OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Krize in spori prizadenejo države po vsem svetu ter ogrožajo svetovno varnost in stabilnost. Spori so pogosto povezani z nestabilnostjo držav, šibko vodstvo in revščina pa jih še poglabljata. Poleg tega so nekateri najbolj odločilni varnostni izzivi svetovnih razsežnosti in zadevajo tako države v razvoju kot industrijsko razvite države. Naravne nesreče in nesreče, ki jih povzroči človek, promet s prepovedanimi drogami, organizirani kriminal, terorizem ter izzivi in grožnje za kibernetsko varnost in z njimi povezane motnje povečujejo negotovost, ovirajo razvoj, slabijo pravno državo in prispevajo k nestabilnosti. Podnebne spremembe so vedno večji izziv, zaradi katerega se pomnožijo obstoječe grožnje, ki pridobijo novo razsežnost v obliki nevarnosti naravnih nesreč in varnostnih tveganj, ki jih dejansko povzroči človek.

Za odziv na te strukturne izzive so potrebna znatna skupna prizadevanja na podlagi trdnih partnerstev z drugimi državami, civilno družbo ter večstranskimi in regionalnimi partnerji. S tem bi se ustvarile razmere, v katerih bi bilo mogoče podpreti države, da ne bi spet zapadle v spore. Zato je potreben celovit odziv EU na mednarodne krize, ki bi presegal humanitarno pomoč ter krepil zmogljivosti EU za ukrepe za pripravljenost na krize, njihovo preprečevanje in odzivanje nanje. Poleg tega je treba razviti zmogljivosti za napotitev strokovnjakov na različne civilne misije na podlagi združljivega ukrepanja držav članic EU in drugih mednarodnih udeležencev, skupaj z dialogom z nedržavnimi udeleženci.

V novi Pogodbi o Evropski uniji (členu 21) so določena skupna krovna načela in cilji zunanjega delovanja Unije, ki med drugim zajemajo „ohranjanje miru, preprečevanje sporov in krepitev mednarodne varnosti“. To podpirajo tudi razni sklepi Sveta, in sicer o učinkovitosti zunanjih ukrepov (iz leta 2004) ter o varnosti in razvoju (iz leta 2007), ter splošni sklepi (iz leta 2010), ki pozivajo k nadaljnji krepitvi orodij EU za krizno upravljanje v podporo skupni varnostni in obrambni politiki. V sklepih Sveta za zunanje zadeve z dne 20. junija 2011 o preprečevanju konfliktov so bile določene dodatne politične smernice za to. Svet za zunanje zadeve je potem 18. julija 2011 kot ključno področje za nadaljnja prizadevanja opredelil še povezanost med podnebno in varnostno problematiko. Poleg tega je Komisija leta 2011 pripravila Načrt izvajanja strategije EU v podporo zmanjševanju tveganja nesreč v državah v razvoju[1], v katerem je kot prednostna naloga za vključitev zmanjševanja tveganja nesreč v okvir okrevanja prizadetih držav ter krepitev odpornosti in pripravljenosti na krize opredeljeno ocenjevanje potreb po nesrečah.

V skladu z vsem navedenim bi morali pri novem instrumentu za stabilnost, s katerim naj bi nadomestili prejšnjo uredbo, ki preneha veljati 31. decembra 2013, izkoristiti ponujene priložnosti za pospeševanje usklajenih prizadevanj na ravni EU na vseh zgornjih področjih.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

1. Javno posvetovanje

Evropska komisija je med 26. novembrom 2010 in 31. januarjem 2011 organizirala javno posvetovanje o prihodnjem financiranju zunanjega ukrepanja EU. Posvetovanje je potekalo prek spletnega vprašalnika, ki ga je spremljal razlagalni dokument z naslovom: „Kakšno naj bo financiranje zunanjih ukrepov EU po letu 2013?“, ki sta ga pripravili Komisija in ESZD. V prejetih 220 prispevkih se je odražal širok in raznolik odziv na problematiko, ki ponazarja raznovrstnost struktur, stališč in tradicij zainteresiranih strani, dejavnih na področju zunanjega ukrepanja.

Glede zunanjega ukrepanja EU na področju miru in mednarodne varnosti, vključno z zmogljivostmi EU za vzpostavljanje miru in pripravljenost na krize, je veliko vprašanih poudarilo tudi pomen naložb v dolgoročno stabilnost, človekove pravice in gospodarski razvoj. Instrument za stabilnost je zelo cenjen in veliko vprašanih je izrazilo željo, naj EU okrepi njegove zmožnosti, pri čemer so omenjali zlasti potrebo po ohranitvi njegovih prednosti, in sicer hitrosti zagotavljanja pomoči in neposrednega financiranja.

2. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

V oceni določb instrumenta za stabilnost o odzivanju na krize in pripravljenosti nanje (člen 3 in člen 4(3)) iz leta 2011 je bilo ugotovljeno, da gre za edinstven instrument znotraj arhitekture EU za mir, varnost in razvoj, ki podpira najrazličnejše ključne pobude za pripravljenost na krize in odzivanje nanje. Zmogljivosti EU za posredovanje v kriznih razmerah so se povečale, hkrati pa sta se okrepili skladnost in učinkovitost pobud za pripravljenost na krize in vzpostavljanje miru, skupaj z zmogljivostjo partnerjev, da se pripravijo na krize in odzovejo nanje.

Pri ocenah ukrepov za zmanjševanje tveganja v zvezi s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi in jedrskimi snovmi (člen 4(2)) je bilo poudarjeno, kako pomemben je za države članice program EU, ki pomaga pri krepitvi zmogljivosti v partnerskih državah za boj proti širjenju občutljivih snovi in strokovnega znanja. Ukrepi za zmanjševanje kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih nevarnosti namreč omogočajo EU skupinski prispevek k zmanjševanju grožnje zlonamerne uporabe snovi ter znanja in izkušenj za orožje za množično uničevanje.

V ocenjevalni študiji določbe o pripravljenosti na krize (člen 4, partnerstvo za vzpostavljanje miru) iz leta 2009 je bilo priporočeno, naj se nameni več pozornosti krepitvi zmogljivosti lokalnih partnerjev in vzpostavi dialog o politikah z nedržavnimi udeleženci ter hkrati čim bolj izkoristijo tematske sinergije s prednostnimi nalogami EU in ukrepi, ki prejemajo podporo EU. Da bi nedržavni udeleženci in države članice EU lahko izkoriščale to pomoč, je potreben prožnejši pristop k financiranju.

V publikaciji Inštituta EU za varnostne študije iz leta 2009, ki je vsebovala prvi celovit pregled operacij EVOP med letoma 1999 in 2009, je bila poudarjena spodbujevalna vloga instrumenta ter priznana njegova dodana vrednost pri pripravljanju in izboljševanju zagotavljanja dolgoročne zunanje pomoči EU in ukrepov SZVP.

Čeprav je bilo dosedanje izvajanje večinoma ocenjeno pozitivno, je bilo navedenih tudi več področij, na katerih so mogoče izboljšave, in sicer gre za hitrost uporabe instrumenta, povečanje njegove splošne prožnosti, kar zadeva časovni okvir izvajanja izjemnih ukrepov pomoči in programov vmesnega odzivanja, ter mejne zneske in povečevanje finančnih sredstev in človeških virov.

3. Ocena učinka

Komisija je pripravila oceno učinka, v kateri je proučila štiri osnovne možne načine ukrepanja: možnost 0 – ukinitev instrumenta za stabilnost, možnost 1 – ohranitev instrumenta s sedanjim področjem uporabe brez sprememb, možnost 2 – sprememba instrumenta za razširitev določb o prilagodljivosti ter možnost 3 – nov instrument oz. nova instrumenta, da se vključi proučitev naslednjih možnosti: a) ločeno reševanje vprašanj odzivanja na krize in pripravljenosti nanje ter vprašanj, povezanih z varnostjo, in sicer vprašanj terorizma, nadregionalnih groženj ter kemičnih, bioloških, radioloških in jedrskih nevarnosti; b) vključitev orodij EU za zunanje ukrepanje, ki se trenutno uporabljajo v okviru drugih instrumentov (npr. misije EU za opazovanje volitev ali mirovna pomoč za Afriko).

Možnost 0 je bila takoj zavržena, saj bi EU brez naslednika sedanjega instrumenta izgubila mednarodno verodostojnost, pa tudi svojih obveznosti iz člena 21 Pogodbe ne bi mogla izpolnjevati. Z odločitvijo za možnost 1 bi zamudili priložnost za izboljšanje in okrepitev vrednosti instrumenta na podlagi izkušenj. Možnost 3 z uvedbo novih instrumentov, s katerima bi se zagotovila ločitev med odzivanjem na krize in pripravljenostjo nanje na eni strani ter svetovnimi in nadnacionalnimi grožnjami na drugi strani, ni bila priporočena. Odločitev za to možnost bi bila v nasprotju s splošnim ciljem racionalizacije števila obstoječih instrumentov, poleg tega pa bi lahko povzročila, da bi bilo medsebojno delovanje instrumentov pri odpravljanju vzrokov sporov manj skladno in komplementarno. Kot najboljša rešitev je bila izbrana možnost 2, ki pomeni ohranitev glavnih značilnosti in posebnosti instrumenta ob racionalizaciji določb o njem za povečanje njegove prilagodljivosti in učinkovitosti, saj EU omogoča, da se učinkoviteje in hitreje odziva na prihodnje mednarodne izzive na področju miru in varnosti. Natančneje bo ta možnost namreč dopuščala podaljšanje in ponavljanje izjemnih ukrepov pomoči v odziv na krize in dolgotrajne spore ter Komisiji omogočala, da hitro odobri prve ukrepe za odziv ter s tem izboljša strateški položaj EU pri odzivanju na posamezno krizo.

Proučeni možni načini ukrepanja naj bi utrdili in, kadar je to mogoče, izboljšali sedanje delovanje instrumenta.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Pravna podlaga

Pravni okvir za sodelovanje s tretjimi državami, regionalnimi in mednarodnimi organizacijami ter državnimi in nedržavnimi udeleženci sta poglavji 1 in 2 naslova III v petem delu Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba). Predlagana uredba temelji zlasti na členu 209(1) in členu 212(2) Pogodbe ter jo je Komisija predložila v skladu s postopkom iz člena 294 Pogodbe.

Subsidiarnost in sorazmernost

Instrument je svetovnih razsežnosti, v Pogodbi ima dvojno podlago („razvojno sodelovanje“ ter „gospodarsko, finančno in tehnično sodelovanje s tretjimi državami“) in zanj ne veljajo merila za upravičenost do uradne razvojne pomoči, kar EU omogoča ustrezno obravnavo povezave med varnostjo in razvojem.

