Mnenje Evropskega odbora regij – Čist planet za vse – Evropska strateška dolgoročna vizija za uspešno, sodobno, konkurenčno in podnebno nevtralno gospodarstvo

(2019/C 404/11)

Poročevalec : Michele EMILIANO (IT/PES), predsednik dežele Apulije Referenčni dokument : Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij in Evropski investicijski banki: Čist planet za vse – Evropska strateška dolgoročna vizija za uspešno, sodobno, konkurenčno in podnebno nevtralno gospodarstvo COM(2018) 773 final

POLITIČNA PRIPOROČILA

EVROPSKI ODBOR REGIJ

Dolgoročno izvajanje strategije do leta 2050

1. pozdravlja sporočilo z naslovom Čist planet za vse in podpira cilj, da se do leta 2050 v EU doseže nevtralnost glede emisij toplogrednih plinov (ničelna stopnja neto emisij toplogrednih plinov); Evropsko komisijo poziva, naj za uresničitev tega cilja izdela še ambicioznejši časovni načrt, ki bo vključeval ukrepe za omejitev globalnega segrevanja do največ 1,5 °C nad predindustrijsko ravnjo in dajal prednost ambicioznejšim scenarijem, pa tudi oceni učinek različnih scenarijev na podnebne, zdravstvene, okoljske ter gospodarske in socialne vidike ter na podlagi te ocene in v skladu s strategijo izvajanja ciljev OZN za trajnostni razvoj predlaga ustrezen celovit regulativni okvir; v zvezi s tem pozdravlja tudi sedanje delo na ravni EU v zvezi z razmislekom o trajnostni Evropi, ki poteka tudi v Odboru regij, in sicer o tem, kako lokalne in regionalne oblasti vključiti v bistvene procese preoblikovanja;

2. poudarja, da je treba vlagati v izobraževanje in ozaveščanje državljanov na splošno o podnebnih vprašanjih in se osredotočiti zlasti na mlade, ki so vse bolj zaskrbljeni zaradi po njihovem mnenju prepočasnega napredka pri obravnavanju tega izziva; poudarja, da imajo lokalne in regionalne oblasti v sodelovanju z izobraževalnimi ustanovami in organizacijami civilne družbe pomembno vlogo pri spodbujanju tega sodelovanja in pri odzivanju na pričakovanja mladih;

3. ponovno poziva države članice in Evropsko komisijo k vzpostavitvi platforme za stalni energetski dialog na več ravneh, opredeljene v uredbi o upravljanju energetske unije, v okviru katere bodo upoštevani tudi podnebni in okoljski vidiki, s tem bi podprli lokalne in regionalne oblasti, organizacije civilne družbe, poslovne skupnosti in druge deležnike pri energetskem prehodu ( 1 ) ;; v zvezi s tem izjavlja, da je pripravljen, če bi Evropska komisija to zahtevala, vzpostaviti strukturo za tehnične izmenjave v okviru izvajanja svežnja za čisto energijo na lokalni ali regionalni ravni;

4. opozarja, da imajo regionalne in lokalne oblasti ključno vlogo pri izvajanju javnih podnebnih in energetskih politik ter spodbujanju vedenjskih sprememb, potrebnih za njihovo učinkovito izvajanje, in zagotavljanju, da vsi državljani podprejo te spremembe, ob upoštevanju konkretne strategije razogljičenja za dosego ničelne stopnje emisij; v zvezi s tem poudarja pobude konvencije županov za podnebje in energijo ter poziva Komisijo, naj za krepitev lokalnega ukrepanja še naprej promovira in podpira podobne pobude ter vzpostavi stalni posvetovalni mehanizem na podlagi spodbujevalnega dialoga („talanoa“) ( 2 )

