SL Uradni list Evropske unije CE 117/206

Četrtek, 26. marca 2009

Okrepitev varnosti in temeljnih svoboščin na internetu

P6_TA(2009)0194

Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2009 Svetu o okrepitvi varnosti in temeljnih svoboščin na internetu (2008/2160(INI))

2010/C 117 E/33

Evropski parlament,

ob upoštevanju predloga priporočila Svetu, ki ga je predlagal Stavros Lambrinidis v imenu skupine PSE, o okrepitvi varnosti in temeljnih svoboščin na internetu (B6-0302/2008),

ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin in Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njenih določb o varstvu osebnih podatkov, svobodi izražanja, spoštovanju zasebnega in družinskega življenja in pravici do svobode in varnosti,

ob upoštevanju Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (1), Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ z dne 27. novembra 2008 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (2), Direktive 2003/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o ponovni uporabi informacij javnega sektorja (3), predloga Komisije z dne 13. novembra 2007 o Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/22/ES o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju na področju varstva potrošnikov (KOM (2007)0698), Direktive 2006/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o hrambi podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev ali javnih komunikacijskih omrežij (4) ter sodbe Sodišča Evropskih skupnosti z dne 10. februarja 2009 v zadevi C-301/06 Irska proti Parlamentu in Svetu,

ob upoštevanju Okvirnega sklepa Sveta 2005/222/PNZ z dne 24. februarja 2005 o napadih na informacijske sisteme (5), Okvirnega sklepa Sveta 2001/413/PNZ z dne 28. maja 2001 o boju proti goljufijam in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi (6), Okvirnega sklepa Sveta 2008/919/PNZ z dne 28. novembra 2008 o spremembi Okvirnega sklepa 2002/475/PNZ o boju proti terorizmu (7), sporočila Komisije z dne 22. maja 2007 z naslovom „Na poti k splošni politiki o boju proti kibernetskemu kriminalu“ (KOM(2007)0267) ter nedavnih pobud za ugotavljanje hudih kaznivih dejanj in terorizma (kot je projekt za preverjanje medmrežja „Check the Web“),

ob upoštevanju dela, ki poteka v Svetu Evrope, Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj ter Organizaciji združenih narodov na področju boja proti kriminalu in kibernetskemu kriminalu in na področju varstva temeljnih pravic in svoboščin tudi na internetu (8),

ob upoštevanju zadnjih sodb evropskih sodišč in nacionalnih ustavnih sodišč na tem področju, zlasti sodbe nemškega zveznega ustavnega sodišča, ki priznava izrecno pravico do varstva zaupnosti in nedotakljivosti sistemov informacijske tehnologije (9),

ob upoštevanju členov 114(3) in 94 svojega Poslovnika,

ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in mnenja Odbora za kulturo in izobraževanje (A6-0103/2009),

A. ker razvoj interneta dokazuje, da ta postaja nujno orodje za spodbujanje demokratičnih pobud, nov forum za politične razprave (na primer e-volilne kampanje in e-volitve), bistven instrument za uveljavljanje svobode izražanja na svetovni ravni (na primer spletni dnevniki) in za razvoj gospodarskih dejavnosti, pa tudi mehanizem za spodbujanje digitalne pismenosti in razširjanje znanja (e-učenje); ker internet prinaša tudi vedno večje število možnosti za ljudi vseh starosti, da lahko denimo komunicirajo z ljudmi iz različnih delov sveta, in je tako razširil ljudem možnosti, da spoznavajo druge kulture ter s tem drugačne ljudi in kulture tudi bolje razumejo; ker se je z internetom povečala tudi raznolikost virov novic, saj posamezniki zdaj lahko spremljajo novice iz različnih delov sveta,

B. ker bi morale vlade in organizacije ter institucije, ki delujejo v javnem interesu, zagotoviti primeren zakonodajni okvir in ustrezna tehnična sredstva, da bi državljanom omogočile dejavno in učinkovito udeležbo v upravnih postopkih z aplikacijami e-uprave,

C. ker internet v celoti ustreza opredelitvi svobode izražanja iz člena 11 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti delu, ki pravi „ne glede na državne meje“,

