[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 9.11.2010

COM(2010) 660 konč.

SPOROČILO KOMISIJEEVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2010–2011

{SEC(2010) 1326}{SEC(2010) 1327}{SEC(2010) 1328}{SEC(2010) 1329}{SEC(2010) 1330}{SEC(2010) 1331}{SEC(2010) 1332}{SEC(2010) 1334}{SEC(2010) 1335}

SPOROČILO KOMISIJEEVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

Strategija širitve in glavni izzivi za obdobje 2010–2011

UVOD

Po tem ko je Komisija sprejela zadnja poročila o napredku, je proces širitve EU kljub mnogim drugim izzivom, s katerimi se sooča Unija, dobil nov zagon. Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je EU lahko nadaljevala svoj širitveni načrt in hkrati ohranila zagon evropskega povezovanja.

Hrvaška je začela zadnji krog pristopnih pogajanj in tako vsem državam, ki so vključene v širitveni proces, dokazala, da lahko pristop postane resničnost, če so izpolnjeni potrebni pogoji. Srbija je zaprosila za članstvo. Komisija danes izdaja mnenja o prošnjah Črne gore in Albanije. Islandija je julija začela pristopna pogajanja. V okviru pogajanj s Turčijo so se odprla nova poglavja in država se je s temeljito revizijo svoje ustave začela približevati evropskim standardom. Liberalizacija vizumskega režima za države zahodnega Balkana je napredovala. Slovenija in Hrvaška sta naredili velik korak v smeri rešitve dolgoletnih razhajanj v dvostranskih odnosih, Srbija in Kosovo pa se pripravljata na dialog[1]. Pokonfliktno doseganje sprave med narodi je napredovalo in države so začele prevzemati večjo odgovornost za regionalno sodelovanje.

Vendar mnogi izzivi ostajajo. V nekaterih državah širitve se je zagon za reforme upočasnil. Vse države se morajo osredotočiti na dobro upravljanje, krepitev pravne države, pospešitev gospodarske reforme in izboljšanje svoje sposobnosti sprejemanja in izvajanja pravnega reda EU. Spoštovanje svobode izražanja je zaskrbljujoče v večini držav. Še vedno je treba rešiti več kompleksnih problemov, vključno s sistemom upravljanja Bosne in Hercegovine ter vprašanjem imena v zvezi z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo. Nerešena dvostranska vprašanja ostajajo in različna stališča glede statusa Kosova ovirajo regionalno sodelovanje. Pogajanja o celoviti rešitvi ciprskega vprašanja so napredovala, vendar še niso zaključena.

Zavezanost EU širitvenemu procesu kaže na prepričanost držav članic, da je ta v skupnem interesu Unije in držav, ki želijo pristopiti. Državljanom je treba to preprosto sporočilo posredovati in ga podrobno utemeljiti, da bodo širitev bolje razumeli in jo podprli. Širitveni proces EU prispeva k stabilnosti v Evropi ter varnosti in blaginji njenih državljanov. Prav tako zagotavlja edinstveno spodbudo za politične in gospodarske reforme v državah širitve. V skupnem interesu EU in držav širitve je, da se razprave o težavnih pogajalskih poglavjih začnejo že na začetku pogajalskega procesa. Namen tega procesa je, da se države širitve uskladijo z evropskimi standardi na vseh področjih, zajetih v pogodbah EU, in tako Evropski uniji pomagajo doseči njene cilje. Med te cilje zdaj spadajo obravnavanje gospodarske krize in upravljanja, ponovna vzpostavitev rasti za nova delovna mesta na podlagi načrta reform iz strategije Evropa 2020, večja varnost v EU in uveljavljanje politične vloge EU na svetovnem prizorišču. Delovni program Komisije za leto 2011 vključuje več pobud, ki upoštevajo te cilje.

V širitev morajo še naprej verjeti vse zainteresirane strani. Države, ki želijo pristopiti, in njihovi državljani morajo po izpolnitvi pogojev za pristop imeti jasno perspektivo pristopa in na poti vključevanja zaznati oprijemljive koristi. Države članice in javnost EU morajo biti prepričani, da so se države, ki želijo pristopiti, dobro pripravile na pristop z izpolnjevanjem strogih pogojev. Prizadevanja za uspešno širitev zahtevajo trdno politično zavezanost vseh zainteresiranih strani. Obnovljeno soglasje o širitvi, kakor ga je opredelil Evropski svet decembra 2006, ostaja okvir za dosego teh ciljev. Ta politika temelji na načelih utrjevanja zavez, uveljavljanja pravičnih in strogih pogojev ter dobrega obveščanja javnosti, skupaj z zmogljivostjo EU za vključevanje novih članic.

Širitveni proces zagotavlja mehanizme in spodbude, ki vodijo k članstvu in države širitve spodbujajo k sodelovanju z EU pri uresničevanju skupnih ciljev. S povečanjem gospodarskega upravljanja v EU se bo okrepil tudi gospodarski dialog z državami širitve, kar nam bo omogočilo, da se skupaj osredotočimo na reševanje krize in ustvarjanje novih delovnih mest. Tesnejše povezovanje z državami, ki imajo več primerjalnih prednosti, koristi globalni konkurenčnosti EU. To je ena od trajnih koristi pete širitve, v okviru katere se je število držav članic EU med letoma 2004 in 2007 s 15 povečalo na 27. Trgovina med „starimi“ in „novimi“ državami članicami se je v desetletju pred letom 2008 potrojila s približno 150 milijard EUR na 450 milijard EUR. Širitveni proces je Evropski uniji zagotovil finančna sredstva, da po potrebi ukrepa skupaj z mednarodnimi finančnimi institucijami za ohranitev gospodarske stabilnosti med krizo. Razširjeni notranji trg prinaša koristi malim in srednjim podjetjem, ki ustvarjajo dve tretjini delovnih mest v zasebnem sektorju EU, močno pospešujejo inovacije in prejemajo znaten delež predpristopne pomoči.

Tesnejše povezovanje s širitvenim procesom Evropski uniji pomaga pri doseganju ciljev na več področjih, ki so pomembna za oživitev gospodarstva in trajnostno rast, vključno z energetiko, prometom, varstvom okolja in prizadevanji za obravnavanje podnebnih sprememb. Države zahodnega Balkana z vseh strani mejijo na države članice. Turčija ima z Evropsko unijo kopno in morsko mejo. Za uresničitev ciljev EU, kot so gradnja vseevropskih prometnih koridorjev, razširitev energetskih virov, blažitev posledic podnebnih sprememb in prilagajanje nanje ter zmanjšanje čezmejnega onesnaževanja zraka in vode, je potrebna popolna zavezanost držav širitve.

Tudi te države imajo koristi od napredka, doseženega na teh področjih. Možnost pristopa jih spodbuja, da se prednostno osredotočijo na cilje, ki so skupni ciljem EU. V praksi se podpora tem državam zagotavlja s subvencijami iz instrumenta za predpristopno pomoč ter posojili Evropske investicijske banke in drugih mednarodnih finančnih institucij, na katera ima navedeni instrument učinek vzvoda. Islandija je zadnja država kandidatka, ki je začela pristopna pogajanja. Na svetovni ravni je vodilna v raznih oblikah obnovljivih virov energije in lahko bistveno prispeva k prizadevanjem EU za inovacije na tem in drugih naprednih področjih.

V skladu s Stockholmskim programom je večja varnost v Evropi ena od glavnih prednostnih nalog EU. Države širitve morajo prevzeti pravni red Unije in dokazati, da so ga sposobne v celoti izvajati. Komisija je zato podvojila prizadevanja za podpiranje držav širitve na področju preprečevanja organiziranega kriminala in korupcije, boja proti njima ter krepitve zmogljivosti njihovih organov pregona. Tožilci, sodniki in drugi strokovnjaki EU na področju kazenskega pregona, upravljanja meja in migracij zdaj pomagajo kolegom v državah širitve, in sicer tako, da zagotavljajo svoje strokovno znanje in izkušnje ter preverjajo napredek posamezne države. Za izpolnjevanje meril, ki določajo hitrost, s katero država kandidatka v okviru pristopnih pogajanj napreduje v smeri članstva v EU, so potrebni prepričljivi rezultati na področju neodvisnega in učinkovitega sojenja.

Izkušnje na področju liberalizacije vizumskega režima za države zahodnega Balkana kažejo na dosežke, ki jih je mogoče uresničiti s kombinacijo strogih pogojev in zagotavljanja dejanskih koristi, povezanih z napredkom na poti k članstvu v EU. Poudarjajo tudi, da si morajo zadevne vlade stalno prizadevati za spoštovanje rokov in pogojev prostejšega pretoka oseb.

Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe si je EU zagotovila sredstva za uveljavljanje svoje vloge na svetovnem prizorišču, kot to dokazuje vloga, ki jo je imela pri sprejetju resolucije Generalne skupščine Združenih narodov o Kosovu. S širitvijo je EU v svetu, v katerem imajo rastoče sile vse večjo vlogo, vplivnejša in pomembnejša v mednarodnih forumih. Peta širitev je odnosom EU z vzhodnimi in južnimi sosednjimi državami dala nov zagon in Unijo spodbudila k iskanju načinov za oblikovanje pobud na območju Baltskega morja in črnomorskem območju. Pristopni proces držav zahodnega Balkana in Turčije še povečuje interes in vpliv EU na sredozemskem in črnomorskem območju ter Podonavju. Če bo Turčija okrepila vlogo v lastni regiji ter sodelovala v pristopnem procesu in svoje delovanje usklajevala z EU, se bo obema stranema lahko povečal vpliv v svetu, tudi na Bližnjem vzhodu in južnem Kavkazu. S sodelovanjem lahko EU in Turčija okrepita energetsko varnost, rešita regionalne konflikte in preprečita etnične ali verske razkole. Islandija ima lahko z EU pomembno vlogo pri obravnavanju vprašanj s področij energetike, okolja, pomorstva in varnosti na arktičnem območju. Celoten potencial takih sinergij je mogoče uresničiti le s skupnim sodelovanjem v verodostojni strategiji širitve.

Vpliv EU v svetu je v veliki meri odvisen tudi od privlačnosti njenega regulativnega modela. Vitalnost notranjega trga ter sprejemanje predpisov in standardov EU v državah po svetu močno spodbujata trgovino, naložbe in rast. Namen akta o enotnem trgu, ki ga je predložila Komisija, je odpraviti številna ozka grla, ki še ostajajo, in sprostiti nov potencial rasti. S širitvenim procesom bodo države širitve postopoma sprejele pravni red EU, pri čemer bodo razširile območje, na katerem se uporablja enoten sklop standardov. To bi moralo spodbuditi nove naložbe, inovacije in socialno kohezijo, pa tudi povečati privlačnost regulativnega modela EU v sosednjih državah in širšem mednarodnem sistemu.

Širitveni proces je velik izziv za EU, pa tudi države, ki želijo pristopiti. Na predstavo, ki jo ima javnost glede pomena tega programa, vplivajo tudi vsakodnevne skrbi, ki se pogosto lahko zdijo nujnejše. Iz letošnjega svežnja poročil ter priloženih sklepnih ugotovitev in priporočil izhaja, da lahko širitveni proces prispeva k odpravi mnogih skrbi naših državljanov, pa naj gre za preprečevanje organiziranega kriminala in korupcije ter boja proti njima ali ustvarjanje rasti in delovnih mest. Institucije in države članice EU morajo tesno sodelovati, da izboljšajo razumevanje širitvenega procesa in povečajo podporo temu procesu ter pojasnijo, kako nam ta lahko pomaga pri uresničevanju skupnih ciljev. S prizadevanji za uspešno nadaljnjo širitev se bo lahko EU bolje spopadla z mnogimi drugimi izzivi.

KLJUčNI IZZIVI

Premagovanje gospodarske krize

Gospodarska kriza je prizadela vse države širitve. Vendar se je njen vpliv razlikoval glede na gospodarsko strukturo posamezne države. Albanijo, Kosovo in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo je kriza najmanj prizadela, ker so manj odvisne od izvoza in imajo vzdržne domače trge. Hrvaška, Srbija in Turčija, ki so bolj vključene na svetovni trg, so bile zelo prizadete. Kriza je zelo vplivala na Črno goro, ker je ta država odvisna od zunanjega financiranja in majhnega števila sektorjev. V Bosni in Hercegovini je bil vpliv krize še večji zaradi procikličnih fiskalnih politik, v okviru katerih je velik delež proračuna namenjen subvencijam in socialnim transferjem.

Na zahodnem Balkanu so leta 2010 vidni skromni znaki oživitve. Domače povpraševanje je še vedno nizko ter kaže na stroge pogoje za odobritev posojil in trajno brezposelnost. Turčija z visoko stopnjo rasti uspešno oživlja svoje gospodarstvo. Država ima koristi od fiskalne konsolidacije in prestrukturiranja bančnega sektorja v začetku desetletja. Islandija še vedno trpi zaradi učinkov svetovnih finančnih pretresov in porušenega nacionalnega bančnega sistema.

V več državah so javne finance še vedno pod pritiskom. Kljub sorazmerno nizkemu povprečnemu javnemu dolgu je fiskalna ekspanzija v obdobju razcveta povečala ranljivost držav širitve in njihovo izpostavljenost svetovni finančni krizi, kar ne velja za Turčijo. Večina držav zahodnega Balkana ni imela dovolj fiskalnega manevrskega prostora in zadostne zmogljivosti za prednostno razvrščanje javne porabe za fiskalni spodbujevalni ukrep kot odgovor na krizo. Na zahodnem Balkanu so bili izvedeni restriktivni fiskalni ukrepi, vključno z rebalansom proračuna. Vendar to ni zadostovalo za preprečitev povečanja fiskalnih primanjkljajev. Islandija, Srbija, Kosovo ter Bosna in Hercegovina prejemajo podporo Mednarodnega denarnega sklada.

