POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU

o izvajanju Uredbe (ES) št. 762/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o predložitvi statističnih podatkov o ribogojstvu s strani držav članic in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 788/96

1. Uvod

Evropski parlament in Svet sta 9. julija 2008 sprejela Uredbo (ES) št. 762/2008[1] o predložitvi statističnih podatkov o ribogojstvu s strani držav članic (v nadaljnjem besedilu: uredba o statistiki ribogojstva). Uredba se uporablja od 1. januarja 2009 in je razveljavila Uredbo Sveta (ES) št. 788/96[2]. Namen uredbe je zagotoviti širši nabor podatkov za spremljanje sektorja ribogojstva in njegove proizvodnje zaradi pomembne vloge ribogojstva v EU.

Člen 11 določa, da „Komisija do 31. decembra 2011 in nato vsaka tri leta Evropskemu parlamentu in Svetu predloži ocenjevalno poročilo o statističnih podatkih, ki so bili zbrani v skladu s to uredbo, zlasti o njihovi relevantnosti in kakovosti. S tem poročilom se izvede tudi analiza stroškovne učinkovitosti sistema, vzpostavljenega za zbiranje in obdelavo statističnih podatkov, ter navedejo najboljše prakse za zmanjšanje obremenitve držav članic in povečanje uporabnosti in kakovosti podatkov.“ To poročilo dokumentira napredek, ki so ga države članice in države EGP dosegle skupaj s Komisijo v zvezi z določbami te uredbe. Člen 6 Uredbe še zahteva, da morajo države članice predložiti podrobno metodološko poročilo, ki opisuje, kako so bili podatki zbrani in urejeni. To zajema podrobnosti o tehnikah vzorčenja, metodah ocenjevanja in podatkovnih virih (ki niso raziskovanja) ter ovrednotenje kakovosti pripravljenih ocen. Podlaga za to poročilo so informacije, ki so jih države članice predložile v svojih ocenah.

Stroškovna učinkovitost zbiranja ribogojnih podatkov je bila (poleg drugih statističnih področij) ocenjena v okviru Eurostatove analize stroškovne učinkovitosti za področja, ki jih zajema statistični program Skupnosti 2008–2012[3]. Informacije za analizo je septembra 2010 zbrala delovna skupina za načrtovanje in usklajevanje iz vprašalnikov, namenjenih vsem državam članicam, Islandiji, Norveški in Švici.

2. Zajetje in vsebina

Uredba zahteva predložitev podatkov s štirih področij, med drugim:

(a) letno proizvodnjo (količino in vrednost enote) ribogojstva;

(b) letni vnos (količino in vrednost enote) v ribogojstvo na podlagi ujetja;

(c) letno proizvodnjo vališč in vzgajališč;

(d) strukturo sektorja ribogojstva.

Podatke je treba predložiti letno, razen informacij o strukturi (proizvodne metode), ki se zahtevajo na tri leta. Prvo leto, za katero se je zahteval prenos podatkov, je bilo leto 2008 (referenčno leto), Eurostatu pa jih je bilo treba predložiti do 31. decembra 2009. Uredba je državam članicam omogočila, da odložijo izvajanje ali se jim odobri odstopanje od nekaterih ali vseh zahtev. Sedmim državam članicam je bilo odobreno prehodno obdobje za izvajanje nove uredbe (CZ, DE, EL, AT, PT, PL in SI) in bodo predložile podatke za referenčno leto 2011 in pozneje. Trem državam članicam (AT, CZ in LU) je bilo do 31. decembra 2012 odobreno odstopanje, da ne predložijo informacij (v primeru LU) ali da namesto izčrpnih potrjenih statističnih podatkov predložijo samo oceno za nekatere kategorije podatkov.

2.1 Zbiranje podatkov in viri

V večini držav članic se podatki zbirajo s popolnim popisom registriranih proizvajalcev v ribogojstvu z uporabo vprašalnikov, poslanih po pošti, ali elektronskih vprašalnikov. Registracijo nosilcev dejavnosti ribogojne proizvodnje zahteva zakonodaja EU o zdravstvenem varstvu živali[4]. Stopnja neodgovora držav članic je praviloma na splošno nizka in organi razmeroma preprosto spremljajo pošiljatelje podatkov. Nekatere države članice poročajo o uporabi upravnih informacij iz industrijskih virov. V več državah je vzpostavljeno sodelovanje med uradi za veterinarstvo in oddelki za ribištvo pri dodatnem preverjanju podatkov iz registra in poslanih vprašalnikov.