EU ima kot udeleženec na svetovnem prizorišču verodostojnost in nevtralno vlogo, kar ji zagotavlja prednost pred drugimi pri posredovanju na mnogih območjih, ki jih pretresajo spori, da se prepreči zaostrovanje teh sporov, ali pri ponujanju dobrih uslug za preprečevanje sporov. Odziv na ravni EU ima večji učinek, saj zagotavljajo združena prizadevanja večji vpliv na organe in mednarodne partnerje. Ukrepi odzivanja na krize na ravni EU tako pomenijo največjo mogočo skladnost odziva in učinkovitost pomoči. Sinergije in sodelovanje na mednarodni ravni so vedno bolj potrebni, saj se donatorji spopadajo s podobnimi problemi zaradi omejenih sredstev. S tega vidika je treba omeniti, da zelo majhno število držav članic EU vzdržuje zmogljivosti za odzivanje na krize ali vzpostavljanje miru, katerih obseg bi bil primerljiv z instrumentom za stabilnost.

Izbira instrumenta

Instrument za stabilnost zadovoljuje potrebe, za katere ni mogoče poskrbeti z nobenim drugim instrumentom, in sicer ker (a) je odziv nujen; (b) ima težava svetovno ali nadregionalno razsežnost, ki presega področje uporabe geografskega instrumenta; (c) je področje, ki naj bi prejelo podporo, izključeno iz financiranja z instrumenti, za katere veljajo merila za uradno razvojno pomoč (npr. boj proti terorizmu); ali (d) pomoč ni vezana na določeno državo (npr. projekti za razvoj mednarodnih standardov ali politik na področju preprečevanja sporov in vzpostavljanja miru).

Poleg tega ima instrument dokazano spodbujevalno vlogo pri pripravljanju in izboljševanju zagotavljanja dolgoročne zunanje pomoči EU ter ukrepov, ki jih EU sprejme za doseganje ciljev skupne zunanje in varnostne politike v okviru naslova V PEU.

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

Komisija predlaga dodelitev 70 milijard EUR za izvajanje zunanjih instrumentov v obdobju 2014–2020[2]. Predviden obseg sredstev za instrument za stabilnost je 2 828,9 milijona EUR za vseh sedem let.

5. NEOBVEZNI ELEMENTI

4. Poenostavitev

Prednostna naloga Komisije pri tej novi uredbi je – tako kot pri drugih programih v okviru večletnega finančnega okvira – poenostavitev zakonodajnega okolja ter olajšanje dostopa do pomoči Unije za partnerske države in regije, organizacije civilne družbe ipd., kolikor si te prizadevajo za uresničitev ciljev Uredbe.

Poenostavitev bo zagotovljena z jasnejšo razmejitvijo in zmanjšanjem prekrivanja med vsemi zunanjimi instrumenti, tako da bo vsak posebej opredeljen z jasno določenimi cilji politike. Predlagana je poenostavitev pravil in postopkov za zagotavljanje pomoči EU, natančneje odstopanje od postopka v odboru za sprejetje drugega izjemnega ukrepa pomoči v skladu s členom 7 in dodatna nova določba, ki Komisiji omogoča, da sprejme izjemne ukrepe pomoči v vrednosti do 3 milijone EUR brez predhodnega obvestila Svetu, v skladu z istim členom.

Poleg tega bo tudi revizija finančne uredbe, ki je imela še zlasti znaten vpliv na posebne določbe o zunanjih ukrepih, olajšala sodelovanje organizacij civilne družbe pri programih financiranja, na primer s poenostavitvijo pravil, zmanjšanjem stroškov sodelovanja in pospešitvijo postopkov dodelitve. Komisija namerava izvajati to uredbo z novimi prožnimi postopki iz nove finančne uredbe.

5. Delegirani akti

Ugotovljeno je bilo, da je treba izboljšati demokratični nadzor nad zunanjo pomočjo. Čeprav so ohranjeni elementi sedanjega instrumenta za stabilnost, je zato predlagana okrepitev demokratičnega nadzora z uporabo delegiranih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe za nekatere vidike programov. Z uporabo delegiranih aktov se bodo tako izvajale podrobnejše določbe o pomoči iz členov 3, 4 in 5.

6. Podrobna obrazložitev

Nova struktura instrumentov Unije za zagotavljanje zunanje razvojne pomoči v sklopu finančnega okvira za obdobje 2014–2020 je bila predstavljena v sporočilu Komisije „Proračun za strategijo Evropa 2020“[3]. Nadaljnje informacije o splošnih in specifičnih ciljih ter pogojih za uporabo finančnega instrumenta za stabilnost so navedeni v oceni finančnih posledic, ki je priložena tej uredbi.

2011/0413 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o vzpostavitvi instrumenta za stabilnost

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 209(1) in člena 212(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,

ob upoštevanju naslednjega:

7. Ta uredba je eden od instrumentov, ki zagotavljajo neposredno podporo zunanjim politikam Evropske unije. Nadomestila bo Uredbo (ES) št. 1717/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o vzpostavitvi instrumenta za stabilnost[4], ki preneha veljati 31. decembra 2013.

8. Ohranjanje miru, preprečevanje sporov, krepitev mednarodne varnosti ter pomoč prebivalstvu, državam in regijam, ki se spopadajo z naravnimi nesrečami ali nesrečami, ki jih je povzročil človek, so med glavnimi cilji zunanjega delovanja Unije, kot so opredeljeni v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji. Krize in spori, ki prizadenejo države po vsem svetu, pa tudi drugi dejavniki, kot so terorizem, organizirani kriminal, podnebne spremembe, izzivi in grožnje za kibernetsko varnost ter naravne nesreče, ogrožajo svetovno stabilnost in varnost. Za učinkovito in pravočasno obravnavanje te problematike so potrebni posebna finančna sredstva in instrumenti financiranja, ki lahko dopolnjujejo instrumente za humanitarno pomoč in dolgoročno sodelovanje.

9. Uredba (ES) št. 1717/2006 je bila sprejeta, da bi Uniji omogočili zagotavljanje skladnega in celostnega odziva na krizne razmere in razmere porajajoče se krize, odzivanje na posamezne nadregionalne varnostne grožnje ter krepitev pripravljenosti na krize. Namen te uredbe je uvedba spremenjenega instrumenta, pri čemer bi se oprli na izkušnje, pridobljene s prejšnjim instrumentom, da bi povečali učinkovitost in skladnost ukrepanja Unije na področjih preprečevanja sporov in odzivanja na krize, pripravljenosti na krize in vzpostavljanja miru ter odzivanja na varnostne grožnje, vključno s področjem podnebne varnosti.

10. Ukrepi, sprejeti v okviru te uredbe, so namenjeni uresničevanju ciljev člena 21 Pogodbe o Evropski uniji ter členov 208 in 212 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ti ukrepi lahko dopolnjujejo ukrepe, ki jih Unija sprejme za doseganje ciljev skupne zunanje in varnostne politike v okviru naslova V Pogodbe o Evropski uniji, in ukrepe, ki jih sprejme v okviru naslova V Pogodbe o delovanju Evropske unije, ter bi morali biti s takimi ukrepi skladni. Za zagotovitev te skladnosti bi morala Svet in Komisija sodelovati, vsak v skladu s svojimi pristojnostmi.

11. Program EU za preprečevanje nasilnih spopadov[5], ki ga je podprl Evropski svet, poudarja „politično zavezanost prizadevanjem za preprečevanje sporov kot enemu glavnih ciljev zunanjih odnosov EU“, ter navaja, da instrumenti razvojnega sodelovanja lahko prispevajo k uresničevanju tega cilja in razvoju vloge EU na tem področju na svetovni ravni. V sklepih Sveta o preprečevanju konfliktov z dne 20. junija 2011 je bila znova poudarjena tehtnost tega programa kot ustrezne podlage za nadaljnje ukrepanje Evropske unije pri preprečevanju sporov.

12. V sklepih Sveta o varnosti in razvoju[6] (pa tudi v sklepih Sveta o odzivu EU na nestabilne razmere) je poudarjeno, da bi bilo treba povezavo med razvojem in varnostjo upoštevati v strategijah in politikah EU, da bi prispevali k skladnosti zunanjih ukrepov EU. Natančneje je Svet sklenil, da bi delo na področju varnosti in razvoja v prihodnje moralo zajemati varnostne in razvojne posledice podnebnih sprememb, okoljska vprašanja in vprašanja upravljanja naravnih virov ter migracije.

13. Evropski svet je 12. decembra 2003 odobril evropsko varnostno strategijo in 11. decembra 2008 poročilo o njenem izvajanju. V strategiji notranje varnosti EU, ki je bila sprejeta ob koncu leta 2010[7], je prav tako poudarjen pomen sodelovanja s tretjimi državami in regionalnimi organizacijami, zlasti za boj proti ponavljajočim se grožnjam, kot so trgovina z ljudmi, promet s prepovedanimi drogami in terorizem.

14. Evropski svet je v Deklaraciji o boju proti terorizmu z dne 25. marca 2004 pozval, naj se protiteroristični cilji vključijo v programe zunanje pomoči; Svet pa je v evropski strategiji za boj proti terorizmu, ki jo je sprejel 30. novembra 2005, pozval k okrepljenemu sodelovanju s tretjimi državami in Združenimi narodi na področju boja proti terorizmu; v sklepih o krepitvi vezi med notranjimi in zunanjimi vidiki boja proti terorizmu pa še h krepitvi zmogljivosti pristojnih organov tretjih držav, vključenih v boj proti terorizmu, pri strateškem načrtovanju programov instrumenta za stabilnost.

15. Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev te uredbe in se ti zaradi obsega predlaganega ukrepa laže dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

16. Medtem ko so za financiranje zunanje pomoči Unije potrebna vse obsežnejša sredstva, pa so zaradi gospodarskega in proračunskega položaja Unije sredstva, namenjena tovrstni pomoči, omejena. Zato mora Komisija predvsem z uporabo finančnih instrumentov z učinkom finančnega vzvoda poiskati najsmotrnejšo porabo razpoložljivih virov. Takšen učinek finančnega vzvoda se še poveča z omogočanjem večkratne uporabe sredstev, vloženih v finančne instrumente, in sredstev, ki jih ti finančni instrumenti ustvarijo.

17. Da bi se področje uporabe te uredbe prilagodilo hitro spreminjajočim se razmeram, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastilo za sprejetje aktov v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi s podrobno razdelanimi področji tehnične in finančne pomoči iz prilog k tej uredbi ter sprejetje dodatnih postopkov za izmenjavo informacij in sodelovanje. Zlasti je pomembno, da Komisija med svojim pripravljalnim delom izvede ustrezna posvetovanja, tudi s strokovnjaki. Komisija bi morala poleg tega pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti pravočasno posredovanje ustreznih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.

18. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila.

19. Izvedbena pooblastila, povezana z načrtovanjem programov in izvedbenimi ukrepi, določenimi v tej uredbi, bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[8]. Ob upoštevanju narave navedenih izvedbenih aktov, zlasti njihove naravnanosti v okviru politik ali njihovih proračunskih posledic, bi bilo treba za njihovo sprejetje načeloma uporabiti postopek pregleda, razen za ukrepe majhnega finančnega obsega. Komisija bi morala sprejeti izvedbene akte s takojšnjo veljavnostjo, če je zaradi nujnosti to v ustrezno utemeljenih primerih potrebno za zagotovitev hitrega odziva Unije.

