SL Uradni list Evropske unije C 233/9

Objava zahteve po registraciji na podlagi člena 6(2) Uredbe (EGS) št. 2081/92 o zaščiti označb porekla in geografskih označb

(2005/C 233/06)

Ta objava podeljuje pravico do ugovora na podlagi členov 7 in 12d navedene uredbe. Vsak ugovor tej zahtevi mora biti poslan s posredovanjem pristojnega organa države članice, države članice STO ali tretje države, priznano v skladu s členom 12(3) v roku šestih mesecev od te objave. Spremljajoče utemeljitve za objavo so navedene spodaj in zlasti po točki 4.6 jih je treba šteti za upravičene na podlagi Uredbe (EGS) št. 2081/92.

POVZETEK

UREDBA SVETA (EGS) št. 2081/92

„HUILE D'OLIVE DE CORSE“ OZ. „HUILE D'OLIVE DE CORSE — OLIU DI CORSICA“

ŠT. ES: FR/00428/11.11.2004

ZOP (X) ZGO ( )

Ta povzetek je informativne narave. Vsi zainteresirani in zlasti proizvajalci zadevnih ZOP ali ZGO se lahko s celotno specifikacijo seznanijo na nacionalni ravni ali pri pristojnih službah Evropske komisije (1).

1. Pristojna služba države članice:

Naziv: Institut National des Appellations d'Origine Naslov: 138, Champs-Elysées — F-75008 Paris Od 1. januarja 2005: 51, rue d'Anjou — F-75008 Paris Telefon: (33–1) 53 89 80 00 Telefaks: (33–1) 42 25 57 97

2. Vlagatelj:

2.1. Naziv: Syndicat AOC Oliu di Corsica — Huile d'olive de Corse.

2.2 Naslov:

Cutaghjolu, F-20240 Ghisonaccia Telefon: (33–4) 95 56 64 97 E-naslov: oliudicorsica@free.fr

2.3 Sestava: pridelovalec ali proizvajalec/predelovalec (X) drugo ( )

3. Vrsta proizvoda

Razred 1.5.: Maščobe — Oljčno olje

4. Specifikacija:

(povzetek pogojev iz člena 4(2))

4.1 Ime: „Huile d'olive De Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“

4.2 Opis: „Huile d'olive De Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“ je oljčno olje, ki ima blag okus in praktično ni pikantno ali grenko. Njegov vonj je nežen in spominja na suho sadje, pecivo in makijo.

Barva olja je slamnato do svetlo rumena z možnim zelenkastim odtenkom.

4.3 Geografsko območje: Geografsko območje se razteza po ozemlju naslednjih 297 občin:

Departma Corse du sud: Afa, Ajaccio, Alata, Albitreccia, Altalene, Ambiegna, Appietto, Arbellara, Arbori, Argiusta-Moriccio, Arro, Azilone-Ampaza, Azzana, Balogna, Bastelicaccia, Belvedere-Campomoro, Bilia, Bonifacio, Calcatoggio, Campo, Cannelle, Carbini, Cartuccia, Cardo-Torgia, Cargese, Cardiaca, Casaglione, Casalabriva, Cauro, Coggia, Cognocoli-Monticchi, Conca, Corrano, Coti-Chiavari, Cuttoli-Corticchiato, Eccica-Suarella, Figari, Foce, Forciolo, Fozzano, Frasseto, Giuncheto, Granate, Grossa, Grosseto-Prugna, Guarguale, Lecci, Letia, Levie, Lo pigna, Loreto-Di-Tallano, Marignana, Mela, Moca-Croce, Monacia-D'aullene, Murzo, Ocana, Olivese, Olmeto, Olmiccia, Osani, Ota, Partinello, Peri, Petreto-Bicchisano, Piana, Pianottoli-Caldarello, Pietrosella, Pila-Canale, Porto-Vecchio, Propriano, Rosazia, Salice, Sari-Solenzara, Sari-D'orcino, Sarrola-Carcopino, Sartene, Serra-Di-Ferro, Serra-Di-Scopamene, Serriera, Sollacaro, Sorbollano, Sotta, Sant'andrea-D'orcino, San-Gavino-Di-Carbini, Sainte-Lucie-De-Tallano, Santa-Maria-Figaniella, Santa-Maria-Siche, Tavaco, Ucciani, Urbalacone, Valle-Di-Mezzana, Vero, Vico, Viggianello, Villanova, Ze rubia, Zevaco, Zigliara, Zonza, Zoza.