2.2 Sistemi zbiranja podatkov v državah članicah

Na tem mestu niso opisane zbirke vseh držav članic zaradi obstoječe prehodne ureditve in odstopanj od Uredbe za nekatere med njimi.

Belgija

Zaradi razmeroma majhne proizvodnje mora Belgija trenutno predložiti zgolj zbirne podatke z oceno, kot to dovoljuje člen 3 uredbe o statistiki ribogojstva. Predložiti je treba še metodološko poročilo za Belgijo.

Bolgarija

Bolgarska nacionalna agencija za ribištvo in ribogojstvo (NAFA) vodi nacionalni register ribogojnih prostorov in od podjetij zahteva, da vodijo dnevnik prodaje, mesečne deklaracije o prodaji ter da zagotavljajo take statistične podatke, kot jih zahtevajo obrazci za statistične informacije. Podatkovni viri se pogosto dodatno preverjajo glede veljavnosti, če podatki niso poslani pravočasno (> 30 dni zamude), pa se preveri, zakaj niso bili poslani. Podatke preverjajo tudi inšpektorji NAFA med inšpekcijskimi obiski.

Ciper

Oddelek za ribištvo in raziskave morja (DFMR) ministrstva za kmetijstvo, naravne vire in okolje je pristojen za statistiko ribogojstva na Cipru, pošiljanje podatkov pa predpisuje nacionalna zakonodaja. Zbiranje podatkov poteka predvsem s statističnim popisom, ki ga dopolnjujejo inšpekcijski pregledi na kraju samem ter pogovori z upravitelji ali lastniki ribogojnic. Dodatne informacije je mogoče dobiti iz odobritev za naselitev ribnikov ali kanalov, iz podatkov o izvozu, ki jih zagotovijo vladne veterinarske službe, in podatkov o uvozu hrane za ribe. Ti različni viri se navzkrižno pregledajo, v primeru neujemanj pa ukrepa sektor za ribogojstvo Oddelka za ribištvo in raziskave morja.

Danska

Danski direktorat za ribištvo pri ministrstvu za kmetijstvo zbira podatke z letnimi poročili in statističnimi vprašalniki od trgovskih objektov ribogojne proizvodnje. Industrija je zajeta v celoti in tehnike vzorčenja niso uporabljene. Podatki se zajamejo v registru o ribogojstvu, ki ga vodi direktorat za ribištvo. Kakovost se zagotavlja s preverjanjem popolnosti poslanih podatkov ter z več drugimi metodami potrjevanja. Posebna pozornost je namenjena podatkom o količini in vrednosti proizvodnje. Danska je poudarila posebne težave z zbiranjem številčnih podatkov o vališčih in vzgajališčih, zato so bile za leti 2008 in 2009 predložene številke o živi teži s približnimi faktorji za pretvorbo. Poleg drugih držav članic je tudi Danska opozorila na težave z opredelitvijo mladih rib ter navedla, da lahko razlike med državami članicami glede opredelitve umetno povečajo številke vališč in vzgajališč.

Estonija

Za zbiranje in objavo ribogojnih podatkov je pristojen organ Statistics Estonia. Zbiranje podatkov poteka z raziskovanjem o vseh aktivnih ribogojnih objektih. Raziskovanje zajema tržno proizvodnjo, vzrejo, prodajo ter vmesno proizvodnjo in porabo. Zbrane niso vse spremenljivke, ki jih zahteva uredba o ribogojstvu, zato je treba nekatere spremenljivke glede proizvodnje iz vališč in vzgajališč po posameznih vrstah oceniti. Podatki se navzkrižno preverjajo s podatki ministrstva za okolje o obnavljanju staleža in informacijami, ki jih objavi ribogojna industrija. Usklajevanje o neujemanjih poteka s pošiljateljem podatkov po telefonu ali e-pošti. Vendar dostop do mikropodatkov za navzkrižno preverjanje ovirajo omejitve zaradi zaupnosti. Stopnja neodgovora je nizka, leta 2008 je bila samo 6-odstotna, kakovost podatkov pa na splošno velja za zelo kakovostno. Estonija je naletela na posebno težavo z dvojnim štetjem proizvodnje, prodane med ribogojnicami. Izključitvi te prodaje so namenjena znatna prizadevanja, vendar so mogoče še dodatne izboljšave.

Irska

Za zbiranje podatkov in posredovanje Eurostatu je pristojen irski odbor za morsko ribištvo (Bord Iascaigh Mhara). Za kakovost podatkov je odgovorna enota za načrtovanje raziskav in ocenjevanje v okviru irskega organa za varstvo morskega ribištva. Metodološko poročilo za Irsko še ni bilo predloženo, potekajo pa operativni stiki.

