OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

1. OZADJE PREDLOGA

Predlog Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2014–2020 (predlog večletnega finančnega okvira)[1] določa proračunski okvir in glavne usmeritve za skupno kmetijsko politiko (SKP). Na podlagi tega Komisija predstavlja niz uredb, ki določajo pravni okvir za SKP v obdobju 2014–2020, in oceno učinka drugih možnosti za razvoj te politike.

Sedanji predlogi reform temeljijo na sporočilu o skupni kmetijski politiki proti letu 2020[2], v katerem so opredeljene splošne možnosti politike, da bi se zagotovil odziv na prihodnje izzive v kmetijstvu in na podeželju ter izpolnili cilji, določeni za SKP, in sicer 1) trajnostna proizvodnja hrane, 2) trajnostno upravljanje naravnih virov in ukrepi na področju podnebnih sprememb ter 3) uravnotežen teritorialni razvoj. Reformne usmeritve iz navedenega sporočila so dobile splošno podporo v medinstitucionalnih razpravah[3] in v posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi, ki so bili izvedeni v okviru ocene učinka.

Pogosta tema, ki se je izpostavljala med celotnim postopkom, je potreba po spodbujanju učinkovite rabe virov za pametno, trajnostno in vključujočo rast kmetijstva in podeželja v EU v skladu s strategijo Evropa 2020, pri čemer se ohranja struktura SKP v obliki dveh stebrov, pri katerih se uporabljajo dopolnilni instrumenti za doseganje istih ciljev. Steber I zajema neposredna plačila in tržne ukrepe, s katerimi se zagotavljata osnovna letna dohodkovna podpora kmetom EU ter podpora v primeru posebnih motenj na trgu, medtem ko Steber II zajema razvoj podeželja, kadar države članice pripravijo in sofinancirajo večletne programe v skupnem okviru[4].

Z zaporednimi reformami SKP kot celostne politike razvoja podeželja v EU se je z zagotavljanjem dohodkovne podpore proizvajalcem povečala tržna usmerjenost kmetijstva, izboljšala vključenost okoljskih zahtev in okrepila podpora razvoju podeželja. Vendar so se zaradi istega postopka reform pojavile zahteve po boljši porazdelitvi podpore med državami članicami in znotraj njih ter pozivi k večji ciljni usmerjenosti ukrepov, namenjenih spopadanju z okoljskimi izzivi in boljšemu soočanju z vse večjo nestabilnostjo trga.

V preteklosti so se z reformami obravnavali zlasti notranji izzivi, in sicer od velikih presežkov do kriz na področju varnosti hrane, pri čemer so EU te reforme koristile na notranji in mednarodni ravni. Danes pa je večina izzivov posledica dejavnikov, ki niso povezani s kmetijstvom, zato je potreben širši odziv politike.

Pričakuje se, da se bo pritisk na kmetijske dohodke nadaljeval, ker se kmetje spopadajo z več tveganji, upočasnitvijo produktivnosti in zmanjševanjem marž zaradi višjih cen surovin, zato je treba ohraniti dohodkovno podporo ter okrepiti instrumente za boljše obvladovanje tveganja in odzivanje na krizne razmere. Močno kmetijstvo je ključno za prehrambeno industrijo EU in zanesljivo preskrbo s hrano na svetovni ravni.

Hkrati se poziva, naj se v okviru kmetijstva in podeželja okrepijo prizadevanja za izpolnitev ambicioznih podnebnih in energetskih ciljev ter strategije o biotski raznovrstnosti, ki so del strategije Evropa 2020. Kmete, ki so skupaj z gozdarji glavni upravljavci zemljišč, bo treba podpreti pri sprejemanju in ohranjanju sistemov in načinov kmetovanja, ki zlasti ugodno vplivajo na okoljske in podnebne cilje, saj se pri tržnih cenah zagotavljanje takšnih javnih dobrin ne upošteva. To bo bistveno tudi za čim boljše izkoriščanje različnih možnosti podeželja, s čimer se bo prispevalo tudi k vključujoči rasti in koheziji.

Prihodnja SKP zato ne bo politika, ki bi skrbela le za majhen, a bistveni del gospodarstva EU, ampak bo strateško pomembna tudi za zanesljivo preskrbo s hrano, okolje in ozemeljsko ravnovesje. To je dodana vrednost EU, ki jo zagotavlja prava skupna politika, s katero se čim učinkoviteje uporabijo omejena proračunska sredstva za ohranjanje trajnostnega kmetijstva v vsej EU, obravnavanje pomembnih čezmejnih vprašanj, kot so podnebne spremembe, in krepitev solidarnosti med državami članicami, hkrati pa se omogoča prožnost pri izvajanju, da se zadovoljijo lokalne potrebe.

V skladu z okvirom iz predloga večletnega finančnega okvira mora SKP ohraniti svojo strukturo dveh stebrov in proračun za posamezni steber v nominalnem smislu na ravni za leto 2013, hkrati pa zagotoviti jasno usmeritev v zagotavljanje rezultatov na področju ključnih prednostnih nalog EU. Neposredna plačila morajo spodbujati trajnostno proizvodnjo z dodelitvijo 30 % proračunskih sredstev obveznim ukrepom, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje. Ravni plačil se morajo postopno približevati, plačila velikim upravičencem pa biti vedno bolj omejena. Razvoj podeželja je treba vključiti v skupni strateški okvir skupaj z drugimi sredstvi deljenega upravljanja EU, pri čemer je treba uporabiti okrepljen pristop, usmerjen v rezultate, ter natančnejše in boljše predhodne pogoje. Kar zadeva tržne ukrepe, je treba financiranje SKP okrepiti z instrumentoma zunaj večletnega finančnega okvira: 1) rezervnimi sredstvi za nujne primere za odziv na krizne razmere in 2) razširitvijo obsega Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji.

Na tej podlagi so glavni elementi zakonodajnega okvira za SKP v obdobju 2014–2020 določeni v naslednjih uredbah:

- Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o pravilih za neposredna plačila za kmete v shemah podpor v okviru skupne kmetijske politike (uredba o neposrednih plačilih);

- Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi skupne ureditve trga za kmetijske proizvode (uredba o enotni SUT);

- predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (uredba o razvoju podeželja);

- predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike (horizontalna uredba);

- Predlog uredbe Sveta o opredelitvi ukrepov za določitev nekaterih pomoči in nadomestil v zvezi s skupno ureditvijo trga za kmetijske proizvode;

- Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v zvezi z uporabo neposrednih plačil za kmete za leto 2013;

- Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 v zvezi z ureditvijo sheme enotnega plačila in podpore za vinogradnike.

Uredba o razvoju podeželja temelji na predlogu, ki ga je Komisija predložila 6. oktobra 2011 in ki določa skupna pravila za vse sklade v okviru skupnega strateškega okvira[5]. Sledila bo tudi uredba o shemi za najbolj ogrožene skupine prebivalstva, ki se zdaj financira iz druge postavke večletnega finančnega okvira.

Poleg tega se pripravljajo novi predpisi o objavi informacij o upravičencih, ki bodo upoštevali pripombe Sodišča Evropske unije, da bi se na najprimernejši način uskladila pravica upravičencev do varstva osebnih podatkov in načelo preglednosti.

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA

Na podlagi ocene sedanjega okvira politike ter analize prihodnjih izzivov in potreb se je z oceno učinka ocenil in primerjal učinek treh alternativnih scenarijev. To je rezultat dolgotrajnega procesa, ki se je začel aprila 2010 in ga je usmerjala medsektorska skupina, ki je združila obsežne kvantitativne in kvalitativne analize, vključno z določitvijo izhodišča v obliki srednjeročnih napovedi za kmetijske trge in dohodke do leta 2020 ter modeliranjem učinka različnih scenarijev politike na gospodarstvo v sektorju.

Trije scenariji, pripravljeni v okviru ocene učinka, so: 1) scenarij prilagoditve, pri katerem se ohrani sedanji okvir politike, medtem ko se obravnavajo njegove največje pomanjkljivosti, kot je porazdelitev neposrednih plačil, 2) scenarij povezovanja, ki vključuje pomembne spremembe politike v obliki okrepljene ciljne usmerjenosti neposrednih plačil, ki bi bila bolj okolju prijazna, okrepljene strateške ciljne usmerjenosti politike razvoja podeželja ob večji usklajenosti z drugimi politikami EU in razširitve pravne podlage za povečanje možnosti za sodelovanje proizvajalcev, ter 3) scenarij preusmeritve, na podlagi katerega bi se politika preusmerila izključno na okolje s postopnim opuščanjem neposrednih plačil, pri čemer se predvideva, da se lahko proizvodna zmogljivost ohrani brez podpore in da se lahko socialno-ekonomske potrebe podeželja pokrijejo z drugimi politikami.

Ob upoštevanju gospodarske krize in pritiskov na javne finance, na katere se je EU odzvala s strategijo Evropa 2020 in predlogom večletnega finančnega okvira, je cilj vseh treh scenarijev vzpostavitev konkurenčnejšega in bolj trajnostnega kmetijstva na pomembnih podeželskih območjih, čeprav trem ciljem politike prihodnje SKP pripisujejo različno velik pomen. Za večjo usklajenost s strategijo Evropa 2020, zlasti v smislu učinkovite rabe virov, bo bistveno, da se izboljša kmetijska produktivnost na podlagi raziskav, prenosa znanja ter spodbujanja sodelovanja in inovacij (vključno z evropskim partnerstvom za inovacije na področju produktivnosti in trajnosti kmetijstva). Ker kmetijska politika EU ni več vključena v okolje politike izkrivljanja trgovine, se pričakuje dodaten pritisk na sektor zaradi nadaljnje liberalizacije, zlasti v okviru razvojne agende iz Dohe ali sporazuma o prosti trgovini z državami Mercosurja.

Pri pripravi treh scenarijev politike so se upoštevale želje, izražene med posvetovanjem, ki je bilo izvedeno v okviru ocene učinka. Zainteresirane strani so bile pozvane, naj predložijo svoje prispevke od 23. novembra 2010 do 25. januarja 2011, svetovalni odbor pa se je sestal 12. januarja 2011. Ključne točke so povzete v nadaljevanju[6]:

- zainteresirane strani se splošno strinjajo glede potrebe po močni SKP na podlagi dveh stebrov, da se bodo obravnavali prihodnji izzivi v zvezi z varnostjo hrane, trajnostnim upravljanjem naravnih virov teritorialnim razvojem;

- večina udeležencev meni, da mora SKP prispevati k stabilizaciji trgov in cen;

- zainteresirane strani imajo različna mnenja o ciljni usmeritvi podpore (zlasti o porazdelitvi neposredne pomoči in omejitvi plačil);

- splošno sprejeto je, da imata lahko oba stebra pomembno vlogo pri krepitvi podnebnih ukrepov in povečevanju okoljske učinkovitosti v korist družbe EU; čeprav veliko kmetov meni, da tako vlogo že imata, širša javnost meni, da bi bilo mogoče plačila v okviru stebra I učinkoviteje uporabiti;

- udeleženci menijo, da bi morali biti vsi deli EU, vključno z območji z omejenimi možnostmi, vključeni v prihodnjo rast in razvoj;

- veliko udeležencev je izpostavilo povezovanje SKP z drugimi politikami, kot so okoljska, zdravstvena, trgovinska in razvojna politika;

- inovacije, razvoj konkurenčnih podjetij in zagotavljanje javnih dobrin državljanom EU so bili izpostavljeni kot načini za usklajevanje SKP s strategijo Evropa 2020.

V okviru ocene učinka so se torej primerjali trije alternativni scenariji politike:

s scenarijem preusmeritve bi se pospešila strukturna prilagoditev kmetijskega sektorja s preusmerjanjem proizvodnje na stroškovno najučinkovitejša območja in donosne sektorje. Medtem ko bi se znatno povečala finančna sredstva, namenjena okolju, bi bil sektor izpostavljen tudi večjim tveganjem zaradi omejenih možnosti za posredovanje na trgu. Poleg tega bi to pomenilo velik družbeni in okoljski strošek, ker bi se manj konkurenčna območja spopadala z znatno izgubo dohodka in poslabšanjem okolja, saj politika ne bi več zagotavljala finančnega vzvoda z neposrednimi plačili, pogojenimi z zahtevami glede navzkrižne skladnosti.

Na drugi strani bi se s scenarijem prilagoditve najbolje zagotovila kontinuiteta politike z omejenimi, a konkretnimi izboljšavami na področju konkurenčnosti kmetijstva in okoljske učinkovitosti. Kljub temu obstajajo resni dvomi, ali bi se lahko s tem scenarijem ustrezno obravnavali pomembni podnebni in okoljski izzivi v prihodnosti, s čimer bi se podprla tudi dolgoročna trajnost kmetijstva.

S scenarijem povezovanja se odpirajo nove možnosti z okrepljeno ciljno usmerjenostjo neposrednih plačil, ki bi bila okolju prijaznejša. Analiza je pokazala, da je oblikovanje okolju prijaznejših neposrednih plačil mogoče doseči po razumnih stroških za kmete, čeprav se določenemu obsegu upravne obremenitve ni mogoče izogniti. Podobno je mogoča nova spodbuda za razvoj podeželja, če države članice in regije učinkovito uporabljajo nove možnosti in se s skupnim strateškim okvirom skupaj z drugimi sredstvi EU ne odpravijo sinergije s stebrom I ali zmanjšajo posebne prednosti razvoja podeželja. Če se bo doseglo pravo ravnovesje, se bo s tem scenarijem najbolje dosegla dolgoročna trajnost kmetijstva in podeželja.