5. opozarja na podporo pobudam, kot je konvencija županov za podnebne spremembe in energijo, ki z neposrednim stikom lokalnih oblasti s Komisijo in pristopom od spodaj navzgor omogoča pripravo konkretnega načrta, ki lahko, opirajoč se na akcijske načrte za trajnostno energijo in podnebje, postane celovit načrt lokalnega upravljanja podnebnih sprememb, ob usklajevanju z drugimi lokalnimi zainteresiranimi skupinami, ki sodelujejo pri nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter ob upoštevanju ciljev trajnostnega razvoja;

6. poziva Komisijo, naj zagotovi, da bodo nacionalni energetski in podnebni načrti ter dolgoročne nacionalne strategije usklajeni s Pariškim sporazumom, strategijo do leta 2050 in cilji trajnostnega razvoja; meni, da je ključno, da se ti nacionalni načrti in strategije oblikujejo na podlagi participativnega dialoga na več ravneh ter temeljijo na najboljših regionalnih in lokalnih praksah; predlaga tudi skrajšanje intervalov med rednimi pregledi teh načrtov in institucionalizacijo sistema prispevkov, določenih na regionalni ravni, ter prispevkov, določenih na lokalni ravni, da bi se ta sistem povezal s sistemom prispevkov, določenih na nacionalni ravni;

7. poziva Komisijo, naj v procesu prehoda na podnebno nevtralno Evropo dejavno upošteva posebno ranljivost nekaterih območij, kot so najbolj oddaljene regije, in državljanov, da se prepreči zavrnitev procesa prehoda; poleg tega jo poziva k ustanoviti evropskega observatorija za podnebno nevtralnost, ki bo prispeval k izpolnjevanju nacionalnih obveznosti glede poročanja v okviru upravljanja energetske unije ter skupaj s ponovno presojo znanj in spretnosti v EU v okviru evropske panorame znanj in spretnosti prispeval k evidentiranju in spremljanju te ranljivosti. Pri ukrepih za podnebno nevtralno Evropo je treba upoštevati regionalne in lokalne potrebe po znanjih in spretnostnih: tako bi lahko uskladili razvoj politik na področju trajnosti s krepitvijo znanj in spretnosti za kakovostna delovna mesta v najbolj ranljivih regijah, ki bodo obstojna tudi v prihodnosti, ter spodbujali učinkovito izmenjavo najboljših praks med temi regijami, tudi na podlagi obstoječih sestavljenih kazalnikov in morebitnih drugih, ki jih je še treba opredeliti;

8. opozarja na različne značilnosti evropskih območij v smislu podnebja, okolja, krajine, mobilnosti in ekonomsko-socialne strukture ter poudarja, da je treba preseči upravne meje in izvajanje strategije prilagoditi geografskim, geopolitičnimi in ekonomskim značilnostim posameznih območij;

9. poudarja, da je nujen celostni pristop, s katerim bi se povezali vsi instrumenti in strategije splošnih politik EU glede ciljev trajnostnega razvoja, kohezije in krožnega gospodarstva, pa tudi posebni ukrepi npr. na področju energetske politike, blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje ter prehoda v premogovniških regijah;

Podnebna nevtralnost energetskega sistema

10. ob upoštevanju ključne vloge regionalnih in lokalnih oblasti pri skupnem izvajanju energetskih in podnebnih politik priznava, da so javni organi zgled v vseh sektorjih, začenši z upravljanjem javnega stavbnega fonda in javnih podjetij; v zvezi s tem poudarja pomen načrtov za povečanje energijske učinkovitosti javnih stavb skupaj z uporabo meril trajnostnih javnih naročil ter sistemov energetskega in okoljskega upravljanja ob upoštevanju minimalnih okoljskih meril ( 3 )

11. poziva Evropsko komisijo, naj še naprej spodbuja energijsko učinkovitost stavb kot prednostno nalogo, da bi se zmanjšale emisije obstoječih stavb, in zagotovi, da bodo lastniki lahko z javnimi nepovratnimi sredstvi ter finančnimi instrumenti prenovili stavbe in s tem izboljšali njihovo energijsko učinkovitost. Poleg tega bi bilo treba potrebne naložbe in državno pomoč razvrstiti kot stroške investicijskega vzdrževanja, da se poveča manevrski prostor za odločanje lokalnih in regionalnih oblasti. To bistveno prispeva k zvišanju povprečne letne stopnje prenove stavb;