20. Skupna pravila in postopki za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje[9] so določeni v Uredbi (EU, Euratom) št. …/… Evropskega parlamenta in Sveta z dne…[10] (v nadaljnjem besedilu: skupna izvedbena uredba).

21. Organizacija in delovanje Evropske službe za zunanje delovanje sta opisana v Sklepu Sveta 2010/427/EU –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

NASLOV I

CILJI IN PODROČJE UPORABE

Člen 1 Cilji

22. Unija izvaja ukrepe razvojnega sodelovanja ter ukrepe finančnega, gospodarskega in tehničnega sodelovanja s tretjimi državami, regionalnimi in mednarodnimi organizacijami ter drugimi državnimi in nedržavnimi udeleženci pod pogoji iz te uredbe.

23. V skladu s cilji takega sodelovanja so specifični cilji te uredbe:

24. v kriznih razmerah ali razmerah porajajoče se krize hitro prispevati k stabilnosti z zagotavljanjem učinkovitega odziva, da se pripomore k ohranitvi, vzpostavitvi ali ponovni vzpostavitvi bistvenih pogojev za ustrezno izvajanje politik razvoja in sodelovanja Unije;

25. preprečevati spore, zagotavljati pripravljenost za reševanje razmer pred krizo in po njej ter vzpostavljati mir;

26. odzivati se na posamezne svetovne in nadregionalne grožnje, ki imajo destabilizacijski učinek, vključno s podnebnimi spremembami.

Člen 2 Skladnost in komplementarnost pomoči Unije

27. Komisija zagotovi, da so ukrepi, sprejeti v okviru te uredbe, v skladu s splošnim strateškim okvirom politike Unije za zadevno partnersko državo ter zlasti s cilji instrumentov iz odstavka 2 in tudi z drugimi relevantnimi ukrepi Unije.

28. Ukrepi, sprejeti v okviru te uredbe, lahko dopolnjujejo ukrepe, sprejete v okviru naslova V Pogodbe o Evropski uniji in naslova V Pogodbe o delovanju Evropske unije, ter so s takimi ukrepi skladni.

29. Pomoč Unije v skladu s to uredbo dopolnjuje pomoč, ki jo zagotavljajo sorodni instrumenti zunanje pomoči Unije. Pomoč Unije se zagotovi le v obsegu, v katerem ustreznega in učinkovitega odziva ni mogoče zagotoviti na podlagi navedenih instrumentov.

30. Dejavnosti, ki jih zajemata Uredba (ES) št. 1257/96 z dne 20. junija 1996 o humanitarni pomoči in Odločba Sveta 2007/162/ES, Euratom z dne 5. marca 2007 o vzpostavitvi finančnega instrumenta za civilno zaščito ter so upravičene do financiranja v okviru navedenih dveh aktov, se ne morejo financirati v okviru te uredbe.

31. Za povečanje učinkovitosti in skladnosti ukrepov pomoči na ravni Unije in na nacionalni ravni ter za preprečevanje dvojnega financiranja Komisija spodbuja intenzivno usklajevanje med svojimi lastnimi dejavnostmi in dejavnostmi držav članic tako na ravni odločanja kot na terenu. Zato države članice in Komisija vzdržujejo sistem za izmenjavo informacij. Po potrebi lahko Komisija v skladu s členom 9 sprejme dodatne postopke za izmenjavo informacij in sodelovanje.

Člen 3 Pomoč kot odziv na krizne razmere ali razmere porajajoče se krize za preprečevanje sporov

32. Tehnična in finančna pomoč Unije za uresničevanje specifičnih ciljev iz točke (a) člena 1(2) se lahko izvaja kot odziv v nujnih primerih, na krizne razmere ali razmere porajajoče se krize, na razmere, ki ogrožajo demokracijo, javni red in mir, varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin ali varnost in zaščito posameznikov, ali razmere, ki bi lahko prerasle v oborožen spopad ali resno destabilizirale zadevno tretjo državo oziroma države. Taki ukrepi se lahko izvajajo tudi v razmerah, v katerih je Unija uveljavljala določbe v zvezi z bistvenimi sestavinami iz mednarodnih sporazumov, da bi delno ali v celoti prekinila sodelovanje s tretjimi državami.

33. Tehnična in finančna pomoč iz odstavka 1 lahko zajema področja, ki so podrobno razdelana v Prilogi I. Kazalnik uspešnosti pomoči je odstotek projektov, sprejetih v treh mesecih od odkritja opisanih razmer.

34. V izjemnih in nepredvidenih razmerah iz odstavka 1 lahko Unija zagotavlja tudi tehnično in finančno pomoč, ki ni izrecno zajeta s specifičnimi področji pomoči iz odstavka 2. Taka pomoč je omejena na izjemne ukrepe pomoči iz člena 7(2), ki:

(a) spadajo v splošno področje uporabe in med specifične cilje iz točke (a) člena 1(2) ter

(b) so časovno omejeni na obdobje iz člena 7(2) in

(c) bi bili običajno upravičeni do pomoči iz drugih instrumentov EU za zunanjo pomoč ali na podlagi drugih določb za ta instrument, vendar jih je treba v skladu s členom 2 izvajati kot ukrepe odzivanja na krizne razmere ali razmere porajajoče se krize zaradi potrebe po hitrem odzivu na take razmere.

Člen 4 Pomoč za preprečevanje sporov, pripravljenost na krize in vzpostavljanje miru

35. Unija zagotavlja tehnično in finančno pomoč za uresničevanje specifičnih ciljev iz točke (b) člena 1(2) na področjih preprečevanja sporov, pripravljenosti na krize in vzpostavljanja miru.

36. Tehnična in finančna pomoč iz odstavka 1 lahko zajema področja, ki so podrobno razdelana v Prilogi II. Kazalnik uspešnosti pomoči je stopnja okrepitve zmogljivosti prejemnikov za preprečevanje sporov, reševanje razmer pred krizo in po njej ter vzpostavljanje miru.

Člen 5 Pomoč pri odzivanju na svetovne in nadregionalne grožnje

Unija zagotavlja tehnično in finančno pomoč za uresničevanje specifičnih ciljev iz točke (c) člena 1(2) na področjih, ki so podrobno razdelana v Prilogi III. Kazalnik uspešnosti pomoči je stopnja usklajenosti z ustreznim področjem politike zunanje varnosti EU, vključno z zunanjo razsežnostjo notranje varnosti.

NASLOV II

NAČRTOVANJE PROGRAMOV IN IZVAJANJE

Člen 6 Splošni okvir za načrtovanje programov in izvajanje

37. Pomoč Unije se izvaja v skladu s skupno izvedbeno uredbo ter na podlagi naslednjih programskih dokumentov in z naslednjimi ukrepi za finančno izvedbo:

38. tematski strateški dokumenti in večletni okvirni programi;

39. izjemni ukrepi pomoči in programi vmesnega odziva;

40. letni akcijski programi in posamezni ukrepi;

41. posebni ukrepi.

Člen 7 Izjemni ukrepi pomoči in programi vmesnega odziva

42. Pomoč Unije na podlagi člena 3 se izvaja v obliki izjemnih ukrepov pomoči in programov vmesnega odziva.

43. Komisija lahko sprejme izjemne ukrepe pomoči v kriznih razmerah iz člena 3(1), pa tudi v izjemnih in nepredvidenih razmerah iz člena 3(3), kadar je učinkovitost ukrepov odvisna od hitrega ali prožnega izvajanja. Taki ukrepi lahko trajajo do 18 mesecev. Njihovo trajanje se lahko v primeru objektivnih in nepredvidenih ovir za njihovo izvajanje podaljša dvakrat za nadaljnjih šest mesecev (do največ 30 mesecev), pod pogojem, da finančni znesek za ukrep ne naraste. V primerih dolgotrajnih kriz in sporov lahko Komisija sprejme drugi izjemni ukrep pomoči.

44. Kadar stroški izjemnega ukrepa pomoči presegajo 30 000 000 EUR, se ukrep sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 15(3) skupne izvedbene uredbe.

45. Komisija lahko v skladu z istim postopkom sprejme programe vmesnega odziva, in sicer za vzpostavitev ali ponovno vzpostavitev bistvenih pogojev, potrebnih za učinkovito izvajanje politik zunanjega sodelovanja Unije. Programi vmesnega odziva nadgrajujejo izjemne ukrepe pomoči.

46. Komisija, preden sprejme ali obnovi izjemne ukrepe pomoči, katerih stroški znašajo do 30 000 000 EUR, obvesti Svet o njihovi naravi, ciljih in predvidenih finančnih zneskih. Prav tako obvesti Svet, preden občutno vsebinsko spremeni že sprejete izjemne ukrepe pomoči. Zaradi skladnosti zunanjega ukrepanja EU tako pri načrtovanju kot pri poznejšem izvajanju teh ukrepov upošteva relevantni pristop Sveta na zadevnem področju.

47. V izjemnih nujnih primerih iz člena 3(1) lahko Komisija sprejme izjemne ukrepe pomoči, katerih stroški znašajo do 3 000 000 EUR, ne da bi prej obvestila Svet.

48. Čim prej, v vsakem primeru pa v sedmih mesecih po sprejetju izjemnih ukrepov pomoči Komisija predloži Svetu in Evropskemu parlamentu pregled narave sprejetega ukrepa in njegovih okoliščin.

49. Komisija redno obvešča Evropski parlament o načrtovanju pomoči Unije na podlagi člena 3.

Člen 8 Tematski strateški dokumenti in večletni okvirni programi

50. Tematski strateški dokumenti so splošna podlaga za izvajanje pomoči na podlagi členov 4 in 5. Zagotavljajo okvir za sodelovanje med Unijo in zadevno partnersko državo ali regijami v skladu s splošnim namenom in pristojnostmi, cilji, načeli in politikami Unije.

51. Pri pripravi in izvajanju tematskih strateških dokumentov se upoštevajo načela o učinkovitosti pomoči: partnerstvo, koordinacija in poenotenje. Zato so tematski strateški dokumenti skladni s programskimi dokumenti, odobrenimi ali sprejetimi v okviru drugih instrumentov Unije za zunanjo pomoč, in se izogibajo podvajanju s temi dokumenti. Tematski strateški dokumenti se načeloma oblikujejo na podlagi dialoga EU in, kadar je to primerno, zadevnih držav članic z zadevno partnersko državo ali regijami, kar vključuje civilno družbo ter regionalne in lokalne organe, tako da se zagotovi ustrezna odgovornost države ali regij za proces. Unija in njene države članice se že v zgodnji fazi postopka načrtovanja programov posvetujejo med seboj zaradi večje skladnosti in komplementarnosti svojih dejavnosti sodelovanja.

