OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

OZADJE PREDLOGA

Splošno ozadje

Leta 1994 je bila sprejeta direktiva o plovilih za rekreacijo[1], da bi se uredilo dajanje prostočasnih plovil na evropski trg. Direktiva določa bistvene varnostne zahteve, ki jih morajo proizvajalci upoštevati pri načrtovanju plovil, da jih je mogoče kot varna plovila dati na trg EU. Proizvajalci morajo izpolniti več obveznosti, da dokažejo skladnost izdelka z Direktivo, vključno z izjavo o skladnosti plovila z bistvenimi zahtevami iz Direktive, namestitvijo oznake CE na izdelek ter zagotovitvijo informacij o uporabi in vzdrževanju izdelka uporabnikom.

Direktiva 94/25/ES je bila spremenjena z Direktivo 2003/44/ES, s katero se uvajajo mejne vrednosti emisij izpušnih plinov iz pogonskih motorjev in ravni hrupa za plovila s pogonskimi motorji, in sicer za motorje na kompresijski vžig in motorje na prisilni vžig. Glavna onesnaževala zraka, ki se urejajo z direktivo o plovilih za rekreacijo, so: dušikovi oksidi (NOx), ogljikovodiki (HC) in trdni delci (PT). Poleg tega je bilo z Direktivo 2003/44/ES področje uporabe direktive o plovilih za rekreacijo razširjeno tudi na osebna plovila.

Ista direktiva o spremembi Direktive vsebuje klavzulo o ponovnem pregledu (člen 2), namenjeno poostritvi mejnih emisijskih vrednosti zaradi upoštevanja tehnološkega napredka motorjev pomorskih plovil za rekreacijo in potreba po uskladitvi mejnih vrednosti po vsem svetu, zlasti z ZDA. Hkrati bi bilo treba upoštevati ranljiv položaj malih in srednje velikih podjetij, ki večinoma sestavljajo ta sektor (mednje spada več kot 95 % vseh podjetij).

Mala in srednje velika podjetja, ki delujejo v tem sektorju, se večinoma ukvarjajo s proizvodnjo čolnov ali predelavo motorjev za morsko okolje (predelavo in vgradnjo cestnega ali necestnega motorja v čoln). Med njimi je tudi malih proizvajalcev motorjev, ki delujejo in dobavljajo samo na trgu EU.

Klavzula o ponovnem pregledu (člen 2) še določa, da Komisija predloži poročilo o možnostih nadaljnjega izboljšanja okoljskih značilnosti motorjev, in, če se ji glede na to poročilo zdi primerno, predloži ustrezne predloge Evropskemu parlamentu in Svetu. Komisija je leta 2007 izdala poročilo (COM(2007/313) in v njem navedla, da bo preučila možnosti za nadaljnje znižanje mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov iz motorjev pomorskih plovil za rekreacijo.

Usklajenost z drugimi politikami in cilji Unije

Direktiva o plovilih za rekreacijo spada v okvir evropske zakonodaje, ki združuje vidike pomorske varnosti in varstva okolja.

Cilj ene od osrednjih politik, opredeljenih v strategiji Evropa 2020[2], je oblikovati Evropo, ki gospodarneje izkorišča vire, ter tako izpolniti podnebne/energetske cilje. S celostno pomorsko politiko[3] se izboljšuje varstvo okolja v vseh politikah Unije, zlasti tistih, ki vplivajo na morsko okolje. Revizija direktive o plovilih za rekreacijo je del tega splošnega okvira. Prispeva tudi k izpolnitvi cilja leta 2010 kot mednarodnega leta biotske raznovrstnosti.

Direktiva o plovilih za rekreacijo je v skladu s cilji pobude Čist zrak za Evropo[4], ki določa celovito in dolgoročno strategijo za zmanjšanje škodljivega vpliva onesnaženja zraka na zdravje ljudi in okolje, kot je določeno v Direktivi 2008/50/ES o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo[5].

Direktiva o plovilih za rekreacijo zajema samo zdravju škodljiva onesnaževala iz emisij izpušnih plinov motorjev, kot so trdni delci (PT), dušikovi oksidi (NOx) in ogljikovodiki (HC). CO2 ni obravnavan, za zdaj pa tudi ni na voljo popisa ali podatkov o emisijah CO2 iz motorjev plovil za rekreacijo. Kljub vsemu bi bilo mogoče emisije CO2 iz motorjev v tem sektorju v prihodnje obravnavati glede na nedavne spremembe v cestnem prometu, in sicer z neobveznimi ali normativnimi ukrepi.

POSVETOVANJE Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UčINKA

Posvetovanje z zainteresiranimi stranmi

Revizija se načrtuje od leta 2008 in je bila predmet obsežnih posvetovanj med stalnim odborom za plovila za rekreacijo ter organi držav članic in drugimi zainteresiranimi stranmi, kot so industrija, potrošniška združenja, organizacije za standardizacijo in predstavniki organov za ugotavljanje skladnosti.

Javno spletno posvetovanje je bilo organizirano maja in julija 2009. Službe Komisije so prejele 32 odzivov na vprašalnik, ki je bil objavljen samo v angleščini. Rezultati javnega posvetovanja so objavljeni na naslovu: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemlongdetail.cfm?item_id=3088&tpa_id=160&lang=en

Zainteresirane strani so v odzivih na to posvetovanje podprle uvedbo strožjih omejitev za emisije izpušnih plinov ob sočasnem upoštevanju položaja malih in srednje velikih podjetij. Navedle so tudi, da bi morale biti mejne vrednosti skupne ne samo za države EU/EGP, ampak tudi za druge dele sveta, zlasti Združene države. Raziskava je tudi potrdila, da nadaljnje znižanje mejnih vrednosti za hrup plovil s pogonskimi motorji ne bi učinkovito rešilo vprašanja čezmernega hrupa na izpostavljenih območjih.

Med posvetovanjem je bilo poudarjeno, da bi se morale v zakonodaji EU bolje upoštevati posebnosti sektorja pomorskih plovil za rekreacijo. Izražena je bila zaskrbljenost zaradi zelo dejavnega trga rabljenih čolnov ter čolnov, ki jih ljudje zgradijo sami. Iz odgovorov je bila prav tako razvidna potreba po razjasnitvi obveznosti gospodarskih subjektov, vključno z zasebnimi uvozniki, in pristojnosti nacionalnih izvršilnih organov.

Zbiranje in uporaba strokovnega znanja

Naročenih je bilo več zunanjih študij, da bi se nadalje preučile možnosti za izboljšanje okoljskih značilnosti motorjev pomorskih plovil za rekreacijo in njihov učinek.

- TNO[6] : „Pregled trenutnega stanja ter razvoja tehnologije in zakonodaje na področju okoljske učinkovitosti motorjev pomorskih plovil za rekreacijo – končno poročilo“, januar 2005 (v nadaljnjem besedilu: pregled stanja). Komisija je to študijo naročila po tem, ko je v direktivo o plovilih za rekreacijo vključila okoljske zahteve, da bi ocenila okoljski vpliv uporabe pogonskih motorjev v plovilih za rekreacijo.

- Evropsko združenje navtične industrije „Študija izvedljivosti in učinek mogočih scenarijev za ukrepe nadaljnjega zmanjšanja emisij iz motorjev plovil za rekreacijo v okviru Direktive 94/25/ES, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2003/44/ES: Poročilo o oceni učinka – končno poročilo“, 26. oktober 2006. V tej študiji so bili opredeljeni in natančno izmerjeni vplivi in distribucijski učinki štirih mogočih scenarijev za ukrepe nadaljnjega zmanjšanja emisij iz študije TNO.

- ARCADIS[7] „Dopolnilna študija ocene učinka o mogočih ukrepih za zmanjšanje emisij iz motorjev pomorskih plovil za rekreacijo“ – junij 2008. Komisija je na podlagi izsledkov predhodne študije izvedla še eno študijo za opredelitev in oceno novih scenarijev, pri katerih bi se upošteval poseben položaj malih in srednje velikih podjetij v sektorju plovil za rekreacijo.

- Študije so na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/maritime/documents/index_en.htm

Ocena učinka

Komisija je izvedla podrobno oceno učinka, ki je navedena v njenem delovnem programu.

Pri oceni učinka se je osredotočila na naslednja tri področja revizije, ki imajo pomembne učinke:

A. emisije izpušnih plinov,

B. emisije hrupa in

C. uskladitev z novim pravnim okvirom:

Za ta tri področja so bile podrobno preučene naslednje možnosti.

A. Mejne vrednosti emisij izpušnih plinov motorjev

Možnost 1 – neukrepanje

Ohranijo se veljavne mejne vrednosti emisij izpušnih plinov iz Direktive, kot so določene z Direktivo o spremembi 2003/44/ES.

Možnost 2 – strožje mejne vrednosti emisij izpušnih plinov (stopnja II)

Preučena je bila možnost uvedbe stopnje II mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov. Skupaj je bilo predlaganih pet mogočih scenarijev za določitev strožjih mejnih vrednosti (več podrobnosti je v oceni učinka na str. 21).

Za nadaljnjo oceno je bil kot najprimernejši scenarij izbran scenarij 5. V skladu z njim se z mejnimi vrednostmi Združenih držav uskladijo mejne vrednosti za motorje na prisilni vžig in motorje na kompresijski vžig. Za motorje na kompresijski vžig se uporabijo mejne vrednosti, ki jih je ameriška agencija za varovanje okolja določila v kodeksu zveznih predpisov (40 CFR del 1042) za dizelske motorje pomorskih plovil za rekreacijo. Mejne vrednosti za motorje na prisilni vžig so enake tistim, ki jih je ameriška agencija za varovanje okolja določila v kodeksu zveznih predpisov (40 CFR del 1045) za nove necestne motorje na prisilni vžig, opremo in plovila.

Možnost 3 – strožje mejne vrednosti emisij izpušnih plinov (stopnja II) v povezavi z ukrepi za ublažitev negativnih gospodarskih/družbenih posledic

V okviru te možnosti se preučijo različne možnosti za poostritev predpisov za emisije izpušnih plinov, hkrati pa možnost vključuje ukrep za ublažitev negativnih gospodarskih in družbenih posledic, ki bi jih uvedba višjih mejnih vrednosti lahko imela za proizvajalce.

Podmožnost 3.1 – sistem prožnosti

Ena od možnosti za ublažitev posledic strožjih predpisov glede emisij izpušnih plinov je uvedba sistema prožnosti. S tem bi se proizvajalcem motorjev omogočilo, da tudi po začetku veljavnosti novih mejnih emisijskih vrednosti dajo na trg omejeno število motorjev pomorskih plovil za rekreacijo, ki so v skladu s predhodno emisijsko stopnjo.

Podmožnost 3.2 – prehodno obdobje za vse proizvajalce motorjev (3 leta)

Predlagana je določitev triletnega prehodnega obdobja po začetku veljavnosti direktive, da se proizvajalcem motorjev omogoči prilagoditev motorjev novim tehnologijam.

Podmožnost 3.3 – prehodno obdobje za vse proizvajalce motorjev + posebno prehodno obdobje za male in srednje velike proizvajalce motorjev, ki dajejo na trg EU zunajkrmne motorje na prisilni vžig < 15 kW (3 + 3 leta).

Ohrani se triletno prehodno obdobje za industrijo. Poleg tega se malim in srednje velikim proizvajalcem motorjev, ki dajejo na trg motorje na prisilni vžig z močjo, manjšo od 15 kW, odobri dodatno triletno obdobje (šest let od začetka veljavnosti).

Zadnja podmožnost je bila v oceni učinka izbrana kot najboljša možnost.

B. Mejne vrednosti hrupa za plovila s pogonskimi motorji

Možnost 1 – neukrepanje

Ohranijo se veljavne mejne vrednosti emisij hrupa iz Direktive 2003/44/ES.

Možnost 2 – strožje mejne vrednosti za emisije hrupa

Sedanje mejne vrednosti EU za emisije hrupa za zvok, ki ga oddajajo plovila, se poostrijo.

Ugotovljeno je bilo, da je najboljša možnost možnost 1 (ohranitev sedanjih mejnih vrednosti), ker:

- ne povzroča stroškov usklajevanja (podjetjem ne bo treba vlagati v nove tehnologije, da bi dosegla zahtevane mejne emisijske vrednosti);

- omogoča večje okoljske koristi na podlagi nacionalnih ukrepov, ki so oblikovani po meri, torej posebej prilagojeni za območja, na katerih se plovilo uporablja v posamezni državi.

Države članice bi imele več manevrskega prostora za oblikovanje posebnih ukrepov za učinkovito omejitev hrupa, saj hrupa s plovil ne povzročajo samo motorji, temveč je odvisen tudi od dejavnikov, kot so uporaba plovila, vremenske razmere itd.

C. Uskladitev direktive o plovilih za rekreacijo z novim zakonodajnim okvirom

Po sprejetju Uredbe (ES) št. 765/2008 in Sklepa št. 768/2008/ES je treba direktivo o plovilih za rekreacijo uskladiti z načeli novega zakonodajnega okvira. To pomeni vključitev poglavij, v katerih so opisane obveznosti gospodarskih subjektov, pristojnosti organov za ugotavljanje skladnosti in organov za nadzor trga, novi moduli za ugotavljanje skladnosti in status oznake CE.