Španija

Generalni poddirektorat ministrstva za okolje, podeželje in pomorstvo (MARM) je pristojen za zbiranje in obdelavo ribogojnih podatkov ter sodeluje z avtonomno skupnostjo Andaluzije (za morsko ribogojstvo) in avtonomno skupnostjo Baskije (vsi vidiki ribogojstva), pri čemer si MARM pridržuje pristojnost za zbiranje podatkov za druge avtonomne regije. Zbiranje podatkov poteka z vprašalniki raziskovanja in anketiranjem. Preveri se skladnost podatkov s podatki iz prejšnjih let, v primeru neujemanj pa se vzpostavi stik s pošiljateljem podatkov.

Večina podatkov se zbere z raziskovanjem o ribogojnih objektih, ki zajema celotno špansko industrijo, španski organi pa ocenjujejo, da je raziskovanje zanesljivo. V Galiciji je opravljeno dodatno stratificirano vzorčenje proizvajalcev klapavic. Španija je ugotovila posebne težave z določanjem cen in točnih faktorjev za pretvorbo (število posameznih vrst na tono žive teže) za vnose divjega ulova v proizvodni cikel. Za polže faktor ni bil opredeljen.

Francija

V Franciji zbira in obdeluje podatke direktorat za morsko ribištvo in ribogojstvo ministrstva za kmetijstvo, prehrano, ribištvo, podeželje in načrtovanje. Služba za statistiko ribištva in ribogojstva tudi obdeluje podatke in jih posreduje Eurostatu. Zbiranje podatkov poteka s celovitim letnim raziskovanjem po pošti o tržni in netržni ribogojni proizvodnji. Trenutno ni nacionalnega registra o ribogojnih enotah in uporabljeni so različni viri za vodenje seznama vključenih, zlasti organi industrije. V primeru neodgovora je najpomembnejše poslovne podatke mogoče pridobiti s telefonskim raziskovanjem. Manjkajoči podatki se dopolnijo z nadomestitvijo podatkov iz podobnih prostorov na istem geografskem območju. Potrjevanje podatkov vključuje iskanje osamelcev, notranje navzkrižno preverjanje podatkov in primerjave s prej poslanimi podatki.

Madžarska

Na Madžarskem je glavni organ, pristojen za urejanje ribogojne industrije, oddelek za naravne vire ministrstva za kmetijstvo in razvoj podeželja, za zbiranje in obdelavo podatkov pa je pristojen raziskovalni in informacijski inštitut za kmetijsko gospodarstvo. Podatki se zbirajo letno prek vprašalnika, poslanega po pošti. Poleg podatkov o proizvodnji, naselitvi in strukturi, ki jih zahteva zakonodaja, se zbirajo podatki o ribarjenju v ribnikih, kar kaže na relativen pomen te dejavnosti. Podatki se potrjujejo pri vnosu ob primerjavi z določenim minimalnim in maksimalnim številom za vsako vrsto in starostni razred. Razmeroma majhna statistična populacija omogoča spremljanje morebitnih neujemanj po telefonu. Madžarska ima v svojih sistemih podatke za več let, kar omogoča primerjalno preverjanje med leti. Prav tako se primerjajo regije. Madžarska poroča, da njihovi sistemi za zbiranje in analizo podatkov ustrezajo trenutnim potrebam.

Italija

Ministrstvo za kmetijstvo (Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali) je pristojno za usklajevanje zbiranja ribogojnih podatkov na regionalni osnovi. Za zbiranje zahtevanih statističnih podatkov se vsako leto izvede popis vseh registriranih ribogojnic. Ocene niso bile pripravljene. Italija je zastavila nekaj vprašanj o razlagi Uredbe (ES) št. 762/2008, vključno z razlikami glede pojma „proizvodnja“ v primerjavi s predhodno uredbo. Zastavljena so bila tudi vprašanja o različnih opredelitvah proizvodnih metod in „potencialni zmogljivosti“ ribogojnih struktur.

Latvija

Osrednja statistična služba zbira podatke o vseh gospodarsko dejavnih ribogojnicah, med drugim o tržno proizvodnjo (količina in vrednost), proizvodnjo za namene naselitve, strukturnimi informacijami ter podatki o zaposlenosti. Za zagotavljanje skladnosti podatkov in poročanje Evropski komisiji je pristojen oddelek za ribištvo ministrstva za kmetijstvo. Vprašalnik zajema celotno industrijo, ocen ni. Ugotovljene niso bile nobene posebne pomanjkljivosti latvijskega sistema.

