EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 26.10.2022 COM(2022) 542 final/2 2022/0347(COD) This document corrects COM(2022) 542 final.

Concerns all languages versions.

Formatting adjustments which do not affect the substance of the text.

The text shall read as follows: Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo



(prenovitev) {SEC(2022) 542}

{SWD(2022) 345, 542, 545}



OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1.OZADJE PREDLOGA Čist zrak je bistvenega pomena za zdravje ljudi in ohranjanje okolja. V zadnjih treh desetletjih so bile v Evropski uniji (EU) dosežene pomembne izboljšave na področju kakovosti zraka, zahvaljujoč skupnim prizadevanjem EU ter nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov v državah članicah za zmanjšanje škodljivih vplivov onesnaženosti zraka. Vendar je približno 300 000 prezgodnjih smrti na leto (v primerjavi z do 1 milijonom na leto v začetku devetdesetih let prejšnjega stoletja) in precejšnje število nenalezljivih bolezni, kot so astma, težave s srcem in ožiljem ter pljučni rak, še vedno pripisanih onesnaženosti zraka (zlasti zaradi delcev, dušikovega dioksida in ozona);. Onesnaženost zraka je še vedno najpomembnejši okoljski vzrok prezgodnjih smrti v EU. Nesorazmerno vpliva na ranljive skupine, kot so otroci, starejši in tisti s predhodno obstoječimi boleznimi, ter socialno-ekonomsko prikrajšane skupine. Vse več je tudi dokazov, da je onesnaženost zraka lahko povezana s spremembami živčnega sistema, kot je demenca. Poleg tega onesnaženost zraka ogroža okolje z zakisljevanjem, evtrofikacijo in ozonskimi poškodbami, kar povzroča škodo v gozdovih, ekosistemih in na kmetijskih rastlinah. Evtrofikacija zaradi nalaganja dušika presega kritične obremenitve na dveh tretjinah ekosistemskih območij po vsej EU, kar pomembno vpliva na biotsko raznovrstnost. Ta pritisk onesnaževanja lahko še poglobi težave, ki jih povzroča presežek dušika zaradi onesnaževanja vode. Komisija je novembra 2019 objavila preverjanje ustreznosti direktiv o kakovosti zunanjega zraka (direktiv 2004/107/ES in 2008/50/ES). Ugotovila je, da sta bili direktivi delno učinkoviti pri izboljšanju kakovosti zraka in doseganju standardov kakovosti zraka, vendar doslej še niso bili doseženi vsi njuni cilji. Evropska komisija se je decembra 2019 v evropskem zelenem dogovoru zavezala, da bo še izboljšala kakovost zraka in bolje uskladila evropske standarde kakovosti zraka s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije (SZO). Priporočila SZO so bila nazadnje revidirana septembra 2021 in se redno znanstveno pregledujejo, običajno vsakih 10 let. Ta cilj boljšega usklajevanja z najnovejšimi znanstvenimi ugotovitvami je bil potrjen v akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje , ki vključuje vizijo za leto 2050, da se onesnaževanje zraka (ter vode in tal) zmanjša na ravni, ki ne veljajo več za škodljive za zdravje in naravne ekosisteme ter ki se nahajajo znotraj omejitev, do katerih se naš planet še lahko spopada z izzivi, s čimer se ustvari okolje brez strupov. Poleg tega so bili uvedeni cilji za leto 2030, od katerih se dva nanašata na področje zraka: zmanjšati vplive onesnaženosti zraka na zdravje (prezgodnje smrti) za več kot 55 %, delež ekosistemov EU, kjer onesnaženost zraka ogroža biotsko raznovrstnost, pa za 25 %. Strožji standardi kakovosti zraka bi prispevali tudi k ciljem evropskega načrta za boj proti raku. Komisija je v evropskem zelenem dogovoru napovedala tudi, da bo okrepila spremljanje in modeliranje kakovosti zraka ter načrtovanje v zvezi z njo. Zaradi vojaške agresije Rusije proti Ukrajini, ki se je začela februarja 2022, so se voditelji EU strinjali, da je treba nujno pospešiti prehod na proizvodnjo čiste energije, da bi zmanjšali odvisnost EU od plina in drugih fosilnih goriv, uvoženih iz Rusije. 18. maja 2022 je bil sprejet ambiciozen sveženj ukrepov RePowerEU , ki je bil med drugim namenjen pomoči državam članicam pri pospešitvi uvajanja proizvodnje energije iz obnovljivih virov. Če se bo ta sveženj izvajal hitro, kot je določeno v Sporočilu Komisije, bi lahko imel znatne posredne koristi z vidika onesnaženosti zraka. Direktivi o kakovosti zunanjega zraka sta del celovitega okvira politike čistega zraka, ki temelji na treh glavnih stebrih. Prvi je sestavljen iz samih direktiv o kakovosti zunanjega zraka, ki določata standarde kakovosti za ravni koncentracije 12 onesnaževal zunanjega zraka. Drugi vključuje direktivo o zmanjšanju nacionalnih emisij za nekatera onesnaževala zraka (direktiva o nacionalnih obveznostih zmanjšanja emisij), ki določa obveznosti po državah članicah za zmanjšanje emisij ključnih onesnaževal zunanjega zraka in njihovih predhodnih sestavin, ki delujejo v EU, da bi dosegli skupno zmanjšanje čezmejnega onesnaževanja. K temu je treba dodati mednarodna prizadevanja, zlasti v okviru Konvencije o onesnaževanju zraka na velike razdalje prek meja, za zmanjšanje čezmejnih emisij zunaj EU. Tretji steber je sestavljen iz zakonodaje, ki določa emisijske standarde za ključne vire onesnaženosti zraka, kot so vozila za cestni prevoz, domače grelne naprave in industrijske naprave. Na količino onesnaževanja iz takih virov vplivajo tudi druge politike, ki vplivajo na ključne dejavnosti in sektorje na področjih, kot so promet, industrija, energija in podnebje ter kmetijstvo. Številne od teh politik so del nedavnih pobud, sprejetih v okviru evropskega zelenega dogovora , kot so akcijski načrt za ničelno onesnaževanje , evropski podnebni predpisi in sveženj „Pripravljeni na 55“ s pobudami za energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov, strategija za metan , strategija za trajnostno in pametno mobilnost , s tem povezan novi okvir za mobilnost v mestih iz leta 2021, strategija za biotsko raznovrstnost in pobuda „od vil do vilic“ . Poleg tega se pričakuje znatno zmanjšanje emisij onesnaževal iz avtomobilov, kombiniranih vozil, tovornjakov in avtobusov zaradi sprejetja in izvajanja prihodnjega predloga Euro 7 (glej PLAN/2020/6308). Z revizijo direktiv o kakovosti zunanjega zraka bi direktivi združili v eno in si prizadevali: ·evropske standarde kakovosti zraka bolje uskladiti s priporočili SZO, ·nadalje izboljšati zakonodajni okvir (npr. v zvezi s kaznimi in obveščanjem javnosti), ·bolje podpreti lokalne organe pri doseganju čistejšega zraka s krepitvijo spremljanja, modeliranja in načrtovanja kakovosti zraka. Presoja vplivov kaže, da koristi predlagane revizije za družbo daleč presegajo stroške. Glavne pričakovane koristi so povezane z zdravjem (vključno z zmanjšano umrljivostjo in obolevnostjo, zmanjšanimi izdatki za zdravstveno varstvo, zmanjšano odsotnostjo z dela zaradi bolezni in povečano produktivnostjo pri delu) in okoljem (vključno z zmanjšanimi izgubami pridelka zaradi ozona). 1.1.Skladnost z drugimi politikami Unije Ta pobuda je del delovnega programa Komisije za leto 2022 in ključni ukrep v akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje. Tako kot pri vseh pobudah v okviru evropskega zelenega dogovora je njen cilj zagotoviti, da se cilji dosežejo na najučinkovitejši in najmanj obremenjujoč način ter da se upošteva načelo, da se ne škoduje bistveno. Predlog prispeva k izvajanju strategije za ničelno onesnaževanje in ciljev akcijskega načrta za ničelno onesnaževanje z namenom doseganja kakovosti zraka, ki bo omogočala varovanje zdravja in okolja. Številne politike in prednostne naloge evropskega zelenega dogovora so pomembne za uspešno izvajanje predloga in imajo lahko koristi od večjih ambicij v okviru predlagane direktive. Med temi so: ·Podnebni predpisi in sveženj „Pripravljeni na 55“ bodo s svojimi povečanimi podnebnimi ambicijami spodbudili uporabo tehnologij z nizkimi ali ničelnimi emisijami, kar bo prineslo posredne koristi za kakovost zraka (kot so negorljivi obnovljivi viri energije, ukrepi za energijsko učinkovitost, električna mobilnost). Predlogi o večjih ambicijah vključujejo večjo ambicijo sistema EU za trgovanje z emisijami, večjo ambicijo uredbe EU o porazdelitvi prizadevanj in strožje standarde o emisijskih vrednostih CO₂ za avtomobile in kombinirana vozila, ki zahtevajo, da so od leta 2035 vsi na novo registrirani avtomobili in kombinirana vozila brez emisij. Strožji standardi kakovosti zraka iz tega predloga bodo prinesli posredne koristi za podnebne spremembe v obliki zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, zlasti emisij CO2, zaradi izgorevanja fosilnih goriv in zmanjšanja črnega ogljika, kratkoživega onesnaževala, ki škoduje podnebju.

·V načrtu RePowerEU so predlagani ukrepi za hitro zmanjšanje odvisnosti Evrope od ruskih fosilnih goriv, vključno s splošnim zmanjšanjem porabe energije, diverzifikacijo uvoza energije, nadomestitvijo fosilnih goriv in pospešitvijo prehoda na obnovljive vire energije pri proizvodnji električne energije, industriji, stavbah in prometu ter pametnih naložbah. Pospešitev teh ukrepov lahko koristi tudi kakovosti zraka. ·Povečana uporaba negorljivih obnovljivih virov energije bo zmanjšala zanašanje na fosilna goriva in s tem emisije onesnaževal zraka ter izboljšala kakovost zraka. Pobude za spodbujanje obnovljivih virov energije vključujejo predlog iz leta 2021 za revizijo direktive o energiji iz obnovljivih virov (prenovljena direktiva o energiji iz obnovljivih virov), v kateri so predlagani ambicioznejši cilji do leta 2030, in sporočilo Komisije o RePower EU iz leta 2022 s poudarkom na nadaljnjem spodbujanju naložb v obnovljive vire energije, zlasti sončno energijo in vetrno energijo ter toplotne črpalke, ki so vse koristne tudi za kakovost zraka. ·S povečano ambicijo glede energijske učinkovitosti in uvedbo zavezujočega cilja EU glede energijske učinkovitosti s predlogom revidirane direktive o energijski učinkovitosti bodo zmanjšane energijske potrebe na splošno, vključno s fosilnimi gorivi, s čimer bodo zmanjšane emisije onesnaževal zraka ter izboljšana kakovost zraka. ·Ukrepi v okviru strategije za trajnostno in pametno mobilnost ter s tem povezanega novega okvira za mobilnost v mestih iz leta 2021, ki podpirajo prehod na nizkoemisijski in javni promet, bodo prinesli pozitivne posredne koristi za kakovost zraka. Nekateri ukrepi, ki so zlasti pomembni za kakovost zraka, vključujejo strožje standarde emisij onesnaževal zraka za motorna vozila z notranjim zgorevanjem (v prihodnjem predlogu Euro 7); predlog uredbe o infrastrukturi za alternativna goriva: potrebno je celovito omrežje polnilne in oskrbovalne infrastrukture, da se olajša večja uporaba obnovljivih in nizkoogljičnih goriv, vključno z e-mobilnostjo, kar bi prineslo pomembne posredne koristi za kakovost zraka; predlogi za ReFuelEU za letalstvo in FuelEU za pomorstvo vključujejo ukrepe za spodbujanje čistejših goriv, ki bi lahko zmanjšali emisije onesnaževal zraka ter izboljšali kakovosti zraka v bližini pristanišč in letališč, tako da se zahteva oskrba z električno energijo z obale za posebne vrste ladij na privezu ali energijo brez emisij in trajnostna letalska goriva v zrakoplovih. Po drugi strani pa direktivi o kakovosti zunanjega zraka spodbujajta okrepljeno ukrepanje na mestnih območjih, da se omogoči mobilnost z manj emisijami, uvedba območij z nizkimi emisijami, večja uporaba javnega prevoza in aktivna mobilnost, da se dosežejo mejne vrednosti. ·Ekologizacija skupne kmetijske politike in strategije „od vil do vilic“ lahko pomaga zmanjšati emisije amoniaka iz kmetijstva, na primer s spodbujanjem ukrepov za zmanjšanje amoniaka s strateškimi načrti SKP ali izboljšanjem upravljanja s hranili. ·Strožji standardi kakovosti zraka v skladu s tem predlogom bodo pripomogli k varovanju raznolikosti v skladu s strategijo za biotsko raznovrstnost, medtem ko lahko politike, ki izboljšujejo zdravje ekosistemov, kot so predlagani predpisi o obnovi narave, prispevajo tudi k vidikom čistega zraka. 1.2.Pravna podlaga Pravna podlaga za ukrepanje EU glede kakovosti zraka je v členih 191 in 192 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) o okolju. S tema členoma se EU omogoča, da ukrepa za ohranjanje, varovanje in izboljšanje kakovosti okolja, varovanje zdravja ljudi in spodbujanje ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali globalnih okoljskih problemov. Na isti pravni podlagi temeljita sedanji direktivi o kakovosti zunanjega zraka. Glede na to, da je to področje deljene pristojnosti med EU in državami članicami, morajo ukrepi EU spoštovati načelo subsidiarnosti. 1.3.Subsidiarnost in sorazmernost Ciljev te pobude ni mogoče zadovoljivo doseči samo na ravni držav članic. To je predvsem posledica čezmejne narave onesnaženosti zraka: atmosfersko modeliranje in meritve onesnaženosti zraka nedvomno kažejo, da onesnaženost v eni državi članici prispeva k izmerjeni onesnaženosti v drugih državah članicah. Ko se onesnaževala zraka izpuščajo v ozračje ali tvorijo v ozračju, se lahko prenašajo več tisoč kilometrov. Obseg obravnavanega vprašanja zahteva ukrepanje na ravni EU, da se zagotovi, da vse države članice sprejmejo ukrepe za zmanjšanje tveganj za prebivalstvo v vsaki državi članici. Poleg tega PDEU zahteva politike za visoko raven varstva ob upoštevanju raznolikosti razmer po vsej EU. Obstoječi direktivi vzpostavljata minimalne standarde kakovosti zraka po vsej EU, vendar izbiro ukrepov prepuščata državam članicam, da jih lahko prilagodijo posebnim nacionalnim, regionalnim in lokalnim okoliščinam. To načelo se ohranja v predlagani direktivi, ki bi dve obstoječi direktivi o kakovosti zunanjega zraka združili v eno. Nazadnje pa je treba zagotoviti pravičnost in enakost v zvezi z gospodarskimi posledicami ukrepov za nadzor onesnaženosti zraka in izkušnjami državljanov s kakovostjo zunanjega zraka po vsej EU. 1.4.Načelo sorazmernosti Predlog je skladen z načelom sorazmernosti, saj ·združuje dve direktivi, pri čemer konsolidira in poenostavlja določbe obstoječih direktiv v eno; ·prepušča podrobnosti o izvajanju državam članicam, ki poznajo nacionalne, regionalne in lokalne okoliščine, in lahko zato bolje izberejo stroškovno najučinkovitejše ukrepe za doseganje standardov kakovosti zraka; ·prinaša znatne zdravstvene in gospodarske koristi, za katere se pričakuje, da bodo jasno presegle stroške ukrepov, ki jih je treba sprejeti;

