SL Uradni list Evropske unije C 183/9

Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje v zadevi COMP/38.606 – Groupement des cartes bancaires

(v skladu s členoma 15 in 16 Sklepa Komisije 2001/462/ES, ESPJ z dne 23. maja 2001 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci – UL L 162, 19.6.2001, str. 21)

2009/C 183/06

Osnutek odločbe, predložene Komisiji, je podlaga za nekatere pripombe glede pravice strank, ki se zaslišijo med postopki, začetimi v skladu s členom 81 Pogodbe.

POSTOPEK

Groupement des cartes bancaires (GCB) je 11. decembra 2002 Komisiji priglasil svoje načrte (ki jih je izvedel 1. januarja 2003) za sistem medbančnih provizij za svoje člane, katerih dejavnosti izdajanja (bančnih kartic) so znatno manjše od njihovih dejavnosti pridobivanja (trgovcev).

V skladu s členom 11 Uredbe Sveta št. 17/62 je bilo bankam poslanih več prošenj za informacije, v skladu s členom 14(3) Uredbe št. 17/62 pa so bile maja 2003 v prostorih GCB in številnih bankah izvedene inšpekcije.

Posebnost te zadeve je bila izdaja dveh obvestil o nasprotovanju, in sicer 7. julija 2004 in 17. julija 2006.

Prvo obvestilo o nasprotovanju, julij 2004

Prvo obvestilo o nasprotovanju je bilo naslovljeno na GCB in naslednje banke: La Poste, BNP Paribas, Confédération Nationale du Crédit Mutuel, Crédit Industriel et Commercial, La Banque Fédérale des Banques Populaires, Natexis Banques Populaires, La Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et De Prévoyance, Société Générale in Crédit Lyonnais SA.

Dostop do spisa

Stranke so večkrat dolgo razpravljale o zaupnosti nekaterih dokumentov. Zato sem moral sprejeti dve odločbi v skladu s členom 9 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje ter zavrniti zaupno obravnavo nekaterih dokumentov, ki sta jo zahtevala GCB in La Poste. Po izteku osemdnevnega obdobja, določenega v mandatu, so se stranke odločile, da ne bodo uveljavile svoje pravice vložiti neposredno pritožbo pri predsedniku Sodišča prve stopnje, kar je pomenilo, da se zadevni dokumenti lahko posredujejo vsem vpletenim podjetjem.

Poleg tega so vse stranke zahtevale dostop do zapisnika s sestanka „z dne 29. marca 2004 med Komisijo in GCB, saj je odstavek 20 obvestila o nasprotovanju temeljil na navedenem zapisniku. Odstavek 20 obvestila o nasprotovanju navaja, da bi lahko izvajanje priglašenih ukrepov, če bi ovirali konkurenco, verjetno pomenilo obteževalno okoliščino, zlasti če so vsebovali protikonkurenčni predmet“. To je bila ena od tem, o katerih se je razpravljalo na sestanku 29. marca 2004.

Menim, da to ni bila obtožbena točka, ki bi kazala, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, ampak le pokazatelj, da če bi se ugotovilo, da so priglašeni ukrepi ovirali konkurenco, potem bi dejstvo, da so se tudi izvajali, lahko pomenilo obteževalno okoliščino pri določanju glob.

Na moj predlog je generalni direktor strankam poslal le povzetek zapisnika s sestanka in ne celega dokumenta. Sodišče je večkrat izrecno odločilo, da Komisiji ni treba posredovati takih notranjih zapisnikov zato, da se lahko zagotovi normalno delovanje institucije, kar pomeni, da je treba zaščititi notranji postopek odločanja Komisije. Sam sem preveril, da je bil povzetek zapisnika točen.

Predpisani rok za odgovor na obvestilo o nasprotovanju

Vse stranke so poslale številne zahtevke za podaljšanje roka. Upošteval sem dejstvo, da je prišlo do zamude pri organizaciji obrambe strank zaradi pogojev za dostopanje do spisa prek CD-ROMa in podjetjem so bili odobreni štirje meseci za predložitev njihovih odgovorov na obvestilo o nasprotovanju.