EU je skupaj z mednarodnimi finančnimi institucijami prispevala k ublažitvi učinka krize. Sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč so bila prerazporejena za podporo naložbam v infrastrukturo in konkurenčnost. Nekaterim državam sta bili dani na voljo podpora proračunu in makrofinančna pomoč. Naložbeni okvir za države zahodnega Balkana ima pomembno vlogo pri zbiranju sredstev za velike infrastrukturne projekte ( glej oddelek 3 spodaj ).

Za doseganje trajnostnih stopenj rasti in realne konvergence bodo potrebne nove strukturne reforme in preudarne fiskalne politike. Domače vire rasti je treba učinkoviteje izkoriščati za izboljšanje proizvodnih zmogljivosti, ustvarjanja delovnih mest in konkurenčnosti. Potrebne so večje domače in tuje naložbe v popolnoma nove projekte, zlasti v dejavnosti, usmerjene v izvoz. To bo prispevalo k večji proizvodnji in produktivnosti, kar bo posledično privedlo do višje stopnje zaposlenosti in bolj trajnostnih trgovinskih bilanc. Pomagalo bo tudi pri obravnavanju perečih socialnih problemov v regiji.

Za povečanje tujih in domačih naložb morajo vlade izboljšati poslovno okolje. To pomeni povečati učinkovitost javne uprave in neodvisnost sodstva, odpraviti neformalne ovire v trgovini in okrepiti pravno državo. Za privabljanje naložb je treba imeti delujoči regionalni trg v okviru Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini in nadaljevati usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU. Z načrtovano liberalizacijo trgovine s kmetijskimi proizvodi in storitvami v vsej regiji ter odpiranjem trgov javnih naročil se bo nadalje povečal potencial rasti v regiji.

Zagotavljanje stabilnih in vzdržnih javnih financ je bistvenega pomena za države širitve. Pomembno je tudi pri pripravi na članstvo v EU. Nedavne izkušnje so pokazale soodvisnost evropskih gospodarstev in destabilizacijski učinek velikih neravnovesij, tudi v malih gospodarstvih.

Komisija bo še naprej v celoti izkoriščala predpristopne instrumente in gospodarski nadzor, da bo spremljala gospodarsko in fiskalno uspešnost držav širitve. EU sodeluje v rednih dialogih z državami kandidatkami ter jih uvaja v sistem usklajevanja in nadzora ekonomskih politik v EU. Podoben postopek je bil vzpostavljen s potencialnimi kandidatkami. Za nadzor ekonomskih politik se uporabljajo tudi gospodarski dialogi med Komisijo in državami širitve v okviru pridružitvenih sporazumov.

Trenutno se izvajajo ukrepi za povečanje gospodarskega upravljanja v EU. Ko bo to okrepljeno usklajevanje na makroekonomski ravni, proračunski ravni in ravni strukturnih reform v celoti opredeljeno in formalizirano, bo Komisija proučila, kako bi se lahko nekatere od določb razširile na države širitve.

Poleg dialoga in nadzora EU dejavno podpira prizadevanja držav širitve za oživitev gospodarstva, makroekonomsko stabilizacijo in fiskalno konsolidacijo. Znaten delež pomoči iz instrumenta za predpristopno pomoč je namenjen izboljšanju upravljanja javnih financ, povečanju kakovosti statističnih podatkov ter krepitvi nadzora v bančnem sektorju.

Širitveni proces prispeva k ciljem strategije Evropa 2020, saj razširja področje regulativnega okvira EU in ustvarja nove možnosti trgovanja. Komisija pozdravlja namero mnogih držav širitve, da bodo pri opredeljevanju nacionalnih prednostih nalog v okviru reform upoštevale strategijo Evropa 2020. Komisija bo države širitve vključila v pobude, sprejete na ravni EU, za doseganje ciljev za premišljeno, trajnostno in vključujočo rast, ki jo bo odlikovala visoka stopnja zaposlenosti, produktivnosti in socialne kohezije. Na področju izobraževanja bo Komisija proučila možnosti, da vse države širitve vključi v program „Izobraževanje in usposabljanje 2020“ in jih spodbudi k sodelovanju v dejavnostih vzajemnega učenja[2].

Države širitve so začele pristopati k pobudam v regionalnih skupinah, v okviru katerih lahko skupno ocenjujejo napredek in določajo cilje za posamezne regije. Primer take pobude je Akt za mala podjetja za Evropo, ki vsebuje sklop ukrepov za izboljšanje poslovnega okolja za mala in srednja podjetja. Komisija bo Svetu za regionalno sodelovanje predlagala, naj vzpostavi platforme za dialog in medsebojno pregledovanje na drugih področjih v skladu s prednostnimi nalogami strategije Evropa 2020. Pri načrtovanju sredstev iz instrumenta za predpristopno pomoč bo Komisija upoštevala prednostne naloge strategije Evropa 2020.

Socialno vključevanje

Gospodarska kriza je negativno vplivala na sisteme socialne varnosti v državah širitve. Še posebej je prizadela ranljive skupine, kot so manjšine, prikrajšane skupnosti in invalidi. Celotna regija je zaznamovana z visoko stopnjo brezposelnosti, zlasti mladih, nizko stopnjo deleža aktivnega prebivalstva in revščino. Romska manjšina je še posebej ranljiva, saj trpi zaradi revščine, diskriminacije in segregacije na področju dostopa do izobraževanja, zaposlovanja, nastanitve in socialnih storitev, vključno z zdravstvenim varstvom. Precejšnje število Romov še vedno ni prijavljeno v register prebivalstva ali nima osebnih dokumentov. Zaradi nedavnih vojn mnogi še vedno živijo v naseljih kot notranje razseljene osebe.

Komisija si prizadeva, da bi državam širitve pomagala pri izboljšanju pogojev za ranljive skupine, pa tudi pri socialnem in ekonomskem vključevanju Romov. Z instrumentom za predpristopno pomoč Komisija zagotavlja znatna sredstva ranljivim skupinam, in sicer z izobraževanjem ter krepitvijo storitev socialne varnosti in zaposlovanja, da bi zapostavljene ljudi vključila na trg dela. Financira tudi posodobitev infrastrukture v romskih naseljih. Za izboljšanje življenjskih pogojev v najbolj prizadetih državah bo ta podpora okrepljena, pri čemer bo tem državam zagotovljena pomoč za oblikovanje celovitega pristopa k reševanju problemov socialnega vključevanja. S Hrvaško je že bil sklenjen skupni memorandum o socialnem vključevanju, ki zagotavlja okvir politike na tem področju. Države širitve so sprejele nekatere ukrepe, da bi se odzvale na zgoraj opisane izzive, vendar je treba storiti še več. Komisija jih spodbuja k prizadevanjem za zmanjšanje revščine in socialne izključenosti v skladu s prednostnimi nalogami strategije Evropa 2020 ter boljše izkoriščanje možnosti, zagotovljenih v okviru Desetletja vključevanja Romov. Države širitve bi morale razmisliti o določitvi jasnih in ambicioznih ciljev na področju zaposlovanja, izobraževanja in zmanjševanja revščine prikrajšanih skupnosti, zlasti Romov.

Krepitev pravne države in javne uprave

Krepitev pravne države, zlasti na področju sodstva ter boja proti organiziranemu kriminalu in korupciji, je glavni izziv za večino držav, vključenih v širitveni proces. Prehod v naslednje faze procesa pristopa k EU je v veliki meri odvisen od doseganja oprijemljivih rezultatov, ki prinašajo trajne izboljšave na področju pravne države.

V skladu z obnovljenim soglasjem o širitvi iz leta 2006 je treba vprašanja, povezana s pravno državo, obravnavati v začetni fazi pristopnega procesa. Obravnavo teh vprašanj in uporabo vseh razpoložljivih instrumentov je Komisija uvrstila med svoje prednostne cilje. Uporaba meril uspešnosti v pristopnih pogajanjih spodbudno vpliva na reforme in prinaša jasno sporočilo, da je treba vprašanja, povezana s pravno državo, temeljito obravnavati pred pristopom. Postopek liberalizacije vizumskega režima je pokazal učinkovitost pristopa, ki določa konkretne, specifične reformne zahteve, in tako državam omogočil, da bolje osredotočijo svoja prizadevanja. Okrepljeni so bili medsebojni pregledi in druge misije, kar je sodnikom, tožilcem in drugim strokovnjakom iz držav članic na področju kazenskega pregona, upravljanja meja in migracij omogočilo neposredne stike s svojimi kolegi. Okrepljeno pravosodno in policijsko sodelovanje v regiji, z državami članicami EU, pa tudi z uradi Europol, Eurojust in Frontex zagotavlja sredstva za boj proti mednarodnemu kriminalu v predpristopnem obdobju.

Na podlagi teh izkušenj bo Komisija nadalje pospešila svoja prizadevanja ter z državami kandidatkami in potencialnimi kandidatkami poglobila dialog o pravni državi. Države bi si morale prizadevati za dosego konkretnih, trajnostnih rezultatov ter pridobitev prepričljivih in verodostojnih izkušenj na področjih boja proti organiziranemu kriminalu ter korupciji in reforme sodstva. Uresničitev trdnega pravnega okvira in njegovo izvajanje sta ključnega pomena. Razširjena bo uporaba medsebojnih pregledov in meril uspešnosti. Komisija je v svojih mnenjih o prošnjah Črne gore in Albanije za članstvo določila prednostne naloge na področju pravne države.

Komisija temeljito spremlja napredek, zlasti prek skupnih organov v okviru stabilizacijsko-pridružitvenih sporazumov ali začasnih sporazumov in strokovnih pregledov. Rezultati tega dialoga so vključeni v poročilih o napredku. Instrument za predpristopno pomoč se v glavnem osredotoča na pravno državo. Oddelek za izmenjavo informacij in tehnično pomoč TAIEX za države širitve letno organizira več kot 100 usposabljanj, povezanih s pravno državo.

Nedavno so se v več državah zahodnega Balkana zgodile pozitivne spremembe na področju pravosodnega sodelovanja. Sklenjeni so bili novi dvostranski sporazumi o policijskem sodelovanju, zlasti med Srbijo in Albanijo, ter medsebojni pravni pomoči in vzajemnem izvrševanju kazni v kazenskih zadevah. Hrvaška in Srbija sta stopili korak naprej in podpisali sporazum, ki jima medsebojno omogoča izročitev svojih državljanov zaradi kazenskega pregona oziroma izvršitve zaporne kazni za kazniva dejanja organiziranega kriminala in korupcije. Komisija spodbuja druge države v regiji, da sledijo temu zgledu. Pravosodno sodelovanje bi se nadalje izboljšalo, če bi možnost izročitve državljanov razširili na vsa huda kazniva dejanja, vključno z vojnimi zločini. Svet za regionalno sodelovanje si prizadeva za povečanje sodelovanja med policijo, organi pregona in sodstvom.

Strokovna in nepolitizirana državna uprava je bistvenega pomena za pravno državo in boljše upravljanje. Reforma javne uprave je prednostna naloga držav širitve. Večina teh držav se nahaja v različnih fazah postopka oblikovanja države. Da bi bile reforme trajnostne, jih je treba vključiti v obstoječe državne strukture ter upoštevati posebne socialne in upravljavske okoliščine. Komisija bo še naprej podpirala reforme javnega upravljanja v državah širitve v tesnem sodelovanju s podporo za izboljšanje vodenja in upravljanja (SIGMA)[3].

Svoboda izražanja in medijev

Svoboda izražanja in medijev, ki je sestavni del vsakega demokratičnega sistema, ostaja zaskrbljujoča v večini držav širitve. Svoboda izražanja v Turčiji še ni v zadostni meri zagotovljena s pravnim okvirom. V več državah zahodnega Balkana so se grožnje in fizični napadi na novinarje nadaljevali. V nekaterih državah se obrekovanje še naprej šteje za kaznivo dejanje oziroma se kaznuje z nesorazmerno visokimi kaznimi. Politično vmešavanje v neodvisnost medijev, tudi javnih radiotelevizij, je v več državah problematično. Uredniško neodvisnost ogrožajo neprimerni politični in gospodarski pritiski. Zadevne države morajo ta vprašanja obravnavati prednostno.

Komisija bo temeljito spremljala napredek na tem področju. Osredotočila se bo zlasti na področja, kot so pravni okvir in njegova usklajenost z evropskimi standardi, zlasti glede obrekovanja; odgovornost organov, da ustrezno kaznujejo vse primere napadov na novinarje; vzpostavitev samoregulativnih organov in njihovo prispevanje k večji strokovnosti; vloga javnih radiotelevizij v pluralističnih demokracijah; čezmejne mreže za okrepitev poročanja v regiji, kar bi prispevalo k boljšemu vzajemnemu razumevanju. Komisija bo spomladi 2011 sklicala konferenco o svobodi izražanja in medijev v državah širitve, v okviru katere se bo lahko ocenil napredek na teh področjih. Sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč bodo po potrebi zagotovljena kot nadaljnje ukrepanje po konferenci.