Ker mora Komisija uskladiti sektorsko zakonodajo z novim zakonodajnim okvirom, je ocena učinka osredotočena samo na preučitev učinkov te uskladitve. Ti naj bi bili večinoma pozitivni, saj so nekatera vprašanja, pri katerih zdaj vlada negotovost, pojasnjena v horizontalnih določbah. Pravna varnost bo koristila vsem stranem: gospodarskim subjektom, nacionalnim upravam in upravi Evropske unije ter potrošnikom. Nekatere nove obveznosti za gospodarske subjekte imajo lahko gospodarski učinek v smislu novih stroškov za gospodarske subjekte.[8]

PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Glavni elementi revizije

Pojasnitev področja uporabe in pojmov Direktive

Da bi se proizvajalcem in nacionalnim organom olajšalo izvajanje direktive o plovilih za rekreacijo, so pojasnjeni področje uporabe in nekatere opredelitve iz te direktive.

Pojem „plovilo za rekreacijo“ iz Direktive je bil v preteklosti predmet razprav, saj naj bi po nekaterih trditvah šlo za splošni pojem, ki zajema plovila za rekreacijo in osebna plovila. Ta nejasnost je zdaj odpravljena, saj je bil v opredelitev pojmov vključen nov splošni pojem „plovilo“, ki zajema plovila za rekreacijo in osebna plovila.

Ker je izraz „plovilo za rekreacijo“ zdaj jasno omejen samo na nekatere vrste izdelkov, zajetih z Direktivo, je njen naslov spremenjen v „Direktiva o plovilih za rekreacijo in osebnih plovilih“, da bolje ustreza področju uporabe.

Na seznam izvzetih izdelkov je treba dodati amfibijska plovila, da se izvzamejo iz zahtev te direktive. Zaradi usklajenosti in jasnosti je prav tako določeno, da so v Direktivo vključena samo osebna plovila za šport in prosti čas, ne pa na primer osebna reševalna in policijska plovila. Pojasnjena je tudi opredelitev „kanujev“, ki so izvzeti s področja uporabe Direktive, pri čemer je navedeno, da so izvzeti samo kanuji, ki jih je mogoče „poganjati samo z vesli“.

Primerno je tudi, da se zaradi lažjega razumevanje in enotne uporabe Direktive opredelita pojma „plovilo, zgrajeno za lastno uporabo“ in „zasebni uvoznik“, ki sta specifična za ta sektor.

Splošna varnostna zahteva

Zaradi jasnosti in usklajenosti z drugimi direktivami novega pristopa je treba izrecno navesti, da se lahko izdelki, zajeti s to direktivo, dajo na trg ali v uporabo samo, če izpolnjujejo splošno zahtevo, da ne ogrožajo varnosti in zdravja ljudi, premoženja ali okolja, in samo če izpolnjujejo bistvene zahteve iz Priloge I. Določitev te splošne varnostne zahteve je pomembna, ker se lahko uporabi kot pravna podlaga za umik nevarnih plovil s trga, zlasti ob odkritju novega tveganja, ki ni zajeto z usklajenimi standardi.

Emisije izpušnih plinov

Nove strožje mejne vrednosti emisij

Predvidene so nove strožje mejne vrednosti za emisije dušikovih oksidov (NOx), ogljikovodikov (HC) in trdnih delcev (PT) v izpušnih plinih.

Za motorje na kompresijski vžig so te mejne vrednosti določene na podlagi standardov ameriške agencije za varovanje okolja, ki veljajo za dizelske motorje pomorskih plovil za rekreacijo (40 CFR del 1042). Za motorje na prisilni vžig so mejne vrednosti določene na podlagi emisijskih standardov ameriške agencije za varovanje okolja, ki veljajo za nove necestne motorje na prisilni vžig, opremo in plovila (40 CFR del 1045). V skladu s tem pristopom so mejne vrednosti določene na ravni, ki odraža tehnični razvoj čistejših tehnologij motorjev plovil in omogoča napredek pri usklajevanju mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov na svetovni ravni.

Mejne vrednosti za CO so nekoliko omiljene, kar je kompromis za dosego znatnega zmanjšanja drugih onesnaževal zraka in sorazmernih stroškov usklajevanja za industrijo. Ta omilitev ne ogroža varnosti.

Referenčna goriva in preskusni cikli

Pri preskusnih gorivih, ki se uporabljajo pri ugotavljanju skladnosti z mejnimi vrednostmi emisij izpušnih plinov, je treba upoštevati sestavo goriv, ki se uporabljajo na zadevnem trgu, zato morajo proizvajalci iz Evropske unije pri homologaciji uporabljati evropska preskusna goriva. Ker pa proizvajalci zunaj EU nimajo nujno dostopa do evropskih referenčnih goriv, je treba predvideti, da lahko organi za ugotavljanje skladnosti (priglašeni organi) dovolijo tudi preskuse motorjev z drugimi referenčnimi gorivi. Vseeno pa je izbor referenčnih goriv omejen na ameriške in japonske specifikacije, kot je določeno v zadevnem standardu ISO, da se zagotovita kakovost in primerljivost rezultatov preskusa. (Batni motorji z notranjim zgorevanjem – Merjenje emisij izpušnih plinov – del 5: Preskusna goriva. Trenutno EN ISO 8178-5:2008.)

Poleg tega je treba zadevne preskusne cikle določiti glede na isti standard ISO (Batni motorji z notranjim zgorevanjem – Merjenje emisij izpušnih plinov – del 4: Preskusni cikli za različne uporabe motorjev, ki je trenutno EN ISO 8178-4:1996).

Sektor plovil za rekreacijo je dejavno vključen v razvoj inovativnih rešitev za pogonske sisteme, ki vključujejo hibridne in električne motorje ter celo gorivne celice. Po potrebi bodo v prihodnosti razviti posebni preskusni cikli za hibridne sisteme.

Blažilni ukrepi za industrijo

Predvideno je splošno triletno prehodno obdobje za industrijo. V zvezi z zahtevami glede emisij izpušnih plinov se malim in srednje velikim proizvajalcem motorjev, ki dajejo na trg motorje na prisilni vžig z močjo, manjšo od 15 kW, odobri dodatno triletno obdobje. Tako se bodo mala in srednje velika podjetja, ki delujejo v tem tržnem segmentu, lahko izognila finančnim pretresom in proizvodnjo prilagodila novim predpisom.

Zahteve glede zasnove

Zaradi varstva morskega okolja je predvidena nova zahteva za obvezno vgradnjo zbiralnih posod na plovila, opremljena s stranišči.

Ugotavljanje skladnosti po izdelavi in zasebni uvozniki

Direktiva 94/25/ES vsebuje pravila za ugotavljanje skladnosti plovila za rekreacijo po izdelavi, ki ga izvede katera koli fizična ali pravna oseba s sedežem v Uniji, ki daje izdelek v promet, v primerih, ko niti proizvajalec niti njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Uniji ne izpolnita obveznosti v zvezi z ugotavljanjem skladnosti izdelka z direktivo. Zaradi doslednosti je primerno razširiti področje uporabe tega postopka, da bo poleg plovil za rekreacijo zajemalo tudi osebna plovila. Zaradi jasnosti je treba določiti, kdo in v katerih primerih lahko ta postopek uporabi. In sicer:

- zasebni uvoznik, tj. fizična ali pravna oseba, ki v okviru nekomercialne dejavnosti za lastne potrebe uvozi izdelek iz tretje države v Unijo;

- katera koli oseba, ki da motor ali plovilo na trg ali v uporabo po večji spremembi ali predelavi, ali katera koli oseba, ki tako spremeni namembnost plovila, ki ga ta direktiva ne zajema, da po tej spremembi spada na njeno področje uporabe;

- katera koli oseba, ki pred koncem petletnega obdobja iz člena 2(2)(a)(vii) da na trg plovilo, zgrajeno za lastno uporabo.

Glede uvoza plovil za rekreacijo in osebnih plovil je treba opozoriti, da je v primerjavi z Direktivo 94/25/ES ugotavljanje skladnosti po izdelavi omejeno na primere nekomercialnega uvoza s strani zasebnih uvoznikov. Namen je preprečiti zlorabo postopka v komercialne namene. Ne nazadnje je treba za zanesljivo ugotovitev skladnosti izdelka, ki jo priglašeni organ izvede zaradi ugotavljanja skladnosti po izdelavi, razširiti obveznosti osebe, ki zaprosi za ugotovitev skladnosti po izdelavi, na predložitev dokumentacije priglašenemu organu. Predvideno je, da mora predložiti vso potrebno dokumentacijo za ugotovitev skladnosti izdelka.

Namestitev oznake CE

Pravila o namestitvi oznake CE na plovilo, sestavne dele in motorje so določena v tej direktivi. V primerjavi z Direktivo 94/25/ES je primerno obveznost namestitve oznake CE razširiti tudi na vse vgrajene motorje in krmne motorje brez vgrajenega izpuha, za katere se šteje, da izpolnjujejo bistvene zahteve iz delov B in C Priloge I.

Oznaka CE mora biti nameščena na plovilo, motorje in sestavne dele. Če pa pri sestavnih delih to zaradi velikosti ali vrste izdelka ni mogoče ali upravičeno, se lahko oznaka namesti na embalažo in priloženo dokumentacijo.

Poročanje

Za zagotovitev spremljanje in učinkovitosti te direktive je za države članice predvidena nova obveznost, in sicer da Komisiji vsakih pet let pošljejo poročilo o uporabi Direktive. Poročilo mora zlasti vsebovati informacije o stanju na področju varnosti in okoljske učinkovitosti izdelkov, zajetih z Direktivo, in učinkovitosti Direktive ter predstavitev dejavnosti tržnega nadzora v državah članicah.

Uskladitev direktive o plovilih za rekreacijo z novim zakonodajnim okvirom in veljavnimi postopki ugotavljanja skladnosti

Horizontalna pravila

Evropski parlament in Svet sta 9. julija 2008 sprejela dva pravna instrumenta, ki urejata trženje izdelkov: Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov[9] in Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov[10].

Uredba opredeljuje horizontalne določbe o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, o oznaki CE ter o okviru nadzora trga Unije in nadzoru izdelkov, ki vstopajo na trg Unije, uporabiti pa jih je mogoče tudi za izdelke, zajete s to direktivo. Zaradi jasnosti je uporaba Uredbe izrecno navedena v tej direktivi.

Sklep določa skupna načela in referenčne določbe za namene zakonodaje na podlagi načel novega pristopa. Za zagotovitev skladnosti z drugo sektorsko zakonodajo za proizvode je nekatere določbe te direktive primerno uskladiti z navedenim sklepom, če sektorske posebnosti ne zahtevajo drugačnih rešitev. Zato so nekatere opredelitve pojmov, splošne obveznosti gospodarskih subjektov, domneva o skladnosti, uradno nasprotovanje usklajenim standardom, pravila za oznako CE, zahteve glede organov za ugotavljanje skladnosti in priglasitvenih postopkov ter določbe o postopkih, ki so povezani s tveganimi izdelki, usklajeni z navedenim sklepom. Izjeme, značilne za sektor, so nujne, zlasti zaradi upoštevanja posebnega položaja zasebnega uvoza plovil v EU.

Postopki ugotavljanja skladnosti

Postopki ugotavljanja skladnosti, ki jih ima na voljo proizvajalec, se prav tako določijo s sklicevanjem na horizontalne določbe Sklepa. V členu 25 pa so navedene nekatere dodatne zahteve zaradi upoštevanja posebnih potreb sektorja pri ugotavljanju skladnosti, ki so vključene v module ugotavljanja skladnosti iz Direktive 94/25/ES. Poleg tega v to direktivo ni vključena možnost, da se pri nekaterih modulih iz horizontalnih določb Sklepa namesto priglašenih organov uporabijo akreditirani interni organi, saj za ta sektor ni primerna.

Izkušnje kažejo, da je za upoštevanje proizvodnih potreb primerno omogočiti večjo izbiro certifikacijskih postopkov kot prej, in sicer v naslednjih primerih:

- pri plovilih za rekreacijo kategorije C z dolžino trupa od 12 m do 24 m, kadar se uporabijo usklajeni standardi (mogoči so tudi notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi);

- pri sestavnih delih (mogoča sta tudi modula B + E).

- Kar zadeva ugotavljanje skladnosti emisij izpušnih plinov in zahtev glede hrupa, je treba razlikovati med primeri, v katerih se uporabijo usklajeni standardi, in primeri, v katerih se ne. V slednjih se upravičeno lahko zahteva strožji postopek ugotavljanja skladnosti kot v prvih. Poleg tega se možnost uporabe referenčnih podatkov o čolnu za meritve emisij hrupa črta kot odvečna, saj se v praksi ne uporablja.