Zainteresirane tretje osebe

Prejel sem sedem zahtev strank, ki so želele status zainteresirane tretje osebe in prisostvovati pri vseh zaslišanjih.

Po proučitvi argumentov, ki so jih navedle, in po posvetovanju z GD sem ugotovil, da so vse pokazale zadosten interes za zaslišanje kot tretje osebe v skladu s členom 27(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003, zato sem ugodil njihovim zahtevam.

Zadevna podjetja so dobila priložnost, da izrazijo svoje argumente v pisni obliki in osebno kot del uradnega zaslišanja. Te tretje osebe so v skladu z zakonodajo prejele ad hoc povzetek o naravi in vsebini postopkov v pisni obliki. Na zaslišanju so bile prisotne naslednje stranke: banki Accord in Cofidis, podjetji Covefi in CDCK ter združenja potrošnikov ADEIC, UFC Que Choisir in BEUC.

Uradno zaslišanje podjetij

v prisotnosti predstavnikov nacionalnih organov za konkurenco, ki so želeli prisostvovati, povezanih služb Komisije in GD za konkurenco ter zainteresiranih tretjih oseb, vključenih v postopek.

Zaslišanje je potekalo 16. in 17. decembra 2004. Strinjal sem se s pravnimi zastopniki GCB in bank, da si bodo delili nalogo obrambe proti obtožbenim točkam, ki zadevajo vse, da bi se izognili ponavljanju in zagotovili učinkovito zaslišanje.

Zaslišanje so zaznamovala trenja med strankami in GD za konkurenco.

Po zaslišanju in mojem predlogu je ga. Kroes prosila, da notranji odbor v okviru GD da svoje mnenje o obtožbenih točkah, ki so bile predstavljene GCB in bankam, ter zlasti o obstoju in tajni naravi protikonkurenčnega sporazuma v smislu člena 81 Pogodbe glede posledic v zvezi z globami. Po ponovni obravnavi zadeve je bilo odločeno, da se opusti ta del obvestila o nasprotovanju zaradi dokazov, ki jih je zagotovil GD, ki so glede na sodno prakso Skupnosti neprimerni.

Kljub temu se je postopek nadaljeval ob upoštevanju omejevalne narave priglašenega sporazuma (člen 81(1) Pogodbe) in tega, ali se lahko uveljavlja odstopanje (člen 81(3) Pogodbe).

Drugo obvestilo o nasprotovanju, 17. julij 2006

Drugo obvestilo o nasprotovanju je bilo naslovljeno samo na GCB. Komisija je zadevo proti „glavnim“ bankam zaključila 19. julija 2006.

GCB je na obvestilo o nasprotovanju odgovoril 20. oktobra 2006.

Dostop do spisa

Dostop do spisa je bil omogočen prek CD-ROMa, pri čemer ni bilo posebnih težav. Vendar je GCB navedel, da je gospodarska analiza Komisije vsebovala številne napake in da dostop do spisa, kot je bil omogočen, ni dovoljeval možnosti odgovora, saj ni bilo nekaterih ekonometričnih podatkov. Zato sem 24. oktobra 2006 odločil, da se GCB zagotovijo vsi zahtevani podatki.

To je pomenilo, da je bilo GCB omogočeno, da dodatno odgovori na obvestilo o nasprotovanju.

Drugo uradno zaslišanje 13. novembra 2006

Zaslišan je bil GCB, tri „glavne“ banke Paribas, Caisse d'Epargne in Société Générale pa so zaslišanju prisostvovale kot zainteresirane tretje osebe (člen 13 Uredbe (ES) št. 773/2004). Banke Accord, Monabanq in GE Money Bank, pa tudi združenje potrošnikov ADEIC (Association de Défense, d'Éducation et d'Information du Consommateur), so izrazili svoja mnenja.

Menim, da osnutek negativne odločbe, predložen Komisiji, ne vsebuje drugih obtožbenih točk od tistih, navedenih v drugem obvestilu o nasprotovanju.

Zato menim, da je bila pravica podjetij in zainteresiranih tretjih oseb do zaslišanja spoštovana v skladu s členoma 10 in 13 Uredbe (ES) št. 773/2004.