Sprava, regionalno sodelovanje in dvostranska vprašanja na zahodnem Balkanu

V zadnjem desetletju so države zahodnega Balkana znatno napredovale na področju stabilnosti in regionalnega sodelovanja. Vseeno pa ostaja več vprašanj, ki izhajajo iz konfliktov v regiji, odprtih ter vpliva na notranje delovanje držav in njihove medsebojne odnose. EU sodeluje z zadevnimi stranmi v regiji za premostitev dogodkov iz njihove preteklosti.

Napredek v smeri sprave je bistvenega pomena za stabilnost na Kosovu, ki je stopilo v novo fazo po tem, ko je Meddržavno sodišče izdalo svetovalno mnenje. Po sprejetju resolucije Generalne skupščine Združenih narodov je EU pripravljena podpreti proces dialoga med Prištino in Beogradom, da bi se spodbudilo sodelovanje, dosegel napredek na poti v Evropsko unijo in izboljšalo življenje ljudi. Napredek na področju sprave je pomemben tudi v Bosni in Hercegovini, nenazadnje za delovanje države. Dosledno izvajanje Ohridskega sporazuma v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, spoštovanje in varstvo etničnih manjšin v vsej regiji, vračanje beguncev ter sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo, pa tudi pravilen potek domačih sojenj v zvezi z vojnimi zločini so pomembni za dosego sprave.

Za trajno spravo so potrebna prizadevanja na vseh ravneh, in sicer vlade, sodstva ter civilne družbe. Povezana je tudi z bojem proti revščini in socialni izključenosti. Nedavno je bilo mogoče opaziti več pozitivnih znakov. Srbski parlament je sprejel deklaracijo, s katero je obsodil zločin v Srebrenici in se skliceval na sodbo Meddržavnega sodišča o Srebrenici. Nevladne organizacije so sprožile pobudo za ustanovitev regionalne komisije za iskanje in govorjenje resnice. To tako imenovano pobudo REKOM so podprli predsednik Hrvaške in predsednik Srbije, črnogorski parlament in verske skupnosti. Širša regionalna podpora bi prispevala k spravi. Maja 2010 so se vrha pobude Igman v Sarajevu udeležili predsedniki Srbije, Bosne in Hercegovine, Hrvaške ter Črne gore. Vanjo je za spodbujanje in pospeševanje lokalnega in regionalnega sodelovanja vključenih več kot 140 nevladnih organizacij. Ta različna prizadevanja je treba podpreti s sodnim pregonom vojnih zločinov na podlagi celovitega sodelovanja z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo ter pravilne in hitre obravnave vojnih zločinov pred domačimi sodišči. Celovito sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo, zlasti Srbije in Hrvaške, je še naprej bistvenega pomena.

Prišlo je do pozitivnih sprememb glede vprašanja vračanja beguncev, kot je bilo sproženo v okviru Sarajevskega procesa. Na ministrski konferenci marca v Beogradu je bil ponovno vzpostavljen dialog med zadevnimi vladami. Komisija je pripravljena razmisliti o dodatnih finančnih prispevkih EU za ta proces ter podpreti organizacijo donatorske konference, ko bodo države dosegle dogovor o konkretnih ukrepih za rešitev preostalih problemov. Zaradi oboroženih spopadov v regiji je še vedno 14 631 pogrešanih oseb (podatek iz avgusta 2010) in postopek reševanja preostalih zadev je zelo počasen. Zadevne države si morajo še bolj prizadevati, da bodo preostale zadeve rešile v ustreznem roku.

Regionalno sodelovanje prispeva k spravi, dobrim sosedskim odnosom in okoliščinam, ki vodijo k reševanju odprtih dvostranskih vprašanj. To sodelovanje je pomembno tudi za gospodarski razvoj držav zahodnega Balkana in reševanje skupnih problemov, kot so organizirani kriminal, upravljanje meja, podnebne spremembe ali onesnaževanje okolja. Regionalno sodelovanje je bistvenega pomena za napredovanje glede programa vključevanja v EU na področjih, kot so varnost državljanov, energetika ali promet.

Regija je sprejela ukrepe za okrepitev struktur na regionalni ravni. Svet za regionalno sodelovanje ima ključno vlogo pri vodenju in spremljanju regionalnega sodelovanja. Sprejel je ambiciozno strategijo in delovni program za obdobje 2011–2013, ki ga je treba zdaj izvesti in se osredotočiti na ciljno usmerjene dejavnosti, katerim lahko Svet za regionalno sodelovanje doda resnično dodano vrednost. Srednjeevropski sporazum o prosti trgovini je bistvenega pomena za dokončanje regionalnega območja proste trgovine. Energetska skupnost si prizadeva za oblikovanje regionalnega energetskega trga in se pripravlja na vključevanje na energetski trg EU. Sporazum o skupnem evropskem zračnem prostoru bo nadgradil standarde na področjih varnosti, varovanja in upravljanja zračnega prometa ter prispeval h konkurenčnejšim pogojem za letalske potnike.

Komisija zagotavlja znatno finančno podporo za regionalno sodelovanje. Leta 2011 bodo sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč uporabljena za pospeševanje sodelovanja regije v pomembnih mednarodnih sporazumih, kot je Pogodba o prometu. Regionalna visoka šola za javno upravo zdaj v celoti deluje in trenutno zagotavlja približno 2 500 dni usposabljanja na leto. Mednarodni sporazum, s katerim je šola postala pravna oseba, je bil ratificiran julija 2010. Uradno odprtje prostorov v Danilovgradu (Črna gora) je bilo predvidoma 11. novembra 2010.

Komisija bo v okviru ljubljanskega procesa še naprej podpirala sanacijo kulturne dediščine. Svet za regionalno sodelovanje bo ustanovil projektno skupino za kulturo in družbo, ki ji bo pomagal stalni sekretariat in bo prejemala finančno predpristopno pomoč EU. Skupina bo v sodelovanju s Svetom Evrope in Komisijo upravljala ljubljanski proces.

Komisija trenutno zaključuje strategijo za Podonavje, ki združuje države članice, države širitve in države vzhodnega partnerstva. Vključitev in dejavno sodelovanje držav zahodnega Balkana, ki si Podonavje delijo s svojimi sosedami, ki so članice EU, sta bistvenega pomena za uspešno strategijo. Strategija je priložnost za vzajemno koristne naložbe v sektorje prometa, energetike in okolja ter socialno-ekonomski razvoj.

Različna stališča glede statusa Kosova so ovirala regionalno sodelovanje. Vplivala so zlasti na delovanje Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini, razširitev vseevropsko-sredozemskega sistema diagonalne kumulacije in podpis sporazuma o prometni skupnosti. Včasih se je izkazalo, da ni mogoče sklicati sestankov, katerih bi se udeležili vsi regionalni udeleženci. Komisija zelo spodbuja vse zadevne strani, da z iskanjem praktičnih in pragmatičnih rešitev zagotovijo vključevanje vseh strani v regionalno sodelovanje ne glede na razhajajoča se stališča glede statusa Kosova.

Slovenija in Hrvaška sta podpisali in ratificirali arbitražni sporazum o meji, ki utira pot končni spravi. Ta sporazum kaže, da je dvostranska vprašanja mogoče rešiti v dobrososedskem duhu. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija in Kosovo sta zaključila razmejitev svojih meja. Več drugih dvostranskih vprašanj, zlasti glede meja, pa ostaja nerešenih, kot na primer vprašanje imena med Grčijo in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo.

Odprta dvostranska vprašanja, vključno s spori glede meja, morajo vpletene strani rešiti v dobrososedskem duhu in ob upoštevanju splošnih interesov EU. Treba je obnoviti politično voljo zadevnih strani. Komisija pričakuje, da si bodo čim bolj prizadevale za razrešitev nerešenih sporov glede meja po načelu mirnega reševanja sporov v skladu z Ustanovno listino Združenih narodov, spore pa lahko po potrebi rešuje tudi Meddržavno sodišče. Dvostranska vprašanja ne smejo zadrževati pristopnega procesa. EU je pripravljena prispevati k oblikovanju potrebne politične spodbude za iskanje rešitev in podpiranje ustreznih pobud.

PREDPRISTOPNI INSTRUMENTI POLITIKE šIRITVE

Finančna pomoč – strateški pristop

Namen finančne pomoči v okviru instrumenta za predpristopno pomoč je pomagati državam kandidatkam in potencialnim kandidatkam pri njihovih prizadevanjih, da izpolnijo merila za pristop, se uskladijo s politikami in standardi EU ter pospešijo socialno-ekonomski razvoj. Takšna pomoč iz proračuna EU zagotavlja jasno dodano vrednost. Pomoč državam širitve je naložba v prihodnost EU. S tem ko bo EU svojim prihodnjim članicam pomagala, da se ustrezno pripravijo na pristop, bo tudi sama lažje dosegla svoje strateške cilje. V okviru instrumenta za predpristopno pomoč je v obdobju 2007–2013 na voljo 11,6 milijarde EUR za pomoč državam širitve za priprave na pristop. Okvirna razčlenitev je na voljo v spremenjenem večletnem orientacijskem finančnem okviru za obdobje 2011–2013.

Namen instrumenta za predpristopno pomoč je omogočiti strateško načrtovanje pomoči na podlagi dokumentov večletnega orientacijskega načrtovanja za obdobje treh let. Ti dokumenti določajo glavne prednostne naloge za pomoč v prihodnjih letih in so podlaga za letno ali večletno načrtovanje. Dokumenti večletnega orientacijskega načrtovanja temeljijo na potrebah, ugotovljenih v partnerstvih in poročilih o napredku.

Komisija je sprejela več ukrepov, da bi povečala strateško naravo tega procesa in okrepila povezavo med prednostnimi nalogami, določenimi v partnerstvih za pristop ali evropskih partnerstvih in poročilih o napredku, ter načrtovanjem pomoči. Tako se je povečala osredotočenost na pomembna in osnovna področja, kot sta dobro upravljanje in pravna država. Da bi Komisija bolje opredelila to osredotočenje in povečala odgovornost držav upravičenk, bo pri načrtovanju predpristopne pomoči vse pogosteje uporabljala bolj sektorski pristop.

Države širitve se zato spodbujajo k oblikovanju podrobnih strateških programov na ključnih področjih, ki so bila opredeljena kot bistvena za napredovanje v smeri EU. Prednostne naloge za pristop bi morale biti v celoti vključene v te programe posameznih držav. Prihodnji dokumenti večletnega orientacijskega načrtovanja za obdobje 2011–2013 bodo določali cilje za podporo iz instrumenta za predpristopno pomoč v okviru teh področij.

V dokumente večletnega orientacijskega načrtovanja bodo kot prednostne naloge še naprej vključena tudi druga področja, povezana z regionalnim razvojem, razvojem človeških virov in razvojem podeželja, zlasti za države kandidatke. Vlade držav širitve se bodo lahko s pridobivanjem znanja o tem, kako se predpristopna pomoč upravlja na učinkovit način in v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja, pripravile na upravljanje sredstev EU kot prihodnje države članice.

V nekaterih državah pa je učinkovito izvajanje programov instrumenta za predpristopno pomoč še vedno izziv. Države upravičenke si morajo bolj prizadevati za zagotovitev zadostnih upravnih zmogljivosti in strokovnega znanja pri oblikovanju in izvajanju trajnostnih projektov, usmerjenih v rezultate, za optimizacijo črpanja razpoložljivih predpristopnih sredstev. Komisija bo upravičenkam pomagala, da izboljšajo svoje zmogljivosti, in spremljala finančni cikel instrumenta za predpristopno pomoč, pri čemer bo pomanjkljivosti ugotavljala že v začetni fazi.

Komisija bo prav tako vse pogosteje načrtovala na večletni podlagi, kar bo omogočilo boljše določanje prednostnih nalog in zaporedja načrtovanih ukrepov, pa tudi večjo predvidljivost finančne pomoči za države upravičenke.

Sektorski pristop bo olajšal sodelovanje med donatorji in upravičenci, preprečil podvajanje prizadevanj in spodbudil večjo učinkovitost in uspešnost. To pa bi moralo vsem zainteresiranim stranem omogočiti, da se vse bolj osredotočijo na pričakovane rezultate in vpliv skupnih prizadevanj.

Za obsežne naložbe, ki jih države širitve potrebujejo za priprave na članstvo in realno konvergenco, so potrebni znatni prispevki iz nacionalnih proračunov, podpora drugih donatorjev in mednarodnih finančnih institucij ter udeležba zasebnih vlagateljev. Javno-zasebna partnerstva so še posebej koristna za združevanje sredstev iz javnih proračunov in posojil zasebnih bank. Naložbeni okvir za države zahodnega Balkana, evropski sklad za jugovzhodno Evropo in sklad za zeleno rast so dobri primeri, kako imajo lahko omejena javna sredstva učinek vzvoda za velik priliv kapitala.

Naložbeni okvir za države zahodnega Balkana je bil vzpostavljen decembra 2009 kot skupna pobuda Komisije in partnerskih mednarodnih finančnih institucij. Je ključno orodje za usmerjanje naložb v infrastrukturo regije. S tem okvirom imajo donacije iz instrumenta za predpristopno pomoč učinek vzvoda za obsežna posojila mednarodnih finančnih institucij. Dodeljenih je bilo 137 milijonov EUR sredstev, ki bi lahko imela učinek vzvoda za naložbe v višini približno 6,6 milijarde EUR. Naložbeni okvir za države zahodnega Balkana se bo osredotočal na povečanje števila projektov na področju vode in odpadnih voda v regiji, spodbujanje podpore energetski učinkovitosti, pospeševanje naložb v ključno prometno omrežje, podpiranje razvoja malih in srednjih podjetij ter oblikovanje mehanizmov za spodbujanje gospodarske rasti po finančni krizi. Projekti iz naložbenega okvira za države zahodnega Balkana vključujejo več držav zahodnega Balkana in krepijo regionalno sodelovanje. Naložbeni okvir bo spodbujal večje naložbe regionalnega pomena, kot je ključno regionalno prometno omrežje v jugovzhodni Evropi, ki se ga lahko šteje za predhodnika prihodnjega vseevropskega prometnega omrežja (TEN-T) v regiji.

