PRILOGA

a) UPORABLJENI VIRI

Pri sprejemanju teh sklepov so se Svet in predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, seznanili z naslednjimi dokumenti:

— Priporočilo Sveta z dne 5. aprila 2022 o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji, UL C 157, 11.4.2022, str. 1.

— Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta – Spodbujanje angažiranosti mladih kot akterjev sprememb za varstvo okolja, UL C 159, 12.4.2022, str. 9.

— Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. decembra 2021 o evropskem letu mladih 2022, UL L 462, 28.12.2021, str. 1.

— Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o varovanju in ustvarjanju državljanskih prostorov za mlade, ki omogočajo smiselno participacijo mladih, UL C 501I, 13.12.2021, str. 19.

— Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o krepitvi upravljanja na več ravneh pri spodbujanju participacije mladih v postopkih odločanja, UL C 241, 21.6.2021, str. 3.

— Evropska komisija, Zelena knjiga o staranju: Spodbujanje solidarnosti in odgovornosti med generacijami, COM(2021) 50 final.

— Sklepi Sveta o vključevanju staranja v javne politike, 6976/21 (2021).

— Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju demokratične ozaveščenosti in demokratičnega udejstvovanja mladih v Evropi, UL C 415, 1.12.2020, str. 16.

— Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o več priložnostih za mlade na podeželskih in oddaljenih območjih, UL C 193, 9.6.2020, str. 3.

— Resolucija Sveta in predstavnikov držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o določitvi smernic za upravljanje dialoga EU z mladimi – Strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 189, 5.6.2019, str. 1.

— Resolucija Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o okviru za evropsko sodelovanje na področju mladine: strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 456, 18.12.2018, str. 1.

— Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem letu aktivnega staranja in solidarnosti med generacijami (2012), UL L 246, 23.9.2011, str. 5.

— Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Novi evropski Bauhaus – Lepo, trajnostno, skupaj“, COM(2021) 573.

— Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Strategija EU o otrokovih pravicah“, COM(2021) 142 final.

— Evropski svet za zunanje odnose, politični pregled, Europe’s invisible divides: How covid-19 is polarising European politics (Nevidna razhajanja v Evropi: kako covid-19 razdvaja evropsko politiko?), september 2021.

— Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Unija enakosti: strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025“, COM(2020) 152.

— Evropska komisija, Mapping study on the intergenerational dimension of sport: final report to the European Commission (Primerjalna študija o medgeneracijski razsežnosti športa: končno poročilo za Evropsko komisijo), Urad za publikacije, 2020.

— Evropska komisija, Akcijski načrt za evropski steber socialnih pravic.

— Evropska komisija, Evropski steber socialnih pravic v 20 načelih.

— OECD, Recommendation of the Council on Creating Better Opportunities for Young People (Priporočilo Sveta o ustvarjanju boljših priložnosti za mlade), OECD/LEGAL/0474, 10. junij 2022.

— Poročilo OECD, Governance for Youth, Trust and Intergenerational Justice: Fit for all generations? (Upravljanje za mlade, zaupanje in medgeneracijska pravičnost: je primerno za vse generacije?), 22. november 2020.

— Poročilo OECD, Youth and Covid-19: Response, recovery and Resilience: (Mladi in COVID-19: odziv, okrevanje in odpornost), 11. junij 2020.

— Evropska komisija, Commission Staff Working document, Better Regulation Guidelines (Delovni dokument služb Komisije, Smernice za boljše pravno urejanje), SWD(2021) 305 final, 3. november 2021.

— Združeni narodi, Youth Strategy Youth 2030: Working With and For Young People (Strategija za mlade 2030: delo z mladimi in za mlade).

— Deležan Tomaž, Derailing modern democracies: the case of youth absence from an intergenerational perspective, Annales, 2018.

— Deležan Tomaž, Intergenerational dialogue for democracy. International IDEA, Discussion Paper 1/2017.

— Letter to EU institutions by the Parents for Future in Europe, 12. junij 2020.

b) ZA NAMENE TEH SKLEPOV VELJAJO NASLEDNJE OPREDELITVE GLAVNIH POJMOV:

„Spodbujanje medgeneracijske razsežnosti pri oblikovanju mladinske politike in zagotavljanju mladinskega dela“ pomeni spodbujanje medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in enakopravnosti/pravičnosti na področju mladine v okviru mandata strategije EU za mlade za obdobje 2019–2027 z:

— inovativnimi medsektorskimi mladinskimi politikami (na primer vzpostavitev medgeneracijske razsežnosti kot ene od horizontalnih prednostnih nalog, stebrov ali strateških ali operativnih ciljev v dokumentih o mladinski politiki), ki spodbujajo dialog v postopkih odločanja, da bi mladim omogočili, da enakopravno sodelujejo pri sprejemanju odločitev, ki vplivajo na njihovo življenje, ter tako spodbujali starostno raznolikost in pravičnost, ne glede na starost, v javnem življenju na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni;

— bogatenjem ponudbe mladinskega dela z vključevanjem medgeneracijske solidarnosti in medgeneracijskega dialoga v aktivnosti v okviru mladinskega dela in prostovoljskih aktivnosti.