Litva

Za zbiranje in potrjevanje osnovnih podatkov je pristojen oddelek za ribištvo (sektor za ribogojstvo in celinske vode) ministrstva za kmetijstvo. Ureja in izkazuje jih litovski oddelek za statistiko. Podatki se zbirajo vsaki dve leti z raziskovanji po pošti, neujemanja pa se rešujejo po telefonu. Ne uporablja se nobena posebna tehnika ocenjevanja, podatki pa so praviloma visoke kakovosti.

Malta

Za zbiranje ribogojnih podatkov in njihovo pošiljanje Evropski komisiji je pristojna enota za kmetijstvo in ribištvo v okviru nacionalnega statističnega urada. To poteka z letnim vprašalnikom, ki zajema staleže rib, trženje (vnose in proizvodnjo), vmesno porabo in strukturne informacije. Malteška industrija je razmeroma majhna, saj obsega samo šest ribogojnic, pri čemer jih je pet specializiranih za pitanje tunov. Poslani podatki so natančno pregledani in navzkrižno preverjeni z informacijami o prodaji živih rib in mednarodni trgovini. Glavne težave, o katerih poroča Malta, se nanašajo na majhno vzorčno populacijo ter zlasti na obremenitev zaradi izpolnjevanja obrazcev in na spoštovanje zaupnosti podatkov.

Nizozemska

V zbiranje in obdelavo ribogojnih podatkov so vključeni ministrstvo za kmetijstvo, naravo in kakovost prehrane, odbor za ribje izdelke ter osrednji statistični urad. Proizvodnja lupinarjev (klapavic in ostrig) je za Nizozemsko gospodarsko najpomembnejša, vendar je večina ribogojnic majhnih in veliko jih je poskusnih. Podatki so iz različnih virov, vključno z nizozemskim združenjem ribogojcev, uradom za klapavice odbora za ribje izdelke ter Nizozemskim združenjem proizvajalcev klapavic. Proizvajalci v ribogojstvu so registrirani pri odboru za ribje izdelke in sporočajo podatke v vprašalniku. Podatki o proizvodnji in cenah za klapavice v okviru ribogojstva in ribolova so vzeti z dražb. Vendar so podatki za vsako vrsto proizvodnje zdaj opredeljeni ločeno, zato ni več dvojnega štetja ali napačnega poročanja. Podatke o proizvodnji za ostrige zagotavljajo upravni organi. Poslani statistični podatki za ribogojstvo se preverjajo glede na sporočeno zmogljivost proizvodnih enot in glede na prodajo krme.

Romunija

V Romuniji je za zbiranje in obdelavo ribogojnih podatkov pristojna nacionalna agencija za ribištvo in ribogojstvo (NAFA). Vse ribogojne enote so registrirane in imajo licenco. V registru so zajete upravne informacije, podrobnosti o proizvodnih metodah, struktura enote, glavne gojene vrste itd. Informacije o količini in vrednosti proizvodnje ter uporabe proizvodov se zbirajo mesečno. Podatke zbirajo regionalni uradi NAFA, urejanje, potrjevanje in izkazovanje pa poteka centralno.

Slovaška republika

Za zbiranje, obdelavo in izkazovanje podatkov je pristojen statistični urad Slovaške. Zbiranje podatkov poteka po pošti s popisom certificiranih proizvajalcev v ribogojstvu. Zajetje popisa je popolno, ocen ni. Vse nepravilnosti pri poslanih podatkih v okviru popisa se preverijo po telefonu. Slovaška je poročala o posebni težavi v zvezi s proizvodnjo postrvi. To se dogaja v ribnikih z visoko stopnjo osveževanja, kar ni popolnoma usklajeno z opredelitvijo ribnikov v uredbi o ribogojstvu.

Finska

Na Finskem je za zbiranje in obdelavo ribogojnih podatkov pristojen finski raziskovalni inštitut za lovstvo in ribištvo. Podatki se zbirajo s statističnim vprašalnikom, ki se pošlje vsem proizvodnim enotam v registru o ribogojstvu. Na neodgovore se sistematično ukrepa in v nekaterih primerih se zanje organizira dodatno telefonsko raziskovanje. Za leto 2009 je odgovore poslalo 76 odstotkov registriranih prostorov, ocene preostalih pa so se izpeljale s stratifikacijo rezultatov in uporabo koeficientov, značilnih za stratum. Uporabljene cene so povprečne cene prve prodaje, ki jih je zbral inštitut.

