P9_TA(2021)0503

Izvajanje direktive o energetski učinkovitosti stavb

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 15. decembra 2021 o izvajanju direktive o energetski učinkovitosti stavb (2021/2077(INI))

(2022/C 251/05)

Evropski parlament,

— ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 194,

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 17. septembra 2020 o čim večjem izkoriščanju potenciala stavbnega fonda EU za energetsko učinkovitost (1),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. januarja 2021 o dostopu do dostojnih in cenovno dostopnih stanovanj za vse (2),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. maja 2021 o evropski strategiji za povezovanje energetskih sistemov (3),

— ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. maja 2021 o evropski strategiji za vodik (4),

— ob upoštevanju Direktive 2010/31/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o energetski učinkovitosti stavb (5) (direktiva o energetski učinkovitosti stavb),

— ob upoštevanju Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (6) (direktiva o energetski učinkovitosti),

— ob upoštevanju Direktive 2014/94/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2014 o vzpostavitvi infrastrukture za alternativna goriva (7), in njene načrtovane revizije,

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2019/631 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o določitvi standardov emisijskih vrednosti CO2 za nove osebne avtomobile in nova lahka gospodarska vozila (8) ter predloga Komisije z dne 14. julija 2021 za spremembo Uredbe (EU) 2019/631 glede okrepitve teh standardov v skladu s povečano podnebno ambicijo Unije (COM(2021)0556),

— ob upoštevanju Uredbe (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti in spremembi uredb (ES) št. 401/2009 in (EU) 2018/1999 (evropska podnebna pravila) (9),

— ob upoštevanju Priporočila Komisije (EU) 2019/786 z dne 8. maja 2019 o prenovi stavb (10),

— ob upoštevanju Priporočila Komisije (EU) 2019/1019 z dne 7. junija 2019 o posodobitvi stavb (11),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. decembra 2019 o evropskem zelenem dogovoru (COM(2019)0640) in resolucije Parlamenta z dne 15. januarja 2020 (12) o tem,

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. marca 2020 z naslovom Novi akcijski načrt za krožno gospodarstvo – Za čistejšo in konkurenčnejšo Evropo (COM(2020)0098),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. oktobra 2020 z naslovom Val prenove za Evropo – ekologizacija stavb, ustvarjanje delovnih mest, izboljšanje življenj (COM(2020)0662),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 9. decembra 2020 z naslovom Strategija za trajnostno in pametno mobilnost – usmerjanje evropskega prometa na pravo pot za prihodnost (COM(2020)0789),

— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 6. julija 2021 o strategiji za financiranje prehoda na trajnostno gospodarstvo (COM(2021)0390),

— ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije z dne 25. marca 2021 o predhodni analizi dolgoročnih strategij prenove v 13 državah članicah (SWD(2021)0069),

— ob upoštevanju nedavno objavljenega svežnja „Pripravljeni na 55“,

— ob upoštevanju člena 54 Poslovnika ter člena 1(1)(e) sklepa konference predsednikov z dne 12. decembra 2002 o postopku odobritve samoiniciativnih poročil in Priloge 3 k temu sklepu,

— ob upoštevanju mnenja Odbora za promet in turizem,

— ob upoštevanju poročila Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (A9-0321/2021),

A. ker so stavbe povezane z nastajanjem 36 % vseh emisij toplogrednih plinov, sektor prenove stavb pa je eno od ključnih področij s potencialom za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in doseganje ciljev EU glede podnebne nevtralnosti in energijske učinkovitosti ter ciljev iz evropskega zelenega dogovora;

B. ker bodo temeljite in postopne prenove 210 milijonov obstoječih stavb ključna za vsako prepričljivo strategijo, saj so te energetsko najbolj neučinkovite, pri čemer bi lahko bilo prenove potrebnih do 110 milijonov stavb (13);

C. ker leta 2016 6 % gospodinjstev EU ni bilo sposobnih plačevati računov za stanovanjske stroške; ker lahko energetska učinkovitost stavb prispeva k boju proti energetski revščini;

D. ker je stopnja prenove stavb trenutno zelo nizka, le okoli 1 % letno, stopnja temeljite prenove pa znaša 0,2 % letno; ker programi za prenovo ne vključujejo vedno izboljšanja energetske učinkovitosti in povečanja števila obnovljivih virov energije;

E. ker je v skladu z opredelitvijo v členu 2(18) Uredbe (EU) 2018/1999 (14) o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov pravil načelo energetska učinkovitost na prvem mestu vodilno načelo energetske politike EU, da bi bila povpraševanje in ponudba energije učinkovitejša, zlasti s stroškovno učinkovitimi prihranki pri končni porabi energije, pobudami glede na ponudbo in povpraševanje ter učinkovitejšo pretvorbo, prenosom in distribucijo energije;

F. ker Komisija v svoji oceni navaja, da v gospodinjstvih v EU samo ogrevanje in vroča voda predstavljata 79 % skupne porabe končne energije (192,5 Mtoe) (15);

G. ker je bil cilj zadnje revizije direktive o energetski učinkovitosti stavb leta 2018 z Direktivo (EU) 2018/844 (16) pospešiti prenovo obstoječih stavb do leta 2050 in podpreti posodobitev vseh stavb s pametnimi tehnologijami in jasnejšo povezavo s čisto mobilnostjo, zagotoviti stabilno okolje za odločitve o naložbah ter potrošnikom in podjetjem omogočiti bolj ozaveščeno odločanje, da bi prihranili energijo in denar;

H. ker je EU od zadnje revizije direktive o energetski učinkovitosti stavb sprejela cilj, v skladu s katerim naj bi najpozneje do leta 2050 dosegla podnebno nevtralnost;

I. ker direktiva o energetski učinkovitosti stavb določa, da morajo države članice sprejeti dolgoročne strategije prenove, ne pa tudi, da morajo dejansko izvesti prenove ali dati navodila, kako to storiti, ter jim hkrati ne zagotavlja jasnih sredstev za preverjanje rezultatov strategij;