Na tej podlagi je bilo z oceno učinka ugotovljeno, da je scenarij povezovanja najbolj uravnotežen, saj postopno usklajuje SKP s strateškimi cilji EU, pri čemer je uravnoteženo tudi izvajanje različnih elementov zakonodajnih predlogov. Poleg tega bo bistveno, da se razvije okvir ocenjevanja za merjenje učinkovitosti SKP na podlagi skupnih kazalnikov, povezanih s cilji politike.

Poenostavitev je bila pomemben element celotnega postopka in jo je treba spodbujati na različne načine, na primer s poenostavitvijo navzkrižne skladnosti in tržnih instrumentov ali oblikovanjem sheme za male kmete. Poleg tega si je treba pri oblikovanju okolju prijaznejših neposrednih plačil prizadevati za čim večje zmanjšanje upravne obremenitve, vključno s stroški nadzora.

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

Predlaga se ohranitev sedanje strukture SKP v obliki dveh stebrov, in sicer z letnimi obveznimi ukrepi splošne uporabe v okviru stebra I, dopolnjenimi s prostovoljnimi ukrepi, ki so bolje prilagojeni nacionalnim in regionalnim posebnostim na podlagi večletnega programskega pristopa, v okviru stebra II. Kljub temu je cilj nove oblike neposrednih plačil boljši izkoristek sinergij s stebrom II, ki je vključen v skupni strateški okvir, da bi se zagotovila večja skladnost z drugimi sredstvi deljenega upravljanja EU.

Na tej podlagi se ohrani tudi sedanja struktura štirih osnovnih pravnih instrumentov, čeprav je bilo področje uporabe finančne uredbe razširjeno, da so se skupne določbe združile v akt, ki se zdaj imenuje horizontalna uredba.

Ti predlogi so v skladu z načelom subsidiarnosti. SKP je prava skupna politika: je v deljeni pristojnosti EU in držav članic ter se upravlja na ravni EU, da bi se ohranilo trajnostno in raznoliko kmetijstvo po vsej EU, obravnavala pomembna čezmejna vprašanja, kot so podnebne spremembe, in okrepila solidarnost med državami članicami. Glede na pomen prihodnjih izzivov za zanesljivo preskrbo s hrano ter okoljsko in ozemeljsko ravnovesje ostaja SKP strateško pomembna politika za zagotovitev najučinkovitejšega odziva na politične spremembe in najučinkovitejše porabe proračunskih sredstev. Poleg tega se predlaga ohranitev sedanje strukture instrumentov v obliki dveh stebrov, ki državam članicam zagotavlja več možnosti za prilagoditev rešitev lokalnim posebnostim in sofinanciranje stebra II. Novo evropsko partnerstvo za inovacije in sklop instrumentov za obvladovanje tveganja sta prav tako vključena v steber II. Hkrati bo politika bolj usklajena s strategijo Evropa 2020 (vključno s skupnim okvirom z drugimi sredstvi EU), poleg tega pa bi bilo uvedenih več elementov izboljšav in poenostavitve. Nazadnje, analiza, izvedena v okviru ocene učinka, je jasno pokazala, kakšne bi bile negativne gospodarske, okoljske in socialne posledice neukrepanja.

Uredba o enotni SUT določa pravila za skupno ureditev kmetijskih trgov, shemo pomoči za najbolj ogrožene osebe pa zajema ločen instrument.

Mlečna kriza v letih 2008 in 2009 je pokazala na potrebo po ohranitvi učinkovitega mehanizma varnostne mreže in uskladitvi orodij, ki so na voljo. Tudi razprave v okviru strokovne skupine na visoki ravni za mleko, ki so sledile, so pokazale na potrebo po izboljšanju delovanja prehranske verige. Namen Uredbe je zato uskladiti, razširiti in poenostaviti določbe na podlagi dosedanjih izkušenj z javno intervencijo, zasebnim skladiščenjem, izrednimi/nujnimi ukrepi in pomočjo določenim sektorjem ter olajšati sodelovanje s pomočjo organizacij proizvajalcev in medsektorskih organizacij.

Nekatere sektorske pomoči se ukinejo (npr. za posneto mleko, hmelj in sviloprejke). Za prepovedi za sistem mlečnih kvot in zasaditev vinske trte je v obstoječi zakonodaji določeno, da potečeta, zato ta ostane glede tega nespremenjena. Kvote za sladkor potečejo 30. septembra 2015. V sedanji enotni SUT sta določeni enotna določba za bolezni živali / izgubo zaupanja potrošnikov in splošna klavzula o motnjah na trgu, slednja pa je razširjena na vse sektorje.

V sedanji enotni SUT je obseg proizvodov za priznavanje organizacij proizvajalcev in njihovih združenj ter medsektorskih organizacij s strani držav članic razširjen na vse sektorje. Podpora ustanavljanju skupin proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave se prenese na področje razvoja podeželja.

Uredba odraža predlog, ki je bil že pripravljen za sektor mleka in določa temeljne pogoje za primer, če države članice določijo, da so pisne pogodbe obvezne zaradi krepitve pogajalske moči proizvajalcev mleka v prehranski verigi. Odraža tudi že pripravljeni predlog o tržnih standardih v okviru svežnja kakovosti.

Z vidika poenostavitve bodo odprava nekaterih sektorskih pomoči, ločitev sheme pomoči v sektorju sviloprejk, odprava sistema kvot za sladkor ter zahtev za registracijo pogodb o dobavi in za priznanje potrdil o enakovrednosti v sektorju hmelja ugodno vplivale na breme držav članic in birokracijo za izvajalce. Ne bo več treba ohranjati zmogljivosti za izvajanje shem sektorske pomoči in dodeljevati virov za njihov nadzor.

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

V predlogu večletnega finančnega okvira je določeno, da mora biti znaten del proračuna EU še naprej namenjen kmetijstvu, ki je strateško pomembna skupna politika. Zato se glede na tekoče cene predlaga, da se SKP osredotoči na svoje temeljne dejavnosti, pri čemer se v obdobju 2014–2020 317,2 milijarde EUR nameni stebru I, 101,2 milijarde EUR pa stebru II.

Financiranje stebra I in stebra II je dopolnjeno z dodatnimi sredstvi v višini 17,1 milijarde EUR, kar vključuje 5,1 milijarde EUR za raziskave in inovacije, 2,5 milijarde EUR za varnost hrane in 2,8 milijarde EUR za pomoč v hrani za najbolj ogrožene skupine prebivalstva v drugih postavkah večletnega finančnega okvira ter 3,9 milijarde EUR v obliki nove rezerve za krizne razmere v kmetijskem sektorju in do 2,8 milijarde EUR v Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji zunaj večletnega finančnega okvira, kar pomeni, da skupni proračun za obdobje 2014–2020 znaša 435,6 milijarde EUR.

Kar zadeva porazdelitev podpore med državami članicami, se predlaga, da bi se pri vseh državah članicah, ki prejemajo neposredna plačila, nižja od 90 % povprečnih plačil v EU, odpravila ena tretjina te vrzeli. Na tej podlagi se izračunajo nacionalne zgornje meje iz uredbe o neposrednih plačilih.

Porazdelitev podpore za razvoj podeželja temelji na objektivnih merilih, povezanih s cilji politike, pri čemer se upošteva sedanja razporeditev. Manj razvite regije morajo biti še naprej upravičene do višjih stopenj sofinanciranja, kar velja tudi za nekatere ukrepe, kot so prenos znanja, skupine proizvajalcev, sodelovanje in program Leader.

Uvedene je nekaj prilagodljivosti za prenose med stebri (do 5 % neposrednih plačil): iz stebra I v steber II, da se državam članicam omogoči okrepitev njihove politike razvoja podeželja, iz stebra II v steber I pa za tiste države članice, v katerih raven neposrednih plačil ne dosega 90 % povprečja EU.

Podrobnosti finančnega vpliva predlogov reforme SKP so vključene v oceno finančnih posledic zakonodajnega predloga, priloženo predlogom.

2011/0281 (COD)

Predlog

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (Uredba o enotni SUT)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti prvega odstavka člena 42 in člena 43(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije[7],

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora[8],

po posvetovanju z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov[9],

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom[10],

ob upoštevanju naslednjega:

1. V Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Skupna kmetijska politika proti letu 2020: odziv na prihodnje izzive, povezane s hrano, naravnimi viri in ozemljem“[11] so opredeljeni morebitni izzivi, cilji in usmeritve skupne kmetijske politike (SKP) po letu 2013. Na podlagi razprave o Sporočilu je treba prenoviti SKP z začetkom veljavnosti s 1. januarjem 2014. Prenova mora obsegati vse glavne instrumente SKP, vključno z Uredbo Sveta (EU) št. [COM(2010)799] z dne […] o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT)[12]. Zaradi obsega prenove je primerno razveljaviti Uredbo (EU) št. [COM(2010)799] in jo nadomestiti z novo enotno uredbo o skupni ureditvi trgov. S prenovo je treba tudi čim bolj uskladiti, racionalizirati in poenostaviti določbe, zlasti tiste, ki obsegajo več kot en kmetijski sektor, vključno z omogočanjem, da lahko Komisija z delegiranimi akti sprejme nebistvene elemente ukrepov.

2. Nadvse pomembno je, da se Komisija med pripravljalnim delom ustrezno posvetuje, med drugim tudi s strokovnjaki. Komisija mora pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje zadevnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.

3. Na podlagi člena 43(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba) Svet sprejme ukrepe o določitvi cen, prelevmanov, pomoči in količinskih omejitev. Kadar velja člen 43(3) Pogodbe, bi morala ta uredba zaradi jasnosti izrecno navajati dejstvo, da bo Svet na tej podlagi sprejel ukrepe.

4. Ta uredba bi morala vsebovati vse bistvene elemente enotne skupne ureditve trgov. Določanje cen, prelevmanov, pomoči in količinskih omejitev je v nekaterih primerih neločljivo povezano s temi osnovnimi elementi.

5. Ta uredba mora veljati za vse kmetijske proizvode s seznama v Prilogi I k Pogodbi, da se zagotovi skupna ureditev trga za vse tovrstne proizvode, kot zahteva člen 40(1) Pogodbe.

6. Treba je pojasniti, da morajo za ukrepe iz te uredbe veljati Uredba (EU) št. […] [horizontalna Uredba o SKP][13] in določbe, sprejete na podlagi nje. Zlasti [horizontalna Uredba o SKP] predpisuje določbe za zagotavljanje skladnosti z obveznostmi, predpisanimi z določbami o SKP, vključno s pregledi in uporabo administrativnih ukrepov in administrativnih kazni v primeru neskladnosti, ter predpise v zvezi s pologom in sprostitvijo varščin ter izterjavo neupravičeno izplačanih zneskov.

7. Ta uredba in drugi akti, sprejeti na podlagi člena 43 Pogodbe, se nanašajo na opis proizvodov in sklice na tarifne številke in podštevilke kombinirane nomenklature. Zaradi sprememb nomenklature skupne carinske tarife bodo posledično lahko potrebne tehnične prilagoditve takšnih uredb. Komisija mora imeti možnost, da sprejme izvedbene ukrepe za takšne prilagoditve. Zaradi jasnosti in poenostavitve je treba preklicati Uredbo Sveta (ES) št. 234/79 z dne 5. februarja 1979 o postopku za prilagajanje nomenklature skupne carinske tarife, ki se uporablja za kmetijske proizvode[14], ki trenutno določa takšno pooblastilo, omenjeno pooblastilo pa vključiti v to Uredbo.

8. Da bi se upoštevale posebnosti sektorja riža, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s posodobitvijo opredelitev iz dela I Priloge II k tej uredbi, ki zadevajo sektor riža.

9. Da bi bila proizvodnja usmerjena na nekatere vrste neoluščenega riža, mora imeti Komisija možnost sprejeti izvedbene ukrepe v zvezi s povečanjem in zmanjšanjem javne intervencijske cene.

10. Določiti je treba tržna leta za žita, riž, sladkor, posušeno krmo, semena, oljčno olje in namizne oljke, lan in konopljo, sadje in zelenjavo, banane, mleko in mlečne proizvode ter sviloprejke, ki morajo biti čimbolj prilagojena biološkim proizvodnim ciklom vsakega od teh proizvodov.

11. Da bi se upoštevale posebnosti sektorjev sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z določitvijo tržnih let za te proizvode.

12. Da bi se stabilizirali trgi in zagotovil primeren življenjski standard za kmetijsko skupnost, je bil oblikovan diferenciran sistem zaščite cen za različne sektorje in uvedene so bile neposredne podporne sheme, ob upoštevanju različnih potreb v vsakem od teh sektorjev na eni strani in medsebojnih odvisnosti med različnimi sektorji na drugi strani. Ti ukrepi potekajo v obliki javne intervencije ali, odvisno od primera, v obliki izplačila pomoči za zasebno skladiščenje. Še vedno je treba ohraniti ukrepe za zaščito cen ter jih obenem racionalizirati in poenostaviti.