Komitologija in delegirani akti

Zaradi upoštevanja določb Lizbonske pogodbe o delegiranih aktih so v to direktivo vključena pravila o sprejemanju delegiranih aktov.

Pravna podlaga

Predlog temelji na členu 95 Pogodbe ES.

Načelo subsidiarnosti

Direktiva 94/25/ES je namenjena popolni uskladitvi in je sprejeta na podlagi člena 95 Pogodbe z namenom vzpostavitve in delovanja notranjega trga za plovila. Nacionalna zakonodaja ne sme uvajati dodatnih določb o gradnji plovil ali emisijah izpušnih plinov in hrupa, ki bi zahtevale spremembo izdelka ali vplivale na pogoje za njegovo dajanje v promet. Revizija določb Direktive 94/25/ES, kar zadeva zahteve glede načrtovanja in emisije izpušnih plinov, je zato v izključni pristojnosti Unije. Zato načela subsidiarnosti v smislu drugega odstavka člena 5 Pogodbe ES zato ni mogoče upoštevati.

Treba je opozoriti, da je namen revizije pojasniti obseg izdelkov, ki jih zajema Direktiva, in ne Direktivo kakor koli razširiti ali spremeniti. Zato načela subsidiarnosti v smislu drugega odstavka člena 5 Pogodbe ES tukaj prav tako ni mogoče upoštevati.

Načelo subsidiarnosti bi bilo mogoče upoštevati v zvezi z določbami za izboljšanje učinkovitega izvajanja Direktive, ki večinoma izhajajo iz novega zakonodajnega okvira (glej tudi točko 3.7). Izkušnje kažejo, da skladnega in učinkovitega izvajanja in tržnega nadzora države članice ne morejo zadostno doseči same. Zato se pojavi vprašanje določitve nekaterih obveznih skupnih minimalnih zahtev. V skladu s predlogom bi ta dejavnost ostala v pristojnosti nacionalnih organov, vendar bi se uvedle nekatere splošne zahteve za celotno EU, da se zagotovijo enaka obravnava, enaki pogoji za gospodarske subjekte ter podobna stopnja varstva za državljane v vseh državah članicah.

Sorazmernost

V skladu z načelom sorazmernosti predlagane spremembe ne presegajo tega, kar je potrebno za uresničitev zastavljenih ciljev. Za zaščito koristi enotnega trga v sektorju plovil je treba vse spremembe obstoječe direktive obravnavati na ravni Unije. Če bi države članice delovale samostojno, bi se pojavile najrazličnejše zahteve, ki bi ovirale in spodkopale dosežke enotnega trga ter zelo verjetno povzročile zmedo med potrošniki in proizvajalci. Posledice bi bile lahko višje cene za potrošnike, saj bi morali proizvajalci spet upoštevati zahteve, značilne za posamezno državo članico.

Spremembe Direktive ne povzročajo nepotrebnih bremen in stroškov za industrijo, zlasti za mala in srednje velika podjetja, ali uprave. Številne možnosti prispevajo k večji jasnosti veljavne direktive brez uvedbe znatnih novih zahtev, ki bi povzročale stroške. Kadar imajo spremembe znatnejši vpliv, je analiza učinka možnosti najprimernejši odziv na opredeljene težave.

PRORAčUNSKE POSLEDICE

Ta predlog nima posledic za proračun Unije.

DODATNE INFORMACIJE

Razveljavitev veljavne zakonodaje

S sprejetjem predloga bo razveljavljena Direktiva 94/25/ES o plovilih za rekreacijo.

Evropski gospodarski prostor

Predlog zadeva EGP, zato ga je treba razširiti na Evropski gospodarski prostor.

2011/0197 (COD)

Predlog

DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o plovilih za rekreacijo in osebnih plovilih

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[11],

ob upoštevanju mnenja Odbora regij[12],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

1. Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/25/ES z dne 16. junija 1994 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo[13] je bila sprejeta v okviru vzpostavitve notranjega trga, da bi se poenotile varnostne značilnosti plovil za rekreacijo v vseh državah članicah ter odpravile ovire pri trgovanju s plovili za rekreacijo med državami članicami.

2. Direktiva 94/25/ES je prvotno zajemala samo plovila za rekreacijo dolžine najmanj 2,5 m in največ 24 m. Z Direktivo 2003/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o spremembi Direktive 94/25/ES o prilagajanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s plovili za rekreacijo[14] se je področje uporabe Direktive 94/25/ES razširilo na osebna plovila, vključene pa so bile tudi celovite zahteve glede varovanja okolja, in sicer s sprejetjem mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov (CO, HC, NOx in trdni delci) in mejnih vrednosti za hrup za pogonske motorje na kompresijski vžig in pogonske motorje na prisilni vžig.

3. Direktiva 94/25/ES temelji na načelih novega pristopa, kot je določeno v Resoluciji Sveta z dne 7. maja 1985 o novem pristopu k tehnični uskladitvi in standardom[15]. Tako določa samo bistvene varnostne zahteve za plovila za rekreacijo, tehnične podrobnosti pa sprejemata Evropski odbor za standardizacijo (CEN) in Evropski odbor za elektrotehnično standardizacijo (Cenelec) v skladu z Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe[16]. Skladnost s tako določenimi usklajenimi standardi, katerih referenčna številka je objavljena v Uradnem listu Evropske unije , zagotavlja domnevo o skladnosti z zahtevami Direktive 94/25/ES. Izkušnje kažejo, da so ta osnovna načela v tem sektorju učinkovita ter da jih je treba ohraniti in celo še bolj spodbujati.

4. Tehnološki napredek na trgu pa je privedel do novih vprašanj v zvezi z okoljskimi zahtevami iz Direktive 94/25/ES. Da bi se upošteval navedeni napredek in pojasnil okvir, znotraj katerega se lahko tržijo izdelki, zajeti s to direktivo, bi bilo treba določene vidike Direktive 94/25/ES pregledati in izboljšati, zaradi jasnosti pa bi bilo treba navedeno direktivo nadomestiti s to direktivo.

5. Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov[17] opredeljuje horizontalne določbe o akreditaciji organov za ugotavljanje skladnosti, oznaki CE ter okviru nadzora trga Unije in nadzoru izdelkov, ki vstopajo na trg Unije, uporabljajo pa se tudi za izdelke, zajete s to direktivo.

6. Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov[18] določa skupna načela in referenčne določbe za namene zakonodaje na podlagi načel novega pristopa. Za zagotovitev skladnosti z drugo sektorsko zakonodajo za izdelke je nekatere določbe te direktive primerno uskladiti z navedenim sklepom, če sektorske posebnosti ne zahtevajo drugačnih rešitev. Zato je treba določene opredelitve pojmov, splošne obveznosti gospodarskih subjektov, domnevo o skladnosti, uradno nasprotovanje usklajenim standardom, pravila za oznako CE, zahteve glede organov za ugotavljanje skladnosti in priglasitvenih postopkov ter določbe o postopkih, ki so povezani s tveganimi izdelki, uskladiti z navedenim sklepom.

7. Da bi se proizvajalcem in nacionalnim organom olajšala uporaba te direktive, je treba pojasniti področje uporabe in opredelitve pojmov iz Direktive 94/25/ES. Zlasti je treba pojasniti, da so s področja uporabe te direktive izvzeta amfibijska plovila. Prav tako je treba določiti, katere vrste kanujev in kajakov so izvzete s področja uporabe te direktive, ter pojasniti, da so z Direktivo zajeta samo osebna plovila za šport in prosti čas.

8. Primerno je določiti tudi opredelitvi pojmov „plovilo, zgrajeno za lastno uporabo“ in „zasebni uvoznik“, ki sta specifična za ta sektor, da se olajšata razumevanje in enotna uporaba te direktive.

9. Izdelki, zajeti s to direktivo, ki se dajo na trg Unije ali v uporabo, bi morali biti v skladu z zadevno zakonodajo Unije, gospodarski subjekti pa bi morali biti odgovorni za skladnost izdelkov, kar zadeva njihovo vlogo v dobavni verigi, da se zagotovi visoka raven zaščite javnih interesov, kot so zdravje in varnost, varstvo potrošnikov in okolja ter poštena konkurenca na trgu Unije.

10. Vsi gospodarski subjekti, vključeni v dobavno in distribucijsko verigo, bi morali sprejeti ustrezne ukrepe za zagotovitev, da izdelki, zajeti s to direktivo, ob pravilni izdelavi in vzdrževanju ne ogrožajo varnosti in zdravja ljudi, premoženja ali okolja, ter da na trg dajejo samo izdelke, ki so v skladu z zadevno zakonodajo Unije. S to direktivo je treba določiti jasno in sorazmerno porazdelitev obveznosti glede na vlogo posameznega subjekta v dobavni in distribucijski verigi.

11. Ker lahko določene naloge izvede samo proizvajalec, je treba jasno razlikovati med proizvajalcem in subjekti nižje v distribucijski verigi. Poleg tega je treba jasno razlikovati med uvoznikom in distributerjem, saj uvoznik uvede izdelke iz tretjih držav na trg Unije. Uvoznik bi tako moral zagotoviti, da navedeni izdelki izpolnjujejo veljavne zahteve Unije.

12. Proizvajalec, ki natančno pozna postopek načrtovanja in proizvodnje, je najprimernejši za izvedbo celotnega postopka ugotavljanja skladnosti. Postopek ugotavljanja skladnosti bi torej moral ostati le obveznost proizvajalca.

13. Nujno je treba zagotoviti, da so izdelki, zajeti s to direktivo, ki vstopajo na trg Unije iz tretjih držav, v skladu z vsemi veljavnimi zahtevami Unije, ter zlasti, da so proizvajalci izvedli ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti teh izdelkov. Zato je treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da so izdelki, ki jih dajejo na trg, skladni z veljavnimi zahtevami, in da ne dajejo na trg izdelkov, ki niso v skladu s temi zahtevami ali predstavljajo tveganje. Iz istega razloga je treba določiti, da morajo uvozniki zagotoviti, da so bili izvedeni postopki ugotavljanja skladnosti ter da sta označevanje izdelkov in dokumentacija, ki jo pripravijo proizvajalci, nadzornim organom na voljo za pregled.

14. Kadar distributer omogoči dostopnost izdelka, zajetega s to direktivo, na trgu, potem ko ga je na trg dal proizvajalec ali uvoznik, mora delovati skrbno in zagotoviti, da njegovo ravnanje s izdelkom nima negativnega vpliva na skladnost izdelka. Pričakuje se, da uvozniki in distributerji pri dajanju izdelkov na trg ali omogočanju njihove dostopnosti na trgu ravnajo v skladu z veljavnimi zahtevami.

15. Pri dajanju izdelka, zajetega s to direktivo, na trg bi morali uvozniki na izdelku navesti svoje ime in naslov, na katerem so dosegljivi. Izjema bi morali biti primeri, v katerih velikost ali narava sestavnega dela ne omogočata take navedbe.

16. Vsak gospodarski subjekt, ki da izdelek na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni izdelek tako, da bi bilo lahko ogroženo izpolnjevanje veljavnih zahtev, bi bilo treba šteti za proizvajalca in bi zato moral prevzeti obveznosti proizvajalca.

17. Distributerji in uvozniki, ki so blizu trga, bi morali biti vključeni v naloge tržnega nadzora, ki jih izvajajo pristojni nacionalni organi, in bi morali biti pripravljeni na dejavno udeležbo ter predložiti navedenim organom vse potrebne informacije v zvezi z zadevnim izdelkom.

18. Uvoz plovil za rekreacijo in osebnih plovil iz tretjih držav v Unijo, ki ga izvajajo posamezniki, je posebnost tega sektorja. Vendar Direktiva 94/25/ES vsebuje samo posebne določbe o obveznostih zasebnih uvoznikov pri ugotavljanju skladnosti (ugotavljanje skladnosti po izdelavi). Zato je treba razjasniti še druge obveznosti zasebnih uvoznikov, ki bi jih bilo treba načeloma uskladiti z obveznostmi proizvajalca, pri čemer je nekaj izjem, povezanih z nekomercialno naravo njihovih dejavnosti.

19. Zagotavljanje sledljivosti izdelka skozi celotno dobavno verigo prispeva k preprostejšemu in učinkovitejšemu nadzoru trga. Učinkovit sistem sledljivosti organom za tržni nadzor omogoča izsleditev gospodarskega subjekta, ki je omogočil dostopnost neskladnega izdelka na trgu.

20. Zaradi jasnosti in usklajenosti z drugimi direktivami novega pristopa je treba izrecno določiti, da se lahko izdelki, zajeti s to direktivo, dajo na trg ali v uporabo samo, če izpolnjujejo splošno zahtevo, da ne ogrožajo varnosti in zdravja ljudi, premoženja ali okolja, in samo če izpolnjujejo bistvene zahteve iz te direktive.