J. ker bi bilo treba v okviru dolgoročnih strategij prenove ustrezno podpirati energetsko učinkovitost socialnih stanovanj;

K. ker ukrepi sistema za avtomatizacijo in nadzor stavb iz revidirane direktive o energetski učinkovitosti stavb še niso v celoti preneseni v zakonodajo držav članic; ker bi z izvajanjem zagotovili večjo gotovost za vlagatelje in strokovnjake;

L. ker direktiva o energetski učinkovitosti od držav članic zahteva, da izvedejo celovito oceno za učinkovito ogrevanje in hlajenje iz obnovljivih virov in da se ugotovi potencial rešitev za ogrevanje in hlajenje v stavbnem sektorju ter predložijo ukrepi za povečanje učinkovitosti in potenciala obnovljivih virov;

M. ker je cilj pobude novi evropski Bauhaus odpraviti razkorak med oblikovanjem in funkcijo, trajnostnim bivanjem, pametno rabo naravnih virov ter inovativnimi in vključujočimi rešitvami;

N. ker so ustrezna finančna sredstva in financiranje ključna za spodbuditev vala prenove; ker je prenova vodilno področje za naložbe in reforme v okviru instrumenta za okrevanje in odpornost;

O. ker so električna vozila pomemben dejavnik za prehod na čisto energijo, ki temelji na ukrepih za energetsko učinkovitost, energiji iz obnovljivih virov, alternativnih gorivih in inovativnih rešitvah za upravljanje energetske prožnosti, in za to, da najpozneje do leta 2050 dosežemo cilj podnebne nevtralnosti;

P. ker direktiva o energetski učinkovitosti stavb dopolnjuje Direktivo 2014/94/EU o vzpostavitvi infrastrukture za alternativna goriva, saj zagotavlja pravno podlago za postavitev polnilnih mest v stanovanjskih in nestanovanjskih stavbah; ker ima direktiva o energetski učinkovitosti stavb osrednjo vlogo na ravni Unije za podpiranje pametnega zasebnega polnjenja, saj bo večina polnjenja verjetno potekala na zasebnih in javno dostopnih nestanovanjskih lokacijah;

Q. ker se zasebne polnilne naprave pogosto drugače uporabljajo in imajo drugačne tehnične zahteve kot javne, saj imajo manjšo moč in se uporabljajo za daljši polnilni čas, tako je to cenovno še vedno najbolj dostopna metoda polnjenja;

R. ker bi bilo treba razmisliti, da bi v direktivi o energetski učinkovitosti stavb določili namestitev minimalnega števila polnilnih mest na parkiriščih stavb, in sicer tako, da se predpiše ustrezna predhodna kabelska napeljava za polnjenje električnih vozil; ker morajo države članice od leta 2025 naprej glede na relevantne nacionalne, regionalne in lokalne pogoje določiti minimalne zahteve glede polnilnih mest za vse javne in zasebne nestanovanjske stavbe z več kot dvajsetimi parkirnimi mesti;

Ugotovitve

1. poudarja, da bo treba določbe iz člena 2(a) direktive o energetski učinkovitosti stavb okrepiti in učinkovito izvajati, da bi do leta 2030 v gradbenem sektorju dosegli najmanj 55-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in da bi EU najpozneje do leta 2050 dosegla cilj glede podnebne nevtralnosti; meni, da bo treba posledično prilagoditi tudi glavni cilj ter vmesne mejnike in kazalnike direktive o energetski učinkovitosti stavb, saj dolgoročne strategije prenove trenutno ne omogočajo doseganja ciljev direktive o energetski učinkovitosti stavb;

2. poudarja, da bi morale biti direktiva o energetski učinkovitosti stavb in podrobne dolgoročne strategije prenove gonilna sila povečanja obsega, hitrosti, celovitosti in kakovosti prenove evropskega stavbnega fonda z novimi inovativnimi ukrepi politike, kot je predlagano v pobudi „val prenove“;

3. obžaluje, da so nekatere države članice svoje dolgoročne strategije prenove predložile pozno, ena pa jih sploh še ni predložila; poudarja, da je zato težko primerjati načrte držav članic, da pa so države zamudnice vključile povezave do nacionalnih načrtov za okrevanje v okviru obvladovanja krize zaradi covida-19 in zadnje pobude politik EU, kot sta evropski zeleni dogovor in val prenove; poudarja, da je prišlo zaradi tega do razlik med državami članicami, ki so svoje dolgoročne strategije prenove predložile pred nacionalnimi načrti za okrevanje po pandemiji;

4. opozarja, da je treba z instrumentom NextGenerationEU zagotoviti ustrezna finančna sredstva na področju prenove ter energetske učinkovitosti in učinkovitosti stavb; meni, da povezovanje obnove stavb s sredstvi za okrevanje predstavlja gospodarsko priložnost in podpira države članice pri zmanjševanju emisij toplogrednih plinov;

5. ugotavlja, da so predložene dolgoročne strategije prenove na splošno upoštevale zahteve iz člena 2(a) direktive o energetski učinkovitosti stavb, pri čemer so zagotovile zahtevane informacije o različnih kategorijah; vendar obžaluje, da v posameznih dolgoročnih strategijah prenove ni enake ravni podrobnosti in ambicioznosti, in da več držav članic ni določilo jasnih mejnikov za leta 2030, 2040 in 2050, kot zahteva člen 2(a) direktive o energetski učinkovitosti stavb; obžaluje tudi, da v vseh dolgoročnih strategijah prenove ni podatkov o zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, zaradi česar je teže oceniti njihovo ambicioznost glede blaženja podnebnih sprememb; meni, da bi bilo treba v dolgoročnih strategijah prenove navesti jasne ukrepe in orodja za spremljanje, da bi se letna stopnja prenove potrojila, pri čemer bi bilo treba upoštevati, da posamezne države članice nimajo enakih izhodišč in stavbnega fonda;