13. Zaradi jasnosti in preglednosti je treba za te določbe predvideti skupno strukturo, pri čemer je treba nadaljevati politiko, ki se izvaja v vsakem sektorju. V ta namen je primerno razlikovati med referenčnimi cenami in intervencijskimi cenami ter opredeliti slednje, pri čemer naj se zlasti pojasni, da uporabljenim administrativno določenim cenam iz prvega stavka osmega odstavka Priloge 3 k Sporazumu STO o kmetijstvu (tj. podpori zaradi cenovnih razlik) ustrezajo samo intervencijske cene za javno intervencijo. V povezavi s tem je treba razumeti, da lahko tržna intervencija poteka v obliki javne intervencije in drugih oblik intervencije, ki ne uporabljajo predhodno določenih navedb cen.

14. Kot je glede na prakso in izkušnje iz prejšnjih SUT primerno za vsak zadevni sektor, mora biti sistem intervencij na voljo v nekaterih obdobjih leta in v tem obdobju mora biti na voljo ali stalno ali odvisno od tržnih cen.

15. Raven cen, po kateri se izvedejo odkupi z javno intervencijo, npr. podporo zaradi cenovnih razlik, je za nekatere količine nekaterih proizvodov fiksna, v drugih primerih pa odvisna od razpisov, pri čemer naj odraža prakso in izkušnje iz prejšnjih SUT.

16. V tej uredbi je treba zagotoviti možnost za prodajo proizvodov, odkupljenih z javno intervencijo. Take ukrepe je treba sprejeti na način, s katerim se je mogoče izogniti motnjam na trgu in ki zagotavlja enak dostop do blaga in enakopravno obravnavo kupcev.

17. Da se zagotovi preglednost trga, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z določanjem pogojev, na podlagi katerih se lahko odloči dodeliti pomoč za zasebno skladiščenje, da bi ob upoštevanju razmer na trgu dosegla cilj uravnoteženja trga in stabiliziranja tržnih cen.

18. Da bi upoštevali posebnosti različnih sektorjev, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s sprejetjem zahtev in pogojev, ki jih morajo izpolnjevati proizvodi za odkup z javno intervencijo in za hranjenje v sistemu zasebnega skladiščenja, poleg zahtev, določenih v tej uredbi, in v zvezi s sprejetjem veljavnih zvišanj ali znižanj cen zaradi kakovosti, tako glede odkupa kot prodaje, in v zvezi s sprejetjem določb glede obveznosti plačilnih agencij, da vse goveje meso izkostijo po prevzemu in pred uskladiščenjem.

19. Da bi se upoštevale različne razmere glede skladiščenja intervencijskih zalog v Uniji ter da se izvajalcem zagotovi ustrezen dostop do javnih intervencij, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe, s katerimi se določijo zahteve, ki jih morajo izpolnjevati intervencijska skladišča v zvezi s proizvodi za odkup v okviru sistema, določbe o prodaji manjših količin, ki so še v skladiščih v državah članicah, predpisi o neposredni prodaji količin, ki jih ni več mogoče prepakirati ali so slabše kakovosti, in določeni predpisi o skladiščenju proizvodov znotraj in zunaj držav članic, ki so odgovorne zanje in za ravnanje z njimi glede carinskih dajatev in morebitnih drugih količin, ki se dodelijo ali obračunajo v okviru SKP.

20. Da se zagotovi želeni učinek zasebnega skladiščenja na trg, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z ukrepi za zmanjšanje zneska pomoči, ki se izplača, kadar je skladiščena količina nižja od pogodbene količine, in pogoji za izplačilo predplačila.

21. Da se zavarujejo pravice in obveznosti izvajalcev, ki sodelujejo pri ukrepih za javno intervencijo ali zasebno skladiščenje, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z uporabo postopkov javnih razpisov, upravičenostjo izvajalcev in obveznostjo vložitve varščine.

22. Da se standardizira predstavitev različnih proizvodov za namene boljše preglednosti trga, beleženja cen in uporabe ureditev tržnih intervencij v obliki javne intervencije in zasebnega skladiščenja, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z lestvicami Unije za razvrščanje trupov v sektorjih govejega, telečjega, prašičjega, ovčjega in kozjega mesa.

23. Da se zagotovi točnost in zanesljivost razvrščanja trupov, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z revizijo uporabe razvrščanja trupov v državah članicah s strani odbora Unije.

24. Obstoječi program razdeljevanja hrane najbolj ogroženim osebam v Uniji, ki je bil sprejet na podlagi skupne kmetijske politike, je treba obravnavati v ločeni uredbi, sprejeti z namenom, da bo odražala njegove cilje socialne kohezije. Kljub temu je treba poskrbeti, da bo ta uredba omogočala oddajo proizvodov iz javnih intervencijskih skladišč in njihovo uporabo v programu.

25. Spodbujati je treba uživanje sadja in zelenjave ter mlečnih proizvodov med otroci, vključno z vztrajnim povečevanjem deleža takih proizvodov v prehrani otrok v obdobju, ko se njihove prehrambene navade še oblikujejo. Zato je treba spodbujati pomoč Unije pri financiranju ali sofinanciranju preskrbe otrok s takšnimi proizvodi v izobraževalnih ustanovah.

26. Da se zagotovi dobro upravljanje proračunov programov, je treba določiti ustrezne določbe za vsakega od njih. Pomoči Unije se ne uporabljati kot nadomestilo financiranja katerih koli obstoječih nacionalnih sistemov razdeljevanja sadja v šolah. Ne glede na proračunske omejitve bi morale biti države članice sposobne svoje finančne prispevke v sisteme nadomestiti s prispevki iz zasebnega sektorja. Da bo njihov sistem razdeljevanja sadja v šolah učinkovit, morajo države članice zagotoviti spremljevalne ukrepe, za katere bi jim moralo biti dovoljeno podeliti nacionalno pomoč.

27. Da bi spodbudili zdrave prehrambene navade otrok, zagotovili učinkovito in usmerjeno rabo evropskih sredstev ter spodbudili ozaveščenost o shemi, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s sistemom razdeljevanja sadja v šolah, ki se nanašajo na proizvode, ki so upravičeni za vključitev v sistem, ciljno skupino sistema, nacionalne ali regionalne strategije, ki jih morajo sestaviti države članice, da bi lahko dobile pomoč, vključno s spremljevalnimi ukrepi, odobritev in izbor zahtevkov za pomoč, objektivna merila za dodelitev pomoči med državami članicami, okvirno razporeditev pomoči med državami članicami in metodo za prerazporeditev pomoči med državami članicami na podlagi prejetih zahtevkov, stroške, upravičene do pomoči, vključno z možnostjo določitve skupne zgornje meje za take stroške, ter na zahtevo, da sodelujoče države članice obveščajo o podporni vlogi sistema.

28. Da bi upoštevali razvoj vzorcev uživanja mlečnih proizvodov ter inovacij in razvoja na trgu mlečnih proizvodov, da bi zagotovili, da so primerni upravičenci in prosilci upravičeni do pomoči, in da bi spodbudili ozaveščenost o shemi pomoči, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s sistemom razdeljevanja mleka v šolah, ki se nanašajo na proizvode, ki so upravičeni za vključitev v sistem, nacionalne ali regionalne strategije, ki jih morajo države članice pripraviti, da lahko dobijo pomoč, ter ciljno skupino sistema, pogoje za dodelitev pomoči, vložitev varščine, ki jamči izvedbo, če je plačano predplačilo pomoči, spremljanje in vrednotenje ter na zahtevo, da izobraževalne ustanove obveščajo o podporni vlogi sistema.

29. Shema pomoči za organizacije proizvajalcev hmelja se uporablja samo v eni državi članici. Da se ustvari prožnost in uskladi pristop v tem sektorju z drugimi sektorji, je to shemo pomoči treba prekiniti, ostane pa naj možnost, da se organizacijam proizvajalcev omogoči podpora v okviru ukrepov za razvoj podeželja.

30. Potrebno je financiranje Unije, da se odobrene organizacije izvajalcev spodbudi k pripravi delovnih programov za izboljšanje kakovosti proizvodnje oljčnega olja in namiznih oljk. V tem okviru bi morala ta uredba določati, da bo podpora Unije dodeljena glede na prednostne ukrepe na področju dejavnosti, ki se izvajajo v okviru zadevnih delovnih programov. Vendar je zadevne dejavnosti treba omejiti na najkoristnejše, za boljšo kakovost takšnih programov pa je treba uvesti sofinanciranje.

31. Da se zagotovi, da pomoč, namenjena organizacijam proizvajalcev olivnega olja in namiznih oliv, doseže svoj cilj izboljšanja kakovosti proizvodnje olivnega olja in namiznih oliv, in da se zagotovi, da organizacije proizvajalcev olivnega olja in namiznih oliv izpolnjujejo svoje obveznosti, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe glede pogojev za odobritev organizacij izvajalcev za namene sheme pomoči, za začasno prekinitev ali umik take odobritve, ukrepov, upravičenih do financiranja Unije, dodelitve financiranja Unije za določene ukrepe, dejavnosti in stroškov, ki niso upravičeni do financiranja Unije, izbire in odobritve delovnih programov ter glede zahtev po vložitvi varščine.

32. Ta uredba razlikuje na eni strani med sadjem in zelenjavo, kar vključuje sadje in zelenjavo, namenjena za trženje, ter sadje in zelenjavo, namenjena predelavi, na drugi strani pa predelano sadje in zelenjavo. Predpisi o organizacijah proizvajalcev, operativnih programih in finančni pomoči Unije veljajo samo za sadje in zelenjavo ter za sadje in zelenjavo, ki sta izključno namenjena predelavi.

33. Proizvodnja sadja in zelenjave je nepredvidljiva, proizvodi pa so pokvarljivi. Celo omejeni presežki lahko bistveno izkrivijo trg. Zato je treba uvesti ukrepe za obvladovanje kriznih razmer, ki jih je treba še naprej vključevati v operativne programe.

34. Proizvodnja in trženje sadja in zelenjave morata v celoti upoštevati varovanje okolja, vključno z načinom obdelovanja, ravnanjem z odpadki in uničenjem proizvodov, ki se umaknejo s trga, zlasti glede varstva kakovosti vode, ohranjanja biološke raznovrstnosti in ohranjanja podeželja.

35. V okviru politike razvoja podeželja je za vse sektorje v vseh državah treba zagotoviti podporo za ustanavljanje skupin proizvajalcev, zato je treba prekiniti posebno podporo v sektorju sadja in zelenjave.

36. Z namenom, da se organizacijam proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave naloži večjo odgovornost za njihove finančne odločitve in da se dodeljena javna sredstva uporabljajo za pripravo na prihodnje zahteve, je potrebno določiti pogoje za uporabo teh virov. Ustrezna rešitev je skupno financiranje operativnih skladov, ki jih ustanovijo organizacije proizvajalcev. V določenih primerih bi bilo treba dovoliti dodatne možnosti financiranja. Operativne sklade je treba uporabiti samo za financiranje operativnih programov v sektorjih sadja in zelenjave. Zaradi zmanjševanja izdatkov Unije je treba omejiti pomoč za organizacije proizvajalcev, ki ustanovijo operativne sklade.

37. V regijah, kjer je organizacija proizvodnje v sektorju sadja in zelenjave slaba, je treba dovoliti dodeljevanje dodatne državne finančne pomoči. V primeru držav članic, ki so glede teh struktur v posebej neugodnem položaju, bi morala pomoč povrniti Unija.

38. Da se organizacijam proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave zagotovi učinkovita, usmerjena in trajnostna podpora, je treba Komisiji podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z operativnimi skladi in operativnimi programi, strukturo in vsebino nacionalnega okvira ter nacionalno strategijo, finančno pomočjo Unije, ukrepi za preprečevanje in obvladovanje kriz in nacionalno finančno pomočjo.

39. Pomembno je, da se določijo podporni ukrepi v vinskem sektorju, ki bi lahko okrepili konkurenčne strukture. Medtem ko naj bi te ukrepe določila in financirala Unija, bi bilo treba državam članicam omogočiti, da same izberejo primerne ukrepe, ki bodo ustrezali potrebam njihovih regionalnih organov, po potrebi ob upoštevanju njihovih posebnosti, in jih vključili v nacionalne podporne programe. Države članice bi morale biti odgovorne za izvajanje teh programov.

40. Eden od ključnih ukrepov, upravičenih do nacionalnih podpornih programov, bi morala biti promocija in trženje vin Unije v tretjih državah. Še naprej bi morale biti zajete dejavnosti prestrukturiranja in preusmeritve zaradi njihovih pozitivnih strukturnih učinkov na sektor vina. Podpora bi se morala zagotoviti tudi za naložbe v vinskem sektorju, namenjene izboljšanju gospodarske zmogljivosti podjetij kot takih. Podpora za destilacijo stranskih proizvodov bi morala biti kot ukrep, ki je na voljo vsem državam članicam, ki želijo takšen instrument uporabljati za zagotovitev kakovosti vina ter varovanje okolja.

41. Preventivna sredstva, kot so zavarovanje letine, vzajemni skladi in zelena trgatev, bi morala biti upravičena do podpore v okviru podpornih programov, da bi spodbudila odgovoren pristop do kriznih razmer.