Namen finančne pomoči v okviru instrumenta za predpristopno pomoč za regionalno sodelovanje je zagotoviti regionalno stabilnost, povečati medregionalne trgovinske tokove ter podpreti pobude in strukture regionalnega sodelovanja na zahodnem Balkanu, vključno s Svetom za regionalno sodelovanje in Regionalno visoko šolo za javno upravo. Svet za regionalno sodelovanje ima pomembno vlogo pri spremljanju, ali so finančna sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč in drugih donatorjev usmerjena v prednostne naloge regionalnega sodelovanja.

Sodelovanje v programih in agencijah EU

Namen sodelovanja držav širitve v programih in agencijah EU je povečati sodelovanje z državami članicami ter države širitve seznaniti s politikami in delovnimi metodami EU. Države kandidatke in potencialne kandidatke lahko v programih EU sodelujejo na podlagi okvirnih sporazumov, odločitev o sodelovanju v agencijah EU pa je sprejeta za vsak primer posebej. Sodelovanje se lahko delno financira s finančno pomočjo iz instrumenta za predpristopno pomoč. Države se spodbujajo k sodelovanju v programih ali agencijah, ki podpirajo sektorje, pomembne za reformo, in v okviru katerih imajo lahko največ koristi.

Informiranje in sporočanje

Za uspešno politiko širitve je potrebna močna podpora javnosti. Države članice in države širitve imajo osrednjo vlogo pri prizadevanjih za informiranje in sporočanje, ki lahko prispevajo k ohranjanju te podpore javnosti. Komisija si prizadeva izboljšati pretok objektivnih informacij o širitvenem procesu v obliki, ki je uporabniku prijazna, in prek različnih zdaj razpoložljivih medijev sporočanja. Zlasti pomembno je informiranje mladih, ki zaradi svojih življenjskih izkušenj morda še ne razumejo, zakaj sta krepitev varnosti in stabilnosti v Evropi tako pomembni. Politični voditelji na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni pa morajo te informacije uporabiti na najbolj smotrn način za svoje volivce.

Izkušnje, pridobljene s peto širitvijo, so pokazale, da lahko vrzel v komunikaciji hitro privede do zavajajočih informacij. Vrzel je treba zapolniti s splošno dostopnimi in natančnimi informacijami, zato da je javnost seznanjena, kolikšno je tveganje. Unija se v letu 2010 sooča z novimi izzivi, povezanimi z gospodarsko krizo, okoljem, delovnimi mesti, varnostjo državljanov, podnebnimi spremembami in migracijami. Ta vprašanja zadevajo državljane tako v državah članicah kot v državah širitve. Naloga voditeljev je, da pojasnijo, kako lahko uresničevanje širitvenega programa EU pomaga pri doseganju ciljev na teh pomembnih področjih ter pospeši reformni program in izboljša življenjske pogoje v državah širitve. Oprijemljivi in dejanski rezultati procesa so najboljše oglaševanje za širitev. Dober primer je liberalizacija vizumskega režima za države zahodnega Balkana.

Razvoj civilne družbe

Dejavnosti civilne družbe so bistvenega pomena za zrelo demokracijo, spoštovanje človekovih pravic in pravno državo. Take dejavnosti povečujejo politično odgovornost, pospešujejo in širijo razprave o družbenih izbirah ter krepijo soglasje za pluralistično družbo. Živahna in dejavna civilna družba s prispevanjem k bolj odprti, participativni in dinamični demokraciji spodbuja tudi strpnost in spravo. Sodelovanje organizacij civilne družbe v predpristopnem procesu prispeva h kakovosti reform, povezanih s pristopom, in k večji podpori javnosti za te reforme.

Oblikovati je treba kulturo sprejemanja in spoštovanja vloge civilne družbe, da se organizacijam civilne družbe omogoči sodelovanje v učinkovitem dialogu o politikah. Javna posvetovanja o pobudah politike in osnutkih zakonov morajo postati splošno načelo. Dostop civilne družbe do državnih podpor pogosto ovirajo pomanjkanje preglednosti in slabo razvita merila za dodeljevanje sredstev.

Organizacije civilne družbe lahko v okviru mehanizma za spodbujanje razvoja civilne družbe krepijo svoje zmogljivosti in strokovnost ter sodelujejo v učinkovitem dialogu z javnimi in zasebnimi udeleženci ter spremljajo razvoj dogodkov na področjih, kot sta pravna država in spoštovanje temeljnih pravic. Mehanizem financira pobude na lokalni ravni, regionalno povezovanje v mreže in kratke obiske v EU.

Komisija je ob upoštevanju povratnih informacij organizacij civilne družbe ta mehanizem pregledala, da bi vzpostavila boljše stike z organizacijami s sedežem v lokalni skupnosti. Komisija se bo bolje usmerila v potrebe vsake države in nevladnim organizacijam zagotovila dolgoročnejše sofinanciranje za delovanje. Močnejše in dobro uveljavljene organizacije bi lahko postale mentorice in moderatorke za manjše organizacije.

NAPREDEK V DRžAVAH šIRITVE IN PROGRAM ZA OBDOBJE 2010-2011

Usmerjanje držav zahodnega Balkana k članstvu v EU

Na ministrskem srečanju med EU in zahodnim Balkanom, ki je bilo 2. junija 2010 v Sarajevu, je EU ponovno poudarila svojo nedvoumno zavezanost evropski perspektivi držav zahodnega Balkana. Prihodnost držav zahodnega Balkana je v Evropski uniji.

Države zahodnega Balkana so se v zadnjem letu približale EU, saj je regija napredovala, čeprav neenakomerno, pri reformah ter izpolnjevanju določenih meril in pogojev. Napredek Hrvaške potrjuje, da je stabilizacijsko-pridružitveni proces za države zahodnega Balkana politika, usmerjena v pristop k EU. Napredek drugih držav zahodnega Balkana k članstvu v EU je prav tako odvisen od hitrosti izvajanja njihovih političnih in gospodarskih reform.

Na področju liberalizacije vizumskega režima je bil dosežen znaten napredek. EU je v zadnjem letu odpravila vizumsko obveznost za državljane Srbije, Črne gore in Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, ker so te države dokazale, da lahko izpolnjujejo merila uspešnosti na področjih, kot so varnost potnih listin, upravljanje meja, migracije, azil, javni red in varnost ter spoštovanje človekovih pravic. Vizumska obveznost bo kmalu odpravljena za državljane Bosne in Hercegovine ter Albanije, na podlagi elementov, ki jasno dokazujejo, da tudi ti državi izpolnjujeta merila uspešnosti. Pomembno je, da si zadevne države močneje prizadevajo za informiranje svojih državljanov o obsegu in omejitvah režima potovanj brez vizumov. Kosovo je sprejelo zakon o ponovnem sprejemu in pospešilo prizadevanja na področju ponovnega vključevanja oseb, ki so se vrnile v domovino, ter tako utrlo pot dialogu o liberalizaciji vizumskega režima.

Hrvaška

Od začetka pristopnih pogajanj oktobra 2005 Hrvaška enakomerno napreduje pri izpolnjevanju meril za članstvo. Država izpolnjuje københavnska politična merila. V zvezi z gospodarskimi merili je Hrvaška vzpostavila delujoče tržno gospodarstvo. Država bi se morala biti sposobna spopasti s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji pod pogojem, da bo odločno izvajala svoj obsežni program reform in tako zmanjšala strukturne pomanjkljivosti.

Na področju izpolnjevanja meril pravnega reda EU je Hrvaška dobro napredovala v okviru pristopnih pogajanj. Triintrideset poglavij je bilo odprtih, petindvajset pa začasno zaprtih. Hrvaška je dobro napredovala pri izpolnjevanju pogojev za zaprtje pogajalskih poglavij s finančnimi posledicami ( kmetijstvo in razvoj podeželja; regionalna politika in usklajevanje strukturnih instrumentov; finančne in proračunske določbe ). Država si mora trajno prizadevati, da v celoti vzpostavi upravne strukture, potrebne za upravljanje sredstev EU in nadzor nad njimi.

Hrvaška mora izpolniti nerešena merila za zaključek pogajanj na področju sodstva in temeljnih pravic , zlasti z doseganjem potrebnih rezultatov glede neodvisnosti in učinkovitosti sodstva, boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu, spoštovanja in varstva manjšin, pa tudi vračanja beguncev, sojenja v zvezi z vojnimi zločini in celovitega sodelovanja z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo, vključno z rešitvijo vprašanja dostopa Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo do dokumentov. Hrvaška mora na področju konkurence sprejeti načrte za prestrukturiranje ladjedelnic v skladu s pravnim redom EU. Hrvaška bi morala še naprej imeti dejavno vlogo pri regionalnem sodelovanju na zahodnem Balkanu in podpirati druge države v regiji na njihovi poti k članstvu v EU.

Ob upoštevanju rezultatov, ki jih je Hrvaška dosegla pri izpolnjevanju meril uspešnosti in zavez, danih v okviru pristopnih pogajanj, je država na dobri poti k izpolnitvi meril pravnega reda EU. To izhaja iz preglednic za spremljanje, ki jih Komisija pripravi za začasno zaprta poglavja.

Komisija bo do pristopa še naprej spremljala izpolnjevanje zavez, pri čemer bo uporabljala vse razpoložljive instrumente, vključno z medsebojnimi pregledi in strukturami, predvidenimi v stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu. Komisija bo redno predstavljala poročila o spremljanju.

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija

Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija še naprej zadostno izpolnjuje politična merila. Po obsežnih reformah leta 2009 je država neenakomerno, vendar nadalje napredovala na področjih reforme parlamenta, policije, sodstva, javne uprave ter spoštovanja in varstva manjšin. Država mora nadalje napredovati na področjih dialoga med političnimi akterji, reforme sodstva in javne uprave, boja proti korupciji, svobode izražanja in izboljšanja poslovnega okolja. Izvajanje zakonodaje je bistvenega pomena.

Država je še naprej izpolnjevala obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Komisija je v skladu s stabilizacijsko-pridružitvenim sporazumom predlagala prehod v drugo fazo pridružitve.

Svet še ni sprejel stališča o priporočilu Komisije za začetek pristopnih pogajanj, ki ga je Komisija predložila oktobra 2009.

Vprašanje glede imena z Grčijo še ni rešeno. Državi sta pod okriljem Združenih narodov začeli pogovore za njegovo rešitev. Vzpostavljenih je bilo več dvostranskih stikov, tudi na ravni ministrskih predsednikov, vendar ta zagon še ni privedel do dejanskih rezultatov. Treba se je izogibati dejanjem in izjavam, ki bi lahko negativno vplivali na dobre sosedske odnose. Bistvenega pomena je, da se ohranijo dobri sosedski odnosi ter da se pod okriljem Združenih narodov poišče rešitev vprašanja glede imena, ki se doseže s pogajanji in je obojestransko sprejemljiva.

Črna gora

Komisija je vzporedno s tem strateškim dokumentom sprejela mnenje o prošnji Črne gore za članstvo v EU. Sklepne ugotovitve in priporočila iz mnenja so v Prilogi k temu sporočilu.

Albanija

Komisija je vzporedno s tem strateškim dokumentom sprejela mnenje o prošnji Albanije za članstvo v EU. Sklepne ugotovitve in priporočila iz mnenja so v Prilogi k temu sporočilu.

Bosna in Hercegovina

Bosna in Hercegovina je delno napredovala pri izvajanju ključnih reform. Volitve oktobra 2010 so bile na splošno usklajene z mednarodnimi standardi. Nezdružljivosti med ustavo Bosne in Hercegovine ter Evropsko konvencijo o človekovih pravicah kljub sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice niso bile odpravljene. Spoštovanje demokratičnih načel in pravica do enake obravnave brez diskriminacije, kot je zapisano v Evropski konvenciji o človekovih pravicah, sta bistvena dela začasnega sporazuma.

Oblikovanje skupne vizije voditeljev o splošni usmeritvi države in ključnih reformah, povezanih z EU, ostaja bistvenega pomena za nadaljnje približevanje države k članstvu v EU. Država si mora še bolj prizadevati, da doseže zadovoljive rezultate na področju izvajanja določb začasnega sporazuma.

Bosna in Hercegovina mora nujno sprejeti prve ukrepe za uskladitev svoje ustave z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah ter izboljšanje učinkovitosti in delovanja svojih institucij. Država mora biti sposobna sprejemati, izvajati in izvrševati zakone in določbe EU. V zvezi z mednarodnimi obveznostmi je napredovanje na področju izpolnjevanja ciljev in pogojev, ki so bili določeni za zaprtje Urada visokega predstavnika, še naprej bistvenega pomena. EU bo z okrepljeno prisotnostjo Bosni in Hercegovini pomagala pri izpolnjevanju ciljev, predvidenih v svojem programu.