·zahteva natančnejšo oceno kakovosti zraka s pomočjo posebnih zahtev za spremljanje in modeliranje, za katere se lahko pričakuje, da bodo spodbujale bolj ciljno usmerjene in stroškovno učinkovite ukrepe za izpolnjevanje standardov kakovosti zraka. 1.5.Izbira instrumentov Predlagani instrument ostaja direktiva, kot je bila prej. Druga sredstva ne bi bila primerna, saj predlog še naprej določa cilje na ravni EU, vendar izbiro ukrepov za skladnost prepušča državam članicam, ki lahko te ukrepe prilagodijo različnim nacionalnim, regionalnim in lokalnim okoliščinam, tj. ob upoštevanju raznolikosti in specifičnosti razmer po vsej EU. Kontinuiteta pri izbiri instrumenta prav tako omogoča združitev in poenostavitev dveh obstoječih direktiv v en sam instrument. 2.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN PRESOJ VPLIVOV 2.1.Ocena/preverjanje primernosti in povezana mnenja Odbora za regulativni nadzor Pri preverjanju primernosti direktiv o kakovosti zunanjega zraka je bilo ugotovljeno, da sta usmerjali vzpostavitev reprezentativnega visokokakovostnega spremljanja kakovosti zraka, določili jasne standarde kakovosti zraka ter omogočili izmenjavo zanesljivih, objektivnih in primerljivih informacij o kakovosti zraka, vključno z informacijami za širšo javnost. Bili pa sta manj uspešni pri zagotavljanju, da so bili sprejeti zadostni ukrepi za izpolnitev standardov kakovosti zraka in da so bila preseganja čim krajša. Kljub temu so razpoložljivi dokazi pokazali, da sta direktivi o kakovosti zunanjega zraka prispevali k upadanju onesnaženosti zraka ter zmanjšali število in obseg preseganj. Glede na to delno uspešnost je bilo ugotovljeno, da direktivi o kakovosti zunanjega zraka na splošno ustrezata svojemu namenu, hkrati pa je bilo treba izpostaviti možnosti za izboljšave obstoječega okvira za doseganje dobre kakovosti zraka po vsej EU. Pri preverjanju primernosti je bilo ugotovljeno, da bi lahko dodatne smernice ali jasnejše zahteve v samih direktivah o kakovosti zunanjega zraka pripomogle k učinkovitejšemu in uspešnejšemu spremljanju, modeliranju ter določbam o načrtih in ukrepih. Ugotovljeno je bilo, da so bili standardi kakovosti zraka ključni za znižanje koncentracij in zmanjšanje ravni preseganj. Kljub temu evropski standardi kakovosti zraka niso v celoti usklajeni z uveljavljenimi zdravstvenimi priporočili, pri sprejemanju ustreznih in učinkovitih ukrepov za izpolnjevanje standardov kakovosti zraka pa je prišlo do znatnih zamud in do njih še vedno prihaja. Na splošno je bilo ugotovljeno, da je mreža za spremljanje v veliki meri skladna z določbami obstoječih direktiv o kakovosti zunanjega zraka in da zagotavlja, da so na voljo zanesljivi in reprezentativni podatki o kakovosti zraka. Vendar pa so bili izraženi pomisleki, da merila za spremljanje ponujajo preveč manevrskega prostora in predstavljajo nekaj dvoumnosti za zadevne organe. Na podlagi priporočil Odbora za regulativni nadzor je preverjanje primernosti zagotovilo dodatna pojasnila na več področjih, vključno z razlikami med evropskimi standardi kakovosti zraka in priporočili SZO, trendi kakovosti zraka in spremljanjem, učinkovitostjo zakonodaje pri doseganju standardov kakovosti zraka, povratnimi informacijami deležnikov in mnenjem javnosti o kakovosti zraka. 2.2.Posvetovanje z deležniki Namen posvetovanja z deležniki je bil zbrati podporne informacije, podatke, znanje in stališča iz obsežnega kroga deležnikov, zagotoviti prispevek k različnim možnostim politike za revizijo direktiv o kakovosti zunanjega zraka in pomagati pri oceni izvedljivosti njunega izvajanja. Odprto javno posvetovanje je potekalo 12 tednov v obliki spletnega vprašalnika s 13 uvodnimi in 31 posebnimi vprašanji, ki je potekalo v okviru orodja EU Survey. Vprašalnik je vključeval vprašanja, ki jih je treba obravnavati v presoji vplivov, ter zbral začetna stališča o ravni ambicij in možnih vplivih nekaterih možnosti za revizijo direktiv o kakovosti zunanjega zraka. Skupno je bilo prejetih 934 odgovorov, predloženih pa je bilo 116 dokumentov o stališčih. Odprta vprašanja so prejela med 11 in 406 posameznih odgovorov – v povprečju 124. Odgovori so prispeli iz 23 različnih držav članic. Ciljno usmerjena raziskava je bila objavljena v orodju EU Survey v dveh delih (del 1 o področju politike 1 „standardi kakovosti zraka“ dne 13. decembra 2021 ter del 2 o področjih politike 2 in 3 „upravljanje, spremljanje, modeliranje in načrti za kakovost zraka“ dne 13. januarja 2022), oba z rokom za prispevke 11. februarja 2022. Namen ciljno usmerjene raziskave je bil pridobiti poglobljena stališča organizacij, ki jih zanimajo pravila EU o kakovosti zraka ali delujejo na tem področju. V skladu s tem je bila raziskava poslana ciljnim deležnikom, vključno z zadevnimi organi na različnih ravneh upravljanja, organizacijami zasebnega sektorja, akademiki in organizacijami civilne družbe v vseh državah članicah EU. Del 1 ciljno usmerjene raziskave med deležniki je prejel skupaj 139 odgovorov iz 24 držav članic. Del 2 raziskave je prejel 93 odgovorov iz 22 držav članic. Prvo srečanje deležnikov je potekalo 23. septembra 2021, udeležilo pa se ga je 315 zunanjih udeležencev, bodisi na kraju samem ali prek spleta, iz 27 držav članic. Cilj prvega srečanja deležnikov je bil zbrati mnenja o pomanjkljivostih, ugotovljenih v sedanjih direktivah o kakovosti zunanjega zraka, in o ravni ambicij za revidirano zakonodajo. Drugega srečanja deležnikov dne 4. aprila 2022 se je udeležilo 257 zunanjih udeležencev, bodisi na kraju samem ali prek spleta, iz 23 držav članic. Cilj srečanja je bil zbrati povratne informacije deležnikov za dokončanje presoje vplivov. Izvedeni so bili ciljno usmerjeni razgovori, ki so dopolnjevali druge dejavnosti posvetovanja, zlasti s predstavniki regionalnih in nacionalnih javnih organov, civilne družbe in nevladnih organizacij ter akademskih in raziskovalnih ustanov. Glavni namen razgovorov je bil zapolniti preostale vrzeli v informacijah, ki so bile ugotovljene pri oceni ciljno usmerjene raziskave med deležniki. Zato so se razgovori osredotočili na področje politike 2, zlasti na izvedljivost, načine izvajanja in učinke različnih obravnavanih možnosti. Poleg tega je bilo v presoji vplivov upoštevano: 30 ad hoc prispevkov (dokumenti o stališčih, znanstvene študije in drugi dokumenti), prejetih od 25 različnih deležnikov; razprave na tretjem evropskem forumu za čisti zrak 18. in 19. novembra 2021; povratne informacije o začetni presoji vplivov 63 deležnikov iz 12 držav članic; in mnenje platforme Pripravljeni na prihodnost o zakonodaji o kakovosti zunanjega zraka. Poleg tega je poročilo o končnem izidu Konference o prihodnosti Evrope pokazalo, da državljani zahtevajo ukrepe za zmanjšanje onesnaženosti zraka.

2.3.Uporaba strokovnega znanja Pri pripravi tega predloga so bila uporabljena naslednja strokovna področja: (1) analiza povezav med onesnaženostjo zraka in zdravjem ljudi, (2) ocena vplivov na zdravje, vključno s količinsko opredelitvijo v finančnem smislu, (4) ocena vplivov na ekosisteme, (5) makroekonomsko modeliranje ter (6) ocena kakovosti zraka in strokovno znanje o upravljanju. To strokovno znanje je bilo zbrano predvsem s pogodbami o storitvah in sporazumi o donacijah, med drugim s Svetovno zdravstveno organizacijo, Evropsko agencijo za okolje, Skupnim raziskovalnim središčem in različnimi svetovalci. Vsa poročila strokovnjakov in pogodbe so bila za javnost redno objavljena na internetu. 2.4.Presoja vplivov in mnenje Odbora za regulativni nadzor V presoji vplivov je bilo analiziranih 19 možnosti politike (ki vključujejo 69 ukrepov politike) za odpravo pomanjkljivosti, ugotovljenih v sedanjih direktivah o kakovosti zunanjega zraka v zvezi z okoljem in zdravjem, upravljanjem in izvrševanjem, spremljanjem in ocenjevanjem ter obveščanjem in sporočanjem. Vsaka od teh možnosti politike je bila ocenjena glede na njene okoljske, družbene in gospodarske posledice, skladnost z drugimi prednostnimi nalogami politike in pričakovano razmerje med koristmi in stroški. Prednostni sveženj politik je določen v nadaljevanju. 1.O standardih kakovosti zraka: a. določitev jasnih evropskih standardov kakovosti zraka, opredeljenih kot mejne vrednosti za leto 2030, na podlagi politične izbire med možnostmi politike „popolna usklajenost“ (I-1), „boljša usklajenost“ ( I-2) in „delna usklajenost“ (I-3), z omejenim številom začasnih izjem, kadar so te jasno utemeljene; b. poudarek na perspektivi po letu 2030 za popolno usklajenost s smernicami SZO o kakovosti zraka iz leta 2021, obenem pa približevanje k usklajenosti tudi s prihodnjimi smernicami SZO za doseganje vizije ničelnega onesnaževanja do leta 2050; c. mehanizem rednega pregledovanja za zagotovitev, da najnovejše znanstveno razumevanje kakovosti zraka usmerja prihodnje odločitve. 2.O upravljanju in izvrševanju: a. posodobitev minimalnih zahtev za načrte za kakovost zraka; b. uvedba mejnih vrednosti za onesnaževala zraka, za katera trenutno veljajo ciljne vrednosti, da se omogoči učinkovitejše zmanjšanje koncentracij teh onesnaževal; c. nadaljnja pojasnitev, kako je treba odpraviti preseganja standardov kakovosti zraka, kako jih vnaprej preprečiti in kdaj posodobiti načrte za kakovost zraka; d. nadaljnja opredelitev vrste ukrepov, ki jih morajo sprejeti pristojni organi, da bi bila obdobja preseganj čim krajša, in razširitev določb o kaznih v primeru kršitev standardov kakovosti zraka; e. krepitev obveznosti držav članic za sodelovanje, kadar čezmejno onesnaževanje povzroči kršitve standardov kakovosti zraka; f. izboljšanje izvršljivosti direktiv z novimi določbami o dostopu do sodnega varstva in odškodnine ter okrepljeno določbo o kaznih.

