o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa na devetintridesetem sestanku stalnega odbora Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov, v zvezi s spremembama dodatkov II in III k navedeni Konvenciji

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki naj se v imenu Unije sprejme na devetintridesetem letnem sestanku stalnega odbora Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov, ki bo potekal v Strasbourgu v Franciji od 3. do 6. decembra 2019, v zvezi s predvidenim sprejetjem sklepa stalnega odbora o dveh spremembah Dodatka II in Dodatka III h Konvenciji.

2.Ozadje predloga

2.1.Konvencija o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov

Namen Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) je ohranitev evropskega prosto živečega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov, zlasti tistih, katerih ohranitev zahteva sodelovanje več držav. Gre za medvladno pogodbo, ki je bila sklenjena pod okriljem Sveta Evrope. Konvencija je začela veljati 1. junija 1982.

Evropska unija je pogodbenica te konvencije od 1. septembra 1982. Konvencija ima trenutno 51 pogodbenic, vključno z vsemi državami članicami EU.

2.2.Stalni odbor

Stalni odbor je organ odločanja Konvencije, ki ima pooblastila, da oceni stanje ohranjenosti vrst in posledično ponovno pregleda njihovo uvrščanje na sezname v dodatkih h Konvenciji. Njegove naloge so navedene v členih 13 do 15 Konvencije. Sestane se najmanj vsaki dve leti in vedno, kadar tako zahteva večina pogodbenic. Postalo je običajno, da se stalni odbor sestane vsako leto.

V skladu s členom 17 Konvencije se sprememba dodatkov sprejme z dvotretjinsko večino pogodbenic.

2.3.Predvideni akt stalnega odbora

Stalni odbor Konvencije naj bi na svojem devetintridesetem letnem sestanku, ki bo potekal v Strasbourgu v Franciji od 3. do 6. decembra 2019, sprejel sklep o spremembah dodatkov II in III h Konvenciji (v nadaljnjem besedilu: predvideni akt).

Namen predvidenega akta je spremeniti dodatka II in III h Konvenciji, kot je določeno v členu 17 Konvencije.

V skladu s členom 17 Konvencije začne predvideni akt veljati za vse pogodbenice tri mesece po tem, ko ga sprejme stalni odbor, razen če ena tretjina pogodbenic izrazi nasprotovanje. Vse spremembe začnejo veljati za tiste pogodbenice, ki niso izrazile nasprotovanja.

3.Stališče, ki se zastopa v imenu Unije

Norveška je predložila predlog za premik belolične gosi (Branta leucopsis) iz Dodatka II (strogo zavarovane živalske vrste) v Dodatek III (zavarovane živalske vrste – ureditev je mogoča). Utemeljitev v podporo temu predlogu je, da se je skupna velikost populacije belolične gosi v obdobju med 80. leti prejšnjega stoletja in letom 2010 povečala za več kot desetkrat (s 112 000 na 1 319 000), med drugim tudi zaradi intenzifikacije kmetijstva in s tem razpoložljivosti velike količine krme. Zato ta vrsta ne potrebuje več strogega varstva na celotnem območju razširjenosti.

Vsebina predvidenega sklepa stalnega odbora zadeva področje izključne zunanje pristojnosti EU v skladu s členom 3(2) PDEU, saj spada na področje, ki ga že večinoma urejajo skupna notranja pravila (tj. direktiva o pticah). Zato je potrebno, da Svet sprejme sklep o določitvi stališč, ki bodo v imenu Unije zastopana na devetintridesetem sestanku stalnega odbora glede predvidenega akta.

Ta predlog ni v skladu s sedanjim stanjem pravnega varstva belolične gosi v skladu z direktivo o pticah, saj v Prilogi II k direktivi (lovne vrste) ni navedena. Vrsta je navedena v Prilogi I k direktivi o pticah (tj. zahteva za določitev posebnih območij varstva).

Na 7. zasedanju pogodbenic Sporazuma o ohranjanju afriško-evrazijskih selitvenih vodnih ptic (AEWA) decembra 2018 je bil sprejet osnutek načrta za upravljanje posameznih vrst za belolično gos kot odziv na zelo hitro povečanje populacije in zlasti težav, ki jih povzroča ta vrsta (kmetijska škoda in tveganja za varnost v zračnem prometu). Načrt zagotavlja okvir za pomoč pri postopku odločanja v državah na območju razširjenosti v zvezi z uporabo odstopanj, vključno z redno oceno kumulativnega učinka odstopanj, spremljanjem stanja populacije in razvojem kmetijske škode ali tveganj za varnost v zračnem prometu. Olajšati bi moral izmenjavo informacij in morebitno usklajevanje ukrepov za odstopanje med državami na območju razširjenosti, da bi se povečala njihova učinkovitost in preprečili nenamerni učinki na selitveno pot.