SL Uradni list Evropske unije C 370/10

Objava vloge v skladu s členom 6(2) Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila

2012/C 370/07

V skladu s členom 7 Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo. Izjave o ugovoru mora Komisija prejeti v šestih mesecih od dneva te objave.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

„WEIDEOCHSE VOM LIMPURGER RIND“

ES št.: DE-PDO-0005-0881-17.06.2011

ZGO ( ) ZOP ( X )

1. Ime:

„Weideochse vom Limpurger Rind“

2. Država članica ali tretja država:

Nemčija

3. Opis kmetijskega proizvoda ali živila:

3.1 Vrsta proizvoda:

Skupina 1.1 Sveže meso (in drobovina)

3.2 Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke:

To je meso goveda avtohtone pasme „Limpurger Rind“, pridobljeno z zakolom ali razsekom trupov živali, ki so bile skotene in vzrejene na opredeljenem geografskem območju, pri čemer so bile krmljene z regionalnimi kmetijskimi pridelki in proizvodi, v vegetativnem obdobju pa na tradicionalni ekstenzivni paši.

Ker se na pašnikih vzrejeno govedo „Weideochse vom Limpurger Rind“ v fazi pitanja krmi z žiti, je njegovo meso že samo po sebi mehko zaradi finih vlaken, rahlo marmorirano in pokrito z optimalno plastjo maščobe. Živali z enobarvno dlako od svetlo rumene do rdečkasto rumene barve morajo biti ob zakolu stare najmanj 30 mesecev; pri križu merijo več kot 140 cm in tehtajo približno od 340 do 450 kg. Meso je zelo sočno in mehko na ugriz, v ustih pa se raztopi kot maslo ali smetana. Mesnatost na podlagi razvrstitve SEUROP ustreza razredom od U+ do R–: profili v večini konveksni ali ravni; mišice zelo dobro ali dobro razvite; stegno: zaokroženo ali dobro razvito; hrbet: debel ali še vedno debel; pleče: zaokroženo ali dobro razvito; križ je zaokrožen ali rahlo zaokrožen. Pokritost z maščobo in delež maščobe ustrezata razredom zamaščenosti od 2– do 4+: od neznatne pokritosti z maščobo, ko je meso povsod vidno, do prekritosti z maščobo, ko je meso na stegnu in plečetu še delno vidno. Meso ima značilen okus za to pasmo, odlikuje se po čisti in pristni aromi po govejem mesu ter ima bogat, harmoničen in poln okus, zaključi pa se s sladko rastlinsko noto. Pri pečenju razvije izrazit, močan ter zelo aromatičen in trajen vonj govejega mesa z začimbno in karamelno noto. Kosi mesa s stegna in hrbta, ki so zlasti primerni za biftek in pečenje v ponvi, morajo ostati na kosteh in zoreti najmanj tri tedne, izključeno pa je zorenje v vakuumu.

3.3 Surovine (samo za predelane proizvode):

—

3.4 Krma (samo za proizvode živalskega izvora):

Dovoljena krma, pridelana na geografskem območju, je: paša, trava, sveža krma, voluminozna krma, travna silaža, seno, koreni in gomolji ter žita. Krma izpolnjuje najstrožja merila kakovosti in večinoma izvira s posestev rejcev. Krmljenje telet in goved z žiti, pridelanimi na opredeljenem geografskem območju, je omejeno na štiri mesece pred zakolom. Ne uporabljajo se gensko spremenjena krma ali krmne sestavine ter dodatki iz koruzne ali sojine silaže ali njuni proizvodi. Reja je tradicionalna ekstenzivna, zato morajo biti v vegetativnem obdobju živali na paši. V skladu s tradicionalnimi praksami na tem področju ter glede na rast trave in vremenske razmere se paša na geografskem območju začne med 15. aprilom in 5. majem ter se ne konča pred 15. oktobrom. Živali poleg te krme dobijo minerale v obliki mineralnih soli za pašnike. Mineralne krmne mešanice so lahko proizvedene zunaj geografskega območja. Delež mineralne krmne mešanice v celotni krmi ne presega 0,5 % skupne posušene krme.

3.5 Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju:

Vsi proizvodni postopki od proizvodnje do predelave mesa, tj. od skotitve, vzreje in pridobivanja teže do zakola govedi, ter razsek trupov potekajo na geografskem območju, kar zagotavlja kakovost mesa, povezano z njegovim poreklom. Tradicionalno so živali na ekstenzivni paši vse vegetativno obdobje. So značilen del pokrajine, ki je hkrati njihova zibelka. V okviru boljšega izkoriščanja in ohranjanja pokrajine je treba rejce spodbujati, da spustijo živali na pašo na travnate griče v skladu s predpisi o varstvu okolja.