21. Možnosti za nadaljnje znižanje mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov iz motorjev pomorskih plovil za rekreacijo so bile preučene v Poročilu o možnostih za nadaljnje izboljšanje okoljskih značilnosti motorjev plovil za rekreacijo, predloženem na podlagi člena 2 Direktive 2003/44/ES o spremembi Direktive 94/25/ES v zvezi s plovili za rekreacijo[19]. V tem poročilu je bilo ugotovljeno, da je primerno določiti strožje mejne vrednosti, kot so določene v Direktivi 2003/44/ES. Določene bi morale biti na ravni, ki odraža tehnični razvoj čistejših tehnologij motorjev za pomorska plovila in omogoča napredek k uskladitvi mejnih vrednosti emisij izpušnih plinov po vsem svetu. Po drugi strani bi bilo treba mejne vrednosti za CO zvišati, da se omogoči znatno zmanjšanje drugih onesnaževal zraka, hkrati pa zagotovi nadaljnja sorazmernost stroškov usklajevanja.

22. Glede na vrsto goriva in kategorijo moči motorja bi bilo treba uporabiti preskusne cikle za motorje za pomorsko uporabo, opisane v zadevnem standardu ISO.

23. Preskusna goriva, ki se uporabijo pri ugotavljanju skladnosti z mejnimi vrednostmi emisij izpušnih plinov, morajo odražati sestavo goriv, ki se uporabljajo na zadevnem trgu, zato bi bilo treba pri homologaciji v Uniji uporabljati evropska preskusna goriva. Ker pa proizvajalci iz tretjih držav nimajo nujno dostopa do evropskih referenčnih goriv, je treba organom za odobritev omogočiti, da sprejmejo preskuse motorjev z drugimi referenčnimi gorivi. Vendar bi morala biti izbira referenčnih goriv omejena na specifikacije iz zadevnega standarda ISO, da se zagotovita kakovost in primerljivost rezultatov preskusa.

24. Kot prispevek k varovanju morskega okolja je primerno sprejeti zahtevo, da morajo biti na plovilih, opremljenih s stranišči, obvezno vgrajene zbiralne posode.

25. Statistični podatki o nesrečah kažejo, da je tveganje za prevrnitev večtrupnih plovil zelo majhno. Kljub temu je primerno predvideti, da je treba tveganje prevrnitve upoštevati tudi pri večtrupnih plovilih, tako da zahtev glede plovnosti in izhoda v sili v primeru prevrnitve ni treba upoštevati samo, če prevrnitev večtrupnega plovila ni verjetna.

26. V skladu z načelom subsidiarnosti določbe te direktive ne bi smele vplivati na pravico držav članic, da za plovbo po nekaterih vodah določijo zahteve, ki se jim zdijo potrebne zaradi varstva okolja, strukture plovnih poti in zagotavljanja varnosti na plovnih poteh, če take določbe ne vključujejo spremembe plovila za rekreacijo, ki je skladno s to direktivo.

27. Oznaka CE, ki označuje skladnost izdelka, je vidni rezultat celotnega postopka, ki obsega ugotavljanje skladnosti v širšem pomenu. Splošna načela, s katerimi se ureja oznaka CE, so določena v Uredbi (ES) št. 765/2008. Pravila o namestitvi oznake CE na plovilo, sestavne dele in motorje je treba določiti v tej direktivi. Primerno je, da se obvezna namestitev oznake CE razširi tudi na vgrajene motorje in krmne motorje brez vgrajenega izpuha, za katere se šteje, da izpolnjujejo bistvene zahteve iz te direktive.

28. Zelo pomembno je, da se proizvajalcem in uporabnikom pojasni, da z namestitvijo oznake CE na izdelek proizvajalec izjavlja, da je izdelek skladen z vsemi veljavnimi zahtevami, in za to prevzema vso odgovornost.

29. Oznaka CE bi morala biti edina oznaka skladnosti, ki označuje, da je izdelek, zajet s to direktivo, v skladu z usklajevalno zakonodajo Unije. Vendar pa bi morale biti dovoljene tudi druge oznake, če prispevajo k izboljšanju varstva potrošnikov in ne spadajo pod usklajevalno zakonodajo Unije.

30. Za zagotovitev skladnosti z bistvenimi varnostnimi zahtevami je treba določiti ustrezne postopke za ugotavljanje skladnosti, ki jih mora upoštevati proizvajalec. Nvedene postopke bi bilo treba določiti s sklicevanjem na module za ugotavljanje skladnosti iz Sklepa št. 768/2008/ES. Oblikovati bi jih bilo treba ob upoštevanju ravni tveganja, povezanega s plovili, motorji in sestavnimi deli. Zato je treba vsako kategorijo skladnosti dopolniti z ustreznim postopkom ali izbiro med več enakovrednimi postopki.

31. Izkušnje kažejo, da je primerno širši razpon modulov za ugotavljanje skladnosti dovoliti v naslednjih primerih: za plovila za rekreacijo kategorije C z dolžino trupa od 12 m do 24 m, kadar se uporabijo usklajeni standardi, in za sestavne dele. Kar zadeva ugotavljanje skladnosti emisij izpušnih plinov in zahteve glede hrupa, je treba razlikovati med primeri, v katerih se uporabijo usklajeni standardi, in primeri, v katerih se ne, saj se v slednjih upravičeno zahteva strožji postopek ugotavljanja skladnosti. Poleg tega bi bilo treba možnost, da se za preskuse emisij hrupa uporabijo referenčni podatki o čolnu, odpraviti kot odvečno, saj se v praksi ne uporablja.

32. Direktiva 94/25/ES vsebuje pravila za ugotavljanje skladnosti plovila za rekreacijo po izdelavi, ki ga izvede katera koli fizična ali pravna oseba s sedežem v Uniji, ki daje izdelek na trg, v primerih, ko niti proizvajalec niti njegov pooblaščeni zastopnik ne izpolnita obveznosti v zvezi s skladnostjo izdelka z Direktivo. Zaradi usklajenosti je primerno razširiti področje uporabe tega postopka, tako da bi zajemalo ne samo plovila za rekreacijo, ampak tudi osebna plovila. Zaradi jasnosti je treba podrobno določiti, v katerih okoliščinah se ta postopek lahko uporabi. Poleg tega bi bilo treba pri uvozu njegovo uporabo omejiti na primere nekomercialnega uvoza s strani zasebnih uvoznikov, da se prepreči zloraba tega postopka za komercialne namene. Potrebna je tudi razširitev obveznosti osebe, ki zaprosi za ugotovitev skladnosti po izdelavi, na predložitev dokumentacije priglašenemu organu, da se zagotovi zanesljiva ugotovitev skladnosti izdelka.

33. Ker je treba po vsej Uniji zagotoviti enako visoko raven učinkovitosti organov za ugotavljanje skladnosti izdelkov, zajetih s to direktivo, in ker bi morali vsi taki organi izvajati svoje funkcije na enaki ravni in pod pogoji poštene konkurence, je treba določiti obvezne zahteve za organe za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni za opravljanje storitev ugotavljanja skladnosti v okviru te direktive.

34. Da se zagotovi usklajena raven kakovosti pri ugotavljanju skladnosti izdelkov, zajetih s to direktivo, je treba ne samo utrditi zahteve, ki jih morajo izpolnjevati organi za ugotavljanje skladnosti, ki želijo biti priglašeni, ampak določiti tudi zahteve, ki jih morajo izpolnjevati priglasitveni organi in drugi organi, ki sodelujejo pri ugotavljanju skladnosti, uradnem obveščanju in spremljanju priglašenih organov.

35. Z Uredbo (ES) št. 765/2008 se dopolnjuje in krepi sedanji okvir za nadzor nad trgom izdelkov, zajetih z usklajevalno zakonodajo Unije, vključno z izdelki, zajetimi s to direktivo. Države članice bi zato morale organizirati in izvajati nadzor trga navedenih izdelkov v skladu z navedeno uredbo, in kjer je to primerno, v skladu z Direktivo 2001/95/ES.

36. Da se poveča preglednost in skrajša čas postopka, je zaradi večje učinkovitosti in opiranja na strokovno znanje držav članic treba izboljšati sedanje zaščitne postopke, na podlagi katerih lahko Komisija preuči utemeljenost ukrepa, ki ga države članice sprejmejo zoper izdelke, za katere menijo, da ne izpolnjujejo zahtev.

37. Sedanji sistem bi bilo treba dopolniti s postopkom, ki zainteresiranim stranem omogoča, da so obveščene o ukrepih, sprejetih v zvezi s izdelki iz te direktive, ki predstavljajo tveganje za zdravje in varnost ljudi ali druge javne interese. Organom za nadzor trga bi moral omogočati, da v sodelovanju z zadevnimi gospodarskimi subjekti glede takih izdelkov ukrepajo bolj zgodaj.

38. Kadar se države članice in Komisija strinjajo glede upravičenosti ukrepa, ki ga sprejme država članica, nadaljnje posredovanje Komisije ne bi smelo biti potrebno.

39. Zaradi upoštevanja razvoja tehničnega znanja in novih znanstvenih spoznanj bi bilo treba Komisijo pooblastiti za sprejetje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, s katerimi bi se spremenila oddelek 2 dela B in oddelek 1 dela C Priloge I, razen neposrednih ali posrednih sprememb vrednosti emisij izpušnih plinov ali hrupa, vrednosti Froudovega števila in razmerja moč/izpodriv, ter prilog V, VII in IX. Zlasti je pomembno, da se Komisija med pripravljalnim delom ustrezno posvetuje, tudi s strokovnjaki.

40. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje pomembnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.

41. Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te direktive, bi bilo treba izvedbena pooblastila prenesti na Komisijo. Ta pooblastila je treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[20].

42. Za sprejetje aktov bi bilo treba izvesti pregled, da se zagotovi enotna uporaba te direktive, zlasti kar zadeva dodatne določbe člena 25 o postopkih ugotavljanja skladnosti ter zahteve o kategorijah čolnov glede na namembnost, tablici graditelja, preprečevanju iztoka in navigacijskih lučeh.

43. Za zagotovitev spremljanja in učinkovitosti te direktive bi bilo treba določiti, da države članice Komisiji pošljejo poročilo o uporabi Direktive, Komisija pa bi nato pripravila in objavila povzetek poročil.

44. Države članice morajo določiti pravila o sankcijah za kršitve te direktive in zagotoviti njihovo izvajanje. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

45. Da se proizvajalcem in drugim gospodarskim subjektom zagotovi dovolj časa za prilagoditev zahtevam iz te direktive, je treba predvideti dovolj dolgo prehodno obdobje po začetku veljavnosti te direktive, v katerem se izdelki, skladni z Direktivo 94/25/EGS, lahko dajo na trg.

46. Direktivo 94/25/EGS bi bilo zato treba razveljaviti.

47. Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči cilja te direktive, in sicer zagotavljanja visoke ravni varnosti in zdravja ljudi ter varovanja okolja ob sočasni zagotovitvi delovanja notranjega trga, in sicer z določitvijo usklajenih varnostnih zahtev za izdelke iz te direktive, in minimalnih zahtev za nadzor trga, in ker se ta cilj zaradi njegovega obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1 Predmet

Ta direktiva določa zahteve za načrtovanje in izdelavo izdelkov iz člena 2(1) ter pravila za njihov prosti pretok v Uniji.

Člen 2 Področje uporabe

48. Ta direktiva se uporablja za naslednje izdelke:

49. plovila za rekreacijo in delno zgrajena plovila za rekreacijo;

50. osebna plovila;

51. sestavne dele iz Priloge II, kadar so dani na trg Unije samostojno (v nadaljnjem besedilu: sestavni deli);

52. pogonske motorje, ki so nameščeni ali posebej namenjeni namestitvi na plovila ali v plovila;

53. pogonske motorje, nameščene na plovila ali v plovila, pri katerih je bila opravljena znatna predelava motorja;

54. plovila, ki so v postopku znatne predelave plovila.