12. opozarja, da je treba ranljive državljane zaščititi pred energijsko revščino in vsem evropskim državljanom zagotoviti enak dostop do osnovnih energetskih storitev;

13. poziva Komisijo, naj spodbuja krožni pristop v fazah načrtovanja, gradnje in upravljanja novih stavb, ki bo moral biti trajnosten ali zajemati energijsko učinkovitost ter uporabo obnovljivih virov, kot v primeru pobude Level(s) ( 4 ) . Zahteve glede okoljske trajnosti in učinkovitosti gradbenih izdelkov in postopkov, pa tudi v zvezi z dokumentacijo vgrajenih materialov, je treba določiti z vidika življenjskega cikla, za kar so potrebni stalne naložbe v standardizacijo, zahteve za okoljsko primerno zasnovo, okoljske deklaracije izdelkov in informacijski sistemi za analizo življenjskega kroga;

14. je trdno prepričan, da bi cilj glede 32-odstotnega deleža energije iz obnovljivih virov na ravni EU v prihodnosti morali dodatno preučiti v povezavi z razvojem tehnologij, s ciljem, da do leta 2030 ta delež doseže 40 % ter da se do leta 2050 doseže podnebna nevtralnost, ter da bi bilo treba vsekakor ustrezno spodbujati in podpirati evropske regije, ki bi lahko ta prag presegle;

15. pozdravlja formalno ustanovitev lokalnih energetskih skupnosti v okviru svežnja za čisto energijo ( 5 ) in države članice poziva, naj čim bolj izkoristijo njihov potencial ( 6 ) , pri čemer poudarja, da je treba vzpostaviti usmerjene programe finančne podpore predvsem za ozemlja, ki se spopadajo z ovirami, kot so tista z izoliranimi električnimi sistemi, ki niso povezani z velikimi evropskimi omrežji. Zasebna in javna energetska podjetja so pomembni akterji energetskega prehoda na lokalni in regionalni ravni;

16. poudarja, da je treba spodbujati razogljičenje in dosego cilja ničelne stopnje emisij ter države članice pozvati, naj v dogovoru z regijami določijo natančne časovne načrte za preureditev naprav in infrastrukture na fosilna goriva ter jedrskih elektrarn in tako spodbujajo uporabo obnovljivih virov energije, kot je vodik, ter tehnik za razogljičenje evropskega sektorja plina, in sicer na podlagi referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnikah. Poudarja, da je ustrezno oblikovanje cen energije iz fosilnih virov v okviru sheme trgovanja z emisijami ter družbeno sprejemljivega obdavčevanja temeljni pogoj za prehod na energijo iz obnovljivih virov; zato pozdravlja nedavno sporočilo Evropske komisije o učinkovitejšem in bolj demokratičnem odločanju v okviru energetske in podnebne politike EU in meni, da so številni predlogi iz tega dokumenta, zlasti kar zadeva ključni element obdavčitve energije, bistveni za zagotovitev usklajenega, doslednega in pravočasnega odziva na ogromne izzive, s katerimi se sooča EU;

Prostorsko načrtovanje in podnebna nevtralnost

17. opozarja na osrednjo vlogo regionalnih in lokalnih oblasti pri izvajanju politik trajnostne mobilnosti oseb in blaga, med drugim s pomočjo dejavnosti urbanističnega in prostorskega načrtovanja za vzpostavitev modalnega ravnovesja ter zmanjšanje uporabe motornih vozil in rabe zemljišč;

