Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pomorski opremi in razveljavitvi Direktive 96/98/ES /* COM/2012/0772 final - 2012/0358 (COD) */





OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. Ozadje predloga 1.1. Ozadje Vrednost pomorske opreme predstavlja velik del vrednosti na novo zgrajene ladje, pri čemer sta njena kakovost in dobro delovanje ključna za varnost ladje in posadke ter za preprečevanje pomorskih nesreč in onesnaževanja morskega okolja. Mednarodne konvencije v zvezi s pomorsko varnostjo vsebujejo posebne zahteve glede ustrezne opreme ladij; poleg tega določajo, da države zastave zagotovijo skladnost opreme na ladjah z nekaterimi zahtevami glede varne gradnje in zmogljivosti ter izdajo ustrezna spričevala. Zato Mednarodna pomorska organizacija (IMO) ter mednarodni in evropski organi za standardizacijo razvijajo standarde preskušanja za pomorsko opremo. IMO oblikuje zahteve iz konvencij in standarde preskušanja ter jih posodablja z uporabo številnih instrumentov, kot so kodeksi, resolucije in okrožnice. Mednarodne konvencije in standardi preskušanja določajo, da imajo uprave zastave nekatere diskrecijske pravice. Čeprav so instrumenti IMO, ki vsebujejo zahteve in standarde preskušanja, na splošno obvezni, se lahko pomembni varnostni standardi za pomorsko opremo zaradi tradicije IMO, da deluje na podlagi soglasja, občasno sprejmejo z uporabo nezavezujočih instrumentov; zaradi enakega razloga so v nekaterih instrumentih IMO občasno določeni preveč ugodni roki za izvajanje ali pa roki sploh niso določeni. Komisija je v svojem predlogu za direktivo o pomorski opremi iz leta 1995 jasno opredelila probleme, ki obstajajo na notranjem trgu zaradi takšnega stanja in zaradi neusklajevanja v sektorju pomorske opreme na ravni EU[1]. Države članice niso želele, vsaj ne brez dodatnih nacionalnih kontrol, vzajemno priznati spričeval o skladnosti, ki jih izdajo druge države članice, tudi če so zahteve posameznih držav članic primerljive, zaradi česar se je izvajalo več postopkov odobritve za isto pomorsko opremo. Komisija je opozorila, da bo uskladitev prispevala k odpravi večjih upravnih ovir in zagotovila notranji trg za pomorsko opremo, certificirano v državah članicah, in pomembne ekonomije obsega. V Direktivi Sveta 96/98/ES z dne 20. decembra 1996 o pomorski opremi[2] (v nadaljnjem besedilu: direktiva o pomorski opremi) so tako določena skupna pravila za odpravo razlik v izvajanju mednarodnih standardov s sklopom jasno opredeljenih zahtev in enotnih postopkov certificiranja. Ta skupna pravila so danes še vedno potrebna za doseganje nemotenega delovanja notranjega trga v sektorju pomorske opreme, pri čemer zagotavljajo visoko raven varnosti in varstva okolja. 1.2. Izkušnje, pridobljene z izvajanjem Direktive 96/98/ES Na podlagi izkušenj, pridobljenih z izvajanjem direktive o pomorski opremi, so se izpostavila štiri področja, na katerih se cilji obstoječe direktive ne dosegajo v celoti. Ta področja so: 1.2.1. Opredelitev veljavnih zahtev. Redne spremembe Priloge A k Direktivi. Posebne tehnične zahteve in standardi preskušanja za opremo, ki spada na področje uporabe direktive o pomorski opremi, so navedeni v Prilogi A k Direktivi. Prilogo A je treba redno posodabljati, da se upošteva nova zakonodajna dejavnost IMO ter po potrebi zakonodajna dejavnost mednarodnih in evropskih organizacij za standardizacijo. Med sprejetjem in začetkom veljavnosti instrumentov IMO in mednarodnih standardov je običajno razumno časovno obdobje, ki traja v večini primerov med dvanajst in štiriindvajset mesecev. V tem obdobju je treba nove zahteve prenesti v nacionalne zakonodaje, česar trenutni sistem ne omogoča. Do zdaj še nikoli ni bilo mogoče v celoti izpolniti rokov IMO, pri čemer so bile zamude pri vključevanju zahtev IMO v nacionalne pravne rede držav članic tudi večletne. To povzroča znatne motnje za industrijo, ki mora za evropski in mednarodni trg proizvajati izdelke, ki ustrezajo različnim standardom, ter ki ima težave pri ugotavljanju, katere zahteve so veljavne. Tveganje za zadržanje evropskih ladij v tujih pristaniščih je vedno večje. 1.2.2. Kakovost dela priglašenih organov Stopnja nadzora, ki ga nad priglašenimi organi izvajajo uprave držav članic, je očitno neenaka in v nekaterih državah članicah celo nezadostna. Zahteve direktive o pomorski opremi v zvezi s priglašenimi organi ne določajo podrobnih meril kakovosti za priglašene organe ali učinkovitih načinov nadzora za države članice. Glede na to, da so ustrezno delujoči postopki za preverjanje skladnosti prvi in glavni ukrep za preprečevanje vstopa neskladne opreme na trg, so se pojavili pomisleki, da se v industriji zaradi teh pomanjkljivosti morda ustvarja nepoštena konkurenca s strani subjektov, ki izkoriščajo te razmere. 1.2.3. Nadzor trga Pomorska oprema se na ladje večinoma namešča med gradnjo ali popravilom, kjer koli na svetu in večinoma zunaj meja EU. Zato je pomorska oprema, ki dejansko pride na fizično ozemlje držav članic, le del opreme, ki jo obravnava direktiva o pomorski opremi. Vendar direktiva o pomorski opremi dovoljuje izvajanje dejavnosti za nadzor trga samo za opremo, ki še ni bila nameščena na ladjo, pri čemer ne vsebuje nobenega podrobnega okvira, zato je nadzor trga videti bolj kot možnost in ne kot obveznost. Zato se sistem v direktivi o pomorski opremi ne prilagaja realnemu stanju na trgu in države članice v praksi zelo ovira pri izvajanju učinkovitega nadzora trga. Zato nacionalni organi z nadzorom trga verjetno ne bodo pridobili zadostnih informacij za preprečevanje dajanja neskladnih izdelkov na ladje EU. To ima neposreden negativni vpliv na varnost, poleg tega pa se morajo proizvajalci skladne opreme spopadati s težavami, povezanimi z nepošteno konkurenco in ponarejanjem. 1.2.4. Zaščitna klavzula Izkušnje so pokazale, da obstajajo strukturne pomanjkljivosti v mehanizmu zaščitne klavzule, kot je zdaj določen v direktivi o pomorski opremi. Ne obstaja nobena pobuda, ki bi države članice spodbudila k izvajanju obsežnega postopka med nadzorom trga in vse do sprejetja omejevalnih ukrepov, pri čemer bi se v okviru tega postopka izvajalo neodvisno preskušanje vzorcev z zadostnimi zagotovili zanesljivosti. V skladu z besedilom obstoječe direktive nimajo države članice nobene obveznosti, da ustrezno zaslišijo proizvajalca, in jim ne zagotavlja nobenih pritožbenih mehanizmov, da bi najprej zaprosile za prostovoljno odpravo morebitnih pomanjkljivosti. To je lahko razlog, kot v zgoraj navedenem primeru, da se Komisiji pošlje prezgodnje obvestilo in tako nanjo prenese podroben pregled zadeve. Prav tako se Komisiji s tem naloži obremenitev, ki znatno presega njene vire in tehnične zmogljivosti, tudi če se pri tem upošteva podpora Evropske agencije za pomorsko varnost. Poleg tega je obstoječi mehanizem zaščitne klavzule obremenilen in dolgotrajen, zato so proizvajalci daljša obdobja izpostavljeni tveganju, da njihov ugled utrpi znatno škodo, dokler se ne sprejme končna odločitev glede zadeve. 1.3. Novi zakonodajni okvir za trženje blaga v EU Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93[3] določa skupni okvir EU za akreditacijo in nadzor trga. Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o skupnem okviru za trženje proizvodov in razveljavitvi Sklepa Sveta 93/465/EGS[4] določa skupni okvir splošnih načel in referenčnih določb za pripravo zakonodaje EU, s katero se usklajujejo pogoji za trženje proizvodov (usklajevalna zakonodaja EU). V skladu s členom 2 usklajevalna zakonodaja EU uporablja splošna načela iz tega sklepa in ustrezne referenčne določbe iz prilog I, II in III. Vendar se lahko zakonodaja EU razlikuje od teh splošnih načel in referenčnih določb, če je to ustrezno zaradi posebnih značilnosti zadevnega sektorja, zlasti če že obstajajo celoviti pravni sistemi. 1.4. Cilji predloga 1.4.1. Splošni cilji V skladu s členom 90 in členom 91 PDEU bi morala skupna prometna politika prispevati k širšim ciljem Pogodb in zato tudi k prostemu pretoku blaga ter vključevati ukrepe za zagotavljanje varnosti prevoza. V okviru skupne prometne politike in ob upoštevanju posebnih značilnosti pomorske opreme je splošni cilj predlagane pobude dvodelen: · izboljšati mehanizme za izvajanje in izvrševanje direktive o pomorski opremi ter tako zagotoviti ustrezno delovanje notranjega trga za pomorsko opremo, pri čemer se hkrati zagotovita tudi visoka raven varnosti na morju in preprečevanje onesnaževanja morja; · poenostaviti zakonodajno okolje, pri čemer se hkrati zagotovita tudi usklajena uporaba in izvajanje zahtev IMO v celotni EU, kar bi prispevalo k zagotovitvi pogojev, potrebnih za konkurenčnost industrije Unije, v skladu s členom 173 PDEU. 1.4.2. Specifični cilji Ta dvodelni splošni cilj se lahko preoblikuje v bolj specifična cilja: · poiskati najboljši način za uskladitev direktive o pomorski opremi z novim zakonodajnim okvirom (kot je določeno v členu 2 Sklepa 768/2008/ES), pri čemer se hkrati ustrezno upoštevajo tudi posebne značilnosti pomorske opreme na področju nadzora trga, ugotavljanja skladnosti izdelkov in obveznosti udeležencev v distribucijski verigi; · skrajšati, poenostaviti in pojasniti postopek prenosa sprememb standardov IMO v zakonodajni okvir EU in nacionalne zakonodajne okvire. 2. Rezultati posvetovanja z zainteresiranimi stranmi in ocena učinka Poleg rednih stikov z zainteresiranimi stranmi od začetka veljavnosti direktive o pomorski opremi leta 1997 se je leta 2008 ob začetku revizije novega pristopa izvedlo posvetovanje z zainteresiranimi stranmi, in sicer z vprašalniki za države članice, industrijo in skupino priglašenih organov MarED. Uradno posvetovanje z zainteresiranimi stranmi je potekalo 27. novembra 2008 v Bruslju. Aprila 2012 je Komisija ponovno vzpostavila stik z vsemi zainteresiranimi stranmi in jih pozvala, naj predložijo svoja mnenja v zvezi z morebitnimi spremembami direktive ali novimi podatki. Večina zainteresiranih strani je v odgovorih navedla probleme, ki jih je Komisija obravnavala že sama. Ocena učinka se je osredotočila na dve nadomestni možnosti za osnovni scenarij (status quo), in sicer na čim boljšo uskladitev z novim zakonodajnim okvirom in na pogojno uskladitev; v primeru pogojne uskladitve bi se lahko sprejeli številni ukrepi, ki so prilagojeni za direktivo o pomorski opremi in ki bi obravnavali posebne značilnosti sektorja. Analiza je pokazala, da sta obe možnosti ustrezni, vendar je pogojna uskladitev najbolj učinkovita in manj obremenjujoča rešitev ter ima hkrati najbolj ugodne ekonomske, socialne in okoljske učinke. Posvetovanje z odborom Komisije za oceno učinka je bilo opravljeno dvakrat, in sicer septembra 2009 in avgusta 2012. Na podlagi opomb k prvotni različici se je ocena učinka temeljito preoblikovala, kar je med drugim vključevalo izboljšanje opisa, preoblikovanje možnosti politike in skrajšanje obsega dokumenta. V svojem drugem mnenju je svet oblikoval številna dodatna priporočila, ki so bila vključena v končni dokument. Celotna ocena je na voljo v poročilu o oceni učinka, ki je priložen temu predlogu, in objavljena tudi na spletni strani: http://ec.europa.eu/governance/impact/index_en.htm. 3. Pravni elementi predloga 3.1. Pravna podlaga Pravna podlaga predloga je člen 100(2) Pogodbe PDEU. 3.2. Načeli subsidiarnosti in sorazmernosti Načeli subsidiarnosti in sorazmernosti se v celoti spoštujeta. Zaradi usklajevanja na ravni EU so potrebni jasno opredeljen sklop zahtev in enotni postopki certificiranja, ki lahko zagotovijo visoko raven varnosti in varstva okolja ter hkrati nemoteno delovanje notranjega trga. Ciljev EU na področju pomorske opreme ni mogoče doseči samo z ukrepi držav članic, ampak se lažje dosežejo z ukrepi EU. Vendar predlagana direktiva ne vsebuje podrobnih tehničnih specifikacij za pomorsko opremo, ki spada na področje njene uporabe, ampak se omejuje na obvezno zagotavljanje skladnosti z zahtevami in standardi preskušanja iz mednarodnih instrumentov, pri čemer določa tudi mehanizem za enotno izvajanje navedenih zahtev in standardov. Postopki za preverjanje skladnosti so usklajeni, njihovo izvajanje pa je v celoti prepuščeno državam članicam, ki so še naprej odgovorne za zagotavljanje, da pomorska oprema, ki se bo namestila na ladje EU, ustreza zahtevam iz Direktive. Če država članica sprejme omejevalne ukrepe v zvezi z neskladno opremo, mora Komisija posredovati le v primeru, če se v razumnem času predložijo ugovori proti tem ukrepom. Zato ukrepi EU ne presegajo strogih okvirov za doseganje ciljev iz oddelka 2.3. 