EVROPSKA KOMISIJA Bruselj, 14.3.2022 COM(2022) 106 final POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU LETNO POROČILO ZA LETO 2020 O IZVAJANJU UREDBE (ES) ŠT. 300/2008 O SKUPNIH PRAVILIH NA PODROČJU VAROVANJA CIVILNEGA LETALSTVA















UVOD V skladu s členom 16 Uredbe (ES) št. 300/2008 Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in državam članicam vsako leto predloži poročilo, s katerim jih obvešča o uporabi te uredbe in o njenem učinku na izboljšanje varovanja v letalstvu. To poročilo vsebuje pet delov. Prvi del zajema inšpekcijske dejavnosti za varovanje v letalstvu, drugi del spremembe zakonodajnega okvira za varovanje v letalstvu, tretji del preskuse, študije in nove pobude na področju varovanja v letalstvu, četrti del dogodke in napovedi, povezane z grožnjami, peti del pa ponazarja mednarodni dialog Komisije z mednarodnimi organi in tretjimi državami. Leta 2020 je Komisija še naprej zaostrovala pravila na področju varovanja v letalstvu, s posebnim poudarkom na obravnavanju vpliva pandemije COVID-19 na izvajanje obstoječih in novih pravil na področju varovanja v letalstvu. Komisija je imela na področju varovanja v letalstvu v obdobju pandemije COVID-19 dva cilja: prvič, zagotoviti, da varnost ni ogrožena, saj si poleg zdravstvene in gospodarske krize ne bi mogli privoščiti še varnostnega incidenta. Drugič, ustvariti trdno podlago za postopno nadaljevanje delovanja in povrniti zaupanje javnosti v promet, hkrati pa zagotoviti, da varnost in varovanje ostaneta na najvišji ravni. Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1998 je bila posodobljena s sprejetjem Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2020/111 januarja 2020. Zadnjenavedena izvedbena uredba vsebuje določbe za podeljevanje oznake „žig EU“ za opremo za varovanje v letalstvu ter dodajanje na seznam tretjih držav, ki izpolnjujejo pogoje za uporabo sistema enkratnih varnostnih pregledov. Pozneje istega leta je Komisija sprejela še eno izvedbeno uredbo za obravnavanje zlasti vpliva pandemije COVID-19. Zdelo se je, da je treba sprejeti nujne ukrepe za vzpostavitev ustrezne pravne podlage za izvajanje alternativnega in pospešenega postopka potrjevanja ukrepov varovanja v letalstvu EU za operatorje v dobavni verigi v Unijo, na katere vplivajo trenutne razmere, in zagotoviti nekaj prožnosti za izvajanje novih zahtev na področjih preverjanja preteklosti za osebje v civilnem letalstvu in kibernetske varnosti. Februarja 2021 je bil zaključen še en zakonodajni postopek o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2015/1998, ki se je začel jeseni 2020. S to spremembo se je razširila uporabnost alternativnega in pospešenega postopka potrjevanja ukrepov varovanja v letalstvu EU in v zakonodajo so bila uvedena pravila o predhodnih informacijah o tovoru pred natovarjanjem (PLACI). Sprememba vsebuje tudi določbe za pojasnitev, harmonizacijo, poenostavitev in okrepitev specifičnih ukrepov varovanja v letalstvu. Poleg tega je Komisija izdala smernice za pomoč državam članicam in operatorjem, ki so jih prizadele izredne razmere, nastale zaradi pandemije, tudi na področju spremljanja skladnosti. Marca 2020 je bilo za vse vrste prevoza izdano splošno obvestilo v zvezi z izrednimi ukrepi za obravnavo nezmožnosti izpolnjevanja nekaterih določb zakonodaje EU zaradi krize. Komisija je pripravila tudi operativne smernice za deležnike na področju varovanja v letalstvu v zvezi z ukrepi ob nepredvidljivih dogodkih in alternativnimi ukrepi varovanja v letalstvu v okviru COVID-19. Nazadnje je Komisija izdala tudi Smernice za postopno ponovno vzpostavitev prevoznih storitev in povezljivosti v okviru pandemije COVID-19. Inšpekcijske preglede Evropske komisije so otežile omejitve gibanja med krizo COVID-19, vendar so se kljub temu nadaljevali z uporabo novih pristopov in podpornih tehnologij, kot je inšpekcijski pregled na daljavo, ki temelji na pregledovanju dokumentov. Nezakonita uporaba sistemov brezpilotnih zrakoplovov, bolj znanih kot droni, kot način napada in motenja letaliških dejavnosti je pritegnila pozornost organov in medijev. Komisija je podprla Agencijo Evropske unije za varnost v letalstvu (EASA) pri oblikovanju smernic za obvladovanje incidentov z brezpilotnimi zrakoplovi na letališčih. Poleg tega je Komisija spodbujala razpravo med državami članicami glede škodljivih posledic incidentov, povezanih z brezpilotnimi zrakoplovi, na letalski sistem. Komisija je tako kot v preteklih letih v tesnem sodelovanju z državami članicami, Mednarodno organizacijo za civilno letalstvo (ICAO) in partnerskimi državami, kot so ZDA, še naprej analizirala grožnjo, zlasti v zvezi z morebitnimi novimi terorističnimi pristopi, in na podlagi rednih ocenjevanj tveganja po potrebi oblikovala strategije za ublažitev tveganj. Komisija je še naprej prispevala h krepitvi varovanja v letalstvu po vsem svetu prek svojega dolgoletnega sodelovanja z organizacijo ICAO ter prek projekta za krepitev zmogljivosti CASE-II za Afriko, Azijo in Bližnji vzhod. Poleg tega je Komisija izvedla ocene tveganja v zvezi s preletavanjem konfliktnih območij z uporabo celovitega postopka EU za oceno tveganja za varnost v letalstvu. Ta postopek zagotavlja tudi sposobnost ocene tveganja in podpira proces odločanja (zmanjševanje tveganja) na področju varnosti zračnega tovora in standardov s področja varovanja v letalstvu. PRVI DEL: INŠPEKCIJSKI PREGLEDI 1.Splošno Cilj Uredbe (ES) št. 300/2008 o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva je preprečiti dejanja nezakonitega vmešavanja v zvezi s civilnimi zrakoplovi zaradi zaščite oseb in blaga. Medtem ko ta uredba od držav članic zahteva, naj redno spremljajo vsa letališča, operatorje in druge subjekte, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu, ter zagotovijo takojšnje odkrivanje in odpravo nepravilnosti, je zakonodajalec Komisiji dodelil vlogo spremljanja učinkovitega izvajanja te pravne zahteve s strani držav članic EU/EGP . Za izpolnjevanje tega cilja spremljanja sistem Komisije za nadzor zajema dejavnosti držav članic EU/EGP pri vzpostavitvi, vzdrževanju ter izvajanju učinkovitega nacionalnega programa varovanja v civilnem letalstvu in učinkovitega nacionalnega programa za nadzor kakovosti v civilnem letalstvu.