52. Vsakemu tematskemu strateškemu dokumentu je priložen večletni okvirni program, ki povzema prednostna področja, izbrana za financiranje Unije, specifične cilje, pričakovane rezultate in časovni okvir za podporo Unije. V večletnih okvirnih programih so določene okvirne finančne dodelitve za vsak program ob upoštevanju potreb in specifičnih težav zadevnih partnerskih držav ali regij. Finančne dodelitve se lahko po potrebi navedejo v obliki razpona.

53. Komisija odobri tematske strateške dokumente in sprejme večletne okvirne programe v skladu s postopkom pregleda iz člena 15(3) skupne izvedbene uredbe. Ta postopek se uporablja tudi v primeru temeljitih pregledov, zaradi katerih bi se bistveno spremenila strategija ali načrtovanje programov.

54. Postopek pregleda iz odstavka 4 se ne uporablja za nebistvene spremembe tematskih strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov, kot so tehnične prilagoditve, prerazporeditve sredstev znotraj okvirnih dodelitev po posameznih prednostnih področjih ali povečanje oziroma zmanjšanje obsega prvotne okvirne dodelitve za manj kot 20 %, če te spremembe ne vplivajo na prednostna področja in cilje, določene v teh dokumentih. V takem primeru se prilagoditve v enem mesecu sporočijo Evropskemu parlamentu in Svetu.

55. Za spremembe tematskih strateških dokumentov in večletnih okvirnih programov se lahko uporablja nujni postopek iz člena 15(4) skupne izvedbene uredbe, kadar je v izredno nujnih ustrezno utemeljenih primerih potreben hiter odziv Unije.

NASLOV III

KONČNE DOLOČBE

Člen 9 Prenos pooblastila na Komisijo

Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje delegiranih aktov v skladu s členom 10 za spremembo ali dopolnitev prilog I, II in III k tej uredbi in sprejetje dodatnih postopkov za izmenjavo informacij in sodelovanje.

Člen 10 Izvajanje pooblastila

56. Pooblastilo iz člena 9 se podeli za obdobje veljavnosti te uredbe.

57. Pooblastilo lahko Evropski parlament ali Svet kadar koli prekličeta. S sklepom o preklicu pooblastila pooblastilo iz navedenega sklepa preneha. Sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na dan, ki je v njem naveden. Na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov ne vpliva.

58. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o tem hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet.

59. Sprejeti delegirani akt začne veljati le, če mu niti Evropski parlament niti Svet v dveh mesecih, ko sta bila o tem uradno obveščena, ne nasprotujeta ali če pred iztekom tega roka obvestita Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se ta rok podaljša za dva meseca.

Člen 11 Odbor

Komisiji pomaga odbor instrumenta za stabilnost. Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

Člen 12 Evropska služba za zunanje delovanje

Ta uredba se uporablja v skladu s Sklepom Sveta 2010/427/EU o organizaciji in delovanju Evropske službe za zunanje delovanje.

Člen 13 Referenčni finančni znesek

Finančna sredstva za izvajanje te uredbe v obdobju 2014–2020 znašajo 2 828 900 000 EUR. Letne odobritve odobri proračunski organ v mejah finančnega okvira.

V obdobju 2014–2020 se najmanj 65 odstotnih točk finančnih sredstev nameni za ukrepe iz člena 3.

Člen 14 Začetek veljavnosti

Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .

Uporablja se od 1. januarja 2014.

Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.

V Bruslju,

Za Evropski parlament Za Svet

Predsednik Predsednik

PRILOGA I

Področja tehnične in finančne pomoči iz člena 3

Tehnična in finančna pomoč iz odstavka 2 člena 3 zajema naslednja področja:

60. podporo prizadevanjem mednarodnih in regionalnih organizacij ter državnih in nedržavnih udeležencev za spodbujanje krepitve zaupanja, mediacije, dialoga in sprave, in sicer z zagotavljanjem tehnične in logistične pomoči;

61. podporo za vzpostavitev in delovanje začasnih uprav, katerih mandat je v skladu z mednarodnim pravom;

62. podporo razvoju demokratičnih, pluralističnih državnih ustanov, vključno z ukrepi za povečanje vloge žensk v teh ustanovah, učinkovite civilne uprave in s tem povezanih pravnih okvirov na nacionalni in lokalni ravni, neodvisnega sodstva, dobrega upravljanja ter javnega reda in miru, vključno z nevojaškim tehničnim sodelovanjem, ki bi okrepilo splošni civilni nadzor, ter pregleda nad sistemom varnosti in ukrepov za okrepitev zmogljivosti organov pregona in sodnih organov, vključenih v boj proti terorizmu, organiziranemu kriminalu in vsem vrstam nedovoljenega prometa;

63. podporo mednarodnim kazenskim sodiščem in ad hoc nacionalnim sodiščem, komisijam za resnico in spravo ter mehanizmom za pravno poravnavo zahtevkov v zvezi s človekovimi pravicami ter za uveljavljanje premoženjskih pravic in razsojanje o njih, ki so bili ustanovljeni v skladu z mednarodno priznanimi človekovimi pravicami in standardi pravne države;

64. podporo ukrepom, ki so nujni za začetek sanacije in obnove ključne infrastrukture, stanovanjskih in javnih zgradb ter ekonomskih sredstev, pa tudi bistvenih proizvodnih zmogljivosti, ter drugim ukrepom za ponovni začetek gospodarske dejavnosti, ustvarjanje zaposlitev in vzpostavitev minimalnih pogojev, ki so potrebni za trajnostni socialni razvoj;

65. podporo civilnim ukrepom, ki so povezani z demobilizacijo in ponovno vključitev nekdanjih borcev v civilno družbo ter, če je to primerno, z njihovim vračanjem, pa tudi ukrepom za reševanje problema otrok in žensk, ki so vojaki;

66. podporo ukrepom, ki blažijo socialne učinke prestrukturiranja oboroženih sil;

67. podporo ukrepom, ki se v okviru politik sodelovanja Unije in njihovih ciljev nanašajo na družbeno-ekonomski vpliv protipehotnih min, neeksplodiranih ubojnih sredstev ali eksplozivnih ostankov vojne na civilno prebivalstvo; dejavnosti, ki so financirane na podlagi te uredbe, krijejo izobraževanje o tveganju, pomoč žrtvam, odkrivanje in odstranjevanje min ter v povezavi s tem uničevanje zalog;

68. podporo ukrepom v okviru politike sodelovanja Unije in njenih ciljev za boj proti nezakoniti uporabi in dostopu do strelnega orožja, orožja malega kalibra in lahkega orožja; taka podpora bi lahko vključevala tudi opravljanje raziskav, pomoč žrtvam, ozaveščanje javnosti ter razvoj pravnega in upravnega strokovnega znanja in dobrih praks;

69. podporo ukrepom za zagotavljanje, da so posebne potrebe žensk in otrok v kriznih in konfliktnih razmerah, vključno z izpostavljenostjo nasilju na osnovi spola, primerno izpolnjene;

70. podporo pri rehabilitaciji in ponovni vključitvi žrtev oboroženih spopadov, vključno z ukrepi, ki se nanašajo na posebne potrebe žensk in otrok;

71. podporo ukrepom za spodbujanje in ohranjanje spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, demokracije in pravne države ter z njimi povezanih mednarodnih instrumentov;

72. podporo družbeno-gospodarskim ukrepom za spodbujanje pravičnega dostopa do naravnih virov in njihovo pregledno upravljanje v kriznih razmerah ali razmerah porajajoče se krize;

73. podporo družbeno-gospodarskim ukrepom, ki se nanašajo na nenadne migracije, vključno z ukrepi, ki se nanašajo na potrebe gostujočih skupnosti v kriznih razmerah ali razmerah porajajoče se krize;

74. podporo ukrepom, ki pospešujejo razvoj in organizacijo civilne družbe ter njeno udeležbo pri političnih postopkih, vključno z ukrepi za povečanje vloge žensk v takih postopkih ter ukrepi za spodbujanje neodvisnih, pluralističnih in profesionalnih medijev;

75. podporo ukrepom v odziv na naravne nesreče ali nesreče, ki jih povzroči človek, in nevarnosti za javno zdravje, če ni humanitarne pomoči Unije in pomoči Unije na področju civilne zaščite v skladu s členom 2 ali če je treba to pomoč dopolniti.

PRILOGA II

Področja tehnične in finančne pomoči iz člena 4

Tehnična in finančna pomoč iz člena 4 lahko zajema podporo za ukrepe, namenjene krepitvi zmogljivosti EU in njenih partnerjev za preprečevanje sporov, vzpostavljanje miru ter zadovoljevanje potreb pred krizo in po njej ob intenzivnem usklajevanju z mednarodnimi, regionalnimi in podregionalnimi organizacijami ter državnimi in nedržavnimi udeleženci v zvezi z njihovimi prizadevanji na naslednjih področjih:

76. spodbujanje zgodnjega opozarjanja in analize tveganj, ki upošteva problematiko sporov , pri oblikovanju politik;

77. olajševanje krepitve zaupanja, mediacije in sprave, še zlasti v primeru porajajočih se napetosti med skupnostmi;

78. krepitev zmogljivosti za sodelovanje v civilnih stabilizacijskih misijah;

79. izboljšanje obnove v obdobju po sporih in nesrečah.

Ukrepi iz te točke vključujejo prenos znanja, izmenjavo informacij in najboljših praks, oceno tveganj/nevarnosti, raziskave in analize, sisteme zgodnjega opozarjanja, usposabljanje ter opravljanje storitev. Lahko vključujejo tudi finančno in tehnično pomoč za izvajanje podpornih ukrepov za vzpostavljanje miru in oblikovanje države.

PRILOGA III

Področja tehnične in finančne pomoči iz člena 5

Tehnična in finančna pomoč iz člena 5 zajema naslednja področja:

80. ogrožanje javnega reda in miru, varnosti in zaščite posameznikov, ključne infrastrukture ter javnega zdravja;

pomoč lahko zajema podporo za ukrepe, namenjene:

81. okrepitvi zmogljivosti organov pregona in sodnih organov ter civilnih oblasti, vključenih v boj proti terorizmu, organiziranemu kriminalu in vsem vrstam nedovoljenega prometa ter v učinkovit nadzor nad nezakonito trgovino in tranzitom.

Prednost ima nadregionalno sodelovanje z dvema ali več tretjimi državami, ki so pokazale jasno politično voljo za reševanje teh vprašanj. Sodelovanje v boju proti terorizmu lahko poteka tudi s posameznimi državami, regijami ali mednarodnimi, regionalnimi in podregionalnimi organizacijami.

Ukrepi na tem področju namenjajo posebno pozornost dobremu upravljanju in so v skladu z mednarodnim pravom, zlasti s pravom o človekovih pravicah in mednarodnim humanitarnim pravom.

V okviru pomoči organom, vključenim v boj proti terorizmu, imajo prednost podporni ukrepi v zvezi z razvojem in krepitvijo zakonodaje na področju boja proti terorizmu, izvajanjem finančne in carinske zakonodaje ter zakonodaje o priseljevanju ter njihovim izvrševanjem v praksi, razvojem postopkov pregona v skladu z najvišjimi mednarodnimi standardi, krepitvijo mehanizmov demokratičnega nadzora in institucionalnega pregleda ter preprečevanjem radikalizma.

