Komisija tudi poziva države članice, naj se vzdržijo sklepanja dvostranskih sporazumov, dogovorov in razprav z Združenim kraljestvom. Ti bi ogrozili postopek ratifikacije, v večini primerov ne bi bili združljivi s pravom Unije in bi lahko povzročili neenake konkurenčne pogoje med državami članicami. Prav tako bi zapletli prihodnja pogajanja Unije o novem partnerstvu z Združenim kraljestvom. Tako kot pri Sporazumu o izstopu je bistvenega pomena, da se z enotnim pristopom nadaljuje tudi delo v zvezi s pripravljenostjo in nepredvidljivimi razmerami.

Komisija je vzporedno s tem še naprej tesno sodelovala z državami članicami pri usklajevanju načrtovanja na ravni EU in nacionalni ravni. Sveženj ukrepov, ki ga je sprejela Komisija in je opisan v tem sporočilu, upošteva razprave z državami članicami. To ukrepanje dopolnjuje že sprejete ukrepe za pripravljenost, kot so navedeni v drugem sporočilu o pripravljenosti.

Komisija glede na stalno negotovost v zvezi s postopkom ratifikacije s strani Združenega kraljestva in v skladu s sklepi Evropskega sveta (člen 50) z dne 13. decembra prednostno nadaljuje izvajanje svojega načrta ukrepov za nepredvidljive razmere. Danes je sprejela vse zakonodajne predloge in delegirane akte, ki jih je napovedala v navedenem akcijskem načrtu. Preostali osnutki izvedbenih aktov, ki jih je napovedala, bodo pripravljeni najpozneje do 15. februarja 2019, da bo mogoče pravočasno glasovanje v pristojnih odborih.

Evropski svet (člen 50) je 13. decembra 2018 pozval tudi k intenzivnejšim prizadevanjem na vseh ravneh in ob upoštevanju vseh možnih izidov, da bomo pripravljeni na posledice izstopa Združenega kraljestva. V tem sporočilu so pojasnjeni ukrepi, ki jih je 19. decembra 2018 sprejela Komisija v odgovor na ta poziv, skupaj z drugimi pomembnimi ukrepi pri izvajanju načrta ukrepov za nepredvidljive razmere.

Komisija je 5. decembra 2018 sprejela predloga sklepov Sveta o podpisu in sklenitvi Sporazuma o izstopu, da bi omogočila sklenitev in ratifikacijo na strani EU v prihodnjih tednih. Evropski svet (člen 50) je 13. decembra 2018 potrdil, da je potrdil Sporazum o izstopu in svoj namen, da se nadaljuje z njegovo ratifikacijo. Združeno kraljestvo bo moralo Sporazum o izstopu ratificirati v skladu s svojimi ustavnimi pravili. Ratifikacija Sporazuma o izstopu s strani obeh pogodbenic je še naprej cilj in prednostna naloga Komisije.

Komisija je 13. novembra 2018 v svojem drugem sporočilu o pripravljenosti na brexit sprejela načrt ukrepov za nepredvidljive razmere. Ukrepi za nepredvidljive razmere, napovedani v akcijskem načrtu, so enostranski ukrepi za omejitev škode in lahko ublažijo le najhujše posledice izstopa brez dogovora. Pogajalci Komisije in Združenega kraljestva so se 14. novembra 2018 dogovorili o pogojih Sporazuma o izstopu. Komisija je 22. novembra 2018 odobrila dokončan Sporazum o izstopu. Evropski svet (člen 50 ) je 25. novembra 2018 potrdil Sporazum o izstopu ter Komisijo, Evropski parlament in Svet pozval, naj z ustreznimi ukrepi zagotovijo, da bo lahko Sporazum začel veljati 30. marca 2019, da se zagotovi urejen izstop.

