Vzrejni sistem temelji na tradicionalnih praksah, ki upoštevajo naravne cikle: naravno dojenje telet, dolgotrajna paša, ki se začne s pašo na zgodnjih pašnikih, omejeno število glav goveda na hektar in glede na rast trave, vzreja na paši najmanj dve sezoni, upoštevanje fiziološkega ritma živali z dodelitvijo pašnika, ki je najbolj prilagojen fazi njihove rasti, zimska krma z geografskega območja. Ta sistem vsaki živali omogoča, da raste v skladu z izmenjavanjem obdobij velike rasti (paša) in vmesnih obdobij brez izgube teže (zimsko obdobje). Ta neprekinjena rast živali se imenuje „pojav izenačujoče rasti“.

Ker rejci poznajo tla in rastlinje, lahko najboljše travinje namenjajo pitanju živali. To so tako imenovani „pašniki za pitanje“. Njihovo večjo hranilno vrednost zagotavljajo globoka tla z nežno teksturo, bogata z organskimi snovmi in veliki zalogami vode (Caractérisation floristique des prés d’engraissement Bœuf de Charolles, B. Dury, 2006). Te značilnosti zagotavljajo razvoj dobrih trav in stročnic (npr. trpežne ljuljke, navadne latovke, travniškega lisičjega repa, šopulje, detelje in navadne nokote), katerih zaporedna obdobja cvetenja v letu zagotavljajo hranilno vrednost vegetacije. Pašniki za pitanje, na katerih se ne uporabljajo sintetična gnojila, se nikoli ne orjejo, potrebujejo pa skrb, brez katere se njihovo stanje hitro poslabša (vzdrževanje živih mej, košnja nepopasene trave itd.). Te parcele se označijo po posebnih merilih.

Bistvo tradicionalnih tehnik pitanja je v tem, da število živali, ki so v končni fazi pitanja na parceli, ustreza sposobnosti pitanja s travo na tej parceli. Rejec tako glede na rast trave obremeni ali razbremeni trajne pašnike tako, da ohranja njihovo stalno hranilno vrednost.

Medtem ko živali rastejo in se razvijajo, jih rejec izbere glede na njihove sposobnosti: ob vsakem prehodu med sezonami, pri odstavitvi, paritvi, ob začetku paše, pri vsaki zamenjavi pašnika, pri začetku pitanja. Zootehnik P. Diffloth (v Bernadette Lizet, L'herbe violente. Enquête ethnobotanique en pays brionnais, Études rurales, Sauvage et domestique) je leta 1908 opazoval to izjemno sposobnost charollskih rejcev: „imajo prav posebno spretnost in sposobnost, da lahko na prvi pogled ocenijo donos, ki ga bo žival ustvarila v mesnici, in koliko časa bo potrebovala, da se bo zredila. Glede na stanje vsake kupljene živali in njen zgodnji razvoj ji bodo namenili pašnik, ki ji bo najbolj ustrezal.“ Rejec za zakol opravi končni izbor, pri katerem izbere živali s parcele glede na njihovo optimalno zamaščenost.

Tako so samo nekatere živali s kmetijskega gospodarstva namenjene proizvodnji mesa „Bœuf de Charolles“.

Lokalni mesarji in klavci so razvili izpopolnjene postopke zakola in predelave, da bi ohranili prvotne posebnosti mesa, dobljene pod vplivom razmer, v katerih je potekala vzreja, ter izboljšali sposobnost zorenja trupov: praksa lahkega mehčanja za ohranitev sloja podkožne maščobe na hrbtnem delu, postopno zniževanje temperature trupov, določitev končnega pH.

Opravljajo tudi pomemben izbor trupov na podlagi opredeljenih posebnih značilnosti proizvoda.

Tako so samo nekateri trupi namenjeni proizvodnji mesa „Bœuf de Charolles“.

5.2 Posebnosti proizvoda

Za trupe „Bœuf de Charolles“ sta značilni sorazmerna zgradba sprednjega in zadnjega dela ter živa svetlo do temno rdeča barva. Mesnatost (okrogla pleča, stegna in fileji) trupov z najmanjšo težo 320 kilogramov za telice in 360 kilogramov za krave in kastrirane samce je od R do E na skupnostni lestvici za razvrstitev trupov EUROP.

Podkožna maščoba, ki se presoja na podlagi stanja zunanje zamaščenosti, pokriva hrbtni del trupa. Vrednost te maščobe, ki je kremasto bele do rumene barve, je na skupnostni lestvici EUROP med 2+ in 3+.