V okviru pomoči, ki se nanaša na problem drog, je pozornost namenjena mednarodnemu sodelovanju, katerega namen je spodbujanje najboljših praks za zmanjšanje povpraševanja, proizvodnje in škode;

82. odzivanju na grožnje za ključno infrastrukturo, ki lahko vključuje mednarodni promet, vključno s potniškim in tovornim prometom, upravljanje in distribucijo energije, elektronske informacije ter komunikacijska omrežja.

Ukrepi na tem področju namenjajo posebno pozornost nadregionalnemu sodelovanju in izvajanju mednarodnih standardov na področjih ozaveščanja glede tveganj, analize ranljivosti, pripravljenosti na izredne razmere, obveščanja in obvladovanja posledic;

83. zagotavljanju ustreznega odziva na resnejše nevarnosti za javno zdravje, vključno z nenadnimi epidemijami, ki imajo lahko nadnacionalni vpliv.

Posebna pozornost je namenjena načrtovanju v primeru izrednih razmer, upravljanju zalog cepiv in farmacevtskih izdelkov, mednarodnemu sodelovanju ter sistemom za zgodnje opozarjanje in obveščanje;

84. odzivanju na svetovne in nadregionalne vplive podnebnih sprememb, ki imajo lahko destabilizacijski učinek;

85. zmanjševanje tveganj in pripravljenost nanje, pa naj gre za namerno povzročena, nenamerno nastala ali naravna tveganja, v zvezi s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi in jedrskimi snovmi ali dejavniki;

pomoč lahko zajema podporo za ukrepe, namenjene:

86. spodbujanju civilnih raziskovalnih dejavnosti kot alternative obrambnim raziskavam, pa tudi podpori in ozaveščenosti (npr. ozaveščanju o občutljivosti informacij) za znanstvenike ter za preusposabljanje in alternativne možnosti zaposlovanja znanstvenikov in inženirjev, ki so bili prej zaposleni na področjih, povezanih z orožjem (npr. demilitarizacija znanstvenih programov, ločevanje vojaških in civilnih ciklov jedrskega goriva);

87. izboljšanju načinov zagotavljanja varnosti v zvezi s civilnimi objekti, kjer so shranjeni ali v katerih se v okviru civilnih raziskovalnih programov uporabljajo občutljive kemične, biološke, radiološke in jedrske snovi ali dejavniki;

88. v okviru politik sodelovanja Unije in njihovih ciljev vzpostavitvi civilne infrastrukture in pripravi relevantnih civilnih študij, ki so potrebne za razgradnjo, sanacijo ali preureditev objektov in lokacij, povezanih z orožjem, ko niso več del obrambnega programa;

89. krepitvi zmogljivosti pristojnih civilnih oblasti, vključenih v razvoj in uvajanje učinkovitega nadzora nad nedovoljenim prometom s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi in jedrskimi snovmi ali dejavniki (vključno z opremo za njihovo proizvodnjo in dobavo), kar vključuje tudi postavitev sodobne logistične opreme za ocenjevanje in nadzor;

90. razvoju pravnega okvira in institucionalnih zmogljivosti za vzpostavitev in uveljavljanje učinkovitega nadzora izvoza blaga z dvojno rabo, vključno z ukrepi regionalnega sodelovanja;

91. razvoju učinkovitih civilnih ukrepov za pripravljenost na nesreče, načrtovanje v primeru izrednih razmer, odzivanje na krize in zmogljivosti za čiščenje v zvezi z morebitnimi večjimi nepredvidenimi okoljskimi nesrečami na tem področju;

92. glede ukrepov iz točk (b) in (d) je posebna pozornost namenjena pomoči tistim regijam ali državam, v katerih še vedno obstajajo zaloge snovi ali dejavnikov iz točk (b) in (d) in kjer obstaja tveganje za širitev takih snovi ali dejavnikov.

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA

1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE

1.1. Naslov predloga/pobude

1.2. Zadevna področja ABM/ABB

1.3. Vrsta predloga/pobude

1.4. Cilji

1.5. Utemeljitev predloga/pobude

1.6. Trajanje ukrepa in finančnih posledic

1.7. Načrtovani načini upravljanja

2. UKREPI UPRAVLJANJA

2.1. Določbe glede spremljanja in poročanja

2.2. Sistem upravljanja in nadzora

2.3. Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti

3. OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE

3.1. Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice

3.2. Ocenjeni učinek na odhodke

3.2.1. Povzetek ocenjenega učinka na odhodke

3.2.2. Ocenjeni učinek na odobritve za poslovanje

3.2.3. Ocenjeni učinek na odobritve upravne narave

3.2.4. Skladnost z veljavnim večletnim finančnim okvirom

3.2.5. Udeležba tretjih oseb pri financiranju

3.3. Ocenjeni učinek na prihodke

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA

OKVIR PREDLOGA/POBUDE

Naslov predloga/pobude

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi instrumenta za stabilnost

Zadevna področja ABM/ABB[11]

Naslov 19: Zunanji odnosi

Dejavnost 19 06: Odziv na krizne razmere in svetovne grožnje za varnost

Naslov proračunskega poglavja 19 06 ustreza sedanji strukturi finančnih instrumentov za obdobje 2007–2013. Predlaga se, da se ohranita enaka dejavnost in naslov 19 06.

Vrsta predloga/pobude

( Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep .

( Predlog/pobuda se nanaša na nov ukrep, ki je nadaljevanje pilotnega projekta/pripravljalnega ukrepa[12] .

( Predlog/pobuda je namenjena podaljšanju obstoječega ukrepa .

( Predlog/pobuda se nanaša na nadaljevanje obstoječega ukrepa z novo usmeritvijo .

Cilji

Večletni strateški cilji Komisije, ki naj bi bili doseženi s predlogom/pobudo

Ta instrument financiranja je namenjen podpori naslednjega strateškega cilja, kot je navedeno v sporočilu Komisije „Proračun za strategijo Evropa 2020 – del II“ z dne 29. junija 2011 (COM(2011) 500 – Proračun za strategijo Evropa 2020 – del II. Poglavje o politiki „Zunanji ukrepi“, str. 43):

“izboljšanj[e] preprečevanja in reševanja kriz. Okrepili se bodo ukrepi EU za preprečevanje in reševanje kriz, ohranjanje miru in krepitev mednarodne varnosti, vključno s krepitvijo zmogljivosti EU za pripravljenost na krize.“

Poleg tega ta instrument ustreza splošnemu opisu, navedenemu za vse zunanje instrumente v zgoraj omenjenem junijskem sporočilu (str. 19), in sicer, da novi instrumenti omogočajo EU hitro in učinkovito odzivanje na nesreče, ki jih povzroči človek, in naravne nesreče.

Specifični cilji in zadevne dejavnosti ABM/ABB

Specifični cilj št. 1

v kriznih razmerah ali razmerah porajajoče se krize, pa naj jih povzroči človek ali pa so posledica naravne nesreče, prispevati k stabilnosti z zagotavljanjem učinkovitega odziva, da se pripomore k ohranitvi, vzpostavitvi ali ponovni vzpostavitvi bistvenih pogojev za ustrezno izvajanje politik razvoja in sodelovanja Unije;

Specifični cilj št. 2

pomagati krepiti zmogljivosti za zagotavljanje pripravljenosti EU in njenih partnerjev za preprečevanje sporov, vzpostavljanje miru ter reševanje razmer pred krizo in po njej ob intenzivnem usklajevanju z mednarodnimi, regionalnimi in podregionalnimi organizacijami ter državnimi in nedržavnimi udeleženci;

Specifični cilj št. 3

odzivati se na svetovne in nadregionalne varnostne grožnje za mir in stabilnost.

Zadevne dejavnosti ABM/ABB

19 06 : Odziv na krizne razmere in svetovne grožnje za varnost

Pričakovani izid in učinki

Navedite, kakšne posledice naj bi imel predlog/pobuda na upravičence/ciljne skupine.

- prispevek k celovitemu odzivu EU za ukrepanje v primerih oslabljenosti in nestabilnosti držav, npr. v porajajočih se krizah in ob naravnih nesrečah, in sicer z usmerjenimi in dopolnjujočimi se ukrepi odzivanja na krize v okviru instrumenta za stabilnost

- povečanje zmogljivosti EU, da učinkovito prispeva k večstranskim in mednarodnim prizadevanjem za preprečevanje in reševanje sporov na svetovni ravni

- podpora preprečevanju sporov in vzpostavljanju miru, da bi se zmanjšalo število oboroženih spopadov po svetu in upadlo število držav, ki spet zapadejo v spore

- odzivanje na svetovne in nadregionalne varnostne grožnje, ki se bo dopolnjevalo z drugimi instrumenti EU in prizadevanji mednarodnih udeležencev, in sicer s krepitvijo zmogljivosti za boljše vključevanje upravičencev v mednarodno skupnost (vključno z razvojem mrež, več zmogljivostmi za zbiranje in izmenjavo informacij ter podporo regionalnemu sodelovanju in platformam)

Kazalniki izida in učinkov

Navedite, s katerimi kazalniki se bo spremljalo izvajanje predloga/pobude.

- v kriznih razmerah ali razmerah porajajoče se krize: odstotek projektov, sprejetih v treh mesecih od odkritja takih razmer, ki EU omogoča, da učinkovito prispeva k njihovemu preprečevanju, reševanju ali stabilizaciji

- okrepljene zmogljivosti prejemnikov pomoči za preprečevanje sporov, reševanje razmer pred krizo in po njej ter vzpostavljanje miru

- stopnja usklajenosti z ustreznim področjem politike zunanje varnosti EU, vključno z zunanjo razsežnostjo notranje varnosti

Potrebe, ki jih je treba kratkoročno ali dolgoročno zadovoljiti

Potrebe politike, ki naj bi se zadovoljile s tem instrumentom, in to v okviru razvijajočih se političnih smernic, so opisane v oddelku 1 obrazložitvenega memoranduma. Ob upoštevanju posebnosti in konteksta ukrepov za pripravljenost na krize in odzivanje nanje, pa tudi ukrepov za odzivanje na svetovne in nadnacionalne varnostne grožnje, bodo te potrebe zadovoljene tako kratkoročno kot dolgoročno.

Dodana vrednost ukrepanja EU

EU ima kot udeleženec na svetovnem prizorišču verodostojnost in nevtralno vlogo poštenega posrednika, kar ji zagotavlja prednost pred drugimi pri posredovanju na mnogih območjih, ki jih pretresajo spori, da se prepreči zaostrovanje teh sporov, ali pri ponujanju dobrih uslug za preprečevanje sporov. Odziv na ravni EU ima večji učinek, saj zagotavljajo združena prizadevanja večji vpliv na organe in mednarodne partnerje. Ukrepi odzivanja na krize, ki se sprejmejo na ravni EU, tako pomenijo največjo mogočo skladnost odziva in učinkovitost pomoči. Sinergije in sodelovanje na mednarodni ravni so vedno bolj potrebni, saj se donatorji spopadajo s podobnimi problemi zaradi omejenih sredstev. S tega vidika je treba omeniti, da zelo majhno število držav članic EU vzdržuje zmogljivosti za odzivanje na krize ali vzpostavljanje miru, katerih obseg bi bil primerljiv z instrumentom za stabilnost.

