[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |

Bruselj, 9.4.2010

COM(2010)138 konč.

POROČILO KOMISIJE SVETU IN EVROPSKEMU PARLAMENTU

Letno poročilo o politiki humanitarne pomoči in njenem izvajanju za leto 2009

SEC(2010)398

Evropska unija je eden največjih donatorjev humanitarne pomoči na svetu. Poleg tega spodbuja spoštovanje in upoštevanje mednarodnega humanitarnega prava.

Njena pomoč, ki je med sredstvi, ki jih daje na voljo Evropska unija, edinstvena, temelji na humanitarnih načelih človečnosti, nepristranskosti, neodvisnosti in nevtralnosti.

Evropski uniji njena politika humanitarne pomoči omogoča, da lahko v praksi pokaže svoje zaveze, da bo pomagala ljudem, ki izven Unije potrebujejo pomoč in so najbolj ranljivi. Prispeva k doseganju strateškega cilja zunanjih odnosov, kot je zastavljen v Pogodbi o Evropski uniji.

Dejavnosti Oddelka za humanitarno pomoč Komisije (ECHO) leta 2009

Komisija je s svojim Oddelkom za humanitarno pomoč (ECHO) leta 2009 glede na potrebe nudila humanitarno pomoč EU žrtvam naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, v več kot 70 državah. Pomoč je dosegla približno 115 milijonov ljudi, v celoti pa je znašala 930 milijonov EUR.

Prvotni proračun za leto 2009 v višini 777 milijonov EUR je bil dvakrat povečan s sredstvi iz rezerve za nujno pomoč:

- 65 milijonov EUR za Pakistan in Somalijo ter

- 45 milijonov EUR za jugovzhodno Azijo in Afriški rog.

Proračunu so bila dodana tudi sredstva, ki jih za humanitarno pomoč v afriških, karibskih in pacifiških državah namenja Evropski razvojni sklad.

Potreba po humanitarni pomoči se je v zadnjih nekaj letih povečala zaradi različnih dejavnikov:

- povečanje števila beguncev in razseljenih oseb zaradi (dolgotrajnih) spopadov,

- povečanje števila naravnih nesreč, ki bi lahko bili posledica podnebnih sprememb, in

- vpliv gospodarske krize, ki še več ljudi spravi v stisko.

Število zabeleženih naravnih nesreč se je zelo povečalo. Večino so povzročile slabe vremenske razmere. ECHO je za naravne nesreče sprejel dvojno strategijo:

- hiter odziv: ECHO lahko zagotovi nujno pomoč v primerih, ko se država sama ni zmožna ustrezno odzvati,

- pripravljenost na nesreče: ECHO si prizadeva opredeliti zemljepisna območja in populacije, ki so najbolj izpostavljeni naravnim nesrečam, ter daje posebno prednost omogočanju, da se projekti za pripravljenost na nesreče izvajajo, kjer je to ustrezno.

Leta 2009 je ECHO posredoval pri naslednjih vrstah naravnih nesreč:

- poplave v Afganistanu, Indiji, Tadžikistanu in Zahodni Afriki,

- cikloni, tropske nevihte in orkani v Laosu, Vietnamu, Kambodži, Bangladešu, Indiji, El Salvadorju, Nikaragvi ter na Filipinih, Kubi, Fidžiju in Papui Novi Gvineji,

- suše na širšem območju Afriškega roga, območju Sahela in Zahodne Afrike, Madagaskarju in palestinskih ozemljih ter v Sirski arabski republiki,

- potres v Indoneziji,

- epidemije v deželah Zahodne Afrike, Južni Afriki in Papui Novi Gvineji

- in drugi pojavi: nujno pomoč je nudil tudi v Laosu in Bangladešu zaradi navala glodavcev, ki so ogrozili varnost preskrbe s hrano, in v Ugandi zaradi izpada pridelka na severu države.

Kar zadeva krize, ki jih povzroči človek , je ECHO zagotovil humanitarno pomoč v naslednjih primerih:

- Šrilanka: februarja 2009 je na severu Šrilanke prišlo do pretresljivega stopnjevanja spopadov med vladnimi silami in Osvobodilnimi tigri tamilskega Eelama (LTTE). Nujna pomoč je bila nudena notranje razseljenim osebam in drugače prizadetim v tem spopadu. Pozneje tega leta, ko so se spopadi umirili, se je več kot 100 000 notranje razseljenih oseb vrnilo domov, 25 000 pa jih je bilo sprejetih v gostiteljske družine.