6. poudarja, da so se države članice na splošno osredotočile na razogljičenje sistemov oskrbe z energijo in zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, namesto da bi aktivno oblikovale namenske ukrepe in politike za izboljšanje energetske učinkovitosti stavb na podlagi načela energetske učinkovitosti na prvem mestu, s čimer bi na podlagi celovitega pristopa k energiji na splošno zmanjšale porabo energije v tem sektorju; poudarja, da bi bilo treba v celotni energetski vrednostni verigi čim bolj povečati energetsko učinkovitost in uporabo obnovljivih virov energije, vključno električne energije, toplote in plina, ne pa samo na ravni posameznih stavb;

7. poziva Komisijo, naj pozorno spremlja, ali so cilji dolgoročnih strategij prenove usklajeni z valom prenove, celovitimi ocenami ogrevanja in hlajenja, ki jih zahtevata direktiva o energetski učinkovitosti in direktiva o obnovljivih virih energije ( 17 ) , ter novimi podnebnimi in energetskimi cilji za vsako državo članico glede na njihov stavbni fond;

8. poziva države članice, naj spodbujajo inovacije, ki dajejo prednost vključevanju obnovljivih virov v energetski sistem stavb, kot je namestitev polnilne infrastrukture za električna vozila, hranilnikom toplote in povezavi na pametna omrežja; spodbuja države članice in Komisijo, naj spodbujajo izmenjavo zgledov dobre prakse;

9. meni, da je pri tem je ključnega pomena za uspeh sodelovanje državljanov pri zelenem prehodu in prenovi stavb; poudarja, da lahko k boljšemu izvajanju prispeva tudi sodelovanje strokovnjakov in pritegnitev javnega strokovnega znanja; poziva države članice, naj zagotovijo ustrezno preglednost v celotnem postopku javnega posvetovanja o dolgoročnejših strategijah prenove in tudi, da bo proces vključujoč, in sicer z omogočanjem vključevanja vseh ustreznih deležnikov v skladu s posebnimi zahtevami direktive o energetski učinkovitosti stavb;

10. obžaluje, da EU do leta 2020 ni dosegla zastavljenega cilja glede povečanja energetske učinkovitosti; poudarja, da ni dovolj skupnih ambicij v smislu nacionalnih prispevkov v okviru nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, da bi do leta 2030 dosegli cilj energetske učinkovitosti, zato bodo morale države članice znatno okrepiti svoja prizadevanja;

11. poudarja, da je gradbeništvo kompleksna dejavnost, pri kateri mora tesno sodelovati veliko število strokovnjakov in obrtnikov in v kateri se uporabljajo različne gradbene tehnike in materiali; meni, da je treba pri pregledu direktive o energetski učinkovitosti stavb upoštevati povezavo z drugimi politikami trajnostne gradnje in nevtralnosti materialov, da bi učinkovito razogljičili evropske stavbe;

12. poudarja pomen trajnostnosti pri uporabi surovin in porabi virov v življenjskem ciklu stavbe, od pridobivanja surovin, gradnje in uporabe do prenehanja uporabe in rušenja, ter recikliranja in ponovne uporabe, vključno z obnovljivimi in trajnostnimi naravnimi materiali; poudarja tudi, da bi bilo treba v načrtovanje gradnje vključiti krožnost odpadkov, nastalih v različnih fazah gradnje;

13. podpira uporabo trajnostnih, inovativnih in nestrupenih gradbenih materialov ter poudarja, da je treba izboljšati njihovo krožnost z izvajanjem ali vzpostavitvijo sistema krožnogospodarskega označevanja, ki bo temeljil na okoljevarstvenih standardih in merilih za nekatere materiale; ugotavlja, da je treba trajnostne materiale in procese dodatno raziskati; poudarja, da lahko lesni materiali pri gradnji stavb nadomeščajo materiale, ki temeljijo na fosilnih gorivih, in poudarja, da imajo dolgoročni potencial za shranjevanje ogljika;

14. priznava, da imajo temeljite prenove sicer prednost, ker lahko omogočijo celovite spremembe v energetski učinkovitosti stavb, vendar se lahko s postopnimi prenovami in postopnimi temeljitimi prenovami omogočijo manj moteči in stroškovno učinkovitejši ukrepi prenove, če se uskladijo z nekaterimi „sprožilci“; ugotavlja, da so takšne priložnosti posledica praktičnih priložnosti, osebnih okoliščin, spremembe lastništva ali zamenjave najemnika v najemniških nepremičninah; spodbuja države članice, naj razmislijo, kako bi lahko te „sprožilce“ izkoristile za spodbujanje prenove; ugotavlja, da si enkratna in postopna prenova medsebojno ne konkurirata, temveč da je vsaka zase ustrezna rešitev glede na konkretne razmere; meni, da je treba postopne prenove in postopne temeljite prenove izvajati v skladu s standardi temeljite prenove, da bi z zagotovitvijo časovnega načrta za prenovo stavb preprečili učinke vezave;

15. ugotavlja, da je sedanja opredelitev stavbe s skoraj ničelno porabo energije v direktivi o energetski učinkovitosti stavb kvalitativna in državam članicam pušča široko polje proste presoje pri določanju standardov; poziva Komisijo, naj uvede standard za temeljito prenovo, s katerim bi dosegli prihranke energije in zmanjšali emisije toplogrednih plinov, ter naj poda usklajeno opredelitev stavb s skoraj ničelno porabo energije;

16. poudarja, da morajo standardi za prenovo in novogradnjo upoštevati požarno varnost in tveganja zaradi močne potresne dejavnosti, saj vplivajo na energetsko učinkovitost in življenjsko dobo stavb, ter zajemati tudi visoke standarde glede varovanja zdravja; poziva države članice, naj razvijejo sistem električnih pregledov, saj je razlog za 30 % požarov v gospodinjstvu in 50 % nenamernih požarov v gospodinjstvu električni vir ( 18 ) ; meni, da bi bilo treba pri prenovi evropskega stavbnega fonda preveriti in izboljšati električno varnost ter poskrbeti za ustrezno odvajanje dima v primeru požara; poudarja, da bi morale dolgoročne strategije prenove prispevati tudi k statični in strukturni okrepitvi stavbnega fonda;