Glede na vedno bolj večplastne izzive je jasno, da nobenih prednostnih nalog EU na notranjem področju – tj. v zvezi z varnostjo, rastjo in ustvarjanjem delovnih mest, podnebnimi spremembami, dostopom do energije, zdravjem in pandemijami ter migracijami – ne bo mogoče uresničiti v izolaciji od preostalega sveta. V času gospodarske krize je mogoče doseči večjo dodano vrednost, težo in legitimnost ter vpliv in učinkovitost z bolj usklajenim in celostnim pristopom EU in njenih držav članic v obliki skupnega načrtovanja programov.

Instrument za stabilnost za obdobje 2007–2013 ima dokazano spodbujevalno vlogo pri pripravljanju in izboljševanju zagotavljanja dolgoročne zunanje pomoči EU ter ukrepov, ki jih EU sprejme za doseganje ciljev skupne zunanje in varnostne politike v okviru naslova V PEU.

Glavna spoznanja iz podobnih izkušenj

Instrument za stabilnost se je začel uporabljati leta 2007 in je zdaj, štiri leta pozneje, dobro uveljavljen kot izvrstno dopolnilno orodje EU za odzivanje na krize.

Do zdaj je uspešno omogočal EU financiranje najrazličnejših ključnih pobud za preprečevanje sporov ter pripravljenost na krize in odzivanje nanje v okviru njene arhitekture mirovnih, varnostnih in razvojnih politik, ko ni bilo mogoče uporabiti nobenega drugega instrumenta sodelovanja EU ali kot dopolnitev ukrepov, ki so se izvajali na podlagi drugih instrumentov. Vendar je treba omogočiti njegovo hitrejšo uporabo ter povečati njegovo splošno prožnost, kar zadeva načrtovanje programov in izvajanje, med drugim zato, da bi lažje upoštevali politične smernice Sveta ter trajnostno reševali prihodnje izzive na področju miru in varnosti.

Tudi najvišji mogoči znesek, določen v Uredbi za ukrepe v zvezi z ogrožanjem javnega reda in miru, varnosti in zaščite posameznikov, ključne infrastrukture ter javnega zdravja, se je izkazal za nezadostnega. Zgornje meje pri svetovnih grožnjah za varnost (vključno z ukrepi za zmanjševanje tveganja in pripravljenost v zvezi s kemičnimi, biološkimi, radiološkimi in jedrskimi snovmi ali dejavniki) bi bilo treba proučiti ob upoštevanju predloga Komisije v okviru vmesnega pregleda Uredbe iz leta 2009, da se zagotovi prožnost za ustrezno odzivanje na razvijajoče se grožnje.

Skladnost in možnosti dopolnjevanja z drugimi relevantnimi instrumenti

V Pogodbi o Evropski uniji (členu 21) so določeni skupni krovni cilji zunanjega delovanja Unije, ki med drugim zajemajo „ohranjanje miru, preprečevanje sporov in krepitev mednarodne varnosti“. Instrument za stabilnost bo podpiral ukrepe EU za krepitev varnosti, ohranjanje miru in preprečevanje sporov ter – tako kot vsi instrumenti EU za zunanje sodelovanje – varoval vrednote EU, zlasti človekove pravice in demokracijo. Prispeval bo h komplementarnemu in skladnemu odzivanju EU na krize ter bo v tem okviru na razpolago za uporabo poleg operacij SZVP, zagotavljanja humanitarne pomoči in pomoči na področju civilne zaščite, makrofinančne pomoči ter instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti. Prav tako bo prispeval k preprečevanju sporov, vzpostavljanju miru in oblikovanju države v sinergiji s tradicionalnimi geografskimi instrumenti (evropski sosedski instrument, instrument za razvojno sodelovanje, Evropski razvojni sklad, instrument za predpristopno pomoč) in tematskimi instrumenti EU, kot je evropski instrument za demokracijo in človekove pravice. Po politični krizi ali naravni nesreči se lahko pokaže potreba po posredovanju, med drugim za financiranje ukrepov, ki bi subsidiarno povezovali humanitarno in razvojno pomoč (povezovanje pomoči, obnove in razvoja), tj. kadar ne bi bilo mogoče pravočasno uporabiti glavnih geografskih ali tematskih instrumentov ali kadar bi bilo treba za učinkovit odziv sprejeti ukrepe, ki bi dopolnjevali ukrepe teh instrumentov.

Med zunanjimi ukrepi EU za odzivanje na krize in njihovo preprečevanje ter odzivanje na svetovne varnostne grožnje ter notranjimi politikami EU o migracijah, pravosodju, svobodi in varnosti obstajajo očitne povezave. Sklepi Sveta o krepitvi vezi med notranjimi in zunanjimi vidiki boja proti terorizmu z dne 9. junija 2011 so v zvezi s tem še posebej pomembni, skupaj z delovno metodo za tesnejše sodelovanje in usklajevanje na področju zunanje varnosti z dne 6. junija 2011. Glede na to, da so mnoge nadregionalne grožnje in nevarnosti tudi najvišje uvrščene prednostne naloge EU na področju zunanje varnosti, bi instrument lahko prispeval tudi k uresničevanju evropske varnostne strategije (kakor je bila spremenjena leta 2008) in izvajanju „zunanje razsežnosti“ strategije notranje varnosti za EU (iz leta 2010). Naravne nesreče, propadanje okolja in tekma za vire zaostrujejo spore, zlasti kadar jim botrujeta revščina in naraščanje prebivalstva, kar ima humanitarne, zdravstvene, politične in varnostne posledice, vključno z večjimi migracijami.

Trajanje ukrepa in finančnih posledic

( Časovno omejen predlog/pobuda:

- ( trajanje predloga/pobude od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2020,

- ( finančne posledice od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2020.

- ( Časovno neomejen predlog/pobuda:

- izvedba z začetnim obdobjem postopne krepitve med letoma LLLL in LLLL,

- ki mu sledi polno delovanje.

Načrtovani načini upravljanja[13]

( Neposredno centralizirano upravljanje – Komisija.

( Posredno centralizirano upravljanje – prenos izvrševanja na:

- ( izvajalske agencije,

- ( organe, ki jih ustanovita Skupnosti[14],

- ( nacionalne javne organe/organe, ki opravljajo javne storitve,

- ( osebe, ki se jim zaupa izvedba določenih ukrepov v skladu z naslovom V Pogodbe o Evropski uniji in so določene v relevantnem temeljnem aktu v smislu člena 49 finančne uredbe.

( Deljeno upravljanje z državami članicami.

( Decentralizirano upravljanje s tretjimi državami.

( Skupno upravljanje z mednarodnimi organizacijami ( navedite ).

Pri navedbi več kot enega načina upravljanja je treba to natančneje razložiti v oddelku „opombe“.

Opombe

Zaradi posebnosti instrumenta, ki omogočajo odzivanje na krize in spore ter krepitev ukrepov za pripravljenost na krize, pa tudi odzivanje na svetovne in nadnacionalne varnostne grožnje, je treba poskrbeti, da se lahko uporabi največji mogoči razpon načinov upravljanja.

UKREPI UPRAVLJANJA

Določbe glede spremljanja in poročanja

Navedite pogostost in pogoje.

Sistemi Evropske komisije za spremljanje in ocenjevanje so vse bolj osredotočeni na rezultate. V njih je združeno delo notranjega osebja in zunanje tehnično znanje.

Projektni vodje v delegacijah in na sedežu na različne načine neprekinjeno spremljajo izvajanje projektov in programov, med drugim tudi z obiski na terenu, kadar je mogoče. Spremljanje daje dragocene informacije o napredku; vodjem namreč pomaga odkrivati potencialna in dejanska ozka grla ter ustrezno ukrepati.

Zunanji neodvisni strokovnjaki na podlagi pogodb o izvedbi dela ocenjujejo uspešnost zunanjega ukrepanja EU s pomočjo treh različnih sistemov. Te ocene prispevajo k prevzemanju odgovornosti za ukrepe, ki se že izvajajo in njihovemu izboljšanju, ter se uporabijo za podlago pri oblikovanju prihodnjih politik in ukrepov, za kar črpajo iz preteklih izkušenj. Vsa orodja uporabljajo mednarodno uveljavljena ocenjevalna merila OECD/DAC, vključno s (potencialnim) učinkom.

Sistem v rezultate usmerjenega spremljanja, ki ga upravljajo na sedežu, zagotavlja kratek, osredotočen pregled kakovosti vzorca ukrepov na ravni projektov. Neodvisni strokovnjaki za področje v rezultate usmerjenega spremljanja ocenijo projekte z zelo strukturirano in standardizirano metodologijo, v ocenah pa poudarijo prednosti in slabosti projektov ter dajo priporočila o tem, kako izboljšati učinkovitost.

Ocene na ravni projektov, ki se opravljajo za delegacijo EU, odgovorno za posamezen projekt, zagotavljajo podrobnejšo in natančnejšo analizo ter pomagajo projektnim vodjem izboljšati ukrepe, ki že potekajo, in pripraviti prihodnje ukrepe. Za izvajanje analize ter zbiranje povratnih informacij in dokazov od vseh zainteresiranih strani, zlasti končnih upravičencev, se najamejo zunanji neodvisni strokovnjaki s tematskim in geografskim strokovnim znanjem.

Komisija opravlja tudi strateške ocene svojih politik, od načrtovanja programov in strategij do izvajanja ukrepov v posameznem sektorju (kot sta zdravstvo, izobraževanje itd.), v posamezni državi ali regiji ali za posamezen instrument. Te ocene zagotavljajo pomembno podlago za oblikovanje politik, instrumentov in projektov. Vse te ocene se objavljajo na spletišču Komisije, povzetki njihovih ugotovitev pa so vključeni v letno poročilo Svetu in Evropskemu parlamentu.

Znesek odhodkov, povezanih s podnebnimi spremembami, se bo izračunal po metodologiji na podlagi Rio označevalcev, kot je določeno v sporočilu o večletnem finančnem okviru iz junija 2011. Natančne informacije o tem znesku bodo navedene na ravni odhodkovnih proračunskih vrstic za instrument za stabilnost, kot bodo vključene v letne izjave o dejavnostih ABB/ABM, v vseh programskih dokumentih, pa tudi v ocenah na vseh ravneh in v letnih poročilih.