18. 2 še vedno nad ravnmi iz leta 1990 ponovno poudarja, da mora promet postati podnebno nevtralen, saj je to edini sektor, v katerem so emisije COše vedno nad ravnmi iz leta 1990 ( 7 ) , kar bi bilo med drugim mogoče doseči s povečanjem finančne in tehnične podpore evropskim platformam, kot je platforma S3P Energy ( 8 )

19. poziva Komisijo, naj sprosti evropska sredstva, da bi pospešili vzpostavljanje polnilnih mest za vozila in tako zagotovili, da obstoječa infrastruktura ne ovira uvedbe čiste mobilnosti po vsej Evropi in pokrivanja prihodnjega povpraševanja;

20. poudarja, da je treba spodbujati in financirati prehod na skupinske, skupne, multimodalne in intermodalne vrste prevoza, med drugim z razvojem logističnih platform in načrtov za upravljanje mobilnosti na lokalni in regionalni ravni ob upoštevanju posebnosti redkeje poseljenih, obrobnih, najbolj oddaljenih in otoških regij;

21. poudarja, da morajo biti načrti za mobilnost usklajeni s povečanjem proizvodnje ter distribucije okolju prijazne električne energije in goriv iz obnovljivih virov ( 9 ) , da mora biti njihov cilj doseganje ničelnih emisij iz prometa ter da so vključeni v urbanistično in prostorsko načrtovanje, po potrebi pa tudi v akcijske načrte za trajnostno energijo in podnebje; opozarja, da imajo te politike pomembno vlogo pri izboljšanju življenja državljanov in varovanja njihovega zdravja;

22. opozarja, da je treba posebno pozornost nameniti možnim ukrepom za razogljičenje v prometnem sistemu, pri čemer je treba spodbujati uporabo obnovljivih virov energije in alternativnih goriv ter vzpostavitev posebne infrastrukture za zagotavljanje okolju prijazne in raznolike oskrbe z energijo, zlasti s krepitvijo lokalnih operaterjev distribucijskih sistemov;

23. poudarja pomen medsebojnega vplivanja rabe zemljišč, blaženja podnebnih sprememb in zmožnosti prilagajanja, pa tudi pomen obravnavanja velikanskega vpliva na podnebje, ki ga ima kmetijstvo: to so bistveni elementi vseh strategij za uskladitev spoštovanja Pariškega sporazuma in ciljev trajnostnega razvoja z večjo okoljsko, zdravstveno in ekonomsko-socialno blaginjo;

24. poudarja vlogo, ki jo lahko imajo otoške skupnosti kot „preizkusni poligoni“ za politike podnebne nevtralnosti, ter potrebo po ukrepih za razogljičenje pomorskega prometa, ne da bi pri tem oškodovali najbolj oddaljene regije, ki so pri oskrbi v veliki meri odvisne od trgovanja po morju;

Podnebna nevtralnost gospodarskega sistema

25. poudarja vlogo trajnostnih javnih naročil pri spodbujanju zelenega gospodarstva in vedenjskih sprememb ter pomen hitrega napredovanja h krožnim javnim naročilom in uporabe sistemov okoljskega upravljanja v zasebnem sektorju, začenši s celovitim izvajanjem direktive o industrijskih emisijah ( 10 ) ter referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnikah za vsak proizvodni sektor, pa tudi sistema okoljskega certificiranja EMAS in ISO ( 11 )

26. poudarja, da v strategiji ni nikakršnega sklicevanja na sektor odpadkov, evropsko hierarhijo odpadkov in načela krožnega gospodarstva ( 12 ) , zato predlaga uvedbo ukrepov za hitro opredelitev enotnih meril glede prenehanja statusa odpadka, da bi se omejile dejavnosti odstranjevanja, spodbujala predelava in zmanjšale škodljive emisije iz povezanih industrijskih procesov; poudarja, da je treba količino odpadkov čim bolj zmanjšati, tako na podlagi zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov glede njihove kemične sestave in možnosti za recikliranje kot tudi z naložbami v ločevanje in recikliranje materiala in energije;