55. Ta direktiva se ne uporablja za naslednje izdelke:

56. kar zadeva zahteve glede načrtovanja in izdelave iz dela A Priloge I:

(i) plovila, namenjena izključno tekmovanju, vključno s tekmovalnimi čolni na vesla in čolni na vesla za trening, ki jih ustrezno označi proizvajalec;

(ii) kanuje in kajake, ki jih je mogoče poganjati samo z vesli, gondole ter čolne na pedala;

(iii) jadralne deske;

(iv) deske, vključno z deskami na motorni pogon;

(v) originalna zgodovinska plovila in posamezne replike zgodovinskih plovil, ki so bile zasnovane pred letom 1950, zgrajene predvsem iz originalnih materialov in ki jih ustrezno označi proizvajalec;

(vi) eksperimentalna plovila, če se jih zatem ne da na trg Unije;

(vii) plovila, zgrajena za lastno uporabo, če se jih zatem pet let ne da na trg Unije;

(viii) plovila, posebej namenjena za uporabo s posadko in prevoz potnikov v komercialne namene, zlasti tista iz člena 2 Direktive 2006/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta[21] ter člena 3 Direktive 2009/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta[22], ne glede na število potnikov;

(ix) plovila, ki lahko plujejo pod vodno gladino;

(x) vozila z zračno blazino;

(xi) hidrogliserje;

(xii) plovila na parni pogon z zunanjim zgorevanjem, ki za gorivo uporabljajo premog, koks, les, olje ali plin;

(xiii) amfibijska plovila;

57. kar zadeva zahteve glede emisij izpušnih plinov iz dela B Priloge I:

(i) pogonske motorje, nameščene ali posebej namenjene namestitvi na naslednje izdelke:

- plovila, namenjena izključno tekmovanju, ki jih je ustrezno označil proizvajalec;

- eksperimentalna plovila, če se jih zatem ne da v promet na trg Unije;

- plovila, posebej namenjena za uporabo s posadko in prevoz potnikov v komercialne namene, brez poseganja v člen 2(3), zlasti tista iz člena 2 Direktive 2006/87/ES in člena 3 Direktive 2009/45/ES, ne glede na število potnikov;

- plovila, ki lahko plujejo pod vodno gladino;

- vozila z zračno blazino;

- hidrogliserje;

- amfibijska plovila;

(ii) izvirnike in posamezne replike zgodovinskih pogonskih motorjev, ki so bili zasnovani pred letom 1950 in se ne proizvajajo serijsko ter so vgrajeni na plovilih iz točk (v) in (vii) točke (a);

(iii) pogonske motorje, zgrajene za lastno uporabo, če se jih zatem pet let ne da v promet na trg Unije;

58. kar zadeva zahteve glede emisij hrupa iz dela C Priloge I:

(i) vsa plovila iz točke (b);

(ii) plovila, zgrajena za lastno uporabo, če se jih zatem pet let ne da v promet na trg Unije.

59. Dejstvo, da je isti čoln mogoče uporabiti za komercialne namene ali za rekreacijsko usposabljanje, čolna ne izključuje s področja uporabe te direktive, kadar se daje na trg v rekreativne namene.

Člen 3 Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

60. „plovilo“ pomeni katero koli plovilo za rekreacijo ali osebno plovilo;

61. „plovilo za rekreacijo“ pomeni kateri koli čoln katere koli vrste za šport in prosti čas, z dolžino trupa od 2,5 m do 24 m, merjeno glede na usklajeni standard, ne glede na vrsto pogona;

62. „osebno plovilo“ pomeni plovilo za šport in prosti čas, krajše od 4 m, opremljeno z motorjem z notranjim zgorevanjem, katerega primarni vir pogona je vodna turbina in ki je bilo načrtovano tako, da ga upravlja oseba ali osebe, ki sedijo, stojijo ali klečijo na trupu in ne v njem;

63. „plovilo, zgrajeno za lastno uporabo,“ pomeni plovilo, ki ga je njegov prihodnji uporabnik zgradil za lastno uporabo in ga za posameznika ni deloma ali v celoti zgradil gospodarski subjekt na podlagi pogodbe;

64. „pogonski motor“ pomeni kateri koli motor z notranjim zgorevanjem na prisilni ali kompresijski vžig, ki se uporablja za pogonske namene;

65. „znatna predelava motorja“ pomeni predelavo motorja, ki bi lahko povzročila prekoračitev mejnih emisijskih vrednosti motorja iz dela B Priloge I ali povečala nazivno moč motorja za več kot 15 %;

66. „znatna predelava plovila“ pomeni predelavo plovila, s katero se spremeni vrsta pogona plovila, vključno z znatno predelavo motorja, ali toliko spremeni plovilo, da se šteje za novo plovilo;

67. „vrsta pogona“ pomeni pogonski mehanizem plovila;

68. „družina motorjev“ pomeni proizvajalčevo razvrstitev motorjev v skupine, ki naj bi na podlagi konstrukcije imeli podobne lastnosti glede emisij izpušnih plinov ali hrupa in izpolnjujejo zahteve glede emisij izpušnih plinov ali hrupa iz te direktive;

69. „omogočanje dostopnosti na trgu“ pomeni vsako dobavo izdelka za distribucijo ali uporabo na trgu Unije, bodisi odplačno bodisi neodplačno;

70. „dati na trg“ pomeni prvič omogočiti dostopnost izdelka na trgu Unije;

71. „dajanje v uporabo“ pomeni, da izdelek iz te Direktive v Uniji prvič uporabi njegov končni uporabnik;

72. „proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki izdeluje izdelek ali za katero se tak izdelek načrtuje ali izdeluje in ki trži ta izdelek pod svojim imenom ali blagovno znamko;

73. „pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge;

74. „uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da izdelek iz tretje države na trg v Uniji;

75. „zasebni uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki v okviru nekomercialne dejavnosti za lastne potrebe uvozi izdelek iz tretje države v Unijo;

76. „distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik in omogoči dostopnost izdelka na trgu;

77. „gospodarski subjekti“ pomeni proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika in distributerja;

78. „usklajeni standard“ pomeni standard, ki ga je sprejel eden od evropskih organov za standardizacijo iz Priloge I k Direktivi 98/34/ES na podlagi predloga, ki ga je pripravila Komisija v skladu s členom 6 navedene direktive;

79. „akreditacija“ pomeni akreditacijo, kot je opredeljena v členu 2(10) Uredbe (ES) št. 765/2008;

80. „nacionalni akreditacijski organ“ pomeni akreditacijski organ, kot je opredeljen v členu 2(11) Uredbe (ES) št. 765/2008;

81. „ugotavljanje skladnosti“ pomeni proces ugotavljanja, ali so zahteve iz te direktive glede izdelka izpolnjene;

82. „organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja dejavnosti ugotavljanja skladnosti, vključno z umerjanjem, preskušanjem, certificiranjem in pregledovanjem;

83. „odpoklic“ pomeni vsak ukrep za vračilo izdelka, ki je že na voljo končnemu uporabniku;

84. „umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev dostopnosti izdelka iz dobavne verige na trgu;

85. „nadzor trga“ pomeni dejavnosti, ki jih izvajajo javni organi, ter ukrepe, ki jih sprejmejo, da bi zagotovili skladnost izdelkov z veljavnimi zahtevami, določenimi v usklajevalni zakonodaji Unije, in da ti ne predstavljajo nevarnosti za zdravje, varnost ali drug vidik javnega interesa;

86. „oznaka CE“ pomeni oznako, s katero proizvajalec izjavlja, da je izdelek skladen z veljavnimi zahtevami iz usklajevalne zakonodaje Unije, ki določa njeno namestitev;

87. „usklajevalna zakonodaja Unije“ pomeni zakonodajo Unije, s katero se usklajujejo pogoji za trženje izdelkov.

Člen 4 Bistvene zahteve

88. Izdelki iz člena 2(1) se lahko dajo na trg ali v uporabo v skladu z njihovo namembnostjo, samo če ob pravilni izdelavi in vzdrževanju ne ogrožajo varnosti in zdravja ljudi, premoženja ali okolja in samo če izpolnjujejo veljavne bistvene zahteve iz Priloge I.

89. Države članice zagotovijo, da se izdelki iz člena 2(1) ne dajejo na trg ali v uporabo, če ne izpolnjujejo zahtev iz odstavka 1.

Člen 5 Nacionalne določbe v zvezi s plovbo

Določbe te direktive državam članicam ne preprečujejo sprejetja določb za plovbo po nekaterih vodah v zvezi z varstvom okolja, strukturo plovnih poti in zagotavljanjem varnosti na plovnih poteh, če take določbe ne vključujejo spremembe plovila za rekreacijo, skladnega s to direktivo.

Člen 6 Prosti pretok

90. Države članice na svojem ozemlju ne ovirajo dajanja plovil, skladnih s to direktivo, na trg ali v uporabo.

91. Države članice ne ovirajo dajanja delno zgrajenih plovil na trg, če proizvajalec ali uvoznik v skladu z delom A Priloge III izjavi, da naj bi jih dokončali drugi.

92. Države članice ne ovirajo dajanja sestavnih delov, skladnih s to direktivo, ki so v skladu z izjavo proizvajalca ali uvoznika iz dela B Priloge III namenjeni za vgradnjo v plovilo, na trg ali v uporabo.

93. Države članice ne ovirajo dajanja na trg ali v uporabo:

94. pogonskih motorjev, vgrajenih v plovila ali ne in skladnih s to direktivo;

95. motorjev, homologiranih v skladu z Direktivo 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta[23], skladnih z mejnimi vrednostmi emisij stopnje IIIA, IIIB ali IV za motorje na kompresijski vžig, ki se ne uporabljajo za pogon plovil, ki plujejo po celinskih plovnih poteh, lokomotiv in železniških motornih vozil, kot je določeno v točki 4.1.2 Priloge I k navedeni direktivi;

96. motorjev, homologiranih v skladu z Direktivo 2005/55/ES Evropskega parlamenta in Sveta[24], če proizvajalec v skladu s točko 9 Priloge IV izjavi, da bo motor izpolnjeval zahteve glede emisij izpušnih plinov iz te direktive, ko bo vgrajen v plovilo v skladu z navodili, ki jih je predložil proizvajalec.

97. Države članice ne ovirajo prikazovanja izdelkov iz člena 2(1), ki niso v skladu s to direktivo, na sejmih, razstavah, predstavitvah in drugih podobnih dogodkih, če je z vidno oznako jasno označeno, da taki izdelki niso v skladu s to direktivo in ne bodo dostopni ali dani v uporabo v Uniji, dokler ne bodo skladni z njo.

POGLAVJE II OBVEZNOSTI GOSPODARSKIH SUBJEKTOV

Člen 7 Obveznosti proizvajalcev

98. Proizvajalci pri dajanju svojih izdelkov na trg zagotovijo, da so bili ti načrtovani in izdelani v skladu z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.

99. Proizvajalci pripravijo tehnično dokumentacijo v skladu s členom 26 in izvedejo ali dajo izvesti veljavni postopek ugotavljanja skladnosti v skladu s členi od 20 do 23 in členom 25.

Kadar je bilo s tem postopkom dokazano, da je izdelek skladen z veljavnimi zahtevami, proizvajalci sestavijo izjavo EU o skladnosti iz člena 16 in namestijo oznako CE iz člena 18(1).

100. Proizvajalci hranijo tehnično dokumentacijo in izvod izjave EU o skladnosti še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg.

101. Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za zagotovitev skladnosti serijske proizvodnje. Ustrezno se upoštevajo spremembe pri načrtovanju izdelka ali njegovih lastnosti ter spremembe usklajenih standardov, na podlagi katerih je potrjena skladnost izdelka.

Če je to potrebno zaradi tveganj, ki jih predstavlja izdelek, proizvajalci zaradi zaščite zdravja in varnosti potrošnikov pregledujejo vzorce izdelkov na trgu, preverjajo in po potrebi vodijo evidenco pritožb in seznam neustreznih in odpoklicanih izdelkov ter o tovrstnem spremljanju obveščajo distributerje.

102. Proizvajalci zagotovijo, da so njihovi izdelki označeni s številko tipa, serijsko ali zaporedno številko ali katerim koli drugim elementom, na podlagi katerega jih je mogoče identificirati; kadar pa velikost ali narava sestavnih delov tega ne dopušča, zagotovijo, da so podatki v skladu s točko 2.1 dela A Priloge I navedeni na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku.

103. Proizvajalci na izdelku navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi, kadar pa to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku. V naslovu mora biti naveden center za stike, kjer je proizvajalec dosegljiv.

104. Proizvajalci zagotovijo, da so izdelku priloženi navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih določi zadevna država članica ter jih potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo.

105. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki so ga dali na trg, ni v skladu s to direktivo, nemudoma sprejmejo potrebne popravne ukrepe, da zagotovijo skladnost izdelka, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar izdelek pomeni tveganje, o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je na voljo njihov izdelek, in navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.

106. Proizvajalci pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi utemeljene zahteve predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka v jeziku, ki ga ta organ brez težav razume. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih s izdelki, ki so jih dali na trg.

Člen 8 Pooblaščeni zastopniki

107. Proizvajalec lahko s pisnim pooblastilom imenuje pooblaščenega zastopnika.

108. Obveznosti iz člena 7(1) in priprava tehnične dokumentacije niso del pooblastil pooblaščenega zastopnika.

109. Pooblaščeni zastopnik izvaja naloge, določene v pooblastilu, ki mu ga je dal proizvajalec. Pooblastilo omogoča pooblaščenemu zastopniku vsaj naslednje:

110. še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg, za nacionalne nadzorne organe hrani izvod izjave EU o skladnosti in tehnično dokumentacijo;

111. pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi utemeljene zahteve predloži vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka;

112. na zahtevo pristojnih nacionalnih organov v okviru svojih pooblastil sodeluje z njimi pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih s izdelki.

Člen 9 Obveznosti uvoznikov

113. Uvozniki dajejo na trg Unije samo skladne izdelke.

114. Preden uvozniki dajo izdelek na trg, zagotovijo, da je proizvajalec izvedel ustrezen postopek ugotavljanja skladnosti. Zagotovijo, da je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, da ima izdelek oznako CE in so mu priloženi dokumenti, zahtevani v skladu s členom 16 in točko 2.5 dela A Priloge I, točko 4 dela B Priloge I in točko 2 dela C Priloge I, ter da je proizvajalec izpolnil zahteve iz člena 7(5) in (6).