3.3. Izbira instrumenta Direktiva je še naprej najprimernejši instrument za doseganje ciljev predloga. Predvideni ukrepi predstavljajo večjo spremembo določb iz Direktive 96/98/ES, pri čemer je treba zaradi jasnosti navedeno direktivo razveljaviti in jo nadomestiti z novo direktivo. 4. Proračunske posledice Ta predlog nima proračunskih posledic. Delovna obremenitev osebja Komisije se zaradi nalog, ki so ji dodeljene, vključno z nalogami, za katere se predvideva sodelovanje Evropske agencije za pomorsko varnost, na splošno ne bo povečala, saj se bodo te naloge izvedle z obstoječimi viri. 5. Vsebina predloga Člen 1 določa cilje predloga v skladu z ustreznimi cilji iz Pogodb, kot so navedeni v oddelku 1.4 tega memoranduma. Področje uporabe Direktive je določeno v členu 3. Pomorska oprema se namesti na ladje na mestih, kjer se ladje gradijo, popravljajo ali oskrbujejo. Čeprav se s pomorsko opremo trguje tudi znotraj meja EU, se področje uporabe Direktive nanaša a) na opremo, ki se bo namestila na ladjo, ki pluje pod zastavo države članice, in b) na opremo, za katero je v skladu z mednarodnimi konvencijami potrebna odobritev države zastave. Podobno je izključena sočasna uporaba drugih direktiv, saj lahko le direktiva o pomorski opremi zagotovi, da je pomorska oprema, nameščena na ladjah EU, skladna z zahtevami iz mednarodnih konvencij in instrumentov. Zahteve v zvezi s pomorsko opremo so opredeljene v členu 4 ob upoštevanju mednarodnih konvencij in instrumentov. Na podlagi teh konvencij in instrumentov se skladnost opreme dokaže v skladu s posebnimi veljavnimi standardi preskušanja. Za zagotavljanje stalne skladnosti z mednarodnim pravnim okvirom je treba uporabljati posodobljene različice teh zahtev in standardov; ta samodejna posodobitev je skladna s splošno politiko EU na področju pomorske varnosti. Samodejna posodobitev se ne uporablja za standarde preskušanja, saj so izkušnje pokazale, da lahko povzroči nesorazmerne učinke. Tudi v členu 5 je obravnavan posebni element sektorja pomorske opreme, in sicer mora država zastave zagotoviti, da je na ladjah, ki plujejo pod njeno zastavo, nameščena le oprema, ki je ustrezno odobrena v skladu zahtevami iz mednarodnih instrumentov, veljavnimi v času odobritve. Oprema mora biti vedno skladna s temi zahtevami, razen če IMO naknadno sprejme zahteve v zvezi z opremo, ki je že nameščena na ladjah. Člen 6 določa podlago za prost pretok pomorske opreme v EU, ki temelji na vzajemnem priznavanju opreme, skladne z zahtevami iz Direktive, med državami članicami. Člen 7 ureja posebni primer prenosa ladje v register države članice na podlagi načela skladnosti z zahtevami Direktive, pri čemer dopušča sprejem enakovredne opreme, da se lastnikom ladij ne nalaga nesorazmerno in neupravičeno breme ali kaznuje zastav EU. V členu 8 je obravnavano prednostno upoštevanje mednarodnih predpisov v zvezi s pomorsko varnostjo v skladu z globalno naravo pomorskega prometa. Vendar je treba zagotoviti, da cilji Direktive ne bodo ogroženi, če IMO ne bo uspelo pripraviti ustreznih standardov, zato mora biti Komisija pooblaščena, da med čakanjem na pripravo mednarodnih standardov z delegiranimi akti določi ustrezne specifikacije. Členi od 9 do 11 obravnavajo znak krmila. Tako kot v obstoječi direktivi je treba tudi v novi direktivi določiti poseben znak, na podlagi katerega bo mogoče ugotoviti opremo, ki je skladna z zahtevami iz mednarodnih konvencij o pomorski varnosti, pri čemer se lahko ta znak razlikuje od znakov iz drugih usklajevalnih instrumentov EU v zvezi z opremo, ki je po značilnostih podobna zadevni opremi, vendar ni namenjena uporabi ali nameščanju na ladje. Splošna načela v zvezi z oznakami CE, zlasti kot je določeno v Uredbi št. 765/2008/ES, se uporabljajo smiselno. Da se organom zastave in države pristanišča omogoči lažji nadzor ter da se prepreči ponarejanje, je v členu 11 določeno, da se lahko poleg znaka krmila ali namesto njega uporablja elektronska oznaka. Členi od 12 do 14 vključujejo referenčne določbe iz Sklepa št. 768/2008/ES v zvezi s posebnimi obveznostmi gospodarskih subjektov. Upoštevati je treba, da a) se znotraj meja EU trguje le z delom pomorske opreme, ki spada na področje uporabe Direktive, pri čemer se z njo običajno trguje v ladjedelnicah ali popravljalnicah ladij, in b) da morajo države članice, kot je navedeno že zgoraj, zagotoviti, da se na ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, namešča le skladna oprema. Če se upoštevata ti dejstvi, se zagotovi, (a) da se pri uvoznikih, ki namestijo znak, pojavi občutek odgovornosti in postanejo bolj učinkoviti pri izpolnjevanju svojih obveznosti, ki morajo vključevati omogočanje dostopa do njihovih prostorov nacionalnim organom, ki izvajajo nadzor trga, (b) da je imenovanje pooblaščenega predstavnika obvezno za proizvajalce iz držav zunaj EU ter (c) da se posamezne obveznosti uvoznikov in distributerjev omejijo na obveznosti, ki so pomembne za sektor, in sicer na obveznost sodelovanja pri nadzoru trga in, kar zadeva uvoznike, na obveznost jasne identifikacije. Postopki za preverjanje skladnosti, ki so na voljo proizvajalcem, so navedeni v členu 15 in natančneje opisani v Prilogi II. Od modulov iz Sklepa št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem okviru za trženje proizvodov se obdržijo le tisti moduli, ki so skladni z zahtevo za posebno odobritev s strani države zastave, kot je določeno v mednarodnih konvencijah in instrumentih. Besedilo je zato nekoliko prilagojeno. Da se omogoči varstvo zakonitih pravic intelektualne lastnine, vključujejo vsi moduli obveznost, v skladu s katero mora proizvajalec priglašenemu organu predložiti overjen izvod patentnega potrdila, dovoljenja ali dokumenta, s katerim vlagatelj dokaže, da ima pravico do izdelave, uporabe ali prodaje pomorske opreme, dajanja pomorske opreme v prodajo ali uporabe njene blagovne znamke; na zahtevo se ta dokument predloži pristojnim sodiščem. V členu 16 je obravnavana uskladitev izjave o skladnosti EU iz Direktive z izjavo o skladnosti iz Sklepa št. 768/2008/ES. Tako kot pri namestitvi znaka krmila se pri proizvajalcu, ki pripravi izjavo o skladnosti, pojavi občutek odgovornosti in postane zavezan k izpolnjevanju obveznosti iz Direktive. Dodatne določbe zagotavljajo, da se izvodi deklaracije predložijo ustreznemu priglašenemu organu in vedno hranijo na ladji, kar bo organom za nadzor trga, organom države zastave in organom države pristanišča znatno olajšalo nadzor, pri čemer bo nastalo zanemarljivo dodatno upravno breme. Členi od 17 do 26 in Priloge od III do V vsebujejo referenčne določbe Sklepa št. 768/2008/ES v zvezi z uradnim obveščanjem, organi obveščanja, priglašenimi organi in njihovimi ureditvami. Te določbe omogočajo državam članicam, da uporabijo akreditacijo, kar lahko prispeva k odpravi stalnega pomanjkanja virov v nacionalnih pomorskih upravah. Poleg tega sta bila med običajne obveznosti držav članic v zvezi s spremljanjem dodana dva varnostna mehanizma za okrepitev nadzora priglašenih organov v primerih, v katerih se celotni postopek zasnove, preskušanja, certificiranja, izdelave, dobave in namestitve pomorske opreme na krov ladje izvede zunaj meja EU: prvič, nadzor nad priglašenimi organi je treba izvesti vsaj vsaki dve leti, in drugič, Komisija[5] lahko v revizijah sodeluje kot opazovalec. V zvezi s priglašenimi organi se je zavrgla možnost, da bi proizvajalec vzpostavil interni priglašeni organ, saj ni primerna za omejeno izbiro navedenih postopkov ugotavljanja skladnosti. Na podlagi členov od 27 do 31 je Direktiva v celoti usklajena s splošnim okvirom EU za nadzor trga, tudi v zvezi z varnostnim postopkom. Ker so morebiti potrebna preverjanja na krovu ladij, so določbe v zvezi z njimi vključene v člen 27. Člen 29 vsebuje dodatna posebna elementa, ki se štejeta za potrebna v pomorskem sektorju. · Če Komisija meni, da je tehnična ocena, ki jo je izvedla zadevna država članica, poštena in objektivna, ji te ocene pri pregledu omejevalnih ukrepov, ki jih je navedena država članica sprejela v zvezi z neskladno opremo, ni treba ponovno izvesti. Cilj je zagotoviti, da je breme Komisije sorazmerno s sredstvi, ki jih ima na voljo, ter spodbuditi države članice, da zagotovijo pošten postopek in sprejmejo vse ukrepe, ki prispevajo k izčrpni in objektivni oceni tveganj. · Upoštevati je treba možnost, da so v standardih IMO pomanjkljivosti. Za tak primer se uporabi mehanizem, podoben mehanizmu iz člena 8. Členi od 32 do 34 vsebujejo določbe o posebni ureditvi v izjemnih okoliščinah, ki so večinoma prenesene iz obstoječe direktive. Ta posebna ureditev zadeva izjeme v primeru tehničnih inovacij ali izjeme za namene preskušanja ali vrednotenja. Bolj pomembno je, da zagotavlja rešitve za primere, ko ladje v pristaniščih zunaj EU ne morejo namestiti opreme z znakom krmila pod razumnimi pogoji ali ko oprema z znakom krmila ni na voljo na trgu. Države članice lahko v vseh navedenih primerih odobrijo namestitev opreme, ki ni opremljena z znakom krmila, vendar morajo upoštevati potrebne postopkovne omejitve, s katerimi se zagotovi, da navedene izjeme ne ogrožajo ciljev Direktive. Člen 35 je s tremi posebnimi elementi bistven del v strukturi nove direktive: · zahteva v zvezi s skladnostjo pomorske opreme s posebnimi zahtevami glede zasnove, konstrukcije in delovanja iz mednarodnih instrumentov, vključno z ustreznimi standardi preskušanja, kot jih določi zakonodajalec, se izvaja enotno z dodelitvijo pristojnosti Komisiji, da v navedenih instrumentih opredeli zahteve in standarde, ki se uporabljajo za posamezne predmete v okviru opreme. Za to se bodo uporabili izvedbeni akti. Ocena učinka je pokazala, da naj bi uporaba izvedbenih uredb odpravila težave v zvezi z navedenimi zamudami in pravno negotovostjo med drugim tudi zato, ker prenos v pravni red držav članic ne bo več potreben; · Komisija je pristojna tudi za sprejemanje splošnih meril in postopkov za uporabo teh zahtev in standardov, pri čemer je to nujen ukrep, da se prepreči vpliv različnih razlag držav članic (npr. v zvezi z roki, področjem uporabe ali tehnično izvedbo) na varnost ali nemoteno delovanje notranjega trga. V zvezi s tem se upošteva pripravljalno delo skupine priglašenih organov, ki jo določa Direktiva. V tem primeru je najprimernejša uporaba izvedbenih aktov; · poleg tega ima Komisija nalogo zbiranja in objavljanja številnih informacij. To pomeni, da bo obstoječa praksa kodificirana in njen obseg razširjen ter da bo izvajanje Direktive lažje za vse udeležence, kot je bilo predlagano na posvetovanju z zainteresiranimi stranmi. Stalna skladnost nove direktive z mednarodnim regulativnim okvirom se zagotovi z dodelitvijo pooblastil Komisiji v skladu s členom 36, tako da lahko sprejme delegirane akte za posodobitev seznama ustreznih mednarodnih konvencij in organizacij za standardizacijo ter tudi mednarodnih in evropskih standardov, na katere se sklicuje Direktiva. V ta člen je vključeno tudi posebno merilo, ki Komisiji omogoča, da opredeli ustrezne konvencije (in sicer zahtevo v zvezi s pomorsko opremo, za katero je potrebna odobritev držav zastave), s čimer se zagotovi, da se področje uporabe Direktive, kot je določeno v členu 3, posredno ne razširi zaradi posodobitve seznama, ki jo izvaja Komisija. Člen 40 razveljavlja Direktivo 96/98/ES in določa potrebne prehodne ureditve. Člen 37 (izvrševanje pooblastila), člen 38 (postopki v odboru), člen 39 (prenos), člen 41 (začetek veljavnosti) in člen 42 (naslovniki) vsebujejo običajne zakonodajne določbe. 