V ta namen je Komisija vzpostavila dvoplasten sistem spremljanja skladnosti, ki vključuje inšpekcijske preglede Komisije, dopolnjene z oceno letnih poročil držav članic o nacionalnih dejavnostih spremljanja (revizije varnosti, inšpekcijski pregledi in preskusi). V členu 15 Uredbe (ES) št. 300/2008 se zahteva, da Komisija izvaja inšpekcijske preglede, vključno z inšpekcijskimi pregledi letališč, operatorjev in subjektov, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu, za spremljanje uporabe te uredbe v državah članicah in, kjer je potrebno, daje priporočila za izboljšanje varovanja v letalstvu. V program Unije je vključena tudi Švica, medtem ko na Norveškem in Islandiji inšpekcijske preglede za vzporedne določbe izvaja Nadzorni organ Efte. Za opravljanje inšpekcijskega dela v letu 2020 je imela Komisija na voljo skupino šestih inšpektorjev za varovanje v letalstvu s polnim delovnim časom. Inšpekcijsko delo podpira skupina približno 100 nacionalnih revizorjev, ki jih imenujejo države članice, Islandija, Norveška in Švica ter lahko po usposabljanju, ki ga zagotovi Komisija, sodelujejo pri inšpekcijskih pregledih Komisije. Inšpektorji iz Nadzornega organa Efte in Evropske konference civilnega letalstva (ECAC) od leta 2016 v tem postopku enakopravno sodelujejo kot inšpektorji s polnimi pooblastili. Številni nacionalni revizorji, ki sodelujejo pri inšpekcijskih pregledih Komisije, zagotavljajo sistem strokovnega pregleda ter omogočajo širjenje metodologij in dobrih praks med državami članicami in pridruženimi državami. Preglednica, v kateri so povzete vse dosedanje dejavnosti Komisije in Nadzornega organa Efte za spremljanje skladnosti v letu 2020, je v Prilogi 1. Uredba Komisije (EU) št. 72/2010, kakor je bila spremenjena, določa postopke za izvajanje inšpekcijskih pregledov Komisije na področju varovanja letalstva. Med drugim vključuje določbe o usposobljenosti in pooblastilih inšpektorjev Komisije. Metodologija, uporabljena za izvajanje inšpekcijskih pregledov, je bila razvita v tesnem sodelovanju z organi držav članic za varovanje v letalstvu in temelji na preverjanju učinkovitega izvajanja ukrepov varovanja. Varnostna enota Generalnega direktorata za mobilnost in promet (GD MOVE) zaradi usklajene razlage zahtev in postopkov za izvajanje inšpekcijskih pregledov pripravi in vodi priročnike za inšpekcijske preglede letališč in tovora. Ti priročniki vsebujejo tudi podrobne napotke in smernice za vse ukrepe varovanja v letalstvu, ki jih zahteva zakonodaja EU. Poleg tega vsebujejo podrobne podatke o vseh organizacijskih in praktičnih vidikih inšpekcijskih pregledov Komisije. Priročniki so tajni podatki EU, dostop do njih pa je omogočen le inšpektorjem Komisije in pristojnemu organu vsake države članice. Komisija izvaja inšpekcijske preglede uprav držav članic za varovanje v letalstvu (v nadaljevanju: pristojni organi) in inšpekcijske preglede številnih letališč, operatorjev in subjektov, ki uporabljajo standarde s področja varovanja v letalstvu. Cilj inšpekcijskih pregledov pristojnih organov je preveriti, ali imajo države članice potrebna orodja – vključno z nacionalnim programom za nadzor kakovosti, potrebnimi pooblastili in ustreznimi sredstvi – za ustrezno izvajanje zakonodaje EU na področju varovanja v letalstvu. Cilj inšpekcijskih pregledov letališč je preveriti, ali pristojni organ ustrezno spremlja učinkovito izvajanje ukrepov za varovanje v letalstvu ter ali lahko hitro zazna in odpravi morebitne pomanjkljivosti. V obeh primerih je treba vsako pomanjkljivost, ki jo ugotovijo inšpektorji Komisije, odpraviti v določenem časovnem okviru. Poročila o inšpekcijskih pregledih se posredujejo vsem državam članicam. Komisija je kljub omejitvam, povezanim s pandemijo COVID-19, nadaljevala inšpekcijske preglede nacionalnih uprav držav članic v skladu s svojo strategijo inšpekcijskih pregledov, pri čemer je uporabila metode na daljavo. Leta 2020 je Komisija izvedla 11 celovitih inšpekcijskih pregledov, ki so zajemali letališča (vključno z letalskimi prevozniki in subjekti) in pristojne organe v sedmih državah članicah. Vsi inšpekcijski pregledi letališč, načrtovani za obdobje po izbruhu pandemije v EU marca 2020, so bili preloženi. Komisija je za april 2020 načrtovala sestanek delovne skupine za inšpekcijske preglede varovanja v letalstvu (AVSEC), da bi državam članicam zagotovila povratne informacije o inšpekcijskih pregledih, spodbujala preglednost in uskladila metodologije spremljanja skladnosti. Vendar je bilo treba ta sestanek zaradi pandemije COVID-19 odpovedati. Nacionalni inšpektorji so se v okviru rednega usposabljanja oktobra 2020 zbrali na letnem sestanku, ki je potekal prek videokonference. 