o spremembi Uredbe (ES) št. 539/2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.OZADJE PREDLOGA

•Razlogi za predlog in njegovi cilji

Dialog o liberalizaciji vizumskega režima med EU in Ukrajino se je začel junija 2008. Evropska komisija je novembra 2010 ukrajinski vladi predložila akcijski načrt za liberalizacijo vizumskega režima. Komisija se je zavezala, da bo za državljane Ukrajine, ki so imetniki biometričnih potnih listov, predlagala odpravo vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje v Evropski uniji, takoj ko bo ukrajinska vlada izpolnila vsa merila iz akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima.

EU in Ukrajina sta pred začetkom dialoga o liberalizaciji vizumskega režima hkrati sklenili sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov in sporazum o ponovnem sprejemu, ki sta začela veljati 1. januarja 2008. Spremenjeni sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov je začel veljati 1. julija 2013. Celovito in učinkovito izvajanje teh dveh sporazumov je bilo osnovni pogoj za začetek in nadaljevanje dialoga o liberalizaciji vizumskega režima.

Akcijski načrt za liberalizacijo vizumskega režima je sestavljen iz štirih sklopov, ki so: varnost dokumentov, vključno z biometričnimi podatki (sklop I), migracije in integrirano upravljanje meja, vključno z azilom (sklop II), javni red in varnost (sklop III) ter zunanji odnosi in temeljne pravice (sklop IV). V akcijskem načrtu za liberalizacijo vizumskega režima je določen niz natančnih meril za vsakega od navedenih štirih sklopov tehnično pomembnih vprašanj, cilj meril pa je sprejetje zakonodajnega, političnega in institucionalnega okvira (faza 1) ter zagotovitev njegovega učinkovitega in trajnega izvajanja (faza 2).

Komisija od začetka dialoga o liberalizaciji vizumskega režima med EU in Ukrajino redno poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o napredku Ukrajine pri izpolnjevanju meril iz štirih sklopov prve in druge faze akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima. Dosežen napredek je bil ovrednoten na podlagi ocenjevanj na terenu, ki so jih izvedli strokovnjaki iz držav članic EU, Ukrajina pa je zagotovila podrobne informacije.

Komisija je 16. septembra 2011 sprejela prvo poročilo o napredku Ukrajine pri izvajanju akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima ter dala več priporočil za dokončanje prve (zakonodajne in načrtovalne) faze. Drugo poročilo o napredku je objavila 9. februarja 2012, tretje pa 15. novembra 2013. Po tem, ko je Komisija 27. maja 2014 objavila svoje četrto poročilo in ga je Svet 23. junija 2014 potrdil, je Ukrajina uradno začela drugo fazo akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima, v kateri je bila opravljena ocena glede trajnega izvajanja zakonodajnega in političnega okvira.

Komisija je peto poročilo o napredku Ukrajine pri izvajanju akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima sprejela 8. maja 2015. V poročilu je bilo ugotovljeno, da so ukrajinski organi pri izvajanju druge faze akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima dosegli bistven napredek. V skladu z metodologijo, opredeljeno v akcijskem načrtu za liberalizacijo vizumskega režima, je Komisija organizirala ocenjevanja na terenu, ki so jih izvedli strokovnjaki iz držav članic EU. Poročilu je bila priložena ocena možnih migracijskih in varnostnih učinkov prihodnje liberalizacije vizumskega režima za ukrajinske državljane, ki potujejo v EU.

Komisija je v zadnjem, šestem poročilu o napredku, sprejetem 18. decembra 2015, navedla, da je Ukrajina po njenem mnenju dosegla potreben napredek in sprejela vse potrebne reforme za zagotovitev učinkovitega in trajnega izpolnjevanja preostalih meril.

Na podlagi te ocene in glede na rezultate nenehnega spremljanja in poročanja, ki sta se izvajala od začetka dialoga o liberalizaciji vizumskega režima med EU in Ukrajino, je Komisija potrdila, da je Ukrajina izpolnila vsa merila iz vseh štirih sklopov druge faze akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima in da bo v začetku leta 2016 predstavila zakonodajni predlog za spremembo Uredbe (ES) št. 539/2001, s katerim bo Ukrajina prenesena na seznam držav, katerih državljani so oproščeni vizumske obveznosti (Priloga II).