2012/0358 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o pomorski opremi in razveljavitvi Direktive 96/98/ES (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po predložitvi osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[6], ob upoštevanju mnenja Odbora regij[7], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Zaradi globalne razsežnosti ladijskega prometa je potrebno, da se v Uniji uporablja in podpira mednarodni regulativni okvir za pomorsko varnost. Mednarodne konvencije o pomorski varnosti od držav zastave zahtevajo, da zagotovijo skladnost opreme na ladjah z nekaterimi varnostnimi zahtevami glede zasnove, konstrukcije in delovanja ter izdajo ustrezna spričevala. Zato so Mednarodna pomorska organizacija (IMO) ter mednarodni in evropski organi za standardizacijo oblikovali podrobne standarde delovanja in preskušanja za nekatere vrste pomorske opreme. (2) Na podlagi mednarodnih instrumentov imajo uprave zastave veliko diskrecijskih pravic. Če se ne bi zagotovila uskladitev, bi obstajale različne ravni varnosti za izdelke, za katere so pristojni nacionalni organi potrdili, da so skladni z navedenimi konvencijami in standardi; nemoteno delovanje notranjega trga bi bilo tako ogroženo, saj države članice ne bi mogle dovoliti, da se na ladje, ki plujejo pod njeno zastavo, namesti oprema, ki je bila potrjena v drugi državi članici, če se ne bi izvedlo dodatno preverjanje. (3) Z uskladitvijo na ravni Unije bi se te težave odpravile. V Direktivi Sveta 96/98/ES z dne 20. decembra 1996 o pomorski opremi[8] so tako določena skupna pravila za odpravo razlik v uporabi mednarodnih standardov z jasno opredeljenimi zahtevami in enotnimi postopki potrjevanja. (4) Zahteve in pogoji za nekatere izdelke, ki so po značilnostih podobni opremi na ladjah, vendar ne izpolnjujejo mednarodnih standardov, so določeni tudi v različnih drugih zakonodajnih instrumentih Unije, ki med drugim zagotavljajo prosti pretok blaga na notranjem trgu ali so namenjeni varstvu okolja, pri čemer se lahko znatno razlikujejo od interne zakonodaje Unije in se stalno razvijajo. Zato države članice te izdelke ne morejo potrditi v skladu z ustreznimi mednarodnimi konvencijami o pomorski varnosti. Opremo, ki se namešča na krov ladij EU v skladu z mednarodnimi varnostnimi standardi, mora zato urejati izključno ta direktiva, ki bi se morala v vsakem primeru obravnavati kot lex specialis; poleg tega bi bilo treba uvesti posebno označevanje, na podlagi katerega bi bilo jasno, da je oprema, ki je opremljena z navedenim znakom, skladna z zahtevami iz ustreznih mednarodnih konvencij in instrumentov. (5) Izkušnje z izvajanjem Direktive 96/98/ES so pokazale, da je treba za boljše izvajanje in uveljavljanje mehanizmov navedene direktive ter poenostavitev zakonodajnega okolja sprejeti dodatne ukrepe, pri čemer je treba hkrati zagotoviti usklajeno uporabo in izvajanje zahtev IMO v celotni Uniji. (6) Določiti bi bilo treba zahteve, da mora pomorska oprema ustrezati varnostnim standardom iz veljavnih mednarodnih instrumentov, vključno z ustreznimi standardi preskušanja, s čimer bi se zagotovilo, da lahko oprema, ki je skladna s temi zahtevami, neovirano kroži na notranjem trgu in se namesti na ladje, ki plujejo pod zastavo katere koli države članice. (7) Sklep št. 768/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem okviru za trženje proizvodov[9] določa skupna načela in referenčne določbe za uporabo v sektorski zakonodaji, da se zagotovi skladna podlaga za revizijo in preoblikovanje navedene zakonodaje. Ta sklep določa splošni horizontalni okvir za prihodnjo zakonodajo, ki usklajuje pogoje za trženje izdelkov, in je referenčno besedilo za obstoječo zakonodajo. Ta splošni okvir zagotavlja ustrezne rešitve za odpravo težav v zvezi z izvajanjem Direktive 96/98/ES. Zato je treba opredelitve in referenčne določbe iz Sklepa št. 768/2008/ES vključiti v to direktivo, pri čemer jih je treba prilagoditi glede na posebne značilnosti sektorja pomorske opreme. (8) Ker se pomorska oprema v vseh državah po svetu namešča na ladje v času gradnje ali popravila, je izvajanje nadzora trga zelo težavno in ga ni mogoče učinkovito zagotoviti z mejnimi kontrolami. Zato je treba organom za nadzor trga in inšpektorjem države pristanišča omogočiti dodatna, posebna sredstva za lažje izvajanje njihovih nalog, kot je omogočanje uporabe elektronskih oznak, ki nadomeščajo ali dopolnjujejo uporabo znaka krmila. (9) Podobno bi bilo treba določiti tudi odgovornost gospodarskih subjektov tako, da bi bila sorazmerna in nediskriminacijska za gospodarske subjekte s sedežem v Uniji, pri čemer je treba upoštevati, da znaten del pomorske opreme, ki spada na področje uporabe te direktive, morda nikoli ne bo uvožen in distribuiran na ozemlju držav članic. (10) Skladnost z mednarodnimi standardi preskušanja se lahko najbolje dokaže s postopki za ugotavljanje skladnosti, kot so postopki iz Sklepa št. 768/2008/ES. Vendar bi morali biti proizvajalcem na voljo le tisti postopki za ugotavljanje skladnosti, ki izpolnjujejo zahteve mednarodnih instrumentov. (11) Države članice bi bilo treba spodbuditi k sprejetju vseh ukrepov, ki prispevajo k izčrpni in objektivni oceni tveganj, da se pri pregledovanju domnevne neskladnosti zagotovi pošten in učinkovit postopek; če Komisija meni, da je ta pogoj izpolnjen, ji te ocene pri pregledu omejevalnih ukrepov, ki jih je država članica sprejela v zvezi z neskladno opremo, ni treba ponovno izvesti. (12) V izjemnih okoliščinah se lahko dovoli uporaba pomorske opreme, ki ni opremljena z znakom skladnosti, zlasti kadar ladja v pristanišču ali obratu v državi zunaj Unije ne more pridobiti opreme z znakom krmila ali kadar oprema z znakom krmila na trgu ni na voljo. (13) Zagotoviti je treba, da cilji te direktive ne bodo ogroženi zaradi pomanjkljivosti veljavnih standardov preskušanja ali zaradi morebitnih neuspešnih poskusov IMO, da pripravi ustrezne standarde za pomorsko opremo, ki spada na področje uporabe te direktive. Sprejeti je treba tudi ustrezna tehnična merila za varno in zanesljivo namestitev in uporabo elektronskih oznak. Poleg tega je treba posodabljati številne nebistvene elemente iz te direktive, in sicer seznam mednarodnih konvencij, ki določajo varnostne zahteve za pomorsko opremo iz člena 2(3), in posebnih standardov iz Priloge III. Zato bi bilo treba Komisiji dodeliti pooblastila za sprejemanje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih bi lahko začasno sprejemala usklajene tehnične specifikacije in standarde preskušanja ter spreminjala navedene sezname in sklicevanja. Zelo pomembno je, da Komisija pri pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. (14) Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti istočasno, pravočasno in ustrezno predložitev zadevnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu. (15) Za doseganje ciljev te direktive bi bilo potrebno enotno izvajanje mednarodnih instrumentov na notranjem trgu. Zato je za vsak predmet pomorske opreme, za katerega se v skladu z mednarodnimi konvencijami zahteva odobritev države zastave, potrebna jasna in pravočasna opredelitev zahtev glede zasnove, konstrukcije in delovanja ter povezanih standardov preskušanja, ki so za navedeni opremo določeni v mednarodnih instrumentih, ter sprejetje splošnih meril in postopkov, na podlagi katerih bodo priglašeni organi, organi držav članic in gospodarski subjekti izvajali navedene zahteve in standarde. Poleg tega je treba zagotoviti, da se oprema, ki ni opremljena z znakom krmila, na ladjo namesti le v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih. (16) Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te direktive bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Navedena pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[10]. (17) Komisiji v skladu z Uredbo (ES) [...] pri učinkovitem izvajanju ustreznih zavezujočih pravnih aktov Unije in nalog iz teh aktov pomaga Evropska agencija za pomorsko varnost. (18) Ker ciljev te direktive, tj. v zvezi z večjo varnostjo na morju in preprečevanjem onesnaževanja morja z enotno uporabo ustreznih mednarodnih instrumentov glede opreme, ki jo je treba namestiti na ladje, in v zvezi z zagotavljanjem prostega pretoka take opreme znotraj Unije, države članice ne morejo zadovoljivo doseči ter ker je te cilje zaradi obsega ukrepa lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. (19) Ukrepi, ki bodo sprejeti, predstavljajo večjo spremembo določb iz Direktive 96/98/ES, pri čemer je treba zaradi jasnosti navedeno direktivo razveljaviti in jo nadomestiti z novo direktivo – SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Poglavje 1 Splošne določbe Člen 1 Cilj Namen te direktive je izboljšati varnost v pomorskem prometu, preprečevati onesnaževanje morja z enotno uporabo ustreznih mednarodnih instrumentov glede pomorske opreme, ki se namesti na ladje EU, in zagotoviti prosti pretok take opreme znotraj Unije. Člen 2 Opredelitev pojmov V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1) „pomorska oprema“ pomeni opremo, ki spada na področje uporabe te direktive v skladu s členom 3; (2) „ladja EU“ pomeni ladjo, za katero so države članice izdale varnostna spričevala ali so bila taka spričevala izdana v njihovem imenu v skladu z mednarodnimi konvencijami, pri čemer ta opredelitev ne zajema primerov, v katerih spričevalo za ladjo izda uprava države članice na zahtevo uprave tretje države; (3) „mednarodne konvencije“ pomenijo konvencije, vključno z ustreznimi protokoli in kodeksi obvezne uporabe, ki so sprejeti v okviru Mednarodne pomorske organizacije in določajo posebne zahteve za odobritev, ki jo za opremo, ki se namesti na ladje, izdajo države zastave. Te konvencije so: – Mednarodna konvencija o tovornih črtah iz leta 1966 (LL66), – Konvencija o mednarodnih pravilih za izogibanje trčenju na morju (Colreg) iz leta 1972, – Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij (Marpol) iz leta 1973, – Mednarodna konvencija o varstvu človeškega življenja na morju (Solas) iz leta 1974, – Mednarodna konvencija za nadzor in ravnanje z ladijskimi balastnimi vodami in sedimenti iz leta 2004 (BWMC); (4) „standardi preskušanja“ pomenijo standarde za preskušanje pomorske opreme, ki jih določajo – Mednarodna pomorska organizacija (IMO), – Mednarodna organizacija za standardizacijo (ISO), – Mednarodna elektrotehniška komisija (IEC), – Evropski odbor za standardizacijo (CEN), – Evropski odbor za elektrotehnično standardizacijo (Cenelec), – Mednarodna telekomunikacijska zveza (ITU), – Evropski inštitut za telekomunikacijske standarde (ETSI), – Komisija v skladu s to direktivo, – regulativni organi, določeni v sporazumih o vzajemnem priznavanju, katerih pogodbenica je Unija; (5) „mednarodni instrumenti“ pomenijo mednarodne konvencije, vključno z resolucijami in okrožnicami Mednarodne pomorske organizacije, ki uveljavljajo navedene konvencije, ter standardi preskušanja; (6) „znak krmila“ pomeni simbol iz člena 9 in Priloge I ali po potrebi elektronsko oznako iz člena 11; (7) „priglašeni organ“ pomeni organizacijo, ki jo v skladu s členom 17 imenuje pristojna nacionalna uprava države članice; (8) „omogočanje dostopnosti na trgu“ pomeni vsako plačljivo ali brezplačno dobavo pomorske opreme na trgu Unije v okviru trgovske dejavnosti; (9) „dajanje na trg“ pomeni, da je dostopnost pomorske opreme prvič omogočena na trgu Unije; (10) „proizvajalec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki proizvaja pomorsko opremo ali za katero je taka pomorska oprema zasnovana ali se proizvaja in ki to opremo trži pod svojim imenom ali blagovno znamko; (11) „pooblaščeni zastopnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki jo je proizvajalec pisno pooblastil, da v njegovem imenu izvaja določene naloge; (12) „uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo s sedežem v Uniji, ki da pomorsko opremo iz tretje države na trg EU; (13) „distributer“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo v dobavni verigi, ki ni proizvajalec ali uvoznik in ki omogoči dostopnost pomorske opreme na trgu; (14) „gospodarski subjekti“ pomenijo proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika in distributerja; (15) „akreditacija“ pomeni akreditacijo iz člena 2(10) Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta[11]; (16) „nacionalni akreditacijski organ“ pomeni nacionalni akreditacijski organ iz člena 2(11) Uredbe (ES) št. 765/2008; (17) „ugotavljanje skladnosti“ pomeni postopek za ugotavljanje, ali pomorska oprema izpolnjuje zahteve iz te direktive, v skladu s členom 15; (18) „organ za ugotavljanje skladnosti“ pomeni organ, ki izvaja ugotavljanje skladnosti, vključno z umerjanjem, preskušanjem, certificiranjem in pregledovanjem; (19) „odpoklic“ pomeni vsak ukrep za vrnitev pomorske opreme, ki je že nameščena na ladje EU; (20) „umik“ pomeni vsak ukrep za preprečitev omogočanja dostopnosti pomorske opreme iz dobavne verige na trgu; (21) „izjava EU o skladnosti“ pomeni izjavo, ki jo izda proizvajalec v skladu s členom 16; (22) „izdelek“ pomeni predmet pomorske opreme. Člen 3 Področje uporabe 1. Ta direktiva se uporablja za opremo, ki se namesti na ladjo EU in za katero je potrebna odobritev uprave države zastave v skladu z mednarodnimi instrumenti. 