1.1 Večletno spremljanje skladnosti, ki ga izvaja Komisija Da bi se Komisiji dala ustrezna zagotovila glede ravni skladnosti držav članic, se uporablja pristop večletnega spremljanja. Tako se dokaz o uporabi Uredbe (ES) št. 300/2008 in njene izvedbene zakonodaje v vsaki državi članici pridobiva na dve leti, bodisi z inšpekcijskim pregledom njenega pristojnega organa bodisi z inšpekcijskim pregledom vsaj enega od njenih letališč. Poleg tega se na pet let pridobivajo dokazi o uporabi skupnih osnovnih standardov na področju varovanja v letalstvu, in sicer z izbiro najmanj 15 % vseh letališč EU, za katera se uporablja Uredba (ES) št. 300/2008, vključno z največjim letališčem po številu potnikov v vsaki državi članici. V skladu z zahtevami okvirne uredbe imajo države članice glavno odgovornost za spremljanje skladnosti izvajanja skupnih osnovnih standardov na letališčih, pri letalskih prevoznikih in subjektih, odgovornih za varnost. Inšpekcijski pregledi Komisije na izbranih letališčih so močan kazalnik splošne ravni skladnosti v vsaki državi članici. Pogostost in obseg inšpekcijskih pregledov Komisije sta določena v strategiji GD MOVE za spremljanje izvajanja standardov EU na področju varovanja v letalstvu. Pri tej strategiji se upoštevajo obseg letalske dejavnosti v posamezni državi članici, reprezentativni vzorec vrste letaliških dejavnosti, standard za izvajanje varnostnih predpisov v letalstvu, rezultati preteklih inšpekcijskih pregledov Komisije, ocene nacionalnih letnih poročil o nadzoru kakovosti, varnostni incidenti (dejanja nezakonitega vmešavanja), stopnje ogroženosti ter drugi dejavniki in ocene. Od leta 2010 je bila raven skladnosti , ugotovljena z inšpekcijskimi pregledi Komisije približno 80-odstotna (2010: 80 %, 2011: 80 %, 2012: 83 %, 2013: 80 %, 2014: 81 %, 2015: 80 %, 2016: 79 %, 2017: 81 %, 2018: 81 %, 2019: 81 %, 2020: 81 %). Vendar te razmeroma stabilne vrednosti ne pomenijo, da države članice niso povečale svojih prizadevanj. Nasprotno, prizadevanja držav članic na področju varovanja v letalstvu so se močno povečala, saj so se z leti povečale tudi zahteve, zlasti na področjih, kot so varovanje zračnega tovora, varnostni pregled tekočin, razpršil in gelov ali uporaba naprav za zaznavanje sledi eksplozivov. 2.Inšpekcijski pregledi pristojnih nacionalnih organov Komisija je leta 2020 nadaljevala šesti krog inšpekcijskih pregledov pristojnih organov. Skupaj je bilo v navedenem letu izvedenih šest inšpekcijskih pregledov pristojnih organov. Najpogosteje ugotovljene pomanjkljivosti so se nanašale na slabosti pri izvajanju nacionalnih programov za nadzor kakovosti. Odkrite so bile težave pri zagotavljanju posodabljanja in vodenja programov varovanja v skladu z izvedbenimi uredbami in sklepi Komisije s strani letalskih prevoznikov in reguliranih subjektov, odgovornih za varovanje. Poleg tega nekatere države članice niso spremljale tujih letalskih prevoznikov in nekaterih subjektov, odgovornih za varovanje, s pričakovano rednostjo. Nekatere druge države članice niso v celoti uporabljale metodologije, ki se zahteva za inšpekcijske preglede, in elementov, ki jih je treba vključiti v poročanje o dejavnostih spremljanja skladnosti. Prav tako nekatere države članice niso dosegle minimalne pogostosti revizij varnosti in inšpekcijskih pregledov ter niso vedno zagotovile hitre odprave ugotovljenih pomanjkljivosti in preprečile njihove ponovitve. Vendar je večina držav članic, v katerih so bili izvedeni inšpekcijski pregledi v letu 2020, nacionalne programe varovanja v letalstvu uskladila z zakonodajo EU; svojim pristojnim organom so zagotovile potrebna izvršilna pooblastila za spremljanje in izvrševanje vseh zahtev iz Uredbe in njenih izvedbenih aktov; zagotovile so, da je bilo na voljo dovolj inšpektorjev za izvajanje dejavnosti spremljanja skladnosti, in izvedle večino zahtev v zvezi z usposabljanjem na področju varovanja. 3.Začetni inšpekcijski pregledi na letališčih Leta 2020 je bilo izvedenih pet začetnih inšpekcijskih pregledov letališč. Na štirih od teh inšpekcijskih pregledov letališč so bila zajeta vsa poglavja v skladu z ustreznimi varnostnimi področji, medtem ko je bil en inšpekcijski pregled letališča usmerjen na tovor in pošto ter s tem povezane določbe o varnostni opremi. Skupni delež ključnih ukrepov, za katere je bilo leta 2020 ugotovljeno, da so skladni, je bil 81-odstoten, kar je popolnoma enako kot leta 2019. Po enajstem letu izvajanja Uredbe (ES) št. 300/2008 se v rezultatih inšpekcijskih pregledov kažejo prizadevanja pristojnih organov in panoge. Večina zahtev glede varovanja, ki izhajajo iz te ambiciozne zakonodaje, je bila pravilno izpolnjena; raven skladnosti za najpomembnejša področja varovanja v letalstvu se je ustalila pri približno 80 %. Vendar je treba učinkovitost izvajanja nekaterih ukrepov še izboljšati. Večina ugotovljenih pomanjkljivosti je bila še vedno posledica težav, ki izhajajo iz človeških dejavnikov. Te pomanjkljivosti izhajajo večinoma iz dejanskega izvajanja na nekaterih področjih, na katerih so zakonske zahteve nove ali so se pred kratkim močno spremenile. Zlasti bodo za izpolnjevanje nekaterih določb v zvezi z nadzorom dostopa in varnostnim pregledom ročne prtljage potrebna stalna prizadevanja pristojnih organov, deležnikov iz panoge in Komisije. Ta vprašanja bi bilo treba reševati z okrepljenimi nacionalnimi dejavnostmi nadzora kakovosti na zadevnih področjih.