- Gaza: izraelske obrambne sile so 27. decembra 2008 izvedle obsežen napad na Gazo. Civilisti so bili in so še vedno zelo prizadeti ter potrebujejo humanitarno pomoč. ECHO je zagotovil nujno pomoč za zdravstveno varstvo, vključno s psihološko podporo, za hrano in druge osnovne dobrine, zatočišče in vodo/sanitarne storitve.

- Pakistan : od avgusta 2008 so se spopadi med pakistansko vojsko in različnimi militantnimi skupinami v Severozahodni obmejni provinci (North West Frontier Province – NWFP) in na Plemenskih območjih pod zvezno upravo (Federally Administered Tribal Areas – FATA) precej zaostrili. Po kršitvi premirja so se talibani v začetku aprila iz doline Svat premaknili proti jugu. Ta napad in protinapad pakistanske vojske sta povzročila razseljevanje civilistov, kot ga še ni bilo. Nadalje so se sredi oktobra začele obsežne vojaške operacije na območju Južnega Vaziristana, zaradi katerih je bilo razseljenih najmanj 260 000 družin. Vojaške operacije so se nadaljevale tudi v drugih predelih Južnega Vaziristana in povzročile še več razseljenih oseb. Skupno je bilo prizadetih več kot 2,5 milijona ljudi. ECHO je uvedel ukrepe za nujno pomoč žrtvam spopadov.

- Afganistan: varnostne razmere so se poslabšale. Slabše varnostne razmere in posledice obsežnih vojaških operacij pa so zaostrila še leta suše in ponavljajoče manjše nesreče. Ti dejavniki skupaj so povzročili velik porast humanitarnih potreb v letu 2009, ki pa se bo, kot kaže, nadaljeval še leta 2010. ECHO se je osredotočil na humanitarne potrebe več kot 5 milijonov povratnikov, večinoma iz Pakistana in Irana, notranje razseljenih oseb in najranljivejših skupnosti.

- Jemen: spopadi v severnem predelu Yemenite governorate of Sa'ada so se v začetku leta 2009 stopnjevali. Izbruhnili so leta 2004. Od takrat je prišlo do šestih ločenih obdobij bojevanja. Spopadi leta 2009 so bili do zdaj najhujši. Cilj nujne pomoči EU, ki jo izvaja ECHO, je med drugim zagotoviti celostno pomoč v stiski za notranje razseljene osebe ali tiste, ki so jih spopadi kako drugače prizadeli.

- Obmejno območje med Demokratično republiko Kongo (DRK) in Republiko Kongo: regija Dongo vzdolž reke Ubangi je od konca oktobra 2009 trpela zaradi nasilnih spopadov med DRK in Republiko Kongo. To je povzročilo obsežno preseljevanje beguncev iz DRK v Republiko Kongo.

- Somalija: humanitarna kriza je bila skozi celo leto 2009 še vedno zelo razširjena in huda. Po ocenah kar polovica prebivalstva, tj. 3,76 milijona ljudi, potrebuje humanitarno pomoč. Mednje spadajo: ljudje, ki jih je prizadela huda suša, mestno prebivalstvo, ki trpi zaradi zelo visokih cen hrane in drugih nujnih dobrin, in več kot 1,4 milijona zaradi spopadov razseljenih oseb.

Komisija je sodelovala tudi pri dejavnostih za lajšanje posledic dolgotrajnih in zapletenih kriznih situacij . Sudan in DRK sta ostali državi, v katerih je EU svojim partnerjem namenila največ sredstev.

- V Sudanu je EU ogromno prispevala za zagotavljanje, da bi pomoč dosegla več kot 6 500 000 notranje razseljenih oseb, beguncev, povratnikov, gostiteljskih skupnosti in nomadov po vsej državi. To je bil odziv na potrebe, ki so nastale zaradi dolgotrajne krize v Darfurju in kriznih situacij, ki so jih povzročili spopadi, nasilje med plemeni, epidemija kolere in poplave. Tako ali drugače je to privedlo do obsežnega razseljevanja prebivalstva in motenj pri preživljanju po vsej državi. Na jugu in v prehodnih območjih, kjer so bili povratniki ter razseljene osebe in/ali skupnosti v hudi stiski, je ECHO izvajal reševalne akcije za najbolj ranljive in jim nudil pomoč.