2. Ne glede na dejstvo, da lahko pomorska oprema iz odstavka 1 spada tudi na področje uporabe drugih zakonodajnih instrumentov Unije in ne le na področje uporabe te direktive, se za to pomorsko opremo za namen iz člena 1 uporablja izključno ta direktiva. Člen 4 Zahteve za pomorsko opremo 1. Pomorska oprema, ki se na ladjo EU namesti na datum iz drugega pododstavka člena 39(1) ali po njem, izpolnjuje zahteve mednarodnih instrumentov glede zasnove, konstrukcije in delovanja, ki se uporabljajo v obdobju, ko je zadevna oprema nameščena na ladji. 2. Skladnost pomorske opreme z zahtevami iz odstavka 1 se dokaže izključno na podlagi standardov preskušanja in postopkov za ugotavljanje skladnosti iz člena 15. 3. Zahteve in standardi iz odstavkov 1 in 2 se v skladu s členom 35(2) in (3) izvajajo enotno. 4. Brez poseganja v člen 5 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2099/2002[12] se uporabljajo posodobljene različice mednarodnih instrumentov razen standardov preskušanja. Člen 5 Uporaba 1. Kadar države članice v skladu z mednarodnimi konvencijami izdajo, overijo ali obnovijo spričevala ladij, ki plujejo pod njihovo zastavo, zagotovijo, da je pomorska oprema na navedenih ladjah v skladu z zahtevami iz te direktive. 2. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti pomorske opreme na ladjah, ki plujejo pod njihovo zastavo, z zahtevami v mednarodnih instrumentih, ki se uporabljajo za opremo, ki je že nameščena na ladji. Te zahteve se v skladu s členom 35(4) izvajajo enotno. Člen 6 Delovanje notranjega trga Države članice ne smejo prepovedati, da se pomorska oprema, ki je skladna z zahtevami iz te direktive, da na trg ali namesti na ladjo EU, ali zavrniti izdajo ali obnovitev spričeval, ki se nanašajo na ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo. Člen 7 Prenos ladje v ladijski register države članice 1. V primeru ladje, ki pluje pod katero koli zastavo in ni vpisana v register države članice, ampak jo je treba prenesti v ladijski register države članice, se ob prenosu izvede inšpekcijski pregled, ki ga opravi prevzemna država članica, da preveri, ali je dejansko stanje pomorske opreme v skladu z varnostnimi spričevali ter ali ta oprema izpolnjuje zahteve iz te direktive in je opremljena z ustreznim znakom krmila oziroma ali je po mnenju uprave zadevne države članice enakovredna pomorski opremi, certificirani v skladu s to direktivo. 2. Oprema brez znaka krmila ali oprema, ki po mnenju uprave ni enakovredna, se zamenja. 3. Država članica za pomorsko opremo, ki se v skladu s tem členom šteje za enakovredno, izda spričevalo, ki se vedno hrani na mestu opreme. Spričevalo dovoljuje državi članici zastave namestitev opreme na ladjo in določa vse omejitve ali vse ukrepe v zvezi z uporabo te opreme. Člen 8 Standardi za pomorsko opremo 1. Unija brez poseganja v Direktivo 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta[13] upošteva napredek IMO v zvezi s pripravo ustreznih mednarodnih standardov, vključno s podrobnimi tehničnimi specifikacijami in standardi preskušanja morske opreme, katere uporaba ali namestitev na ladjo se šteje za potrebno za izboljšanje pomorske varnosti in preprečevanje onesnaževanja morja. Komisija redno spremlja ta napredek. 2. Ker ni ustreznih mednarodnih standardov, ki bi jih IMO pripravila za posamezen predmet pomorske opreme, je Komisija pooblaščena, da z delegiranimi akti v skladu s členom 37 sprejme usklajene tehnične specifikacije in standarde za preskušanje posameznega predmeta pomorske opreme, kadar je to potrebno za preprečitev nesprejemljive grožnje varnosti ali okolju. Navedene specifikacije in standardi se uporabljajo začasno, dokler IMO ne sprejme ustreznih standardov. Poglavje 2 Znak krmila Člen 9 Znak krmila 1. Na pomorsko opremo, za katero je v skladu z ustreznimi postopki za ugotavljanje skladnosti dokazano, da izpolnjuje zahteve iz te direktive, se namesti znak krmila. 2. Znak krmila se ne namesti na noben drugi izdelek. 3. Oblika znaka krmila, ki jo je treba uporabiti, je določena v Prilogi I. 4. Za znak krmila veljajo splošna načela iz odstavkov 1 in od 3 do 6 člena 30 Uredbe (ES) št. 765/2008, pri čemer se vsako sklicevanje na oznako CE šteje za sklicevanje na znak krmila. Člen 10 Pravila in pogoji za namestitev znaka krmila 1. Znak krmila mora biti vidno, čitljivo in neizbrisno nameščen na izdelek ali na njegovo tablico s podatki. Kadar to ni mogoče ali ni upravičeno zaradi značilnosti izdelka, se namesti na embalažo in spremne dokumente. 2. Znak krmila se namesti na koncu proizvodne faze. 3. Poleg znaka krmila so navedene identifikacijska številka priglašenega organa, kadar je ta organ vključen v fazo nadzora proizvodnje, in zadnji števki številke leta, v katerem je bil znak nameščen. 4. Identifikacijsko številko priglašenega organa namesti organ sam ali jo v skladu z njegovimi navodili namesti proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik. 5. Države članice nadgrajujejo obstoječe mehanizme, da zagotovijo pravilno uporabo ureditve za znak krmila in da sprejmejo ustrezne ukrepe v primeru nepravilne rabe znaka. Države članice lahko določijo tudi kazni, ki lahko za resne kršitve vključujejo kazenske sankcije. Navedene kazni so sorazmerne z resnostjo kršitve in so učinkovito sredstvo, ki odvrača od nepravilne rabe. Člen 11 Elektronska oznaka 1. Znak krmila je mogoče dopolniti ali nadomestiti z ustrezno in zanesljivo obliko elektronske oznake. V takem primeru se po potrebi smiselno uporabljata člena 9 in 10. 2. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 37, da se opredelijo posebni predmeti pomorske opreme, za katere se lahko uporabi elektronska oznaka, in določijo ustrezna tehnična merila v zvezi z zasnovo, delovanjem, namestitvijo in uporabo elektronskih oznak. Poglavje 3 Obveznosti gospodarskih subjektov Člen 12 Obveznosti proizvajalcev 1. Proizvajalci z namestitvijo znaka krmila prevzamejo odgovornost za zagotavljanje, da je pomorska oprema z nameščenim znakom zasnovana in proizvedena v skladu z zahtevami iz člena 4, in se zavežejo k izpolnjevanju obveznosti iz odstavkov od 2 do 9 tega člena. 2. Proizvajalci pripravijo zahtevano tehnično dokumentacijo in izvedejo veljavne postopke za ugotavljanje skladnosti. 3. Kadar se s postopkom za ugotavljanje skladnosti dokaže, da pomorska oprema izpolnjuje veljavne zahteve, proizvajalci v skladu s členom 16 pripravijo izjavo EU o skladnosti in namestijo oznako skladnosti v skladu s členom 9. 4. Proizvajalci tehnično dokumentacijo in izjavo EU o skladnosti iz člena 16 hranijo za obdobje, ki je sorazmerno s stopnjo tveganja in ki ne sme biti krajše od pričakovane življenjske dobe pomorske opreme, pri čemer se to obdobje začne po namestitvi znaka krmila na zadnjo enoto. 5. Proizvajalci zagotovijo, da se izvajajo postopki za ohranjanje skladnosti serijske proizvodnje. Upoštevajo se spremembe v zvezi z zasnovo ali značilnostmi pomorske opreme in spremembe zahtev v mednarodnih instrumentih iz člena 4, na podlagi katerih se ugotavlja skladnost pomorske opreme. Proizvajalci po potrebi znova izvedejo ugotavljanje skladnosti v skladu s Prilogo II. 6. Proizvajalci zagotovijo, da je na njihovih izdelkih označen tip, serija ali serijska številka ali kateri koli drug identifikacijski element ali, kadar velikost ali značilnosti izdelka tega ne dopuščajo, da so podatki navedeni na embalaži ali v spremnem dokumentu izdelka. 7. Proizvajalci na izdelku navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi; če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku. V naslovu mora biti navedena kontaktna točka, na kateri je proizvajalec dosegljiv. 8. Proizvajalci zagotovijo, da so izdelku priložena navodila in vse potrebne informacije za varno namestitev na ladjo in varno uporabo izdelka, vključno z omejitvami uporabe, če obstajajo, v jeziku, ki ga končni uporabniki brez težav razumejo, skupaj z vso drugo dokumentacijo, ki jo zahtevajo mednarodni instrumenti ali standardi preskušanja. 9. Proizvajalci, ki menijo ali utemeljeno domnevajo, da izdelek, ki so ga dali na trg ali namestili na ladje EU, ni v skladu z veljavnimi zahtevami v mednarodnih instrumentih iz člena 4, takoj izvedejo ustrezne korektivne ukrepe, da zagotovijo skladnost navedenega izdelka ali po potrebi umaknejo ali odpokličejo izdelek. Kadar izdelek predstavlja tveganje, proizvajalci takoj obvestijo pristojne nacionalne organe držav članic in jim predložijo podrobne informacije zlasti o neizpolnjevanju in sprejetih korektivnih ukrepih. 10. Proizvajalci na podlagi utemeljene zahteve pristojnih nacionalnih organov predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka v jeziku, ki ga pristojni nacionalni organ brez težav razume, in mu odobrijo dostop do svojih prostorov za namene nadzora trga v skladu s členom 19 Uredbe (ES) št. 765/2008. S tem organom na njegovo zahtevo sodelujejo pri kateri koli dejavnosti, katere cilj je preprečiti tveganje zaradi izdelkov, ki so jih dali na trg. Člen 13 Pooblaščeni zastopniki 1. Proizvajalec, ki ni na ozemlju države članice, s pisnim pooblastilom določi pooblaščenega zastopnika. 2. Obveznosti iz člena 12(1) in priprava tehnične dokumentacije niso del nalog pooblaščenega zastopnika. 3. Pooblaščeni zastopnik izvaja naloge, določene v pooblastilu, ki ga prejme od proizvajalca. Pooblastilo pooblaščenemu zastopniku omogoča, da izvaja vsaj naslednje naloge: (a) nacionalnim nadzornim organom omogoči dostop do izjave EU o skladnosti in tehnične dokumentacije za obdobje, ki je sorazmerno s stopnjo tveganja in ki ne sme biti krajše od pričakovane življenjske dobe pomorske opreme, pri čemer se to obdobje začne po namestitvi znaka krmila na zadnjo enoto; (b) pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi utemeljene zahteve predloži vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka; (c) na zahtevo pristojnih nacionalnih organov sodeluje z njimi v okviru svojih pooblastil pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih s izdelki. Člen 14 Drugi gospodarski subjekti 1. Uvozniki na izdelku navedejo svoje ime, registrirano trgovsko ime ali registrirano blagovno znamko in naslov, na katerem so dosegljivi; če to ni mogoče, podatke navedejo na embalaži ali v dokumentu, ki je priložen izdelku. 2. Uvozniki in distributerji pristojnemu nacionalnemu organu na podlagi njegove utemeljene zahteve predložijo vse potrebne informacije in dokumentacijo za dokazovanje skladnosti izdelka v jeziku, ki ga navedeni organ brez težav razume. Na zahtevo navedenega organa sodelujejo z njim pri vseh ukrepih za odpravo tveganj, povezanih z izdelki, ki so jih dali na trg. 3. Uvoznik ali distributer je za namene te direktive obravnavan kot proizvajalec, pri čemer veljajo zanj obveznosti proizvajalca iz člena 12, kadar da na trg ali namesti na ladjo EU pomorsko opremo pod svojim imenom ali blagovno znamko ali spremeni pomorsko opremo, ki je že na trgu, na način, ki lahko vpliva na izpolnjevanje veljavnih zahtev. Poglavje 4 Ugotavljanje skladnosti in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti Člen 15 Postopki za ugotavljanje skladnosti 1. Postopki za ugotavljanje skladnosti so določeni v Prilogi II. 2. Države članice zagotovijo, da proizvajalec ali njegov pooblaščeni zastopnik izvede ugotavljanje skladnosti za posamezni predmet pomorske opreme na enega od načinov, določenih z izvedbenimi akti, ki jih je Komisija sprejela v skladu s postopkom preverjanja iz člena 38(3), pri čemer lahko izbira med naslednjimi postopki: (a) kadar se uporabi ES-pregled tipa (modul B), se v zvezi z vso pomorsko opremo pred dajanjem na trg izvede: – zagotavljanje kakovosti proizvodnje (modul D), – zagotavljanje kakovosti izdelka (modul E) ali – preverjanje izdelkov (modul F); (b) če se sklopi pomorske opreme izdelujejo posamezno ali v majhnih količinah in ne v serijah ali množično, se lahko kot postopek za ugotavljanje skladnosti šteje ES-preverjanje enote (modul G). 3. Komisija vodi posodobljen seznam odobrene pomorske opreme in umaknjenih ali zavrnjenih vlog ter ga da na voljo zainteresiranim stranem. Člen 16 Izjava EU o skladnosti 1. V izjavi EU o skladnosti je navedeno, da je bilo dokazano izpolnjevanje zahtev, določenih v skladu s členom 4. 