27. opozarja, da je treba posebno pozornost nameniti območjem z energijsko intenzivnimi panogami in energetsko infrastrukturo, da bi zagotovili hiter začetek prehoda, pa tudi njegovo pravično in vključujoče upravljanje, ter omejili socialne in okoljske učinke oziroma jih izravnali, in poudarja, da morajo biti lokalni in regionalni organi ter zainteresirani državljani in nevladne organizacije, poslovni sektor, univerze in raziskovalni inštituti vključeni v opredelitev izravnalnih ukrepov za morebitne negativne učinke energetskega prehoda;

28. opozarja, da je treba zagotoviti pravično porazdelitev okoljskih stroškov ter zdravstvenih, okoljskih, ekonomskih in socialnih koristi za državljane, na katere vplivajo lokacija energetske infrastrukture in potrebne spremembe zaradi prehoda. Zlasti poudarja, da je treba vključiti lokalne in regionalne oblasti na območjih, čez katera poteka infrastruktura za prenos večjih količin energije, v to, da v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi organi določijo merila za porazdelitev okoljskih stroškov in koristi, s čimer bi najbolj prizadetim državljanom zagotovili prejemanje poštenega deleža ustvarjenega prihodka; hkrati poudarja, da je treba vse politike EU, tudi trgovinsko politiko EU s partnerji izven EU, uskladiti s ciljem podnebne nevtralnosti;

Strategije za zmanjšanje emisij in plačilo nadomestila za emisije

29. pozdravlja posodobitev strategije za biogospodarstvo EU ( 13 ) , s katero se podpira razvoj proizvodnih sistemov, ki omogočajo zmanjševanje emisij toplogrednih plinov;

30. opozarja na pomembno vlogo, ki jo imajo zelene mestne in podeželske površine v boju proti podnebnim spremembam kot ekološki sistemi, ki delujejo kot naravni ponori ogljika, zlasti v najbolj ranljivih regijah, kot so najbolj oddaljene in otoške regije. Pri tem opozarja, da so za zmanjšanje emisij nujni izboljšanje upravljanja organskih tal, obnovitev šotišč, mokrišč in vseh kmetijskih praks in sistemov za zajemanje emisij, in poudarja, da je treba spodbujati in podpirati varstvo in ustrezno upravljanje gozdne dediščine, pa tudi celovito povezovanje kmetijskih in gozdarskih politik s politikami obvladovanja hidrogeoloških in podnebnih tveganj;

31. poziva Evropsko komisijo, naj v izvajanje uredb o porazdelitvi prizadevanj (uredba ESR) ter o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva (uredba LULUCF) ( 14 ) vključi regionalne in lokalne oblasti, določi cilje zmanjšanja emisij do leta 2030 in opredeli izvedljive pobude za njihovo doseganje;

32. opozarja na pristojnosti mest in regij pri zbiranju podatkov, potrebnih za pripravo popisa emisij toplogrednih plinov v sektorjih, zajetih z uredbama LULUCF in ESR, ter državam članicam in Komisiji priporoča, naj jih podprejo in s tem krepijo njihove razpoložljive zmogljivosti ( 15 )

33. poudarja, da je treba še naprej razvijati tehnike in tehnologije za celovito vračanje mase in energije v proizvodnih sistemih ter vse oblike okoljske izravnave razpršenih in ubežnih emisij, vključno z emisijami ogljikovega dioksida, ki jih bo treba izravnati z naravnimi ekološkimi sistemi ter, če ni nobene druge možnosti, z uporabo tehnik zajemanja in shranjevanja ogljikovega dioksida; vendar opozarja, da učinkovitost in varnost teh tehnologij še nista dokazani, zato je treba absolutno prednost nameniti ukrepom za preprečevanje emisij;