42. Določbe o podpori vinogradnikom prek dodelitve pravic do plačila, kakor so odločile države članice, so postale dokončne. Edina tovrstna podpora, ki jo je mogoče zagotoviti, je zato podpora, o kateri so 1. decembra 2013 odločile države članice na podlagi člena 137 Uredbe (EU) št. [COM(2010)799] in na podlagi pogojev, določenih v navedeni določbi.

43. Da se zagotovi, da podporni programi za vinski sektor dosežejo svoje cilje, in da se zagotovi usmerjena raba evropskih sredstev, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s predpisi o odgovornosti za izdatke med datumom prejema programov podpore in spremembami programov podpore in datumom njihove uporabe, o merilih o izpolnjevanju pogojev podpornih ukrepov, vrsti izdatka in dejavnostih, upravičenih do podpore, ukrepih, ki niso upravičeni do podpore, in največji ravni podpore na ukrep, o zahtevah in mejnih vrednostih za predplačila, vključno z zahtevo po varnosti, če se opravi predplačilo, ki vsebujejo splošne določbe in opredelitve za namen tega oddelka, da se prepreči zloraba podpornih ukrepov, vključno z omejitvami za preprečitev dvojnega financiranja projektov, v okviru katerih proizvajalci umaknejo stranske proizvode vinarstva, izjeme iz obveznosti, da se prepreči dodatno upravno breme, in določbe za prostovoljno certificiranje žganjarn, za določitev zahtev, vključno s posebnimi pregledi, ki jih izvajajo države članice za izvajanje podpornih ukrepov, omejitev in pregledov za zagotovitev skladnosti s področjem uporabe podpornih ukrepov, v zvezi s plačili upravičencem, vključno s plačili zavarovalniških posrednikov.

44. Za čebelarstvo so značilni raznovrstnost proizvodnih pogojev in pridelkov ter razpršenost in različnost gospodarskih subjektov, tako v fazi proizvodnje kot trženja. Poleg tega je v več državah članicah zaradi širjenja varooze v zadnjih letih in problemov, ki jih ta bolezen povzroča pri proizvodnji medu, še vedno potrebno ukrepanje Unije, saj se varooze ne da popolnoma izkoreniniti in jo je treba zdraviti z odobrenimi proizvodi. Glede na take okoliščine ter za izboljšanje proizvodnje in trženja čebelarskih proizvodov v Uniji je treba vsaka tri leta pripraviti nacionalne programe, da bi se izboljšali splošni pogoji za proizvodnjo in trženje čebelarskih proizvodov. Navedene nacionalne programe bi morala deloma financirati Unija.

45. Da se zagotovi ciljna uporaba skladov Unije za čebelarstvo, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 v zvezi z ukrepi, ki se lahko vključijo v čebelarske programe, predpisi o obveznostih glede vsebine nacionalnih programov, pripravi takšnih programov in povezanih študijah ter v zvezi s pogoji za dodelitev finančnega prispevka Unije vsaki sodelujoči državi članici.

46. Pomoč Unije za gojenje sviloprejk je treba v okviru sistema neposrednih plačil ločiti, pri čemer se sledi pristopu, ki je bil glede pomoči ubran v drugih sektorjih.

47. Pomoč za posneto mleko in posneto mleko v prahu, ki sta bila pridelana v Uniji in namenjena uporabi kot krmilo ter predelavi v kazein in kazeinate, se je izkazala za neučinkovito pri podpori trgu, zato jo je treba odpraviti skupaj s predpisi o uporabi kazeina in kazeinatov pri proizvodnji sira.

48. Uporaba standardov za trženje kmetijskih proizvodov lahko prispeva k izboljšanju gospodarskih razmer za proizvodnjo in trženje ter tudi kakovosti takih proizvodov. Uporaba takih standardov je zato v interesu proizvajalcev, trgovcev in potrošnikov.

49. Po Sporočilu Komisije o politiki kakovosti kmetijskih proizvodov[15] in razpravah, ki so mu sledile, se zdi primerno ohranjati tržne standarde po sektorjih ali proizvodih, da se upoštevajo pričakovanja potrošnikov in se prispeva k izboljšanju gospodarskih pogojev za proizvodnjo in trženje kmetijskih proizvodov ter njihove kakovosti.

50. Za zagotovitev, da so vsi proizvodi ustrezne, neoporečne in tržne kakovosti, ter brez poseganja v Uredbo (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane[16], mora osnovni splošni tržni standard, kot je predvideno v zgoraj navedenem sporočilu Komisije, ustrezati proizvodom, ki jih ne zajemajo tržni standardi po sektorjih ali proizvodih. Kadar so ti proizvodi v skladu z veljavnimi mednarodnimi standardi, je treba po potrebi te proizvode obravnavati kot skladne s splošnim tržnim standardom.

51. Za nekatere sektorje in/ali proizvode so opredelitve, poimenovanja in/ali prodajne oznake pomembni elementi za določitev konkurenčnih pogojev. Zato je za te sektorje in/ali proizvode treba določiti opredelitve, poimenovanja in prodajne oznake, ki se lahko uporabljajo le v Uniji za trženje proizvodov, ki so v skladu z ustreznimi zahtevami.

52. Za tržne standarde je treba uvesti določbe horizontalne narave.

53. Tržne standarde je treba uporabljati, da se omogoči oskrbovanje trga s proizvodi standardizirane in zadovoljive kakovosti, tržni standardi pa se morajo nanašati predvsem na opredelitve, razvrstitve v razrede, predstavitev in označevanje, pakiranje, metodo proizvodnje, hranjenje, prevoz, podatke o proizvajalcih, vsebino določenih snovi, povezano upravno dokumentacijo, skladiščenje, certifikacijo in časovne omejitve.

54. Ob upoštevanju interesa potrošnikov za prejemanje primernih in preglednih informacij o proizvodu je treba omogočiti opredelitev kraja kmetovanja, za vsak primer posebej glede na ustrezno geografsko raven, pri čemer je obenem treba upoštevati lastnosti nekaterih sektorjev, zlasti kar zadeva predelane kmetijske proizvode.

55. Tržni standardi morajo veljati za vse kmetijske proizvode, ki se tržijo v Uniji.

56. Primerno je določiti posebna pravila za proizvode, uvožene iz tretjih držav, če nacionalne določbe, ki veljajo v nekaterih tretjih državah, upravičujejo odstopanja od tržnih standardov, če se zagotovi njihovo enakovrednost z zakonodajo Unije.

57. Primerno je uvesti možnost, da države članice ohranijo ali sprejmejo določene nacionalne predpise o ravneh kakovosti, kar zadeva mazave maščobe.

58. Za obravnavo sprememb na trgu ob upoštevanju posebnosti posameznega sektorja je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s sprejemanjem, spreminjanjem in dovoljevanjem odstopanj od zahtev glede splošnega tržnega standarda ter pravili v zvezi s skladnostjo z njim.

59. Da se upoštevajo pričakovanja potrošnikov in se prispeva k izboljšanju gospodarskih pogojev za proizvodnjo in trženje kmetijskih proizvodov ter njihove kakovosti, da se prilagodi na stalno spreminjajoče se tržne pogoje in na razvijajoče se zahteve potrošnikov ter da se upoštevata razvoj zadevnih mednarodnih standardov in tehnični napredek ter se prepreči nastajanje ovir za inovativnost proizvodov, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z akti za sprejemanje tržnih standardov po sektorjih ali proizvodih, na vseh stopnjah trženja, kot tudi odstopanj in izvzetij od uporabe takih standardov, ter v zvezi s potrebnimi spremembami, odstopanji ali izvzetji od opredelitev in prodajnih imen.

60. Da se zagotovi pravilna in pregledna uporaba nacionalnih predpisov za nekatere proizvode in/ali sektorje, kar zadeva tržne standarde, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z določanjem pogojev za uporabo takšnih tržnih standardov ter pogojev za posedovanje, promet in uporabo proizvodov, pridobljenih s poskusnimi postopki.

61. Da bi se upoštevale posebnosti trgovine med Unijo in nekaterimi tretjimi državami, poseben značaj nekaterih kmetijskih proizvodov ter posebnost posameznega sektorja, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z odstopanjem za vsak tržni standard, pri čemer se v primeru preseženega odstopanja za celotno serijo proizvodov šteje, da ni v skladu s standardom, in v zvezi s predpisi, ki določajo pogoje, pod katerimi se šteje, da uvoženi proizvodi zagotavljajo ustrezno raven skladnosti z zahtevami Unije o tržnih standardih, in ki dopuščajo ukrepe, ki odstopajo od pravil, da se lahko proizvodi v Uniji tržijo samo v skladu s takšnimi standardi, ter določajo pravila glede uporabe tržnih standardov za proizvode, ki se izvozijo iz Unije.

62. Pojem kakovostnih vin v Uniji temelji med drugim na posebnih lastnostih, ki se pripisujejo geografskemu poreklu vina. Takšna vina potrošniki prepoznajo po zaščitenih označbah porekla in geografskih označbah. Da se omogoči pregleden in bolj izdelan okvir, ki bi podprl trditve o kakovosti zadevnih proizvodov, bi bilo treba vzpostaviti ureditev za pregledovanje zahtevkov za označbo porekla ali geografsko označbo v skladu s pristopom horizontalne politike Unije za kakovost, ki se uporablja za živila razen vina in žganih pijač v Uredbi Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila[17].

63. Za ohranitev posebnih kakovostnih lastnosti vin z označbo porekla ali geografsko označbo bi bilo treba omogočiti državam članicam, da uporabljajo strožja pravila.

64. Da bi bili izpolnjeni pogoji za zaščito v Uniji, bi bilo označbe porekla in geografske označbe treba priznati in registrirati na ravni Unije v skladu s postopkovnimi pravili, kot jih določi Komisija.

65. Možnost za zaščito bi morale imeti tudi označbe porekla in geografske označbe iz tretjih držav, če so zaščitene v državi porekla.

66. Postopek registracije bi moral vsaki fizični ali pravni osebi z zakonitim interesom omogočiti, da v državi članici ali tretji državi z vlaganjem ugovorov uveljavlja svoje pravice.

67. Registrirane označbe porekla in geografske označbe bi bilo treba zaščititi pred uporabami, ki neupravičeno izkoriščajo ugled ustreznih proizvodov. Zaradi pospeševanja poštene konkurence in preprečevanja zavajanja potrošnikov bi bilo treba to zaščito razširiti tudi na proizvode in storitve, ki jih ta uredba ne zajema, vključno s proizvodi, ki niso navedeni v Prilogi I k Pogodbi.

68. Da se upoštevajo obstoječe prakse označevanja, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z dovoljevanjem uporabe imena sorte vinske trte, četudi ta vsebuje zaščiteno označbo porekla ali zaščiteno navedbo porekla.

69. Da se upoštevajo posebne lastnosti proizvodnje na razmejenih geografskih območjih, da se zagotovi kakovost in sledljivost proizvodov in da se zagotovijo zakonite pravice ali interes proizvajalcev ali izvajalcev, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z načeli za omejitev geografskega območja ter opredelitvami, omejitvami in odstopanji glede proizvodnje na omejenem geografskem območju, v zvezi s pogoji, na podlagi katerih lahko specifikacije proizvodov vsebujejo dodatne zahteve, in v zvezi z elementi specifikacije proizvodov, tipom vlagatelja, ki lahko vloži vlogo za zaščito označbe porekla ali geografske označbe, postopki, po katerih se je treba ravnati pri uporabi zaščite označbe porekla ali geografske označbe, vključno s predhodnimi nacionalnimi postopki, nadzorom s strani Komisije, postopki ugovorov, in postopki za spremembo, ukinitev in spremembo zaščitenih označb porekla ali zaščitenih geografskih označb, postopki za vloge v zvezi z geografskimi območji v tretji državi, datumom, od katerega velja zaščita, postopki v zvezi s spremembami specifikacij proizvodov in datumom, na katerega sprememba začne veljati.

70. Da se zagotovi ustrezna zaščita in da gospodarski subjekti in pristojni organi niso oškodovani z uporabo te uredbe v zvezi z imeni vin, za katera je bila zaščita dodeljena pred 1. avgustom 2009, je Komisiji treba podeliti pooblastilo v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s sprejemanjem omejitev glede zaščitenih imen in v zvezi s prehodnimi določbami glede: imen vin, ki so jih države članice priznale kot označbe porekla ali geografske označbe do 1. avgusta 2009, predhodnega nacionalnega postopka, vin, ki so bila dana v promet ali označena pred določenim datumom, in sprememb specifikacij proizvoda.

71. Nekateri izrazi se v Uniji tradicionalno uporabljajo, iz njih pa potrošniki dobijo informacije o posebnostih in kakovosti vin, ki dopolnjujejo informacije, ki izhajajo iz označb porekla in geografskih označb. Da bi zagotovili delovanje notranjega trga in pošteno konkurenco ter se izognili zavajanju potrošnikov, bi morali biti ti tradicionalni izrazi upravičeni do zaščite v Uniji.