D. ker bi preglednost, spoštovanje zasebnosti in okolje, kjer vlada zaupanje med zainteresiranimi internetnimi stranmi, morali veljati za nujne elementi pri oblikovanju trajnostnega varnostnega koncepta interneta,

E. ker sta svoboda izražanja in zasebnost na internetu lahko večji, hkrati pa tudi bolj izpostavljeni vdorom in omejitvam, tako s strani zasebnih kot javnih akterjev,

F. ker se internet, zaradi svobode, ki jo zagotavlja, mnogokrat uporablja tudi za širjenje nasilnih sporočil, kot so bila tista, ki so namenoma spodbujala k terorističnim napadom, ter za spletne strani, ki lahko posebej spodbujajo kazniva dejanja iz sovraštva, in ker se je po vsem svetu povečala nevarnost računalniškega kriminala, ki ogroža posameznike (tudi otroke) in omrežja,

G. ker se je treba učinkovito in odločno zoperstaviti tovrstnemu kriminalu, brez spreminjanja temeljne svobodne in odprte narave interneta,

H. ker so v demokratični družbi državljani upravičeni do tega, da neprestano opazujejo in presojajo dejanja in prepričanja svojih vlad in zasebnih podjetji, ki jim nudijo storitve; ker to načelo vedno bolj ogrožajo tehnološko napredne tehnike nadzorovanja, ki včasih sovpadajo z odsotnostjo ustreznih pravnih jamstev glede omejevanja njihove uporabe,

I. ker imajo posamezniki pravico do svobodnega izražanja na internetu (na primer z vsebinami, ki jih ustvarjajo uporabniki, spletnimi dnevniki in socialnimi omrežji) in ker so internetni iskalniki in ponudniki storitev ljudem znatno olajšali pridobivanje informacij o denimo drugih posameznikih; ker vendarle pride do situacij, ko posamezniki želijo izbrisati podatke, shranjene v tovrstnih podatkovnih bazah; ker morajo biti podjetja zato sposobna posameznikom zagotoviti, da se lahko njihovi osebni podatki izbrišejo iz podatkovnih baz,

J. ker tehnološki napredek vedno pogosteje omogoča tajno nadzorovanje dejavnosti državljanov na internetu, ki ga posameznik praktično ne more zaznati; ker zgolj obstoj tehnologije za nadzor ne opravičuje samodejno tudi njene uporabe, temveč bi bilo treba omejitve in natančne okoliščine, v katerih bi javni organi ali podjetja takšno tehnologijo smeli uporabiti, določiti na podlagi prevladujočega interesa varovanja temeljnih pravic državljanov; ker boj proti kriminalu na internetu in grožnje odprti demokratični družbi, ki jih predstavljajo nekatere osebe in organizacije, ko uporabljajo internet v škodo pravic državljanov, ne smejo pomeniti, da si države članice lahko vzamejo pravico do prestrezanja in nadzorovanja vsega podatkovnega prometa na internetu, ki poteka na njihovem ozemlju, bodisi da to velja za njihove državljane ali za podatkovni promet iz tujine; ker mora biti boj proti kaznivim dejanjem sorazmeren z naravo kaznivih dejanj,

K. ker kraja identitete in njeno lažno prikazovanje predstavljata vedno večji problem, ki ga oblasti, posamezni državljani in podjetja šele začenjajo spoznavati in ki povzroča velike varnostne pomisleke v zvezi s povečano uporabo interneta za širok spekter namenov, vključno s prodajo in izmenjavo zaupnih informacij,

L. ker bi bilo treba opozoriti, da lahko javni organi omejijo uveljavljanje pravic, kot sta svoboda izražanja ali spoštovanje zasebnega življenja, če so te omejitve v skladu z zakonom, nujne, sorazmerne in primerne za demokratično družbo,

M. ker na internetu obstaja velik razkorak v moči in znanju med gospodarskimi in vladnimi subjekti na eni strani ter posameznimi uporabniki na drugi strani; ker je zato treba sprožiti razpravo o potrebnih omejitvah glede „soglasja“, in sicer glede tega, kakšna razkritja lahko podjetja in vlade zahtevajo od uporabnikov, in v kakšni meri naj bi bili posamezniki dolžni razkriti svojo zasebnost in se odpovedati drugim temeljnim pravicam, da bi lahko uporabljali določene internetne storitve ali druge ugodnosti,