Leta 2020 se je očitno izboljšal varnostni nadzor nad zalogami za oskrbo na letališču, ravni skladnosti v zvezi z varnostnimi pregledi in zaščito oddane prtljage, zalogami za oskrbo med letom ter opremo za usposabljanje in varnostno opremo pa so bile znova visoke. To sledi razmeroma dobrim rezultatom v prejšnjih letih, ki so se dodatno izboljšali z večjo ozaveščenostjo in praktičnimi izkušnjami z revidirano izvedbeno zakonodajo, ki je zagotovila večjo jasnost in doslednost ukrepov. 4.Nadaljnji inšpekcijski pregledi V skladu s členom 13 Uredbe Komisije (EU) št. 72/2010, kakor je bila spremenjena, Komisija redno izvaja omejeno število nadaljnjih inšpekcijskih pregledov. Taki inšpekcijski pregledi se načrtujejo, kadar se pri začetnem inšpekcijskem pregledu ugotovi več večjih pomanjkljivosti, lahko pa so tudi naključni, da se preveri, ali imajo pristojni organi potrebna pooblastila, da zahtevajo odpravo pomanjkljivosti v določenih rokih. Zaradi izbruha pandemije COVID-19 take dejavnosti leta 2020 niso bile izvedene. 5.Ocene letnih poročil držav članic glede nadzora KAKOVOSTI V točki 18 Priloge k Uredbi (ES) št. 300/2008 se od držav članic zahteva, da vsako leto Komisiji pošljejo poročilo o ukrepih, ki so jih sprejele, da bi izpolnile obveznosti iz te uredbe, in o razmerah na področju varnosti letalstva na letališčih na njihovem ozemlju. Vsebina poročila je v skladu z Dodatkom III, pri čemer se uporabi predloga, ki jo zagotovi Komisija. Ocenjevanje teh poročil je poleg rednih inšpekcijskih pregledov Komisije orodje Komisije za natančno spremljanje izvajanja strogih nacionalnih ukrepov za nadzor kakovosti. To pa omogoča hitro odkrivanje in odpravljanje pomanjkljivosti v vsaki državi članici. Ocenjevanje vključuje analizo rednega spremljanja letališč, letalskih prevoznikov in drugih subjektov, odgovornih za varovanje v letalstvu, ter število dni, ki jih inšpektorji preživijo na terenu, obseg in pogostost ustrezne kombinacije dejavnosti spremljanja skladnosti, nacionalne ravni skladnosti, nadaljnje dejavnosti in izvajanje izvršilnih pooblastil. Glede na letna poročila za leto 2020, ki so jih poslale države članice, je pandemija COVID-19 močno vplivala na sposobnost držav članic, da leta 2020 izvedejo običajne dejavnosti nadzora kakovosti na kraju samem na letališčih in na lokacijah drugih operatorjev. Komisija je marca 2020 izdala splošno obvestilo, v katerem so določeni izredni ukrepi za obravnavo nezmožnosti izpolnjevanja nekaterih določb zakonodaje EU. Državam članicam je omogočila, da sprejmejo ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih tudi v zvezi z dejavnostmi spremljanja skladnosti, če je pandemija ovirala ali močno vplivala na njihovo izvajanje. Na splošno so negativni učinki in omejitve zaradi COVID-19 vplivali na vse države članice. Ker pa se je pandemija po vsej Uniji razvijala neenakomerno, različno hitro in je imela različne vplive glede na državo članico (v nekaterih primerih celo znotraj države članice), se je 27 držav članic srečevalo z nekoliko drugačnimi razmerami glede na čas in resnost teh omejitev. Dejavnosti civilnega letalstva (število potnikov in število premikov zrakoplovov) so drastično upadle, kar je povzročilo ponovno načrtovanje, odpovedi ali preoblikovanje številnih dejavnosti spremljanja skladnosti. Komisija je maja 2020 državam članicam predstavila seznam dejavnosti spremljanja skladnosti, ki jih je bilo treba izvesti kot alternativo tradicionalnim revizijam, inšpekcijskim pregledom in preskusom ali jih vključiti vanje, če jih zaradi pandemije ni bi bilo mogoče izvesti v celoti ali delno. Komisija je državam članicam dala na voljo orodje za obveščanje, ki se uporablja za vključitev takih dejavnosti v okviru pošiljanja njihovega letnega poročila za leto 2020. Zato se je ocena letnih poročil za leto 2020, ki jo je opravila Komisija, osredotočila na običajna orodja za nadzor kakovosti, ki so jih lahko izvedle države članice, skupaj z oceno in tehtanjem zgoraj navedenih alternativnih in dodatnih dejavnosti, ki so bile izvedene v obdobju najostrejšega zaprtja. Komisija je ugotovila, da čeprav bi nekatere države članice lahko v celoti izpolnile svoje obveznosti nadzora kakovosti z uporabo običajne metodologije in orodij, je večina med njimi v veliki meri uporabila dodatne alternativne dejavnosti spremljanja skladnosti, kar je prispevalo k doseganju zadovoljive uspešnosti tako glede dni, ki so jih porabili inšpektorji, kot tudi glede dejanskega števila operatorjev, ki so jih spremljale. Zaradi edinstvenih razmer, pa tudi zgoraj prikazanih rešitev in orodij, ki jih uporabljajo države članice, je ocena letnih poročil potrdila izjemna prizadevanja vseh držav članic pri ohranjanju stalnega nadzora nad njihovim sistemom varovanja v letalstvu s kombinacijo ocen tveganj na daljavo in po možnosti ciljno usmerjenih dejavnosti na kraju samem. Splošna ocena ni razkrila nobene pomanjkljivosti ali šibkosti, ki bi zahtevale nadaljnje ukrepanje: Komisija je menila, da so odziv držav članic in vložena prizadevanja zadostni. Ker so se učinki pandemije nadaljevali v letu 2021, bo Komisija razmislila o izboljšanju tega alternativnega sistema dejavnosti spremljanja skladnosti glede na oceno letnih poročil za leto 2021. Komisija je državam članicam poslala uradno izčrpno oceno in po potrebi izpostavila predloge, kako izboljšati ali bolje prilagoditi nacionalna prizadevanja. 