72. Da se zagotovijo ustrezna zaščita, zakonite pravice proizvajalcev in izvajalcev ter da se upoštevajo posebne lastnosti trgovine med Unijo in nekaterimi tretjimi državami, je Komisiji treba podeliti pooblastilo v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z določbami o jeziku in zapisu tradicionalne oznake, ki jo je treba zaščititi, glede opredelitve tipa vlagateljev, ki lahko vložijo vlogo za zaščito tradicionalnega izraza, pogojev veljavnosti vloge za priznanje tradicionalnega izraza, razlogov za nasprotovanje predlaganemu priznanju tradicionalnega izraza, obsega zaščite, vključno z razmerjem do blagovnih znamk, zaščitenih tradicionalnih izrazov, zaščitenih označb porekla ali geografskih označb, homonimov ali nekaterih imen vinske trte, razlogov za preklic tradicionalnega izraza, datuma predložitve vloge ali zahtevka, postopkov, po katerih se je treba ravnati pri uporabi zaščite tradicionalnega izraza, vključno z nadzorom s strani Komisije, postopki ugovorov, in postopki za ukinitev in spremembo ter v zvezi s pogoji, na podlagi katerih se lahko tradicionalni izrazi uporabljajo na proizvodih iz tretjih držav in ki določajo s tem povezana odstopanja.

73. Opis, označevanje in predstavitev proizvodov vinskega sektorja, ki so zajeti v tej uredbi, lahko pomembno vplivajo na njihovo trženje. Razlike med zakonodajami držav članic pri označevanju vinskih proizvodov lahko ovirajo nemoteno delovanje notranjega trga. Zato bi bilo treba določiti pravila, ki bodo upoštevala zakonite interese potrošnikov in pridelovalcev. Zato je primerno določiti predpise Unije o označevanju.

74. Da se zagotovi učinkovitost postopkov certificiranja, odobritve in pregleda, da se zagotovijo legitimni interesi izvajalcev ter da gospodarski subjekti niso oškodovani, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z izjemnimi okoliščinami, ki upravičujejo opustitev sklicevanja na izraza „zaščitena označba porekla“ ali „zaščitena geografska označba“, v zvezi s predstavitvami in uporabo navedb označevanja, ki niso določene v tej uredbi, nekaterimi obveznimi navedbami, poljubnimi navedbami in predstavljanjem, v zvezi s potrebnimi ukrepi, kar zadeva označevanje in predstavljanje vin z označbo porekla ali zemljepisno označbo, katerih označba porekla ali zemljepisna označba izpolnjuje potrebne zahteve, v zvezi z vinom, ki je bilo dano na trg in označeno pred 1. avgustom 2009, in v zvezi z odstopanji od označevanja in predstavljanja.

75. Določbe o vinu bi se morale uporabljati ob upoštevanju sporazumov, sklenjenih na podlagi člena 218 Pogodbe.

76. Primerno je določiti predpise za razvrstitev sort vinske trte, po kateri so države članice, ki pridelajo več kot 50 000 hektolitrov na leto, še naprej odgovorne za razvrščanje sort vinske trte, iz katerih se na njihovih ozemljih lahko prideluje vino. Nekatere sorte vinske trte bi bilo treba izključiti.

77. Primerno je določiti nekatere enološke prakse in omejitve za proizvodnjo vina, zlasti kar zadeva rezanje in uporabo nekaterih vrst grozdnega mošta, grozdnega soka in svežega grozdja iz tretjih držav. Da bi upoštevala mednarodne standarde, se mora Komisija za nadaljnje enološke prakse praviloma opirati na enološke prakse, ki jih priporoča Mednarodni urad za vinsko trto in vino (OIV).

78. Za vinski sektor bi moralo biti državam članicam omogočeno, da omejijo ali izključijo uporabo nekaterih enoloških praks in ohranijo strožje omejitve za vina, ki se pridelujejo na njihovem ozemlju, in dovolijo eksperimentalno uporabo nedovoljenih enoloških praks po pogojih, ki jih je treba še določiti.

79. Da se zagotovi zadovoljiva raven sledljivosti zadevnih proizvodov, zlasti zaradi varstva potrošnikov, bi bilo treba določiti, da so vsi proizvodi iz vinskega sektorja, ki so zajeti v tej uredbi, opremljeni s spremnim dokumentom, kadar so v obtoku znotraj Unije.

80. Zaradi boljšega gospodarjenja z vinogradniškimi površinami morajo države članice Komisiji poslati preglednico obsega vinogradniških površin. Kot spodbuda za države članice, da pošljejo preglednico, je možnost podpore za prestrukturiranje in preusmeritev omejena na tiste države članice, ki so jo poslale.

81. Da bi države članice lažje spremljale in preverjale obseg vinogradniških površin, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z o obsegom in vsebino registra vinogradov ter izjemami.

82. Da se olajša prevoz vina ter njegovo preverjanje, ki ga opravijo države članice, je Komisiji treba podeliti pooblastilo za sprejemanje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s predpisi o spremljajočem dokumentu, njegovi uporabi in izjemah iz obveznosti za uporabo takšnega dokumenta, ustvarjanju pogojev, v katerih spremni dokument šteje za dokument, ki potrjuje zaščitene označbe porekla ali zaščitene geografske označbe, določanju obveznosti vodenja registra, opredelitvi, kdo vodi register in izjeme iz obveznosti vodenja registra in določanju pravil v zvezi z uporabo spremnih dokumentov in registrov.

83. Po koncu sistema kvot bodo še vedno potrebni posebni instrumenti za zagotovitev poštenega ravnovesja pravic in obveznosti med podjetji za proizvodnjo sladkorja in pridelovalci sladkorne pese. Zato je treba določiti standardne določbe, ki urejajo sporazume med njimi.

84. Da bi se upoštevale posebnosti sektorja sladkorja in interesi vseh strani, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s takšnimi sporazumi, zlasti kar zadeva pogoje za odkup, dobavo, prevzem in plačilo sladkorne pese.

85. Organizacije proizvajalcev in njihova združenja imajo lahko koristno vlogo pri koncentraciji ponudbe in širjenju najboljših praks. Medsektorske organizacije imajo lahko pomembno vlogo pri spodbujanju dialoga med udeleženci v dobavni verigi ter pospeševanju najboljših praks in preglednosti trga. Obstoječe predpise o opredelitvi in priznavanju takšnih organizacij in njihovih združenj, ki zajemajo nekatere sektorje, je zato treba uskladiti, racionalizirati in jih razširiti, da bodo omogočali priznavanje na zahtevo na podlagi statutov, ki jih določa zakonodaja EU v vseh sektorjih.

86. Obstoječe določbe v različnih sektorjih, ki krepijo vpliv organizacij proizvajalcev, njihovih združenj in medpanožnih organizacij, tako da državam članicam pod določenimi pogoji omogočajo razširitev pravil takšnih organizacij na proizvajalce nečlane, so se izkazale za učinkovite ter jih je treba uskladiti, racionalizirati in razširiti na vse sektorje.

87. Kar zadeva žive rastline, goveje in telečje meso, prašičje meso, ovčje in kozje meso, jajca in perutnino, je treba predvideti možnost za sprejetje nekaterih ukrepov za lažjo prilagoditev oskrbe potrebam trga, kar lahko prispeva k stabilizaciji trgov in k zagotavljanju primernega življenjskega standarda za zadevno kmetijsko prebivalstvo.

88. Da se spodbudi ukrepanje trgovinskih organizacij, njihovih združenj in medpanožnih organizacij za lažjo uskladitev oskrbe z zahtevami trga, razen za ukrepe v zvezi z umikom proizvodov s trga, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe glede ukrepov v zvezi s sektorji živih rastlin, govejega in telečjega mesa, prašičjega mesa, ovčjega in kozjega mesa, jajc in perutnine, da se izboljša kakovost, pospešuje boljša organizacija proizvodnje, predelave in trženja, olajša beleženje gibanja tržnih cen in omogoči vzpostavitev kratkoročnih in dolgoročnih napovedi na podlagi uporabljenih proizvodnih sredstev.

89. Da bi izboljšale delovanje trga za vina, bi morale imeti države članice možnost, da uresničujejo odločitve, ki jih sprejmejo medpanožne organizacije. Vendar v področju uporabe takih odločitev ne bi smelo biti ravnanj, ki bi lahko izkrivljala konkurenco.

90. Ker ne obstaja zakonodaja Unije o formaliziranih pisnih pogodbah, lahko države članice v okviru svojih lastnih pogodbenih pravnih sistemov uporabljajo takšne pogodbe, pod obveznim pogojem, da pri tem spoštujejo zakonodajo Unije in da zlasti spoštujejo nemoteno delovanje notranjega trga in ureditev skupnega trga. Ker so razmere v Uniji zelo različne, bi morala biti zaradi subsidiarnosti odločitev o tem prepuščena državam članicam. Vendar je v primeru sektorja mleka in mlečnih proizvodov za zagotovitev ustreznih minimalnih standardov za take pogodbe ter pravilnega delovanja notranjega trga in skupne ureditve trga treba nekatere osnovne pogoje za uporabo takih pogodb določiti na ravni Unije. Nekatere mlečne zadruge lahko v svojih statutih uporabljajo pravila s podobnim učinkom, zato jih je zaradi poenostavitve treba izvzeti iz obveznosti pogodbe. Da se zagotovi učinkovitost takšnega sistema, bi se moral enakovredno uporabljati tudi v primerih, kadar posredniki zbirajo mleko od kmetov, da bi ga dostavili predelovalcem.

91. Da bi zagotovili racionalen razvoj proizvodnje in primerno življenjsko raven proizvajalcev mleka, je treba okrepiti njihovo pogajalsko moč v odnosu do predelovalcev, kar bi moralo voditi do pravičnejše razdelitve dodane vrednosti v dobavni verigi. Za uresničitev teh ciljev skupne kmetijske politike je zato treba sprejeti določbo na podlagi členov 42 in 43(2) Pogodbe, ki bo organizacijam proizvajalcev, ki so jih ustanovili proizvajalci mleka ali njihova združenja, omogočil, da se z mlekarsko industrijo skupaj pogajajo o pogodbenih pogojih, vključno s cenami, za proizvodnjo vseh ali le dela svojih članov. Da se ohrani učinkovita konkurenca na trgu mleka in mlečnih proizvodov, bi morale za to možnost veljati primerne količinske omejitve.

92. Registracija vseh pogodb glede dobav hmelja, proizvedenega v Uniji, je obremenjujoč ukrep, zato jo je treba odpraviti.

93. Da se zagotovi, da so cilji in odgovornosti organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev, medpanožnih organizacij in organizacij izvajalcev jasno določene, tako da to prispeva k učinkovitosti njihovih ukrepov, da se upoštevajo posebnosti vsakega posameznega sektorja ter da se zagotovita spoštovanje konkurence in dobro delovanje skupne ureditve trgov, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s predpisi o specifičnih ciljih, za katere si lahko prizadevajo oziroma si bodo ali ne bodo prizadevale takšne organizacije in združenja, vključno z odstopanji od tistih, ki so navedeni v tej uredbi, o statutih, priznavanju, zgradbi, pravnih oblikah, članstvu, velikosti, odgovornosti in dejavnosti takih organizacij in združenj, glede učinkov, ki izhajajo iz priznanja, glede umika priznanja ter glede združitev, o čeznacionalnih organizacijah in združenjih, oddajanju del zunanjim izvajalcem in zagotavljanju tehničnih sredstev s strani organizacij ali združenj, minimalnem obsegu ali vrednosti tržne proizvodnje organizacij in združenj, razširitvi nekaterih pravil organizacij na nečlane in obveznem plačevanju članarine s strani nečlanov, vključno s seznamom strožjih pravil za proizvodnjo, ki se lahko razširijo, dodatnih zahtevah glede reprezentatitvnosti, zadevnih gospodarskih območjih, vključno s preverjanjem njihove opredelitve s strani Komisije, minimalnimi obdobji, v katerih morajo pravila veljati, preden se razširijo, osebami ali organizacijami, za katere se predpisi ali prispevki lahko uporabljajo, in okoliščinami, v katerih lahko Komisija zahteva, da se razširitev pravil ali obvezni prispevki zavrnejo ali odpravijo.

94. Enotni trg vključuje trgovinski sistem na zunanjih mejah Unije. Navedeni trgovinski sistem bi moral vključevati uvozne dajatve in izvozna nadomestila in bi načeloma moral stabiliziral trg Unije. Trgovinski sistem bi moral temeljiti na zavezah, sprejetih v okviru urugvajskega kroga večstranskih trgovinskih pogajanj in v dvostranskih sporazumih.

95. Spremljanje trgovinskih tokov je predvsem vprašanje upravljanja, ki se ga je treba lotiti na zelo prožen način. Odločitev o uvedbi zahtev za dovoljenja je treba sprejeti ob upoštevanju potrebe po dovoljenjih za upravljanje zadevnih trgov in zlasti za spremljanje uvoza ali izvoza zadevnih proizvodov.

96. Zaradi upoštevanja razvoja trgovine in trga, potreb zadevnih trgov in, če je to potrebno za spremljanje uvoza ali izvoza, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s seznamom proizvodov sektorjev, za katere velja predložitev uvoznega ali izvoznega dovoljenja, ter primeri in okoliščinami, v katerih se predložitev uvoznega ali izvoznega dovoljenja ne zahteva.

