SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Varstvo podatkov kot steber krepitve vloge državljanov in pristopa EU k digitalnemu prehodu – dve leti uporabe splošne uredbe o varstvu podatkov

1Pravila o varstvu podatkov kot steber krepitve vloge državljanov in pristopa EU k digitalnemu prehodu

To je prvo poročilo o vrednotenju in pregledu splošne uredbe o varstvu podatkov (v nadaljnjem besedilu: Uredba) ter zlasti o uporabi in delovanju pravil o prenosu osebnih podatkov v tretje države ali mednarodne organizacije ter pravil o sodelovanju in skladnosti v skladu s členom 97 Uredbe.

Uredba, ki se uporablja od 25. maja 2018, je v središču okvira EU, s katerim se zagotavlja temeljna pravica do varstva podatkov, kot je zapisana v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (člen 8) in Pogodbah (člen 16 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v nadaljnjem besedilu: PDEU). Z Uredbo so se utrdili zaščitni ukrepi za varstvo podatkov, posameznikom so se zagotovile dodatne in močnejše pravice, povečala se je preglednost in zagotovila večja odgovornost vseh, ki ravnajo z osebnimi podatki v okviru področja uporabe Uredbe. Neodvisni organi za varstvo podatkov so prejeli močnejša in usklajena pooblastila za izvrševanje, poleg tega pa je bil vzpostavljen nov sistem upravljanja. Uredba prav tako ustvarja enake konkurenčne pogoje za vsa podjetja, ki poslujejo na trgu EU, ne glede na to, kje imajo sedež, ter zagotavlja prosti pretok podatkov v EU, s čimer krepi notranji trg.

Uredba je pomemben sestavni del pristopa k tehnologiji, ki je osredotočen na človeka, in kompas za uporabo tehnologije pri dvojnem zelenem in digitalnem prehodu, ki je značilen za oblikovanje politik EU. To je bilo nedavno poudarjeno v Beli knjigi o umetni inteligenci in Sporočilu o evropski strategiji za podatke (v nadaljnjem besedilu: strategija za podatke) iz februarja 2020.

V gospodarstvu, ki vse bolj sloni na obdelavi podatkov, tudi osebnih podatkov, je Uredba bistveno orodje za zagotavljanje, da lahko posamezniki bolje nadzorujejo svoje osebne podatke in da se ti podatki zakonito, pošteno in na pregleden način obdelujejo za zakonite namene. Obenem Uredba prispeva k spodbujanju zaupanja vrednih inovacij, zlasti prek pristopa na podlagi tveganja in načel, kot sta vgrajena in privzeta zasebnost. Komisija je predlagala dopolnitev zakonodajnega okvira za varstvo podatkov in zasebnost z uredbo o e-zasebnosti , ki naj bi nadomestila sedanjo direktivo o e-zasebnosti . Ta predlog trenutno proučujeta sozakonodajalca in zelo je pomembno, da se zagotovi njegovo hitro sprejetje.

V okviru ključnih prioritet Komisije, kot sta „Evropa, pripravljena na digitalno dobo“ in „Evropski zeleni dogovor“, je mogoče razviti nove pobude za okrepitev aktivne vloge državljanov v digitalnem prehodu ter za čim večji izkoristek digitalnih orodij pri uresničevanju podnebno nevtralne družbe in bolj trajnostnega razvoja. Uredba določa okvir za te pobude in zagotavlja, da so zasnovane na način, ki učinkovito krepi vlogo posameznikov.

Strategija za podatke poziva k oblikovanju „enotnega evropskega podatkovnega prostora“, pravega enotnega trga za podatke, ter desetih skupnih evropskih sektorskih podatkovnih prostorov, ki so relevantni za dvojni zeleni in digitalni prehod. Pri vseh teh prioritetah sta bistvena jasen in izvedljiv okvir za varno izmenjavo podatkov ter večja razpoložljivost podatkov. V strategiji za podatke je bila napovedana tudi namera Komisije, da v prihodnji zakonodaji prouči, kako bi bilo mogoče podatke v javnih podatkovnih zbirkah uporabiti za namene znanstvenih raziskav na način, ki je skladen z Uredbo. Podatkovni prostori naj bi bili podprti z evropsko zvezo oblakov, ki bi zagotavljala storitve obdelave podatkov in infrastrukture v oblaku, skladne z zahtevami Uredbe. Uredba zagotavlja visoko raven varstva osebnih podatkov in osrednjo vlogo posameznikov v vseh teh podatkovnih prostorih, hkrati pa omogoča potrebno prožnost za upoštevanje različnih pristopov.