Departma Haute Corse: Aghione, Aland, Aleria, Algajola, Altiani, Ampriani, Antisanti, Aregno, Avapessa, Barbaglio, Barrettali, Bastia, Belgodere, Bicorno, Biguglia, Bisinchi, Borgo, Brando, Cagnano, Calenzana, Calvi, Campi, Campile, Campitello, Canale-Di-Verde, Canari, Canavaggia, Casabianca, Casata, Casevecchie, Castellare-di-Casinca, Castellare-di-Mercurio, Castello-di-Rostino, Castifao, Castiglione, Castineta, Castirla, Cateri, Centuri, Cervione, Chiara, Chisa, Corsara, Costa, Croce, Crocicchia, Erbaiolo, Ersa, Farinose, Favalello, Felicito, Ficaja, Focicchia, Furiani, Galeria, Gavignano, Ghisonaccia, Giocatolo, Giuncaggio, Ile-Rousse, Isolaccio-Di-Fiumorbo, Lama, Lavatoggio, Lento, Linguizzetta, Loreto-Di-Casinca, Lucciana, Lugo-Di-Nazza, Lumio, Luri, Manso, Matra, Meria, Moita, Moltifao, Monacia-D'orezza, Moncale, Monte, Montegrosso, Ponticello, Morosaglia, Morsiglia, Murato, Muro, Nessa, Nocario, Noceta, Nonza, Novella, Occhiatina, Ogliastro, Olcani, Oletta, Olmeta-Di-Capocorso, Olmeta-Di-Tuda, Olmo, Omessa, Ortiporio, Palanca, Pancheraccia, Parata, Patrimonio, Penta-Acquatella, Penta-Di-Casinca, Pero-Casevecchie, Piano, Piazzole, Piedicorte-Di-Gaggio, Piedicroce, Piedigriggio, Pietralba, Pietracorbara, Pietra-Di-Verde, Pietraserena, Pietroso, Pieve, Pigna, Pino, Poggio-Di-Nazza, Poggio-Di-Venaco, Poggio-D'oletta, Poggio-Marinaccio, Poggio-Mezzana, Polveroso, Popolasca, Porri, Porta, Prato-Di-Giovellina, Prunelli-Di-Casacconi, Prunelli-Di-Fiumorbo, Pruno, Quercitello, Rapaggio, Rapale, Riventosa, Rogliano, Rospigliani, Rutali, Scata, Scolca, Sermano, Serra-Di-Fiumorbo, Silvareccio, Sisco, Solaro, Sorbo-Ocagnano, Sorio, Soneria, Speloncato, Stazzona, Sant'andrea-Di-Bozio, Sant'andrea-Di-Cotone, Sant'antonino, San-Damiano, Saint-Florent, San-Gavino-D'ampugnani, San-Gavino-Di-Fiumorbo, San-Gavino-Di-Tenda, San-Giovanni-Di-Moriani, San-Giuliano, San-Martino-Di-Lota, Santa-Lucia-Di-Mercurio, Santa-Lucia-Di-Moriani, Santa-Maria-Di-Lota, Santa-Maria-Poggio, San-Nicolao, Santo-Pietro-Di-Tenda, Santo-Pietro-Di-Venaco, Santa-Reparata-Di-Balagna, Santa-Reparata-Di-Moriani, Taglio-Isolaccio, Talasani, Tallone, Tomino, Tox, Tralonca, Urtaca, Vallecalle, Valle-Di-Campoloro, Valle-Di-Rostino, Valle-D'orezza, Velone-Orneto, Ventiseri, Venzolasca, Verdese, Vescovato, Mezzani, Vignale, Ville-Di-Paraso, Ville-Di-Pietrabugno, Volpajola, Zalana, Zilia, Zuani.

Delno vključene občine: Corte, Venaco.

To območje sestavljajo številna omejena območja proizvodnje zaradi zelo razgibanega površja otoka z redkimi ravninami in delom ozemlja z nadmorsko višino nad 1000 m s slabimi prometnimi povezavami.

Zaradi geološke sestave, predvsem skrilavca in granita ter manjših zaplat apnenca se je oblikovala pokrajina s strmimi pobočji.

Tla, na katerih se gojijo oljke, so nastala z razpadanjem glavnih dveh vrst kamnin. Skupna značilnost tako nastalih vrst tal je tanka plast prsti, kar pomeni razmeroma revna in suha tla.

Podnebje Korzike je sredozemsko, s približno 5-mesečnim poletnim sušnim obdobjem in ugodnimi temperaturami za gojenje oljk (mile zime, vroča poletja, praktično brez zmrzali na območjih gojenja oljk), veliko sonca, vpliv morja pa zagotavlja pomembno vlago.