97. Zaradi opredelitve glavnih elementov sistema dovoljenj je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z akti za opredelitev pravic in obveznosti, ki izhajajo iz dovoljenja, njegove pravne učinke, vključno z možnostjo odstopanja od spoštovanja obveznosti uvažanja ali izvažanja, ter označevanja porekla in izvora, kjer je to obvezno, zagotovitev, da je za izdajo dovoljenja ali sprostitev v prost promet treba predložiti dokument, ki ga izda tretja država ali subjekt, ki med drugim potrjuje značilnosti porekla, pristnosti in kakovosti proizvodov, sprejetje pravil, potrebnih za zanesljivost in učinkovitost sistema dovoljenj, ter okoliščin, v katerih je potrebna posebna upravna pomoč med državami članicami za preprečitev ali obravnavanje goljufij in nepravilnosti, in določitev primerov in okoliščin, v katerih se zahteva ali ne zahteva predložitev varščine, ki zagotavlja, da se uvoz ali izvoz proizvodov opravi v času trajanja veljavnosti dovoljenja.

98. Osnovni elementi carin, ki se uporabljajo za kmetijske proizvode in odražajo sporazume Svetovne trgovinske organizacije (STO), so določeni v skupni carinski tarifi. Komisiji je treba podeliti pooblastilo za sprejetje ukrepov za podroben izračun uvoznih dajatev v skladu s temi osnovnimi elementi.

99. Da se preprečijo škodljivi učinki na trgu Unije, ki bi lahko nastali zaradi uvoza nekaterih kmetijskih proizvodov, bi bilo treba pri uvozu teh proizvodov zaračunati dodatno dajatev, če so izpolnjeni nekateri pogoji.

100. Da se zagotovi učinkovitost sistema vhodne cene, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z omogočanjem vključitve preverjanja carinske vrednosti v primerjavi z drugo vrednostjo, ki ni cena na enoto.

101. Pod nekaterimi pogoji je primerno odpreti in upravljati uvozne tarifne kvote, ki izhajajo iz mednarodnih sporazumov, sklenjenih v skladu s Pogodbo, ali iz drugih aktov.

102. Da se zagotovijo pošten dostop do razpoložljivih količin, uporaba sporazumov, zavez in pravic Unije, ter enako obravnavanje izvajalcev v okviru uvoznih tarifnih kvot, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z akti za določitev pogojev in zahtev za upravičenost, ki jih mora izvajalec izpolniti za vložitev zahtevka v okviru uvozne tarifne kvote, sprejetje določb za prenos pravic med izvajalci in po potrebi omejitev za prenos znotraj upravljanja uvozne tarifne kvote, odločitev, da je za sodelovanje pri uvozni tarifni kvoti treba položiti varščino, sprejetje vseh potrebnih določb za vse posebne primere, zahteve ali omejitve, ki veljajo za tarifno kvoto, kot je določena v mednarodnem sporazumu ali drugem zadevnem aktu.

103. Kmetijski proizvodi so v nekaterih primerih lahko upravičeni do posebnih ugodnosti pri uvozu v tretje države, če izpolnjujejo nekatere zahteve in/ali cenovne pogoje. Za zagotovitev pravilne uporabe takšnega sistema je potrebno upravno sodelovanje med organi tretje države uvoznice in Unije. V ta namen bi moral proizvode spremljati certifikat, izdan v Uniji.

104. Da se zagotovi, da so proizvodi, ki se izvažajo, lahko upravičeni do posebnih ugodnosti pri uvozu v tretjo državo, če so upoštevani nekateri pogoji, je v skladu s sporazumi, ki jih je Unija sklenila v skladu s členom 218 Pogodbe na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z nalaganjem obveznosti pristojnim organom držav članic, naj na zahtevo in po ustreznih pregledih izda dokument, ki zagotavlja, da so pogoji izpolnjeni.

105. Sistem carin omogoča odpravo vseh drugih zaščitnih ukrepov na zunanjih mejah Unije. Mehanizem notranjega trga in carin bi se lahko v izrednih primerih izkazal za neustreznega. Da v takšnih primerih trg Unije ne ostane brez zaščite proti motnjam, ki se lahko pojavijo, bi morala biti Unija zmožna nemudoma sprejeti vse potrebne ukrepe. Taki ukrepi morajo biti v skladu z mednarodnimi obveznostmi Unije.

106. Treba je predvideti možnost, da se prepovejo postopki aktivnega ali pasivnega oplemenitenja. Zato je v takih okoliščinah primerno omogočiti opustitev uporabe postopkov aktivnega in pasivnega oplemenitenja.

107. Določbe o odobritvi nadomestil za izvoz v tretje države, ki temeljijo na razliki med cenami v Uniji in na svetovnem trgu ter spadajo v okvir omejitev, določenih z obveznostmi v STO, morajo zagotoviti udeležbo Unije v mednarodni trgovini z nekaterimi proizvodi, ki spadajo v to uredbo. Subvencionirani izvozi morajo biti omejeni glede vrednosti in količine.

108. Upoštevanje omejitev po vrednosti bi bilo treba zagotoviti v trenutku določitve izvoznih nadomestil, in sicer s spremljanjem izplačil po pravilih, ki veljajo za Evropski kmetijski jamstveni sklad. Spremljanje se lahko olajša z obvezno vnaprejšnjo določitvijo izvoznih nadomestil in z možnostjo, da se pri diferenciranih izvoznih nadomestilih dopusti sprememba navedenega namembnega kraja znotraj geografskega območja, za katerega se uporablja enotna stopnja izvoznega nadomestila. Pri spremembi namembnega kraja se plača izvozno nadomestilo, ki se uporablja za dejanski namembni kraj in je navzgor omejeno z zneskom, ki se uporablja za vnaprej določeni namembni kraj.

109. Upoštevanje količinskih omejitev je treba zagotoviti z zanesljivim in učinkovitim sistemom spremljanja. Zato mora biti odobritev izvoznih nadomestil odvisna od predložitve izvoznega dovoljenja. Izvozna nadomestila je treba odobriti v okviru razpoložljivih omejitev, odvisno od posamezne okoliščine za vsak zadevni proizvod. Izjeme pri tem pravilu so lahko dovoljene samo za predelane proizvode, ki niso navedeni v Prilogi I k Pogodbi in za katere se ne uporabljajo količinske omejitve. Predvideti je treba odstopanje od strogega upoštevanja pravil upravljanja, kadar ni verjetno, da bi izvoz, ki je upravičen do izvoznih nadomestil, presegel določene količine.

110. Za izvoz živega goveda je treba sprejeti določbo, da so izvozna nadomestila dodeljena in izplačana le, če so upoštevane določbe iz zakonodaje Unije, ki se nanašajo na dobro počutje živali, in zlasti tiste, ki se nanašajo na zaščito živali med prevozom.

111. Da se zagotovi enakost dostopa do izvoznih nadomestil za izvoznike kmetijskih proizvodov, ki so predmet te uredbe, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z uporabo nekaterih pravil za kmetijske proizvode pri proizvodih, ki se izvažajo v obliki predelanega blaga.

112. Da se izvoznike spodbudi k spoštovanju pogojev za dobro počutje živali in omogoči, da pristojni organi preverijo pravilne izdatke izvoznih nadomestil, kjer je to pogoj za izpolnjevanje zahtev za dobro počutje živali, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z zahtevami za dobro počutje živali zunaj carinskega ozemlja Unije, vključno z uporabo neodvisnih tretjih strani.

113. Da se zagotovi, da izvajalci v razpisnih postopkih spoštujejo svoje obveznosti, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z določanjem osnovne zahteve za sprostitev varščin za dovoljenja za razpisana izvozna nadomestila.

114. Da se čim bolj zmanjša upravno breme izvajalcev in organov, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z akti za določitev pragov, pod katerimi se obveznost za izdajo ali predložitev izvoznega dovoljenja ne sme zahtevati, za določitev namembnih krajev ali dejavnosti, v katerih je upravičena oprostitev od obveznosti za predložitev izvoznega dovoljenja, in za dovolitev naknadne podelitve izvoznega dovoljenja v utemeljenih okoliščinah.

115. Da bi upoštevali konkretne okoliščine, ki opravičujejo popolno ali delno upravičenost do izvoznih nadomestil in pomagali izvajalcem premostiti obdobje med vložitvijo zahtevka in končnim plačilom izvoznega nadomestila, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe glede ukrepov v zvezi z drugim datumom za nadomestilo, s posledicami glede plačila izvoznega nadomestila, če oznaka proizvoda ali namembni kraj, navedena v dovoljenju, nista skladna z dejanskih proizvodom ali namembnim krajem, s predplačilom izvoznih nadomestil, vključno s pogoji za vložitev in sprostitev varščine, s pregledi in z dokazili, če obstajajo dvomi glede resničnega namembnega kraja proizvodov, vključno z možnostjo ponovnega uvoza v carinsko območje Unije, z namembnimi kraji, ki se obravnavajo kot izvoz iz Unije, vključno z namembnimi kraji znotraj carinskega ozemlja Unije, ki so upravičeni do izvoznih nadomestil.

116. Da se zagotovi, da se proizvodi, za katere se uporabljajo izvozna nadomestila, izvozijo iz carinskega območja Unije in se prepreči njihov morebitni povratek v navedeno območje ter da se čim bolj zmanjša upravno breme izvajalcev pri zbiranju in predložitvi dokazil, da so proizvodi, upravičeni do nadomestila, dosegli namembno državo za diferencirana izvozna nadomestila, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe glede ukrepov v zvezi z rokom, v katerem mora biti končan izstop iz carinskega ozemlja Unije, vključno z rokom za začasni ponovni vstop, s predelavo proizvodov, za katere se uporabljajo izvozna nadomestila, v navedenem obdobju, z dokazili, da so proizvodi dosegli namembni kraj za diferencirana nadomestila, s pragi za nadomestila in pogoji, pod katerimi so lahko izvozniki opravičeni predložitve takšnega dokazila, in s pogoji, v katerih neodvisne tretje strani odobrijo dokazilo o dospetju na namembni kraj za diferencirana izvozna nadomestila.

117. Da bi se upoštevale posebnosti različnih sektorjev, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s posebnimi zahtevami in pogoji za izvajalce in proizvodi, ki so upravičeni do izvoznega nadomestila, vključno zlasti z opredelitvijo in značilnostmi proizvodov in določitvijo koeficientov za namene izračuna izvoznih nadomestil.

118. Da bi preprečili motnje na trgu za konopljo za vlakna, ki bi jih povzročili prepovedani pridelki, bi morala ta uredba predvideti nadzor nad uvozom konoplje in semena konoplje, tako da se zagotovi ustreznost takih proizvodov glede vsebnosti tetrahidrokanabinola. Poleg tega bi moral za uvoz semen konoplje, ki niso namenjena setvi, še naprej veljati nadzorni sistem, ki zagotavlja sistem dovoljenj za zadevne uvoznike.

119. Minimalne izvozne cene za cvetoče čebulice niso več koristne in jih je treba odpraviti.

120. V skladu s členom 42 Pogodbe se določbe poglavja Pogodbe v zvezi s konkurenco uporabljajo za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino z njimi le v obsegu, ki ga določa zakonodaja Unije v okviru člena 43(2) in (3) Pogodbe ter v skladu s postopkom, določenim v tem členu.

121. Pravila o konkurenci, ki se nanašajo na sporazume, sklepe in ravnanja iz člena 101 Pogodbe ter na zlorabo prevladujočega položaja, je treba uporabljati za proizvodnjo kmetijskih proizvodov in trgovino z njimi, če njihova uporaba ne ovira uresničitve ciljev SKP.

122. Posebno pozornost je treba posvetiti organizacijam kmetov ali proizvajalcev oziroma njihovim združenjem, katerih cilj je skupna proizvodnja ali trženje kmetijskih proizvodov ali uporaba skupnih objektov, razen če tako skupno delovanje izključuje konkurenco ali ogroža izpolnjevanje ciljev iz člena 39 Pogodbe.

123. Posebno pozornost je treba posvetiti določenim dejavnostim medpanožnih organizacij, pod pogojem da ne privedejo do delitve trgov, ne vplivajo na normalno delovanje SUT, ne izkrivljajo ali odpravljajo konkurence, ne pomenijo fiksiranja cen in ne povzročajo diskriminacije.

124. Pravilno delovanje enotnega trga bi bilo z dodelitvijo državne pomoči ogroženo. Zato je treba določbe Pogodbe, ki urejajo državno pomoč, praviloma uporabljati za kmetijske proizvode. V nekaterih okoliščinah morajo biti dovoljene izjeme. Kadar se take izjeme uporabijo, mora biti Komisija zmožna sestaviti seznam obstoječih, novih ali predlaganih državnih pomoči, dajati ustrezne pripombe državam članicam in predlagati primerne ukrepe.

125. Finska in Švedska lahko zaradi posebnega gospodarskega položaja proizvodnje in trženja severne jelenjadi in proizvodov iz severne jelenjadi še naprej dodeljujeta nacionalna plačila za ta sektor.

126. Da bi države članice upravičene krizne primere obravnavale tudi po koncu prehodnega podpornega ukrepa destilacije, predvidenega v podpornih programih leta 2012, bi morale države članice biti sposobne izvršiti nacionalna plačila za krizno destilacijo v splošnem proračunskem okviru v višini 15 % zadevne vrednosti ustreznega letnega proračuna države članice za njen nacionalni podporni program. O takšnih nacionalnih plačilih je treba Komisijo uradno obvestiti in jih pred odobritvijo potrditi v skladu s to uredbo.