Kadar uvoznik meni ali utemeljeno domneva, da izdelek ni skladen z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I, izdelka ne da na trg, dokler ni skladen z zahtevami. Kadar izdelek pomeni tveganje, uvoznik prav tako o tem obvesti proizvajalca in organe za nadzor trga.

115. Uvozniki na izdelku navedejo svoje ime, registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi; če to pri sestavnih delih ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku.

116. Uvozniki zagotovijo, da so izdelku priloženi navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih določi zadevna država članica ter jih potrošniki in drugi končni uporabniki brez težav razumejo.

117. Uvozniki zagotovijo, da v času njihove odgovornosti za izdelek pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo skladnosti izdelka z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.

118. Če je to primerno glede na tveganje, ki ga pomeni izdelek, uvozniki zaradi zaščite zdravja in varnosti potrošnikov preverjajo vzorce izdelkov na trgu, raziskujejo pritožbe, po potrebi vodijo evidenco pritožb in seznam neustreznih in odpoklicanih izdelkov ter o tovrstnem spremljanju obveščajo distributerje.

119. Uvozniki, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki so ga dali na trg, ni v skladu s to direktivo, nemudoma sprejmejo potrebne popravne ukrepe, da zagotovijo skladnost izdelka, ali pa ga po potrebi umaknejo ali odpokličejo. Kadar izdelek pomeni tveganje, o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je na voljo njihov izdelek, in navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.

120. Uvozniki še 10 let po tem, ko je bil izdelek dan na trg, za organe za tržni nadzor hranijo izvod izjave EU o skladnosti in poskrbijo, da jim lahko na zahtevo predložijo tehnično dokumentacijo.

121. Uvozniki pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi utemeljene zahteve predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka v jeziku, ki ga ta organ brez težav razume. Z navedenim organom na zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih s izdelki, ki so jih dali na trg.

Člen 10 Obveznosti distributerjev

122. Distributerji pri omogočanju dostopnosti izdelka na trgu skrbno upoštevajo zahteve iz te direktive.

123. Preden distributerji omogočijo dostopnost izdelka na trgu, preverijo, ali ima oznako CE in so mu priloženi dokumenti iz člena 7(7), člena 16 in točke 2.5 dela A Priloge I, točke 4 dela B Priloge I in točke 2 dela C Priloge I ter navodila in varnostne informacije v jeziku ali jezikih, ki jih potrošniki in drugi končni uporabniki v državi članici, v kateri naj bi bila omogočena dostopnost izdelka na trgu, brez težav razumejo, ter ali sta proizvajalec in uvoznik upoštevala zahteve iz člena 7(5) in (6) ter člena 9(3).

Kadar distributer meni ali utemeljeno domneva, da izdelek ni v skladu z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I, ne omogoči dostopnosti izdelka na trgu, dokler ta ni v skladu z navedenimi zahtevami. Če izdelek pomeni tveganje, o tem obvesti proizvajalca ali uvoznika in organe za nadzor trga.

124. Distributerji zagotovijo, da v času njihove odgovornosti za izdelek pogoji skladiščenja ali prevoza ne ogrožajo skladnosti izdelka z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I.

125. Distributerji, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, katerega dostopnost na trgu so omogočili, ni v skladu s to direktivo, zagotovijo sprejetje potrebnih popravnih ukrepov, da se zagotovi skladnost izdelka ali po potrebi njegov umik ali odpoklic. Če izdelek pomeni tveganje, distributerji o tem takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic, v katerih je na voljo njihov izdelek, ter navedejo podrobnosti, zlasti o neskladnosti in vseh sprejetih popravnih ukrepih.

126. Distributerji pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi njegove utemeljene zahteve predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, katerih dostopnost na trgu so omogočili.

Člen 11 Primeri, ko obveznosti proizvajalcev veljajo za uvoznike in distributerje

Uvoznik ali distributer se obravnava kot proizvajalec za namene te direktive in prevzame obveznosti proizvajalca iz člena 7, kadar da izdelek na trg pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni izdelek, ki je že na trgu, tako da to lahko vpliva na skladnost z zahtevami iz te direktive.

Člen 12 Obveznosti zasebnih uvoznikov

127. Če niti proizvajalec niti njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Uniji ne izpolnita obveznosti v zvezi s skladnostjo izdelka s to direktivo, zasebni uvoznik izpolni ali zahteva izpolnitev obveznosti proizvajalca iz odstavkov od 1 do 4 ter 7 in 9 člena 7.

128. Če proizvajalec ne zagotovi zahtevane tehnične dokumentacije, zasebni uvoznik poskrbi za njeno pripravo na podlagi ustreznega strokovnega znanja, ki ga lahko zagotovi priglašeni organ, ki ne sodeluje pri ugotavljanju skladnosti zadevnega izdelka.

129. Zasebni uvoznik zagotovi, da sta ime in naslov priglašenega organa, ki je izvedel ugotavljanje skladnosti izdelka, označena na izdelku.

Člen 13 Identifikacija gospodarskih subjektov

130. Gospodarski subjekti na zahtevo organov za nadzor trga identificirajo:

131. vsak gospodarski subjekt, ki jim je dobavil proizvod;

132. vsak gospodarski subjekt, ki so mu dobavili proizvod.

Gospodarski subjekti lahko predložijo informacije iz prvega odstavka še 10 let po tem, ko jim je bil izdelek dobavljen, in še 10 let po tem, ko so izdelek dobavili.

133. Zasebni uvozniki na zahtevo organov za nadzor trga identificirajo gospodarski subjekt, ki jim je dobavil proizvod.

Zasebni uvozniki lahko predložijo informacije iz prvega odstavka še 10 let po tem, ko jim je bil izdelek dobavljen.

POGLAVJE III SKLADNOST IZDELKA

Člen 14 Domneva o skladnosti

Za izdelke, ki so v skladu z usklajenimi standardi ali njihovimi deli, katerih sklici so bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije , se šteje, da so skladni z zahtevami, ki jih zajemajo navedeni standardi ali njihovi deli ter so določene v členu 4(1) in Prilogi I.

Člen 15 Uradno nasprotovanje usklajenemu standardu

134. Če država članica ali Komisija meni, da usklajeni standard ne izpolnjuje v celoti zahtev, ki jih zajema ter so določene v členu 4(1) in Prilogi I, Komisija ali zadevna država članica zadevo predloži odboru, ustanovljenemu s členom 5 Direktive 98/34/ES, in navede svoje argumente. Odbor po posvetovanju s pristojnimi evropskimi organi za standardizacijo nemudoma pripravi svoje mnenje.

135. Glede na mnenje odbora se Komisija odloči, da objavi, ne objavi, objavi z omejitvijo, ohrani, ohrani z omejitvijo ali umakne sklic na zadevni usklajeni standard v Uradnem listu Evropske unije ali iz njega .

136. Komisija obvesti zadevni evropski organ za standardizacijo, in, če je to potrebno, zahteva spremembo zadevnih usklajenih standardov.

Člen 16 Izjava EU o skladnosti

137. V izjavi EU o skladnosti se navede, da je bilo dokazano izpolnjevanje zahtev iz člena 4(1) in Priloge I.

138. Izjava EU o skladnosti ima vzorčno strukturo, določeno v Prilogi IV k tej direktivi, vsebuje elemente, opredeljene v ustreznih modulih iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, in se stalno posodablja. Prevede se v jezik ali jezike, ki jih zahteva država članica, v kateri se izdelek da na trg ali v uporabo.

139. Proizvajalec ali zasebni uvoznik s pripravo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost za skladnost izdelka.

140. Izjava EU o skladnosti vedno spremlja:

141. plovilo in je priložena priročniku za lastnika iz točke 2.5 dela A Priloge I;

142. sestavne dele, če so dani na trg ločeno;

143. pogonske motorje in je priložena priročniku za lastnika iz točke 4 dela B Priloge I.

Člen 17 Splošna načela oznake CE

Za oznako CE se uporabljajo splošna načela iz člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008.

Člen 18 Izdelki, za katere se uporablja oznaka CE

144. Oznaka CE mora biti ob dajanju na trg ali v uporabo na naslednjih izdelkih:

145. plovilih in sestavnih delih, za katere se šteje, da izpolnjujejo zadevne bistvene zahteve iz Priloge I;

146. zunajkrmnih motorjih, za katere se šteje, da izpolnjujejo bistvene zahteve iz delov B in C Priloge I;

147. krmnih motorjih z vgrajenim izpuhom, za katere se šteje, da izpolnjujejo bistvene zahteve iz delov B in C Priloge I;

148. vgrajenih motorjih in krmnih motorjih brez vgrajenega izpuha, za katere se šteje, da izpolnjujejo zahteve glede emisij izpušnih plinov iz delov B in C Priloge I.

149. Države članice domnevajo, da so izdelki iz odstavka 1, na katerih je oznaka CE, skladni s to direktivo.

Člen 19 Pravila in pogoji za namestitev oznake CE

150. Oznaka CE mora biti vidno, čitljivo in neizbrisno nameščena na izdelke iz člena 18(1). Kadar pri sestavnih delih to zaradi velikosti ali vrste izdelka ni mogoče ali upravičeno, se oznaka namesti na embalažo in spremne dokumente.

151. Oznaka CE se namesti, preden je izdelek dan na trg ali v uporabo. Oznaki CE in identifikacijski številki iz odstavka 3 lahko sledi piktogram ali kateri koli drug znak, ki označuje posebno tveganje ali uporabo.

152. Oznaki CE sledi identifikacijska številka priglašenega organa, kadar navedeni organ sodeluje v fazi nadzora proizvodnje.

Identifikacijsko številko priglašenega organa namesti organ sam ali pa jo v skladu z njegovimi navodili namesti proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik.

POGLAVJE IV UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI

Člen 20 Postopki ugotavljanja skladnosti

153. Proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik pred dajanjem izdelkov iz člena 2(1) na trg uporabi postopkovna pravila, določena v modulih iz členov 21, 22 in 23.

154. Zasebni uvoznik pred dajanjem izdelka iz člena 2(1) v uporabo uporabi postopek iz člena 24, če niti proizvajalec niti njegov pooblaščeni zastopnik nista izvedla ugotavljanja skladnosti za zadevni proizvod.

155. Vsaka oseba, ki daje motor ali plovilo na trg ali v uporabo po njegovi večji spremembi ali predelavi, ali vsaka oseba, ki namembnost plovila, ki ne spada na področje uporabe te direktive, spremeni tako, da to spada na njeno področje uporabe, pred dajanjem izdelka na trg ali v uporabo uporabi postopek iz člena 24.

156. Vsaka oseba, ki da plovilo, zgrajeno za lastno uporabo, na trg pred iztekom petletnega obdobja iz točke (vii) člena 2(2)(a), pred dajanjem izdelka na trg uporabi postopek iz člena 24.

Člen 21 Zasnova in izdelava

157. Za načrtovanje in izdelavo plovil za rekreacijo se uporabljajo naslednji postopki iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

158. Za kategoriji A in B v skladu s točko 1 dela A Priloge I.

(i) Za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do 12 m kateri koli od naslednjih modulov:

- modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov),

- modul B (EU pregled tipa) skupaj z moduli C, D, E ali F,

- modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

- modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

(ii) Za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 12 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:

- modul B (EU pregled tipa) skupaj z moduli C, D, E ali F,

- modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

- modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

- Za kategorijo C, navedeno v točki 1 dela A Priloge I:

(i) Za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do 12 m kateri koli od naslednjih modulov:

- če so izpolnjeni usklajeni standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I: modul A (notranji nadzor proizvodnje), modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov), modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti);

- če niso izpolnjeni usklajeni standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I: modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov), modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

(ii) Za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 12 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:

- če so izpolnjeni usklajeni standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I: modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov), modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti);

- če niso izpolnjeni usklajeni standardi v zvezi s točkama 3.2 in 3.3 dela A Priloge I: modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F, modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote) ali modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

- Za kategorijo D, navedeno v točki 1 dela A Priloge I:

(i) za plovila za rekreacijo z dolžino trupa od 2,5 m do 24 m kateri koli od naslednjih modulov:

- modul A (notranji nadzor proizvodnje),

- modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov),

- modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F,

- modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

- modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

- Za zasnovo in izdelavo osebnih plovil se uporablja kateri koli od naslednjih postopkov iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

- modul A (notranji nadzor proizvodnje),

- modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi izdelkov),

- modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F,

- modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote),

- modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

- Za zasnovo in izdelavo sestavnih delov se uporablja kateri koli od naslednjih postopkov iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

- modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F,

- modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

- modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

Člen 22 Emisije izpušnih plinov

V zvezi z emisijami izpušnih plinov izdelkov iz člena 2(1)(d) in (e) proizvajalec motorjev ali njegov pooblaščeni zastopnik v Uniji uporablja naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

159. če se preskusi izvajajo z uporabo usklajenega standarda, katerega koli od naslednjih modulov:

(i) modul B (EU pregled tipa) skupaj z modulom C, D, E ali F;

(ii) modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

(iii) modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti);

160. če se preskusi izvajajo brez uporabe usklajenega standarda, modul B skupaj z modulom C1.