3.O ocenah kakovosti zraka: a. nadaljnje izboljšanje, poenostavitev in sorazmerna razširitev spremljanja in ocenjevanja kakovosti zraka, vključno z naslednjim: i. spremljanje onesnaževal, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost; ii. omejevanje premestitev vzorčevalnih mest kakovosti zraka na tista, kjer so bile mejne vrednosti upoštevane najmanj tri leta; iii. nadaljnja pojasnitev in racionalizacija meril za umestitev vzorčevalnih mest; vi. posodabljanje največjih nezanesljivosti meritev, dovoljenih v skladu s predlaganimi strožjimi standardi kakovosti zraka; b. boljša uporaba modeliranja kakovosti zraka: i. odkrivanje kršitev standardov kakovosti zraka, obveščanje o načrtih za kakovost zraka in postavitev vzorčevalnih mest; ii. izboljšanje kakovosti in primerljivosti modeliranja kakovosti zraka. 4.O obveščanju javnosti o kakovosti zraka: a. urno poročanje o vseh razpoložljivih posodobljenih meritvah kakovosti zraka za ključna onesnaževala in omogočanje dostopnosti informacij državljanom z indeksom kakovosti zraka; b. obveščanje javnosti o možnih učinkih na zdravje in priporočanje ravnanja v primeru kršitev standardov kakovosti zraka. Na splošno se glavne koristi pričakuje v obliki zmanjšane umrljivosti in obolevnosti, zmanjšanih izdatkov za zdravstveno varstvo, zmanjšanih izgub pridelka zaradi ozona, zmanjšane odsotnosti z dela zaradi bolezni in povečane produktivnosti pri delu. Možnosti politike v zvezi z različnimi ravnmi usklajenosti s smernicami SZO o kakovosti zraka imajo okoljske, gospodarske, družbene in zdravstvene posledice. Vse te tri možnosti, tj. „popolna usklajenost“ (I-1), „boljša usklajenost“ (I-2) in „delna usklajenost“ (I-3), bi prinesle znatne koristi za zdravje in okolje, čeprav v različnih merah. Vendar presoja vplivov za vse tri možnosti politike kaže, da koristi za družbo daleč odtehtajo stroške. Letni stroški in koristi so bili za leto 2030 izračunani kot osrednja ocena, saj je to leto, v katerem bi bilo treba prvič doseči večino novih standardov kakovosti zraka. Stroški ublažitve bi se pojavili že v letih pred tem, da se zagotovi, da bodo novi standardi izpolnjeni do leta 2030, vendar se bodo po letu 2030 verjetno zmanjšali, saj bodo enkratne naložbe, potrebne za doseganje ciljev, že izvedene. Možnost politike I-3 („delna usklajenost“ s smernicami SZO iz leta 2021 o kakovosti zraka do leta 2030) ima najvišje razmerje med koristmi in stroški (med 10:1 in 28:1). Pričakuje se, da bo večina vzorčevalnih mest kakovosti zraka v EU z malo dodatnega truda izpolnjevala ustrezne standarde kakovosti zraka. Po osrednji oceni znašajo neto koristi več kot 29 milijard EUR v primerjavi z ustreznimi stroški blažilnih ukrepov v višini 3,3 milijarde EUR v letu 2030. Pri možnosti politike I-2 („boljša usklajenost“ s smernicami SZO iz leta 2021 o kakovosti zraka do leta 2030) se pričakuje, da bo razmerje med koristmi in stroški nekoliko nižje (med 7,5:1 in 21:1). Pri približno 6 % vzorčevalnih mest se ne pričakuje, da bodo izpolnjevala ustrezne standarde kakovosti zraka brez dodatnega truda na lokalni ravni (ali pa da bodo potrebna podaljšanja rokov ali izjeme). Po osrednji oceni znašajo neto koristi več kot 36 milijard EUR, kar je 25 % več kot pri možnosti politike I-3. Ustrezni skupni blažilni ukrepi in s tem povezani upravni stroški so ocenjeni na 5,7 milijarde EUR v letu 2030. Pri možnosti politike I-1 („popolna usklajenost“ s smernicami SZO iz leta 2021 o kakovosti zraka do leta 2030) razmerje med koristmi in stroški prav tako ostaja znatno pozitivno (med 6:1 in 18:1). Vendar se pričakuje, da 71 % vzorčevalnih mest ne bo izpolnjevalo ustreznih standardov kakovosti zraka brez dodatnega truda na lokalni ravni (in v mnogih od teh primerov teh standardov sploh ne bo mogoče izpolnjevati zgolj s tehnično izvedljivimi zmanjšanji). Po osrednji oceni znašajo neto koristi več kot 38 milijard EUR, kar je 5 % več kot pri možnosti politike I-2. Ustrezni stroški ublažitve so ocenjeni na 7 milijard EUR v letu 2030. Upravni stroški so ocenjeni v razponu od 75 milijonov EUR do 106 milijonov EUR na leto v letu 2030. To vključuje stroške priprave načrtov za kakovost zraka, ocen kakovosti zraka in dodatnih vzorčevalnih mest. Pričakuje se zlasti, da se bodo stroški priprave načrtov za kakovost zraka sčasoma zmanjšali, saj odpravljajo preseganja v zvezi s kakovostjo zraka in postajajo odvečni. Podobno postajajo zahteve glede ureditve ocenjevanja kakovosti zraka manj stroge, saj se kakovost zraka izboljšuje, stroški v zvezi s spremljanjem kakovosti zraka pa naj bi se po pričakovanjih znižali, vendar so bile zgornje ocene, vključno z enkratno naložbo, v izračunih letne. Upoštevati je treba, da vse te stroške nosijo javni organi. Pomembno je opozoriti, da direktivi o kakovosti zunanjega zraka potrošnikom in podjetjem ne nalagata neposrednih upravnih stroškov. Morebitni stroški zanje izhajajo predvsem iz ukrepov, ki so jih sprejeli organi držav članic za doseganje standardov kakovosti zraka, določenih v direktivah. Ti stroški so del splošnih stroškov ublažitve/prilagoditve, navedenih zgoraj.

Predlagana združitev sedanjih direktiv o kakovosti zunanjega zraka 2008/50/ES in 2004/107/ES v enotno direktivo naj bi zmanjšala upravno breme za javne organe, zlasti zadevne organe v državah članicah, s poenostavitvijo pravil, povečanjem doslednosti in jasnosti ter večjo učinkovitostjo izvajanja. V presoji vplivov je bila preverjena tudi skladnost s podnebno politiko, zlasti z evropskimi podnebnimi predpisi . Glede na številne skupne vire emisij toplogrednih plinov in onesnaževal bo predlagana revizija evropskih standardov kakovosti zraka podprla podnebne cilje, saj bodo ukrepi za doseganje čistega zraka privedli tudi do zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Ocenjeni vplivi predloga na kakovost zraka so prav tako skladni z akcijskim načrtom za ničelno onesnaževanje , zlasti z njegovim ciljem do leta 2030, da se za več kot 55 % zmanjšajo zdravstveni učinki (prezgodnje smrti) onesnaženosti zraka, in vizijo akcijskega načrta do leta 2050, da se onesnaženost zraka, vode in tal zmanjša na ravni, ki se ne štejejo več za škodljive za zdravje. Obstajajo tudi pomembne sinergije s politikami, ki obravnavajo emisije onesnaževal pri viru in ki so tudi del akcijskega načrta. To na primer zadeva nedavni predlog za revizijo direktive o industrijskih emisijah in prihodnji predlog za standarde emisij Euro 7 za cestna vozila, ki bosta podprla doseganje strožjih standardov kakovosti zraka. Na podlagi mnenja Odbora za regulativni nadzor je bila presoja vplivov okrepljena z dodatno analizo in pojasnili o (1) medsebojnem vplivu predloga z drugimi pobudami, kot je učinek predlagane revizije direktive o industrijskih emisijah, (2) različnih parametrih, analiziranih za različne možnosti politike, vključno z njihovo izvedljivostjo, in (3) razlogih za težave, ugotovljene pri izvajanju sedanjih direktiv o kakovosti zunanjega zraka. Vzporedno s presojo vplivov, izvedeno za ta predlog, je bila izvedena širša analiza konteksta čistega zraka in njegovih prihodnjih obetov, ki bo objavljena kot redno poročilo o obetih za čist zrak ter kot del poročila o spremljanju ničelnega onesnaževanja in obetih, načrtovanih za konec leta 2022. Tretji obeti za čist zrak bodo dopolnili analizo, opravljeno za presojo vplivov za revizijo direktiv, in izpostavili dodatne elemente, kot so: regionalni vpliv ukrepov, predlaganih v svežnju REPowerEU, na čist zrak; pozitivne možnosti za doseganje ciljev ničelnega onesnaževanja do leta 2030 v okviru prednostnega svežnja politik za revizijo direktiv; in učinek vključitve netehnoloških (npr. prehranskih) ukrepov na projekcije čistega zraka za leto 2030. Ti vplivi dopolnjujejo možne pomembnejše pozitivne vplive z dolgoročnimi učinki. 2.5.Primernost in poenostavitev ureditve (program ustreznosti in uspešnosti predpisov) Glede na agendo za boljše pravno urejanje (in program ustreznosti in uspešnosti predpisov) Komisija predlaga združitev Direktive 2008/50/ES in Direktive 2004/107/ES v eno direktivo, ki ureja vsa pomembna onesnaževala zraka. Ko je bila sprejeta Direktiva 2008/50/ES, je nadomestila številne zakonodajne akte: Direktivo Sveta 96/62/ES o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka, Direktivo Sveta 99/30/ES o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, delcev in svinca v zunanjem zraku, Direktivo 2000/69/ES o mejnih vrednostih benzena in ogljikovega monoksida v zunanjem zraku, Direktivo 2002/3/ES o ozonu v zunanjem zraku in Odločbo Sveta 97/101/ES o vzpostavitvi vzajemne izmenjave informacij in podatkov iz merilnih mrež in posameznih postaj za merjenje onesnaženosti zunanjega zraka v državah članicah. Zaradi jasnosti, poenostavitve in upravne učinkovitosti so bili združeni v enotno direktivo. Evropski parlament in Svet sta takrat tudi določila, da je treba razmisliti o združitvi Direktive 2004/107/ES z Direktivo 2008/50/ES, potem ko bodo pridobljene zadostne izkušnje v zvezi z izvajanjem Direktive 2004/107/ES. Po več kot desetletju vzporednega izvajanja Direktive 2008/50/ES in Direktive 2004/107/ES predstavlja revizija direktiv o kakovosti zunanjega zraka priložnost za vključitev najnovejših znanstvenih spoznanj in izkušenj z izvajanjem, tako da se ju združi v eno samo direktivo. To bo konsolidiralo zakonodajo o kakovosti zraka, hkrati pa poenostavilo pravila, ki se uporabljajo za zadevne organe, povečalo splošno doslednost in jasnost ter tako povečalo učinkovitost izvajanja. Predlog tudi racionalizira in poenostavlja številne določbe, zlasti v zvezi s spremljanjem kakovosti zraka za različna onesnaževala zraka, vrstami standardov kakovosti zraka za ta onesnaževala in zahtevami, ki izhajajo iz njih, kot je razvoj načrtov za kakovost zraka. V presoji vplivov so bili upoštevani predlogi mnenja platforme Pripravljeni na prihodnost z dne 12. novembra 2021 o „zakonodaji o kakovosti zunanjega zraka“, vključno na primer s priporočili v zvezi s standardi kakovosti zraka, izvajanjem, spremljanjem in združevanjem obstoječih direktiv v eno, v skladu s povezanimi politikami. 2.6.Temeljne pravice Predlagana direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini EU o temeljnih pravicah. V skladu s členom 191(1) PDEU je ta predlog namenjen izogibanju, preprečevanju in zmanjševanju škodljivih učinkov onesnaženosti zraka na zdravje ljudi in okolje. Zato si prizadeva v politike EU vključiti visoke ravni varstva okolja in izboljšanja kakovosti okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja iz člena 37 Listine EU o temeljnih pravicah. Prav tako konkretizira obveznost varovanja pravice do življenja in osebne celovitosti iz členov 2 in 3 Listine. Poleg tega prispeva k pravici do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, kot je določeno v členu 47 Listine, v zvezi z varovanjem zdravja ljudi, in sicer s podrobnimi določbami o dostopu do sodnega varstva, odškodnine in kazni. 3.PRORAČUNSKE POSLEDICE Ocena finančnih posledic v zvezi s proračunskimi posledicami ter človeški in upravni viri, potrebni za ta predlog, so vključeni v oceno finančnih posledic zakonodajnega predloga za sveženj o ničelnem onesnaževanju, ki je predstavljen kot del predloga za revizijo seznamov onesnaževal, ki vplivajo na površinske in podzemne vode. Predlog bo imel proračunske posledice za Komisijo, Skupno raziskovalno središče in Evropsko agencijo za okolje v smislu potrebnih človeških in upravnih virov.