6.Ocene letališč tretjih držav Zaradi izjemnih okoliščin v letu ni bila izvedena ocena letališč v ZDA v okviru delovnega dogovora z upravo za varnost prometa Združenih države Amerike, sklenjenega na podlagi sporazuma o zračnem prometu med Evropsko unijo in ZDA . V okviru dogovorov o sistemu enkratnih varnostnih pregledov med Komisijo in tretjimi državami ocen ni bilo mogoče izvesti iz podobnih razlogov. Te ocene se v običajnih razmerah opravljajo zaradi navzkrižnega preverjanja, da je izvajanje nekaterih varnostnih ukrepov še naprej enakovredno standardu za izvajanje zakonodaje EU na področju varovanja v letalstvu. 7.Odprti dosjeji, primeri iz člena 15 in pravni postopki Dosjeji inšpekcijskih pregledov ostanejo odprti, dokler se Komisija ne prepriča, da so bili izvedeni ustrezni ukrepi za odpravo pomanjkljivosti. Trajanje odprtosti dosjeja je torej odvisno od dobrega sodelovanja zadevne države članice. Leta 2020 se je lahko zaprlo 15 dosjejev inšpekcijskih pregledov (enajst dosjejev v zvezi z inšpekcijskimi pregledi letališč in štirje dosjeji v zvezi z inšpekcijskimi pregledi pristojnih organov). Skupaj je ob koncu leta ostalo odprtih sedem inšpekcijskih dosjejev v zvezi s pristojnimi organi in sedem v zvezi z letališči. Če se ugotovljene pomanjkljivosti pri izvajanju varnostnih ukrepov na letališču štejejo za dovolj velike, da lahko pomembno vplivajo na splošno raven varovanja v civilnem letalstvu v Uniji, bo Komisija uporabila člen 15 Uredbe Komisije (EU) št. 72/2010. To pomeni, da so vsi drugi pristojni organi opozorjeni na razmere in da bi bilo treba razmisliti o izravnalnih ukrepih v zvezi z leti z zadevnega letališča. Člen 15 leta 2020 ni bil uporabljen, vendar je bilo eni državi članici poslano pismo pred opozorilom, v katerem je pozvana, naj sprejme ustrezne izravnalne ukrepe, dokler se zadevne pomanjkljivosti ne odpravijo v celoti. Ne glede na to, ali se člen 15 uporablja, ima Komisija, zlasti v primerih daljše neodprave pomanjkljivosti ali ponavljajočih se pomanjkljivosti, na voljo še en ukrep, in sicer sprožitev postopka za ugotavljanje kršitev. V letu 2020 je bil uveden en postopek za ugotavljanje kršitev. V istem obdobju se je lahko zaključila še ena kršitev.

DRUGI DEL: ZAKONODAJNI OKVIR IN DOPOLNILNA ORODJA 1.Zakonodajni okvir Civilno letalstvo je še naprej privlačna tarča terorističnih skupin, zato je treba za boj proti tej grožnji izvajati sorazmerne, na oceni tveganja utemeljene zaščitne ukrepe. Komisija in države članice zato stalno prilagajajo ukrepe za zmanjšanje tveganj, da bi se zagotovila najvišja raven varovanja in hkrati čim bolj zmanjšali škodljivi učinki na dejavnosti. Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/1998 je bila posodobljena januarja 2020 v zvezi z odobritvijo opreme za varovanje v civilnem letalstvu in s seznamom tretjih držav, za katere je priznano, da se v njih uporabljajo varnostni standardi, enakovredni skupnim osnovnim standardom na področju varovanja v civilnem letalstvu. Po izbruhu pandemije COVID-19 je bila junija 2020 Uredba spet spremenjena glede pravil o ponovnem imenovanju letalskih prevoznikov, operatorjev in subjektov, ki zagotavljajo varnostni nadzor za tovor in pošto, ki prihajata iz tretjih držav, ter glede odloga nekaterih regulativnih zahtev na področju kibernetske varnosti, preverjanja preteklosti ter standardov za sisteme za odkrivanje eksploziva in naprav za zaznavanje sledi eksplozivov. Marca 2020 je Komisija izdala splošno obvestilo za vse vrste prevoza glede izrednih ukrepov za obravnavo nezmožnosti izpolnjevanja nekaterih določb zakonodaje EU zaradi krize. To je bilo pomembno zlasti za varovanje v letalstvu glede obravnave podaljšanja certifikacij, usposabljanj, osebnih izkaznic osebja na letališču in posadke, ponovnih odobritev reguliranih ali znanih subjektov, spremljanja skladnosti in drugih dejavnosti, ki so bile ovirane ali močno prizadete zaradi izrednih razmer, ki jih je povzročila pandemija, tudi na področju spremljanja skladnosti. Komisija je pripravila tudi operativne smernice za deležnike na področju varovanju v letalstvu v zvezi z ukrepi ob nepredvidljivih dogodkih in alternativnimi ukrepi varovanja v letalstvu v okviru COVID-19. Cilj teh smernic je bil zaščititi pregledovalce, potnike in osebje, hkrati pa ohraniti cilje varovanja v letalstvu ter uskladiti ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in alternativne ukrepe. Komisija je v odziv na pandemijo izdala tudi Smernice za postopno ponovno vzpostavitev prevoznih storitev in povezljivosti – COVID-19. 