Švedska

Za zbiranje, obdelavo in urejanje ribogojnih podatkov ter njihovo posredovanje Evropski komisiji je pristojen nacionalni statistični urad. To se izvaja v imenu švedskega odbora za ribištvo. Podatki se zbirajo letno s popisom po pošti, pri čemer se zberejo informacije o proizvodnji (količina in vrednost), proizvodnem okolju in metodah ter strukturi industrije. V primeru neodgovora ali nepravilnosti se po pošti (pošiljka nadomestnih vprašalnikov) in telefonu naveže stik s pošiljatelji podatkov. Stopnja neodgovora je nizka in upoštevajo se vsi najpomembnejši proizvajalci, zato se šteje, da so podatki vsebinsko popolni. Napake pri obdelavi veljajo za zanemarljive.

Združeno kraljestvo

V Združenem kraljestvu regionalne vlade ločeno zbirajo statistiko ribogojstva: center za okolje, ribištvo in ribogojstvo (CEFAS) v Angliji in Walesu, pomorska znanost Škotske (MSS) na Škotskem ter ministrstvo za kmetijstvo in regionalni razvoj (DARD) v Severni Irski. Podatke za Združeno kraljestvo združi CEFAS in ne vključujejo informacij za Kanalske otoke ali Otok Man. V Angliji in Walesu zbirajo podatke zaposleni inšpektorata za zdravje rib na rednih inšpekcijskih obiskih. Na Škotskem se podatki zbirajo z letnim vprašalnikom, poslanim vsem registriranim proizvodnim enotam, v Severni Irski pa se proizvajalcem v ribogojstvu po pošti pošlje obvestilo, ki zahteva informacije iz prilog k uredbi o ribogojstvu.

Sodelovanje z industrijo v zvezi z ribami je praviloma dobro in zajetje poslanih podatkov je skoraj 100-odstotno. Podatki o lupinarjih tudi veljajo za popolne, vendar obstajajo nekatere težave v zvezi z opredelitvijo, med drugim vključitvijo področij, poseljenih z mladimi klapavicami (ličinkami). Podatki o količini niso ocenjeni, vendar je uporabljena vrsta virov za oceno cen.

Države EGP

Islandija

Za zbiranje in obdelavo ribogojnih podatkov je pristojen direktorat za ribištvo islandskega ministrstva za ribištvo in kmetijstvo. Za pošiljanje podatkov Evropski komisiji je pristojen statistični urad Islandije. Podatki se zbirajo letno z elektronskim vprašalnikom, ki zahteva informacije o proizvodnji in prodaji, proizvodnih metodah in okolju ter strukturi enote. Proizvodne enote v okviru istega podjetja morajo poročati ločeno. Podatki se navzkrižno preverjajo v sodelovanju z islandsko upravo za veterino in prehrano. S pošiljatelji podatkov se vzpostavit stik, da predložijo manjkajoče informacije ali popravijo nepravilnosti. Zajetje vprašalnika je popolno, tehnike vzorčenja niso uporabljene. Uporabljena je bila vrsta metod za dodatno preverjanje, saj se je sistem zbiranja podatkov začel izvajati šele nedavno, vendar ni mogoče dati končnega mnenja o kakovosti podatkov.

Norveška

Za zbiranje in objavo podatkov je pristojen oddelek za statistiko ministrstva za ribištvo. Za zagotavljanje kakovosti in posredovanje Evropski komisiji je pristojno ministrstvo za ribištvo. Po nacionalni zakonodaji morajo vsi tržni in raziskovalni proizvajalci v ribogojstvu predložiti podatke, ki jih zahteva vlada. Glede na vrsto proizvodnje in gojene vrste je treba izpolniti pet različnih vprašalnikov na papirju. Ob prejemu podatkov se preveri kakovost, med obdelavo pa se opravi tudi drugotno potrjevanje.