Sistem upravljanja in nadzora

Ugotovljena tveganja

Okolje

Za okolje, v katerem se izvršuje pomoč v okviru tega instrumenta, so značilna naslednja tveganja, da ne bi bili doseženi cilji instrumenta, da finančno poslovodenje ne bi bilo najboljše in/ali da se ne bi upoštevala veljavna pravila (napake v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo):

- gospodarska/politična nestabilnost in/ali naravna nesreča lahko povzroči težave in zamude pri oblikovanju in izvajanju ukrepov, zlasti v nestabilnih državah,

- pomanjkanje institucionalnih in upravnih zmogljivosti v partnerskih državah lahko povzroči težave in zamude pri oblikovanju in izvajanju ukrepov,

- spremljanje geografsko razpršenih projektov in programov (ponavadi za več držav/ozemelj/regij) je lahko logistično/stroškovno zahtevno – zlasti to velja za kakršne koli nadaljnje dejavnosti na kraju samem,

- različnost med potencialnimi partnerji/upravičenci z različnimi strukturami in zmogljivostmi notranje kontrole lahko povzroči razdrobljenost ter s tem zmanjša učinkovitost in uspešnost razpoložljivih virov Komisije za podporo in spremljanje izvajanja,

- slaba kakovost in nezadostna količina razpoložljivih podatkov o izidih in učinkih zunanje pomoči / izvajanju nacionalnih razvojnih načrtov v partnerskih državah lahko ovira zmožnost Komisije, da poroča o rezultatih in prevzema odgovornost zanje.

Pričakovana stopnja tveganja neskladnosti z veljavnimi pravili

Kar zadeva upoštevanje pravil, je cilj za ta instrument ohraniti zgodovinsko stopnjo tveganja neskladnosti (stopnjo napake) za portfelj FPI/EuropeAid, tj. „neto“ stopnjo preostalih napak (na večletni osnovi, potem ko so bile za zaključene pogodbe opravljene vse načrtovane kontrole in popravki) pod 2 %. To tradicionalno pomeni ocenjeno stopnjo napak v razponu 2–5 % v letnem naključno izbranem vzorcu transakcij, ki ga preveri Evropsko računsko sodišče za letno izjavo o zanesljivosti. Po mnenju FPI/EuropeAid je to najnižja stopnja tveganja neskladnosti, ki jo je mogoče doseči glede na okolje z visokimi tveganji ter ob upoštevanju upravne obremenitve in potrebne stroškovne učinkovitosti kontrol skladnosti.

Načrtovani načini nadzora

Ureditev notranjih kontrol FPI/EuropeAid

Postopki notranje kontrole in upravljanja FPI/EuropeAid so zasnovani tako, da dajejo razumno zagotovilo o uresničevanju ciljev glede učinkovitosti in uspešnosti njegovega delovanja, zanesljivosti njegovega finančnega poročanja ter skladnosti z ustreznim zakonodajnim in postopkovnim okvirom.

Učinkovitost in uspešnost

FPI/EuropeAid bo za zagotovitev učinkovitosti in uspešnosti svojega delovanja (ter zmanjšanje visoke stopnje tveganja v okolju, v katerem izvršuje zunanjo pomoč) – poleg vseh elementov celovitega postopka Komisije za strateško politiko in načrtovanje, notranjerevizijskega okolja ter drugih zahtev iz standardov Komisije za notranjo kontrolo – pri vseh svojih instrumentih še naprej uporabljal prilagojen okvir upravljanja pomoči, kar pomeni:

- prenos upravljanja večine zunanje pomoči na delegacije EU na terenu,

- jasno in formalizirano delitev finančne odgovornosti (od odredbodajalca na podlagi prenosa naprej) na podlagi nadaljnjega prenosa na vodjo delegacije (pri FPI),

- jasno in formalizirano delitev finančne odgovornosti (od odredbodajalca na podlagi prenosa – generalni direktor – naprej) na podlagi nadaljnjega prenosa z odredbodajalca na podlagi nadaljnjega prenosa (direktor) na sedežu na vodjo delegacije (pri EuropeAid),

- redno poročanje delegacij EU sedežu (poročila o upravljanju zunanje pomoči za EuropeAid), vključno z letno izjavo o zanesljivosti, ki jo da vodja delegacije,

- zagotavljanje obsežnega programa usposabljanja za osebje na sedežu in v delegacijah,

- zagotavljanje znatne podpore in usmerjanja delegacijam s sedeža (tudi po internetu),

- redne „preveritvene“ obiske pri delegacijah s prenesenimi pooblastili vsakih 3 do 6 let,

- metodologijo upravljanja projektnih in programskih ciklov, ki vključuje:

- po potrebi kakovostna podporna orodja za zasnovo ustreznega posredovanja, metodo njegovega zagotavljanja, mehanizem financiranja, upravljavski sistem, oceno in izbiro morebitnih izvedbenih partnerjev itd.,

- orodja za vodenje, spremljanje in poročanje za programe in projekte, da se zagotovi učinkovito izvajanje, vključno z rednim zunanjim spremljanjem projektov na kraju samem,

- celovito oceno in revizijo.

Finančno poročanje in računovodstvo

FPI/EuropeAid si bo še naprej prizadeval delovati po najvišjih standardih v računovodstvu in finančnem poročanju z uporabo računovodskega sistema Komisije na podlagi nastanka poslovnega dogodka (ABAC), pa tudi posebnih orodij za zunanjo pomoč, kot je skupni informacijski sistem RELEX (CRIS).

Kar zadeva skladnost z ustreznim zakonodajnim in postopkovnim okvirom, so metode kontrole skladnosti določene v oddelku 2.2 (ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti).

Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti

Navedite obstoječe ali načrtovane preprečevalne in zaščitne ukrepe.

Glede na visoka tveganja v okolju, v katerem deluje FPI/EuropeAid, je treba v njegovih sistemih predvideti, da se lahko pojavi znatno število morebitnih napak (nepravilnosti) v zvezi s skladnostjo v transakcijah, ter vanje v čim zgodnejši fazi plačilnega procesa vgraditi visoko stopnjo kontrol preprečevanja, odkrivanja in odprave teh napak. V praksi to pomeni, da se bodo kontrole skladnosti FPI/EuropeAid najbolj opirale na obsežne predhodne preglede na večletni osnovi, ki jih bodo opravljali zunanji revizorji in osebje Komisije na terenu pred končnimi plačili za projekte (hkrati pa bodo še vedno opravljali tudi nekaj naknadnih revizij in pregledov), tako da bodo te kontrole znatno presegale raven finančne zaščite, zahtevane v skladu s finančno uredbo. Okvir skladnosti FPI/EuropeAid sestavljajo med drugim naslednji pomembni elementi:

Ukrepi za preprečevanje napak

– obvezno osnovno usposabljanje o problematiki goljufij za osebje, ki upravlja pomoč, in revizorje,

– zagotavljanje smernic (tudi po internetu), vključno s praktičnim vodnikom za postopke javnega naročanja, priročnikom za EuropeAid in sklopom orodij za finančno poslovodenje (za izvedbene partnerje),

– predhodna ocena za zagotovitev, da so organi, ki upravljajo sredstva EU v okviru skupnega in decentraliziranega upravljanja, uvedli ustrezne ukrepe proti goljufijam za preprečevanje in odkrivanje goljufij pri upravljanju teh sredstev,

– predhodno preverjanje mehanizmov boja proti goljufijam, ki so na razpolago v partnerskih državah, kot del ocene upravljanja javnih financ, natančneje izpolnjevanja merila za upravičenost do prejemanja proračunske podpore (tj. dejavna zavezanost boju proti goljufijam in korupciji, ustrezni inšpekcijski organi, zadostne pravosodne zmogljivosti ter učinkoviti mehanizmi odzivanja in sankcioniranja),

– Komisija je leta 2008 v Akri podpisala mednarodno pobudo za pregledno pomoč, ki določa standard za preglednost pomoči, kar zagotavlja pravočasnejše, podrobnejše in rednejše poročanje o tokovih pomoči in dokumentih o pomoči,

– Komisija od 14. oktobra 2011 izvaja prvo fazo standarda iz te mednarodne pobude, ki se nanaša na preglednost objav informacij o pomoči, pred naslednjim forumom na visoki ravni o učinkovitosti pomoči v Busanu, novembra 2011. Poleg tega bo v sodelovanju z državami članicami EU oblikovala skupno spletno računalniško aplikacijo, imenovano TR-AID, ki bo pretvarjala podatke o pomoči EU, pridobljene na podlagi mednarodne pobude za pregledno pomoč in iz drugih virov, v uporabniku prijazne informacije o pomoči.

Ukrepi za odkrivanje in odpravljanje napak

– zunanje revizije in preverjanja (obvezni in na podlagi ocene tveganj), ki jih med drugim izvaja Evropsko računsko sodišče,

– naknadni pregledi (na podlagi ocene tveganj) in izterjave,

– ustavitev financiranja EU v primerih resnih goljufij, vključno s korupcijo velikih razsežnosti, dokler organi ne sprejmejo ustreznih ukrepov za odpravo in preprečevanje takih goljufij v prihodnje.

Poleg tega bo FPI/EuropeAid izpopolnil svojo strategijo za boj proti goljufijam v skladu z novo strategijo Komisije na področju boja proti goljufijam, ki je bila sprejeta 24. junija 2011, da se med drugim zagotovi:

– pri notranji kontroli FPI/EuropeAid v zvezi z bojem proti goljufijam popolna uskladitev s strategijo Komisije,

– pri pristopu FPI/EuropeAid k obvladovanju tveganj goljufij usmerjenost v opredelitev tveganih področij za goljufije in ustreznega odziva,

– pri sistemih, ki se uporabljajo za porabo sredstev EU v tretjih državah, možnost priklica ustreznih podatkov za njihovo vključitev v obvladovanje tveganj goljufij (npr. dvojnega financiranja),

– po potrebi vzpostavitev mrež in ustvarjanje ustreznih informacijskih orodij za analizo primerov goljufij v sektorju zunanje pomoči.

Ocena stroškov in koristi kontrol

Stroški notranje kontrole/upravljanja instrumenta za stabilnost bi morali biti podobni stroškom, ki jih je izračunal urad EuropeAid za upravljanje svojih instrumentov za zunanje ukrepanje (tj. 6 % sredstev):

Za portfelj EuropeAid skupaj so stroški notranje kontrole/upravljanja za obdobje proračunskega načrtovanja 2014–2020 ocenjeni na letno v povprečju 658 milijonov EUR v odobritvah za prevzem obveznosti. Ta znesek vključuje upravljanje ERS, ki deluje integrirano znotraj upravljavske strukture urada EuropeAid. Ti „neoperativni“ stroški pomenijo približno 6,4 % ocenjenega letnega povprečja v višini 10,2 milijarde EUR , kolikor je načrtovano za skupne (operativne + upravne) obveznosti urada EuropeAid v njegovem portfelju odhodkov, ki se bo financiral iz splošnega proračuna EU in Evropskega razvojnega sklada za obdobje 2014–2020.