17. ponovno poudarja, da je treba upoštevati prisotnost izdelkov, ki vsebujejo azbest, v stavbah ter te proizvode odstraniti in zaščititi stavbe pred emisijo azbesta v okolje, ko bodo nadgrajeni zaradi energetske učinkovitosti ( 19 )

18. obžaluje, da nekatere države članice te zakonodaje še niso v celoti prenesle, čeprav se je rok za prenos direktive o energetski učinkovitosti stavb iztekel 10. marca 2020;

19. želi spomniti, da je pomembno zagotavljati tako spodbude za prenovo stavb kot finančne ukrepe, pogojene z izboljšanjem energetske učinkovitosti in prihranki energije, v skladu s členom 10(6) direktive o energetski učinkovitosti stavb, da bi bila prenova cenovno dostopna;

20. poudarja, kako pomembne so jasne in točne informacije o energetski učinkovitosti in stroških energije za morebitne kupce in morebitne najemnike; priznava, da je treba izboljšati in bolje uskladiti energetske izkaznice v državah članicah, da bi jih bilo lažje primerjati ter da bi bile kakovostnejše in zanesljivejše, pri tem pa upoštevati različna izhodišča in stavbne fonde v državah članicah; zato meni, da bi bilo treba omogočiti lažji dostop do energetskih izkaznic in njihovo branje, prikazovati praktične informacije o dejanski energetski učinkovitosti, zlasti o dejanskem ogljičnem odtisu stavbe, ter vključevati informacije z lokalnega trga na ravni EU in informacije o parametrih kakovosti okolja v zaprtih prostorih, kot je toplotno udobje; poudarja, da bi bilo zato mogoče energetske izkaznice uporabiti za zagotavljanje neobveznih storitev prilagajanja odjema kot referenco za regulativne ukrepe, programe financiranja in integrirane politike prenove;

21. poudarja, da zeva vrzel med dejansko energetsko učinkovitostjo in izračunano učinkovitostjo v energetski izkaznici, kar pri uporabnikih izkaznic povzroča zmedo; poudarja, da je treba v okvir energetskih izkaznic vključiti načrte za prenovo stavb, digitalne dnevnike stavb in kazalnik pametne pripravljenosti, da bi preprečili množenje orodij in potrošnikom zagotovili večjo jasnost; meni, da bo to olajšalo prenovo, povečalo njeno temeljitost, sčasoma zagotovilo usklajevanje med različnimi ukrepi in zajelo večplastne koristi;

22. opozarja, da bi morale dolgoročne strategije prenove vključevati širše koristi prenove, kot so zdravje, varnost, toplotno udobje in kakovost zraka v zaprtih prostorih; je seznanjen, da je bilo v študiji Komisije ( 20 ) kot glavna spodbuda za energetsko prenovo med zasebnimi lastniki stanovanj navedeno zdravje, kar kaže na jasno povezavo med kakovostjo stanovanj, energetsko revščino in zdravjem; meni, da bi bilo treba pri priložnostih, ko države članice spodbujajo prenovo stavb denimo s shemami javnih spodbud in informacijskimi kampanjami, vključiti tudi kakovost zraka v zaprtih prostorih; spodbuja države članice, naj izboljšajo zbiranje podatkov o parametrih kakovosti okolja v zaprtih prostorih, da bi v zvezi s tem oblikovali minimalne standarde;

23. poudarja, da bi lahko na podlagi ambicioznih ciljev za temeljito in postopno prenovo obstoječega stavbnega fonda ustvarili do dva milijona delovnih mest ( 21 ) , predvsem lokalnih, ki jih ni mogoče dati v zunanje izvajanje, ter zagotovili čisto in cenovno dostopno energijo za potrošnike, obenem pa izboljšali življenjske razmere za stanovalce;

24. opozarja, da morajo biti javne stavbe v ospredju pri stopnji prenove, razogljičevanju, energetski učinkovitosti in stroškovni učinkovitosti ter tako prispevati k ozaveščanju in sprejemanju pri širši javnosti;

25. ponovno poziva k promoviranju pobude EU za izboljšanje znanj in spretnosti, vključno z namenom spodbujanja vključenosti vseh spolov, ter k nacionalnim prizadevanjem, da bodo lahko posredniki, kot so inštalaterji, arhitekti ali izvajalci, da svetovali o potrebnih rešitvah, tudi digitalnih rešitvah za programe za energetsko učinkovitost in razogljičen stavbni fond, jih določili ali namestili, obenem pa se je treba osredotočiti na izpopolnjevanje in preusposabljanje vseh akterjev v gradbenem sektorju; meni, da morajo države članice zagotoviti jasno povezavo med nacionalnimi dolgoročnimi strategijami prenove in ustreznimi pobudami za spodbujanje znanj in spretnosti ter izobraževanja v gradbenem sektorju in sektorju energetske učinkovitosti;

26. meni, da se bodo z načeloma stroškovne učinkovitosti in stroškovne nevtralnosti, pri čemer se zvišanja najemnin izravnajo s prihranki energije, znižali računi za energijo za končne porabnike; spodbuja države članice, naj v svoje dolgoročne strategije prenove sistematično vključijo politike in ukrepe za odpravo energetske revščine in najslabših stavb v svoj nacionalni stavbni fond ter naj preprečijo izkrivljanje trga in špekulativne nakupe, zaradi česar naraščajo cene najemnin, ki nesorazmerno prizadenejo najemnike z nizkimi dohodki; želi opozoriti, da je bi se dalo breme spremenljivosti na energetskih trgih, ki ga nosijo najranljivejši potrošniki, bistveno zmanjšati s povečanjem energetske učinkovitosti stavb; poudarja, da je treba zagotoviti prožno finančno podporo in mehanizme za te odjemalce, da bi prispevali k boju proti energetski revščini; obenem meni, da bi bilo treba razmisliti o ustrezni ravni spodbud, s katerimi bi znižali stroške prenove za posebne ciljne skupine in sektorje;