2.2 Kakovost podatkov

Večina pošiljateljev podatkov poroča o celovitem zajetju industrije in dobri kakovosti podatkov. Redke države poudarjajo posebne težave s kakovostjo podatkov. Islandija je poudarila, da je njen sistem za zbiranje podatkov nov, zato težko natančno oceni kakovost podatkov, vendar si tako kot druge države neprenehoma prizadeva za izboljšanje. Podatki o proizvodnji se lahko primerjajo s podatki, predloženimi v skladu s prejšnjo uredbo o ribogojstvu (glej Prilogo), zato je mogoče objektivno oceniti kakovost predloženih poročil. Podatki, predloženi Eurostatu, so v skladu s podatkovnimi standardi in opredelitvami za izmenjavo statističnih podatkov in metapodatkov (SDMX), kar omogoča, da se ob njihovem prejemu lahko izvede osnovno preverjanje na podlagi podatkovnih shem. Eurostat trenutno razvija naprednejše „drugostopenjsko“ potrjevanje, ki bo preverjalo skladnost podatkov v več letih, zaznavalo odstopanja in preverjalo skladnost z notranjimi podatki, na primer ali so sporočene vrste združljive s sporočenim proizvodnim okoljem in metodo. Na splošno se na agregatni ravni skladnost podatkov med posameznimi leti zdi dobra. Vendar pride na podrobnejši ravni vrste proizvodnje in živalske vrste večkrat do odstopanj, nekatere države članice na primer poročajo o različnih živalskih vrstah. To se morda včasih zgodi zaradi poročanja o rodovih ali skupinah vrst namesto o podrobnostih na ravni vrst. Podatki o proizvodnji iker za prehrano ljudi manjkajo v nekaterih primerih, kjer so nepreverjeni dokazi, da se to izvaja, na primer v Italiji.

Pri večini držav se podatki o proizvodnji vališč in vzgajališč na agregatni ravni države in ravni skupine vrst zdijo razumni in se ujemajo za leti, za kateri so bili predloženi. Skladnost na ravni posameznih vrst je bistveno slabša, vendar verjetno odraža izboljšanje točnosti poročanja in pridobljene izkušnje. Za leto 2008 je očitna uporaba bolj generičnih oznak za vrste, zlasti pri poročanju o mehkužcih. Vendar je v nekaterih primerih razvidno poslabšanje točnosti podatkov, zmanjšalo se je na primer število obravnavanih vrst, zlasti pri Romuniji, ki je leta 2009 poročala zgolj o proizvodnji diadromnih rib. Danska je namesto števila osebkov v milijonih predložila samo informacije o teži (kg) ter si prizadeva popraviti to težavo.

V letih so pri nekaterih državah nastale velike razlike, Združeno kraljestvo je na primer poročalo o velikem upadu proizvodnje iker in mladih rib. Več držav članic, zlasti Nemčija in Danska, je zahtevalo pojasnitev opredelitve mladih rib v uredbi. To ni posebej opredeljeno, vendar velja za isto kot v vprašalniku FAO o ribogojstvu, tj. ličinke, mladice, mlade ribe itd. Kar zadeva neobvezne navedbe podrobnosti o uporabi proizvodnje vališč in vzgajališč, je velika večina držav članic navedla vsaj delne informacije.

Španija je v zvezi s podatki o vnosu v ribogojstvo na podlagi ujetja poročala o posebni težavi s faktorjem za pretvorbo številnih osebkov v živo težo ter izjavila, da za nekatere mehkužce ni zanesljivih podatkov. To vpliva na podatke za leto 2008 (prvo obravnavano referenčno leto).

Podatki o strukturi industrije se predložijo vsaka tri leta, zato jih je težje potrditi na podlagi primerjave z drugimi leti. Nekatere podatke je zbrala FAO, ki sicer niso popolni, zlasti za leta pred spremembo uredbe o ribogojstvu, vendar je bilo mogoče preveriti nekatere podatke, ali so skladni s temi poročili. Več poročil je bilo notranje neskladnih, proizvodna metoda je bila na primer neskladna s sporočenimi vrstami ali pa sporočena enota ni bila skladna z vrsto proizvodnje. Nekatere države članice še niso odgovorile na vprašanja o kakovosti strukturnih podatkov, kar preprečuje objavo.

Več držav članic je sporočilo zaupne podatke, kar je vplivalo na objavo vseh podatkov. V sodelovanju z državami članicami se razvija protokol za obravnavo vprašanj zaupnosti v statistiki ribogojstva (listina o zaupnosti), na podlagi česar bo Eurostat v prihodnje učinkovitejši pri upravljanju podatkov in bo zagotavljal statistično zaupnost.

3. Uporaba podatkov (razširjanje podatkov)

Poročila držav članic so brezplačno na voljo v Eurostatovi podatkovni zbirki http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/search_database. Podatki so objavljeni tudi v knjižicah Eurostata, najnovejša ima naslov „Statistika kmetijstva in ribištva – glavni rezultati – 2009–2010“ (ISBN: 978-92-79-20424-1).