Delovna obremenitev Komisije pri izvajanju in izvrševanju se bo nekoliko povečala zaradi uvrstitve novih standardov in več snovi, ki jih je treba spremljati, na seznam ter zaradi potrebe po pregledu in posodobitvi obstoječih smernic in izvedbenih sklepov ter osnutkov novih smernic. Komisija bo poleg tega potrebovala večjo podporo Skupnega raziskovalnega središča za okrepitev spremljanja in modeliranja kakovosti zraka. To bo zlasti vključevalo pripravo smernic, predsedovanje dvema ključnima strokovnima mrežama ter pripravo standardov v zvezi s spremljanjem in modeliranjem kakovosti zraka v sodelovanju z Evropskim odborom za standardizacijo. Ta znanstvena podpora bi se zagotovila z uvedbo upravnih ureditev. EEA bo imela povečano delovno obremenitev zaradi: potrebe po razširitvi infrastrukture in podpori za stalno poročanje, ki bi se razširilo na onesnaževala zraka, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost, ter obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti, ki zajemajo onesnaževala PM2,5 in NO2; potrebe po razširitvi infrastrukture za poročanje za posodobljene informacije z dodatnih vzorčevalnih mest, podatkov modeliranja in načrtov za kakovost zraka; potrebe po povečanju podpore za dobre ocene sporočenih podatkov o kakovosti zraka; in potrebe po okrepitvi povezav med analizo in podporo politikam o onesnaženosti zraka, podnebnih spremembah, zdravju ljudi in ekosistemov. Za to bo poleg sedanje ekipe sodelavcev iz EEA, ki že podpira politiko EU za čist zrak, potrebno še dodatno osebje, in sicer en ekvivalent polnega delovnega časa in dve prerazporeditvi. 4.DRUGI ELEMENTI Sedanji okvir, vzpostavljen na podlagi direktiv o kakovosti zunanjega zraka, že zagotavlja visokokakovostno reprezentativno spremljanje kakovosti zraka, kot je prikazano v preverjanju primernosti obeh direktiv. Po vsej EU so države članice vzpostavile mrežo za spremljanje kakovosti zraka s približno 16 000 vzorčevalnimi mesti za določena onesnaževala (od katerih so številna razvrščena v skupine na več kot 4 000 postajah za spremljanje), pri čemer vzorčenje temelji na skupnih merilih, opredeljenih v direktivah. Na splošno je mreža za spremljanje v veliki meri v skladu z direktivama in zagotavlja, da so na voljo zanesljivi in reprezentativni podatki o kakovosti zraka. Ta predlog bo še izboljšal okvir za spremljanje, kot je podrobneje pojasnjeno v nadaljevanju. Obstoječe določbe o poročanju, določene v Sklepu Komisije 2011/850 , so usmerjale razvoj učinkovitega in uspešnega sistema digitalnega elektronskega poročanja, ki ga gosti EEA. Poleg tega ta predlog vključuje spremljanje onesnaževal, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost. To bo omogočilo opazovanje več onesnaževal zraka, za katera še ni usklajenega spremljanja kakovosti zraka za celotno EU. Izboljšave v zvezi s spremljanjem, modeliranjem in ocenjevanjem kakovosti zraka so prav tako del tega predloga. Zagotovile bodo dodatne primerljive in objektivne informacije, ki omogočajo redno spremljanje in ocenjevanje razvoja kakovosti zraka v EU. Poleg natančnejših zahtev za informacije, ki jih je treba vključiti v načrte za kakovost zraka, kot je določeno v tem predlogu, bo to omogočilo stalen pregled učinkovitosti posebnih (pogosto lokalnih) ukrepov za kakovost zraka. Zaradi jasnejših posebnih zahtev glede obveščanja javnosti bo ta lažje in hitreje dostopala do rezultatov spremljanja in ocenjevanja podatkov o kakovosti zraka in z njimi povezanih ukrepov politike. Vse to bo koristilo pri prihodnjih vrednotenjih revidirane direktive o kakovosti zunanjega zraka. 5.NATANČNA POJASNITEV POSEBNIH DOLOČB PREDLOGA: Namen sprememb, sprejetih s predlogom za združitev sedanjih direktiv o kakovosti zunanjega zraka (2008/50/ES in 2004/107/ES), je konsolidirati in poenostaviti zakonodajo. Naslednja pojasnila se osredotočajo na spremembe v primerjavi s sedanjima direktivama. Številčenje navedenih členov ustreza predlogu. Člen 1 uvaja cilj ničelnega onesnaževanja za kakovost zraka do leta 2050, da se zagotovi, da se do leta 2050 kakovost zraka toliko izboljša, da se onesnaževanje ne šteje več za škodljivo za zdravje ljudi in okolje. Člen 3 določa redno pregledovanje znanstvenih dokazov, da se preveri, ali veljavni standardi kakovosti zraka še vedno zadostujejo za varovanje zdravja ljudi in okolja ter ali je treba določiti urejanje dodatnih onesnaževal zraka. Pregledovanje bo na podlagi mehanizma rednega pregledovanja, da se upošteva najnovejše znanstveno razumevanje, omogočilo razvoj načrtov za uskladitev s smernicami SZO za kakovost zraka do leta 2050. Člen 4 vključuje posodobitve in dodaja nove opredelitve elementov, ki so spremenjeni ali dodani Direktivi. Člen 5 zahteva, da države članice zagotovijo točnost aplikacij za modeliranje, da se omogoči večja uporaba modeliranja za ocenjevanje kakovosti zraka in boljša uporaba modeliranja. Člen 7 poenostavlja pravila za ocenjevalne prage. Pragi določajo, katere tehnike ocenjevanja kakovosti zraka bi se morale uporabljati na različnih ravneh onesnaževanja. Predlog nadomešča sedanji spodnji in zgornji prag z enotnim ocenjevalnim pragom na onesnaževalo. Člen 8 zagotavlja, da je treba kakovost zunanjega zraka spremljati z uporabo stalnih vzorčevalnih mest, kadar koli ravni onesnaženosti zraka presežejo priporočila SZO. Kadar so mejne vrednosti ali ciljna vrednost za ozon iz te direktive presežene, je treba kakovost zraka oceniti tudi z aplikacijami za modeliranje. Modeliranje bo pomagalo tudi pri odkrivanju morebitnih dodatnih lokacij, kjer so mejne vrednosti ali ciljna vrednost za ozon presežene. Namen tega je napredek, dosežen na področju aplikacij za modeliranje, izkoristiti za usmerjanje učinkovitih, ciljno usmerjenih in stroškovno učinkovitih ukrepov za kakovost zraka, da bi se čim prej odpravile kršitve standardov za kakovost zraka. Člen 9 posodablja in pojasnjuje pravila za število in lokacijo vzorčevalnih mest, vključno s strožjimi pravili za premestitev vzorčevalnih mest. Revidirana pravila združujejo in poenostavljajo tudi zahteve za vzorčevalna mesta za različna onesnaževala zraka in standarde kakovosti zraka, ki so trenutno porazdeljeni po direktivah.

Člen 10 uvaja kombinirana mesta spremljanja ter ureja njihovo število in lokacijo. Ta kombinirana mesta spremljanja združujejo več vzorčevalnih mest za zbiranje dolgoročnih podatkov o onesnaževalih zraka, ki jih zajema ta direktiva, ter o onesnaževalih zraka, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost, in drugih ustreznih metrikah. Z združevanjem več vzorčevalnih mest v večkratna mesta namesto ločenih namestitev je mogoče v nekaterih primerih prihraniti pri stroških. Uvedba dodatnih vzorčevalnih mest za neregulirana onesnaževala zraka, ki vzbujajo vse večjo zaskrbljenost, kot so ultrafini delci, črni ogljik, amoniak (NH3) ali oksidativni potencial delcev, bo podprla znanstveno razumevanje njihovih učinkov na zdravje in okolje. Kadar je primerno, lahko države članice vzpostavijo skupna kombinirana mesta spremljanja, kar lahko zmanjša stroške. Člen 11 pojasnjuje cilje kakovosti podatkov za merjenje kakovosti zraka in uvaja cilje kakovosti za modeliranje. Doda se nova zahteva, da se morajo vsi podatki sporočiti in uporabiti za namene ocenjevanja skladnosti, tudi če ne izpolnjujejo ciljev glede kakovosti podatkov. Določbe o ocenjevanju ozona so vključene v tiste o ocenjevanju drugih onesnaževal, da se določbe poenostavijo in racionalizirajo. Člen 12 združuje obstoječe zahteve glede ohranjanja ravni onesnaževal zraka pod mejnimi vrednostmi in uvaja nove zahteve glede povprečne koncentracije izpostavljenosti. Člen 13 natančneje usklajuje evropske standarde kakovosti zraka s priporočili SZO iz leta 2021, pri čemer upošteva izvedljivost in stroškovno učinkovitost, ki sta analizirani v presoji vplivov, priloženi temu predlogu. Poleg tega se uvedejo mejne vrednosti za vsa onesnaževala zraka, za katera trenutno veljajo ciljne vrednosti, razen za ozon (O3). Izkušnje s sedanjimi direktivami kažejo, da bo to povečalo učinkovitost pri zniževanju koncentracij onesnaževal zraka. Ozon je izvzet iz te spremembe zaradi kompleksnih značilnosti njegovega nastanka v ozračju, ki otežujejo nalogo ocenjevanja izvedljivosti izpolnjevanja strogih mejnih vrednosti. Revidirane mejne in ciljne vrednosti bodo začele veljati leta 2030, kar bo izravnalo potrebo po hitrem izboljšanju s potrebo po zagotovitvi zadostnega časovnega obdobja in po usklajevanju s ključnimi povezanimi politikami, ki bodo pokazale rezultate leta 2030, kot je sveženj ukrepov za ublažitev podnebnih sprememb „Pripravljeni na 55“. Da bi EU do leta 2050 lahko uresničila vizijo ničelnega onesnaževanja zraka, je uvedena nova določba, ki zahteva zmanjšanje povprečne izpostavljenosti javnosti drobnim delcem (PM2,5) in dušikovemu dioksidu (NO2) na regionalni ravni (teritorialne enote NUTS 1) do ravni, ki jih priporoča SZO. To prispeva k obveznosti izpolnjevanja mejnih in ciljnih vrednosti, ki se uporabljajo na območjih kakovosti zraka. Kot prispevek k politiki čistega zraka na ravni EU morajo države članice hitro obvestiti Komisijo, če uvedejo strožje standarde kakovosti zraka od standardov EU. Člen 14 se skrajša, saj so zahteve za vzorčevalna mesta enake zahtevam iz člena 7. Vsebina več členov (prejšnji členi 15–18 Direktive 2008/50/ES) o standardih kakovosti zraka in s tem povezanih zahtevah za drobne delce (PM2,5) in ozon (O3) je vključena v standarde za druga onesnaževala v členih 12, 13 in 23, zahteve za vzorčevalna mesta pa so vključene v člen 7. Člen 15 uvaja alarmne vrednosti za kratkoročne ukrepe glede največjega onesnaževanja z delci (PM10 in PM2,5) poleg obstoječih alarmnih vrednosti za dušikov dioksid (NO2) in žveplov dioksid (SO2) zaradi znatnih vplivov onesnaževanja z delci na zdravje. Člen 16 razširja pravila o neupoštevanju prispevkov iz naravnih virov k preseganju standardov kakovosti zraka tako, da se zajamejo tudi preseganja obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti. Na onesnaževanje zraka iz naravnih virov, kot je saharski prah, ni mogoče vplivati z upravljanjem kakovosti zraka. Zato člena 19 in 20 zagotavljata, da se preseganja v zvezi s kakovostjo zraka, ki izhajajo iz teh virov, ne bodo štela za neskladnost s standardi kakovosti zraka, vključno z obveznostmi zmanjšanja povprečne izpostavljenosti, in ne bodo zahtevala načrtov za kakovost zraka. Člen 17 o zmanjšanju zimskega posipanja ali zimskega soljenja cest se razširi tako, da vključuje drobne delce (PM2,5). Zimsko posipanje in zimsko soljenje cest je pomembno za varnost v cestnem prometu, čeprav lahko resuspenzija delcev iz teh ukrepov prispeva tudi k onesnaževanju zraka z delci različnih velikosti. Preseganja v zvezi s kakovostjo zraka, ki izhajajo zgolj iz teh virov, ne bodo pomenila zahteve za pripravo načrtov za kakovost zraka v skladu s členom 19. Člen 18 o odlogu rokov za dosego mejnih vrednosti za delce (PM10 in PM2,5) in dušikov dioksid (NO2) določa dodatne pogoje za odlog zaradi povečanja učinkovitosti ukrepov za kakovost zraka, sprejetih za upoštevanje mejnih vrednosti. Načrti za kakovost zraka morajo na primer opisovati načine za iskanje dodatnega financiranja za hitrejše doseganje skladnosti in načine obveščanja javnosti o posledicah odloga za zdravje ljudi in okolje. Poleg tega bo mogoče doseganje mejne vrednosti odložiti le, če bo obveznost zmanjšanja povprečne izpostavljenosti za zadevno onesnaževalo zraka izpolnjena vsaj tri leta pred začetkom odloga. S tem se zagotovi, da se odlog odobri samo za primere lokaliziranih preseganj mejnih vrednosti zaradi pogojev, specifičnih za posamezno lokacijo, in se ne bo uporabljal za odlašanje z lokalnimi, regionalnimi ali nacionalnimi ukrepi za kakovost zraka, bodisi na lokalni, regionalni ali nacionalni ravni. Člen 19 povečuje učinkovitost načrtov za kakovost zraka, da se čim prej zagotovi skladnost s standardi kakovosti zraka. To bo doseženo z (a) zahtevo, da se načrti za kakovost zraka pripravijo, preden začnejo veljati standardi kakovosti zraka v primerih neskladnosti pred letom 2030, (b) določitvijo, da morajo biti načrti za kakovost zraka namenjeni čim krajšemu obdobju preseganja, v vsakem primeru pa ne dlje kot tri leta za mejne vrednosti, in (c) zahtevo za redne posodobitve načrtov za kakovost zraka, če ne bodo doseženi. Načrti za kakovost zraka so obvezni, kadar so presežene mejne vrednosti, ciljna vrednost ozona ali obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti. Načrti bodo obvezni tudi, kadar se pričakuje, da bodo ti standardi preseženi. To bo pomagalo zagotoviti, da bodo obdobja preseganj čim krajša. Spodbujalo bo tudi sinergije med upravljanjem različnih onesnaževal zraka in ukrepi za doseganje različnih standardov. Ukrepi za izpolnitev obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti za drobne delce (PM2,5) bodo na primer podprli tudi upoštevanje mejne vrednosti PM2,5. Končna sprememba bo zahtevala, da načrti za kakovost zraka analizirajo tveganje preseganja alarmnih vrednosti. S tem bo doseženo večje vključevanje kratkoročnih akcijskih načrtov, ki so potrebni za obravnavo preseganj alarmnih vrednosti, z dolgoročnimi akcijskimi načrti, varčevanjem virov in izboljšanjem sprejetih ukrepov. Člen 20 zahteva, da države članice dokažejo, zakaj kratkoročni akcijski načrt ne bi bil učinkovit, če se odločijo, da ga ne sprejmejo, kljub tveganju preseganja alarmne vrednosti za ozon. Člen narekuje tudi javno posvetovanje o kratkoročnih akcijskih načrtih, da se pri njihovi zasnovi zagotovi upoštevanje vseh ustreznih informacij. Člen 21 nadalje pojasnjuje in krepi ureditve za sodelovanje med državami članicami za obravnavanje kršitev standardov kakovosti zraka zaradi čezmejnega onesnaževanja zraka, zlasti z zahtevo po hitri izmenjavi informacij med državami članicami in s Komisijo. Člen 22 izboljšuje ozaveščenost javnosti o onesnaženosti zraka, saj države članice zavezuje k vzpostavitvi indeksa kakovosti zraka, ki zagotavlja urne posodobitve kakovosti zraka za najbolj škodljiva onesnaževala zraka. Člen 23 določa, da bo Komisija sprejela izvedbene akte o poročanju informacij o kakovosti zraka in upravljanju. Ti izvedbeni akti bodo usklajeni z revidirano direktivo. Člen 27 vzpostavlja podrobne določbe za zagotovitev dostopa do pravnega varstva za tiste, ki želijo izpodbijati izvajanje te direktive, na primer če načrt za kakovost zraka ni bil vzpostavljen kljub preseganju ustreznih standardov kakovosti zraka. Cilj člena 28 je vzpostaviti učinkovito pravico ljudi do odškodnine, kadar je škoda za njihovo zdravje v celoti ali delno nastala zaradi kršitve pravil o mejnih vrednostih, načrtih kakovosti zraka, kratkoročnih akcijskih načrtih ali v zvezi s čezmejnim onesnaževanjem. Prizadete osebe imajo pravico zahtevati in pridobiti odškodnino za to škodo. To vključuje možnost kolektivnih tožb.