Člen 23 Emisije hrupa

161. V zvezi z emisijami hrupa plovil za rekreacijo s krmnimi motorji brez vgrajenih izpuhov ali z vgrajenimi pogonskimi motorji in plovil za rekreacijo s krmnimi motorji brez vgrajenih izpuhov ali z vgrajenimi pogonskimi motorji, ki so znatno predelani in nato dani na trg Unije v petih letih po predelavi, proizvajalec plovila ali njegov pooblaščeni zastopnik s sedežem v Uniji uporabi naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

162. če se preskusi izvajajo z uporabo usklajenega standarda za merjenje hrupa, se uporabi kateri koli od naslednjih modulov:

(i) modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi );

(ii) modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

(iii) modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti);

163. če se preskusi izvajajo brez uporabe usklajenega standarda za merjenje hrupa, se uporabi modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

164. če se za ocenjevanje uporabljata Froudovo število in razmerje moč/izpodriv, se uporabi kateri koli od naslednjih modulov:

(i) modul A (notranji nadzor proizvodnje);

(ii) modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

(iii) modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti).

165. V zvezi z emisijami hrupa osebnih plovil, zunajkrmnih motorjev in krmnih motorjev z vgrajenimi izpuhi, namenjenih namestitvi na plovila za rekreacijo, proizvajalec osebnih plovil ali motorjev uporabi naslednje postopke iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES:

166. če se preskusi izvajajo z uporabo usklajenega standarda za meritve hrupa:

(i) modul A1 (notranji nadzor proizvodnje in nadzorovani preskusi );

(ii) modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote);

(iii) modul H (skladnost na podlagi popolnega zagotavljanja kakovosti);

167. če se preskusi izvajajo brez uporabe usklajenega standarda za merjenje hrupa, se uporabi modul G (skladnost na podlagi preverjanja enote).

Člen 24 Ugotavljanje skladnosti po izdelavi

Ugotavljanje skladnosti po izdelavi, navedeno v členu 20(2), (3) in (4), se izvede v skladu s Prilogo V.

Člen 25 Dodatne zahteve

168. Če se uporabi modul B iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se EU pregled tipa izvede tako, kot je določeno v drugi alinei točke 2 tega modula.

Proizvodni tip iz modula B lahko zajema več različic izdelka, če razlike med različicami ne vplivajo na raven varnosti in druge zahteve glede delovanja izdelka.

169. Če se uporabi modul A1 iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se preverjanje izdelkov opravi na enem ali več plovilih iz proizvodnega programa proizvajalca, veljajo pa dodatne zahteve iz Priloge VI k tej direktivi.

170. Akreditiranih internih organov, navedenih v modulih A1 in C1 Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, ni mogoče uporabiti.

171. Če se uporabi modul F iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES, se za ugotavljanje skladnosti z zahtevami glede emisij izpušnih plinov uporablja postopek, opisan v Prilogi VII k tej direktivi.

172. Če se uporabi modul C iz Priloge II k Sklepu št. 768/2008/ES v zvezi z ugotavljanjem skladnosti z zahtevami glede emisij izpušnih plinov iz te direktive in če proizvajalec ne deluje v skladu z ustreznim sistemom kakovosti, opisanim v modulu H v Prilogi II k Sklepu št. 768/2008/ES, priglašeni organ, ki ga izbere proizvajalec, izvede ali da izvesti preverjanje izdelkov v naključno izbranih časovnih presledkih, ki jih določi ta organ, ter tako preveri kakovost notranjega preskušanja izdelkov. Če se izkaže, da raven kakovosti ni zadovoljiva, ali če je treba preveriti veljavnost podatkov, ki jih je predložil proizvajalec, se uporabi postopek iz Priloge VIII k tej direktivi.

Člen 26 Tehnična dokumentacija

173. Tehnična dokumentacija iz člena 7(2) vsebuje vse ustrezne podatke ali podrobnosti o načinih, s katerimi proizvajalec zagotovi, da je izdelek v skladu z zahtevami iz člena 4(1) in Priloge I. Zlasti vsebuje dokumente iz Priloge IX.

174. Tehnična dokumentacija omogoča razumevanje zasnove, izdelave in delovanja izdelka ter ugotavljanje skladnosti s to direktivo.

POGLAVJE V PRIGLASITEV ORGANOV ZA UGOTAVLJANJE SKLADNOSTI

Člen 27 Priglasitev

Države članice Komisijo in druge države članice uradno obvestijo o organih, pooblaščenih za izvajanje nalog tretje stranke pri ugotavljanju skladnosti na podlagi te direktive.

Člen 28 Priglasitveni organi

175. Države članice določijo priglasitveni organ, ki je pristojen za uvedbo in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov, pooblaščenih za ugotavljanje skladnosti za namene te direktive, ter za spremljanje priglašenih organov, vključno z upoštevanjem določb člena 34.

176. Države članice lahko odločijo, da ocenjevanje in spremljanje iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ v smislu Uredbe (ES) št. 765/2008 in v skladu z njo.

177. Kadar priglasitveni organ izda pooblastilo ali drugače zaupa ocenjevanje, priglasitev ali spremljanje iz odstavka 1 organu, ki ni vladni subjekt, mora biti ta organ pravni subjekt in smiselno izpolnjevati zahteve iz člena 29. Poleg tega mora imeti tak organ urejeno zavarovanje odgovornosti, ki izhajajo iz njegove dejavnosti.

178. Priglasitveni organ prevzame celotno odgovornost za naloge, ki jih izvaja organ iz odstavka 3.

Člen 29 Zahteve za priglasitvene organe

179. Priglasitveni organi se ustanovijo tako, da ne pride do navzkrižja interesov z organi za ugotavljanje skladnosti.

180. Priglasitveni organi s svojo organizacijo in delovanjem zagotavljajo objektivnost in nepristranskost svojih dejavnosti.

181. Priglasitveni organi so organizirani tako, da vsako odločitev v zvezi s priglasitvijo organa za ugotavljanje skladnosti sprejmejo usposobljene osebe, ki niso tiste, ki so izvedle ocenjevanje.

182. Priglasitveni organi ne ponujajo ali izvajajo dejavnosti, ki jih izvajajo organi za ugotavljanje skladnosti, ali svetovalnih storitev na tržni ali konkurenčni osnovi.

183. Priglasitveni organi zagotovijo zaupnost pridobljenih informacij.

184. Priglasitveni organi imajo na voljo zadostno število usposobljenega osebja za pravilno izvajanje svojih nalog.

Člen 30 Obveznost obveščanja za priglasitvene organe

Države članice Komisijo obvestijo o svojih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter za spremljanje priglašenih organov in o kakršnih koli spremembah teh informacij.

Komisija poskrbi, da so navedene informacije javno dostopne.

Člen 31 Zahteve za priglašene organe

185. Za namene priglasitve v skladu s to direktivo organi za ugotavljanje skladnosti izpolnjujejo zahteve iz odstavkov od 2 do 11.

186. Organi za ugotavljanje skladnosti se ustanovijo v skladu z nacionalnim pravom in so pravne osebe.

187. Organ za ugotavljanje skladnosti je neodvisni tretji organ, ki ni povezan z organizacijo ali izdelkom, ki ga ocenjuje.

Organ, ki je del poslovnega združenja ali poklicnega združenja, ki zastopa podjetja, vključena v oblikovanje, proizvodnjo, ponudbo, sestavljanje, uporabo ali vzdrževanje izdelkov, ki jih ta organ ocenjuje, se lahko obravnava kot takšen organ, če sta dokazani njegova neodvisnost in neobstoj navzkrižja interesov.

188. Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne smejo biti oblikovalci, proizvajalci, dobavitelji, monterji, kupci, lastniki, uporabniki ali vzdrževalci izdelkov, ki jih ocenjujejo, niti pooblaščeni zastopniki katere koli od teh strank. To ne onemogoča uporabe ocenjenih izdelkov, ki so nujni za delovanje organa za ugotavljanje skladnosti, ali uporabe izdelkov za osebne namene.

Organ za ugotavljanje skladnosti, njegovo najvišje vodstvo in osebje, pristojno za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti, ne sodelujejo neposredno pri načrtovanju ali proizvodnji, trženju, montaži, uporabi ali vzdrževanju navedenih izdelkov in ne zastopajo strank, ki se ukvarjajo z navedenimi dejavnostmi. Ne izvajajo nobene dejavnosti, ki bi lahko bila v nasprotju z njihovo neodvisnostjo presoje in neoporečnostjo v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, za katere so priglašeni. To velja še posebej za svetovalne storitve.

Organi za ugotavljanje skladnosti zagotovijo, da dejavnosti njihovih hčerinskih družb ali podizvajalcev ne vplivajo na zaupnost, objektivnost ali nepristranskost njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti.

189. Organi za ugotavljanje skladnosti in njihovo osebje izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti z največjo strokovno neoporečnostjo in potrebno tehnično usposobljenostjo na določenem področju brez pritiskov in spodbud, zlasti finančnih, ki bi lahko vplivali na njihovo presojo ali rezultate njihovih dejavnosti ugotavljanja skladnosti, zlasti od oseb ali skupin oseb, ki jih zanimajo rezultati navedenih dejavnosti.

190. Organ za oceno skladnosti je sposoben izvajati vse naloge ugotavljanja skladnosti, ki so mu dodeljene v skladu z določbami členov od 20 do 25 in v zvezi s katerimi je bil priglašen, ne glede na to, ali navedene naloge izvaja organ za ugotavljanje skladnosti sam ali se izvajajo v njegovem imenu in pod njegovo pristojnostjo.

Organ za ugotavljanje skladnosti ima vedno in za vsak postopek ugotavljanja skladnosti ter za vsako vrsto ali kategorijo izdelkov, v zvezi s katerimi je bil priglašen, na voljo:

191. potrebno osebje s tehničnim znanjem ter zadostnimi in ustreznimi izkušnjami za izvajanje nalog ugotavljanja skladnosti;

192. potrebne opise postopkov, v skladu s katerimi se izvaja ugotavljanje skladnosti, kar zagotavlja preglednost in možnost ponovne izvedbe teh postopkov.Vzpostavljeno ima ustrezno politiko in postopke, pri katerih se razlikuje med nalogami, ki jih izvaja kot priglašeni organ, in drugimi dejavnostmi;

193. potrebne postopke za izvajanje dejavnosti, v katerih so ustrezno upoštevani velikost podjetja, sektor, v katerem ta deluje, in njegova struktura, stopnja zahtevnosti zadevne proizvodne tehnologije ter vrsta proizvodnega postopka, tj. množična ali serijska proizvodnja.

Na razpolago ima potrebna sredstva za izvajanje tehničnih in upravnih nalog, povezanih z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti, ter dostop do vse potrebne opreme ali prostorov.

194. Osebje, odgovorno za izvajanje dejavnosti ugotavljanja skladnosti:

195. je dobro tehnično in poklicno usposobljeno, kar vključuje vse dejavnosti ugotavljanja skladnosti, za katere je bil organ za ugotavljanje skladnosti priglašen;

196. ima zadovoljivo znanje o zahtevah glede ocenjevanj, ki jih izvaja, in ustrezna pooblastila za njihovo izvajanje;

197. ima ustrezno znanje in razumevanje bistvenih zahtev, veljavnih usklajenih standardov, ustrezne usklajevalne zakonodaje Unije in ustrezne nacionalne zakonodaje;

198. je usposobljeno za pripravo potrdil, zapisov in poročil kot dokazov, da so bila ocenjevanja izvedena.

199. Zagotovljena je nepristranskost organov za ugotavljanje skladnosti, njihovega najvišjega vodstva in osebja za ocenjevanje.

Plačilo najvišjega vodstva in osebja organa za ugotavljanje skladnosti ni odvisno od števila izvedenih ocenjevanj ali rezultatov teh ocenjevanj.

200. Organi za ugotavljanje skladnosti sklenejo zavarovanje odgovornosti, razen če odgovornosti v skladu z nacionalno zakonodajo ne prevzame država članica ali če je država članica sama neposredno pristojna za ugotavljanje skladnosti.

201. Osebje organa za ugotavljanje skladnosti varuje poklicne skrivnosti v zvezi z vsemi informacijami, pridobljenimi med izvajanjem nalog v skladu s členi od 20 do 25 ali katero koli izvedbeno določbo nacionalne zakonodaje za navedeno poglavje, razen v zvezi s pristojnimi organi države članice, v kateri izvaja svoje dejavnosti. Lastninske pravice so zaščitene.