Srbija

Srbija je za članstvo v EU zaprosila decembra 2009 in pokazala obnovljeno zavezanost izpolnjevanju københavnskih meril. Svet je oktobra 2010 Komisijo pozval, naj predloži mnenje o navedeni prošnji za članstvo. Februarja 2010 je začel veljati začasni sporazum, junija 2010 pa so se države članice dogovorile, da bodo stabilizacijsko-pridružitveni sporazum predložile svojim parlamentom v ratifikacijo.

Srbija je še naprej izvajala svoj program političnih reform. Na področju boja proti organiziranemu kriminalu so bili doseženi nekateri pozitivni rezultati. Dodatna prizadevanja so potrebna glede reforme pravosodja in javne uprave, pa tudi na področju boja proti organiziranemu kriminalu in korupciji. Srbija je še naprej dosegala rezultate pri izvajanju določb začasnega sporazuma in ima dobro izhodišče za izpolnjevanje zahtev iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Sprejela je pomembne ukrepe za dosego sprave v regiji, zlasti s Hrvaško ter Bosno in Hercegovino. Srbija je še naprej dejavno sodelovala z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Toda dva preostala ubežnika Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo sta še vedno na prostosti. Celovito sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo ostaja v skladu s sklepi Sveta z dne 25. oktobra 2010 bistveni pogoj za članstvo v EU.

Srbija mora dokazati konstruktivnejši odnos do udeležbe Kosova v regionalni trgovini in sodelovanju. Priznati mora kosovske carinske oznake, za katere je začasna misija Združenih narodov na Kosovu dvakrat potrdila, da so skladne z Resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244. Okrepiti je treba sodelovanje z misijo EULEX za krepitev pravne države na severu Kosova. Po sprejetju resolucije Generalne skupščine Združenih narodov je EU pripravljena podpreti proces dialoga med Beogradom in Prištino, da bi se spodbudilo sodelovanje, dosegel napredek na poti v EU in izboljšalo življenje ljudi.

Kosovo

Na Kosovu so bile lokalne volitve konec leta 2009. Potekale so urejeno in udeležile so se jih vse skupnosti. Na severu Kosova je bila volilna udeležba zelo nizka. Postopek decentralizacije je precej napredoval. Sodelovanje z misijo EULEX se je povečalo. Kosovska vlada je izboljšala svojo sposobnost izvajanja evropskega programa in reformne politike. Vseeno pa glavni izzivi ostajajo na področju reforme javne uprave in pravne države, vključno s sodstvom. Več je treba storiti na področju boja proti korupciji, organiziranemu kriminalu in pranju denarja. Področja dialoga in sprave med skupnostmi ter varstva in vključevanja manjšin, zlasti kosovskih Srbov, so še vedno zaskrbljujoča. Organi morajo zagotoviti konstruktiven pristop k sodelovanju Kosova v forumih za regionalno sodelovanje, da bi Kosovo držalo korak z napredkom v regiji.

Svet je decembra 2009 pozdravil Sporočilo Komisije „Kosovo – Uresničevanje evropske perspektive“[4]. Svet je Komisijo pozval, naj v skladu z evropsko perspektivo regije sprejme potrebne ukrepe za podpiranje njegovega napredka na poti k EU ter poroča o napredku, doseženem na tem področju. Svet je poudaril pomen ukrepov, povezanih s trgovino in vizumi, ne glede na stališča držav članic do statusa.

Komisija je februarja predlagala podaljšanje avtonomnih trgovinskih ukrepov za Kosovo. Julija je izvedla strokovno misijo, da bi ocenila, v kolikšni meri je Kosovo pripravljeno izpolniti zahteve za morebitni trgovinski sporazum z EU. Prizadevanja bodo potrebna v zvezi s tehničnimi predpisi o proizvodih, nadzorom porekla, intelektualno lastnino, pravili konkurence in javnimi naročili. Komisija bo pospešila prizadevanja, da bi Kosovu pomagala pri odpravljanju ugotovljenih pomanjkljivosti. Ko bo Kosovo izpolnilo zadevne obveznosti, bo Komisija predlagala pogajalske direktive za trgovinski sporazum.

Komisija bo pospešila sodelovanje Kosova v ustreznih programih Unije. Skupaj s kosovskimi organi bo januarja začela dialog s Kosovom v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Zaključil se je celovit ciklus srečanj.

Komisija podpira sodelovanje Kosova z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo in Albanijo v programih čezmejnega sodelovanja v okviru instrumenta za predpristopno pomoč. Od leta 2011 bo podpora vključevala tudi programe s Črno goro.

Komisija bo v skladu s sklepi Sveta še naprej spodbujala pobude, opisane v sporočilu o Kosovu.

Nadaljevanje pristopnih pogajanj s Turčijo

Turčija je nadaljevala proces političnih reform. Spremenila je ustavo z uvedbo ključnih reform političnega in pravnega sistema, ki so usmerjene v več prednostnih nalog na področjih sodstva in temeljnih pravic. Reforme omejujejo pristojnosti vojaških sodišč, določajo prestrukturiranje ustavnega sodišča, razširjajo sestavo visokega sveta sodnikov in državnih tožilcev z večjo zastopanostjo sodstva kot celote, povečujejo pravice sindikatov v javnem sektorju, zagotavljajo podlago za sprejetje posebnih ukrepov za varstvo pravic žensk in otrok, zagotavljajo varstvo osebnih podatkov in pravico do pritožbe varuhu človekovih pravic ter tako uvajajo pravno podlago za ustanovitev institucije varuha človekovih pravic.

Ustavne spremembe so pomemben korak v pravo smer. Vendar je za močnejšo podporo ustavni reformi potrebno obširno javno posvetovanje, v katerem bodo celovito sodelovale vse politične stranke in civilna družba. Zdaj je bistveno, da se z ustrezno zakonodajo zagotovi pravilno izvajanje teh reform. Nova civilna ustava bi zagotovila trdno podlago za nadaljnjo krepitev demokracije v Turčiji v skladu z evropskimi standardi in merili za pristop k EU.

V Turčiji je treba temeljne pravice ter svobodo izražanja in medijev okrepiti tako v zakonih kot v praksi. Več pomanjkljivosti ostaja na področju uveljavljanja verske svobode. Napredovati je treba tudi na področju pravic žensk in enakosti spolov ter priznavanja pravic sindikatov v celoti. „Demokratično odpiranje“, katerega namen je zlasti rešitev kurdskega vprašanja, je privedlo le do delnih rezultatov. Varnostne razmere na jugovzhodu so se s ponovnim izbruhom napadov teroristične organizacije PKK/Kongra-Gel poslabšale. Nekaj napredka je bilo doseženega na področju boja proti korupciji.

Pristopna pogajanja so napredovala, čeprav bolj počasi. Dosegla so zahtevno fazo, v kateri mora Turčija okrepiti svoja prizadevanja za izpolnitev določenih pogojev. Če bo Turčija napredovala pri izpolnjevanju meril uspešnosti in zahtev, določenih v pogajalskem okviru, bo lahko pospešila hitrost pogajanj. V prihodnjih mesecih mora Turčija posebno prednost nameniti poglavjem politike konkurence, javnih naročil ter socialne politike in zaposlovanja .

V svojem širšem sosedstvu je Turčija začela izvajati dejavnejšo zunanjo politiko, ki za Evropsko unijo pomeni prednost, če se bo izvajala kot dopolnilo pristopnemu procesu Turčije in ob usklajevanju z EU. Turčija je pripravila več predlogov za tesnejše sodelovanje z EU na področju zunanje politike. Dosegla je precejšen napredek na področju pogajanj za sporazum o ponovnem sprejemu.

Turčija je še naprej javno podpirala pogajanja pod okriljem Združenih narodov med voditelji grške in turške skupnosti na Cipru, da se poišče celovita rešitev glede vprašanja Cipra. Ni pa bilo napredka glede normalizacije dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. Turčija ni v celoti izvedla Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu in ni odpravila vseh ovir za prosti pretok blaga, vključno z omejitvami glede neposrednih prometnih povezav s Ciprom. Turčija mora nujno izpolniti svojo obveznost glede popolnega nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola in napredovati pri normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. EU bo v skladu s sklepi Sveta, vključno s sklepi iz decembra 2006 in decembra 2009, še naprej spremljala in proučevala napredek pri vprašanjih, ki jih zajema Deklaracija z dne 21. septembra 2005. Če ne bo napredka, Komisija priporoča, da EU ohrani ukrepe iz leta 2006, kar bo še naprej vplivalo na splošno napredovanje pogajanj.

Turčija mora pospešiti prizadevanja za rešitev odprtih dvostranskih vprašanj s sosednjimi državami, vključno s spori glede meja. Zaznava se nov zagon za izboljšanje odnosov z Grčijo. Grčija je vložila številne uradne pritožbe glede dejstva, da je Turčija nenehno kršila njen zračni prostor, vključno s preleti nad grškimi otoki. Grčija se je pritožila tudi zoper kršitve njenih teritorialnih voda. Protokoli za normalizacijo odnosov z Armenijo, ki so bili podpisani leta 2009, niso bili ratificirani.

Začetek pristopnega procesa z Islandijo

Pristopni proces z Islandijo se je začel. Po priporočilu iz mnenja, ki ga je Komisija dala februarja 2010, in odločitvi, sprejeti na junijskem zasedanju Evropskega sveta, so se pristopna pogajanja začela julija 2010, pregled usklajenosti pravnega reda EU z Islandijo pa se bo začel v kratkem. Islandija je zdaj upravičena do sredstev iz instrumenta za predpristopno pomoč, ki so na voljo za podpiranje prizadevanj države, da se ta v celoti pripravi na članstvo v EU.

Dober napredek je bil dosežen v zvezi z nadaljnjim izboljšanjem pravnega okvira, ki ureja konflikt interesov in financiranje političnih strank. Pravila o imenovanju sodnikov so bila spremenjena, da bi se nadalje povečala neodvisnost sodstva. Pomembni ukrepi so bili sprejeti na področju gospodarske stabilnosti. Napredek je bil dosežen na področju konsolidacije javnih financ in sanacije finančnega sistema. Program Mednarodnega denarnega sklada napreduje, vendar ekonomske negotovosti in izzivi ostajajo. Islandija bo morala spoštovati obstoječe obveznosti, kot so obveznosti, ki jih je opredelil nadzorni organ Efte v okviru Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. Potrebna so znatna prizadevanja, da se zagotovi ustrezno informiranje islandskih državljanov o posledicah članstva v EU.

SKLEPNE UGOTOVITVE IN PRIPOROčILA

Glede na zgoraj navedeno analizo so sklepne ugotovitve in priporočila Komisije naslednja:

1. Širitev krepi mir in stabilnost v Evropi. V strateškem interesu EU je, da nadaljuje širitven proces na podlagi dogovorjenih načel in pogojev ter obnovljenega soglasja o širitvi, o katerem se je Evropski svet dogovoril decembra 2006. Za uspešno širitev je potrebna trdna politična zavezanost vseh zainteresiranih strani. V širitev morajo še naprej verjeti vsi udeleženci. Države, ki želijo pristopiti, morajo biti na podlagi strogih pogojev dobro pripravljene ter imeti jasno in oprijemljivo evropsko perspektivo po tem, ko bodo te pogoje izpolnile.

2. Širitveni proces EU pomaga, da bolje doseže svoje cilje politike na več področjih, ki so pomembna za oživitev gospodarstva in trajnostno rast, kot so zbliževanje pravnih ureditev in notranji trg, energetika, promet, varstvo okolja ter prizadevanja za omejevanje podnebnih sprememb in večja varnost v EU.

3. Komisija bo nadalje krepila spremljanje makroekonomskih politik držav širitve, tudi ob upoštevanju novih sprememb v gospodarskem upravljanju EU. Komisija pričakuje , da bodo države širitve nadaljevale reforme, povezane z EU, in izboljšale poslovno okolje ter tako pomagale pri premostitvi gospodarske krize in doseganju trajnostne rasti. Komisija bo države širitve vključila v pobude, sprejete na ravni EU, za doseganje ciljev strategije Evropa 2020 . Države širitve poziva, naj v svoje nacionalne politične prednostne naloge vključijo cilje strategije Evropa 2020, sodelujejo v regionalnih skupinah politik za redno pregledovanje rezultatov teh reform ter po potrebi določijo cilje za vsako posamezno regijo.

4. Komisija spodbuja države širitve, naj si prizadevajo za izboljšanje pogojev za ranljive skupine, pa tudi socialno in ekonomsko vključevanje Romov. Komisija se zavezuje, da bo države podpirala pri njihovih prizadevanjih.

5. Komisija bo še naprej dajala prednost reformi sodstva in javne uprave ter boju proti organiziranemu kriminalu in korupciji ter z državami širitve nadalje krepila dialog o pravni državi . Večina držav širitve mora znatno napredovati na področju utrjevanja pravne države in si zlasti pridobiti verodostojne izkušnje v boju proti organiziranemu kriminalu in korupciji.

6. Svoboda izražanja in medijev ostajata zaskrbljujoči v večini držav širitve. Ugotovljene probleme je treba obravnavati prednostno. Napredek na tem področju je bistvenega pomena in Komisija ga bo temeljito spremljala. Komisija bo še naprej podpirala organizacije civilne družbe in v celoti izkoriščala mehanizem za spodbujanje razvoja civilne družbe.

7. Regionalno sodelovanje je bistven element stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Države zahodnega Balkana so na področju regionalnega sodelovanja dosegle obsežen napredek, ki ne bi smel biti spodkopan zaradi razhajanj glede statusa Kosova. Svet za regionalno sodelovanje se mora osredotočiti na izvajanje strategije, usmerjene v rezultate.