4. Glavne ugotovitve: analiza rezultatov

Za Eurostatovo analizo stroškovne učinkovitosti za področja iz statističnega programa Skupnosti 2008–2012 je podatke poslalo 21 držav članic. Več kot polovica držav, ki niso zagotovile ribogojnih podatkov zaradi prehodne ureditve, je ocenila, da odgovarjanje Eurostatu ne predstavlja velikega bremena, preostale pa so zaradi tega srednje obremenjene. Ker trenutno podatkov ne pošiljajo vse države članice, podrobnejša analiza stroškov in koristi na tej stopnji ne bi bila uporabna. Za te informacije in metodološka poročila bo države članice zaprosila delovna skupina za statistiko ribištva.

Poleg uredbe o statistiki ribogojstva obstaja več drugih zahtev ES za zbiranje in zagotavljanje informacij o sektorju ribogojstva, za katere infrastruktura za spremljanje in poročanje že obstaja. To deloma pojasnjuje, zakaj statistično poročanje za države članice ni veliko breme. Uredba o statistiki ribogojstva prav tako zajema številne parametre, ki jih zahteva tudi FAO v svojem vprašalniku o ribogojstvu. Pri FAO z zadovoljstvom sprejmejo iste informacije, kot so poslane Eurostatu, s čimer se izognemo dvojnemu poročanju.

Zahteve ES vključujejo razvoj registrov ribogojnic za namene zdravstvenega varstva živali (kot že navedeno) ter gospodarske in biološke informacije na podlagi uredbe ES o okviru za zbiranje podatkov[5]. Okvir za zbiranje podatkov zahteva predložitev podatkov o proizvodnji in strukturi, vendar se ti po področju in obsegu uporabe razlikujejo od podatkov, ki se zbirajo na podlagi uredbe o statistiki ribištva.

Povzetek rezultatov zbiranja statističnih podatkov je v prilogah k poročilu. Podatki o ribogojni proizvodnji EU v letih od uvedbe uredbe o statistiki ribogojstva so na voljo vsem državam članicam, saj države, katerih zamujanje pri izvajanju uredbe o statistiki ribogojstva je odobreno, še naprej pošiljajo podatke, ki jih zahteva njena predhodnica (Uredba (ES) št. 788/96 in tudi FAO). Leta 2009 je količina proizvodnje EU znašala skoraj 1,3 milijona ton, od tega 77 % z morskih območij: 52 % iz Atlantskega oceana ter 24 % iz Sredozemskega morja in Črnega morja.

Štiri države, tj. Španija, Francija, Združeno kraljestvo in Italija, so leta 2009 predstavljale več kot 66 % proizvodnje EU. Zelo velik je prispevek Španije s proizvodnjo več kot 268 tisoč ton (22 %), sledijo ji Francija z več kot 236 tisoč tonami (21 %), Združeno kraljestvo s skoraj 197 tisoč tonami (15 %) ter Italija z več kot 162 tisoč tonami (13 %). Proizvodnja Norveške s skoraj 962 tisoč tonami je 74 % skupne proizvodnje EU ali več.

Leta 2009 so več kot polovico skupne količine proizvodnje predstavljali mehkužci (zlasti užitne klapavice Mytilus galloprovincialis in Mytilus edulis). Med gojenimi morskimi ribami so bili glede količine proizvodnje najpomembnejši atlantski losos, orada in brancin, med sladkovodnimi vrstami pa sta bila najpomembnejša postrv in navadni krap.

Več držav članic poroča o znatni gospodarski proizvodnji iker za prehrano ljudi, ki za navedene države znaša skoraj 1 000 ton v vrednosti več kot 22 milijonov evrov. Proizvodnja iker postrvi je znašala skoraj 98 % količine proizvodnje, vendar manj kot polovico vrednosti proizvodnje. Čeprav je proizvodnja jesetrovega kaviarja predstavljala manj kot 2 % proizvodnje, je bila njena vrednost več kot polovica skupne sporočene vrednosti.

Informacije o ribogojstvu na podlagi ujetja so bile navedene za osem držav članic. Najpomembnejše vrste so mehkužci (užitne klapavice Mytilus edulis in Mytilus galloprovincialis) in navadni tun.

Poslane informacije o količini proizvodnje vališč in vzgajališč glede na državo dajejo večinoma podobno sliko kot skupna proizvodnja, in sicer sta najpomembnejša proizvajalca Španija in Francija.

V večini zadevnih držav članic je za statistiko ribogojstva bolj kot nacionalni statistični inštitut pristojno ministrstvo za kulturo (ali podoben organ).