Financiranje podnebne nevtralnosti

34. opozarja, da je treba za uresničitev gospodarstva brez emisij toplogrednih plinov zagotoviti zadostno finančno pokritost in v ta namen povečati delež BDP, ki se letno vloži v energetski sistem in z njim povezane infrastrukture, ter pozdravlja akcijski načrt za financiranje trajnostne rasti, ki ga je Komisija objavila leta 2018 ( 16 )

35. ponovno poudarja, da je treba proračunske odhodke EU za podnebje povečati za najmanj 30 %, začeti v celoti izvajati zaveze iz Pariškega sporazuma ter zagotoviti namensko dolgoročno financiranje s strani nacionalnih vlad ( 17 )

36. poudarja, da bo glede na pomembne socialne posledice, ki jih lahko pričakujemo od prehoda na gospodarstvo z ničnimi emisijami toplogrednih plinov, treba predvideti namenski sklad za pravičen prehod, ki bo podpiral tiste regije ali sektorje družbe, v katerih bodo kratkoročni učinki prehoda s fosilnih goriv najbolj opazni;

37. opozarja, da so za razvoj inovativnih rešitev, vključno z obnovljivimi viri energije, in njihovo vključitev na trg potrebni precejšnji finančni viri; meni, da je treba opredeliti celovit skupni pristop organov na vseh ravneh, da bi se povezali različni viri financiranja in dosegel multiplikacijski učinek, s čimer bi se povečala zavest o različnih instrumentih in izboljšala njihova splošna dostopnost; poudarja tudi, da je treba predpise EU o obnovljivih virih energije in državni pomoči revidirati z vidika podnebnih koristi in trajnosti, ne le zato, da bodo ugodni za razvoj novih tehnologij brez emisij, ampak ga bodo celo spodbujali. Tako je treba na primer prilagoditi direktivo o obdavčitvi energije in predpise o državni pomoči, da se lahko zniža davek na energijo iz obnovljivih virov, ki s tem postane konkurenčnejša od energije iz fosilnih virov;

38. poudarja, da se dolgoročno zelo obrestujejo vlaganja v okoljsko trajnostne infrastrukture, saj lahko povzročijo močno povečanje BDP in stopnje zaposlenosti. Poleg tega poudarja, da tovrstne naložbe ustvarjajo gospodarske prihranke, saj omogočajo manjšo porabo energije in zmanjšanje uvoza fosilnih goriv;

39. ponovno poudarja, da je pomembno zagotoviti enostavna, jasna in enotna pravila za javno naročanje in pravne postopke, ki spodbujajo naložbe ( 18 ) , in pozdravlja prizadevanja Komisije za poenostavitev pravil za programsko obdobje 2021–2027 ter združitev uredb o Evropskem skladu za regionalni razvoj (ESRR) in Kohezijskem skladu ( 19 )

40. opozarja, da morajo podnebna nevtralnost, okoljska trajnost in prilagajanje podnebnim spremembam postati prečni elementi v vseh skladih in programih financiranja, ki bi morali vključevati cilje podnebno nevtralnega gospodarstva, ki bi jih bilo treba izpolnjevati z opredelitvijo posebnih kazalnikov, pozdravlja pobudo za okolju prijaznejši evropski semester ( 20 ) in poziva k nadaljnjim prizadevanjem v tej smeri; v zvezi s tem predlaga še, da se v okvir poročanja Komisije o mehanizmu opozarjanja vključijo tudi podnebni kazalniki;

41. predlaga, da se poleg predhodne ocene učinka zakonodajnih predlogov EU opravita tudi presoja njihovih vplivov na podnebje in ocena njihovega prispevka k izpolnjevanju ciljev Pariškega sporazuma ( 21 ) ; poziva tudi k ustrezni oceni učinka evropskih sredstev, namenjenih sektorjem in regijam, ki doživljajo energetski prehod, da bi se jih z njimi učinkovito podprlo pri tem procesu;