Poleg tega je Komisija od sprejetja šestega poročila opazila napredek ukrajinskih organov pri izvajanju potrebnih reform iz akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima. Nacionalni protikorupcijski urad je operativen in je začel delo, delovati pa je začelo tudi specializirano protikorupcijsko tožilstvo. Po uspešnem sprejetju zakonov o odvzemu premoženjske koristi in spremembah zakona o javnem tožilstvu, kar zadeva specializirani protikorupcijski urad javnega tožilstva (18. februarja 2016), ter zakona o elektronskih prijavah premoženja (15. marca 2016) je bil sredi marca 2016 zabeležen nadaljnji napredek, saj sta bila imenovana še dva člana odbora nacionalne agencije za preprečevanje korupcije, kar odboru omogoča, da doseže sklepčnost. 28. marca je bil izvoljen predsednik agencije, 30. marca pa je bila agencija registrirana kot pravni subjekt. Ukrajinski organi so finančna sredstva iz državnega proračuna za leto 2016 namenili tudi zagotovitvi dobro delujočega institucionalnega okvira za boj proti korupciji, vključno z nacionalnim protikorupcijskim uradom.

Komisija je poleg poročanja o akcijskem načrtu za liberalizacijo vizumskega režima neprekinjeno spremljala izvajanje sporazuma o poenostavitvi vizumskih postopkov in sporazuma o ponovnem sprejemu, zlasti prek skupnih odborov, ustanovljenih v skladu s tema sporazumoma. Nazadnje je sestanek skupnega odbora za poenostavitev vizumskih postopkov potekal 23. aprila 2015, sestanek skupnega odbora za ponovni sprejem pa 6. maja 2014. V zvezi s tem je Komisija navedla, da je izvajanje obeh sporazumov na splošno zelo zadovoljivo.

•Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike in drugimi politikami Unije

Uredba Sveta (ES) št. 539/2001 navaja tretje države, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja držav članic imeti vizume, in države, katerih državljani so oproščeni te zahteve. Uredbo (ES) št. 539/2001 uporabljajo vse države članice, razen Irske in Združenega kraljestva, ter Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica. Navedena uredba je del skupne vizumske politike EU v zvezi s kratkoročnim bivanjem, ki traja 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju.

Ukrajina je trenutno navedena v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 539/2001, t.j. med tistimi državami, katerih državljani morajo pri potovanju na ozemlje držav članic EU imeti vizume.

Uredba (ES) št. 539/2001 je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EU) št. 259/2014, in sicer je bila na seznam držav, katerih državljani so oproščeni vizumske obveznosti, prenesena Moldavija po uspešni izpolnitvi njenega akcijskega načrta za liberalizacijo vizumskega režima, in z Uredbo (EU) št. 509/2014, s katero so bili iz vizumske obveznosti izvzeti državljani petih karibskih in enajstih pacifiških držav ter državljani Kolumbije, Peruja in Združenih arabskih emiratov – s pridržkom sklenitve sporazumov med EU in zadevnimi tretjimi državami o odpravi vizumske obveznosti – po rednem preverjanju vizumskih seznamov.

Merila, ki bi jih bilo treba upoštevati – na podlagi ocene posameznih primerov – pri določanju tretjih držav, katerih državljani morajo imeti vizume, in tistih, katerih državljani so oproščeni vizumske obveznosti, so opredeljena v členu –1 Uredbe (ES) št. 539/2001 (kakor so bila uvedena z Uredbo (EU) št. 509/2014). Ta merila so med drugim povezana z „nezakonitim priseljevanjem, javnim redom in varnostjo, gospodarskimi koristmi, zlasti glede turizma in zunanje trgovine, in zunanjimi odnosi Unije z ustreznimi tretjimi državami, predvsem glede človekovih pravic in temeljnih svoboščin, pa tudi s posledicami za regionalno povezanost in vzajemnost“. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti varnosti potnih dokumentov, ki jih izdajo zadevne tretje države.