„Medgeneracijski dialog“ pomeni interaktivno in varno participativno okolje ali priložnost, ki povezuje mlajše in starejše generacije, da bi si izmenjali znanja in ustvarili skupne izkušnje. Izvaja se lahko z različnimi mehanizmi (npr. z anketami, srečanji, okroglimi mizami, državljanskimi forumi, forumi ali svetovalnimi sveti), namenjen pa je doseganju visoke ravni obveščenosti državljanov, skupnemu sprejemanju odločitev ter vključevanju načel medgeneracijske pravičnosti in enakopravnosti v različne ravni upravljanja.

„Medgeneracijska enakost“ pomeni zagotavljanje enake ravni priložnosti in pomoči vsem starostnim skupinam v družbi. Zagotavlja, da imajo vse starostne skupine enake pravice in odgovornosti.

„Medgeneracijska pravičnost“ pomeni priznavanje, da imajo različne starostne skupine različne potrebe in da so potrebne prilagoditve, da se odpravijo neravnovesja. Ta proces je stalen in zahteva, da se opredelijo in odpravijo namerne in nenamerne ovire, ki izhajajo iz pristranskosti ali sistemskih struktur. Pravičnost pomeni zagotavljanje različnih ravni podpore in pomoči glede na posebne potrebe ali zmožnosti različnih starostnih skupin. Zagotavlja, da imajo vse starostne skupine sredstva, ki jih potrebujejo za dostop do enakih priložnosti.

„Medgeneracijska enakopravnost“ se nanaša na poštenost med generacijami, ki temelji na zamisli, da prizadevanja sedanje generacije za blaginjo ne bi smela zmanjšati priložnosti za dobro in dostojno življenje naslednjih generacij (Združeni narodi, 2013 (1)). V kontekstu teh sklepov Sveta medgeneracijska enakopravnost opisuje odnose med sodobnimi generacijami, tj. med mlajšimi in starejšimi generacijami.

„Medgeneracijska solidarnost“ se nanaša na vzajemno podporo in sodelovanje med različnimi starostnimi skupinami, da bi živeli v družbi, v kateri imajo ljudje vseh starosti vlogo, ki je v skladu z njihovimi potrebami in zmogljivostmi, ter lahko v enaki meri izkoristijo gospodarski in socialni napredek svoje skupnosti.

c) POVZETEK KONČNEGA POROČILA O NACIONALNIH POSVETOVANJIH V OKVIRU 9. CIKLA MLADINSKEGA DIALOGA EU

Posvetovalna faza 9. cikla mladinskega dialoga EU (EUYD9) je potekala od januarja do avgusta 2022. Ta povzetek rezultatov EUYD9 zajema posvetovalne dejavnosti, ki so jih izvedle nacionalne delovne skupine, prispevek mednarodnih nevladnih mladinskih organizacij, ki so sodelovale pri EUYD9, in rezultate mladinske konference EUYD9, ki je potekala v Pragi na Češkem (2). Vključeni so tudi vmesni rezultati zbiranja primerov dobrih praks (3).

Rezultati 1. vsebinskega podsklopa: „Informacije in izobraževanje“

Po mnenju mladih, ki so sodelovali v posvetovanjih, bi viri informacij in priložnosti za učenje o podnebnih spremembah morali:

— biti mladim prijazni, dostopni in na voljo v različnih oblikah in jezikih;

— prikazovati pomen podnebnih sprememb za življenje najrazličnejših mladih;

— biti razumljivi, zaupanja vredni in znanstveno utemeljeni, zajemati vrsto okoljskih tem in prikazovati politične procese in razvoj v zvezi s trajnostnostjo;

— poudarjati povezave med podnebnimi spremembami in neenakostjo, ki jih mnogi mladi v posvetovanjih niso poznali;

— poleg omogočanja izmenjave informacij biti usmerjeni k motiviranju in opolnomočenju mladih, da bi ukrepali v korist trajnostnosti, tudi s političnimi ukrepi in zavezanostjo trajnostnemu življenjskemu slogu;

— izogibati se „apokaliptičnim sporočilom“, ki ustvarjajo občutek brezupa in vplivajo na duševno zdravje mladih.

Predlagano je bilo, da bi za povečanje priložnosti za učenje o trajnostnosti bolje izkoristili šole in tematiko vključili v učne načrte. Čeprav so bile šole najpogosteje predlagani forum za te priložnosti, so bili kot koristna učna okolja opredeljeni tudi civilna družba, mladinski klubi, mladinske organizacije, digitalna orodja in vzajemni programi. Izpostavljena je bila potreba po financiranju mladinskega dela in mladinskih organizacij, da bi razširili priložnosti za učenje na področju trajnostnosti.