Člen 29 se spremeni, da se podrobneje pojasni, kako morajo države članice določiti učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazni za tiste, ki kršijo ukrepe, sprejete v državi članici za izvajanje te direktive, vključno z odvračilnimi denarnimi kaznimi, brez poseganja v Direktivo 2008/99/ES o kazenskopravnem varstvu okolja. Priloga I v povezavi s členoma 13 in 15 združuje standarde kakovosti zraka za različna onesnaževala in določa: (a) nove mejne vrednosti za varovanje zdravja ljudi; (b) posodobljene ciljne vrednosti in dolgoročne cilje za ozon; (c) nove alarmne vrednosti za delce (PM10 in PM2,5); in (d) obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti za drobne delce (PM2,5) in dušikov dioksid (NO2) v smeri obveznosti glede povprečne stopnje izpostavljenosti na ravni priporočil SZO. Priloga II določa ocenjevalne prage za spremljanje in modeliranje kakovosti zraka. Priloga III v povezavi s členom 9 poenostavlja merila za določanje najmanjšega števila vzorčevalnih mest za meritve na stalnem merilnem mestu in združuje ta merila za vsa onesnaževala zraka, za katera veljajo različni standardi kakovosti zraka (mejne vrednosti, ciljna vrednost za ozon, obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti, alarmne vrednosti in kritične ravni). Priloga IV združuje merila za lokacijo vzorčevalnih mest za vsa onesnaževala zraka, za katera veljajo različni standardi kakovosti zraka. Priloga V posodablja in krepi zahteve glede kakovosti in negotovosti podatkov za meritve na stalnem merilnem mestu in okvirne meritve kakovosti zraka, modeliranje in objektivno oceno, da se zagotovi natančna ocena glede na predlagane strožje standarde kakovosti zraka in tehnični napredek od sprejetja obstoječih direktiv. Priloga VI posodablja pravila za metode, ki jih je treba uporabiti za ocenjevanje koncentracij različnih onesnaževal v zunanjem zraku in za ocenjevanje hitrosti vstopa nekaterih onesnaževal v ekosisteme. Priloga VII uvaja spremljanje ultrafinih delcev na lokacijah ali v njihovi bližini, kjer je verjetna visoka koncentracija ultrafinih delcev, kot so letališča, pristanišča, ceste, industrijske lokacije ali ogrevanje v gospodinjstvih. To bo skupaj z informacijami o spremljanju koncentracij ultrafinih delcev na neizpostavljenih mestih na kombiniranih mestih spremljanja, ki jih zahteva člen 10, olajšalo ugotavljanje prispevka različnih virov h koncentracijam ultrafinih delcev. Priloga VII posodablja tudi seznam hlapnih organskih spojin, priporočenih za meritve, katerih namen je izboljšati razumevanje nastajanja in upravljanja ozona. Priloga VIII v povezavi s členom 19 združuje zahteve za načrte za kakovost zraka, ki obravnavajo preseganja mejnih vrednosti, ciljne vrednosti za ozon in obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti. Racionalizacija teh zahtev bo spodbudila sinergije med upravljanjem različnih onesnaževal zraka in doseganjem različnih standardov kakovosti zraka. Priloga VIII zahteva tudi, da načrti za kakovost zraka vsebujejo natančnejšo analizo pričakovanih učinkov ukrepov za kakovost zraka. To bo pripomoglo k večji učinkovitosti načrtov za kakovost zraka. Priloga IX izboljšuje informacije o kakovosti zraka, ki jih je treba zagotoviti javnosti, vključno z obveznimi urnimi posodobitvami za meritve na stalnem merilnem mestu ključnih onesnaževal zraka ter posodobljenimi rezultati modeliranja, kadar so ti na voljo. 🡻 2008/50 (prilagojeno) 2022/0347 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo



(prenovitev) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe ⌦ o delovanju Evropske unije ⌫ ustanovitvi Evropske skupnostiin zlasti člena ⌦ 192 ⌫ 175 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, ob upoštevanju mnenja Odbora regij, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: ⇩ novo (1)Direktiva 2004/107/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta sta bili bistveno spremenjeni. Ker so potrebne nove spremembe, bi bilo treba zaradi jasnosti navedeni direktivi prenoviti. (2)Evropska komisija je decembra 2019 v sporočilu „Evropski zeleni dogovor“ predstavila ambiciozen časovni načrt za preoblikovanje Unije v pravično in uspešno družbo s sodobnim, konkurenčnim in z viri gospodarnim gospodarstvom, katerega cilj je zaščititi, ohraniti in okrepiti naravni kapital Unije ter zaščititi zdravje in dobrobit državljanov pred tveganji in vplivi, povezanimi z okoljem. Zlasti v zvezi s čistim zrakom se je v evropskem zelenem dogovoru zavezala k nadaljnjemu izboljšanju kakovosti zraka in večji uskladitvi evropskih standardov kakovosti zraka s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije (SZO). Napovedala je tudi okrepitev določb o spremljanju, modeliranju in načrtovanju kakovosti zraka. (3)Komisija je maja 2021 sprejela sporočilo o akcijskem načrtu za ničelno onesnaževanje, v katerem med drugim obravnava vidike onesnaževanja iz evropskega zelenega dogovora in se nadalje zavezuje, da bo do leta 2030 zmanjšala vpliv onesnaženosti zraka na zdravje za več kot 55 %, delež ekosistemov EU, v katerih onesnaževanje zraka ogroža biotsko raznovrstnost, pa za 25 %. (4)Akcijski načrt za ničelno onesnaževanje določa tudi vizijo za leto 2050, ko se onesnaženost zraka zmanjša na ravni, ki ne veljajo več za škodljive za zdravje in naravne ekosisteme. V ta namen bi si bilo treba prizadevati za postopen pristop k določitvi sedanjih in prihodnjih evropskih standardov kakovosti zraka, določiti vmesne standarde kakovosti zraka za leto 2030 in pozneje ter razviti perspektivo za uskladitev s smernicami Svetovne zdravstvene organizacije o kakovosti zraka najpozneje do leta 2050 na podlagi mehanizma rednega pregleda, da se upoštevajo najnovejša znanstvena spoznanja. Glede na povezave med zmanjšanjem onesnaževanja in razogljičenjem bi si bilo treba za dolgoročni cilj doseganja cilja ničelnega onesnaževanja prizadevati hkrati z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov, kot je določeno v Uredbi (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta. (5)Države članice, Evropski parlament, Svet in Komisija bi morali pri sprejemanju ustreznih ukrepov na ravni Unije in nacionalni ravni za doseganje cilja ničelnega onesnaževanja zraka upoštevati previdnostno načelo in načelo „onesnaževalec plača“ iz Pogodbe o delovanju Evropske unije ter načelo neškodovanja iz evropskega zelenega dogovora. Med drugim bi morali upoštevati: prispevek izboljšane kakovosti zraka k javnemu zdravju, kakovosti okolja, dobrobiti državljanov, blaginji družbe, zaposlovanju in konkurenčnosti gospodarstva; energetski prehod, krepitev energetske varnosti in boj proti energetski revščini; prehransko varnost in cenovno dostopnost; razvoj trajnostnih in pametnih rešitev za mobilnost in promet; vpliv vedenjskih sprememb; pravičnost in solidarnost med državami članicami in v njih, glede na njihove gospodarske zmožnosti, nacionalne okoliščine, kot na primer poseben položaj otokov, in sčasoma potrebo po konvergenci; potrebo po poštenem in socialno pravičnem prehodu z ustreznim izobraževanjem in programi usposabljanja; najboljše razpoložljive in najnovejše znanstvene dokaze, zlasti ugotovitve Svetovne zdravstvene organizacije; potrebo po vključevanju tveganj v zvezi z onesnaževanjem zraka v odločitve o naložbah in načrtovanju; stroškovno učinkovitost in tehnološko nevtralnost pri doseganju zmanjšanja emisij onesnaževal zraka; ter postopni napredek v zvezi z okoljsko celovitostjo in ravnjo prizadevanj. (6)„Osmi splošni okoljski akcijski program Unije do leta 2030“, sprejet s Sklepom (EU) 2022/591 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. aprila 2022, določa cilj doseganja nestrupenega okolja, ki varuje zdravje in dobrobit ljudi, živali in ekosistemov pred tveganji, povezanimi z okoljem, in negativnimi vplivi, ter v ta namen določa, da so potrebne nadaljnje izboljšave metod spremljanja, boljše obveščanje javnosti in dostop do pravnega varstva. To usmerja cilje, določene v tej direktivi. (7)Komisija bi morala redno pregledovati znanstvene dokaze v zvezi z onesnaževali, njihovimi učinki na zdravje ljudi in okolje ter tehnološki razvoj. Komisija bi morala na podlagi pregleda oceniti, ali so veljavni standardi kakovosti zraka še vedno ustrezni za doseganje ciljev te direktive. Prvi pregled bi bilo treba opraviti do 31. decembra 2028, da se oceni, ali je treba standarde kakovosti zraka posodobiti na podlagi najnovejših znanstvenih informacij. 🡻 2008/50 uvodna izjava 5 (prilagojeno) (8)Ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka bi bilo treba izvajati na podlagi skupnega pristopa, ki temelji na ⌦ z uporabo ⌫ skupnih merilih ocenjevanja. Pri ocenjevanju kakovosti zunanjega zraka bi bilo treba upoštevati število prebivalcev in velikost ekosistemov, ki so izpostavljeni onesnaženosti zraka. Zato je ustrezno razvrstiti ozemlje vsake države članice na območja ali aglomeracije, ki odražajo gostoto prebivalstva. 🡻 2008/50 uvodna izjava 14 (prilagojeno)

⇨ novo (9)Meritve na stalnem mestu bi morale biti obvezne na območjih in aglomeracijah s prekoračenimi dolgoročnimi cilji za ozon ali prekoračenimi ocenjevalnimi pragiza druga onesnaževala. Podatki, pridobljeni z meritvami na stalnem mestu, se lahko dopolnijo s tehnikami modeliranja in/ali indikativnimi meritvami, da bi bilo mogoče ⌦ Aplikacije za modeliranje in indikativne meritve poleg podatkov, pridobljenih z meritvami na stalnem mestu, ⌫ omogočajo natančno razlago podatkeov s posameznih vzorčevalnih mest natančno razlagati z vidika zemljepisne porazdelitve koncentracij. Uporaba ⌦ takih ⌫ dopolnilnih tehnik ocenjevanja bi prav tako morala omogočiti, da se najmanjše število stalnih vzorčevalnih mest zmanjša. ⇨ na območjih, kjer ocenjevalni pragi niso prekoračeni. Na območjih, kjer so mejne ali ciljne vrednosti prekoračene, bi meritve na stalnem mestu, kot tudi uporaba aplikacij za modeliranje morale biti obvezne. Izvajati bi bilo treba tudi dodatno spremljanje koncentracij na neizpostavljenih mestih in usedanja onesnaževal v zunanjem zraku, da se omogoči boljše razumevanje ravni onesnaženosti in disperzije. ⇦. 🡻 2008/50 uvodna izjava 6 (prilagojeno) ⇨ novo (10)Kjer je mogoče, bi bilo treba uporabljatitehnike ⇨ Aplikacije ⇦ za modeliranjae bi bilo treba uporabljati, da se lahko podatki s posameznih vzorčevalnih mest vzorčenja razlagajo z vidika zemljepisne porazdelitve koncentracije ⇨ , kar bo pripomoglo k zaznavanju kršitev standardov kakovosti zraka, obenem pa bodo te informacije vključene v načrte za kakovost zraka in umeščanje vzorčevalnih mest ⇦. To bi lahko služilo kot podlaga za izračun skupne izpostavljenosti prebivalstva, ki živi na nekem območju. ⇨ Poleg zahtev za spremljanje kakovosti zraka, opredeljenih v tej direktivi, se države članice spodbuja, da za namene spremljanja uporabljajo informacijske proizvode in dodatna orodja (npr. redna poročila o vrednotenju in oceni kakovosti, spletne aplikacije v zvezi s politikami), ki jih zagotavlja komponenta vesoljskega programa EU za opazovanje Zemlje, zlasti Copernicusova storitev za spremljanje ozračja. ⇦ ⇩ novo (11)Pomembno je spremljati onesnaževala, ki vzbujajo zaskrbljenost, kot so ultrafini delci, črni ogljik in elementarni ogljik, pa tudi amoniak in oksidativni potencial delcev, da se podpre znanstveno razumevanje njihovih učinkov na zdravje in okolje, kot je priporočila Svetovna zdravstvena organizacija. 🡻 2008/50 uvodna izjava 8 (prilagojeno) ⇨ novo (12)Za boljše razumevanje vplivov drobnih delcev in oblikovanje ustrezne politike bi bilo treba opraviti podrobne meritve tega onesnaževala na mestih v neizpostavljenem podeželskem okolju. Takšne meritve bi bilo treba opraviti na način, skladen s tistimi v Programu sodelovanja za spremljanje in oceno onesnaževanja zraka na velike razdalje v Evropi (EMEP), ustanovljenem s Konvencijo ⌦ Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) ⌫ o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja iz leta 1979, ki je bila odobrena z Odločbo Sveta 81/462/EGS z dne 11. junija 1981, ⇨ in njenimi protokoli, vključno s Protokolom iz leta 1999 o zmanjševanju zakisljevanja, evtrofikacije in prizemnega ozona, ki je bil revidiran leta 2012 ⇦ . 🡻 2008/50 uvodna izjava 7 (prilagojeno) (13)Da bi zagotovili zadostno reprezentativnost zbranih podatkov o onesnaženosti zraka in njihovo primerljivost v vsej ⌦ Uniji ⌫ Skupnosti, je pomembno, da se za oceno kakovosti zunanjega zraka uporabljajo standardizirane merilne tehnike in skupna merila za število in mesta merilnih postaj. Poleg meritev se za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka lahko uporabljajo tudi druge tehnike, zato je treba opredeliti merila za uporabo in zahtevano natančnost teh tehnik. 🡻 2004/107 uvodna izjava 12 ⇨ novo (14)Standardizirane natančne metode merjenja in skupna merila za postavitev merilnih postaj so pomemben element pri ocenjevanju kakovosti zunanjega zraka, tako da so pridobljene informacije primerljive po celotni Skupnosti. Pomembno je, da se navede referenčne metode merjenja. Komisija je z namenom njihovega hitrega razvoja in sprejema že odredila delo za pripravo standardov CEN za merjenje ⇨ policikličnih aromatskih ogljikovodikov ter za vrednotenje delovanja senzorskih sistemov za določanje koncentracij plinastih onesnaževal in delcev v zunanjem zraku ⇦ sestavin v zunanjem zraku, če so določene ciljne vrednosti (arzen, kadmij, nikelj in benzo(a)piren), kakor tudi za usedanje težkih kovin. Če ni standardnih metod CEN, je dovoljena uporaba mednarodnih ali nacionalnih referenčnih standardnih metod merjenja.