8. Na področju liberalizacije vizumskega režima je bil dosežen znaten napredek. Vizumska obveznost za državljane Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije, Črne gore in Srbije je bila odpravljena. Vizumska obveznost bo kmalu odpravljena za državljane Bosne in Hercegovine ter Albanije, na podlagi elementov, ki jasno dokazujejo, da tudi ti državi izpolnjujeta merila uspešnosti. Zadevne države si morajo nadalje prizadevati za informiranje svojih državljanov o obsegu in omejitvah režima potovanj brez vizumov, za temeljito spremljanje njegovega izvajanja in, če je to potrebno, sprejetje ustreznih popravnih ukrepov.

9. Dvostranska vprašanja morajo vpletene strani rešiti v dobrososedskem duhu in ob upoštevanju splošnih interesov EU. Dvostranska vprašanja ne smejo zadrževati pristopnega procesa. EU je pripravljena prispevati k iskanju rešitev in podpirati ustrezne pobude. Prišel je čas, da regija premosti konflikte iz preteklosti in gradi na nedavnem pozitivnem zagonu glede sprave. Še vedno so ključni dobri sosedski odnosi.

10. Komisija opozarja, da bi bilo treba pogajalska poglavja, za katera so se zaključile tehnične priprave, začeti ali začasno zapreti na podlagi zadevnega pravnega reda EU v skladu s pogajalskimi okviri in ob upoštevanju ukrepov, o katerih se je dogovoril Svet. V interesu EU je, da se razprave o težavnih pogajalskih poglavjih začnejo že na začetku pogajanj, vključno s poglavjem o sodstvu in temeljnih pravicah, za katero je treba pridobiti prepričljive in verodostojne izkušnje , zaradi česar je verjetno, da se bo to poglavje zaključilo med zadnjimi.

11. Predpristopna pomoč je sestavni del strategije širitve in je zasnovana kot pomoč pri izpolnjevanju prednostnih nalog, ugotovljenih v partnerstvih in poročilih o napredku. Države upravičenke morajo povečati svoje zmogljivosti za učinkovito uporabo sredstev EU.

12. Komisija države članice poziva k sodelovanju z institucijami EU, da izboljšajo razumevanje širitvenega procesa in povečajo podporo temu procesu ter pojasnijo, kako nam lahko pomaga pri uresničevanju skupnih ciljev. Komisija si prizadeva izboljšati pretok objektivnih informacij o širitvenem procesu v obliki, prijazni uporabniku, in prek različnih zdaj razpoložljivih medijev sporočanja.

13. Hrvaška je dobro napredovala pri izpolnjevanju meril za članstvo in pristopna pogajanja so v zaključni fazi. Celovito sodelovanje Hrvaške z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo ostaja pogoj za napredovanje države v okviru pristopnega procesa v skladu s pogajalskim okvirom. Komisija meni, da bi se morala pogajanja zaključiti, ko bo Hrvaška izpolnila še neizpolnjena merila za zaključek pogajanj, zlasti na področju sodstva in temeljnih pravic, vključno z bojem proti korupciji, s čimer EU po pristopu ne bo treba uporabljati mehanizma sodelovanja in preverjanja. Komisija bo temeljito spremljala napredek Hrvaške na področju sodstva in temeljnih pravic ter ocenila razmere v prvem četrtletju leta 2011.

14. Turčija je zlasti z reformo svoje ustave nadaljevala proces političnih reform. Nadaljnji rezultati so potrebni glede temeljnih pravic, „demokratičnega odpiranja“ in sodelovanja vseh zainteresiranih strani v reformnem procesu. Zagotavljanje svobode izražanja je v praksi poseben izziv. Pristopna pogajanja so napredovala, čeprav bolj počasi. Če bo Turčija napredovala pri izpolnjevanju meril uspešnosti in zahtev, določenih v pogajalskem okviru, bo lahko pospešila hitrost pogajanj. Turčija mora zdaj nujno izpolniti svojo obveznost glede popolnega nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu in napredovati pri normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. EU bo v skladu s sklepi Sveta, vključno s sklepi iz decembra 2006 in decembra 2009, še naprej spremljala in proučevala napredek glede vprašanj, ki jih zajema Deklaracija z dne 21. septembra 2005. Če ne bo napredka, Komisija priporoča, da EU ohrani ukrepe iz leta 2006, kar bo še naprej vplivalo na splošno napredovanje pogajanj.

15. V zvezi z vprašanjem Cipra voditelji grške in turške skupnosti na Cipru pod okriljem Združenih narodov nadaljujejo pogajanja o celovitem dogovoru. Komisija podpira njihova prizadevanja in zagotavlja tehnično svetovanje o vprašanjih v okviru pristojnosti EU. Oba voditelja poziva, naj okrepita svoja prizadevanja za čimprejšnji uspešen zaključek pogovorov o rešitvi spora, Turčijo pa ponovno poziva, naj s konkretnimi dejanji prispeva k celovitemu dogovoru o ciprskem vprašanju.

16. Pristopni proces z Islandijo se je začel. Po priporočilu iz mnenja, ki ga je Komisija dala februarja 2010, in odločitvi, sprejeti na junijskem zasedanju Evropskega sveta, so se pristopna pogajanja začela julija 2010, pregled usklajenosti pravnega reda EU z Islandijo pa se bo začel v kratkem. Islandija bo morala spoštovati obstoječe obveznosti, kot so obveznosti, ki jih je opredelil nadzorni organ Efte v okviru Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. Potrebna so znatna prizadevanja, da se zagotovi ustrezno informiranje islandskih državljanov o posledicah članstva v EU.

17. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija še naprej zadostno izpolnjuje politična merila. Na ključnih področjih reform je bil dosežen nadaljnji, čeprav neenakomeren napredek. Prizadevanja so potrebna zlasti glede reform sodstva in javne uprave. Komisija ponovno opozarja na svoje priporočilo , da je treba z Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo začeti pogajanja za pristop k Evropski uniji. Bistvenega pomena je, da se ohranijo dobri sosedski odnosi ter da se pod okriljem Združenih narodov poišče rešitev vprašanja glede imena, ki se doseže s pogajanji in je obojestransko sprejemljiva.

18. V mnenjih, ki jih je Komisija sprejela danes, priporoča , da bi se morala pristopna pogajanja s Črno goro in Albanijo začeti po tem, ko bosta ti državi dosegli zadostno stopnjo usklajenosti z merili za članstvo, ki so bila določena leta 1993 na zasedanju Evropskega sveta v Københavnu. Črna gora in Albanija morata zlasti izpolniti ključne prednostne naloge, določene v njunih mnenjih. Komisija priporoča , da Svet Črni gori odobri status države kandidatke. Albanijo poziva, naj si še bolj prizadeva in nadaljuje do zdaj dosežen napredek. Poročilo Komisije o napredku za obe državi v okviru širitvenega paketa leta 2011 se bo osredotočalo zlasti na izvajanje ključnih prednostnih nalog, ki jih je treba obravnavati v zvezi z začetkom pristopnih pogajanj.

19. Srbija je decembra 2009 zaprosila za članstvo v EU in Svet je oktobra 2010 pozval Komisijo, naj o tem pripravi mnenje. Država je nadalje izvajala svoj program političnih reform in si še naprej pridobivala izkušnje pri izvajanju določb začasnega sporazuma. Ima dobro izhodišče za izpolnjevanje zahtev iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Srbija je sprejela pomembne ukrepe za dosego sprave v regiji. Dodatna prizadevanja so potrebna glede reforme pravosodja in javne uprave, pa tudi na področju boja proti organiziranemu kriminalu in korupciji. Srbija je še naprej sodelovala z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Toda dva preostala ubežnika Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo sta še vedno na prostosti. Celovito sodelovanje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo ostaja v skladu s sklepi Sveta z dne 25. oktobra 2010 bistveni pogoj za članstvo v EU. Srbija mora dokazati konstruktivnejši odnos do udeležbe Kosova v regionalni trgovini in sodelovanju. Okrepiti je treba sodelovanje z misijo EULEX za krepitev pravne države na severu Kosova.

20. Po sprejetju resolucije Generalne skupščine Združenih narodov bo EU podprla proces dialoga med Beogradom in Prištino, da bi se spodbudilo sodelovanje, dosegel napredek na poti v EU in izboljšalo življenje ljudi.

21. Proces decentralizacije na Kosovu je precej napredoval in sodelovanje z misijo EULEX se je povečalo. Kosovska vlada je izboljšala svojo sposobnost izvajanja evropskega programa in reformne politike. Vseeno pa ostajajo glavni izzivi glede pravne države, vključno z reformo javne uprave in sodstva, pa tudi boja proti korupciji, organiziranemu kriminalu in pranju denarja. Področja dialoga in sprave med skupnostmi ter varstva in vključevanja manjšin, zlasti kosovskih Srbov, so še vedno zaskrbljujoča. Organi morajo zagotoviti konstruktiven pristop k sodelovanju Kosova v forumih za regionalno sodelovanje, da bi Kosovo držalo korak z napredkom v regiji.Komisija spodbuja pobude, opisane v sporočilu iz oktobra 2009 o Kosovu, v skladu s sklepi Sveta iz decembra 2009. Komisija pozdravlja nedavni napredek Kosova na področju sprejemanja zakonodaje o ponovnem sprejemu s pripravo akcijskega načrta o ponovnem vključevanju povratnikov, kateremu so bila dodeljena potrebna sredstva. Pod pogojem, da se bo ta še naprej izvajal, si Komisija prizadeva, da bo v kratkem začela dialog o liberalizaciji vizumskega režima . Komisija Kosovu pomaga pri vzpostavljanju pogojev, potrebnih za morebitni trgovinski sporazum z EU. Ko bo Kosovo izpolnilo zadevne obveznosti, bo Komisija predlagala pogajalske direktive za trgovinski sporazum . Komisija bo predlagala, da se Kosovu zagotovi možnost sodelovanja v ustreznih programih Unije , kot sta programa „Evropa za državljane“ in „Kultura“. V ta namen bo Komisija predlagala pogajalske direktive za okvirni sporazum.

22. Bosna in Hercegovina mora oblikovati vlado, ki bo zavezana prihodnosti države v EU in bo pospešila ustrezne reforme. Bosna in Hercegovina mora nujno sprejeti prve ukrepe za uskladitev svoje ustave z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah ter izboljšanje delovanja svojih institucij. Država mora biti sposobna sprejemati, izvajati in izvrševati zakone in določbe EU. V zvezi z mednarodnimi obveznostmi je napredovanje na področju izpolnjevanja ciljev in pogojev, ki so bili določeni za zaprtje Urada visokega predstavnika, še naprej bistvenega pomena. EU bo z okrepljeno prisotnostjo Bosni in Hercegovini pomagala pri izpolnjevanju ciljev, predvidenih v svojem programu.

23. Poročila o napredku za leto 2010 na splošno navajajo, da proces širitve EU napreduje s hitrostjo, ki je v veliki meri odvisna od dokazane sposobnosti držav, ki želijo pristopiti, da prevzamejo obveznosti članstva. Za to so potrebne trajnostne reforme , pa tudi verodostojne in prepričljive zakonodajne in institucionalne prilagoditve. Ko bodo zadevne države izpolnile določene standarde, med drugim zlasti standarde, povezane z demokracijo, pravno državo ter temeljnimi pravicami in svoboščinami, se EU zavezuje, da bo z njimi sodelovala pri napredovanju k naslednjim fazam procesa.

PRILOGA 1

Sklepne ugotovitve in priporočila iz mnenj Komisije o prošnjah za članstvo Črne gore in Albanije

Črna gora

Črna gora je napredovala pri izpolnjevanju meril, ki v skladu s sklepi zasedanja Evropskega sveta v Københavnu leta 1993 določajo, da mora država imeti stabilne institucije, ki zagotavljajo demokracijo, pravno državo in človekove pravice ter spoštovanje in varstvo manjšin, pa tudi pogojev stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Kljub temu pa so potrebna nadaljnja prizadevanja.

Črna gora je glede gospodarskih meril dosegla določeno stopnjo makroekonomske stabilnosti. Za vzpostavitev delujočega tržnega gospodarstva, kot je bilo določeno na zasedanju Evropskega sveta v Københavnu leta 1993, pa mora Črna gora odpraviti notranja in zunanja neravnovesja, pa tudi obstoječe pomanjkljivosti, zlasti v finančnem sektorju in delovanju trgov dela, ter okrepiti pravno državo. Da bi se Črna gora lahko srednjeročno spopadla s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji, mora okrepiti fizično infrastrukturo in človeški kapital ter nadalje izvajati strukturne reforme.

Črna gora ima na splošno pozitivne izkušnje pri izpolnjevanju obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma.

Črna gora bo lahko srednjeročno prevzela obveznosti članstva na večini področij pravnega reda EU, če bo nadaljevala postopek usklajevanja nacionalne zakonodaje s pravnim redom Unije ter si znatno in trajno prizadevala za izvajanje in izvrševanje zakonodaje. Posebno pozornost je treba nameniti področjem prostega pretoka blaga, prava intelektualne lastnine, kmetijstva in razvoja podeželja, varnosti hrane, veterinarske in fitosanitarne politike, ribištva, statističnih podatkov, socialne politike in zaposlovanja, regionalne politike in usklajevanja strukturnih instrumentov, sodstva in temeljnih pravic, pravice, svobode in varnosti ter finančnega nadzora. Dosledno spoštovanje pravnega reda EU na področju okolja bi bilo mogoče doseči le dolgoročno, za kar bi bile potrebne velike naložbe. Prizadevanja na tem področju je treba pospešiti.