- V Demokratični republiki Kongo je ECHO izvajal s strani EU financirane akcije za približno 3 milijone ljudi v severovzhodnih provincah Severnega in Južnega Kivuja ter na območjih Haut-Uele in Bas-Uele. ECHO je še naprej pomagal notranje razseljenim ljudem v Severnem in Južnem Kivuju ter Haut-Uele in Bas-Uele, kjer so se zaradi napadov Gospodove odporniške vojske (LRA) varnostne razmere zelo poslabšale. Malo bolj razveseljivo je, da so se nekateri razseljeni lahko vrnili v tiste dele teh območij, v katerih se je varnost povečala, in kjer je ECHO lahko začel izvajati programe za pomoč tem povratnikom. V sklopu vseh zdravstvenih programov, ki jih izvaja ECHO, se je obravnavalo tudi spolno nasilje, v Južnem Kivuju pa se je odprla posebna klinika za žrtve spolnega nasilja.

Kljub porastu naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, ter večjemu številu žrtev, ki so jih povzročile zapletene krizne situacije v zadnjih nekaj letih, motnjam preživetja milijonov civilistov ter kljub pomanjkanju spoštovanja in upoštevanja humanitarnih načel ter varnosti in zaščite humanitarnih delavcev so primeri, v katerih so se humanitarne razmere izboljšale . Brez dvoma obstajajo znaki upanja, da humanitarne intervencije niso vedno neskončne in brez napredka, ki sledi finančni pomoči.

Leta 2009 se je to zgodilo v severni Ugandi , ki se je uspela ubraniti pred Gospodovo odporniško vojsko. To pomeni, da se tisti, ki so zbežali pred nasiljem, lahko vrnejo. Načrt za mir, sanacijo in razvoj za severno Ugando se je sicer leta 2009 začel obotavljajoče in je precej v zaostanku, a se bo, če bo vse dobro potekalo, njegov tempo leta 2010 lahko stopnjeval.

V Zimbabveju so potrebe po zdravstveni oskrbi, oskrbi z vodo in sanitarnih storitvah ostale, čeprav se je po liberalizaciji gospodarstva na začetku leta in dobri letini splošna situacija izboljšala. To je partnerjem ECHO omogočilo, da so lahko svojo pozornost usmerili v začetek pilotnih projektov ustvarjanja delovnih mest.

Na Šrilanki , kjer je orožje končno utihnilo, pa mnogi Tamilci še vedno potrebujejo humanitarno pomoč. Nekateri razseljeni so se že začeli vračati v svoje kraje izvora, upati pa je, da bodo drugi sledili. Če se ta model obdrži, se bo ECHO lahko osredotočil na srednjeročne potrebe povratnikov in gostiteljske skupnosti.

Spodnja razpredelnica kaže, kako so bila leta 2009 glede na potrebe sredstva za humanitarno pomoč EU razdeljena po regijah.

Humanitarna pomoč leta 2009 (v tisoč EUR) |

Regija | Znesek | % |

Afrika | 489 560 | 53 % |

Sudan in Čad | 149 600 |

Srednja Afrika | 79 500 |

Afriški rog | 173 475 |

Južna Afrika, Indijski ocean | 35 535 |

Zahodna Afrika | 51 450 |

Bližnji vzhod, Sredozemlje, Kavkaz in Osrednja Azija | 121 775 | 13 % |

Sredozemlje in Bližnji vzhod | 109 475 |

Kavkaz in Osrednja Azija | 12 300 |

Azija in Latinska Amerika, Karibi in Pacifik | 248 175 | 27 % |

Južna Azija | 157 500 |

Jugovzhodna in Vzhodna Azija | 45 500 |

Latinska Amerika | 28 325 |

Karibi | 14 000 |

Pacifik | 2 850 |

Svet (krepitev zmogljivosti, tehnična pomoč in podpora) | 70 940 | 8 % |

SKUPAJ | 930 450 | 100 % |

ECHO ne posreduje neposredno na terenu, ampak svoj mandat izvaja tako, da zagotovi sredstva za približno 200 partnerjev, ki vključujejo nevladne organizacije, agencije ZN, druge mednarodne organizacije, kot sta Mednarodni odbor Rdečega križa ter Mednarodna zveza združenj Rdečega križa in Rdečega polmeseca, in nekatere druge specializirane agencije iz držav članic EU.