127. Vendar določbe o premijah za izkrčitev in nekateri ukrepi na podlagi programov podpore za vino sami po sebi ne bi smeli ovirati nacionalnih plačil za iste namene.

128. Na Finskem se sladkorna pesa prideluje v posebnih geografskih in podnebnih razmerah, kar bo poleg splošnih učinkov reforme sektorja sladkorja prispevalo k dodatnim negativnim vplivom na sektor. Tej državi članici je zato treba dovoliti, da lahko svojim pridelovalcem sladkorne pese izvrši nacionalna plačila.

129. Državam članicam je treba dovoliti, da še naprej izvršujejo nacionalna plačila za lupinarje skladno s členom 120 Uredbe (ES) 73/2009, da se ublažijo učinki ločitve nekdanje sheme pomoči Unije za lupinarje. Zaradi jasnosti in ker je navedeno uredbo treba razveljaviti, je pomoč treba navesti v tej uredbi.

130. Omejitve prostega pretoka, ki temelji na uporabi ukrepov, katerih namen je preprečiti širitev živalskih bolezni, lahko povzročijo težave na trgu v eni ali več državah članicah. Izkušnje kažejo, da so hude motnje na trgu, kakor je znatno znižanje porabe ali cen, povezane z izgubo zaupanja potrošnikov zaradi tveganj za zdravje ljudi, živali ali rastlin. Zaradi izkušenj je ukrepe, ki izhajajo iz izgube zaupanja potrošnikov, treba razširiti na rastlinske proizvode.

131. Izjemni ukrepi za podporo trgu govejega in telečjega mesa, mleka in mlečnih proizvodov, prašičjega mesa, ovčjega in kozjega mesa, jajc ter perutninskega mesa bi morali biti neposredno povezani z zdravstvenimi in veterinarskimi ukrepi, sprejetimi za boj proti širjenju bolezni. Treba jih je sprejeti na zahtevo držav članic, da bi se bilo mogoče izogniti hudim motnjam na trgih.

132. Zagotoviti je treba posebne intervencijske ukrepe za učinkovit in uspešen odziv na motnje na trgu. Pojasniti je treba obseg teh ukrepov.

133. Za učinkovit in uspešen odziv na morebitne motnje na trgu, ki jih povzročijo znatna povišanja ali padci cen na notranjih ali zunanjih trgih ali morebitni drugi dejavniki, ki vplivajo na trg, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z ukrepi, ki so potrebni za zadevni sektor, po potrebi tudi ukrepi za razširitev ali spremembo obsega, trajanja ali drugih vidikov drugih ukrepov, ki jih predvideva ta uredba, ali za popolno ali delno odpravo uvoznih dajatev, vključno za nekatere količine in/ali obdobja.

134. Komisija bi morala biti pooblaščena za sprejemanje potrebnih ukrepov za reševanje specifičnih problemov v nujnih primerih.

135. Od podjetij, držav članic in/ali tretjih držav se lahko zahteva, da predložijo sporočila za namene uporabe te uredbe, spremljanja, analiziranja in upravljanja trga s kmetijskimi proizvodi, zagotavljanja preglednosti trga, pravilnega delovanja ukrepov SKP, preverjanja, nadzorovanja, spremljanja, vrednotenja in revizije ukrepov SKP ter uveljavljanja mednarodnih sporazumov, vključno z zahtevami po uradnem obveščanju na podlagi teh sporazumov. Da se zagotovi usklajen, racionaliziran in poenostavljen pristop, mora biti Komisija pooblaščena za sprejetje vseh potrebnih ukrepov glede sporočil. Komisija mora pri tem upoštevati potrebe po podatkih in sinergije med potencialnimi viri podatkov.

136. Da bodo sporočila hitra, učinkovita, točna in stroškovno ugodna, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi z naravo in vrsto informacij, ki jih je treba notificirati, metodami uradnega obveščanja, pravili, povezanimi s pravicami dostopa do informacij ali informacijskih sistemov, ki so dani na voljo, ter pogoji in sredstvi objavljanja informacij.

137. Uporablja se zakonodaja Unije o varstva posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov, zlasti Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov in Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov.

138. Sredstva je treba prenesti iz Rezerve za krize v kmetijskem sektorju pod pogoji in po postopku iz odstavka 14 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju[18], pojasniti pa je treba, da je ta uredba temeljni akt, ki se uporablja.

139. Da se zagotovi nemoten prehod z ureditve, predvidene v Uredbi (EU) št. [COM(2010) 799], na ureditev določeno v tej uredbi, je na Komisijo treba prenesti pooblastilo za sprejetje nekaterih aktov v skladu s členom 290 Pogodbe v zvezi s potrebnimi ukrepi, zlasti tistimi, ki so potrebni za zaščito pridobljenih pravic in zakonitih pričakovanj podjetij.

140. Za izjemne primere je treba določiti uporabo nujnega postopka, kjer je to potrebno za učinkovit in uspešen odziv na morebitne ali dejanske motnje na trgu. Izbira nujnega postopka mora biti upravičena, prav tako je treba določiti primere, v katerih naj se uporabi nujni postopek.

141. Da se zagotovijo enotni pogoji za izvajanje te uredbe, se izvedbena pooblastila podelijo Komisiji. Ta pooblastila se morajo izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[19].

142. Za sprejemanje aktov za izvajanje te uredbe je treba uporabiti postopek pregleda, ker se ti akti nanašajo na SKP iz točke (ii) člena 2(2)(b) Uredbe (EU) št. 182/2011. Vendar je treba uporabiti svetovalni postopek za sprejetje aktov o izvajanju te uredbe, ki se nanašajo na zadeve konkurence, ker se svetovalni postopek uporablja za sprejetje aktov o izvajanju konkurenčnega prava na splošno.

143. Komisija mora sprejeti izvedbene akte, ki se začnejo takoj uporabljati, če tako zahtevajo nujni razlogi v upravičenih primerih, ki se nanašajo na sprejemanje, spreminjanje ali preklic zaščitnih ukrepov Unije, prekinitev uporabe oplemenitenja ali postopkov aktivnega ali pasivnega oplemenitenja, če je to potrebno za takojšen odziv na razmere na trgu, in reševanje specifičnih problemov v nujnih primerih, če so zaradi reševanja problemov potrebni takšni takojšnji ukrepi.

144. Komisija mora biti pooblaščena, da brez uporabe Uredbe (EU) št. 182/2011 sprejme izvedbene akte o nekaterih ukrepih na podlagi te uredbe, za katere je potrebno takojšnje ukrepanje ali pri katerih gre zgolj za uporabo splošnih določb pri specifičnih okoliščinah, brez diskrecije.

145. Komisija mora biti obenem pooblaščena, da izvaja nekatere upravne ali upravljavske naloge, ki ne pomenijo sprejemanja delegiranih ali izvedbenih aktov.

146. Na podlagi Uredbe (EU) št. [COM(2010) 799] bodo številni sektorski ukrepi, vključno z ukrepi v zvezi z mlečnimi kvotami, kvotami sladkorja in drugimi ukrepi v zvezi s sladkorjem ter omejitvami glede zasaditve vinskih trt, ter nekatere državne pomoči prenehali veljati v razumnem roku po začetku veljavnosti te uredbe. Po preklicu Uredbe (EU) št. [COM(2010)799] morajo ustrezne določbe še naprej veljati do izteka zadevnih shem.

147. Da se zagotovi nemoten prehod z ureditev iz Uredbe (ES) št. [COM(2010) 799] na določbe iz te uredbe, mora biti Komisija pooblaščena, da sprejme prehodne ukrepe.

148. Uredba Sveta (EGS) št. 1601/96 z dne 30. julija 1996 o določitvi višine pomoči proizvajalcem hmelja za letino v letu 1995[20] je začasen ukrep, ki je po svoji naravi že zastarel. Uredbo Sveta (ES) št. 1037/2001 z dne 22. maja 2001 o odobritvi ponudbe in dobave za neposredno prehrano ljudi nekaterih uvoženih vin, ki so lahko bila obdelana z enološkimi postopki, ki niso predvideni v Uredbi (ES) št. 1493/1999[21] so nadomestile določbe Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o trgovini z vinom, sprejetega s Sklepom Sveta 2006/232/ES z dne 20. decembra 2005[22], zato je zastarela. Zaradi jasnosti in pravne varnosti je Uredbi (ES) št. 1601/96 in (ES) št. 1037/2001 treba preklicati.

149. Kar zadeva pogodbene odnose v sektorjih mleka in mlečnih proizvodov, so ukrepi iz te uredbe upravičeni v smislu trenutnih gospodarskih okoliščin na mlekarskem trgu ter strukture dobavne verige. Zato jih je treba uporabljati dovolj dolgo (pred odpravo mlečnih kvot in po njej), da lahko dosežejo svoj polni učinek. Vendar morajo glede na svojo daljnosežno naravo kljub temu biti začasni in treba jih je pregledovati. Komisija mora sprejeti poročili o razvoju trga mleka, ki ju je treba predložiti do 30. junija 2014 oziroma 31. decembra 2018 in v njiju zlasti obravnavati možne spodbude za kmete, da bi sklepali sporazume o skupni proizvodnji, –

SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:

KAZALO

OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 2

1. OZADJE PREDLOGA 2

2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCENA UČINKA 4

3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 6

4. PRORAČUNSKE POSLEDICE 7

UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov (Uredba o enotni SUT) 9

DEL I UVODNE DOLOČBE 36

DEL II NOTRANJI TRG 37

NASLOV I TRŽNA INTERVENCIJA 37

POGLAVJE I Javna intervencija in pomoč za zasebno skladiščenje 37

Oddelek 1 Splošne določbe o javni intervenciji in pomoči za zasebno skladiščenje 37

Oddelek 2 Javna intervencija 37

Oddelek 3 Pomoč za zasebno skladiščenje 37

Oddelek 4 Skupne določbe o javni intervenciji in pomoči za zasebno skladiščenje 37

POGLAVJE II Sheme pomoči 37

Oddelek 1 Programi za izboljšanje dostopa do hrane 37

Pododdelek 1 Sistem razdeljevanja sadja v šolah 37

Pododdelek 2 Sistem razdeljevanja mleka v šolah 37

Oddelek 2 Pomoč v sektorju oljčnega olja in namiznih oljk 37

Oddelek 3 Pomoč v sektorju sadja in zelenjave 37

Oddelek 4 Podporni programi v vinskem sektorju 37

Pododdelek 1 Splošne določbe in upravičeni ukrepi 37

Pododdelek 2 Posebni podporni ukrepi 37

Pododdelek 3 Postopkovne določbe 37

Oddelek 5 Pomoč v sektorju čebelarstva 37

NASLOV II PRAVILA O TRŽENJU IN ORGANIZACIJAH PROIZVAJALCEV 37

POGLAVJE I Pravila o trženju 37

Oddelek 1 Tržni standardi 37

Pododdelek 1 Uvodne določbe 37

Pododdelek 2 Splošni tržni standard 37

Pododdelek 3 Tržni standardi po sektorjih ali proizvodih 37

Pododdelek 4 Tržni standardi v zvezi z uvozom in izvozom 37

Pododdelek 5 Skupne določbe 37

Oddelek 2 Označbe porekla, geografske označbe in tradicionalni izrazi v vinskem sektorju 37

Pododdelek 1 Uvodne določbe 37

Pododdelek 2 Označbe porekla in geografske označbe 37

Pododdelek 3 Tradicionalni izrazi 37

Oddelek 3 Označevanje in predstavitev v vinskem sektorju 37

POGLAVJE II POSEBNE DOLOČBE ZA POSAMEZNE SEKTORJE 37

Oddelek 1 Sladkor 37

Oddelek 2 Vino 37

Oddelek 3 Mleko in mlečni proizvodi 37

POGLAVJE III Organizacije in združenja proizvajalcev, medpanožne organizacije, organizacije izvajalcev 37

Oddelek 1 Opredelitev in priznanje 37

Oddelek 2 Razširitev pravil in obvezni prispevki 37

Oddelek 3 prilagoditev ponudbe 37

Oddelek 4 Postopkovna pravila 37

DEL III TRGOVINA S TRETJIMI DRŽAVAMI 37

POGLAVJE I Uvozna in izvozna dovoljenja 37

Poglavje II Uvozne dajatve 37

Poglavje III Upravljanje tarifnih kvot in posebne uvozne ugodnosti tretjih držav 37

Poglavje IV Posebne določbe za uvoz nekaterih proizvodov 37

Poglavje V Zaščitni ukrepi in aktivno oplemenitenje 37

Poglavje VI Izvozna nadomestila 37

Poglavje VII Pasivno oplemenitenje 37

DEL IV PRAVILA KONKURENCE 37

POGLAVJE I Pravila za podjetja 37

POGLAVJE II Pravila o državni pomoči 37

DEL V SPLOŠNE DOLOČBE 37

POGLAVJE I Izredni ukrepi 37

Oddelek 1 Motnje na trgu 37

Oddelek 2 ukrepi za podporo trgu v zvezi z boleznimi živali ali izgubo zaupanja potrošnikov zaradi tveganja za zdravje ljudi, živali ali rastlin 37