2. Izjava EU o skladnosti upošteva vzorčno strukturo iz Priloge III k Sklepu št. 768/2008/ES. Izjava vsebuje elemente, opredeljene v ustreznih modulih iz Priloge II k tej direktivi, in se stalno posodablja. 3. Proizvajalec s pripravo izjave EU o skladnosti prevzame odgovornost in izvaja obveznosti iz člena 12(1). 4. Kadar se pomorska oprema namesti na ladjo EU, se ladji predloži izvod izjave EU o skladnosti zadevne opreme, ki se hrani na ladji, dokler se zadevna oprema ne odstrani z ladje. Izjava o skladnosti se prevede v jezik ali jezike, ki jih zahteva država zastave. 5. Izvod izjave EU o skladnosti se priglašenemu organu ali organom predloži po izvedbi ustreznih postopkov za ugotavljanje skladnosti. Člen 17 Priglasitev 1. Države članice obvestijo Komisijo in druge države članice o organih, pristojnih za ugotavljanje skladnosti tretjih oseb v skladu s to direktivo. 2. Priglašeni organi izpolnjujejo zahteve iz Priloge III. Člen 18 Priglasitveni organi 1. Države članice imenujejo priglasitveni organ, ki je pristojen za določanje in izvajanje potrebnih postopkov za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti ter za nadzor nad priglašenimi organi, vključno z nadzorom skladnosti z določbami člena 20. 2. Nadzor nad priglašenimi organi se izvede vsaj vsaki dve leti. Komisija se lahko odloči, da bo v izvajanju nadzora sodelovala kot opazovalka. 3. Države članice lahko določijo, da ocenjevanje in nadzor iz odstavka 1 izvaja nacionalni akreditacijski organ. 4. Kadar priglasitveni organ izda pooblastilo za ugotavljanje skladnosti, priglasitev ali nadzor v skladu z odstavkom 1 ali to drugače poveri organu, ki ni vladni organ, je ta organ pravna oseba in smiselno izpolnjuje zahteve iz Priloge V. Poleg tega ima ta organ urejeno zavarovanje odgovornosti, ki izhajajo iz njegovih dejavnosti. 5. Priglasitveni organ prevzame celotno odgovornost za naloge, ki jih izvaja organ iz odstavka 4. 6. Priglasitveni organ izpolnjuje zahteve iz Priloge V. Člen 19 Obveznost obveščanja za priglasitvene organe 1. Države članice obvestijo Komisijo o svojih postopkih za ocenjevanje in priglasitev organov za ugotavljanje skladnosti in za nadzor nad temi organi ter o kakršnih koli spremembah v zvezi z njimi. 2. Komisija zagotovi, da so navedene informacije javno dostopne. Člen 20 Hčerinske družbe in podizvajalci priglašenih organov 1. Kadar priglašeni organ za posamezne naloge, povezane z ugotavljanjem skladnosti, sklene pogodbo s podizvajalci ali te naloge prenese na hčerinsko podjetje, zagotovi, da podizvajalec ali hčerinsko podjetje izpolnjuje zahteve iz Priloge III in o tem ustrezno obvesti priglasitveni organ. 2. Priglašeni organi prevzamejo celotno odgovornost za naloge, ki jih izvajajo podizvajalci ali hčerinska podjetja, ne glede na njihov sedež. 3. Dejavnosti se lahko na podizvajalca ali hčerinsko podjetje prenesejo samo s soglasjem stranke. 4. Priglašeni organi priglasitvenim organom omogočajo dostop do ustreznih dokumentov v zvezi z ugotavljanjem kvalifikacij podizvajalcev ali hčerinskih podjetij ter nalogami, ki jih izvajajo v skladu s to direktivo. Člen 21 Spremembe priglasitev 1. Kadar priglasitveni organ ugotovi ali je obveščen, da priglašeni organ ne izpolnjuje več zahtev iz Priloge III ali da ne more izpolniti svojih obveznosti, priglasitveni organ omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev, kot je primerno v skladu z resnostjo neizpolnjevanja navedenih zahtev ali obveznosti. O tem takoj ustrezno obvesti Komisijo in druge države članice. 2. Kadar priglasitveni organ omeji, začasno prekliče ali umakne priglasitev ali kadar je priglašeni organ prenehal z dejavnostjo, država članica priglasiteljica sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da gradivo in dokumente tega organa obdela drug priglašeni organ ali da so na voljo odgovornim organom priglasiteljem in organom za nadzor trga na njihovo zahtevo. Člen 22 Izpodbijanje pristojnosti priglašenih organov 1. Komisija razišče vse primere, v katerih na podlagi razpoložljivih informacij dvomi ali je bila seznanjena z dvomom v pristojnost priglašenega organa ali njegovo stalno izpolnjevanje zahtev in obveznosti, ki veljajo zanj. 2. Država članica priglasiteljica Komisiji na zahtevo predloži vse informacije v zvezi s podlago za priglasitev ali z ohranjanjem pristojnosti zadevnega organa. 3. Komisija zagotovi, da se vse informacije občutljive narave, pridobljene v okviru njenih preiskav, obravnavajo zaupno. 4. Kadar Komisija ugotovi, da priglašeni organ ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več zahtev za priglasitev, o tem obvesti državo članico priglasiteljico in od nje zahteva, da sprejme potrebne korektivne ukrepe, po potrebi vključno s preklicem priglasitve. Člen 23 Operativne obveznosti priglašenih organov 1. Priglašeni organi izvajajo ugotavljanje skladnosti v skladu s postopki iz člena 15. 2. Kadar priglašeni organ ugotovi, da proizvajalec ne izpolnjuje zahtev iz člena 4, od zadevnega proizvajalca zahteva, da sprejme ustrezne korektivne ukrepe, in ne izda spričevala o skladnosti. 3. Kadar priglašeni organ med nadzorom skladnosti po izdaji spričevala ugotovi, da izdelek ni več skladen, od proizvajalca zahteva, da izvede ustrezne korektivne ukrepe, in po potrebi razveljavi ali prekliče spričevalo. Kadar korektivni ukrepi niso sprejeti ali nimajo zahtevanega učinka, priglašeni organ po potrebi omeji, začasno prekliče ali umakne vsa spričevala. Člen 24 Obveznost obveščanja za priglašene organe 1. Priglašeni organi priglasitveni organ obvestijo o: (a) vsaki zavrnitvi, omejitvi, začasnem preklicu ali umiku spričevala; (b) vseh okoliščinah, ki vplivajo na področje uporabe priglasitve in pogoje zanjo; (c) vsaki zahtevi po informacijah, ki so jo prejeli od organov za nadzor trga v zvezi z dejavnostmi ugotavljanja skladnosti; (d) na zahtevo o vseh dejavnostih ugotavljanja skladnosti, izvedenih v okviru njihove priglasitve, in o vseh drugih izvedenih dejavnostih, vključno s čezmejnimi dejavnostmi in sklepanjem pogodb s podizvajalci. 2. Priglašeni organi Komisiji in državam članicam na zahtevo predložijo zadevne informacije o vprašanjih v zvezi z negativnimi in pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti. Priglašeni organi drugim priglašenim organom, ki izvajajo dejavnosti ugotavljanja skladnosti za enake izdelke, predložijo informacije v zvezi z negativnimi in na zahtevo pozitivnimi rezultati ugotavljanja skladnosti. Člen 25 Izmenjava izkušenj Komisija omogoči izmenjavo izkušenj med nacionalnimi organi držav članic, ki so pristojni za politiko glede priglasitev. Člen 26 Usklajevanje priglašenih organov 1. Komisija zagotovi vzpostavitev in pravilno delovanje ustreznega usklajevanja in sodelovanja med priglašenimi organi v obliki sektorske skupine priglašenih organov. 2. Države članice zagotovijo, da organi, ki jih priglasijo, sodelujejo pri delu sektorske skupine neposredno ali prek pooblaščenih zastopnikov. Poglavje 5 Nadzor trga Unije, nadzor izdelkov, zaščitne določbe Člen 27 Okvir EU za nadzor trga 1. V zvezi s pomorsko opremo izvajajo države članice nadzor trga v skladu z okvirom EU za nadzor trga iz poglavja III Uredbe (ES) št. 765/2008, za katerega veljajo določbe iz odstavkov 2 in 3 tega člena. 2. Nacionalne infrastrukture in programi za nadzor trga upoštevajo posebne lastnosti sektorja pomorske opreme in zlasti odgovornosti, ki jih ima uprava države zastave v skladu z mednarodnimi konvencijami. 3. Nadzor trga lahko zajema preglede dokumentacije in preglede pomorske opreme z znakom krmila, ne glede na to, ali je že nameščena na ladje. Pregledi pomorske opreme, ki je že nameščena na ladjo, se izvajajo samo v takem obsegu, da je med pregledom še vedno mogoča popolna funkcionalnost zadevne opreme na ladji. Pregledi pomorske opreme, nameščene na ladjah, ki plujejo pod zastavo države članice, pri čemer ta država članica ni hkrati država, ki izvaja pregled, se izvajajo v skladu z ustreznimi določbami Direktive 2009/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta[14]. 4. Kadar nameravajo organi države članice za nadzor trga izvajati preglede vzorcev, lahko od proizvajalca zahtevajo, da priskrbi potrebne vzorce na lastne stroške na ozemlju zadevne države članice. Člen 28 Postopek za ravnanje s pomorsko opremo, ki predstavlja tveganje, na nacionalni ravni 1. Kadar organi za nadzor trga ene države članice ukrepajo v skladu s členom 20 Uredbe (ES) št. 765/2008 ali kadar utemeljeno menijo, da pomorska oprema iz te direktive predstavlja tveganje za pomorsko varnost ali varstvo okolja, izvedejo oceno zadevne pomorske opreme glede izpolnjevanja vseh zahtev iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti zagotovijo vse potrebno za sodelovanje z organi za nadzor trga. Kadar organi za nadzor trga med navedenim ocenjevanjem ugotovijo, da pomorska oprema ni v skladu z zahtevami iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta takoj zahtevajo, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe in pomorsko opremo uskladi z navedenimi zahtevami, jo umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, ki ga določijo glede na značilnosti tveganja. Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ. Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe (ES) št. 765/2008. 2. Kadar organi za nadzor trga menijo, da neizpolnjevanje ni omejeno na njihovo nacionalno ozemlje ali na ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, obvestijo Komisijo in druge države članice o rezultatih ocene in ukrepih, ki jih zahtevajo od gospodarskega subjekta. 3. Gospodarski subjekt zagotovi izvajanje vseh ustreznih korektivnih ukrepov glede vseh zadevnih izdelkov, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji ali jih je po potrebi namestil ali zagotovil za namestitev na ladje EU. 4. Kadar zadevni gospodarski subjekt ne sprejme korektivnih ukrepov v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ali ne izpolnjuje drugih svojih obveznosti v skladu s to direktivo, organi za nadzor trga sprejmejo vse začasne ukrepe za prepoved ali omejitev omogočanja dostopnosti pomorske opreme na nacionalnem trgu ali ladjah, ki plujejo pod njihovo zastavo, ali izdelek umaknejo ali odpokličejo z navedenega trga. Komisijo in druge države članice takoj obvestijo o takih ukrepih. 5. Informacije iz odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladne pomorske opreme, izvora izdelka, značilnosti domnevne neskladnosti in tveganja, značilnosti in trajanja sprejetih nacionalnih ukrepov, ter stališče zadevnega gospodarskega subjekta. Organi za nadzor trga zlasti navedejo, ali je do neizpolnjevanja prišlo zaradi naslednjih razlogov: (a) neizpolnjevanje zahtev glede zasnove, konstrukcije in delovanja pomorske opreme iz člena 4; (b) neskladnost s standardi preskušanja iz člena 4 med postopkom za ugotavljanje skladnosti; (c) pomanjkljivosti v navedenih standardih preskušanja. 6. Države članice razen države članice, ki je začela postopek, takoj obvestijo Komisijo in druge države članice o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih informacijah, ki so jim na voljo v zvezi z neskladnostjo zadevne pomorske opreme, ter v primeru nestrinjanja s priglašenim nacionalnim ukrepom predložijo svoje ugovore. 7. Kadar država članica ali Komisija v štirih mesecih po prejemu informacij iz odstavka 4 ne predloži nobenega ugovora glede začasnega ukrepa, ki ga je sprejela država članica, se šteje, da je navedeni ukrep upravičen. 8. Države članice zagotovijo sprejetje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevno pomorsko opremo, kot je takojšen umik izdelka z njihovega trga. Člen 29 Varnostni postopek EU 1. Kadar so po zaključku postopka iz člena 28(3) in (4) predloženi ugovori proti ukrepu, ki ga sprejme država članica, ali kadar Komisija meni, da bi lahko bil nacionalni ukrep v nasprotju z zakonodajo Unije, se Komisija takoj posvetuje z državami članicami in zadevnim gospodarskim subjektom ali subjekti ter ovrednoti nacionalni ukrep. Komisija na podlagi rezultatov navedenega vrednotenja odloči, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne. 2. Za namen odstavka 1 se lahko Komisija, kadar meni, da je postopek sprejetja nacionalnega ukrepa ustrezen za izčrpno in objektivno vrednotenje tveganja in skladen z določbami iz člena 21 Uredbe (ES) št. 765/2008, omeji na pregled ustreznosti in sorazmernosti nacionalnega ukrepa glede na navedeno tveganje. 3. Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice ter jo takoj predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu ali subjektom. 