4.4 Dokazilo o poreklu: Oljčna olja se ne morejo tržiti z registrirano označbo porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“ brez pridobljenega potrdila o ustreznosti, ki ga izda Institut national des appellations d'origine (Nacionalni inštitut za označbe porekla) po pogojih, opredeljenih z nacionalnimi predpisi v zvezi z odobritvijo proizvodov oljke, ki so upravičeni do registrirane označbe porekla.

Vsi postopki v zvezi s proizvodnjo surovin in oljčnega olja morajo potekati znotraj določenega geografskega območja.

V zvezi s proizvodnjo surovin postopek določa:

parcelsko identifikacijo, kar pomeni izdelavo seznama parcel, primernih za proizvodnjo olja z označbo porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“, ki izpolnjujejo merila v zvezi s krajem oljčnega nasada in pogoje pridelave (sorta, način upravljanja oljčnega nasada),

prijavo pridelka, ki jo vsako leto sestavi pridelovalec oljk, s katero prijavlja pridelovalno površino, pridelano količino oljk ob upoštevanju določenega donosa, namembni kraj oljk (oljarna, kraj predelave).

V zvezi s predelavo postopek določa:

izjavo o proizvodnji, ki jo sestavi proizvajalec, s katero vsako leto prijavlja skupno količino predelanega proizvoda,

zahtevek za potrdilo o ustreznosti, ki omogoča identifikacijo kraja skladiščenja proizvodov ter vseh zabojnikov, ki vsebujejo zahtevane proizvode.

Vse te postopke dopolnjuje analitični in organoleptični pregled, ki zagotavlja kakovost in tipičnost proizvodov.

Poleg tega mora vsak proizvajalec, ki je pridobil potrdilo o ustreznosti, vsako leto sestaviti izjavo o zalogah.

4.5 Metoda pridobivanja: Oljke morajo biti pridelane in predelane na območju pridelave, opredeljenem v točki 4.3.

Sorte

Oljčno olje se pridobiva iz naslednjih sort oljk: Sabine (imenovana tudi Aliva Bianca, Biancaghja), Ghjermana, Capannace, Raspulada, Zinzala, Aliva Néra (imenovana tudi Ghjermanane du Sud), Curtinese.

Vendar pa se v primeru oljčnih nasadov, nasajenih pred datumom objave nacionalnih predpisov o opredelitvi označbe porekla, ki niso v skladu z določbami v zvezi s sortami, za pridelek teh nasadov lahko še naprej uporablja označba porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“, pod pogojem, da zadevni pridelovalci službam Nacionalnega inštituta za označbe porekla predložijo individualni časovni razpored za preusmeritev zadevne pridelave. Ta časovni razpored mora določati, da oljke iz zgoraj navedenih sort predstavljajo najmanj 30 % nasada leta 2010, 40 % leta 2015, 50 % leta 2020 in 70 % leta 2025. Od pridelka leta 2010 dalje se uporaba oljk iz teh nasadov dovoli za proizvodnjo oljčnega olja z označbo porekla pod pogojem, da so te oljke mešane z najmanj eno od zgoraj navedenih sort.

Znotraj vsakega nasada je nasaditev oljk opraševalnih sort dovoljena, kadar so razporejene uravnoteženo in njihovo število ne presega 5 % celotnega števila dreves zadevnega nasada. Uporaba oljk iz teh sort je dovoljena za proizvodnjo oljčnega olja, če njihov delež ne presega 5 % mase oljk za predelavo.

Upravljanje oljčnega nasada:

Vsako drevo mora imeti na voljo najmanj 24 m2 površine, najmanjša razdalja med drevesi pa mora biti vsaj 4 metre.

Obrezovanje drevesa se izvede z odstranitvijo posušenih delov drevesa.

Nasade je treba vsa leta vzdrževati z obdelovanjem ali zatravljanjem in košnjo.

Namakanje v obdobju rasti oljke je dovoljeno do zorenja.

Donos ne sme biti večji od 8 ton oljk na hektar. V primeru izjemnih podnebnih razmer je dovoljen tudi večji ali manjši donos. Vsekakor pa donos ne sme biti večji od 10 ton oljk na hektar.

Oljčna olja se proizvajajo le iz oljk z dreves, starih najmanj pet let.

Obiranje:

Začetek obiranja je določen s prefekturnim odlokom na predlog služb Nacionalnega inštituta za označbe porekla. Vendar lahko službe Nacionalnega inštituta za označbe porekla v primeru izjemnih podnebnih razmer določijo odstopanja.

Olja se proizvajajo iz zrelih oljk. Skupna količina oljk, ki jo vsak pridelovalec dostavi stiskalnici za proizvodnjo olja vsako tržno leto, mora vsebovati največ 20 % zelenih oljk in najmanj 50 % črnih oljk.