N. ker internet zaradi svoje globalne, odprte in participativne narave praviloma velja za svobodnega, kar pa ne pomeni, da ni treba razmisliti o načinu spoštovanja in zaščite temeljnih svoboščin internetnih uporabnikov in njihove varnosti, in sicer na državni in mednarodni ravni ter v javnem in zasebnem okviru,

O. ker cela vrsta temeljnih pravic, ki so prizadete v svetu interneta, vključuje, vendar ni omejena na, spoštovanje zasebnega življenja (vključno s pravico do trajnega izbrisa osebnih digitalnih sledi), varstvo podatkov, svobodo izražanja, govora in združevanja, svobodo tiska, političnega izražanja in participacije, nediskriminacijo in izobraževanje; ker bi morale biti vsebina tovrstnih pravic, vključno z njihovim področjem uporabe in dosegom, stopnja zaščite, ki jo zagotavljajo te pravice, in prepoved zlorabljanja teh pravic urejene s pravili o varovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki jih zagotavljajo ustave držav članic, mednarodne pogodbe o človekovih pravicah, vključno z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, splošna načela prava Skupnosti in Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, in/ali z drugimi ustreznimi pravili nacionalnega in mednarodnega prava ter prava Skupnosti na njihovih zadevnih področjih uporabe,

P. ker bi se morali vsi vpleteni akterji, ki so dejavni na internetu, zavedati svojih zadevnih odgovornosti in sodelovati v forumih, kjer se razpravlja o najbolj nujnih in pomembnih vprašanjih v zvezi z internetno dejavnostjo, da bi se poiskalo in spodbujalo skupne rešitve,

Q. ker bo postala računalniška nepismenost nova oblika nepismenosti 21. stoletja; ker je zaradi tega zagotavljanje dostopa do interneta vsem državljanom enako pomembno kot zagotavljanje njihovega dostopa do izobrazbe in ker vlade ali zasebna podjetja dostopa ne bi smela onemogočati; ker se takšnega dostopa ne sme zlorabljati z namenom izvajanja nezakonitih dejavnosti; ker je treba obravnavati nova vprašanja, kot so nevtralnost interneta, interoperabilnost, globalna dosegljivost vseh internetnih vozlišč in uporaba odprtih formatov in standardov,

R. ker mednarodni, večkulturni in zlasti večjezikovni značaj interneta še ni v celoti podprt s tehnično infrastrukturo in protokoli svetovnega spleta,

S. ker je v sedanjem procesu za „listino temeljnih pravic na internetu“ pomembno upoštevati vse ustrezne raziskave in dejavnosti na tem področju, vključno z nedavnimi študijami EU na to temo (10),

T. ker je gospodarska dejavnost pomembna za nadaljnji dinamični razvoj interneta, pri čemer mora biti zagotovljeno varovanje njegove gospodarske učinkovitosti s pošteno konkurenco in zaščito pravic intelektualne lastnine, kot je to potrebno, sorazmerno in ustrezno,

U. ker bi bilo treba ohraniti ustrezno ravnovesje med ponovno uporabo informacij javnega sektorja, ki ponuja povsem nove možnosti za kreativno in kulturno eksperimentiranje in izmenjavo, ter varstvom pravic intelektualne lastnine,

V. ker se podjetja v sektorju informacijske in komunikacije tehnologije po vsem svetu soočajo s povečanimi pritiski organov oblasti za uskladitev z nacionalnimi zakoni in politikami na načine, ki bi lahko bili v nasprotju z mednarodno priznanima človekovima pravicama do svobode izražanja in zasebnosti; ker so bili sprejeti pozitivni ukrepi, med katere sodijo tisti, ki jih je sprejela skupina več zainteresiranih podjetij, organizacij civilne družbe (vključno s skupinami za človekove pravice in svobodo tiska), vlagateljev in akademikov, ti so oblikovali pristop na podlagi sodelovanja, da se zaščiti in spodbudi svoboda izražanja in zasebnost v sektorju informacijske in komunikacije tehnologije ter ustanovili pobudo za globalno omrežje (ang. Global Network Initiative) (11),

