(2)

člen 27 se spremeni: (-i) naslov se nadomesti z naslednjim: „Postopek za začasno ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah v primeru predvidljive resne grožnje javnemu redu ali notranji varnosti“; [Sprememba 25] (-ia) pred odstavkom 1 se vstavi naslednji odstavek: „-1. Kadar sta v državi članici na območju brez nadzora na notranjih mejah javni red ali notranja varnost resno ogrožena, lahko ta država članica kot skrajni ukrep v skladu z merili iz člena 26 ponovno uvede nadzor na vseh ali določenih delih notranje meje za določeno obdobje največ 30 dni ali, če resna grožnja traja več kot 30 dni, za obdobje predvidenega trajanja resne grožnje, vendar v vsakem primeru za največ dva meseca.“; [Sprememba 26] (-ib) v odstavku 1 se uvodni stavek nadomesti z naslednjim: „1. Zadevna država članica za namene odstavka - 1 najpozneje v štirih tednih pred načrtovano ponovno uvedbo ali v krajšem obdobju, kadar so okoliščine, zaradi katerih je treba ponovno uvesti nadzor na notranjih mejah, znane manj kot štiri tedne pred načrtovano ponovno uvedbo, o tem uradno obvesti ostale države članice in Komisijo. V ta namen jim država članica zagotovi naslednje informacije:“; [Sprememba 27] (i) v odstavku 1 se doda nova točka (aa): „(aa) oceno tveganja, ki opredeljuje, koliko časa naj bi trajala ugotovljena grožnja in kateri deli notranje meje so ogroženi, dokazuje, da je podaljšanje nadzora na notranjih mejah skrajni ukrep, in pojasnjuje, kako bi nadzor mej pripomogel k odpravi ugotovljene grožnje. Če je bil nadzor mej že ponovno uveden za obdobje, ki presega šest mesecev, ocena tveganja pojasni tudi, kako je predhodna ponovna uvedba nadzora mej prispevala k odpravi ugotovljene grožnje. Ocena tveganja vsebuje tudi podrobno poročilo o usklajevanju, ki je potekalo med zadevno državo članico in državami članicami, s katerimi ima skupne notranje meje, na katerih se izvaja nadzor. Komisija oceno tveganja posreduje Evropski agenciji za mejno in obalno stražo oziroma Europolu, kakor je ustrezno.“; [Spremembi 28 in 57] (ia) v odstavku 1 se doda naslednja točka: „(ab) vse druge ukrepe, razen predlagane ponovne uvedbe, sprejete ali predvidene v državi članici, s pomočjo katerih bi obravnavali grožnjo javnemu redu ali notranji varnosti, ter na dokazih temelječe razloge, zakaj se alternativni ukrepi, kot so okrepljeno čezmejno policijsko sodelovanje in policijske kontrole, niso šteli za zadostne;“; [Sprememba 29] (ii) v odstavku 1 se točka (e) nadomesti z naslednjim: „(e) kadar je ustrezno, ukrepe, ki naj bi jih sprejele ostale države članice, kot je bilo dogovorjeno pred zadevno začasno ponovno uvedbo nadzora na ustreznih notranjih mejah.“; [Sprememba 30] (iii) zadnji stavek odstavka 1 se nadomesti: „Če je potrebno, lahko Komisija od zadevne države članice oziroma zadevnih držav članic zahteva dodatne informacije, tudi glede sodelovanja z državami članicami, ki jih zadeva načrtovano načrtovana ponovna uvedba ali podaljšanje nadzora na notranjih mejah, ter dodatne nadaljnje informacije, potrebne za oceno, ali gre za skrajni ukrep.“; [Sprememba 31] (iiia) vstavi se naslednji odstavek: „1a. Če resna grožnja javnemu redu ali notranji varnosti v zadevni državi članici traja več kot dva meseca, lahko ta država članica ob upoštevanju meril iz člena 26 iz istih razlogov, kot so navedeni v odstavku - 1 tega člena, in ob upoštevanju morebitnih novih elementov podaljša nadzor na svojih notranjih mejah za obdobje predvidenega trajanja resne grožnje, v vsakem primeru pa za največ štiri mesece. Zadevna država članica o tem v roku iz odstavka 1 uradno obvesti Komisijo in druge države članice.