🡻 2008/50 uvodna izjava 2 (prilagojeno) ⇨ novo (15)Za varovanje zdravja ljudi in varstva okolja kot celote je še zlasti pomemben boj proti emisijam onesnaževal pri viru ter opredelitev in izvajanje najbolj učinkovitih ukrepov za zmanjšanje emisij na lokalni in nacionalni ravni ter na ravni ⌦ Unije ⌫ Skupnosti⇨ , zlasti kadar gre za emisije iz kmetijstva, industrije, prometa in proizvodnje energije ⇦ . Zato bi se bilo treba emisijam škodljivih onesnaževal zraka izogibati, jih preprečevati ali zmanjšati ter določiti ustrezne ⇨ standarde ⇦ cilje za kakovost zunanjega zraka, ob upoštevanju standardov, smernic in programov Svetovne zdravstvene organizacije. 🡻 2004/107 uvodna izjava 3 (prilagojeno) ⇨ novo (16)Znanstveni dokazi kažejo, da imajo so ⇨ žveplov dioksid, dušikov dioksid in dušikovi oksidi, delci, svinec, benzen, ogljikov monoksid, ⇦ arzen, kadmij, nikelj,in nekateri policiklični aromatski ogljikovodiki ⇨ in ozon ⇦ ⇨ znatne negativne vplive na zdravje ljudi ⇦ človeku genotoksične rakotvorne snovi in da ni mogoče določiti praga, pod katerim te snovi ne predstavljajo tveganja za zdravje ljudi. Na zdravje ljudi in okolje vplivajo s koncentracijami v zunanjem zraku ter z usedanjem. Z vidika stroškovne učinkovitosti na določenih področjih ni mogoče dosegati koncentracij arzena, kadmija, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zunanjem zraku, ki ne bi predstavljale znatnega tveganja za zdravje ljudi. 🡻 2004/107 uvodna izjava 11 (prilagojeno) ⇨ novo (17)Do učinkovanja ⇨ svinca, ⇦ arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov na zdravje ljudi, vključno prek prehranjevalne verige, in na okolje kot celoto pride ⌦ tudi ⌫ s koncentracijami v zunanjem zraku in pri usedanju; treba je upoštevati zbiranje teh snovi v tleh in zaščito podzemne vode. Da bi olajšali ponovni pregled te direktive v letu 2010, bi morale Komisija in države članice razmisliti o spodbudah za raziskave o učinkih arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov na zdravje ljudi in okolje, še posebej prek usedanja. ⇩ novo (18)Povprečno izpostavljenost prebivalstva onesnaževalom z največjim zabeleženim učinkom na zdravje ljudi, drobnim delcem (PM2,5) in dušikovemu dioksidu (NO2), bi bilo treba zmanjšati na podlagi priporočil SZO. V ta namen bi bilo treba poleg mejnih vrednosti za ta onesnaževala uvesti tudi obveznost zmanjšanja povprečne izpostavljenosti. 🡻 2004/107 uvodna izjava 4 ⇨ novo (19)⇨ Preverjanje ustreznosti direktiv o kakovosti zunanjega zraka (direktiv 2004/107/ES in 2008/50/ES) je pokazalo, da so pri zniževanju koncentracij onesnaževal mejne vrednosti učinkovitejše od ciljnih vrednosti. ⇦ Z namenom čim bolj zmanjšati škodljive učinke arzena, kadmija, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zraku na zdravje ljudi, s posebno pozornostjo glede ⇨ ranljivih in ⇦občutljivih skupin prebivalstva, in na okolje kot celoto, bi bilo treba določitise določijociljne ⇨ mejne ⇦ vrednosti ⇨ za koncentracijo žveplovega dioksida, dušikovega dioksida, delcev, svinca, benzena, ogljikovega monoksida, arzena, kadmija, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zunanjem zraku ⇦ , ki jih je potrebno doseči, kolikor je to mogoče. Benzo(a)piren se uporablja kot pokazatelj za rakotvorno tveganje policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zunanjem zraku.

⇩ novo (20)Da se državam članicam omogoči priprava na revidirane standarde kakovosti zraka, ki jih določa ta direktiva, in da se zagotovi pravna kontinuiteta, bi morale biti mejne vrednosti za vmesno obdobje enake tistim, določenim v razveljavljenih direktivah, dokler se ne začnejo uporabljati nove mejne vrednosti. 🡻 2008/50 uvodna izjava 13 (prilagojeno) ⇨ novo (21)Ozon je onesnaževalo, ki se prenaša prek meja in nastaja v ozračju iz emisij primarnih onesnaževal, ki jih obravnava Direktiva (EU) 2016/2284Direktiva 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka . Napredek v smeri doseganja ciljev glede kakovosti zraka in dolgoročnih ciljev za ozon, določenih v tej direktivi, bi bilo treba določiti na podlagi ciljev in ⇨ obveznosti zmanjšanja ⇦ zgornjih mejnih vrednosti emisij iz Direktive (EU) 2016/2284Direktive 2001/81/ES, ter po potrebi z izvajanjem ⇨ stroškovno učinkovitih ukrepov in ⇦ načrtov za kakovost zraka, določenih v tej direktivi. 🡻 2008/50 uvodna izjava 12 (prilagojeno) ⇨ novo (22)ObstoječeCciljne vrednosti in dolgoročnie ciljie ⇨ za ozon ⇦ v zvezi z zagotavljanjem učinkovitega varstva pred škodljivimi učinki na zdravje ljudi, rastlinstvo in ekosisteme zaradi izpostavljenosti ozonu bi morali ostati nespremenjeni ⇨ bi bilo treba posodobiti ob upoštevanju najnovejših priporočil Svetovne zdravstvene organizacije ⇦ . (23)Za zaščito celotnega prebivalstva ⇨ ter ranljivih ⇦ in občutljivejših skupin prebivalstva pred kratkotrajno izpostavljenostjo povečanim koncentracijam ozona bi bilo treba določiti alarmno ⇨ vrednost za žveplov dioksid, dušikov dioksid, delce (PM10 in PM2,5) in ozon, ⇦ terin opozorilno vrednost za ozon. Ob doseganju teh vrednosti bi moralo steči ustrezno obveščanje javnosti o tveganjih zaradi izpostavljenosti, po potrebi pa tudi ustrezni kratkoročni ukrepi za znižanje ravni ozona ⇨ onesnaženosti ⇦, kadar je alarmna vrednost presežena. 🡻 2004/107 uvodna izjava 7 (prilagojeno) (24)V skladu s členom ⌦ 193 ⌫ 176 Pogodbe države članice lahko ohranijo ali uvedejo bolj stroge zaščitne ukrepe v zvezi z arzenom, kadmijem, živim srebrom, nikljem in policikličnimi aromatskimi ogljikovodiki, pod pogojem, da so združljivi s Pogodbo ter je o njih uradno obveščena Komisija. 🡻 2008/50 uvodna izjava 9 ⇨ novo (25)Stanje kakovosti zraka bi bilo treba tam, kjer je že sedaj dobro, vzdrževati ali ga izboljšati. Če se ⇨ obstaja tveganje, da standardi ⇦ cilji o kakovosti zunanjega zraka iz te direktive ne izpolnijo ⇨ ne bodo izpolnjeni, ali niso bili izpolnjeni, ⇦, bi morale države članice zs ⇨ takojšnjimi ⇦ ustreznimi ukrepi zagotoviti skladnost z mejnimi vrednostmi ⇨ , obveznostmi zmanjšanja povprečne izpostavljenosti ⇦ in kritičnimi vrednostmi ter po možnosti doseči ciljne vrednosti in dolgoročne cilje ⇨ za ozon ⇦. 🡻 2004/107 uvodna izjava 9

(26)Živo srebro je zelo nevarna snov za zdravje ljudi in okolje. Prisotnoen je v celotnem okolju in ima v obliki metil živega srebra sposobnost kopičenja v organizmih in predvsem koncentriranja v organizmih višje v prehranjevalni verigi. Živo srebro, sproščeno v ozračje, se lahko prenaša na velikih razdaljah. 🡻 2004/107 uvodna izjava 10 (prilagojeno) ⇨ novo (27)Komisija namerava v letu 2005 pripraviti usklajeno strategijo z ukrepi za ⌦ Namen Uredbe 2017/852 Evropskega parlamenta in Sveta je ⌫ zaščititio zdravjea ljudi in okolice pred sproščanjem živega srebra, na podlagiosnovano na pristopau življenjskega cikla in ob upoštevanju proizvodnje, rabe, ravnanja z odpadki in emisijizpustov. V tej zvezi bi Komisija morala upoštevati vse ustrezne ukrepe z namenom, da bi se zmanjšala količina živega srebra v kopenskih in vodnih ekosistemih in s tem zaužitje živega srebra prek hrane ter za izogibanje živemu srebru v nekaterih proizvodih. ⇨ Določbe o spremljanju živega srebra v tej direktivi dopolnjujejo in oblikujejo navedeno uredbo. ⇦ 🡻 2008/50 uvodna izjava 10 ⇨ novo (28)Tveganje, ki ga za rastlinstvo in naravne ekosisteme predstavlja onesnaženost zraka, je največje na krajih zunaj mestnega območja. Oceno takih tveganj in skladnost s kritičnimi vrednostmi za varstvo rastlinstva bi bilo zato treba usmeriti na kraje zunaj pozidanih območij. ⇨ Ta ocena bi morala upoštevati in dopolnjevati zahteve iz Direktive (EU) 2016/2284 za spremljanje vplivov onesnaženosti zraka na kopenske in vodne ekosisteme ter poročanje o takih vplivih. ⇦ 🡻 2008/50 uvodna izjava 15 (prilagojeno) ⇨ novo (29)Delež iz naravnih virov se lahko ocenjuje, vendar ga ni mogoče nadzorovati. Kadar se da delež onesnaževal iz naravnih virov v zunanjem zraku dovolj zanesljivo določiti in kadar so preseganja v celoti ali delno posledica tega deleža iz naravnih virov, se lahko slednji pri ocenjevanju skladnosti z mejnimi vrednostmi za kakovost zraka ⇨ in obveznostmi zmanjšanja povprečne izpostavljenosti ⇦ pod pogoji iz te direktive odšteje. Preseganja mejnih vrednosti za delce PM10, pripisana zimskemu posipanju ali ⌦ zimskemu ⌫ soljenju cest, se pri ocenjevanju skladnosti z mejnimi vrednostmi za kakovost zraka prav tako lahko odštejejo, če so bili sprejeti ustrezni ukrepi za znižanje koncentracij. 🡻 2008/50 uvodna izjava 16 (30)Za območja in aglomeracije s posebno težkimi pogoji bi moralo biti mogoče podaljšati rok, v katerem je treba doseči skladnost z mejnimi vrednostmi kakovosti zraka, v primerih, kjer ne glede na izvajanje ustreznih ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja na posameznih območjih in v aglomeracijah obstajajo resni problemi. Vsakršno podaljšanje roka za določeno območje ali aglomeracijo bi moral spremljati celostni načrt, ki ga oceni Komisija, za zagotovitev skladnosti do konca podaljšanega roka. Razpoložljivost potrebnih ukrepov Skupnosti, ki odražajo raven prizadevanj za zmanjšanje emisij pri viru, določeno v tematski strategiji o onesnaževanju zraka, bo zelo pomembna za učinkovito zmanjšanje emisij v časovnem okviru, določenem v tej direktivi za dosego skladnosti z mejnimi vrednostmi in bi jo bilo treba upoštevati pri oceni zahtevkov za podaljšanje teh rokov. 🡻 2008/50 uvodna izjava 18 ⇨ novo (31)Za območja in aglomeracije, znotraj katerih koncentracije onesnaževal v zunanjem zraku presegajo ustrezne ciljne vrednosti ali mejne vrednosti kakovosti zraka ⇨ , ciljne vrednosti za ozon ali obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti ⇦ ali katera koli začasna sprejemljiva preseganja, bi bilo po potrebi treba oblikovati načrte za kakovost zraka. Onesnaževala zraka izhajajo iz različnih virov in dejavnosti. Za zagotovitev skladnosti med različnimi politikami bi morali biti takšni načrti za kakovost zraka po možnosti usklajeni ter povezani z načrti in programi, pripravljenimi v skladu z Direktivo 2010/75/EU2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav , Direktivo (EU) 2016/2284Direktivo 2001/81/ES in Direktivo 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa . Pri izdaji dovoljenj za industrijske dejavnosti v skladu z Direktivo 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja bodo v celoti upoštevani tudi cilji glede kakovosti zunanjega zraka, predvideni v tej direktivi.