Medmišična maščoba, ki se ocenjuje na podlagi stanja notranje zamaščenosti, prodira v prsno votlino, vendar so rebra še vidna. Njena vrednost na skupnostni lestvici EUROP je med 2+ in 3+.

Standardni trup tako ustreza mesnatim in okroglim živalim z nežnim skeletom, zelo razvitimi mišicami in sorazmerno zgradbo sprednjega in zadnjega dela živali, kar klavci na geografskem območju imenujejo „čeden“ trup („coquette“).

Posebnost mesa „Bœuf de Charolles“ je začetna kakovost trupov, pri katerih je cenjena tekstura, imenovana tudi „zrnce mesa“, ki razkriva končno mehkost mesa. Meso je „zelo nežno“ do „normalno“.

Meso je enotne živo rdeče barve in nežno marmorirano. Klavci in tehniki pravijo, da je „nežno prepredeno z žilicami maščobe“.

Zaradi teh značilnosti je mogoče trupe „Bœuf de Charolles“ ločiti od drugih trupov govejega mesa z območja Charollesa.

Tekstura mesa je malo kitasta, nežna in mehka, zaradi sočnosti se v ustih čuti nekoliko kiselkast okus. Njegove značilnosti pridejo do izraza med kuhanjem, intenzivnost in bogastvo arom in vonjav (žival, maščoba, rastline, žitni proizvodi idr.) se začutita v nosnicah in ustih.

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda

Na tem geografskem območju način, kako se pri proizvodnih praksah tradicionalno uporabljajo značilnosti okolja, omogoča pridobivanje izvirnega in značilnega mesa.

Rejci zaradi uporabe pasme Charolaise na območju njenega nastanka, strogega izbora živali v njihovem celotnem življenjskem ciklu, počasnega končnega pitanja v odrasli dobi na posebnih parcelah ter odmerjenega dodajanja hrane dobijo težke trupe s podkožno in medmišično maščobo. Ta mesnatost in stanje zamaščenosti trupov dajeta mesu „Bœuf de Charolles“ nežno marmoriran videz.

Upoštevanje sezonskih ciklov rasti brez izgube teže omogoča omejevanje nastajanja kolagena v tkivu, zaradi katerega postane meso trdo. Tako dobljena prvotna mehkost mišic in sposobnost zorenja trupov dajeta temu mesu njegovo nežno in mehko teksturo.

Dolgotrajna vzreja na paši povečuje oksidativni metabolizem v mišicah živali, zaradi česar je meso okusno. Ta način vzreje na gričevnatih parcelah spodbuja živali h gibanju. Voda se tako zadržuje v mišicah zaradi njihove metabolične zgradbe. To mesu zagotavlja veliko sočnost in nekoliko kiselkast okus.

Prehrana s kakovostno travo in senom daje mesu njegovo živo rdečo barvo ter mu zagotavlja naravne antioksidante, ki ohranjajo to barvo. Starost živali vpliva na intenzivnost te barve, ki je lahko svetlo do temno rdeča.

Zdravstveno stanje in fiziološka zrelost živali ter prehrana v fazi končnega pitanja, ki temelji na travi z dodatki brez fermentirane krme, prispevajo k ravnotežju glikolitičnega metabolizma v mišicah, kar izboljšuje barvo in mehkost mesa ter razvija sposobnost trupov za zorenje.

Botanična raznolikost okolja vpliva na lastnosti maščob v mesu. Tako se njihova barva spreminja od rumene do kremaste. Posebnosti maščobe (količina, kakovost) in velika sočnost razkrivajo intenzivnost in bogastvo izjemnih vonjav in arom mesa „Bœuf de Charolles“.

Zakol živali, ki se opravi, ko dosežejo optimalno zamaščenost, prispeva k ravnotežju med razvitimi mišicami in medmišično maščobo v tkivu.

Lokalni mesarji in klavci z obvladovanjem postopkov zakola in predelave ohranjajo in razkrivajo delo, ki so ga začeli rejci. Praksa rahlega mehčanja ščiti trup pred izsušitvijo in spodbuja zorenje mesa. Upravljanje temperature in pH trupov prispeva k ohranjanju mehkosti mesa.

Vse znanje in izkušnje, ki so jih razvili rejci in klavci, ter posebnosti mesa „Bœuf de Charolles“ se ohranjajo in trajajo zaradi številnih izmenjav med temi akterji na območju (živinski sejmi, razstave pitovnega goveda, sejem plemenskih bikov, različne prireditve idr.).

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBoeufDeCharolles2013.pdf

(1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2) UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3) Prim. opombo 2.