2.Baza podatkov Unije o varnosti dobavne verige (UDSCS) Od 1. junija 2010 je baza podatkov o reguliranih agentih in znanih pošiljateljih glavno in edino pravno orodje, ki je v pomoč pri sprejemanju pošiljk od drugega reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja. Odkar deluje, je bila razširjena, tako da vključuje seznam letalskih prevoznikov z dovoljenjem za prevoz tovora in pošte v EU z letališč tretjih držav (ACC3) in njihovih izvajalcev storitev zemeljske oskrbe v tretjih državah (RA3 in KC3), seznam potrjevalcev ukrepov varovanja v letalstvu EU, ki so jih potrdile države članice, dobaviteljev, reguliranih na ravni EU, ki letališčem in letalskim prevoznikom dostavljajo hrano in drugo opremo za oskrbo na krovu, in še seznam letališč v Uniji, na katerih se uporablja Uredba (ES) št. 300/2008. Razširitev obsega baze podatkov je upravičila njeno preimenovanje v „bazo podatkov Unije o varnosti dobavne verige“ , da bi bolje odražala njeno širšo uporabo. Baza podatkov je ob koncu leta 2020 vsebovala 14 000 vnosov reguliranih agentov, znanih pošiljateljev, neodvisnih potrjevalcev, letalskih prevoznikov ACC3, reguliranih dobaviteljev ter reguliranih agentov in znanih pošiljateljev iz tretjih držav. Tudi leta 2020 je vseskozi dosegala ciljno 99,5 odstotno razpoložljivost. Zaključuje se izdelava nove različice te baze podatkov, njeno popolno delovanje pa se pričakuje konec leta 2021. Z izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2020/111 se je vzpostavil evropski sistem odobritve opreme za varovanje v civilnem letalstvu, tako imenovani „žig EU“, ki se uporablja od 1. oktobra 2020. Ta uredba usklajuje odobritev opreme za varovanje v civilnem letalstvu, za kar so bile prej odgovorne posamezne države članice. Novi sistem temelji na obstoječem skupnem postopku ocenjevanja Evropske konference civilnega letalstva (ECAC). Njegovo izvajanje je zahtevalo vključitev in navedbo vse odobrene opreme za varovanje v letalstvu v bazi podatkov, iz katere je mogoče prenesti tudi oznako „Žig EU“, ki jo je treba namestiti na opremo. Ta del nove baze podatkov je začel delovati decembra 2020. 3.Predhodne informacije o tovoru pred natovarjanjem (PLACI) Komisija je v zvezi z zračnim tovorom še naprej tesno sodelovala z državami članicami, da bi pripravila prvo fazo izvajanja analize predhodnih informacij o tovoru pred natovarjanjem (PLACI). Ta prva faza, ki vsebuje zahteve v zvezi s poštnimi in hitrimi pošiljkami, se je začela izvajati 15. marca 2021. V zakonodajo EU na področju carine in varovanja v civilnem letalstvu so bile vključene nove določbe. V skladu z navedenimi zahtevami morajo gospodarski subjekti, odgovorni za vnašanje blaga v poštnih in hitrih pošiljkah na carinsko območje Unije, carinskim organom EU elektronsko (prek sistema nadzora uvoza – ICS2) predložiti podatke (7+1 element vstopne skupne deklaracije) o vsaki pošiljki, ki leti v EU, carinski organ na prvi vstopni točki v EU pa jih mora analizirati za namene varnosti v civilnem letalstvu. Enake zahteve se bodo začele uporabljati 1. marca 2023 za vse pošiljke zračnega tovora. Rezultat analize tveganja PLACI lahko zahteva izvedbo posebnih blažilnih ukrepov za varovanje v letalstvu. Te lahko uporabljajo gospodarski subjekti (neposredno ali posredno njihovi izvajalci storitev zemeljske oskrbe in/ali letalski prevoznik), ki sodelujejo v dobavni verigi iz tretjih držav v EU, preden se pošiljka naloži na letalo z odhodnim letom v EU. Taki ukrepi (kot je to na globalni ravni sprejeto znotraj ICAO in Svetovne carinske organizacije) lahko vključujejo zahteve po več informacijah, zahteve za pregled v skladu s standardi visokega tveganja ali zavrnitev nalaganja pošiljke na zrakoplov. Zahteve PLACI veljajo za vse lokacije v tretjih državah po vsem svetu, vključno s tistimi, kjer so letalske družbe in prevozniki tovora izvzeti iz programa EU ACC3. Komisija je novembra 2020 organizirala skupno delavnico z organi za varovanje v letalstvu in nacionalnimi carinskimi organi, da bi spodbudila razumevanje in uskladitev ukrepov za nemoteno izvajanje sistema EU PLACI. Sodelovanje s carinskimi uradi se je nadaljevalo tudi na svetovni ravni z ICAO in Svetovno carinsko organizacijo. TRETJI DEL: PRESKUSI, ŠTUDIJE IN NOVE POBUDE 1.Preskusi „Preskus“ v smislu zakonodaje EU na področju varovanja v letalstvu se izvede, ko se država članica s Komisijo dogovori o uporabi posebnega sredstva ali metode, ki ni priznana v skladu z zakonodajo, da bi za omejeno časovno obdobje nadomestila eno od priznanih metod varnostnega nadzora, pod pogojem, da tak preskus ne vpliva negativno na splošno raven varovanja. V pravnem smislu se ta izraz ne uporablja, kadar država članica ali subjekt opravlja oceno nove metode varnostnega nadzora, ki se uporablja poleg ene ali več metod nadzora, ki jih že pokriva zakonodaja. Leta 2020 niso bili izvedeni ali uvedeni nobeni preskusi. 2Študije, poročila in konference Ker večino leta 2020 ni bilo mogoče organizirati fizičnih dogodkov, je Komisija novembra 2020 organizirala virtualno prvo srečanje delovne skupine za kibernetsko varnost v letalstvu, ki so se ga udeležili organi držav članic, odgovorni za varnost v letalstvu ter izvajanje direktive o varnosti omrežij in informacijskih sistemov, in deležniki. Komisija meni, da so lahko nasveti ter izmenjave izkušenj in dobrih praks znotraj takšne delovne skupine lahko zelo koristni za izvajanje in nadaljnje izboljšanje zapletenega regulativnega okolja kibernetske varnosti v letalstvu. Obstaja tudi velik interes, da se zagotovi upoštevanje posebnosti letalskega sektorja in da se ugotovi, kako se lahko sektorska in horizontalna prizadevanja dopolnjujejo, pri čemer bi se izognili podvajanju prizadevanj in nepotrebnemu bremenu za upravo in panogo.