4. Če je nacionalni ukrep upravičen, vse države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da zagotovijo umik neskladne pomorske opreme z nacionalnega trga in jo po potrebi prekličejo. O tem ustrezno obvestijo Komisijo. 5. Če se nacionalni ukrep šteje za neupravičenega, ga zadevna država članica prekliče. 6. Kadar se nacionalni ukrep šteje za upravičenega in so razlog za neskladnost pomorske opreme pomanjkljivosti v standardih preskušanja iz člena 4, lahko Komisija navedeni ukrep potrdi, spremeni ali prekliče z izvedbenimi akti v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 38(2). Komisija je prav tako pristojna, da z delegiranimi akti v skladu s postopkom iz člena 37 sprejme začasne usklajene zahteve in standarde preskušanja za določeni predmet pomorske opreme, da se prepreči ogroženost varnosti ali okolja, dokler ustrezna mednarodna organizacija ne spremeni zadevnega standarda preskušanja. 7. Kadar je zadevni standard preskušanja evropski standard, Komisija obvesti ustrezni evropski organ ali organe za standardizacijo in zadevo predloži odboru, ustanovljenemu na podlagi člena 5 Direktive 98/34/ES. Navedeni odbor se posvetuje z ustreznim evropskim organom ali organi za standardizacijo in takoj predloži svoje mnenje. Člen 30 Skladni izdelki, ki predstavljajo tveganje za pomorsko varnost ali varstvo okolja 1. Kadar država članica po izvedbi vrednotenja iz člena 28(1) ugotovi, da pomorska oprema, čeprav je v skladu s to direktivo, predstavlja tveganje za pomorsko varnost, od zadevnega gospodarskega subjekta zahteva, da sprejme vse ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi, da zadevna pomorska oprema, ko je dana na trg, ne predstavlja več navedenega tveganja, ali da pomorsko opremo umakne s trga ali jo odpokliče v razumnem obdobju, ki ga določi glede na značilnosti tveganja. 2. Gospodarski subjekt zagotovi izvajanje korektivnih ukrepov glede vseh zadevnih izdelkov, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji ali jih je namestil na ladje EU. 3. Država članica o tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice. Navedene informacije vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo zadevne pomorske opreme, izvora in dobavne verige pomorske opreme, značilnosti tveganja ter značilnosti in trajanja sprejetih nacionalnih ukrepov. 4. Komisija se takoj posvetuje z državami članicami in zadevnimi gospodarskimi subjekti ter ovrednoti sprejeti nacionalni ukrep. Na podlagi rezultatov tega vrednotenja Komisija odloči, ali je nacionalni ukrep upravičen ali ne, in po potrebi predlaga ustrezne ukrepe, pri čemer se za ta namen smiselno uporablja člen 29(2). 5. Komisija svojo odločitev naslovi na vse države članice ter jo takoj predloži državam članicam in zadevnemu gospodarskemu subjektu ali subjektom. Člen 31 Formalna neskladnost 1. Brez poseganja v člen 28 država članica od gospodarskega subjekta zahteva, da neskladnost odpravi, če ugotovi eno od naslednjih dejstev: (a) znak krmila je nameščen v nasprotju s členom 9 ali 10; (b) znak krmila ni nameščen; (c) izjava EU o skladnosti ni bila izdana; (d) izjava EU o skladnosti ni bila pravilno izdana; (e) tehnična dokumentacija ni na voljo ali ni popolna. 2. Kadar se neskladnost iz odstavka 1 ne odpravi, zadevna država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za omejevanje ali prepoved omogočanja dostopnosti pomorske opreme na trgu ali zagotovi njen odpoklic ali umik s trga. Člen 32 Izjeme na podlagi tehničnih inovacij 1. V izjemnih okoliščinah tehničnih inovacij lahko uprava države zastave dovoli, da se na ladjo EU namesti oprema, ki ni v skladu s postopkom za ugotavljanje skladnosti, če se je uprava države zastave v preskusu ali kako drugače ustrezno prepričala, da je taka oprema vsaj tako učinkovita kot pomorska oprema, ki je v skladu s postopkom ugotavljanja skladnosti. 2. Takšni postopki preskusa ne smejo nikakor razlikovati med pomorsko opremo, proizvedeno v državi članici zastave, in pomorsko opremo, proizvedeno v drugih državah. 3. Za pomorsko opremo, ki jo ureja ta člen, država članica zastave izda spričevalo, ki se vedno hrani na mestu opreme, ter državi članici zastave dovoljuje namestitev opreme na ladjo in določa vse omejitve ali vse ukrepe v zvezi z uporabo te opreme. 4. Kadar država članica dovoli namestitev pomorske opreme, ki jo ureja ta člen, na ladji EU, navedena država članica takoj sporoči Komisiji in drugim državam članicam vse podrobnosti ter jim predloži poročila o vseh zadevnih preskusih, ocenah in postopkih ugotavljanja skladnosti. 5. Če Komisija meni, da pogoji iz odstavka 1 niso izpolnjeni, lahko v dvanajstih mesecih od prejema sporočila iz odstavka 4 zahteva, da zadevna država članica v določenem roku prekliče odobreno dovoljenje. Komisija za ta namen sprejme izvedbene akte. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 38(2). 6. Kadar ladjo, ki ima nameščeno pomorsko opremo, ki jo obravnava odstavek 1, prevzame druga država članica, lahko prevzemna država članica zastave sprejme potrebne ukrepe, ki lahko vključujejo preskušanja in praktične predstavitve za zagotovitev, da je oprema vsaj tako učinkovita kot oprema, ki je v skladu s postopki ugotavljanja skladnosti. Člen 33 Izjeme glede preskušanja ali vrednotenja Uprava države zastave lahko dovoli namestitev pomorske opreme, ki ni v skladu s postopki ugotavljanja skladnosti ali ni obravnavana v členu 32, na ladjo EU zaradi preskušanja ali vrednotenja, če so izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji: (a) država članica zastave izda spričevalo za pomorsko opremo, ki se vedno hrani na mestu opreme, ter zadevni državi članici zastave dovoli namestitev opreme na ladjo EU, določi vse omejitve in vse druge ustrezne ukrepe za uporabo zadevne opreme; (b) dovoljenje je omejeno na krajše obdobje; (c) pomorska oprema se ne uporablja namesto opreme, ki izpolnjuje zahteve te direktive, in ne nadomešča take opreme, ki ostane na ladji EU v delujočem stanju in pripravljena za takojšnjo uporabo. Člen 34 Izjeme v izjemnih okoliščinah 1. V izjemnih okoliščinah, ki se ustrezno utemeljijo upravi države zastave, se lahko na ladjo namesti druga pomorska oprema v skladu z odstavki od 2 do 4 tega člena, kadar je treba pomorsko opremo zamenjati v pristanišču zunaj Unije ter če na ladjo zaradi časa, zamude in stroškov ni mogoče namestiti opreme z znakom krmila. 2. Pomorski opremi, nameščeni na ladji, je priložena dokumentacija, ki jo izda država članica IMO, tj. organizacije, ki je podpisnica ustreznih konvencij, in potrjuje skladnost z ustreznimi zahtevami IMO. 3. Uprava države članice je takoj obveščena o vrsti in značilnostih takšne druge pomorske opreme. 4. Uprava države zastave čim prej zagotovi, da je pomorska oprema iz odstavka 1 skupaj z dokumentacijo o preskušanju v skladu z zadevnimi zahtevami mednarodnih instrumentov in te direktive. 5. Če je dokazano, da posebna pomorska oprema z znakom krmila na trgu ni več dostopna, lahko država članica zastave odobri namestitev druge pomorske opreme na ladjo v skladu z določbami iz odstavkov od 6 do 8 tega člena. 6. Odobrena pomorska oprema je čim bolj skladna z zahtevami in standardi preskušanja iz člena 4. 7. Pomorski opremi, nameščeni na ladji, je priloženo začasno potrdilo o odobritvi, ki ga izda država članica zastave ali druga država članica in v katerem so navedeni naslednji podatki: (a) oprema z znakom krmila, ki bo nadomeščena s certificirano opremo; (b) natančne okoliščine, v katerih je bilo izdano potrdilo o odobritvi, in zlasti nerazpoložljivost opreme z znakom krmila na trgu; (c) natančne zahteve glede zasnove, konstrukcije in delovanja, na podlagi katerih je država članica, ki izdaja potrdila, odobrila opremo; (d) standardi preskušanja, ki so bili uporabljeni v zadevnih postopkih odobritve, če so bili uporabljeni. 8. Država članica, ki izda začasno potrdilo o odobritvi, o tem takoj obvesti Komisijo. Če Komisija meni, da pogoji iz odstavkov 6 in 7 niso izpolnjeni, lahko od države članice zahteva, da prekliče zadevno potrdilo ali z izvedbenimi akti sprejme ustrezne ukrepe. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 38(2). Poglavje 6 Končne določbe Člen 35 Izvedbeni ukrepi 1. Države članice Komisijo obvestijo o nazivu in kontaktnih podatkih organov, ki so pristojni za izvajanje te direktive. Komisija pripravi, redno posodablja in javno objavi seznam teh organov. 2. Komisija za vsak predmet pomorske opreme, za katerega se v skladu z mednarodnimi konvencijami zahteva odobritev uprave države zastave, z izvedbenimi akti opredeli zadevne zahteve glede zasnove, konstrukcije in delovanja ter standarde preskušanja, ki jih določajo mednarodni instrumenti. 3. Komisija lahko z izvedbenimi akti sprejme skupna merila in podrobne postopke za uporabo zahtev in standardov preskušanja iz odstavka (2). 4. Komisija z izvedbenimi akti opredeli ustrezne zahteve glede zasnove, konstrukcije in delovanja, ki jih na novo določajo mednarodni instrumenti in ki se uporabljajo za opremo, nameščeno na ladjo pred njihovim sprejetjem, s čimer se zagotovi, da je oprema, nameščena na ladjah EU, v skladu s mednarodnimi konvencijami. 5. Komisija vzpostavi in vzdržuje zbirko podatkov, ki vključuje vsaj naslednje informacije: (a) seznam in podrobne podatke glede spričeval o skladnosti, izdanih v skladu s to direktivo; (b) seznam in podrobne podatke glede izjav o skladnosti, izdanih v skladu s to direktivo; (c) najnovejši seznam veljavnih mednarodnih instrumentov, zahtev in standardov preskušanja, vključno z vsemi posodobitvami, ki bodo začele veljati na podlagi člena 4(3); (d) seznam in celotno besedilo meril in postopkov iz odstavka 3; (e) zahteve in pogoje za elektronsko označevanje iz člena 11; (f) vse druge koristne informacije, na podlagi katerih bi države članice, priglašeni organi in gospodarski subjekti pravilneje izvajali to direktivo. Države članice imajo dostop do te zbirke podatkov. Ta zbirka je delno ali v celoti dostopna tudi javnosti, vendar le za namen obveščanja. 6. Izvedbeni akti iz tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 38(3). Člen 36 Spremembe To direktivo lahko spremeni Komisija z delegiranimi akti, da: (a) spremeni seznam mednarodnih konvencij iz člena 2(3), tako da ta seznam vključuje tiste konvencije, v skladu s katerimi mora država zastave odobriti opremo, ki bo nameščena na ladjo pod njeno zastavo; (b) posodobi sklicevanja na mednarodne in evropske standarde iz Priloge III, kadar so na voljo novi standardi. Navedeni delegirani akti se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 37. Člen 37 Izvajanje pooblastila 1. Pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov se Komisiji dodeli pod pogoji iz tega člena. 2. Pooblastilo iz členov 8, 11, 29 in 36 se Komisiji dodeli za nedoločen čas od datuma začetka veljavnosti te direktive. 3. Pooblastilo iz členov 8, 11, 29 in 36 lahko Evropski parlament ali Svet kadar koli prekliče. S sklepom o preklicu preneha veljati pooblastilo iz navedenega sklepa. Sklep začne veljati dan po objavi sklepa v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši datum, ki je naveden v Uradnem listu Evropske unije. Preklic ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. 4. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o tem hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členi 8, 11, 29 in 36, začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet v dveh mesecih od uradnega obvestila o njem ne nasprotujeta ali če Evropski parlament in Svet pred iztekom tega roka obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se ta rok podaljša za dva meseca. Člen 38 Odbor 1. Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2099/2002[15]. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011. 3. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011. Člen 39 Prenos 1. Države članice sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do [eno leto po začetku veljavnosti]. Komisiji nemudoma sporočijo besedila navedenih predpisov. Te predpise uporabljajo od [eno leto po datumu začetka veljavnosti]. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice. 2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 40 Razveljavitev 1. Direktiva Sveta 96/98/ES se razveljavi z [datum začetka uporabe]. 