3.6 Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.:

—

3.7 Posebna pravila za označevanje:

Označevanje mora v vseh fazah trženja vsebovati navedbo „Weideochse vom Limpurger Rind“. Na etiketi so navedeni tudi ime in naslov proizvajalca in/ali njegova registrska številka v združenju za varstvo (Schutzgemeinschaft) ter vsi podatki, ki so po mnenju tega združenja potrebni za zagotavljanje sledljivosti proizvoda.

Poleg tega morajo člani združenja uporabljati njegov logotip, na katerem sta narisana stilizirana bikova glava in jelenovo rogovje, simbol Württemberga, s pripisom „Weideochse vom Limpurger Rind“.

4. Kratka opredelitev geografskega območja:

Geografsko območje pokriva ozemlje okrožij (Landkreise) Ostalb, Schwäbisch Hall, Hohenlohe, Rems-Murr in Main Tauber. V teh glavnih dolinah in njihovih stranskih dolinah pokriva še ozemlje sosednjih občin Wüstenrot in Löwenstein v okrožju Heilbronn ter ozemlje občine Hardheim v okrožju Neckar-Odenwald.

5. Povezanost z geografskim območjem:

5.1 Posebnosti geografskega območja:

Predgorje Švabske Jure je gričevnato. Po njem tečeta reki Rems in Lein, ki z globoko strugo in stranskimi dolinami oblikujeta pokrajino. Tla na območju razširjenosti so predvsem erozijska tla, nastala iz geološke formacije kevpra ali „črne“ in „rjave Jure“ (ilovnati sedimenti, značilni za to regijo). Ta pretežno težka in revna tla večinoma preraščajo trajni travniki. Ker tukaj prevladujejo tla, ki niso primerna za obdelovanje, ima gozdarstvo že stoletja pomembno gospodarsko vlogo. Čeprav so na severnem delu tudi lahka peščena tla, so pobočja večinoma prekrita s pisanim kevperjem, tj. težko formacijo, ki hitro erodira. Območje razširjenosti se nahaja na nadmorski višini od 320 do 500 m. Za podnebje so značilne obilne padavine, topli in vlažni zahodni vetrovi ter povprečna letna temperatura 9 °C. Večinoma so travniki na pobočjih gričev in v sušnem obdobju se v tleh pojavijo globoke razpoke. V taksonomski strukturi travnikov prevladujejo rdeča detelja, dimek, travniška krvomočnica in plavica. Krmni donos travnikov z veliko rastlinskimi vrstami je nizek ali zmeren. Za to geografsko območje so značilna majhna kmetijska gospodarstva.

5.2 Posebnosti proizvoda:

Govedo iz Limpurga je najstarejša pasma goveda v Württembergu. Ta domača pasma avtohtonega goveda, ki ji grozi izumrtje, je del kulturne in zgodovinske dediščine regije, iz katere izvira, ter neločljiv del te pokrajine.

V imenu te pasme je ime nekdanje grofije Limpurg. Ta kmečka različica rumene pasme je nastala s križanjem živine, ki je bila ob koncu tridesetletne vojne (1618–1648) še prisotna v porečju reke Jagst, in živine iz regije Allgäu. Prve uradne omembe so zabeležene v registrih iz 19. stoletja. Tako August von Weckherlin opisuje „rumeni rod, ki izvira iz dežele Limpurg“ (v Die Rindviehzucht Württembergs, mit Vorschlägen zu deren weiterem Emporbringen – ein Beitrag zur landwirtschaftlichen Beschreibung des Königreichs, J. G. Cottaschen Buchhandlung, 1839, str. 20), kot „govedo za pitanje, ki so ga vodili vse do Pariza in ga tam prodajali pod imenom švabsko pitano govedo“ (v Abbildungen der Rindvieh- und anderen Hausthier-Racen auf den Privatgütern Seiner Majestät des Königs von Württemberg nebst angehängter Beschreibung, F. C. Löflund und Sohn, 1827, str. 19).

Konec 18. stoletja je bila „govedina iz Hohenlohe“ iz regije s tem imenom v Parizu zelo cenjena zaradi mehkobe mesa in izvrstnega okusa. V Francijo so vodili cele črede teh nekdaj razširjenih lokalnih različic, kot sta Haller Braunblässenschlag, ki je danes izumrla, ali govedo iz Limpurga. Zadnji odgon živine, katerega končni cilj je bil Pariz, je potekal leta 1913.