27. poudarja, da bi morali z direktivo o energetski učinkovitosti stavb zagotoviti, da bo prenova za lastnike stanovanj in stavb omogočala donosnost naložb, ker bo pripomogla k resničnemu in merljivemu izboljšanju energetske učinkovitosti stavb; poudarja, da bo pristop, ki bo temeljil na izmerjenem prihranku energije kot rezultatu prenove, znižal stroške ter povečal temeljitost, kakovost in obseg nadgradenj za energetsko učinkovitost obstoječih stavb; poziva Komisijo, naj ob pregledu direktive o energetski učinkovitosti stavb preuči, ali je treba ponovno opredeliti stroškovno optimalno raven, kot i je opredeljena v členu 2(14);

28. pozdravlja relativen uspeh točk vse na enem mestu in poudarja, da imajo lahko ključno vlogo pri povezovanju možnih projektov z udeleženci na trgu, denimo državljani, javnimi organi in nosilci projektov, zlasti projektov manjšega obsega; ugotavlja, da ni enotne opredelitve pojma točke vse na enem mestu, ker se obstoječi modeli po EU razlikujejo v strukturi, upravljanju in vrsti pomoči, ki jo zagotavljajo; želi opomniti, da je treba izboljšati poznavanje točk vse na enem mestu, tudi na lokalni in regionalni ravni; poudarja, da imajo lahko točke vse na enem mestu pomembno vlogo pri obravnavanju vprašanja dolgih in zapletenih postopkov izdajanja dovoljenj in pri zagotavljanju lažjega dostopa do sredstev za obnovo stavb, saj prispevajo k širjenju informacij o pogojih uporabe; meni, da bi morale točke „vse na enem mestu“ svetovati in podpirati enodružinske hiše in večstanovanjske stavbe ter zagotavljati podporo akreditiranim inštalaterjem;

29. opozarja, da člen 19 direktive o energetski učinkovitosti stavb vsebuje klavzulo o pregledu, vključno z naknadno oceno, ki jo je treba izvesti do leta 2026; poudarja, da bi morali na podlagi izvajanja direktive o energetski učinkovitosti stavb pridobiti izkušnje in opraviti oceno napredka pri izvajanju po vsej Uniji;

Priporočila

30. poudarja, da je direktiva o energetski učinkovitosti stavb bistvenega pomena za uspešen val prenove in zmanjšanje emisij;

31. poziva države članice, naj zagotovijo ustrezno izvajanje vseh vidikov direktive s posebnim poudarkom na fondu socialnih stanovanj; poziva Komisijo, naj še naprej spremlja njeno izvajanje in v primeru neskladnosti po potrebi ukrepa;

32. poziva Komisijo, naj okrepi sedanje določbe direktive o energetski učinkovitosti stavb, da bodo dolgoročne strategije prenove držav članic skladne s cilji EU glede podnebne nevtralnosti in energetskimi cilji; poudarja, da bo treba prenoviti stavbe v višini 3 % letno za temeljito in postopno temeljito naknadno opremljanje, da bo EU do leta 2050 dosegla podnebno nevtralnost;

33. poziva Komisijo, naj preuči, kako oblikovati standardno predlogo, ki bi jo lahko države članice uporabljale, da bi zagotovile, da bodo obravnavane vse zahteve iz člena 2(a) direktive o energetski učinkovitosti stavb, ter harmonizirale cilje in zahteve za večjo primerljivost napredka in rezultatov ter lažje ocenjevanje napredka pri izvajanju nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost ali drugim financiranjem EU, za katerega je celotna dolgoročna strategija prenove pogoj; Komisijo tudi spodbuja, naj oblikuje ad hoc mrežo strokovnjakov, ki bodo državam članicam pomagali pri postopkih oblikovanja, spremljanja in izvajanja njihovih dolgoročnih strategij prenove;

34. poziva Komisijo, naj preuči, kako bi lahko dodatno spodbujala razvoj točk vse na enem mestu, ki državljanom in drugim deležnikom nudijo svetovalne storitve, tudi z uporabo strožjih ukrepov v direktivi o energetski učinkovitosti stavb; je prepričan, da lahko dodatne smernice in podporni ukrepi, zlasti tehnična pomoč, informacijske kampanje, usposabljanje in financiranje projektov, prispevajo k višji stopnji prenove;

35. poziva države članice, naj čim bolj povečajo sinergije med svojimi dolgoročnimi strategijami prenove, nacionalnimi načrti za okrevanje in odpornost ter drugimi ukrepi za okrevanje, s čimer bi zagotovile, da bo evropski instrument za okrevanje ponujal takojšnje financiranje za temeljite in postopne prenove, s posebnim poudarkom na stavbah z najslabšo energetsko učinkovitostjo in gospodinjstvih z nizkimi dohodki, ter naj vzpostavijo okvir, v katerem bodo lahko vodilni trgi za trajnostno prenovo po koncu obdobja financiranja še naprej rasli;

36. meni, da lahko digitalizacija stavb in gradbenih tehnologij, kjer je to izvedljivo, pomembno prispeva k večji energetski učinkovitosti; meni, da bi morala revizija direktive o energetski učinkovitosti stavb dodatno spodbujati tehnologije pametnih in prožnih stavb na podlagi načela energetske učinkovitosti na prvem mestu ter podpirati podatkovno usmerjen pristop; spodbuja uporabo in uvedbo tehnologij v vzponu, kot so pametni števci, pametno polnjenje, pametne grelne naprave, tehnologije za skladiščenje in sistemi upravljanja z energijo, povezani z energetskim omrežjem, 3D-modeliranje in simulacija ter umetna inteligenca, v podporo zmanjšanju emisij ogljika na vse stopnjah življenjskega cikla stavbe, s čimer je treba začeti že v fazi načrtovanja in zasnove ter nadaljevati pri izgradnji, delovanju in naknadnem opremljanju;

37. poudarja, da so posodobljeni, zanesljivi in popolni podatki o učinkovitosti celotnega evropskega stavbnega fonda bistvenega pomena za razvoj in izvajanje učinkovitih politik, namenjenih za izboljšanje energetske učinkovitosti sektorja; ugotavlja, da bi morali digitalno tehnologijo uporabljati tudi za popis obstoječega fonda in v pomoč pri izvajanju dolgoročnih strategij prenove;