2. Zahteve in standardi preskušanja za pomorsko opremo, ki se uporabljajo od [datum začetka uporabe] v skladu s predpisi nacionalne zakonodaje, ki so jo sprejele države članice za uskladitev z Direktivo 96/98/ES, se še naprej uporabljajo do začetka veljavnosti izvedbenih aktov iz člena 35(2). 3. Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se razumejo kot sklicevanja na to direktivo. Člen 41 Začetek veljavnosti Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 42 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, Za Evropski parlament Za Svet Predsednik Predsednik PRILOGA I Znak krmila Znak skladnosti mora imeti naslednjo obliko: Če je znak krmila povečan ali pomanjšan, morajo biti upoštevana razmerja iz dane risbe. Različni sestavni deli znaka krmila morajo biti enako visoki in ne smejo biti manjši od 5 mm. Ta minimalna dimenzija je lahko opuščena pri manjših napravah. PRILOGA II Postopki za ugotavljanje skladnosti I. Modul B: ES-pregled tipa 1. ES-pregled tipa je del postopka za ugotavljanje skladnosti, pri katerem priglašeni organ pregleda tehnični načrt pomorske opreme ter preveri in potrdi, da tehnični načrt pomorske opreme izpolnjuje zahteve mednarodnih instrumentov. 2. ES-pregled tipa se lahko izvede na naslednja načina: – pregled vzorca, reprezentativnega za predvideno proizvodnjo, popolnega izdelka (tip proizvodnje); – ugotavljanje ustreznosti tehničnega načrta pomorske opreme s pregledovanjem tehnične dokumentacije in dodatnih dokazil iz točke 3 ter pregled vzorcev, reprezentativnih za predvideno proizvodnjo, za enega ali več kritičnih delov izdelka (kombinacija tipa proizvodnje in tipa načrta). 3. Proizvajalec predloži zahtevek za ES-pregled tipa enemu samemu priglašenemu organu, ki ga izbere sam. Zahtevek vključuje: – overjen izvod patentnega potrdila, dovoljenja ali dokumenta, s katerim vlagatelj dokaže, da ima pravico do izdelave, uporabe, prodaje ali ponudbe pomorske opreme v prodajo ali uporabe njene blagovne znamke, ki ga priglašeni organ ne glede na točko 16 Priloge III hrani pristojna sodišča; – ime in naslov proizvajalca ter, če zahtevek predloži pooblaščeni zastopnik, tudi njegovo ime in naslov; – pisno izjavo, da enak zahtevek ni bil predložen nobenemu drugemu priglašenemu organu; – tehnično dokumentacijo. Tehnična dokumentacija omogoča ugotavljanje skladnosti pomorske opreme z veljavnimi zahtevami mednarodnih instrumentov iz člena 4 ter vključuje ustrezno analizo in oceno tveganja. Tehnična dokumentacija opredeljuje veljavne zahteve in v obsegu, ki je pomemben za tako ugotavljanje, zajema zasnovo, proizvodnjo in delovanje pomorske opreme. Kadar je primerno, tehnična dokumentacija vsebuje vsaj naslednje elemente: – splošni opis pomorske opreme; – zasnovo konstrukcije in delovne risbe ter sheme sestavnih delov, podsestavov, tokokrogov itd., (a) opise in razlage, ki so potrebni za razumevanje navedenih risb in shem ter delovanje pomorske opreme, (b) seznam zahtev in standardov preskušanja, ki se uporabljajo za zadevno pomorsko opremo v skladu s to direktivo, skupaj z opisom rešitev, sprejetih za izpolnjevanje navedenih zahtev, (c) rezultate opravljenih projektnih izračunov, pregledov itd. ter (d) poročila o preskusih; – vzorce, reprezentativne za predvideno proizvodnjo. Priglašeni organ lahko po potrebi zahteva nadaljnje vzorce za izvajanje programa preskusov; – dodatna dokazila o ustreznosti rešitve tehničnega načrta. Ta dodatna dokazila navajajo vse dokumente, ki so bili uporabljeni. Dodatna dokazila po potrebi vsebujejo rezultate preskusov, ki jih je izvedel ustrezni laboratorij proizvajalca ali drug preskuševalni laboratorij v njegovem imenu in na njegovo odgovornost. 4. Priglašeni organ: v zvezi s pomorsko opremo: 4.1. pregleda tehnično dokumentacijo in dodatna dokazila, da ugotovi ustreznost tehnične zasnove pomorske opreme; v zvezi z vzorci: 4.2. preveri, ali so bili vzorci proizvedeni v skladu s tehnično dokumentacijo, ter določi elemente, ki so bili načrtovani v skladu z ustreznimi določbami ustreznih usklajenih standardov in/ali tehničnih specifikacij, in tudi elemente, ki so bili zasnovani, ne da bi bile upoštevane ustrezne določbe navedenih standardov; 4.3. izvede ustrezne preglede in preskuse v skladu s to direktivo; 4.4. se dogovori s proizvajalcem o kraju, kjer se bodo opravljali pregledi in preskusi. 5. Priglašeni organ sestavi poročilo o vrednotenju, ki navaja ukrepe, izvedene v skladu s točko 4, in njihove rezultate. Brez poseganja v obveznosti do priglasitvenih organov objavi priglašeni organ vsebino navedenega poročila v celoti ali delno le, če se proizvajalec strinja. 6. Kadar tip izpolnjuje zahteve posebnih mednarodnih instrumentov, ki veljajo za zadevno pomorsko opremo, priglašeni organ proizvajalcu izda potrdilo o ES-pregledu tipa. Potrdilo vsebuje ime in naslov proizvajalca, ugotovitve pregleda, pogoje (če ti obstajajo) njegove veljavnosti in potrebne podatke za identifikacijo odobrenega tipa. Potrdilu je lahko priložena ena ali več prilog. Potrdilo in njegove priloge vsebujejo vse potrebne informacije, da se lahko ovrednoti skladnost proizvedenih izdelkov s preskušenim tipom in omogoči nadzor med uporabo. Kadar tip ne izpolnjuje veljavnih zahtev mednarodnih instrumentov, priglašeni organ zavrne izdajo potrdila o ES-pregledu tipa in ustrezno obvesti vlagatelja s podrobno utemeljitvijo zavrnitve. 7. Priglašeni organ oceni vse spremembe splošno sprejetih najnovejših dosežkov, ki kažejo, da odobreni tip ne izpolnjuje več veljavnih zahtev mednarodnih instrumentov, in določi, ali so v zvezi s temi spremembami potrebne nadaljnje preiskave. V tem primeru priglašeni organ ustrezno obvesti proizvajalca. Proizvajalec obvesti priglašeni organ, ki hrani tehnično dokumentacijo v zvezi s potrdilom o ES-pregledu tipa, o vseh spremembah odobrenega tipa, ki bi lahko vplivale na skladnost pomorske opreme z zahtevami mednarodnih instrumentov ali pogoji veljavnosti potrdila. Za takšne spremembe je potrebna dodatna odobritev v obliki dodatka k izvirnemu potrdilu o ES-pregledu tipa. 8. Vsak priglašeni organ obvesti druge priglašene organe o izdanih ali preklicanih potrdilih o ES-pregledu tipa in/ali dodatkih k potrdilom ter priglašenim organom redno ali na zahtevo predloži seznam zavrnjenih, začasno opuščenih ali drugače omejenih potrdil in/ali dodatkov. Vsak priglašeni organ obvesti druge priglašene organe o potrdilih o ES-pregledu tipa, ki jih je zavrnil, začasno opustil ali drugače omejil, ter jih na zahtevo obvesti o potrdilih in/ali dodatkih, ki jih je izdal. Komisija, države članice in drugi priglašeni organi lahko na zahtevo dobijo izvod potrdil o ES-pregledu tipa in/ali njihovih dodatkov. Komisija in države članice lahko na zahtevo dobijo izvod tehnične dokumentacije in rezultate pregledov, ki jih je izvedel priglašeni organ. Priglašeni organ hrani izvod potrdila o ES-pregledu tipa, njegovih prilog in dodatkov ter tehnični spis, vključno z dokumentacijo, ki jo predloži proizvajalec, do izteka veljavnosti certifikata. 9. Proizvajalec hrani izvod potrdila o ES-pregledu tipa, njegovih prilog in dodatkov, vključno s tehnično dokumentacijo, za nacionalne organe 10 let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. 10. Pooblaščeni zastopnik proizvajalca lahko vloži zahtevek iz točke 3 ter izpolni obveznosti iz točk 7 in 9, če so navedene v pooblastilu. II. Modul D: Skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvodnega procesa 1. Skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti proizvodnega procesa je del postopka za ugotavljanje skladnosti, pri čemer proizvajalec izpolni obveznosti iz točk 2 in 5 ter zagotovi in na lastno odgovornost izjavi, da je zadevna pomorska oprema v skladu s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in da izpolnjuje zahteve mednarodnih instrumentov, ki se uporabljajo zanjo. 2. Proizvodnja Proizvajalec upravlja odobren sistem kakovosti za proizvodnjo, pregled končnega izdelka in preskušanje zadevnih izdelkov iz točke 3 ter je nadzorovan v skladu s točko 4. 3. Sistem kakovosti 3.1. Proizvajalec predloži zahtevek za oceno svojega sistema kakovosti za zadevno pomorsko opremo priglašenemu organu, ki ga izbere sam. Zahtevek vključuje: – overjen izvod patentnega potrdila, dovoljenja ali dokumenta, s katerim vlagatelj dokaže, da ima pravico do izdelave, uporabe, prodaje ali ponudbe pomorske opreme v prodajo ali uporabe njene blagovne znamke, ki ga priglašeni organ ne glede na točko 16 Priloge III hrani za pristojna sodišča; – ime in naslov proizvajalca ter, če je zahtevek vložil pooblaščeni zastopnik, tudi njegovo ime in naslov; – pisno izjavo, da enak zahtevek ni bil predložen nobenemu drugemu priglašenemu organu, – vse ustrezne informacije o predvideni kategoriji pomorske opreme; – dokumentacijo o sistemu kakovosti; – tehnično dokumentacijo o odobrenem tipu in izvod potrdila o ES-pregledu tipa. 3.2. S sistemom kakovosti se zagotovi skladnost izdelkov s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in zahtevami mednarodnih instrumentov, ki veljajo zanje. Vsi elementi, zahteve in določbe, ki jih je sprejel proizvajalec, se sistematično in metodično dokumentirajo v obliki pisnih ukrepov, postopkov in navodil. Dokumentacija o sistemu kakovosti omogoča dosledno razlago programov, načrtov, priročnikov in zapisov o kakovosti. Vsebuje zlasti ustrezen opis: – ciljev kakovosti in organizacijske strukture, odgovornosti in pooblastil vodstva v zvezi s kakovostjo izdelkov; – ustreznih tehnik proizvodnje, nadzora kakovosti in zagotavljanja kakovosti, postopkov in sistematičnih ukrepov, ki se bodo uporabljali; – pregledov in preskusov, ki bodo izvedeni pred proizvodnjo, med njo in po njej, ter pogostnosti njihovega izvajanja; – zapisov o kakovosti, kot so poročila o pregledu in podatki o preskusih, podatki o umerjanju opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd., ter – načinov za nadzor doseganja zahtevane kakovosti izdelka in učinkovitega delovanja sistema kakovosti. 3.3. Priglašeni organ oceni sistem kakovosti, da ugotovi, ali izpolnjuje zahteve iz točke 3.2. Revizijska skupina ima poleg izkušenj pri sistemih vodenja kakovosti vsaj enega člana z izkušnjami iz vrednotenja na ustreznem področju pomorske opreme in zadevne tehnologije pomorske opreme ter poznavanjem veljavnih zahtev mednarodnih instrumentov. Revizija vključuje ocenjevalni obisk prostorov proizvajalca. Revizijska skupina pregleda tehnično dokumentacijo iz pete alinee točke 3.1, da preveri, ali je proizvajalec sposoben opredeliti ustrezne zahteve mednarodnih instrumentov in izvesti potrebne preglede za zagotovitev skladnosti izdelka z navedenimi zahtevami. Odločitev se sporoči proizvajalcu. Obvestilo vsebuje ugotovitve revizije in utemeljeno odločitev o oceni. 3.4. Proizvajalec se zaveže, da bo izpolnjeval obveznosti, ki izhajajo iz sistema kakovosti, kot je bil odobren, ter vzdrževal njegovo ustreznost in učinkovitost. 3.5. Proizvajalec priglašeni organ, ki je odobril sistem kakovosti, obvesti o vsaki nameravani spremembi sistema kakovosti. Priglašeni organ ovrednoti vse predlagane spremembe in se odloči, ali bo spremenjeni sistem kakovosti še naprej izpolnjeval zahteve iz točke 3.2 oziroma ali je potrebna ponovna ocena. O svoji odločitvi obvesti proizvajalca. Uradno obvestilo vsebuje ugotovitve pregleda in utemeljeno odločitev o oceni. 4. Nadzor, za katerega je odgovoren priglašeni organ 4.1. Namen nadzora je zagotoviti, da proizvajalec ustrezno izpolnjuje obveznosti, ki izhajajo iz odobrenega sistema kakovosti. 4.2. Proizvajalec priglašenemu organu za namene ocenjevanja omogoči dostop do prostorov za proizvodnjo, pregledovanje, preskušanje in skladiščenje ter mu zagotovi vse potrebne informacije, zlasti: – dokumentacijo o sistemu kakovosti; – zapise o kakovosti, kot so poročila o pregledu in podatki o preskusih, podatki o umerjanju opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd. 4.3. Priglašeni organ izvaja redne revizije, da ugotovi, ali proizvajalec vzdržuje in uporablja sistem kakovosti, ter proizvajalcu predloži poročilo o reviziji. 4.4. Poleg tega lahko priglašeni organ nepričakovano obišče proizvajalca. Med takšnimi obiski lahko priglašeni organ po potrebi izvede ali naroči izvesti preskuse izdelkov, da preveri pravilno delovanje sistema kakovosti. Priglašeni organ proizvajalcu predloži poročilo o obisku in, če so bili preskusi izvedeni, tudi poročilo o preskusih. 