Združeno kraljestvo se je odločilo izstopiti iz Evropske unije, pri čemer se je sklicevalo na postopek iz člena 50 Pogodbe o Evropski uniji. Razen če se odločitev prekliče ali če se obdobje soglasno podaljša, bo to začelo veljati že čez dobrih 100 dni. Komisija to odločitev obžaluje, vendar jo spoštuje. Kot je poudarjeno v prvem sporočilu Komisije o pripravljenosti na brexit z dne 19. julija 2018, bo odločitev Združenega kraljestva ne glede na predvideni scenarij povzročila znatne motnje. Zato Komisija stalno poziva evropske državljane, podjetja in države članice, naj se pripravijo na vse možne scenarije, ocenijo zadevna tveganja in načrtujejo svoj odziv, da se ta tveganja ublažijo.

·Evropska unija bi jih morala sprejeti enostransko zaradi svojih interesov in morali bi biti takšni, da jih lahko kadarkoli prekliče;

·spoštovati bi morali delitev pristojnosti, določeno v Pogodbah;

·nacionalni ukrepi za nepredvidljive razmere bi morali biti združljivi s pravom EU;

·ne bi smeli odpravljati zamud, ki bi jih bilo mogoče preprečiti z ukrepi za pripravljenost in pravočasnimi ukrepi zadevnih deležnikov.

Na podlagi člena 355(3) PDEU in v obsegu, ki ga določa Akt o pristopu Združenega kraljestva k Evropskim skupnostim iz leta 1972, se pravo Unije uporablja za Gibraltar kot evropsko ozemlje, za katerega zunanje odnose je odgovorna država članica. Člen 355(3) PDEU se za Gibraltar ne bo več uporabljal, ko Združeno kraljestvo ne bo več država članica. Zato se ukrepi za nepredvidljive razmere za Gibraltar ne bodo uporabljali.

4.Državljani

Če Sporazum o izstopu ne bo ratificiran, državljani EU, ki prebivajo v Združenem kraljestvu, ne bodo več zaščiteni s pravili EU o prostem gibanju. Za državljane Združenega kraljestva v Evropski uniji bodo od datuma izstopa veljala splošna pravila, ki veljajo za državljane tretjih držav v EU. To bi vplivalo na njihovo pravico do prebivanja in dela tam, kjer trenutno živijo, ter na njihovo pravico do socialne varnosti.

Komisija je dosledno pojasnjevala, da je zaščita državljanov EU v Združenem kraljestvu in državljanov Združenega kraljestva v Evropski uniji prednostna naloga. Države članice poziva, naj sprejmejo velikodušen pristop glede državljanov Združenega kraljestva, ki že prebivajo na njihovem ozemlju. Komisija je v svojem sporočilu z dne 13. novembra pozdravila zagotovila predsednice vlade Therese May, da bodo pravice državljanov EU v Združenem kraljestvu tudi v primeru scenarija brez dogovora podobno zaščitene. Komisija pričakuje, da bodo ta zagotovila kmalu formalizirana, tako da se bodo lahko državljani nanje zanesli.

Pravica do prebivanja

Za državljane Združenega kraljestva, ki prebivajo v Evropski uniji, se bodo, kar zadeva njihovo pravico do vstopa, prebivanja in dela v državah članicah EU, uporabljala pravila EU in nacionalna pravila, ki se uporabljajo za državljane tretjih držav. Komisija je za kratkoročno bivanje (do 90 dni v obdobju 180 dni) sprejela predlog uredbe, ki državljane Združenega kraljestva izvzema iz vizumske obveznosti, če so vsi državljani Unije izvzeti iz vizumske obveznosti Združenega kraljestva. Državljani tretjih držav, ki želijo prebivati v državi članici EU več kot 90 dni zaradi katerega koli namena, morajo pridobiti dovoljenje za prebivanje ali vizum za dolgoročno prebivanje, ki ga izdajo nacionalni organi, pristojni za migracije. Državljani tretjih držav, ki so pet let zakoniti rezidenti v eni državi članici, morajo v skladu s pravili Unije pod določenimi pogoji v tej državi članici dobiti status rezidenta za daljši čas. Komisija je v svojem drugem sporočilu o pripravljenosti na brexit pojasnila, da meni, da je treba za te namene upoštevati obdobja zakonitega prebivanja državljanov Združenega kraljestva v državi članici.