W. ker so stroga pravila o varovanju podatkov največja skrb EU in njenih državljanov in ker uvodna izjava 2 Direktive 95/46/ES o varstvu podatkov jasno določa, da je tehnologija (tj. sistemi za obdelavo podatkov) namenjena temu, da „služi človeku“, ter da mora spoštovati „temeljne pravice in svoboščine, predvsem pravico do zasebnosti, ter prispevati h gospodarskemu in socialnemu napredku, trgovinskemu razvoju ter blaginji posameznikov“,

1. naslavlja naslednja priporočila na Svet: Neomejen in varen dostop do interneta za vse (a) naj sodeluje v prizadevanjih, da bi internet postal pomembno orodje za krepitev vpliva uporabnikov in okolje, ki omogoča razvoj pristopov od spodaj navzgor in razvoj e-demokracije ter hkrati zagotavlja vzpostavitev pomembnih varnostnih ukrepov, saj se na tem področju lahko razvijejo nove oblike nadzora in cenzure; svoboda in varovanje zasebnega življenja internetnih uporabnikov morata biti resnična, ne navidezna; (b) naj prizna, da je internet lahko izjemna priložnost za spodbujanje dejavnega državljanstva in da je v zvezi s tem dostop do omrežij in vsebin eden ključnih elementov; naj priporoča, da se zadeva še naprej razvija na podlagi domneve, da imajo vsi pravico do sodelovanja v informacijski družbi ter da imajo vse institucije in zainteresirane strani na vseh ravneh splošno odgovornost, da pomagajo pri tem razvoju, da bi se soočili z novim dvojnim izzivom e-nepismenosti in demokratičnega izključevanja v elektronski dobi (12); (c) naj pozove države članice, da se odzovejo na družbo, v kateri narašča zavedanje o informacijah, in poiščejo načine za zagotavljanje večje preglednosti odločanja, in sicer tako, da državljanom zagotovijo večji dostop do informacij, ki jih shranjujejo vlade, ter jim tako omogočijo izkoriščanje teh informacij; za svoje informacije, naj uporablja isto načelo; (d) naj skupaj z drugimi pomembnimi akterji zagotovi, da varnost, svoboda izražanja in varstvo zasebnosti ter odprtost na internetu ne bodo obravnavani kot konkurenčni cilji, ampak da bo njihovo izpolnjevanje potekalo sočasno v okviru celovite vizije, ki ustreza vsem zahtevam; (e) naj zagotovi, da se zakonske pravice mladoletnih oseb do zaščite pred škodo, kot jih predpisuje Konvencija Združenih narodov o otrokovih pravicah in kot se zrcalijo v zakonodaji EU, v celoti odražajo v in pri vseh ustreznih ukrepih, instrumentih ali odločitvah, povezanih s krepitvijo varnosti in svobode na internetu; Močna zavezanost boju proti kibernetskemu kriminalu (f) naj povabi predsedstvo Sveta in Komisijo, da razmislita o razvoju celovite strategije za boj proti kibernetskemu kriminalu, med drugim na podlagi Konvencije Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti, ki bo vključevala načine za reševanje problema kraje identitete in njenega lažnega prikazovanja na ravni EU, in sicer v sodelovanju z združenji ponudnikov in uporabnikov internetnih storitev ter s policijskimi organi, ki obravnavajo kazniva dejanja povezana z informacijsko tehnologijo, in pa, naj predstavita predlog za oblikovanje kampanj za osveščanje in preprečevanje tovrstne kriminalitete ter obenem zagotovita, da bo uporaba interneta varna in neomejena za vse; pozove naj k oblikovanju službe EU za pomoč osebam, ki so bile žrtve kraje identitete in lažnega prikazovanja identitete; (g) naj spodbuja razmišljanja o potrebnem sodelovanju med zasebno-javnimi akterji na tem področju in o izboljšanju sodelovanja pri kazenskem pregonu, skupaj z ustreznim usposabljanjem za organe kazenskega pregona in sodne organe, ki vključuje usposabljanje o vprašanjih zaščite temeljnih pravic; prepozna naj potrebo po deljeni odgovornosti ter koristi skupne regulacije in samoregulacije kot učinkovitih nadomestnih ali dopolnilnih instrumentov za tradicionalno zakonodajo; (h) naj zagotovi, da bodo delo, ki poteka v okviru projekta za preverjanje medmrežja (Check the Web), in nedavne pobude za izboljšanje širjenja informacij o kibernetskem kriminalu, vključno z vzpostavitvijo nacionalnih portalov in evropskega portala za obveščanje o kršitvah, storjenih na internetu (evropski portal za kibernetski kriminal, ki ga vzpostavlja Europol), potrebni, sorazmerni in ustrezni ter jih bodo spremljali vsi potrebni zaščitni ukrepi; (i) naj spodbuja države članice k posodobitvi zakonodaje za zaščito mladoletnikov, ki uporabljajo internet, zlasti z uvedbo kaznivega dejanja navezovanje stikov z mladoletnimi osebami za spolne