202. Organi za ugotavljanje skladnosti sodelujejo v ustreznih dejavnostih standardizacije in dejavnostih skupine za usklajevanje dela priglašenega organa, ustanovljene v skladu s členom 44, ali zagotovijo, da je njihovo osebje za ugotavljanje skladnosti obveščeno o teh dejavnostih, ter kot splošne smernice uporabljajo upravne odločbe in dokumente, ki so rezultat dela navedene skupine.

Člen 32 Domneva o skladnosti

Kadar organ za ugotavljanje skladnosti dokaže, da izpolnjuje merila, ki so določena v ustreznih usklajenih standardih ali njihovih delih, katerih sklici so bili objavljeni v Uradnem listu Evropske unije , se domneva, da je skladen z zahtevami iz člena 31, če veljavni usklajeni standardi zajemajo te zahteve.

Člen 33 Uradno nasprotovanje usklajenemu standardu

Kadar država članica ali Komisija uradno nasprotuje usklajenim standardom iz člena 32, obveljajo določbe člena 15.

Člen 34 Hčerinska podjetja in podizvajalci priglašenih organov

203. Kadar priglašeni organ za določene naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalci ali jih prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz člena 31, in o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ.

204. Priglašeni organi za ugotavljanje skladnosti prevzamejo polno odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci ali hčerinska podjetja, ne glede na njihov sedež.

205. Dejavnosti se lahko prenesejo na podizvajalca ali hčerinsko podjetje, samo če stranka s tem soglaša.

206. Priglašeni organi za priglasitvene organe hranijo zadevno dokumentacijo v zvezi z ocenjevanjem usposobljenosti podizvajalca ali hčerinskega podjetja ter z deli, ki jih ta izvaja, v skladu s členi od 20 do 25.

Člen 35 Zahtevek za priglasitev

207. Organ za ugotavljanje skladnosti vloži zahtevek za priglasitev priglasitvenemu organu države članice, v kateri ima sedež.

208. Zahtevku iz odstavka 1 se priloži opis dejavnosti ugotavljanja skladnosti, modula ali modulov za ugotavljanje skladnosti in izdelka ali izdelkov, za katere navedeni organ trdi, da je pristojen, ter potrdilo o akreditaciji, če obstaja, ki ga izda nacionalni akreditacijski organ in potrjuje, da organ za ugotavljanje skladnosti izpolnjuje zahteve iz člena 31.

209. Kadar zadevni organ za ugotavljanje skladnosti ne more zagotoviti potrdila o akreditaciji, priglasitvenemu organu predloži vso dokumentacijo, potrebno za preverjanje, priznavanje in redno spremljanje njegovega upoštevanja zahtev iz člena 31.

Člen 36 Priglasitveni postopek

210. Priglasitveni organi lahko priglasijo samo tiste organe za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 31.

211. Priglasitveni organi Komisijo in druge države članice obvestijo z elektronskim orodjem za priglasitev, ki ga je razvila in upravlja Komisija.

212. Priglasitev vključuje vse podrobnosti o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, modulu ali modulih za ugotavljanje skladnosti in zadevnem izdelku ali izdelkih ter ustrezno potrdilo o usposobljenosti.

213. Kadar priglasitev ne temelji na potrdilu o akreditaciji iz člena 35(2), priglasitveni organ Komisiji in drugim državam članicam predloži dokumente, ki potrjujejo usposobljenost organa za ugotavljanje skladnosti, in vzpostavljene dogovore, ki zagotavljajo, da bo organ pod rednim nadzorom in bo še naprej izpolnjeval zahteve iz člena 31.

214. Zadevni organ lahko izvaja dejavnosti priglašenega organa le, če Komisija ali druge države članice ne predložijo ugovora v dveh tednih od priglasitve v primeru uporabe potrdila o akreditaciji ali v dveh mesecih od priglasitve, kadar ni uporabljeno potrdilo o akreditaciji.

V tej direktivi se samo tak organ šteje za priglašeni organ.

215. Komisija in druge države članice so obveščene o kakršnih koli nadaljnjih zadevnih spremembah priglasitve.

Člen 37 Identifikacijske številke in seznami priglašenih organov

216. Komisija priglašenemu organu dodeli identifikacijsko številko.

Dodeli samo eno takšno številko, četudi je organ priglašen v skladu z različnimi akti Unije.

217. Komisija objavi seznam organov, priglašenih v skladu s to direktivo, vključno z identifikacijskimi številkami, ki so jim bile dodeljene, in dejavnostmi, za katere so bili priglašeni.

Komisija zagotovi sprotno posodabljanje seznama.

Člen 38 Spremembe priglasitev

218. Če priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz člena 31 ali da ne izpolnjuje svojih obveznosti, priglasitveni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev, odvisno od resnosti neizpolnjevanja navedenih zahtev ali obveznosti. O tem nemudoma obvesti Komisijo in druge države članice.

219. V primeru omejitve, začasnega preklica ali umika priglasitve ali kadar priglašeni organ preneha dejavnost, priglasitvena država članica sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadeve tega organa obravnava drug priglašeni organ ali da so na zahtevo na voljo pristojnim organom za priglasitev in organom za nadzor trga.

Člen 39 Izpodbijanje usposobljenosti priglašenih organov

220. Komisija razišče vse primere, pri katerih dvomi o usposobljenosti priglašenega organa ali njegovem stalnem izpolnjevanju zahtev in odgovornosti oziroma pri katerih je bila seznanjena s tem dvomom.

221. Priglasitvena država članica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije, povezane s podlago za priglasitev ali vzdrževanjem usposobljenosti zadevnega organa.

222. Komisija zagotovi, da se vse informacije občutljive narave, pridobljene med njenimi preiskavami, obravnavajo zaupno.

223. Če Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, o tem ustrezno obvesti priglasitveno državo članico in od nje zahteva, naj po potrebi sprejme popravne ukrepe, vključno s preklicem priglasitve.

Člen 40 Operativne obveznosti priglašenih organov

224. Priglašeni organi ugotavljajo skladnost v skladu s postopki za ugotavljanje skladnosti iz členov od 20 do 25.

225. Skladnost se ugotavlja sorazmerno, tako da ni nepotrebne obremenitve gospodarskih subjektov. Organi za ugotavljanje skladnosti pri izvajanju svojih dejavnosti upoštevajo velikost podjetja, sektor, v katerem ta deluje, in njegovo strukturo, stopnjo zapletenosti zadevne proizvodne tehnologije ter vrsto proizvodnega postopka, tj. množično ali serijsko proizvodnjo.

Pri tem pa vseeno spoštujejo stopnjo natančnosti in raven varstva, ki se zahtevata za skladnost izdelka s to direktivo.

226. Če priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ni izpolnil zahtev iz člena 4(1) in Priloge I oziroma ustreznih usklajenih standardov, od njega zahteva, naj sprejme ustrezne korektivne ukrepe, in ne izda potrdila o skladnosti.

227. Kadar priglašeni organ med spremljanjem skladnosti po izdaji potrdila ugotovi, da izdelek ni več skladen, od proizvajalca zahteva, naj sprejme ustrezne popravne ukrepe, in po potrebi začasno prekliče potrdilo ali ga umakne.

228. Kadar popravni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali umakne vsa potrdila.

Člen 41

Pritožbeni postopek

Države članice zagotovijo, da je na voljo pritožbeni postopek proti sklepom priglašenega organa.

Člen 42 Obveznost obveščanja za priglašene organe

229. Priglašeni organi obveščajo priglasitveni organ o:

230. vsaki zavrnitvi, omejitvi, začasnem preklicu ali umiku potrdila ali sklepa o odobritvi;

231. vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve in pogoje za priglasitev;

232. vsaki zahtevi za informacije o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, ki so jo prejeli od organov za nadzor trga;

233. na zahtevo o dejavnostih ugotavljanja skladnosti, ki so bile izvedene v okviru njihove priglasitve, ter vseh drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci.

234. Priglašeni organi zagotovijo drugim organom, ki so priglašeni na podlagi te direktive in izvajajo podobne dejavnosti ugotavljanja skladnosti za enake izdelke, ustrezne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi in na zahtevo pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti.

Člen 43 Izmenjava izkušenj

Komisija zagotovi izmenjavo izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev.

Člen 44 Usklajevanje priglašenih organov

Komisija zagotovi ustrezno usklajevanje in sodelovanje med organi, priglašenimi na podlagi te direktive, ter pravilno delovanje v obliki sektorske skupine ali skupin priglašenih organov.

Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, sodelujejo pri delu navedene skupine ali skupin, in sicer neposredno ali prek pooblaščenih zastopnikov.

POGLAVJE VI NADZOR TRGA UNIJE, NADZOR NAD IZDELKI, KI VSTOPAJO NA TRG UNIJE, IN ZAŠČITNI POSTOPKI

Člen 45 Nadzor trga Unije in izdelkov, ki vstopajo na trg Unije

Za nadzor izdelkov iz te direktive se uporabljajo člen 15(3) in členi od 16 do 29 Uredbe (ES) št. 765/2008.

Člen 46 Postopek za obravnavo izdelkov, ki pomenijo tveganje, na nacionalni ravni

235. Kadar organi za nadzor trga ene države članice ukrepajo v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali kadar utemeljeno menijo, da izdelek iz te direktive ogroža zdravje ali varnost oseb ali krši zahteve glede varstva okolja in potrošnikov, ki jih zajema ta direktiva, ocenijo, ali zadevni izdelek izpolnjuje vse zahteve iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti ali zasebni uvoznik v potrebnem obsegu sodelujejo z organi za nadzor trga.

Kadar organi za nadzor trga med tem ocenjevanjem ugotovijo, da izdelek ni skladen z zahtevami iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta ali zasebnega uvoznika nemudoma zahtevajo, naj sprejme vse ustrezne popravne ukrepe in izdelek uskladi z navedenimi zahtevami ali pa izdelek umakne iz prometa ali ga odpokliče v razumnem roku, določenim glede na naravo tveganja.

Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ.

Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008.

236. Kadar organi za nadzor trga menijo, da neskladnost ni omejena na ozemlje njihove države, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih ocenjevanja in ukrepih, ki so jih zahtevali od zadevnega gospodarskega subjekta ali zasebnega uvoznika.

237. Gospodarski subjekt zagotovi sprejetje vseh ustreznih popravnih ukrepov v zvezi z vsemi zadevnimi izdelki, katerih dostopnost na trgih v Uniji je omogočil.

Zasebni uvoznik zagotovi sprejetje vseh ustreznih popravnih ukrepov v zvezi s izdelkom, ki ga je v Unijo uvozil za lastno uporabo.

238. Kadar zadevni gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme ustreznih popravnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo vse ustrezne začasne ukrepe, s katerimi prepovejo ali omejijo dostopnost izdelka na domačem trgu, ga iz prometa umaknejo ali odpokličejo.

Če zasebni uvoznik v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme ustreznih popravnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo vse ustrezne začasne ukrepe za prepoved ali omejitev uporabe izdelka na nacionalnem trgu.

Organi za nadzor trga Komisijo in druge države članice nemudoma obvestijo o takih ukrepih.

239. Informacije iz odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za opredelitev neskladnega izdelka, njegovo poreklo, vrsto domnevne neskladnosti in tveganja ter vrsto in trajanje sprejetih nacionalnih ukrepov, poleg tega pa tudi stališče zadevnega gospodarskega subjekta ali zasebnega uvoznika. Organi za nadzor trga zlasti navedejo, ali je neskladnost posledica naslednjih vzrokov:

240. izdelek ne izpolnjuje zahtev v zvezi z zdravjem ali varnostjo oseb ali zahtev glede varstva okolja in potrošnikov, ki so določene v tej direktivi, ali

241. pomanjkljivosti v usklajenih standardih iz člena 15 v zvezi z domnevo o skladnosti.

242. Države članice, razen države članice, ki je začela postopek, Komisijo in druge države članice nemudoma obvestijo o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih razpoložljivih informacijah v zvezi z neskladnostjo zadevnega izdelka, v primeru nestrinjanja s priglašenim nacionalnim ukrepom pa predložijo svoje ugovore.

243. Kadar države članice ali Komisija v treh mesecih po prejemu informacij iz odstavka 4 ne predložijo ugovora glede začasnega ukrepa, ki ga sprejme neka država članica, se šteje, da je ukrep upravičen.

244. Države članice zagotovijo takojšnje sprejetje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim izdelkom, kot je umik izdelka s trga.

Člen 47 Zaščitni postopek Unije

245. Kadar so ob zaključku postopka iz člena 46(3) in (4) vloženi ugovori proti nacionalnemu ukrepu neke države članice ali kadar Komisija meni, da je nacionalni ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, Komisija nemudoma začne posvetovanje z državami članicami in zadevnim gospodarskim subjektom ali subjekti ter oceni nacionalni ukrep. Na podlagi rezultatov tega ocenjevanja odloči, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne.

Komisija sklep naslovi na vse države članice in o njem nemudoma obvesti države članice in zadevni gospodarski subjekt ali subjekte ali zasebnega uvoznika.

246. Če se šteje, da je nacionalni ukrep upravičen, vse države članice sprejmejo potrebne ukrepe za umik neskladnega izdelka s svojih trgov in o tem obvestijo Komisij