38. meni, da bi bilo treba uporabiti pristop, osredotočen na podatke, da bi lastnikom stanovanj, najemnikom in tretjim stranem zagotovili širšo razpoložljivost zbirnih in anonimiziranih podatkov, ki jih lahko uporabijo za optimizacijo porabe energije, tudi prek sistemov privolitve, zaščitenih s splošno uredbo o varstvu podatkov, ter za statistične in raziskovalne namene;

39. spodbuja države članice, naj zagotovijo učinkovito, ambiciozno in dosledno izvajanje odobrene sheme indikatorja pripravljenosti na pametne sisteme v vsej EU; poudarja, da bi morali indikatorji pripravljenosti na pametne sisteme prispevati k valu prenove in k povezavi energetskih sistemov, in sicer s podporo pametnim in prožnim stavbam; priznava, da bo indikator dodatno spodbudil zasnovo in gradnjo novih stavb kot stavb z ničelno porabo energije;

40. je prepričan, da bi morale dolgoročne strategije prenove vsebovati več podrobnosti o dolgoročnih ukrepih in celostnem načrtovanju infrastrukture na podlagi časovnega načrta s konkretnimi politikami in časovnico z jasnimi mejniki (za doseganje ciljev do leta 2030, 2040 in 2050), s čimer bi ustvarile stabilnejše okolje za vlagatelje, nosilce projektov, lastnike stanovanj in najemnike, ter obravnavati vpliv stavb med celotnim življenjskim ciklom; poudarja, da morajo države članice izboljšati dostop do različnih finančnih in fiskalnih mehanizmov, da bi podprle mobilizacijo zasebnih naložb in spodbudile javna in zasebna partnerstva; poziva k ukrepom za spodbujanje posojil, ki kot merilo za nižje obrestne mere določajo energetsko učinkovitost;

41. poudarja, da bi morala direktiva o energetski učinkovitosti stavb zagotoviti, da bo prenova za lastnike stanovanj in stavb ekonomsko ugodna ter bo omogočala donosnost naložb, zmanjšanje računov za energijo in boljšo trajnostnost, ker bo ustvarila resnično in merljivo izboljšanje energetske učinkovitosti stavb; poudarja, da bo pristop, ki bo temeljil na dejanskemu prihranku energije kot rezultatu prenove, znižal stroške ter povečal kakovost in obseg nadgradenj za energetsko učinkovitost na podlagi prenove;

42. poudarja, da ima zelena infrastruktura, kot so zelene strehe in zidovi, potencial za izboljšanje energetske učinkovitosti stavb ter za prilagajanje podnebnim spremembam in njihovo blaženje kot tudi za varovanje biotske raznovrstnosti, zlasti v mestih;

43. poziva države članice, naj dolgoročne strategije prenove uporabijo za uvedbo inovativnih politik, s katerimi bodo državljane dejavno vključevale v nastajanje in izvajanje programov energetske učinkovitosti in samih dolgoročnih strategij prenove; poudarja, da je treba vključiti in spodbuditi deležnike, tudi državljane, lokalne skupnosti, stanovanjska združenja in gradbene strokovnjake, k sodelovanju pri razvoju celostnih načrtov in izvedbenih strategij za razogljičenje stavb;

44. priznava različno dinamiko gradnje in obnove za različne vrste stavb (javne in zasebne, nestanovanjske in stanovanjske) v državah članicah; poziva Komisijo, naj zagotovi okvir za uvedbo minimalnih standardov energetske učinkovitosti, ki bodo upoštevali različna izhodišča in stavbni fond v državah članicah, zlasti stavbe s posebnim arhitekturnim ali zgodovinskim pomenom, da bi pospešili stopnje prenove in zagotovili prepoznavnost celotne vrednostne verige o pričakovanih izboljšavah ter spodbudili inovacije, obenem pa zagotovili cenovno dostopnost, zlasti za tiste z nizkimi dohodki in v ranljivem položaju;

45. poziva države članice, naj razvijejo integriran vgrajen okvir, ki bo obsegal ustrezno financiranje in tehnično pomoč pri postopnem uvajanju minimalnih energetskih standardov, kar bo posledično prispevalo k doseganju mejnikov za leto 2030, 2040 in 2050 iz dolgoročnih strategij prenove; poudarja, da bi ti standardi pripomogli k operacionalizaciji poti za dosego podnebne nevtralnosti v stavbnem sektorju najpozneje do leta 2050 ter da bi bilo z njimi mogoče zagotavljati preglednost in varnost trga, kar zadeva preobrazbo obstoječega stavbnega fonda; meni, da lahko države članice še vedno oblikujejo potrebne ukrepe za prilagoditev različnim gospodarskim, podnebnim, političnim, socialnim in gradbenim pogojem; meni, da bi bilo treba zagotoviti posebne finančne instrumente in spodbude za stavbe s tehničnimi, arhitekturnimi ali zgodovinskimi omejitvami, ki jih ni mogoče obnoviti po razumni ceni v primerjavi z vrednostjo nepremičnine;

46. poziva Komisijo, naj dolgoročne strategije prenove poveže z ustreznimi določbami direktive o energetski učinkovitosti in direktive o obnovljivih virih energije v zvezi z učinkovitim daljinskim ogrevanjem in hlajenjem ter spodbujanjem energije iz obnovljivih virov v gradbenem sektorju, kot sta toplotna sončna energija in geotermalna energija ter večja vloga shranjevanja energije in lastne porabe kot odziv na omrežne signale in signale mikroomrežij, hkrati pa priznava, da se fosilna goriva, zlasti zemeljski plin, trenutno uporabljajo v ogrevalnih sistemih stavb; meni, da je treba potrošnikom pomagat pri prehodu s fosilnih goriv na druge vire;