5. Oznaka skladnosti in izjava o skladnosti 5.1. Proizvajalec namesti oznako krmila iz člena 9 in na odgovornost priglašenega organa iz točke 3.1 identifikacijsko številko tega organa na vsak izdelek, ki je v skladu s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ki izpolnjuje veljavne zahteve mednarodnih instrumentov. 5.2. Proizvajalec za vsak vzorčni izdelek sestavi pisno izjavo o skladnosti in jo hrani za nacionalne organe 10 let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. Izjava o skladnosti opredeljuje vzorčno pomorsko opremo, za katero je bila sestavljena. Na zahtevo se pristojnim organom predloži izvod izjave o skladnosti. 6. Proizvajalec še vsaj deset let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek, za nacionalne organe hrani: – dokumentacijo iz točke 3.1; – spremembe iz točke 3.5, kot so bile odobrene; – odločitve in poročila priglašenega organa iz točk 3.5, 4.3 in 4.4. 7. Vsak priglašeni organ svoje priglasitvene organe obvesti o izdanih ali umaknjenih odobritvah sistema kakovosti in redno ali na zahtevo svojim priglasitvenim organom predloži seznam zavrnjenih, začasno preklicanih ali drugače omejenih odobritev sistema kakovosti. Vsak priglašeni organ druge priglašene organe obvesti o odobritvah sistema kakovosti, ki jih je zavrnil, začasno preklical, umaknil ali drugače omejil, ter jih na zahtevo obvesti o odobritvah sistema kakovosti, ki jih je izdal. 8. Pooblaščeni zastopnik Obveznosti proizvajalca iz točk 3.1, 3.5, 5 in 6 lahko v njegovem imenu in na njegovo odgovornost izpolni pooblaščeni zastopnik, če so navedene v pooblastilu. III. Modul E: Skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti izdelka 1. Skladnost s tipom na podlagi zagotavljanja kakovosti izdelka je del postopka za ugotavljanje skladnosti, v okviru katerega proizvajalec izpolni obveznosti iz točk 2 in 5 ter zagotovi in na lastno odgovornost izjavi, da je zadevna pomorska oprema v skladu s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in da izpolnjujejo zahteve mednarodnih instrumentov, ki veljajo zanje. 2. Proizvodnja Proizvajalec upravlja odobren sistem kakovosti za pregled končnega izdelka in preskušanje zadevnih izdelkov iz točke 3 ter je nadzorovan v skladu s točko 4. 3. Sistem kakovosti 3.1. Proizvajalec predloži zahtevek za oceno svojega sistema kakovosti za zadevno pomorsko opremo priglašenemu organu, ki ga izbere sam. Zahtevek vključuje: – overjen izvod patentnega potrdila, dovoljenja ali dokumenta, s katerim vlagatelj dokaže, da ima pravico do izdelave, uporabe, prodaje ali ponudbe pomorske opreme v prodajo ali uporabe njene blagovne znamke, ki ga priglašeni organ ne glede na točko 16 Priloge III hrani za pristojna sodišča, – ime in naslov proizvajalca ter, če je zahtevek vložil pooblaščeni zastopnik, tudi njegovo ime in naslov, – pisno izjavo, da enak zahtevek ni bil predložen nobenemu drugemu priglašenemu organu, – vse ustrezne informacije o predvideni kategoriji pomorske opreme, – dokumentacijo o sistemu kakovosti in – tehnično dokumentacijo o odobrenem tipu in izvod potrdila o ES-pregledu tipa. 3.2. Sistem kakovosti zagotovi skladnost izdelkov s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ustreznimi zahtevami mednarodnih instrumentov. Vsi elementi, zahteve in določbe, ki jih je sprejel proizvajalec, se sistematično in metodično dokumentirajo v obliki pisnih ukrepov, postopkov in navodil. Dokumentacija o sistemu kakovosti omogoča dosledno razlago programov, načrtov, priročnikov in zapisov o kakovosti. Vsebuje zlasti ustrezen opis: – ciljev kakovosti in organizacijske strukture, odgovornosti in pooblastil vodstva glede kakovosti izdelkov, – pregledov in preskusov, ki bodo izvedeni po koncu proizvodnje, – zapisov o kakovosti, kot so poročila o pregledu in podatki o preskusih, podatki o umerjanju opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd., – načinov spremljanja učinkovitega delovanja sistema kakovosti. 3.3. Priglašeni organ oceni sistem kakovosti, da ugotovi, ali izpolnjuje zahteve iz točke 3.2. Revizijska skupina ima poleg izkušenj pri sistemih vodenja kakovosti vsaj enega člana z izkušnjami iz vrednotenja na ustreznem področju pomorske opreme in zadevne tehnologije pomorske opreme ter poznavanjem veljavnih zahtev mednarodnih instrumentov. Revizija vključuje ocenjevalni obisk prostorov proizvajalca. Revizijska skupina pregleda tehnično dokumentacijo iz pete alinee točke 3.1, da preveri, ali je proizvajalec sposoben opredeliti ustrezne zahteve mednarodnih instrumentov in izvesti potrebne preglede za zagotovitev skladnosti izdelka z navedenimi zahtevami. Odločitev se sporoči proizvajalcu. Obvestilo vsebuje ugotovitve revizije in utemeljeno odločitev o oceni. 3.4. Proizvajalec se zaveže, da bo izpolnjeval obveznosti, ki izhajajo iz sistema kakovosti, kot je bil odobren, ter vzdrževal njegovo ustreznost in učinkovitost. 3.5. Proizvajalec priglašeni organ, ki je odobril sistem kakovosti, obvesti o vsaki nameravani spremembi sistema kakovosti. Priglašeni organ ovrednoti vse predlagane spremembe in se odloči, ali bo spremenjeni sistem kakovosti še naprej izpolnjeval zahteve iz točke 3.2 oziroma ali je potrebna ponovna ocena. O svoji odločitvi obvesti proizvajalca. Uradno obvestilo vsebuje ugotovitve pregleda in utemeljeno odločitev o oceni. 4. Nadzor, za katerega je odgovoren priglašeni organ 4.1. Namen nadzora je zagotoviti, da proizvajalec ustrezno izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz odobrenega sistema kakovosti. 4.2. Proizvajalec priglašenemu organu za namene ocenjevanja omogoči dostop do prostorov za proizvodnjo, pregledovanje, preskušanje in skladiščenje ter mu zagotovi vse potrebne informacije, zlasti: – dokumentacijo o sistemu kakovosti, – zapise o kakovosti, kot so poročila o pregledu in podatki o preskusih, podatki o umerjanju opreme, poročila o strokovni usposobljenosti osebja itd. 4.3. Priglašeni organ izvaja redne revizije, da ugotovi, ali proizvajalec vzdržuje in uporablja sistem kakovosti, ter proizvajalcu predloži poročilo o reviziji. 4.4. Poleg tega lahko priglašeni organ nepričakovano obišče proizvajalca. Med takšnimi obiski lahko priglašeni organ po potrebi izvede ali naroči izvesti preskuse izdelkov, da preveri pravilno delovanje sistema kakovosti. Priglašeni organ proizvajalcu predloži poročilo o obisku in, če so bili preskusi izvedeni, tudi poročilo o preskusih. 5. Oznaka skladnosti in izjava o skladnosti 5.1. Proizvajalec namesti zahtevano oznako skladnosti iz člena 9 in na odgovornost priglašenega organa iz točke 3.1 identifikacijsko številko tega organa na vsak izdelek, ki je v skladu s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ki izpolnjuje veljavne zahteve mednarodnih instrumentov. 5.2. Proizvajalec za vsak vzorčni izdelek pisno sestavi izjavo o skladnosti in jo hrani za nacionalne organe 10 let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. Izjava o skladnosti opredeljuje vzorčno pomorsko opremo, za katero je bila sestavljena. Na zahtevo se pristojnim organom predloži izvod izjave o skladnosti. 6. Proizvajalec še vsaj deset let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek, za nacionalne organe hrani: – dokumentacijo iz točke 3.1, – spremembo iz točke 3.5, kot je bila odobrena, – odločitve in poročila priglašenega organa iz točk 3.5, 4.3 in 4.4. 7. Vsak priglašeni organ obvesti svoje priglasitvene organe o izdanih ali umaknjenih odobritvah sistema kakovosti in redno ali na zahtevo svojim priglasitvenim organom predloži seznam zavrnjenih, začasno preklicanih ali drugače omejenih odobritev sistema kakovosti. Vsak priglašeni organ druge priglašene organe obvesti o odobritvah sistema kakovosti, ki jih je zavrnil, začasno preklical ali umaknil ter jih na zahtevo obvesti o odobritvah sistema kakovosti, ki jih je izdal. 8. Pooblaščeni zastopnik Obveznosti proizvajalca iz točk 3.1, 3.5, 5 in 6 lahko v njegovem imenu in na njegovo odgovornost izpolni pooblaščeni zastopnik, če so navedene v pooblastilu. IV. Modul F: Skladnost s tipom na podlagi preverjanja izdelka 1. Skladnost s tipom na podlagi preverjanja izdelka je del postopka za ugotavljanje skladnosti, v okviru katerega proizvajalec izpolni obveznosti iz točk 2, 5.1. in 6 ter zagotovi in na lastno odgovornost izjavi, da so izdelki, za katere veljajo določbe iz točke 3, v skladu s tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in da izpolnjujejo zahteve mednarodnih instrumentov, ki se uporabljajo zanje. 2. Proizvodnja Proizvajalec sprejme vse potrebne ukrepe, da se na podlagi proizvodnega procesa in njegovega spremljanja zagotovi skladnost proizvedenih izdelkov z odobrenim tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in zahtevami mednarodnih instrumentov, ki se uporabljajo zanje. 3. Preverjanje Priglašeni organ, ki ga je izbral proizvajalec, izvede ustrezne preglede in preskuse, da preveri skladnost izdelkov z odobrenim tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ustreznimi zahtevami mednarodnih instrumentov. Proizvajalec predloži priglašenemu organu overjen izvod patentnega potrdila, dovoljenja ali dokumenta, s katerim vlagatelj dokaže, da ima pravico do izdelave, uporabe, prodaje ali ponudbe pomorske opreme v prodajo ali uporabe njene blagovne znamke, ki ga priglašeni organ ne glede na točko 16 Priloge III hrani za pristojna sodišča. Pregledi in preskusi za pregled skladnosti izdelkov z ustreznimi zahtevami se po presoji proizvajalca izvedejo s pregledom in preskušanjem vsakega izdelka, kot je določeno v točki 4, ali s pregledom in preskušanjem izdelkov na podlagi statističnih podatkov, kot je določeno v točki 5. 4. Preverjanje skladnosti s pregledom in preskusom vsakega izdelka 4.1 Vsi izdelki se pregledajo in preskusijo posamezno v skladu s to direktivo, da se preveri skladnost izdelkov z odobrenim tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ustreznimi zahtevami mednarodnih instrumentov. 4.2. Priglašeni organ izda potrdilo o skladnosti ob upoštevanju izvedenih pregledov in preskusov ter namesti svojo identifikacijsko številko na vsak odobreni izdelek ali jo da namestiti na svojo odgovornost. Proizvajalec za nacionalne organe hrani spričevala o skladnosti za pregled deset let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. 5. Statistično preverjanje skladnosti 5.1. Proizvajalec sprejme vse potrebne ukrepe, da se na podlagi proizvodnega procesa in njegovega spremljanja zagotovi homogenost vsake proizvedene serije, ter predloži svoje izdelke za preverjanje v obliki homogenih serij. 5.2. Iz vsake serije se vzame naključni vzorec. Vsi izdelki v vzorcih so pregledani in preskušeni posamezno v skladu s to direktivo, da se zagotovi njihova skladnost z veljavnimi zahtevami mednarodnih instrumentov in določi, ali je serija sprejeta ali zavrnjena. 5.3. Če je serija sprejeta, se odobrijo vsi izdelki iz serije, razen izdelkov iz vzorca, za katere je bilo ugotovljeno, da ne izpolnjujejo zahtev preskusa. Priglašeni organ izda potrdilo o skladnosti ob upoštevanju izvedenih pregledov in preskusov ter namesti svojo identifikacijsko številko na vsak odobreni izdelek ali jo da namestiti na svojo odgovornost. Proizvajalec za nacionalne organe hrani spričevala o skladnosti za pregled deset let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. 5.4. Če je serija zavrnjena, priglašeni organ sprejme ustrezne ukrepe, da prepreči dajanje te serije na trg. Če so zavrnitve serij pogoste, lahko priglašeni organ opusti statistično preverjanje in sprejme ustrezne ukrepe. 6. Oznaka skladnosti in izjava o skladnosti 6.1. Proizvajalec zahtevano oznako skladnosti iz člena 9 in na odgovornost priglašenega organa iz točke 3 identifikacijsko številko tega organa namesti na vsak izdelek, ki je v skladu z odobrenim tipom, opisanim v potrdilu o ES-pregledu tipa, in ki izpolnjuje veljavne zahteve mednarodnih instrumentov. 6.2. Proizvajalec za vsak vzorčni izdelek sestavi pisno izjavo o skladnosti in jo hrani za nacionalne organe deset let po tem, ko je bil proizveden zadnji izdelek. Izjava o skladnosti opredeljuje vzorčno pomorsko opremo, za katero je bila sestavljena. Na zahtevo se pristojnim organom predloži izvod izjave o skladnosti. 7. Proizvajalec lahko med proizvodnim procesom na podlagi dovoljenja priglašenega organa in na njegovo odgovornost namesti identifikacijsko številko tega organa na izdelke. 8. Pooblaščeni zastopnik Pooblaščeni zastopnik lahko v imenu proizvajalca in v okviru njegove odgovornosti izpolni njegove obveznosti, če so nav