Gotovo pa potreba po zagotavljanju zaupanja in zahteve glede varstva osebnih podatkov niso omejene na EU. Posamezniki po svetu vse bolj cenijo zasebnost in varnost svojih podatkov. Kot kaže nedavna svetovna raziskava, vprašani menijo, da je to pomemben dejavnik, ki vpliva na njihove odločitve o nakupu in na njihovo ravnanje na spletu. Podjetja se vse pogosteje odzivajo na to zahtevo po zasebnosti, med drugim s prostovoljnim ponujanjem nekaterih pravic in zaščitnih ukrepov iz Uredbe tudi svojim strankam iz tretjih držav. Prav tako številna podjetja spodbujajo spoštovanje osebnih podatkov kot konkurenčno in tržno prednost na svetovnem trgu, in sicer s ponujanjem inovativnih izdelkov in storitev, ki zagotavljajo nove rešitve v zvezi z zasebnostjo ali varnostjo podatkov. Zaradi povečane sposobnosti akterjev iz zasebnega in javnega sektorja, da podatke zbirajo in obdelujejo v velikem obsegu, se poleg tega porajajo pomembna in kompleksna vprašanja, ki zasebnost vse pogosteje umeščajo v središče javne razprave v različnih delih sveta.

Sprejetje Uredbe je spodbudilo tudi druge države v številnih regijah sveta k razmisleku o podobnem ravnanju. To je resnično globalen trend, ki sega od Čila do Južne Koreje, od Brazilije do Japonske, od Kenije do Indije in od Kalifornije do Indonezije. Vodilna vloga EU na področju varstva podatkov je pokazala, da lahko EU v svetovnem merilu postavlja standarde za urejanje digitalnega gospodarstva. To vlogo so ji priznali tudi vplivni posamezniki iz mednarodne skupnosti, kot na primer generalni sekretar ZN António Guterres, ki je dejal, da je Uredba „dala zgled [...] za podobne ukrepe drugod“ ter „poz[val] EU in njene države članice, naj bodo še naprej vodilne pri oblikovanju digitalne dobe ter naj ostanejo na čelu tehnoloških inovacij in predpisov“.

Sedanja kriza zaradi pandemije COVID-19 je nazorno prikazala globalizacijo razprave o zasebnosti tako v času krize kot tudi v času svetovnih prizadevanj za izhod iz nje. Več držav članic EU je sprejelo nujne ukrepe, da bi zavarovale javno zdravje. Uredba jasno določa, da morajo vsakršne omejitve spoštovati bistvo temeljnih pravic in svoboščin ter biti potreben in sorazmeren ukrep v demokratični družbi za zaščito javnega interesa, kot je javno zdravje. Zdaj, ko se ukrepi zapore postopno odpravljajo, morajo nosilci odločanja odgovoriti na pričakovanja državljanov in državljank glede tega, da bodo imeli na voljo zaupanja vredne digitalne rešitve, ki spoštujejo pravico do zasebnosti in zagotavljajo varstvo osebnih podatkov.

V mnogih državah se šteje, da so vgrajeno varstvo zasebnosti, kot je prostovoljna prijava s strani uporabnikov, zmanjšanje količine podatkov in njihova varnost ter izključitev geolociranja bistvenega pomena za zagotavljanje zanesljivosti in družbene sprejemljivosti rešitev na podlagi podatkov, ki so namenjene spremljanju in omejevanju širjenja virusa, določanju javnozdravstvenih protiukrepov, pomoči bolnikom ali izvajanju izhodnih strategij. V EU se je zakonodajni okvir za varstvo podatkov in zasebnost izkazal za dovolj prožno orodje, da omogoča razvoj praktičnih rešitev (npr. aplikacij za sledenje) ob hkratnem zagotavljanju visoke ravni varstva osebnih podatkov. Komisija je v tem kontekstu 16. aprila 2020 objavila usmeritve v zvezi z varstvom podatkov za aplikacije, ki podpirajo boj proti pandemiji.

Varstvo osebnih podatkov je ključno tudi pri preprečevanju manipuliranja državljank in državljanov – zlasti z mikrociljanjem volivcev in volivk na podlagi nezakonite obdelave osebnih podatkov –, izogibanju vmešavanjem v demokratične procese in ohranjanju odprte razprave, poštenosti in preglednosti, brez katerih ni demokracije. Zato je Komisija septembra 2018 objavila Smernice o uporabi prava Unije o varstvu podatkov v volilnem kontekstu.

Komisija je pri tem vrednotenju in pregledu Uredbe upoštevala prispevke Sveta, Evropskega parlamenta, Evropskega odbora za varstvo podatkov (v nadaljnjem besedilu: odbor) ter posameznih organov za varstvo podatkov, večdeležniške strokovne skupine in drugih deležnikov, vključno prek povratnih informacij v zvezi z načrtom

Na splošno so bili cilji Uredbe, tj. krepitev varstva pravice posameznikov do varstva osebnih podatkov in jamčenje prostega pretoka osebnih podatkov v EU, v dveh letih od začetka njene uporabe uspešno izpolnjeni. Vendar je bilo poleg tega opredeljenih kar nekaj področij, na katerih so v prihodnje potrebne izboljšave. Komisija se strinja z večino deležnikov in organov za varstvo podatkov, da bi bili na tej stopnji dokončni zaključki v zvezi z uporabo Uredbe prenagljeni. Verjetno je, da se bo večina vprašanj, ki so jih izpostavili države članice in deležniki, razjasnila v prihodnjih letih, ko bodo pridobljene nadaljnje izkušnje z uporabo Uredbe. Kljub temu so v poročilu poudarjeni dosedanji izzivi pri uporabi Uredbe in zarisani možni načini za njihovo reševanje.