5 Sklepi in priporočila

Ker ima več držav članic še vedno prehodno ureditev glede izvajanja Uredbe (ES) št. 762/2008, celovita ocena stroškov in koristi na podlagi predloženih podatkov doslej ni bila mogoča. Podrobnejša ocena bo opravljena na koncu prehodnega obdobja pod pokroviteljstvom delovne skupine za statistiko ribištva. Naložena bo kot razširitev metodoloških poročil. Države članice trenutno ocenjujejo, da je ta obremenitev zaradi doseganja skladnosti nizka do srednja.

Večina držav članic je v poročilih dovolj podrobno opisala svoje metode, da jih je mogoče oceniti. Večina držav vsako leto po pošti organizira popis, ki v celoti zajema tržno proizvodnjo. V pripravo številčnih je vključenega razmeroma malo ocenjevanja.

Ker podatkov iz uredbe o statistiki ribogojstva zaenkrat še ne pošiljajo vse države članice, doslej ni bilo mogoče zbrati popolnih podatkov o ribogojstvu v EU, razen za proizvodnjo. Več držav članic je imelo pri zbiranju celovitih podatkov v skladu z novimi zahtevami težave s svojimi sistemi zbiranja podatkov, vendar jih odpravljajo v posvetovanju z Eurostatom in kot del procesa nenehnega izboljšanja. Zdi se, da je za večino držav članic kakovost podatkov na agregatni ravni precej visoka za podatke o proizvodnji ter za vnos v vališča in vzgajališča, vendar je kakovost slabša na podrobnejši ravni in za zagotavljanje skladnosti podatkov je v prihodnosti treba storiti več. Obravnavati je treba posebne težave v zvezi z opredelitvami faz življenjskega cikla.

Za nekatere države članice je vprašanje kakovosti podatkov še vedno nerešeno, zlasti za strukturne podatke. Obravnava se dvostransko z državami članicami. Eurostat je trenutno vključen v izvajanje novih informacijskih sistemov, ki bodo takoj signalizirali težave s kakovostjo, kar bo omogočilo njihovo hitrejše reševanje in objavo podatkov. V letih, ko Eurostat ni zbiral podatkov, so se nekateri strukturni podatki kljub temu vsako leto pošiljali FAO in ta poročila je treba uporabiti za dodatno preverjanje poročil Eurostata o strukturi.

Eurostat s projektno skupino strokovnjakov iz držav članic razvija „listino zaupnosti“. Ta bo opredelila, kako bo Eurostat obravnaval podatke za ohranitev zaupnosti in kako se bodo podatki lahko izmenjali znotraj služb Komisije in z drugimi zainteresiranimi organi, vključno s FAO.

Priloga – preglednice in diagrama

Preglednica 1: Skupna ribogojna proizvodnja – razen vališč in vzgajališč

Diagram 1: Ribogojna proizvodnja EU po glavnih ribolovnih območjih FAO – 2009

Diagram 2: Ribolovna proizvodnja EU po skupini vrst – 2009

Preglednica 2: Vnos EU v ribogojstvo na podlagi ujetja

Preglednica 3: Proizvodnja EU v vališčih in vzgajališčih

.

Preglednica 4 – Struktura industrije EU leta 2008

[1] Uredba (ES) št. 762/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o predložitvi statističnih podatkov o ribogojstvu s strani držav članic in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 788/96: UL L 218, 13.8.2008, str. 1–13.

[2] Uredba Sveta (ES) št. 788/96 z dne 22. aprila 1996 o predložitvi statističnih podatkov držav članic o ribogojni proizvodnji: UL L 108, 1.5.1996, str. 1–7.

[3] Sklep št. 1578/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2007 o statističnem programu Skupnosti 2008–2012 (UL L 344, 28.12.2007, str. 15–43).

[4] Direktiva Sveta 2006/88/ES z dne 24. oktobra 2006 o zahtevah za zdravstveno varstvo živali in proizvodov iz ribogojstva ter o preprečevanju in nadzoru nekaterih bolezni pri vodnih živalih (UL L 328, 24.11.2006) ter Odločba Komisije z dne 30. aprila 2008 o izvajanju Direktive Sveta 2006/88/ES glede informacijske spletne strani za elektronski dostop do informacij o nosilcih dejavnosti ribogojne proizvodnje in pooblaščenih predelovalnih obratih (UL L 138, 28.5.2008, str. 12–20).

[5] Uredba Sveta (ES) št. 199/2008 z dne 25. februarja 2008 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za zbiranje, upravljanje in uporabo podatkov v sektorju ribištva in podporo znanstvenemu svetovanju v zvezi s skupno ribiško politiko, UL L 60, 5.3.2008, str. 1–12.