“; [Sprememba 32] (iiib) vstavi se naslednji odstavek: „1b. Zadevna država članica za namene odstavka 1a poleg informacij iz odstavka 1 zagotovi oceno tveganja, v kateri: (i) oceni, kako dolgo naj bi grožnja predvidoma trajala in kateri del notranje meje je ogrožen; (ii) opiše alternativne ukrepe ali ukrepe, ki jih je predhodno uvedla proti ugotovljeni grožnji; (iii) pojasni, zakaj alternativni ukrepi iz točke (ii) niso zadostno odpravili ugotovljene grožnje; (iv) dokaže, da je podaljšanje nadzora na mejah skrajni ukrep; in (v) pojasni, kako bo nadzor na mejah bolje pripomogel k odpravi ugotovljene grožnje. Ocena tveganja iz prvega pododstavka vsebuje tudi podrobno poročilo o sodelovanju, ki je potekalo med zadevno državo članico in državami članicami, na katere je ponovna uvedba mejnega nadzora neposredno vplivala, vključno z državami članicami, s katerimi ima zadevna država članica skupne notranje meje, na katerih se izvaja nadzor. Komisija oceno tveganja posreduje agenciji in Europolu ter lahko po potrebi zaprosi za njuno mnenje. Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 37 za dopolnitev te uredbe s sprejetjem metodologije za oceno tveganja.“; [Sprememba 33] (iiic) odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Informacije iz odstavkov 1 in 1b se posredujejo Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno ter se o njih uradno obvesti ostale države članice in Komisijo v skladu z navedenima odstavkoma.“; [Sprememba 34] (iii d) odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Država članica, ki predloži uradno obvestilo, lahko, kadar je potrebno in v skladu z nacionalnim pravom, vse informacije ali dele informacij iz odstavkov 1 in 1b označi kot tajne. Takšna označba ne izključuje dostopa drugih držav članic, na katere vpliva začasna ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah, do informacij prek ustreznih in varnih kanalov za policijsko sodelovanje in ni razlog, da Komisija informacij ne bi mogla dati na razpolago Evropskemu parlamentu. Pošiljanje in ravnanje z informacijami in dokumenti, ki se Evropskemu parlamentu pošljejo na podlagi tega člena, je skladno s pravili o pošiljanju tajnih podatkov in ravnanju z njimi, ki se uporabljajo za izmenjavo podatkov med Evropskim parlamentom in Komisijo.“; [Sprememba 35] (iv) odstavek 4 se nadomesti: „4. Po prejemu uradnega obvestila države članice na podlagi odstavka odstavkov 1 ter 1a in za namen posvetovanja iz odstavka 5 lahko Komisija ali katera koli druga država članica brez poseganja v člen 72 PDEU poda mnenje. [Sprememba 36] Če ima Komisija na podlagi informacij iz uradnega obvestila ali dodatnih prejetih informacij pomisleke glede nujnosti ali sorazmernosti načrtovane ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah ali če meni, da bi bilo primerno opraviti posvetovanje o nekaterih vidikih nekem vidiku uradnega obvestila, o tem nemudoma poda mnenje.“; [Sprememba 37] Če je bil nadzor na notranjih mejah že ponovno uveden za šest mesecev, Komisija mora podati mnenje.“; [Sprememba 38] (v) odstavek 5 se nadomesti: „O informacijah iz odstavka odstavkov 1 in 2 ter in katerem koli mnenju Komisije ali države članice iz odstavka 4 se opravi posvetovanje, ki ga vodi Komisija. Po potrebi posvetovanje Posvetovanje vključuje: (i) skupna srečanja med državo članico, ki načrtuje ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah, ostalimi državami članicami, zlasti tistimi, ki jih taki ukrepi neposredno zadevajo, in ustreznimi agencijami. Preučijo se Komisijo, da se po potrebi organizira vzajemno sodelovanje med državami članicami in preuči sorazmernost načrtovanih ukrepov, ugotovljena grožnja za javni red ali notranjo varnost, ter načini, kako zagotoviti medsebojno sodelovanje med državami članicami. Država članica, ki načrtuje uvedbo ali podaljšanje nadzora na notranjih mejah pri njegovem izvajanju v največji možni meri upošteva rezultate takšnega posvetovanja glede na dogodke, zaradi katerih je treba ponovno uvesti mejni nadzor, vključno z morebitnimi alternativnimi ukrepi, in glede na grožnjo javnemu redu in notranji varnosti; (ii) po potrebi nenapovedane terenske obiske Komisije na zadevnih notranjih mejah, po potrebi ob podpori strokovnjakov iz držav članic ter agencije, Europola ali ustreznih drugih organov, uradov ali agencij Unije, da se oceni učinkovitost nadzora na teh notranjih mejah in skladnost s to uredbo; poročila teh nenapovedanih terenskih obiskov se posredujejo Evropskemu parlamentu. “; [Sprememba 39]