42. poudarja pomen visokih stopenj sofinanciranja EU, da se omogoči dostop tudi majhnim regionalnim in lokalnim oblastem, in opozarja, da je treba za vrednotenje projektov, ki se predložijo za financiranje, opredeliti posebne metodologije in kazalnike, ki upoštevajo cilje podnebno nevtralnega gospodarstva;

43. poudarja vlogo zavarovalniškega sektorja pri obvladovanju izgub in škode, da bi okrepili odpornost na lokalni ravni;

44. pozdravlja sklicevanje na pričakovane prihranke v zdravstvu, ki so posledica podnebnih in okoljskih politik, in poziva Komisijo, naj preuči nadaljnje možnosti za količinsko opredelitev teh prihrankov, pri čemer naj določi posamezne kazalnike tudi s pomočjo SZO ( 22 ) ; v zvezi s tem opozarja na izkušnje struktur, kot je mreža Zdrava mesta Svetovne zdravstvene organizacije, in poziva k večjim prizadevanjem za ustvarjanje sinergij med takšnimi pobudami in pobudami, osredotočenimi na energetski prehod in podnebne spremembe v mestih;

45. se strinja s cilji akcijskega načrta za financiranje trajnostne rasti za podporo trajnostnega razvoja in s pripravljenostjo, da se finančnemu sektorju in zasebnim vlagateljem omogoči, da prispevajo k uresničevanju ambicioznih skupnih ciljev na področju podnebja in okoljske trajnosti; priznava, da mobilizacija zasebnega kapitala zahteva dolgoročno načrtovanje in regulativno stabilnost na evropski, nacionalni, lokalni in regionalni ravni;

46. poudarja, da je potreben trden finančni okvir za financiranje raziskovalnih dejavnosti na področju tehnologij za podnebno nevtralnost, in pozdravlja ustanovitev sklada za inovacije, pri čemer upa na hitro sprejetje izvedbene uredbe ( 23 ) , s katero se vzpostavljajo prosta območja znanja s pomembnimi davčnimi olajšavami;

47. poudarja, da je za regionalne in lokalne oblasti pomembno, da imajo na voljo celovit, skladen in obvladljiv okvir obveznosti in najboljših razpoložljivih tehnik, do katerega lahko dostopajo prek portala, na katerem se poroča o najboljših razpoložljivih tehnologijah za posamezne sektorje, projektih v okviru programa Obzorje 2020 in pobudah konvencije županov;

Spoštovanje mednarodnih zavez in veljavne zakonodaje

48. pozdravlja ambiciozen cilj EU glede spodbujanja sprejemanja politik in ukrepov na svetovni ravni, da bi se obrnil sedanji netrajnostni trend emisij, in institucije EU in države članice poziva, naj zagotovijo stalno, trajno in skladno vključevanje regionalnih in lokalnih oblasti v izvajanje globalnega načrta za trajnostno rast in doseganje njegovih 17 ciljev trajnostnega razvoja ( 24 ) , pa tudi Pariškega sporazuma, med drugim z vključevanjem Odbora regij v pripravljalna dela za konferenco COP 25, da se zagotovi, da stališče EU na pogajanjih podpirajo vse ravni upravljanja;

49. poziva, naj se predstavniku Odbora regij prizna vlogo opazovalca v vseh pripravljalnih delih organov Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC), da bi zagotovili ustrezno upoštevanje potreb lokalnih in regionalnih oblasti ter njihov potencialni prispevek v obliki konkretnih ukrepov, kakor tudi njihov prispevek k odprtemu, vključevalnemu in preglednemu vrednotenju skupnega dela pri pregledu globalnega stanja.

V Bruslju, 27. junija 2019 Predsednik Evropskega odbora regij Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Mnenje Evropskega odbora regij – Upravljanje energetske unije in čista energija (2017/C 342/13), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A52017AR0830.