namene, kot je določeno v konvenciji Sveta Evrope o zaščiti otrok pred spolnim izkoriščanjem in zlorabo z dne 25. oktobra 2007; (j) naj spodbuja programe za zaščito otrok in izobraževanje staršev o novih e-nevarnostih, kakor je opredeljeno v zakonodaji EU, in opravi presojo vpliva dosedanji učinkovitosti obstoječih programov; pri tem je treba posebno pozornost posvetiti spletnim igram, ki so namenjene predvsem otrokom in mladoletnikom; (k) naj spodbuja vse proizvajalce računalnikov v EU, da predhodno namestijo programsko opremo za zaščito otrok, ki jo je mogoče zagnati na enostaven način; (l) naj sprejme direktivo o kazenskih ukrepih za uveljavljanje pravic intelektualne lastnine, na podlagi ocene, izvedene v luči raziskav sodobnih inovacij, področja uporabe, v katerem je potrebna in sorazmerna, in v zvezi s tem hkrati prepove sistematično spremljanje in nadzorovanje dejavnosti vseh uporabnikov na internetu ter zagotovi, da so kazni sorazmerne s storjenimi kršitvami; v zvezi s tem naj spoštuje tudi svobodo izražanja in združevanja posameznih uporabnikov ter se bori proti spodbujanju k kršitvam pravic intelektualne lastnine v kibernetskem prostoru, vključno z določenimi pretiranimi omejitvami dostopa, ki so jih postavili nosilci intelektualne lastnine sami; (m) naj zagotovi, da se ne bo kazensko preganjalo izražanja spornih političnih prepričanj prek interneta; (n) naj zagotovi, da ne bo zakonov ali postopkov za omejevanje ali kriminalizacijo pravice novinarjev in medijev do zbiranja in posredovanja informacij za namene poročanja; Nenehna skrb za absolutno zaščito in okrepljeno spodbujanje temeljnih svoboščin na internetu (o) naj upošteva, da „digitalna identiteta“ vedno bolj postaja sestavni del naše osebnosti in jo je zaradi tega treba ustrezno in učinkovito zaščititi pred vdori zasebnih in javnih akterjev – to pomeni, da je treba opredeliti in zaščititi poseben podatkovni niz, ki je organsko povezan z „digitalno identiteto“ posameznika, in vsi njegovi elementi morajo šteti za neodtujljive osebne, neekonomske in netržne pravice; naj ustrezno upošteva, kako pomembni so anonimnost, uporaba izmišljenih imen in nadzor nad informacijskimi tokovi za zasebnost ter dejstvo, da morajo uporabniki imeti na voljo sredstva za njeno učinkovito zaščito (na primer različne tehnologije za boljše varovanje zasebnosti) in biti poučeni o njihovi uporabi; (p) naj zagotovi, da države članice, ki prestrezajo in nadzirajo podatkovni promet, ne glede na to, ali ta zadeva njihove državljane ali podatkovni promet iz tujine, to počnejo v skladu s strogimi pogoji in jamstvi, ki jih predvideva zakon; naj pozove države članice, da zagotovijo, da se preiskave na daljavo, če jih nacionalna zakonodaja predvideva, izvajajo na podlagi veljavnega naloga za preiskavo, ki ga izda pristojni sodni organ; naj upošteva, da poenostavljeni postopki za izvajanje preiskav na daljavo v primerjavi z neposrednimi raziskavami niso sprejemljivi, saj kršijo vladavino prava in pravico do zasebnosti; (q) naj prizna nevarnost nekaterih načinov internetnega spremljanja in nadzorovanja, ki so namenjeni tudi sledenju vseh posameznikovih digitalnih korakov, da bi oblikovali uporabniške profile in dodelili točke; naj pojasni, da morajo takšne tehnike biti vedno ocenjene glede na njihovo nujnost in sorazmernost z vidika zastavljenih ciljev; naj poudari tudi, da sta potrebna večja ozaveščenost in prostovoljno soglasje uporabnikov glede njihovih računalniških dejavnosti, ki vključujejo izmenjavo osebnih podatkov (kot v primeru družbenih omrežij); (r) naj države članice pozove, da prepoznajo vse subjekte, ki uporabljajo nadzor interneta, in pripravijo javno dostopna letna poročila o nadzoru interneta in hkrati zagotovijo zakonitost, sorazmernost in preglednost; (s) naj preuči in predpiše omejitve glede soglasja uporabnikov o razkritju dela zasebnosti, ki ga lahko zahtevajo in pridobijo vlade ali zasebna podjetja, saj obstaja očitno nesorazmerje med pogajalsko močjo in poznavanjem med posameznimi uporabniki in takšnimi institucijami; (t) naj strogo omeji, opredeli in regulira primere, v katerih se od zasebnega internetnega podjetja lahko zahteva, da vladnim organom razkrije podatke, ter naj poleg tega zagotovi, da za vlade veljajo najstrožji standardi varovanja podatkov pri uporabi teh podatkov; naj vzpostavi učinkovit nadzor in ocenjevanje tega procesa; (u) naj poudari, da je pomembno, da lahko internetni uporabniki