Komisija glede na to države članice poziva, naj:

üv skladu s pravom Unije sprejmejo ukrepe, da se bodo vsi državljani Združenega kraljestva, ki 29. marca 2019 zakonito prebivajo v državi članici, še naprej šteli za zakonite rezidente te države članice brez prekinitve;

übodo pripravljene izdajati zadevnim državljanom Združenega kraljestva dovoljenja za prebivanje kot dokazilo o zakonitem bivanju in pravici do dela. Države članice, zlasti tiste, ki gostijo največ državljanov Združenega kraljestva, so pozvane, naj v skladu s pravom Unije sprejmejo pragmatičen pristop in izdajo začasne dokumente za prebivanje, dokler ne bo mogoče izdati dokončnih dovoljenj za prebivanje. Za upoštevanje posebnih razmer v vsaki državi članici se lahko uporabi več tehničnih možnosti, kot so nacionalni zakonodajni ukrepi, izdaja začasnih dokumentov ali priznavanje predhodno obstoječih dokumentov, ter

üsprejmejo vse potrebne zakonodajne in upravne ukrepe za izdajanje začasnih dokumentov za prebivanje do datuma izstopa ter do konca leta 2019 obdelajo vloge za izdajo dokončnega dovoljenja za prebivanje na podlagi enotne oblike.

Komisija bo o nadaljnjih praktičnih vidikih razpravljala z državami članicami (EU-27) 20. decembra 2018, da bi zagotovila usklajen pristop.

Za državljane EU, ki prebivajo v Združenem kraljestvu, bo poleg prizadevanj diplomatskih predstavništev držav članic v Združenem kraljestvu tudi predstavništvo Komisije v Združenem kraljestvu še naprej pozorno spremljalo stališče Združenega kraljestva glede stalnega prebivanja državljanov Unije v Združenem kraljestvu. V zvezi s tem bo zainteresiranim državljanom zagotavljalo informacije in strokovno znanje.

Koordinacija sistemov socialne varnosti

Pravo Unije določa skupna pravila o koordinaciji sistemov socialne varnosti za zaščito pravic socialne varnosti državljanov EU, ki so uveljavili svojo temeljno pravico do selitve v drugo državo članico. Pravila Unije o koordinaciji sistemov socialne varnosti zajemajo pravice, ki izhajajo iz nacionalnega prava, povezanega z boleznijo, materinstvom in očetovstvom, pokojninami, invalidnostjo, brezposelnostjo, družinskimi prejemki, nesrečami pri delu in poklicnimi boleznimi. Načela, na katerih temeljijo pravila o koordinaciji sistemov socialne varnosti, zagotavljajo, da so državljani zajeti le v zakonodaji ene države članice (enotnost) ter da imajo enake pravice in obveznosti kot državljani države članice, v kateri so zajeti (enaka obravnava). Načela zagotavljajo tudi, da se prejšnja obdobja zavarovanja, dela ali prebivanja v drugih državah članicah upoštevajo, ko organi določijo upravičenost osebe do ugodnosti (združevanje) in da lahko državljani praviloma prejmejo denarne ugodnosti, do katerih so upravičeni, tudi če živijo v drugi državi članici (možnost izvoza).

Če Sporazum o izstopu ne bo ratificiran, se pravila Unije o koordinaciji sistemov socialne varnosti za Združeno kraljestvo ne bodo več uporabljala. To je za državljane EU, ki trenutno delajo ali prebivajo v Združenem kraljestvu ali so tam delali ali prebivali v preteklosti, zaskrbljujoče z vidika njihovih pravic do socialne varnosti. Enako velja za državljane Združenega kraljestva, ki trenutno delajo/prebivajo v drugi državi članici.

Komisija države članice poziva, naj sprejmejo vse možne ukrepe, da bi se odzvale na to zaskrbljenost ter zagotovile pravno varnost in zaščito pravic do socialne varnosti, ki so jih pridobili državljani, ki so uveljavili svojo pravico do prostega gibanja pred 30. marcem 2019.