OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1.Predmet urejanja predloga

Ta predlog se nanaša na sklep o določitvi stališča, ki se v imenu Unije zastopa v odboru za pomorsko inšpekcijo Pariškega memoranduma o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe (v nadaljnjem besedilu: Pariški memorandum), v zvezi s predvidenim sprejetjem sklepov, potrebnih za pravilno delovanje sistema pomorske inšpekcije države pristanišča EU, ki je določen v Direktivi 2009/16/ES.

2.Ozadje predloga

2.1 Pariški memorandum o soglasju glede nadzora, ki ga opravlja inšpekcija za varnost plovbe

V Pariškem memorandumu o soglasju (v nadaljnjem besedilu: Pariški memorandum) so določeni mednarodni sistem inšpekcij za tuje ladje v drugih nacionalnih pristaniščih, ki ga izvajajo pomorski inšpektorji, da se preveri, ali so kompetence poveljnika, častnikov in osebja na ladji ter stanje ladje in njene opreme skladni z zahtevami mednarodnih konvencij, pa tudi skladnost posadke in plovbe z veljavnim mednarodnim pravom. Pariški memorandum je bil podpisan 26. januarja 1982.

Direktiva 2009/16/ES (kakor je bila spremenjena) vsebuje postopke in instrumente Pariškega memoranduma. Članice Pariškega memoranduma o soglasju so vse države članice EU, ki imajo pomorska pristanišča, ter Kanada, Rusija, Islandija in Norveška. Evropska unija ni članica Pariškega memoranduma.

2.2 Predvideni akt odbora za pomorsko inšpekcijo Pariškega memoranduma

Da bi pomorska inšpekcija v Uniji lahko delovala, je treba v okviru Pariškega memoranduma vsako leto sprejeti nekaj odločitev. Odločitve se sprejemajo sporazumno na letnem zasedanju odbora za pomorsko inšpekcijo (v nadaljnjem besedilu: odbor PSCC), ki poteka maja. Na podlagi Direktive 2009/16/ES so odločitve, ki jih sprejme ustrezen pristojni organ Pariškega memoranduma, zavezujoče za države članice EU.

3. STALIŠČE, KI SE ZASTOPA V IMENU UNIJE

V skladu s členom 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije mora Svet na predlog Komisije s sklepom določiti stališče, ki naj se v imenu Unije zastopa v mednarodnih organizacijah, kot je Pariški memorandum, kadar te organizacije sprejemajo akte s pravnim učinkom.

Leta 2016 je bilo v Sklepu Sveta (EU) 2016/381 določeno stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v odboru PSCC za obdobje 2016–2019. Sklep Sveta je bil pripravljen na podlagi dvostopenjskega pristopa. V Sklepu so določena vodilna načela in usmeritve stališča Unije na večletni osnovi. To je bilo za vsako letno zasedanje odbora PSCC prilagojeno z delovnimi dokumenti Komisije, o katerih razpravlja Delovna skupina Sveta za pomorski promet. Cilj tega predloga je določiti stališče Unije za odbor PSCC za obdobje 2020–2024.

Pristop iz tega predloga je predložen zaradi značilnosti postopka odločanja v Pariškem memorandumu. V skladu z notranjimi pravili Pariškega memoranduma lahko njegovi člani in projektne skupine, zadolžene za pripravo smernic in navodil, dokumentacijo predložijo najpozneje šest tednov pred zasedanjem odbora PSCC. Šele takrat so na voljo vsi predloženi dokumenti in Komisija lahko začne analizo z namenom priprave predloga za usklajeno stališče Unije v skladu s členom 218(9) PDEU, ki ga mora nato sprejeti Svet. Za to analizo, za pripravo predloga Komisije in za njegovo sprejetje v Svetu je na voljo malo časa, zato je postopek za vsakoletno določitev stališča Unije določen v Prilogi II.

4.Pravna podlaga

4.1 Postopkovna pravna podlaga

4.1.1 Načela

Člen 218(9) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ureja sklepe o določitvi „stališč, ki naj se v imenu Unije zastopajo v organu, ustanovljenem s sporazumom, kadar ta organ sprejema akte s pravnim učinkom, razen aktov o spremembah ali dopolnitvah institucionalnega okvira sporazuma“.

Člen 218(9) PDEU se uporablja ne glede na to, ali je Unija članica organa ali pogodbenica sporazuma.

Pojem „akti s pravnim učinkom“ vključuje tudi akte, ki imajo pravni učinek zaradi pravil mednarodnega prava, ki veljajo za zadevni organ. Vključuje tudi instrumente, ki nimajo zavezujočega učinka v mednarodnem pravu, a lahko „odločilno vpliva[jo] na vsebino ureditve, ki jo [sprejme] zakonodajalec Unije“.