Rezultati 2. vsebinskega podsklopa: „Ukrepanje in opolnomočenje“

Skupno mnenje udeležencev posvetovanja je bilo, da so oblikovalci politik in politiki premalo ukrepali na področju trajnostnih in okoljskih vprašanj ter da imajo mladi zelo omejene priložnosti, da bi od nosilcev odločanja zahtevali, naj prevzamejo odgovornost za te teme. Izrazili so občutek nezaupanja in nezadovoljstva do politikov. Številni mladi, vendar ne vsi , so bili sposobni prepoznati različne razpoložljive participativne mehanizme (npr. proteste, peticije, organizacije civilne družbe). Na splošno pa je bilo rečeno, da vsi ti mehanizmi zaradi neukrepanja zadevnih oblikovalcev politik ne prinašajo sprememb v zvezi s trajnostnostjo. Nobene posebne vrste mehanizmov niso bile splošno prepoznane kot učinkovitejše od drugih. Mladi, ki sodelujejo v formalnih strukturah (npr. mladinski sveti, svetovalni odbori), so dejali, da imajo te strukture določen učinek, če so vključene v oblikovanje politik. Vendar pa številni mladi teh struktur niso poznali. Priložnosti, da se od nosilcev odločanja zahteva, da prevzamejo odgovornost, naj bi se izboljšale z:

— zavezo oblikovalcev politik izvajanju obsežnejših ukrepov na podlagi rezultatov participativnih mehanizmov;

— izboljšanjem dostopnosti participativnih mehanizmov, pri čemer se zagotovi, da se osredotočajo na težave marginaliziranih skupin in težave, ki zadevajo večino ljudi, ter marginaliziranim mladim omogočajo, da prevzamejo vodilno vlogo;

— povečanjem priložnosti za sodelovanje na področju trajnostnosti, zlasti v neuradnem in rednem dialogu z izvoljenimi predstavniki;

— spodbujanjem in zaščito mladinskih svetov s povečanjem virov, ustanovitvijo več lokalnih mladinskih svetov in zagotavljanjem zakonodajne podlage.

Rezultati 3. vsebinskega podsklopa: „Upravljanje“

Na konferencah EUYD9 o mladih v Franciji in na Češkem ter na neformalnem ministrskem srečanju 22. januarja 2022 v Strasbourgu so mladi izrazili pomisleke glede zavajanja na račun mladosti (v ang.: youth washing). Mladi, ki so sodelovali v fazi posvetovanja, tega koncepta niso preveč dobro poznali, pogosto pa so ga bili sposobni prepoznati. Dejali so, da zavajanje na račun mladosti pomeni sodelovanje med politiki ali oblikovalci politik in mladimi, ki kljub pričakovanjem ne zagotavlja dejanske možnosti za doseganje politične spremembe. V posvetovanjih je bilo ugotovljeno, da lahko participativni mehanizmi zmanjšajo zavajanje na račun mladosti s:

— povečanjem preglednosti in prepoznavnosti, tako da se mladim posredujejo jasne informacije o izvedljivosti njihovih zahtev in da se zaveze oblikovalcev politik javno beležijo in spodbujajo;

— zagotavljanjem nadaljnjih ukrepov in povratnih informacij mladim o ukrepih, ki so jih sprejeli oblikovalci politik po aktivnem sodelovanju, tako da oblikovalci politik javno poročajo o doseženih spremembah ali utemeljijo, zakaj v določenih rokih sprememb ni bilo, ter sodelujejo v stalnem dialogu z mladimi;

— razvojem skladnejših in močnejših povezav med participativnimi mehanizmi in sektorji politik, ki so povezani s trajnostnostjo.

Rezultati 4. vsebinskega podsklopa: „Mobilnost in solidarnost“

Med posvetovanjem so mlade iz različnih marginaliziranih okolij vprašali, kako bi lahko izkoristili priložnosti za mobilnost po vsej EU, povezane z okoljem. Največja težava so bile finančne ovire, dejanske ali zaznane. Med njimi so bili neposredni stroški, nezmožnost prekinitve zaposlitve ali tveganje izgube socialne pomoči. Pomembne so bile tudi jezikovne ovire in pomanjkanje dostopnih informacij o priložnostih. Nekateri mladi so menili, da priložnosti za mobilnost v EU niso namenjene mladim iz njihovega okolja. Na to je vplivala tudi težnja po osredotočanju na najnujnejše življenjske potrebe ali lokalna vprašanja, ne pa na okoljske teme. Mladi, s katerimi je bilo opravljeno posvetovanje, so ugotovili, da je treba:

— znižati prag za dostop do priložnosti z odpravo stroškov, zagotoviti kratkoročne priložnosti (ki trajajo dva do tri dni), poenostaviti upravne postopke in vzpostaviti neposredne povezave prek šol ali lokalnih projektov;

— povečati financiranje in podporo organizacijam, ki spodbujajo projekte mobilnosti in solidarnostne projekte;

— posebno pozornost nameniti lokalnim okoljskim pobudam, ki so povezane s skupnostmi marginaliziranih mladih in vplivajo nanje;

— povečati obveščanje javnosti in ozaveščanje, vključno z zagotavljanjem priložnosti za mobilnost v povezavi s šolami, ter s sodelovanjem z organizacijami, strokovnjaki in predhodnimi udeleženci, ki so vzpostavili zaupne vezi z mladimi, ki prihajajo iz marginaliziranega okolja;

— poudariti osebne koristi sodelovanja, zlasti kar zadeva zaposljivost in zaposlitvene spretnosti, ter narediti priložnosti bolj privlačne;

— zagotoviti prožno, visokokakovostno in strokovno podporo, ki lahko zadovolji različne potrebe po dostopnosti, vključno z organizacijami za financiranje, ki delajo z mladimi v marginaliziranem okolju, da se zagotovijo priložnosti za okoljsko mobilnost.

Rezultati 5. vsebinskega podsklopa: „Dostop do infrastrukture“

Kot eden ključnih dejavnikov, ki mladim preprečujejo, da bi se odločali za bolj trajnostni življenjski slog, so bile opredeljene finančne omejitve. Udeleženci, s katerimi je bilo opravljeno posvetovanje, so pozvali k razvoju trajnostne infrastrukture, ki bi bila mladim cenovno dostopna. Poudarili so tudi splošno pomanjkanje infrastrukture na podeželskih območjih. Vrste infrastrukture, ki bi jih želeli imeti:

— cenovno dostopen in izboljšan javni prevoz ter varnejša in bolj razširjena kolesarska infrastruktura, ki postajata izvedljivi rešitvi v primerjavi z avtomobili;

— finančno dostopna stanovanja, saj so mladi menili, da so finančne ovire zanje pomemben dejavnik, ki vpliva na to, da težko upoštevajo trajnostnost pri izbiri stanovanja;

— bolj zeleni in odprti javni prostori ter spodbujanje obnovljivih virov energije;

— cenovno dostopne trajnostne možnosti na področju hrane in potrošnje, vključno z recikliranjem in ponovno uporabo. To je bilo pomembno za številne mlade, vendar ne tako zelo kot drugi predlogi.

Na konferenci EU o mladih v Pragi je bila opredeljena vloga mladinske politike in mladinskega sektorja pri podpiranju participacije mladih na področjih politike, ki so bolj neposredno povezana z infrastrukturo, kot so promet, stanovanjske razmere, urbanistično načrtovanje, energija in kmetijstvo.

Rezultati medsektorske teme: Medgeneracijski dialog

Na konferenci EU o mladih v Pragi je bilo ugotovljeno, da trajnostnost in vključenost nista mladinski vprašanji, temveč vprašanji, ki vplivata na celotno družbo. Zato so povedali, da je za dobro oblikovanje politik potreben medgeneracijski dialog med vsemi generacijami. V posvetovanjih EUYD9 niso bile podane odločne zahteve za medgeneracijski dialog, vendar pa so mladi, ki so sodelovali, tej temi ob njeni predstavitvi izrazili določeno stopnjo podpore. Menili so, da bi medgeneracijski dialog lahko:

— upravičil zaskrbljenost in prizadevanja mladih v zvezi z vprašanji o trajnostnosti in prispeval k zavedanju o pomembnosti njihovih skrbi in prizadevanj;

— vzpostavil vzajemno solidarnost in podporo med generacijami;

— spodbujal medgeneracijsko učenje in mladim omogočil, da vplivajo na stališča starejših generacij o trajnostnosti.

Povedali so, da medgeneracijski dialog ne bi smel nadomestiti obstoječih participativnih mehanizmov za mlade ali neposrednega dialoga med mladimi in oblikovalci politik, temveč bi moral potekati vzporedno s temi dejavnostmi.

(1) Združeni narodi, Intergenerational solidarity and the needs of future generations (Medgeneracijska solidarnost in potrebe prihodnjih generacij), Poročilo generalnega sekretarja, A/68/322, 2013.

(2) Konferenca EU o mladih, EUYD9, ki je potekala v Pragi na Češkem. Končno poročilo konference: razprave o trajnostnosti in vključevanju, 25. julij 2022.

(3) EUYD9 Mid-Term Report. Good Practices and Consultation Processes (Vmesno poročilo EUYD9. Dobre prakse in postopki posvetovanj), 30. junij 2022.