Decembra 2020 je Komisija objavila zbirko orodij za kibernetsko varnost v prometu, da bi povečala ozaveščenost o kibernetskih tveganjih in kibernetski higieni ter okrepila pripravljenost v prometnem sektorju. Ta zbirka orodij vsebuje priporočene prakse za zmanjšanje nekaterih kibernetskih groženj, ki lahko vplivajo na prometni sektor. Vsebuje tudi višjo raven, ki zagotavlja informacije, pomembne zlasti za strokovnjake za varnost in kibernetsko varnost v prevoznih organizacijah. Ta višja raven zagotavlja smernice za prepoznavanje, zaščito in odkrivanje kibernetskih groženj ter odzivanje nanje. 3.Nove pobude Pri razvoju novih tehnologij na področju varovanja v letalstvu je bil dosežen dodaten napredek. Zlasti se je začelo delo za določitev standardov za odkrivanje za varnostno opremo, da bi se omogočilo obravnavanje novih groženj, zlasti kemičnih snovi. V ta namen poteka odlično sodelovanje z ZDA in drugimi mednarodnimi partnerji. Vendar je kriza COVID-19 ovirala tudi to sodelovanje, saj ta dejavnost zahteva izmenjavo tajnih podatkov v varnem okolju in zato ni bilo mogoče organizirati fizičnih srečanj. Komisija je leta 2020 začela razpravo o novi strategiji varovanja v letalstvu („strategija AVSEC“), cilj katere je razmisliti o strateški viziji za prihodnost varovanja v letalstvu. Čeprav je bilo delo zaradi pandemije COVID-19 preloženo, se je resno nadaljevalo leta 2021. To vključuje prispevke iz različnih delovnih tokov na področjih varovanja, ki temelji na tveganju, kulture varovanja in celostnega pristopa, inovacij ter standardov s področja varovanja v letalstvu. Namen Komisije je to delo zaključiti do konca leta 2021 s predlogi za nadaljnje korake v smislu morebitnih konkretnih ukrepov in odločitev. ČETRTI DEL: DOGODKI IN NAPOVEDI, POVEZANI Z GROŽNJAMI V luči nedavnih mednarodnih dogodkov mednarodni džihadistični terorizem ostaja velika grožnja za EU, ki zahteva pozorno spremljanje. Kljub mednarodnim prizadevanjem za omejitev virov financiranja terorizma imajo teroristične organizacije še vedno dostop do velikih denarnih rezerv za financiranje svojih dejavnosti in propagande, letalski promet pa ostaja potencialna tarča, tudi s poskusi ugrabitve varnostnih sistemov letalskih prevoznikov ali razvojem inovativnih načinov prikrivanja eksploziva. Komisija in države članice nenehno ocenjujejo druge potencialne grožnje, kot so kemične, biološke, radiološke in jedrske (zlasti kemične) grožnje. Še naprej je treba pozorno spremljati notranje grožnje in domači terorizem, in sicer zaradi nenehne spletne radikalizacije in z vidika tujih terorističnih borcev, ki so se vrnili v Evropo. Hkrati so v ospredje prišle druge grožnje in načini napada. Brezpilotni zrakoplovi ustvarjajo nove priložnosti za evropsko gospodarstvo in velika večina operacij brezpilotnih zrakoplovov je in bo ostala upravičena. Vendar če pridejo brezpilotni zrakoplovi v napačne roke, bi jih lahko uporabljali različni zlonamerni akterji za izvajanje nadzora, motenje delovanja kritičnih infrastrukturnih operacij ali napad na zelo pomembne cilje. Takšna „grožnja z brezpilotnimi zrakoplovi“ se bo verjetno povečala, ko bodo zrakoplovi postali širše dostopni, cenejši in zmogljivejši. Komisija podpira države članice pri boju proti takšni zlorabi s kombinacijo ukrepov, vključno z zakonodajo in smernicami. Komisija je na tem področju naredila konkretne korake, ko je 22. aprila 2021 sprejela regulativni okvir za evropski koncept upravljanja brezpilotnega prometa (sistem U-Space) , ki bi moral organom olajšati razlikovanje med kooperativnimi in nekooperativnimi, morebiti zlonamernimi, brezpilotnimi zrakoplovi na nebu. Poleg tega Uredba (EU) 2019/945 zahteva, da so potrošniški brezpilotni zrakoplovi, namenjeni za uporabo brez predhodne odobritve, zasnovani z vgrajeno funkcijo, s katero se samodejno oddajata registracijska številka operatorja in položaj brezpilotnega zrakoplova, da ju lahko sprejmejo mobilne naprave, kar organom kazenskega pregona in širši javnosti v bližini brezpilotnega zrakoplova omogoča enostaven dostop do teh informacij (tudi zunaj zračnega prostora U-Space) in s tem spodbuja odgovorno vedenje pilotov ter zmanjša možnosti uporabe teh brezpilotnih zrakoplovov na prikrit in anonimen način za nezakonite ali zlonamerne namene. Poleg tega Komisija pomaga organom, ki se ukvarjajo z nekooperativnimi brezpilotnimi zrakoplovi, tako da podpira pripravo različnih oblik smernic, financira inovativne projekte in študije, usmerjene proti uporabi brezpilotnih zrakoplovov ter si prizadeva premostiti razlike med različnimi prizadetimi sektorji (npr. kazenski pregon, letalstvo, kritična infrastruktura, zapori, carina/meje, osebna zaščita, množični dogodki) in deležniki. Komisija je tudi začela izvajati evropski program za preskušanje sistemov proti uporabi brezpilotnih zrakoplovov. Cilj te pobude je omogočiti bolj usklajen evropski pristop k preskušanju različnih tehnologij, usmerjenih proti uporabi brezpilotnih zrakoplovov. Marca 2021 je EASA ob podpori Komisije izdala smernice za pomoč letalskim prevoznikom in nacionalnim organom pri obvladovanju incidentov z brezpilotnimi zrakoplovi na letališčih in okoli njih. Boj proti grožnji, ki jo pomenijo nekooperativni brezpilotni zrakoplovi, bo sestavni del „strategije za brezpilotne zrakoplove 2.0“, ki jo namerava Komisija sprejeti leta 2022. Komisija je skupaj z ustreznimi agencijami na vseh področjih prometa, vključno z letalstvom, vzdrževala stalen dialog o nastajajočih varnostnih grožnjah, vključno s tistimi hibridne narave, z državami članicami ter pogodbenicami Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. Namen tega je zbrati