razširijo svojo pravico doseči trajen izbris svojih osebnih podatkov, ki se nahajajo na spletnih straneh ali na nosilcih za shranjevanje podatkov katere koli tretje strani; naj zagotovi, da ponudniki internetnih storitev, spletni trgovci in ponudniki storitev informacijske družbe spoštujejo takšno odločitev uporabnikov; naj zagotovi, da države članice zagotavljajo učinkovito izvajanje pravice državljanov do dostopa do svojih osebnih podatkov, vključno z izbrisom tovrstnih podatkov ali njihovim umikom s spletnih strani, kakor je primerno; (v) naj obsodi vladno cenzuro vsebine, ki jo je mogoče poiskati na internetu, zlasti ko lahko takšne omejitve negativno vplivajo na politično izražanje; (w) naj države članice pozove, da zagotovijo, da ne bo prišlo do samovoljnega omejevanja svobode izražanja s strani javne in/ali zasebne sfere, in se izognejo vsem zakonskim ali upravnim ukrepom, ki bi negativno vplivali na vse vidike svobode izražanja; (x) naj opozori, da mora prenos osebnih podatkov tretjim državam med drugim potekati v skladu z določbami iz Direktive 95/46/ES in Okvirnega sklepa 2008/977/PNZ; (y) naj opozori na dejstvo, da razvoj „interneta stvari“ in uporaba sistemov za radiofrekvenčno identifikacijo (RFID) ne bi smela obiti varstva podatkov in državljanskih pravic; (z) naj države članice pozove, da pravilno uporabljajo Direktivo 95/46/ES o osebnih podatkih v povezavi z internetom; naj države članice opomni, da ta direktiva, zlasti njen člen 8, velja ne glede na tehnologijo, ki se uporablja za obdelavo osebnih podatkov, in da njene določbe od držav članic zahtevajo, da zagotovijo pravico do pravnega sredstva in nadomestila v primeru njihove kršitve (členi 22, 23 in 24); (aa) naj spodbuja vključitev osnovnih načel „Listine o temeljnih pravicah na internetu“ v proces raziskav in razvoja instrumentov in aplikacij, povezanih z internetom, ter pospeševanje načela spoštovanja zasebnosti že pri načrtovanju (privacy by design), v skladu s katerim je zahteve za varovanje zasebnosti in podatkov treba čim prej vključiti v življenjski ciklus novih tehnoloških razvojev, kar zagotavlja državljanom uporabniku prijazno okolje; (ab) naj podpira in zahteva dejavno vključevanje Evropskega nadzornika za varstvo osebnih podatkov in delovne skupine iz člena 29 v razvoj zakonodaje EU, ki obravnava internetne dejavnosti z možnim vplivom na varstvo podatkov; Mednarodne obveze (ac) naj vse internetne akterje opozori, da se udeležijo potekajočega procesa za „listino temeljnih pravic na internetu“, ki gradi na obstoječih temeljnih pravicah, spodbuja njihovo uveljavljanje in pospešuje priznavanje novih načel; v zvezi s tem ima glavno vlogo dinamična koalicija za listino temeljnih pravic na internetu; (ad) naj v zvezi s tem zagotovi, da bosta pri določitvi in zaščiti pravic internetnih uporabnikov upoštevani večstranska pobuda na več ravneh, ki je usmerjena na proces, in kombinacija globalnih in lokalnih pobud, in na ta način zagotovi legitimnost, odgovornost in sprejemljivost procesa; (ae) naj prizna, da globalna in odprta narava interneta zahteva globalne standarde za varstvo podatkov, varnost in svobodo govora; naj države članice in Komisijo v zvezi s tem pozove, da prevzamejo pobudo za pripravo tovrstnih standardov; naj pozdravi resolucijo o nujni potrebi po varovanju zasebnosti v svetu brez meja in oblikovanju skupnega predloga za vzpostavitev mednarodnih standardov za varovanje zasebnosti in osebnih podatkov s 30. mednarodne konference pooblaščencev za področje zasebnosti in varstva podatkov, ki je potekala od 15. do 17. oktobra 2008 v Strasbourgu; naj pozove vse zainteresirane strani v EU (tako javne kot zasebne), da se vključijo v ta razmislek; (af) naj poudari pomembnost razvijanja pravih spletnih forumov, kjer bodo državljani Unije lahko sodelovali v bolj interaktivnih razpravah z oblikovalci politike in drugimi institucionalnimi interesnimi skupinami; (ag) naj spodbuja dejavno sodelovanje EU na različnih mednarodnih forumih, na katerih se obravnavajo svetovni in lokalni vidiki interneta, kot je forum o upravljanju interneta; (ah) naj z drugimi pomembnimi akterji EU sodeluje pri vzpostavitvi evropskega foruma za upravljanje interneta, ki bi povzel izkušnje, pridobljene na nacionalnih forumih za upravljanje interneta, deloval kot regionalni pol in učinkoviteje posredoval vseevropske zadeve, stališča in skrbi na prihodnjih mednarodnih forumu za upravljanje interneta;