Pomembno je, da ima ECHO širok razpon partnerjev, saj mu to omogoča, da lahko pokrije vedno daljši spisek nujnih primerov na različnih koncih sveta in pogosto v vedno zapletenejših razmerah. ECHO svoje donacije in prispevke dodeljuje tako, da med prejetimi predlogi izbere tiste, ki bodo najbolje izpolnili potrebe najranljivejšega prebivalstva. Leta 2009 so bila sredstva ECHO med partnerje razdeljena takole: 47 % nevladnim organizacijam, 39 % agencijam ZN in 14 % mednarodnim organizacijam.

Humanitarne organizacije se soočajo z vedno slabšim dostopom do ljudi, ki jim je pomoč namenjena . Tako je po eni strani zaradi zoževanja humanitarnega prostora s strani vlad in drugih nevladnih akterjev, ki ne upoštevajo niti najosnovnejše zaščite, ki jo določa mednarodno humanitarno pravo, po drugi strani pa zaradi varnostnih omejitev. Vlade postavljajo vedno več omejitev za izvajanje humanitarne pomoči (na primer Šrilanka). Na mnogih konfliktnih območjih (na primer v Demokratični republiki Kongo, Somaliji ali Sudanu) so humanitarni delavci priča posebno nasilnim metodam bojevanja, vključno s pobijanjem civilistov in pogosto tudi uporabo spolnega nasilja kot orožja v vojni. Zdi se, da se povečuje pogostost napadov na humanitarne delavce, vključno z izgoni in uboji. Donatorji se morajo soočiti z dejstvom, da so ogroženi tako varnost humanitarnega osebja kot tudi financiranje in infrastruktura, ki ju zagotavljajo. Nekatere vlade so pripravljene iti celo tako daleč, da zaplenijo oziroma „si sposodijo“ sredstva in lastnino donatorjev in/ali izženejo organizacije humanitarne pomoči, potem ko so jim odvzeli njihovo imetje.

Na politični in institucionalni ravni so leto 2009 pozitivno zaznamovali pravočasno izvajanje akcijskega načrta v zvezi z evropskim soglasjem o humanitarni pomoči, sopredsedovanje Komisije (skupaj z Nizozemsko) pobudi za dobro humanitarno donatorstvo ter novoustanovljena Delovna skupina Sveta za humanitarno pomoč in pomoč v hrani (COHAFA).

Delovna skupina Sveta je hitro zaživela kot koristen forum za redne izmenjave na ravni politik in omogočila tesnejše usklajevanje med strokovnjaki EU na področju humanitarne pomoči in operativnih strategij. Komisija in države članice so si z njo pomagale pri razvijanju skupnih analiz tematskih vprašanj, kot so vprašanja pomoči v hrani in zemljepisna vprašanja. Poudarila je pomen humanitarnih vprašanj pri drugih delovnih organih Sveta, zlasti geografskih delovnih skupinah (na primer Šrilanka), Političnem in varnostnem odboru (PVO) ter Odboru stalnih predstavnikov (COREPER), ki usmerjajo delo Sveta za zunanje zadeve. Skozi čas bi moralo to prinesti večjo doslednost in skladnost pri uporabi humanitarnih načel in dobrih praks, ki so opisana v evropskem soglasju o humanitarni pomoči.

Za Evropski parlament je bilo leto 2009 ključno, saj sta bila izvoljena nova skupščina in nov Odbor za razvoj (DEVE). Komisija je z ECHO hitro vzpostavila vezi tesnega sodelovanja s člani odbora, zlasti z njegovim predsednikom in novim poročevalcem za humanitarno pomoč. To je medinstitucionalnim odnosom na humanitarnem področju dalo nov zagon, ki za prihodnost veliko obljublja.