Ti stroški upravljanja vključujejo vse osebje EuropeAid na sedežu in v delegacijah, infrastrukturo, prevoz, usposabljanje, spremljanje, ocenjevanje in revizijske pogodbe (vključno s tistimi, ki jih izvedejo upravičenci).

Urad EuropeAid načrtuje, da bo v okviru izboljšane in poenostavljene ureditve novih instrumentov sčasoma zmanjšal razmerje med upravljavskimi in operativnimi dejavnostmi, pri čemer bo izhajal iz sprememb, ki bodo verjetno sprejete v skladu z revidirano finančno uredbo. Ključne koristi teh stroškov upravljanja se bodo pokazale v uresničevanju ciljev politike, uspešni in učinkoviti rabi virov ter izvajanju odločnih stroškovno učinkovitih ukrepov za preprečevanje napak in drugih pregledov za zagotovitev zakonite in pravilne porabe sredstev.

Sicer se bo še naprej vlagalo v izboljšanje lastnosti in usmerjenosti upravljavskih dejavnosti in pregledov skladnosti v zvezi s portfeljem, vendar so ti stroški v glavnem potrebni za učinkovito in uspešno uresničevanje ciljev instrumentov z najmanjšim mogočim tveganjem neskladnosti (stopnja preostalih napak pod 2 %). Ti stroški so znatno manjši od tveganj ob odpravi ali zmanjšanju notranje kontrole na področju s tako visokimi tveganji.

OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE

Zadevni razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske vrstice

- Obstoječe odhodkovne proračunske vrstice

Po vrsti , v skladu z razdelki večletnega finančnega okvira in proračunskimi vrsticami.

Razdelek večletnega finančnega okvira | Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Prispevek |

številka [poimenovanje………………………...……] | dif./nedif. ([15]) | držav Efte[16] | držav kandidatk[17] | tretjih držav | v smislu člena 18(1)(aa) finančne uredbe |

4 | 19 06: Odziv na krizne razmere in svetovne grožnje za varnost 19 06 01 Odziv in pripravljenost na krizne razmere 19 06 01 01 Odziv in pripravljenost na krizne razmere (instrument za stabilnost) 19 06 01 02 Zaključek preteklega sodelovanja 19 06 02 Ukrepi za zaščito držav in prebivalstva pred kritičnimi tehnološkimi nevarnostmi 19 06 02 01 Ukrepi na področju zmanjševanja tveganja in pripravljenosti v zvezi s kemičnimi, jedrskimi in biološkimi materiali ali dejavniki (instrument za stabilnost) 19 06 02 02 Pripravljalni ukrep – Zmanjšanje količin jedrskega, biološkega in kemičnega orožja ter orožja malega kalibra 19 06 02 03 Politika Unije za preprečevanje širjenja lahkega orožja 19 06 03 Medregionalni ukrepi na področju organiziranega kriminala, nedovoljene trgovine, zaščite kritične infrastrukture, groženj za javno zdravje in boja proti terorizmu (instrument za stabilnost) 19 06 09 Pilotni projekt – Program za dejavnosti vzpostavljanja miru, ki jih vodijo nevladne organizacije | dif. | NE | NE | NE | NE |

- Zahtevane nove proračunske vrstice

Po vrsti , v skladu z razdelki večletnega finančnega okvira in proračunskimi vrsticami.

Razdelek večletnega finančnega okvira | Proračunska vrstica | Vrsta odhodkov | Prispevek |

številka [poimenovanje…………………...……….] | dif./nedif. | držav Efte | držav kandidatk | tretjih držav | v smislu člena 18(1)(aa) finančne uredbe |

4 | 19 06: Odziv na krizne razmere in svetovne grožnje za varnost 19 06 01 Odziv na krizne razmere in porajajoče se krizne razmere 19 06 02 Preprečevanje sporov, pripravljenost na krize in vzpostavljanje miru 19 06 03 Svetovne in nadregionalne varnostne grožnje | dif. | NE | NE | NE | NE |

Ocenjeni učinek na odhodke

Povzetek ocenjenega učinka na odhodke

v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Razdelek večletnega finančnega okvira: | Številka | Razdelek 4 – Evropa v svetu |

v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Ocenjene potrebe po človeških virih

- ( Predlog/pobuda ne zahteva porabe človeških virov.

- ( Predlog/pobuda zahteva porabo človeških virov, kot je pojasnjeno v nadaljevanju:

ocena, izražena v celih številkah (ali na največ eno decimalno mesto natančno)

Leto N | Leto N+1 | Leto N+2 | Leto N+3 | … vstavite ustrezno število let glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) |

( Načrt delovnih mest (za uradnike in začasne uslužbence) |

XX 01 01 01 (sedež ali predstavništva Komisije) | 40,9 | 40,5 | 40,1 | 39,7 | 39,7 | 39,7 | 39,7 |

XX 01 01 02 (delegacije) |

XX 01 05 01 (posredne raziskave) |

10 01 05 01 (neposredne raziskave) |

( Zunanje osebje (v ekvivalentu polnega delovnega časa: EPDČ)[25] |

XX 01 02 01 (PU, ZU, NNS iz splošnih sredstev) | 19,4 | 19,2 | 19,0 | 18,9 | 18,9 | 18,9 | 18,9 |

XX 01 02 02 (PU, ZU, MSD, LU in NNS na delegacijah) |

10 01 05 02 (PU, ZU, NNS za neposredne raziskave) |

Druge proračunske vrstice (navedite) |

SKUPAJ | 95,5 | 94,6 | 93,7 | 92,8 | 92,8 | 92,8 | 92,8 |

Razdelitev človeških virov v okviru razdelka 5 med EuropeAid in FPI v letu 2014:

– načrt delovnih mest: 18,7 EPDČ za FPI in 22,2 EPDČ za EuropeAid (skupaj: 40,9 EPDČ),

– zunanje osebje: 17.9 EPDČ za FPI in 1,5 EPDČ za EuropeAid (skupaj: 19,4 EPDČ).

Kar zadeva človeške vire v okviru razdelka 4 (vrstice BA programa instrumenta za stabilnost), je treba omeniti, da del osebja EuropeAid v delegacijah trenutno vodi projekte odzivanja na krize v okviru instrumenta za stabilnost pod pristojnostjo FPI. Trenutno poteka približno 46 projektov v 30 različnih delegacijah. V skladu s predlogom proračuna za leto 2012 naj bi pooblaščeno osebje, ki naj bi delalo v delegacijah in se financiralo iz vrstic BA, sestavljalo 35 pogodbenih uslužbencev, od tega 30 za FPI in 5 za EuropeAid.

19 je zadevno področje ali naslov.

Potrebe po človeških virih se krijejo z osebjem iz GD, že dodeljenim za upravljanje tega ukrepa in/ali prerazporejenim v GD, po potrebi dopolnjenim z dodatnimi viri, ki se lahko pristojnemu GD dodelijo v okviru postopka letne dodelitve virov glede na proračunske omejitve.

Opis nalog:

Uradniki in začasni uslužbenci |

Zunanje osebje |

Skladnost z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020

- ( Predlog/pobuda je skladna z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020.

- ( Predlog/pobuda bo pomenila spremembo ustreznega razdelka večletnega finančnega okvira.

Pojasnite zahtevano spremembo ter navedite zadevne proračunske vrstice in ustrezne zneske.

- ( Predlog/pobuda zahteva uporabo instrumenta prilagodljivosti ali spremembe večletnega finančnega okvira[27].

Pojasnite te zahteve ter navedite zadevne razdelke in proračunske vrstice ter ustrezne zneske.

Udeležba tretjih oseb pri financiranju

- V predlogu/pobudi ni načrtovano sofinanciranje tretjih oseb.

- V predlogu/pobudi je načrtovano sofinanciranje, kot je ocenjeno v nadaljevanju:

odobritve v mio. EUR (na tri decimalna mesta natančno)

Leto N | Leto N+1 | Leto N+2 | Leto N+3 | … vstavite ustrezno število let glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) | Skupaj |

Leto N | Leto N+1 | Leto N+2 | Leto N+3 | … vstavite ustrezno število stolpcev glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) |

Člen …………. | | | | | | | | | |Za razne namenske prihodke navedite zadevne proračunske vrstice.

Navedite metodo izračuna učinka na prihodke.

[1] SEC(2011) 215 konč.

[2] ERS, Globalni sklad za podnebne ukrepe in biotsko raznovrstnost in rezerva za nujno pomoč to dopolnjujejo in se ne financirajo iz proračuna EU.

[3] COM(2011) 500 z dne 29. junija 2011.

[4] UL L 327, 24.11.2006, str. 1–11.

[5] Sklepi predsedstva, Evropski svet v Göteborgu, 15. in 16. junij 2001.

[6] Dokument Sveta 15097/07 z dne 20. novembra 2007.

[7] Izvajanje strategije notranje varnosti EU: pet korakov k varnejši Evropi, COM(2010) 673 konč. z dne 22. novembra 2010.

[8] UL L 55, 28.2.2011, str. 13.

[9]

[10]

[11] ABM: upravljanje po dejavnostih, ABB: oblikovanje proračuna po dejavnostih.

[12] Pilotni in pripravljalni ukrepi iz člena 49(6)(a) ali (b) finančne uredbe.

[13] Pojasnitve načinov upravljanja in sklicevanje na finančno uredbo so na voljo na spletišču BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.

[14] Organi iz člena 185 finančne uredbe.

[15] Dif. = diferencirana sredstva / nedif. = nediferencirana sredstva.

[16] EFTA: Evropsko združenje za prosto trgovino.

[17] Države kandidatke in, če je primerno, potencialne države kandidatke Zahodnega Balkana.

[18] Leto N je leto začetka izvajanja predloga/pobude.

[19] Tehnična in/ali upravna pomoč ter odhodki za podporo izvajanja programov in/ali ukrepov EU (prej vrstice BA), posredne raziskave, neposredne raziskave.

[20] Leto N je leto začetka izvajanja predloga/pobude.

[21] Realizacije so proizvodi in storitve, ki bodo dobavljeni (npr.: število financiranih izmenjav študentov, število kilometrov novo zgrajenih cest itd.).

[22] Kakor je opisano v oddelku 1.4.2. „Specifični cilji …“.

[23] Leto N je leto začetka izvajanja predloga/pobude.

[24] Tehnična in/ali upravna pomoč ter odhodki za podporo izvajanja programov in/ali ukrepov EU (prej vrstice BA), posredne raziskave, neposredne raziskave.

[25] PU = pogodbeni uslužbenec; ZU = začasni uslužbenec; MSD = mlajši strokovnjak v delegaciji; LU = lokalni uslužbenec; NNS = napoteni nacionalni strokovnjak.

[26] V okviru zgornje meje za zunanje sodelavce iz odobritev za poslovanje (prej vrstice BA).

[27] Glej točki 19 in 24 Medinstitucionalnega sporazuma.

[28] Za tradicionalna lastna sredstva (carine, prelevmane za sladkor) morajo biti navedeni neto zneski, tj. bruto zneski po odbitku 25 % stroškov pobiranja.