Oddelek 3 Specifični problemi 37

POGLAVJE II Komunikacija in poročila 37

POGLAVJE III Rezerva za krizne razmere v kmetijskem sektorju 37

DEL VI PRENOS POOBLASTIL, IZVEDBENE DOLOČBE, PREHODNA IN KONČNA PRAVILA 37

POGLAVJE I Prenos pooblastil in izvedbene določbe 37

POGLAVJE II Prehodne in končne določbe 37

PRILOGA I SEZNAM PROIZVODOV IZ ČLENA 1(2) Del I: Žita 37

Del II: Riž 37

Del III: Sladkor 37

Del IV: Posušena krma 37

Del V: Semena 37

Del VI: Hmelj 37

Del VII: Oljčno olje in namizne oljke 37

Del VIII: Lan in konoplja 37

Del IX: Sadje in zelenjava 37

Del X: Proizvodi iz predelanega sadja in zelenjave 37

Del XI: Banane 37

Del XII: Vino 37

Del XIII: Živo drevje in druge rastline, čebulice, korenine in podobno, rezano cvetje in okrasno listje 37

Del XIV: Tobak 37

Del XV: Goveje in telečje meso 37

Del XVI: Mleko in mlečni proizvodi 37

Del XVII: Prašičje meso 37

Del XVIII: Ovčje in kozje meso 37

Del XIX: Jajca 37

Del XX: Perutninsko meso 37

Del XXI: Etilni alkohol kmetijskega porekla 37

Del XXII: Čebelji proizvodi 37

Del XXIII: Sviloprejke 37

Del XXIV: Drugi proizvodi 37

PRILOGA II OPREDELITVE IZ ČLENA 3(1) Del I: Opredelitve v zvezi s sektorjem riža 37

Del II: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem hmelja 37

Del III: Opredelitve pojmov v zvezi z vinskim sektorjem 37

Del IV: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem govejega in telečjega mesa 37

Del V: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem mleka in mlečnih proizvodov 37

Del VI: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem jajc 37

Del VII: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem perutninskega mesa 37

Del VIII: Opredelitve pojmov v zvezi s sektorjem čebelarstva 37

PRILOGA III STANDARDNA KAKOVOST RIŽA IN SLADKORJA IZ ČLENA 7 37

PRILOGA IV PRORAČUNSKA SREDSTVA ZA PODPORNE PROGRAME IZ ČLENA 41(1) 37

PRILOGA V MEDNARODNE ORGANIZACIJE IZ ČLENA 56(3) 37

PRILOGA VI OPREDELITVE, OZNAČEVANJE IN PRODAJNE OZNAKE PROIZVODOV IZ ČLENA 60 37

Del I. Meso, pridobljeno iz goveda, starega največ dvanajst mesecev 37

I. Opredelitev pojmov 37

II. Prodajne oznake 37

Del II. Proizvodi iz grozdnih jagod 37

Del III. Mleko in mlečni proizvodi 37

Del IV. Mleko za prehrano ljudi iz oznake KN 0401 37

Del V. Proizvodi iz sektorja perutninskega mesa 37

Del VI. Mazave maščobe 37

Del VII. Poimenovanja in opredelitve oljčnih olj in olj iz oljčnih tropin 37

Dodatek k Prilogi VI (iz dela II) Vinorodne cone 37

PRILOGA VII ENOLOŠKI POSTOPKI IZ ČLENA 62 Del I Obogatitev, dokisanje in razkisanje v nekaterih vinorodnih conah 37

Del II Omejitve 37

PRILOGA VIII KORELACIJSKI TABELI IZ ČLENA 163 37

OCENA FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 37

DEL IUVODNE DOLOČBE

Člen 1 Področje uporabe

1. S to uredbo se vzpostavlja skupna ureditev trgov za kmetijske proizvode, kar pomeni vse proizvode iz Priloge I k PDEU z izjemo ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva iz Priloge I k Uredbi (EU) št. [COM(2011)416] o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva.

2. Kmetijski proizvodi, kot so opredeljeni v odstavku 1 se razdelijo v naslednje sektorje, kot so navedeni v Prilogi I:

(a) žita, del I Priloge I;

(b) riž, del II Priloge I;

(c) sladkor, del III Priloge I;

(d) posušena krma, del IV Priloge I;

(e) semena, del V Priloge I;

(f) hmelj, del VI Priloge I;

(g) oljčno olje in namizne oljke, del VII Priloge I;

(h) lan in konoplja, del VIII Priloge I;

(i) sadje in zelenjava, del IX Priloge I;

(j) predelano sadje in zelenjava, del X Priloge I;

(k) banane, del XI Priloge I;

(l) vino, del XII Priloge I;

(m) žive rastline, del XIII Priloge I;

(n) tobak, del XIV Priloge I;

(o) goveje in telečje meso, del XV Priloge I;

(p) mleko in mlečni proizvodi, del XVI Priloge I;

(q) prašičje meso, del XVII Priloge I;

(r) ovčje in kozje meso, del XVIII Priloge I;

(s) jajca, del XIX Priloge I;

(t) perutninsko meso, del XX Priloge I;

(u) etilakohol, del XXI Priloge I;

(v) čebelarstvo, del XXII Priloge I;

(w) sviloprejke, del XXIII Priloge I;

(x) drugi proizvodi, del XXIV Priloge I.

Člen 2 Splošne določbe o skupni kmetijski politiki (SKP)

Za ukrepe iz te uredbe morajo veljati Uredba (EU) št. […] o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in določbe, sprejete na podlagi nje.

Člen 3 Opredelitve

1. Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov v zvezi s posameznimi sektorji, kakor so navedene v Prilogi II.

2. Za namene te Uredbe se po potrebi uporabljajo Opredelitve iz Uredbe (EU) št. […] o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike, Uredbe (EU) št. […] o pravilih za neposredna plačila za kmete v shemah podpor v okviru skupne kmetijske politike in Uredbe (EU) št. […] o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP).

3. Ob upoštevanju specifičnosti sektorja riža je Komisija pooblaščena, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 160 za posodobitev opredelitev pojmov v zvezi s sektorjem riža, kot so določene v delu I Priloge II.

4. Za namene te uredbe „manj razvite regije“ pomenijo regije, kakor so opredeljene v členu 82(2)(a) Uredbe (EU) [COM(2011) 615] o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, ki jih zajema splošni strateški okvir, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1083/2006[23].

Člen 4 Prilagoditev nomenklature skupne carinske tarife, ki se uporablja za kmetijske proizvode

Kadar je to potrebno zaradi sprememb kombinirane nomenklature, lahko Komisija z izvedbenimi akti prilagodi opis proizvodov in sklice na tarifne številke ali podštevilke kombinirane nomenklature v tej Uredbi ali drugih aktih, sprejetih na podlagi člena 43 Pogodbe. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 162(2).

Člen 5 Pretvorbeni količniki za riž

Komisija lahko z izvedbenimi akti:

(a) določi pretvorbene količnike za riž v različnih fazah predelave, stroške predelave in vrednost stranskih proizvodov;

(b) sprejme vse potrebne ukrepe glede uporabe pretvorbenih količnikov za riž.

Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 162(2).

Člen 6 Tržna leta

Določijo se naslednja tržna leta:

(a) od 1. januarja do 31. decembra posameznega leta za sektor banan;

(b) od 1. aprila do 31. marca naslednjega leta za:

(i) sektor posušene krme;

(ii) sektorja sviloprejk;

(c) od 1. julija do 30. junija naslednjega leta za:

(i) sektor žit;

(ii) sektor semen;

(iii) sektor oljčnega olja in namiznih oljk;

(iv) sektor lana in konoplje;

(v) sektor mleka in mlečnih proizvodov;

(d) od 1. avgusta do 31. julija naslednjega leta za vinski sektor;

(e) od 1. septembra do 31. avgusta naslednjega leta za sektor riža;

(f) od 1. oktobra do 30. septembra naslednjega leta za sektor sladkorja.

Ob upoštevanju specifičnosti sektorjev sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave je Komisija pooblaščena, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 160 za določitev tržnih let za te proizvode.

Člen 7 Referenčne cene

Določijo se naslednje referenčne cene:

(a) za sektor žit, 101,31 EUR na tono, ki se nanaša na veleprodajno stopnjo blaga, dobavljenega do skladišča pred raztovarjanjem;

(b) za neoluščen riž, 150 EUR na tono za standardno kakovost, določeno v točki A Priloge III, ki se nanaša na veleprodajno stopnjo blaga, dobavljenega do skladišča pred raztovarjanjem;

(c) za sladkor standardne kakovosti, določen v točki B Priloge III, v zvezi z nepakiranim sladkorjem, franko tovarna:

(i) za beli sladkor: 404,4 EUR/tono;

(ii) za surovi sladkor: 335,2 EUR na tono.

(d) za sektor govejega in telečjega mesa 2 224 EUR na tono za trupe moškega goveda razreda R3, kakor je določeno z lestvico Unije za razvrščanje trupov odraslega goveda v skladu s členom 18(8);

(e) za sektor mleka in mlečnih proizvodov:

(i) 246,39 EUR za 100 kg za maslo;

(ii) 169,80 EUR za 100 kg za posneto mleko v prahu;

(f) za prašičje meso 1 509,39 EUR na tono za trupe prašičev standardne kakovosti, opredeljeno glede na težo in vsebnost pustega mesa, kot je določeno z lestvico Unije za razvrščanje trupov prašičev v skladu s členom 18(8):

(i) trupi, težji od 60 kg in lažji od 120 kg: razred E;

(ii) trupi, težki med 120 in 180 kg: razred R.

DEL IINOTRANJI TRG

NASLOV I TRŽNA INTERVENCIJA

POGLAVJE IJavna intervencija in pomoč za zasebno skladiščenje

Oddelek 1Splošne določbe o javni intervenciji in pomoči za zasebno skladiščenje

ČLEN 8 Področje uporabe

To poglavje določa pravila o tržni intervenciji:

(a) javne intervencije, pri kateri proizvode odkupijo pristojni organi držav članic in jih skladiščijo do prodaje, in

(b) dodeljevanja pomoči za skladiščenje proizvodov s strani zasebnih izvajalcev.

Člen 9 Izvor upravičenih proizvodov

Proizvodi, upravičeni do odkupa v okviru javne intervencije ali do dodelitve pomoči za njihovo zasebno skladiščenje, morajo imeti poreklo iz Unije. Če so proizvodi iz pridelkov, morajo biti ti pridelki proizvedeni v Uniji, in če so iz mleka, mora biti to mleko proizvedeno v Uniji.

Oddelek 2Javna intervencija

ČLEN 10 Proizvodi, za katere je upravičena javna intervencija

Javna intervencija se uporablja za naslednje proizvode, za katere veljajo pogoji, določeni v tem oddelku, ter zahteve in pogoji, ki jih določi Komisija z delegiranimi akti in/ali izvedbenimi akti v skladu s členoma 18 in 19:

(a) navadna pšenica, ječmen in koruza;

(b) neoluščeni riž;

(c) sektor svežega ali hlajenega govejega in telečjega mesa, ki spada pod oznake KN 0201 10 00 in 0201 20 20 do 0201 20 50;

(d) maslo, izdelano neposredno in izključno iz pasterizirane smetane ter pridobljeno neposredno in izključno iz kravjega mleka v odobrenem podjetju v Uniji z najmanjšo vsebnostjo mlečne maslene maščobe 82 utežnih odstotkov in največjo vsebnostjo vode 16 utežnih odstotkov;

(e) posneto mleko v prahu najvišje kakovosti, izdelano po pršnem postopku in pridobljeno v odobrenem podjetju v Uniji, neposredno in izključno iz kravjega mleka, z najmanjšo vsebnostjo beljakovin 34,0 utežnih odstotkov nemastnega suhega ekstrakta.

Člen 11 Obdobja javne intervencije

Javna intervencija je na voljo:

(a) za navadno pšenico, ječmen in koruzo, od 1. novembra do 31. maja;

(b) za neoluščeni riž od 1. aprila do 31. julija;

(c) za goveje in telečje meso med celotnim tržnim letom;

(d) za maslo in posneto mleko v prahu od 1. marca do 31. avgusta.

Člen 12 Začetek in zaključek javne intervencije

1. V obdobjih iz člena 11 je javna intervencija:

(a) na voljo za navadno pšenico, maslo in posneto mleko v prahu;

(b) na podlagi izvedbenih aktov s strani Komisije lahko dana na voljo za ječmen, koruzo in neoluščeni riž (vključno s posebnimi sortami ali tipi neoluščenega riža), če tako zahtevajo razmere na trgu; Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 162(2);

(c) lahko dana na voljo s strani Komisije za sektor govejega in telečjega mesa z drugimi izvedbenimi akti, če je povprečna tržna cena v reprezentativnem obdobju, sprejeta po členu 19(a), v državi članici ali regiji države članice, zabeležena na podlagi lestvice Unije za razvrščanje trupov iz člena 18(8), pod 1 560 EUR na tono.

2. Komisija lahko z delegiranimi akti konča javno intervencijo za sektor govejega in telečjega mesa, če pogoji, določeni v točki (c) odstavka 1, v reprezentativnem obdobju, določenem po členu 19(a), niso več izpolnjeni.

Člen 13 Odkup po fiksni ceni ali prek razpisa

1. Ko se začne javna intervencija v skladu s točko (a) člena 12(1), se izvede odkup po fiksni ceni v naslednjih mejnih vrednostih za vsako obdobje