⇩ novo (32)Načrte za kakovost zraka bi bilo treba pripraviti tudi pred letom 2030, če obstaja tveganje, da države članice do tega datuma ne bodo dosegle mejnih vrednosti ali ciljnih vrednosti za ozon, da se zagotovi ustrezno znižanje ravni onesnaževal. 🡻 2008/50 uvodna izjava 19 ⇨ novo (33)Treba bi bilo pripraviti akcijske načrte, v katerih bi bilo navedeno, kako kratkoročno ukrepati ob nevarnosti preseganja ene ali več alarmnih vrednosti, da bi navedeno tveganje zmanjšali in omejili njegovo trajanje. Če to tveganje velja za eno ali več mejnih vrednosti ali ciljnih vrednosti, lahko države članice po potrebi pripravijo takšne kratkoročne akcijske načrte. Kar zadeva ozon, bi morali tovrstni kratkoročni akcijski načrti upoštevati določbe Odločbe Komisije 2004/279/ES z dne 19. marca 2004 o navodilih za izvajanje Direktive 2002/3/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ozonu v zunanjem zraku. 🡻 2008/50 uvodna izjava 20 ⇨ novo (34)Države članice bi se morale med seboj posvetovati ⇨ sodelovati ⇦, kadar zaradi znatne onesnaženosti, ki izvira iz druge države članice, raven nekega onesnaževala preseže, oziroma je verjetno, da bo presegla, ustrezne ⇨ katero koli mejno vrednost, ciljno vrednost za ozon, obveznost zmanjšanja povprečne izpostavljenosti ⇦ ciljne vrednosti glede kakovosti zraka in morebitno sprejemljivo preseganje ali, odvisno od primera, alarmno vrednost. Zaradi lastnosti posameznih onesnaževal, kot so ozon in delci, da se prenašajo prek meja, bi pri oblikovanju in izvajanju načrtov za kakovost zraka in kratkoročnih akcijskih načrtov ter obveščanju javnosti utegnilo biti potrebno usklajevanje med sosednjimi državami članicami. Države članice si morajo po potrebi prizadevati za sodelovanje s tretjimi državami, še zlasti za zgodnje vključevanje držav kandidatk. ⇨ O vsakem takem sodelovanju bi bilo treba obvestiti Komisijo in jo pozvati, naj pomaga pri njem. ⇦ 🡻 2008/50 uvodna izjava 21 ⇨ novo (35)Države članice in Komisija bi morale zbirati, si izmenjavati in razširjati podatke o kakovosti zraka, da bi boljše razumele vplive onesnaženosti zraka in oblikovale ustrezne politike. Najnovejše informacije o koncentracijah vseh onesnaževal v zunanjem zraku, urejenih s predpisi, ⇨ kot tudi načrti za kakovost zraka in kratkoročni akcijski načrti ⇦ bi moralei biti na voljo javnosti. 🡻 2008/50 uvodna izjava 22 ⇨ novo (36)⇨ Podatki o koncentracijah in usedanju s predpisi urejenih onesnaževal naj se kot podlaga za redna poročila posredujejo Komisiji. ⇦ Za lažjo obravnavo in primerjavo podatkov o kakovosti zraka bi bilo treba te podatke Komisiji zagotoviti v standardizirani obliki.

🡻 2008/50 uvodna izjava 23 (37)Postopke zagotavljanja podatkov, ocenjevanja in poročanja o kakovosti zraka bi bilo treba prilagoditi, da se bodo kot glavna orodja za zagotavljanje podatkov lahko uporabljala elektronska sredstva in internet in da bodo ti postopki v skladu z Direktivo 2007/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2007 o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE). 🡻 2008/50 uvodna izjava 24 (38)Ustrezno je predvideti možnost prilagoditve meril in tehnik, ki se uporabljajo za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka, znanstvenemu in tehničnemu napredku ter temu ustrezno prilagoditev podatkov, ki naj bi se sporočali. ⇩ novo (39)Kot je pojasnjeno s sodno prakso Sodišča, države članice ne smejo omejiti procesnega upravičenja za izpodbijanje odločitve javnega organa na člane zadevne javnosti, ki so sodelovali pri predhodnem upravnem postopku za sprejetje zadevne odločitve. V sodni praksi Sodišča je pojasnjeno tudi, da učinkovit dostop do pravnega varstva v okoljskih zadevah in učinkovitih pravnih sredstev med drugim zahteva, da imajo člani zadevne javnosti pravico, da od sodišča ali pristojnega neodvisnega in nepristranskega organa zahtevajo, naj odredi začasne ukrepe za preprečitev določenega primera onesnaževanja. Zato bi bilo treba določiti, da pravni položaj ne bi smel biti pogojen z vlogo, ki jo je član zadevne javnosti imel med participativno fazo postopkov odločanja v skladu s to direktivo. Poleg tega bi moral biti vsak revizijski postopek pošten, pravičen, pravočasen in ne pretirano drag ter bi moral zagotavljati ustrezna in učinkovita pravna sredstva, vključno s sodno prepovedjo, če je ta primerna. 🡻 2008/50 uvodna izjava 30 ⇨ novo (40)Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva sprejeta načela, zlasti načela Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Predvsem si ta direktiva prizadeva spodbuditi vključevanje visoke ravni varstva okolja v politike Unije ter izboljšanje kakovosti okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja, kakor je določeno v členu 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. ⇨ Če je škoda za zdravje ljudi nastala zaradi kršitve členov 19, 20 in 21 te direktive, bi morale države članice zagotoviti, da lahko posamezniki, ki jih take kršitve prizadenejo, od ustreznega pristojnega organa zahtevajo in prejmejo odškodnino za to škodo. Cilj pravil o odškodnini, dostopu do pravnega varstva in kaznih iz te direktive je v skladu s členom 191(1) PDEU izogibanje škodljivim učinkom onesnaženosti zraka na zdravje ljudi in okolje ter njihovo preprečevanje in zmanjševanje. Njihov namen je torej v politike Unije vključiti visoko raven varstva okolja in izboljšanje kakovosti okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja, kot je določeno v členu 37 Listine, in konkretizirati obveznost varovanja pravice do življenja in osebne celovitosti iz členov 2 in 3 Listine. Prav tako prispevajo k pravici do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem iz člena 47 Listine v zvezi z varovanjem zdravja ljudi. ⇦ 🡻 2008/50 uvodna izjava 28 (prilagojeno) Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi bilo treba omejiti na tiste določbe, ki predstavljajo bistveno spremembo glede na predhodne direktive. 🡻 2008/50 uvodna izjava 29 (prilagojeno) V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje se države članice spodbuja, da za svoje lastne potrebe in v interesu Skupnosti pripravijo ter objavijo lastne tabele, v katerih bo kar najbolj nazorno prikazana korelacija med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo. ⇩ novo

(41)Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje zahtev, ki veljajo za države članice glede posredovanja informacij in poročanja o kakovosti zraka v skladu s to direktivo, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila v zvezi z (i) določitvijo pravil v zvezi z informacijami o kakovosti zunanjega zraka, ki jih države članice dajo na voljo Komisiji, in časovnimi okviri za sporočanje teh informacij ter (ii) racionalizacijo načina poročanja podatkov ter vzajemno izmenjavo informacij in podatkov iz mrež ter posameznih vzorčevalnih mest za merjenje onesnaženosti zunanjega zraka v državah članicah. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. (42)Za zagotovitev, da ta direktiva še naprej izpolnjuje svoje cilje, zlasti tiste v zvezi z izogibanjem škodljivim učinkom kakovosti zunanjega zraka na zdravje ljudi in okolje ter njihovim preprečevanjem in zmanjševanjem, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi s spremembo prilog k tej direktivi, da se upoštevajo tehnični in znanstveni razvoj na področju onesnaževal zraka, njihovo ocenjevanje in upravljanje, njihov vpliv na zdravje ljudi in okolje ter ustrezno obveščanje javnosti. Zlasti je pomembno, da se Komisija pri svojem pripravljalnem delu ustrezno posvetuje, vključno na ravni strokovnjakov, in da se to posvetovanje izvede v skladu z načeli, določenimi v Medinstitucionalnem sporazumu z dne 13. aprila 2016 o boljši pripravi zakonodaje. Za zagotovitev enakopravnega sodelovanja pri pripravi delegiranih aktov Evropski parlament in Svet zlasti prejmeta vse dokumente sočasno s strokovnjaki iz držav članic, njuni strokovnjaki pa se sistematično lahko udeležujejo sestankov strokovnih skupin Komisije, ki zadevajo pripravo delegiranih aktov. (43)Obveznost prenosa te direktive v nacionalno pravo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki so bile v primerjavi s predhodnimi direktivami vsebinsko spremenjene. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz predhodnih direktiv. (44)Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv v nacionalno pravo, ki so navedi v delu B Priloge X – 🡻 2004/107 uvodna izjava 1 (prilagojeno) V skladu z načeli iz člena 175(3) Pogodbe, šesti okoljski akcijski program Skupnosti, sprejet s Sklepom št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta , ugotavlja potrebo po zmanjšanju onesnaženosti do ravni, ki ima čim manjše škodljive učinke na zdravje ljudi, s posebno pozornostjo glede občutljivih skupin prebivalstva, in na okolje kot celoto, ter po izboljšanju spremljanja in ocenjevanja kakovosti zraka, tudi s stališča usedanja onesnaževal, ter obveščanju javnosti. 🡻 2004/107 uvodna izjava 2 (prilagojeno) Člen 4(1) Direktive Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka zahteva, da Komisija predloži predloge za ureditev onesnaževal, naštetih v Prilogi I k navedeni direktivi, ob upoštevanju določb iz odstavkov 3 in 4 navedenega člena. 🡻 2004/107 uvodna izjava 5 Ciljne vrednosti ne zahtevajo ukrepov, ki povzročajo nesorazmerne stroške. Glede industrijskih obratov ne vključujejo ukrepov izven najboljše razpoložljive tehnologije (BAT), kakor zahteva Direktiva Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja , in predvsem ne vodijo v zaprtje obratov. Vendar pa zahtevajo od držav članic sprejetje stroškovno učinkovitih ukrepov za zmanjšanje emisij na ustreznih področjih. 🡻 2004/107 uvodna izjava 6 Zlasti se ciljne vrednosti iz te direktive ne štejejo za okoljski standard kakovosti iz člena 2(7) Direktive 96/61/ES in ki, glede na člen 10 navedene direktive, zahtevajo strožje pogoje, kot jih je mogoče doseči z uporabo BAT. 🡻 2004/107 uvodna izjava 8 Če koncentracije prekoračijo določene ocenjevalne prage so spremljanja arzena, kadmija, niklja in benzo(a)pirena obvezna. Dodatni načini ocenjevanja lahko znižajo zahtevano število vzorčevalnih mest za meritve na stalnem merilnem mestu. Predvideno je nadaljnje spremljanje koncentracij zunanjega zraka in usedanja v okolju.

🡻 2004/107 uvodna izjava 13 Podatki o koncentracijah in usedanju s predpisi urejenih onesnaževal naj se kot podlaga za redna poročila posredujejo Komisiji. 🡻 2004/107 uvodna izjava 14 Najnovejši podatki o koncentracijah v zunanjem zraku in usedanju s predpisi urejenih onesnaževal naj bodo zlahka dostopni javnosti. 🡻 2004/107 uvodna izjava 15 Države članice naj določijo pravila o sankcijah, ki se uporabljajo za kršitve določb te direktive, ter poskrbijo za njihovo izvajanje. Te sankcije naj bodo učinkovite, sorazmerne in odvračilne. 🡻 2004/107 uvodna izjava 16 Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, naj se sprejme v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil . 🡻 2004/107 uvodna izjava 17 Spremembe, potrebne za prilagoditev te direktive znanstvenemu in tehničnemu napredku, naj zadevajo zgolj merila in metode ocenjevanja koncentracij in usedanja urejenih onesnaževal ali podrobnosti ureditev glede posredovanja informacij Komisiji. Zaradi njih se bodisi neposredno bodisi posredno ne smejo spremeniti ciljne vrednosti – 🡻 2008/50 uvodna izjava 1 (prilagojeno) Šesti okoljski akcijski program Skupnosti, ki je bil sprejet s Sklepom št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 , opredeljuje potrebo po zmanjšanju onesnaženosti do ravni, pri kateri se kar najbolj zmanjšajo škodljivi učinki na zdravje ljudi, ob upoštevanju zlasti občutljivejših skupin prebivalstva in okolja kot celote, potrebo po izboljšanju spremljanja in ocenjevanja kakovosti zraka, vključno z usedlinami onesnaževal, ter potrebo po ustreznem obveščanju javnosti. 🡻 2008/50 uvodna izjava 2 Za varovanje zdravja ljudi in varstva okolja kot celote je še zlasti pomemben boj proti emisijam onesnaževal pri viru ter opredelitev in izvajanje najbolj učinkovitih ukrepov za zmanjšanje emisij na lokalni in nacionalni ravni ter na ravni Skupnosti. Zato bi se bilo treba emisijam škodljivih onesnaževal zraka izogibati, jih preprečevati ali zmanjšati ter določiti ustrezne cilje za kakovost zunanjega zraka, ob upoštevanju standardov, smernic in programov Svetovne zdravstvene organizacije.