47. poziva države članice, naj v celoti izvajajo določbe členov 14 in 15(4) direktive o energetski učinkovitosti stavb, tako da državljanom in strokovnjakom zagotovijo jasne podatke o tem, kateri sistem za avtomatizacijo in nadzor stavb bo lahko čimprej zagotavljal obvezne zmogljivosti, da se bodo vsa pripravljalna dela izvedla brez odlašanja in pred rokom leta 2025; poziva Komisijo in države članice, naj razmislijo o uporabi orodij ali kontrolnih seznamov, ki so jih razvili strokovnjaki in strokovnjaki za prenos teh določb;

48. poziva države članice, naj se osredotočijo na razogljičenje ogrevanja in hlajenja v stavbah v skladu s prednostnimi nalogami vala prenove ter razmislijo o sistemih spodbud, s poudarkom na najranljivejših odjemalcih, za nadomestitev starih, na fosilnih gorivih temelječih in neučinkovitih ogrevalnih sistemov v stavbah, vključno z uvedbo nadomestnih ciljev v skladu z dolgoročnimi strategijami prenove;

49. želi spomniti na svojo zahtevo, naj se v naslednji reviziji oceni potreba po povečanju zahtev glede infrastrukture za polnjenje v direktivi o energetski učinkovitosti stavb, pri tem pa upošteva, da je treba zagotoviti stabilnost omrežja, na primer z uvedbo funkcionalnosti pametnega polnjenja, da bi spodbujali trajnostno mobilnost, ter vključi celosten in sistematičen krožni pristop za razvoj mest in podeželja v skladu z ustreznim urbanističnim načrtovanjem in transportnimi potmi;

50. spodbuja države članice, naj razmislijo, kako bi v sodelovanju z deležniki in lokalnimi skupnostmi najbolje izkoristile prednosti na okrožjih temelječega pristopa k temeljiti prenovi;

51. poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da bodo polnilne postaje v stavbah pripravljene na pametno polnjenje in da se zahteve uskladijo z revidirano direktivo o obnovljivih virih energije; poziva države članice, naj razvijejo okvir, ki bo pomagal poenostaviti in pospešiti postavitev polnilnih mest v novih in obstoječih stanovanjskih in nestanovanjskih stavbah, odpraviti morebitne regulativne ovire in spodbujati ustrezne načine za zagotovitev enostavnega dostopa in prostore za kolesa pri načrtovanju stavb;

52. pozdravlja, da je Komisija priznala pomen elektromobilnosti in uvedla minimalne zahteve za parkirišča določene velikosti in druge minimalne zahteve glede infrastrukture za manjše stavbe; poudarja, da je treba postavljanje te polnilne infrastrukture podpirati še naprej;

53. poudarja, da se lahko s prenovo že obstoječih stavb in zasnovo novih stavb pomembno spodbuja k uporabi električnih vozil, kot so avtomobili, gospodarska vozila, kolesa in motorji, in sicer se z zagotovitvijo ustreznih parkirnih mest in polnilne infrastrukture prispeva tudi k splošnemu razogljičenju prometnega sektorja; ugotavlja, da se lahko s tem zagotovi, da bodo stavbe bolj zdrave, okolju prijaznejše in medsebojno povezane v soseščini ter odpornejše zoper negativne vplive podnebnih sprememb; poziva Komisijo, naj razmisli, ali bi veljalo razširiti področje uporabe direktive o energetski učinkovitosti stavb v zvezi z mobilnostjo, tako da bi za različne vrste stavb po možnosti uvedli minimalne zahteve za parkirno infrastrukturo za kolesa in polnilna mesta za električna kolesa;

54. pozdravlja priznanje, da so pomembne infrastrukturne zahteve glede predhodne napeljave v novih stanovanjskih in nestanovanjskih stavbah, saj je to eden od pogojev za hitro namestitev polnilnih mest; poziva Komisijo, naj spodbuja vključevanje tovrstnih zahtev v nacionalne okvire politike;

55. poudarja, da je razpoložljivost polnilnih mest eden od dejavnikov, ki zasebne lastnike stanovanj in hiš spodbujajo k električni mobilnosti; zaveda pa se, da direktiva o energetski učinkovitosti stavb zaenkrat določa zahteve glede kabelske napeljave za nove stanovanjske stavbe in stanovanjske stavbe, ki so v postopku večje prenove, samo v primeru, da imajo več kot deset parkirnih mest; želi opozoriti, da je v direktivi predvidena možnost izvzetja, če stroški namestitve polnilnih mest in kabelske napeljave presežejo 7 % skupnih stroškov večje prenove stavbe; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami na podlagi analize stroškov preuči možne načine, da bi nosilce projektov spodbudili k zasnovi ustrezne infrastrukture za uporabnike električnih vozil;

56. želi spomniti, da morajo države članice do 1. januarja 2025 določiti zahteve za namestitev določenega števila polnilnih mest za vse nestanovanjske stavbe z več kot dvajsetimi parkirnimi mesti; meni, da bi bilo treba pri tem opredeliti pomanjkljivosti pri izvajanju direktive o energetski učinkovitosti stavb, v okviru njene revizije pa bi bilo treba spodbujati določbe za nadaljnje spodbujanje in lažje uvajanje zasebne in javne polnilne infrastrukture v stanovanjskih in nestanovanjskih objektih;

57. poudarja, da morajo biti rešitve za električno mobilnost dobro dostopne vsem ljudem; v zvezi s tem poudarja, da je treba ob prenovi stavb in parkirišč izboljšati dostopnost za invalide; poudarja tudi, da je treba v prenovljenih in novih stavbah predvideti prostor za naprave za mobilnost, vključno z invalidskimi in otroškimi vozički;

58. pozdravlja priznanje, da so potrebni ukrepi za lažje in hitrejše nameščanje polnilne infrastrukture in da je treba rešiti sedanje ovire, kot so nepovezane spodbude in upravna bremena; poudarja pa, da na nacionalni in lokalni ravni še vedno obstajajo upravne ovire pri postopkih izdajanja dovoljenj in odobritve projektov za polnilno infrastrukturo, kar ovira postavitev te infrastrukture v novih in že obstoječih stanovanjskih in nestanovanjskih objektih; poudarja, da si je treba še naprej prizadevati za odpravo tovrstnih povsem upravnih ovir;