Pristop Črne gore bi imel omejen skupen vpliv na politike Evropske unije ter ne bi prizadel sposobnosti Unije, da ohranja in poglablja svoj lasten razvoj.

Komisija meni, da bi se morala pogajanja za pristop Črne gore k Evropski uniji začeti po tem, ko bo država dosegla zadostno stopnjo usklajenosti z merili za članstvo, zlasti s københavnskimi političnimi merili, ki določajo, da mora država imeti stabilne institucije, ki zagotavljajo predvsem pravno državo. Črna gora mora zlasti izpolniti naslednje ključne prednostne naloge:

- izboljšati zakonodajni okvir za volitve v skladu s priporočili Urada za demokratične institucije in človekove pravice ter Beneške komisije ter povečati zakonodajno in nadzorno vlogo parlamenta,

- dokončati bistvene dele reforme javne uprave, vključno s spremembami zakona, ki ureja splošni upravni postopek, ter zakona o javnih in državnih uslužbencih ter okrepitvijo organa za upravljanje človeških virov in državnega revizijskega organa, za povečanje strokovnosti in depolitizacijo javne uprave ter krepitev preglednega pristopa za imenovanja in napredovanja, ki temelji na zaslugah,

- okrepiti pravno državo, zlasti z depolitizacijo imenovanj članov sodnega in tožilskega sveta ter državnih tožilcev, ki bodo temeljila na zaslugah, pa tudi s povečanjem neodvisnosti, avtonomije, učinkovitosti ter odgovornosti sodnikov in tožilcev,

- izboljšati protikorupcijski pravni okvir ter izvajati vladno protikorupcijsko strategijo in akcijski načrt, pridobiti oprijemljive izkušnje na področju proaktivnega preiskovanja kaznivih dejanj, pregona kaznivih dejanj in obsodb za kazniva dejanja v primerih korupcije na vseh ravneh,

- okrepiti boj proti organiziranemu kriminalu z ocenjevanjem ogroženosti in proaktivnim preiskovanjem kaznivih dejanj, povečanim sodelovanjem z regionalni partnerji in partnerji EU, učinkovito obdelavo obveščevalnih podatkov o kaznivih dejanjih ter boljšimi zmogljivosti organov pregona in njihovo usklajenostjo. Na tem področju je treba pridobiti oprijemljive izkušnje,

- povečati svobodo medijev, zlasti na podlagi usklajevanja s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice na področju obrekovanja, in okrepiti sodelovanje s civilno družbo,

- izvajati protidiskriminacijski pravni okvir in okvir politik v skladu z evropskimi in mednarodnimi standardi, razseljenim osebam, zlasti Romom, Aškalom in Egipčanom, odobriti pravni status ter zagotoviti spoštovanje njihovih pravic. To bo vključevalo sprejetje in izvajanje trajnostne strategije za zaprtje naselja Konik.

Črna gora se poziva k nadaljnji konstruktivni zavezanosti regionalnemu sodelovanju in krepitvi dvostranskih odnosov s sosednjimi državami. Obravnavati je treba odprta dvostranska vprašanja. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum je treba še naprej nemoteno izvajati. V tem okviru je treba ustrezno pozornost nameniti odpravljanju ugotovljenih vrzeli na področjih, kot so državne pomoči in tranzitni promet. Poleg tega se država močno spodbuja k nadaljnjemu povečanju čezmejnih upravnih zmogljivosti. Posebna prizadevanja so potrebna glede učinkovitosti in nepristranskosti državne uprave na občutljivih področjih, kot je varstvo okolja. Zagotoviti je treba ustrezen pregon za primere nasilja nad novinarji in aktivisti nevladnih organizacij ter njihovega zastraševanja. Obravnavati je treba primere nasilja v družini, slabega ravnanja in razmer v zaporih, ki ne ustrezajo standardom.

Ob upoštevanju do zdaj doseženega napredka Komisija priporoča, naj Svet Črni gori odobri status države kandidatke.

Komisija bo spremljala napredek potrebnih reform znotraj institucionalnega okvira stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in še naprej podpirala prizadevanja s finančnim instrumentom za predpristopno pomoč. Komisija bo predložila poročilo o napredku Črne gore v širitvenem paketu leta 2011. To poročilo se bo osredotočalo zlasti na izvajanje ključnih prednostnih nalog, ki jih je treba obravnavati v zvezi z začetkom pristopnih pogajanj.

Albanija

Albanija je napredovala glede izpolnjevanja meril, ki v skladu s sklepi zasedanja Evropskega sveta v Københavnu leta 1993 določajo, da mora država imeti stabilne institucije, ki zagotavljajo demokracijo, pravno državo in človekove pravice ter spoštovanje in varstvo manjšin, pa tudi pogojev stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Kljub temu so potrebna nadaljnja znatna prizadevanja.

Albanija je glede gospodarskih meril dosegla določeno stopnjo makroekonomske stabilnosti. Za vzpostavitev delujočega tržnega gospodarstva, kot je bilo določeno na zasedanju Evropskega sveta v Københavnu leta 1993, pa mora Albanija nadalje okrepiti upravljanje, izboljšati uspešnost trga dela, zagotoviti priznanje lastninskih pravic in okrepiti pravno državo. Da bi se Albanija lahko srednjeročno spopadla s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji, mora okrepiti fizično infrastrukturo in človeški kapital ter nadalje izvajati strukturne reforme.

Albanija ima na splošno pozitivne izkušnje pri izpolnjevanju obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma.

Albanija bi lahko srednjeročno prevzela obveznosti članstva na večini področij pravnega reda EU, če bo nadaljevala postopek usklajevanja ter si nadalje znatno in trajno prizadevala za izvajanje in izvrševanje zakonodaje. Posebno pozornost je treba nameniti področjem prostega pretoka blaga, prava intelektualne lastnine, informacijske družbe in medijev, kmetijstva in razvoja podeželja, varnosti hrane, veterinarske in fitosanitarne politike, ribištva, prometne politike, socialne politike in zaposlovanja, regionalne politike in usklajevanja strukturnih instrumentov, sodstva in temeljnih pravic, pravice, svobode in varnosti ter finančnega nadzora. Dosledno spoštovanje pravnega reda EU na področju okolja bi bilo mogoče doseči le dolgoročno, za kar bi bile potrebne velike naložbe. Prizadevanja na tem področju je treba pospešiti.

Pristop Albanije bi imel omejen skupen vpliv na politike Evropske unije ter ne bi prizadel sposobnosti Unije, da ohranja in poglablja svoj lasten razvoj.

Komisija meni, da bi se morala pogajanja za pristop Albanije k Evropski uniji začeti po tem, ko bo država dosegla zadostno stopnjo usklajenosti z merili za članstvo, zlasti s københavnskimi političnimi merili, ki določajo, da mora država imeti stabilne institucije, ki zagotavljajo predvsem demokracijo in pravno državo. Albanija mora v zvezi s tem zlasti izpolniti naslednje ključne prednostne naloge:

- zagotoviti pravilno delovanje parlamenta na podlagi konstruktivnega in trajnega političnega dialoga med vsemi političnimi strankami,

- sprejeti zakonodajne predloge, za katere je potrebna kvalificirana večina v parlamentu,

- imenovati varuha človekovih pravic ter zagotoviti urejene postopke zasliševanja in glasovanja v parlamentu za imenovanja članov ustavnega sodišča in višjih sodišč,

- spremeniti zakonodajni okvir za volitve v skladu s priporočili Urada za demokratične institucije in človekove pravice,

- zagotoviti potek volitev v skladu z evropskimi in mednarodnimi standardi,

- izvesti vse bistvene ukrepe na področju reforme javne uprave, vključno s spremembami zakona o državni upravi in okrepitvijo oddelka za javno upravo, za povečanje strokovnosti in depolitizacijo javne uprave ter krepitev preglednega pristopa za imenovanja in napredovanja, ki temelji na zaslugah,

- okrepiti pravno državo s sprejetjem in izvajanjem strategije za reformo sodstva, zagotavljanjem neodvisnosti, učinkovitosti in odgovornosti pravosodnih institucij,

- učinkovito izvajati vladno protikorupcijsko strategijo in akcijski načrt, odpraviti ovire za preiskovanje zlasti sodnikov, ministrov in članov parlamenta, pridobiti oprijemljive izkušnje na področju proaktivnega preiskovanja kaznivih dejanj, pregona kaznivih dejanj in obsodb za kazniva dejanja korupcije na vseh ravneh.

- okrepiti boj proti organiziranemu kriminalu z ocenjevanjem ogroženosti in proaktivnimi preiskavami, povečanim sodelovanjem z regionalni partnerji in partnerji EU, boljšo usklajenostjo organov pregona ter pridobiti oprijemljive izkušnje na tem področju.

- pripraviti, sprejeti in izvajati nacionalno strategijo in akcijski načrt o lastninskih pravicah po obsežnem posvetovanju z zainteresiranimi stranmi ter ob upoštevanju sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice, zajeti pa je treba tudi postopke vračanja premoženja, odškodninske postopke in postopke legalizacije,

- sprejeti dejanske ukrepe za krepitev varstva človekovih pravic, zlasti žensk, otrok in Romov, ter učinkovito izvajanje protidiskriminacijskih politik,

- sprejeti dodatne ukrepe za izboljšanje ravnanja s priporniki na policijskih postajah, v objektih za pripor in zaporih, okrepiti nadaljnje pravosodno ukrepanje v primerih slabega ravnanja in izboljšati uporabo priporočil varuha človekovih pravic na tem področju.

Albanija se poziva k nadaljnji konstruktivni zavezanosti regionalnemu sodelovanju in krepitvi dvostranskih odnosov s sosednjimi državami. Stabilizacijsko-pridružitveni sporazum je treba še naprej nemoteno izvajati. V tem okviru je treba ustrezno pozornost nameniti spoštovanju rokov za zaveze. Poleg tega se država močno spodbuja k nadaljnjemu povečanju čezmejnih upravnih zmogljivosti. Treba je nadgraditi sodelovanje s civilno družbo. Albanija mora dodeliti ustrezna sredstva za zagotovitev učinkovitega delovanja svojih institucij na področju človekovih pravic ter povečati svoja prizadevanja na področju varstva manjšin. Treba je okrepiti svobodo medijev in njihovo neodvisnost ter odpraviti razširjenost političnih vplivov.

Komisija bo spremljala napredek potrebnih reform znotraj institucionalnega okvira stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in še naprej podpirala prizadevanja s finančnim instrumentom za predpristopno pomoč. Komisija bo predložila poročilo o napredku Albanije v širitvenem paketu leta 2011. To poročilo se bo osredotočalo zlasti na izvajanje ključnih prednostnih nalog, ki jih je treba obravnavati za začetek pristopnih pogajanj.

PRILOGA 2

Sklepi poročil o napredku za Hrvaško, Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, Bosno in Hercegovino, Srbijo, Kosovo, Turčijo in Islandijo

Hrvaška

Hrvaška še naprej izpolnjuje politična merila . Napredek je bil dosežen na več področjih, tudi na področju pravne države. Prizadevanja pa se morajo nadaljevati in nadalje okrepiti zlasti na področju pravosodne in upravne reforme, boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu, spoštovanja in varstva manjšin ter vračanja beguncev.

Demokracija in pravna država sta bili dodatno okrepljeni. Vlada in parlament sta še naprej učinkovito delovala. Okrepiti pa je treba sposobnost parlamenta, da nadzoruje zakonodajni postopek. Pravosodna reforma se je nadaljevala, a bistveni izzivi še ostajajo, zlasti na področju učinkovitosti, neodvisnosti in odgovornosti pravosodja.

Delen napredek je bil dosežen na področju reforme javne uprave . Veljati je začel zakon o splošnem upravnem postopku ter sprejeta sta bila strategija za razvoj človeških virov in akcijski načrt za državno upravo. V državni upravi pa so še vedno prisotne pomanjkljivosti, kot so zapleteni upravni postopki, politizacija in slabo upravljanje človeških virov. Za dosego oprijemljivih rezultatov sta potrebni močnejša politična zavezanost in boljša usklajenost med ključnimi zainteresiranimi stranmi na centralni, regionalni in lokalni ravni.

Pravosodna reforma se je nadaljevala. Sodni zaostanki so se zmanjšali in neodvisnost pravosodja je bila z ustavnimi prilagoditvami okrepljena. Reformni proces pa še vedno ni privedel do glavnih pričakovanih rezultatov. Izzivi ostajajo zlasti glede uporabe preglednih meril za imenovanje sodnikov in tožilcev, nadaljnjega zmanjšanja sodnih zaostankov, trajanja postopkov in izvrševanja odločb. Nekaj napredka je bilo doseženega na področju obravnave vojnih zločinov, vključno s preizkusom spornih sodb iz devetdesetih let. Problem nekaznovanosti ostaja, zlasti za zločine, storjene proti osebam srbske narodnosti. Mnogi od teh zločinov niso bili ustrezno preiskani.