znanje in okrepiti zmogljivosti za odzivanje na navedene grožnje ter učinkovito obvladovati tveganje. Komisija je še naprej redno spremljala nastajajoče grožnje na različnih področjih, vključno s hibridnimi grožnjami, da bi prilagodila izhodišče za varovanje v letalstvu (AVSEC). Komisija je tudi v skladu z veljavno zakonodajo EU in ob podpori sistema inšpekcijskih pregledov Komisije na področju varovanja v letalstvu še naprej zagotavljala visoko raven zaščite pred dejanji nezakonitega vmešavanja v civilnem letalstvu. Komisija je na mednarodni ravni in forumih zagotovila podporo in tesno sodelovanje z ICAO in tretjimi državami pri odkrivanju globalnih groženj in tveganj. V okviru sistema za opozarjanje o konfliktnih območjih so se redno izvajale skupne ocene tveganja z nekaterimi praktičnimi omejitvami zaradi pandemije COVID-19, pod vodstvom integrirane skupine za oceno tveganja za varnost v letalstvu EU. Cilj tega izvajanja je pravočasna izmenjava informacij o oceni tveganj, ki izhajajo iz konfliktnih območij. Rezultati integrirane skupine EU za oceno tveganja v zvezi z varnostjo v letalstvu podpirajo postopek odločanja o morebitnih ukrepih za zmanjšanje tveganja, vključno z izdajo Informacijskega biltena o konfliktnem območju (CZIB) ali obvestili agencije EASA. PETI DEL: MEDNARODNI DIALOG 1. Splošno Komisija sodeluje z mednarodnimi organi in ključnimi trgovinskimi partnerji ter se udeležuje s tem povezanih mednarodnih srečanj, kot je letno zasedanje Odbora za varovanje v letalstvu organizacije ICAO. Sodeluje z državami članicami, da bi zagotovila usklajena stališča EU. Z nekaterimi tretjimi državami, kot so Združeno kraljestvo, Združene države, Kanada, Avstralija, Singapur itn., potekajo dvostranski dialogi, ki Komisiji omogočajo poglabljanje razumevanja s podobno mislečimi državami na področju varovanja v letalstvu in razumevanja z njimi. 2. Mednarodni organi Evropska unija je dejavno sodelovala kot opazovalka na letni seji Odbora za varovanje v letalstvu organizacije ICAO (AVSECP/31), ki je potekala od 14. do 17. decembra 2020 v Montrealu. EU je predložila informativni dokument o izvajanju programa predhodnih informacij o tovoru pred natovarjanjem (PLACI). Pri obravnavi izzivov, ki bi jih lahko imela letališča pri izvajanju nekaterih določb Priloge 17 h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu med krizo COVID-19, je Odbor spomnil na potrebo po nadaljnjem zagotavljanju pomoči panogi pri izvajanju ukrepov varovanja in ob tem poudaril, da varnost v letalstvu ne bi smela biti ogrožena. Pomembna tema, o kateri se je razpravljalo na sestanku Odbora, so bili varnostni vidiki, povezani s prevozom cepiva proti COVID-19. Delovna skupina Odbora za varnost zračnega tovora je oblikovala smernice o zadevi, ki je bila objavljena v dopisu organizacije ICAO, naslovljenem na države, v zvezi z „distribucijo cepiva proti COVID-19 in varnostjo zračnega tovora“. Cilj teh smernic ICAO je pomagati državam in panogi pri uporabi ukrepov varovanja v letalstvu, hkrati pa olajšati nemoten pretok cepiv v celotni dobavni verigi in do končnega cilja. Seji Odbora je sledil simpozij (na daljavo) o varnosti z naslovom „Izboljšanje varnostne kulture s povezovanjem informacij“, na katerem so leto 2021 imenovali za „leto varnostne kulture v letalstvu“. 3. Tretje države Komisija se dvostransko in večstransko dejavno povezuje s številnimi mednarodnimi partnerji na področju varovanja v letalstvu ter sodeluje pri pomembnih dokumentih in usklajevalnih ukrepih na svetovni ravni. V primeru Združenih držav je na primer cilj skupine EU-ZDA za sodelovanje na področju varovanja v prometu (TSCG) spodbujanje sodelovanja na številnih področjih skupnega interesa. Zagotavlja neprekinjeno delovanje sistema enkratnih varnostnih pregledov ter vzajemnega priznavanja ureditev EU in ZDA na področju zračnega tovora in pošte. Te pobude letalskim prevoznikom prihranijo čas in stroške ter zmanjšajo operativno kompleksnost. 30. srečanje skupine EU-ZDA za sodelovanje na področju varovanja v prometu je potekalo 3. decembra 2020 na daljavo zaradi veljavnih omejitev potovanja. Teme srečanja so vključevale zlasti izmenjavo informacij o razvoju dogodkov glede COVID-19 in aktualnih temah v zvezi s sodelovanjem na področju varnosti v letalstvu. Ker so grožnje in tveganja globalni, se Komisija in Uprava ZDA za varnost prometa ter drugi partnerji med seboj posvetujejo ter si pomagajo pri ugotavljanju in določanju ukrepov, vključno z morebitnim izvajanjem dodatnih ukrepov za zmanjšanje posebnih nastajajočih groženj. Ta pristop zagotavlja, da je morebitni učinek na operatorje in potnike čim manjši. Komisija je v skladu z zakonodajo EU sklenila sporazume, s katerimi so priznani standardi s področja varovanja, ki se uporabljajo v nekaterih tretjih državah ali na letališčih tretjih držav, kot enakovredni standardom EU, da bi dosegla cilj enkratnih varnostnih pregledov za vse lete med EU in navedenimi tretjimi državami. Enakovrednost in enkratni varnostni pregledi so zdaj med drugim priznani za Združene države, Kanado, Singapur, Črno goro, Srbijo, Združeno kraljestvo in Izrael (samo za oddano prtljago). Komisija še naprej sodeluje z Izraelom in Japonsko za ureditev enkratnih varnostnih pregledov. Vendar je bil napredek zaradi pandemije leta 2020 majhen. V primeru Izraela je načrtovan tehnični obisk strokovnjakov za varovanje v letalstvu EU, da bi se ocenila enakovrednost ukrepov za pregled potnikov in ročne prtljage na letališču Ben Gurion, ko bodo razmere zaradi COVID-19 to dopuščale. Z Japonsko pa ima Komisija tehnične razprave, na katerih se primerja zakonodaja o varnosti v letalstvu kot prvi korak.