59. poudarja, da bi bilo treba javno dostopno polnilno infrastrukturo za električna vozila dopolnjevati s polnjenjem v stanovanjskih in nestanovanjskih stavbah ter tako zagotoviti ustrezne polnilne zmogljivosti za ta vozila; poudarja, da je treba povečati naložbe v elektromobilnost in postaviti polnilno infrastrukturo za pametno polnjenje, kar bo omogočilo prerazporeditev konic in odziv na povpraševanje ter tako ustvarilo cenejša in učinkovitejša elektroenergetska omrežja, za katera bodo potrebne manjše proizvodne zmogljivosti in manj obsežna infrastruktura;

60. meni, da je uvedba javne, poljavne in zasebne pametne polnilne infrastrukture še vedno temeljni pogoj za okrepitev tržnega uvajanja električnih vozil; zato poziva k večjemu vlaganju v stavbe in mobilnost, k spodbujanju inovacij in uporabi digitalnih orodij za elektromobilnost;

61. poudarja, da bi bilo treba z ustreznimi pravnimi akti EU olajšati namestitev polnilnih mest za ta vozila, skupaj s prenavljanjem, novogradnjo in nameščanjem novih naprav; poudarja, da so potrebne naložbe v javne polnilne postaje vzdolž koridorjev jedrnega omrežja in da je treba vlagati v celovito omrežje, a poudarja, da je to lahko zgolj dopolnitev veliko večjemu številu polnilnih mest, ki bodo potrebna na urbanih območjih; poudarja, da je stroškovno najučinkovitejši in najbolj praktičen način za pospešitev prehoda na električna vozila zagotovitev polnilnih mest blizu doma in delovnih mest, kjer bodo delovale kot odločilen dodatek nujno potrebni, a dosti dražji infrastrukturi za hitro polnjenje;

62. poudarja, da je pomembno vsem Evropejcem in regijam, tudi najbolj oddaljenim, zagotoviti vključujočo, povezovalno in trajnostno mobilnost; poudarja, da je treba spodbujati alternativna, vključujoča, varna in trajnostna prevozna sredstva ter zanje potrebno infrastrukturo; poziva države članice, naj pri določanju zahtev za postavitev minimalnega števila polnilnih mest upoštevajo socialno-ekonomsko in teritorialno kohezijo; poziva države članice, naj ugotovijo in odpravijo vse socialne, gospodarske, pravne, regulativne in upravne ovire za hiter razvoj polnilnih mest;

63. priznava, da je pri načrtovanju gradnje polnilne infrastrukture v stanovanjskih in nestanovanjskih stavbah ter na parkirnih mestih pomembno čim bolj ohraniti mestne zelene površine in trajnostne mestne sisteme odvodnjavanja;

64. ugotavlja, da le peščica držav članic poroča o obetavnem napredku na področju polnilne infrastrukture za električna vozila v stavbah in na parkiriščih; ima pomisleke zaradi premajhnega napredka v drugih državah članicah in poziva, naj hitreje zagotovijo obsežnejše podatke; je seznanjen, da je večina držav članic posredovala svoje ocene glede uvajanja električnih vozil in cilje za uvedbo polnilnih naprav za leto 2020; žal sta le dve tretjini teh držav priložili podatke o ciljih, ki naj bi jih dosegle do leta 2025 oziroma 2030;

65. poudarja, da je več lokalnih organov začelo sprejemati načrte za razogljičenje, ki vsebujejo tudi zavezujoče časovne načrte za prepoved uporabe vozil z notranjim zgorevanjem; te organe poziva, naj poskrbijo, da bodo njihovi načrti zajemali tudi ustrezno finančno in tehnično podporo za prilagoditev stavbnega fonda v skladu z načrti za razogljičenje;

o

o o

66. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.

(1) UL C 385, 22.9.2021, str. 68.

(2) UL C 456, 10.11.2021, str. 145.

(3) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0240.

(4) Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0241.

(5) UL L 153, 18.6.2010, str. 13.

(6) UL L 315, 14.11.2012, str. 1.

(7) UL L 307, 28.10.2014, str. 1.

(8) UL L 111, 25.4.2019, str. 13.

(9) UL L 243, 9.7.2021, str. 1

(10) UL L 127, 16.5.2019, str. 34.

(11) UL L 165, 21.6.2019, str. 70.

(12) UL C 270, 7.7.2021, str. 2.

(13) Generalni direktorat Evropskega parlamenta za notranjo politiko, Tematski sektor za gospodarsko in znanstveno politiko, „Boosting Building Renovation: Why Potential and Value for Europe?“ (Spodbujanje prenove stavb: Potencial in vrednost za Evropo), oktober 2016.

(14) Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).

(15) Študija z naslovom „Mapping and analyses of the current and future (2020-2030) heating/cooling fuel deployment (fossil/renewables)“ (Opredelitev in analiza sedanje in prihodnje rabe goriv (iz fosilnih/obnovljivih virov) za ogrevanje/hlajenje), marec 2017.

(16) UL L 156, 19.6.2018, str. 75.

(17) UL L 328, 21.12.2018, str. 82.

(18) Forum for European Electrical Domestic Safety (FEEDS), „In the news: the European Parliament calls on Member States to develop an electrical inspection regime“ (Evropski parlament države članice poziva, naj razvijejo sistem inšpekcijskih pregledov električnih napeljav).

(19) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 20. oktobra 2021 s priporočili Komisiji o varstvu delavcev pred azbestom (Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0427).

(20) „Comprehensive study of building building building renovation and the uptake of nearly zero-energy buildings in the EU“ (Celovita študija dejavnosti prenove stavb na področju energije in gradnje stavb s skoraj ničelno porabo energije v EU), november 2019.

(21) Sporočilo Komisije z dne 27. maja 2020 z naslovom „Čas za Evropo: obnova in priprava za naslednjo generacijo (COM(2020)0456),