Na področju boja proti korupciji je bil dosežen dober napredek. Uresničevanje prizadevanj za boj proti korupciji in njihovo splošno usklajevanje sta se izboljšala. Urad za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu je bil še naprej dejaven in v nekaterih pomembnih zadevah vložil obtožnice. Število sodb sodišč se je povečalo. V ustavo je bila vključena pravica dostopa do informacij, ki jih dajejo javni organi. Korupcija pa še vedno prevladuje na mnogih področjih. Nedavno posodobljene pravne in upravne strukture je treba še v celoti preizkusiti v praksi, zlasti zmogljivosti sodišč za obravnavo vse številnejših in vse bolj zapletenih zadev. Še vedno je treba pridobiti izkušnje na področju učinkovitega preiskovanja in pregona kaznivih dejanj ter sodb, zlasti za korupcijo na visoki ravni. Dosežen je bil majhen napredek pri preprečevanju konflikta interesov. Uporaba zakonodaje o dostopu do informacij je bilo le delno izboljšana. Pomanjkljivosti ostajajo glede financiranja političnih strank in volilnih kampanj.

Nekaj napredka je bilo doseženega na področjih človekovih pravic in varstva manjšin . Varstvo človekovih pravic je na splošno zagotovljeno, vendar ostajajo nekateri pomembni izzivi glede njegovega izvajanja. Na področju dostopa do pravnega varstva se je začela obsežna reforma sistema upravnega sodstva. Zdaj se zagotavlja brezplačna pravna pomoč, ki jo financira država. Toda postopki so zapleteni in raven zagotovljene pomoči je na splošno nizka. Glede zaporniškega sistema so bili sprejeti zakonodajni ukrepi za izboljšanje razmer v zaporih s predvideno uvedbo sistema za pogojni izpust. Zapori ostajajo prenatrpani in ne zagotavljajo ustreznega zdravstvenega varstva. V zvezi s slabim ravnanjem je varuh človekovih pravic še naprej prejemal pritožbe v zvezi s prekomerno rabe sile s strani policije.

Svoboda izražanja , vključno s svobodo in pluralnostjo medijev, je predpisana ter se na splošno spoštuje. Uredniki in novinarji pa še vedno poročajo o političnih pritiskih. Problemi v zvezi z neodvisnostjo lokalnih medijev so še naprej prisotni.

Na področju pravic žensk in enakosti spolov je bil dosežen delen napredek. Položaj žensk na trgu dela se ni bistveno spremenil in delež nezaposlenih žensk ostaja visok. Varuh pravic otrok je postal dejavnejši na področju spodbujanja in varstva pravic otrok . Vendar pa ta organ nima dovolj ustreznih sredstev, da bi lahko v celoti izpolnjeval svoje naloge.

Na področju socialno ranljivih oseb in invalidov je bilo doseženega nekaj napredka. Zmogljivosti urada varuha pravic invalidov se krepijo, zlasti za povečanje zastopanosti v regijah. Vendar pa je informiranje o pravicah na področju socialne varnosti, zdravstvenega varstva in pokojnin pomanjkljivo. Merila za določitev pravic se ne uporabljajo dosledno in zakonodajne določbe, ki urejajo posebne pravice, so razdrobljene. Prehod z oskrbe v ustanovah na storitve oskrbe v skupnostih je napredovalo počasi.

Nekaj ukrepov je bilo sprejetih za krepitev ozaveščenosti o protidiskriminacijskem zakonu. Vendar pa je poznavanje njegovega področja uporabe med organi in državljani omejeno in pri sodišču se vloži le majhno število pritožb v zvezi z diskriminacijo. Na področju zakonodaje o zločinih iz sovraštva je bilo doseženega nekaj napredka, čeprav je njeno izvajanje šele v začetni fazi.

Na področju spoštovanja in varstva manjšin ter kulturnih pravic je bilo doseženega nekaj napredka. V okviru boljših odnosov v regiji, zlasti med Hrvaško in Srbijo, je mogoče poročati o večji osredotočenosti na manjšinska vprašanja. Ustavne določbe o manjšinah so bile okrepljene. Romska manjšina je bila še naprej deležna pozornosti, zlasti z izboljšavami na področju predšolske izobrazbe. Raven financiranja, ki je na voljo za organizacije manjšin, je bila kljub finančnim varčevalnim ukrepom le malo znižana. Vendar imajo manjšine še naprej veliko težav. Hrvaška mora še naprej spodbujati strpnost do srbske manjšine. Sprejeti mora tudi ustrezne ukrepe za zaščito tistih, ki bi še vedno lahko bili žrtve groženj oziroma diskriminacije, sovražnosti ali nasilja. Romska manjšina živi v zelo težkih življenjskih razmerah in izzivi ostajajo na področjih izobraževanja, socialnega in zdravstvenega varstva, zaposlovanja ter dostopa do osebnih dokumentov. Manjšine imajo še vedno težave na področju zaposlovanja v smislu nizke zastopanosti v državni upravi, sodstvu in policiji, pa tudi v širšem javnem sektorju.

Na področju beguncev je bilo doseženega nekaj napredka. Begunci so se še naprej vračali na Hrvaško. Zagotavljanje nastanitve nekdanjim imetnikom stanovanjske in najemniške pravice se je nadaljevalo. Sprejet je bil spremenjen akcijski načrt za pospešeno izvajanje zaostalih vladnih načrtov za odobritev nastanitev iz leta 2009, da bi se celovito izvajali leta 2011. Nekolikšen napredek je bil dosežen pri obnovi poškodovanih hiš. Zmanjšan je bil precejšen zaostanek pri obravnavi pritožb zoper zavrnjene zahtevke za pomoč za obnovo. Izvajanje odločb o priznavanju pravic do pokojnine se je nadaljevalo. Toda napredek pri izpolnjevanju ciljev glede nastanitve za leto 2009 je bil počasen. Več tisoč vlog za nastanitev je treba še v celoti obravnavati in beguncem, ki se vračajo, dati na voljo stanovanja. Številne pritožbe za obnovo stanovanj še niso rešene. Prizadevati si je treba za vzpostavitev potrebnih pogojev za stalno vrnitev beguncev.

V zvezi z regionalnimi vprašanji in mednarodnimi obveznostmi Hrvaška še naprej sodeluje z Mednarodnim kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Posebna projektna skupina, ki jo je ustanovila vlada, si mora še naprej prizadevati, da zasledi ali poišče manjkajoče dokumente v zvezi z uporabo topništva, ki jih je zahteval urad tožilca Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo. Postopek v zvezi s Sarajevsko deklaracijo je dobil nov zagon po ministrskem srečanju, ki je marca 2010 potekalo v Beogradu med Bosno in Hercegovino, Hrvaško, Črno goro in Srbijo, ki so se strinjale, da bodo sodelovale na področju razlage statističnih podatkov glede beguncev. Države so se prav tako zavezale, da bodo do konca leta poiskale rešitve za več odprtih vprašanj.

Hrvaška je bila še naprej dejavno udeležena v regionalnih pobudah, tudi v Procesu sodelovanja v jugovzhodni Evropi, Svetu za regionalno sodelovanje in Srednjeevropskem sporazumu o prosti trgovini. Hrvaški predsednik je prevzel proaktivni pristop glede regionalnega sodelovanja. Dvostranski odnosi z drugimi državami širitve in sosednjimi državami članicami EU se še naprej razvijajo, tudi s Srbijo. Odnosi s Slovenijo so se izboljšali s podpisom mednarodnega arbitražnega sporazuma glede meje.

Svetovna gospodarska in finančna kriza je hudo prizadela hrvaško gospodarstvo . Država se je v prvem četrtletju leta 2009 znašla v recesiji in do sredine leta 2010 še ni bilo vidnih jasnih znakov oživitve gospodarstva. Brezposelnost, javni primanjkljaj in javni dolg so se znatno povečali. Zunanja zadolženost se je nadalje povečala in je ključna šibka točka gospodarstva. Monetarna stabilnost se je ohranila po zaslugi politik centralne banke in finančni sektor je sorazmerno dobro prestal krizo.

V zvezi z gospodarskimi merili je Hrvaška vzpostavila delujoče tržno gospodarstvo. Država bi se morala biti sposobna spopasti s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji, pod pogojem, da bo odločno izvajala svoj obsežni program reform in tako zmanjšala strukturne pomanjkljivosti.

Ohranilo se je splošno politično soglasje o temeljih tržnega gospodarstva. Načrt za oživitev gospodarstva je srednjeročno usmeril gospodarsko politiko. Koristi programa za rast in mednarodno konkurenčnost so odvisne od njegovega učinkovitega izvajanja. Ob upoštevanju obstoječih omejitev je makroekonomska politika na splošno omogočila odziv na posledice svetovne gospodarske in finančne krize. Monetarni politiki je uspelo ohraniti menjalni tečaj in finančno stabilnost, hkrati pa ublažiti likvidnostne pritiske. Primanjkljaj tekočega računa se je zaradi recesije zmanjšal in inflacijski pritiski so se nadalje slabili. Bančni sektor je ostal odporen na pretrese.

Strukturne reforme pa so na splošno zelo počasi napredovale, tudi v zvezi s privatizacijo in prestrukturiranjem podjetij, ki prinašajo izgubo. Trg dela je ostal zelo tog z nizko stopnjo zaposlenosti in delovne aktivnosti, ki sta se med recesijo dodatno znižali. Na fiskalnem področju so si organi v omejenem obsegu prizadevali za obvladovanje naraščajočega primanjkljaja in povečanje učinkovitosti javne porabe. Plačila za socialne transferje so ostala visoka in niso dobro usmerjena, številna podjetja v državni lasti pa so še naprej prejemala državno pomoč v obliki neposrednih in posrednih subvencij ter jamstev. Ključna izziva za dosego srednjeročne fiskalne vzdržnosti sta še vedno izboljšanje proračunskega postopka in discipline ter povečanje učinkovitosti javne porabe. Pogoji za vlagatelje so bili še naprej neugodni zaradi prevelike regulativne obremenitve in številnih drugih dajatev.

Hrvaška je izboljšala svojo sposobnost za prevzem obveznosti članstva . Priprave na izpolnitev zahtev EU dobro napredujejo in raven usklajenosti s pravili EU je v večini sektorjev dobra. Na večini področij je bil dosežen nadaljnji napredek, tudi v okviru tistih poglavij, ki je v veliki meri že usklajena s pravnim redom EU. Na nekaterih področjih so potrebna dodatna prizadevanja za izboljšanje upravnih zmogljivosti, ki so potrebne za pravilno izvajanje pravnega reda EU.

Na področju prostega pretoka blaga je bil dosežen dober napredek in v okviru tega poglavja je usklajevanje s pravnim redom EU dobro napredovalo. Potrebna pa so dodatna prizadevanja, zlasti glede ugotavljanja skladnosti, meroslovja in nadzora trga. Hrvaška mora zaključiti usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU in okrepiti zmogljivosti izvajanja. O dobrem napredku je mogoče poročati na področju prostega gibanja delavcev , na katerem je bila dosežena zadovoljiva raven pravne usklajenosti. Potrebna so dodatna prizadevanja, zlasti za boljše usklajevanje sistemov socialne varnosti.

Napredek je bil dosežen na področju pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev , zlasti glede vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij in glede poštnih storitev. Na splošno je usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU zadovoljivo. Večja prizadevanja so potrebna za zaključitev usklajevanja nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU, zlasti na področju vzajemnega priznavanja poklicnih kvalifikacij, in prenos direktive o storitvah. Še naprej si je treba prizadevati za izboljšanje upravnih zmogljivosti.

Nadaljnji napredek je bil dosežen pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU na področju prostega pretoka kapitala . Stalna prizadevanja so potrebna za dokončanje liberalizacije gibanj kapitala in boljše izvrševanje zakonodaje na področju preprečevanja pranja denarja.

Na področju javnih naročil je mogoče poročati o dobrem napredku, zlasti glede izboljšanja sposobnosti glavnih zainteresiranih strani za usklajevanje in izvajanje politike javnih naročil. Sposobnost učinkovite uporabe zakonov je treba še dodatno okrepiti na vseh ravneh sistema javnih naročil.

V okviru poglavja o pravu družb je mogoče poročati o nekolikšnem napredku. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU je na dobri poti. Dodatna prizadevanja so potrebna na področju revizij.

O napredku je mogoče poročati na področju prava intelektualne lastnine . Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU je doseglo zelo visoko raven in v zvezi z njegovim izvrševanjem je mogoče poročati o napredku. Splošno ozaveščenost o pravicah intelektualne lastnine je še vedno treba krepiti.

Precejšen napredek je bil dosežen na področju politike konkurence , zlasti za dokončanje postopka oddaje javnih naročil za prestrukturiranje ladjedelnic. Na splošno je bila dosežena dobra raven usklajenosti. Vendar pa so še vedno potrebna nadaljnja prizadevanja za sprejetje načrtov za prestrukturiranje v skladu s pravnim redom EU na področju državnih pomoči za ladjedelnice v težavah, izboljšanje rezultatov hrvaškega urada za konkurenco v boju proti kartelom ter nadaljnje izboljšanje upravnih zmogljivosti, zlasti na področju preprečevanja monopolov. Zaključiti je treba uskladitev hrvaškega zakona o radioteleviziji s pravnim redom EU. Posodobiti je treba tudi nacionalne načrte za prestrukturiranje v jeklarski industriji.

O znatnem napredku je mogoče poročati na področju finančnih storitev , tako glede usklajevanja zakonodaje s pravnim redom EU kot krepitve upravnih sredstev. Vendar je treba nadalje izboljšati upravne zmogljivosti regulatorjev.

Hrvaška je precej napredovala na področju informacijske družbe in medijev ter dosegla visoko raven usklajenosti nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU. Vseeno pa so potrebna stalna prizadevanja za okrepitev sposobnosti dveh nacionalnih regulatorjev za pravilno uporabo pravnega okvira. Liberalizacija vseh segmentov trgov elektronskih komunikacij se mora nadaljevati.

O dobrem napredk