(2) https://unfccc.int/topics/2018-talanoa-dialogue-platform

(3) Sporočila Evropske komisije o trajnostni potrošnji in proizvodnji ter akcijskem načrtu za trajnostno industrijsko politiko, COM(2008) 397, o javnih naročilih za boljše okolje, COM(2008) 400, in o zaprtju zanke – akcijskem načrtu EU za krožno gospodarstvo, COM(2015) 614, ki jih je sprejel svet ministrov Evropske unije.

(4) http://ec.europa.eu/environment/eussd/buildings.htm

(5) https://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-strategy-and-energy-union/clean-energy-all-europeans

(6) Modeli lokalne odgovornosti za energijo in vloga lokalnih energetskih skupnosti pri energetskem prehodu v Evropi (CDR 2515/2018), https://cor.europa.eu/sl/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-2515-2018.

(7) Evropa v gibanju: spodbujanje nemotene mobilnosti (CDR 3560/2017), https://cor.europa.eu/sl/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-3560-2017.

(8) https://e3p.jrc.ec.europa.eu/articles/smart-specialisation-platform-energy-s3p-energy

(9) Uresničevanje nizkoemisijske mobilnosti (CDR 6151/2017), https://cor.europa.eu/sl/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-6151-2017.

(10) Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17.12.2010, str. 17), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/HTML/?uri=CELEX:32010L0075.

(11) Uredba Komisije (EU) 2017/1505 z dne 28. avgusta 2017 o spremembi prilog I, II in III k Uredbi (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o prostovoljnem sodelovanju organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) (UL L 222, 29.8.2017, str. 1), https://www.iso.org/home.html.

(12) Direktiva (EU) 2018/851 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive 2008/98/ES o odpadkih (UL L 150, 14.6.2018, str. 109), Direktiva (EU) 2018/852 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (UL L 150, 14.6.2018, str. 141), Direktiva (EU) 2018/850 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive 1999/31/ES o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 150, 14.6.2018, str. 100) in Direktiva (EU) 2018/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi direktiv 2000/53/ES o izrabljenih vozilih, 2006/66/ES o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih ter 2012/19/EU o odpadni električni in elektronski opremi (UL L 150, 14.6.2018, str. 93).

(13) Trajnostno biogospodarstvo za Evropo: krepitev povezave med gospodarstvom, družbo in okoljem (2018).

(14) Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26) – Odločba št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o prizadevanju držav članic za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, da do leta 2020 izpolnijo zavezo Skupnosti za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov (UL L 140, 5.6.2009, str. 136), https://unfccc.int/topics/land-use/workstreams/land-use–land-use-change-and-forestry-lulucf.

(15) Mnenje Evropskega odbora regij – Zakonodajna predloga za uredbo o porazdelitvi prizadevanj ter o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF) (UL C 272, 17.8.2017, str. 36), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A52016AR5780.

(16) Sporočilo Evropske komisije COM(2018) 97 final – Akcijski načrt: financiranje trajnostne rast

(17) Program InvestEU (CoR 2018/03766), poročevalec: Konstantinos Agorastos (EL/EPP).

(18) Direktiva 2014/23/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o podeljevanju koncesijskih pogodb (UL L 94, 28.3.2014, str. 1), Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, 28.3.2014, str. 65) in Direktiva 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (UL L 94, 28.3.2014, str. 243).

(19) Evropski sklad za regionalni razvoj in Kohezijski sklad, poročevalec: Michiel Rijsberman (NL/ALDE).

(20) http://ec.europa.eu/environment/integration/green_semester/index_en.htm

(21) Mnenje Financiranje ukrepov proti podnebnim spremembam: bistveni instrument za izvajanje Pariškega sporazuma, (COR 2108/2017), https://cor.europa.eu/SL/our-work/Pages/OpinionTimeline.aspx?opId=CDR-2108-2017.

(22) https://www.who.int/publications/guidelines/en/

(23) Predlog delegirane uredbe (EU) z dne 26. februarja 2019 v zvezi z delovanjem sklada za inovacije (C(2019)1492 final).

(24) Cilji trajnostnega razvoja (ang. Sustainable Development Goals – SDG).