🡻 2008/50 uvodna izjava 3 (prilagojeno) Direktivo Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka , Direktivo Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku , Direktivo 2000/69/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 o mejnih vrednostih benzena in ogljikovega monoksida v zunanjem zraku , Direktivo 2002/3/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2002 o ozonu v zunanjem zraku in Odločbo Sveta 97/101/ES z dne 27. januarja 1997 o vzpostavitvi vzajemne izmenjave informacij in podatkov iz merilnih mrež in posameznih postaj za merjenje onesnaženosti zunanjega zraka v državah članicah bi bilo treba bistveno revidirati, tako da bi ustrezno odražali najnovejša odkritja na zdravstvenem in znanstvenem področju ter izkušnje držav članic. Zaradi jasnosti, poenostavitve in upravne učinkovitosti je zato ustrezno, da navedenih pet aktov nadomesti ena sama direktiva, po potrebi pa še izvedbeni ukrepi. 🡻 2008/50 uvodna izjava 4 (prilagojeno) Takoj ko bo pridobljenih dovolj izkušenj v zvezi z izvajanjem Direktive 2004/107/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o arzenu, kadmiju, živem srebru, niklju in policikličnih aromatskih ogljikovodikih v zunanjem zraku , bi veljalo razmisliti o možnosti združitve njenih določb z določbami te direktive. 🡻 2008/50 uvodna izjava 11 Drobni delci (PM2,5) imajo pomembne negativne učinke na zdravje ljudi. Poleg tega za sedaj še ni določljivega praga, pod katerim PM2,5 ne bi predstavljali tveganja. Za to onesnaževalo bi morala tako veljati drugačna ureditev kot za druga onesnaževala zraka. Cilj navedenega pristopa bi moral biti splošno zmanjšanje koncentracij v neizpostavljenem mestnem okolju, da bi bilo velikemu delu prebivalstva zagotovljeno uživanje koristi izboljšane kakovosti zraka. Vendar bi bilo treba za zagotovitev minimalne ravni varovanja zdravja na vseh območjih ta pristop povezati z mejno vrednostjo, pred uvedbo katere bi se v prvi fazi uporabila ciljna vrednost. 🡻 2008/50 uvodna izjava 17 Vse zadevne institucije morajo prednostno in natančno preučiti ukrepe Skupnosti, ki so potrebni za zmanjšanje emisij pri viru, zlasti ukrepe za izboljšanje učinkovitosti zakonodaje Skupnosti na področju industrijskih emisij, zmanjšanje emisij izpušnih plinov iz motorjev, vgrajenih v težka tovorna vozila, nadaljnje zmanjšanje dovoljenih nacionalnih emisij ključnih onesnaževal v državah članicah in emisij, povezanih z oskrbo vozil z bencinskim motorjem na bencinskih črpalkah, ter ukrepe za znižanje deleža žvepla v gorivih, vključno z ladijskimi gorivi. 🡻 2008/50 uvodna izjava 18 Za območja in aglomeracije, znotraj katerih koncentracije onesnaževal v zunanjem zraku presegajo ustrezne ciljne vrednosti ali mejne vrednosti kakovosti zraka ali katera koli začasna sprejemljiva preseganja, bi bilo po potrebi treba oblikovati načrte za kakovost zraka. Onesnaževala zraka izhajajo iz različnih virov in dejavnosti. Za zagotovitev skladnosti med različnimi politikami bi morali biti takšni načrti za kakovost zraka po možnosti usklajeni ter povezani z načrti in programi, pripravljenimi v skladu z Direktivo 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav , Direktivo 2001/81/ES in Direktivo 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa . Pri izdaji dovoljenj za industrijske dejavnosti v skladu z Direktivo 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja bodo v celoti upoštevani tudi cilji glede kakovosti zunanjega zraka, predvideni v tej direktivi. 🡻 2008/50 uvodna izjava 25 (prilagojeno) Ker države članice same ne morejo zadovoljivo doseči ciljev glede kakovosti zraka iz te direktive, zaradi lastnosti onesnaževal zraka, da se prenašajo prek meja, je te cilje laže doseči na ravni Skupnosti, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvira, potrebnega za dosego navedenih ciljev. 🡻 2008/50 uvodna izjava 26

Države članice bi morale določiti pravila o kaznih za kršitve določb te direktive in zagotavljati njihovo izvrševanje. Kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. 🡻 2008/50 uvodna izjava 27 (prilagojeno) Nekatere določbe aktov, ki so razveljavljeni s to direktivo, bi morale še naprej ostati v veljavi, da se zagotovijo neprekinjena veljavnost obstoječih mejnih vrednosti kakovosti zraka za dušikov dioksid, dokler se 1. januarja 2010 le-te ne bodo nadomestile, neprekinjena veljavnost določb v zvezi s poročanjem o kakovosti zraka, dokler se ne bodo sprejeli novi izvedbeni ukrepi, in neprekinjena veljavnost obveznosti v zvezi s predhodno oceno kakovosti zraka, ki se zahteva v skladu z Direktivo 2004/107/ES. 🡻 2008/50 uvodna izjava 31 Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil . 🡻 2008/50 uvodna izjava 32 Komisiji bi bilo treba podeliti pooblastila za spremembo prilog I do VI, prilog VIII do X in Priloge XV. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, bi jih bilo treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. 🡻 2008/50 uvodna izjava 33 (prilagojeno) Klavzula o prenosu od držav članic zahteva, da pravočasno poskrbijo za meritve v neizpostavljenem mestnem okolju za namen opredelitve kazalnika povprečne izpostavljenosti, da se tako zagotovi izpolnitev zahtev v zvezi z oceno ciljnega zmanjšanja izpostavljenosti na nacionalni ravni in izračunom kazalnika povprečne izpostavljenosti – 🡻 2008/50 SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE I SPLOŠNE DOLOČBE

🡻 2004/107 Člen 1 Cilji Cilji te direktive so: (a) določiti ciljno vrednost koncentracije arzena, kadmija, niklja in benzo(a)pirena v zunanjem zraku, v izogib, za preprečitev ali zmanjšanje škodljivih učinkov arzena, kadmija, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov na zdravje ljudi in okolje kot celoto; (b) zagotoviti, z vidika arzena, kadmija, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov, ohranjanje kakovosti zunanjega zraka, kjer je ta dobra, v drugih primerih pa njeno izboljšanje; (c) določiti skupne metode in merila za ocenjevanje koncentracij arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zunanjem zraku, kakor tudi za usedanje arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov; (d) zagotoviti, da se o koncentracijah arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov v zunanjem zraku, kakor tudi o usedanju arzena, kadmija, živega srebra, niklja in policikličnih aromatskih ogljikovodikov pridobijo ustrezne informacije ter da so te dostopne javnosti. ⇩ novo Člen 1 Cilji 1.Ta direktiva določa cilj ničelnega onesnaževanja za kakovost zraka, tako da se bo v Uniji kakovost zraka postopoma izboljšala in dosegla ravni, ki ne veljajo več za škodljive za zdravje ljudi in naravne ekosisteme, kot so opredeljene na podlagi znanstvenih dokazov, in tako prispeva k dosegi okolja brez strupov najpozneje do leta 2050. 2.Ta direktiva določa vmesne mejne vrednosti, ciljne vrednosti, obveznosti zmanjšanja povprečne izpostavljenosti, cilje glede povprečne stopnje izpostavljenosti, kritične ravni, opozorilne vrednosti, alarmne vrednosti in dolgoročne cilje (v nadaljnjem besedilu: standardi kakovosti zraka), ki jih je treba izpolniti do leta 2030 in nato redno pregledovati v skladu s členom 3. 3.Poleg tega ta direktiva prispeva k doseganju: ciljev Unije v zvezi z zmanjšanjem onesnaževanja, biotsko raznovrstnostjo in ekosistemi v skladu z osmim okoljskim akcijskim programom iz Sklepa (EU) 2022/591 Evropskega parlamenta in Sveta. 🡻 2008/50 (prilagojeno) ⇨ novo Člen 2

⌦ Predmet urejanja ⌫ Ta direktiva določa ⌦ naslednje ⌫ ukrepe, katerih namen je: 1.⌦ ukrepe za ⌫ opredelitev in določitev ciljev glede kakovosti zunanjega zraka, da bi se izognili škodljivim učinkom na zdravje ljudi in okolje kot celoto, jih preprečili ali zmanjšali; 2.⌦ ukrepe, ki določajo skupne metode in merila za oceno ⌫ ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka v državah članicah na podlagi skupnih metod in meril; 3.⇨ ukrepe za spremljanje ⇦ pridobivanje podatkov o dolgoročnih gibanj kakovosti zunanjega zraka, ki bi bili v pomoč pri zmanjševanju onesnaževanja zraka in motečih vplivov ter podlaga za spremljanje dolgoročnih gibanj in izboljšanj, ki so posledica ⇨ vplivov ⇦ nacionalnih ukrepov in ukrepov ⌦ Unije in nacionalnih ukrepov ⌫ Skupnosti ⇨ na kakovost zunanjega zraka ⇦ ; 4.⌦ ukrepe za ⌫ zagotavljanje, da so taki podatki o kakovosti zunanjega zraka na voljo javnosti; 5.⌦ ukrepe za ⌫ ohranjanje kakovosti zunanjega zraka, kjer je ta dobra, in njeno zboljšanje v drugih primerih; 6.⌦ ukrepe za ⌫ spodbujanje večjega sodelovanja med državami članicami pri zmanjševanju onesnaževanja zraka. ⇩ novo Člen 3 Redni pregledi 1. Komisija do 31. decembra 2028 in nato vsakih pet let ter pogosteje, če nova pomembna znanstvena dognanja pokažejo, da je to potrebno, pregleda znanstvene dokaze o onesnaževalih zraka in njihovih učinkih na zdravje ljudi in okolje, ki so pomembni za doseganje cilja iz člena 1, ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo z glavnimi ugotovitvami. 2. S pregledom se oceni, ali so veljavni standardi kakovosti zraka še vedno primerni za doseganje cilja izogibanja škodljivim učinkom na zdravje ljudi in okolje ter njihovega preprečevanja ali zmanjševanja in ali bi bilo treba zajeti dodatna onesnaževala zraka. Da bi dosegli cilje iz člena 1, se pri pregledu oceni, ali je treba to direktivo revidirati, da se zagotovi uskladitev s smernicami Svetovne zdravstvene organizacije (SZO) o kakovosti zraka in najnovejšimi znanstvenimi informacijami. Za namene pregleda Komisija med drugim upošteva naslednje: (a)najnovejše znanstvene informacije SZO in drugih zadevnih organizacij, (b)tehnološki razvoj, ki vpliva na kakovost zraka in njeno oceno, (c)razmere v zvezi s kakovostjo zraka ter s tem povezane vplive na zdravje ljudi in okolje v državah članicah, (d)napredek pri izvajanju nacionalnih ukrepov in ukrepov Unije za zmanjšanje onesnaževal in izboljšanje kakovosti zraka.

3. Pri izvajanju pregleda Komisiji pomaga Evropska agencija za okolje. 4. Kadar Komisija na podlagi pregleda meni, da je to primerno, predloži predlog za revizijo standardov kakovosti zraka ali za vključitev drugih onesnaževal zraka. 🡻 2008/50 (prilagojeno) ⇨ novo Člen 42 Opredelitev pojmov V tej direktivi ⌦ se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov ⌫: (1)„zunanji zrak“ pomeni zrak v troposferi, razen na delovnih mestih, kakor so opredeljena v ⌦ členu 2 ⌫ Direktivei ⌦ Sveta ⌫ 89/654/EGS , kjer se uporabljajo določbe v zvezi z zdravjem in varnostjo pri delu ter do katerih javnost nima rednega dostopa; (2)„onesnaževalo“ pomeni katero koli snov, ki je prisotna v zunanjem zraku in za katero je verjetno, da ima škodljive učinke na zdravje ljudi in/ali na okolje kot celoto; (3)„raven“ pomeni koncentracijo onesnaževala v zunanjem zraku ali njegovo usedlino na površinah v danem času; 🡻 2004/107 (prilagojeno) Člen 2 Opredelitev pojmov V tej direktivi se z izjemo opredelitve „ciljne vrednosti“ uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Direktive 96/62/ES. Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve pojmov: (a) „ciljna vrednost“ : pomeni koncentracijo v zunanjem zraku, določeno z namenom izogibanja, preprečevanja ali zmanjševanja škodljivih učinkov na zdravje ljudi in na okolje kot celoto, ki jo je treba doseči, kjer je to mogoče, v danem obdobju; (4)(b) „skupno ali celotno usedanje“: pomeni celotno maso onesnaževal, ki so prešla iz ozračja na površino ⌦ , kot na primer na ⌫ (npr. prst, rastlinje, vodo, stavbe, itd. na danemo območjue v danem času;

🡻 2008/50 (5)18.„PM10“ pomeni delce, ki preidejo skozi dovod, kakor je opredeljen v referenčni metodi za vzorčenje in merjenje PM10, EN 12341, s 50-odstotno učinkovitostjo za odstranjevanje delcev z aerodinamskim premerom nad 10 μm; (6)19.„PM2,5“ pomeni delce, ki preidejo skozi dovod, kakor je opredeljen v referenčni metodi za vzorčenje in merjenje PM2,5, EN 14907, s 50-odstotno učinkovitostjo za odstranjevanje delcev z aerodinamskim premerom nad 2,5 μm; (7)24.„dušikovi oksidi“ pomenijo vsoto mešalnega prostorninskega razmerja (ppbv) dušikovega monoksida (dušikovega oksida) in dušikovega dioksida, izraženo z enotami masne koncentracije dušikovega dioksida (μg/m3); 🡻 2004/107 (prilagojeno) (c)„zgornji ocenjevalni prag“ : pomeni raven, opredeljeno v Prilogi II, pod katero se za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka v skladu s členom 6(3) Direktive 96/62/ES lahko uporablja kombinacija meritev in modeliranja; (d)„spodnji ocenjevalni prag“ : pomeni raven, opredeljeno v Prilogi II, pod katero je za oceno kakovosti zra