Od 19. stoletja poslušamo hvalnice odlični kakovosti govejega mesa iz Limpurga: H. Sieglin ga opisuje kot „čudovito mehko, sočno in okusno“ (v Die Rinderzucht in Württemberg, A. Müller, 1888, str. 28 in naslednje), medtem ko August Lydtin in H. Werner hvalita to „marmorirano, mehko in sočno (meso) s finimi vlakni, ki je zato zelo cenjeno“ (v „Das deutsche Rind: Beschreibung der in Deutschland heimischen Rinderschläge“, Arbeiten der Deutschen Landwirtschafts- Gesellschaft, zvezek št. 41, Deutsche Landwirtschafts-Ges. Berlin, 1899, str. 487).

Organoleptične lastnosti so še danes enako cenjene (gl. Hans H. Sambraus, Gefährdete Nutztierrassen: Ihre Zuchtgeschichte, Nutzung und Bewahrung, Ulmer Verlag, 1999, str. 176 in 177; Werner Abele, Der Heutige Stand der Zucht des Limpurger Rindes, doktorska disertacija, Landwirtschaftliche Hochschule Hohenheim, 1953, str. 41 in naslednje). Danes največji kuharski mojstri povprašujejo po tem odličnem mesu s finimi vlakni, mesu goveda čiste pasme „Limpurger Weideochse“.

Meso goveda „Weideochse vom Limpurger Rind“, ki je že samo po sebi mehko zaradi finih vlaken, je namreč rahlo marmorirano in pokrito z optimalno plastjo maščobe. Je zelo sočno in mehko na ugriz, v ustih pa se raztopi kot maslo ali smetana. Meso ima značilen okus za to pasmo, odlikuje se po čisti in pristni aromi po govejem mesu ter ima bogat, harmoničen in poln okus, zaključi pa se s sladko rastlinsko noto. Pri pečenju razvije izrazit, močan ter zelo aromatičen in trajen vonj govejega mesa s karamelno in začimbno noto.

Govedina „Weideochse vom Limpurger Rind“ je bila zaradi izjemnega okusa, ki je neposredno povezan z njenim poreklom in trajnostnimi metodami reje tega goveda (naravni travniki, kratke vožnje in zakol brez stresa, zorenje na kosti), novembra 2005 vpisana v „Arche des Geschmacks“, tj. register, ki ga vodi združenje Slow Food Deutschland e.V. Aprila 2009 mu je fundacija Slow Food Foundation for Biodiversity dodelila „Slow Food Presidio“ (projekt za zaščito/združenje za promocijo).

5.3 Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO):

Neprijazno podnebje in rastlinje, ki uspeva na erozijskih tleh, ter majhna kmetijska gospodarstva so vodili v nastanek odporne lokalne kmečke pasme, ki je popolnoma prilagojena na apnenčasta tla z malo hranilnimi snovmi. Tako je v specializiranem časopisu Württembergisches Wochenblatt für Landwirtschaft že leta 1878 zapisano: „krava Limpurg, preseljena v drugo pokrajino, še leta daje veliko mleka, vendar potomke te izvirne pasme, tudi najboljših čistokrvnih primerkov, dajejo manj mleka in izgubijo svojo nežno, lepo oblikovano postavo“ (Kgl. Württ. Zentralstelle für Landwirtschaft Stuttgart, 1878, str. 335).

Na kakovost mesa goveda „Weideochse vom Limpurger Rind“ vplivajo značilne pedoklimatske razmere na geografskem območju in avtohtonost te pasme. Te živali, vzrejene v ekstenzivni reji, so zelo dobro prilagojene na neprijazno podnebje, pusto pokrajino in lokalno pridelano krmo. Posebna kakovost tega mesa, njegova fina vlakna, prepredenost s progami maščobe ter okus in aroma so posledica načina reje in praks pri krmljenju živali. Zaradi pedoklimatskih razmer na tem geografskem območju, avtohtonosti pasme, paše vse vegetativno obdobje, uporabe krme s tega območja, zakola živali, starejših od 30 mesecev, in približno tritedenskega zorenja mesa na kosti ima meso teh živali posebne in priznane organoleptične lastnosti.

Pogoja, da mora biti govedo čistokrvno in da ga je mogoče vpisati v rodovniško knjigo plemenskih živali pasme „Limpurger Rind“, ki priznana s strani države in pod njenim nadzorom, zagotavljata, da se bo tudi v prihodnosti ohranil genski sklad, zaradi katerega ima pasma posebne značilnosti.

Sklic na objavo specifikacije:

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006)

Markenblatt, zvezek št. 14 z dne 9. aprila 2010, del 7a–aa/c, str. 5753

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/14400

(1) UL L 93, 31.3.2006, str. 12.