*

* *

2. naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji.

(1) UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

(2) UL L 350, 30.12.2008, str. 60.

(3) UL L 345, 31.12.2003, str. 90.

(4) UL L 105, 13.4.2006, str. 54.

(5) UL L 69, 16.3.2005, str. 67.

(6) UL L 149, 2.6.2001, str. 1.

(7) UL L 330, 9.12.2008, str. 21.

(8) Npr. Konvencija Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti iz dne 23. novembra 2001 in Konvencija Sveta Evrope za varstvo posameznikov glede avtomatske obdelave osebnih podatkov z dne 28. januarja 1981.

(9) Nemško zvezno ustavo sodišče, 1 BvR 370/07, 27.2.2008.

(10) Nedavna študija z naslovom „Okrepitev varnosti in temeljnih svoboščin na internetu - politika EU za boj proti kibernetskemu kriminalu“, v kateri se med drugim predlaga sprejetje nezavezujoče listine temeljnih pravic na internetu.

(11) http://www.globalnetworkinitiative.org/index.php.

(12) V dokumentu Sveta Evrope z dne 17. septembra 2008 z naslovom „Internet – pomemben vir za vse“ se med drugim poudarja, da je „zagotavljanje in spodbujanje enakosti in sodelovanja v zvezi z internetom bistveni korak za napredek enakosti in sodelovanja v družbi na splošno“.