2.

okrepijo vlogo izobraževanja in usposabljanja v strategiji Evropa 2020, ob čemer naj upoštevajo sporočilo o ponovnem razmisleku o izobraževanju ter vidike v zvezi z izobraževanjem in usposabljanjem v letnih pregledih rasti ter priporočilih za posamezne države, ob čemer naj se – v skladu s prednostnimi nalogami na nacionalni ravni ter tistimi iz procesa evropskega sodelovanja v izobraževanju in usposabljanju – posvetijo naslednjim področjem: (a) izboljšanju uspešnosti sistemov izobraževanja in usposabljanja ter skupnih ravni spretnosti in kompetenc, denimo s tesnejšim povezovanjem sfer dela in izobraževanja, ter prek zagotavljanja učinkovite komunikacije in trdnih partnerstev med ustreznimi področji politike, podpodročjema izobraževanja in usposabljanja, socialnimi partnerji ter različnimi ravnmi upravljanja; (b) spodbujanju odličnosti pri poklicnem izobraževanju in usposabljanju v sodelovanju s socialnimi partnerji, denimo z razvojem sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki zagotavljajo kakovost ter imajo velik delež s prakso podprtega učenja, ter s preučitvijo možnosti za uvedbo postsekundarnih ali terciarnih kvalifikacij kratkega cikla, ki bodo v skladu z evropskim okvirom kvalifikacij ali povezane s prvim ciklom v okviru bolonjskega procesa, in usmerjene na področja morebitne rasti ali področja, na katerih primanjkuje določenih spretnosti, pa tudi z uskladitvijo politik poklicnega izobraževanja in usposabljanja z nacionalnimi, regionalnimi ali lokalnimi strategijami za gospodarski razvoj; (c) izboljšanju uspešnosti mladih z visokim tveganjem za osip in nizkim osnovnim znanjem, skladno z okvirom iz priporočila Sveta (10) iz leta 2011, denimo prek zgodnjega odkrivanja učencev s slabimi rezultati pri osnovnem znanju na vseh ravneh izobraževanja, z zagotavljanjem individualne podpore – ob hkratnem potrjevanju znanja, spretnosti in kompetenc, pridobljenih z neformalnim in priložnostnim učenjem ter v neformalnih okvirih – in odpravljanjem razlogov za slabe rezultate ob pomoči visokokakovostne in dostopne predšolske vzgoje; (d) zmanjšanju števila nizkokvalificiranih odraslih, npr. z okrepitvijo spodbud za usposabljanje odraslih, zagotavljanjem informacij o dostopu do storitev vseživljenjskega učenja, kot so informacije o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja (11) ter poklicno svetovanje, ter nudenjem prilagojenih možnosti učenja za posameznike; (e) uvedbi ukrepov za razvoj medpredmetnih spretnosti in kompetenc, kot so navedene v priporočilu o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (12), od zgodnjega izobraževanja do visokošolskega izobraževanja, in sicer z uporabo inovativnih pedagoških pristopov, ki v središče postavljajo študenta oz. učenca; (f) pregledu in krepitvi strokovnega profila učiteljskih poklicev (vključno z učitelji, vodstvenimi delavci in izobraževalci učiteljev) v sodelovanju z ustreznimi zainteresiranimi stranmi, denimo z zagotavljanjem učinkovitega začetnega izobraževanja učiteljev in z vzpostavitvijo usklajenih in ustrezno financiranih sistemov za zaposlovanje, izbiro in začetno izobraževanje učiteljev, podpore na začetku poklicne poti ter nadaljnjega strokovnega razvoja učiteljskega osebja na podlagi kompetenc; (g) optimalni uporabi IKT pri učenju in dostopu do visokokakovostnih odprtih virov izobraževanja (OVI), denimo s podpiranjem učenja in ocenjevanja z IKT, večjo preglednostjo pravic in obveznosti uporabnikov ter oblikovalcev digitalnih vsebin ter s podpiranjem ustanov za izobraževanje in usposabljanje pri prilagoditvi na OVI, zlasti glede zagotavljanja kakovosti in spremljanja; (h) prednostnemu obravnavanju naložb v izobraževanje in usposabljanje ter – kjer je to mogoče – njihovi krepitvi, ob prizadevanjih za izboljšanje učinkovitosti takšnih naložb in za spodbujanje nacionalne razprave o trajnostnih in uravnoteženih mehanizmih financiranja, pri kateri sodelujejo številne zainteresirane strani;