Oljke morajo biti obrane neposredno z dreves brez orodja za rezanje ali na tradicionalni način s klatenjem, s pobiranjem odpadlih oljk s tal ali pa so obrane s strojnim orodjem, pri čemer se oljke pod drevesom prestreže z mrežami ali drugimi pripomočki.

Oljke, pobrane s tal, ali tiste, ki so same padle na tla, iz prvega ali zadnjega praznjenja mrež oz. drugih pripomočkov za prestrego se shranijo ločeno od serij oljk, ki so namenjene pridobivanju oljčnega olja z označbo porekla.

Oljke morajo biti skladiščene in prevažane v odprtih zabojih ali paletnih zabojnikih.

Pogoji predelave:

Čas skladiščenja oljk med obiranjem in predelavo ne sme biti daljši od 9 dni, od tega mora preteči največ 2 dni med dostavo v stiskalnico in stiskanjem.

Ekstrakcija lahko poteka le s pomočjo mehanskih postopkov, pri katerih se oljčna masa ne segreje nad 27 °C.

Dovoljeni postopki obdelave so izpiranje, dekantiranje, centrifugiranje in filtriranje.

Razen vode je prepovedana uporaba dodatkov za lažjo ekstrakcijo olj.

Pridobljeno olje je deviško oljčno olje, katerega vsebnost prostih kislin, izraženih kot oleinska kislina, ne sme presegati 1,5 grama na 100 gramov.

4.6 Povezava: Oljke imajo na otoku dolgo tradicijo in predstavljajo osnovo, na kateri se je na otoku razvilo gojenje oljk.

Divja oljka ali oleaster je avtohtona oljka Korzike, gojiti pa so je verjetno začeli stari Grki in Rimljani.

Prisotnost številnih stoletnih oljk v makiji priča o pomembni oljčni preteklosti, katere vrhunec je bil dosežen konec 19. stoletja. Vzrok za to se nahaja v izredno ugodnih talnih in podnebnih razmerah za gojenje oljke.

Podnebje sredozemskega tipa je blago (odsotnost zmrzali) v tradicionalnih območjih gojenja oljke, ki izključujejo gorske predele nad 800 m nadmorske višine. Gojenje oljk na Korziki je prav tako posebno zaradi raznovrstnosti starih in endemičnih sort, namenjenih izključno proizvodnji olja.

Ne glede na posebne značilnosti različnih sort se drevesa gojijo na skupen način, prilagojen talnim in podnebnim razmeram: samodejno padanje oljk v mreže, vezano zlasti na višino drevesa, pozno obiranje oljk, ki je možno zaradi odsotnosti zmrzali, in počasen razvoj surovin.

Za predelavo je značilno stiskanje zrelih oljk, ki da oljčnem olju Korzike posebno blag značaj.

V današnjem času se je kakovost olja ob ohranjanju njegovih posebnosti povečala zaradi izboljšanja načina obiranja in stiskalnic za olje.

Soodvisnost naravnih in človeških, lokalnih in posebnih dejavnikov oljčnemu olju z označbo porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“ podeljuje posebne značilnosti, ki so skupne proizvodnji oljčnega olja na celem otoku.

4.7 Nadzorna struktura:

Naziv: I.N.A.O. Naslov: 138, Champs Elysées F-75008 Paris Od 1. januarja 2005: 51, rue d'Anjou — F-75008 Paris Naziv: D.G.C.C.R.F. Naslov: 59, Bd V. Auriol F-75703 Paris CEDEX 13

4.8 Označevanje: Poleg obveznih navedb, določenih s predpisi o označevanju in pakiranju živil, mora oznaka olj, upravičenih do registrirane označbe porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“, vsebovati naslednje navedbe:

ime označbe porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“,

navedbo: „appellation d'origine contrôlée“. Kadar je na nalepki ločeno od naslova navedeno ime kmetijskega gospodarstva ali znamke, se ime porekla ponovi za besedama: „registrirana označba“.

Ti podatki se nahajajo v istem vidnem polju in na isti nalepki.

Napisani so z vidnimi, čitljivimi, neizbrisljivimi in dovolj velikimi črkami, ki dobro izstopajo iz okvira, na katerem so natisnjene, da se ti podatki jasno ločijo od vseh drugih napisanih podatkov in slik.

4.9 Nacionalne zahteve: Odlok o registrirani označbi porekla „Huile d'olive de Corse“ oz. „Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica“.

(1) Evropska komisija – Generalni direktorat za kmetijstvo – Enota za politiko kakovosti kmetijskih proizvodov – B-1049 Bruselj.